Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Verken anfört till ett närmare utredande af de serskilda förhållanden, som, enligt Rikets Ständers underd. skrifvelse af den 17 Mars i83o, ega rum dels med åtskilliga städers jord, som hittills varit befriade från deltagande i Båtsmanshållet, dels ock med köpingarne och deras innehafvande jcrd; hvarvid, med ledning af hvad nämnde Embets-Verk derom upplyst, Rikets Ständer funnit godt, för deras del, besluta: att, för ali inom Stockholms och öfrige städers staquet varande jord, som icke är till tomter Expeclitions-TJtshotteis Förslag till tind.
N-0 188. indelad, skall bevillningssumman sammanläggas med den för städernes hus och tomter, och samma jord såmedelst deltaga i roleringen, och att till stadsjord, underkastad serskild ordinarie rotering, endast må hänföras den, utom städernes nuvarande barriére belägna, dem tillhöriga fundations-, donations- eller sjelfegande jord, som är ständig rotering underkastad, på hvilket sätt den till Rörstrand hörande jord, likasom Stadshagen och Långholmen skola i ordinarie Båtsmansbållet med städerne deltaga; att städerne Fahlun och Östersund endast för hus och tomter samt borgerlig rörelse, men ej för innehafvande jord, komma att bidraga till städernes Båtsmanshåll; samt att åter Sala, Marstrand och Waxholm skola från rotering helt och hållet vara frie; dock komma sistnämnde 3:ne städer samt Fahlun att åtnjuta berörde förmoner, endast så länge de dertill föranledande orsaker fortfara.
Beträffande deremot städerne Borås och Borgholm, hafva Rikets Ständer icke kunnat dela de förvaltande Verkens, på anförda skäl, yttrade åsigt, dels att, utaf de Borås stad fordom underlagde 32i förmedlade hemman, 291 mantal, sorn genom Kongl. Brefvet den 8 Julii 1795 Blifvit befriade från allt annat deltagande i anskaffandet af stadens båtsmän samt deras legande, lönande och utredande, än att, i likhet med hvad från äldre tider vanligt varit, till understöd i stadens Båtsmanshåll, årligen betala åtta daler silfvermynt med 2 R:dr 32 sk.
Banco, ingalunda kunde, endast genom utgörande af denna ringa afgift till staden, tilläggas egenskap och namn af stadsjord, samt att dessa hemman med tillydande ego-områden följaktligen icke kunde eller borde tagas i beräkning vid fördelningen af båtsmanshållet på städernes jord, utan Borås stad från utgörande af båtsmansrotering för nämnde hemman befrias samt stadens roterings*skyldighet således inskränkas till den behållna stadsjorden, uppskattad till 6* mantal, dels att, då den roterings-skyidighet ofvannämnde hemman, i följd af deras oprivilegierade natur, borde vidkännas, icke kunde anses vara genom förrberörde penningebidrag fullgjord, omförmälde 29J mantal borde, på sätt som redan skett med mantal af de hemman, som före indelnings-tiden vöre lill understöd i stadens Båtsmanshåll anslagne, men sedermera staden frångått och blifvit insatte i soldatiotar vid Elfsborgs Regemente, i vanlig ordning indelas lill ständigt knektehåll vid Regementet i orten, hvaraf åter skulle blifva en följd, att afgiften till Borås stad komme att upphöra, dels oek att hädanefter, lika sorn hittills, någon rotering icke måtte Borgholms stadsjord, i anseende till dess ringa värde, åsättas.
Det är nemligen, i Expeditions-Utskottets Förslag till und.
N-o 188. 34i afseende å den förra, eller Borås, upplyst, alt de staden frånskiljde ac)| hemman, hvarom fråga är, på det salt understödja staden i Båtsmanshållet, att till staden erlägges 1 R:dr Z2 sk. årligen af hvarje helt heraman; och då desse hemman således i utgörandet af stadens!
