Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
IV.o 6g. sa, för dess vidsträckta functioner, nödiga fördelar, så skulle den snart nog, både för Staten och för den Enskilde, förfela det med dess inrättning åsyftade ändamål.
Jag tror, att då man undanrödjer Bankens nuvarande Domstols-privilegium, då man införer Banken med alla dess rättegångsfnnctioner inom kretsen af de föreslagna, länge öfverklagade, oftast långsamma Domstols-förhållanden, der äfven Lägmans-Rätterna någon gång retarderande kasta sig i vägen, och man, detta allt oaktadt, fordrar en fortgående kraftyttring i Bankens functioner, torde resultatet icke komma att sakna all likhet med Sengångarens kraftansträngning på snabblöparens bana Bankens af Domstols-förhållande underlätLade och lifvade functioner hafva, mer än en gång, kommit det i brydsammn financiela förhållanden Fäderneslandet till biträde.
Jag vill, i förbigående, nämna de skyndsamma undsättningar, som, i stormiga år, lemnades under hjelten Carl XII:s tidehvarf, och hvilka undsättningar först upphörde med till Stockholm ankomna depescher om slaget vid Pultava.
Om Svenska Bankens functioner i skyndsam undsättningsväg, under en måhända mindre brydsam tid, må den oförgätlige Carl XI sjelf tala: ”Eftersom Kongl. Maj:t med Nåd Bil. till Banco- och Lag-Utskottens Bet.
N.o 6g. 33
Nåd förmärkt den prömptitud och villig*, het Banken häfver förspörja låtit, enär Rikets tjenst, häfver fordrat att gä Kongl.
Majit med ansenliga försträckningar tillhanda, det Kongl. Majit ock i Nåder tilltror Banken hädanefter görandes varda, så vida Verkets vilkor tillåta kan emot nöjaktig säkerhet om dess betalning igen, så har Kongl. Majit beviljat Confirmation å de Banken 1668 beviljade vilkor.
Brefvet den 27 Junii 1675.
Bet lior ej lii t att uppfatta en fullständig teckning, hvarken af hvad i skyndsam undsätlningsväg Banken gjort för Staten eller för Enskilde.
De af dess större functioner, som redan fallit inom den obevekliga Historiens område, äro redan både välkända, uppfattade och bedömda.
De som hålla på att falla dit in, skola en dag blifva det!
Om dem alla tror jag, att de verkligen slått i vissa närmare eller aflägsnare förhållanden till Bankens Domslols-Privilegium.
Constitutions-Vtskottets Bctänkandcn.
299 ste män och deltagande i målens beredning, måhända ock mgon gång i deras föredragning, samt begge ContoirsCheferne, såsom i vissa fall ersättande två indragna Collegiers.
Presid nter, borde innehafva förtroendebeställningar, men att, hvad TullChefen vidkommer, det torde för ändamålets vinnande göra tillfyllets, om lian, i likhet med Uppbördsmän, förordnades genom Constitutorial.
I öfverensstämmelse med hvad här ofvan blifvit anfördt och tillstyrkt, och för öfversigten, i ett helt, af derifrån härflytande Grudlagsändringar, får ConstitutionsUtskottet vördsam ligen uppgifva efterföljande reductionsförslag.
Regeringsformen. § 5- StatsRådet skall bestå af Tretton Ledamöter, hvilke ege rätt att alla der förekommande mål öfvervara, nemligen:
En JustitiaeSratsMinister, som tillika alltid vore främste Ledamot af Konungens Hogsta Domstol; En StatsMinister för Utrikes ÄTenderna, »arnt Elfva StatsRåd.
Ej må Fa.
5oo Constitutions- Utskottets betänkanden. der och Son eller Tvä Bröder pä en £§nz vara ständige Ledamöter af StatsRådet. § 6.
Af StatsRåclen skola Fern vara Föredragande, nemligen:
En Krigs Minister för Arniéens och blottans Ärenden; En lnrikesMinistcr för ärenden, sorn angå Näringarna, allmänna Hushållningen ock Ordningen; En Finans Minister för och Drätsel ärenden; En EcclesiastiqueMinis ter, för Kyrko-ärenden, derunder inne• be gr igne Med, rörande Allmänna Uppfostran, samt Hälso- och Fattigvården, och En JustiliceCanceller, för Rätts- och Nådärenden.
