Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
M. skulle i Nåder finna godt förklara, det sådane böter, sorn, enligt Lag och serskilda Författningar, voro målsegandens eller angifyarens ensak, icke måtte till kroppsplikt med spö eiler ris, eller fängelse vid vatten och bröd förvandlas, derest icke sådant för serskilde fall blifvit stadgadt.
Och ehuru Rikets Ständer, som instämma i Justiliae-Ombudsmannens åsigt om angelägenheten deraf, att i håga varande olikhet uti lagskipningen afhjelpes, vid betraktande deraf, att 5 Cap. Straff-Balken innefattar den allmänna regeln för böters förvandlande, hvaremot ro Cap.
UtsökningsBalken samt 3a Cap. 2 §.
Rättegångs-Baiken uttryckligen handla endast om sådane böter, hvilka numera äro Konungens ensak, icke kunna biträda Justitiae-Ombudsmannens mening om rätta tillämpningen af nu gällande Lag, hvad beträffar förvandling af målsegandens ensaks-böler, och att det af Justitise-Ombudsmannen föreslagna stadgandet följaktligen bör såsom en Lagförklaring meddelas; likväl, och enär Konungens ensaks-böter, jemlikt nyssnämnde Lagrum, vid bristande tillgång hos den till svårare bestraffning, än fängelse, och i allmänhet de förbrytelser, hvarå Lagen stadgat böter, med förklarande tillika, att de utgöra målsegandens ensak, äro af lindrigare art än de brott, hvilka beläggas med böter, som gå till delning; anse Rikets Ständer sig böra i underd. föreslå, det förordnas måtte: att alla ensaksböter böra, då den brottslige till deras gäldande saknar tillgång, förvandlas till fängelse, efter de grunder, 10 Cap. t §.
Utsöknings-Bulken samt 8 punkten af Kongl.
Förklaringen den 23 Mars 1807 innefatta, derest ej för serskilda lall anhorlunda stadgadt finnes.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 20 Junii 1834- Expedilions-Vlskottets Förslag till lind.
Skrifvelse N:o St. 67 N:o 5/.
Uppläst och goJkändt hos Ridd. och Adéln den 20 Junii 1834- Pieste-Ståndet den 20 — — Borgare-Ståndet den 20 — — Bonde-Ståndet den 20 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse3 angående angelägenheten af förbättring och utvidgning af några Läns-häkten.
N:o 79.) S. A. K.
Af elen Berättelse Rikets Ständers Justitiae-Ombudsman afgifvit för dess Embetsförvaltning för åren 1829 och 183o, hafva Rikets Ständer, bland annat, inhemtat, det Justitise-Ombudsmannen anmärkt behofvel och angelägenheten af förbättringar i afseende på Kronohäktet i Alingsås och Länsfängelset i Christianstad, hvarvid förekommit, hvad först berörde Kronohäkte beträffade: alt, genom E. K.
M:s år 1825 vidtagne Nådiga Författning, att det i Alingsås varande transportfängelset skulle såsom allmänt Kronohäkte anses, en stor besparing i transportkostnader äfvensom lindring i det med fångföringen förenade besvär uppkommit, men alt fånghusbyggliaden, afpassad och lämplig för ändamålet af blott transportfängelse, vore i sitt nuvarande skick aldeles otillräcklig för den beständiga och jemförelsevis större fångpersonal, som afbidar ransakning eller dom, eller undergår ådömda fängelsestraff; alt personalen således icke utan mycken trängsel kunde inrymmas och aldeles icke classificeras, samt att några rum voro gemensamma för fångar af bägge könen; alt de af trängseln för fångarnas helsa menliga följder ökades deraf, alt rummen ej hade nödig höjd; samt att Justitiae-Ombudsmanrien ansett sig böra fästa E. K. M:s Nådiga uppmärksamhet pä den allmänna fördel, som, genom besparing i kostnader och besvär vid extra fångtransporter inom Elfsborgs Län, uppstode derigenom alt fängelset i Alingsås på Statens bekostnad utvidgades, vare sig genom lämplig tillbyggnad, eller medelst betingad rättighet att begagna det häkte, sorn Alingsås stad och Kullings härad gemensamt ega, på ringa afstånd från Kronohäktet beläget; samt hvad åter angick Länsfängelset i Christianstad, att uti fästningshäktet i denna stad, hvilket genom den af E. K, M år 1828 fastställda classificalion blifvit bestämdt att emottaga, jemte andra fångar, äfven dem, som för vårdslöst eller bedrägligt förhållande emot borgenärer samt edsöres- och seglationsbrott blifvit till fängel - 6$ Expeditions-Utskotteis Förslag till und.
