Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är väl, som sagdt, ändå bäst att börja sina efterforskningar der- ifrån. » D e ropade au en droska och gåfvo kusken nödiga ordres.
Strax de kommo fram och Ruth i nervös brådska fick ned det regndry- pande fönstret, fingo de klart för sig, att Klara haft rätt.
» Han fins ej här, » sade Ruth med gråten i halsen.
Fönsterluckorna och dörren till den för detta lilla diverse- handeln voro igenspikade som på en öfver- gifven barrack.
» Kära Ruth, » tröstade Klara, » hvarför ge- nast ge upp modet.
V i höra oss väl för hos grannarne. » I huset tvärs öfver gatan mötte dem idel nya ansigten.
» Icke en enda gammal be- kant, » sade Ruth missmodigt, » det är det gamla och dock alldeles nytt. » En skara smutsiga ungar skockade sig i näsvis nyfi- kenhet i portgången och kring vagnen.
Ett besök af välklädda damer var här tydligen något alldeles nytt.
Efter åtskilligt frågande fingo de veta, att den gamle aktören redan för tre år sedan lemnat gården, som sedan dess stått obebodd och utan huld.
Den skulle visst snart rifvas för gatans reglering.
Skonåtlerskan, som varit gammal granne, kände nog till hans adress, men äfven hon hade flyttat och bodde nu än längre ut åt Liljeholmssidan.
Det var blott ett att göra, och de satte sig upp på nytt.
Efter åtskilligt letande fingo de reda på den de sökte i ett skumt kryp-in, der qvinnan och hennes fästekarl, en skräddare, trängdes om dagern för sitt arbete vid det smutsiga fönstret och en ilsken träta med skrik och stim mellan tre trasiga små barn i kakelugnshörnet förstummades vid det oväntade besöket.
När de framfört sitt ärende, fick skonåt- lerskan genast sin svada i gång.
H o n var tydligen trakterad af att få spraka om gamla dagar.
» Pappa Rebolledo, ja, herre Gud, hvem frågade efter honom nu för tiden?
Det var då länge sedan hon hört det namnet.
Nog för hon visste, hvar han fanns, alltid; men sedan fosterdottern hans rymde ifrån honom och gifte sig med en rik och förnäm herre för många herrans år sedan, var det knapt en lefvande själ, som brydde sig om honom.
Nå, sitt nödiga underhåll fick han nog än, förstås; det kom visst genom pastorn i för- samlingen, alltid precis på dagen i qvartalet.
Men han hade inte mycket glädje af det nu mer, kunde man väl förstå, sen han knappt orkade öppna munnen för det kära bränvinet. » Klara, som såg, hur våldsamt Ruth upp- rördes af qvinnans sladder, försökte afbryta henne, men Ruth fattade afvärjande om hennes hand.
» Nej, nej, och hur är det vidare — hvar bor han — » (Forts.) Från Iduns läsekrets.
» La Société. » Det kan ju tyckas minst sagdt förmätet att upp- träda med kritik öfver en af » Idun » prisbelönt af- handling.
Men allt sedan jag läste Ebba Lars- sons uppsats » La Société » i N:o 14 af » Idun », har jag känt ett oemotståndligt begär att skriftligen gifva luft åt de blandade känslor, som nämda uppsats fram- kallat.
Att författarinnan icke är ensam om den åsigten, att vårt sällskapslif behöfver reformeras, är en borgen för att denna åsigt är alldeles rigtig: tu- senden instämma med henne deri.
Och att hon sjelf alldeles förälskat sig i sin » vackra saga », fram- går tydligt af slutorden; men låtom oss se, om den icke har flere fel, än det att ej finnas till i verklig- heten.
Idén att några med slägt- och vänskapsband för- bundna familjer skulle genom ett regelbundet och enkelt umgänge söka vederqvickelse och trefnad är särdeles god och ofta med mer och mindre framgång realiserad; men jag undrar, om det icke skulle vara bra svårt att bibehålla de båda första vilkoren, re- gelbundenhet och enkelhet, samt ernå det åsyftade resultatet, om kretsen vidgades i det oändliga?
