Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Med anledning af hvad Utskottet nu anfört, får Utskottet vördsamt tillstyrka Rikets Ständer att med bifall till Kongl. Majlis ifrågavarande Nådiga proposition besluta, att åt Hans Kongl. Höghet Sveriges och Norriges Kronprins Carl Ludvig Eugene uppdraga att i Hans Majit Konungens namn, med full Konungslig makt och myndighet enligt Regerings-Formen föra Riksstyrelsen tilldess Kongl. Majit Sjelf kan med Den Högstes mäktiga bistånd blifva i tillfälle att Regeringen åter öfvertaga.
Reservationer: Af Herr Friherre De Geer, Louis:
".lag har med min röst inom Utskottet bidragit till dess fattade beslut att tillstyrka bifall å Kongl. Majits ifrågavarande
Nådiga proposition, men då jag icke gillar alla de skäl som i betänkandet finnas åberopade för alt ådagalägga Rikets Ständers befogenhet att ingå i pröfning af den framställda frågan, har jag sett mig nödsakad att i en reservation antyda den grund, hvarpå jag härutinnan stödjer min mening.
Sedan Konung Carl XIII antagit och besvurit
Norriges grundlag af den 4 November 1814, under förbehåll af Svenska Ständernas Konstitutionella rätt i de delar, som skulle medföra förändring eller jemkning i Sveriges Regeringsform, och i anledningderaf til!
Rikets Ständer vid 1815 års
Riksdag aflälit proposition om de nya konstitutionella förhållanden, som genom föreningen emellan Sverige och Norrige uppkommit, så hafva Rikets Ständer, på sätt ingressen till Riks-akten jemväl omförmäler, uttryckligen erkänt och bekräftat de med afseende å dessa konstitutionella förhållanden i Norriges grundlag införde stadganden; hvilka ock blifvit lagda lill grund för hela Riks-akten. 8 Konstitutions-Ulskoltets Memorial N:o 46.
Häraf föijer icke blott, att vår grundlags sladganden i sådana delar, deruti unionella förhållanden numera ingå, ej få tillämpas utan jemförelse med Riks-aklen, utan ock, att derest någon i Riks-aklen icke löst motsägelse skulle finnas emellan Svenska och Norrska grundlagarne angående unions-förhållanden, Norriges grundlag efter vanlig lag-tillämpning bör följas.
I fråga om de tillfällen, då Interims-Regering skall sammanträda, hänvisar Riksakten till såväl Sveriges som Norriges grundlagar, men om tiden för dess sammanvaro och styrelse lemnäs der ej fullt bestämda föreskrifter.
Dessa måste således sökas i de båda rikenas särskilda grundlagar.
Nu instämma väl dessa lagar deruti, att Siats-Råden skola vid Konungs sjuklighet öfvertaga Regeringen, men under det Svenska grundlagen för sådant fall icke föreskrifver
Riksdags sammankallande förr än efter tolf månader, så anbefaller deremot den Norrska, för samma fall, i 39 och 41 §§, alt Svenska och Norrska Siats-Råden skola genast sammanträda för alt gemensamt utfärda kallelse till Storting i Norrige och Riksdag i Sverige.
Och om det äfven kan medgifvas, att enär i berörde 39 § någon viss tid för Representanternas sammankallande ej blifvit bestämd, annan gräns lör tiden, inom hvilken kallelse lill Svensk Riksdag sednast bör utfärdas, ej linnes, än den i Svenska grundlagen bestämda, så äro dock Norrska grundlagens 39 och 40 §§, efter min uppfattning, deruti oförtydbara, att sådan kallelse, får ske förut, och att InterimsRegeringens styrelse ej må sträckas längre än intill dess Folkens Representanter hunnit om styrelsen förordna.
Härvid kan måhända göras den anmärkning, att Riks-aktens stiftare icke synas hafva insett någon så beskaffad skiljaktighet emellan rikenas grundlagar, som den af mig nu omnämnda, och att det medgifvande som skett till Norrska grundlagens fördel, således i detta fall tillkommit endast af förbiseende.
