Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad Friherren yrkat i enseende till kungörandet af Examens beskaffenhet, dess offentlighet och apstäflan* de 2 gånger om året, är redan vidtaget vid de Akademiska Civil Examina, tillhörer dessutom ett Examens Reglemente, hvilket Utskottet icke anser Riksens
Ständer för närvarande vara i tillfälle att föreslå.
Mera magtpåliggande är förslaget i 3:dje puncten, om blott en och samma Examen till rättegångsverken, Cancelliet och de administrativa Ämbetsverken, Bergs Collegium må hända undantaget.
Innefattande en så väsendtlig förändring i nuvarande indelning af Examina, bör det efter anställde undersökningar moget öfvervägas; och får således Utskottet, så väl i anledning häraf, som af den öfvertygelse, att formerne för de Civila Examina vid Akademien och Ämbetsverken böra noggrannare bestämmas samt bringas i öfverensstämmelse imellan sig och med det åsyftade ändamålet, vördsamt föreslå Riksens Jäöglofl.
Ständer, att af KongJ.
Majit i un* <584 Eesv. och Ekon.
Betänka/iden* derdånighet anhålla, det Uppfostrings Committéen måtte, såsom skedt är med Student Examen, anbefallas, att göra ett underdånigt förslag till de Civila Examina, hvaröfver så val Consistoria Academics, som vederbörande verk blifva hörde, hvarefter Kongl.
Majit torde behaga öfver ämnet i sin fullständighet inhemta Rikets Ständers utlåtande vid nästa Riksdag och sedan derom förordna, på sätt med värtsamhälls-skick och tidens fordringar öfverensstämmer.
Då ock hvarken Kongl. Kungörelsen, hvad iakttagas bör i anseende till dem, hvilka vid rättegångsverken samt Rikets Collegier söka inträde, af d. 9 Oct. 3812, eller någon Utskottet vetterligen allmänt kungjord författning anbefaller de Akademiska Lärarne, att föreläsa och förhöra grundlagen, anser sig Utskottet böra föreslå, att i samma underdåniga skrifvelse anhålles, det nödige föreskrifter måtte vederbörande i denna del allernådigst gifvas.
Frambärandet af Rikets Ständers önskan, att, så vida någon eller några nu gällande författningar hindra privata associationer mellan Lärde, till offentlig undervisning i vetenskaperna, Kongl.
Majit då allernådigst måtte upphäfva dessa författningar, är, så vidt Utskottet har sig bekant, af ingen anledning päfealladt och lärer således icke behöfva tillstyrkas.
Hvilket Ee.it). dock till Riksens Höglofl.
Ständers bepröfvande vördsamt öEverlemnas.
Ankom d. 2i Juni 1843.
Betänkande, i anledning af väGkte frågor, om ett förbättradt Scholväsende uti Landsför samlingar ne, till barns fullständigare och tidigare undervisande uti läsa, skrifva och räkna. 1 Memorial af Friherre Palmstierna, O., hvilket Höglofl.
Ridderskapet och Adeln tili detta Utskott öfverlemna!, yttras, att i alla Landsorter skall vara en kännbar brist på Scholor, der barn kunna undervisas uti läsa, skrifva och räkna.
Förbättringen ■ a£ de gamla Läseanstalterne och upprättande af nya, häfver ock i sednare tid varit föremål för Regeringens omtanka och för patriotiskt beredande af vältänkande medborgare; men dels har detta verkstälts blott §Q6 Besv. och Ekon.
Vid Gymnasier och högre Scholor, dels genom locala inrättningar här och der.
De ännu gällanda författningar om barn-undervisningen uti Landtförsamlingarne skola redan länge hafva visat sin ofullständighet, och hundradetals Socknar, som äro titan något slags Scholor* skola vittna om nödvändigheten att vidtaga någon allmänt Verkande åtgärd uti detta hänseende.
Landtmannen skall på de flesta ställen sakna medel, att enskildt afhjelpa denna brist.