Vidare förefaller det, som om de » äkta männen » skulle uteslutas ur » La Société », ty det säges ut- tryckligen på ett ställe, att » La Société » är fruarnas klubb, och att dessa äro lika obevekliga som herrarne, hvilka iij tillåta fruarna att med sin virkning sticka näsan i deras klubb.
Men å andra sidan talas om, att såväl yngre som äldre ungkarlar emottagas.
Detta är väl hvarken rättvist eller välbetänkt af ett säll- skap, som gjort till en af sina uppgifter att motar- beta utelif.
Eller är det egentligen de bli / vande äkta männen, som i tid skola reformeras och räddas, och lemnar man de » utestängda » äkta männen åt deras öde?
— I så fall får » La Société » mycken likhet med en råttfälla, som mammorna inrättat för att fint och behändigt fånga män åt sina döttrar.
Att en- kelhet i mat och dryck samt öfriga anordningar icke hämma utan snarare befordra sällskapsglädjen, om den är af rätta slaget, är en bepröfvad sanning.
Men visst skulle åtskilliga herrar hafva litet svårt att underkasta sig den drakoniska lagen att ej få mer än ett glas ö l; en sup kan ju vara rimligt och be- höfver t. o. m. alls icke förekomma, med ölet är det en annan sak, det driokes ju för törstens stillande, och det vore väl föga gästvänligt att söka reglera sina gästers törst.
Författarinnan har också glömt att gifva en anvisning, huru utminuteringen af och kontrollen öfver besagda ölranson skulle lämpligast försiggå.
Skulle måhända någon ung Hebe vid ett särskildt bord sköta ölserveringen, och herrarne i kö vandra fram för att i tur och ordning af hennes hand mottaga sitt bestämda glas öl?
Eller skulle gla- sen stå fylda på förhand, till lika antal med de full- vuxna, manliga gästerna?
— Tänk om någon skalk i en hast skulle tömma tvänne glas!
Då kunde den, som till slut blef utan, med skäl utiopa: » E n af herrarne har tagit sig ett glas för mycket! » — Något underligt förefaller det, att förf.
tyckes före- ställa sig, att tobaksrökning idkas och hundar med- tagas i sällskap; det är väl endast, då herrarne draga sig tillbaka till » herrns rum », som cigarren eller pi- pan tändes, och hundar lysa i regeln genom sin från- varo, om ej möjligen värdfolket sjelfva hafva en eller två fyrben ta favoriter, som få stanna inne.
— Så komma vi till sysselsättningarna under sam- qvämet.
Fruarna sitta med sina arbeten och tala om hushållet; ungdomen dansar och leker » packa kappsäcken », » huru Amor kommer » m. m., hvarunder de unga flickorna sysselsätta sig med ungherrarne, så- som Eva såg på Adam, oskuldsfullt, fritt och öppet (1).
Det tyckes som om förf.
tänkte sig idealmenniskor för bildande af » La Société », åtminstone hvad ung- domen angår, fruarna deremot förefalla skäligen tarf- liga, då de ej skulle hafva annat än hushållsrön att meddela hvarandra.
Att ungdomen i våra dagar i
M e d I d u n s e x p e d i t i o n ä r f ö r e n a d I d u n s u t r a t t n l n g s b y r å, hvilken verkställer alla u p p k ö p åt Iduns a b o n n e n t e r 1 landsorten s a m t för de flesta fall icke är sådan, den borde vara, är ett sorgligt faktum.
Bland de unga herrarne äro de flesta blaserade och sjelfsvåldiga till tal och sätt, och de unga flickorna äro ofta koketta, ytliga och an- språksfulla samt hafva en sådan ton och sådana fasoner, att de unga männen alls icke anse sig be- höfva genera sig för dem, utan karaktärisera dem med uttrycken » lifvade », » skojfriska » e t c; och så- dan ungdom finner ej nöje i oskyldiga lekar.
Men om också ungdomen vore så menlös och oskuldsfull, som Ebba Larsson tänkt sig den, så undrar jag, om den vore tillfredsstäld med att i timtal » leka lekar », och om detta just är någon bildande syssel- sättning.
