Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Under qvinqvenniet, såväl som under många år förut, har ingen allmännare missväxt, icke heller andra allmänna olyckor, hemsökt landet.
Partielt hafva dock sådana inträffat, i följd af hvilka understöd måst sökas.
Sålunda har, på Konungens Befallningshafvandes underdåniga hemställan, Kongl. Maj:t uti Nådig skrifvelse af den 30 Januari 1857 beviljat 5,000 R:dr Banko såsom räntefritt lån, att af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande fördelas emellan de af missväxten hemsökta socknarne i länet, med gemensam ansvarighet af hvarje sockens innevånare för medlens återbetalning med en tredjedel årligen inom den 1 November 1857, 1858 och 1859; hvarjemte Kongl. Maj:t i Nåder beviljade 1,000 R:dr Banko, utan återbetalningsskyldighet, att komma sådana behöfvande inom nämnde socknar tillgodo, som ej voro i tillfälle att sjelfve förskaffa sig arbete, eller i stånd att medlen af egna tillgångar återbetala; dock under vilkor, att dessa medel företrädesvis skulle användas för att åt fattiga och arbetslösa personer bereda sysselsättning och möjlighet att, genom egen verksamhet bidraga till sitt uppehälle.
Af det mot återbetalningsskyldighet anvisade lån, 7,500 R:dr Riksmynt, behöfde endast utlemnas till Wiksjö socken 2,250 och till Gideå socken 3,000 R:dr, samt af de utan återbetalning gifna medel till den förra 310 och till den senare 300 samt till en nybyggare i Lidens socken af Medelpads fögderi 10 R:dr; varande det räntefria lånet återbetaldt och de överskjutande medlen återlevererade.
Andra nya sädesslag hafva under qvinqvenniet icke blifvit använda än vicker, hvarmed på några få ställen försök blifvit gjorda.
Trädqårdsskötseln och fruktträdsodlingen är inom länet föga utbredd.
Man har trott, att i detta nordliga klimat fruktträd icke skulle kunna trifvas, men erfarenheten har dock på några, om ock få ställen såväl i o Medelpad som i Södra Ångermanland visat, att fruktträden icke allenast väl trifvas, utan äfven lemna en frukt, som i godhet kan täfla med frukt från södra provinserna.
En trädgårdsmästare är nu anställd, med lön af Hushållnings-sällskapet och skyldighet att uppå reqvisition kringresa inom länet, för att meddela undervisning och råd i trädgårdsskötseln, hvarjemte han skall undervisa eleverna i folkskolelärare-seminariet i trädgårdsodling, för hvilket senare åtagande han invid staden, erhållit jord till plantering sland och anläggande af trädskolor.
Tab. N:o 3. B) Boskapsskötseln står ännu på vida lägre ståndpunkt, än hvarå den borde finnas.
Sommarbetena äro vanligen ganska goda, men vid stark torka förbrännes gräset och skämmes vattnet.
I fjelltrakterna äro betena belägna långt bort från byarne och bebyggda med fäbodar, dit kreatur af alla slag drifvas och beta gemensamt.
Ännu äflas mången jordbrukare att hafva en talrik ladugård, ehuru han saknar utväg att, såsom sig bör, underhålla en sådan.
Följden af detta fäderneärfda system har blifvit minskad afkastning af kreaturen, minskad gödseltillgång för jordbruket och följaktligen mindre åkerbruk, än som med en förståndig hushållning kunde finnas.
Nekas kan dock icke, att allt flera jordbrukare efterhand öfvergå till rationelare hushållning och egna sina ladugårdar den omsorg de förtjena och fordra, för att blifva vinstgifvande.
Erfa Tab. Litt.
Markegång spriser.
Råg. Korn. 1856 21 19 1857 18 15,50 1858 14,17 11,97 1859 15,12 13,54 1860 15,12 12,60 Westernorrlands län.
Höskörd.
Ladugårdsafkastning.
11 renheten har ock visat, att de jordbrukare, sorn minskat antalet af sin boskap och gifvit den qvarvarande delen en ymnigare utfodring, deraf skördat icke obetydlig vinst.
