Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Bctänkandcn. 21 nings rättigheten, hvadan/Friherren ock "trott det Stadgande nödigt, att tillverkning af Bränvin aldrig borde tillåtas, med mera än en 90 kannors panna; samt Af Friherre Ankarsvärd, Carl-, att han väl ej ansåge någon ändring i det Reglementariska af nu gällande Bränvinsförfattning, så vidt fråga vöre om panneryinden och vilkor^n för dess begagnande, vara norlig eller nyttig, sedan med gällande bevis redan blifvit ådagalagdt, att de täta förändringar, som häruti öfvergått Landtmannen, för honom varit högst betungande och af ett skadligt inflytande på hans välstånd; men trodde deremot, Regeringens rättighet att inställa Bränvinsbränningen vara i samma författning allt för inskränkt, samt nödvändigheten påkalla en rättelse deruti, så att befarad hungersnöd eller krig, icke samfällt, utan hvar för sig, hädanefter måtte anses såsom tillräcklige anledningar till en slik inställelse. 2:0 Utdrag af Vällofl.
Protocoller för den 27 sistlidne
December och den 2 innevarande månad, innefattande så väl muntliga som skriftliga yttranden till Protocollet af Herrar Krull, Eneroth, Hök, Arfvidsson, Hulphers, Leffler, Westin, Mitander och Schwan, H. N. Bland dessa har Herr Eneroth anfört: att, som, enligt Allmänna MagazinsDirectionens i sistvekne November Månad, till Kongl. Maj;t i underdånighet aflåtne skrifvelse angående förhållandet med årsväxten, utsigten för brödföda under in - ?ft Eesv, och Ekan, UtsJc, B_ctq,nkanclen, stundande sommar är bekymrande eller be-» dröflig, och
Directionen på sadan grund s underdånighet hemställt nödvändigheten af Bran vinsbränningens inställning några månader; så och enär af Herrar Landshöfdingars i ofvanberörde ämne afgifne Embets-beräu leiser äfven inhämtas, att Rågskörden nästan öfverallt varit klen, och, i det hela betraktad, under medelmåttan, samt de redan till en ovanlig höjd uppstegrade
Spannemålspriserne synas gifva styrka åt denna uppgift, hvaraf farhåga för hungersnöd bör uppkomma; har Herr Eneroth trott sig pligtig, att i MagazinsBirectionens förutnämda hemställan instämma; Hvarmed Herr
Hök sig ock förenat, under upprepande af hvad Herr Krull andragit, i afseende på nödvändigheten för RiksStånden, att före fattandet af något definitivt Beslut i frågan, äga tillgång till MagazinsBirectionens samt Herrar Landsf! fdingars, om årsväxten, meddeldta utlåtande.
Herr Arfvidsson har yttrat, att han med Utskottet ej kimde dela öfvertygelsen om nödvändigheten af Hushållsförfattningars perma nence, att Han, tvärtemot hvad Utskottet antagit, ansåge förbud emot Bränvinsbränning, då det i rättan tid vidtages, leda till nedsättning i Priserna å Spannemål, att han, såvida gräns för Pannerymden finnes utstak d, ej kunde instämma i den tanka, sorn Utskottet framställt, att, under en blott på fyra månader af året frigifven Bränningstid, mera Bränvin skulle produceras, än om till - Btsv, och Ekon, Utsk.
Betänkanden, 23 verkningen under hela året vore tillåten: att behofvet af drank till LadugårdarneS utfodring för innevarande år ej borde vara stort, då Foderväxter af alla slag sistliden höst vunnits i den ymnighet, att
Landtbrukare ej kunnat finna utrymme derföre i sina Lador, samt sluteligen, att Herr Arfvidsson, afvikande i sitt omdöme om följderna af en fortsatt Bränvinsbränning från Utskottets yttrade mening, fruktade, att om densamma ej genast blefve inställd, hungersnöd i vissa delar af Riket oundvikligen skulle uppkomma, och dess inträffande ej vara långt borta, då en tidig
Och sträng vinter redan lagt hinder i vägen för de behöfvande Provincernas undsättning med Spannemål, ej mindre från de orter inom Riket, som deraf hafva något att aflåta,'tän ock från utländska platser.
