Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Tio procent af beloppet utaf allt det stämplade papper, hvarmed dylika Fullmakter, öppna Bref eller Resolutioner, efter den i Kongl. Maj:ts nådiga Kungörelse, angående stämplade pappersafgiften, stadgade grund, blifva belagde.
Dock må denna afgift ej understiga Tre R:dr B:ko. 2:o.
För Fullmakter, öppna Bref eller Resolutioner, af hvilka, enligt
Be vill— nings-Stadgan den 14 Maj 1835, i årlig bevillning erlägges Sex procent af beloppet af det stämplade papper, hvarmed desamma äro belagde, skall enahanda afgift fortfarande utgöras. 3:o.
Den, som erhållit högre karakter, än som åtföljer innehafvande Ijenslegrad, och, efter behörigt förordnande, minst en månad förrättar den tjenst, som motsvarar den högre karakleren, samt sådant vederbörligen styrker, erlägger icke under löpande året någon Karakters-bevillning.
Den, som under påstående krig eller i och för krigsförtjenst erhåller en högre karakter utan åtföljande lön på Stat, erlägger för fullmakten derå ingen bevillning. 36 Bevillning S-Vt skott cl,i Betänkande, JU 4. 5:o.
Undfår någon afsked utan högre karakter än som åtföljt förut innehafd tjenst, påföres honom icke karaklers-bevillning. § 38.
Vid den Mantals- och Skattskrifning eller Taxeringskommitté, som först inträffar efter det Karaktersfullmakt erhållits, eller, i händelse en sådan person, för hvilken Karaktersbevillning kan komma i fråga, skulle lill annor ort afflytta, än den, hvarpå han förut varit skattskrifven, bör den karakteriserade personen, vid ansvar, såsom för felande uppgift i öfrigt (innes stadgadt, förete Karaktersfullmakten, antingen i original eller vederbörligen styrkt afskrift, som tillika utvisar beloppet af allt det stämplade papper, hvarmed fullmakten är belagd.
Föreskrifter, angående hvad vid mantals- och Skattskrifningar, Taxerings» samt Pröfnings»H.oimnittéer bör iakttagas, om ändrings sökande i Debiterings- och Taxeringsman samt om Besvär öfver ådömde böter.
Om Mantals- och Skattskrifning. § 39. 1 hela Riket skola Mantals- och Skattskrifningar börjas i medlet af November månad, då alla, sorn inom den 31 December samma år fylla 17 år, i mantal skattskrifves och de, som vid lika tid fyllt 18 år, antecknas till personlig skyddsafgifts erläggande.
Mantals- och Skaltskrifningen förrättas inom hvarje Stad, Pastorat eller Socken, i närvaro af antingen Konungens Befallningshafvande eller ett sådant dess ombud, som med nödiga kunskaper förenar anseende i orten.
Bland Presterskapet må, till dylikt ombud, endast kunna förordnas ordinarie eller tjenstförrättande Pastorer, hvilka dessutom alltid sjelfve böra dervid vara tillstädes, eller ock i sitt ställe hafva utsett någon af församlingens Prester; men är Pastor ensam prest i församlingen och laga förfall hindrar honom från inställelse, må han foga den anstalt, att annan person tillstädeskommer, som, med Pastors ansvar, ur den medförde husförhörsboken meddelar all den upplysning, som lagligen kan äskas. § 40.
Med Mantals- och Skattskrifningen i Stockholm och Götheborg för hålles efter hvad serskildt derom stadgas. Bevillnings-Utskotlets Betänkande, M 4. 37 § Konungens Befallningshafvande skall om Mantals- och Skattskrifningarne tidigt utfärda sådane Kungörelser, som för landet utsätta, uti hvilken ordning desamma hvarje dag på för- eller eftermiddagen förrättas, samt att den, som, inom tredje timman från den tid, då förrättningen, enligt Kungörelsen, är bestämd att börjas, sig icke inställer, är till böter förfallen; hvarförutan Kungörelsen bör innehålla tydliga föreskrifter för de skattskyldige om de uppgifter till Mantals- och Skattskrifning, som, enligt Författningarna och denna Bevillnings-Stadga, af dem skola aflemnas. § 42. l:o.