Äfven andra omständigheter, såsom fodermedlens mindre ändamålsenliga beredning och ladugårdshusens obeqvämlighet, qvaf och mörker, m. m., hafva inverkat på boskapsskötselns mindre fördelaktiga ställning, men äfven dessa fel äro insedda och rättade af en och annan förståndig ladugårdsägare, sorn af förändringen funnit sin stora båtnad.
De till Finans-Komitén lemnade uppgifter innehålla, att inom länet skulle år 1859 hafva funnits 12,647 hästar, 1,553 oxar och tjurar, 37,817 kor, 8,942 ungnöt, 63,732 får och getter samt 5,427 svin; men man kan i allmänhet antaga, att dessa siffror på långt när icke uttrycka rätta antalet, som otvifvelaktigt är större.
Då emellertid sanningsenliga uppgifter i denna del troligen ej stå att erhålla, måste man nöja sig med de approximativa, och i sådant afseende skulle jag anse det kunna antagas, att, ehuru förhållandet i olika socknar naturligtvis är mycket olika, i betraktande deraf att hemmanen äro delade i många mindre delar med hvar sin åbo och följaktligen hvar sin i förhållande till ägoomfånget större eller mindre ladugård, på ett helt hemman eller dess många delar öfverhufvud årligen vinterfödas 8 hästar, 24 kor, 6 ungnöt, 35 får samt 4 svin.
Efter denna beräkning skulle länet äga cirka 13,050 hästar, 39,160 kor, 9,790 ungnöt, 57,100 får och 6,520 svin.
Oxar finnas endast på bruken, utom det att en och annan torpare har en köroxe.
Getter finnas hufvudsakligast i fjellsocknarne.
Sommartiden bestås kreaturen ej annat foder än betet, som fås för det mesta af naturliga ängar, ehuru det ej kan nekas, att odling af timotej och klöfver mer och mer utvidgar sig.
Om vintern fodras vanligen med hö och halm, dels ren, dels blandad med agnar och begjuten med vatten.
Höskörden var 1856 och 1857 ymnig, men 1858 under medelmåttan i Medelpad, fullt motsvarande hvad ° o som vanliga foderår erhållits i Södra Ångermanland, och medelmåttig i Norra Ångermanland, 1859 under medelmåttan i hela länet och på några ställen knapp, men 1860 ymnig.
I allmänhet kan dock sägas, att fodertillgången öfverhufvud varit tillräcklig.
Att på de ställen der foderbrist förefunnits kreaturens antal minskats, är naturligt, likasom att det, då skörden varit ymnig, ökats.
Kreaturens utfodring med spanmål är visserligen i senare tider mera vanlig än förr, men den sker dock ännu sparsamt, emedan efter gammal åsigt »Guds lån är för skadligt (för godt) att gifva åt kreaturen».
Enligt de till Finans-Komitén 1859 lemnade uppgifter skulle 13,764 tunnor spanmål årligen användas för kreaturens utfodring, men, lika med hvad som då sades, måste äfven nu erinras, att ehuru utfodringen med spanmål, hvaraf endast användes slösäd, ej sker allmänt, det dock måste antagas, att en vida större qvantitet än den uppgifna åtgår.
Att ladugårdarne i allmänhet lemna afkastning, öfverstigande ortens förbrukning, kan icke bestridas; men denna afkastning åtgår till större delen i städerna och köpingen, der synnerligast torgdagarne tillförseln mer och mer tilltager.
Smör från de norra socknarne föres dock till en del utom länet.
Priserna å kreatur hafva varit olika i mån af fodertillgången.
En oxe, »sådan som i landet finnes», Tab.
Litt, b. upptages i markegångstaxan för 1856 till 37 R:dr 50 öre, 1857 till 50 R:dr, 1858 till 40 R:dr, 1859 till 35 R:dr och 1860 till 37 R:dr 50 öre, men man kan antaga, att den intetdera af åren gällt under 60 å 70 R:dr, och en ko har vanligen betalts med 100 R:dr.
Markegångspriset har i öfrigt under qvinqvenniet varit det i nedanstående tab.
B utförda:
Täln Litt.
IL Markegång spriser.
