Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
1. och Conto pro diverse N:o 2 4,796:40. 10. eller tillsammans B:co R:dr 6,184: 42.
— Som dessa poster äro utöfver femtio år gamla, samt det med visshet lä rer kunna antagas, att något anspråk å sådana äldre fordringar icke kommer att ega rum, hafva Rikets Ständer beslutat, att alla sådana fordringsposter, som bestå af outtagne auctions-öfverskott på de före år 1834 försålde guldoch silfver-panter, eller utgöra behållningar på räkningarne i förra VäxelBanken eller den nuvarande
Depositions-afdelningen, må, när de blifva öfver femtio år gamla, till Banko-statens Enke- och Pupill-cassas disposition öfverlemnas, dock under de vilkor, i afseende på återbetalnings-skyldigheten, som år 1772 stadgades och här ofvan blifvit anförda; och få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det E. K. M. täcktes, uppå Banco-styrelsens görande anmälan, i Nåder låta utfärda kungörelse derom, att vederbörande ega, inom en tid af tre år, ifrån kungörelsens datum, i Banken utbekomma så d'ane utöfver 50 år gamla fordringar.
Stockholm den 11 November 1840.
Expeditions-UtskoUels Förslag till und.
Skrifvelsej IV.O l34- 24i N:o 134.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 7 Nov. 1840.
Preste-Ståndet den 7 — — Borgare-Ståndet den 11 — — Bonde-Ståndet den 11 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse om åtgärders vidtagandej för att befordra skyndsamhet vid ärendens handläggning i Rättegångs-Vzrken.
N.o 6'7 och 121.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har blifvit anmärkt olägenheten deraf, att för rättegångs-ärendens behandling och slutliga afgörande understundom åtgår längre tid, än som skäligen bör behöfvas eller synes förenlig med parters billiga anspråk att skyndsamt varda till sin rält förhulpne; och då Rikets Ständer hysa den öfvertygelse, att rättelse kan till stor del tillvägabringas, om, jemte stadgande af lämplig controll emot obehörigt uppskof med rättegångars afdömande, arbets-ordningar upprättas, hvarigenom, utan mehn för rättvisan, göromålen i Domstolarne må kunna påskyndas; få Rikets Ständer, som anse nämnde controll kunna åstadkommas medelst åläggande för vederbörande embetsmål! att, rörande anledningar till uppehåll med ärendens afslutande, offentligen redogöra en gång hvarje år, då sådant ulan hinder af andra göromål, beqvämligast ske kan, hos E. K. M. i underdånighet anhålla; l:o att stadgas måtte, som följer: Under-Domstolarne å landet och i staden skola, inom den 1 September hvarje år, till vederbörande Öfver-Rälter insända förteckningar öfver alla den 1 nästföregående Juli oafgjorda mål förande dessa förteckningar, i serskildta columner, upptaga parternes namn, en kort rubrik af målen, när de blifvit anhängige gjorde, om och när desamma äro vordne completta till afgörande, samt hvad hinder, som för doms eller utslags utfärdande mött.
Ledamöterne i Öfver-Rätterne samt Revisions-Secreterarne skola, en hvar för sin rotel, inom samma tid, lika beskaffade förteckningar till Justitias-Stats-Ministern, Justitiae-Canzleren och Justitias-Ombudsmannen jemväl aflemna; 2:o att förslag till ändamålsenliga arbets-ordningar för alla Domstolar var Bih. till R.
Fröt. 1840. to Sami. 1 Afd. 01 s4a Expcditions-Utskotlets
Förslag (ill lind.
Skrifvelse t N.-o 135. da upprättade och, så vidt de afse förändringar af allmänna lagen, vid nästkommande Riksdag till Rikets Ständers pröfning öfverlemnade.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 7 Nov. 184©- Preste-Slåndet den 7 — — Borgare-Ståndet den 11 — — Bonde-Ståndet den 11 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelsej angående offentlighet vid Polis-Kamrar.