Bland PrestersLapet äro ej de sällsynte, hvilke hvarken spara tid eller möda* att, efter omständigheternes möjliga medgifvande, arbeta på sina Sockenbarns tidigare Undervisning; men detta skall på de flesta ställen ej ske förr* än barnen nalkas manbara åldern* och då verkställas ytterst ytligt Sådan Undervisning motverkas ock af det obestämda uti skyldigheten för Lärare, att Undervisa grundligt ech tillräckligt, samt för Föräldrar, att längre tid sända sina barn till Undervisnings erhållande; oberäknadt den tidspillan, samma föråldrade läromethod skall medföra.
Det är saledes, i betraktande af våra stora behof utaf folk-undervisnings-anstalter och af de möjliga tillgångar, som kunna vara att påräkna uti vårt fattiga Fädernesland, som Friherren kommit till den öfvertygelsen, att* åtminstone uti de mera tätt bebodde tra - Besvt Ock Ekon•
(Qf Sterne af Riket, nödiga simpla ElementarScholor bunna med nu egande tillgångar småningom bildas i alla socknar, om för handen varande medel rigtigt begagnas, och den nyare läromethod, sorn äfven uti Fäderneslandet på flera orter en god tid Varit nyttjad, till allmänt användande införes.
De för handen varande medel, hvilka i detta afseende kunna användas, anser Friherren vara : 1) Alla Klockare-löner i Rikets Landsförsamlingar.
Om till Klockare blott antagas, sådane personer, som till Lärare uti läsa, skrifva och räkna, efter nyare läromethoder, kunna användas; om de tillsättas af Consistorierne, i den mån-så beskaffade Candidater kunna fås och ledigheter sig yppa; om det bief dem ålägdt, att dagligen besörja barnundervisningen under Pastors tillsyn; om det förbjöds, att en klockare tillika fick vara Torpare eller Hemmansbrukare; samt om författningarne bestämdt ogillade hvarje annorlunda qualificerad Klockare med lön, så torde förnämligaste bristen derigenom afhjelpas. 2) Åtskilliga Pastor s-bos tållen och Stommar.
Om på orter, der localen det medgifver, Församlingar eller Socknar förenades med angränsande Pastorat, och Presterskapets vanliga befattning på dessa orter verkställdes utaf ett något mindre antal perso - 688 Besv, och Ekon, Utsk.
Eetankandtn, ner, under det att Lärare af detta stanå åtnjöt de öfverflödiga Boställenas afkastning, med villkor att förestå vissa Scholor.
På Slättbygderne uti några tracter af Riket torde detta kunna verkställas på ett och annat ställe. 5) Hemmanstionde uti en del orter, der ovanligt stora Pastorat finnas.
Om dessa delades så, att Pastor af sin Församling uppbar tertial- och qvartsl-tionde, till ett vär» de af 120 till 180 tunnor Spannmål, samt att det öfriga, nu årligen utgående af den** na tionde, afgafs till Schole-läraren af Pre** ste-Ståndet, hvilken vore att anse såsom Pa* stors-adjunct. 4) Begagnande af åtskilliga redan, fast titan särdeles nytta, anslagna privat-bidrag.
Öfver ämnet hafva sig yttrat Hrr Tham4 Wolrath, Grefve -Schwerin, Fredric Bogislaus, Herr Flammars köld, Lorenzo, Grefve De la Gardie, Jacob, Herr Riben, Carl Wilhelm, Herr von Hartmansdorff, August, Herr Ehrenborg, Casper, de tre sistnämnde med följande serskilda förslag: Herr Riben, ”att Rikets Ständer hos Kongl.
Majrt måtte täckas anbefalla Gonsistorierne, att uppgifva alla de befattningar med ekonomiska mål, som nu åligga Presterskapet att bestrida, och derjemte i underdånighet yttra, hvilken af dessa befattningar, som i Gonsistoriernes tanka förnäm - Bestt. och Ekon.
