Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet har icke ens tillåtit sig att föreslå detta privilegii upphörande , utan endast framlagt förslag till den författning, som Utskottet ansett nödig fer den händelse , att ej allenast Ridderskapet och Adeln afsäger sig ifrågavarande rättighet , utan ock de öfrige Riks Stånden samt Kongl. Maj:t afsägelsen gilla.
Den omständigheten, att Duellsplacatet hörer till denna fråga , har Utskottet ingalunda förbisett, hvarföre ock Utskottet, i LagVlsicitets Uilätand« N:o 1Ö4. ag> idet förutsatta fallet, uttryckligen föreslagit, att 8lde oell gide roomentena i 8 Cap. 2 $.
Rättegångs-Balken, jemte dermed öfverensstämmande serskilda Forfattningar, skola upphäfvas.
— Att hvarken upphörandet af delta privilegium eller upphäfvandet af de till indragning föreslagne serskilda
Domstolarne kan , med ringaste sken af skäl , sägas strida mot de i anmärkningarne åberopade §§. af Regeringsformen , synes Utskottet mera uppenbart, än att något svar å detta inkast må anses behöiligt.
Då Utskottet salunda öfverlemnar sitt förslag i denna punkt oförändradt till Rikets Ständers pröfning, bör dock Utskottet vördsamt tillkännagifva , att som , efter hvad Utskottet inhemtat, Slottsrätten för Stockholms Slott redan är upphäfven , genom Kongl. Brefvet den 21 Februarii lSiij sora tillika förordnar, att de mål, hvilka, före denna serskilda Slottsrätts inrättande , tillhört Slottsrätten för Stockholms Stad, skola upptagas och pröfvas af sistnämnde Rätt , den der nu mera benämnes Slottsrätten får Stockholms Kongl. Slott och Stockholms Stad; så bör tredje momentet i detta förslag, till öfver-: ensstämmelse med nu upplysta förhållande rättas.
So Laglftskoitets Uiletondu No 154.
Slutligen får Utskottet vördsamt anmäla, att , jemte det Utskottets betänkande är af Hedervärda Bunde-Ståndet helt och hållet gil I ad t, följande punkter äfven äro af Högvärdige
Pr este-Ståndet samt Vällujl.
Borgare-Ståndet hifallne, nemligen: af PresteStåndet, irsta, 2:dra, i5:dje , 4:de och jrte punkterne, samt 7:de punkten, i hvad den rörer Riksmarskalks-Embetets executionsrätt, Posträtterne, Kongl. Cancellierättens befattning med Postmål , Bergstingsrätter samt Grufve- och Bergsrälter, Sjötullsratter, Grän» setullrätter och Hallrätter, tillika med yttrandet angående de Academiska Dornstolarne och Academiernes Rectorers executionsrätt, och af Burgare-Ståndet: 3:dje och 4:de puncterne, samt 7:de punkten, så vidt den angår Öfre och Nedre Borgrätterne, RiksrnarskalksEmbetet, Slottsrätterne , Posträtterne, Kongl. Cancellierätten, Bergstingsrätter, Grufve- och Bergsrätter, Sjötulls-, Grähsetulls- och Hallrätter, så ock yttrandet angående de Academiska Dornstolarne och Academiernes Rectorers executionsrätt ; äfvensom sistnämnde 2!ne Riks-Stånd låtit bero vid Utskottets i slutet af Betänkandet afgifna utlåtande, i anledning af Herr Cronii och Riksdagsfullmägtigen Nils Insulins der omförmälde motioner.
Trenne Ledamöters serskilda meningar åtfölja.
Stockholm den 23 December 1829» Bil. lill JLagU tskotttis Utlåtande No 154. gt Reservationer: 1:0 af Herr jfrved Ribbing:
Emot förslaget , att indraga Lagmans- och Kämner** rälterne och derigenom förminska instantierne från 4 till 3, reserverar jag mig, emedan jag anser det för närvarande overkställbar^ Högste
Domstolen, sorn ej arbetar på divisioner, skall ej medhinna alla de göromål, som komma att öfverhopa, sedan den nedflyttas från sin plats, såsom 4.de instantie, till att vara den 3:dje, eller i Hofrätternas ställe.