Men äfven med ett sådant antagande lärer väl icke någon uteslutande vigt få tillerkännas
Svenska grundlagens ordalydelse, utan här måste väl, den för lagtolkning i allmänhet gällande regel, att lagens grund och mening förnämligast afses, desto heldre tillämpas, som Riks-aklen icke för Sverige utgör någon grundlag.
Att åter den af Kongl. Majit föreslagna åtgärd låter förena sig med vår grundlags sannolikaste mening, för såvidt man till densamma kan af ofullständiga stadganden sluta, synes mig ådagalagdt i Hans Excellens Herr Justitie-Stats-Ministerns anförande till Slats-Råds-prolokollet; och jag finnér alltså, att Riks-akten, rätt tolkad, och med förenadt afseende å båda rikenas grudlagar, icke lägger hinder i vägen för Rikets Ständer att bifalla Kongl. Maj:ts Nådiga proposition.’’ Af Herr Friherre Paijkull, </. G., som anförde att hani såsom grundsats icke gillade Utskottets antydda mening att grundlagarne understundom kunna tolkas och icke alltid böra efter deras ordalydelse tillämpas, samt alt han ansåg §§ 39, 40, 91 och 92 icke hafva blifvit behörigen iakttagne.
Af Herr fVahlström : Af Riksdagsfullmäktigen P. Sahlström, som förklarade sig anse den al Kongl. Majit i Nåder föreslagna åtgärden icke vara förenlig med föreskrifterna uti 40 och 92 §§ regerings-formen.
Häruti instämde Riksdagsfullmägtigen Anders Janson från Wermlands Län. STOCKHOLM, tryckt hos Isaac Marcus, 1357.
Konstitutions-Utskottets Memorial JH 47.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 8 Okt. 1857, kl. 1 e. m.
Memorial till Rikets Ständer, i anledning af Riks-ståndens beslut rörande det af 'Konstitutions-Vtskoltet uti Memorialet
M 32 framställda förslag till ändring uti 43 § Riksdagsordningen, angående hemmans-egares represéntations-rätl.
Genom Konstitutions-Utskottet meddelade utdrag af samtliga Riks-ståndens Protokoll för den 30 nästlidne September, har Utskottet inhemtat, att det af Utskottet uti Memorialet M 32 framställda förslag till ändring uti 15 § Riksdagsordningen. angående hemmans-egares representations-rätt, blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Preste- och Borgare-stånden antaget att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, men deremot af Bonde-ståndet, förkastadt; och som dessa olika beslut icke kunna sammanjemkas, får Konstitutions-Utskottet den oförenliga skiljaktigheten till samtliga Riks-ståndens behandlande vördsamt anmäla, med hemställan derjemte till Bonde-ståndet, huruvida icke detsamma ville efter de öfriga tre Riks-stånden sig foga.
Stockholm den 8 Oktober 1857. lith. till K.
Prut. 1856 d 1857. 3 Sami. 16 Häft. STOCKHOLM, tryckt hos E, Westrell, 4857. Konstitutions-Utskottets Memorial JY3 48.
1 N:o 48.
Ank. till Exp.-Utsk. den 31 Okt. 1857, kl. 2 e. m.
Memorial till Rikets Ständer, i anledning af Riks-ståndens beslut rörande det af Konslilutions-Ulskoltel uti Memorialet JVs 34 framställda förslag bill ändring uti fl och 22 §§ Regerings-Formen, angående antalet af Högsta Domstolens ledamöter.
Genom meddelade utdrag af Riks-Ståndens protokoll för den 1 0:de och 14:de innevarande Oktober har Konstitutions-Utskottet inhemtat, att Ridderskapet och Adeln, Prestc-Ståndet och Borgare-Ståndet antagit alt oförändradt hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag Konstitutions-Utskottets uti Memorialet JY2 3-i framställda förslag till ändring uti 17 och 22 §§ Regerings-Formen, åsyftande förstärkning uti antalet af Högsta Domstolens ledamöter, samt att Bonde-Ståndet antagit såsom sin gemensamma tanke »Utskottets nämnde förslag med den ändring, att uti 17 § Regerings-Formen införes, att Konungens
Domsrätt skall uppdragas minst 12, högst l(i af Honom utnämnde lagkunnige män, i stället att Utskottet föreslagit: minst 12, högst 18 etc.»
