Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att antalet af mindre sådana under de sednaste 5 åren betydligt nedgått är äfven en särdeles glädjande omständighet att anföra, ehuru den icke kan uteslutande tillskrifvas en allmänneligen bättre insigt om och känsla för det rätta, utan jemväl mäste finna sin förklaringsgrund uti yttre lyckligare, men tillfälliga, förhållanden.
Af det redan anförda synes, att allmänna välmågan tilltagit, och särdeles gäller detta omdöme hvad de två sista åren beträffar, som både för den besutna och obesutna delen af jordbrukare varit särdeles goda år.
Orsakerna härtill äro för allmänt kända, för att här behöfva någon närmare utredning och, såsom bevis för tillvaron af detta lyckligare förhållande, kan det vara tillräckligt att framhålla de hos Länsstyrelsen anhängiggjorda utsökningsmåleus högst betydliga aftagande under dessa två år.
Antalet af sådana mål utgjorde år 1851 3,397. 1852 4,018. 1853 3,623. 1854 2,652. 1855 1,629.
Detta aftagande är så mycket mera märkbart, då man besinnar, att ett icke så ringa antal sådana mål genom den Akademiska Jurisdiktionens upphörande från och med 1853 års början öfverflyttats till handläggning af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande.
Tjenstehjonslönerna och dagsverksprisen hafva äfven stigit omkring 50 procent och uppgå numera i allmänhet till omkring 100 R:dr R:gs åt en dräng och hälften deraf, eller något mindre, åt en piga; och arbetslönen för vanliga karldagsverken till 1 R:dr 24,sk. under sommaren och 1 R:dr vintertiden, samt för qvins- eller så kallade hjelpedagsverken till 36 och 24 skillingar efter årstidernas beskaffenhet.
Förhållandet dermed är dock olika inom olika delar af Länet, så att års- och dagsverkslöner än öfverskjuta och än understiga nu nämnda belopp. III.
Landthushållningen har under sednaste 5 år omisskänneligen äfven gått framåt.
Odlingar dels å kärr och mossar, dels å föga gifvande hagmark, hafva, på sätt redan blifvit antydt, fortsatts med större ifver, än förut, och mycken jord derigenom uppbragts till bördighet, så för säd som för gräs.
Vid jordbruket har derjemte den väsendtliga förändring inträffat, att plogen, som förut endast undantagsvis ägdes eller begagnades af bonden, numera är ganska allmänt spridd, till följd hvaraf äfven jordens bearbetning verkställes fullständigare och bättre, än förr.
Mer uppmärksamhet användes äfven på jordens ändamålsenliga afdikning.
Vid flera större egendomar har åkerjorden blifvit omlagd medelst täckdiken, till hvilka på sednaste åren företrädesvis begagnats rörtegel, som tillverkas vid Ultuna landtbruksinstitut och två andra ställen 8 inom Länet.
Foderväxtodlingen omfattas äfven med större intresse och bedrifves i vida större utsträckning, än för några år tillbaka, och en icke ringa del af de under sednare åren verkställda nyodlingar hafva icke ensamt afsell sädesproduktionen, utan äfven förökning af foderförrådet.
Det är numera icke sällsynt, att, efter lörsta sädesskörden, den uppbrutna jorden besås med klöfver och timotej, och på detta sätt vinnes en ersättning för bristen af naturlig äng, som likväl i allmänhet är alltför inskränkt.
Genom de uppodlade fältens insåning med klöfver och gräs förmedlas lätt öfvergängen till en ordnad omvexling äfven på gamla åkerjorden af säd och foderväxter, och vexelbruk börjar alt träda i stället för del inom Länet från uråldriga tider öfliga och bland allmogen ännu vanliga tvåskiftesbruket.
Vid de flesta större egendomar äro vexelbruk redan med god framgång införde, och allmogen är flerstädes på ölvergången härtill genom sina numera temligen allmänna s. k. »insåningar».
Det fattas endast, att dessa blifva systematiskt ordnade i föihållande till den sädesbärande jordens vidd och öfriga lokala förhållanden.
Rotlruktsodlingen har, med undantag af potatesen, ännu ej vunnit någon särdeles utsträckning.
Rofvor och kålrötter odlas visserligen öfverallt något, men i större mängd å åkerjorden äro de ännu icke använda annat än undantagsvis vid några större egendomar.