Författarinnan måtte anse samtal och re- sonnement såsom ieke passande för ungdom, ty hon säger uttryckligen: » de unga konversera ej om väd- ret, sista balen, premieren på teatern eller den ny- utgifna romanen, det låta de de äldre göra. » Hm, hm, nyss tycktes det, som om fruarna hade andra ämnen att sysselsätta sig med — och nog vore det litet malplaceradt, om de företrädesvis skulle tala om » sista balen »; då må de hellre tala om tvätt och matlagning.
Men hos de unga skulle det således H u s h å l l e t.
Mitt hushållssystem.
Som jag tror, att mina skafferiafiärer öfverensstämma med ett flertal af Stockholms måttligt bemedlade husmödrars, kunde det vara af intresse att få systemet bedömdt af någon auktoritet.
Jag har två tjenare — en till hjelp med mina fyra småttingar och en köksa.
Till frukost ha vi, stora, sill och po- tatis.
Sillen köpes af bästa storsill, ett £ hvarje gång och den, tillika med potatislåren, hvetemjölsäcken och den låsta låren innehållande sylter, safter, konserver m. m., som allt för mycket fresta gommen, ha sin plats på vinds- kontor (källare finnes ej).
En sill ur- vattnad och stekt är lagom till fru- kosten — således är sillkaggen lätt kontrollerad.
Till middagen tages steken (eller hvad det nu är) hel in på bordet.
Från bordet skickas maten portionerad in till barnjungfrun, och ät köksan skär jag af, hvad jag anser hon behöfver — resten vet hon jag har reda på.
Skinka köpes samma qvantitet hvarje vecka, och det stycket skall räcka till sina bestämda mål, nml: söndagsmorgon och tisdagsmiddag stekt, samt torsdagsmiddag, då resten kokas.
Till qvällen ha vi vattgröt eller hafregrynsgröt, hvilken kokas i emaljerad gryta i ugnen medan mid- dagen lagas.
A f grynen tages samma mått hvarje gång, hvarför 1 £ räcker sin bestämda tid.
Till söndagsqväll gräddas, under det middagen lagas, ugnspannkaka åt barnen och jungfrurna — vi sjelfva ha då vanligen thé.
Smörgåsmat använder jag mycket litet — undantagandes salt kött — min man föredrager en varm frankfnrter- eller hvitlökskorf eller annan smårätt.
Smöret köpes likaså pr vecka, en viss qvantitet af så väl bords- som malsmör.
A f det senare äta såväl barnen som tjenarne, och vanligen breder jag sjelf barnens smörgåsar.
Kaffebröd bakas hvarje torsdag; dertill tages alltid samma qvantitet mjölk.
Erfarenheten har lärt mig att hafva det undanlåst, och på qvällarne skär jag af åt barnen och tjenarne deras bestämda del til!
Sockret hugger jag sjelf och har det i låst sockerskrin, men sockerskålen är ej undanlåst.
Kaffe, chokolad, thé, finare kryddor etc. har jag undanlåst.
Arbetskorg af cigarrlåda.
Locket bort- tages och lådan fordras inuti med röd eller blå tvils.
Tyget klippes mycket noggrant; de fyra bitarne till sidorna fastsys först vid bottenfodret och sedan hopsys hörnen.
Fästes i kanten på lådan med syndetikon.
Botten fordras äfven utanpå; det tillgår sålunda att man penslar helt litet syndetikon på lådans botten och stryker derefter väl till tyget; försigtighet fordras att ej fläckar uppstå.
Man syr ett enklare gratis öfrlgt I D U N tiil b i l l i g a s t e p r i s o c h vara ett fel, om de uttalade sina tankar öfver en pjes, de sett, eller en bok, de läst?
Sådana ämnen äro just intressanta att afbandla med jemnåriga och tillika bildande; ty genom att utbyta åsigter med andra, klargör man sina egna, eller lär sig inse, om de äro vigtiga eller icke.