Skrifvelse N:0 St. seslraff, med eller utan arbete, dömde, icke funnes något rum att tilfgä för dessa fångar, hvilka derföre måst intagas i Artillerie-Casernen, hvarest ett större antal personer af nämnde qvalificationer blifvit i ett enda rum sammanförde; att år 1829 annat bysättningshäkte inom Christianstads
Län icke funnes, än en liten, utom norra Fästningsporten belägen vaktstuga, sorn för Tull-uppsyningens räkning blifvit uppförd och endast kunde inrymma tvänne personer, och att således de fleste bysättnings-utslag måste sakna verkställighet, emedan sådan ej kunde ega rum, förrän någon af de arne platserne i gäldstugan blifvit ledig; att det egentliga fästningshäktet består af 4 små rum i södra Fästningsporten, hvilka såsom Länsfångelsen intagas af dem, som afstraffas med vatten och bröd eller skola hållas i enskildt rum; och, 1 norra fästningsmuren, af 6 Stockhus, ibland hvilka endast sjukrummet och qvinnornas fängelse äro ifrån de andra afskiljde; att fångarnes gemenskap i de öfriga 4 rummen är oundviklig, i anseende till de för ljus och vädervexling uti mellanmurarne befintlige öppningar; att af dessa rum 2:ne blifvit anslagne till fästningsfångar och 2:ne till länsfångar, hvarigenom uppkommit nödvändigheten att i Artillerie-Casernen förlägga cessionanter, dem som för Kronobalancer blifvit dömde till häkte, m. fl.; att Artillerie-Befälet beklagat sig öfver följderne af beröringen inom Casernen emellan gemenskapen och fångarne; samt att Juslitias-Ombudsmannen, i anledning afofvannämnde förhållanden, hos E. K. M. i underd. framställt behofvet i Christianstad af flere fängelserum, samt af utvidgad anstalt i Länsfängelset för bysättnings-rum.
I betraktande af hvad sålunda förekommit, och då det tillika blifvit upplyst, att verkställighet af de före sista Riksdag beslutade, såsom högst nödiga ansedda tillbyggnader å Länshäktena i Carlstad och Gefle sedermera icke följt, hafva hos E.
K» M. Rikets Ständer härigenom skolat i underdånighet anhålla, det E. K.
M. i Nåder täcktes låta tillse, att der, enligt hvad Justitias-Ombudsmannen sålunda anfört, de allmänna fängelserne till den grad sakna nödigt utrymme, att hinder mola för Lagens behöriga verkställighet, eller för en, till vidmagthållande af ordning och sedlighet, angelägen fördelning af fångarne, äfvensom i allmänhet på de ställen, hvarest dylika anmärkningar eljest möjligen ega rum, bristfälligheterne måtte varda afhulpne, i den mon tillgångarne sådant medgifva.
Stockholm den 20 Junii 1834- Expeditions-UtskoUets Förslag till und.
N-0 5l. 69 N:o 52.
Uppläst och godländt hos Ridd. och Adela den 20 Junii i834* Preste-Ståndet den 20 — — Borgare-Ståndet den 20 — — Bonde-Ståndet den 20 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelsej angående åtskilliga af Kongl.
Maj.t utfärdade Lagförklaringar.