Den styfva och genom en under sekler fortsatt sädesodling mulllattiga Uplandsleran egnar sig icke väl åt nämnde rotfrukter, och de vanligen torra och kalla vårarne lägga äfven ett väsendtligt hinder deremot; men på lösare och lättare jord, såsom på kärr och mossodlingar, här man med framgång börjat alt så såväl rofvor sorn morötter, de sednare äfven för att användas såsom foderväxt.
Mossodlingen på åker är helt ny och infaller under den tidpunkt, denna berättelse alhandlar, hvarföre den ännu icke kunnat vinna någon betydligare utveckling.
Men de försök, som blifvit anställda med odling af den stora hvita Belgiska moroten, eller den så kallade jättemoroten, hafva lyckats så väl, att de påtagligen komma att mana till efterföljd.
Foderbetor hafva äfven under de sednare åren blifvit med framgång å åker odlade, och med en för orten ny kulturväxt, fodermajs, hafva lyckade försök gjorts, som berättiga till'den förhoppning, att under vanliga år, äfven här i Norden, denna utomordentligt gifvande växt skall kunna med fördel odlas till grönfoder, som så väl behöfves, då betena för det mesta äro otillräckliga, hvarför ock klöfver och särdeles vickerhafra å många egendomar börjat allmänneligen sås och skördas till samma ändamål, hvarigenom en väsendtlig förbättring i ladugårdsskötsel uppkommit och en öfvergång blifvit beredd till sommarstallfodring, som ofelbart skulle å slättlandstrakterna vara vida fördelaktigare, än kreaturens betning å inskränkta och magra hagar.
De ofvannämnde, till grönfoder använda växterna gifvas nu åt kreaturen såsom understöd vid betningen, hvarigenom sålunda så kallad half stallfodring fi åtskilliga ställen begagnas under sommartiden och djuren blifva både jemnare och rikligare födda, samt gifva en mycket högre afkastning.
Boskapsskötseln har vunnit mycken förkofran genom de afvelsdjur, som i orten blifvit spridda från de å Ultuna och Ekolsund befintlige stam-holländerier af fullblods Ayreshire-djur.
Denna boskapsrace har vunnit ett välförtjent förtroende, såsom lättfödd och särdeles mjölkgifvande.
Den har fortfarande visat god trefnad inom
Länet och funnit sig belåten äfven med ortens vanliga beten.
Det har sålunda varit en stor vinst," att genom nämnde hol— länderier gynnande tillfällen förefunnits till boskapsafvel förädling, och båda holländerierna hafva i detta fall verkat icke blott för Länet, utan äfven för andra orter inom riket, till hvilka afvelsdjur från dem årligen utgått.
Åt ungboskapens uppfödning samt åt valet af afveis- och påläggsdjur egnas nu en vida större uppmärksamhet, än tillförene, och man har sålunda all anledning att hoppas, att boskapsskötseln, särdeles då, såsom nämndt är, foderväxtodlingen är i tilltagande, skall gå en löftesrik framtid till mötes.
För hästafvelns förbättring är inom Länet sörjdt genom en enskild förening, som tillhandahåller allmänheten goda och äfven för åkerbrukets behof passande beskällare.
Sålunda finnas 6 hingstar, dels af Norsk och dels af Norrländsk race, på olika ställen, en Percheron-hingst vid Wattholma bruk, och 3 utmärkt vackra svarta hingstar från Ottenby välkända stuteri på Höja, Wattholma och Lennartsnäs, hvilka för orten medföra en icke ringa fördel med hänseende till fyllandet af behofvet af remonter vid Lifregementets Dragon-corps.
Huru mycket hästafveln under de sednare åren förbättrats både genom denna förenings verksamhet, och derigenom att vid bruken och åtskilliga andra större egendomar tillhandahållas beskällare, synes ofelbart, vid en jemnförelse emellan allmogens unghästar nu och de för några år sedan vanligen förekommande.
För att allmännare sprida håg till och insigt uti trädplantering och trädgårdsskötsel, samt för att lätta tillgången till passande träd och-buskväxter för dem, särdeles af allmogen, hvilka inom Länet vilja företaga några trädgårds-anläggningar eller planteringar, har med dertill nådigst lemnadt statsanslag, 3,000 R:dr Banko, en för Länet allmän trädskola blifvit anlagd vid Upsala, och tillfälle derigenom beredt för eleverna i stadens skollärare-seminarium att erhålla undervisning i träd- och buskväxters uppdragning, omplantering, förädling och skötsel i öfrigt.