Jag förbigår att yttra mig öfver billigheten eller hårdheten uti Utskottets förslag, att ålägga prompt fullgörande af förste
Domstolens beslut, innan detta, ofta af en enda person fattade beslut ens vunnit laga kraft.
Jag antager blott, att Utskottets syftemål vinnes , att , genom detta rättegångars afskärande, Hofrätternes göromål ända tili hälften förminskas, så att de sålunda till antalet inskränkte, kunna, vid öfvergången , till Högste Domstolen aflemnas.
Skall då Högste
Domstolen ensam likväl hinna med hälften af Hofrätternas nu varande göromål
P det vill säga arbetet för 5 divisioner — ja, om en hinner med så mycket som 5, §2 Bil. t.
LagVtskotteis Utlåtande N:o 154; Jag reserverar mig äfven emot Utskott tets förslag, att förflytta ärenden, för hvilkas bedömande serskild sakkunskap fordras , från sakkunnige, till de i dessa mål okunnige Domare.
Allt detta; emedan jag tror,' att rättvisan ej genom dessa förslag befrämjas.
En fördröjd rättvisa är ofta detsamma sorn ingen, och förmågan att uppfatta ett mål är första vilkoret för dess rigtiga bedömande. 2:0 Af Herr Professoren Bexell:
Emot den Domstols-förändring, som,å nyo tillstyrkt, skall, utan nytta för någon , men med olägenhet för alla, inflytta rubbade förhållanden i hela Lagskipningen , åberopar jag min vid Högloflige Utskottets förra Betänkande, N:o 89, bifogade reservation, och går att ytterligare anföra :
Det senare Betänkandet har lika litet med det förra derom förmått öfvertyga mig, att
Domstols-inrättningen icke bör ställas uti ett visst nära förhållande till det länge för beredda antagandet af den under omarbetning varande Civil- och Criminal Lagen , hvilken, efter några få ännu flyktade år, fulländad , kommer att till granskning och antagande framläggas.
Jag finner derföre icke skäl till ett, Bil. t, LagUtskottets Utlåtande Nio 154.
33 ett dessförinnan påskyndadt och brädskadt undanrödjande af nu varande
Domstols förhållanden.
Vara nu mer eller mindre gällande åsigter af Domstols-inrättningen torde väl icke alldeles oförändrade blifva deras, somen dag komma att intrycka antagningens insegel pä det stora , uti hela nu varande lagskipning djupt ingripande verket
Och det var just derföre — just för att om möjligt varit, bespara Fäderneslandet och mina rättsökande medborgare både kostnaderne och brytningen af tvänne hvarandra nog tätt i spiren följande
Domstolsförändringar, _ som jag icke haft någon röst att aflemna för förslaget.
Må den kommande tiden vara förberedd , att pä en gäng, men sjelfständigt, och således utan några af en redan försvunnen tid på sig lagda band , lugnt framföra den förestående
Dorastolsförändringen till fullständig harmoni med den inträdande nya sakernas ordning !
Af de inom Riksstånden i detta vigtiga ämne redan haline öfverläggningar , vittnande om allvar och strid emellan olika meningar, är emedlertid en hejdande och &- terbållande kraft att påräkna emot brådstörtad verkställighet af de föreslagne förändringarna; och genom en inom Högloflige Ut~ Sih,*illRik4~St.
PrQt, 1818 _ 18JO, 7 Sami. 1 A/J. 3 ydje Bidet 5:te H:t. 5^ Bif. f. LagUtslottets Vllataviie
N:o i54j skottet nu sledd närmare justering af det först gjorda indragningsförslaget, kommer den gamla Domstolsinrättningen att med sitt lilla ålderdoms anseende, men med sina erkänd da , och i ögonen starkt fallande ålderdomsbräckligheter, åtminstone orubbad passera förbi den betydningsfulla i April.