N:o 79-) S. A. K. Af Rikets Ständers Justitias-Ombudsmans vid innevarande Riksmöte afgifna allmänna Redogörelse för dess Embetsförvaltning hafva Rikets Ständer inhemtat, att E. K. M., efter det Justitiaj-Ombudsmannen vid sistförflutne Riksdag en sådan Redogörelse aflemnat, under nedannämnde dagar, såsom Lagförklaringar i Nåder meddelat följande Circulaire och Rescript, nemligen: 1:0
Den ii September 1829, Circulaire till Öfver-Ståthållaren och Eders Kongl. Majts samtlige Befallningshafvande, angående iakttagande deraf, att personer, dömde till allmänt arbete, böra försändas till de CorrectionsInrättningar, dit de, med afseende å deras kön, rätteligen höra. 2:0
Den 18 September 182g, Circulaire till Hof-Rätterne och samtlige Eders Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande, angående bötfälld persons inställande till enskildt arbete för böternes aftjenande. 3:o Den 8 October i83i, Bref till Hof-Rätterne, angående stället, hvarest, i vissa fall, enskild skrift bör undergås; samt 4:o
Den 17 November i832, Bref till Hof-Rätterne, innefattande förklaring Öfver Kongl.
Förordningen den 19 Julii 1815, om hvad som iakttagas bör vid underd. besvärs anförande hos Kongl. Maj:t i brottmål.
Och som Rikets Ständer funnit samtlige ofvanberörde Nådiga föreskrifter, hvilka tillkommit uppå förfrågningar af Domstolar och Embetsman, vara i öfverensstämmelse med Lag och Författningar, samt dels åsyfta iakttagandet af förut påbjudna stadganden, dels varit föranledda utaf saknaden af bestämd
Lag för de fall desamma angå, och af angelägenheten att tillvägabringa säkerhet och enhet uti lagskipningen, hafva Rikets Ständer velat gilla omförmälde Nådiga Circulaire och Bref, tili vederbö - 7° Expeditions-Utskottrts Förslag lill lind.
Skrifueels
N.o 53. rankes fortfarande efterrättelse; hvilket Rikets Ständer härmed få hos E. K. M. i underd. anmäla.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 20 Junii 1S34- N:o 53. l*pr >Fäst och goclkänrit hos Ridd. och Addo den 3o Jnnii 1834- Preste-Slåndet den 3o — — Borgare-Ståndet den 3a — — Bonde-Sfändet den 3o — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i fråga om Förste Lif Medicus af Pontius bibehållande vid ett pensions-ans/ag. (^Stats-Utsk.
N:o fif S. A. K.
Sedan, genom inträffad vacance, en Assessorslön i E. K. M:s Sundhets-Collegium blifvit ledig, och fråga väckts om densammas användande till förbättring i Coilegii Embets- och Tjenstemäns löner, har bemälde Collegium, i anledning af erhållen
Nådig befallning, att i berörde hänseende med förslag inkomma, uti skrifvelse den 2 sistlidne December till E. K. M. i underd. hem nälli, att .nämnde Assessorslön måtte få till lika andel fördelas emellan Coilegii 2:ne Medicinal-Råd, 3:ue Assessorer och Notarie; hvarvid dock, sedan E. K. M. under den 4 biov. 1818, uppå PensionsStaten för Högstsalig Hennes Maj:?
Enke-Drottningen Hedvig Elisabeth Charlottas Hof i Nåder tillagt Assessoren, Förste Lif-Medicus m m. af Pontin en årlig pension af 4oo R:dr för lifstiden, så framt han ej å annan Stat undfinge lön, arfvode, pension eller förbättring i redan innehafde inkomster, i hvilka fall berörde pension skulle, i rnon deraf, antingen med motsvarande belopp förminskas eller ock aldeles upphöra, Collegium, som befarade, att bemälde Assessors loneförmoner möjligen icke genom den föreslagna fördelningen af den lediga lönen skulle komma att förbättras, E. K. M:s Nådiga godtfinnande underställt, om ej den andel af merberörde lön, som skulle af Pontin tillfalla, kunde i sådan händelse komma Coilegii öfrige Ledamöter jemte Notarien tillgodo, enär äfven derigenom deras löneförbättring icke vore fullkomligen tillvägabragt. Expeditions-Vtskollets Förslag till tind.
