Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Genom dessa Postvagnars regulaira framoch återgång fyra serskilda resor i veckan skulle ett antal af 16 till 20 resande med mera snabbhet och större beqvämlighet, än nu för tiden sker, kunna åtfölja Bretposten, till ansenlig lisa för Gästgifveri-skjutsen 5 hvarförutan Postverket i allmänhet,som med rotfrihet oh flere andra betydeliga förmoner för Fostförarne, ännu är i samma oförändrade skick, som det i Drottning Christinas tid aldraförst inrättades, i flere angelägna delar kunde förbättras till Postcourserna, efter senare tiders förändringar, anlagda nya Städer och kortare väg)ar m. m. 5 dertill efter min tanka i synnerhet hörer, att all postförSel hädanefter på de allmänna vägar ovillkorligen bör verkställas på lätta spjäl-kär - Best), och Ekon.
Betänkanclen. 761 ror med en
Häst och dubbel stol för tvänjie personer, så att en resande derpå alltid bredvid rostföraren bör tunna inrymmas, och den tyngd af ettSkeppund, med Postväskan och den resande inberäknade alltid forslas af Bref-Posten, som Allmänna Lagen i iö Cap. 5 §.
Enär denna lyngdberäkning efter Hästarnes antal öfver allt vid Post-förseln tages i akt, uppkommer till båtnad för landets och näringarnes inre Communication en ny utväg, att jemte förenämnde anta! resafid', med brefposten fortskaffa fyllnaden af större paketer, efter serskild lindrigare Post-Taxa ; en förmon, som för närvarande saknas, men af allmänna behofvet länge varit efterlängtad och påkallad.
Mycket vore väl i detaillerria af verkställigheten att tillägga 5 men, då hela saken efter sin Ekonomiska beskaffenhet är ett Regering särén de, hvarom Riksens Höglo!!.
Ständer endast äga att afgifva underdåniga önskningar, följer af sig sjelf, att alla reglemen. tariska föreskrifter bero af Kongl Majrts nådiga godtfinnande, och, efter vederbörandes hörande, af Regeringen, med mognaste kännedom af alla dit hörande considerationer, bäst utstakas.
Imellertid hoppas jag lätteligen kunna inses, hvad betydelig lättelse dessa angelägna förbättringar af Postverket ofelbart skulle medföra för allmänna skjutsinrättningen} y<5ss Bésv. och Ekon.
Utsk, BeUinkanäen. och hvad utomordentelig vinst och tillökning i Postintraderna, som genom sparade kostnader och nya inkomster här, likasom i England, måst* blifva en ganska fördelaktig påföljd af danna hufyodsakliga förändring.
Vid sådana tillfällen, och då nya och förändrade Ekonomiska anstalter påtänkas till verkställighet, ankommer allt deruppå, att det nyttiga nya tillskapas i sådan scala, som fullkomligen öfver , nsstämmer med landets egna tillgångar och behof, utan förvillelse af andra Länders till våra omständigheter föga passande exempel.
AU Forvagns-Inrättning, sorn i vårt land g4res vidlyftigare än HU sagdt är, eller blott skiljas ifrån sin för ändamålet högst nödvändiga förbindelse med.
Brefposten, bär sig aldrig, utan blifver i längden en ny tunga för den skjutsande allmogen.
I frågan om Rronoskjutsn ingen tror jag de flesta olägenh ter, så vidt görligt är, förebyggas genom ett strängt handhafva fide af de författningar, som i sådant afseende redan äro stadgade, och, då Statsverkets tillgångar Svårligen lära tillåta en allmän förhöjning i Kronoskjutslegan ; önskar jag för min del, att hvarje landsorts skjutsskyldige innevånare kunde sins imellan åsämjas och öfverenskomma om något lämp^ligt sätt," att, inom hvart Län, genom så kallad lands-jemnad, som i Rikets Norra Pro.vincer af ålder varit införd, hålla hvarandra skadeslösa för den olika tyngd, sorn hemmanens läge och öfriga localoinständigheter ofta förorsakat bland Éesv. och Ekon, Utsk. Br.tilnkandtn.
