Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Yid 1856—1858 års riksdag uttalade Rikets Ständer den åsigt, att vid en blifvande definitiv reglering af lands-statens löner, borde de nu i lönerne ingående extra inkomsterne, bestående af provisioner m. m., icke i beräkningen intagas, äfvensom en efter samma method och samma grunder verkställd noggrann uppskattning af kronofogdars, häradsskrifvares och länsmäns boställen föregå.
Sedan det, enligt Kongl.
Maj:ts meddelade nådiga befallning, af Kammar-kollegium och Statskontoret afgifna underdåniga förslag till gemensamma grunder för en slik uppskattning, hvilket icke till sistlidno riksdags början hunnit afgifvas, sedermera inkommit, men Kongl. Majit af skäl, som finnas närmare utvecklade i bilagda Stats-Rådsprotokoll, med anledning af de under tiden inträffade nya förhållanden, genom Rikets Ständers vid sednaste riksdag, — då lönerne för lands-staten fortfarande endast provisoriskt uppfördes, — jemväl fattade beslut om nya grunder för fast egendoms taxering till bevillning, ansett ifrågavarande uppskattning på enklare och mindre kostsamt sätt, än det af Kollegierna föreslagna, kunna ske genom antagande af det värde, som af Pröfnings-kommittéerna blefve boställena åsatt, och beräkning af deras afkastning efter den i Bevillnings-förordningen i allmänhet för jordbruksfastighet antagne grund till tre procent af värdet, hafva uppBih. till li.
Prot. 1862 f 1863. 1 Sami. 1 Afd. 2 Band. 12 Haft. 1 Kongl. Majds Nåd.
Proposition Nio 76. lysningar till detta förhållandes utredande blifvit infordrade.
Yid granskning häraf har likväl förekommit, som skulle betydligen olika grunder blifvit följda vid boställsuppskattningen, så att, för bestämmande af ett boställes taxeringsvärde, dess behållna afkomst kapitaliserats efter ömsom fyra, ömsom feni, och för ett uppgifvet boställe inom Christianstads län till och med efter sex procent.
Då emellertid all anledning är för banden, att de ojemnbeter, som vid första tillämpningen af en Bevillnings-förordning med nya grunder för uppskattningen lätteligen kunnat uppkomma, skola rättas, då förändring i fastighetstaxeringen nästa gång skall ske, eller år 18(55, synes det Kongl. Maj:t, som olägenheten att ytterligare under en statsregleringsperiod bibehålla det provisoriska tillståndet i landsstatens lönereglering skulle vara mindre, än att redan nu antaga de värden, som vid 1862 års uppskattning blifvit åsätta.
I betraktande häraf och då fullständig utredning jemväl saknas, i hvad mån boställsräntorna för vissa fall i värdena ingått, men, sedan uppmärksamheten blifvit fästad å den olika tillämpning af föreskrifterue i § 6 af Instruktionen för taxerings-förrättningarne, som nu egt rum, det bör kunna antagas att desamma vid en förnyad taxering skola mera noggrannt följas, föreslår Kongl. Maj:t, att Rikets Ständer, med antagande af den grund att ifrågavarande lands-statstjenstemäns boställen framdeles skola i stat upptagas till en afkastning af tre procent af det värde, som vid Bevillnings-taxering af Pröfnings-komité dem åsättes, ville för instundande statsreglerinsperiod medgifva, att den nu för dessa lands-statstjenstemän gällande stat må, likasom den för landsstaten i öfrigt, blifva provisoriskt gällande, allenast med de förändringar i afseende å vissa löntagare, som af särskilde framställningar kunna blifva en följd.
Derest den af Kongl. Maj:t anbefallda utredning i afseende å boställsuppskattningen vid förlidet års Taxerings- och Pröfnings-komitéer varit så fullständig att, på grund deraf, kunnat föreslås definitiv reglering af lands-statens aflöning, så hade ock, i sammanhang dermed, för alla de fäll, der Kongl. Maj:t, på grund af vederbörande embetsmyudigheters tillstyrkande eller eljest förekomna förhållanden, funnit sådant böra ske, framställning till Rikets
Ständer lämpligast bort göras om uppförande af kontanta lönefvllnadsbelopp och hyres-ersättningar för de kronofogdar, häradsskrifvare och länsmän, hvilka sjelfve förklarat sig villige att sina boställen afträda.
