Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Rikets tillstånd kan medgifva att densamma umbära”; år 1747» då extra licenten, uppå Rikets Ständers begäran och tillstyrkan, förhöjdes genom Kongl. Kungörelsen af den 3:dje Juni berörde år; 1762, då extra licenten vid Riksdagen ytterligare fastställdes; 1761, då den, efter de Handlandes åtagande och Rikets Ständers beslut, triplerades; och år 1766, då densamma vid Riksdagen beräknades till 3 å 3 ij~2 tunnor guld årligen; alt nämnde afgift emedlertid befanns så otillräcklig för ändamålet, att Convoy-Commissariatet, utom privat skuld, vid samma lid häftade för 10 i/2 tunnor guld till Stats-verkel och 21 tunnor guld till Banken, som med Rikets Ständers tillstånd lemnat dessa försträckningar, hvilka skuldposter, ongtadl de till en början, enligt Secreta Deputationens Betänkande af den i3 October 1766, blifvit balancerade, sedermera, efter några af betalningar , afskrefvos; alt extra licenten, genom Kongl. Kungörelsen den 11 Februari 1779. ytterligare blifvit förhöjd, hvarjemte Con voy-Commissariatet vid samma tid af Tull-uppbörden erhållit ett serskildt årligt anslag af 4 tunnor guld, hvilket anslag fastställdes och tillförsäkrades
Con voy-Commissariatet på samma gång, som en ytterligare förhöjning i extra licenten, efter Deputerades af Handels-Socieleter och Skepps-rederier hörande, genom Kongl. Kungörelsen den 2 Februari 1797, påbjöds; att extra licenten vidare, efter samma vederbörandes hörande och medgifvande, blifvit reglerad genom Kongl. Kungörelserne den 8 Maj 1798, den 3o Mars 1802 och den ic) April i8o3, jemle det, genom sistnämnde tvänne Kongl. Kungörelser, samt Gommeic>-Co!legii Kungörelse af den 29 Juli i8o3, en ytterligare inkomst blifvit
Con voy-Commissariatet tillagd i den så kallade Lästaf giften _, som af hvarje fartyg, destineradt utom Öresund, erlades med 16 sk. för hvarje läst, då fartyget icke gick till Medelhafvet, men med 1 R:dr af dem, som besökte detta haf; alt Con voy-Commissariatet, utom dessa inkomster, jemväl i äldre tider fått uppbära collect-medel, samt år 1815 erhöll det Rån Norrige beviljade Stals-bidrag, sedermera varierande efter de 4 Stals-Vtskottets Vtlätandej IV.-o /±l6:. olika Slor-Thingens beslut; att Rikets Ständer år 1S18, i stället för det bär ofvan omförmälde årliga anslaget af 4 tunnor guld, lemnat ConvoyCommissariatet ett motsvarande på Riksgälds-Conloiret stäldt Crediliv, hvilket förnyades vid 1823 års, men indrogs vid 1828—-i83o årens Riksdag* och att, sedan äfven läst-afgiften genom Kongl. Kungörelsen den 6 November i83o helt och hållet afskaffats, den enda inkomst, som Convoy-Comxnissariatet, utom Norrska bidraget, haft alt påräkna, varit den , sorn först under namn af Extra licent och sedermera under benämningen Convoyafgift, varit Commissariatet tillagd, hvilken afgift ock derefter nedsatts, ger nom Kongl. Kungörelserne den 10 September 183r , den 27 April 1833 och den 27 Februari i835, samt enligt 1835 års Riksdags-beslut slutligen blifvit kallad: ”Afgift till Handels- och Sjöfarts-fonden.”
