Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottets Protocoll."
Härefter nppläste Herr Professoren Doctor Wijkman följande Dictaiuen:
"Dä icke en
Domare mä i annor Rätt än der han redan dömt med samma mäl änyo sorn
Domare sig befatta, anser jag detta äfiven böra lämpas till frägan om Justitico-Rädens Riksdagsmannarätt.
Uti Högsta Domstolen äro dehe Herrar de som deltaga uti förklaringars asgifwande pä inkomne förfrägningar om Lagens rätta mening, hwilka förklaringar gälla emellan Riksdagarne, men kunna af Riksens Ständer sedan ogillas enligt 88 § uti wär nva Constitution.
De skola således som
Riksdagsmän änyo bedöma fine egne förut gifne yttranden som Domare, sä framt de icke stola utwisas frän bäde deliberation och votering wid slike förekommande mäl hos Ständerne.
Likasä stola de enligt samma Constitutions föregäende 87 § höras och afgiftva sine yttranden öfwer de Lagfragor Konungen i Räder will Riksens Ständer förelägga, och sedan säsom Ständs-- Ledamöter deltaga i besluten öfwer samma sak, om de icke äfwen dä stola befallas att som jäfwige taga afträde frän alla öswerläggningar häröfwer.
Dä uti Stats-Nädet nägre Jnftitice-Ärender föredragas, böra enligt samma Constitutions 26 § Ledamöter frän Högsta
Domstolen tillkallas och till Bilaga till Mern.
N:o 3. 147 Protocollet sine tankar afgifwa, hwilka Protocoll sedan kiniira till Riksens Ständers granskning, enligt 107 tz i meranämnde Constitution, förekomma, och hwarwid desse Herrar dä ater skola såsom jäswige bortgå eller som Riksdagsmän och Öfwerdomare uti egne föregångne åtgärder deltaga.
Enligt samma Grundlags 103 § kunna wid hwarje Riksdag irenne af detze Herrar, sorn för rnihtanka af wäld eller oskicklighet sörwerkat allmänna förtroendet, genom en ballotering i en af Ständerne tillförordnad
Nämnd frän sina tjenster amoveras.
De kunna således såsom Riksdagsmän ännu mindre öfwerwara slike hos Ständerne förekommande frågor eller i wal as Ledamöter till denna Nämnd deltaga.
Jag frägar: om sadant hända skulle, kunna de wäl sedermera den Riksdagen nied heder biwista sammankomsterne bland de Ständs Medlemmar, som förklarat dem sädane?
Böra de ock derförinnan wid samma Riksdag haswa deltagit i Nikswärdande saker, dä de esterät och under loppet af Riksdagen bliswa förklarade för oskicklige eller owärdige allmänna förtroendet?
Om de ock nu, såsom förenämndt är, skola uti wisa srägor, såsom jäswige, taga afträde, kunna de icke likwäl såsom Statens högre Embetsmän haswa en »verksam inflytelse till bibehällande as ett till äswentyrs oförtjent förtroende; och männe detta är nog försigtigt?
Jag ser intet förloras genom det dehe i fräga »varande sä Ledamöter ej biwista Plena, i synnerhet i ett as bögt upplyste personer sä talrikt Ständ som Högloft.
Ridderskapet och Adeln, och således ej nägon inconvenience af deras uteslutande, men wäl, såsom redan nämndt, pä motsatta sidan mänga swärighetcr och stridigheter »not espriten af sjelfwa Constitutioncn, hwartill kommer att 148 Expeditioner till Riks-StLnden. emellan frälse och ofrälse Justitice-Räden skulle uppsta den skilnad, att den ena delen skulle äga en rättighet, som icke kan utöfwas as den andra, da, i min tanka, i afseende ä rättigheter de alla böra Mara lika gualificerade, äfmensom en gifmen analogie synes mig i Justitiee-Nädens uteslutande med det som af Utskottet är stadgadt för Stats-Näden."
Med Herr Professoren Doctor Wijkman förenade sig Herr Bergs-Rädet von Stockenström och Herr Ofwersten Skjöldebrand, hwarcmot Herr Riddarhus-Secreteraren Silverstolpe samt Herr Biskopen Doctor Nordin instämde uti Herr Biskopen Doctor von Rosensteins öfwer frägan yttrade mening.