763 önftars, till deltagande i Skjutsningsbesväret* lika förbundna medborgare.
Om denna anstalt 1 allmänhet kom till stadga, skulle det icke mer vara öbjet för Statsverket att till lika och enahanda belopp, Sorn för Gästgifveri-Skjutslegan bestämmes, betala kronoskjutsningen på några få sådana serskildta Stallen, der betydande inrättningar och depots för landets försvarsverk, i förening med sjelfva Landskapets egna läge och formation, göra detta onus utomordentligt tryckande, hvilket i synnerhet inträffar med Östra och Medelstads Häraders Allmoge i Blekinge Län, för hvilken jag har äran vara representant, och hvilken i och för hemmanens belägenhet närmast omkring Öriogsllattans hufvudstation i Carlskrona under förflutna krigstider, varit hugnad med förhöjd krono-skjutslega.
Dä Kongl. Majit
Nådigst lärer vara sinnad, att, under vissa stadgade förbehåll, lägga FångförSeln på Gästgifverierna, torde momentet minst vara inne, att deremot ntt göra någon anmärkning; men annars, och intill dess erfarenheten hunnit bestyrka ttya Författningens nytta och användbarhet, Vore jag för min d 1 mycket böjd, att i underdånighet hemställa, om icke friska arrestanter lämpligast kunde transporteras till fot, Fängelserna imellan, under militairisk bevakning, sorn med Krigsmagtens nu varande organisation lätteligen syftes kunna åstadkommas på alla behrifliga ställen i landet.
Dessa mina enfalldiga tankar
Uti ett för Vara hemmavarande Ståndsbröder sä ganska 764 Eesv. och Ekon.
(Jtsh. Betänkande». vigtigt ämne, anhåller jag vördsammast måtte till Respectiva RiksStåndra få åtfölja Hög* loll.
Utskottets nu beslutade egna Betänkande. 4:0 Af Riksdagsfullmägtlgen Eric Johansson ifrån Nyckelby och Stora Kopparbergs
Stad uti det Län jag är Fullmägtig, får jag ailerödmjukast inför Höglofl.
Utskottet nämna, att, i anseende till deromkring liggande flere Socknar, som äro privilegierade för sin jord, Bergsfrälse kalladt, och således frikända för all skjut-;, Allmogen och öfriga, som äga skattejord, äro fördenskull nödsakade icke allenast ansvara för all kronoskjuts, utan äfven fångskjutsen till och ifrån Landsfängelset genom förenämnde Fräl se-Socknar.
Skjutslegan torde och bör vara motsvarande det besvär, de så kallade skjutsskyldige lida, och äro älagde fullgöra. 5:0 Af Riksdagsmannen Jon Jönsson från Malmöhus Län: ’’Att medborgares rättigheter och skyldigheter blifva jemt och lika förd dadé, bör väl vara den Lagstiftande Magtens hufvudsakliga föremål 5 äfvensom jemkandet emellan den enas förmon och den andras bekostnad och lidande; dessa äro de skäl och grunder, hvarpå jag fäster denna min reservation emot det af Riksens Höglofl.
Ständers Ekonomi-och Besvärs-Utskotts Anira Beredning -Beil!, och Ekon* Utsk.
Betänhanden. fattade beslut att tillstyrka fortfarandet af den ringa ersättning för utgörandet af Kronoskjuts, som hittills varit stadgad.
Det ordas val, att skillnaden är ingen, om denna ersättning är hög eller lag, emedan den utgår af Stats-Cassan, och just de, sorn utgöra denna skjuts, äro äfven skyldige, att bidraga till StatsCassans intrader; men denna princip har ingen i ig tig grund, ty de fleste medborgare äro alldeles frie ffån skyldigheten att utgöra kronoskjuts, och andre så litet dermed besvärade, att det kan vara dem likgiltigt, om derföre erhålles någon betalning eller icke ; men deremot känner jag orter, hvarpå detta besvär är ett verkligen strängt Onus, samt Höst och Vär till stor skada för dess åkerbruk, der Landtmannen, i ofta svårt väder och våglag, får begifva sig 2 å 3 mil bort til! det ställe, der kronoskjutsen skall emottaga*, och derstädes, utan all ersättning, får ofta bida i 8 å io timmar, innan de uppgifna kronopersedlarne ankomma, hvilka då, som oftast, äro af tungare och svårare beskaffenhet, såsom Canoner, gröfre virke, m. rn. kvilket skall fortskaffas till ännu 2 mils, eller längre väg bort från den skjutsandes hemvist.
