Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
För öfrigt få Utskotten i sammanhang härmed och då för Norrbotten hemställt blifvit, att den der utgående Afgift'en må till andra för Länet nyttiga behof användas med afseende å Riksdags-Fullmä g ti gen Carl Bergmans erinran, tillstyrka, att derest denna Afgift å andra Orter i Riket, icke skulle, för Veneriska smittans hämmande till fulla beloppet utgå, öfverskotta då måtte, under Läns-Directionernas inseende, få användas för öfriga häl - Stats-Utskottets
Be t änkan elen 855 so värden inom Länen, särdeles vid påkommande farsoter; med erinran, att då Betänkandet uttryckligen innehåller afsigte n med desse Medels insamlande, och att granskningsrätten öfver deras användande Blifvit åt allmänheten öfverlemnad, hoppas Utskotten sig hafva förebyggt alla missbruk och således äfven det, att med detta understöd uppföra pragtfuila men onyttiga byggnader.
Sluteligen och då äfven andraget Blifvit, att särskild Betalning är fordrad för Tjenstehjon, som lill Botande för Veneriska sjukdomar anlitat Lazaretterne, så anse Utskotten sig pligtige att upplysa, alt om ej något misstag förelupit i denna upgift, och att den fordrade ersättningen Blifvit utgifven antingen till Skjutspenningar vid nämnde personers hemresa eller till deras underhåll antingen innan de Blifvit å Curanstalten intagne, eller sedan de derifrån utgått, är ett sådant förhållande uppenbarligen stridande mot 8 §. i Kongl.
Majlis Nådiga Instruction af den 17 December 1817 för Directionerne öfver Läns-Lazaretterne i Riket och öfver Curanslalleiäie lill Veneriska smittans hämmande; och hvari sålunda enskild rättelse bör sökas. 856 Stals-Utskottets Betänkan den.
Dock varder detta, jemte någre Ledamöters särskilda tankar, Riksens Högloflige Ständers egen pröfning vördsamt understäldt.
Stockholm den a5 Octoher i8a3. ZTtdrag af Protocollet, hållet hos Riksens Höglofl.
Ständers Stats- i/tskott den 25:te October 18*3. S. D. J anledning af de inom Höglofligé Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet gjorde anmärkningar vid Stats- och Beviilnings-Utskottens gemensamma Utlåtande N:o 4^7 angående en Tiss afgifts utgörande af hvarje Mantalsskrifven person till Veneriska smittans hämmande, yttrade RiksdagsFuIlmägtigen Olof Pehrsson från Stockholms Lant ”Då Höglofligé Stats-Utskottet nu fatt sig uppdraget, att afgifva Utlåtande öfver de anmärkningar, som hos Respective RiksStåndeu föranledt till återremiss af för?
Stats-Utskottets Betänkanden. 85y enade Stats- och Bevillnings-Utskottens till Riksens llögloflige Ständer förut afleninade Betänkande, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition om fortfarande af den så kallade 3-skillings-afgiften till Veneriska smittans hämmande; vågar jag utbedja mig att härvid få yttra min enskilda öfvertygelse i saken.
Det kan icke undfalla Utskottets uppmärksamhet, att Veneriska smittan, lill hvars hämmande man vill hafva anslag beviljade, är hvarken till namnet eller till sine verkningar å mångfalkliga Orter af Riket känd, så att denna smitta icke kan anses såsom en Landsplåga för någon större eller mindre del af Riket; Huru ka 11 det då vara förenligt med sakens natur och en länge efterlängtad lindring i bördor, att söka påtvinga hvarje Landsort en skatt, som, ifrån frivilliga behof, lätteligen skall förvandlas till en ständig utgift?
Ändamålet härmed bör icke kunna vara att hopsamla Cassör, för alt hafva medel i beredskap till afböjande af ett ondt, som kanske aldrig inträffar, då, såsom en värd Motionär sig yttrat, National-välmågan icke är så stor, att man eger tillgång, att afsätta betydliga Summor för okände behof.