Nrris 108 och 141. S. A. K.
Sedan under de tre sistförflutna Riksdagarne fråga förevarit, angående offentlighet vid Polis-Kamrar, har enahanda framställning jemväl hos Rikets nu församlade Ständer förekommit, hvarvid Rikets Ständer, med godkännande af den under ämnets sålunda förulgångna behandling antagna grundsats, att hvarje medborgare bör ega öppet tillfälle alt sjelf inhemta kännedom om lagskipningens gång, hvarigenom agtning för lagarne och förtroende för domare-magten ökas och befästas, och då rättegången vid Under-Domstolarne efter urgammal sed hittills hållits för öppna dörrar, ansett något hinder icke möta för medgifvande af offentlighet vid Polis-Iiamrar i städerna, när sådana mål der förekomma, uti hvilka Polis-Kammare eger domsrätt; deremot Rikets
Ständer trott det icke vara välbetänkt alt i andra fall, der polis-magtens ändamål är, icke att skipa lag, utan att efterspana och inhemta upplysningar, på hvilka åtal inför
I öfverensstämmelse härmed hafva Rikets Ständer godt funnit för deras del antaga följande lagbestämmelse, och få hos E. K. M. i underdånighet hemställa, att en författning mätte utfärdas, hvari stadgas:
Vid Polis-Kamrar, när sådana mål der förekomma, i livilka Polis-Karm - Expedit ions-Ulskottcts Förslug till und.
Skrifvelse, N.-o i36- a43 marc domsrätt utöfvar, skall rättegång offentligen hållas; och vare förthy, så länge det ske kan, utan trängsel för dem, som till Polis-Kammaren höra, eller med målen hafva att skaffa, ej någon förment att innevara medan PolisKammaren sådane mål handlägger, der ej Polis-Kammaren nödigt finner att öfverläggning tili beslut inom lyckta dörrar hålla, eller mål förekomma, som äro stötande för anständigheten och sedligheten, i hvilken händelse ahörarne skola, på ordförandens tillsägelse, afträda.
Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M. i underdånighet anmäla, framhärdande &c.
Prcste-Slåndet den 7 — — Borgare-Slåndet den 11 — — Bonde-Slåndet den 11 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse } angående uppgift å personer j hvilka efter häfdande lofva hvarandra, ägtenskap inför Domstol.
N:o 103.) S. A. K. Rikets
Ständer hafva ansett det vara af största vigt, att Pastorerne ega ofelbar kännedom om hvarje inför lagen gällande ägtenskaps-aftal för de mångfaldiga maktpåliggande iagttagelser, som Pastor i detta afseende tillhörer; och få Rikets Ständer alltså hos É. K. M. i underdånighet anhålla om den föreskrift, alt, då personer inför
Domstol erkänna, att lägersmål skett under ägtenskaps-löfte, eller eller lägersmål lofva hvarannan ägtenskap, eller ock omtvistadt ägtenskaps-löfte af
Domstolen förklaras för fast, skall Pastor i församlingen, sorn personerne tillhöra, genast af Domaren derom underrätta*.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 11 November 1840. a44 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelsej No i3j. N:o 137.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den i4 Nov. 1840.
Presle-Ståndet den i4 — — Borgare-Ståndet den 18 — — Bonde-Ståndet den 18 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående upplösning af Invalid-Inrättningen vid Ulriksdal.
N:ris 57, 214 och 301, samt Först. Stats-Utsk.