Är det då billigt, att han, för utgörandet af detta svårare skjutsningsbesvär, till råga på sitt lidande, skall derföre erhålla en mindre betalning än dess granne, som för sitt, af lika natur varande, hemman är anslagen till utgörande af reservskjuts vid den inom Byn, eller en fjerdedel, högst en half mil, derifrån belägna Bihang till RiksSt, Prot i8i7*i8<8j 8-de SupiL Å'-r 97. 98.
GästgifvareGården, der han icke är skyldig, att vänta mer än en timma utan, och 5 timmar emot betalning ?
Jag, som icke kan
Hnna någon billighet eller rättvisa tili ett så olika bestämmande, får derföre ödmjukast protestera emot alla de beslut, som i någon mon föranleda till fastställande af mindre lega för Kronoskjuts, än hvad den är, eller framdeles blifver för Gästgifveriskjutsen, samt anhåller, att denna min reservation må i Protocollet inflyta och genom Utdrag deraf komma till Riksens Höglofl.
Ständers kännedom och mogna bedömmande.
N:r it2. 1 Riksens Höglofl.
Ständers A lmänna Besvärsoch Ekonomiutskotts ytterligare Utlåtande öfver föreslägne ändringar uti För_ fattningame rörande
Husbehof s-bränvinsbränningen och dermed gemenskap ägande ämnen.
TT Utskottets uti detta ärende, den 21 sistlidne Februari afgifna, Betänkande har blifvit årerremitteradi af samtliga Respectiva RiksStånden, ined anmärkningar; Hos Högt afl.
Ridderskapet och Adeln: Uti ProtocollsUtdrag af den 24 sistlidne Mars, innehållande Memorialer och Anföranden af Herrar Hummelhjelm, Friherre Wran* Sesv. och Ekon.
Utsk, Betänluindeh. <y6j geh, Flach, Anharsparre, Grefve Hamilton, Grefve von Lantingshausen, af Erin n an.
Friherre Boije, von Stael, Grefve Spens, Manner stam och Ceder sch Id.
Ilos II gvordiga Pr estStåndet:
Uti ProtocolUUtdrag samilia dag af H°rrar Professor Wiikman, Corn minister 'ierge» gren, Professor Thyselius, Prosten Sv. Ahnqvist, Professor Agardt, Prosten Renström, Prosten Kolmodin, Prästen.
Felenius, Bi köpen Doctor Faxe, Prosten Ek, Professor horssell samt Prostarne Sä" e
Och linhe.
Hos Hällöf!
Borgared t undet:
Uti ProtocollsUtdrag samma dag af Herrar , Arfvidson, Kje lander, Leffler, Färdström, Eckhoff, Fogelmark, Thunell, Ehlund, Litthe, Schotte, Holm, linderberg och Westin.
Ilos Hedervärda BondeStåndet:
Uti ProtocollsUtdrag den 04 oc^ 31 Mars samt den 1 och 4 April! af Riksdagsfullmägtige Anders Joachimsson från Östergöthland, Jon Ionsson från Blekinge, Anders Sandsten från Jönköpings Län, Johun Longberg från Gestrikland, Nils Monsson från Malmohus Län, vire Taleman en Hychert, Anders Danielsson vrån Elfsborgs Län, Ber Nilsson från Christianstads Län, Johannes Olsson från Elfsborgs Län, Börje Borjesson från Halland, Per Isacsson Myrång från Gottland, Per Bengtsson från Halland, Måns Persson från Blekinga, Lars Carlsson och Petter Svensson från Skaraborgs Län, Petter Persson och Jonas Jonasson fran Calmara I j6q B esv. och Ekon.
Län, Abraham Persson från Stockholms Län, Johnn hutberg från Norrbotten samt Johnn Wiklund från Vesterbotten.