Då trenne Riks-Stånd godkänt Utskottets^, förslag, som icke låter sig med Bondeståndets gemensamma tanke sammanjemkas, får Konstitutions-Utskottet den oförenliga skiljaktigheten till samtlige Riks-Ståndens behandling vördsamt anmäla, med vördsam hemställan derjemte till Bonde-Ståndet, att det ville sig efter de öfriga trenne Stånden foga.
Riksdagsfullmäktigen Johan Persson från Upsala län har velat tillkännagifva, att han icke öfvervarit detta Konstitutions-Utskottets beslut.
Prot. 1850 & 1857. 3 Sami. 17 Höft. 2 Konstitutions-Utskoltets Memorial M 43.
Auk. till Exp.-Utsk. den 31 Okt. 1857, kl. 2 e. m.
Memorial till Rikets Ständer, i anledning af Riks-ståndens beslut rörande del af Konslilulions-Ulslcollet uti Memorialet J\s 55 föreslagna tillägg vid 1 § 9 mom.
Tryck fr ihels-Förordningen, angående förebud mot eftertryck af utländsk skrift.
Vid föredragning af Konstitutions-Utskoltets Memorial JV2 35 med förslag till tillägg vid 1 § 9 mom.
Tryckfrihets-Förordningen, angående förbud mot eftertryck af utländsk skrift, hafva, enligt Konstitutions-Utskottet tillhandakomne utdrag af samtlige Riks-Ståndens protokoll för den 10:de och 14:de uti innevarande månad, Ridderskapet och Adeln, Preste- och Bonde-Stånden oförändradt antagit
Utskottets förslag att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, men Borgare-Ståndet till Konstitutions-Utskottet, såsom Ståndets gemensamma tanke, hänvisat den anmärkning, att det ifrågavarande tillägget borde erhålla följande lydelse: »Ar med främmande
Makt öfverenskommelse slutad om ömsesidigt skydd för bägge Makternas undersåtcr mot olofligt eftertryck i del ena landet af böcker och skrifter, sorn i del andra landet utgifvas, galle, vid i Sverige begången öfverträdelse deraf, hvad, i afseende å eftertryck af inhemsk skrift, stadgadt är»
Detta Borgare-Ståndets förslag är i så måtto mindre omfattande, än det af Utskottet framställda, som det förra försvarar mot intrång af eftertryck undersåter endast i det land, med hvilket särskild öfverenskommelse derom blifvit af Sverige ingången, hvaremot det sednare tilldelar det ifrågavarande skyddet åt medborgarne äfven i de länder, der den inhemska lagstiftningen, utan nå°;on särskild traktat med n • ••
O O * D Sverige, förbjuder eftertryck af Svensk skrift.
Och som en sammanjemkning af båda förslagen icke synes verkställbar, får Utskottet, den oförenliga skiljaktigheten till samtlige Riks-Ståndens behandlande vördsamt anmäla, samt derjemte vördsamt till BorgareStåndet hemställa, att Ståndet ville sig efter de öfrige trenne Riks-Stånden foga.
Riksdagsfullmäktigen Johan Persson från Upsala län bar velat tillkännagifva, att han vid detta besluts fattande icke i Utskottet närvarit.
Konstitutions-Utskottels Memorial JYs 50.
3 N:o 50.
Memorial lill Rikets Ständer, i anledning af Riks-ståndens beslut rörande del af Konstilulions-UIskottet uti Memorialet JV2 37 föreslagna tillägg •uti / § 4 mom.
Tryckfrihets-Förordningen, angående borgens ställande af Dagblads och Periodiska skrifters utgifvare.