6Q<) ligast borttaga en tiel, som åt folk-undervisningen borde egnas.” Herr Hartmansdorff: ”att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t underdånigst anhålla, att, i likhet med hvad som skett i Statsförvaltningens öfriga grenar, måtte undersökas och utredas: hvilka och huru stora tillgångar finnas anslagneåt Lärostaten, synnerligast Presterskapet i Sverige? huru de äro fördelade och användas? hvilka och huru ipåuga ecclesiastique personer finnas ? hvad de hafva att göra? hvilka förrättningar de böra åtaga sig eller befrias ifrån?
Derefter borda uppgifvas och föreslås, hvilka indragningar och besparingar, som skulle kunna göras af personal och material, samt slutligen huruledes tillgången å båda Öelarne mätte kunna så begagnas, att icke allenast
Religions- utan ock den öfriga undervisningen i Riket, fullständigare ochsyftfcnligare än hittills, meddelades.
De arbeten och förslag, som i sådant ändamål gjordes, borde, i den mån de bunno utföras, för kommande Ständer framläggas.’’ Herr Ehrenborg: ”att Kongl. Maj:t i Nåder täcktes anbefalla vederbörande Consistorier att tillse, det å de ställen, der något anslag för Läroverk eller annan tillgång finnes, Vexelundervisning efter BellLancasterska methoden blefve införd.” 2:0
Om Allmogens barns undervisning har Bihang till Riks-St.
Fröt. 1(325, t}Ae Sami, N:r 44. « (jqo Besv. och Ekon.
Eetunkanden. ock Utskottet fått emottaga ett Memorial af Prosten Ahngren, hos Högvördige Preste-Ståndet uppläst den 5 Mars.
Efter att hafva vitsordat, äfven efter egen erfarenhet, värdet af Vexel undervisningen, uppgifver Herr Prosten, såsom medel att få den allmänt använd, en ny Klockare instruction, särdeles med afseende på den elementaira barn - undervisningen bland Allmogen på landet.
Den ändring, Kongl. Kyrko-ordningen i 24 Cap. 31 §. kom att derigenom undergå, vore mindre betydlig, meri af behofvet påkallad.
Motskälet, sorn hemtas af Klockares olika och ofta ringa aflöning, anses icke fullt grundadt, heldst lönen mer» andels är eller genom Pastorernes åtverkan skall kunna bringas till 8, 10 eller 12 tunnor säd, hvarmed, enligt Herr Prostens ianka, en så beskaffad Tjensteman bör vara belåten.
— ”Inför Consistorium borda hvarje Klockare-Candidat styrka sin skicklighet, att efter Vexel-undervisnings-methodeh vara barn-lärare.
Utan en sådan skicklighet, jemte de egenskaper en Klockare bör ega, borde ingen få uppföras på förslag till sådan tjenst.
— För att så fort ske kan få saken i gång, önskar Herr Prosten, att hos Kongl. Maj:t anhålles om utfärdande af en befallning, att alla nuvarande och under tiden blifvande Klockare-ledigheter tuå hållas obesatte och tjensten genom Vicarius bestridas» intilldess en ny Klockare>instrii» Besv. och Ekon, Utsh.
Betnnknnden. 691 Olion och Scholordning för barn-undervisningen på landet hinner utarbetas; hvilket arbete äfven kunde strax företagas.” — Herr Prosten anmärker, att methoden skall äfven i Ambulatoriska Scholor kunna användas, dock med undantag af skrifning:
I anledning af motionen hafva särskildta anföranden blifvit afgifne af Prosten Linderot, Doctor Franzén, Prostarne Grevellius och Anjou, Professorerne Bexell och Froberg, satnt Biskop af Wingård. g) I Remiss af den 1 Mers har Hedervärda Bonde-Ståndet, med allmänt instämmande i Motionen, Öfversändt Riksdags-F ullrnägtigen från Malmöhus Län Nils Persons Memorial ai den 22 Februari* i hvilket han yrkar, att Scholor för Allmogens barn må inrättas i de Socknar, der tillgångar för Scbolmä£tares lönande redan finnas uti sa anständiga Klockare-löner, som i Skåne.
