Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Borgenär, som ej sjelf eller genom laga Ombud sig ä inställelsedagen infinner, vid RädstufvuBätt eller Hof-Rätl före klockan tolf och vid Härads Batt före Råttegångstimrnans slut, att sin fordran bevaka, och ej eller den förr bevakat , håfve all vidare talan i saken förlorat , utan i de fall som i 31. §. sägas; och varde resning ej tilläten, utan så är, att Borgenär förmår visa, det han icke veta kunnat, att Concurssaken honom eller hans rätt rörde, eller att något hastigt ofall, som icke föreses eller afvärjas kunnat, honom hindrat, att å inställelse - dagen sig infinna,- söke dock Borgenär i det fall, som sist nämndt är, resning inom en månad efter inställelse-daoen. iS. §.
Sedan alla inlagor ingifne blifvit, skola de Konungens Nädiga Propositioner, 201 tillstädes varande Borgenärer, med hand å Bok den Ed svärja, sorn särskilt föreskrifven är. 19. §.
Dör Borgenären förr än hans fordran är med Ed besannad, dä skall den, sorn i hans rätt träder, Eden aflägga.
Kan det ej ske på inställelse dagen, eller begär han tid att sig betänka, lägge Rätten honom annan dag före. 20. §.
Vill ej Borgenär till
Edens afläggande å inställelsedagen sig infinna ; stånde honom fritt att inför Rätten, der Concurssaken anhängig är, eller vid annan D omstol Eden förut aflägga; gifve dock i sednare fallet bevis öfver Edgången till Rätten in. 2 1. §.
Varder Borgenär af förfall hindrad, att sig å inställelsedagen till Edens afläggande infinna; late sitt förfall då anmäla och styrka:
Profvas det lagligt, sätte Rätten ut annan dag, då Borgenär Erlén aflägga skall. 22. §.
Borgenär, son å inställelsedagen, eller å annan af Rätten förelagd dag
Eden ej gå gitter, eller den ej förr aflagt, och, enär det vid annan Domstol skett , bevis derom ej ingifver, då de andre Borgenärerne till Edens afläggande påropas, eller det förut ej ingifvit, vare sin fordran qvitt: hur någon Borgenär skriftligen eller muntligen bevakat större fordran än han, under Eden begripa kan; äge att vid Edens afläggande rättelse i sin bevakning göra. 23. §.
Ar någon Borgenär af sådan lära, att han S o2 Konungens Nåd.
Propositioner.' ej gitter Eden pä fdreskrifne sätt aflägga; förfare Batteri efter ty örn sådane händelser särskildt stadgat är.
Kan Edgång för annan laglig orsak honom ej tillåtas, pröfve Rätten ej dess mindre Borgenärs fordran efter Eag och företedde bevis. 24. §•
I Rådstufvu-Rätt eller i Hot Batt skall an. dra Uppropet ske tre veckor efter inställelsedagen; därvid agen Gäldenären att svara ä det Bor-' genärerne redan påstått, och desse att så väl mot Gäldenären ytterligare anföra, som ock hvaremot annans uppgifne fordran anmärka, livad de nödigt agta. 25- §•
Fjorton dagar efter andra uppropet, gånge åter upprop i saken.
Då må en hvar af partecne sin rätt och talan slutligen utföra och styrka. 26. §.
Begära Borgenärer, att andra eller tredje uppropet må uppskjutas, och är saken så vidlöftig, att längre rådrum tarfvas: då åge Rätten att uppropstiden förlänga. 27- §•
När tredje uppropet för sig gått, vare skriftväxlingen slutad.
Ej eller må munteligt förhör sedan ske, utan i de fall, att någon Borgenär begärt att höra vittnen, eller fått anstånd till företeende af bevis, som ej förr ingifvas kunnat, eller vid tredje uppropet nya bevis företedde blifvit, derom Borgenärer eller Gäldenär höras böra, eller någon äskat, att hufvudskrifter till ingifne handlingar måtte vid Rätten uppvisas och granskas eller anmärkning mot deras Konungens Nåd.