I denna trädskola, hvars anläggning först för 3 år sedan började, äro redan satta 60 ädla fruktträd, 24,410 vildstammar af äpple, päron och plommon m. m., af hvilka flere tusende redan blifvit ympade, 1,028 bärbuskar, 2,304 blomsterbuskar och 1,000 smultronplantor; hvarjemte af kärnor uppdragits många tusende fruktträdsplantor.
Inom få Berättelse öfver Upsala Län för åren 1851—1855. 2 10 år kunna från denria trädskola årligen utdelas träd och buskar lill allmogen, och sådane i . öfrigt tillhandahållas jordbrukare och andre personer, hvaraf man bör kunna förvänta, att håg och sinne för trädplantering och trädgårdsskötsel skola allmännare väckas och spridas, till hvilket ändamål den undervisning, som, på sätt nämndt är, meddelas blifvande folkskolelärare och de i sin ordning kunna framdeles bibringa, bör ganska verksamt bidraga.
Husliållnings-Sällskapet i Länet har fortfarande verkat och sökt uppmuntra till trädplanteringar, odlingsllit och en förbättrad hu<djursafvel m. m.
Länets landsbygd är indelad i 9 distrikter eller sa kallade Hushållsnämnder, sorn, med hvar sin särskilde ordförande, utgöra lika mångå underafdelnirigar af Hushållnings—Sällskapet.
Till dessa Nämnder hafva plogar och klöfverfrö årligen af Sällskapet lemnats, att kostnadsfritt utdelas lill mindre jordbrukare, som gjort sig förtjente af en sådan uppmuntran, och Sällskapets bemödanden hafva, såsom ofvan a.ntydt är, blifvit krönte med bästa framgång.
Utom allmänna tällingsmöten, som årligen hållits och hvarvid premier utdelats, såväl för ådagalagd skicklighet i plogens förande, som för uppvisande af utmärktare husdjur, har Hushållnings-Sällskapet äfven på sednare tiden årligen låtit anställa priställingar lör inom Länet producerade sädesslag, rotfrukter, smör och ost, samt haft tillfredsställelsen att finna, det dessa bemödanden att uppmuntra till en omsorgsfullare rengöring af spanmålen och till en bättre smör- och ostberedning icke varit utan god verkan.
Sä vidt Sällskapets inskränkta tillgångar medgifvit har det sålunda sökt verka lör uppnåendet af sitt vackra och stora mål, landthushållningens och dermed förenade näringars utveckling och förkofran, och genom de medel, som till följd af den förändrade lagstiftningen för bränvin» tillverkning och försäljning, numera kommit till Sällskapets disposition, har detsamma blifvit satt i tiillälle att mera omedelbart, och med hopp om ännu större framgång, kunna bidraga till jordbrukets och boskapsskötselns utveckling och förkofran.
Af de Sällskapet sålunda tillkommande medel, uppgående till 5.055 R:dr, hafva, utom till de förut omnämnda geologiska undersökningarne, anslagits 1,000 R:dr till aflöning af en Agronom för Länet, 1,500 R:dr lill årliga premier för uppvisande af hornboskap både vid allmänna för hela Länet och särskilda, distriktvis för hvarje Hushållsnamnd, anställda täflingsmölen, samt 500 R:dr, allt Riksmynt, till aflöning af en Mejerist, som det åligger att gå Länets invånare tillhanda med undervisning, råd och upplysningar i allt, som rörer mjölkhushållningen samt smör- och ostberedningen.
Någon Agronom för
Länet har ännu ej kunnat erhållas.
Deremot är Mejerist redan anställd och täflingsmöten för förevisande af hornboskap, både enskilda inom Hushållsnämriderna och ett allmänt för hela Länet, hafva numera redan försiggått och ådagalagt, att hågen för boskapsskötseln är i tilltagande.
Det sednare» som hölls vid Ekolsund den 22 11 sistlidne September, var ganska talrikt besökt och företedde mänga vackra exemplar, såväl af utländska racer, som af inhemsk boskap.
Blir Sällskapet i tillfälle att framgent fortgå på den nu beträdda banan, och det äfven i framtiden kommer i åtnjutande af medel att använda för sina syften; så lider det ej något tvifvel att dessa skola fortfarande allt mer och mer befrämjas.
I Juli månad 1835 hölls i Upsala det 7:de Allmänna Svenska Landtbrukaremötet i förening med en utställning af slöjdalster och husdjur.