Efter min tanke bör man endast fästa sig vid ifrågavarande afgifts egenteli - 858 S ta ts-U ts kotte ts
Be tänk and en. ga egenskap — den att bero af ett frivilligt åtagande, och att hvarje persons råd, lägenhet och behof bestämma beloppet deraf; Af sådan anledning anser jag mig med allt skäl kunna yrka, det må, för afgifts erhållande till Veneriska smittans hämmande, saken Öfverlemnas till Konungens Befallningshafvande, sorn få sig uppdraget att Häradsvis höra Länens innevånare, hvilka, i händelse ingen smitta skulle vara märkbar inom Districtet, måtLe hafva sig öppet lämnadt, att efter råd och lägenhet gifva hvad de anse lämpligt eller ock att från afgift kunna alldeles frikännas; men skulle berörde smitta uti större eller mindre mån vara inom Hä rådet utspridd, må äfven dess invånare på föreskrifvet sätt bestämma afgiflen för smittans hämmande, hvilken afgift då ej för understiga i sk. och ej öfverstiga 3 sk., — att sistnämnde Summa måtte vara den högsta erforderliga, är intet tvifvel underkastadt, då man fäster sin uppmärksamhet vid Kongl.
Majrts Nådiga proposition i ämnet, hvaraf inhemtas att allenast 3 sk. blifvit framställde såsom en för Veneriska smittans hämmande högst tillräcklig afgift.
Skulle llögloflige
Utskottet ej förena sig uti denna åsigt af ämnet, anhåller jag
S t a ts-U t s k o tte ts Be tank an den.
859 att detta såsom min särskilda tanke måtte få åtfölja Betänkandet till Riksens liöglollige Ständer.”
Äfvensom Riksdags-Fullmäkligen Anders Nilsson från Carlstads Län ingal' ett så lydande Anförande: — ”Efter det Riksens Högloflige Ständer fått emottaga Kongl. Majrts Nådiga Proposition om fortfarande af den så kallade 3-skillings-afgiften till Veneriska smittans hämmande, och hvilken, jemte de, i anledning deraf, inom Respective Riks-Stånden väckte Motioner blifvit till Stats- och Bevillningsutskottens gemensamma handläggning öfverlemnad; hafva bemalde Utskott, uti afgifvet Betänkande, föreslagit, att berörde afgift borde, intill nästa Riksdag, utgå af hvarje Mantalsskrifven person, ifrån minst En, till högst Fem Skiliingar, samt tillika uppgifvit åtskillige föreskrifter, som, i afseende på afgiftcns erläggande och användande m. m., borde iakttagas.
Vid inom Riks-Stånden förehafd granskning af detta ämne, har detsamma med deremot gjorde anmärkningar blifvit återremitteradt.
Då nu detta ärende till ytterligare granskning sålunda förekommer, vågar jag utbedja mig, att till Utskottet få öfyerlem - 8öo Stat s-U tskottets Betänkan deri; na en af mig, jemte öfrige Riksdags-Fullmägtigc från Carlstads Län, inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckt, och sedan dL i5 sisth Februarii derstädes på bordet livilande, Motion (Litt. A.), i anledning af ofvanberorde Nådiga proposition från Kong!.
Det lärer visserligen förefalla Utskottet mindre vanligt, att en Ledamots inom ett RiksStånd gjorda framställning Öfver ett ämne, under loppet af Åtta Månader, blifvit Jemnad utan någon åtgärd — Jag vili nu förbigå anledningen lill ett dylikt förfarande och inskränker mig endast lill den anhållan, att, till förekommande af målets ytterligare hvilande, ifrågavarande Motion malte, vid Utskottets meddelande Utlåtande i ämnet, komma i betraktande, samt att densamma malte tjena till ledning vid uppställningen af de grunder, som för bestammandet och användandet af afgiften till Veneriska Smittans hämmande böra tjena till efterrättelse.