Skrifvelse .V.o 54. 71 Och sedan Förste Lif-Medicus af Pontin, uti serskild algifren skrift, i underdånighet anhållit, att den pension, honom Nådigst blifvit tillerkänd, älven för framtiden måtte blifva oberoende af de honom möjligen tillfallande löneförmoner; så har E. K. M., efter inhemtaudc af Dess StatsContors underd.
Utlåtande i ämnet, under den 22 nästlidne Februarii, i Nåder anbefallt handlingarnes öfverlemnande till Rikets Ständers Statsutskott, till det afseende Förste Lif-Medicus af Pontius ifrågavarande ansökning kunde finnas förtjena.
Hvad härvid förekommit hafva R.
St. i öfvervägande tagit, och då R.
St., uti underd. skrifvelse af den i5 Julii 1818, om pensions-reglering för Hennes Majrt Enke-Drottningen Hedvig Elisabeth Charlottas llof-Stat, till E. K. M:s Nådiga afgörande öfverlemnat ”alla vid nämnde Pensionsreglering förekommande frågor i hela sin vidd, utan hinder af serskilda grunder och föreskrifter, endast under förbehåll, att det för ändamålet anslagne belopp ej blefve öfverskrida,” bafva R.
St. ansett sig icke kunna afgöra denna till deras behandling öfverlemnade fråga, enär den, på grund af R.
Sl:s vid en föregående Riksdag fattade, ofvan i underd. anförda beslut, beror af E. K. M:s egen Nådiga pröfning.
Hvilket Rikets Ständer, i anledning af Eder Kongl. Maj:ts högstberörda Nådiga Remiss, få i underd. anmäla; framhärdande Scc.
Stockholm den 3o Junii 1334- N:o 54.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adela den 3o Jnnii i834< Presle-Slåndet den 3o — — Borgare-Ståndet den 3o — — Bonde-Ståndet den 3o — — Rikets Ständers underd.
Skrifvelse, i fråga örn upphörande af Liggemånaders och Begrafningslijelps beräkning, vid tillträde af vissa högre Civila Embeten.
N;o 58.) S. A. K.
Uti till Rikets Ständers Stats-Utskott under den 8 sisth Febr. afbiten Proposition, har E. K.
M. dels i Nåder föreslagit, att så väl alla de Civila Embets- och Tjenstemän, hvilka, enligt Regeringsformens 35 §., 7* Expeditiom-Utskoltels Förslag till und.
N.-o 54- tunna, utan föregående ransakning och dom, af E. K. M. entledigas, som ock de öfriga högre Civila Embetsman, hvilka från delaktighet i CivilStatens Pensions-Cassa blifvit uteslutne, må förklaras berättigade, att, ifrån och med månaden efter deras utnämning, tillträda alla Embete! eller Tjensten åtföljande löningsförmoner, hvaremot, vid deras dödsfall i tjensten, begrafningshjelp icke skulle deras Sterbhus tillgodokomma, dels ock till Rikets Ständer i Nåder öfverlemnat, att, derest Rikets Ständer funne Civil-Statens Pensions-Cassa böra erhålla ersättning för den förlust i tillfällig inkomst, som, genom upphörande af vacance- och liggetids-besparing samt begrafningshjelp, i ofvannämnde fall kan för Cassan uppkomma, ett lämpligt anslag dertill bevilja.