Hos Rikets Ständer har blifvit yrkad t, att det hittills beviljade stats-anslaget för Invalid Inrättningen på Ulriksdal måtte indragas och de för närvarande der befintlige Invalider på annat sätt försörjas; och ehuru det visserligen icke kan bestridas, att ifrågavarande Inrättning eger ett vackert syftemål, då densamma åt de krigare, som grånat i fäderneslandets tjenst eller"åt dess försvar offrat sin helsa och sina krafter, bereder en sorgfri bergning för deras åsterslåande dagar; likväl, och enär vid en Invalid-Inrättning hufvudsakligen är fästadt det begrepp, att krigiska förtjenster böra bereda utmärkelsen och fördelen att å en dylik
Inrättning varda intagen och underhållen, men numera, sedan fäderneslandet uti öfver ett fjerdedels århundrade njutit ett lyckligt fredslugn, det lärer kunna tagas för afgjordt, att de flesta å Inrättningen intagne Invalider icke uti något fälttåg deltagit, samt en stigande civilisation, jemte mångfaldiga politiska förhållanden, gifva skälig anledning till den förhoppning, att krig hädanefter skola blifva vida sällsyntare än förr, synes det icke vara af behof påkalladt eller fullt lämpligt att bibehålla en så beskaffad Inrättning, helst ostridigt är, att de personer, som der äro intagne, skulle med vida mindre contant understöd, än deras underhåll nu kostar staten, kunna bereda sig fullkomlig bergning och en gladare lefnad, än de vid Inrättningen nu tillbringa; på grund af hvilket allt samt i belragtande derjemte, att det till berörde Inrättning upplåtne, nära hufvudsladen belägne Lustslott torde för Kongl. Familjens behof blifva erforderligt, Rikets Ständer få hos E. K.
M. i underdånighet framställa deras önskan, att Ulriksdals Invalid-Inrättning må upplösas och Ulriksdals Slott återgå till sin ursprungliga bestämmelse.
För den händelse denna underdåniga önskan vinner E. K. M:s Nådiga bifall, öfverlemna Rikets Ständer underdånigst till E. K.
M. att intill nästa Expeditions-Utskotlets Förslag lill und.
Skrifvelsej N.-o 138.
Riksdag disponera inrättningens inkomster för att, med iagttagande af lämplig fördelning emellan befäl och manskap, användas till contant underhåll för sådane personer af arméen och flottan, som annars vore till intagande å Invalid-Inrättningen berättigade; hvar jemte Rikets Ständer i underdånighet anhålla, alt E. K. M. ville till Rikets Ständer vid nästkommande Riksdag aflåta Nådig Proposition angående
Invalidhus-fondens tillgångars användande på ett sätt, hvarigenom det med dessa medel för närvarande afsedda ändamål må kunna befrämjas.
Preste-Ståndet den i4 — — Borgare-Ståndet den 18 — — Bonde-Ståndet den 18 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående den s. k. ollongälden. (Stats-Utsk.
N:ris 64 och 226.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har blifvit yrkadt, att den s. k. ollongälden, som erlägges för de svin-kreatur, hvilka på kronans ollonskogar intagas, att der betas, måtte varda afskaffad, hvartill Rikets Ständer väl icke for närvarande funnit skäl förekomma, men då en del af ifrågavarande skogar, för hvilkas begagnande nämnde afgift blifvit bestämd, numera äro försålde, få Rikets Ständer hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att, efter det fullständig utredning af ämnet blifvit tillvägabragt, vid nästkommande Riksdag må för Rikets Ständer framställas förslag lill de förändringar uti stadgandena angående ollongälden, hvilka af nuvarande förhållanden möjligen kunna påkallas.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 18 November 1840. a48 Expeditions-Utskotlets Forslas, lill uncl.
Skrifvelse, N'.o i3g.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adein den 14 Nov. 1840.
Preste-Slåndet den i4 •—■ — Borgare-Ståndet den 2 Dec. —> Bonde-Ståndet den 5 — —•
Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående förn jad besigtning och skattläggning af utmarken ä Öland.
(Stais-TJLsk.
N;iis 64, 226 och 302, samt Först.
N:o 341.) S. A. K.