Af detta allt anser Utskottet vara uppenbart, att ifrågavarande afgift* sorn, efter att hafva genom de Handlandes åtagande tillkommit, blifvit af Ilikets Ständer vid flere Riksdagar reglerad, och öfver hvars disponerande af Kongl. Maj:t Rikets Ständer senast vid 1S35 års
Riksdag meddelat deras beslut, kan af Rikets Ständer, likasom hvarje annan åtagen extra ordinarie beskattning, i raon af behof, ökas och minskas eller alldeles indragas, Hvad angår framtida uppbördssättet för denna afgift, så anser Utskottet visserligen, alt,- om densamma upphör att utgöra en serskild fond, och ingår bland Statens öfrige inkomster, lämpligast vore, alt den blefve med tulbafgiften sammanslagen, och Utskottet liar jemväl med dess gjorda framställning, att ifrågavarande afgift hädanefter måtte uppbäras och till Stats-Verket levereras jemte tull-uppbörden, åsyftat att för kommande Ständer bereda tillfälle ait .vid Tullens reglerande jemväl taga den serskilda Handels- och Sjöfai ts-af— giften i beräkning, så att densamma skulle komma alt för framliden alldeles upphöra; men enär Tull-taxan, hvarefter nämnde afgift rättar sig, numera är af Rikets Ständer hufvudsakligen pröfvad, så att i afseende derå endast återstår att genom votering i Förstärkt Stats-Utskott afgöra de punkter , deruti Riks-Stånden stannat i skiljaktiga beslut, har Utskottet dere* mot icke ansett lämpligt alt, serdeles så nära Riksdagens förmodade slut, föreslå, att en dylik åtgärd, eller Handels- och Sjöfarts-afgiflens inberäknande i tull-uppbörden nu måtte vidtagas, helst sådant skulle föranleda icke allenast en total omarbetning af Tull-taxan, utan ock den olägenhet, att, om de redan, antingen till visst penningebelopp eller enkla procent af vamgärdet, bestämda tull-afgiflerne skulle, ulan tillfälle lill vidare jemkning, förhöjas med den procent deraf, hvartill afgiften till Handels- och Sjöfartsfonden kan varda fastställd, derigenom lällligen uppkomma afgiftsbesläm* Stats-Ulskotlets
V ilai ande j N.-o 41S. 5 melser i så ojemna och brutna tal, alt största olägenhet vid deras uträknande och debitering måste uppstå, hvaremot vid debiteringen af uppbördten ingen svårighet bör kunna yppas derigenom att, jemte tull-afgiftén, en viss procent deraf ytterligare debiteras de trafikerande såsom handels- och sjöjärls-afgift.
Vidkommande frågan om beloppet af den sistnämnde afgift, som sålunda skulle komma alt intill nästa Riksdag fortfara; så och då, vid afgörandet af tullbestämmelserne, det tilläfventyrs kommit i belragtande, att ifrågavarande serskilda afgifts fortfarande funnits föreslaget och delta kan hafva på de fattade besluten inverkat, samt för öfrigt en nedsättning uti berörde afgift, om den, på sätt Utskottet tillstyrkt, kommer att bland StatsVerkets öfrige inkomster inflyta, skulle leda derhän, att det belopp af öfver 100,000 R:dr, hvarmed samma afgift, efter nu gällande beräkning, öfversegel’ de å Handels- och Sjöfarls-fonden anvisade utgifter, hvilka Utskottet ansett bora å Riks-Stalen öfverflyltas, komme att ifrån inkomstberäkningen försvinna, och följaktligen ökade statsbrist-summan , jemte den lill dess godtgörande erforderlige anvisning å allmänna bevillningen , anser Utskottet, att det för närvarande icke vore lämpligt att besluta någon förändring i beloppet af oftabemälde afgift, utan att sådant först må komma i betragtande vid den förnyade reglering deraf, förmedelst dess sammanförande med tull-afgifterne, som Utskottet antagit, vid nästa Riksdag böra ega rum.
