Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Deputerade bestämda ‘markegång må kunna sökas, anser Utskottet lämpligast, att, intilldess förändring häruti i grundlagsenlig ordning kan vinnas, de i fråga om besvär öfver berörde åtgärder i nu gällande stadganden fortfarande lända till‘efterrättelse.
På grund af hvad sålunda blifvit yttradt, !tillstyrker Utskottet följande förändringar uti de om nrarkegångs-sättningdrne gällande stadganden: 1:0 att så beskaffaRe uppgifter, sorn hittills blifvit aflemnade, upptagande de, under den från början af hösten framflutne tiden, gängse pris, böra från hvarje stad och fögderi afgifvas så tidigt, att de, inom slutet af Januari månad hvarje år, kunna vara till Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande insände; 2:0 att Riks-Ståndens Deputerade, hvilka, på hittills vanligt sätt, utväljas, likväl utan nu stadgad fördelning af visst antalräntegifvare och räntetagare, sammanträda inom första hälften af Februari månad, för att, med ledning af förut nämnde prisuppgifter och på grund af egen kännedom, stadga markegångspriset för det förflutna året, i noga öfverensstämmelse med de pris, som sedan föregående höst äro i Länet allmännast gängse.
Hvaremot Utskottet hemställer, att motionerne om upphörande af Kongl. Kammar-Collegii rättighet att pröfva anmärkningar vid de af Riks-Ståndens
Deputerade bestämda markegångs-pris> för närvarande icke må bifallas.
Då begagnandet af räntegifvares och räntetagares uppsägnings-rätt, intilldess alla räntor och krono-tionde hinna att till Kronan indragas, måste blifva beroende af det markegångs-pris, som bestämmes, är det nödigt, att, om hvad Utskottet här förut, i afseende å markegångs-sättningen, föreslagit, vinner bifall, någon förändring eger rum uti föreskrifterne i afseende å uppsägning och leverering af de indeldta räntor, som tills vidare komma att fortfarande af räntetagare disponeras, hvadan Utskottet föreslår, att det må vara räntetagare och räntegifvare obetaget att, inom nu stadgad tid, verkställa uppsägning af räntepersedlar, i hvilket 28 Stats-Utskottets Utlåtande, N.-o ijo. fall med deras levererande förhålles efter nu gällande stadganden, men att dylik uppsägning jemväl derefter och sist inom slutet af Februari månad må kunna i föreskrifven ordning för sig gå; börande i sådan händelse levereringen inom den i/t påföljande Mars verkställas. 5:o Angående Uppbärds-terminen.
Uti en af de motioner, Herr Grefve Spens > C. G._, på sätt förr nämnd!
Mr, i ett sammanhang afgifvit, med förslag till åtskilliga åtgärder för beredande af mera enkelhet uti skatternes utgörande, uppbörd och redovisning, har blifvit anfördtr att, om, i följd af förändrade stadganden, i afseende å tionde-spanmålens samt hemmansräntornes beräknande och utgörande, debiteringen skulle kunna verkställas förr än, enligt nu gällande föreskrifter, intet hinder i detta hänseende mötte för uppbördens tidigare företagande; att, då således endast borde tillses, om och hvad förändring deruti kunde vara lämplig och mest passande för de skattskyldige, dervid förekomme, att den nuvarande uppbördstiden, hvilken blifvit bestämd med afseende derå, att egare och innehafvare af jord skulle erhålla nödigt rådrum att försälja sina producter eller, uti Bergslagerne, genom kohlning och körslor bereda sig tillgång till utskyldernes erläggande, medförde den olägenhet, att allt så kalladt arbetsfolk eller sådane, som emot daglön arbeta hos andra, då i allmänhet sakna arbetsförtjenst och således hafva svårt att förvärfva sitt uppehälle, än mindre betala utskylderne, hvilka deremot, utfordrade på annan tid af året, vida lättare skulle kunna gäldas, hvarförutan en mängd personer då bortflyttat ifrån de ställen, der de blifvit skattskrifne, äfvensom att i städerne samma uppbördstermin äfven för andra personer i allmänhet vore obeqväm, emedan handel och rörelse då till stor del ligga nere samt liqvider för det föregående året då skola uppgöras; att, då förhållandena äro så skiljaktiga, det, efter motionärens förmenande, vore rigtigare att hafva tvänne uppbörds-terminer, än att, genom bestämmandet af en enda, underkasta både
Staten och de skattskyldige deraf följande olägenheter, hvarigenom ock den fördel vunnes, att icke hela krono-uppbörden på en gång komme att dragas utur rörelsen och att en del deraf kunde blifva förr disponibel; att för städerne ändock icke behöfdes mera, än en uppbördsstämma, enär intet hinder möter att derför utsätta annan termin än å landet, hvaremot å landet arne stämmor blefvo nödige; samt att, ehuru derigenom för uppbördsman å landet uppkomme ett ökadt besvär, sådant fullt godtgjordes genom utskyldernes lättare indrifvande och undvikandet Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 1~]0.