Härvid anser jag mig äfven böra tillstyrka, det omförmälde afgift, som, i händelse Venerisk smitta å en Ort ej skulle finnas utbredd, bör fä användas, till andra nyttiga anstalter, må, efter olika behof, bestämmas ifrån och med Ea till och med högst Tre skillingar Banca af Sta t s-Utskottets Beta 11 kan den.
861 af hvarje Mantalsskrifven person; kunnandes jag ej finna någon anledning till det förut föreslagne Maximi-beloppel: fem ski!- lingar, hvilket enär Kongl. Majrts
Nådiga proposition endast hestämmer tre skillingar, såsom den högsta afgift, hvilken lill Veneriska smittans hämmande erfordras, jag således afstyrker.
Skulle denna min framställning af ämnet ej vinna Högloflige Stats-Utskoltets bifall, anhåller jag, att detta, mätte få åtfölja Betänkandet till Respective RiksStånden.
” Varandes de härvid fogade Bilagor af följande innehåll; (Litt. A.) ”1 anledning af Kongl. Majrts
Nådiga proposition om fortfarande af den så kallade Tre-skillings-afgiften lill Veneriska Smittans hämmande, anse vi, Ståndets Ledamöter från Vermland, oss förbundne anföra, det, enligt vår tanka, denna afgift hör fortfara, intill nästa Riksdag, på samma sätt som den hittills utgått.
— Vermlands innevånare, öfvertygade om nödvändigheten af denna sjukdoms utrotande, u - 4:de Sami. 5:te Band. 8G2 S t a t s-U t sk o t te t s
Beta nian den. logo sig redan denna afgift är 1806, och således förr än frågan bief ett Riksdagsä re lide, asta blott härvid som vilkor, att medlen skulle oförryckte komma de inom Orten varande Lazaretlerne tillgodo, samt dispositionen och redovisningen anförtros Vermlands Kongl. Hushållnings-Sällskaps Förvaltnings - Utskott.
Den Direclion, som sedermera, enligt Kongl, Maj:ts Nådiga befallning, på Landshöfdingens förslag
Nådigst blef nämnd, utgöres också till större delen af detta Utskotts Ledamöter; och vi hafva allt skäl att vara nöjde med denna Directions åtgärder och förvaltning.
Inga nybyggnader, ökade Stater och dryga arfvoden, hafva förskingrat tillskotten.
Kostnadsfritt hafva de Veneriskt smittade fått rum och skötsel, så långt utrymmet på Lazarettet och för tillfället hyrde lägenheter medgifvit, och besparingar till framtida behof hafva blifvit gjorde, hvilket vi finna af de årligen valde Revisorernes från trycket utgifna berättelser; Men då, å ena sidan, vi medgifva, att denna afgift till samma belopp må inom vår ort fortfara, är vår oförgripliga tanke, att densamma af r,ioo R:dr Banco, sorn årligen från Seraphimer Gillet till inrättningens behof blifvit lemnad, äfven ovillkorligen hädanefter bör komma inrättningen tillgodo.
Gillets fonder är o ju tillkomne genom Stats-Utskottels Betänkan den.
863 * donationer, testamenten och den årligen utgående Sterbhusprocenten: billigheten fordrar att nian får något igen för det man gifvit eller fortfar att gifva.
Skulle Seraphimer-Gillet deremot frikännas från allt understöds lemnande till Lazareltsinrätthingarne i vår ort, anhålla
Vi, att räkning uppgöres för de donationer och testamenten, som i Vermland blifvit gjorde till Lazarelterne derstädes och af Gillet administreras, samt att Sterbhus-afgiften inom Länet hädanefter må få oförryckt komma Ortens Lazarettet' tillgodo, med förbehåll dock, atL så vida i en framtid, besparingar af betydligt belopp skulle uppkomma, vi må ega på Revisorerues anmälan derom, genom deputerade från hvarje socken, inför Landshöfdingen pä Cancelliet besluta om deras disposition till andra inrättningar, hvilka härmed kunne ega gemenskap.