Till besluts fattande och dä Utskottets Herrar Ledamöter sörmärktes wara af skiljaktiga tankar, företogs omröstning med slutne sedlar öfwer följande justerade proposition:
"Den som bifaller Justitice-Rädcns behörighet att äga tillträde med säte och stämma uti Riksens Ständers Plena och Utskott, skriswer Ja; Den det ej will skriswer Nej."
Sedlarne öppnades, och Lcfunnos wara gifne af Bonde-Ständet'3 Nej, as Borgare-Standet likaledes 3 Nej, af Prefte-Ständct 2 Ja och 1 Nej, samt af Ridderskapet och Adeln 3 Ja och 2 Nej.
Och som således wid omröstningen twa Ständ stadnat emot twä, sä skulle uti förslaget en dubbel härefter lämpad § införas och frägan, hwarom skiljaktighet yppats, till Riksens Ständers afgörande in Plcnis öfwerlemnas.
I7t supra. lii lläeiil D. Bilaga till Mem. N:o 3. 149 Bilaga till
Ständers Constitutions-Utfkotts Protokoll den 25 Zalli 1809.
S. D. Dä Utskottet nu ivar i begrepp att stadga sitt beslut till hemställan öfwer den ivid nästlidne sammanträde förehafva fraga om införande af samfält votering i Riksens Ständers Utskott, inlemnade Herr Bcrgs-Rädet von Stockenström ett sä lydande Diktamen:
"Efter den öfwertygelse sag fattat rörande det rättaste voteringssättet uti Riksens Ständers walda Utskott, Revisioner och Werk, bör det werkställas gemensamt, utan Ständsfördelning, utaf alla Ledamöterne.
Min tanka härutinnan stödjer sig wäsendtligen pä följande hufwudsakliga skäl: 1:o
Att ett sädant omröstningssätt ifrän äldsta tider, wid sä wäl wära Ofwer-Domstolar, der rättwisan skipas, som alla oeeonomiska Werk och Rätter, warit antaget och blifwit ansedt ledande till ett det säkraste utrönande och bestämmande af sanning och rättwisa; 2:o
Att äfwen wid wära fordna Riksdagar, dä Swea Konungar inhämtade folkets representanters tankar pä ett rum, ägde alla att yttra sig utan Åtskilnad till Ständ; hwadan ock besluten bertrud utgingo frän samtliges omdöme, hwilket utgjorde rätta uttrycket af deras sammanstämmande tanka; 3:o
Att ursprunget till det i sednare tider och hitintills utöfwade bruket af votering Ständswis i Utskotten troligen härleder sig ifrän 1626 ärs Classification hos Nidderskapet och Adeln, hwaraf seder - 150 Expeditioner till Riks-Ständen. mera blifwit en följd och nödwändighet, att samma voteringssätt borde iakttagas inom Utskotten, sa wäl emellan Adels-Clatzerue, som de öfrige Stättden; och 4:o
Att icke heller en votering per capita af ofwanandragne skäl intill denna stund warit billig eller möjlig, dä Nidderskapet och Adelli med ett dubbelt antal Ledamöter i sadant fall skulle hafwa tillegnats en betydlig öfwerwigt, swarande till twä senitedelar i stället för en fjerdedel, som är rätta förhållandet af hela röstetalet för hwarje Ständ wid mälens afgörande.
Men om allt detta synes mycket tala för en allmän voterings införande, och om de tillförene deremot warande hinder nn mera lyckligen blifwit undanröjde, sä äterstar ännu, medelst framställande af det ofullkomliga och o wisa tvid omröstningarne Ständswis, att bewiscl förmänen och rättwisan af den gemensamma.
Den till slut bifogade tabellen utwifar, huru olika voteringar Ständswis i Utskotten kunna utfalla; och ökas denna skilnad i santina förhastande som Ledamöternes antal tillwäxer.
När Utskottet bestär af Tolf personer, kan den ena gängen med 6 röster emot 6 en pluralitet af tre Ständ uppkomma; hwaremot i 3:ne andra olika fall, med samma eller lika rösttal, Twäune Ständ blifwa emot hwarandra, äfwensom detsamma inträffar i 2:ne händelser med 7 röster emot 5, och i en med 8 emot 4.