Herr Hulphers har med Herr Arfvidsson instämt deruti, att Ekonomiska Författningar, endast så länge de befinnas gagneliga, böra äga bestånd: att förbud emot Bränvinsbränping lemnar den säkraste garantie emot Spannemålsprisernas uppstegring: att Ladugårdarpe genom dan senaste rika skörden af Foderväxter äro satte i tillstånd, att till kreaturens utfodring ej behöfva något annat ämne, och att åtgången af Spannemålen under en kortare Bränvinsbränningstid rnåste vara mindre, än under en oafbruten tillverkning; hvarjemte Herr Hulphers särskilt anfört: att, då för närvarande tillräcklig tillgång på Bränvin inom Landet finnes, synes något behof \ 24 Besv. och Ekon.
Betänkanden. af denna varas införskrifvande utifrån, 1 händelse af förbud emot dess tillverkning, icke förete sig; Hvilket förbud Herr Hulphers så mycket hellre trott v*ra nödigt och ansett sig böra tillstyrka, som å ena sidan, vid betraktande af de upplysningar, Allmänna MagazinsDirectionen och Herrar Landshöfdingar om årsväxten meddelat, samt den ringa tillgång å Spannemål, som uti Allmänna förrådarne förefinnes, hungersnöd i de flesta orter, med skäl är att befara, och å den andra sidan, att ett af de tvänne vilkoren, krig och hungersnöd, som Riksens Ständer vid 1815 år* Riksdag fästat vid Bränvinsbränningens inställande, bör, efter den mening Herr Hulphers fattat om detta stadgande, vara tillräckligt, att i tillverkningen vålla uppehåll:
Dock har Herr Hulphers tillika uppgifvit sig om Hungersnöd äga det begrepp, att derunder bör förstås icke allenast allmän missväxt, utan sådant pris å Spannemålen, att den fattige ej mägtar densamma jköpa; hafvande Herr Hulphers slutligen anmärkt, att om öfverflödet på jordfrugter och endast deras användning till Rränvinsbränning i vissa orter, är sanna förhållandet, hade Utskottet bordt föreslå, huru derstädes denna fördel kunde få begagnas endast i den mån, det Allmänna deraf ej klefve lidande.
Utan att ingå i någon egentlig vederläggning af Utskottets afgifne
Betänkande eller directe påstå dess ogillande, har Herr Leffler framställt fördelen i ett visst fall aE Besv. och Ekon.
IJtsk. Betunhctnden. 25 Bränvinsbränningens inställande och ansett de olägenheter, som derigenom tilläfventyrs skulle kunna uppkomma, icke motsvara den, som af en fortfarande tillverkning kunde alstras; men då Herr Leffler förutsatt olika omdömen härom hos olika Personer, har Herr Leffler för 3in del ansett bäst, att frågan till Kongl. Maj:ts
Nådiga afgörande öfverlemnades.
Herr Weslin har uti ett utförligt anförande eller rättare en vidlyftig Afhandling sökt utreda och visa Bränvinets olika inflytande på vårt Jordbruk, på vår Handelsvåg, på den enskilta hushållningen, på den djuriska organisationen samt på Svenska Folkets Seder och Lynne; Hvarefter Herr Westin slutligen öfvergått till det egentliga ämnet för Hans yttrande, i anledning af Utskottets ifrågavarande Betänkande, enär Herr Westin framställt de skäl, som verkat dess öfvertygelse om nödvändigheten af Bränvinsbränningens snjra inställande.