Att alla medel skola afsändas till Hnfvud-Staden och derifrån genom flerfaldige
Ämbetsverks försorg utgå till Landsorlerne, efter behofvét och desse Ämbetsverks bedömande, låter visserligen ganska godt och väl; många summor skola troligen i evärldeliga tider komma alt gå denna
Väg:
Men interesset för inrältnin - 864 Stats-Utskottets
Beta nica nelen. gnrne i Landsorterne minskas i betydlig man genom dessa omvägar.
Dessa inrättningars förkofran eller aflagande kan icke föijas med redig uppmärksamhet af dem, som släppa till medlen, och Vår tids anda bjuder att snarare fördela än centralisera admintstrationen, om man vill se dem med framgång gå lill målet: — vunnen ordning och Ökadt förtroende.
Stockholm den io Febr. 1823. J. Gråberg, Fryksdals Härad.
Olsson, i Olebyn.
Jonas Nilsson från GiHbergs Härad, Anders Nilsson, från Nordmarks Härad.
•— Olof Nilsson för Aase och Ölme Härader.
— Daniel Nordqvist, från Elfvedals Härad.
Olof Olsson för Nyeds Bergslag och Carlstads Ting; Alla från Carlstads Län.” (Litt. B.) ”Ehuru dst torde tilläfventyrs synas öfverflödigt, att vidare orda om den såkallade Tre-skillings-afgiften, då så många af det Hedervärda Ståndets Ledamöter redan derom grundeligen yttrat sig, har jag dock ansett det Stats-Ut skottets Betänkanden.
865 vara min pligt all i denna fråga framställa mina tankar.
Med de af Hedervärda Ståndets Ledamöter, hvilka yrkat denna afgifts upphörande helt och hållet, är jag ej af lika mening; ty så länge den Veneriska smittan fortfar, tror jag det tillhöra hvar och en, att lemna bidrag till densammas utrotande; Och beklagligen har denna smitta för närvarande visst icke upphört, fastän den torde vara i aftagande.
Jag anser afgiften således böra tills vidare fortfara i de Län, der den är af nöden, dock att förvaltningen och dispositionen af de inflytande medlen anförtros Läns-Styrelsen jemte vissa deputerade från Länet.
Årligen bör denna förvaltning granskas af vissa dertill valde Revisorer, i samråd med hvilka Läns-Styrelsen och de deputerade må ega rätt, att minska afgiften ifrån 3 sk. tili ett mindre belopp, allt efter behofvet och smittans mer eller mindre aftagande, äfvensom alt, om skäl dertill äro, låta afgiften helt och hållet upphöra.
Upplysningsvis får jag härjemte gneddda alt denna Ciurhus-BeviUning i 866
S t a ts-U ts kotte ts Betänk anden.
Vestmanland årligen uppgått till 3ooo R:dr Banco, men att omkostnaderne vid Curliuset, de sednare åren, endast hestigit sig till 1300 R:dr; Och lärer det återstående af de 3ooo R:dr hafva blifvit användt af Kongl.
Seraphimer-Ordens-Gillet till Läns-Lazarettets underhållande; men till en sådan bestämmelse hafva medlen icke blifvit af Riksens Ständer anordnade.
Hvad jag i största korthet anfört» torde vid denna frågas afgörande, komma i öfvervägande.
Slockholm den ii Febr. i833.
Eric Andersson i Vesterås Län.”
Och skulle desse Anföranden med tillhörande Bilagor, åtfölja Utskottets i detta ämne till Riksens Högloflige Ständer afgifvande förnyade yttrande.
LORICH - Stats-Utskottets Betan kanden. 8G7 Transumt af Protocollet, hållet uti Riksens Höglofljge Ständers Bevillnings - Utskott den 8 October 1823. s. D. Herr Uggla Göran Gustaf anjnäldte härvid, det lian förra gången det' ta ämne hos Utskottet ventilerades, varit i så måsto skiljaktig från Utskottets Beslut, att han ansåge ifrågavarande afgifts maximum höra bestämmas lill 3 sk., och hvilket yttrande Herr Uggla nu jemnväl åberopade, med anhållan, att denna hans tanka mätte få bifogas Utskottens Utlåtande till Respeelive Riks-Stånden.