Båtsmanshåll i sjelfva verket deltaga, utan att dock, på sätt af de förvaltande Verken äfven blifvit antaget, kunna anses, genom nämnde ringa afgift, hafva fullgjort den roterings-skyldighet, de, i följd af sin oprivilegierade natur, böra vidkännas; då, vid berörde förhållande, den omständighet, att hemmanen numera kommit utur stadens ego och utgöra allmänna besvär å landet, efter Rikets Ständers öfvertygelse, så mycket mindre kan anses hafva förändrat deras egenskap af stadsjord, så vidt Båtsmanshållet angår, sorn de, genom 1683 års Kongl.
Bref förklarats böra under stadens Båtsmanshåll förblifva, på grund hvaraf något deltagande i knektehållet ej heller blifvit dem ålagdt; då, i följd af det redan fattade beslut om en ny allmän fördelning emellan städerne.af Båtsmanhållet, titan hinder af den befrielse derifrån, eller det inskränktare deltagande i detta ottus, som genom Kongl.
Resolutioner vissa städer medgifvils, något afseende icke lärer böra fästas å stadgandet i 1664 års Kong!.
Bref, att Borås, med förskonande från utskrifning och rotering för hemmanen borde utgöra en båtsman för hvarje fem gårdar; och då, genom antagande af föuslaget att indela dessa hemman till ständigt knektehåll vid Regementet i orten, endast en opåräknad och af behofvet icke påkallad tillökning i knektehållet, på städernes bekostnad, skulle uppkomma, anse Rikets Ständer, att ifrågaställde hemman böra till Båtsmanshållet roteras; äfvensom Rikets Ständer, hvad Borgholm angår, ej funnit något skäl, hvarföre denna stad, för dess egande jord, ehuru ringa den ock må vara, skulle från rotering befrias.
På grund häraf hafva Rikets Ständer funnit de Borås stad frånskiljde ofvanberörde hemman, lika med stadens ännu be hållna 6| mantal stadsjord, böra vid fördelningen af Båtsmanshållet på städernes jord tagas i beräkning, deraf dock upphörandet utaf hemmanens afgift till staden kommer att blifva en följd; samt alt Borgholm äfven för dess innehafvande jord bör i Båtsmanshållet dellaga.
Till följd af de upplysningar Embets-Verken meddelat angående köpingarne, hafva Rikets Ständer ansett dessa böra vid den föreslående regleringen af Båtsmanshållet tills vidare upptagas och beräknas på följaude sätt, nemligen: 1:0 för så väl innehafvande jord, som förhus och tomter samt för borgerlig rörelse: Gamleby, Bjurvik, Båtstad och Mönsterås, dock, hvad den sistnämndes jord beträffar» endast för den det 34* Expeditions-Utskottels Förslag till und.
Skri/velse IV:o 188. deraf, eller aTTj mantal, som äro oroterade; 2:0 allenast för
Inis och tomtet och för borgerlig rörelse: Almvik, Valdemarsvik, Figeholms, Paskala viks, Pataholms, Döderhultsviks, Bergqvara, Mörbylånga, Malmköping, Arvika, Hellestad, Motala, Ljungby, Haparanda, Trelleborg, Christianopel och Ronneby köpingar, utan att för de 2:ne sistnämnde något undantag bör ega rum, ehvad E. K. M. i Nåder skulle täckas gilla Rikets Ständers beslut om upphörande af den befrielse Carlskrona, under hvilken desse köpingar lyda, hittills åtnjutit eller icke; och 3.‘o endast för hus och tomter:
Ullasjö, Tällingen och Maden; hvaremot Wernamo och Tyksmark, såsom icke varande köpingar, icke lära vid fördelningen af Båts» manshållet kunna komma i fråga; börande i öfrigt den grund antagas, att köpingar, hvilka lyda under städerne, skola för sin egande, å landet icke roterade jord, för hus och tomter och för borgerlig rörelse deltaga i den stads Båtsmanshåll, hvarunder hvarje köping hörer, men de af stad oberoende köpingar derföre serskildt roteras, till hvilken sistnämnde dass Christianopel och Ronneby böra hänföras, i händelse Carlskrona stads hittills åtnjutna befrielse skulle komma att fortfara.