Smör Torrt kött Talg Får Hårdvallshö Halm 1 lispund. 1 lispund.
1 lispund. 1 st. 1 lispund. 2 lispund.
År 1856 11,25 4,50 10 6 [0,56 0,37 » 1857 )) )) 11 6 10,50 7 0,50 0,28 » 1858 10,50 5 9 5 0,40 0,21 » 1859 » )) 12 4 9,80 5 0,75 0,3 » 1860 11 4,20 10 5 0,45 0,25 12 Westernorrlands län.
Epizootier.
Hushållnings sällskap m. m.
Djurracerna äro, till en del i följd af förtidig parning, små, men i allmänhet goda.
Till racernas förbättring har ett holländeri af Voigtländerrace varit inom länet anlagdt, först på Johannisbergs egendom i . ' o Torps socken af Medelpad och sedan å Holms säteri i Södra Ångermanland, men är nu derifrån förflyttadt till Gefleborgs län.
Under tiden af vistandet här har holländeriet lemnat flera afkomlingar, hvilka nu, spridda i landet, hafva bidragit till racens förbättring.
Föreningen för hästafvelns befrämjande har deremot upphört.
Fjäderfä finnas icke många; öfverhufvud kunna beräknas 12 höns på hvarje helt mantal.
Några egentliga farsoter bland husdjuren hafva under qvinqvenniet icke inträffat.
Dock hafva bland hästkreaturen qvarka visat sig i flera socknar 1856 och 1859, rots och springormen 1857 och 1858, springormen 1858; bland hornboskapen Kachexia. ossifraga och merkurialsjuka, denna senare förorsakad af salva, som af qvacksalvare användts mot ohyra, 1857, och blodstallning 1859; bland svinkreaturen skarlakansfeber och hjerninflammation 1857; och bland hundar rabies i Sundsvall och några deromkring belägna socknar samma år; men öfverallt har, efter ändamålsenlig behandling af
Djurläkaren, sjukdomen upphört efter kortare tid.
Sjukdomarne bland kreaturen anser Djurläkaren uppkomma under sommarbetena, då stark torka förbränner gräset och förskämmer vattnet, samt under vinterfodringen af brist pä strö, som i allmänhet icke begagnas.
Att en enda af staten aflönad
Djurläkare icke är tillräcklig för det vidsträckta länet, är allmänt erkändt, men då medel till aflöning af ännu en sådan person saknades, har, enligt Kongl. Brefvet den 11 Januari 1857, statsanslag icke kunnat dertill erhållas, i följd hvaraf Sundsvalls stad anslagit aflöning åt en egen Djurläkare.
Rörande jordbruket och boskapsskötseln i allmänhet bör anmärkas: att jordbruket enligt hvad förut är antydt år ifrån år något, fastän ej betydligt, utvidgas genom nyodlingar, vattenaftappning, grunddikning, ängsvattning och öfversilning, ehuru icke med någon tillförlitlighet kan uppgifvas arealen af den vunna tillökningen.
Till utdikning af en tjern och 6 myror vid Klostrets by i Torps socken hade Kongl.
Maj:t i Nåder anvisat 900 R:dr, att utgå med 180 R:dr såsom anslag och 720 R:dr såsom lån, men då arbetet skulle företagas, afsade sig delägarne understödet; deremot anvisades, enligt Kongl. Brefvet den 5 Oktober 1858, ett anslag af 8,000 R:dr, deraf 6,000 R:clr såsom lån, för fullbordande af Tåsjöns sänkning, hvilken borde vara verkställd inom den 1 Oktober 1861, och detta arbete har fortgått och blifvit fullbordadt.
Den nya stängselförordningen har hittills visat ringa inverkan och gärdesgårdarnes antal hvarken minskats eller ökats: varande dock att hoppas, det denna förordning efter hand skall äfven här visa en välgörande inverkan.
Hushållningssällskapet har, enligt hvad förut blifvit antydt, under qvinqvenniet sökt att verka till jordbrukets och näringarnes förkofran, dels genom utgifna skrifter, dels genom utdelande af premier åt arbetsamma och nitiska jordbrukare, dels genom profplöjningar och genom expositioner af nyare tiders redskap och alster ifrån jordbruket.