Alla Husbönder, så i städerne som på landet, skola, å den dag, som lill Mantals- och Skattskrifning utsättes, sjelfve eller genom ombud sig infinna och till Skattskrilvaren aflemna de uppgifter, som i Konungens Befallningshafvandes derom utfärdade Kungörelse föreskrifvas.
Dessa uppgifter, som tväfallt författas, skola noga upptaga alla de personer, hvilka till hvars och ens hushåll höra, med utsättande af namn, ålder, mer eller mindre arbetsförmåga, bräcklighet o. s. v.; äfven skall bestämdt uttryckas personens Embete, Tjenst eller befattning, den rörelse, näring, eller handtering han idkar, hans Fastigheter, Verk och Inrättningar, äfvensom Fartyg om fem svåra lästers drägtighet och derutöfver, samt ändtligen de hos hvar och en boende hyresman, eller andra, hvilka dessutom, för sig och sitt folk, äro pligtige att enahanda för teckningar och uppgifter aflemna.
Dessutom böra Handlande, Handtverkare, Fabriksoeh andre näringsidkare uppföra namnen på de i och för deras näring srörelse anställde, utom hus boende personer, jemte deras bostad. 3:o.
Samma skyldighet åligger ock Förmyndare, i afseende på sina myndlingar och dessas egendom, samt Styresmän af Bolag, Verk och Inrättningar, outredt Sterbhus eller under Konkurs varande bo, för den egendom, en hvar af dem för valtar och vårdar. 4:o.
Allmogen och mindre skrifkunnige iunevånare i Städerne ega att muntligen meddela dessa uppgifter. § 43. l;o.
Underlåter någon, utan anmäldt laga förfall, att personligen, skriftligen eller genom ombud, vid Mantals- och Skattskrifningen sig inställa samt alla nödiga uppgifter meddela, höte En Riksdaler banko, hvaraf två tredjedelar tillfalla socknens fattiga och en tredjedel åklagaren; och vare samma bot för den, som underlåter alt anmäla de på egorna inhyses boende personer, skulle de än för afgift böra befrias; 38 Bevillnings-Utskottets Betänkande, M i. hvaremot den, som antingen sjelf belrädes med oriktig uppgift, eller bidrager dertill att någon utan skäl från skatt uteslutes, skall betala den skattskyldiges afgift och böta dess dubbla belopp; skolande dessa böter tillfalla Fattigkassan i den stad eller socken, hvartill den pliktfällde hörer, med iakttagande likväl, att nämnde böter icke utgå förr än Konungens Befallningshafvande derom förordnat. 2:o. Före Mantals- och Skattskrifningens slut upprättas å hvarje ställe en förteckning öfver dessa böter, hvilken, till riktigheten styrkt af Pastor eller den i hans ställe närvarande och tvenne Socknemän, till Konungens Befallningshafvande öfversändes, som hos den försumlige later uttaga böterne, så vida gillige skäl till bans befrielse ej företes. 3:o. Mantals- och Skatlskrifvaren åligger, att bevisligen underrätta den, som för uteblifvande är till böter fälld, så väl om deras belopp, som alt honom åligger, inom fjorton dagar, vid fördubblad bot och förlust af vidare talan, å ort, som utsattes, de bristande uppgifterne aflemna.
