Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet, som således, genom omnämnandet af dess åsigt i en vigtig princip-fråga i och för Revisions-Berättelsernas handläggning af Utskottet, icke baft för afsigt att meddela, ej mindre meddelat, någon Grundlags-förklaring, anser åter, örn en sådan i följd af det omnämnda förhållandet finnes behöflig, det icke vara ett Stats-Utskottets åliggande, att vidtaga någon åtgärd eller föreslå sättet till en sådan förändrings beredande; och då i öfrigt Herr Stais-Utskottets Utlåtande N:o tyo. 3 Cederschiöldj P. G.j tillkännagifva, att en motion i ämnet ofelbart bomme att inom Constitutions-Utskottet väckas, anser Siats-Utskottet icke nödigt, alt lill hvad Utskottet i dess förra Utlåtande i denna fråga yttrat något ytterligare tillägga. 2:0 Uti 3:dje §. har Utskottet, af nppgifne anledningar, hemställt, ”att Rikets Ständer må hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det ”restitution eller eftergift af medel, som, i följd af laga kraftvunne be”slut, till Stals-Verket ingått eller dit böra ingå, icke må i annan ordning ”beviljas, än Förfatlningarne bestämdt stadga och förmå.” I anledning häraf har Friherre Cederström_, Jacobj begärt, det Utskottet mätte förklara rätta förståndet af detta förslag, och hvilket, efter Friherrens tanka, vore så mycket mera behöfligt, som våra lagar i allmänhet redan föreskrifva, att eftergift af medel, som lill Siats-Verket böra ingå, icke får i annan ordning beviljas än Förfaltningarne förmå, och alt, om åter Utskottets mening varit, det restitutionen till Major Uggla skulle förfalla, detta förslag äfven borde förfalla; hvarjemte Ilr af Billbergh^ J. under anförande att någon förklaring af Utskottets mening icke vore behöflig, yttrat sig anse, alt anledningen till den föreslagne underdåniga hemställan vore olämplig, och, såsom stöd för denna åsigt, omnämnt de föihållanden, som i de af Utskottet uppgifne fäll föranledt efterskänkoing af Gunst och Nåd utaf de ådömde anmärknings-posterne.
Utskottet har icke haft för afsigt att tillstyrka något ogillande af de lill Major Uggla och Öfverste-Lieutenanten Norlin efterskänkte belopp; men då, i anmärkningsfrågor, vederbörande anmärkningsförfaltare ega tillgodonjuta stadgad observations-procent, hvaraf de, i händelse hela beloppet efterskänkes, gå i mistning, eller, om de vid sin tillständiga rätt skola bibehållas, en opåräknad utgift tillskyndas Kronan, har Utskottet, icke för de ifrågakomne, lill beloppet obetydliga utgifterne, men för principens skull, genom den tillstyrkte underdåniga skrifvelsen velat fästa uppmärksamhet på följderne, om eflerskänkning af ådömde eller redan inbetalde anmärkningsmedel, i någon vidsträcktare mon, komme att ega rum.
Utskottet vidblifver alltså sitt förut afgifne, här ofvan intagne tillstyrkande. 3:o Emot Utskottets uti 5:le §. gifne tillstyrkande, det Revisorernes anmärkning, att Carlbergs Kungsgårds hemmans-bidrag år 1826, till reparation å Solna församlings prestgård samt klockareboställe, blifvit an vi - 4 Statt-Utskottets Utlåtande N:o ijo. sadt till utgående af anslaget för byggnader oell reparationer i landsorterne, ehuru, vid föregående tillfallen, ett sådant bidrag fått utgå af Extra Utgiftsmedlen, och så mycket hellre bort fortfarande tagas af sistnämnde fond, som, i fall sådane utbetalningar äfven för de öfrige Kungsgårdarne ifrågakomme, byggnads anslaget skulle allt för mycket af för detsamma främmande utgifter medtagas, ”måtte såsom nöjaktigt förklarad, få förfalla,” har Hr StuartC.