På grund af allt della, finnér Utskottet sig böra, med vidblifvande af den uti förra Betänkandet yttrade åsigt, hemställa, att Rikets Ständer mått» besluta-, alt afgiften till Handels- och Sjöfarts-fonden, ifrån och med nästkommande år 1842, till nu stadgadt belopp, kommer att intill nästa Riksdag tillsammans med tull-medlen uppbäras och till Statsverket ingå. 3:o Af Ledamöter inom Preste-Ståndet är den anmärkning framställd, att, då den uppgift, som i Stats-Utskottels Utlåtande förekommer, i afseende på de af Convoy-Commissariatet bestridde utgifter, högst betydligt afviken från det af Rikets Ständers senast församlade Revisorer i enahanda afseende upprättade, på Cornmissariatels räkenskaper grundade, sammandrag, Utskottet borde utreda anledningen till denna skiljagtighet.
I anledning häraf får Utskottet endast erinra, att, då den af Utskottet följde uppgift å Con voy-Commissariatets tillgångar, inkomster och utgifter blifvit Utskottet af bemälde Embetsverk meddelad ooh dess öfvereusstäm-r » V.- * . •: -.4 t .. . • . ’ ' (9 6 Stals-Utskottets Utlåtandej IV.o 4'^- ruelse med Commissaiialets räkenskaper följagtligen icke later kuntia ifrågasättas, anledningen till den anmai kte skilj, gtigbelen emellan denna uppgift och del af Rikets Ständers Revisorer upprättade sammandrag endast är att söka deruti, att Revisorernes Berättelse omfattar 1836 och i83y årens af dem granskade räkenskaper, då de Utskottet meddelade uppgifter grunda sig på förhållandena vid i S3q års slut. 4'.o Siats-Utskottets hemställan, i afseende å anslag lill aflöning och omkostnader för det af Utskottet tillstyrkta nya Einbetsvei ket, har, utom de inom samtlige Riks-Stånden förekomne anmärkningar emot ifrågavarande Embetsverks lämplighet och behöflighet, framkallat den erinran af Ledamöter inom jRidderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndetalt Utskottets yttrande kunde gifva anledning till den förmodan, alt tjenstemännen hos Convoy-Commissariatet skulle, utan att behöfva vidare tjenstgöra, förklara* berättigade att uppföras på Indragnings-stat, och inom Bonde Ståndet har blifvit yrkadt, att Utskottet måtte utreda, när och af hvad anledning benrälde tjenstemän, hvilka ursprungligen endast haft förordnanden med ai frodén, erhållit fullmagter med lön på stat, samt huruvida civile tjenstemän, när deras tjensler upphöra, ovilkorligen äro berättigade att erhålla sine löner på Indragnings-stat, uan att kunna förpligtas till tjenstgöring uti andra likartade befattningar, hvilket ansetts så mycket besynnerligare, som militäre embets- och tjenstemän aldrig lått åtnjuta en sådan föimon, då bela Regementen förvandlats från cavallen till infanteri, eller tvertom.
Då Utskottets förslag endast åsyftar, att förvaltningen af de ärenden, afseende Svenska och Norrska handelns beskyddande, som hittills varit bestridde af Convoy-Commissariatet, måtte komma att besörjas afen efter andra grunder bildad styrelse, anser Utskottet det vara olvifvelakligt, att de vid Convoy-Commissariatet nu anställde tjenstemän, det oaktadt, fortfarande äro pligtige att vid dessa samma ärendens handläggning biträda, vid hvilket förhållande och då frågan, när och hvarföre desse tjenstemän erhållit fullmagter å sine tjenster, samt huruvida civile tjenstemän, när deras tj lister upphöra, må anses berättigade alt uppbära sina löner, utan skyldighet till någon motsvarande tjenstgör ing, följaktligen uti förevarande fall icke erfordrar utredande och pröfning, Utskottet finner sig endast höra med ofvannämnde förklaring af dess åsigt, angående tjenstemännens tjenslgörings-skyldighet, åberopa det i denna punkt förut afgifne yttrande. 5;o Yid Stats-Utskottets tillstyrkan, att ejo.ooo R:dr måtte varda å
Stat uppförde i och för fredsverkets unde!hållande med Barbaresk-Slateine sami Slnts-Utskotfets Utlåtande, N.o 4*6- 7 tractamenten lill Consuler och Consulal-secrelerare å Barbaresk-kusten, har inom Borgare- och Bonde-Stånden blifvit erinradL : att i allmänhet detta belopp syntes tåla en ej obetj^dlig nedsättning, enär icke allenast de uppförde lönebeloppen vore alltför stora, utan ock en summa af 7,333 R:dr jö sk.
