Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utsk. B et.-de. N.-o 26. 3g samhet, dels å svSrigheterne för så vidt kringspridde Rotehållare, att ovilkorligen personligen bivista Mönstringen, dels på tillräckligheten, i afseende å nödiga upplysningars eller svaromåls afgifvande, af vederbörligt Ombud, som på principalens vägnar och på dess äfventyr hans ställe företräder, tror sig ega fullt skäl vördsamligen tillstyrka, att, på sätt Bengtsson föreslagit, och i öfverensstämmelse med hvad Allmänna Lagen i fråga om talans utförande i alia civila mål medgifver, det må öfverlemnas till Rotehållarens eget fria val, antingen han vill personligen eller genom laglig Fullmägtig sig vid ifrågavarande General-Mönstringar inställa; lärande Rikets Ständer, i händelse denna åsigt gillas, genom underdånig skrifvelse, hos Kgl. Maj:t anhålla om Nådig åtgärd till ändrings vinnande i den anmärkta författningen; varan des således förslaget, om Rotehållares och Båtsmäns sammankallande till Socknestämmor, afstyrkt, men deremot det om Rotehållarens rättighet, att till Genera]-Mönstring sända Fullmägtig, af Utskottet understödt; hvilket dock öfverlemnas vördsamt till Rikets Höglofl.
Stockholm den 17 Januarii 1829, STOCKHOLM, P. A.
No n stedt &
Betänkande , rörande vackt fråga om åtgärders vidtagande till spridda Roteandelars sammandragande i möjligaste raotr Krån Hedervärda Bonde Ståndet liar Utskottet till handläggning emottagit följande Irenne, med hvarannan gemenskap egande Memorial, nemligen i i.‘o Af Riksdags Fullmägtigen från Flfsborgs
Län 1lans Jansson, hvilken fratnStält och genom anförda exempel ådagalagt de flere olägenheter, som genom Rote-interesseliters aflägsenhet från hvarannan tillskyndas såväl Rotehållarne som deras Soldater; i anledning hvaraf, och dä den hit* tills för kringspridde RotedelafS närmande vidtagne åtgärd, att utbyta utrotar endast af lika taxation, ganska ofullkomligen fört till ändamålet, Janson föreslagit, att, utan hinder af det föreskrifna vilkoret om hefil* mansdelarnes lika taxering, de närmast hvarannan belägue hemmanen sammanjem* kades till utgörande af en Soldat, för hvilken reglerings tillvagabringande Allmogen kunde på dertill utlyste SockneStämmor, eller ock genom vissa Deputerade sammanträda Bihang till B, St.
Fröt. i8a8 och. 1829.
Sule Sami, * 4-de H. ti 3 Besv. och Oecon.
TJtsk. och rådslå, hvarefter deras uppgjorda förslag skulle med vederbörande communiceras, och, sedan de detsamma godkänt, fastställas vid Domstol eller annan Autoritet; vid hvilken motion Anders Danielsson från Elfsborgs
Län gjort den anmärkning, att frågan liufvusakligen berodde af de för hvarje ort gällande Kneckte-Contract, och att ändring svårligen kunde vinnas i den väg Hans Jansson yrkat; 2:0 Af Riksdagsmannen från Bohus Län Andreas Johanssonhvilken jemväl yrkat, att till beredande af större beqvämlighet för Rust- och Rotehållare äfvensom för Nummerkarlen, utrotar till Rusthåll och Båtsmanshåll måtte sammandragas närmare till Stamroten; förmälande Motionairen att denna fråga icke vöre ny, enär, för några år tilbaka, undersökningar blifvit på högre befallning hällne och project till ombyten författade af Compagnie Befäl och Kronobetjening, åtminstone hvad Rusthållarne vid Bohus Läns Regementes Södra Bataillon vidkommer; samt 3:o Af Lars Larsson från Calmare Län, hvilken likaledes yrkat de öfverklagade olägenheternes afhjelpande dymedelst, att de till Soldat eller Båtsman indelle
Hemmanen måtte tillåtas sins emellan öfverenskomma om sådana utbyten, att Rote Bes v. Och Oecon. litsle. andelarne blefve förlagde inom en och samma trakt; uti hvilket yrkande Anders Andersson från Skaraborgs Län instämt; hvaremot Rutberg och Anders Nilsson varit af den tanka, att Rikets Ständer icke kunde ingå i pröfning af ämnet; utan att Motionairen dermed borde vända sig till Kongl. Maj:ts Befallninghafvande, som det tillhörde pröfva, huruvida det sökta Rotebytet vore verkställbart, och derefter förhållandet hos Kongl. Majrt anmäla.