Sällskapets offentliga sammankomster hafva i allmänhet varit talrikt besökta, och de ämnen, som der afhandlats, med uppmärksamhet afhörda.
Landtbruksmöten hafva äfven under tiden varit hållna och bevistade ej allenast af ortens innevånare, utan äfven af personer från andra provinser.
Den af Hushållnings-sällskapet antagne Länsagronomen har haft full sysselsättning och knappast medhunnit att besöka alla de jordbrukare, till hvilka han varit reqvirerad, och det måste erkännas, att hans undervisning och råd på de flesta ställen blifvit med beredvillighet mottagna och efterföljda.
Några andra skolor för landtbruket än den ofvannämnda lägre landtbruksskolan på Hammar finnas icke, men vid denna skola har undervisningen fortgått och 10 elever utexaminerades 1856, 2 år 1857, 10 år 1858, 10 år 1859 och 5 år 1860.
Skolans nyttiga verksamhet är väl öfverallt erkänd, men svårigheten att få elever ökas med hvarje år, och denna svårighet kommer otvifvelaktigt att fortfara, så länge skogsafverkarne, med förbiseende af jordbrukets vigt, betala så höga dagspenningar, att ungdomen derigenom lockas att, med förbiseende af skolundervisningens Westernorrlands län.
Mejerskor.
Väfnadsslöjd.
13 vigt för deras framtida väl, föredraga den ögonblickliga nog stora förtjensten för den mindre, men i längden mera gagnande.
Hvarken stuteri eller holländeri finnes inom länet, och icke heller något bränneri.
För bildande af mejerskor har Hushållningssällskapet bekostat qvinnors undervisning i mejeriskolor, och en utexaminerad mejerska har blifvit anställd att inom länet meddela undervisning i ladugårdsskötseln.
För jordbrukets behof är, enligt hvad förut är antydt, stor brist på arbetare, då de fleste arbetsföra manspersoner, enligt hvad äfven förut är nämndt, använda sig för skogsafverkning och skogseffekters flottning.
En mängd Dalkarlar och Wermländingar invandra årligen för att söka arbetsförtjenst, och en mindre del af dessa invandrare användes för nyodlingar, men största delen begifver sig till lastageplatserna, der de erhålla god och tillräcklig arbetsförtjenst.
Jordtorpare finnas snart sagdt på hvarje hemman, men stattorpare endast vid bruken.
Dagsverkspriserna äro högst olika under vintern och sommaren.
Under den förra årstiden kan markegångstaxan i allmänhet anses uttrycka rätta priset, men under sommaren, synnerligen vid lastageplatserna, händer det icke sällan, att dessa priser måste flerdubblas; likasom under bergningstiden jordbrukaren gerna betalar ett dagsverke högre än vanligt, 0111 han ock icke kan täfla med trädvaruhandlaren i fråga om betalningen.
Markegångspriserna hafva under qvinqvenniet varit: 1856. 1857. 1858. 1859. 1860.
Ett drängdagsverke Rrdr R:mt 1,50. 1,50. 1,25. 1,25. 1,25.
Ett ökedagsverke » 3. 3. 2,50. 2,50. 2,50.
Svårigheten att få lagstadde tjenare i husbondens kost och lön ökar sig med hvarje år, likasom tjenarnes fordringar på ökade förmåner årligen stiga.
Tjenare, sorn i samma hus qvarblifva flera år å rad, blifva äfven år ifrån år fåtaligare, och sjelfsvåldet stiger i samma mån.
I sammanhang med hvad som blifvit anfördt örn jordbruket och boskapsskötseln, torde äfven jordbrukets binäringar böra afhandlas, och då förekomma, utom jagt och skogsafverkning, hvarom i nästföljande afdelning förmäles, väfnadsslöjden, fiske, salpetertillverkningen m. m. att beröras.
o Väfnadsslöjden idkas i Medelpad och Södra Ångermanland hufvudsakligen för husbehof, men i Tab. Litt.
Norra Ångermanland för afsalu.