Bland de öfriga Sex Stats Råden hvaraf minst
Fre böra haj va förvaltat Civilt Ämbete, skall Ett kallas Hoj Canceller, ock cga de särskilda befattningar, sorn i Grundlagarna vidare bestämmas. § 8.
Ej må Konungen fatta något beslut i de mål, hvaröfver StatsRådet höras bör, derest icke minst Tre af dess Ledamöter, Constitutions-Utskottets Betänkandcn.
301 jemte vederbörande Föredragande, tillstädes äro.
StatsMinistrarne och samtlige icke föredragande StatsRud, der de icke laga frii fall ega, skola — — — — — nied flera af dylik beskaffenhet. § 9- Uti alla fri SI, som hos Konungen i StatsRådet förekomma, skall Protocoll föras.
De till tärles varande Statsbudets Ledamöter vare ovilkorligen förbundne — — — — såsom i 106 § derom vidare stadgas, $ 10.
Innan Trenderna hos Konungen uti StatsRådet anmälas, skola de, sedan nödiga upplysningar deröfver ifrån vederbörande Collegier och Ämbetsmän blifvit infordrade och inkommit, herodes af den Föredragande inför StatsRåclet, hvarvid minst Tre icke föredragande Ledamöter böra vara tillstädes. Denna StatsRådsBereclning, hvars arbetsordning, genom särskildt Reglemente, a L önungen föreskrifves, ege jemväl, när så nödigt pröfvas, att från personer, af hvilka ytterlin 502 Constitutions-Utskottets Bctänkanden. gare upplysningar i förekommande mål kunna meddelas, sådana, till skriftligt eller mundtligt af gifvande, infordra. § lo Yill Konungen börja krig eller sluta fred, kalle då till ett utomordentligt StatsRåd samtliga StatsRudets Ledamöter, framställe för dem -- ■«“« — — Han för Riket nyttigast finnér. § 26.
Då JustitiasÄrenden inför Konungen i StatsRådet föredragas, skola, jemte JustitiseStatsIViinistern och minst
Två StatsRåd samt Föredraganden, Två af Högsta Domstolens Ledamöter dem öfvervara, med den skyldighet i allmänhet är föreskrifven. $ 27, JustitiaeCancellern, hvartill ina utses en Lagfaren och i Domarevärf nyttjad man, åligge, utom hans befattning i StatsfLU■4et, förnämligast att, såsom Konungens ConstitntionsUtskottets Betänkanden.
505 Högste Ombudsman, föra eller —■ — — — och Ämbetsmän begångna blifva. §• 28.
Konungen eger att — — — _ men icke på deras börd. lill Civile Ämb tsmän inom Riket och till Domare, må sådane män endast nämnas, som äro af den rena Evangeliska Läran. § 34* StatsMinistrarne, StatsRådens Och JustitiaeRådens
Ämbeten skola uppföras i Rikets Stat, och må icke af någon tillika med annat Civilt Ämbete beklädas.
De Två StatsMinistrarne innehafva Rikets högsta värdighet; StatkRådcn ege lika anseende med de högsta, och JustitiaeRåden, med derintill närmast varande, MilitaireAmbetsmän. § 35.
StatrMinistetn för Utrikes Ärenderna, StatsRåden, Presidenter och Chefer för Col~ legiér eller i dessas ställe inrattade V er k. 504 Constitutions Utskottets Betänkande?!.
ExpeditionsChefer i Stats förvaltningsDepartementen, ÖiverStålhäll.uen, UnderStåthallaren och Politiemästaren i Hufvudsta-’ den, Landshöfdingar och Ståthållare i Landet, FaltMarskalkar fin na sig dertill skäl ega. § 42.
Orden ”och StatSecreterare" uteslutas. § 43- Går Konungen i fält — — —• — förordne Han Justi ine StatsMinistern och Tre andie Ledamöter af StatsRudet, soni der i he ega Löredragande befattning, att föra — — — — som ö § stadgar. § 99- Orden "Rikets Allmänna Ärendens beredning" uteslutas.