I Utskott med Sexton Ledamöter inträffar detta olika förhällande ännu oftare.
Med paria vota erhälles dä, likasom förut nämndt är, pluralitet, och i 2:ne fall med 9 röster mot 7, saint i ett med 10 mot 6 stadna twä Ständ emot hwarandra.
Bilaga till Mem. N:o 3. 15l Ungefärligen lika förhaller det sig äflven wid 20 personers omröstning; men aldraiydligast wisar sig denna owihhet, när ett lttskott ar sammansatt af 24 Ledamöter.
Pluralitet kan dä icke allenast uppkomma när rösterne äro alldeles lika, utan äfwen dä 13 votera mot I I.
Och det som är aldra märkwärdigast:
Twä Ständ kunna stadna emot hwarandra, ehuru 14, 15 ända till 16 votera emot 10, 9 eller 8, som will säga att en tredjedel kan komma att werka lika mycket till beslutet som twä tredjedelar af de röstande Ledamöternes antal.
När i sammanhang härmed öfwerwäges och antages, att alla Ledamöter i Utskotten tillsättas af lika magtägande hnfwudmän: att förtroende, bygdt pä den nogaste granskning, grundat walen: att följaktligen personer med lika tankesätt och lika rena afsigter böra supponeras komma deruti; sä lärer icke eller nägot twifwel wara att ju hwar och en Ledamot bör fullkomligen till godo njuta hela sin rösträttighet.
Men som den ej kan äga runi, sä länge ej voteringarne ske per capita, utan oftast blifwa underkastade en Iverklig hazard och lemna ett orätt och falskt resultat; sä styrkes jag helt och hältet i den öfwertygelsen, att allt hwad som afgöres sä wäl i Utskott, som Riksens Högloft.
Revisioner och Werk, endast med undantag för Banqnens Styrelse, hwarest Ständernes hela beslulningsrätt ntöfwas, bör utrönas och bestämmas genom en förenad allmän öfwerläggning och, när sä fordras, äfwen medelst en gemensam omröstning.
Fwägan ater angäende en Ledamots utlottande till en säker och gifwen pluralitets winnande wid voteringar i Utskotten finner jag tjena till föga nytta; ty dä alltid ett Ständ derigenom förlorar en röst, som är obilligt, samt Protocollet i alla 152 Expeditioner till Riks-Ständen. fall, särdeles i angelägna frågor, upplyser de skiljaktig!: ineningarne, htvaraf Ständerne äga att utwälja och antaga den rättaste; sä är det i sjelfwa »verket likgiltigt, om Utskottens yttrande, antingen i forin af Betänkande eller Leledsagadt med ett pä ttvänne lika talrika meningar grundadt slut, ösiverlemnas till Ständens Plena."
Tabell öfwer omröstningar Ständswis i Utskotten. 1:o) 12 Personers Utstött 2:o) 16 Personers Utskott 3:o) 20 Personers Utstött Voterande -för Ja.
Voterande för Nej. A -K § s, r: § K
S G r- 3 3 '' 3 1 1 2 2 6 2 2 1 1 6 3 2 1 — 6 — 1 2 3 6 3 3 — — 6 — — 3 3 6 3 3 1 — 7 — — 2 3 5 3 2 1 1 7 — 1 2 2 5 3 3 1 1 8 — — 2 2 4 2 2 2 - 6 1 1 1 3 6 4 4 1 1 10 3 3 6 3 4 1 1 9 1 3 3 7 4 4 1 9 3 4 7 3' 3 2 — 8 1 1 2 4 8 5 5 2 2 14 3 3 6 4 5 2 213 1 3 3 7 3 3 1 340 2 2 4 2 10 5 2 2 110 3 3 4! 10 5 2 2 211 — 3 3 3 9 6 6 2 2 16 — 4 4 8 6 5 2 215 — 1 4 4 9 6 3 3 2 14 — 3 3 4 10 4 4 4 — 12 2 2 2 6 12 3 2 2 13 ! — 3 4 4 11 4:o) 24 Personers Utstött . . Derefter yttrade sig Herr Professoren Doctor Wijkman som följer:
"För min del afstyrker jag votering per capita i Utskotten.