I sammanhang med de infordrade yttrandena i förevarande ämne, hafva nemligen Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i flera län tillstyrkt indragningar af boställen, som funnits obeqvämt liggande eller äro obebyggda eller eljest otjenliga, och hvilka indelningshafvarne förklarat sig benägne att afstå.
Yid föregående riksdagar hafva Rikets Ständer i flera fall medgifvit sådana utbyten af boställen mot kontant aflöning jemte liyresersättning efter fastställd grund; och ehuru den åstadkomna utredningen icke lemnar tillfälle till en fullständig specifik framställning i ämnet samt tiden icke heller medgifvit Kamimar-kollegii och Stats-kontorets hörande, anser Kongl. Majit att, då hvarken det allmänna eller indelningshafvarne kunna hafva annat än olägenhet af dessa boställens bibehållande till ändamål, hvilka de icke uppfylla, utväg bör sökas att i detta förhållande vinna ändring.
Majit vill derföre äska Rikets Ständers medgifvande, att i sådana fall, der vederbörande indelningshafvare förklarat sig villig afträda innehafvande boställe och Kongl. Majits Befallningshafvande i länet indragningen tillstyrkt samt Kongl. Majit, efter förbemälda
Kollegiers hörande pröfvar sådant vara- lämpligt, desse indelningshafvare, mot boställets indragande till Statsverket, för att genom Kammar-kollegii försorg utarrenderas, och boställsräntans frånträdande till Kronan, måtte berättigas att, efter det belopp, hvartill Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N:o 76. 3 boställsafkastningen och räntan i nuvarande stat upptages och utan rubbning i beräkningen af öfriga förmåner, från nästa statsreglerings början erhålla kontant fyllnad i förut tillagd aflöning, så att Kronofogde får uppbära tillhopa 2,500 R:dr, jemte 300 R:dr hyresmedel, Häradsskrifvare 2,000 R:dr, jemte lika hyresbelopp, och Länsman 700 R:dr, jemte 150 R:dr hyresersättniDg, — hvarförutan, enär desse indelningshafvare, vid boställets tillträdande, fått åt företrädaren eller dess rättsinnehafvare lemna tjenste- och fardagsår, enahanda förmån före afträdandet skulle dem tillgodokomma, — samt att hvad sålunda kan komma att utbetalas må, mot framtida ersättning, på förskottstitel från Statskontoret utgå, men att i den till nästkommande riksdag afgående Proposition om Statsverkets tillstånd och behof de provisoriskt utgående aflöningsfyllnaderna för den kommande tiden upptagas bland anslagen till lands-staterne i länen.
På sätt Rikets Ständer sjelfve, vid 1856—1858 års riksdag, förklarat, synes de extra inkomsterna lämpligast böra från löneberäkningen uteslutas, men, då Kongl.
Maj:t antager, att Rikets Ständer icke skola finnas benägne att för det emot extra inkomsternc svarande belopp lemna en kontant löneförhöjning annorledes än i sammanhang med definitiv reglering af boställsvärdena, finner Kongl. Maj:t icke lämpligt att frågan härom särskildt framställa, ehuru lands-statstjenstemännens ställning i allmänhet väl kan påkalla någon förbättring i deras aflöningsvilkor.
Med frågan om aflöningsstaten sammanhänger i viss mån den om pensioneringen på Allmänna Indraguings-staten; och då, i förra hänsendet, någon tillökning för lands-statstjenstemännen icke i allmänhet nu kunnat hos Rikets Ständer ifrågasättas, synes likväl desse tjenstemäns belägenhet i någon mån kunna förbättras genom beredandet åt dem af en billig förhöjning i pensionsbeloppen, hvilka nu icke utgå efter den för civile tjenstemän i allmänhet antagna, utan efter en för de ifrågavarande särskildt fastställd, för dem mindre fördelaktig grund.