Utskottet får härvid vördsamt upplysa, att, i anledning af lika beskaffade yrkanden vid senast Öfverståndne Riksmöte, Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i undånighet anhållit att, som den tillförene Kammar-Collegium uppdragna åtgärd att upptaga och pröfva ansökningar om det i Författningarne medgifne utbyte af Rotar icke kunde uppfylla ändamålet, serdeles som denna aflägsna Embets-myndigliet saknade erforderlig local-kännedom och bekantskap med flere på frågan verkande speciela förhållanden, Kongl.
Majrt skulle täckas, efter infordrade underrättelser om förhållandet i detta fall, vid hvarje Regemente, genom tillförordnade Commisioner af enahanda sammansättning som de, hvilka borde med jemkning af extra Roteringen i Riket hafva befattning, låta vid hvar - 4 Besv. och Oecon, IIt sk. je Regemente, der behof af förändring förefunnes, i vederbörande Rotehållares närvaro, allmänt undersöka, huruvida och i hva^ moa utbyte af från Stamrotarne aflägse hjelprotar och deras sammandragande till närmaste Stamrotar kunde ega rum, och förslag till ett sådant utbyte upprätta samt Kongl. Maj:ts pröfning och stadfästelse underställa.
Till följe häraf har Kongl. Maj:t icke allenast, under den 3o November 1824, anbefallt vederbörande Landshöfdingar samt Regements- och Corps’s - Chefer inkomma med underdåniga yttranden, i anledning af Rikets Ständers gjorda framställning om åtgärders vidtagande till befrämjande af hjelprotars utbyten, utan ock, sedan dessa yttranden inkommit, genom Nådigt Circuiaire-Bref till samtelige Landshöfdingar, vederbörande Chefer för Indelta Regementen och Corpser vid Arméen och Flottan, äfvensom till Karnmar-Collegium och Förvaltningen af Sjö-Ärendena, under den 3o Maji 1826', i Nåder förordnat, att alla ansökningar om utbyten af från Stamrotar aflägsne hjelprotar, samt om Roteflytlningar i allmänhet böra ske hos Kongl. Majrts Befallningshafvande i Länet, som, sedan den Rotehållare, med hvilken utbytet eller Roteflyttningen är i fråga, äfvensom Sol - Besv. och Oecon.
Vtsk. dalen eller Båtsmannen, då någondera Nummern icke ar vacant, blifvit hörde, samt vederbörande Regements- eller Corps’s-Chef jemväl i ämnet yttrande afgifvit, eger att, efter förekommande omständigheter och gällande Författningar, utslag i anledning deraf meddela, hvilket Utslag dock hör Kammar-Collegii pröfning underställas.
Utskottet tror sig alltså nu endast höra vördsamt hemställa, det Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att det tillägg måtte i Nåder göras vid föreskrifterna i Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den 3o Maji 1826, att i de Socknar, hvarest Roteombyten äskades och icke redan för sig gått, Rotehållarne måtte tillåtas vid Socknestämma utse vissa deputerade, hvilka egde sammanträda och gemensamt med Kronobetjeningen uppgöra förslag till de inom Socknarna lämpliga Rotebyten, hvilket förslag skulle till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande insändas till pröfning och enahanda åtgärd, efter vederbörandes hörande, som i afseende på enskildes ansökningar blifvit genom nyssåberopade Nådiga Bref föreskrifven.