B:co icke rimligen borde kunna anvisas till extra utgifter för de ifrågavarande Consulerne, då Rikets Ständer ansett 5o,ooo R:dr vara i sådant afseende t i 11 räck 1 ige för landels egen Regering; samt af en ledamot uti PresteSlåndet: alt, då den summa, som för berörde ändamål hittills utgått, icke sammanlagdt gjordt mera än 88,626 R:dr 32 sk., Utskottet bordt framlägga något gilltigt skäl, hvarföre summan ökats lill 90,000 R:dr.
Då de ulgifts-summor, hvilka Utskottet, för alt bereda Handels- och Sjöfarts-afgiftens ingående bland andre Stats-medel, föreslagit till uppförande å Rikets Stal, hafva tillkommit, i följd af den dispositionsrätt öfver Handels- och Sjöfarts-fondens tillgångar, hvilken blifvit Kongl. Maj:t af Rikets Ständer medgifven, har Utskottet icke ansett lämpligt att nu föreslå någon nedsättning deruti, men likväl tillstyrkt Rikets Ständer att inför Kongl. Majit frambära den önskan, att åtgärder, ledande till framtida minskning, måtte vidtagas; och då anledningen, hvarföre jemna 90,000 R:dr tillstyrkts, ehuru utgiften endast upptagits till 88,626 R:dr 3a sk., redan uti det förr afgifna Utlåtandet finnes förklarad derigenom, att Utskottet ansett det överskjutande beloppet böra tagas i beräkning, med afseende å möjliga kurs-förändringar, får Utskottet äfven i denna del vidblifva, hvad förut är vordet yttradt, med åberopande af den framställning, angående besparin gars reserverande, sorn i nästa punkt förekommer. 6:0
I frågan om anslag till tractamenten för Consuler med flere, utom Barbaresk-kusten, samt till understöd för Svenska kyrkan i London, härinom Borgare- och Bonde-Stånden blifvit yrkadi: att Utskottet måtte utreda, hvilka af desse
Consuler kunde anses mera egentligt för diplomatiske, än handels-agenter, enär för de förre ingen aflöning af Handels-och Sjöfartsfonden borde komma i fråga, lika litet som för Svenska kyrkan i London, äfvensom vid denna punkt jemväl blifvit anmärkt, att de uppförde lönerne voro alltför stora och högre, än hvad som beslås för Rikets förnämste Embelsmän.
I sammanhang härmed har ock Stals-Utskottels uppmärksamhet blifvit fästad derpå, alt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet till behandling hjrehaft en motion, angående upphörande af Consulad-afgifter och en förändrad löne-reglering för Consulerne, hvilken fråga ansettsböra komma att g ■Stats-Utskotlets Utlåtande, IV.-o 4t6' väsendtligt inverka pä behandlingen af Stats-Utskotlets Utlåtande, i afseende på nu ifrågavarande tractamentens belopp.
Sedan Stats- samt Allmänna Besvärs- och 'Ekonomi-Utskotten numera, enligt deras under N:o 127 afgifne Utlåtande, funnit sig böra frånträda Ekonomi-Utskottets tillstyrkan , att Consuler i allmänhet måtte förses med löner på stat, anser Stats-Utskollet för detsamma, rörande denna frågas behandling, endast återstå att utreda, huru förhållas bör med de Consuler, sorn redan af Kongl. Maj:t från Handels- och Sjöfarls-fonden blifvit med löner försedde; och får Utskottet härvid åberopa, hvad i nästföregående punkt, med afseende å tillkomsten af desse anvisningar, blifvit yltradt, hvadan och då anslaget för Svenska kyrkan i London onekligen är att hänföra till utgifter i oell för handeln och sjöfarten, Utskottet äfven i denna punkt vidhlifver sitt förut afgifna utlåtande.