Händelserne synas således, åtminstone tills vidare, hafva räddat den gamle undan vexlingaraes och lidens slag.
Har i mfna framställde åsigter jag miss-ä tagit mig.
•— Misstagen tillhöra ju nära o
Mia fria öfvertygelse hyllade emedlertid det den ansåg vara rätt.
Detta sökte jag, lika sorgfälligt aflägsnande mig ifrån en vidskeplig tillgifvenhet för det gamla, som ifrån det icke alltid väl betänkta omskapningsnitet. 5:o' Af Herr Landegren :
Jag instäm^ toar helt och hållet i de oförändrade åsigter och tillstyrkanden Lag-Utskottet uti dess nu afgifna ytterligare Utlåtande , angående Dods» stols-organisationen , framställt, men då de Slerfaldige anmärkningar, som i (vänne af de rsspective Riks-Stånden blifvit afgifne, eJ mot den föreslagna indragningen af Lagmansjalterne , synas gifva anledning till den för-; modan , att Utskottets tillstyrkan , om dessa Domstolars upphörande 3 ej vinner bemäld#
Bil: t.
LagUtslpttets Utlåtande Nid T54!
Riks-Stånds bifall, £ följe hvaraf frågan således, genom (vänne Stånds stannande emot (vänne, förfaller, torde, för att göra Lagmansxätternes fortfarande existence så litet skad-' lig som möjligt, ingen annan utväg återstå , än att förordna j det
Lagmansrätterne oftare än hittills skola sammanträda.
Jag får derföre vördsammast tillstyrka , att, med bifall till härom väckta motioner, Rikets HögloQige Ständer, i den händelse LagmEnsrätterne korn-» ma alt bibehållas, behagade för deras del be-! sluta den förändring i dessa Domstolars organisation , att Lagmansrätternes ordinarie sammanträden skola blifva tvänne hvarje år, på lämplige tider, emelian de lagtima Häradstingen , utom på de orter, hvarest eif ordinarie Häradsting årligen hålles.
STOCKHOLM, Elméns och Gt altbergs Tryckeri, 183&. • '•
LagUtskottetS Ulla tande tf:o 155* * N:o 155.
Ankom lill Rxpetl.
Utskoltst den 16 Jan. 1830.
Utlåtande öfver anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o j?5, i anledning af åtskilliga motioner om ändringar i Kongl.
Förordningen deri 24 Augusti I813 emot fylleri och dryckenskap.
Omförmälde Betänkande hvilket Vallofligö Borgare-Ståndet bifallit, är af de tre Öfrig» Riks-Ståndeh till Ijag-Utskottet återförvisädt, på grand af följande Inom dessa Rikä-Ståhd gjorda anmärkningar, deln Utskottet ansett iämpligast att här upptaga efter Ordningen äf de §§» i Utskottets Förslag , emot hvilka klandret förnämligast blifvit rigtado 1 /. i mom. iiö Åf Herr Lar* Hjerta är anfördt , ätt, ehuru samma motiv , sorn föranledi Utskottet att här utesluta definitionen å fylleri, äfven legat till grund för Herr Hjerta* yrkande, att, i likhet med 1735 års
Förord* Bih, tili Bikt-St.
Prot. 1828 _ J830, 7 Simi. i A/d. 1 y.dj» B-.det fitfe Hit. q LagUtskottets Utlåtande N:o 155. ning , lydelsen af ifrågavarande §. borde blifva denna:
Deri, som i allmänna lefvernet sä öfverlasta!' sig, att en hvar, som honom ser, kan marka, alt han är drucken eic., ansåge dock Herr Hjerta den af honom föreslagna redactionen tjenligare än Utskottets , emedan den förra bättre skulle (rygga den anklagades säkerhet emot tvätydiga vittnesmål samt utmärkte en större rät-» (ighet till motbevisning å hans sida. a:o Herrar Biskoparne af Wingård J Faxe och Tegnér, Prosten Grevillius och Contracts-Prosten Petersson hafva yrkat: att, då ej allenast erfarenheten före år 1813 skall ådagalagt,hurusom, när fylleribrottets bestämmande alldeles öfverlemnas till domarens och vittnens subjectiva öfvertygelse , strafflöshet ofta blifvit en följd af Lagens ofullständighet härutinnan, utan ock i senare tider hållna ransakningar öfver dylika brott nogsamt visat, huru vacklande begreppet derom för närvarande är, borde i Förordningen emot fylleri och dryckenskap upptagas definition å detta brott, antingen den, som i 1813 års Författning finnes, eller ännu hellre en annan bättre och tydligare, eller, om det ej kunde ske, åtminstone några träffande kännetecken på det rusiga tillståndet i Förordningen uppgifva*.