Uteblifva de ändock, anmäle han förhållandet bos Konungens Befallningshafvande, i afseende på böterne, och varde Mantalsoch Skattskrifningen verkställd enligt do upplysningar, sorn kunna erhållas. § 44- Vid universiteten förrättas mantals- och skattskrifningen af Akademi-bokhålla ren, för Akademi-statgn, och dem, som under Akademiska Jurisdiktionen lyda, i förening med och vid samma tillfälle, som mantals- och skattskrifningen verkställes för den öfriga församlingen i den stad, der universitetet är förlagdt, i närvaro af akademiens Rektor eller ett af honom utsedt ombud. § 43. i:o.
De vid mantals- och skattskrifningen meddelade uppgifter om personers namn och ålder skola med husförhörsboken på stället noga jemföras, så att ingen skattskyldig förbigås eller uteslutes från mantals-läugden; och när större eller mindre del af en sockens innevånare är i annat distrikt mantals- och skattskrifves bör elt af vederbörande pastor, så vida icke han eller den person, som hans ställe företräder, är vid förrättningstilllallet närvarande, undertecknadt utdrag af husförhörsboken till nödig upplysning vid mantals- och skattskrifningen företes, hvilket äfven gäller då någon från annan församling till mantals- och skattskrifning sig anmäler. 2:0.
Skattskrifvaie skall om de personer, som af honom böra antecknas, derjemte söka alla nödiga upplysningar, för hvilkas säkrare och skyndsammare meddelande stadsfiskare i städerne, länsmän, fjerdingsman och sexman eller rotemästare BevHlnings-Utskoltels Betänkande, M 4. 39 de tvänne sistnämnde vid lika ansvar, som i 43 § angående uteblifvande från mantals- och skaUskrifningen stadgadt är, skola vid förrättningen vara tillstädes. % 46. l:o.
Hvarje skattskyldig skall i mantal uppföras och taxeras, der han bosatt är, till nästa fardag flyttar, eller största delen af året sig uppehåller, med de undantag, som nedan i denna § stadgas.
Tvistas om skatlskrifnings-orl, förblifve deo skattskyldiga under tiden mantalsskrifven der, hvarest han föregående året varit i mantal uppförd. 2:o. Embets- och Tjenstemän skattskrifves och taxeras för sine egue personer och löner, der de hafva tjenst. 3:o. Rätter Borgare skall för sin person mantals- och skattskrifvas i den stad, der han är borgare, och jemväl der taxeras till bevillning för den borgerliga näring han der idkar; men för näring och rörelse, som af honom å annan ort drifvis, skall bevillning derstädes påföras och utgöras; och böra följaktligen Coopvserdieskeppare, Sjökaptener och Befälhafvare å ångfartyg, för den inkomst de, i denna egenskap, åtnjuta, taxeras endast lili den stad eller å den ort, dit fartyget hörer. 4:o.
Hvar och en, som utan burskap författningsenligt idkar handel eller annan näring, uppföres likaledes i mantal och erlägger skatt för sin person i den ort, der han eger sitt hemvist eller är bosatt, samt taxeras för handtering och rörelse, der han densamma idkar. 5:o.
Gårdfarihandlande mantalsskrifves och taxeras, både för sin person och för gårdfarihandels-rörelsen, der han är boende. 6:o.
Då fråga uppstår oin den ort, der någon skall skattskrifvas, pröfvas den af Konungens Befallninghafvande, med besvärs-hänvisning till ort och ställe som vederbör. § 47.
Alla uppgifter, skriftliga eller muntliga, skola i mantalslängden noga intagas, de skriftliga numereras och numren anmärkas i mantalslängden, hvilken de bifogas. § 48.
Den sålunda upprättade mantalslängden skall, minst tre veckor före Taxeringskommittéens sammanträde, skattskrifvaren aflemna till vederbörande Pastors-embete, som nästpåföljande
Söndag utlyser allmän sockenstämma till dess granskning och i samma pålysning tillkännagifver det ställe, hvarest den, före sockenstämman, blifver för socknemännen till genomseende att tillgå.