Uli en till E. K. M. den 5 Qclober 1838 i underdånighet ingifvea skrift, sorn, jemte tillhörande handlingar blifvit under den 15 Februari innevarande år lill Rikets Ständers Stats-Ulskott i Nåder öfverlemnad, hafva Ölands hemmansegare, genom befullmägtigadt ombud, anhållit om upphäfvande af den årliga spannmålsränta lill sammanruknadt belopp af 864 tunnor 2-1kappar, hvilken blifvit bestämd alt utgöras för den å hemmanen på Öland fördelade utmark eller s. k.
Alfvaren, hvarjemte Rikets Ständer fått emottaga ett af Riksdags-Fullmäglige från Öland i enahanda syftning afgifvet memorial.
Till stöd för dessa framställningar, hafva hufvudsakligen blifvit anförde enahanda grunder med dem, hvilka redan så vid 1823 som 1828 och 1834 årens Riksdagar varit af Riksdags-Fullmägtige från Öland för befrielse från berörde spannmålsränta åberopade, att nemligen, ehuru jagträttigheten på Öland från uråldriga tider varit Kongl. Maj:t förbehållen och alla högdjur på i5n fridlysta, hvilket gällt så väl för inegorna som utmarkerne eller Alfvaren, hade likväl denna rätt endast angått djuren, men icke varit så vidsträckt, att sjelfva jorden någonsin ansetts för en Kongl. Maj:ts och Kronans tillhörighet, utan hade ifrågavarande utmarker fastmera betragtats såsom hemmanens betesmark och allmogen i alla tider derå egt betesrättighet, som vid skattläggningarne blifvit bland hemmanens s. k. herrligheter upptagen och ingått i beräkning vid hemmantalets bestämmande, af hvilket förhållande hemtats den slutsats, att, genom den tillkomna spanmålsräntan, dubbel skatt för en ecb samma förmon blifvit hemmanen ålagd.
Rikets Ständer hafva delta ärende i öfvervägande tagit, och har dervid förekommit, att, sedan Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse den 11 Avig.
Bxpedilions-Utskollets Förslag till und.
Skrifvelsej N.-o i3g.
H7 1834, hos E. K.
M. förnyat deras underdåniga anhållan, alt, på Ölands hemmansegares bekostnad, undersökning måtte varda af Kongl. Kammar-Collegium och E. K.
M:s vederbörande Befallningshafvande, i närvaro af hemmansegarne eller deras befullmägligade ombud, föranstaltad till utredande, huruvida ifrågavarande allmännings-marker verkligen blifvit på tvänne serskilda sätt och vid olika tillfällen skattlagde, eller hemmansegarnes lagliga rätt i annat afseende för nära trädd, i hvilket fall E. K.
M. tacktes rättelse deruti förordna, så, och efter det E. K. M., genom Nådigt bref till Kammar-Collegium af den 1 Nov. 1834, föreskrifvit, alt den af Rikets Ständer begärda undersökning skulle å stället förrättas af en utaf Collegii ledamöter, biliädd af en utaf E. K. M:s Befallningshafvande i Calmar Län dertill förordnad ojäfvig Landtmätare, har, under loppet af Juli och Augusti månader 1835, meranämnde undersökning, i föreskrifven ordning, blifvit verkställd af KammarRådet och Riddaren S. P. Liljenroth} samt protocoll öfver förrättningen till Cammar-Collegium inlemnadt, hvilket, tillika med bemälde Kammar-Råds under den 19 Nov. 1835, angående undersöknings-förrättningen, afgifne utlåtande blifvit af Kammar-Collegium, jemte eget betänkande i ämnet, till E. K.
M. i underdånighet insändt, hvarefter E. K. M., genom Nådigt Bref den 18 Nov. 1836, behagat förklara, att, då vid den hållna undersökningen, ytterligare blifvit ådagalagdt, att de å hemmanen på Öland fördelade utmarker icke äro vordne på tvänne serskilda sätt och vid olika tillfällen skattlagde, äfvensom att hemmansegarnes lagliga rätt i annat afseende icke eller blifvit för nära trädd, E. K. M., i likhet med hvad Kammar-Collegium yttrat, funnit den sökta befrielsen från spanmåls-räntans erläggande för ifrågavarande utmarker icke kunna beviljas.