Med Herr Uggla förenade sig Lars Andersson från Skaraborgs
Län och Matts Ersson från Stockholms Län.
Ex Protocollo. C. LIVIJN.
868 Stats-Utskottets Betänkande!», N:o 090.
Anbom den 12 November 1823.
Förnyadt Z/tlåtande, om Regogörelsen för de till Veneriska Smittans hämmande anslagne medel. W\ d Stats-Utskottels, linder N:o 35y, afgifne Betänkande i ofvannämnde ämne, hafva inom Högloft.
Ridderskapet och Adeln åtskillige anmärkningar blifvit gjorde; på grund hvaraf ärendet till Utskottet är# vordet återremitteradt; Och får Utskottet, i afseende härå, vördsamt anmäla, att
Utskottet väl icke funnit desse anmärkningar föranleda till någon hufvudsakligen förändrad åtgärd å Utskottets sida, heldst berörde Betänkande af de öfrige 3:ne Respective Riks-Stånden blifvit bifallet, och Ärendet alliså, likmätigt 69 §.
Regeringsformen, är att anse såsom redan afgjord; Dock Stats-Utskottets Betänkande!!
S6g Dock torde den af Utskottet härvid väckte fråga, örn infordrande af åtskillige saknade
Redogörelser för omförmäldte anslag, numera böra förfalla, sedan desse Redogörelser, enligt erhållen underrättelse, under tiden till Kongl. SerapliimerOrdens-Gillet inkommit, utom för Norrbottens Län, derifrån Konungens Befallningshafvande hos Gillet anmält gilligt binder för afgifvandet.
Slockholm den i November i8a3.
Ankom den 12 November 1823.
Ständers Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotts Ui - l\ :de Sami. 5 B a n d. 54 870 S ta l s-U t s k o 11 e t s Betänkande n. låtande, i anledning af äterremissen utaf sistnämnde Utskotts, under N:o 172, afgifne Betänkande, rörande nedsättning af Lotsoeh Båkafgifterne för Ångfartyg i allmänhet samt andre, Inrikes orter emellan, seglande fartyg, under Sex fot djupgående.
Utaf Hög] oflige Ridderskapet och Adeln samt Välloflige Borgare-Ståndet har Ekonomi-Utskottets ofvanberörde Betänkande
Blifvit återremiltera.dt med anmodan derjemte ifrån liögloflige Ridderskapet och Adeln, att, enär förevarande fråga innefattade förslag lill minskning af en Bland Stats-Verkets inkomster; Ekonomi-Utskottet vid ärendets förnyade Bandläggning, måtte med Stats-Utskottet sammanträda samt gemensamt med nämnde Utskott utlåtande afgifva.
I följd häraf hafva nu Stats- och Ekonomi-Utskotten gemensamt till prof - S t a t s - U t s k o 11 e t s E e t ii 11k a n d c n. 8^ i liing företagit de i timnet gjorde anmärkningar, hvilke finnas liufvudsakligsn vara riglade dels emot ärendets behandling såsom öns k nili "smål af Ekonomi-Utskottet ensamt, dels ock emot den för Svenska Ångfartyg tillstyrkte befrielse från Lotsoch Båkafgifter.
Hvarförutan någre Ledamöter talat för en lindring i dessa avgifter fastän stadgad på andra grunder, än de Utskottet föreslagit.