De enligt författningarne utgående premier för den finare lärftstillverk 1 lingen tagas mindre nu än fordom i anspråk, och denna tillverkning minskas årligen, dels till följd deraf, att tillverkningen för hand icke kan täfla i pris med machintillverkningen, dels derföre att den utländska fabriksvaran är mera begärlig än den inhemska, enär man icke kunnat tillegna sig nyare methoderna för linets sortering och väfnadens appretering.
Under qvinqvenniet hafva de i följande tab.
C upptagne qvantiteter lärft blifvit tillagde premier.
Denna tabell visar icke allenast, huru betydligt tillverkningen minskats, utan äfven Tah. Litt.
Tillverkadt lärft, som erhållit premier.
A Ina r L al f t.
Premier.
År. lista klassen. 2:dra klassen.
Öde klassen.
6:te klassen.
7:de klassen. 8:de klassen. 9:de klassen.
10:dc klassen.
Summa alnar R:dr R:mt. 1856 21,310 17,827 17,479 18,862 19,199 30,215 23,153 25,441 28,358 26,685 31.119 24.746 30,000 22,854 23,659 17,985 13,484 19,130 10,562 9,772 4,498 3,937 3,596 2,264 3,046 1,364 753 965 454 620 106,491 83,900 96,611 83,354 82,981 3,865,94 3,002,42 3,530,24 2,868,28 2,871,45 185 185 185 186 Summa 94,677 133,852 132,378 70,933 17,341 4,156 453,337 16,138,33 Jemförelse: firén 1851—1855 tillverkades » 1846—1850 » 1841—1845 » 140,786 140,486 175,489 184,033 172,868 230,058 164,487 162,013 194,974 96,931 111,774 125,569 28,356 33,919 34,202 5,688 7,444 8,557 71 137 117 620.281 628,504 769,174 21,902,87 22,582,99 27,238,02 14 Westernorrlands län.
Fiskpriser.
Jägeristat. att på 15 år inga tillverkningar af de finaste klasserna varit till premier uppvisade.
Att gröfre lärfter öfverallt i landet tillverkas till den qvantitet, att de icke allenast fylla husbehofven, utan äfven lemna ett högst betydligt öfverskott till afsalu, lider icke tvifvel.
Fiske af lax och strömming, sik, ål och nejonögon har under qvinqvenniet fortgått med mer och mindre lycka; men de försök till fiskodling, som blifvit gjorda, äro få.
Vinterfiske är mycket försummadt, ehuru Hushållnings-sällskapet gjort hvad på detsamma ankommit för detta fiskes uppmuntran.
Kronofiskenas antal, som vid förra qvinqvenniets slut utgjorde åtta med en årlig ränta af 17 tunnor 5 lispund 10 skålpund lax och 156 tunnor 9 lispund 5 skålpund strömming, samt ett arrende af 2,571 R:dr 27 sk. 1 rst.
Banko, hafva år ifrån år minskats, dels genom skatteförsäljning, dels derigenom att de fråndöints kronan.
Nu finnas endast 6 laxfisken, som gifva i arrende 590 Kalr R:mt.
Under qvinqvenniet äro ur kronans räkenskaper uteslutna 2 fisken.
Genom utslag den 31 Mars 1859, som af Kongl.
Kammar-Kollegium under den 2 Oktober o 1860 blifvit fastställdt, har Kongl. Maj:ts Befallningshafvande förordnat, att laxfiske i Angermanelfven må om våren börjas huru tidigt efter isens försvinnande som helst, samt fortfara till och med den 31 Augusti, och de till fiskets bedrifvande begagnade pålar och stänger ur elfven borttagas inom den .15 September.
Tab. Litt. d. Marke g äng sprint å fiskvaror har under qvinqvenniet varit det i följande tab.
D uppgifna.
Skjälfångsten har under qvinqvenniet ej haft den framgång, som vore önskvärd; den har dock, likasom de föregående åren, varit af Hushållnings-sällskapet uppmuntrad med premier.
Sålunda utdelades år 1856 ett premium för fångade 12 skjälar, år 1857 två premier för fångsten af 39 och 11 skjälar, år 1858 två premier för fångade 16 och 12 skjälar, år 1859 tre premier för fångade 25, 25 och 20 skjälar, samt år 1860 tre premier för fångade 14, 12 och 17 skjälar.