Uå Utskottet förbigår att upptaga hvad i förra afseendet är anfördt, har Utskottet endast till syftemål, att undanrödja hehofvet af sådana ämnens pröfning, som åtminstone för det närvarande ligga utom gränsen för dess befattning; hvarföre Utskottet ej heller tror sig genom en slik underlåtenhet böra äfventyra någon förnyad förebråelse för en allt för lätt behandling af målet, så mycket mindre, som Herr Westins Anförande genom trycket, ej mindre för Riksens Högloft.
Ständers än jtö Ees v. sch Ekon Utsk.
Betcinkanderi, hela Svenska Allmänhetens ögon är framlagdt.
Af hvad Herr Westin i senare afseende!; andragit, anmärkes åter: att Kongl. Allmän» ra MagazinsDirectionens förut omförmälda underdåniga Skrifvelse till Kongl.
Majrtblif* vit af honom ansedd såsom vitsordande, att de Sädesfattigare
Provincernas behof af undsättning icke kunna fyllas genom de i en del Provincer varande adåtliga Spannemåls-tilh gångar:
Att i anseende härtill
Han, med fortfarandet af den fria Husbehofs Bränvinsbränningejn, förenat nödvändigheten af Utländsk Spannemäls införskrifvande till betydlig qvantitet, såvida hungersnöd eljest skall kunna undvikas; att han af denna utväg åter ansett de skadligaste följder för Landet, genom Coursens försämring m. m., inträffa: att han ej trott höga Spannemålspriser vara särdeles fördelaktiga för Jordbruket, då, efter dess mening, högst en fjerdedel af dem, som bruka jorden, äga någon Spannetnål till afsalu, och genom det missförhållande, som visar sig emellan Spannemålens närvarande värde och de förra priserna å dagsverken, stegring a alla Slöjdevaror måste uppkomma, samt svårighet möta, att hålla vår hufvudsakliga» ste exportvara — Jernet, i pris med Utländningen: att han, under framställande af den sats, att enskilta Considerationer böra vika vid frågor om det
Allmännas väl eller bestånd, förklarat sig icke till alla delar kunna gilla hvad, särskilt till stöd för Bränvinstillverkningens fortfarande 1 Blekinge, blifvit Besv, och Ekon* Etsk, Betänkande», anfördt, helst Potäterne, hvaraf denna Provinca äger en så ymnig tillgång, till annat lika lönande och mera gagnande bruk skulle kunna användas; samt andeligen, att han funnit den invändningen, att Kronan genom ett Bränvinsförbud skulle komma att sakna Bränvinsafgiften, ej förtjena afseende, såvida det alltid vore bättre, att densamma ej existerade, än att genom dess fortfarande, Statens välstånd skulle undergräfvas; och som Herr Westin i öfrigt ansett de af enskilta Personer meddelade underrättelser, hvarå Utskottet i sitt afgifna Betänkande grundat sitt omdöme om beskaffenheten af förflutna årets skörd, icke kunna lemna den visshet och tillförlitlighet, som i ett så grannlaga ämne böra sökas, men alla nödiga upplysningar i detta afseende deremot stå att vinna af Herrar Landshöfdingar, samt Allmänna MagazinsDirectionen, som för rigtigheten af sina uppgifter måste vara ansvarige; så har Herr Westin yrkat återremittering af Utskottets Betänkande, i ändamål af ämnets närmare undersökning samt infordrande af de autentik^ handlingar, hvaraf förhållandet med årsväxten kunde upplysas; Hafvande Herr Westin slutligen yttrat sig instämma med de Stånds Ledamöter, som påstått-Bränvinsbränningens inställande samt i förening härmed föreslagit, att Biksens Höglofl.
Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om utfärdande af ett förbud emot all BränvinstiU - 29 Besil, och lilion.
Bctankanäen. verkning, till dess Resultatet af nästa skörd hinner blifva kändt.
Endast på grund af den uppstegring i priserna på Spannemål, som nu nyligen tillkommit, och ej i följd af någon farhåga för inträffande hungersnöd, har Herr Mitander funnit sig föranlåten, till hemställningen om Bränvinsbränningens inställande 2 å 3 Månader; Och har slutligen Herr Schwan emot Utskottets Betänkande anmärkt, att Utskottet deruti väl omnämt de lägre priser å Spannemål, som strax efter Skörden i en eller annan Province tilläfventyrs ägt rum, men deremot med stillatigande förbigått de närvarande högt uppdrifua Sädespriserna.