Jag tror att voteringar der böra »verkställas i analogie med det sätt, hwarpä ären - Bilaga till Mem.
N:o 3. 153 derne hos Utskotts-Ledamöternes principaler behandlas.
De äro fyra Ständ, och hwart Ständ särskildt inom sig sakar eller förkastar Utskottens Betänkande».
Hwarföre stola dä ärenderne i Utskotten behandlas och beredas efter annan princip än i Ständen?
Hwarföre börsan as ärenderne efter annan princip än slutet?
Äswen efter denna esprit werkställas noteringar L det Utskott der Ledamöterne äga nägon beslutande rättighet; hwarföre dä en olikhet i Riksens Ständers andra Utskott?
Wore alla Ständcn tillsammans under ett tak och der voterade per capita, skulle sag anse voteringar efter Ständ i Utskotten lika motsägande, som sag nu anser votering per capita i Utskotten mot voteringar efter Ständ in Plenis.
En och samma ordning bör, i min tanka, pä alla ställen följas, och det ena rättas efter det andra.
Hwad jag tillstyrker är, i min tanka, ocksä mera instämmande med sselswa Constitutioncn, som alltid och allestädes förutsätter och är grundad pä en organisation af fyra Ständ och deras Ständswis widtagande beslut; och ett annat förhällande i Utskotten är således mindre instämmande med Constitutionen än det urgamla, hwarwid sag önskar förblifwa.
Att wid
Domstolar saker afgöras efter plurima vota, hörer es hit; ty hos wcrkställande magten, soni es utgöres af nägra Ständ, kan es annorlunda förhällas, och det är mycken skilnad emellan denna och den Lagstiftande, dä den förra blott såsom Embetsmän gör den sednares befallningar gällande, och hwarwid es är fräga om nägon organisation.
Med lika litet skäl lärer kunna inwändas, att fordom alla syra Ständen wörö tillhopa i en klump, om jag sä mä säga.
De äro det icke nu, och emot den organisation, som nu genom Grundlagen hos oss är etablerad, kunna wi ej hämta skäl 124 Expeditioner till Riks-Ltänden. till ett motsatt
Niksdags-ärendernes afgörande efter sältet att besluta dem »vid Allhärjar-Tingen fordom, äf»venso>!l det icke lärer mara historice rigtigt att Ständs-fördelningen har fin origine fran Classisicationen pä Riddarhuset. Wid Revisioner i Riksens Ständers Banque och Nikgälds-Contokr hafma äfmen alla voteringar blismit -verkställde Standslvis, och kommer äfwen sä mäi dermid som mid Stats-Werkets Revision hädanefter att pä samma sätt förhällas; allt motsägande ett annat voteringsiätt än ett dermed instämmande i Utskotten, Mid hwilkas Betänkandens afgifwande säledes äfwen skulle komma att döljas as hwad tanka det eller det Ständet marit, om ef mid hmarse sak minoriteten skulle sammansätta sig till en corporanon, svin afgäfme särskildt utlätande, det sag finner mycket mindre tjenligt.
Slutligen, och dä Grundlagen för öfrigt utstakar de fä fall, i hivilka en votering per capita är tilläten och niä »verkställas, sä kan jag ej annat än just derigenom anse Ständs-vocering i allt annat, efter sjelfma konstitutionens hnfmud-esprit, anbefalld, och att ett deremot stridande förhällande till den grad rörcr sjelfma denna Constitntion, att ej en gäng mera än blott fräga om en sadan förändring kan »vid denna Riksdag »vara tilläten att »väckas och säledes, i min tanka, sä mycket mindre wara rigtigt att nu genast deremot fatta ett deciderande beslut.
Det är längt ifrän mig att af ett etableradt voterings-sätt per capita i Utskotten, utan afseende pä Ständ, hänföras till lankan af Ständs upplösning, sammanstående och votering per capita öfwerallt, såsom kullkastande hela Constitntionen; men jag »vill ej en gäng att genom någon likhet härtill, medelst antagande af ett voterings-sätt, motsägande Ständs-representationen, nägon sädan tanka Bilaga till Mem. N:o 3.