Om man önskar, att säll- skapslifvet skall vara både bildande och veder- qvickande, så är väl intet lämpligare än att, då un- gefär samma personer regelbundet komma tillsam- mans, man använder någon tid af samqvämet till läsandet af en god bok, eller t. o. m. inöfvandet af något mindre dramatiskt arbete.
Hvad uteslutning ur sällskapet för något brott mot dess » tysta principer » (om hvilka förf.
lemnar oss i okunnighet) angår, så ligger ju i all slags bann- lysning någonting af fariseism.
Och man kan ej gerna antaga, att familjer ingå öfverenskommelse om ett flitigt och förtroligt umgänge utan att på förhand känna till hvar andras moraliska ståndpunkt, hvar- för några obehagliga, upptäckter i det afseendet ju ej behöfde befaras.
— Att toleransen mot männen drifves väl långt, medgifves; ty om icke deras eget rättsmedvetande hejdar dem på det ondas väg, icke mönster på juteväf och fäster det rundt om yttersidan; i kanterna sättes ett veckadt ylleband.
En remsa af samma väf broderas och fästes på ömse sidor att bära » korgen » uti.
Man hör ofta: » Göm det, det kan alltid blifva nyttigt till något! » kanske dock oftare: » Hvad kan det väl duga till, kasta bort det! » Men hafven I någonsin tänkt eder att äfven de tomma tändstickslådorna äro användbara?
Jo, visst äro de så!
Men huru kunna tyd- ligt framställa hur de användas för att bilda något helt?
Jag får dock försöka.
- Man tager ett atlasband och fäster om sjelfva lådan, men just så att den obehin- dradt kan skjutas ut och in i sitt fo- dral.
Sedan hopfästes med stark tråd 3 lådor i rad och 3 öfver hvardera (9 st. lådor) och om det hela fästes ett broderi på mörk juteväf, kanladt med ett veckadt atlasband.
Under fästas 4 trådrullar, som hjul, då hela det lilla arbetet blir något liknande en jernvägs- vagn.
På hvarje låda fästes som » eti- kett » olika: knappar, nålar, hakar m. m. Frida N.
N. Blomställ.
Ett billigt och trefligt ställ för friska eller konstgjorda blom- mor kan man göra af en rak björkgren, omkring 8 cent.
i genomskärning och af 27 cent.
Grenen, som bör vara betäckt af näfver, urhålkas tem- ligen djupt för blomstjelkarne.
Tvänne mindre grenar, 2 | cent.
tjocka och 10 cent.
långa, fästas vinkelrätt under den större grenen, som sålunda kom- mer att hvila på dem.
1 val (80 st.) god, färsk inmatssill galas och torkas, men får ej tvättas, lägges i 1 k:na ättika 15 a 24 tim., hvarefter den försigtigt upp- strykes.
Hufvud och stjert afskäras, då sillen galas.
Derefter nedlägges den med ryggen ned, hvarftals med 2 skalp, liineburgersalt, 1 skalp, pudersocker, 25 ort krydd- och 25 ort starkpeppar, 6 ort spansk humle, 3 ort sandal (röd, köpes på apoteket), 6 ort lagersbärs- blad, G ort saltpeter, 3 ort nejlikor och 3 ort ingefära.
Kryddorna krossas och sammanblandas med saltet och sockret samt strös mellan hvarfven.
Nedläg- ges i en fjerding, som förvaras på kallt ställe.
En lättare press pålägges; är färdig på 4 å 5 veckor.
Maccaroni-pudding.
54 ort maccaroni förvälias i en kanna mjölk och 36 ort smör.
När detta blifver kallt vispas 9 äggulor och iröras, likaledes 9 till hårdt skum slagna hvitor.
Socker och mu- skottblomma.
Formen smörjes med smör och rifvebröd.
Maccaro- nerna skållas i hett vatten innan de läggas i mjölken.
N. på b ä s t a s ä t t u t f ö r alia m ö j l i g a f ö r Iduns ä r a d e läsarinnor.
u p p d r a g till t j e n s manas de att öfvergifva den genom fruktan för det allmänna omdömet.
D e veta nog, att de öfverallt gerna emottagas, isynnerhet om de kunna uppträda som épouseurer.