Dock underställes detta vördsamt Rikets Högloft.
Stockholm den 17 Januarii jSacj. 6 Bes v. och Oeeon.
Utlåtande, i anledning af väckt hemställan om lindring för Allmogen i den så kallade Byggnadshjelpens utgörande.
Uti Prolocolls-Utdrag af den 4 sisth Dec, har det Hedervärda Bonde-Ståndet till Utskottet remiterat 2:ne i ofvanberörde ämne till Ståndet ingifna Memorial. 1:0 Af Riksdagsmannen från Stockholms Län Eric Erssonj som, efter en historisk framställning, huru den så kallade Byggnads-hjelpen af ålder tillkommit och utgått, citerat de Författningar, som, i hans tanka, ligga till grund för bedömmandet af sättet, huru denna skatt nu hör utgöras, nemligen Kongl. Resolutionen den 11 April 1689, Kongl. Förordningen den 8 Januarii 1748, samt Kongl. Förordningen den 21 Februarii 1789, hvars 5 § 2 Morn. lyder sålunda:
Är räntan kommen från Oss och Kronan uti frälsemanna hand3 genom byte3 köp eller annat laget fång 3 vare tå 3 om räntans utgörande till frälseman lag samma t som om KronoSkatte-hemman är faststäldt.
När nu skillnaden emellan Frälse-skatteliemman och Skalte-frälse-hemman vore den, att de förre äro sådane hemman, som till sin grund varit frälse-hemman, men hvartill frälsemannen afstått egande.rätten, under förbehåll af någon viss årlig ränta, men de senare åter sådane, hvilka skatteman sedan uråldriga tider innehaft, eller gamla Krono-skatte-hemman, som, genom byte eller köp, kommit i frälsemanna hand, så har väl Eric Ersson ansett det höra medgifvas, att, i afseende på de förstnämnde hemmanen, det för deras afhändande upprättade Contract ovilkorligen gäller lills vidare och intill den lyckliga tidpunkt, då all jord hlifver af lika natur, men det måste också blifva, i motionairens tanka, en följd, att, hvad skatte-frälse-hemmanen beträffar, frälseman icke kan innehafva annan eller bättre rätt till räntan, än den Kronan före afhändandet egde.
Under öfvertygelse om rigtigheten af denna skillnad förenämnde hemman emellan, och om dess verkan tillämpningsvis på Byggnadshjelpens utgörande, hade år 1823 en del Husby byamän af Åkers Skeppslag och socken , efter uppkommen tvist emellan dem och innehafvaren af frälseräntan till deras åboende hemman, som bevisligen vore ursprungligen Krono-skalte - 8 Bcsv. och Oecon.
Utsk. hemman, yrkat tillgodonjuta rättigheten att få utgöra Byggnadshjelpen, i öfverensstämmelse med det ofvan citerade Mom. af 1789 års Kongl, Förordning, det vill säga, efter alterum lantum, eller förduhbladt Krono-värdi, uppgående, efter förvandlingsUträkning, tili 1 Ridr 24 sk.
B:co för hvarje helt mantal, en rättighet, sorn, genom Härads-Rättens, Lagmans-Rättens och Kgl, Svea Hof-Rätts sammanstämmande Dommar, dem tillerkändes.
Hvaremot Kongl, Majit, under den 9 Martii 1825, genom Dess Högsta Domstol, i Nåder förklarat, att, alldenstund upplyst vore, att Husby hemman, hvilka före år 1680 varit af Krono-natur, blifvit såsom sadane, år 1686, till frälse Utbytte, och för den tiden gällande författningar om ränte-persedlars utgörande i allmänhet stadga, att allmogen vore skyldig deras utlagor i sjelfva persedlen erlägga, samt dem föra dit vederbörande åstundade, allenast det icke skedde i otid och Utom Lagsagan, samt om Bonden icke bunde utgöra sina utlagor i sjelfva persedlen, barde han derföre erlägga penningar efter som markegången vore i närmaste köpe-stad inom Lagsagan den tid utjagorne borde utgå; fördenskull och som, efter det ifrågavarande hemman blifvit från Kongl, Majit och Kronan till enskild man upplåtne, under sådane vilkor och rättigheter, dessa icke kunnat förändras eller förmin - Besv. och Oecon.