Då klockaren af sin egenteliga tjenst endast upptages om Helgdagen, bör han icke Söcknedägarbe vara syssellös.
Emedan Vexelundervisningen visat sättet, hurti en Lärare kan undervisa en stor mängd barn, föreslås: ”att i Skåne och på andra orter, der Klockare finnas, sorn hafva så stor lön, ått de deraf äro bergade, hädanefter ingen Klockare må antagas, som icke eger vitsordad insigt i Vexel-undervisningen och skicklighet att förestå en så beskaffad Schola, samt att derefter alla sådane Klockare 6gz Bust), ock Ekon.
Betänk andeli. skola vara skyldige att såsom Scholmästå* re förestå undervisningen i sådana Scholom så snart hvarje Socken låtit någon dylik inrätta.
Afven dessförinnan torde det med skäl kunna åläggas Klockare i Skåne och alla öfriga bättre lönta Klockare, att hålla Scholor för Socknens barn, samt undervisa deni i läsning, skrifning och räknande, i alla de Socknar, der skickliga Scholmästara icke redan äro antagne.”
Med det allvar-, ämnets vigt brafver* hat Utskottet öfvervägt det anförda.
Hvad först väcker uppmärksamhet, är Öfverdriften i klagan öfver bristande undervisnings tillfällen och kunskaper bland oss.
Intet land eger dock en mera jemnt meddelad och vunnen Religionskunskap än Sverge, och man skall vid närmare pröfning finna hela Församlingar, der ingen, som hunnit till förstånds år, om han har färdige förståndskrafter, saknar en nödig insigt i salighets-läran.
Emedan denna, enligt hvad ock flere af de i ämnet talande med rätta erkänt, är grunden och fä“stet för all sann. själsodling, böra vi glädja oss, att, genom föräldrars, barnlärares och synnerligast Pre* stersfeapets omsorger, Sverges ungdom tidigt föres till vishetens begynnelse.
Om man i England, der man meehaniskt i fabrikerna använder skaror af fattiga barn, eller i Frankrike, der en mörk Religion och lättsinnigheten stredo om uppfostran, tilldess Re - Bes v. och Ehen.
693 volulionen omhvälfde allt, med skäl uppstämt lofsånger öfver ett lärosätt, som snart och mera allmänt undervisar barnåldren, bör hos våra protestantiska grannar, och med ännu större skäl hos oss, den hitförda nyttan med den måtta barömmas, att tacksamheten för det goda, vi redan egde, icke måtte bringas till tystnad.
Yexel-undervisningen är att lyckönska, om den i allmän medborglig bildning inom Fäderneslandet gör en lika epoch, som conlirmationens införande det gjort i den religiösa.
Att ålägga Kyrkoherden den första elementaira undervisningen, vore obilligt och otjenligt.
Denna fordrar antingen ingen, eller sin särskilda, man i hvarje större församling.
Om ock menighetens
Själasörjares anseende icke gick förloradt hos den, som skulle lära barndomen bokstäfver och stafvelser och i den oroliga skaran hålla skick, innebar det dock en hård orättvisa, att den, som bör vara alla åldrars ledare, skulle nedtrugas till det besvärliga arbete, att vara den förstas lärare.
Nyttan uteblef ock; ty vid de år af långt framskriden mannaålder eller redan innevarande ålderdom, Prest, i de flesta fall, först hos oss befordras till pastorat, är redan den liflighet borta, som fäster barnets tycke och öppnar dess uppmärksamhet för den första undervisningen.
Om dessa skäl mot åläggandet kunna omtvistas, återstår dock detobe - 6<)4 Besv. och Ekon.
Eetänkanden. stridliga, ott Kyrkoherden är ingen tid öf^ rig lernnad, att vara Schollärare.