29 af en mängd nu nödige handräcknings- och afkortnings-åtgärder, hvarjemte motionären förmodat, att, om åtskillige i öfrigt af honom föreslagne åtgärder vunne bifall, äfven derigenom en betydlig lindring i göromål, fullt motsvarande besväret med ena uppbördsstämman, skulle beredas; på grund af hvilket allt motionären föreslagit, att uppbördsstämman i städerne må hållas i September månad för det löpande året, samt å landet vid samma tid förrättas en serskild uppbördsstämma, hvarvid alla personer, som icke innehafva jordegendom, skulle sina utskylder erlägga, hvaremot nu stadgade uppbördstid, inskränkt till Januari och Februari månader, borde bibehållas för uppbörden af jordegande eller brukande personers utlagor.
Utskottet instämmer visserligen med motionären deruti, att det dröjsmål, sorn nu eger rum med uppbördens företagande, medför flere väsendtliga olägenheter samt både svårigheter vid indrifningen och förluster, i anseende till de förändringar, sorn emellan skattskrifnings- och uppbördstiderne inträffa, äfvensom att de personer, som lefva af dagspenning, i allmänhet vid nuvarande uppbördstid sakna arbetsförtjenst, eller erhålla så ringa daglön, att de oftast icke utan största svårighet kunna afbörda sig krono-utskylderne, hvilka deremot otvifvelagtigt vida lättare skulle vid höstetiden erläggas, samt att äfven för Städernes invånare i allmänhet utskyldernes liqviderande vid nu bestämde tid, då vanligast en mängd andra liqvider ega rum, är mindre beqvämligt; likasom Utskottet ej heller förbisett, att det vore så väl för Stats-Verket förmonligt, om en del af utskylderne tidigare inflölo, som ock i öfrigt, i flera hänseenden, nyttigt, derest icke, som nu sker, alla skatter liktidigt korarae att erläggas och således det, i jemförelse till landets rörelse-capital, betydliga belopp, hvartill de uppgå, på en gång dragas ur rörelsen.
Men då likväl häremot förekommer, att första gången, denna förändring tillvägabragtes, deraf skulle följa, att städernes invånare och arbetsfolket å landet skulle under loppet af ett år komma att liqvidera tvänne års utskylder, hvilket för mången kunde vara olägligt och säkerligen gåfve anledning till missnöje, har Utskottet funnit sig icke kunna till förrberörde förslag tillstyrka bifall. 6:0
Om förändrade stadganden, i afseende å controllen öfver uppbördens redovisande.
1 sammanhang med öfriga förslag, har Herr Grefve Spens, C. G., äfven fästat uppmärksamhet derå, att föreskriften, det Kronofogdens qvittencer, för att vara gällande, böra af Häradsskrifvare!! annoteras, medför 30 ,'Stats-Utskoltets Utlåtande, N.o tfjb. den väsendtliga olägenhet för de skattskyldige, sorn icke äro i tillfälle att utlagorna vid uppbords-stämman sig afbörda, att de antingen nödgas begifva sig till den ofta aflägse boende Häradsskrifvaren, och sålunda måste vidkännas uppoffringar af både tid och kostnad, eller ock äfventyra att, i händelse af Fogdens bristande redovisning, utskylderne ånyo erlägga, till hvilka olägenheters undanrödjande Herr Grefven föreslagit, att, på enahanda sätt, sorn nu tillgår i Stockholms stad, för hvarje debetsedel må utfärdas ett serskildt betalningsbevis, samt att alla dessa qvittence-blanquetter, jemte uppbördsboken, klefve insända till Konungens Befallningshafvande, för att, efter skedd jemförelse med hvad berörde bok upptager, förses med en serskild stämpel, hvarförutan de icke vöre gällande, hvilken åtgärd, då blanquetterne kunde tryckas och endast N:o, maron och summa skrifvas, motionären ansett icke böra för Häradsskrifvaren medföra större tillökning i besväret, än sorn fullkomligen motsvarades af befrielsen för denne tjensteman ifrån åliggandet att bevista uppbördsstämmorna och föra anteckningar öfver verkställda inbetalningar, hvarförutan den fördel jemväl derigenom uppstode, att skiljaktigbeter emellan debetsedlar och uppbördsbok icke kunde ega rum, utan att blifva upptäckte.