Mötet var talrikt besökt och de lill öfverläggning framställda frågorna afhandlades med både sakkännedom och ett varmt nit.
För förevisade slöjdalster och husdjur utdelades betydliga premier af dertill nådigst anslagna medel.
Utställningen af husdjur var både talrik och särdeles vacker, samt ådagalade, att vi inom landet äga lefvande ämnen till vidare för kofran af vår husdjursskötsel, under förutsättning att dessa tillgångar rätt begagnas och husdjursskötsel vinner den uppmuntran densamma så väl lör tjenar.
I båda dessa hanseenden är man likväl berättigad till de bästa förhoppningar, då uppmärksamheten numera blifvit rigtad åt detta håll och uppmuntran icke saknas för vin nande af det vigtiga ändamålet.
Till en väl ordnad landthushållning har slutligen Ultuna landtbruks—institut nlemat Länets invånare goda föredömen, såväl genom dess väl skötta jordbruk, som genom den omsorg och framgång, hvarmed boskapsskötseln vid institutet bedrifves.
Under tidrymden från och med 1849 till och med innevarande år hafva tillhopa 8 lerjordsskilten, eller ett skifte årligen, utgörande 35 å 40 tunnland, blifvit omlagda, dels med stendiken och dels med tegelrörsdiken.
Sålunda äro omkring 300 tunnland åkerjord vid institutet omlagda och underdikade.
En del al den på detta sätt behandlade jorden har blifvit fullständigt underdikad med tätt intill hvarandra lagda täckdiken, samt derefter alfluckrad, af hvilka åtgärder särdeles gynnsamma resultater vunnits.
Numera användes för underdikningen endast rörtegel, som på stället tillverkas, såväl för eget behof, som till afsalu.
Å den till Ultuna hörande Kungsängen hafva 75 tunrdand de sednare åren odlats för insåning med passande gräsfrön, samt å 40 tunnland verkställts ängsvattning, dels med öfversilning och dels medelst uppdämning, hvarigenom tillfälle numera förefinnes, att vid institutet praktiskt lära känna båda dessa ängsvattnings-raethoder.
Afkastningen af den sålunda vattnade delen af ängen har varit mycket god och mer än tillräckligt ådagalagt den stora vinst för landet, som skulle uppkomma genom att mera allmänt, än nu är fallet, anställa ängsvattningar på de talrika orter, som dertill lämpa sig i vårt land.
Å den under Ultuna lydande utgården Graneberg har skogen indelats till hundraårigt omlopp.
De vid Ultuna anlagde, Eders Kongl. Maj:t och Kronan tillhörige stam-holiänderi af Ayreshire-race och stam-schäferi af Elek - 12 toral- och Nazer-race, hafva med fortfarande omsorg skötts och vårdats samt visat god trefnad.
Utom holländeriets stam, som utgöres af 20 kor och 2 tjurar, äger institutet 16 st, kor, 26 st. tjurkaifvar och 26 st. qvigor af ren och oblandad Ayreshire-race.
På auktion hafva försålts och från institutet afgått 41 st. ungtjurar, 6 st. qvigor, som kommit till olika delar af landet.
Med det erhållna statsanslaget, 25,000 R:dr Banko, till ladugårds- och mejeribyggnader vid Ultuna hafva dessa byggnader blifvit uppförda.
Den förra byggnaden af gråsten är redan till sitt ändamål begagnad.
Den är ljus, varm och beqväm, samt rymmer 144 kreatur.
Mejeribyggnaden, uppförd af tegel, blir äfven snart inredd.
Ladugårdsskötsel och mjölkhushållningen kunna således hädanefter vid institutet bedrifvas på ett rationelt sätt, samt derigenom befordra utbredning af kännedom och insigter uti hit hörande delar af landthushållningen.
Åtta nya jordtorp hafva blifvit anlagda och bebyggda vid institutet.
Dessutom hafva derstädes under sednaste 5 åren uppförts följande byggnader: nemi. en större korsverksbyggnad till materialbod och magasin för de å institutets verkstäder tillverkade redskap, en större stenkällare till förvaring af rotfrukter, en torklada med ugn för bränning af dikestegel, tvänne större lador å Kungsängen, ett sågverk i förening med gröpesqvarn, grynverk, cirkelsåg, benstamp och slipinrättning, samt slutligen en eldria efter Finsk modell.