Propositioner503 rigtighet gjort, eller ock Rätten sjelf pröfvar eljest nödigt att Parten hora. 28- §.
Da sl rriftväxling i Radstufvu-Rätt eller i Hof-Rä(t slutad är; varde saken så fort ske kan föredtagen, så att den må ofördröjligen till afgörande förekomma. 29: §.
Vid Härads-Rätt skola Borgenärerne å det
Ting, då inställelse-dagen infaller, anföra allt hvad de mot Gäldenären eller mot hvarandra i Rättegång eller hufvudsak hafva att anmärka och Gäldenären svara å de påståenden, sorn emot honom göras, så att saken rnå kunna då afslutas.
Kan det ej ske, varde saken uppskuten lill nästa Laga Ting, då dom gifvas skall.
Äska Borgenärer, att Urtima Ting förr hållas må, sätte Rätten det ut. 30. §.
Allt hvad af Gäldenär och Borgenärer i Concurs-sak skriftligen anföres, med dertill hörande bevis, skall tvefallt in gifvas; Och late Rätten sammanhäfta afskrifterne och hålla dern Pärterne till handa att vid Rätten läsas. 3 t- §•
Nu varder under sakens lopp yppadt j att någon Inteckningsägare ej erhållit särskild underrättelse om den offentliga Stämningen , som i 11. §. föreskrifvit är; late då Rätten honom till förhör i Borgenäremes, eller deras Sysslomäns närvaro kallas, att sin rätt uppgifva, styrka och edligen fästa.
Sker ejdet, håfve ändock Intecknings-agaren sin rätt förvarad, der han ej försutit tiden till Inteckningens förnyande- Har loi Konungens Nåd.
Gäldenär förtegat annan veterlig Borgenär, och denne icke undfått särskilt kallelse, då skall Borgenären, ändå att han å inställelse-dagen uteblifver, njuta sin rätt, näst efter de Borgenärer, som sina fordringar lagligen bevakat.
Fur skuldebref, stahle till innehafvare eller till viss man eller Ordres, njute Borgenär ej den rätt nu sagd är. 3 2 §•
Kan frågan om Gäldenär? afträdes förmån eller ansvar skiljas från Borgenärernes tvist sig emellan; äge Rätten att deröfver förut särskilt döma.
Allmän åklagare äge att emot Gäldenär föra talan, ändå att Borgenärer sin rätt eftergifva.
Men om vårdslös Gäldenär visar sig hafva sine Borgenärer förnöjt, upphör för allmän åklagare all vidare befattning med målet.
Ar Gäldenär rymd; gånge ändå Dom öfver bortom.
Dom, derigenom Gäldenär för vårdslöshet eller bedrägeri till ansvar falld är, varde i allmänna Tidningarne kungjord, sedan den laga kraft vunnit.
Ar sådan Gäldenär Embets- eller 'Tjensteman skall ock
Domen insändas till det Embetsverk, hvarunder han för Embetet elter Tjensten lyder, innan den verkställas må. 33- §.
Angifves emot Gäldenär brott, som ej häfver gemenskap med Concuissaken, och ej eller till Concurs-Domstolens upptagande eljest hörer; varde det genast till laga Domstol forvist. 34- §■ _ - Ilai Borgenär under skriftväxlingen ej medgifvit GäldenärsAnsökning örn Afträdes-förmon, dd anses lian hafva den bestridt^ Konungens Nåd.
Propositioner, 105 35- §•
Utan hinder af den Ed, som Borgenärerne galt, åge
Rätten att pröfva giltigheten af hvarje fordran, deremot jäf af Gäldenär eller af någon Borgenär gjordt varit.
Pröfvar Rätten någon fordran, i grund af en Borgenärs jäf, antingen bel ech hållen eller till någon del försvinna; då galle det lill förmon för öfrige Borgenärer, ändå att de ej i jäfvet deltagit.
Ordningen och företrädet Borgenärerne emellan bestämme Rätten efter
Eag och fordriagårnes beskaffenhet, ändå att jäf emot sökt förmonsrält ej gjodt är. 36- §•
Komme de fläste
Borgenärers rätt att blifva längre tid uppehållen genom anmärkning emot någon fordran, deröfver parter eller vittnen höras skola, döme
Rätten först öfver de andres fordringar om det af dem äskas.