Vidare hafva de förvaltande Verken, vid det förhållande, alt, enligt från Drätsel-Commissionen i Stockholm infordrad calcul för år 1820 till och med 1824» kostnaden för den effectiva båtsmansstyrka Stockholm underhållit uppgått till 45 R:dr för hvarje båtsman, samt öfverstigit vacance-afgiften för en båtsman i öfrige städer, ansett att, vid en, efter rättvisa grunder, anställd jemförelse emellan Båtsmanshållet i Stockholm och öfriga städer, äfven borde tagas i beräkning till huru stort belopp kostnaden för Underhållet af en båtsman i Stockholm öfverskjuta den i öfriga städer för hvarje karl erlagde vacance-afgift; dock, som i detta fall «n af behofvet icke påkallad, men till betydlig vidlyftighet ledande jemkning äfven skulle ega rum emellan förstnämnde släder, hvilkas vacance-afgift utgått efter markegång, och således varit olika i serskilda orter; samt den anmärkta skilnaden emellan underhållet af en båtsman i Stockholm och öfriga städers vacance-afgift, hvilken senare, efter hvad Rikets Ständers underd. skrifvelse innehåller, understundom uppgått till 4° och derutöfver, i Rikets Ständers tanka, är alltför obetydlig, för att förtjena något afseende, vid betraktande af den lindring uti ifrågavarande onus, som Stockholm, jemfördt med andra städet och i förhållande till dess förmåga att draga båtsmans-rotering, må - Expeditions-Utskottets Forslag till lind.
Skrifvelse N.-o 188. 34? ste anses hafva hittills åtnjutit; alltså hafva Rikets Ständer ansett, att ifrågaställde skilnad icke må vid den blifvande regleringen tagas i beräkning.
Sedan uti Rikets Ständers underd. skrifvelse blifvit föreslaget, dels alt den del af slädernes jord, som före 1827 års utgång blifvit till Kyrkor, fromma stiftelser eller Ecclesiastike och Civile Tjenstemäns aflöning disponerad, borde lill extra Båtsmanshåll roteras, dels ock, att till den jord, som skulle till ordinarie Båtsmanshåll indelas, jemväl borde räknas den säterijord, som tilläfventyrs kunde vara någon stad tillslagen och hvilken genom en sådan öfverlåtelse syntés hafva antagit egenskapen af annan stadsjord; så hafva de förvaltande Verken, uti deras underdåniga Utlåtande anmärkt, att de till kyrkor upplåtne lägenheter, som af Capellaner och Klockare bebos, äro genom en allmänt gällande Lag, Kongl. Brefvet den 3o Maji 1826, från så väl ordinarie som extra rotering befriade, hvarföre sådarie, inom städernes område belägne jordlägenheter, efter Embets-Verkens tanka, ej heller borde rotering åläggas, hvilket, enligt Instructionen för Roterings-Commissionen af den 20 December 1825, §. 3, jemväl gällde i afseende på den milda stiftelser anslagne jord, som, efter skattläggningsgrunderne, icke uppginge till -j^dels mantal; samt att, i händelse säterijord blifvit af Staten tillbytt eller inlöst, samt derefter lill någon stads understöd i dess allmänna behof donerad, hade den väl, på sätt Rikets Ständer anlaeit, vunnit egenskapen af annan vanlig stadsjord, och vore i detta full ordinarie rotering underkastad; men, om åter säterijord, vid eller efter städernes grundläggning, är vorden af dem sjelfve förvärfvad, ansågo Embets-Verken densamma icke kunna af städerne innebafvas med mindre rätt, än Frälsemannen vid afslåendet egde, samt följaktligen, såsom af privilegierad natur, lika med den, som till Kyrkor, fromma Stiftelser samt Civile och Ecclesiastike Tjenstemäns aflöning anslagen blifvit, icke vara ordinarie utan blott extra rotering underkastad.