— Huruvida det kan kallas ett » fint sätt », att göra dessa uteslutningar sålunda, att ingen infinner sig på den prickades mottagningsdag, eller hvarken låt- sas märka eller tala med honom eller henne, då han eller hon härnäst uppträder i sällskapet, torde vara tvifvel underkastadt.
Att ett sådant i öppen dag lagdt förakt bland de unga herrarne svårligen skulle göra några proselyter, utan i stället reta dem, så att de gifva » La Société » en god dag, är min öfver- tygelse.
Men att finna rätta sättet att låta.
den brotts- lige känna det allmänna ogillandet är mycket svårt; jag vågar härvidlag ej gifva vare sig råd eller regler.
Hvad som föröfrigt är klokt och godt i förf.
fan- tasibild, kan ej annat än vinna varm sympati hos en hvar.
Jag har blott velat påpeka de mest i ögo- nen fallande felen, under det jag egnar henne allt erkännande för det välmenta i hennes uppsats.
Smörgåspudding.
Skifvor af hvete- bröd bredas med smör och läggas hvarf- tals i en form.
Sylt lägges mellan hvarfven, eller också kan man taga socker, kanel och sönderkrossade russin.
När formen är full, öfverhälles en visp- ning af mjölk och ägg.
Innan pud- dingen är fullt gräddad, tages den ut, och en kopp punsch slås deröfver.
Ser- veras ej för varm.
En djup tallrik torra äpplen kokas till mos med ett tefat socker.
Sedan tillagas en smet af 14 gg&gt; \ k:na grädde, hälften söt och hälften sur, samt | k:na stötta skorpor, som upplösas i mjölk; blandas med äppelmoset och gräddas i smord form.
Ätes med vaniljsås., Frida N.
N. ä Fiskfärs.
Gädda eller kolja, 4 &lt;ffi, rensas och skrapas fri från skinn och ben, hackas i en ho samt bultas väl med 63 ort smör.
Massan lägges se- dan i ett fat och uppblandas med | k:na gräddmjölk (hälften god grädde, hälften mjölk), 4 st. ägg, som iblandas hvart för sig, ett drygt | qvarter godt hvetemjöl.
Kryddas med hvitpeppar, salt och socker.
Arbetas 1 timme i fatet; kokas i smord och med skorpor beströdd lockform.
Kokas i minst 2 timmar.
25 ort smör och lika mycket mjöl fräses och påspädes med \ k:na oskummad mjölk; gröten upp- hälles och arbetas ända tills den blif- vit kall.
8 gulor vispas och nedröras tillika med salt, socker och litet mu- skotblomma.
Hvitorna slås till hårdt skum och nedröras sakta, just som man är färdig slå smeten i formen och ställa den i vattengrytan.
Formen väl smord och beströdd med rifvebröd.
Kokas i 3 tim.
Serveras med kraft- eller hum- mersås.
Ingefärsbröd.
2 ägg, | skalp, puder- socker.
5 skedar söt grädde, |- skalp, mjöl, 2 teskedar kanel, 1 d:o ingefära, 1 d:o nejlikor.
Allt blandas väl, läg- ges ut i små plättar på väl smorda plåtar.
Hvita mandelbakelser.
5 hvitor vis- pas till hårdt skum, hvarefter inröres 1 skalp, siktadt socker samt 2 mat- skedar ättika, hvilket väl vispas 1 tim.
Sedan iröres 1 skalp, skållad och väl torkad, rifven sötmandel.
Lägges i kransar.
Att hindra snö klumpa sig under häst- hofvarne.
Det säges, att man endast behöfver smörja den väl rengjorda hof- vens undersida med såpa, så skall snön icke bilda sig till klumpar.
Hofven skall vara väl rengjord före smörjnin- gen.
Botemedel för trumsjuka och förstopp- ning hos boskap.
Man gifver det sjuka Thecla S — g.
kreaturet en blandning af J jäst och J linolja.
Det kan äfven gifvas som lavemang.
Kreaturet får blott förtära ljumt vatten.