JjagViskotiets Utlåtande N:o 155. 5 0:0
I fråga om brottsligheten af dryckenskapslastens utöfning hafva följande Ledamöter yttrat och påstått:
Herr Prosten Broome: att, som sam hållets magt, att återföra den enskilda menni— skan till iakttagande af pligterne emot srg sjelf, är så mycket mera gifven, som fullgör rande af dessa pligter är , om icke just ett uppfyllande af pligterne emot samhället , åtminstone ett väsendtligt vilkor derföre} så. och enär man , vid befrämjandet af allmänt menskligt godt, måste börja med försök att förekomma lasterna och sedermera fortfara med allvaret att straffa dem i det enskilda lifvet, dit lagstiftningen ock af ålder inträngt och lagt starka band på makar, föräldrar och barn, vore samhället icke endast berättigadt , utan ock i mensklighetens namn förbundet, att såsom brottslig anse den, sorn sjelfvilligt försätter sig i ett medvetslöst tillstånd , der icke de heligaste förbindelser äro tryggade för kränkning, och att emot en sådan b rotts-; ling, ehvar han bevisligen i dylikt tillstånd träffas , antingen hemma i sitt hus eller å allmänt ställe , tillämpa det för förbrytelsen utstakade straffet , helst af rootsaltsens antagande , eller att fylleri icke kan anses såsom egentligt brott och såsom sådant rätts— enligen med straff beläggas, utan så vidt oro och förargelse i allmänna lefverpet der - 4 LagUlskottets Utlåtande N;o af åstadkommas j skulle följa, att samhället icke eger bestraffa brott, hvilka i rusigt till* stånd begås, då brottslingen, med samhällets bifalli Upphört att vara den moraliska persön , sorn förmår beherrska sina handlingar ; äfvensom att, på liks grunder, hrott emot 55, 56, och i o Capitleri MissgerningS-Balken , utöfvade ihom hus* så att hvarken Förargelse i allmänna lefverne! deraf kan anses uppkommen eller andras yttre säkerhet och frid störd , icke hnge räknas till egentligå brott eller Underkastas bestraffning ; Herr Contrdcts-Proäten Petersson i att förslaget saknar nödig straffbestämmelse fot tjenstehjon och andre, sorn hemma i husertj å sön- eller hvardagar, sä öfverlasta sig, att dé försumma gudstjenst > och husbondens eller egna göromål; Herr Prosten Astrand i ali fylleribrott , ehvar som helst det utöfvas, borde vara åtal och straffunderkastadt, emedan, i vidrigt fall; öfverlastande vid enskilda supgillen, ja! på öppna Värdshus, icke skulle medföra straff för den , sorn hiller sig inne i rummet eller I tysthet föres hem j Hefr Professorén Bexell i att,
nä’r détl enskildes rättighet och pligt Uppmanar ho* norn att rycka giftbägare!! ur handen på den Lagutskottet* Utlåtande N:• 155; 5 ggnslöne, vore det äfven icke endast en rättighet, Utan ett åliggande för Lagstiftningen alt till hejdande af ifrågavarande, samhället öfvers värn mande onda , kraftfullt ingripa i alla de förhållanden, dit detsamma vunnit inträde, och Lagen borde således äfven uppställa straff för den, som inom husliga kret-’’ sen öfvar dryckenskap } samt Herr Biskopen af Wingård', att vinsten för theorien af den grundsattsen , att dryckenskap bör betraktas såsom brott o;h bestraffas endast så vidt andras säkerhet och frid derigenom störes, eller oro och förargelse i allmänna lefvernet åstadkommes, syntes mindre, än den practiska våda, sorn der?' af kan härflyta. \ 4:0.