Äfvenledes har Herr Grefven förmenat, att, då, enligt nu gällande stadganden, de vid redogörelse-terminen utestående utskylder böra med restlängder verificeras, men dessa restlängden för att kunna blifva kringsända i Fögderiet och i rättan tid återkomma., måste upprättas redan i Mars månad, hvadan, då indrifning derefter kan ega rum, det vore möjligt för uppbördsmannen att bereda sig laglig verification för vida större belopp, än vid redovisnings-dagen verkligen utestode, hvarpå motionären jemväl trott exempel icke hafva saknafS, genom den bär förut omförmälda åtgärden att utfärda stämplade betalningsbevis, skulle kunna beredas en vida enklare, säkrare och ända till redogörelsedagen sträckt controll å uppbördsställningen, om det stadgades, att de nämnde dag oguldna utskyldernas belopp borde verificeras med obegagnade qvittencer, hvilka, jemte deröfver sockne vis upprättade förteckningar, företeddes, hvarefter förteckningarne ifrån Konungens Befallningshafvande öfversändes till Presterskapet, som skulle dem, lika med hvad nu, i afseende å restlängderne är stadgadt, uppläsa och återsända, med anteckning, huruvida och hvad anmärkning deremot egt rum.
Utskottet, som anser de af Herr Grefve Spens sålunda framställda förslag ofelbart leda till fullkomlig controll å den influtna uppbörden, helst serskildt kunde meddelas nödiga föreskrifter, i afseende å verificerande af Siats-Utskottets Utlåtande, N.o 1"]0.' dét' belopp,.som efter uppbördsstämmans slut funnes obetaldt, samt undanrödja de flerfaldiga olägenheter och någon gång förluster för de skattskyldige, sorn åliggandet att anskaffa Iläradssk rifva rens annotation å Kronofogdens q vittencer medfört, äfvensom att, på sådant sätt, en vida ändamålsenligare conttoll å beloppet af de vid redovisningstiden utestående allmänna krono-utskyldérne skulle vinnas, än genom de* nu anbefallda restlängderne, har funnit sig böra tillstyrka Rikets Ständer att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att berörde föreslagna åtgärder må varda vidtagne och de närmare föreskrifter, som i följd deraf kunna erfordras, af Kongl. Maj:t i Nåder meddeldte. . 7:0"
Angående • ifrågaställa förändring' uti terminen för uppbördens redovisning, samt förenkling uti Landsboks-räkenskaperne och deras tidigare af gifvande.
Herr Grefve Spens, C. G., har jemväl,, under* åberopande af de serskilda af Hérr Grefven väckta motioner, åsyftande förändrade stadganden, i afseende å Uppbörds- och Redogörelse-Verket,, hvilka* dels här förut äro omförmälde, dels till Bevillnings-Gtskottet remitterade, anfört, huruledes då, i händelse af bifall till dessa förslag,.
Räkenskaps-Verket blefve högst betydligt förenkladt samt uppbörden både lättare och till vissa delar neckel tidigare besörjd,.helst* kronobetjeningen, i* afseende å de icke jordegande eller brukande personernes krono-utskylder,. hvilka ulskylders utbekommande alltid är med största svårigheter* förenadt,, kunde tidigare vidtaga indrifnings-åtgärdér,. der de erfördrades,. och * hvilka borde vara slutade, innan den öfriga uppbörden vidtoge,. det* borde blifva möjligt att skyndsammare, än hittills, upprätta räkenskaperne, så*att'vid den tid, då å landet* senare * uppbördsstämman skulle hållas,. icke annat återstode,. än den afslutning, sora vöre beroendé af resultatet af de dä till betalning förfallna utskyldernes indrifning;: vid hvilket förhållande och då uti städerne ali uppbörd,, enligt motionärens förslag,, borde vara verkställd inom löpande årets utgång, motionären ansett de allmänna * krono-räkenskaperne, likasom alla öfrige, kunna upprättas för calender-år, hvarvid de utskylder,. som den • 31'
December samma år ännu icke influtit, upptoges såsom balance, allenast med iagttägande deraf, alt,. till'vinnande af utredning om förhållandet vid redovisningsdagen, balancen, på lika sätt, som uti Rikshiifvudboken nu tillgår, specificerade, hvad som efter calender-året blifvit levereradt och hvad vid redogörelsedagen ännu utestode. 32 Siats-Utskottets Utlåtande, JV.o /70.