Ehuru nu genom den utaf Kammar-Rådet Liljenroth verkställda undersökning, på sätt hans ofvan åberopade underdåniga utlåtande närmare upplyser, synes utredt, att eganderälten till ifrågavarande utmärker icke varit vid de äldre skatlläggningarne tagen i beräkning, hvadan ock den, i följd af utmarks-fördelningen, hemmanen åsätta serskilda spanmålsränla icke kan såsom en olagligen tillkommen eller dubbel beskattning anses; likväl, och då tillförlitligen blifvit upplyst, att den del af utmarkerne, som blifvit å hemmanen fördelad och skattlagd, allmänneligast är af svag beskaffenhet, så att odling der icke kan med fördel verkställas, utan marken ännu, likasom tillförene, lill största delen ligger öppen, emedan kostnaden för hägnad och stängsel anses öfverstiga fördelen af markens infredande, i följd hvaraf någon synnerlig förmon icke tillskyndats hemmanen genom fördelningen af dessa utmärker, hvarå betes-rättighet varit hemmanen af ålder medgifven, haf - *48 Expeditions-Utskoltets Förslug lill lind.
Skrifvelse, N.o 1^.0. va Rikets Ständer funnit sig böra hos E. K. M. i underdånighet anhålla, alt den å de olika hemmanen fördelade utmarken på Öland måtte, på statens bekostnad, underkastas förnyad besigtning och skattläggning, hvarvid iagllages, att för sådan mark, hvilken är af den beskaffenhet, att den endast till bete kan användas, hemmanen, hvilka förut å utmarken egde betesrättighet, och således icke genom en dylik marks tillskiftande vunnit större fördel, än de tillförene egde åtnjuta, blifva från all skatt befriade, hvaremot för odlad och odlingsbar jord rubbning uti räntan icke må ega rum, så framt ej densamma finnes åsatt till högre belopp, än som kan anses motsvara den fördel utöfver betesrätten, som genom egande- och och fri dispositions-rätts förvärfvande vunnits, samt att utbetalningen af utmarks-skatten må, intill dess liva skattläggningen försiggått, fortfara, men för den nedsättning, som vid nya skattläggningen åsättes, återbäring, beräknad från och med år 1841, af Stats-Verket utgå.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 5 December 1840.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 14 Nov, 1840.
Pieste-Ståndet den 14 — — Borgare-Ståndet den 18 — — Bonde-Ståndet den 18 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelsej angående tillökning uti skattefrihets-dygnen vid Masugnar.
Under anförande, att, då befrielse från den af masugnar fastställde Tionde-afgift, hvilken, enligt gamla författningar och häfd vunna sedvänja, vanligen utgår med 1'7 lisp. tackjern för hvarje dygns blåsning, endast är beviljad för trenne s. k. kalldygn för hvarje års blåsning, hvilken befrielse blifvit - Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelsej N.o t/j-t' 24g vit medgifven i ändamål, att blåsningen må, innan skatten utgår, komma så i gång, att tillverkningen lemnar vinst, förhållandet likväl vore sådant, att hlåsningen under de första tio dygnen medförde betydlig förlust, samt att äfven i Lrettio dygn derefter blåsningen med förlust bedrifves, bar bos Rikets Ständer blifvit yrkadt, att, på grund häraf och vid betragtande af de dryga onera, som äro bergsmanshandteringen ålagde, skattefrihets- eller kalidygnens antal mätte ökas till åtminstone tio; och då kändt är, att masugnar vid början af hvarje blåsning bedrifvas med förlust, samt den befrielse från tionde-afgift, hvilken för närvarande under allenast tre dygn är medgifven, icke står i skäligt förhållande
Lill den tid, som verkligen förflyter, innan någon inkomst af hytte-blåsningen kan påräknas, hafva Rikets Ständer, för deras del, beslutat, att skattefrihets- eller s. k. kall-dygnen må för hvarje års blåsning bestämmas lill åtta, å hvilket beslut Rikets Ständer få underdånigst anhålla om E. K. M:s Nådiga sanction, samt att förändringen må varda till vederbörandes kännedom och efterrättelse kungjord.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 18 November 1840.