Då Utskottet, efter frenne i förevarande ämne under denna Riksdag redan afgifna vidlyftiga Betänkanden, nu skall yttra sig för fjerde gången uti ett hushållsmål, nästan lika mångsidigt, som de vidt åtskilda åiigter och intressen, under hvilka det kan betraktas, skulle det anse sig icke väl använda Riksens Högloft.
Ständers dyrbara och af en vis Öfverhet till andra vigtiga öfverläggringsämnen påkallade återstående tid, om ofvannämnde anmärkningar, utgörande femtiotvå fulla ark, upptogos och till sina serskildta påståenden resumerades.
De innehålla utan undantag sådana med större eller mindre vidlyftighet anförda yrkanden och förslag, hvilka dels äro allmänt kända, dels tillförne blifvit under flere olika former framställda till Respective RiksStåndens kännedom och ompröfning.
Men Utskottet önskade i dess ställe leda Riksens Höglo fl.
Ständers uppmärksamhet, likasom de redan fästat sin egen, på beskaffenheten af de gjorda motionerna.
De innefatta oftast rakt motstridande önskningar, af hvilka den enas uppfyllande utesluter möjligheten af den andras, och kunna följaktligen lika svårligen sins imellan, som med hvarje
Författnings vederbörliga enhet uti principer förenas.
Ehuru hvarje anmärkning, serskildt uppfattad, visserligen alser ett uti vissa hänseenden nyttigt ändamål skulle de Eesv. och Ekon.
Betul;anden. 769 likväl sammantagna troligen ntgöra något helt annat, och framkalla vida åtskilda verkningar, ifrån dem, hvilka Memorialens Författare sjelf vo sig föreställt, vid deras första uppfattning.
De fleste äga likväl en märkelig och må hända den enda möjliga föreningspunkt, nämligen: ett fullkomligt bibchållajtde af nu gällande Författningar, rörande den fria Husbehofs-Bränvinsbränningen, samt dermed förbundna R.eglementen och Folisemål.
Med undantag af de fall, då individuella fördelar tydligen föranledt ofvarnamude derifrån a£- vikande önskningar, synes allmänna opinionen nästan hafva stadgat sig till förmon för detta bibehållande.
En Ledamot af Hedervärda BondeStåndet har yttrat sig: ”Jag tror, att 1815 års Bränvins Förordning är den bästa vi någonsin ägt, och hvarföre jag äfven skulle Önska, att den vore Constitutionel, för att ej kunna beständigt undergå sä många stridiga förändringar eller vid hvarje
Riksdag b ifva föremål för så många vidlyftiga och onyttiga öfverldggningär."
Ehuru Utskottet visserligen icke kan till pröfning upptaga än mindre tillstyrka något afseende å en sådan motion, rörande Ekonomiska Lagstiftningen, har det likväl trott sig böra den anföra, såsom ett enkelt och naturligt uttryck af det bifall, hvarmed nämnde Författning varit af Nationen emottagen, och som den ännu bibehåller.
Att Utskottet äfven delat denna sakens 770 Ersv. och Ekon.
Eetänkanden, åsigt, tror det sig tillräckligen bafra ådagalagt genom de premisser, framställningar och slutföl ider, hvilka uti redan afgifna Betänkandet) blifvit för Riksens Högloft.
Uppmanadt genom de derom talrikt inkomna motioner och den då rådande sinnasstätnmmngen, ansåg det sin pligt likmätigt, att ingå uti pröfning af de förändringar och förbättringar, hvilka yrkades såsom gagnelige och kunde äga rum vid öfversigten af hit hörande ämnen.
Af sådan föranledning och i delta hänseende, uppgjordes, efter sorgfälligaste granskning, de förslager, hvilka uti det återremitterade Betänkandet äro upptagne och Riksens Högloft.
Ständers ompröfning underställde.
Utskottet finner icke heller uti nu åtfoliande Mcmorialer nägra skäl anförda, som kunna verka pä Utskottets öfvertygelse, hvilken det orubbad bibehåller, och får derföre ytterligare till tyrka Riksens Högloft.