Dock sorn en förändring uti löne-regleringen för Consulerne är i föregående punkt föreslagen samt de besparingar, hvilka å de uti nämnde och nii förevarande punkt omförmälde serskildta anslag till Consulers aflöning kunna uppstå, icke böra sammanblandas med öfrige å samma Hufvud-Titel uppförde anslag, har Utskottet tillika ansett sig böra hemställa, det Rikets Ständer mätte besluta, att uppkommande besparingar å de serskilda anslagen lill CoUsu-lers aflöning böra sammanlagde reserveras, för alt ett annat år kunna till det afsedda ändamålet anvämfas. 7:^
I fråga om bidraget till
Quarantäines-inrättningen i Känsö> har äels inom Borgare-Ståndet blifvit yrkadt, att beloppet, 2,000 R:dr, såsom alltför litet, borde förhöjas, dels framstäld den anmärkning, att endast sådane
Quarantaines-inrättningar, som afse hämmande af farsoter inom Riket, lyda under Ecclesiastik-Departementet, som har tillsynen öfver den allmänna helsovården, hvaremot Quarantaines-inrättningar till förekommälhfle af smittas införande i Riket icke kunde dit hänföras, utan borde, på sätt en Ledamot af Ridderskapet och Adeln förmenat, stå under Civil-Dbpartementet, eller, enligt hvad Ledamöter af Preste- och Borgare-Stå/iden uppgifvit, under Sjöförsvars-Departementet.
Hvad angår frågan om den summa, som af Utskottet föreslagits till uppförande för Quarantaines-inrättningen i Känsö, får Utskottet, med erinran derom, att den endast är beräknad att motsvara det bidrag, som af Handels- och Sjöfarts-afgiften hittills varit anyisadt för samma Inrättning! men Slats-Utskettcts Utlåtande, N.o 4>^- 9 mea icke att godtgöra hela dess underhållskostnad , som i öfrigt bestride* at inflytande quarantaines-afgifter, vidblitVa, hvad i detta afseende är vordet tillstyrkt, endast med det tillägg, att, på det medel icke måtte komma att saknas för vidmagthållandet af denna för Riket högst vigtiga Inrättning, Rikets Ständer måtte besluta, att den sålunda för
Quarantaines-inrätt» ningen tillstyrkte anslags-summa mätte få såsom förslags-anslag uppföras och utgå.
Hvaremot Utskottet, som nu mera inhemtat, att, enligt Kongl. Maj:Is Nådiga Stadga af den i6
Maj i84o, angående ärendenas fördelning emellan, de olika Stats-Departementen, anstalterne till förekommande af smittosarama sjukdomars införande i Riket tillhöra Civil-Departementets föredragning, anser sig böra, med frånträdande af hvad förut i denna del är föreslaget, hemställa, att anslaget för Känsö Quarantaines-inrättning må uppföras å Hufvud-Titeln för Civil-Departementet. 8:0
I afseende på den för Sjö-expeditioner uppförde utgifts-summa, 45,000 R:dr, liar inom Ridderskapet oeh Jdeln blifvit anmärkt, att nämnde belopp rätteligen bordt uppföras på den Hufvud-Titel, som kommer att till-' höra Sjöförsvars
Departementes föredragning, enär berörde utgift alldeles icke vore af unionel beskaffenhet, utan endast afsedd för Svenska krigsfartygs utrustande, och Norrige deremot hade egna anslag för hvad till dess handels skyddande i sådant afseende erfordrades.