Uti en tidning stod nyligen att läsa, hur nödvändigt saltet är för våra hus- djur och att man bör tillse, det dju- ren erhålla detsamma i tillräcklig mängd Det beter: » Om man är i tillfälle att förskaffa sig större stycken eller stenar af bergsalt, så är det särdeles lämpligt hafva sådana liggande i foderkrubborna, så att kreaturen kunna få slicka deraf efter behag.
I annat fall kan man gifva dem vanligt salt, en matsked full för hvarje djur dagligen eller hvaran- nan dag blandadt i blötfoder eller upp- löst i vatten.
Dervid bör man likväl iakttaga att ej strax efteråt låta dem komma åt att dricka mycket vatten.
Har man tillgång på saltsten, kan man lägga en sådan i fårhuset, så att fåren kunna få slicka deraf.
Men äanu bät- tre är att blanda målet salt, stötta en- bär och något stenfri lera, hvilket hål- les tillsamman med uppvärmd tjära till en fast massa, som fylles i en träho och ställes hos fåren, så att de deraf få slicka efter behag.
Härigenom skyd- das djuren för vattusot m. fl.
Att gifva fåren salt upplöst i vatten, är icke rådligt, ty det spilles lätt på ullen och fåren kunna deraf få vanan att äta ullen af sig. » Frida N.
Arnicabränvin.
Den allmänt förekom- mande blomman Arnica montana är en växt, hvars både blomma och rot äro nyttiga.
Blomman, fullt utslagen, sam- las i knippen och torkas; sedan kokas på dem ett spad, som saltas något och kallt användes för gikt; den sj uka kropps- delen tvättas dermed.
Det är ij syn- nerhet användbart, då giktknölar visa sig på händerna; man tvättar sig då om qvällarne och låter det torka in.
Roten sköljes och skares i tunna skif- vor samt lägges på buteljer, hvarpå hränvinssprit påhälles.
Begagnas på friska sår, påstrykes genast och tillses, att det kommer in uti såret.
För att hålla öppna bensår rena, an- vändes på såren linnelappar, doppade i smält vax och talg.
Spruckna händer botas bäst genom att gnidas med karbololja.
Om man företager ingnidningen vid sängdags och ligger med handskar på, skola hän- derna nästa morgon vara botade.
10 skedblad hafre- soppa, 100 droppar renad terpentin blandas, 1 äggula och 3 skedblad soc- ker vispas till det ljusnar, hvarefter det blandas med det förutnämda.
4 å 5 skedbl.
tages dagligen.
För barn eller dem, som ha svårt att fördraga terpentin, tages mindre deraf Frida N.
VI vilja särskildt fästa uppmärksamheten pä Iduns lämplighet för plats- sökande och plats utbjudande annonsÖrer, äfvensom för alla öfrlga slags Hvarj ehanda.
Välling af ångprepareradt hofremjöl är ett helsosamt och närande födoämne.
Den bor kokas synnerligen väl och drickas något afsvalnad.
N, ster kunde fås genom vår gemensamma vän Idun.
Svar emotses m e d tacksamhet så snart som möjligt af Alex.
Skulle någon af Iduns många vän- liga läsarinnor vilja hjelpa m i g m e d att få ett kuddöfverdrag, sydt på yllestramalj i forn- nordisk stil, försåldt, så att det lemnar mesta möjliga behållning?
Penningarne skulle a n - vändas till hjelp för att genomgå en slöjdkurs i sommar.
Bortlottning vore nog bra, m e n vet e j, om det är tillåtet.
Svar af vaktas af Några skedblad sherry i såsen, höjer smaken på fårstek.
N:r 81.
H v a d skall m a n använda för att blifva befriad från m a l i såväl möbler som garderober under s o m m a r e n?
V i k o m m a att tillbringa sommaren borta från h e m m e t, och rummen stå derpä igenstängda.
M e d tack- samhet emotses något råd härutinnan, som ej vore förenadt m e d allt för m y c k e t besvär, men ändå säkert att förekomma dessa odjur.
Gammalt smör kan göras välsmakan- de genom att det först tvättas i vatten, derefter i mjölk.
Sedan inarbetar man litet pudersocker, påströr salt, och smö- ret är åter ganska godt.