Jemte si* na många tjenstehefattningar, har han fullt opp att göra med den undervisnings-skyl? dighet , sorn honom årligen tillkommer vid Nattvardsbarnens beredelse och husförJiören, Här är hans åtgärd med undervisningen, och för den varegerna en, på annat satt tidigare meddelad, förarbetad.
Om nu från detta och andra kallets egenteliga åligganden Presternes tid skulle bortryckas eller i afbrott undandragas af andra mindre vigtiga bestyr, minskas i samma mårs den hufvudsakliga nytta, han skall göra Kyrkan och således äfven Staten.
Det är dock detta, man anmärkt emot de ekonomiska och police-befattningar, hvarmed Presterskapet i synnerhet af en sednare tid blifvit öfverhopadt.
Om någon af dessa derföre fallit på Prestens lott, emedan man ansett sig icke ega lika tjenliga personer att anlita, andra nödvändigt uppstått af vårt constitutionejla förhållande, hvilket mer och mer utvecklar sig till communal styrelse, och från hvilka medborgaren icke får undandraga sig, dessa äfven af den art, att Kyrkoherden, far och lärare inom sin omkrets, gerna nied uppoffring af tid och möda dem bestrider, hafva dock tvifvelsutan funnits andra, sorn, olämpliga och hindersamma för Religions-läraren, med mera skäl kunnat läggas i annan hand.
En rättvis Regering Besv. och Ekon, Utsh. B etänhanåcn. fiar ock å de härom yttrade betänkligheter gjort afseende och i nådig skrifvelse till Consistorierne, af den lG Joni 1813, tecknat grunderne för en tillbörlig inskränkning.
För närvarande, och sedan Presterss befrielse i några delar redan egt rum, anser Utskottet häruti ytterligare åtgärd icke yara att föreslå.
För den undervisningsskyldighet, Presterskapet åligger, behöfvas i Utskottets tanka inga vidare uppmaningar, än de, som innehållas i Prest-eden, Kyrko-ordningen och flera författningar.
Sättet att utöfva den kommer, föreskrifterne må vara hvilka som heldst, att hufvudsakligen bero af de undervisades olikhet samt lärarens nit och urskilning.
Till verkställigheten är Församlingen efter omständigheterna ett gillande eller åklagande vittne.
Uppsigt tillkommer Stiftsstyrelsen, och deri pröfvar äfven opåmint förhållandet genom de så kallade visitationerne, vid hvilka Presterskapets uppförande undersökes, och alla åldrar, synnerligast ungdomen, göra redo för sin Christendoms kunskap.
Enligt naturens ordning tillkommer den första barn-undervisningen Föräldrai ne.
Denna sköna rättighet lär ock den fromma Modern utan nödtvång icke föryttra.
Det är ock genom dess utöfning och sederinesa Presterskapets omsorg, som äfven i de Besil, och Ekon.
Be tänkanden. glest bebodda tracter, der icke, såsom ida mera befolkade, Scholor finnas, eller med fullt gagn kunna inrättas, Allmogen egen en bildning, som vid sådant förhållande före k o tum er oförmodad, den ock Grefve Schiveriri vitsordat om norra Provincernes innevånare, och man med lika skäl kan tillag* ga Elfsborgs Läns, Smålands, Hallands m. fl. sterila tracters bebyggare.
Emedan likväl föräldrar icke öfver allt eg a skicklighet eller tillfälle att sjelfva undervisa sina harn, värnlösa barn ock någon gång kunna komma att sakna den första undervisningen, der denna icke är ställd på stadig fot, Allmogens lifliga begär efter en odling, som är ett beting för ett mera utbildadt Samhällslif, kräfver, utom Religions-kunskap, äfven färdighet i skrifning, räkning och öfriga allmännare lärdomar för medborgaren, hyses och yttras mea skäl den önskan,, att undervisningstillfällen i dessa delar mätte mera jemnt öppnas.
Utsigten dertill är ock lofvande.
Yexel-undervisningen roar barnet, förkortar lärotiden, minskar kostnaden; den skall således med raska steg göra sig gällande, der den behöfves och, kan begagnas.