Ej må eller sakc-n uppehållas, förthy att någon Borgenärs anspråk beror på annan Rätts pröfning, ritan fastställe
Rätten hans betalningsrätt för det belopp, som genom Dom i den sarskilte Rättegången bestämdt varder. 37- §•
Då Urtima Ting efter detta Capitel verkställes gånge kostnaden dertill af Gäldbundna boet, där Urtima Tinget till Borgenärernes hörande efter frivillig Afträdes-Ansökning hålles; så ock, i fall det sker efter Borgenärens ansökan, om tvungen Concurs, der denna ansökan bifallen varder.
Afslås ansökningen, stånde den Borgenär, som sökt, kostnaden till Urtima Tinget.
I andre fall, då de fleste Boigenärerne Urtima Ting äska, varde ock kostnaden dertill af Boet So6 Konungens Nåd.
Propositioner. guldens liska en eller någre Borgenärer,'sorn min* dre fordringar hafva, Urtima Ting, då de andra det bestrida^ stånden de sjelfve kostnaden. 38. §•
Dom i Concurssak skall skyndsamt Utgifvas, och varde dagen till dess utgifvandq hos Rådstufvu-Rätt eller hos Hof-Hatt, när den såsom förste Domstol saken upptagit, minst frenne veckor förut i Allmänna Tidningarne kungjord. 39- §•
Vädjar någon emot Rådstufvu-Rätts eller Hb rads Rätts Dom; åligge Rätten eller DomhafVanden, att alla handlingar, sorn saken röra, till idof Rätten insända. 40. §.
Ej må i högre
Rätt andre bevis i Coneursmål gälla, an de, sorn vid förste
Domstol i laga tid företedde varit, der ej den högre Rätt pröfvar, att Borgenärs begäran örn anstånd utan skäl afslagen blifvit, eller att han ej fått tillräckeligt rådrum , att bevis anskaffa, Ar Dom grundad å skäl, som af Gäldenär eller Borgenär under skriftväxlingen anförde varit; då ege ock den missnöjd är, att till bestyrkande af sin rätt, nya bevis förete. 41. §.
Söker någön Borgenär ändring i Rättens Dom, det galle ej för deni, sorn ändring icke sökt. 42. §.
Där Concurssalc genom Vad till Hof-Rätten inkommit, varde den genast efter inställelsedagen lottad.
Om Rättegången derstädes, så ock, då Konungens Nåd.
Propositioner.'
507' då 1 sådan sak Konungen emot Hof-Rattens
Dom sökes, gil lie hvad i allmänna Dagen stadgadt är^ ^ 43- §•
Hvad om pröfning af Rikets Ständer3 Banks eller andre Allmänna Verks fordringar i Concurser, så ock om förfarande i de Goncurser, der Borgenäre ■ i Sverige äga fordringar å St.
Barthelemy, e 'er Borgenärer å bérörde ö hafva fordringar i 5 erige, särskildt stadgadt är, lande i dessa fall ti i efterrättelse. 6.
Om Sysslom ris redovisning och om Utdelning j. §.
Sedan tom 1 Concurssak gifven är , skola Syssloman enast kalla Borgenärerne så ock Gäldenaren til- sammankomst, och till deras granskning då förete skri fiel i g redo för egendomens förvaltning.
Vill Borgenär den redovisning klandra, anmäle sitt klander inom sex månader derefter hos Rätten, som i saken dömt, och varde redovisningstvisten der pröfvad, ändå att Concurssaken i högre Rätt ful följ d är.
Gäldenär äge ock lika tid att redovisning klandrat Gitter han visa, att Boet genom olaglig förvaltning tagit skada, vare den skada honom godtgjord.
Syssloman skola, ehvad deras redovisning blifvit godkänd eller klandrad, genast till Borgenärerne utdela den behallne tillgången, i mon af livärderas faststälde fordran och rätt. 3- $• Borgenär ma lyfta den fordran, som honom Éihang till Rih-St.