Vid sockenstämman företes, eller, om 40 Bevillnings-Utskottets Betänkande, M A. så begäres, uppläses mantalslängden, hvarefter, och sedan genom vederbörande pastors och tvenne socknemäns underskrifter, utan eller med anmärkningar, hvilka å serskild förteckning upptagas, dess enlighet med verkliga förhållandet blifvit styrkt, densamma af Pastor till Taxerings-kommittéen för ytterligare granskning öfverlemnas.
Om Taxerings-kommitté på Landet. § 49.
Häradsskrifvaren åligger att författa och till Konungens Befallningshafvande, under loppet af Januari månad, insända förslag till terminer för Taxerings-kommittéernes inom fögderiet sammanträden, hvilka så bestämmas, att Häradsskrifvaren dervid kan vara tillstädes och alt förrätlningarne inom medlet af Juni månad må kunna fullbordas. § so. l:o. Konungens Befallningshafvande bestämmer, så fort sig göra låter, terminerne för Taxerings-kommittéernes sammanträden, så att de inom förr nämnde lid må vara slutade.
De kungörelser härom, som öfver hela länet böra utfärda och uppläsas, skola innehålla bestämda föreskrifter så väl i afseende på de uppgifter till Taxerings-kommittéen, hvilka det åligger den skatlskyldige att aflemna, som ock hvad af kommittéen sjelf iakttagas bör. 2:o.
Då denna bevillnings-stadga första gången skall lända till efterrättelse, hör af Konungens Befallningshafvande i kungörelsen tillkännagifvas, att den minimitariff för bemmansvärdet i hvarje län, Rikets Ständer år 1823 fastställde, nu å nvo stadfästad och vid bevillnings-stadgan fogad, skall lända till efterrättelse och i intet fall får understigas. § SI.
Å nästa Söndag derefter skola allmänna sockenstämmor utlysas, till val af ledamöter uti Taxerings-kommittéen. § 32. l:o.
Till ledamot deruti är Pastor alltid sjelfskrifven, och väljes dessutom, å utlyst sockenstämma, bland hesutne personer inom pastoratet, högst tolf ledamöter, nemligen sex af Ridderskapet och Adeln eller ståndspersoner samt sex af Bondeståndet; dock kan Taxerings-kommitté, om så åstundas, bestå af ett mindre antal leda - Bevillnings-Ulskollets Betänkande. M 4. 41 ledamöter, likväl Pastor oberäknad, ej under ätta, hvaraf fyra af Ridderskapet och Adeln eller ståndspersoner, samt fyra Bönder, med det undantag sorn 57 § omförmäler. 2:o. Skulle Pastor, af ålder, sjuklighet eller annat laga förfall, vara hindrad att i Taxerings—kornmilléen deltaga, skall han utse någon bland församlingens presterskap, som han finnér mest tjenlig alt sitt ställe företräda, dock emot dem emellan öfverenskommeu ersättning för resekostnaden. § 53.
Finnes ej i ett pastoral hesutne män af Adel, Ståndspersoner och Bönder till det antal och förhållande, som erfordras, må bristen ersättas med personer, som äro eller varit i Kongl. Maj:ts och Kronans tjenst, eiler, i saknad deraf, med personer inom den klass, hvarå tillgång är. § 54.
Vilja flere pastorat förena sig om en Taxerings-kommitté. vare sådant tillåtet; dock hör tidig underrättelse härom meddelas Häradsskrifvaren, och må en sådan kommitté, vederbörande Pastorer oberäknade, ej beslå af flere än sexton och ej mindre än tolf ledamöter.
Endast i det fall, som här upptages, må Taxeringskommitté kunna utom pastoratet sammanträda. § 55.
Skulle församlingen utan omröstning ej kunna förena sig om ledamöter, anställes af de närvarande ordentligt val, hvarvid röslerne beräknas efter samma grund, som vid sockneslämma i allmänhet är föreskrifvet, och jordegaren sjelf röstar, om han ej genom serskild öfverenskommelse sin rätt till åhoen upplåtit. § 56.