Sedan, enligt Konstitutions-Utskottet tillhandakomne utdrag af Riks-Ståndens protokoll för den 10:de och 14:de uti innevarande månad, Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet antagit det af Konstitutions-Utskottet uti Memorialet JV2 37 föreslagna tillägg uti 1 § 4 mom.
Tryckfrihets-Förordningen, rörande skyldighet för utgifvare af Dagblad eller Periodiska skrifter att ställa borgen för böter, kostnad och skada, att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, men Borgare- och Bonde-Stånden samma tillagg förkastat, så får Konstitutions-Utskottet den mellan dessa Riks-Ståndens olika beslut befintliga oförenliga skiljaktigheten till samtliga Riks-Ståndens behandlande vördsamt anmäla, hemställande Utskottet derjemte vördsamt till Borgareoch Bonde-Stånden, att de ville sig med de tvänne andra RiksStånden förena uti antagande af Utskottets ifrågavarande förslag.
Stockholm den 23 Oktober 1857. i Konstitutions-Utskottets Memorial JW 51.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 31 Okt. 1857, kl. 2 «. ra.
Memorial till Rikets Ständer, med Voterings-pr opositioner rörande det af Konsiilulions-Utskollel uti Memorialet JVs 32 framställda förslag lill ändring uti 15 § Riksdags-Ordningen, angående Hemmansegares representationsrätt.
Sedan vid föredragning i Riks-Stånden af det af Konstitutions-Utskottet uti Memorialet 32 framställda förslag till ändring uti 15 § Riksdags-Ordningen, angående hemmansegares representationsrätt, förslaget blifvit af Ridd ers kape t och Adeln samt Preste- och Borgare-Stånden antaget alt hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, men af Bonde-Ståndet förkastadt, ocff samtlige Riks-Stånden derefter-, enligt Utskottet tillhandakomne protokolls-utdrag för den
Hide dennes, med vidblifvande af sina i frågan fattade beslut, laggt till handlingarne Konstitutions-Utskottets Memorial JY2 47, innehållande anmälan af den oförenliga skiljaktigheten uti Riks-Ståndens beslut, och hemställan till Bonde-Ståndet att sig efter de öfrige Riks-Stånden foga, så får Konstitutions-Utskottet, för frågans vidare grundlagsenliga behandling genom omröstning uti förstärkt Konstitutions-Utskott, vördsamt föreslå följande Votcrings-Piojjositioiiers
Den som vill, att det af Konstitutions-Utskottet uti Memorialet JV2 32 framställda förslag till ändring uti 15 § Riksdags-Ordningen, angående hemmansegares representationsrätt, skall hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, röste Ja; Den det ej vill,- röske Nej; Vinner Nej, är nämnde grundlags-ändrings-förslag förkastadt.
Stockholm den 2'3 Oktober 1857.
Komtitutions-TJtskoUetit Memorial N:o 52.
1 N:« f>2.
Ank. till Kxp. Utsk, den 3 Nav. 1857, kl. 3 e. m.
Memorial lill Rikets Ständer, med a/låtande om Kongl. Majlis Nådiga Proposition, angående ändring af' o och Ii §§ Regerings-Formen, i afseende å Stats-Radels sammansättning.
Till Konstitutions-Utskollet hafva Riks-Slånden deli 14 och 17 uäsllidne Oktober öfverkmnat Kongl. Majlis elen 6 i berörde månad gifna Kådiga Proposition lill Rikets Ständer, angående ändring af 5 och 6 §§ Regeriugs-Forinen, i afseende å Siats-Rådets sammansättning; varande den Nådiga Propositionen åtföljd af Utdrag af Protokollen öfver Jnstitie-deparlemenls-ärenden, haline i Statsrådet den 22 .Inni och G Oktober innevarande år:
Det åligger allisa Konstilutions—Utskottet, enligt 8 1 § Regerings-Formen, alf om ilen Nådiga Propositionen lill Rikets Ständer afgifva utlåtande.