I anledning häraf och på de skäl, som de förvaltande Verken anfort, hafva Rikets Ständer, för deras del, beslutit, att ifrån den föreslagna extra roleringen af den del af städernes jord, som är Kyrkor, fromma Stiftelser samt Ecclesiastike och Civile Embetsman anslagen, böra undantagas de lägenheter, som af Capellaner och Klockare bebos, äfvensom dea milda Stiftelser anslagne jord, hvilken icke uppgår till yjtdels man - 344 . Expeditions-Utskoltels Förslag till und.
Skrifvelse N.-o 189. tal, samt att sådan inom städernes områden varande säteri-jord, som vid eller efter städernes grundläggning blifvit af dem sjelfve förvärfvad, ej må annorledes än till extra Båtsmanshåll indelas; i sammanhang hvarmed Rikets Ständer jemväl gillat de förvaltande Verkens tillika gjorde och med Rikets Ständers å förra Riksdagen fattade beslut öfverensstämmande underd. hemställan, att den år 1811 tillkomna extra rotering af städernes jord, hvilken på de flesta ställen omfattat sådan stadsjord, som, lill sin natur oprivilegierad, varit och är af egenskap att höra draga ordinarie rotering, och sålunda icke bort med extra rotering beläggas, skall lill all kraft och verkan upphöra, så att deraf något hinder för verkställigheten af ifrågavarande reglering icke må uppstå.
Hvilket allt, i anledning af E. K. M:s högstberörde Nådiga Skrifvelse jemte hvad i öfrigt rörande detta ämne förekommit, Rikets Ständer få i underd. anmäla.
Stockholm den 7 November 1834*' N:o 189.
Uppläst och godkäsdt hos Ridd. och Adeln den 6 Nov. 1834.
Preste-Ståndet den 6 — —
Bor gare -Ståndet den 6 — — Bonde-Ståndet den 7 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i fråga om priset på det krutj som från Kronans förråd Utlemnas.
N:ris 98 & 27^0 S. A. K.
Vid öfvervägande af hos Rikets Ständer gjord framställning om nedsättning i priset å det krut, sorn från Kronans förråd till Bergverksnäringens idkare utlemnas, hafva Rikets Ständer funnit, att orsaken till det nu varande höga pris på krut härleder sig ifrån det för salpeter stadgade lösningspris, som, till uppmuntran af salpeternäringen, blifvit bestämdt till ett vida högre belopp, än denna vara gäller i handeln; men då det synes Expeditions-ll[skoltets Förslag till und.
Skrifvelse N.-o 190.
345 icke vara vält vist, alt bruksnäringen eller den enskilde, sorn förbrukar krut, genom ett högre pris å varan skall vidkännas de utgifter, som anses nödiga för upphjelpandet och vidmagthållandet af salpeterproductionen, samt ej heller, att för bergskrutet skall betalas lika mycket, som för det i tillverkning något dyrare krigskrutet; få Rikets Ständer hos E. K. RI. i underd. anhålla, att försäljningspriset å krut årligen må varda bestämdt till det belopp, som krutet af de serskilda slagen kostar Kronan, men med afdrag af skilnaden emellan salpeterns lösningspris och dess medelvärde i handeln under föregående året, eller det, hvartill den kunde införskrifvas, i fall salpetern vöre, emot^ erläggande af i5 procent af värdet i tull, till införsel i Riket tillåten.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 7 November 1834- N:o <90.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 6 Nov. 1834.
Preste-Ståndet den 6 —•
— Borgare-Ståndet den 6 — —< Bonde-Ståndet den 7 — .— Rikets Ständers underdåniga Skrifvelsej i anledning af verkställd granskning af de vid sista Riksdag beviljade Extra Statsanslag för Försvars-Verket till lands samt till fullföljande af Garnisons-Sjukhus- och utdra Lif-Gardets Casern-byggnader.