Prot, 1817—181-8. litt» Sami, Njr»7>i8« 208 Konungens Nåd.
Propositioner. genom Dom t il Ingel är, ända att Domen ej vunnit laga kraft; ställe dock, i ty fall, borgen for hvad han lyftar. 4- §■ Ar någon Borgenärs fordran genom
Dom till större eller mindre del ogillad; varde ändock andelen för hvad han bevakat, afsatt, till dess sig visat, om han ändring i Domen sdkt och vunnit.
Beror någon fordran på särskild pröfning, som i 5 Cap. 36 §. sägs, vare Lag samma. 5- §•
Pantägare och Inteckningshafvare njöte ur pant eller inteknad egendom ränta intill lyftnings- eller utredningsdagen, der ränta förskrifven varit, eller eljest efter Lag ägt rum; Dock galle Intekningshafvarens förmons-rätt till ränta, som före Concursen upplupen är, ej för längre tid än tre år.
För Barnagods hos Förmyndare, njutes full rätt till dess det utgifves. 7. Cap. Om Boskillnad. 1. §.
Vill endera Makan undanskifta enskild egendom, eller sin giftorätt i boet för gäld, hvarföre den förrnenar andra makan ensam böra i ansvar stå, efter ty i xi Cap. Giftermåls-Balken skils; soke Boskillnad skriftligen hos den Rätt, derunder mannen lyder, eller, der han död är, vid dödsfallet 1 ydt.
Vilja död makas arfvingar, för sådan orsak, undanskifta dess enskilda Egendom eller Giftorätt; vare Lag samma. 2. §.
Har mannen sin egendom frivilligt afstått, eller är den genom tvång afträdd; förordne Rät - Konungens Nåd.
209 ten god
Man för hustrun att henne biträda, der hon Hoskillnad söka vill.
Hustruns ansökning om Boskilnad skali ingifvas, sist å den inställedag, sorn för bevakning af Borgenärernes fordringar utsatt är. 3* §•
Söker endera Makan Boskillnad, enär deni andra Makans Egendom ej afträdd är; höre då Rätten så väl Sökanden och den andre Makan, sorn veterlige och när vistande Borgenärer, och förordne att Boets tillgångar och gäld å viss dag uppteknas.
Sedan skall Boupptekningen af mannen och Hustrun, i Borgenärernes närvaro, inför Rätten edeligen fästas.
Finnes deraf, att tillgångarne, der Sökanden Boskillnad vinner, ej förslå till gäldens betalning; varde ofFentelig stämning till Mannens, Hustruns och samtlige Borgenärernes inställande utfärdad , som i 5 Cap. o eller 10 §§. sägs; och vare emellertid Mannen för Lagsökning icke fri, derest han ej sin egendom till Borgenärerne afträder. 4- j.
Vilja etterlefvande Maka eller Arfvingar undanskifta både giftorätt och enskild egendom , der sådan finnes; söken Boskilnad inom En månad, sedan Bouptekning hållen var, och gifven Bouptekningen till Rätten in.
Ratten kalle sökanden, de andre Sterbhusdelägareoch veterlige Borgenärer, att öfver ansökningen höras, och varde öffentelig stämning ä Boets samtelige Bor-< genärer utfärda.
Hafva Sterbhusdelägare å andra sidan egendom ej afträdt, varén för lagsökning ej frie, 310 Konungens Nåd. Propositioner.’ 5- §•
Afträda efterlefvande Maka eller Arfvingar giftorätt, men vilja enskild egendom undanskifta; gifven det ock tillkänna, då Giftorätten afträdes, efter ty i 8 Cap. säg?. G. §.
