Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
25, stop] ning af soU- o. sto sitsarne ökar 10: 5&lt; Målad i hvitt ocb guld, stoppad 50 kr.
Tidaholms Bruks Aktiebo tag, O af alla Tidahoh (Försäljn-mag 27 Beridarebansg.
27, Sthlm NISSENS världsberömdal Bröstkaramelier I Inr.
varu inr.
Försäljes bos alla välsorterade Specerihan lande samt i parti hos Ä.
N i s s e n s Manufacturin^ STOCKHOLM.
I Victor Enberg, § || ii 7 Brunkebergstorg 7 (I. F. Holtz f. d. lokal) | | M Specialaffär f ö r tff j| Svarta och Marinblå | K l ä n n i n g s t y g e r |i || j ä m t e H v i t a &amp; Half- sorgtyger.
fvi |j K Stort urval.
i M | | M KC Allm.
tel. 41 58.
| / | Exempel på omdömen: » Ett litet praktiskt album.
— — — Det t s ^ 5
— — — » Nya Dagl.
AUehatida.
Träsnidarejärn.
» Solidt band, vacker utstyrsel,, För in * sortiment Illustratroner och pris- tresserade tidningsläsare, hvilka icke blott Största lista sändas på begäran gratis.
vilja läsa, utan äfven gömma och minnas, P.
AUG PAULSSON, Helsingborg.
är denna registrator en verklig skatt. » Hos alla bokhandlare I: 50, praktband ii kr.&lt; östra Westman !.
eller [rån WilhelniSSOns Boktr, A.-B., Gr-ejthuregatan 39, Stockholm.
Putsmedlet En Sofia Larsson, Jönköping.
Julklapp TJen som vill smycka sitt julbord me&lt; någon tysk julklapp blir reelt och lermt be tjänad i exportaffären.
GEORG F. G. KLEFE, Liibeclc.
k y l i g t Miarie-Bxiizetfcer j u l k l a p p.
En första klHruens Tapisserisffå r med finfin kundkrets i en af södra Sverige; större sjöstäder, linnes att pä förmånligs villkor få öfvertaga.
Kurant lager.
Affärer är i bästa flor.
Erforderligt kapital c:i FOOO kr.
Svar till .Förmånlig ntfär », denn; tidnings exp.
4728) d e t äro oöfverträffade genom sin tysta, läl gång samt vackia sömnad och utstyrsel.
Nornans Symaskins-verkstad, Birger-Jarisgatan 6.
Pappersmattor.
Starka, vackra gångmattor i olika far, å 65 öre pr meter säljas från Krontorps Ga adr.
Eleganta (Paent) \ ^|pBTj|§|?
r Sol rekommenderas visitkor å omtycktpresent!
umbärlig för enhvar, som f ö r s t å r läsa tidningar, d. v. s. k l i p p e r det bästa af dessas innehåll är N I ^ M T I D D BORG, r \ l \ t l r r Norrköping.
Vinterkurerna (1 okt.-15maj) mycket verksamma grans.
m Sofia Zarsson, Östra Storgatan 63, «7 önköping.
bast och billigast frän A.
N i l s s o n s Mn sikhan del, | O l: m a PrisK mm erhållas - c h Norrköping.
0 o M U S I K ' IflSTRUMSNTER Söder: Conrad Andrén, Hornsgaian 74 B. John Björklöf, - Götgatan 28.
J. Alfr.
Carlzon, Götgatan 3.
G. Carlsson, S:t Paulsgatan 5.
Ludvig Carlsson, S:t Paulsgatan 18.
Osvald Engström, Götgatan 40.
Gust Eklund, Högbergsgatan 28.
Axel Hansson, Götgatan 46.
Karl J.
A. Karlsson, Hornsgatan 66.
Bröderna Lindström, Oslgötagatan 35.
N. Linderblad, Hornsgatan 25.
Erik Mellberg, Götgatan 63.
Carl G Möller.
S:t Paulsgatan 31.
A. Gust.
Nord, Svedenborgsgatan 9.
Axel Otterberg, Götgatan 22.
Carl W:m Peterson, Hornsgatan 36.
John A. Pettersson, Stadsgarden 8.
A., Akerholm, Götgatan 28.