Salpetertillverkningen kan sägas numera hafva inom länet nästan upphört, åtminstone har den under qvinqvenniet icke varit utöfvad.
Norrländska skogarne voro i äldsta skogsordningarne nästan till spillo gifna, emedan sågtimmer der fick saklöst huggas på allmänningarne, och allmogen i denna landsort äfven tilläts att i’ de trakter, som voro aflägsna från bergverken, bruka ett måttligt svedjande; men det gick med dessa friheter såsom vanligt: de missbrukades, och snart hördes en allmän klagan, att Norrländska skogarne voro illa medfarna, och restriktiva åtgärder måste vidtagas.
1 äldre tider ägde dock icke skogarne på långt när det värde som nu, då snart sagdt ett utrotningskrig mot skogen pågår.
Tab. Litt. E. Till upplysning om skogsarealen inom länet meddelas å följande sida upptagne, af Jägeribetjeningen lemnade uppgift, Tab. Litt. E. Härvid aninärkes, att, enligt Kongl. Brefvet den 20 April 1859, länet samma år erhållit Skogs- och Jägeribetjening, bestående af 1 Jägmästare, som tillika är Revierförvaltare, 2 Öfverjägare Tal». Litt.
D. Markegång spriset å jiskvaror.
Lax, en tunna.
Sill, en tunna.
Ål, ett lisp:d Ström- ming, en tunna.
Nejon- ögon, 100 st.
Bättre.
Fors. Tunaelfs.
1856 R:dr Knnt 80 68 80 45 6 16,13 1 50 1857 85 70 85 60 6,50 21,50 1,50 1858 80,16 65,28 80,16 50,40 5,40 13,20 1,50 1859 75,36 56,16 75,36 45,12 6 13,20 1,50 1860 76,80 56,16 76,80 45,12 6 20,88 1,50 Summa » 397,32 315,60 397,32 245,64 29,90 84,91 7,50 Medeltal » 79,46 63,12 79,46 49,13 5,98 16,98 1,50 j 1851-1855 76,30 62,19 76,30 39,25 5,07 17,94 1,50 Westernorrlands län.
Skogsskola. 15 samt 6 Skogsuppsyningsman*); att till följd deraf länet provisionel! blifvit indeladt i tre revierer, omfattande o o det första Norra Ångermanland, det andra Södra Ångermanland och det tredje Medelpad, hvartdera med en Revierförvaltare och 2 Skogsuppsyningsman; samt att, efter qvinqvenniets utgång, i denna indelning skett den förändring, att Föreståndaren för
Sillre skogsskola fått emottaga ett särskildt revier, det fjerde, bestående af Lidens och Ljustorps socknar i Medelpad, hvilka socknar således frångått tredje revieret, som innefattar det öfriga af Medelpad.
De egentliga kronoskogarne, sorn finnas, och hvilka alla äro belägna i det inre landet, eller så kallade fjellsocknarne, äro genom afvittringen uppkomna kronoöfverloppsmarker, till större delen kronan förbehållne, samt till en del redan anslagne till vissa sågverk för mistad stockfångst och stå under statens uppsigt.
I den mån afvittringen vinner fastställelse, vidtagas förberedande åtgärder för rågångskartors och dertill hörande beskrifningars upprättande, för undersökning af marken till utrönande af dess beskaffenhet till läge, duglighet, skogens växtlighet, flott- och förslings-leders inrättande m. m., allt i ändamål att ordna hushållningen med dessa skogar.