Vid öfvervägande af hvad den Nådiga Propositionen samt öfrige i detta ämne till Stats-Utskottet öfverlemnade handlingar innehålla, hafva, å ena sidan, Rikets Ständer väl funnit det icke kunna nekas, att Eratets- och Tjenstemän, sorn utan dom och ransakning entledigas, få, genom mistningen af den å lönen aftjenade begrafningshjelp, vidkännas en ytterligare förlust; men då, å den andra, deremot förekommer, att det af E. K. M. i Nåder föreslagna undantaget i nu gällande
Författningar för vacance- och nådårs-besparingen å Civile Embets- oeh Tjenstemäns löner i allmänhet skalle, ej allenast i flera hänseenden medföra svårighet och olägenhet, genom olika tillämpning af samma Författningar, så väl vid löners tillträdande, som i afeeende å afgående Embets- och Tjenstemäns rättighet till begrafningshjelp, samt dervid gifva anledning till flerfalldiga missförhållanden, än äfven förorsaka Stats-Cassan en icke obetydlig årlig utgift genom den ersättning, hvarå Civil-Stalens Pensions-Inrätlning, i följd af besparingarnes upphörande, egde rättmätigt anspråk, kunna, för de mera sällsynta fall, att innehafvare af högre civila eller förtroendeembeten blifva utan dom och ransakning derifrån skiljde, Rikets Ständer, för deras del, icke medgifva det i ofvanberörde Författningar Nådigst föreslagna undantag, utan få Rikets Ständer hos E. K. M. i underd. anhålla, att liggemånaders- oeh begrafningshjelps-beräkning vid tillträde äfven af ifrågavarande Embeten må fortfarande ega rum.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 3o Junii 1834- Expeditions-ZJtskoltels Förslag till ural.
Skrifvelse IV.o 55. 7» N:o 55.
Uppläst oell godkändt Lös P.hM. "d'
Adelil den 3o Jnnii i83.j. Presle-SlAndet (len 3o — — I5org;i re-.SlAndet den <0 — — Berndt—Slålidet deli 3o — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående ett anslag å Flottans Expeclance-Stat för Capitauien Sjöbohm och Lieutenant Hård. £Slal-Ulsk.
N:o Co ) S. A. K.
Sedan inom Riks-Slånden motion blifvit v lieb t derom, att så viii Capitainen F. A. Sjöbolim, hvilken, vid den med Kongl. M.1 j:ls Flotla år 1824 vidlagne reglering, blifvit föi flj711:ttl på Expeclance-Stat med endast Lieulenants lön, eller 3oo Rplr, élniru lian t jensi gjort såsom Capitaine i öfver 6 år och, derest regleringen för sig galt några, veckor senare, till äfven tyrs kommit i åtnjutande af Capitaine® aflöning, som Lieutenanlen Guslaf Magnus
Hård, hvilken, såsom år i8a3 befordrad till Lieutenant vid Arméens Flotta, under loppet af samma är deponerat accord till vinnande af lön, motsvarande nämnde tjenstegrad, men, vid den med Kongl.
Majrls Flotta kort derefter verkställda reglering, blifvit å Expectance-Stat uppförd, med endast Under-Lieutenanls lön, malte erhålla en lönefyllnad, svarande emot den högre beställning de hvardera innehaft; hafva Rikets Ständer val funnit sig icke kunna dertill bifalla; men då härvid tillika förekommit, ali en annan Tjensteman vid Kongl. Maj;ts Flotta, Capitaine C. A.
Tilosius, som med Sjöbohm varit i samma tjenstegrad och vid omförmälde reglering jemväl är vorden på Expectance-Stat förflyttad, erhållit E. K. M:s Nådiga försäkran, alt vid afskedstagande^ utöfver den pension hvartill han finnes vara berättigad, undfå 200 R:dr årligen å Flottans Expeclance-Stat, och enahanda skäl, som för denne varit gällande, äfven synas vara talande för Sjöbohm och Hård, anse Rikets Ständer sig böra till E. K. M. i underd. hemställa, det Sjöbohm och Hård må, vid afskedstagande!, hugnas med eli motsvarande, efter deras tjenstegrad lämnadt anslag, alt utöfver det dem tillkommande pensionsbelopp uppbäras å Flottans Expectunce-Sla,t, Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 3o Junii 1834- Dih. till R.
Prol. rS3f 10 Samt, 1 J/d. 74 Expeditions-Ulskotlelt Förslag lill underd.
Skrifvelse iV.o 56.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3o Jnnii i834* Preste-Slåndet den 3o — — Borgare-Ståndet den 3o — — Bonde-Ståndet den 3o — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse_, angående Arieplougs och Arfwidsjaurs Lappmarkers förläggande under Norrbottens Län _, samt örn en ny administrativ indelning i visse delar af Riket.