UD V I G F L O F t l T Norra Kyrkogata 5 Allm.
tel 334.
D Fru Malmtorgsgatan 6.
11241 s t m " ÖRTMIXTÖR " för magsjukdom.
Flera tu sen människor välsigna den.
Sändes på järn.
väg mot efterkraf, på båtar endast då der är förut betald.
I _N:r 1.
Hellösande för kronisk förstopp ning, magkatarr m. m.
| N:r 3.
Bindande för tarmkatarr, diarré m. m — Jönköping i januari 1899. j Rikstelefon.
Försäljningsbodar: Högbergsgatan 27, A.
1520 l:a maskinkrossad A n t h r a e i t, bästa bränsle för i l l u m i n a t i o n s k a m i n e r och v ä r m e n e c e s s ä r e r.
tel 60 19.
Filial: 1 Farmmätaregatan 1.
Köp, pröfva och döm, om icke Nanny Sandströms kokbok: God husmanskost, är en liten riktigt bra kokbok!
Den nu ut komna nya upplagan är betydligt tillökt och förbättrad af én inom kokkonstens område högst erfaren och ansedd gammal busmo- der; kokboken är därför äfven en synner- ligen lämplig och billig present till edra tjänarinnor.
1 kr., inb.
Till salu i alla boklådor och hos Adolf Johnsons förlag, Stockholm.
L Muffls Tillhandahålles äfven på 5-kilos lådor.
Ende tillverkare C.
A. JANSSON, Ragvalds ' rappor A. Tel. 3718.
Staden: August Andersson, Tunnelgatan 27.
Boivie, Jakobsgatan 12.
August Carlson, Malmskilnadsgatan 5.
Gustaf Ek, Klara Södra Kyrkogata 11.
Oscar Feyc-hting, Drottninggatan 75.
Arvid Flodin, Regeringsgatan 44.
Fiedlund, Kungsholmsgatan 25.
John Garström, Hötorget 6.
John Johnsson, St. Badsiugatan 40.
Ernst Löfgren, Mästersamuelsgatan 40.
Martin Ohlsson.
Hötorget 11.
Erik Ohlsson, Malmskilnadsgatan 42.
Sundström &amp; C:o, Höiorget 13.
Th Svensson, Mästersamuelsgatan 64.
F. A. Westerberg, Drottninggatan 93.
Vasastaden: Bl Handlande: Ernst Lind, Scbéelegatan 3.
Knut Spira Flemmingg.
Norr: är Bröstkaramellen Kungsholmen: Joh.
Alm, Sibyllegatan 65.
A. Brunander, Östermalmstorg.
C. Gust Carlsson, Storgatan 34.
Carl Dahlgren, Nybrogatan 40.
Axel Friedleif, Kommendörsgatan 24.
Carl Högström, Karlavägen 41.
K. Wilh.
Lindström, Branegatan 39.
Erik Sjöman, Karlavägen 10.
Wiktorm &amp; Grafström, Artillerigatan 40.
Österberg, Nybrohamnen 26.
Ett godt ocb billigt bordssmör KONSTVÅFNAD AF OLGA MAMBE.RO FIMNE.S I ALLA BOKLÅDOR ^PRIS KR.
!l50 — •
Vid undersökning af vatten från Stenstugård, användt vid Gotlands Konservfabrik, har jag funnit detsamma friskt, klart och välsmakande, utan föroreningar af klor, ammo- niak och salpetersyrlighet, hvarför detsamma är till fabrikation lämpligt.
Arvid Zetterling, Löjtnant, Föreståndare för Visby kemiska station.
Att jag undersökt ett parti konserverade ärter och bönor från Gotlands Konserv- fabrik och funnit dem fria från metallföreningar, färgämnen och främmande tillsatser, in- tygas härmed på begäran.
Arvid Zetterling, Visby den 23 September 1899.
Löjtnant, Föreståndare för Visby kemiska station.
Östermalm: Tandläkaren G O B E U l W i r i A D OCH Iduns Kungl.
Hofboktryckc ia Stora Vattugatan 12.
Gurkor, synnerligen delikata, af egen inläggning, Th. 0.
Björklunds Söne Regeringsgatan 2 0.
Spara är lösen för hvarje husmoder med en begränsad hus- hållspenning I Huru göra en verkligt stor bespa- ring?