Likaså liar motionären trott, att då årets räkenskaper, på sätt nämndt är, långt tidigare, än för närvarande kunde till uppgörande företagas, det torde blifva möjligt att, till den bestämda redogörelsedagen hafva den speciella redogörelsen afslutad och således kunna umbära den serskilda summariska räkningen, hvarefter det vore tillräckligt, att, för vinnande af nödig controll å de utestående restantiernas redovisning, serskildt förslag öfver dem- afgåfves vid. den för special-räkningens aflemnande nu stadgade tid.
Genom ett tidigare vidtagande af de väsendlligaste och besvärligaste indrifnings-åtgärderne, skulle det äfven, efter motionärens förmenande, kunna låta sig göra att bestämma redogörelse-terminen förr, än under närvarande förhållanden, eller till den 1 April; hvarförutan det, i följd af alla dessa förändringar, syntes motionären blifva verkställbart, att, i stället för det landsböckerne nu aflemnas 2:dra året efter det för hvilket redogörelsen aflägges, eller för år 1840, den 1 Juli 1842, kunna afgifva dem vid den för hufvudböckers aflemnande i allmänhet stadgade tid, eller slutet af påföljande året, då Lands-Contoret ändock erhölle g månaders rådrum för deras upprättande.
I fråga om tiden för uppbördens redovisande, har Utskottet tillika fått emottaga motioner af Herr Grefve Mörner, C., som, med afseende å svårigheten för Uppbördsmännen att numera, sedan endast en uppbördsstämma hålles, medhinna redogörelsen till den vanliga tiden, eller den 1 Maj, föreslagit, att redogörelse-terminen måtte tili den x Juni utsträckas, samt af Hr Lindström, P. H., som, på grund af de svårigheter, hvilka för invånarne å Gottland möta vid krono-utskyldernes erläggande vid nu stadgad tid, då communicationen med fasta landet vanligen är hämmad, tiden för uppbördens redovisande måtte bestämmas till den 1 Juli, i stället för den 1 Maj, hvaraf blefve en följd, att uppbördsstämmorna icke behöfde hållas förr, än uti Maj månad, då skeppsfarten tagit sin början.
Hvad vidkommer tiden för uppbördens redovisande; så enär det af Herr Grefve Spens väckta förslag grundats på Herr Grefvens framställning derom, att uppbörden i städerne samt af det på landet bosatta arbetsfolks utskylder mätte höstetiden verkställas; men Utskottet funnit sig icke böra denna framställning understödja, anser Utskottet sig ej heller kunna föreslå en tidigare redogörelse-termin, än den närvarande.
Och hvad åter angår yrkandena om samma termins utsträckning i allmänhet till den 1 Juni; så enär hinder icke synes möta att, hädanefter, lika Slats-Utskollcis Tillåtande, TV.-o i~o. 33 lika som hittills, äfven, efter ena uppbördsstämmans indragning egt rum, indrifva uppbörden lill den r
Maj, sami med afseende å den långa tid, som ändock derigenom förflyter, innan föregående årets utskylder blifva disponibla, skäl icke synes vara för handell att, der sådant möjligen kan undvikas, ett ännu längre uppskof medgifva-, linner Utskottet sig jemväl böra afstyrka motionen om utsättande af en senare redovisnings-termin, än den nuvarande.
Men hvad serskildt vidkommer motionen, att Tedovisnings-tiden för Gottland måtte framflyttas till den i Juli, på det att uppbördsstämmorna icke må behöfva hållas förr, än sjöfarten vidtagit; så enär det är ett kändt förhållande, att communicalionen emellan Gottland och fasta landet under vintern ofta längre lid är hämmad, hvilket måste ega ett menligt inflytande på rörelsen och äfven kan leda till svårighet att under sådan tid erhålla penningar, anser Utskottet sig böra tillstyrka, det Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att, derest det äskade uppskofvet med redovisningen å Gottland anses nödigt och utan olägenhet kan medgifva», den ifrågaställde förändringen må ega rum.