, Då Propositionen redan är Riks-Ståndens ledamöter genom tryck (under N:o 126) meddelad, torde Utskottet icke behöfva förulsända någon särskild redogörelse för innehållet, med undantag af den föreslagna grundiags-textens anförande.
Den lyder: * Reg ering s-Formen: §. 5.
Ståls-Rådet skall beslå af Tolf Ledamöter, hvilka äga alt. alla der förekommande ärenden öfvervara: ej må fader och son elier bröder på en gång vara Ledamöter af Siats-Rådet.
Prof. 1856 åf 1857. 3 Sami. 18 Haft. 1 2 KomtUvtions-Utskotlels Memorial A:o 52. §. 6.
O Af Stats-Rådets Ledamöter skola Atta vara Chefer för hvar sitt Departement, nemligen:
Juslilie-stats-ministern — — — — — — — — — — — En för Eeklesiastik-departementet, samt En för Departementet för Allmänna Arbeten oeh Kommunikationsanstalter.
Den närmare fördelningen — —— — — — — — stadga.
Bland de Fyra Ståts-Råden ulan Departement böra minst Två hafva förvaltat Civil Beställning."
De grundiags-ändringar, hvilka den Nådiga Propositionen föreslår, afse (vänne anstalter, hvilka icke med hvarannan stå uti nödvändigt och oskiljaktigt sammanhang.
Redan vid Riksdagens början tillkänuagaf Kongl. Majit för Rikets Ständer Sin afsigt, alt föreslå de grundiags-ändringar, som erfordrades för inrättande af ett nytt slats-deparlenient, åt hvilket skulle uppdragas behandlingen af alla sådana lill slats-förvaltningen hörande ärenden, som anginge kommunikations-anstalterna och deras förbättrande.
Med anledning häraf uppgjorde Hans Excellens Herr Justitie-Statsministern, enligt hvad Stafsråds-prolokollel för den 22 Juni upplyser, förslag till berörde grundiags-ändringar, dervid Herr Justiiie-stals-ministern hemställde, att det nya departementet, under nanni af Departementet för Allmänna Arbeten och Konimunikalions-anstalter, skulle omfatta jemväl alla sådana af Staten bekostade eller understödda arbeten, som hade industriens befordrande lill ändamål, hvilken hemställan, af de! öfriga Sfals-Rådet i underdånighet tillstyrkt, blef af Kongl. Majit godkänd.
Förslaget om detta nya departements inrättande utgör den ena delen af den Nådiga Proposiiioneu.
Propositionens andra del afser tillökning af de icke föredragande eller så kallade konsultativa Stals-Rådens antal från (re till fyra, derom Herr Justitie-Statsministern väckt fråga, i det han, efter föregången rådplägning med Stats-Rådets öfriga ledamöter, i sitt lill nyssnämnda protokoll afgifna yttrande om det nya departementet, fästade Kongl.
Majlis uppmärksamhet på behofvet af en tillökning af jemväl de konsultativa Siats-Rådens antal med ett Stats-Råd, hvilken åsigt, af Stats-Rådets öfriga ledamöter enhälligt biträdd, blef af Kongl.
Majit gillad.
Konst itutioTis-Utskott et har icke någon väsentlig anmärkning att framställa mot de grunder, som för inrättandet af det nya stats-departementet blifvit i den Nådiga Pro» KonstUulions-Utiskottvts Memorial N:o 52. 3 positionen anförda.
Der hänvisas pä angelägenheten alt, sedan det med befolkningens lillvext och näringarnes framsteg tilltagande behofvet af förbättrade oell utvidgade koinmunikatjons-anslalter föranledt Kongl.
Majit att, utom andra framställningar i denna syftning, för Rikets Ständer framlägga eli omfattande förslag till jernvägs-anläggningar på Statens bekostnad, åt detina gren af stats-förvaltningen gåfves större enhet, än sorn under närvarande förhållanden kunde påräknas.