$ 102.
Penna Domstol, som RiksRätt kallas - Constitutions-Utshottets betcinkanden.
505 las — — ■*— — deruti före ordet; Fyra dc äldsta StntsRåd, Presidenterne uti alla Rikets Collegier, högste Befälhafvaren — — — — Escadern af Ar méens Flotta, Fyra de äldsta Båd i Svea IlofRätt, Två de äldsta Råd i 'HammmarCollegiuin och KaimnarRätten, samt det äldsta Råd i hvarje af Rikets öfriga Collegier.
Då antingen — — —. — om Tolf deruti sitta.
Är Presidenten i HofRätten af laga förfall eller jäf hindrad, företräde dess ställe det äldsta Civila Stats Rudet.
Denna Domstol äge åter insättande i Rikets tjenst, § 106.
Finner Utskottet af dessa Protocoll att någon StatsRiådets
Ledamot eller någon för tillfället förordnad Föredragande, eller den Embetsman, som i Commandomål — —» — — fastställd varder.
£ 107.
Skulle ConstitutionsUtskottet ■— — Rikets sannskyldiga nytta, eller att någon Föredragande icke med oväld m. m.
Bihang till B. S. trot, 3.
,'jje Sami. 39 go6 Constitutions- "Utskottets betänkanden. Riksdags-Ordningen.
Rättas i enlighet med redactionen vid 106 och 107 §§ RegeringsFormen. § 41* Tjenstgörande StatsMinistrar, StatsRåd, JustitiaeRåd och Justitieombudsman kunna ej säte och stämma — — — —> men ej besluten öfvervara.
1 ryckfrihets-För ordningen. i 2.
I 4'de Momentet utgå orden: "AlU manna Beredningen.
Stockholm den 11 November 1825.
N;o 73.
Ankom den 11 November i8&3*
Memorial till Riksens Ständer, med för* Ponstitutions Utskottets Betänkanden.
307 slag till ett ytterligare tillägg i 98 § Regeringsformen och 63 § Riks• dags Ordningen.
Uti Memorial N:o 62, af den 13 nästledne October, har ConstitutionsUtskottet redan tillstyrkt intagandet i 98 § Regeringsformen och 63 § Riksdagsordningen, af en föreskrift huru förhållas bör, om Riksens Ständers JustitiasOmbudman eller hans utsedde Efterträdare i Ämbetet, vid samma Riksdag, hvarunder de blifvit valde, antingen afsäga sig förtroendet eller med döden afgå.
Men då bestämmandet af dessa åtgärder i alimänhet, och således äfven emellan Riksdagarna, synes egentligen tillhöra Grundlagen, genom hvilken Ämbetet är institueradt, icke den särskilda Insructionen, som blott ämnades att tjena till efterrättelse för innehafvaren, får, med anledning af gillad motion, Utskottet för grundlagsenlig behandling, vördsamligen öfverlemna det förslag, att, näst efter ofvannämnda tillägg, ett ytterligare må införas, så lydande: “Inträffar något af dessa fall emellan Riksdagarna, skall Riksens Ständers rätt härutinnan genom Deras Fullmägtige i Banken och RiksgäldsConloiret utöfvas.“
Enär, på detta sätt, hufvudsakliga in - 308 Constitutions-Utskottets Betänkanden. rehållet af 26 § i JustitiaeOmbudsmansJnstructionen kommer att öfverflyttas till 98 § Regeringsformen och 63 § Riksdagsordningen, skulle, i händelse förslaget framdeles vinner Riksens Ständers bifall och Konungens Nådiga sanction, berörde 26 §, såsom dåmera öfverflödig, följaktligen ur Instructionen uteslutas.
Ankom den £1 November 1823.
Memorial till Högvördige FresteStåndeti i anledning af dea åtcrremiss på Utlåtandet öfver ett i 26 § af Justitiae Ombudsmans - Instructionen före» slaget tillägg.