155 hos någon enda enskild någonsin ens skulle kunna uppstiga."
Uti hivad Herr Professoren Doctor Wijkman salunda anfört instämde till alla delar Herr Biskopen m. m.
Doctor Nordin.
Herr Niddarhus-Secreteraren Silverstolpe uppläste följande ej af honom författade tankar, men hwilka han önskade matte för hans räkning i Protocollet Antagas:
"Ar »val den äberopade analogien emellan Ständens och Utskottens öswerläggnings- och omröstnings-sätt fullkomligen rigtig?
Ständen öswerlägga hwart i sitt ruin, och de meddela hivarandra blott sina beslut.
Uti stna förhållanden kunna de ej anses blott som Lagstiftare, hwilka öswerse det hela, men som kämpar, hwilka fran hwar sin punct försvara sitt interesse.
Uti nödwändighcten att jemka sig efter de öfriga ligger bandet pä hwart och ett, och i denna inbördes jemkning ligger möjligheten af det resultat, som kan blifwa enligt med allmänna wiljan.
Men bör och kan förhållandet i Utskotten wara lika?
Hwilket är deras öfwerläggnings-sätt?
Utskottets ändamål är att bereda ärenderne.
Desi Utslag bör wara sä mycket som möjligt följden af en kall och opartisk granskning.
Lätt och snart kan man inse det enskilda interetzet; dertill behöfwa Ständen ingen ledare.
Ofwersigten af det hela, utredandet af detailcrne, as deras sammanhang och större eller mindre betydenhet, se der Utskottens göromål.
Till desia fordras ingen Ständs-esprit, blott en allmän granskning, grundad pä upplysning och billighet.
Derföre bör Utskotts-Ledamöterues antal wara inskränkt, pä det deras ösvcrläggningar ej skola blifwa för widlystiga.
Derföre är ocksä Utskottens öfwer - 156 Expeditioner till Riks-Ständen. läggnings-sätt af alder olika emot Ständens; och förenade under ett tak, äro Utskottens Ledamöter ärnade att i försonlighet och samdrägt utan omiväg meddela och emottaga upplysningar.
Att häri wilja bibehälla en esprit de corps tvid omröstningen, som under öfwerläggningen es giftvits, är snarare stötande än analogt med sakens natur och kan endast härledas frän de tider, dä man trodde att hwarse anseende af företräde tvär en förmän och, utan att beräkna »verkligheten, ansäg under sin »värdighet att öftverlägga i likhet med deni, med hwilka man ändock hade enahanda rättigheter.
Mycket hafwa wi under detta Riksmöte hört talas om representationens ofullkomlighet och möjligheten att förbättra den.
Men förgäfwes skall man söka att häruti göra nägot framsteg, om man icke antager den grundsats, att representationen da är fullkomlig, när den ger ett resultat enligt med allmänna miljan.
Men denna, som äter, likasom begreppet om allmänt wäl, endast är en abstraction af alla enskildes pä rigtigt omdöme af deras fördel grundade önskningar, kan ej nalkas till fullkomlighet, utan sä wida som esprit de corps är borta, och sä wida som den enskilda wiljan är upplyst.
Det är att nalkas detza allmänt erkända grundsatser att i Utskotten införa omröstningen per capita; och det är en tydlig fördel att läta röstberäkningen bero af den enskildes öfwcrtygelse, ej af en corps' ofta »vilseledda esprit." Widare anförde Riksdagsmannen Mats Pehrsson frän Kopparbergs
"Med fullkomlig öfwertygelse om nyttan och företrädet af votering per capita, der den samma kan anwändas, instämmer jag i de Herrar Ledamöters mening, som desi antagande tillstyrkt; »nen får derjemte förklara min önskan, hwilken säkerli - Bilaga till Mcm.
N-o 3.
157 gen är hela Bonde-Ständets, att detta nya vote ringssätt mätte utsträckas äfwen till Banco-Utskottet.