Beträffande åter de ifrågaställde förändringarne, att summariska redogörelserne måtte upphöra, samt special-redogorelserne, afslutade för calenderår, aflemnas vid redovisningsdagen, eller i allmänhet den i Maj, hvarefter Landt-bÖckerne skulle kunna vid årets utgång, för det föregående, afgifvas; så vill det synas, att, om, genom antagande af Utskottets nu framställda förslag, det blefve möjligt att tidigt under årets lopp debitera samtlige årets utskylder ssamt räkenskaperne, i följd af indeldta räntornes indragande till Stats-Verket och lösande med penningar, förenklades, den speciella redogörelsen skulle kunna aflemnas vid redogörelse-dagen, den i Maj påföljande året, äfvensom, i sådant fall, Landsboken vid årets slut blifva upprättad; och tror Utskottet sig derföre ega anledning hemställa, att Rikets Ständer, med anmälan om hvad, i berörde omständigheter, uti förutnämnde motion är vordet andraget, ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t, efter vederbörandes hörande, måtte i Nåder pröfva och bestämma, huruvida icke de ifrågaställde förändringarne skulle, lill beredande af enklare och skyndsammare redovisning, kunna vidtagas, samt i sådant lall, och om räkenskaperne blefve för calender-år afslutade, den nuva - Bih. till R.
Prot. 1840. 4 Sami. 1 A/d. 5 31 Slats-Utskoltets Utlåtande, IV:0 1~0. rande beräkningen af uppbörds-år, gående ifrån den i Maj ena året lill samma tid det andra, afskaffad och dermed sammanhang egande stadganden, i hvad på Kongl. Majit ankommer, derefter förändrade eller, der Rikets Ständers medverkan dertill, i ett eller annat afseende erfordras, Proposition derom tili Rikets näst sammanträdande Ständer framställa.
Af Herr af Harmens: ”Jag reserverar mig: 1:0 mot Utskottets tillstyrkan, att de tili Rusthållen anslagne augments-räntor skola lösas efter de grunder, Betänkandet innehåller.
Så länge rustnings-skyldigheten oförändrad qvarstår, måste äfven Staten tillåta Rusthållaren åtnjuta de förmoner, sorn dea senare betingat sig, och Statsmagterna kunna härom ingenting besluta, utan att kränka egande-rälten, såvida icke rusthållare lill förändringen lemna sitt bifall.
Detta kan efter min förmening lättligen erhållas, om Statsmagterna besluta, att augments-räntorna skola lösas på samma sätt, som andra räntor, men Rusthållaren af Staten njuta ersättning efter samma grunder, som blifvit föreslagna för ersättningen till nu tjenande embetsman med indeldta löner.
Såsom nu besluten lyda, skulle väl embetsmannen få ersättning för forslings-kostnaden, i6 sk. banco per tunna, men icke Rusthållaren, då den förres rätt endast grundar sig på fullmagt, den senares på fastebref; a:o emot Utskottets afstyrkande att föreslå 2:ne uppbörds-terminer, på sätt Grefve Spens i sin motion begärt, emedan det enda skäl, Utskottet anfört, på intet sätt synes vederlägga de i motionen upptagne stora och omfattande förmoner.
I andra länder ingå skatterna månadsvis till Staten, dels derföre, att liqviden deraf må underlättas, dels för det att penninge-eireulationen icke häftigt skall rubbas genom indrifning af en stor massa mynt på en gång.
I Sverige indrifvas nästan alla skatter på en gång, och derifrån härleder sig den för landet känbara penninge-bristen om vintren och mot våren.
För städerna bör det vara likgiltigt, hvilken tid på året de betala sina skatter, emedan de utgöra en ringa del af det capital, som ofta. om-sättes; och att arbetskarlen på landet har minsta arbels-förtjenst och således bästa penninge-tillgång i September och Qctober månader, kan svårligen bestridas annorlunda än undantagsvis.’* Ståts-Utskottets Utlåtande j JV.-o 1-JO. 35 Af Herr Doctor Björkman: ”Jag reserverar mig emot delta Betänkande, såvidt dermed afses, att all till Läroveiks-staternas aflöning af ålder anslagna kronotionde skall småningom indragas till Kronan, och hela denna aflöning sedan för all framtid, utan någon spanmålsberäkning, bestämmas endast i penningar.