Kostnaden för den sistnämnde har betäckts med det anslag, 2,000 R:dr Banko, som för en sådan byggning i nåder lemnats till Länets Ilushällnings-Sällskap, och derigenom har den stora fördelen vunnits för Länets jordbrukare, att årligen få personer inöfvade i sättet att rätt sköta en sådan torkningsanstalt.
Institutets slöjdverkstad är fortfarande öfverhopad med beställningar från både närmare och fjermare orter.
Vid allmänna Verldsexpositionen i Paris 1855 företeddes åtskilliga vid Ultuna tillverkade åkerbruksredskap, äfvensom ullprofver frän schäferiet, och vederfors institutet den utmärkelsen att vinna silfvermedaljen af första storleken, såväl för en derstädes förfärdigad jernplog af en egen beskaffenhet — ett exemplar af den yälkäuda Ultunaplogen — som äfven för ull ifrån institutets schäferi.
Institutet har fortfarande varit besökt af ett så stort antal elever och lärlingar, som kunnat emottagas.
Bristande utrymme har föranledt nödvändigheten att vägra inträde för ganska många.
De elever och lärlingar, som, efter fulländad lärokurs vid institutet, derifrån utgått och sökt tjenster hos enskilda, hafva lätt funnit anställning på goda vilkor.
Utom de lärlingar, hvilka blifvit, såsom rättare, antagne vid landtbruks-skolor, hafva af de afgångne eleverne 6 blifvit anställde såsom lärare vid sådana skolor och en vunnit enahanda anställning i Finland.
Fyra hafva blifvit Agronomer i Statens tjenst och ett stort antal har öfvertagit eget jordbruk eller återväudt till föräldrar, att biträda vid deras landthushållning.
Maj:t, uppå underdånig framställning af institutets styrelse, anvisat ett belopp 13 af högst 3,600 R:dr Banko för att derigenom kunna erhålla och vid institutet anställa en praktiskt bildad landtman från England eller Skottland, för att lemna undervisning i nyare åkerbruksmethoder och deras tillämpning, samt för att befordra införandet af nya ändamålsenliga åkerbruksredskap, äfvensom användandet af lämpliga jordblandningar och gödselpreparater, och med skyldighet derjemte, att med sådan undervisning tillhandagå de jordbrukare inom Länet, som det önskade, hafva' nödiga åtgärder vidtagits för berörde ändamål och man hoppas, att innan kort tillvinna institutet en person med den för utförandet af ett sådant uppdrag erforderliga skicklighet och erfarenhet.
Vid denna framställning af Länets hufvudnärings, jordbrukets, och boskapsskötselns närvarande tillstånd hafva, till undvikande af vidlyftighet, åtskillige uti föregående underdåniga berättelser omtalade och i öfrigt numera väl temligen allmänt kända förhållanden icke blifvit vidrörda; och det torde derföre, vid afslutandet af denna del af berättelsen, endast böra anmärkas, att, hvad äfven redan blifvit antydt, sädesproduktionen vida öfverstigit behofvet och isynnerhet under de två sistförtlutna åren betydligt höjt den allmänna välmågan; att, ladugårdsafka^tningen visserligen är tillräcklig för behofvet, men ännu befinner sig på en temligen låg ståndpunkt, samt att odlingen af potates återigen börjat i större utsträckning, sedan denna jordfrukt, åtminstone under de sednare åren, mera förskonats från den sjukdom, som, för ett tiotal af år tillbaka, derå anställde så stora härjningar; hvaremot trädgårdsväxter, äfvensom lin, hampa och humla föga odlas; samt att, i fråga om mekaniska inrättningar till besparande af handkraft, de uti nästföregående berättelsen omförmälda flyttbara tröskverk tillvunnit sig ett stort förtroende hos allmogen och numera allmänt begagnas.
I afseende å skolarne samt deras tillgång och beskaffenhet i allmänhet m. m. torde ett sammandrag af det utlåtande, som i detta ämne under innevarande år afgifvits till den särskildt förordnade Skogshushåilnings-Komitén här vara på sin plats.
De inom Länet befintliga 6 kronoparkerne äro till trakthuggning indelade och utgöra tillsammans en areal af 6,666 tunnland, eller, med afräkning af åtskillige å dem skattlagde lägenheter, 8,177 tunnland 24 kappland, deraf omkring 4,860 tunnland äro skogbärande, hvarå årligen afverkas 78,800 kubikfot virke.