G. erinrat, att, om den nu ifråga varande dispositionen lemnades utan åtgärd, den af Revisorerne befarade påföljd sannolikt skulle inträffa, hvadan Hr Stuart tillstyrkt en underdånig skrifvelse med anhållan, det endast sådane utgifter, som erfordras för uppförandet eiler underhållandet ai Kronan tillhörige byggnader, må hädanefter anvisas å Anslaget under 8:rle Hufvud-Titeln till byggnader och reparationer i landsorterne.
Och har Friherre Cederströmj Jtj tillagt, alt, om Stals-Utskottet tagit kännedom af 26 Cap. 2 §.
Byggninga-Bulken, Utskottet icke afgifvit ett sådant utlåtande, som det nu meddelade, helst, då Cai Ibergs-hemmanen äro af säteri-natur och således frie från preslgårdsbygguad vid Solna, något anslag dertill icke bort komma i fråga.
Denna omständighet har icke varit Ulskollet obekant, i synnerhet som den så väl i Revisions-Berättelsen, som uti Kongl.
Stal.s-Contorets underdåniga förklaring finnes omnämnd; men du, efter hvad handlingar11 e vidare upplysa, Kongl.
Majit uppå Solna församlings underdåniga anhållan och i betraktande af förekomne serskilda förhållanden , undantagsvis för Carlhergs-hemmanen medgifvit, att de lör det då anmälde byggnadsbehofvet skulle lika med de öfriga hemmanen i kostnaden deltaga, anser Utskottet skäl icke vara för handen, att, på sätt Hr Stuart föreslagit, lill Kongl. Maj:t i ämnet aflåta, underdånig skrifvelse, utan vidblifver Utskottet sin förut gjorde hemställan, att anmärkningen må förfalla. /f:o Utskottets tillstyrkande uti Gite ”att frågorne, rörande denar »827 Enlrepreneuren för Allmänna Garnisons-sjukhuset beviljade g ra L i frea tion , samt de, samma år, 3:ne Bagare, som åtagit sig bi ödleverering lill några Krono-häklen, af (Junst och Nåd beviljade medel, malle icke föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd,” har inom Borgare-Ståndet föran ted t åtskilligd anmärkningar, hufvudsakligen innehållande, att, då tillvaron af entreprenader, om något ändamål dermed skall vara, bör försäkra Kongl. Majit och Kronan för vidare uppoffringar, tillfälliga omslän - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 170. 5 cl Ii eter t: j holler böra rubba conlractel, i synnerhet som, om Jet någon gång skulle bereda den andia conlrahenlen en opåräknad fördel, en minskning deri ej kan ifrågasättas; och har Hr Halting tillstyrkt, att Rikets Ständer måtte af nu förevarande händelse taga sig anledning att hos Kongl.
Majit i underdånighet anhålla, atL för framliden dylika grall - ficationer ej måtte i Nåder beviljas, så mycket hellre, som anslagen, i allmänhet noggrant beräknade efter möjligheten att bereda tillgångar dertill, sällan synas sådant medgifva.
Dessa omständigheter hafva icke undfallit
Utskottets uppmärksamhet vid frågans behandling; men Utskottet har icke ansett förhållandet med dessa, lill mindre belopp och i följd af 182G års missväxt lill några Leveranteurer af bröd och födoämnen anslague gralificalioner, hvilka dessutom icke osannolikt beredt -minskade utgifter i annan väg för Stats-Verket, vara af den beskaffenhet att deraf skulle kunna bernias gällande anledning, alt hos Kongl.
Majit begära rättelse för framtiden.
Utskottet tillstyrker således fortfarande, att hvad Revjsorerne i della hänseende anmält, icke må föranleda lill någon åtgärd å Rikets Ständers sida. 5:o Uti g §. har Utskottet ansett sig endast böra anföra hvad Kongl. Slats-Conloret upplyst, i anledning af Revisorernes anmälan om behofvet, att det förordnande, som Kongl.
Majit uti Nådigt Bref den 7 April i83o meddelat Kongl. Ki igs-Collegium i afseende derpå, att till afskrifning beviljade poster icke förr i 1 äkenskaperne böra afföras, än under loppet af det Ar, då beslutet om afskrifning utfärdats, jemväl blefve utsträckt lill Statens alla öfriga Förvaltande Verk.
