Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att detta är verkeliga förhållandet har icke någon af Utskottets Ledamöter kunnat motsäga och det bör väl icke eller sättas i fråga, då uppgiften är gifven och undertecknad af den Ämbetsman i Staden, hvars pligt det är både att säkert känna och sannt upplysa alla dylika ämnen, som röra Staden, men Högh Utskottet har dock icke velat lemna uppmärksamhet till mitt påstående att jordens nu varande egare åtminstone måtte blifva hörde och få tillfälle försvara sin egande rätt, innan en sådan rätt dem frånkännes och innan den årliga Skatt, eller arrendet af jorden, såsom det i 1713 års Kongl, donations bref kallas och hvilket deruti finnes vara bestämdt till Stats-Utskottets Betänkanden. 1719 118 D:r i3 ör. 5| pen., med villkor, att Continuera så länge det rigtigt erlades, blifvit förändrad till persedlar oell såmedelst förhöjdt.
Icke ännu och troligen aldrig skall jag öfvertygas att se saken orätt då jag påstår, att man omöjligt efter rätts grunder kan tillstyrka en sådan förhöjd skatt att genast från och med nästa år, såsom Betänkandet innehåller, påföras och utgå, egarne af jorden aldeles ohörde; och då jag icke inlåter mig i något försvar af deras egande rätt, den jag visserligen anser tvätydig, är det blott rättigheten att sjelfva få försvara den så vidt de kunna , hvilken jag nu vill hafva egarne förbehållen och som efter vår Lag ännn aldrig blifvit någon Svensk man betagen.
Att Landshöfdingens och Magistratens utlåtanden i ämnet blifvit infordrade innefattar icke att egarne till jorden blifvit hörde de handlingar hvarpå deras egande rätt sig grundar och de skäl hvarmed de kunde tro sig i stånd försvar^ rättigheten att fortfarande betala den bestämda skatten utan förhöjning eller förvandling, äro ännu icke företedde och pröfvade- låt vara att de icke kunde komma att galla, så får dock icke sådant i förväg tagas för afgjordt. 1720 Stats-Utskottctx Betänkanden.
När jag köpt en egendom på god tro , dervid sett säljarens fastebref, samt vederbörande krono-uppbördsmäns betyg öfver af Egendomen årligen erlagda ordinarie skatter- då frågar jag om vidare försigtighets mått kan af mig iagtagas för att få visshet att egande rätten är rätteligen förvärfvad äfvensom om de dermed förenade vilkor i afseende på skatterne.
Så är ock, efter de uplysningar jag fått oek meddelat Utskottet, rätta förhållande med denna jord, inneliafvarnc hafva fastebref derå och icke någon debet sedel eller annat gällande bevis finnes, som visar det skatterne deraf någonsin utgått till högre helopp än det bestämde i penningar.
Då man ifråga om förändringen af den penninge - ränta som skatte-jorden i Skåne liittils utgjort, vid denna Riksdag tillstyrkt undersökning och att denna jords egare matte blifva hörde, innan förvandlingen verkstäldes änskönt äfven vederbörande Herrar Landshöfdingar, samt andre auctoriteter redan i frågan afgifvit sine utlåtanden, skulle jag trott att man icke eller i den nu förevarande sak kunnat handla annorlunda, för att vara conseqvent, om man icke vill anse Städernes Innevånare hafva mindre medborgen» Stats-Utskottets Betänkanden. *751 liga rättigheter än Landtmannen, hvilket väl aldrig i våra tider borde få synas •—•
Skånska jorden och den ifrågavarande vid Thorshälla Stad äro i aldeles lika förhållande i afseende på Skatten att ^nemligen den af beggedera i långliga tider utgått i penningar utan förvandling, oell fast ägande rätten af Skånska jorden ej blifvit, såsom för Thorshälla, satt i fråga, utan må hända är obestridelig, förändrar icke detta saken, ty om den orätt tillkommit för Thorshälla, så kan den visst, oaktadt mellankomne köpe- och Faste-bref, liäfvas, men det är ännu ohördt, att sådant skedt innan egarne fått tillfälle försvara sin rätt; Och då man här icke vill känna eller godkänna en sådan egande rätt, är just detta ett skäl mera att icke tillstyrka någon åtgärd till förändring innan egarne blifvit i ämnet hörda — att göra annat, än efter all
Lag ett tydligt ingrepp i egande rätten, hvaröfver jag alltid skulle beklaga mitt
Fädernesland den stund dess representanter ansågo det verkställbart.
Min tanka är i följd af allt delta att Rikets Ständer, om de vilja iakttaga medborgares lagliga rätt, icke kunna gifva annat yttrande i frågan än i likhet med det om Skånska jorden, att undersökning 1732 Stats~Utskottets Betänkanden. bör ske och egarne af jorden höras i ämnet innan nästa Riksdag; eller, om man ville vara ännu strängare och fä skatten för desse fattiga Innevånare uti en af Rikets minsta Städer förökad, Ständerne då högst kunna förklara att de anse skatten böra utgå i persedlar efter ymarkegång, men att då jordens nuvarande Innehafvare icke ännu blifvit hörde och fått försvara sin rätt, Kongl. Maj:t täcktes vidtaga nödige anstalter att sådant sker och att Staten derefter kommer i åtnjutande af sin Lagliga rätt.—
Det är visst sant, som Utskottet anförer, att räntans förvandling till persedlar redan år 1730 af Kongl.