Hafva arfvingar, efter död Maka, sig urarfva gjort, som i 8 Cap. sägs, och vill efterlefvande Maka boskillnad söka; håfve tid dertill, som i a §. stadgadt är. iLag samma vare, der Arfvingar vilja Boskilnad söka, då efterlefvande maka egendom afträdt. 7- §•
Yppas, sedan Bouptekning hållen var , ny gäld, och vilja Arfvingar eller efterlefvande Maka Boskilnad söka; håfven tid dertill, en månad sedan de gniden vela fingo, och svärjen, att de om den Gäld ej förr kunskap haft. 8- §•
I Boskillnadsmål varde den egendom, som sökanden påstår sig tillhöra, ifrån boet afskild och under förvar och qvarstad satt, till dess dömdt varder; Dock må sökanden det afskiljda lyfta eller tillträda, der Borgen för egendomen och för Borgenärernes skada ställes. 9- §•
Är endera Makans egendom till Borgenäxerne afträdd; då skall andra Makans Giftorätt till Borgenärernes förvaltning genast ofverlemnas, ändå alt Boskillnad sökt är; äge dock sökanden allt, när samfäld egendom såld varder , sin lott i Köpeskillingen emot borgen lyfta. io. §.
Ager Hustru fordran för Penningar eller Konungens Nåd.
Propositioner'. 311 lösören, som henne enskildt tillhört, men förvandlade äro, be våke och fäste den fordran ed-' ligen i Concurs, såsom annan Borgenär, men håfve ej för sådan fordran formonsrätt. 11. §.
Emot Borgenärer njute ej endera Makan eller dess Arfvingar vederlag för såld odaljord, eller rätt till ersättning för hvad, till gälldande af andra makans enskilda gäld, ur samfälda boet gått. ia. §.
I Boskillnadsmål skall Hustruns enskildt! egendom eller Giftorätt, som hon efter 7 och 8 §§. lyfta eller tillträda får, af hennes Gode Man förvaltas.
Vill hon ej, sedan Dom fallit, låta mannen tillträda förvaltningen af hvad henne tilldömdt är; fortfare Gode Mannen dermed. i3- §•
Hafva efterlefvande
Make eller den dödas Arfvingar Boskillnad sökt; njuten förgälden lika befrielse, som hade de Boet afträdt, efter ty i 8 Cap. sägs:
Afträden dock sedan till Borgegärer all den egendom, till hvars undanskiftande de genom
Dom pröfvas ej berättigade vara. 8- Cap.
Om urarfvagörelse och afträde af ]\Iahas egendom i bo. 1. §.
Vilja Arfvingar sig urarfva göra , för att vinna befrielse från gäld; Anmälen skriftligen , som om Boskillnad i y:de Cap. sägs, att de den dödas Egendom afträda.
Var gäld känd, när boet -uppteknades, agen tid till urarfvagörelse
En ma - 212 Konungens Nåd.
Propositioner. nåd från den dag, då Bouptekningen !iålien är; Yppas ny gäld; håfven lika tid ifrån det de den gäld veta fingo. 2. §.
Har en Arfvinge sökt urarfva förmon , men annan ej, och bestrider denna egendomens afl rade ; håfve rätt att den sjelf emottaga; stalie dock för gäldens betalning full borgen. 3- §•
Vill efterlefvande maka afträda sin egendom eller giftorätt, för att vinna befrielse från gäld; bafve tid dertill, sorn i i §. sägs. 4< §•
Sökes urarfva förmon, eller afträdes efterlefvande Makas egendom för gäld, som efter Bonptekningen sig yppat, då skola Sterbhusdelägare svärja, att de om den gäld ej förr kunskap haft; bären ock, der egendomen skiftad äfr, allt åter, efter ty, som i i» Cap. Arfda-Balken skils. 5- §•
Arfvinge, som sig rätteligen urarfva gjort, Vare fri från allt ansvar för den dödas gäld. 6. §.
Efterlefvande maka , som egendom rätteligen afträdt, vare fri från all gäld, hvarföre den andra makan ensam svara bordt.
Enka njute ock i ty fall befrielse från ali gäld , sorn under Ägtenskapet tillkommit , ändå att hon och mannen, en för bägge och bägge för en, sig till gäldens betalning förskrifvit hafva.
Har hon åsamkat sig gäld i och för köpmanskap .eller annan näring, den hon efter serskildt riilstånd idkat; svare derföfe.