I sådant afseende, och då tilläfventyrs någon Kongl. Maj:ts framställning hos Rikets Ständer om en allmännare reglering af pensionsförkållandena, icke under innevarande riksdag kan medhinnas, vill Kongl. Maj:t, under hänvisande till den utredning af frågan, som Stats-Rådsprotokollet upptager, härmed föreslå Rikets Ständer, att pensioneringen på indraguings-stat för Lands-sekreterare, Landskamererare, Landträntmästare, Länsbokhållare, Kronofogdar, Häradsskrifvare och Länsmän, likasom för de tjenstemän vid länsstyrelserna utöfver nyss uppräknade, angående hvilkas pensionering särskildt stadgande förut icke varit meddeladt, jemte der anställde vaktbetjente, måtte bestämmas efter de allmänna grunder, som för öfrige civile embets- och tjenstemän vinna tillämpning, samt att dervid må såsom lön beräknas totalsumman af de särskilda slag af inkomster, med undantag af hyresersättningar, som enligt stat tillkomma ifrågavarande tjenstemän, dervid Landssekreterare torde böra tilläggas enahanda pensionsrätt med Landskamererare; äfvensom Landskamererare och Landträntmästare i de fyra län, Gottlands, Jemtlands, Westerbottens och Norrbottens, som hafva lägre löneförmåner, än deras vederlikar i öfrige länen, torde, äfven om ifrågasatt löneförhöjning för dem icke kan hos Rikets Ständer föreslås förr än framdeles i sammanhang med en sådan reglering, hvarigenom desse tjenstemäns löner inom samma grad bestämmas utan ali beräkning af extra inkomster, destoheldre böra tillerkännas lika pensionsrätt med öfrige Landskamererare och Landträntmästare, som det förhållande, hvilket föranledt nedsättning i lönerne, nemligen förmodade mindre göromål i dessa fyra län än i öfriga, icke har tillämplighet på tjensteinnehafvarne, selan de afgått från 4 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N:o 76. sina befattningar och dervid måst lemna de särskilda extra inkomster, såsom expeditionslösen m. m., hvilka icke ingå bland de i aflöningen inräknade, samt lefnadskostnaden för dem icke kan anses ringare än för deras afskedade embetslikar.
Såsom ett vilkor för tillgodonjutandet af de nu föreslagna högre pensionerna föreslår Kongl. Maj:t, att den, som af sådan pension vill komma i åtnjutande, skall, der han i öfrigt fullgjort hvad som för uppförande på Indragningsstat enligt gällande författningar erfordras, vara pligtig att i allmänhet vid fyllda 70 år, eller, efter uppnådda 65 år, om han af sjuklighet hindras att tjensten utöfva, på Indragningsstaten öfvergå, derest icke Kongl. Majit, på grund af särskild derom gjord framställning, skulle finna för godt att annorlunda förordna.
Med anledning af gjorda underdåniga framställningar, och under åberopande af de skäl, som i hilagda Stats-Rådsprotokoll äro upptagna, vill Kongl.
Majit vidare härmed begära medgifvande af Rikets Ständer, att af Sjette Hufvudtitelns förslagsanslag till skrifmaterialier och expenser må anordnas godtgörelse för erforderliga kostnader till tryckning af sådana längder, räkenskapsblanketter och andra formulär, tabeller m. m., som Kongl. Majits Befallningshafvande, hvar inom sitt län, till vinnande af tidsbesparing och enhet i uppställning, ej mindre vid länsstyrelsen, än hos lands-statstjenstemännen inom länet, kan finna med förut meddelade föreskrifter öfverensstämmande eller eljest tjenliga att till begagnande anbefalla eller medgifva; och äskar Kongl. Majit att, för nedannämnda ändamål, löneanslag, hyresersättningar deruti inberäknade, må beviljas för följande nya tjenster inom landsstaten, nemligen: för tillvägabringande af förändrad reglering utaf två fögderier i Calmar län, till en Kronofogde 2,800: — och en Häradsskrifvare 2,300; — för de två fögderiernes inom Helsingland af Gefleborgs län delning i tre, åt en Kronofogde 2,800: — och en Häradsskrifvare 2,300: — för förändrad fögderireglering i Malmöhus län, åt en Kronofogde 2,800: — och en Häradsskrifvare 2,300: — för ny reglering af länsmans-distrikten i Jemtlands län, åt fem nya Länsmän derstädes med 850 Ridr för hvardera, eller tillsammans.