Att ovillkorligen påbjuda den, vore således öfverflödigt.
Det vore ock, vid tidens fart till städse nya förbättringar, lika oklokt, som om man för några år sedan för alltid anbefallt Pestalozzis läromethod.
Det stränga fastställandet vid Bcsv. -och Ekon.
Utsh Betänkanden. 697 Vexelundervisningens blott materiella rustning skall småningom eftergifvas, och dess lämplighet således blifva större för olika yttre förhållanden.
Den gör redan nytta i Städernas folkrikare Scholor, äfven må hända i en och annan Landt-Schola; men den blir först allmänt nyttig i Sverige, då den, hvilket synes lättast kunna ske med den Bell-Lancasterska methoden, gjort sig användbar i den ambulatoriska Scholan; ty på ganska många, om icke de liesta ställen, gör localen det omöjligt eller åtminstone icke ändamålsenligt, att inrätta någon annan.
Man bör dock icke fördröja tillfället för en allmännare medborglig bildning, der den saknas.
Lyckligtvis beror icke heller den endast af Iäromethoderna och deras skiften.
Har man kunnat vinna samma ändamål, först med någon omgång, genom det äldre lärosättet, så kan det fortfara eller antagas, der ett mindre antal barn icke påkallar, eller någon omständighet för närvarande hindrar Vexelundervisning.
Der åter denna kan införas, bör ingen fördom hindra det goda, tiden framfört.
Till förste barnlärare pä Landsbygden har man föreslagit Klockare.
De äro ock dertill förbundne genom Kyrko-crdningen, ilera allmänna författningar och de särskilda instructioner, som i olika skiften för dem blifvit gifne.
Verkställighet bör ock ovill. horligeu följa, der de äro med boställen el» $98, Besv. och Ekon.
Beta^kande^ ler andre löneförmåner anständigt försedde.
Nils Persson har således allt skäl att fordra den i Skåne, hvarest de ock hafva Helgonskyld i och för skyldigheten att bestrida barna-undervisningen.
Samma gäller ock om flere Pastorat i Blekinge och i Halland.
Äfvenledes anser sig Utskottet af förekonine anledningar befogadt tillstyrka, att i den härunder föreslagne underdåniga skrifvelsen anhålla om Kongl. Maj:ts Nådiga befallning till vederbörande Consistoriel att hålla alfvarsam hand deröfver, att Klockare fullgöra detta sitt åliggande, hvarheldst de äro anständigt aflönte.
Vidsträckta fordringar på deras verksamhet utöfver
Kyrktjensten kunna dock med mindre rättvisa göras i de flesta öfriga Landsorter, der de äro ringa lönte, ofta endast med några Riksdaler i penningar, och der de, saknande boställen, stundom äro annan mans bönder eller torpare.
PS mångå ställen äro de ock ur dessa skäl föga kunnige och således mindre tjenliga till barn-undervisning.
Emedan man heldre bör förbättrad begagna en tillgång, man eger för hand, än äfventyra anskaffandet af en ny och opröfvad, och Klockare äro i sina befattningar ställde under Presterskapet, hvilket så väl genom äldre författningar, soto Kongl. Brefvet d, 14 Juni 1820 det åligger tillse, att till barnalärare icke andre än skicklige och välfrejdade antagas, sä är det lämpligt, att det - Besv. och Ekon.
699 samma, der så behöfves, uppmanar försatnlingarne, att genom ökade löner eller utfäste Scholgångspenniogar bereda sig af Klockare ordentligt och säkert undervisningstillfälle.
Enär ock, genom de flera i Städerne och på landet inrättade Bell-Lancasteyska Scholor, tillfället mer oah mer beredes, att inhemta den nya läromethoden, anser Utskottet sig böra tillstyrka Rikets Röglofl.