Af dessa kronoparken har, på sätt jemväl redan blifvit antydt, en, kallad Lilla Djurgården, blifvit mot vissa vilkor tills vidare upplåten åt Ultuna landtbruks-institut, för att, utom annat, bereda tillfälle för de vid institutet anställde elever, att praktiskt inhemta kunskap äfven i skogshushållningen.
På de öfriga kronoparkerne försäljas skogen på rot genom auktion till förmån för skogsplanteringskassan.
Försäljningssumman är numera tre gånger högre, än för tio år tillbaka, oaktadt det försålda virket hvarken till qvantitet eller qvalitet undergått någon förändring.
Dessa kronoparker äro i allmänhet af god beskaffenhet, såväl genom den till skogsproduktion tjenliga marken, som ock deraf, att impedimenter endast obetydligt förekomma.
Både å de till Kronans disposition indragna boställen och å boställen, som innehafvas af civile, militäre och ecklesiastike embetsoch tjenstemän, finnes högst obetydlig skogstillgång.
Endast två boställen göra derifrån undantag.
Flera af de öfriga sakna skog helt och hållet och få skulle hafva skog till eget behof, såvida afverkningen icke vore större, än som öfveretisstämde med skogarnes framtida bestånd.
Behandlingen af dessa skogar afser ej heller deras ändamålsenliga skötsel, utan merändels endast fyllandet af det för handen varande behofvet.
Enahanda är förhållandet med skogen å kronohemman samt kyrkors, läroverks och fromma stiftelsers hemman, om man undantager en mängd sådana tillhörande Upsala Akademi, af hvilka flera till och med äga skogstillgång utöfver behofvet.
Någon åtgärd har likväl icke blifvit vidtagen för en ändamålsenlig skötsel af sistnämnde hemmans skogar, och, såvida icke något göres för deras bibehållande, skola äfven de, till följd af de planlösa och alltför stora afverkningarne, inom en ej aflägsen framtid försvinna.
Inom norra delen af Länet finnas betydliga rekogriitionsskogar, anslagne till bergverk och grufvor, deraf tre, Dannemora grufbolag tillhöriga, skogstrakter, eller s. k. gruf-allmänningar, innehålla en jordvidd af tillhopa 6,482 tunnland; i södra delen af Länet är blott en sådan skog af omkring 50 tunnland.
Från de 10 härads-allmänningarne, tillsammans upptagande en areal, inom yttre gränserna, af 53,092 tunnland, eller, med afräkning af åtskilliga derå befintliga skattlagde lägenheter, 37,529 tunnland 11 kappland, hvaraf 27,908 tunnland äro skogbärande, lemnäs i utsyning årligen 272,900 kubikfot virke till timmer, gärdsel och ved, hvarförutan häradsboerne erhålla omkring 1.000 lass af vindfällen, stubbar och ris.
Då missväxt å ängsmarken inträffat, hafva äfven till kreaturens utfodring utdelats asp-, al- och björklöf, uppgående, t. ex. för år 1853, lill 40,000 kärfvar.
Traklhuggning är införd på alla allmänningarne.
Skogen å dem är i allmänhet väl bibehållen, men kan likväl på långt när icke fylla allmännings-intressenterrias behof af virke.
Betydligare delen af de enskilde tillhöriga skogar lyda under bergsbruken och andra större egendomar, hvarest äfveq uppsigten och vården om skogen, som isynnerhet å bruksegendomarne är god, med noggranhet handhafves.
I öfrigt äro skogstiilgångarne både å frälseoch skattehemman högst obetydliga, och, med två eller tre undantag, finnes icke inom hela
Länet någon socken med så mycken skog, att den, betraktad såsom ett särskildt skogsdistrikt, äger inom sitt område tillräckligt af timmer.
Icke ens full tillgång på de två sistnämnde skogsprodukterna finnes, och der skogen en gång blifvit afverkad vidtages i allmänhet icke, utom vid de nyssnämnde större egendomarne, någon åtgärd för densammas återväxt.
Skogstiilgångarne äro redan nu i allmänhet otillräckliga och mäste, under förutsättning af samma misshushållning med skog hädanefter, såsom hitintills, blifva det ännu mera.
Byggnadsvirke, gärdsel och vedbrand saknas redan helt och hållet å flera orter inom Länet.
Stora sträckor af Waksala, Lagunda, Trögds och Asunda härader äro redan nästan alldeles skoglösa och måste på liera mils afstånd köpa, såväl byggnadstimmer och gärdselfång, som hufvudsakligaste delen af nödig vedbrand.