Beträffande straffbestämmelsen i ali* mänhet för fylleribrott är anfördt ? af Herr Prosten Racbrnan i att nu gällande Strafflagar för detta brott böra, långt ifrån att mildras, desto hellre skärpas, sorn den på dryckenskapslasten begifne, hvilken Utskottet syntes hafva velat taga i försvar, uppenbarligen röjer förakt emot Gud, Öfverhet, Samhällsordning och medmenniskor, samt derföre med skäl bör betraktas såsom bjidf brottslig och vanfrejdad; hvaremot G rLag\Jtsiottits Utlåtande N:d 155.
Herrar P. G. Cederschjöld och E. Z, Munck af Rosenschöld yttrat, den förre: att, då dryckenskapslasten , enligt historiens vittnesbörd , vore i aftngande , i följd af en mer och mer sig utbildande opinion om skamligheten af denna last, straffen derföre äfven böra mildras; samt den senare: ait fylleribrott i allmänhet är nog straffadt , dels genom den skam och det förakt , hvilka den Sdrager sig, som ofta gör sig till brottet skyldig, och dels derigenom, att den rusige får ansvara för den allmänna förargelse och för de förseelser, han under sitt mer eller mindre sanslösa tillstånd åstadkommer och begår.
Angående bestraffuingarne för i:sta3 mära och 3:dje resan fylleri är yrkadt: a) af Herr Munck af Rosenschöld: att den, som första gången betrades med fylleri, ej bör derföre straffas, enär förbrytelsen mången gäng kan härflyta af okunnighet; b) Herr Ribbing, Herr Contracts-Prosten Nordin , med hvilken Herr Biskop Tegnér instämt, samt Nils Månsson från Malmöhus Län och Anders Håkansson från Elfsborgs Län: att, i stället för penningeböter, eller åtminstone samfäldt dermed, måtte föreskrifvas varningar af Presterskapet i enlighet med hvad Herr Confracts^Prosten LagUtskottets Utlåtande N‘.o 155. i sin motion föreslagit; och borde, efter Herr Contracts - Prostens serskildt yttrade tanka , emot omförmälde last , hvilken mäste anses såsom öfverträdelse på en gång af sede- och rättslagen , användas sammansatta botemedel , och deribland varningar utaf själasörjare, hvilken bestraffning, efter hvad Kyrkolagen vi6ar, icke är för lagstiftningen främmande , ehuru dylika varningar för närvarande, om de ock vöre verkställbara, i saknad af Lagens stöd, icke yttra den verkan till förbättring , som deraf stöde att vänta ; c) Herrar Cederschjöld, Professoren Bexell och Biskopen af Wingård, med hvilken flera instämt, samt Anders Håkansson fran Elfsborgs Län och Ola Jeppsson från Blex kinge : att omförmälde bötesstraff vore orättvist och ändamålsvidrigt, enär detsamma svåS rare träffar brottslingens hustru och barn, än brottslingen sjelf, som icke torde mera genom böterne, än genom kostnaden i och för ruset, afskräckas från dryckenskapslastens ut; öfning, 6:0
I afseende på afskaffandet af stockstraff för fylleri , har Herr Prosten Åstrand yttiat sig anse detta straff böra ; tillika med det af Utskottet föreslagna correctivet, biber hållas för 4:de resan fylleri, för att småningom hos allmänheten inplanta föreställning | LagfJtsiutlets Ut/ätande N.