Genom ProtocollsUtdrag af den qo nästlidne October, har Högvördige PresteStåndet behagat till ConstitutionsUtskottet återremittera dess under den 14 i samma månad afgifna Utlåtande, rörande ett föreslaget tillägg i 26 § af JustitiaeOmbudsmans-Instructionen.
Constitutions-TJtskottets betänkanden. 30g
Ehuru begge de till grund för återförvisningen lagda anmärkningar, af hvilka den ena rigtats deremot, att en föreskrift för Riksens Ständers Fullmägtige finnes intagen, icke 1 dessas Instruction, utan i JustitiaeOmbudsmannens, samt den andra åsyftar ett uttryckligt stadgande, att Fullmägtige borde, när de i Ämbetet insatte den utsedda Efterträdaren, på. samma gång välja en ny, tydligen angå blott sådana ämnen, dem Uts!<ottet lemnat ovidrörda, anser likväl Utskottet dessa anmärkningar, hvilkas giltighet det för öfrigt erkänner, visserligen kunna och böra till pröfning upptagas, såsom nya frågor, föranledda af under Riksdagen behandlade Ärenden och inträffade omständigheter.
Emedlertid och då Utskottet redan varit omtänkt att, genom ett föreslaget ytterligare tillägg i 98 § Regeringsformen och 63 § Riksdagsordningen, hufvudsakligen afhjelpa både olämpligheten och bristen, får Utskottet vördsamligen hemställa, om icke Högvördige PresteStåndst skulle täckas, i sammanhang med behandlingen af omförmälda, i Memorial N:o 73 framlemnade Project, förklara att de nu gjorda Anmärknjngarne må 'för närvarande förfalla, och således 26 § af JustitiaeOmbudsmarts-Instrucrionen intill nästa Riksdag oförändrad bibehållas.
Stockholm den 15 November 1823. gio ConstitutionsUtsJiottets Betänkandcn.
Ankom den 21 November 1Q25.
Memorial till Riksens Ständer, rörande sättet för slutliga behandlingen af frågan om inlösen af FilialD scouternas utelöpande Skuldförbindelser.
Med bifall till Stats- och BancoUtskottens hemställan, i Memorial N:o 580, angående Besp. RiksStåndens skiljaktiga meningar, i afseende på sättet för slutliga behandlingen al frågan, om inlösen af f. d. FilialDisconternas utelöpande Skuldförbindelser, hafva Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Vällofl.
BorgareStåndet, under den yide, och Hedervärda BondeStåndet, under den io:de dennes, benäget uppdragit ConstitutionsUtskottet att, i Riksens Ständers ställe och med Deras rätt besluta, huruvida frågan må antingen förfalla, eller öfverleinnas till Förstärkta StatsUtskoltets pröfning.
ConstitutionsUtskottet, som trott sig, till följd af Remisserna och deras innehåll, ej allenast förpligta dt, att upptaga Ärendet, utan äfven befogadt att detsamma, med Tre Conslilutions-Utsliottets hetänhanden, 511 RiksStånds öfverlåtna rätt, afgöra, har ansett 75 § Riksdagsordningen och den dertuli undantagsvis åberopade 69 § af Regeringsformen, böra härvid förnämligast tjena till norm cch ledning för bedömandet.
Och då, enligt Riksens Ständers förordnande, RiksgäldsContoiret allena besörjt FilialDisconternas utredning, hvilken följaktligen egt nära sammanhang med Contoirets inkomster och utgifter, och direct verkat på desamma, alldeles oberoende af, hvarifrån de förra häiXliitit eller de sednare blifvit ersatta, måste inlösandet af dessa Disconters ännu utelöpande Skuldförbindelser tydligen medföra en till RiksgäldsContoiret hörande, från utredningen oskiljaktig och dervid i förstone, efter ordentlig bokföring och upprättade numerlistor, påräknad och godkänd utgift.