Utsk. skås genom de Påbud och Förrättningar, som sedermera, tid efter annan, blifvit utfärdade, angående Kronan behållne eller till vissa Embets- och Tjenstemäns aflöning anslagne räntor, hade Kongl. Maj:t funnit meranämnde Husby hemmans åboer vara pligtige, att för Byggningshjelp? räntan erlägga lösen efter markegång, Vid utgången af detta mål hade Eric Ersson ansett sig böra fästa uppmärksamhet; och ehuru han med underdånig vördnad ansåg högstberörde
Dom, emedan den är under Kongl. Maj:ts Höga Secret utfärdad, och Motionairens mening icke vöre, att i denna väg söka utverka, det de Konungens rådgifvare, som Domen föranledt, måtte under tilltal ställas; likväl och som ifrån högstberörde
Dom kan hemtas ett ganska svårt prsejudicat, den skattdragande Allmogen till största skada och förfång, i synnerhet inom skoglösa orter, der markegången på skogs-effecter är hög, har Eric Ersson trott sig böra hemställa, om icke vederbörande Utskott kunde anmodas, att till Rikets Höglofl.
Ständer med betänkande inkomma, på hvad sätt Allmogen lämpligast må blifva lindrad i utgörande af Byggnads-bjelpen.
Och hade de öfrige Riksdagsfullmägti. ge från Stockholms Län till Protocollet io Besv. och Oecon.
Betsele N:o 28. anmält, att de uti Eric Erssons sålunda gjorda hemställan instämde. 2:0 Af Riksdagsmannen från samma Län JVils Insulin, som under åberopande deraf, att, vid räntors utgörande, Byggnadshjelpen öfver större delen af Riket hittills alltid utgått i så kallad Slotts-famn, till dubbelt Krono-värdi, med 16 sk.
B:co för hvarje helt hemman, men en del egare af frälseräntor under senare åren utfordrat denna ränte-persedel in natura, funnit sig böra icke allenast fästa uppmärksamheten vid beliofvet af en förklaring öfver de författningar, som angå Byggnadshjelpens utgörande, och som, efter hvad erfarenheten visat, Blifvit af Öfver- och Under-Domstolar olika tillämpade, utan också föreslå, att Rikets Höglofl.
Ständer ville hos Kongl. Majit i underdånighet hemställa, om icke Kongl. Majit täcktes, genom utfärdande författning, i Nåder förordna, att Byggnadshjelpen må, hädanefter som hittills, utgå efter fördubbladt Krono-värdi, med 16 sk.
Bico af hvarje helt hemman, utan afseende på naturen eller åldern af den ränta, som utgöras skall.
Detta har Utskottet i öfvervägande tagit; och som motionairernes sålunda gjorda framställningar åsyfta ett ingri - Besv. och Oecon.
Bet:de. N.o 2<9, zg. 11 pande i helgden af enskild mans på laga fång grundade rätt, alltså kan Utskottet icke tillstyrka, att å samma framställningar något afseende göres.
Dock varder detta Utlåtande vördsamt öfverlemnadt till Rikets Högloft.
Stockholm den 17 Januarii 1839.
Betänkande, rörande väckt fråga om en Köpings anläggande i Bohus Läns skärgård.
Uti från Hedervärda Bonde-Ståndet till detta Utskott remitteradt Memorial har Riksdagsfullmägtigen Olof Mattesson omförmält de flere olägenheter Innevånarne uti Socknarne emellanUddevallaoch Strömstad derigenom skola vidkännas, att, då afståndet emellan nämnde städer utgör omkring
Tio mil,Landtboerne nödgas företaga långa resor, för att dels erhålla nödige Köpmanna-varor, dels föryttra sina landtprodueter, och fördenskull föreslagit, att en Köping måtte få anläggas vid Fjällbacka fiskeläge i Qville 12 Bil t.