Propositioner. 213 7. §•
Varder den dödes egendom till Borgenärer afträdd efter urarfva-görelse af någon bland arfvingarne eller efterlefvande makas afsägelse af sin egendom eller giftorätt; det galle, enär urarfva-görelsen eller afsägelsen i laga tid skett, till förmon äfven för de andre, der de ej tid till egendoms-afträde dessförinnan försummat. 8. §•
Arfvingar, som försummat laga tid att sig urarfva göra och ej eller Boskillnad sökt, sorn i 7 Cap. sägs, svaren en för alla och alla för en till den gäld, sorn veterlig var.
Har efterlefvande maka försummat att sin egendom afträda och ej eller sökt Boskillnad, stände ock han eller hon med Arfvingarne i lika ansvar. 9- §•
Försumma förmyndare att omyndigs rätt till .befrielse frän boets gäld bevaka; svare sjelf för den gäld, som ej utgå kan af hvad den omyndige i Boet äger. to. §.
Har Arfvinge eller efterlefvande maka försummat laga tid till Bouptecknings hållande, svare for all Boets gäld. 11. §.
Arfvinge eller efterlefvande maka, som förskingrar eller försätter något af boets egendom, svare för all gäld, sorn förut veterlig var , der ej den, som Boskillnad sökt, sådan förmon vinner, och det skingrade eller försatte till den egendom hört, som undanskiftas får. 13. §•
Arfvinge, sorn tagit egendom emot, då an-; Konungens Nåd.
Propositioner1 nan Arfvinge sig urarfva gjort, vare ej pligtig att för flen egendom göra medarfvingar redo.
Yppas efter urarfva-görelsen någon förut okänd tillgång; deri njuten alla laga rätt. 13- §■ Då Arfvingar sig urarfva göra, eller efter, lefvande maka sin egendom eller giftorätt afträder, vardén Borgenärerne kallade aft höras och om den afträdde egendomens förvaltning besörja, så ock offentelig stämning utfärdad och med målet vidare förfarit, sorn i denna Lag «m annan Coricurs stadgadt är.
Har en arfvinge sig urarfva gjordt men annan 11111 råd t egendomen, efter ty i ?. §. sägs; då skall ock offentelig stämning utfärdas; men den, som egendomen tillträdt, vare för lagsökning ej fri, 9; CaP; O/n drsslämning d Borgenärer. 1. §.
Nu veta icke efterlefvande maka eller arfvingar annat, sedan laga Boupteckning skedt, än att boet till gäldens fulla betalning förslår, men vilja säkre vara, att icke okände fordringar sig yppa; agen då att hos Rätten, hvarunder Boet hörer, begära kallelse å dess samtlige Borgenärer, och gifven in förteckning med Edsförpligtelse underskrilven på ailä dem, om veterlige äro. 2. §.
Enär kallelse på Borgenärer sa sökt är, sorn i i §. sägs, utfärda Rätten å dem offentelig stämning, att, på viss dag, näst efter natt och år, gifva sina fordringar skriftligen eller muntligen an ; och late den stämning å dess dörr anslås och i Allmänna Tidningarne tre gånger kungö - Konungens Nåd.
215 ras, tredje gången sist fyra mänader före Inställelsedagen.
Kronans Ombudsman, Intekningsägare och veterlige Borgenärer skola om stämningen serskildt underrättas, sorn i 5.
Cap. 11 §. föieskrifvit är. 3- ?•
Varda makar i ägteriskanet skilde, eller upplöses Handels-Bolag , eller varder myndig person under Förmyndare ställd; i desse fall må ock kallelse å Borgenären så sökas och beviljas , sorn i 1 och a §. §■ sägs. 4- $■ Borgenär, som sin fordran ej å den utsatte dagen hos Rätten angifvet-, eller den ej förut anmält, håfve sin rätt förlorat, utan så är, att han af sökanden känd, men ej i dess förteckning uppgifven eller örn stämningen serskildt underrättad varit. 5- §•
Utan hinder af års-stämning må Borgenär under anslagstiden sin fordran utsöka. G. §.