Men om ock, hvad som af RiksStåndens olika åsigter vill skönjas, fulla tillämpligheten af ofvannämnda 69 § vore tvifvelsmål underkastad, borde i allt fall, efter Utskottets tanka, företrädet lemnäs åt det behandlingssätt, hvarigenom främjades ett af Riksens Stränder uttaladt bestämdt slut, i fråga om allmän uppoffring till förekommande af enskildta förluster; och Utskottet linner således Grundlagens rätta förstånd, särskilda ömande omständigheter och Rihsens Ständers egen värdighet samfält påkalla ä« 312 Constitutions-XJtskottets betänkcinden. rendets hänskjutande till Förstärkta StatsUtskottet Genom ProtocollsUtdrag får ConstitutionsUtskottet tillika vördsamlignn bifoga Sju dess Ledamöters i målet yttrade sär. skilda mening.
Utdrag af ConstitutionsUtslottets Protocoll den 15 November 1823. S. D. Föredrogos Ridderskapets och Adelns samt BorgareStåndets Remisser af den “jide och BondeStåndets af den io:de dennes, hvarigenom —■ —- — —■> Andre åter yttrade att RiksgäldsContoiret icke med egna medel, utan endast såsom Banquens Ombud och på dess vägnar, bestridt 1 ilialDisconternes utredning; att inkomsten och utgiften dervid, likasom vinsten eller förlusten, varit och är ingen annans än Bankens; att, på denna grund, ifrågavarande, nu mera, efter utredningens fullbordan, opåräknade utgift jemväl komUie att i sjelfva verket tillhöra Banken, men Qonstitutions-TJtskottets hetänkcinden.
5x5 men icke RiksgäldsContoiret oell att sålunda 69 § Regeringsformen vore härvid helt och hållet otillämplig, samt ändlligen att målet, antingen det betraktades såsom rörande en tillfällig utgift från Banken, eller såsom motion om försutten praescriplionstids återställande, är, i båda händelserna, af egenskap att kunna afgöras genom Tre Stånds be lut, och att, der Två Stånd stadnat emot Två, böra förfalla; Det enda behandlingssätt, som enligt dessa Ledamöters öfvertygelse, instämde med Grundlagens klara föreskrift, hvilken de trodde sig ovilkorligen förbundne att efter bokstafven tillämpa.
Mot beslutet reserverade sig, på de för minoritetens mening anförda skäl, Herr Professorn Doctor Cederschjöld, Herr Professorn Doctor Forssell, Herr Professorn Doctorn Thyselius, Hetr Stats StadsMajoren Weslin, Herr Grosshandlaren Rydberg, Pierr Lagmannen Falkman och Herr CommerceRådet Egge.
Ut Supra Ex Prococollo J. D. Walerius. Bihang; till R. S. Fröt. freijt Sami. 4« 514 Constitutions Utskottets Betänkanden, N;o 76.
Ankom den ai November 1Ö23.
Memorial till Riksens Ständer, rörande en till besvarande, i förstärkta StatsOtskottet föreslagen, af BorgareStåndet förkastad Voteringsproposition.
ConstitutionsUtskottet har emottaga Vällofl.
Proto'ollsutdrag för den 10 dennes, af innehåll att, ehuru respective MedStånden ej instämt i dess beslut att förkasta den i BevillningsUtskottet; Memorial N:o 49 föreslagna 7:de Voteringsproposition, i målet rörande TullBevillningen, BorgareStåndet likväl, enär 71 § Regeringsformen uttryckligen förmår att, om Tre
Stånd afslå hvad ett särskildt Stånd, i en eller annan del af Bevillningsutskottets förslag till grunderna för Bevillningen, sätten af deras tillämpning och Bevillningens fördelning, yrkat, men detta Stånd ändock vid sin mening förblifver, saken skall åt Förstärkta StatsUtskottet till afgörande öfverlemnas, samt enahanda skäl, hvilka ansåges verka till antagande af ornförmälde 7-de Propo ition, äfven skulle leda derhän att, öfver huru många delar af ett förslag till Bevillning Förordning något BiksStånd än stadnat i olika beslut Cons titntionsTJt skottets Betänkanden. 315 mot de öfrige, en enda "Voteringsproposition öfver hela förslaget icke dessmindre kunde fasställas, funnit sig ej böra eftergifva sin i Grundlagen förvarade rätt till omröstning i Förstärkta StatsUtskottet öfver hvarje del af TullTariffen, deruti Ståndet varit skiljaktigt; I följd hvaraf Vallöf], BorgareStändet undandragit sig all omröstning öfver Propositionen, intilldess ConstitutionsUtskottet, till hvars pröfning den stridiga frågan hänsköts, sig deröfver utlåtit.