Jo, använ- den i Edra hushåll Pellerlns Margarin, Göteborg, som är bäst, drygast billigast I E G.
• g.
Stockholm, Iduns Tryckeri Fredagen den 5 november 1897.
N; r 44 (515) Prenumerationspris pr år: Idun ensam _ kr.
&gt; 6 Iduns Modet., månadsuppl &gt; 3 Barngarderoben » 3 Byrå: Klara södra kyrkog.
För » Platssökande » o. » Lediga platser » Lösnummerpris 15 öre 25 öre för hvarje päbörjadt tiotal staf v. (lösn:r endast för kompletteringar.)
faderns död 1857, då hon m e d sin moder flyttade åter till Stockholm.
Den 31 oktober 1 8 6 4 blef hon gift m e d sekreteraren i skogsstyrelsen, jägmästaren Karl Adolf Teodor Björkman, sedermera t. f. chef för skogsstyrelsen och den 23 april 1883 utnämnd till landshöfding i Gefle- borgs län.
Först i oktober samma år hade den nye höfdingen tillfälle att i boställs- våningen å Gefle slott införa sin maka och Julie Björkman, K född Sandström er.
yårsuppvaktningen å Gefle slott på aftonen af 1884 års första dag tedde sig onekligen mera besökt, lifsgladare och ungdomligare än på samma afton de när- mast föregående åren.
Detta förklaras där- af, att höfdingestolen i Gefleborgs län un- der det nyss gångna året skiftat innehaf- E L I S A B E T H HEDEKS TIERNA, född Eekhoff.
JULIE BJÖRKMAS, född Sandströmer.
vare, att den nära 72-årige landshöfdingen Asker, hvars söner redan längesedan blifvit » män i staten », lämnat sin plats för en 52-årig kraftfull man, m e d hvars inflyttning i länsresidenset de gamla gemaken fylldes af ungdomslif och ungdomsglädje från en blomstrande krets af f e m barn i sitt fa- graste utvecklingsskede.
Husmoder i landshöfdingehemmet hade nu blifvit fru Julie Brigitta Fredrika Björk- man, född Sandströmer.
För det viktiga kall, hon nu beklädde, hade hon — kan man säga — fostrats och danats allt från sin födelse den 16 juli 1 8 4 7.
Hennes för- äldrar voro nämligen dåvarande landshöf- dingen i Jämtlands län Anders Peter Sand- strömer och hans maka, född Klara Lidbeck, professorsdotter från Lund.
Aret därpå kal- lad till statsråd och chef för finansdeparte- mentet, fick fadern, än en gång utnämnd till landshöfding, 1851 föra sin familj från Stockholm till länsresidenset Marieholm in- vid Mariestad.
Här förblef fröken Julie till LOUISE BYDING, född af Petersens.
deras fem barn, två söner och tre döttrar, af hvilka det äldsta, en son, är född 1865 och det yngsta, också en son, 1 8 7 1.
Vid ofvan nämnda nyårsuppvaktning hörde den, som nedskrifver detta, och för hvilken fru Björkman dittills varit okänd,
IDUN 350 1897 Den, som talar mycket, kan ej alltid tala väl. '
under samtal med två personer den ene om henne fälla ett omdöme, som bättre än något annat är ägnadt att känne- teckna hennes uppfattning af kvinnans kal- lelse, att klargöra hennes lifsåskådning och angifva den innersta grunden för hela hen- nes lifsverksamhet.
Också hvilade detta omdöme på en noggrann kännedom o m såväl hennes tänkesätt som hennes göran- den och låtanden under en lång följd af år.
Han sade: » Hon är hemmets sol. » Ja, det är just i hemmet som fru Björk- man har all sin varelse.
Hon är där so- len, som både lyser och värmer; strålarne äro mängda ej blott af den fint bildade in- telligensens klara ljus, utan ock af kärle- kens värmande glöd.
Men solens strålar gå långt bortom sin källa, de gå här från hemmet äfven ut öfver samhället och sprida välsignelsebringande verkningar i vida kret- sar.
Fru Björkman har behof af att efter sitt sinne verka äfven utåt.