. . för delning af ett länsmansdistrikt inom Södra Ångermanland af Wester-Norrlands län, åt en länsman för delning af Lycksele Lappmarks socken i Westerbottens län uti två länsmansdistrikt, åt en länsman för en särskild
Länsmans anställande i Korpilombola nybildade kapellförsamling af Norrbottens län, åt denne samt för Ydre härads i Östergöthlands lån delning i två länsmansdistrikt, åt en Länsman derstädes
På de i Stats-Rådsprotokollet anförda skäl, föreslår Kongl. Maj:t, att de för nedannämnde fem Länsmän på lön anslagna boställen må varda till Kronan indragna och sedan för Statsverkets räkning utarren Transport: 22,950: — 5,100: — 5,100: — 5,100 4,250 850 850 850 850 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N:o 76. 5 Transport Rdr 22,950: — derado, samt att i stället, från nästa statsreglerings början, må å stat uppföras kontanta anslag: för Länsmannen i södra eller första distriktet af Westbo härad och Jönköpings län, med dels R:dr 50: — motsvarande boställets i lönestaten upptagna ränta och afkastning, och dels hyresersättning 150: — 200: för Länsmannen i fjerde distriktet af nämnda härad och län, med det boställets ränta och afkastning motsvarande belopp . . 85: — och hyresersättning 150: — 235: för Länsmännen i mellandistriktet och i södra distriktet af Östbo härad och nämnda län, hvardera med det dem gemensamt anvisade boställes ränta och afkastning motsvarande belopp . . 75: — och hyresersättning 150: —
Kongl. Maj:t vill derjemte, på grund af Rikets sednast församlade Ständers gjorda underdåniga framställning i ämnet och den närmare utredning Stats-Rådsprotokollet innehåller, föreslå, att, till ersättning åt numera aflidne Häradsskrifvarén i sistomförmälda fögderi, C. E.
Puckmans sterbhus för den förlust bemäkle
Ruckman fått vidkännas till följd af för hög uppskattning af bostället Ärja, af Rikets Ständer måtte anvisas ett belopp för en gång af 1,600 R:dr; och äskar Kongl.
Maj:t vidare, att från och med nästa statsrogleringsperiod, må å stat uppföras: dels hyresersättning' för Kronofogden i Westra härad af Jönköpings län, årligen 300: — och dels årlig löneförhöjning för Länsmannen i Särna socken och Idre kapellag af Stora Kopparbergs län, med 200: — Sedan, på sätt upplyst blifvit, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Stora Kopparbergs län, till följd af Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers vid sednaste riksdag fattade beslut, till Statskontoret aflemnat, för att Rikets Ständers Riksgälds-kontor tillgodokomma, en summa af 2,000 R:dr 18 öre, utgörande återstående beloppet af influtna medel för expro Transport
Rdr 25,519 — 6 Kongl. Maj-.ts Nåd.
R:dr 25,519: — pri erad jord till Gefle—Dala jern vägsanläggning från Landshöfdingen i nämnde län på lön anslagne kungsgården Noret, föreslår Kongl.
Majit, att, såsom ersättning åt bemälde Landshöfding, må, till utgående årligen från och med början af nästa statsregleringsperiod, å Sjette
Hufvudtiteln varda uppfördt ett mot fem procent å berörda summa svarande belopp i jemnt tal med 100: — hvarförutan och sedan för anläggningen af Yestra jernvägsstambanan mark blifvit i behörig ordning exproprierad från Länsmannens i Oppunda härads vestra distrikt af Södermanlands län boställe, Sköldnäs i Vestra Wingåkers socken, — från det Länsmannen i Grimstens härad af VesterNerikes fögderi anslagna boställe, Ybby N:o 1 i Wiby socken, — och från det
Häradsskrifvaren i berörda fögderi anslagna bostället, Ybby N:o 2 i samma socken, Kongl.
Majit jemväl föreslår, att, till ersättning åt boställshafvarne för den boställena frångångna jorden, må, emot det att de influtna expropriations-summorna till Riksgälds-kontoret öfverlemnas, till utgående årligen från och med nästa statsregleringsperiod, å Sjette Hufvudtiteln uppföras nedannämnda belopp, svarande i jemnade tal mot fem procent af berörde expropriationssummor, nemligen : för Länsmannen i Oppunda härads vestra distrikt 21: — för Länsmannen i Grimstens härad 12: — och för Häradsskrifvaren i Wester-Nerikes fögderi 32: — Summa R:dr 25,684: — årligen, jemte 1,600 R:dr för en gång.
Af förekomna skäl och omständigheter, närmare omförmälde i bifogade Stats-Rådsprotokoll, vill Kongl. Majit i öfrigt föreslå: att Landssekreteraren i Örebro län, Gustaf Fredrik Hökerberg, måtte förklaras berättigad att, efter erhållet nådigt afsked från Landssekreteraretjensten, å allmänna Indragningsstaten uppföras till åtnjutande af den pension, som efter den nu i allmänhet föreslagna grund skulle
Landssekreterare tillgodokomma eller 3,200
R:dr årligen; att Häradsskrifvaren i Åkers, Frötuna och Wermdö skeppslags fögderi af Stockholms län, Gustaf Laurentius Sjöberg, må, efter erhållet afsked från häradsskrifvaretjensten, från allmänna Indragningsstaten tillgodonjuta ett mot tre fjerdedelar af den pension, Häradsskrifvare i allmänhet nu föreslås att erhålla, svarande belopp af 1,500 R:dr; och att i händelse Rikets Ständer bifalla Kongl.