ConstitutionsUtskottet, som tillika in* herntat alt Högvördige PresteStåndet numera med Vällofl.
BorgareStändet hufvudsakligen sig förenat, får, till besvarande af Remissen, vördsamligen yttra : att den föreslagna propo itionen, ställd på bifall till en, efter Bevillningsutskottets upprättade Tariff, alla varor åsatt TullBevillning, med Gontraproposition på afgörandet, genom särskilda omröstningar, huruvida Tullen å vissa varor må, enligt BorgareStändet* förslag, höjas eller sänkas, tyckes framställa en förkortningsmethod, sorn icke står väl tillsammans, hvarken med de i Grundlagen bestämda former, eller med hvarje RiksStånds rätt, att göra sin röst gällande i den minsta omständighet af de så vigtiga beskattningsmålen, samt alt, då, jemlikt glS Constitutions-TJtskottcts hetänkanden.
Regeringsformens 71 §, Bevillningsutskottets- alla för lag hunna partielt gillas eller förkastas, och då 55 § Riksdagsordningen förbjuder proposition , huruvida votering bör ega rum, men den ifrågavarande Propositionen icke allenast åsyftar votering öfver förslaget, helt eller i massa, utan ock, med ja besvarad, alskar möjligheten för omröstning öfver delarna, och såmedelst i viss måtto innefattar en proposition om det skall voteras, ConstitutionsUtskottet fördenskull anser Vallöf!. BorgareStåndet hafva varit, enligt Grud lagen, belogadt att, med ogillande och uteslutande af merberörda y:de Proposition, yrka omedelbart företagande af omröstning öfver dem som efterfölja.
Stockholm den 15 November 1825.
Ankom den 21 November r023* Memorial till Riksens Ständer, med förslag till ändring af 59 § FJksdagsOrdningen.
Ju längre innevarande Riksmöte fram* Constitutions-TJtshottets Rctänkanclm.
517 skådit, d ess mer har ConstitutionsUtskottet öfvertygat sig att, så fram# ett medel ej kan ntfmnas till minskande af Riksdagshandlingarnas oformliga vidlyftighet, man skäligen måste befara, icke allenast en ständfgt vexande tryckningskostnad, utan ock ett ännu större ondt, omedhinnligheten af både redaction och utgifvande.
Det mest säkra och kraftiga cyrrectiv häremot vore, efter Utskottets tanka, offentligheten af samtliga RiksStåndens Sessioner, hvarigenom isynnerhet
Protocollens utförliga trykning blefve umbärlig; Men emedlertid och. intill dess för vissa Stånd en mera passande och rymlig local hinner anskaffas, torde man ej böra lemna oförsökta de medelbara och partiela utvägar, som, utan hinder af Grundlagen, eller med dess förändring i smärre reglementariska delar, skulle åtminstone småningom och i någon mån leda till ändamålet.
Med antagande således af de hufvudgrunder, att icke antalet af åhörare, men det dem öppnade tillträdet bestämmer publiciteten, att, der Sessionerna äro offentliga, Protocollen lämpligen kunna i sammandrag tryckas, utan förlust för Staten eller Ståndet eller enskildt förläggare, att åt killiga mindre vigtiga artiklar af Bihanget jemväl torde medgifva en abregerad tryok* 318 Constitutions- Utskottets Ectänkanclen. ning, samt att, hvad ändtligen angår kostnaden, den för Bihanget alltid korde af Staten bestås, nien den för Protocollen, efter Ståndens beslut vid hvarje Biksdag, antingen genom enskildt förlag eller af allmänna medel bestridas, får, med anledning af gjord motion, ConstitulionsU skottet, för grundlagsenlig behandling, vördsamligen underställa Biksens Höglofl.
Ständer följande förslag till ny redaction af RiksdagsOrdningens 59 §, i tvänne Moment fördelade: § 99- Alla hos RiksStånden förda Protocoll skola, så tidigt ske kan, genom trycket ut gifvas, ined undantag blott af sådana ämnen, som hvarje Stånds enskilda oeconoinie beträffa.