-o i 55, ge» om det vanfrejdande eller åtminstone vanärande deruti; äfvensom Herr Biskopen af ff^ingard förment, att skymfliga bestraffning*r ära, om någorstädes, användhara i de lall , då menniskan sjelf, med kränkning af sin personlighet, nedstigit från medvetandet, samt att de åtminstone icke borde först bort-, tagas för fyUeribrattet och lemnäs qvarstående såsom påföljder för mindre eller alldeles icke skändljga gerningar, utan först då afskaffa*, när det kanske på en gång och lämp-i ligare straffbestämmelse* öfver allt införas, i:o, Vidkommande det föreslagna stadgandet , att den , sam 4:de gången beträde* med fylleri, skall varda förklarad omyndig, har Herr Ribbing anfört, att, enär dryckenskapslasten är lika vådlig för den felande* egendom och famille, antingen den föröfva* hemma eller annorstädes, borde samma påföljd, sorn blifvit föreslagen för dylik förseelse, begången 4^de resan å allmänt ställe, eller förlusten af rättighet att råda öfver sig och gods sitt, äfvenledes stadgas för berörde brott inom hus, ani det 4*de gången föröfva*; hvaremot Herr Munck af Rosenschåld, Herr Kyrkoherden Lyth, Casper Wijkman från Upsala Uän, Anders Danielsson från Elfsborgs Uän och Anders, Nilsson från Malmöhus I-,h'n förklarat sig anie berörde för $:de re*an fylleri stadgade äng Lagutskottet* Utlåtande N:o i55. 9 svarsföljd dels olämplig, dels obehöflig, emedan det ej kan tagas för gifvet, attdenfelaktige är urständsatt att varda sina egna angelägenheter , de der oftast skötas bättre af honom sjelf, an af en dålig förmyndare, samt ett dylikt stadgande skulle {emna tillfällen att chicanera eljest aktningsvärda personer, Och kunde dessutom deri, som, i följd af ifrågavarande vanart, roisshushillar, äfven, enligt nu gällande stadganden‘, försättas i omyndighetstillstånd, 8:0 Vidare har Herr Cederschjöld ansett lämpligare , att den, som 5:te gången eller qftare beträdes med fylleri , varder insatt å dårhus , under läkarevård , än å correctionsinrättning , helst laster och deras följder äro verkliga sjukdomar, och derföre bora såsom sådane behandlas; hvarjemte Anders Danielsson ,
med hvilken Eric Pehrsson från Gefleborgs Län , samt flere af Bonde-Stindets Ledamöter sig förenat, förment , att den af lagstiftande magtens pluralitet förut gillade grundsatts, att moraliskt förderf kan endast genom moraliska medel häfvas, men sällan eller aldrig rättas genom Förbudslagar och straff, icke vöre förenlig med så harda straffbestämmelser för fylleribrott, som fästningsstraff, hvars orenlighet till beredande af sedeförbättring man nogsamt erfarit; och det vöre uppenbart, att dsn på starke dtyc* ii> LagZJtskottets Utlåtande N:o l5b. ker begifne , sorn ännu står att rädda , icke genoro en dylik offentlig vanära omvändes , samt att detta straff ärvanmagtigt emot dem, som ej stå att förbättra , och icke ens förmår afskräcka den , som gjort första stegen på den ifrågavarande lastem-bana ; och har Eric Pehrsson ansett bestraffningen å correctionsbus vara så mycket mindre nyttig, som den skulle komma att drabba endast de fattigare. g:o Herr Ribbing har, såsom brist i förslaget, anmärkt, att, ehuru detsamma innehåller , att den, som för 4;de resan fylleri är vorden till ansvar fälld , fortfar att stå under förmynderskap, till dess han gitter visa, att han från sin vanart så återkommen är, att han sig och gods sitt sjelf råda kan; vore dock icke bestämdt, huruvida en sådan person , med återfående af rättigheten att förvalta sina angelägenheter , tillika varder berättigad att deltaga i val eller väljas till förrättningar , som fordra medborgerligt förtror ende, i /:s a :dra och 5\te morn.
Emot det förra af dessa moment hafva Casper Vijkman och Niis Månsson invändt, att straffbestämmelsen för den, sorn är öffvcrlastad vid allmänna sammankomster, lag - LagUtskottets Utlåtande N:o 155.