Jag är ej okunnig om de willor som en gäng gjordes för Bonde-Ständets upptagande i Banqucns styrelse och förwaltning; men en sadan anstalt hade i min tanka för syftemäl, ej att draga rösträttigheten fran ett Ständ, hwilkct, lika med de öfriga, garanterar Banque», utan endast att förebygga den olägenhet som tvid Ständstvis-omröstning uppkommer, dä ttvä Ständ stadna mot twä, en olägenhet alltid större och betydligare inom en corps, som i wiha fall äger och utöswar Riksens Ständers beslutande-rätt.
Htvarföre skulle nn Banco-Utskottet blifwa det enda der Ständswis-omröstningen bibehålla ?
För min del yrkar jag likhet och allmänlighet i stadgandet härom, och upprepar min önskan att voteringen per capita mätte uti alla Riksens Ständers Utskott införas."
Härmed förenade sig Riksdagsmännen Anders Jansson Hyckert frän Upsala Län och Jon Ionsson frän Blekinge.
Ordföranden Herr Expeditions-Secreteraren Friherre Mannerheim yttrade sig: "att han i öfwerensstämmelse med samma princip, i kraft af hwilken han bestridt inskränkandet af Ridderskapets och Adelns Ledamöter L Utskotten till ett lika antal med hwartderas af de respective Med-Ständen, more af den tanka att omröstningen i Utskott, de sall undantagne, i hwilka Ncgerings-Formen annorlunda föreskriswer, borde ske Ständswis."
Sedan öfwerläggningen L detta ämne säledes blifwit fulländad, beslöt Utskottet, med de skiljaktigheter, som af sörestäende Protokoll inhämtas, att voteringssätt för Riksens Ständers Utskott skulle 158 ExpeLttivner till Riks-StLndm. föresläs i enlighet med hwad 38 § af den projekterade RiksdagS-Ord,lingen innehaller. lii sagrä.
Iu sillem Bilaga till Mem.
Ständers Constitations-Utffotts Protokoll veu I Augusti 1809.
S. D. Herr Professoren Doctor Wijkman uppläste, skriftligen författadt, det yttrande han den 25 sistl.
Julii mnndtligcn asgifwit rörande omröstningssättet inom Niksens Stäribers Utskott.
Herr Niddarhus-Secreteraren Silverstolpe erinrade, att i detta yttrande Herr Profesjoren Doctor Wijkman till stöd för fin tanke tillagt det nya skäl, att denna fräga syntes till Regerings-Formen och icke till Niksdagv-Ordniiigen hörande.
Herr Niddarhus-Secreteraren förklarade sig härutinnan ef kunna med Herr Professoren instämma, enär omröstnings-sättet icke more en fräga som rörde Regeringssättets organisation, utan endast och helt och hältet en reglementarisk formalitet.
Herr Kammarherren Grefwe Mörner yttrade sig:
"Dä, innan jag hade den äran blifwa Ledamot af Utskottet, frägan om votering per capita i Utskotten redan war afgjord, men Herr Doctor» och Professoren Wijkman uti sitt i dag öfwer detta ämne upplästa
Diktamen anfört ett hittills ej nyttjadt skäl, för att Åtminstone pä längre tid uppskjuta Bilaga till Mern.
N:o 3. 159 denna fräga, det nemligen, att voteringen per capita i Utskotten skulle kunna blifwa en Cvnstitutionsfräga som ej förr än »vid nästa Riksdag kuride afgöras; är det i anledning as detta senare anförande som jag anhäller att fä tillägga nc-gra anmärkningar.
Om det »varit brukligt, att Utskotten, lika sou» Ständen, rädplägat Ständswis, skulle jag tör hända hafiva ansett ett annat öswerläggningg- och vmröstningssätt såsom en Constitutionsfräga; men dä israil uräldriga tider Ledamöter as alla fyra Ständen alltid rädplägat under ett tak, dä under öfwerläggningarne det således är individuel!, icke Smndet, som yttrar sig, som ger och hämtar öfwerty-, gelfe, tyckes det wara enligt med detta redan antagna öfwerläggningssätt, att pluralitetens tanka wid en votering pä samma sätt inhämtas, son» under en öfwerläggning.
Uti ingen af föregående Riksdags-Ordningar finnes någonting nämndt om voteringssättet i Utskotten.