Ung husmoder.
Skulle någon af eder vilja uttala sin tanke, huruvida det kan anses troligt, att en bildad flicka kan blifva riktigt lycklig g e - nom att ingå äktenskap m e d en hederlig, aktningsvärd, i sitt stånd bildad handtver- kare.
Tycket är Ömsesidigt och bcpröfvadt genom långvarig bekantskap under alldaglig sammanvaro.
Svar emottages m e d tacksam- En anjovis i grytan, skall gifva god smak åt oxstek.
N. Gummade fönsterremsor äro särdeles användbara till etiketter på buteljer, burkar etc. D e klippas i passande bi- tar, påskrifvas, doppas i varmt vatten och äro med ens färdiga att påsättas, hvartill åtgår betydligt kortare tid, än om man skulle begagna mjölklister.
Det sistnamda har ock den olägenhe- ten att vara särdeles lockande för råt- torna, som på helt kort tid kunna för- störa de prydligaste etiketter.
Vid förvaring af sylt bör ihågkommas, att det möglar i fuktigt rum, jäser i for varmt, sockrar sig i för kallt.
Mög- let kan borttagas utan att syltet behöf- ver omkokas, men har det börjat jäsa, tins ingen annan utväg; det sker då med tillsats af socker doppadt i vatten.
Då det sockrat sig, spädes det med helt litet vatten och ställes i en varm kakelugnsnisch, då det brukar blifva bra igen.
N. het af sten » finnes att få köpa.
N:r 59. skalp, Innehållsförteckning t Musikkondition.
Kondition önskas för sommaren af Mathilda Langlet.
— Våren; af M.
— lärarinna vid hr Richard Anderssons Beatrix; ett minne af Dolly Roon.
— E n musikskola att mot erhållande af fritt qvinlig n ä r i n g; af A.
— Från våra vivre för sig och en sexårig son lemna badorter: I.
E n Marstrandsejour s o m m a - ren 1 8 8 7; af Silah.
— Gastronomiska kåserier: undervisning i musik.
Muntliga och III.
O m ägg, enkannerligen påskägg; af skriftliga rekommendationer lemnas af En gourmand.
— N å g o t o m rosodling i b o - hr Richard Andersson, Brunnsgatan ningsrum; af Jane.
— Ett storstadsbarn; berättelse af Johan Nord- n:r 28, Stockholm.
[178] M:ine Mercedes de Castellanos.
— Påskdag; dikt af Johan Nordling.
— F ö r d o m a r; af DIVERSE Doktor A. Afzelius Corimo.
Fastän icke af ert kön vågar j a g dock meddela e r: En vanlig ridkjol bör vara ungefär fyra a l - nar v i d midten och två alnar lång bak samt försedd m e d utskuret knä, hvilket gör kjolen betydligt längre fram och att den faller väl.
Lifvet skall vara alldeles slätt framtill, för- sedt m e d en tät rad små knappar, samt bak- till ordnadt som en hvit smal frack.
Då ni föredrager herrsadel föreslår under- tecknad ett par mycket vida benkläder, u p p - till rynkade som en kjol, m e d största vidden bakåt, hvilka dä ni är till häst skulle te sig, sedda från sidan, ungefär som ofvan beskrima a f till Klädningar och Kappor.
r v ä f Profver 14 n a d e sändas r, Lilla Vattugatan 14.
Hvardagar 7 3 — 7z4.
Behandlar L i g e n annons införes under 1 k r.
LED / GA [34] Tandläkaren PLATSER.
Constance En ung flicka med godt sätt mot kunder, godt renomé och fördelaktigt utseende kan erhålla plats i konditori i Norrland.
Svar, åtföljdt af fotografi och afskrift af betyg, torde sändas till Bernh.
Franke &amp; Co., Stockholm.
Försöken Th. Winborg &lt; &amp; C:is i Stockholm tillverkningar af En bättre, anspråkslös flicka önskas i ett mindre hushåll på landet att gå frun tillhanda.
Svar jemte fotografi kan sändas till » X », Qvistrum, pöste restante.