De Stånd, hvilkas sammanträden hållas offentligen, må kunna låta Protocollen tryckas i sammandrag; men de öfrigas böra in extenso tryckas. 2:0 Sådana Handlingar', hvilka till samtliga RiksStånden inlemnas eller från dem utgå, skola icke i Protocollen intagas, utan der endast till sina rubriquer anfö• ras.
De böra, såsom ett Bihang till samtliga RiksStåndens Protocoll, särskildt och Constitutions-Utskottets Betänhanden. 319 på Statens bekostnad, från trycket utgifvas, Konungens
Pr opositioner, Riks ens
St än* ders underdåniga Skrifvelser samt RiksdagsReslutet, till hela deras vidd, mende öfriga Handlingarna, allt efter Riksens Ständers förordnande, antingen in extenso eller ock i sammandrag.
Ankom den 4 December 1823.
Memorial till Riksens Ständer, i anledning af Ridderskapets och Adelns återremiss på Utskottets förslag till ett tillägg i 28 § Riksdagsordningen.
Genom ProtocollsUtdrag för den 23 nästlidne October, hvilket den 20 dennes ankommit, har ConstitutionsUtskottets den 14 i för tnämnde månad, under N;o 66 aflåtna Memoria], angående ett föreslaget tillägg i 28 § Rik dagsOrdningen, blifvit från Höglofl.
Ridderskapet och Adeln återförvisadt, med åtskilliga för Ståndets gemen amma tanka förklarade anmärkningar, »om åsyfta, dels bestämmandet af Utskotts. 3^0 Constitutions-Vtskottets betänkanden» Suppleanternes antal, efter omständigheterna och i mån Ledamotspersonalen, dels en tydlsgare uttryckt inskränkning af Suppleantens iunctions, endast till den händelse, då ordinarie Ledamot af laga förfall hindras, dels ock det projecterade stadgandets hänflyttning till 79 § Riksdagsordningen, hvarest sättet till ledighets erhållande fiån Ledamotskap i Ut kotten afhandlas.
ConstitutionsUtskottet, som funnit an* märkningarne icke sakna giltig grund, förmodar att Resp. RiksStåndens meningar i ämnet skulle bäst och lämpligast sammanjemnkas, om det allmänna stadgandet, rörande Suppleants-val, såsom egande sammanhang med de i 28 § Rik dagsOrdningen föreskrifna Ledamotsvalen, infördes uti denna §, med fasställande tillika af ett minimiantal, och om deremot i 79 § utstakades de särskilda fall, i hvilka Suppleanterne borde temporairt biträda Utskotten.
I sådant afseende får ConstitutionsUtskottet, med modification af dess förra förslag, vördsamligen tillstyrka, det måtte i 28 § Riksdags - Ordningen , efter orden: ”Hemliga Utskottet väljes, då Konungen eådant äskar,” inflyta en så lydande ny punct:
Constitutions-Utskottets betänkanäen.
321 punct* "För hvarje Riksens Ständers Utskott, det sistnämnda undantaget, böra jemväl utses a! hvarje Stund minst Två Suppleanter, med det åliggande, som i 79 § vidare stadgas,” samt likaledes i 79 § efter orden: ”och gifve sådant derefter i sitt Stånds Plenum tillkänna,” redactionen på följande sätt förändras: 'då, i händelse leoigheten b einij as , de 1 främst i ordningen varande Suppleanten emedlertid intage hans rum Sadan t må äfven ske, när Ledamot befnnes aj Taga förfall hindrad; Mea har han, flera än Ti e gånger å rad, från Utskottets sammanträden, utan Laga förfall, sig afhållit, hvilket den främste derstädes varande Ledamoten af hvarje Stånd bör i vederbörande Stånds Plenum anmäla, vare den sålunda uteblifne frun Utskottet skild.
Utan gällande skäl må ej etc.” Stockholm den 26 November 1823.
Ankom den 11 December 1823»' Memorial till Riksens Ständer, angående Herr A. von Hartmansdorffs Motion Bikung till R, S.