Den hemmets lycka, hon själf känner, vill hon att äfven andra skola få känna; den hemmets tref- nad, hon själf förstår att bereda, vill hon att äfven andra skola bibringas förmåga att bereda.
Med den framskjutna ställning, som landshöfdingens maka alltid ' intager i re- sidensstaden, kunde fru Björkman ej und- gå att i Gefle snarast möjligt blifva till- delad sådana förtroendeuppdrag såsom ord- förandeskap i styrelsen för Gefle fruntim- mersförening, ledamotskap i styrelsen för Gefle skollofskolonier m. fl.
Det är dock visst, att dessa uppdrag mottog och sköter hon icke blott pliktskyldigast, utan m e d sitt goda hjärtelags hela hängifvenhet.
Särskildt betecknande för fru Björkmans böjelser och skaplynne äro de fall, hvari hon själf tagit initiativ eller ledning.
Man skall finna, att det då företrädesvis afser sådana företag, hvarigenom kvinnan af fol- ket sättes i tillfälle att utbildas för hem- lifvet och verksamheten i hemmet.
Bland vittnesbörd härom må i främsta rummet framhållas Gefle hushållsskola till bildande af tjänarinnor.
Denna har — egendomligt nog — utvecklats ur en småbarns- skola, grundlagd för öfver 50 år sedan och som stått under Gefle fruntimmersförenings särskilda omvårdnad och tillsyn.
Skolrådet och äfven fruntimmersföreningen funno emel- lertid skolan numera obehöflig och dess lo- kaler synnerligen otidsenliga, hvarför sko- lans verksamhet nedlades med år 1892.
Då skolans tillgångar, bestående af en min- dre gård, 10 aktier i Gefle — Dala järnväg, lösören och äfven kontanter, uppgingo till omkring 40,000 kr., gällde det att finna ett ändamål, hvartill gården och af kastnin- gen kunde användas till båtnad för det uppväxande släktet.
Det var helt och hål- let fru Björkmans förslag att inrätta nämnda hushållsskola, som trädde i verksamhet 1894 och arbetar enligt den af henne uppgjorda planen.
De förra skollokalerna restaurerades med vidtagande af.
nödiga ändringar, så att rum bereddes för helinackorderingar och för bespisning af matgäster, hvarjämte sko- lan på beställning mottager bakning af C. Goldmi.
skorpor och småbröd, tillagning af korf, väfning af mattor, täckstickning m. m.
Eleverna ha bostad i skolan och måste deltaga i alla inomhus förekommande syss- lor.
På så sätt utbildas här efterhand dug- liga tjänarinnor, som på samma gång da- nats att varda duktiga husmödrar i arbe- tarehem.
Genom donation upprättades i Gefle 1895 det första folkskoleköket, till hvars under håll äfven församlingen bidrager genom år- ligt anslag.
Behofvet af ett andra dylikt kök framträdde snart, och då var det fru Björkman, som genom anordnande af en basar i sistl. mars månad anskaffade för ändamålet en summa af 5,200 kr., hvar- med det andra folkskoleköket blef igångsatt.
Dessa kök äro ordnade efter mönstret af Stockholms folkskolekök.
Detta är ej den enda gången, som fru Björkman frambragt medel till välgörande institutioner.
Sedan Gefleborgs läns lands- ting 1884 beslutit att i Gefle uppföra ett nytt tidsenligt länslasarett, som invigdes 1887, voro flere förslag å bane beträffande användningen af den gamla lasarettsbyggna- den, som nu tillhörde staden.
Förste stadsläkaren dr Grapes förslag att för- vandla den till en asyl för obotligt sjuka hade visserligen af stadsfullmäktige bi- fallits, men denna förändring kräfde pen- gar, ganska mycket pengar.
I fru Björk- man, som med värme omfattat detta för- slag, fick han en lika ifrig som energisk medhjälparinna.
Hon bragte år 1887 till stånd en första och 1890 en andra basar, hvilka tillsammans gåfvo en nettobehållning af ej mindre än 15,000 kr.
Med denna summa kunde i det närmaste det gamla obekväma lasarettet förvandlas till ett tref- nadsfullt sjukhem, där sedan dess många obotligt sjuka fått en lugn och angenäm fristad för sina återstående lefnadsdagar.