Hvad sålunda blifvit anfördt, hafva Utskotten öfverväga!; och den af Ekonomiutskottet i dess förra Betänkande för Svenska Ångfartyg tillstyrkte io:åriga befrielse från erläggande af de nu fastställde' eller framdeles blifvande, Lots- och Båk-afgiflerne skulle undandraga Statsverket all inkomst af dessa Fartyg under en längre tid och möjeligen föranleda lii! dylika anspråk på lindring i afgifterne för framtiden; så anse Utskotten detta Förslag skäligen böra frånträdas; Hvaremot, och då Ångfartygen, i anseende både till dennas kostsamma byggnad och inredning, och till det större antal resor med dem kan göras, derigenom Stals-Verkets inkomster ldefve mångdubbelt större af dessa än af andra Fartyg, synas berättigade till någon lindring i de för Fartyg i allmänhet bestämde afgifter; Utskot - 873 S t a J, s-U tskottets Betänkan den. ten få vördsamt föreslå, att Lots- oell Båkafgifterne må ifrån nästkommande års början, och tills vidare, för Svenska Ångfartyg, ehvad de segla på In- eller Utrikes Orter, nedsättas till hälften emot hvad andre Fartyg af lika djupgående, enligt nu gällande Författningar erlägga.
Hvad för öfrigt i förra Betänkandet blifvit tillstyrkt, dels rörande enahande nedsättning i Lots- och Båkafgifterne för på Inrikes Orter seglande Fartyg under 6 fois djupgående, som för Utrikes seglande samt fremmande nationers Fartyg, genom Kongl. Brefvet den 10 December 1822 blifvit faststäld, och dels i afseende på Reciprocitets förhållandet med Utrikes magter vid erläggande af dylika afgifter, få Utskotten destoheldre vidhålla, som någre anmärkningar deremot icke blifvit framslälde.
Detta Öfverlemnas dock till R. H. Ständers vidare pröfning, med vördsam anmälan, att förra Betänkandet i ämnet blifvit af Högvördige Preste- samt Hedervärda Bonde-Ståndet bifallet.
Stockholm den 4 November 1823.
Stat s-U t s k o 11 e t s B e t ä n k a n d e n. 8^3 N:o 5g2.
Ankom den 12 November 1833.
Ständers Statssamt Allmänna Besvärs och Ekonomi- ZTtskotts Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga proposition, rörande dels inrättande af ett allmänt Arbets-oell GorrectionsHus här i Staden, dels anslag af Löner och arfvoden för Fång-Predikanter och Vaktbetjente.
T- ill Stats- samt Ekonomi-Utskottens gemensamma haricllägguiug, hafva Rikets Ständer remitterat följande från Kongl. Maj:t aflåtne Nådiga proposition.
(Be osta Samlingen.) 8y4 S ta ts-U ts ko t te Is Betankandern De häruti åberopade handlingar, nemligen: Stats-Rådets.
Protocoll och Herrar Commiiterades underdåniga Betänkande, hafva Utskotten jemnVäl lått emottaga, hvarförutan Utskottet, för ämnets närmare utveckling, förskaffat sig del ej mindre af framlidne Revisions-Secreleraren af Ritellse Ämbels-Berältelse, angående långvården i Riket, än af de särskildta Förslag lill Reglementen för Allmänna Arbets- och Cörreclions-Inrättningar, hvilka af så väl Herrar Commiterade, som bemälde Revisions-Secreterare blifvit uppgjorde.
Hvad nu först angar frågan om inrättande af ett allmänt Arbets- och Correclions-Hus här i Steden; så hafva väl Utskotten efter sorgfällig granskning af de till ämnet hörande handlingar, nogsamt insett ej mindre bristerne i den i Wadstena varande Corrections-Inrätlning, än ock nödvändigheten af en på bättre grunder organiserad dylik anstalt bär i Staden, men då, enligt ett af Utskotten ombesörjt provisionelt förslag öfver Kostnaderne härtill, en summa af minst 121,041 R:dr Banco skulle erfordras, hvartill någon tillgång numera, ocb sedan så betydliga Statsanslag redan blifvit beviljade och fåststälde, icke finnes; så nödgas Utskotten vördsamt anmäla, att medel till ifrågaya - Stats -Utskottets Betänkan den.
8^5 rande ändamål för det närvarande icke äro alt anslå.