Ständer, att i underdånighet af Hans Kongl. Maj:t anhålla om en så beskaffad befallning till Consjstorierne, det de låta sig angeläget vara, att på allt sätt befrämja barn-undervisningen på Landet och synnerligast ett allmännare antagande af Yexel-undervisningen, samt att anmana Kyrkoherdarna, att så väl vid de förslag, de pppratta, som de röster, de afgifva till Klockare-beställningars tillsättande, göra synnerligt afseende på den sökande, som inhemtat bekantskap med Vexelundervisningen.
En allmän Klockare-instruction, hvilken Prosten Ahngren äskat, skulle icke passa till serskildte förhållanden, och bör således bestyret, att derom, enligt tidens kraf, förordna, hädanefter såsom hittills vara öfverlemnadt åt Consistoriernes local-kännedom.
Att, såsom Prosten vidare föreslagit, intilldess en så beskaffad instruction med sin tillhörande Scholordning blifvit färdig, alla Klockare-ledigheter må hållas obesatte pch tjensten genom Vicarier bestridas, skul* 700 Besv, och Ekon.
Betänkande le vålla oreda i den ecclesiastique
Admini» strationen inom församlingarne och troligen uppehåll i sjelfva det man önskar» barn-undervisningen.
Att, hvilket Prosten äfven ansett nyttigt, af hvarje sökande till Klockaretjenst fordra ett bevis, som styrk» te dess skicklighet, att efter Vexel under» visning vara barnlärare, vore, åtminstone nu, för tidigt, äfvensom onödigt, om på stal» let icke snart detta undervisningssätt kunde införas.
Emedan på de fleste ställen undervis» ningen endast kan verkställas derigenom» att läraren, rotvis kringgående, tidtals erbju» der den it barnen, som från närmaste grannskap samlas, heldst de sistnämnde under de årstider, då Lanatmaunen kan undvara deras biträde, icke kunna i vårt luftstreck gå milars väg till en ständig Schola, måste ock läs-ordningen för de ambula» toriska Scholorna blifva på ett annat sätt inrättad, än för denna.
Landtseden, att för» äldrar undervisa sina barn, kan ock mer eller mindre vara gängse, behofvet således vara mindre eller större.-
En för detta slag af undervisning i de minsta delar ingående och för alla ställen likformig Schol-ordaing, sådan som den för de offentliga Scholorna 1320 gifna, kan Utskottet således icke anse tjenlig.
Några få grunddrag kunna dock såsom allmänt gällande föreskrifter citeras, och anvisningar för de olika Swö. och Ékoit.
Betänkandetu 70 i fallen af ständig och rörlig Schola meddelas.
Utskottet, som har sig bekant, att Kongl.
Majit anbefallt Uppfostrings-Commiitcen att författa en ordning för under», visningen i mindre barn-scholor, fär således hemställa till Rikets Höglofl.
Stander» om de icke skulle finna för godt, att i underdånighet ingå till KongL Majit med anhållan, att detta Uppfostrings-Committéens förslag* hvilket Rikets Ständer förestå!» la sig icke blott rörer Städernas Paedago» gier, mer och mindre ständiga eller rörliga barn-scholor på landsbygden, måtte i nåder till Gonsistorierne öfverlämnäs för betänkandens afgifvande* hvarefter Kongl» Majit torde täckas, på samma nådiga sätt, som vid denna Riksdag med förslaget till Fattigvårds-ordning användts, öfver hvad sä i detta vigtiga ämne förberedc blifvit, inhemta vid nästa Riksdag Ständernes underdåniga utlåtande, då ock Kongl.
Majit säkrast kan i sin vishet förordna, hvad tjenligast synes»
Det återstår för Utskottet, att yttra sig öfver de förslag, de i ämnet inom RiksStånden talande ansett sig böra göra, om i deras tankar för ändamålet erforderlige medel.
Då Staten stiftat Universiteter och Gymnasier, högre och lägre Lärdoms-Scholor, samt högre och lägre Apologist-Scholor, anser Utskottet den i denna del hafva fullgjort sin egenteliga förbindelse.
Den 702 Besv, och Ekon.