Hvarje Taxerings-kommitté välje inom sig ordförande.
I händelse af skiljaktighet, anställes omröstning, och emellan dem, som erhållit lika röstetal, lottning.
Ar landshöfding närvarande, vare han sjelfskrifven ordförande, med rätt att i öfverläggningarne, ej i besluten, deltaga.
S Skutan laga förfall samt anmälan derom, må den, som lill ledamot i Taxeringskommittéen blifvit vald, detta förtroende sig icke afsäga eller från kommittéen ute Bih. lill R.
Prot. 1830 & 1831. 3 Sami., 1 Afd., 4 Haft. 6 42 Bevillnings-Utskoltets Betänkande, t. blifva.
Skor det likväl, vare den uteblifvande förfallen till eit vile af Tre Riksdaler 16 sk. banko till socknens fattige, och lidkälle kommiltéen genast annan ledamot af samma klass som den uteblifne, hvilken ersätter den tillkallades resekostnad och traktamente, detta sednare heräknadt lill Tvä Riksdaler banko om dagen.
Taxerings-kommittéen fortfare likväl med sine göromål, så vida, ordföranden inberäknad, sju ledamöter äro tillstädes.
S »«• l:o.
Häradsskrifvaren skall, om han ej är lagligen hindrad, i Taxerings-kommittéen vara tillstädes, men i händelse af laga förfall, som hos Konungens Befallningshafvande tidigt anmälas hör, eger Konungens Befallningshafvande, efter Häradsskrifvarens förslag, en skicklig man i hans ställe förordna.
Underlåter Häradsskrifvaren att i ratter tid förfall anmäla, eller uteblifver han, utan laga förfall, längre än två timmar utöfver den tid, som till förrättningen utsatt är, vare förfallen till Tjugo Riksdaler b:ko böter, hvilka skola tillfalla de fattige inom Taxerings-distriktet, och, då delta utgöres af flere socknar, dem emellan lika fördelas; egande kommiltéens ledamöter i sådan händelse att åtskiljas. 2:o.
Kronofogden skall äfven vara tillstädes, vid enahanda bot för förfallolöst uteblifvande, som ofvan stadgad är, § 59. l:o.
Kronofogden, som tillhandagår med nödiga upplysningar, före, under tjensteansvar, protokollet samt Häradsskrifvaren längderne öfver hvad Taxerings-kommittéens befattning tillhörer, utan anspråk på något arfvode. 2:o.
Så väl Häradsskrifvaren som Kronofogden åligger, vid påföljd, som för andre fel i tjensten, alt, när antingen vid värdering af hemman och lägenheter, eller annars, Kronans rätt varder förnärmad, sådant i protokollet anmärka; skolande Taxerings-kommitléen vara förbunden, att de gjorda anmärkningarne granska och utlåtande deröfver i protokollet meddela. § 60.
Taxerings-kommitté må icke sammanträda utom Taxerings—distriktet.
S 61 Taxerings-kommitté må hålla sine sammanträden inom slutna dörrar, dock så, att skattskyldig lemnäs företräde, då han vill något särskildt andraga.
Taxeringsledamot afträde då han sjelf skall taxeras.
Bevilfnings-Ulskotlels Belänkande, M 4. 43 § 62.
Till Taxerings-kommittéen beböfver ej husbonde afgifva förteckning å de personer, för hvilkas bevillning han ansvarar, hvaremot honom ovilkorligl åligger att anmäla och, på sätt om mantals- och skattskrifning stadgadt är, uppgifva sitt embete och tjenst, den lön och inkomst han deraf njuter, den rörelse och näring han idkar, jemte de skepp och farkoster af fem svåra lästers drägtighet och derutöfver, samt de fastigheter och lägenheter, han under egande- eller nyttjande-rätt innehafver, äfvensom å desse sistnämnde det värde, hvartill han anser dem böra uppskattas. § 63.