Men vid denna behandling af frågan har hos Ridderskapet och Adelil Hr Stuartj C. G.j gjort den anmärkning, alt
Revisorernes berörde anmälan icke bort förfalla, förr än ulredt blifver, huruvida föreskriften erhållit den utsträckta tillämpning Revisorerne åsyftat.
Till vinnande af en sådan utredning erfordras, ali taga kännedom af de Förvaltande Verkens Räkenskaper; och sorn Utskottet trott sig, vid granskningen af 1831 års Förvaltning och Räkenskaper, ega lämpligt tillfälle att inhemta den upplysning
Hr Stuart nu ifrågaställa har Ulskollet ansett och anser fortfarande Revisorernes i ofvanberörde målto gjorda anmälan icke erfordra någon åtgärd. 6:0
Vid Utskottets i I2ite §. gifne tillstyrkande, att frågan om den, genom Kongl. Brefvet den 10 April 1828, Förste Expcditions-Sekreleraren 6 Stats-Utskottets Utlåtande Abo tyo.
Askelöf lillagde gratification af iooo R:dr, för biträde vid utförandet af det år.
1826 åt Hr Presidenten, m. m.
Grefve Adelsvärd lemnade uppdrag, att för allmänt behof införskrifva utländsk spannmål, ”må förfalla,” hafva anmärkningar blifvit gjorda inom Preste- och Borgare-Stånden.
Och som dessa anmärkningar äro af enahanda syftning och innehåll med hvad Revisorerne i frågan yttrat, samt således redan blifvit af Utskottet tagna i öfvervägande, får Utskottet, med åberopande af de i 12 $. af förra Betänkandet uppgifne förhållanden, ytterliga tillstyrka: att denna fråga må förfalla. 7:0 Hos Ridderskapet och Adeln har Grefve Cronhjelm} O. A.j anmärkt, att det i 16 $. omnämnda förhållande med ett af Hr Landshöfdingen Sandelhjelm åt Capitainen Wihlborg lemnadt förskott af 5ooo R:dr i och för levereringen af 2000 tunnor korn, hvilket Contract Capitainen dagen efter dess afslutande åter uppsagt, tydligen ådagalade att enda afsigten med contraclets uppgörande varit att åtkomma ett räntefritt förskott; och har Grefven, som icke kunde godkänna Stats-Utskottets tillstyrkande, ”att denna fråga, såsom utredd, icke erfordrade någon vidare behandling, ” i stället och lill förekommande af dylika underslef för framtiden, ansett en underdånig skrifvelse böra aflåtas, med hemställan, det Landshöfdingarne måtte åläggas att, vid de tillfällen då hjälpsändningar af spanmål göra det nödvändigt att contrahera med enskilde, taga borgens-förRindelse, samt alt, om eontractet uppsäges, penningarne genast må återbäfas, i synnerhet då uppsägningen sker af leveranteuren.
Då för anskaffning af spannmål, när understöd skola meddelas, serskilda föreskrifter för hvarje fall torde finnas behöflige, och för gifvet jemväl kan antagas, att om missbruk vid verkställigheten ega rum, Kongl. Maj:t äfven lärer i Nåder vidtaga nödige, lill rättelse ledande åtgärder, tror Utskottet, att det af Revisorerne omnämnde speciela fall icke bör föranleda till någon underdånig framställning, om en allmän föreskrift, utan får Utskottet tillstyrka: alt frågan derom må förfalla. 8:0
Under hufvudsakligt åberopande af den Reservation, som blifvit afgifven mot Utskottets förslag i 19 rörande arfvoden till arne afKongl. Maj:ts Befallningshafvande i Elfsborgs
Län antagne personer, för befattning med undsättnings-spannmål, hafva åtskillige Ledamöter inom Preste-Ståndet Stats-Utskottcts Utlåtande N:o ijo. 7 yrkat Ogillande af Utskottets deri gjorde tillstyrkande, ”alt Revisorernes anmärkningar må lemnäs utan åtgärd,” och i stället ansett ersättningsanspråk böra väckas mot Konungens Befallningshafvande i Elfsborgs
Län, som åter kunde få regress till de af honom antagne Commissionairer Carlberg och Anders Danielssonvarande en sådan åtgärd så mycket mera angelägen, som, med tillämpning af den nu antagne princip, Konungens Belallningshafvande kunnat tilldela desse Ombud lika så val 100,000
R:dr, som omkring 100 R:dr åt Carlberg och 400 åt Anders Danielsson.