Då nu ifrågavarande anslag är afsedt endast för sådane Sjö-expeditioner, hvilka i och för handelns skyddande äro af nöden, lärer det vara ostridigt, att frågan om dylika Expeditioners företagande och bestämmandet, huru dertill afsedde medel ändamålsenligt bora användas, måste ankomma på föredragning af den Departements-Chef, till hvars handläggning öfrige åtgärder för utländska handelns skyddande höra, samt att berörde anslag ingalunda bör sammanblandas med de anslag, som endast i och för Flottans exercis å Hufvud-Titeln för Sjöförsvars-Departementet anvisas, och vid hvilka senare anslags användande blott de för sistberörde ändamåls vinnande erforderlige åtgärder böra komma i betragtande.
I följd häraf, och då således hvad angår Sjö-expeditioner för handelns skyddande, på SjöförsvarsDepartementet endast bör bero att ordna utförandet af de dylika Expeditioner, som pröfvas böra ega rum, finner Utskottet Bjjh till R- St.
Fr«t. 1840 1$4U 4 Swal, 1 A/d, 2 Butul. 4^ de JJåJt, 2 10 Stats-Uiskoltets Utlålandcj N.o 41^- sig böra vidblifva dess förut i denna del afgifna , af 3:ne RiksStånd utan anmärkning iemnade, yttrande. g:o Af Ledamöter inom Ridderskapet oall Jdeln har vidare blifvit anmärkt, att de pensioner och expectance-löner, som hittills utgått af Handels- och Sjöfarts-fonden, borde drabba bägge de förenade Rikena lika oell således ej komma att uppföras på Sveriges enskilda Indragnings-Stat, samt alt Brandförsäkrings-Praemien för Consulats-huset i Tanger icke lämpligen kunde tillhöra nämnde Stat, enär denna prasmie, så framt assurancen vöre tagen i England, skulle komma att everidJigen utgå, med undantag möjligen af hvart sjunde så kalladt frihets-år.
Då den omständigheten, huruvida de ifrågavarande pensionerne uppföras på Sveriges Indragnings-Stat, icke inverkar på bestämmandet af Norriges bidrag, som för närvarande utgår till ett visst belopp för alla i och för handelns skyddande erforderliga gemensamma anstalter, samt för öfrigt hinder icke möter, att, der så nödigt vore, de dylika utgifter , som i och för nämnde behof uppkommit, kunna utmärkas och vid en vidräkning emellan bägge Rikena iagttagas, finner Utskottet icke skäl frånträda sin, i afseende på desse pensioner, förut gjorda tillstyrkan.
Beträffande åter frågan om Brandförsäkrings-prsemierne för Consulathuset i Tanger; så enär Utskottet nu mera inhemtat, att piaemierne för berörde i England tagne försäkring böra årligen utgå och således utgöra en ständigt fortfarande utgift, finnér Utskottet sig, med frånträdande af dess förra hemställan, att anslag till dessa Praemier måtte å Allmänna Indragnings-Slaten uppföras, böra föreslå, att denna utgift må bestridas af det till utgifter för Fredsverket med Barbaresk-staterne m. m. tillstyrkte, uti 5:te punkten omförmälde, anslag af po,ooo R:dr, som dertill lemnar full tillgång. 10:0
I anledning af det yttrande, Stats-Ulskottet afgifvit, i fråga om de af Kongl. Maj:t sedan sista Riksdagen på Handels- och Sjöfarts-fonden vidtagne dispositioner till Stockholms Slussbj^ggnad samt Trollhätte Canals och Sluss-verks ombyggnad, har inom Ridderskapet och sddelnj Preste- och Borgare-Stånden blifvit yrkadt, alt Utskottet måtte för Rikets Ständer utreda, huruvida det Bolag, lill hvilket Kongl. Majit anordnat medel för Trollhätte Slussverks ombyggnad, dessförinnan fullgjort, hvad Bolags-reglorne och det för Bolaget utfärdade Privilegium föreskrifva, eller om vid detta anslags beviljande blifvit iagttaget, hvad Rikets Ständer uti deras underdåniga skrifvelse af den Februari 1835, i afseende på ordningen för såda - Stuls-Ulskoltets Utlåtande, N.-O ^.lö. 11 ne ärendens behandling, beslutat, hvartill, enligt hvad en Ledamot af Preste-Ståndét anmärkt, anledning sä mycket mindre saknats, som Stats - Utskottet bordt hafva sig bekant, att Conslitutions - Utskottet ställt under tilltal vid Riks-Rält de Konungens Rådgifvare’, sorn deltagit i beslutet om accepters meddelande å Nya Trollhätte Bolags anvisningar på Handels- och Sjofarts-Fonden.