Fru Björkmans tre döttrar äro nu alla gifta och goda husmödrar i trefna h e m; hennes två söner äro jurister med goda hufvuden och ljusa framtidsutsikter.
Vid studenternas vårfest i Upsala 1894 ägnades kvinnan, såsom god sed är vid dessa fester, en varm och vördsam hyll- ning.
Talaren frammanade därvid kvinnan i olika skeden af sin lifsutveckling, däri- bland äfven » sin moders bild så blid ».
Vi m I äro visse om att, när fru Björkman en gång lämnar ifrån sig den husmoderliga spiran på Gefle slott, skola många, många, med tankarne fästa vid hennes person och lifs- gärning, i likhet med nyss antydde talare, känna sig manade: » att bringa ett tack för hvad hon oss var i ljusa som mörka lefnadsda ' r, ett tack så varmt, fast så ringa ».
— dv — Elisabeth Hederstierna, född Eckhoff.
Enda dottern till en af Gefle stads mest betydande köpmän, brukspatron Hans Wil- helm Eckhoff af en gammal holländsk släkt och hans maka Louise Ennes, föddes lands- höfdingskan fru Elisabeth Hederstierna i Gefle 1831.
Tidigt moderlös, intog hon redan vid 17 års ålder platsen såsom vär " dinna i sin faders gästfria hus, tills hon 20 år gammal gifte sig med länsnotarien i Gefle, v. häradshöfding Victor Lindgren.
Detta äktenskap upplöstes dock efter några månader, då mannen under bröllopsresan afled i Paris.
Efter att i nio år hafva be- bott sitt fädernehem såsom änka ingick hon 1859 giftermål med dåvarande kaptenen Fredrik Hederstierna, då de bosatte sig å den honom tillhöriga egendomen Thorsjö i Småland, där 20 lyckliga år tillbragtes un- der stilla familjelif.
Ar 1880 kallades kapten Hederstierna till statsråd och chef för civildepartementet, då familjen flyttade till Stockholm och stannade där, tills statsrådet Hederstierna utnämndes till landshöfding i Västmanlands län och öfverflyttade till Västerås.
Landshöfding H:s äga sju barn, nämli- gen två söner (den äldste adjungerad i Svea hofrätt, den yngre civilingeniör) och fem döttrar, hvaraf den äldsta gift med löjt- nanten vid k. lifregementets dragoner Knut Cassel.
Ofvanstående inrymmer i korthet fru H:s lefnadssaga.
Den är, o m icke särdeles olik många andras, dock mångskiftande.
På henne ha ställts fordringar af mycket olika art, men af naturen begåfvad med ett klart tänkande hufvud jämte ett gladt, spänstigt lynne, har hon vetat att med sällspord takt reda sig i de växlande förhållandena.
Såsom maka till civilministern införd i Stockholms högsta kretsar, blef fru Heder- stierna genom sitt förbindliga sätt och på- litliga karaktär en i dessa afhållen och vär- derad medlem och mottog i det eleganta och smakfulla hemmet såväl medlemmar af den kungliga familjen som corps diplo- matique och hvad Stockholm för öfrigt hade förnämligast.
I den vidlyftiga och vackra våningen i residenset i Västerås, smyckad af utsökta konstföremål, ordnade med finaste smak, råder ett gladt och otvunget familjelif.
En- ligt sin moders exempel äro döttrarna stän- digt verksamma och förstå att förena det nyttiga m e d det nöjsamma.
Den enas fli- tiga och skolade hand riktar galleriet med vackra taflor, sjunger dessemellan med en behaglig mezzo-sopran.
En annan skulpte- rar i träd; en tredje förfärdigar vackra ar- beten i mässing och järn.
Förutom uppgiften att vara en oförtröt- tad och förekommande värdinna vid alla såväl officiella som enskilda middagar och supéer, hvarpå icke ligger så ringa vikt, har en landshöfdingska plikter af an- nan allvarlig art att fylla.
Tidens ädlaste barn, altruismen, känslan för andra, för nödens och lidandets offer, ställa stora ford- ringar på hennes tid, omdöme och hjärta.
Klart inseende detta har fru Hederstierna med aldrig svikande intresse deltagit i de arbeten, som härför erfordrats.