Yppas på Inställclsedagen förut okänd gäld, sorn större är, än att den med tillgångarne gäldas kan; ägen efterlefvande maka eller arfvingar att egendomen afträda eller sig urarfva göra , som i 8 Cap. sägs, och lagge Rätten de Borcenärer, som sine fordringar bevakat , viss dag före, att dem med Ed fästa och ytterligare styrka ; varde ock i öfrigt med målet så förfarit, sorn i denna Lag stadgadt finnes. 7- §■ Varder Egendom före Inställelsedagen afträdd , då skall ny stämning utfärdas; efter ty i ai6 Konungens Nåd.
5 Cnp. sågs, och deri nämnas, att års-stämningen förfallen är.
Motiver till den före slag ne Concurs-Lagen.
Om flere Borgenärer pä en gäng hos en Gäldenär söka betalning utur hans egendom, aitan att Gäldenären sjelf ännu blifvit ifrån egendornen skiljd; är väl redan Concurs i ordets vidsträcktaste bemärkelse desse Borgenärer emel.
Ian yppad; men hvad man egentligen kallar Concurs och som utgör ämnet för denna Lag, lippkommer då först, när Borgenärerne hålla sig omedelbart till egendomen.
I förra fallet kan tillgång till egendomen endast medelbart genom Gäldc-närens egen person vinnas, emedan egendomen honom ännu tillhörer; i det andra åter är föreningsbandet emellan Gäldenären och all hans egendom lossadt, och denna senare till Borgenärerne afträdd.
Ett sådant afträdande kan ske frivilligt, eller genom laga tvång.
Huru Concurs efter frivilligt egendoms afträde uppkommit, har i förra författningar blifvit tillräckligen bestämdt; men, då de omständigheter och skäl, sorn kunnat verka tvungit egendoms afträde, ej äro lika noggrannt upptagne, har Committén ansett nödigt att bestämdt angifva ej allenast de orsaker, hvarå ett sådant tvång må lagligen grundas, utan ock den tidpunkt, då Concurs i slikt fall skall anses hafva tagit sin början.
För att försäkra sig derom, att en Gäldenär, sorn idkat handel eller annan rörelse, deröfver bok hållas bör, ej må, sedan han sin e - Konungens Nåd.
Propositioner. 517 gendom lill Borgenärerne afträdf, kunna fördem undanhålla sine böcker, eller ock deri göra förändringar, ar föreslagit, att Ratten eller Domhafvanden, eriar Gäldenärs ansökning om egendoms afträde upptagen är, skall genast låta uppteckna och försegla Gäldenärs böcker, sorn handel eller annan sadan rörelse anga.
Att den afträdda egendomen må med flit, skicklighet och redlighet förvaltas, är af yttersta vigt för Borgenärerne.
-Då valet af Gode Män och Syssloman är till Borgenärerne sjelfve öfverlem nadt, och således al deras förtroende till förvaltarne hetor, samt i det fall, då vid Concurserts början Borgenärer ej tillstädes komma, åt hvilka förvaltningen med säkerhet anförtros kan, Domstolen blifvit ålagdt att utse och förordna annan skicklig och vederhäftig man, eller flere, att 1 förvaltningen biträda Borgenärer eller deras Gode Män, liar Lagstiftaren redan, så vidt möjligt är, sörjt derföre, att förvaltningen må komma i redlige och skicklige personers hand.
Och, som Gode Männens eiler Sysslomannens verkningskrets ej eller kan, utan Borgenärernes skada, inom för trånga gränser inskränkas, och de uti 1798 års Goncursstadga gifne föreskrifter för sjelfva förvaltningen finnas i det närmaste för ändamålet tillräckliga, har Committéen endast ansett nödigt att tillägga stadgaoden, så väl angående de tvångsmedel, hvarigenom en tredskande Gäldenär må tillhållas att gifva Borgenärerne eller de af dem valde förvaltare nödige underrättelser om boets tillstånd, och desse senare kunna förmås att ert sådan skyldighet mot Borgenärerne fullgöra, och s 18 Konungens Nåd.
Propositioner. att i öfrigt, på anmälan af Borgenärer, låta till en allmän öfverläggning förekomma ärenden , som deras rätt och bästa röra, som ock rörande Gäldenärs egen, af förvaltnings-åtgärderne med den atträdde egendomen, beroende rätt.