Då de företag, hvilka afsäge kommunikationernas befrämjande, vare sig lili lands eller i våra (alrika vattendrag, toge i anspråk ej allenast vetenskapliga, statistiska och tekniska insigter, utan äfven mångfaldiga förvalt nings-bestyr, oell detsamma gällde äfven 0111 öfriga arbeten, sorn för landets uppodling eller andra industriela ändamål till allmänt gagn verkställas antingen af Staten eiler med understöd af statsmedel, samt under offentlig uppsigt, så vore det, ju mera omfånget af dessa företag vidgades, desto angelägnare, att alla frågor, sorn hade afseende härpå, hänfördes under en egen gemensam styrelse och ledning, i likhet med hvad som redan skett i andra länder, der större uppmärksamhet egnats åt komuiuuikationsanstalternas förbättrande.
De ärenden, som omfatta skjutsväsendet, gästgifveriet-, underhåll och byggnad af allmänna vägar, broar, färjor, kanaler och andra kommunikation»- anstalter, post- och (elegraf-inrättningarne, hvilka ärenden, med undanlag af de (vänne sistnämnde inrättningarne, tillhörde Civil-departementels handläggning, utgjorde genom sin beskaffenhet en särskild afdelning af stats-förvaltningen, hvars mångfald och betydenhet otvifvelaktig! inom kort skulle (illvexa i den grad, att dess vård med erforderlig drift ocii sakkännedom icke stöde att förena med de öfriga hvar för sig vigtiga föremål, som dessutom tillhörde nämnde departement, der antalet af mål numera för äret uppginge (ill nära dubbelt mot hvad de utgjorde första året efter ärendenas nuvarande fördelning mellan stats-departementen.
Det synes Utskottet vara ovedersägligt, att de jeruvägs-arbeleu, som för Statens rökning blifvit i stort omfång och i olika delar af Riket företagna, fordra en gemensam ledning, oell att förvaltningen af de högst betydliga medel, sorn för dessa företag mäste användas, påkalla en tillsyn, som lika litet kan undandragas regeringen, som den kan åläggas något särskildt af de utaf andra göromål redan nog betungade stals-departementen.
I mån af jernvägs-anläggningarnes fortgång och vägarnes öppnande för allmänhetens begagnande, framträder mer och mer oafvislig! behofvet af en gemensam styrelse, icke allenast öfver dessa nya kommunikations-anslalter, med dertill hörande inrättningar af hvarjehanda slag, utan ock öfver alla, så äldre, sorn nyare offentliga koinmunikations-anstalter, hvilka blott under den närmaste inbördes samverkan kunna rätt uppfylla sitt ändamål och motsvara de uppoffringar, som derför göras.
Den Kongl. Propositionens sednare afdelning, eller förslaget om tillökning af de konsultativa Stats-Rädens antal, har icke i samma män, som den förra, synts Utskottet innebära visshet 0111 endast gagnande inflytande.
Uti Stalsräds-protokollet äro för den föreslagna åtgärden anförde de skäl, alt de konsultativa Slatsråds-embeletias nuvarande antal vore alltför inskränkt för ernåendet af de med dem vid inrättandet af Stats-Rådels 4 KonstUutions-Ulskotlcts Memorial S:o 52. nuvarande sammansättning afsedda vigtiga och flerfakliga ändamaL såsom dels att vid inI rå (Tan de förfall fur en Bcpartements-chef, eller då behufret af ledighet för någon af dem uppstod, hans befattning skulle kunna af ett konsultativt Siats-Råd öfverlagas, dels och hufvudsakligast, att. till besparing i tid för Departeinenls-clieferna, mindre vigtiga ärenden skulle kunna af Konungen i konseljen afgöras, utan behof för
Departementscheferna att dervid öfvervara hvarandras föredragning, dels slutligen, att, sedan den förut befintliga Allmänna Ärendenas Beredning upphört, Konungen skulle kunna öfverlemna ät de konsultativa Siats-Råden att gemensamt med vederbörande
Departemenls-ehef granska de mål, sorn genom besvär till Konungen inkomma, på det dessa ofta vidlyftiga och invecklade mål sedermera skulle kunna blott i korthet inför Konungen i Stats-Kädet anmälas.