I afseende å välgörenhetens ordnande har fru H. visat stort intresse, i det hon är ordförande i Västerås fruntimmers-skydds- förening samt tagit verksam del i stiftan- det af såväl en barnkrubba som en arbets- stuga i samhället.
IDUN 1897 Västerås slott är såsom bekant en ganska gammal och stel byggnad, ntan några yttre prydnader.
Här har familjen H. med stor smak åt sig inredt ett sällsynt komforta- belt och elegant hem, och om slottets yta än är stel och sträf, så bo därinne förvisso mycken vänlighet och gästfrihet.
A. F. B. Louise Ryding, född af Petersens.
Landshöfdingskan Amalia Matilda Lo- visa (Louise) Ryding föddes den 10 maj 1846 i Marstrand, där fadern, sedermera öfverstelöjtnanten i artilleriet och majoren vid Göta artilleriregemente Lars Gustaf (Gösta) af Petersens, var stationerad vid Karlstens fästning.
Han var sonsonson till grosshandlaren i Stockholm Herman Lorentsson Petersen, hvilken, enligt svenska adelns ättartaflor, tillika var direktör vid saltkontoret, bankofullmäktig, direktör vid svenska ostindiska kompaniet och intressent i Växelkontoret, äfvensom » inrättade en mäs- singstrådstillverkning samt utskeppade till utrikes orter krut och kanoner, hvaröfver konung Adolph Fredrik på riksens ständers underdåniga tillstyrkande vid 1765 års riks- dag förklarade nådigt välbehag.
Hans barn blefvo 1770 för sin faders skull adlade med namnet af Petersens. » Landshöfdingskan Rydings moder var Karolina Amalia Odencrantz, dotter af hof- rättsrådet i Göta hofrätt Tor August Oden- crantz (angående honom och hans fader: se Nordisk familjebok, 12:te bandet, p.
99) och friherrinnan Karolina Lovisa Johanna Fletwood.
Landshöfdingskan R. flyttade m e d sina föräldrar hösten 1846 till Göteborg, år 1854 till deras egendom Kettilstorp i närheten af Jönköping samt år 1863 in, till själfva staden; blef där den 10 oktober 1866 för- lofvad m e d dåvarande t. f. revisionssekre- teraren Gustaf.
Ryding och firade i föräldra- hemmet sitt bröllop med honom den 15 maj 1868.
— Sedermera var hon bosatt i Stockholm (där mannen under tiden avan- cerade till ordinarie revisionssekreterare, expeditionschef i justitiedepartementet och slutligen justitieråd) ända till år 1880, då efter landshöfding Treffenbergs förflyttning till Kopparbergs län hennes make utnämn- des till landshöfding i Västernorrlands län och med sin familj tog sin bostad i Hernösand.
Sådan är ramen kring det andliga kon- terfej, jag nu med några penseldrag vill måla.
Genom sin ställning satt att föra spiran här uppe i » björnlandet », har lands- höfdingskan Ryding med kärlekens troll- makt vunnit alla sina undersåtars tillgifven- het.
Hon föddes att härska genom sitt medfödda skarpa förstånd, sitt från världs- lig fåfänga frigjorda sinne och sitt öppna hjärta och öga för hög som låg.
Uppfo- strad i ett hem, där den största grann- lagenhet och försynthet lade band på ord och omdöme, men sedan förenad med en make, hvars hela väsen präglas af den mest öppna rättframhet, förvärfvade hon denna älskliga, aldrig sårande öppenhjärtig- het, som är fri från skärpa, men äfven från smicker.
— Som värdinna målas hon bäst, om det säges, att bland de hundratals gä- ster, som fylla residenssalarna, hos hvar o c h en vill insmyga sig den angenäma käns- lan att vara den mest välkomna, en för- villelse och förmätenhet, som ursäktas just genom det hjärtliga välkomnande och detta aldrig tröttande intresse, som så osökt äg- nas hvarje enskild.
— Vänfast som få, delar hon ut sitt hjärtas tröstande håfvor i hem, där sorgen med sin dystra skepnad gjort sitt inträde.
— Genom ett sinne fritt från braskande öfverdåd är hon särdeles lämplig till den styrande plats, som hon alltid intar, då basarer och soaréer äro af nöden för att i välgörenhetens tjänst fylla hvarjehanda behof, såsom hon ock i stadens skyddsförening med sin tankereda och lugna beräkning är en lika nyttig som nödvändig prydnad.