Besv. o. Otcon, Utsk. Bet.-de. N.o sg. härad af Bohus Län; hvarest för närvarande finnes en by med 5o å 60 ‘Innevånare och belägen på sex mils afstånd från Uddevalla och 5 mil från Strömstad, vid en af de beqvämaste hamnar i Bohuslänska Skärgården.
Den sålunda gjorda Motionen anser Utskottet sig böra understödja med vördsam hemställan, det Rikets Höglofl.
Ständer ville ansökningen med underdånigt förordande till Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning och afgörande anmäla.
Ständers eget godtfinnande, jemte en Ledamots serskilda tanka i ämnet, vördsamt underställes.
Ständers Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskotts Plenum, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, den 17 Januarii 1829. S. D. Herr Leffler anförde: Emot Höglofl.
Betänkande i anledning af väckt fråga om en Köpings anläggande vid Fjällbacka uti Bohus Län, nödgas jag i så målto reservera mig, som Utskottets pluralitet icke behagat medgifva Bil. t.
Besv. och Oecotu Utsk. det tillägg deruti, hvilket en del dess Ledamöter, hvaribland äfven jag, yrkade, nemligen att Rikets Höglofl.
Ständer ville hos Kongl. Maj:t anhålla om .Nådigst anbefallande af undersökning, huruvida den begärda Köpingen vöre nödvändig och nyttig.
Utskottet har visserligen en dess Ledamot vitsordat localens användbarhet dertill, hvaröfver jag icke är i tillfälle alt yttra mig; men jag anser likväl att flera andra omständigheter dervid höra komma uti beräkning; såsom till exempel, om Städerne Uddevalla och Strömstad, genom Köpingens anläggande, blefve alltför mycket lidande, i hvilket fall det väl voj;e bättre att lemna anläggningen, hvars nytta, enligt hvad erfarenheten, de senare tider, gifvit vid handen, torde vara rätt problematisk, än att för densamma uppoffra tvänne redan varande Städer; eller om anläggandet utaf nämnde Köping, hvilken, enligt den gjorda heskrifningen öfver localen, lärer blifva rätt svår att åt sjösidan bevaka, en ny Canal öppnades inom Landet för lurendrägeri och tull-försnillning, hvilket utan tvifvel hvarken komme att gagna det Allmänna eller det den blifvande Köpingen omgifvande Landtfolket.
Jag är visserligen deroih öfvertygad, att Kongl. Maj:t icke lärer bifalla densammas anläggande förr, än en sådan undersökning i4 Besv. och Oecon.
Utsk. Bet.-de. JY.o 3o. försiggått; men då Rikets Höglofl.
Ständer vanligen vid sina önskningar, som de inför Thronen frambära uti sådane mål, dem de icke rätteligen kunna bedömma, förena den om en föregående undersökning; och jag vågar anse detta ärende för närvarande af sådan beskaffenhet; bade jag förmodat, att Höglofl.
Utskottet funnit anledning dertill, att uti Betänkandet intaga det begärda tillägget om föregående undersökning.
Ex Protocollo Carl Gabr. Grip. N:o 3o.
Betänkande, i anledning af väckta Motioner, rörande förändradt Fångföringssätt.
Hedervärda Bonde Ståndet har till detta Utskott remitterat nedan omförmäldte tvänne Memorial, angående förändring i sättet att framföra fångar, nemligen: 1:0 Af Anders Andersson från Upsala Län, hvaruti föreslås, att, till bespa - Bes v. och Oecon.