Som likväl det inför Kongl, Maj:t och Stals-Rådet haline Protocoll utvisar, att Kongl. Majit vid detta ämne fästat synnerlig uppmärksamhet, samt att Kongl. Maj:t arnar framdeles vidtaga än ytterligare åtgärder dermed, hvaribland Utskotten, såsom den väsendleligasle och ändamålet mest befordrande, velat anmärka inrättandet af ett Sällskap, som skall åtaga sig uppsiglen öfver Fångars behandling i allmänhet; alltså anse Utskotten R.
Ständer äfven böra å deras sida, så vidt möjeligt är, gå Kongl. Maj:ls Nådiga afsigter till mötes.
Af denna anledning och då Tanto Krono-Bränneri, som i anseende lill dess belägenhet nära intill Krono Spinnhuset, möjligen kunde i framtiden medgifva en förmånlig förening desse inrättningar emellan, synas Utskotten kunna, både med större fördel och mindre kostnad, än Lägenheten Barnängen, till Correctionshus användas, få Utekoltcn tillstyrka R.
II; Ständer, alt uppskjuta denna frågas hufvudsakliga afgörande intill nästa Riksdag, samt all intill dess låta Tanto Krono-Br änneri förblifva oföryltradt, på det alt då blifvande Ständer må, i händelse de så 'ör godt finna och medel i öfrigt blifva alt tillgå, kunna till Kongl.
Maj:t öfverlåta nämnde 876 S ta t s-U t sl< ottets Betänk anden.
Lagenhet, alt till det nu föreslagna ändamål begagnas; Hvarjemte Utskotten hemställa, om icke R.
Ständer vilja hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, alt lie rrar Committerades underdåniga Betänkande i ämnet må till trycket befordras och sålunda komma lill Allmänhetens kännedom.
I afseende åter på den del af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, som angår anslag af löner till Fång-Predikanter å hvarje Fästning och en del Läns-IIäkten, samt till nödigt antal Vaktbeljening vid Lands-Fängelserne i Linköping och Hernösand; få Utskotten upplysa, att arfvoden för samteliga Fång-Predikanterne, utom den i Landskrona, blifvit, i anledning af vid denna Riksdag väckt Motion, vid den redan verkslälda Stats-regleringen, af Andra Hufvud-Titeln, löner äro uppförda för Yakt-Betjeningen vid Linköpings Läns-bäckte; Och i öfverensstämmelse med de Löne-enslag som härvid blifvit bestämde föreslå Utskotten nu, att arfvodet för Fång-Predikanten i Landskrona, som dessutom i likhet med andre sådane Tjenstemän, ega att beräkna dubbla Tjenste-år, må bestämmas lill 00 R:dr arli - S t a t s-Uts Ii o 11 ets Betänkandeft.
877 B:co årligen, samt alt Löner må anslås för en Vaktmästare och en Vaktkarl vid Hernösands Länshäckle, för den förra lili 116
B:dr 3a sk. med tillökning för ia Tunnor Spannemål och för deli senare tiil 58 R:dr 16 sk., allt Banco, med förhöjning för 6 Tunnor Spannemål.
Hvilka Löner och Arfvode likväl, enär Stals regleringen nu är fulländad, icke kunna vid denne Riksdag uppföras å Stat; Hvarföre Riksens Ständer torde till Kongl. Majit i underd. öfverlemna att intill nästa Riksdag låta beloppet häraf, utgörande tillsammans aa5 R:dr, utom den för Span lifmålen belöpande förhöjningen, utgå af Öfverskott å Stats-Verkets intrader.
Dock varder detta jemte några Ledamöters särskildta yttrande tiil Riksens Högloflige
Ständers egen pröfning vördsamt öfverlemnat.
Slockholm den 4 November 1828, 4tdeSaml. 5 Bond. 54 * 878 S tals-U tskottets Betänkandes Utdrag af Protocollet, hållet med Riksens Högloft.
Ständers Statssamt Allmänna Besvärs och Ekonomi - Utskott den 4 November 1823. S. D. Upplästes och godkändes ett af dessa Utskotts Beredning afgifvet Förslag till Betänkande, rörande Kongl. Majrts Nådiga Proposition örn inrättande af ett Allmänt Arbets- och Correctionshus här i Staden.