Utskottet anser den i 19 §. intagne Berättelse om anledningen till beräkningen af ifrågavarande arfvodes belopp, innebära ett fullständigt ogillande af Konungens Befallningshafvandes vidtagne ifråga varande åtgärd ; men då likväl ett åtal emot vederbörande icke, i Ulskoltels tanka, kan föranleda till någon ansvars-påföljd, anser Utskottet: de af Revisorerne i afseende härå gjorda anmärkningar, icke böra föranleda tili någon åtgärd, 9:0
I anledning af Utskottets uti 26 §. gifne tillstyrkande, alt de af Revisorerne framställde anmärkningar, dels att utlåning egt rum ifrån ICongl.
Krigs-Collegii Departementers Cassör till Mötes-Passevolance-Cassan, som icke varit underkastad Rakets Ständers granskning, dels ock att räm ta icke blifvit å den utlånta summan beräknad, ehuru samma
Departementer egt räntebärande skulder till andra Cassör, ”mätte på anförde skäl förfalla,” har hos Ridderskapet och Adeln Grefve Cronhjelmj O. A.j, hemställt, örn icke lämpligare vore, alt hos Kongl. Maj.t i underdånighet anhålla, det räntan för det ifrån Arlillerie-Departementet till Mötes-Passevolance-Cassan ulgifna lån måtte
Departementet tilläggas, och att för det lånebidrag, sorn nämnde Departement ifrån berörde Cassa erhållit, ränta likaledes måtte beräknas och godtgöras.
Då Rikets Ständer eller deras Revisorer nu mera ega alt granska alla under Kongl. Krigs Collegium ställde Cassors styrelse och förvaltning, anser Utskottet en sådan underdånig skrifvelse, som Grefve Cronhjelm föreslagit, icke förr lämpligen böra afgifvas, än såvida förhållandena vid revisionen af ett följande års
Räkenskaper dertill föranleda.
Utskottet tillstyrker fördenskull att de i detta ämne af Revisorerne framställde anmärkningar må förfalla. 8 Stats-Utskottets Utlåtande N:o ijo. io:o Pä grund af livad Grefve CronhjelmO. A., anmärkt vid Utskottets tillstyrkande i 3i §. ”alt Revisorernes erinringar vid sä väl Kongl. Förvaltningens som Flottans stationers räkenskaper, icke må för' anleda till någon åtgärd,” får Utskottet jättra den öfvertygelse, att då fråga om förändring i methoden för Flottans räkenskaper måste vara af högst grannlaga och magtpåliggande beskaffenhet, samt Rikets Ständer vid senaste Riksdag i ämnet gjort underdånig framställning hos Kongl.