Utsk. .» v rings vinnande i Statens hetydliga utgift för Fångars forslande med skjuts, äfvensom för att Betaga de fängslade tillfälle till rymning under de många resor, som föranledas af deras, i sådan afsigt, vanligen falska uppgifter om af dem på andra orter begångna brott, den uti andra Stater begagnade utväg att till fots transportera fångar måtte jemväl i Sverige vidtagas, så vidt fångarnes kroppskrafter och helsa det medgåfve; för hvilket ändamål fångarne borde så sammanfängslas och af en eller flere Gevaldiger så bevakas, att de icke förmådde åtskiljas eller rymma, utan att de med säkerhet, efter tiilryggalagde vissa mil på dagen, samt med tillfälle, uti dertill inrättade häkten, till nödig hvila och nattherberge, kunde på bestämd tid och ort framkomma ; hysande Motionairen den öfvertygelse, att hans hemmavarande Committenter gerna skulle åtaga sig, på egen bekostnad uppföra Fånghus å de Stationer, som dertill anvisades.
Med Anders Andersson förenade sig Petter Pehrsson från Jönköpings
Län; hvaremot förslaget ogillades af Anders Danielson, Häradshöfdingen Vijkman ^ Olof Nilsson och Anders Nilsson, hvilka ansägo fångtranspiorterne till fots förorsaka vida större kostnad genom den dervid erforderliga tal - 16 Besv. och Oecon.
Ut sk. rikare bevakning, än som vid nuvarande forslingssätt är af nöden; och hvartill dessutom komme den olägenheten* att, vid fångars tröttnande eller sjuknande, de närmast vägen belägna gårdar ofta med deras herbergerande skulle besväras, äfvensom det skulle hällda, att fångarne icke till Tingsställen på bestämda terminer kunde framhinna, 2io Af Olof Olofsson från Östergöthlands
Län, som yrkat, att till beredande af lindring i den för Rikets alla orter betydliga tunga medelst fång-bållskjutsen och i öfrigt på de af Andersson framställde skä^, fångarne framdeles måtte vandra till fots, en utväg, som Rikets Försvarare, jemte många andra redlige Medborgare måste för sin fortkomst begagna, hemställande Olof Olofsson tillika, att, om denna förändring i fångforseln icke bifölles, det åtminstone mätte vid nu brukliga transportsättet stadgas, att ej flere än fyra arrestanter finge åka efter ett parhästar; och hafva uti Olofssons Motion instämt: J. Andersson, Olof Carlsson j Anders Pehrsson och Jacob Petter Andersson från Östergöthlands
Län, ined flere* I anledning häraf får Utskottet vördsamligen andraga: att vid senaste Riksdag flere Be sv. och Oecon.
Bet.-de. N.o 3o. ty flere Motioner blifvit väckte att, medelst fångtransporten till fots, vinna besparing i kostnaden, till besvarande hvaraf, StatsLag- och Oeconomie-Utskotlen, uti ämnet afgifvit gemensamt utlåtande, (sorn igenfinnes under JNT:o 424 uli Törnen 4* 4 Bihanget till samtlige Riks Ståndens Protocoll} hufvudsakligen afstyrkt förslaget; under yttrande bland annat:
Att det project, Ståts-Utskottet lill Rikets Ständer då afgifvit, om vissa ändringar i de gällande föreskrifterna grande fångföringen i Riket, förmodades 1 eja till besparing i utgifterna:
Att beträffande tillfället till-r .
U1ing för fångar, genom deras falska uppgifter 0*n» på andra orter, af dem begångna brott ofeh derigenom föranledda resor, re^än vofY! genom Kongl.
Brefvet den 29 Ju]ii i8i£ och Svea Hof-Rätts derpå grundade Circui" laire af den 11 Augusti samma år, stadgadt^» att
Domaren bör pröfva, huruvida, genomi skriftvexling med vederbörande kan inhemtas upplysning örn det, af den häcktade personen, uppgifna brott, begånget på annan ort, innan ransakningen till annan Domstol förvisas; Att, i afseende på förslaget att under bevakning föra fångar till fots
Dån ett till Bihang lill R.