Det hittills brukliga kan endast anses som en följd af Nidderskapets och Adelns dubbla representation.
Dä nu Nidderskapet och Adeln sjelflve afstätt derisrän för framtiden, är fwärigheten i detta afseende upphäfiven; och dä Constitutionen innehäller, att en Niksdags-Ordning skall tvid denna Riksdag utfärdas, och detta ämne onekligen hör till dem, svin ingä nti formen af öswerläggningarne och sättet att bereda och inhämta besluten, följaktligen till dem, som utgöra huftvudföremälet för en Niksdags-Ordning, skulle jag för min del anse ett uppskof uti asgörandet af denna fräga äftven sä stridigt emot Constitutionens afsigt, so»» emot Niksdags-Ordningens fullständighet och emot den rätt Ständerne äga att utaf oh »vänta ett fulländadt arbete."
Uti Hlvad Herr Grefwe Mörner salunda an - 160 Expeditioner till Riks-Ständen. fört instämde de fleste af Utskoitets Herrar Ledamöter.
Iu tiäom Bilaga till Mem. N:o 3.
Ständers Constitutions-Utffotts Protoroll den 2 Augusti 1809.
S. D. Under öfwerlägguingarne om flera af de särskilda Articlar och Stadgandcn, svin uti den projecterade Niksdags-Ordningen borde inflyta, hade ätskillige Utskottets Herrar Ledamöter yttrat skiljaktiga meningar; och som de, dä Förslaget nu slutligen justerades, tvid desa meningar förbleftvo, alltsä skulle de samma i Protocollet upptagas, som följer:
I anledning af 23 Z yttrade Herr Biskopen Doctor Nordin, det han för sin del ej kunde deruti inga att Biskopen i Linköping skulle wara sjelfskrifwcn vice Taleman för Preste-Standet, htvilket förtroende Herr Biskopen ansäg med mera rättwisa tillhöra den äldste tvid Riksdagen närtvarande Biskop. Wid samma § aberopade Hederwärda BondeStändcts Ledamöter den af Ständet redan förut wid Regerings-Formens 52 ^ gjorda anmärkning, yrkande den rättighet i framtiden för Ständet att wid hwarje Riksdag fä uppföra ä Talemans-förslag trenne Ständets Ledamöter, bland hwilka Konungen sedermera kunde täckas utnämna en.
Bilaga lill Mem. N:o 3. 161 Wid 40 Z förklarade Riksdagsmannen Jon Jonsson frän Blekinge, det han för sin del ef kunde bifalla ett stadgande, hwarigenom Bonde-Standets Secreterare, ehuru onämnd, uteslutes frän tillträde i Utskotten.
Med hänsigt till 59 § erindrade Herr Biskopen Doctor Nordin, det Rikets förmän af StändsProtocollens tryckning torde alltid bliftva problematisk; att den hittills icke ästadkommit någon otwifwelaktig nytta eller befordrat lugnet inom eller emellan Standen wid öfwerläggningarne.
De olägenheter, hwilka pä längre asständ kunna sig förete, trodde Herr Biskopen nn mera ef wara lämpligt att »vidröra; utan hemställde blott, om icke uttrycken i bemälde § kunde salunda förändras, att Ständcn ef mä hafwa sig Protocolls-tryckningen säsom en skyldighet älagd, men endast som en owilkorlig rättighet tillegnad.
Ledamöterne af Hederwärda Bondc-Ständet framställde emot det i 65 § föreslagna röstberäknings-sätt för Banco-Fullmägtige samma päminnelse, hwilken as dem wid 38 Z till Protocollet för den 25 sistlidne Julii Lliswit gjord.
Ilt supra. lii lläeni ^ Iberius. ll 162 Expeditioner till Riks-Ständen.
Med Förslag till Instruktion för JustiticeOmbndsmannen. Wördsamt Memorial.
Ständer får härmed Constitutions-Utskvttct »vördsammast öfwerlemna af detsamma författadt Förftag till Jnstruction för den Justitice-Ombudsman, htvilkcn Riksens Ständer, likmätigt Regerings-Formen och deH 96 Z, förbehållit sig att tillsätta.