Ständer, ätt de uti detta Betänkande uppgifna grunder antaga, i händelse några ändringar nödvändigt skola företagas.
Men, leddt af ofvannämnde framställningar, och de ingifna motionerna, får Utskottet nu tillägga det andra Alternativet, som är : att utan förändring tillstyr ka bibehållandet af Kongl. Maj:ts Nådiga Förordningar angående Husbehofs-Bränvinsbränningen m. m. af den 6 September och den 20 December 1815, samt emot Svalg och Dryckenskap af den 24 Augusti 1813, såsom en tjenlig utväg att förena allas önskningar, sä vidt nämligen och i den Eesv. och Ilion. TJtsk.
Betänhanclcn.
771 nion de möjligen kunna förenas.
Utom den tjenlighet för ändamålet, den precision och den lyckliga medelväg, sorn dessa Författningar visa; finner Utskottet till deras oförändrade fortfarande ett nytt skäl uti den sig annars företeende svårigheten af en ökad Bevillning.
En värd Ledamot af Höglofl.
Bidderskapet och Adeln har väl önskat upplysning, "huru många de 'åro i lida Riket, sota nu innehafva och nyttja ine Nittio kannors pannor", samt följaktligen ”beloppet af den deremot svarande afpiften."
Men Utskottet ser sig icke i tillfälle att en sädén upplysning lemna, då vederbörande Collegier och Embetsverk på efterfrågan gifvit det svar: att beskaffenheten af de inlemnade redogörelsers sammandrag, i brist af serskilda specificationer, icke medgifver en sådan detaillarad uppgift, blott alt hela summan af Bevillningen i och för Bi anvinstillverkning och consumtion år 1816 uppgick till 425,789 Bd. 16 sk. 8 rst.
Banco ; — Dock synes man icke utan skäl kunna antaga, att en ej obetydlig del häraf, i anseende till den större progressiva afgiften, utgöres af tillverk* ningsrättigheten utöfver 90 kannor, igenom hvilkens upphörande skulle visa sig en brist uti den påräknade summan, som kunde blifva ganska lurig och känbar, att i närvarande finanpiella krisis på a^snat sätt fylla.
Slutligen torde det äfven blifva ett för framtiden icke alldeles onyttigt prejudicat, om vid ett enda Biksmöte dessa för Nationen i Ekonomiskt afseende så vigtiga stadganden förblef - 77'2 Eesv. och Ekon.
Utsk. retänkanden. vo oförändrade och derigenom försatte i tillstånd att framvisa pålitliga och för ändamålet verkligen upplysande Resultater, Hvilken helst af de 2ne nu föreslagna alternativer Riksens Höglofl.
Ständer skulle finna för godt att antaga, så lära de af Utskottet uti 8 och it Momenterna i dess förra Bvtän ande föreslagne och af Riksens Höglofl Ständer redan bifallne åtgärder, rörande Bränvinspannors uppmätning och justering, böra förblifva i sin lulia kraft, såsom icke innehållande några förändringar, utan endast ett förtydligande af nu gällande Författningar.
Sist får Utskottet anmäla, att det väl icke för sin del inser, huru någon tvetydighet kan uppkomma af Betänkandets 6te Moment, hvarest omtalas rättigheten för en hvar att begagna till och med 50 kannors panna, och således än mer 35, som är den minsta, hvilken uppgifves med fördel kunna användas vid Potatoesbrähningen.
Lag förvarade rätt, att, med hvad egendomsvärde sorn helst, begagna en panna af 16 kannor och derunder, om honom så godt synes.
773 och förklarat, understa te en Ledamots fortfarande aersKi o a mening, Riksens Högloft.
Stockholm den 28 X 'öYJ.<otut talades anfort, tillagt Aprill 1818.
Transsumt nf Erotocollet, hållet yti Riksens Ilo glo/l.
Ständers Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskott, vid Urtima Riksdagen i Stockholm, den 28 Aprill 1818.
Uti ProtocollsUtdrag af den i5de sistlidne Aprill, ankommet till Ptiksens Högiofl.