Deremot gillar jag fullkomligt, att denna kronotionde af Staten, på sätt i Betänkandet föreslås, hädanefter uppbäres, och ifrågavarande aflöning, beräknad såsom hittills, så långt tillgångarne räcka, efter ett visst tunnetal af anslaget till löntagarne utgår från Stats-Contoret, efter ett för 5 år i sender fixeradt pris.
Det tunnetal af spanmål, sorn. för närvarande af de anslagna kyrko-herbergena utgår lill vissa Läroverks stater, bör nemligen hädanefter anses såsom en, antingen orubblig eller hvart 5o år föränderbar tionde-sättning, och uppbäras efter för 5 år i sender fixeradt pris, af Stats-Contoret, och derifrån utlemnas till samma stater som förr, och sålunda samtlige lönings-tagarne, i kraft af och i förhållande lill alla af ålder gjorda donationer och anslag, evel Ideligen innehafva den lagliga rätten att få njuta spanmåls-beräkningen till godo.
Eljest kunde de vid Universiteten, Gymnasier och Skolor nu säkrare beräknade löner i en framtid blifva underkastade ofta behöfliga, men bestridda löneregleringar.
Hvad års-markegångs-sättningens förflyttning till Februari månad följande året beträffar, så anser jag den mota stora svårigheter, i anseende såväl till de ännu en tid in natura utgående span måls-lönerna, sorn till många redan för flere år ingångna contracts fullgörande på utfäst tid; äfvensom att den icke är af något behof påkallad, enär hvad i Utskottet; blifvit framsläldt, den för 5-års-prisen serskildt fastställande förra årets markegång säkrast kan uppgöras af hvarje Läns Pröfnings-Comile.
Invändningen, att Pröfnings-Comiteens sammanträde i Augusti eller September skulle för mycket fördröja årets debitering, förfaller lällligen, om Berednings- och Taxerings-Comiteerna på landet sammanslås, emedan deraf följer, att Pröfnings-Com i teerna kunna sammanträda redan i Juni eller Juli.” Af Herr Biskopen Doctor Hedren: ”1 likhet med Doctor Björkman, reserverar jag mig emot detta Betänkande, så vidt det rörer Clerici- och Läroverks- samt till fromma stiftelser hörande stater, hvilkas lidande blifver otvifvelagtigt, så framt ett bestämdt spanmålspris i penningar varder för all framtid oföränderligen faststäldt.
Både lämpligare och rättvisare vore, alt låta sådana pris-bestämmelser undergå jemnkningar livart femte eller hvart tionde år.
Måhända vore äfven rådligt att antaga förändringen endast på försök, under någon lid, för alt utröna, b vad belåtenhet det kunde medföra på ena eller andra sidan.” 36, Stats-Utskottcls Utlåtande.
N.o 1J0, Af Herr Prosten Astrand: ”Under erkännande af de företräden, Utskottets närvarande förslag eger framtör de i samma ämnen vid de föregående a:ne Riksdagarne af 3:ne Riks-Stånd bifallna tillstyrkanden, anser jag mig dock böra fästa uppmärksamheten på, de hufvudsakligaste betänkligheter, som härvid förekomma. i :o Är det i ett pennihgefattigt land vådligt för den skattdragande, att natura-pragstationerna förvandlas till ständiga penninge-afgifter; synnerligast gäller detta i afseende på spanmålen, för livais afyttrande under flera på hvarandra continuerligt följande goda år största svårighet inträffar, så att den skattskyldige då blifver försatt i ohjelplig förlägenhet,, när han skall med penningar lösa sin spanmåls-ränta. 2:0
Då markegångarne för åren 1831 —1840, sora med få undantag varit mycket höga, skola läggas, till grund för den medel-markegång, hvarefter ränte-persedlarne samt afrads- och kronolionde-spanmålen, under nu följande tio. åren skola lösas, så tillskyndas räntegifvare!), oin de kommande åren blifva goda med låga priser, en orättvis förlust genom den skillnad, hvarmed medel-markegången öfverskjuter medium af de kommande årens pris.