Utom hvad af ofvannämde Herrar Stånds Ledamöter således blifvit anfördt, hafva inom Högh Ridderskapet och Adeln, Herr Friherre Wrangel, Hemning, och Herr Friherre Sparre , Sirtten, samt inom Vällofl.
BorgareStåndet, Herrar Malmberg, Tunell och Schwan, A. L., till de Respective Ståndens Protocoller afgifvit särskilta yttranden i frågan; med hvilkas upptagande Utskottet likväl, enär desamma fullt instämma med Utskottets Betänkande och endast åsyfta ett ytterligare utredande af de skäl, hvarpå detta grundas, icke tror sig böra öka vidiöftigheten af detta utlåtande.
Allt hvad uti de nu uppräknade Memorialer och anföranden, emot Utskottets Betänkande i den enkla frågan om Husbehofs - Bes v. oth Ekon.
P,e!änkanden. zy Bränvinsbränningens momrntella inställning, är vordet anmärkt, har Utskottet noga granskat och öfvervägat.
Efter Utskottets åsigt föranleda de till besvarande af fyra särskilta frågor: 1:0
Plar förlidna årets skörd varit aE sådan beskaffenhet, att den gif vi t missväxt och följaktligen kan hänföras tili de gällande orsaker af tillstundande Hungersnöd, hvilka Riksens Höglofl.
Ständer vid 1815 års Riksdag, uLi sin till Kongl. Maj:t underdånigst afgifna önskan, endast ansett böra föranleda Husbehofs Bränvinsbränningens inställning, dä något krigstillstånd hvarken inora Fäderneslandet eller angränsande
Länder varit eller är i fråga? 2:0 Gifvet- en e ter nu gällande Författningar, fortsatt fri husbehofsbränning grundad anledning att befara, det någon ovanlig brist derigenom uppkommer, aller att Spannemålspriserne i och för denna orsak uppstegras till högre belopp än hvartill Conjuncturen annars föranleder, och som med Jordbrukets samt allmänna Näringarnes bestånd är förenligt? 5:0 Är Bränvinsbränningen från sin absoluta synpunkt betraktad gagnelig för Svenska Nation, Landets Hushållning samt Åkerbruket? och 4:0
Om detta bejakas, hvilka jemkningar eller förändringar uti författningarne böra föreslås, såsom ledande till dess rätta och fördelaktigaste begagnande?
Best), och Ekon.
Betänkanåan.
Till Förberedande äf det möjligaste
Sakra och med verkliga förhållandet enliga svar på första frågan, har Utskottet förskaffat sig officiel del af Herrar Landshöfdingars till Kongl.
Allmänna MagazinsDirectioheh afgifne och derifrån till Konungen under dett 10 sistlidne November Underdånigist ingifne Berättelser om årsväxtens beskaffenhet.
De finnas för ämnet så upplysande och med de af Utskottets Ledamöter ifrån särskilta Landsorter lemttäde utlåtanden* så nära instämmande, att Utskottet icke tvekat dem Vördsamligen in extenso under Litt; Å. bifoga, såsom förnämsta stödet för det redan uppgifna förhållandet.
Hufvudsakligen och enkelt uppfattade, gifva dessa Berättelser följande Resultatet:
I Stockholms Län har Rågen gifvit till och med 7:de kornet, Hvetet en god afkastning och all Vårsäd, jemte jordfrugter* éti rik och förmånlig skörd.
— 1 Uppland, Råg och Ärter till och med 6:te korhet* Hvetet och all Vårsäd yde, samt jordfrugter 9:de.— I Södermanland Rågen under medelmåttan* men Vårsäden strid och väl gifvande samt jordfrugter af ymnig växt. — t Westmanland Rågen enahanda, men Vårsäd och jordfrugter gifvit ymnig afkastning.