Ständers Allmänna Besvärs- ooh Ekonomiutskott den 24de i samma månad, har Högvördige Prästståndet, hvarmed Hedervärda Bondeståndet uti en sednare expedition sig äfven förenat, anmodat Utskottet, att skyndsam - N:r 113.
Vördsamt Memorial ! 774 Ecsv. och Ekon.
Betänk anden. ligen tillställa Högloft.
Ridderskapet och Adeln samt Yällofl. BorgareStåndet hvar sitt exemplar af Utskottets under den % nästlidne Januari till Respectiva Prest- och BondeStånden aflåtna yttrande, äfven den af Välbemäldta Stånd gjorda remiss af Prosten m. m.
Herr Doctor Stenhammars Memorial, angående saknad eller fördröjd verkställighet af Kongl. Maj-.ts och Riksens Ständers vidtagna beslut, uti åtskilliga, Rikets inre hushållning rörande, ämnen.
Utskottet finner, sig väl hafva handlat i fullkomlig enlighet med Grundlagen, då det, i följd af RiksdagsOrdningens 44 §• endast till de remitterande Stånden aflemnat ofvan» nämnde Utlåtande.
Men, då Respectiva Prestoch BondeStånden nu först, ehuru så lång tid förflutit, meddelat sin begäran om Cornjnunication roed de öfriga Stånden, har Utskottet ansett sig icke böra densamma förvägra 3 utan får härhos vördsamligen bifoga en afskrift af berörde yttrande, till den åtgärd, hvartill Högloft.
Ridderskapet och Adeln, samt Vallofl, BorgareStåndet, enligt ofvan anförde I,agens rum, kunna sig befogade finna.
Stockholm den x Maj 1818.
(Den Sberopade Handlingen finnes förut tryckt under N:o 6 i denna Samling sid. 64.)
Tm fullgörande af Högvördige PrestStån - Besv. och Ekon.
Ectankanclcn, dets anmodan tinder den 15 sistlidna Aprill, hvarmed Hedervärda BondeStåndet, tinder den 2*5 i samma månad, sig förenat, har Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet under denna dag till Höglofl.
Ridder-kapet och Adeln samt det Vällofl.
BorgareStåndet expedierat hvar sin afskrift af dess under den lg sistlidne Januari afgifna utlåtande öfver Prosten Herr Doctor Stenhammars Memorial, angående saknad eller fördröjd verkställighet af Kongl. Maj:ts och Riksens Ständers vidtagne Beslut uti åtskilliga Rikets inre hushållning rörande ämnen.
Ehuru Utskottet ansett sig icke böra i så måtto vägra fullgörandet af de Respectiva Prest- och BondeStåndens nu meddelade begäran; kan det likväl icke förändra sin öfvertygelse, att hafva laglikmätig! förfarit, då det endast till välbemäidta Ständ, hvilka nämnde Memorial remitterat, återlemnade detsamma, jemte anmälan af de skäl, som hindrade Utskottet, att det till någon åtgärd upptaga.
Utskottet får derom vördsamt erinra, att den af Högvördige PrestStåndet åberopade RiksdagsOrdningens 44 §. innehåller 2ne serskildta Stadganden, det ena : då någon Konungens Proposition, äfvensom uti RiksStånden väckte allmänna frågor blifvit af behöriga Utskott till utredande upptagne, i hvilket fall ett exemplar af Utskottens yttrande må hvarje
Stånd tilldelas ; det andra åter, som här inträlFar : enär Utskott ' ill ^ återlemna något ifrån ett eller flera Riks - 776 Bmi. och Ekon.
Stånd remitteradt mål, såsom till dess befattning ej hörande, då stadgas med uttryckliga ord : att Utskottet bör afgifva sitt utlåtande till clet eller de Ständ, som remitterat, samt derefter afbida samtliga Ståndens, eller, i händelse af bristande pluralitet, ConstitutionsUtskottets yttrande, under hvilket Utskott målet anses höra.