Uppläst och återremitteradt af Ridd. och Adeln den 23 Nov. 1840.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 14 Nov. i84o.
Preste-Ståndet den i4 — — Uppläst hos Borgare-Ståndet den 18 — — och är återremiss af detta Skrifvelse-förslag beslutad.
I stället för detta Förslag har Ridderskapet och Adeln, den 2 December 1840, godkänt Förslaget Wto 157, Bih, till R.
Prot. 184.0. 10 Sami. 1 Afd. 3a a5o Expeditions-Utskottcts Förslag till und.
SkriJ velse, N.o
I stället för delta förslag liar Preste-Ståndet, den 2 December 1840, godkänt Förslaget N:o i5y.
Förslaget N:o 157 godkändes af Borgare-Slåndet den 4 December 1840.
Förslaget N:o 1Ö7 godkändes af Bonde-Ståndet den 8 December 1840.
(Se Expeditions-TJlskottels Memorial N:o 18, samt här nedanföre upptagne förslag till underdånig skrifvelse N:o 157.)
N:o 143, Uppläst och godkändt bos Ridd. och Adeln den >4 Nov. 1840.
Preste-Ståndet den 14 — — Bo r ga re- Ståndet den 18 — — Bonde-Ståndet den 18 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående förändringar i vilkor en för det vid sista Riksdag beviljade lån till återuppbyggande af staden kV?n er sborg.
N:ris 150 och 314.) S. A. K. Sedan Rikets sist församlade Ständer, till staden Wenersborgs återuppbyggande, efter den staden år 1834 öfvergångna elds\åda, beviljat ett Jåne-understöd af 150,000 R:dr, med vilkor, att från och med den 1 Juli 1840, eller efter förloppet af de 5 år, hvarunder lånet skulle få begagnas räntefrilt, 5 procents årlig ranta derå borde beräknas och till Riksgälds-Contoiret inom den 31 December hvarje år inbetalas, samt att, från och med den 1 Juli 1843, borde på enahanda sätt årligen erläggas 8 procent å primitiva capitalet för liqviderande af ej mindre efter nyssnämnde beräkning upplupen ränta, än sjelfva capital-beloppet, intilldess detsamma vore till fullo godlgjordt; så har E. K. M. behagat, till Rikets Ständers pröfning och afgörande, dels under den 24 sistlidne Mars aflåta Nådig Proposition, angående nedsättning af räntan å ifrågavarande lån till 4 procent och amorteringens verkställande med 6 procent, räntan häri inberäknad; hvarigenom ränte- och capital-afbetalnings-vilkoren för della lån Expeditions-Utskottets Förslag till tind.