— I Östergöthland Höstsädet gifvit mindre, men Vårsädefc jemgod skörd och fullgod Spannemål till afsättning.
— I Småland, allmänt taget, allt säde vackert och lofvande god skörd, med undantag af Jönköpings Län, hvarest Rågett Hesi). och Ekon.
Betänkanåen. gi till halmen ymnig är mindre gifvande i spann; ttén jordfrugter hafva deremot gifvit så ymnig afkastning, att på något ställe efter 2 Tunnor Potatoes utsäde erhållits 64.
Tunnor. ,•
I Blekinge Höstsädet svagt, men Vårsädet lyckats förträffligt samt vida öfver vanligheten, och jordfrugter i den mängd, att de förslå både till föda och Bränvinsbranning* hvartill de ock ensamt nästan med uteslutande af all annan säd nyttjas ;—^ I Christitmstads Län har Höstsädet gifvit till och med 7:de och Vårsädet dito 6:te kornet —•
Län nästan samma förhållande, dock med ett korn mindre öfverhufvud taget, men med trolig minskning i Spannemåls åtgången genom Potatoesplanteringen —- I Hallands Län Rågen ej så gifvande, som förra året, men Vårsäden ganska god, dock
Potatoesafkastningen ej svarande mot förmodan— I Götheborgs och Bohus Län har Höstsädet icke befunnits gifvande, men Vårsädet och jordfrugter i det hela hugnat med medelmåttig skörd — I Elfsborgs Län anses Höstsädet på det hela under meddelmåttan, meri ali Vårsäd och jordfrugter hafva lemnat rik afkastning — I Skaraborgs Län Hvetet i det hela godt och all Vårsäd skördad till ovanlig myckenhet, ehuru ej af allmänt god beskaffenhet.
Råg och Ärter uppgifvas ej till afkastning, endast såsom odryga till brödföda och mindre tjenliga till utsäde — I Neriket Hvetet i det hela medelmåttigt, men på somliga ställen gifvit ovanligt rik skörd; 52 Bese. oi/t Ekon.
Utsh. Betänkande)!.
Rågen åter endast hälften af förra årets, men Yårsädet deremot en ganska rik afkastning — I Vermland Höstsädet ringa och under medelmåttan, men Vårsädet och jordfrugter hafva en god afkastning.
— J Stora Kopparbergs
Län har Rågen varit mindre gifvande, men Vårsädet, om man undantager några ställen, som lidit af Nattfroster, gifvit en kärnfull, ehuru ej mot qvantiteten i goda år, svarande afkastning — I Gefleborgs
Län har årsväxten väl icke svarat mot det rika skyltalet, dock i allmänhet ansetts för medelmåttig -—•
I Vester Norrlands Län har Rågsädet på Svedjeland gifvit ovanligt förmånlig afkastning, ehuru det på träaesåkrar mindre lyckats; kornet godt och stridt, utom vid några fjellbyar, der frosten skadat, äfvensom Ärtsädet fått full mognad och Potatoeg skörden lemnat ett godt understöd för födan — I Jemtlands Län har Rågen varit högst medelmåttig, kornet Landets faufvudsäde varit dels ymnigt och kärnfullt, dels svagt och mindre matadi; men den öfriga Vårsäden jemte rotfrugterna, den förra till Skyltalet ymnig, synas, såsom omogna inbergade, blifva medelmåttigt gifvande.
— I Vesterbottens
Län är ingen uppgift skedd.
— I Norrbottens Län, ehuru kölden på några ställen skadat, har likväl all slags skörd varit god och ymnig samt förmodas tillräcklig för Länets behof; och slutligen ifrån Gottland, att skörden derstädes i allmänhet varit jemn och förmånlig, samt är ej allenast tillräcklig Besv. och Ekon.
33 till egna förnödenheter, utan lemnar äfven öfverskott till utförsel.