Den, som, på en ort idkat näring eller rörelse, men under löpande året flyttat den till annor ort, vare pligtig att från Taxerings-kommittéen i föistnämnde ort, förete bevis, huru han der det förlidna året varit taxerad. § 64. l:o.
Den, som, efter hvad förut stadgadt är, bör skriftlig uppgift till Taxerings-kommitléen aflemna, men förfallolöst uteblifver och ej sjelf eller genom ombud denna skyldighet fullgör, bote Två Riksdaler banko lill socknens fattige; skolande Taxerings-kommittéen, ulan hinder af uteblifvande eller försummad uppgift, efter egande kännedom, den skattskyldiges bevillning föreslå. 2:o.
Egare af fartyg, i stad eller på landet, hvilken icke kan i bevis leila, att han för hvarje år hos vederbörande kommitté uppgifvit sig lill bevillnings erläggande för egande fartyg eller andel deruti, med uppgift å lästetal, bote för slik försummelse tredubbla beloppet af den derigenom försnillade bevillningen, och tillfälle ena hälften af böterne angifvaren, samt den andra socknens fattige; hvarförutan bevillningsafgiften skall erläggas.
Om detta stadgande skall erinran införas i Konungens Befallningshafvandes allmänna kungörelse angående mantals- och skattskrifning. 3:o.
Med böternes uttagande förhålles på sätt om böter för försummelse vid mantals- och skattskrifning redan stadgadt är. § 63.
Taxeringsmännen ega att, så vidt de skattskyldiges uppgifter hafva något sammanhang med publike verks befattning, ovägerligen af desse undfå de upplysningar, som kunna erfordras.
Skulle, efter inhemtandet deraf, någon anledning vara, till tvifvelsmål om riktigheten, antingen af sjelfva uppgiften eller af de gjorde afdragen, ege Taxeringsmännen att specifike uppgifter i begge delarue den skattskyldige affordra 44 Bevillnings-Utskoltets Betänkande, M 4, § 66.
1 enlighet med de sålunda inhemlade upplysningar och utrönte förhållanden, skall Taxerings-kommiltéen, efter aflagd ed, på sätt 122 § föreskrifver, stadga de grunder, efter hvilka hvarje skattskyldig bör taxeras, och i följd deraf pröfva upp gifterne, samt, efter egande kännedom, på ära och samvete, dess beslut meddela, och ändtligen, med afseende å de här gifna föreskrifter, egendomars och lägenheters värden föreslå. § 67.
Ehuru egare af en fastighet, på sätt 62 § föreskrifver, uppgifvit det värde, hvartill han förmenar den böra anses, vare kommiltéen likväl både berättigad och skyldig alt, utan afseende på uppgiften, efter förefallande skäl och nu stadgade grunder, bestämma det värde, hvarefter bevillning bör utgå; dock bör anledningen till denna förändring i protokollet antecknas. § 68.
Af de handlingar och upplysniugar, kommittéen samlat, och den lokala kännedom kommiltéen bör ega. åligger den att utröna egendomarnes beskaffenhet, till utrymme, jordmån, åbyggnad, belägenhet, alsätlningstillfälle, förmoner och onera, för att, på grund af en sålunda verkställd undersökning om förhållandet, kunna tillvägabringa en rättvis taxering, hvarvid äfven bör afses, huruvida den ifrågavarande egendomen genom eldsvåda, vatluflöde eller andra olyckshändelser blifvit försämrad. § 69.
Öfverlåles frälseränta till jordegaren, kommer hemmanets uppskattningsvärde att ökas i förhållande lill den förut erlagda räntan. § 70.