(Oecon.-TJlsk. N:ris a8 & r]5.') S. A. K. Hos Rikets Ständer har framställning blifvit gjord derom, att Arieplougs och Arfwidsjaurs nu till Westerbottens
Län hörande Lappmarker måtte varda förlagda under Norbottens Län, enär de så kallade Kyrkosläderne inom dessa Lappmarker voro belägna på ett vida större afstånd från det förra Länets Residence-ort, än från det senare Länets, samt denna förändring skulle icke allenast blifva af väsendtlig nytta för Lapp-allmogen, hvilken, såsom icke skrifkunnig, ofta måste, för bevakande af sina angelägenheter, personligen infinna sig hos E. K. M:s Befallningshafvande, utan äfven komma att för E. K. M. och Kronan medföra besparing i kostnaderne för arrestanters transporterande till och från nämnde Lappmarker; och då Rikets Ständer, som dessutom inhemtat, att omförmälde
Lappmarkers invånare ega sin hufvudsakliga handels-gemenskap med Norbottens Läns Residence-ort, Piteå Stad, anse både allmän och enskild nytta således vara förenad med ifrågavarande förslag, få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, alt E. K.
M. täcktes anbefalla en närmare undersökning om berörde förhållande och, derest icke för Rikets Ständer okända hinder skulle möta, i Nåder tillåta, att Aricplougs och Arfwidsjaurs Lappmarker må från Westerbottens
Län skiljas och under Norrbottens Län förläggas.
I sammanhang härmed har Rikets Ständers uppmärksamhet jemväl blifvit fästad derå, att enahanda förhållande, som i afseende på förrbeTÖrde Lappmarker blifvit uppgifvet, likaledes eger rum i flera delar af Riket, och hvilket i allmänhet härleder sig från Landshöfdinge-Residencens förläggande vid eller nära läne-gränserne.
Med afseende härå och enär Rikets nuvarande administrativa och camerala indelning ©tvifvelaktigt i mångå orter, så väl lör det allmänna, som för den enskilde, medför kostnader och olä - Expcditions-Utskoltets Forslag till lind.
Skrifvelse N.o 57.
75 genheter, hvilka genom en mera jemn och ändamålsenlig reglering torde kunna, om icke helt och hållet undanrödja^, åtminstone i betydlig mon förminskas, hafva Rikets Ständer ansett sig böra bos E. K. M. i underdånighet anhålla, att en, efter locala förhållanden, invånarnes beqvämlighet och öfriga omständigheter lämpad ny administrativ och camera! indelning i de delar af Riket, hvarest en sådan indelning, efter anställande undersökningar finnes vara af behofvet påkallad, måtte, genom E. K. M:ts Nådiga försorg, lill vägabringas, dock utan att densamma må till förökning af Länens eller dervarande Embetsmäns antal föranleda.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 3o Junii 1834- N:o 57.
Upplöst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3o Junii i834- Preste-Ståndet den 3o — — Borgare-Ståndet den 3o — — Bonde-Ståndet den 3o — — Rikets Ständers Underdåniga Skrifvelse , med anmälan om de hinder„ som mött för Silfver-utvexlingens början å den af Kongl.
Maj:t i Nåder föreslagna dag} den 1 Julii innevarande år.
N;o i3.) S. A. K. I anledning af E. K. M:s uti Nådig Skrifvelse till Rikets Ständer af den 8 näsllidne Februarii bland annat yttrade åsigt, att ytterligare silfverköp icke vore af nöden, för att sätta i verkställighet Myntbestämnings-Lagen af den j Mars i83o, samt att således intet hinder förekomnie för Bankens öppnande till utvexling af silfver senast den 1 Julii innevarande år, få Rikets Ständer härigenom i underdånighet anmäla, att, sedan deras Banco-Utskotts, så väl i denna fråga, som dermed sammanhang egande ämnen, afgifna Betänkanden blifvit af samtlige Riks-Stånden till Utskottet återremitterade, med flere sinsemellan skiljaktiga anmärkningar, de beslut och förberedande åtgärder, hvilka för silfver-utvexlingens begynnande äro erforderlige, ännu icke hunnit vidtagas, och att Banken således icke kan till utvexling af silfver den 1 Julii innevarande år öpp - *! 6 Expeditioiis-TJtskotlets Förda" till lind.