Majit, som anbefallt Kongl. Slats-Contoret att, i samråd ined vederbörande Embets-Verk afgifva förslag lill Formulairer för så väl Flottan som förvaltande Verks Räkenskaper, synes lika litet, på sätt Grefve Cronhjelm föreslagit, någon ytterligare framställning i ämnet för det närvarande vara lämplig, som att Utskottet skulle, såsom Herr Stuart C. G._, yrkat, inkomma med förslag lill någon bestämd förändring i nu gällande Rakenskaps-raethod, helst sådant skulle inleda Utskottet uti undersökningar och göromål, dem Utskottet anser vara utom gränsen för dess egentliga åligganden; hvadan Utskottet fortfarande håller före, att berörde anmärkningar icke erfordra nägon Rikets Ständers åtgärd. 11:0
Då det lärer kunna lagas för gifvet, att såvida den vid Skeppsbron i Slockholm uppsatta Svängkran befinnes för det med densamma afsedda ändamål alldeles otjenlig, den äfven varder för Kronans räkning på förmonligaste vilkor försåld, anser Utskottet det af Herr Cederschiölds P. G.j uti den af Utskottet uti 33 §. tillstyrkta underdåniga skrifvelse, föreslagne tillägg om nämnde krans försäljning och borttagande, icke vara behöfligt. i a;o Uti 36 §. har Utskottet, på grund af Revisorernes anmärkning om af Postmedlen beslridde utgifter för aine för Kongl. Cabinellels räkning afsönde estafette!’ emellan Hamburg och Brussel, och för en estafette emellan Helsingör och Hamburg, lillslyikt Rikets Ständer att i underdånighet anhålla: ”det dylika utgifter hädanefter icke må belasta Postverket, utan Cabinetts-Cassan påföras.”
Vid föredragningen häraf hos Ridderskapet och Adelli, har Friherre von Schulzenheim, upplyst, alt Kongl. Cabineltet eger obegränsad portofrihet för så väl dess utrikes som inrikes brefvexling, samt äfven rättighet att begagna extra post; och som icke billigt vore, att Cabinet tet - Ståts-Utskottets Utlåtande N:o iyo. 9 tet mera än något annat Embetsverk bekostade utgifterne för Extra poster, har Herr Friherren hemställt, huruvida den föreslagne underd. skrifvelsen kunde vara rätt lämplig.
Utskottet har tagit 1 öfvervägande hvad salunda blifvit anfördt, men tror sig böra förnya sitt förra, här ofvan intagne tillstyrkande; enär det annars möjligen skulle kunna hända, alt kostnaden för courierers begagnande understundom blefve, under benämningen af estafette!-, Post-Cassan påförd och denna derigenom komme att vidkännas utgifter lill obegränsadi belopp. i3:o Då Revisorerne, på sätt 42 §• innehåller, icke utsträckt sin anmärkning rörande Control-S tärn pel-med lens sentida leverering längre än lill hvad som angick uppbörden här i Stockholm, anser Utskottet den af Friherre Cederströmtillstyrkta underd. skrifvelse om åtgärds vidtagande i afseende på Control-SLämpel-medlens leverering i det öfriga af Riket, vara så mycket mindre behöflig, som under de senare åren, levereringen af Control-Stämpel-medJen blifvit, utan undanlag, verkställd i behörig lid och ordning. 14.0 Sedan ConLrol-verkct nu mera blifvit med Kongl.
Bergs-Collegium förenadt, och Tjenstemännens aflöning kommer att på ordinarie Stat uppföras, anser Utskottet den af Revisorerne ifrågaställde och af Friherre Cederströmj J., vid föredragning hos Ridderskapet och Adeln af 43 påyrkade förändring i sältet för debiteringen af Control-Slämpel-medlen icke erfordra någon åtgärd, äfvensom Utskottet i afseende på den af bemälde Friherre gjorda framställning om portofrihet för Conlrol-verket, får upplysa, alt fråga derom nyligen varit väckt, men aLt Kongl.
Majit, genom Nådigt Bref d. 22 sisth Februarii, förordnat om den ordning i hvilken utgiften för postporto m. m. vid Contiol-verket skulle godtgöras, och alt ett serskildt anslag för dylike utgifter vid den nya Statens uppgörande blifvit beräknadt.
Utskottet anser fördenskull Friherre Cederstrvms förslag icke böra föranleda till någon underd, framställning å Rikets Ständers sida. i5:o
I anledning af de inom Borgare-Ståndet gjorde anmärkningar vid 46 $•> angående en beviljad Gralilicalion till Entrepreneuren för mat Bihang till R.
Trot. 1834- 4-de Samt.