Vid taxering af skattlagda mjöiqvarnar, så i städerne som på landet, bör deras värde utrönas i förhållande till den afkomst de gifva sina egare, med fästadt afseende å qvarnarnas belägenhet i mer eller mindre sädesrika orter, vid större eller mindre betydliga städer, samt qvarnstenarnes antal och gång, antingen för hela året eller större eller mindre del deraf; kunnande inga andra qvarnar under egendomsvärdet innefattas, än de, som under gårdens skattläggning äro uttryckligen inbegripne eller i sednare tider såsom husbehofs-inrällningar tillkomne. Bevillnings-Ulskotlets Betänkande, Jtä 4- 45 § 71.
Åbyggnader å landet, som blifvit eller blifva brandförsäkrade, böra icke serskildt efter brandlörsäkrings-summans belopp till bevillning anses; hvaremot brandförsäkring å hus, hvilka på mindre lägenheter eller lustställen blifvit uppförde och deraf utgöra egentliga värdet, bör lända till hufvudsaklig ledning. § 72.
Vid den uppskattning af fastigheter, som, efter nu stadgade grunder, först ao ställes, åligger det Taxerings-kommiltéerne, att lika noggrannt som allvarligt utreda, och i protokollet anteckna, de orsaker, hvilka kunnat åstadkomma förändring i fastighetsvärdet, och med omsorg tillse, att alltid värdet må så bestämmas, alt alle medborgare i samhället, i förhållande till deras egendom, lika beskattas. § 73. l:o.
Vid bruks och bergverks värdering bestämmes först och serskildt värdet å alla derunder lydande hemman, qvarnar, sågar, fiskerier och andra lägenheter, sorn till landtegendom räknas.
För bruk, anlagde före den f November 1847, och hvilka icke, på sätt och i den ordning Kongl.
Förordningen af den 27 April 1846, angående stångjernssmidet och den gröfre jcrnförädlingen, medgifver, öfvergått till oinskränkt smidesrätt, skall derefter lill serskild värdering upptagas beloppet af så väl den för hvarje bruk tillåtna tillverkning, beräknad efter brukets privilegierade smide, som äfven vid de bruk, der rekognitionssmide är tillåtet, den tillverkning, som i följd af sådan tillåtelse för det föregående året, utöfver det privilegierade smidet, blifvit å våg levererad.
För de bruk åter, vid hvilka, på grund af l:a och 2:a §§ af nvssberörda Kongl, förordning, obegränsad smidesrätt kommer alt begagnas, uppskatlas värdet af näslförutgångna smidesårels lillverkningsbelopp, hvilket taxerings-kommittéerne bestämma enligt Kongl, kungörelsen af den 27 April 1846, angående hammarskattens utgörande, med iakttagande dervid serskildt af afdrag för restsmide, der sådant eger rum.
Vid sådan värdering af tillverkningen, för hvilken hvarje orts hammarskatts jernpris skall tjena kommittéerna lill grund, bör, för att utröna egarens verkliga behållning, afdragas tillverkningskostnadens belopp, beroende icke allenast på det högre eller lägre pris, som alla rudimalerier af malm, tackjern och kol kunna anses ega, antingen de äro köpte eller erhållits från bruksegarens egna grufvor, masugn eller hemmansskogar, helst, så väl hvad egna skogstillgångar som rekognitionsskogar beträffar, de förra jemte hemmanen, och de sednare serskildt, äro 46 Bevillning!
(Jlskollels Betänkande, M l. tili beviiinings-afgift uppskattade, utan äfven af brukens onera, längre eller korlare transporter och alla öfriga oundvikliga omkostnader.
Sedan tillverkningskostnaden sålunda uträknad blifvit, afdrages den från värdet af det privilegierade samt rekognitions-srnidet eller af det föregångna årets till verk nings—belopp, då återstoden antages såsom sjelfva verkets behållna inkomst, hvilken uträknas till kapital efter fem procent.
Af den kapitalsumma, som för hvarje bruk härigenom uppkommer, skall erläggas lika afgift för hvarje tusende, som för landtegendom stadgadt är.