Skrifvelse N.-o 58. nas, mon alt, så fort tle nödiga ansedde besluten hunnit fattas, Rikets Ständer skola ti i I E. K.
M. inkomma med underdånig anmälan om dea dag, då Banken blifver i tillfälle alt ulvexligen begynna.
Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 3o Junii 1834- N:o 58.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 4 Joln l8)4« Preste-Sl.amlet dun 4 •— — Borga re-St A ndet den 4 — Bondc-Standet den t\ — — Rikets Ständers underduniga Skrifvelse, i anledning af ver fesia! hl undersökning om den sä kallade Preste-taxans upprinnelse och beskaffenhet. (^Stals-Ulsk.
N;o 14^70 S. A. K. Sedan Rikets senast församlade Ständer hos E. K.
M. i underdånighet anhållit om åtgärders vidtagande i afseende på en redan år 1787 anbefalld undersökning om upprinnelsen af den så kallade Preste-taxan, bar E K. M., uti Nådig Skrifvelse af den i5 näsllidné Mars, lill Rikets Ständers vid detta Riksmöte utsedda Slats-Utskolt framsläilt de förhållanden, som, i afseende på nämnde taxas upphof och beskaffenhet, genom den verkställda undersökningen utrönta blifvit.
Rikets Ständer hafva af högstberörde Nådiga Skrifvelse samt de dervid fogade handlingar inhemtal; att ifrågavarande undersökning först blifvit föranledd af de besvär Presterskapet i Oppunda, Jönåkers och Rönö Härader af Södermanlands
Län i underd. anfört öfver Kongl. Kammar-Rsvisionens den 17 Mars 17B6 meddelade utslag, rörande smör-taxans utgörande efter mnrkegångspris; att undersökningen redan påföljande året företagits af Kammar-Archivi-Coutoret, men befunnits vara af så vidsträckt omfattning och förknippad med så mångå andra svårigheter, att på 3 års tid, eller lill år 1790, undersökningen blott kunnat sträckas till Upsala Län, hvarefter den väl synes hafva fortgått i någon del af Rikets öfriga Landskap, men slutligen afstannat, intilldess E. K.
M. under den «3 Febr. i8a3 i Nåder anbefallt Dess och Rikets Kummar-Collegium.
Expedilions-Utskottcls Förslug till tind.
Skrifvelse N;0 58. 77 Ht, sedan Consislorierne och vederbörande Presterskap blifvit hörde, med underdånigt Utlåtande i ämnet inkomma; alt E. K. M. den 16 April t83o och den 22 Junii i833 förnyat Dess Nådiga befallningar om berörde undersöknings verkställande, mea alt Collegium, efter föi utgången underd. anmälan om svårigheten, sedan dess Archivi-Contors äldre handlingar blifvit genom vådeld förstörde, a t L åstadkomma en nöjaktig utredning 0111 Preste-laxan i hela dess omfattning, sett sig föranlåtet att inskränka denna utredning till förhållandet med laxe-smöret i Södermanland med serskildt afseende på förutnämnde 3:ne Härader; att KammarCollegium och Stuts-Contoret uti afgifne Utlåtanden upplyst, i afseende på Preste-laxan i allmänhet, alt den i olika Län utgår eiler högst olika grunder, nemligen dels i penningar, dels i persedlar, såsom spanmål, oxar, smör, lax och strömming, hvilka lösas antingen elter eli oföränderligt pris elier efter ortens markegång; men alt ifrån denna taxa dock Iro befiiade Gottlands, Malmöhus, Cln islianstads, Vesler-Norrlands, Jemtlands samt någon del af Nerikes och Gefleborgs