Här svänger hon sina vapen, sax och nål, med en färdighet och omtänksam- het, som låta en förstå att hon äfven är hemmets förnämsta klipperska och söm- merska.
Hemmet — ja, skulle vi våga oss inom denna helga tempeldörr, då förblekna kan- ske andra förtjänster, ty där är hon den mest helgjutna maka och moder, ett före- döme för hög och låg.
Åt make och barn, som dyrkande se upp till henne, åt dem skänker hon sin kraft, sin rika, solljusa själ.
Den allmänna sympati, som hon vunnit i residensstaden Hernösand, gaf sig uttryck då hon förlidet år fyllde 50 år, i det att hon då från stadens damer fick mottaga en subskriberad gåfva, åtföljd af en hyllnings- adress.
Följande lilla vers, vid en enskild festlighet tillägnad landshöfdingskan Ryding, tolkar väl hennes älskliga väsen: Värdes säg!
Hvar fick du denna glans, som så vänligt strålar ur ditt öga?
Denna blandning utaf skämt och sans, skattande åt världens äflan föga?
— Ej jag vet.
— Dock sällsamt lik du är Vätterns klara våg i sommarnatten, med en liten stjärna här och där, speglande sig i dess trollska vatten.
S. 4.
Gossar och skjutvapen.
» Mor, får jag ett gevär!
Det är så många pojkar i min klass, som ha gevär.
Säg ej nej, söta mor! » » Kära min gosse, hvad skall du med ge- vär att g ö r a?
» » Skjuta till måls, förstås, och så ekorrar och gråsparfvar och kråkor.
Ekorrarna ta fågel- äggen, har magistern sagt, och mor minns ju, så tråkigt vi hade af gråsparfvarna i somras, som körde bort både bofinkar och trädgårdssångare och sedan spelade herrar på gården.
Aldrig hörde vi annan fågel- sång än deras enformiga kvitt, kvitt!
Och kråkorna blefvo också alldeles för närgångna, därför att aldrig någon lossade ett skott. » » Men så händer det någon olycka, kära barn; lille bror kommer springande — usch, jag törs ej tänka ut tanken!
— eller skottet klickar, och i en hastig vändning tittar du efter i mynningen, hvad det är för fel, och så brinner skottet af, och du ligger där.
Nej, jag törs ej låta dig få ett gevär. » » Tror verkligen mor, att man bär sig så dumt åt.
A h n e j, man är nog försiktig! » » Ja, men alla olyckor, man läser om i tidningarna då. » » I tidningarna står det ju också, att folk sätter en köttbit i halsen och kväfs.
Skulle man därför inte äta kött?
Olyckor komma bara af oförsiktighet, och jag lofvar att vara så försiktig.
Jag lägger till hvad jag har i sparbössan, får jag då ett gevär, älskade, rara lilla m o r!
» 351 » Nej, min gosse, n e j!
» » O, mor! » De klara barnaögonen, som nyss voro så spelande, få ett uttryck af sorgsen besviken- het, och med hängande hufvud går den lille sin väg.
Det skär i modershjärtat att se honom sådan, men hon kan ej annat än handla, som hon gjorde.
Gossar kunna taga sig värre oråd före än att skjuta kråkor och gråsparfvar.
Vi stå här inför en ej oviktig fråga vid våra gossars uppfostran, och önskvärdt vore, att den blefve föremål för ett meningsbyte, och i all synnerhet att ej blott vi fruntim- mer, utan ock en eller annan far och lärare ville skänka den en smula uppmärksamhet och komma med ett belysande inlägg.
* Kvinnofrågan i faris.
Bref till Iclnn.
Från en framstående författare och ve- tenskapsman, som f. n. vistas i Paris, hafva vi mottagit följande intressanta bref: * En sak har förvånat mig under de vec- kor jag nu tillbragt i Paris — den stora roll, som att döma efter pressens inne- håll, just för närvarande kvinnofrågan eller, som det här heter feminismen, intager i parisarnes intresse.
Man kan knappt läsa en tidning eller bläddra i en tidskrift, utan att stöta på yttringar häraf.
Tydligen står denna fråga för närvarande på dagordningen här.