Ehuru icke egentligen tillhörande omfånget för denna underdåniga berättelse, må dock icke här förbigås att anmärka, det Kongl. Maj:t under den 21 Januari 1859 i Nåder förordnat, att en skogsskola för bildande af Skogvaktare skulle i Norrland anläggas, samt att, enligt Kongl. Brefvet den 24 Maj 1861, för denna skola blifvit inköpt skattehemmanet N:o 6 i Sillre by af Lidens socken i Medelpad om 6T\ mäl med en uppgifven ägovidd af 450 tunnland 29 kappland, för 5,000 R:dr Runt; att detta hemman, enligt sistnämnda Nådiga Bref, blifvit anvisadt till bohemman åt den vid skolan anställde lärare, med rättighet för honom att tillgodonjuta hemmanets afkastning och skyldighet att ansvara för alla detsamma åliggande skyldigheter och besvär; att å hemmanet uppföras nödiga skolbyggnader och anläggas träd- och plantskolor; att, enligt Kongl. *) Kongl.
M<ij:ts Befallningshafvande har dessutom till extra Skogsuppsyningsman å Brämön antagit den der stationerade Fyrmästare den 17 December 1860.
Tab. Litt. 15.
Areal af en del skogar.
Summa areal vid 1860 krs slut.
Kronomärker: l:sta Revieret 20 69,976 2:dra d:o 51 113,011 3:dje d:o 11 32,068 . 4:de d:o 6 32,996 248,051 Så gverksskogar : lista d:o 21 60,308 2:dra d:o 4 8,454 68,762 Ecklesiastike boställsskogar ; lista d:o 15 9,638 2:dra d:o 29 26,953 3:dje d:o 16 13,224 4:de d:o 2 1,771 51,586 Jägeriboställs-skog: 4:de d:o 400 Rekognitionsskog ar : 2:dra d:o 7 26,331 4:de d:0 4 21,703 48,034 Krononybygges- och ökeskattmarksskogar l:sta d:o 73 241,768 2:dra d:o 189 583,994 3:dje d:o 24 70,540 4:de d:o 7 11,182 907,484 Summa 480 | 1,324,317 16 Westernorrlands län.
Skogsskola.
Brefvet den 13 September 1861, en ytterligare öfverjägare inom länet skulle tillsättas, med aflöning till lika belopp som öfrige Öfverjägare, och att för samma skola anvisats att årligen utgå:
Arfvode till Läraren och Skolföreståndare^ oberäknadt hans aflöning som Revierförvaltare... R:dr R:mt 1,000, hvarifrån dock afdrages boställsafkastningen; Arfvode för en Skogsrättare » 800, Stipendier åt 10 lärlingar ä 150 R:dr » 1,500, Underhåll af byggnader, inventarier och materiel » 150; att tillsvidare och intilldess skolan varder slutligen ordnad, utgå för år:
Till den som besörjer mathållningen för lärlingarne förslagsvis, dock högst » 250, och till hyresersättning, likaledes förslagsvis, högst » 100; samt att utgå för en gång:
Till uppköp af inventarier och materiel » 1,000, För reparationer m. m » 400, eller tillsammans R:dr R:mt 5,200; samt att, enligt Kongl. Brefvet den 3 December 1861, för byggnaders uppförande vid skolan blifvit anvisadt ett anslag af 14,200 R:dr.
Dessutom är fråga väckt om inrättande af en särskild skogsskola på bruksägarnes bekostnad, för bildande af Bruksskogvaktare, hufvudsakligast i afsigt att erhålla kunnige personer, att handhafva kolning och befordra kolskogens återväxt.
Någon ordnad skogshushållning har inom länet aldrig funnits, men till införande af en sådan synes början vara gjord derigenom, att fråga uppstått om införande af trakthuggning å ett och annat ecklesiastikboställe, äfvensom å sågverks- och bruksskogar, hvilket dock, hvad boställsskogen beträffar, beror på nådigt bifall till en af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande gjord underdånig framställning om medgifvande åt boställshafvaren af andel i afverkningen, till betäckande af de med trakthuggnings-indelningen och trakthuggningen förenade kostnader.
Hushållningen med nybygges-skogarne och enskilda skogar anses så till vida vara förbättrad, som skogseldar, hvilka förr dels af uppsåt, dels af vårdslöshet åstadkommits och förhärjat ofantliga vidder, numera sorgfälligt förekommas, hufvudsakligen af den anledning, att allmogen mer och mer lärt sig inse de svåra förluster, som genom sådan förödelse tillskyndas.
Skogsmarkens beskaffenhet inom länet är öfverhufvud lika.