Maj:ts förslag angående framtida pensionsbeloppet för Landträntmästare i allmänhet, Landträntmästaren i Christianstads län, Magnus Billing, må komma i åtnjutande af den högre pensionen 3,000 R:dr, äfven om han före början af nästa statsregleringsperiod skulle erhålla afsked.
De med förevarande ärende sammanhang egande handlingar skola Rikets Ständers Stats-Utskott tillhandahållas; och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen.
7 Utdrag af Protokollet öfver Civil-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet på Stochholms Slott den 13 Februari 1863.
Hans Excellens Herr Statsministern tor Utrikes Ärendena, Grefve Manderström; samt Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulstrup och Reuterskiöld.
Hans Excellens Herr Justitie Statsministern anmäldes vara hindrad från inställelse i följd af inträffadt dödsfall i dessa dagar inom hans lamilj.
Sedan Protokollet öfver Civil-Ärenden för den 6 denna månad blifvit justeradt, företogs till pröfning frågan om aflåtando till Rikets Ständer af nådig framställning beträffande lönereglering för Lands-staten, hvarvid Hepartements-chefen, Statsrådet Lagerstråle i underdånighet anförde: “Uti Eders Kongl. Maj:ts vid riksdagens början till Rikets Ständer öfverlemnade Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof har Eders Kongl. Maj:t förmält
Sin afsigt vara, att, sedan vissa infordrade upplysningar ingått, till Rikets Ständer aflåta särskild Proposition i fråga om definitiv lönereglering för Lands-staten och förändring i nu gällande stadganden om dess pensionering.“ “Sedan numera dessa upplysningar hunnit inkomma, utbeder jag mig i underdånighet att få underställa detta ärende Eders Kongl. Maj:ts nådiga pröfning och dervid jemväl i underdånighet anmäla de särskilda framställningar, som tid efter annan ingått, angående dels löneförhöjning till vissa klasser af Lands-statstjenstemännen, dels ock, inom vissa län, tillökning i deras antal.
Eör frågans fullständigare bedömande torde i minnet härvid böra återkallas dess behandling under de sednaste riksdagarne.“ “Vid 1856 — 1858 årens riksdag förklarade Rikets då församlade Ständer, att emot fastställandet af definitiv aflöningsstat för ifrågavarande tjenstemän och betjente, bland annat, förekommit, att, i afseende på sättet för bestämmande af Kronofogdarnes och Häradsskrifvarnes löner, det syntes lämpligare att extra inkomsterne, hvilka, bestående af provisioner m. m., inräknats i de af Kongl. Maj:t föreslagna lönebelopp, icke intogos i beräkningen, enär dessa sportler voro be - 8 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N:o 16. roende af ökade göromål och såsom uppmuntran och vedergällning för dem tillkommit, men att Rikets Ständer ändock, i betraktande af svårigheten att, med tillämpning af denna princip, då bestämma de nya lönebeloppen, funnit sig, vid den provisoriska statens uppgörande, böra följa den grund Eders Kongl. Majit antagit, hvarjemte Rikets Ständer förklarade sig dessutom hysa den öfvertygelsen, att en förnyad, efter samma method och samma grunder verkställd noggrann värdering af Kronofogdarnes och Häradsskrifvarnes, äfvensom Länsmännens boställen borde ega rum, innan desse tjenstemäns löneförmåner, uti hvilka de boställena åsatte uppskattningsvärden tunnes inberäknade, kunde definitivt regleras.
Med anledning af Rikets Ständers i sistnämnda hänseende uttalade åsigt, anbefallde Eders Kongl. Majit, genom nådigt Bref den 23 Februari 1858, Kammar-kollegium och Stats-kontoret att afgifva underdånigt förslag till gemensamma grunder för en slik boställsuppskattning, äfvensom angående sättet för dess verkställande.