Skrifvelse, N.-o 14251 ltomme att blifva enahanda med dem, som E. K. M., med afseendå å så väl lånebidragets föremål, som credit-förhållandenas förändring under senare åren, i Nåder fastställt för staden Wexiö, efter 1838 års eldsvåda, beviljade byggnadslån å 100,000 R:dr, dels ock, genom
Nådig remiss af den 13 förlidne April, öfverlemnat en af åtskillige med dylika lånebiträden understödda husegare i Wenersborg bos E. K. M. i underdånighet gjord och af Landshofdinge-Embetet i Elfsborgs
Län, på anförde skäl, understödd ansökning, ej mindre om tillgodonjutande af fulla 5 års räntefrihet för de erhållne lånen, att räkna från desammas utbetalning till lånsökanderne, än äfven om enahanda räntefrihet under en tid af ytterligare 5 år; varande till stöd för denna ansökning, bland annat, anfördt: att kostnaderne för de efter eldsvådan uppförda hus, i anseende till byggnads-materialiernes och arbetslönernes uppstegrade pris, vida öfverstigit de uppgjorda beräkningarne; att sökandeine, som af ifrågavarande lån fått sig beviljadt ett sammanräknadt belopp af 123,416 R:dr 32 sk., deremot uppfört byggnader för en utaf sakkunnige personer förslagsvis beräknad kostnad al 346,745
R:dr 29 sk. 4 rst.; att då en stor del af de, i följd af eldsvådan, efter särdeles låga försäkringsvärden, utbetalda branJskade-ersättningssummor medtagits för godtgörande af förut intecknade skulder, bade sökanderne varit nödsakade att i annan låneväg anskaffa tillgång lill de byggnads-kostnader, som öfverskjöto de af det allmänna erhållne lånebiträden; alt någon dessa kostnader motsvarande afkastning icke vore att af de uppförda nya husen påräkna; alt det stadens brandskadade invånare genom allmänna välgörenheten tilldelade understöd af något öfver 80,000
R:dr, på långt när, icke uppgick till värdet af den genom eldsvådan förstörda lösegendom; att, sedan Wenersborg, genom hamn-afgifternas öfverlåtande till Eif-styrelsen, förlorat sin belydligaste inkomst samt slädens fattigafgifter, i följd af choleran och eldsvådan, blifvit förhöjda, voro de allmänna bidragen af detta samhälle serdeles betungande för dess invånare; samt slutligen att, ehuru, enligt Rikets Ständers beslut, det beviljade byggnadslånet skulle få begagnas räntefritt under 5 år, komme likväl denna förmon, så vida ränteberäkningen skulle börja den 1 Juli innevarande år, icke någon af sökanderne tillgodo, enär de dem tillerkända lån-andelar endast suceessive, i nion af byggnadernas uppförande och inredning, blifvit utbetalda samt för några af dem ännu icke belt och hållet utfallit.
Detta, med hvad mera i delta ämne förekommit, hafva Rikets Ständer i öfvervägande-tagit och dervid pröfvat skäligt tillåta, det må Wenersborgs stads vid delta års slut varande skuld lill staten betalas med 6 procent å 202 Expedilions-Ulskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N.o t44- det primitiva capitalet årligen, af hvilka 6 procent 4 procent utgöra lätita och återstoden afräknas på capitalet.
Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M. till svar å den Nådiga Propositionen härigenom i underdånighet anmäla.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 14 Nov. 1840.
Presle-Slåndet den 14 — — Borgare-Ståndet den 18 — — Bonde-Ståndet den 18 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående ändring i 5 Cap. 68 1 mom. af Concurs-lagen. (Lag-Ulsk.
Nuis 48 och 78.) S. A. K.
Hos Rikets Ständer har i betragtande förekommit, huruledes, då Concurs-lagen af den 12 Mars 1830 i 1 morn. 68 §. af 5 Cap. örn rättegång i concurs-mål föreskrifver, det ”Kronans ombudsman i orten och alla samtlige ”borgenärer skola om stämningen serskildt underrättas,”
Domaren likväl icke är i tillfälle att låta serskilde kallelser i concursmål tillställas utländska fordrings-egare; vid hvilket förhållande, och enär det således ej kan hafva varit lagstiftarens mening att sådant Domaren ålägga, men ordalydelsen af ifrågavarande moment lemnar ruin för en motsatt tydning, Rikets Ständer ansett ett förtydligande af detsamma i denna del vara nyttigt, och på sådan grund, för deras del, beslutat, att 1 mom. af ofvanberörde 68 §. bör lyda sålunda:
Kronans ombudsman i orten och alla kände iuländske borgenärer skola om stämningen serskildt underrättas.
Skrifvelse, N.o 14$• a53 N:o 145.