Inom Preste- och Borgare-Slårulen har vidare blifvit erinradt, alt Stats-Utskotlet bordt yttra sig icke allenast angående fullgörandet, intill nästa Riksdag, at de förbindelser, Kongl. Majit, på Statens vägnar, ingått, utan äfven utreda, huru dermed framdeles bör förhållas, i hvilket afseende hos Preste-Ståndet blifvit yrkadt, att medel mätte anvisas lill fullgörande af dessa förbindelser i deras helhet, men inom Borgare-Ståndet af de fleste ledamöter, som sig yttrat i denna fråga, blifvit beslridt,, att en sådan utgift för framtiden mätte ega rum.
Inom Bonde-Ståndet har, rörande denna punkt af Utlåtandet, blifvit yrkadt, att Rikets Ständer måtte vid denna Riksdag öppet uttala den mening, att Rikets Ständer, för deras del, icke kunna godkänna de af Kongl. Majit sålunda ingångna förbindelser, och alt Rikets Ständer följaktligen ej kunna medgifva fortfarandet af de anslag, som pä grund häraf blifvit af Kongl. Majit anvisade.
Med afseende å de stridiga meningar, som sålunda rörande denna fråga inom de serskilda Riks-Stånden gjort sig gällande, och då de i Herr Grefve Fröliclis, uti Utlåtandet Nio 33y, omförmälde motion väckte och nu jemväl ytteiligare förekomne framställningar, huruvida Trollhätte Bolag fullgjort sina förbindelser till Staten, eller om Rikets Ständers föreskrifter, rörande disposilionen af Handels- och Sjöfarts-fonden, blifvit med afseende å delta Bolag iagttagne, dels omfatta ett rättsförhållande, hvaröfver yttrande, v sammanhang med nu förevarande ämne, icke lämpligen bör komma i fråga dels, på sätt äfven anmärkt blifvit, angå åtgärder, som för närvarande äro beroende af Riks-Rätts pröfning, hqr Utskottet funnit sig böra jemväl i denna punkt vidhålla dess förut afgifna yttrande.
Dock har Utskottet, i anledning af de yttranden, som inom Riks-Stånden förekommit, angående utredning af förhållandet med de qontract, som med Trollhätte Bolag blifvit afslutade, ansett sig böra härjemte tillkännagifva, alt Utskottet uti serskildt afgifvande Utlåtande vill, i afseende å berörde förhållanden, meddela de upplysningar, som för Utskottet kunna blifva att tillgå. 42 Scals-Utskottels TJtlåtande, N:o Jff6. lilo Vid Ståts-Utskottets beräkning af den inkomst, som för framtiden ansågs böra af afgiften tili Handels- och Sjöfarts-fonden tillkomma Statsverket, bar inom Ridderskapet och Adeln blifvit anmärkt, att Utskottet förfarit föga grannlaga emot Brödra-Riket Norrige, då dess bidrag lill utgifterne blifvit inberäknadt bland Svenska Stats-Verkets inkomster, hvarföre det förslag blifvit väckt, alt det Norrska bidraget måtte uppföras afskildt från det Svenska, hvars total-belopp i stället komme att minskas med en Norriges bidrag motsvarande summa, samt inom Preste-Ståndet, att handels- och sjöfarts-afgilten icke borde beräknas såsom en annan StatsVerkets inkomst, enär densamma vore afsedd tili serskilda föremål, från hvilka den icke borde förryckas.