N;o a5i.) S. A. K.
Vid den af Rikets Ständer, genom deras Stats-Utskott, verkställda granskning af räkenskaperne öfver de vid sista Riksdag beviljade Extra Statsanslag till Försvars-Verkets till lands iståndsättande, till fullföljande af Garnisons-Sjukhuset samt till a:dra Lif-Gardets Casernbyggnad, hafva Rikets Ständer inhemtat, att de vid Norrtelje Gevärs-Factori för E. K.
M:ts och Kronans räkning förfärdigade gevär äro omkring 3 R:dr dyrare än de, som vid Huskvarna Factori tillverkas, hvadan Rikets Ständer ansett sig böra hos E. K. M. i underd. anhålla, att, så vida den betydliga Bih. till R.
Prot. 10 Sami. 1 Afd. 44 346 Expeditions-TJ tskottets Förslag lill und.
N-o igo. skilnaden i prisen icke skulle härleda sig ifrån gevärens olika godhet, sådana anstalter måtte, ora möjligt, vidtagas att gevärstiilverkningen vid Husqvarna varder utvidgad, hvarigenom, åtminstone till uågon del, torde kunna undvikas att anlita Gevärs-Factoriet i Norrtelje.
Hvarförutan och då vid genomseendet af de till Carlsborgs Fästningsbyggnad hörande räkenskaper Rikets Ständer funnit, att en Jakt blifvit för i,4oo R:dr inköpt, utan att det i den qvitterade räkningen åberopade, med säljaren afslutade Contract blifvit densamma bilagdt, och ett dylikt förhållande på flere ställen uti dessa räkenskaper eger rum; Rikets Ständer få lios E. K. M. i underd. anhålla om den erinran till vederbörande, att, der upphandlingar göras på grund af Contract, detta document ovilkorligen bör antingen i original eller vidimerad afskrift räkenskaperne biläggas.
I öfrigt hafva de reviderade räkenskaperne för ofvannämnde Extra Statsanslag befunnits i behörigt och fullständigt skick, samt några sådana omständigheter vid granskningen icke förekommit, som till serskild anmälan hos E. K. M. kunnat föranleda, hvilket Rikets Ständer få härmed i underd. tillkännagifva; skolande Rikets Ständer, i afseende på revisionen af Extra Statsanslaget för Försvars-Verket till sjös, framdeles med serskildt underd.
Utlåtande inkomma.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm 7 den November 1834* N:o 191.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adela dea 6 Nov. i834- Preste-Ståndet den 6 — — Borgare-Ståndet den 6 — — Bonde-Ståndet den 7 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af väckt fråga om rättighet för städernes Embets- och Tjenstemän att deltaga uti Civil-Statens Pensions-Inrättning. fStatsUtsk.
N:o 27g.) S. Å. K.
Sedan frågan om Städernas Tjenstemäns delaktighet i Civil-Statens Pensions-Inrättning varit föremål för Rikets Ständers öfverläggningar, så Expeditions-XJtskotlels Forslag till tind.
Skrifvelse N.o 1Q1, 347 väl vid 1823 som 1828—i83o årens Riksdagar, hafva jemväl vid innevarande
Riksmöte framställningar blifvit gjorda derom, att Magistrater och städernes Tjenstemän, utan undantag, måtte uti berörde Inrättning få deltaga.
Rikets Ständer, som ansett något hinder icke möta för ärendets återupptagande, hafva detsamma till pröfning å nyo förehaft; hvarvid Rikets Ständer, i anseende till flere dervid uppstådde vigtiga betänkligheter, icke funnit skäl bifalla omförmälde framställningar i deras vidsträckta syftning, eller att städernes Magistrater och Tjenstemän utan undantag skulle i Inrättningen vinna inträde; hvaremot och då ett annat förhållande företer sig med städernes Borgmästare, hvilka kunna jemföras med Statens Tjenstemän i det, att de af E. K.