1 Afd. 2:dra Bandet. 4-de Häftet. 2 IO Stats-Utskottets Utlåtande N:o lyo. hållningen vid Invalidhus-Inrällningen, i likhet med hvad vid 6 §. blifvit anfördt, får Utskottet åberopa dess här ofvan i 4;de punkten afgifne yttrande och i enlighet dermed tillstyrka, att Revisorernes i frågan gjorde anmälan icke må föranleda någon åtgärd. 16:0
Utskottets tillstyrkande i 56 §. om underd. anhållan, ’’alt enahanda prrescriplionstid, som redan finnes bestämd för anmälan af för"dringar hos Stats-Verket, måtte för uttagandet af medel, hvilka blifvit ”utaf Stats-Contoret anordnade, i nåder stadgas, på sådant sätt, att urJ’akllåtenhet att inom året eller det, hvarunder anordning år utfärdad, för ”densamma uttaga assignation, ovillkorligen har lill påföljd, alt all fråga "om betalning af de oultagne medlen derefter förfaller,” har hos Ridderskapet och Adeln blifvit bestridt af Friherre CederströmJ.
, som ansett det vara mer än besynnerligt alt man, för det alt anordningen ej uttages, vill annihilera betalningen, men alt deremot, om fordringsegaren uttager Assignalionen, densamma utgör liqvid för ett godkändt belopp, hvilket det ankommer på innehafvare:! alt när honom för godt sjmes uttaga.
Då i öfrigt det icke sällan kan inträffa, att aflidne personer haft fordringar bos Stats-Verket, men arfvingar icke förr än efter flera års förlopp derom erhålla kännedom, har Friherre Cederström bestridt Utskottets förslag, med mindre att sådane anordningar komma att genom allmänna Tidningarne så väl inom fäderneslandet, som på utrikes orter, kungöras, roed kallelse för den, hvars anspråk blifvit godkändt och anordning derå utfärdad, att sjelf eller genom Ombud anordningen utlaga inom io:de årets utgång, räknadt från anuoncens införande i Tidningarne.
Och har jemväl Grefve CronhjelmO.
A.j anmärkt, alt bestämmandet af den föreslagne prsescriptionsliden för uttagandet af fordringar hos Stats-Verket, dels skulle gifva dödsstöten åt den ringa återstående Credit Stats-Verket eger, dels, efter hvad Grefven befarade, stöde i strid med föreskriften i Allmänna Lagen.
Då i afseende härå det förhållande eger rum, alt medel icke anordnas innan den person, hvilken medlen tillkomma, om deras utfående sig anmält, och Praescriplions-Författningen af d. 8 Sept. 1824 förut bestämmer den tid, inom hvilken hos Siats-Verket innestående fordringar böra reqvireras, och Utskottets förslag, som skulle tillförbinda enskilde personer alt icke lemna outtagne de af dem begärde och för deras räkning utfärdade, blott för bestämd person gällande anordningar, är i öfverens - Stats-Ut skottets Utlåtande N:o tjo. 11 stymmelse med elen åberopade Praescriptions-Förfallningen, anser Utskotlet sig icke böra frångå dess ifrågavarande förslag. 17:0 Ifrån Borgare-Slåndet liar 5g §.
i Betänkandet blifvit återremitterad, på den grund, att, om rältelse sker för ett senare år, sådant likväl ej blir grund för åsidosättandet af anmärkningar om misstag för de år, sorn föregått, och att således Revisorernes dervid gjorda anmärkning, alt Kongl. Iirigs-Hof-Rältens Militaire-Ledamöter ännu för år 182g uppburit deras tractamenten af 2:dra Hufvud-Titelns anslag till rese- och traktaments-penningar, ehuru Rikets Stander vid 1823 års
Riksdag anhållit om denna utgifts öfverflyttning på 3:dje Hufvud-Titeln, icke bör, på sätt Utskottet tillstyrkt, "lemnäs ulan åtgärd.”