Detta förslag hade vid sistlidne riksdags början ännu icke hunnit afgifvas, hvadan Eders Kongl. Majit föreslog Rikets Ständer att den upprättade staten för Kronofogdar, Häradsskrifvare och Länsmän måtte förblifva provisoriskt gällande, hvilket af Rikets Ständer ock bifölls, med förklarande tillika, att, vid sådant förhållande, löneregleringen för öfrige
Lands-statstjenstemän icke heller lämpligen borde definitivt fastställas."
“Det ifrån förbemälda Kollegier infordrade förslag har emellertid sedermera blifvit afgifvet och innefattar hufvudsakligen, att, sedan boställsinnehafvarne sjelfve, hvar för sig, efter visst formulär upprättat och till vederbörande Länsstyrelse inlemnat beskrifning öfver en hvars innehafvande boställe, jemte kartor, husesyns-instrument m. fl. handlingar, samt en af Kongl. Majits Befallningshafvande dertill förordnad Landtmätare, biträdd af gode män, och i vissa fall äfven af Jägeribetjent samt i närvaro af kroDo-ombud, å hvarje särskildt boställe ej allenast verkställt undersökning, dervid, om tillförlitlig karta saknades, den odlade jorden och ängsmarken borde uppmätas och å karta läggas, utan ock i öfveiensstämmelse med formulär beräknat och värderat behållningen af boställets årliga afkastning; så skulle åt en särskildt af Kongl. Majit i nåder förordnad, för hela riket gemensam kommission uppdragas att vid sammanträden inom länen, etter inhemtande af ytterligare upplysningar, granska de gjorda uppskattningarne, pröfva deröfver anförda besvär och slutligen å uppskattningsdokumentet teckna kommissionens beslut om det belopp, som borde anses utgöra boställets behållna årliga afkomst.
“ “Vid afgifvandet af detta förslag hade Kollegierna i underdånighet erinrat, att en boställsuppskattning, huru noggrannt den ock blefve verkställd, likväl, till följd af jordbrukets fortgående utveckling, af den olika omsorg, som de särskilda innehafvarne kunde egna åt boställenas skötsel, samt af penningens förändrade värde, innan kort blefve mindre pålitlig och likformig, samt således från tid till tid, så vidt boställenas rätta afkastning skulle kunna å lönerna afräknas, fordrade att omgöras och förnyas; äfvensom att, enligt Kollegiernas förmenande, orsaken till bibehållandet af de åt Kronofogdar, Häradsskrifvare och Länsmän anvisade hemman och lägenheter såsom boställen, under det att andra Lands-statsboställen till Statsverket indragits, vore att söka mera i omtanka för allmänhetens beqvämlighet och anspråk på bemälde tjenstemäns vistelse i dess närhet, jemte nödvändigheten för tjenstcmänncn att hafva en bestämd bostad att tillgå inom deras distrikt, än i någon afsigt att, genom beräknandet af den högsta möjliga afkomst från den upplåtna egendomen, bereda Statsverket ökad fördel medelst afkortning å den Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N:o 7 6. 9 å den kontanta lönen, hvarjemte i betraktande borde tagas, att af tjenstemän, så sysselsatte med olikartade göromål, som de nu ifrågavarande, ej kunde fordras större insigter i landtbruksskötseln eller tillfälle att åt boställets bruk använda någon synnerlig uppmärksamhet, hvadan ock för dem af jordbruket icke kunde påräknas den afkastning, som stöde andra dermed sysselsatte till buds. “De inkast, Kollegierna sjelfva sålunda framställt emot föreställningen att genom skeende uppskattning vinna ett säkert och permanent värde å boställena, äfvensom den omgång och betydliga kostnad samt tidspillan för en mängd tjenstemän, förslagets verkställande skulle medföra, föranledde ett närmare öfvervägande, huruvida icke värdet af ifrågavarande boställens behållna årsafkastning borde kunna utrönas och bestämmas på ett enklare sätt.
Under sednaste riksdag hade nemligen Rikets Ständer antagit en Bevillnings-förordning, hvilande på nya grunder för fast egendoms taxering till bevillning.
Dessa grunder syntes böra, om de rätt tillämpades, leda derhän, att all jord, och således äfven boställen, blefve upptagna till ett värde, någorlunda motsvarande det verkliga, hvilket, med afseende å jordens vexlande pris, syntes för det afsedda ändamålet blifva lika betryggande, som den uppskattning, Kollegierna föreslagit.
Vid underdånig anmälan den 21 Mars 1862 af detta ärende behagade ock Eders Kongl.
Majit, med afseende å de i nu gällande