M. till deras sysslor utnämnas, alt de dervid qvarblifva, så vida cle icke genom eget förvållande eller begifvande afgå; att de vanligen i yngre åren varit anställde i något af Rikets Collegier eller Embets-Verk samt sålunda kunna begagna den i Pensions-Reglementet raedgifna rättighet att, emot stadgade afgifter, få beräkna sig Extra-Ordinarie tjenstgöringen till godo, och att någon annan olikhet inom denne Tjenstemanna-Corps icke förekommer, än som angår deras fördelande i serskilde Pensions-Classer; samt i betraktande derjemte af vigten deraf för Sam^ ballet, alt Borgmästare-sysslorne bestridas af skicklige och kraftfulle män, Rikets Ständer ansett billigheten fordra, att
Staten i sin mon bereder utväg för dessas bergning på gamla dagar, samt vid deras bortgång lemnar något understöd åt deras efterlemnade enkor och barn.
Såsom vilkor, hvarpå bemälde Tjenstemän kunna erhålla delaktighet i Civil-Slatens Pcnsions-Inrättning, hafva Rikets Ständer trott böra antagas: att alla nuvarande
Borgmästare må ega sig öppet lemnadt att i Inrättningen ingå eller delaktigheten i densamma sig afsäga, men att deremot alla, som en gång ingått samt de som, efter Borgmästare-gradens upptagande i Civil-Statens Pensions-Inrättning, till Borgmästare utnämnas, utan undantag böra, lika med hvarje annan Civil Tjensteman, vara plfgtige att i Inrättningen deltaga och stadgade afgifter erlägga; att Borgmästare, sa väl de nuvarande, hvilka vilja uti PensionsInrättningen ingå, som de framdeles blifvande, icke kunna i Inrättningen få deltaga på bättre vilkor, än som för Civil-Statens personal blifvit föreskri f ne; och borde således de, hvilka nu vilja inträda, erlägga retroactiva afgifter, nemligen de, som innehade Borgmästaretjenst år 1826, eller, då Pensions-Inrättningen vidtog, från samma års början, och der åter, 348 Expeclitions-UIskoltets Förslag till und.
Skrifvelse N.o 1QI. hvilka sedermera till Borgmästare blifvit utnämnde, frän det års början, då de till tjensten utnämnas; börande så val dessa retroactiva, som de årliga afgifterne utgå efter den grund, som för Inrättningen nu är gällande eller framdeles stadgas; att, vid blifvande Borgmästareledigheter, löne-inkomstem under 3:ne så kallade liggemånader skulle Pensions-Inrättningen tillkomma; att begrafningshjelps innehållning å Borgmästarnes lonevilkor bör ega rum för Civil-Statens Pensions-Cassas räkning, med rättighet för dem, som erhålla Pension, alt, i likhet med hvad för andre delegare är stadgadt, vid frånfälle från Pensions-Inrättningen utbekomma begrafningshjelp; likväl och med hänsigt dels till olikheten i Borgmästarnes lönevilkor, dels dertill, att Borgmästare icke hafva löner å Rikets Stat, hafva Rikets Ständer trott alt så beskaffad nådårsbesparing vid Borgmästares afskedstagande borde bestämmas till |:delar af det årliga pensionsbelopp, innehafvarne ega att påräkna, samt denna till Pensions-Cassan ingå utan sammanblandning med Stats-Verket eller dess medel; äfven som slutligen att, då Stockholms Magistrat har en egen Pensions-Inrättning förden vid densamma anställda större personal och alltså vid detta tillfälle icke behöfver tagas i betraktande, Rikets Ständer ansett lämpligast vara det classificationen borde upprättas på det sätt, att Borgmästare i Götheborg, samt i irsta, 2:dra och 3:dje classernes städer uppföres i Pensions-Reglementets 3:dje dass, der pensions-beloppet är 5oo R:dr, att
Borgmästare i 4:de classens städer uppföres i 4-‘de classen med 4oo Rrdrs pension, samt
Borgmästare i 5:te classens städer i 5:te classen af Peusions-Reglementet med pension af 3oo Rrdr.