1 j förhör m. m., icke borde vara större, an för den , sora befinnes rusig å något af de i första morn. omtalade ställen , enär förbrytelsen i båda fallen skett på ställen, som äro lika allmänna och böra hållas i lika helgd j äfvensom Wijkman och Nils Månsson vid senare momentet erinrat om angelägenheten deraf, att, då öfvermage agas för fylleri, bestraffningen må verkställas endast i närvaro af Krono- Polis- eller Stads-Betjent och på sådant sätt , att den brottsliges framtida välfärd icke spilles. 2 '.dra fl. Herr Prosten Forsslind har tillstyrkt, att ordet synbarligen måtte äfven i denna § intagas, och redactionen således blifva; Prest. man, som under tjenstens utöfning synbarligen är af starka drycker öfver lastad etc-, 9 /•
Den föreslagna förvandlingen af böter till motsvarande fängelse vid vatten och bröd, i brist af tillgång till böternas gäldande , har Herr Cederschjöld ansett vara i högsta grad olämplig , serdeles för sådana , hvilkas helsa genom $tarka drycker är förstörd. 18 JLägUlslcittls Utletande N-o löh, IQ §•
Förslaget a(f afskaffa Konungens 'Befallt ningshafvandes domsrätt i fyllerimål är klandrad!; a) af Herr Friherre Cederström , sorn anset! högst betänkligt att härutinnan ändra nq gällande föreskrifter, för att , på bekostnad af f ill räck 1 i ge åtal emot fylleribrott, bereda Domare någon obetydlig lönetillökning; b) af Herr Tham, hvilken förment fyllerilasten skola tillväxa genom denna för* ändring, enär fyllerimål, som nu hos Konungens Befallningshafvande afgöra» inom a eller 3 veckor, skulle vid Häradsrätterne kunn? utdragas 3 till 3 Ting, derunder den brottslige opåtaldt kunde fortsätta sitt oskick; c) af Herr Biskopen Faxe, som funnit, det fyllerimål desto hellre borde, såsom policemål , hos K°nnngens Befallningshafvande å-* talas, som eljest en längre tid ofta komma att förflyta emellan brottet och åtalet, samt, lika med Herr Prosten Elfström, trott ifrågavarande öfverflyttning af Dorosrätteq skola öppna fritt spelrum för dryckenskap och oordningar af alla slag; hvaremot Herr Contracts.
Prosten Agrell, i betraktande dels af de olägenheter och kostnader, sorn åtfölja de tilltalades och vittnens inställande hos Landshöf. dinge-Embetet, om de tilltalade äro aflägset boende, dels af den tidsutdrägt, som uppkommer, derest Häradsting först flere måna-? t.agVt skottets Vtlatand« N:o i55.
13 der efter förbrytelsen infallet, företagit, att fylleribrott må kunna åklagas antingen hos Konungens Befallningshafvande eller vid häradsrätt, dock under vilkor, alt den af nämnde autöriletör, sotrt till tid eller ort är närmast, företrädesvis anlitas, äfvensom Herr Biskopen af Vingård afstyrkt förslaget, att dylika åtal ovilkorligen skola dragas Under Domstol* och ej få upptagas vid Cahcellieförhör , emedan Landshöfdingens anseende skulle tninskas, om hah äfven på resor i Länet icke kunde till Cancellie-förhör inkalla dem ( sorn genom fylleri brutit emot ordningen , utan mäste lamt öfverlåta belftandet åt Domstol. ii §•
1 afseende på denna §. har Herr Prosten Elfström yrkat) ätt den I tgl 3 års förordnihg stadgade tillåtelsen, för en hvar tilt fylleribrott angifva * ml bibehållas, så ätt ej blott allmänna åklagare blifva pllgtige, utan hvar och en berättigad att fy 1 leri — brott lagligen beifra eller beilra låta ,* hvarjemte Herr ProfeSsoren Bexell best rid t inskränkning eller minskning af åklagareperso* iialen ; äfvensom Herr Dom-Prosten IJeUrlin anmärkt, att Rikets Ständer tillstyrkt indragning af Lands - Fiscalstjensterne.