Men då Rikets Ständer icke, i sammanhang med berörde underdåniga anhållan, anvisade serskild tillgång för utgiftens bestridande under 3:dje Hufvud-Titeln, kan Utskottet, serdeles då det anmärkte förhållandet sedermera blifvit förändradt, icke finna anledning vara för handen att, på grund af Reyiso rernes anmälan, härutinnan tillstyrka någon åtgärd. 18:0 Vid Utskottets uti 61 §. gifne tillstyrkande, alt Revisorernes anmärkning rörande det Lectorn vid Kongl. Krigs-Akademien Professor Agren, meddelte reseunderstöd "må förfalla,” är dels hos Ridderskapet och Adeln af Grefve Cronhjelm, O. Aoch dels hos Borgare-Ståndet af Herr Halling erinradl: att, genom reseunderstödets anvisande år iS3o på öfverskott å ett anslag, som först år 1833 disponerades, formen för utgif tens beviljande blifvit öfverträdd: att frågan, hvilken såsom princip-fråga vore af serdeles vigt, bort föranleda Utskottet att tillstyrka en underdånig skrifvelse lill Kongl. Majit med hemställan, alt anvisningar ej må ske på öfverskott af sådane anslag, som dertill icke för året lemna tillgång, synnerligen då desse anslag äro gifne till annat ändamål än det, för hvilket anvisningen sker, samt att, såvida nämnde rese-understöd utgått af de till förbättring i Lärare-personalens vid Elementar-Läroverken lönevilkor anslagne 42>000 R:dr, Rikets Ständer icke blifvit bibehållne vid deras i 62 och 65 §■§.
Regerings-formen förvarade rätt, atL fastställa, huru serskilde summor skola till serskilde ändamål och icke annorlunda användas.
Utskottet delar visserligen den i anmärkningarne framställde åsigt, att formen för ifrågavarande utgift varit origtig; men då vid den löne - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 170. reglering, som med Läroverken sedermera blifvit verkställd, tillgång funnits för ifrågavarande utgift, och dylika anvisningar icke vidare äro alt befara, samt något väsendtligt ändamål således icke vunnes genom en underdånig framställning i ämnet, bar Utskottet ansett och anser fortfarande denna, i öfrigt gagneliga utgift, icke böra föranleda till någon åtgärd. 19:0 Friherre Silfversköld, C., har yrkat återremiss å 62 $. af Utskottets Betänkande, på den grund att, då Rikets
Ständer icke föreskrifvit något vilkor vid beviljandet al anslaget lill Expeclance-arfvoden, sorn skulle hindra Kongl. Majit alt bevilja högre arfvoden åt lönlöse Officerare efter befordran, Kongl.
Majit jemväl kunde efter sitt godtfinnande utdela dessa arfvoden; och då i öfrigt kändt vore, huru mångå behöfvande lönlöse
Officerare finnas och huru otillräckligt anslaget är, bar Friherre Silfversköld ansett Rikets Ständer åtminstone böra lemna Kongl. Majit fri disposition af de medel, som lill della ändamål blifvit afsalte.
Utskottet har tagit i öfvervägande hvad Friherre Silfversköld sålunda anfört, men bar deraf icke funnit skäl alt. frångå sitt förra tillstyrkande : alt Rikets Ständer må bos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det en inom Armeen under fredstid vunnen högre grad , icke må anses berättiga lill erhållande af det lör sådan grad bestämde högre Expectance-ai fvode. 2010 Som Ulskoltet under Nio 91 afgifvit serskildt Betänkande i frågan om någre Kronan tillhörige Krigs-skepp m. m., anser Utskottet något yttrande icke erfordras i anledning af livad bos Ridderskapet och Adeln blifvit anfördt vid föredragningen af 67 §, i Utskottets förra Betänkande. 2110 Uti 71 §. hade Utskottet tillstyrkt dels underdånig anhållan bos Kongl. Majit, ”det
Nådig befallning lill Kongl.
Krigs-Collegiuin må aflåtas ”om upprättande af sammandrag öfver Kronans Krut-förråd, för all Räken”skapen biläggas,” samt dels ”att Revisorernes anmälan” i frågan om förlust å Krulförsäljuingen ”må lemnäs ulan åtgärd.”
I förra hänseendet har denna $. blifvit återremitterad ifrån Ridderskapet och Adeln, till följd af de anmärkningar som dervid blifvit framställde af II.
Herr Grefve Brahej M.j Friherre Silfversköld_, C.j och Grefve