Då Hare månader förflöto, utan att någon så beskaffad återremiss i detta hänseende förspordes, i följd hvaraf Utskottet, utan att handla emot Constitutionen, ej kunde ytterligare upptaga detta Memorial: ansåg Utskottet, ehuru det ingalunda var dess pligt, sig böra enligt bifogade ProtocoIlsUtdrag vidtaga den enda utväg, som stod i dess magt, för att öppet för en hvar, som vill göra Utskottet rättvisa, ådagalägga, att det icke undandragit sig eller underlåtit något, för att kunna målet i laglig ordning behandla.
Af denna recit om sakens förhållande ifrån dess början till dess nu ägande skick, lära Respectiva Prest- och BondeStånden nogsamt intaga, att Utskottet i allo fullgjort sin skyldighet.
Men för det närvarande linner Utskottet sig icke kunna lemna något ytterligare utlåtande i sjelfva hufvudsaken, och än mindre öfver några af dess delar, eller hvad sorn vid dess återremiss blifvit tillagdt och förklaradt, förrän samtlige BiksStånden lemnat sitt utlåtande, hvarthän de anse målet höra, hvilket Utskottet får härmedelst Best), och Ekon.
Betänhanden. vördsamt tillkännagifva.
Stockholm den i Maj 18x8.
Stcinders Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskotts Plenum vid Urtima Riksdagen i Stochholm den 25 Mars 1818. § 4- Herr Grefven och Ordföranden trodde sig böra erinra Utskottet om det ännu besynnerligare förhållande, som inträffat med Herr Doctor Stenhammars uti Högvördiga PrestStåndet den 5 Januari gjorda Motion rörande saknad eller fördröjd verkställighet utaf Kongl.
Majrts och Riksens Ständers fattade Beslut.
Sedan detta Memorial utaf Respectiva Prest- och BondeStånden blifvit till Utskottets åtgärd remitteradt, återlemnade Utskottet, enligt RiksdagsOrdningens 44 §• ^et* samma, såsom sin befattning ej tillhörande, hvarom nämnde 2ne Stånd uti afgångna Memorialer, under den 19 och 21 sistlidne Januari, underrättades.
Sedermera har Högvördige PrestStåndet, under den 9 Februari, och Hedervärda BondeStåndet under den 27 Januari, nämnde Memorial till Utskottet återremitterat, men från de öfriga 2ne Respectiva RiksStånden har intet utlåtande, ehuru så lång tid förflutit, blifvit förspordt.
Och då Utskottet, enligt ofvan citerade Grundlagens rum, icke får ytterligare upptaga detta mål, förrän Respectiva RiksStåndens plu - Besv. och Ekon, Utsk.
Betänanien. ralitet, eller i vidrigt fall, Höglofl.
ConstitutionsUtskottet deciderat, hvarthän målet bör höra, ansåg Herr Grefven och Ordföranden Utskottet böra vidtaga någon utväg, för att ådagalägga sin oskuld uti en sådan utdrägt, hvilket vöre så mycket mera i sin ordning, som Memorialets Författare uti sitt vid återremissen bifogade anförand*, ej mindre för ds Respectiva RiksStånden, än genom trypkning för hela Allmänheten, öppet insimulerat den tillvitelsen, att Utskottet med lamhet behandlat saken: en tillvitelse, som Utskottet väl bäst kände icke vid en med Grundlagen så enlig åtgärd bordt framföras, men som i detta allmänna skick betraktad, fordrade vederläggning, för att ej gifva rum till ytterligare tadel.
Efter muntlig öfverläggning härom, och under Utskottets förklarade fulla bifall till Herr Grefvens och Ordförandens framställning, beslöts, att vänligen anmoda Utskottets äldsta Ledamöter af pögvördiga Prestoch Hedervärda RondeStånden, Herr Prosten Ferlin och Riksdagsfullmägtigen Nils Månsson, hvilka Ledamöter ock härtill lernnade sitt bifall, att hos sina Respectiva Stånd efterhöra förhållandet och framföra orsaken, hvarföre Utskottet ser sig hindradt, att detta mål till någon åtgärd företaga.
N:r 115.
U'tsk'
Eetänkanden. 779 och Ekonomiutskotts förnyade Utlåtande öfver sökta ändringar uti nu gällande Författningar om S kjutsningsskyldigheten m. m.