— Under iakttagande af dessa allmänna föreskrifter och vilkor, samt hvad gällande Reglementen i öfrigt innehålla, anse Rikets Ständer Borgmästare, utan Civil-Statens förnärmande, kunna och äfven skäligen böra vinna inträde i Civil-Statens Pensions-Inrättning; och få Rikets Ständer alltså hos E. K. M. i underdånighet anhålla om vidtagande af de åtgärder, hvarigenom bemälde
Tjenstemän må för sig sjelfve samt enkor och barn beredas delaktighet i mera nämnde PensionsInrättning.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 7 November 1834- Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse N.-o igz. 349 N:o 192.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 10 Nov. 1834.
Preste-Sländet den 10 — — Borgare-Ståndet den 10 — — Bonde-Ståndet den 10 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i fråga om åko- och besittnings-rätten af Kyrkohemmanen i Halland (Stalsoch Oeconomie-Utsk.
N:ris 22 och 3i). S. A. K. Sedan Rikets Ständer vid sista Riksdag funnit, å ena sidan, att frågan, huruvida de i Halland befintlige Kyrkohemman tillhörde E, K. M. och Kronan eller Kyrkorne, icke vore i allmänhet afgjord och bestämd, samt, å den andra, att det vore af största vigt både för Staten, Kyrkan och den enskilde medborgaren att denna eganderätt blefve pröfvad, emedan deraf berodde, icke allenast huruvida Staten eller Kyrkan vore rätter egare till ett betydligt antal af de inom Halland befintlige hemman, än äfven om nuvarande åboer hade å samma hemman enahanda besittningsrätt, som å Kronojord i allmänhet, eller endast voro att anse såsom Kyrkans arrendatorer, på hvilken utredning rättigheten att till skatte lösa dessa hemman åter hvilade och derföre, uti skrifvelse af den 28 September 1829 hos E. K. M.. i underdånighet anhållit, att, före pröfningen af sig yppande frågor om skatteköp å Kyrkohemman i Halland, vid vederbörlig domstol måtte varda i laglig ordning undersökt och pröfvadt, huruvida Kronan eller Kyrkan hade jordegande-rätten, och alt, såsom följd deraf, jemväl måtte förklaras, att de uti administrativ väg redan vidtagna beslut icke voro hinderlige för eganderättsfrågors upptagande och afgörande i tvisteväg; men E. K. M., genom Resolution den 9 Jnlii i83o, af anförda orsaker, härtill icke i Nåder bifallit; så hafva vid innevarande Riksdag framställningar å nyo blifvit hos Rikets Ständer gjorda om åtgärders vidtagande, för att bereda åt åboerne en mera säker besittningsrätt af ifrågavarande hemman, samt i öfrigt rättighet att desamma till skatte lösä.
Efter öfvervägande så väl af hvad till stöd för berörde framställningar är vordet anfördt, som ock af de upplysningar, hvilka innefattas i det Betänkande, som Rikets Ständers Stats- samt Allmänna Besvärs- och Oeco - 35o Expeditions-Ulskoltels Förslag till und.
Skrifvelse N-o 1q3. nomie-Ulskott, efter företagen vidlyftig undersökning, vid sistaRiksdag gemensamt i ämnet afgifvit, hafva Rikets Ständer ansett skälig anledning vara till den förmodan, att åtminstone flere af de så kallade Halländska Kyrkohemmanen äro sådane, hvartill Kronan rätteligen har egande- och dispositions-rätt, och hvilka följaktligen böra bortstädjas af Kronan samt kunna af enskilde till skatte lösas, med bibehållande af de onera och skatter, som till Kyrkorne och Preslerskapet blifvit anslagne.