Nästan på alla orter har Höfångsten varit särdeles ymnig och väl bergad.
Utskottet har trott, att detta korta sammandrag har ägde sitt rätta ställe.
Då dessa officiella uppgifter jemföra» med de redan afgifna och härigenom befästade enskilta underrättelser, gifva de på den framstäilda frågan den säkraste upplösningen.
Om Sverige alltid kunde framvisa denna tafla, skulle troligen missväxt och deraf uppkommande hungersnöd varit mindra kände till sin verkliga betydelse, an de nu ofta beklagligen finnas. Härtill må läggas den gjorda och efter Utskottets öfvertygelse väl grundade anmärkningen, att då missväxt verkligen är för handen, hjelpes den ej med inställning af fria Husbehofsbränningen, såsom endast för ögonblicket ett Palliativ, och i sina följder grundläggande nya missväxter genom den lucka, sorn då uppkommer uti en val inrättad Landthushållning och Ladugårdsskötsel.
Den andra frågan, huruvida brist och uppjagade
Spannemälspriser kunna blifva att under årets lopp befara, bör först 1 allmänhet besvaras och sedan öfvervägas, huruvida och i hvad mån Bränvinsbränningen dertill bidrager.
Alla positiva beräkningar, hvarigenom man 6 å 7 månader förut vill noggrant bestämma tillräckligheten af en mer eller min Bihang till RiksSt.
Fröt. 1317.1818, 8idt Samt.
Nst 4.- 6. 54 Besv. och Ekon* TJtsk.
Betänkande/i. dre förmånlig och möt Ilandets behof svå-« rands skörd, måste vara i hög grad crsakra4 Mera trovärdighet synes man böra lemna åt Resultatet af den öfver hela Landet i allmänhet rådande opinionen i detta ämne; och hvilken skalle val äga större rätt och upplysning att bestämma en sådan opinion än Nationens samlade Representanter, i synnerhet af de Landtbrttkande Klasserna?
De sorti, emot Utskottets betänkande å nyo framföra sin farhåga för uppjagade Spannemålspriser och deraf uppkommande brist, åberopa sig Herrar Landshöfdingars Berättelser i detta ämne; och ofvanföre har Utskottet haft äran visa deras noga öfverensstämmelse med dess egna uppgifter, hvilka sedermera blifvit ännu mera stadfästade genom Högvördiga PrestStåndets och Hedervärda BondeStåndetS enhälliga erkännande af deras rigtighet och dertill lemnade odelade bifall.
De af Friherre Fock uti dess Memorial i egenskap af Ordförande i Kongl. Allmänna MagazinsDirecliolien, uppgjorde Calculer, kunna af Utskottet icke granskas och följaktlu gen icke bestridas, såsom upptagande ett ungefärligt behof af 120,000 Tunnor och tillgång af 80,000 Dito* hvilka beräkningars grunder, hvarken den enä eller den andra* Utskottet är i tillfälle bedomina, äfven så litet* som Herrar Landshöfdingars* för olika Län* så olika uppgjorda Reqvisiiioner.
Men Kongh MagazinsDirectionens eget uppgjorda Resa b tat i stöd af de bifogade års-berättelser är* Besv. och Fhore.
Bétänkanden. 55 Ått 8 Län äkördar med öfverskotter till afyttring — att *7 Län, ehuru tilläfventyrs utan tillgångar till afsättning, likväl blifvit välsignade nied tillräcklig
Säd, för egna behof; och att 9 Län behöfva större eller mindre undsättning till brödföda och utsåning för nästa år. —-
Då riu 8 Län hafva öfverskott och 9 brist, synes det ena förhållandet någorlunda jemna det andra och sålunda ingen absolut brist vara att frukta.
Dessutom kunde väl flere 'Calender, sorn visade det verkliga Resultatet, anställas, medelst Skördens och personalens jemförande; meri de fordra mera tids utdrägt och större tillgång till uppgifter, än Utskottet har varit i tillfälle att begagna.