Det förstnämnda ändamålet med inrättningen af Siats-Råd utan departement, eller att
Konungen skulle alltid bland dem hafva tillgång på personer, sorn, vid inträffadt behof af ledighet för någon Deparlements-chef, kunde i hans ställe förordnas, utan att vid dylika tillfällen behöfva, såsom hittills ej sällan måst ske, belasta den ena
Departementschefen äfven med en annans departement, synes antingen icke påkalla den ifrågavarande tillökningen eller ock blott i ringa mån derigenom ernäs.
Ilos en hvar af de Siats-Råd, som skola öfvervara aila regeriugs-ärendens föredragning och dela ansvaret för besluten, synes man kunna förutsätta tillräcklig sakkännedom inom hvarje
Departements ärenden för att förestå föredragningen under den korta tid en Departements-chef har förfall, då icke några vigtigare eller mera invecklade mål lära till afgörande företagas.
Dä väl aldrig (lere än irenne vikarier på en gång kunna behöfvas, så torde tillökningen vara öfverflödig.
Men 0111 man ock skulle antaga, att äfven den kortare föredragningen under
Deparlemenls-chefens förfall icke kunde förrättas af hvilket konsultativt Siats-Råd som helst, utan fordrade mera speciela insigter, så vore den föreslagna tillökningen af ett Stats-Råd otillräcklig, enär de konsultativa Stals-Rådeu då borde vara lika manga, sohl Departements-cheferue, så att en hvar af dessa kunde hafva sin vikarie, en organisation, hvars orenlighet icke torde behöfva någon vidare utveckling.
Det amira uppgifna ändamålet, eller
Deparlements-chefernas fullkomliga befrielse från att öfvervara hvarandras föredragning, förmenas med det nuvarande antalet af konsultativa Stats-Råd icke kunna ernås, dels emedan hvarje gång någon af dem vore af förfall hindrad, de öfrige voro urståndsatte att gemensamt med Föredraganden fungera såsom fulltaligt Stats-Råd, dels emedan det vore omöjligt alt alltid kunna inom ett så fåtaligt kollegium påräkna de mångsidiga insigter och den erfarenhet i den inre administrationens särskilda grenar, som fordrades.
Utan alt vilja bestrida riktigheten af denna mening, har Utskottet deruti dock icke kunnat finna tillfyilestgörande skäl för tillökning uti de konsultativa Slals-Rådens antal, hvilket
Utskottet anser för närvarande vara tillräckligt för al! ål
Departements-cheferne bereda så stor befrielse från öfvervarande af hvarandra» föredragning, som med en af de grundåsigler, på hvilka SiatsRådets näivarande organisation hvilar, är förenlig.
Vid 18 23 års Riksdag, dä frågan Konstitutions-Utskottets Memorial V.o 52. ä om Depar(eineiilal-älyrelriens införande var föremål för Riksdagens behandling, föresiog det särskilda riskull, som tillsattes för handläggning af frågan om Styrelse-verkens organisation, att “alla Förvaltnings-cheferue borde vara ledamöter af Stats-Rådet med skyldighet, alt. när de icke voro hindrade, öfvervara hvarandras föredragning® (Sid. (58).
Samma Riksdags Koiislitulioris-Utskult faun väl, all Förcdragnings-chefernes rättighet till säte och deiiberativ stämma i Statsrådet icke kunde “beledsagas af skyldigheten att alltid bevista rådplägningarna* (sid. 286); men deraf torde icke få dragas den slutföljd, alt Köredraganderne skulle, utom i de fall (jrundjpgen uttryckligen påbjöde deras närvaro, vara befriade från allt deltagande i Statsrådets öfveriäggningar.
Också yttrade 1834 års Koiisiiluiions-Utskott tili det Betänkande (N:u -34), hvaruti det föreslog den förändring uti Slats-Rädels organisation. som med några jemkningar blef lill följande