Brot. 1828 och 18*9 8:de Sami. 2 4- de H. t. i8 Besy. ocfi O coon* Ut sk annat ställe, deremot förekomma de hinder, som väderlek och väglag vid flere årstider förorsaka, detflättare tillfälle till rymning, som derigenom yppas, den större bevakning, som dervid blifver nödvändig, den längre tid som åtgår o. s. v., samt
Att i fråga om minskning i det antal fängslade personer, som borde få åka efter en eller två hästar, det stadgade antalet jfjf två fångar efter en, och fern fångar e^j-r två hästar, ansetts icke vara för högt jjfräknadt, enär fångarne sällan, såsom vid vanlig
Gästgifvareskjuts inträffar, medföra några saker eller varor, som, jemte pers&nerne, skulle öka tyngden för hästarne.
/ Utskottet, sorn, vid sådana omständigheter oell förhållanden, trott sig icke eller lin böra tillstyrka bifall till de framställda motionerue, i fråga om fångars transporte/rande till fots, eller alternativt, att mindre antal fångar, än hittills, skulle på ett och samma åkdon fortskaffas, anser dock, alt då fångföringssättet, ehuru i senare tider i ■ åtskilliga delar förbättradt, likväl ännu onekligen medför många olägenheter, så väl i afseende på dryga omkostnader som säkerheten vuj fångarnes bevakning och deras b«hÖr>'ga behandling under transporter - Desv. och Otton.
Seide.
N.o 3o. ig na, det är af väsendtlig vigt, att fångförrings-anstalterna bringas lill vidare fullkomlighet.
1 sådant hänseende och då flere Kongl. Majus Befallningshafvande redan inkommit med underdåniga förslag till anskaffning på Statens bekostnad af serskilda vagnar tili begagnande vid fångtransporter, bar UttskoLtet velat nyttja detta tillfälle att vördsamt hemställa, det ville Rikets Höglofl.
Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes låta vidtaga nödiga anstalter för inrättandet af sådana vagnar, i den moa blifvande anslag dertill lemna tillgångar, och så vidt dessa vagnar kunde finnas ändamålsenliga, ej mindre såsom ledande lill besparing i framtiden för Statsverket, än såsom befordrande allmän säkerhet och fångarnas skäliga medfart.
Då Utskottet således afstyrkt de ifrågavarande Motionerne, bär Utskottet deremot ansett, att den redan påtänkta inrättningen af serskilda fångvagnar må, i mon af tillgångarne, och så vidt de kunna anses såsom ett verksamt medel till fångföringsättets förbättring, befordras.
Hvilket allt dock vördsamligen understälies Rikets Höglofl.
Ständers egen upplyssla pröfning, jemte tvänne Ledamöters serskilda tankar i ämnet.
Stockholm dea 17 Januarii 182g. 30 Bil. t. Bosv. o. Oecon.
Utdrag af Protocollet, hållet i Rikets I-Iöglofl.
Ständers Allmänna Besvärs och Oeconomie-Utskotts Plenum, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, den 17 Januarii 1829. S. D. Herr Gref ve Hamilton, Jacob, yttrade, att han för sin del ansåg besvarandet af den frågan: bör det nu åter väckta förslaget om ändring i fångförings-sättet understödjas, eller icke, bero hufvudsakligen på resultaten af undersökningarne eller, rättare, erfarenheten i tvänne hänseenden, nemligen: 1:0
Huruvida fångförings-sättet med skjuts, eller det till fots, förorsakar Staten mindre kostnad och medför mindre tunga för enskilde, samt 2:0
Ilvilketdera transport-sättet innebär större säkerhet mot fångarnes rymning.
Endast erfarenheten torde med säkerhet kunna upplösa dessa tvifvelsmål, och för att ens approximativt leda sig, genom anställande beräkningar, till dessa resultat, skulle till en början fordras bestämdt uppgjorda planer, hvarefter den förändrade fångfÖrings-anstallen borde inrättas, och hvarpå calculerne kunde grundas.
Uppgörandet af en sådan fullständig plan mötte dock, bland andra svårigheter, äfven den, att hvad som för en del af Riket vore bå - Bil. t. jBesv. och Oecon.
Utsk. de nyttigt och tjenligt, Liefve nti en annan Province overkställbar! och förkastligt.