Dock må endast hämnas att, vid granskningen af de uppgifter man i detta hänseende äger, bristen endast på få ställen öfverstiger, mea y>å måriga itnderstiger én kappe på personen.
Och då ifrån Vårens början vid pass 5 månader återstå till nästa års skörd* under hvilken tid Sjöfarten är öppen så måste tid och rådrum gifvas ätt fylla dessa befarade brister, hvilka ej förr än den sista månaden böra inträffa; Om också, hvilket Utskottet icke kari. antaga sorn tillräckligen bevist, bristen för året skulle blifva efter uppgift 4°>000 Tunriör, eller till och mecjL stiga till alla dö 120,000; så utgör denna qvantitet ej mer än högst en veckas consunition för hela Riket öfch mäste ej blifva omöjlig att fylla, om i£- 56 Besv. och Ekon.
Betdnkanden. ke genom besparing, åtminstone genom tillförsel, då förr flera 100,000 Tunor säd blifvit införsferifna, utan att missväxt kunnat sägas vara för handen, och utan att Bränvinsbränningen varit inställd.
Huruvida, genom flere sammanstämmande och ifrån förevarande ämne skiljda orsaker, Spannemålspriserne kunna uppjagas till högre belopp än vanligt, hvilken fruktan utgör föremålet för en del anmärkningar, tillhörer ej Utskottet att utreda.
Dessa lära till en del vara allmänna och härleda sig dels ifrån nu varande Conjunctur, dels ifrån Analogien med utländska Spannemålspriser, dels ifrån ett föregående svagare år; till en del åter äro de locala för vissa orter, hvilka till följe af sitt läge och sin hushållning nästan alltid äro i samma belägenhet, i hänseende till pris och tillgångar, ehvad skörd, som öfrigt må inträffa.
Södermanland skulle således troligen icke vara i brist detta år, om de 10,000 Tunnor, hvilka kunna anses till salu och ärligen derifrån utföras åt Bergslagerna, vid inskränktare skördar bibehöllos inom Provincen, samt om det ej, emot Naturen af fria husbehofsbränningen, utsträckte både till ämne och qvantitet sin Bränvinstillverkning för granskapet med Hufvudstaden, på ett sätt att denna deraf lider i sin påräknade Spannemålstillförsel, och äfven de öfriga Provincerna i sin lofliga spekulation på måttlig afvevkning.
Likformigt synes förhållandet vara uti Skaraborgs Län, då uti BeSV. och Ekon.
Betänkanden. 37 förliden Lidköpings Marknad Spannemål såldes dels för Contant dels på Cor.tracter till ett säkert belopp af omkring 8 ä 9000 Tunnor, samt till ett medelpris af 10 R:dr.
Banko för Rågen, 5 för Kornet och 5 R:dr. 16 sk. för Hafran efter Sädens godhet.
Da Provincer som försälja sig, synas dela ett lika missräknadt och felande förhållande med deni som förbränna sig.
För öfrigt tillkännagifva de senast inlupna enskilda underrättelser åtminstone ännu icke någon ytterlig stegring i Spannemåispriser, torde hända deraf, att ryktet om ett förestående Bränvinsförbud börjar afsvalna.
I Uddevalla, som till större delen föises af Elfsborgs och Skaraborgs Län, skall Rågen, hafva fallit från 13 R:dr. 16 sk. till 11 R:dr. 16 sk. och i Kronobergs samt flere angränsande
Län skall Råg nu kunna köpas för 8 R:dr. 16 sk.
I Carlskrona Stad har
Rågen hela året blifvit såld och säljes ännu för omkring 10 R:dr., Korn, utan någon särdeles efterfrågan eller afsättning, för 6 R;dr., Hafre till 5 och Potatoes till 1 •§• R;dr., allt Banko beräknadt; Och har en värd Ledamot af det Vällofl.
BorgareStåndet tydeligen framlagt de skadliga följder, som för Blekinge och Rikets Södra Provincer skulle uppkomma af husbehofsbränningens hastiga inställning