KammarCollegium beslöts, men man måste besinna att verkställigketen deraf allt sedan dröjt nära ett helt Sekel, derföre att befrielse år 1731 blifvit hos Kongl.
Maj:t i underdånighet sökt och Nådigt utlåtande deröfver under tiden aldrig följt, på grund hvaraf alltså afskrifning af Kongl, Maj:t i afseende på differancen i skatterne redan är beviljad för en del af förflutne tiden; Man besinne ock alt om jordens innehafvare år 1730, då Skatten dömdes att utgå i persediarj, blefvo deröfver hörde, så äro nu helt andra personer innehafvare af jorden och desse hafva påjgod Stats-TJtskottctx Betänkanderu 1728 tro genom en okunnighet som vid det ofvannämde förhällandet är att anse invincibel , vunnit en egande rätt därtill, som icke med ett enda penndrag bör kunna dem ohörda till intet göras
Desse äro mina tankar, hvilka, om jag ock icke vore Fullmägtig för Thorshälla Stad och i sådan egenskap borde bevaka dess rätt, jag i allt fall skulle ansett mig pligtig yttra, enär jag måste betragta Lagstiftarne sjelfve såsom i första rummet skyldige att vårda Lagens helgd; samt, alla ingrepp i en på god tro vunnen egande rätt af mig måste anses högst vadi ige.’’ Och skulle detta yttrande såsom Herr Borgmästarens särskilda till Hespectifve Riks-Stånden åtfölja Betänkandet uti ifrågavarande ämne.
Ex ProtocoIIo W% Karström* N:C) 284- Ankom den io Julii 1823.
Utlåtande, i anledning af vackt fråga, om ersättning till Handlanden J.
A- Tauson för af - 17-^4 Stats-Utskottets Betänkanden, trådt Arrende af Uranienburgs Kongs Ladugård.
I^rän Höglofl.
Ridderskapet och Adela liar till Stats-Utskottet blifvit remitteradt ett af Herr C, M. Brummer ingifvet Memorial, hvaruti anföres, huruledes Högstsalig Konung Gustaf Illdje, i anseende tillCommerce-Rådet Arvid Schauws ådagalagde långliga och trogne tjenster, samt dess vid Uranienburgs Kongl, Ladugård berömligen nedlagde arbeten och omkostnader, medelst Resolutionen den a5:te Junii 1768 i Nåder förunnat honom och dess rätts innehafvare prolongationen på 5o års tid, räknadt från den irsta Maij 1811 af det emellan Kronan och honom, år 1761 uprättade Arrende Contract, om nämnde Kungs Ladugård, hvilket förlängde arrende Commerce Rådet, under den 27 Maij 1787 upplåtit till Handlanden i Landskrona Johan Anders Tauson, sorn sedermera jemte sin Broder nu mera aflidne Directeuren P. O, Tauson, skall oqvaldt innehaft och brukat egendomen ända till år 1811 , då densamma , dem ohördan ctenom Konsd.
Kam O O mar-Collegii föranstaltande, till nytt arrende för Kronans räkning blifvit utbjuden; oell sorn ett sådant förfarande icke Stats-Utskottets Betänkanden.
1725 allenast förnärmade Handlanden Tausons Lagliga rätt, att tillgodonjuta fördelarne af Commerce-Rådet
Schau ws ofvannämnda öfverlåtelse, hvilken åter grundade sig på Kongl. Maj:ts Nådiga Resolution, sorn icke godtyckligt finge häfvas till 5:dje mans förfång, utan äfven vore en uppenbar misstydning af 1810 Riksdagsbeslut, uti hvars i3 Riksens Ständer, med afseende på Contractets bestånd i förening med Kronans rätt och fördel, stadgat, det Innehafvaren af Uranienburg skulle mot vissa förhöjda villkor få begagna den återstående Contractstiden; Så och enär Handlanden Tauson bevisligen erbjudit sig, att dessa villkor fullgöra, men lian, det oagtadt, och ehuru ArrendeContraétet å hans sida, icke blifvit brutit, utan tvärtom utöfver skyldigheten blifvit fullgjordt, icke fått, vid arrendet bibehållas; har Herr Brummer, med anhållan om lagligt beifrande häraf, yrkat, det Handlanden Tausson antingen matte åter komma i full
Disposition af arrenderande Kongs-Ladugården Uranienburg, på resterande 5o år, emot de Aud 1810 års Riksdag föreskrifne vilkor, eller ock undfå ersättning för arrendets afträdande med skäligen jemnkade 25,000 R:dr i ett för allt. 1726 Stats-Utskottets 13 etänkanden.
Utaf de remissen åtföljande, jemte åfrige Utskottet tillhandakomne handlingar, har Utskottet inhemtat, att, Uranienburgs KungsLadugård, belägen på Ön Hven inom Malmohus Lån, likmätigt Kongl. Brefvet den 9 October 1759, samt Kongl. Kammar-Collegii till följe deraf, den i6:de April 1761, utfärdade Arrende-Contract blifvit på 50 års tid, emot 500 D:r Sunt årligen och öfrige villkor, utarrenderad till dåvarande Borgmåsstaren Arvid Schauw, som i anseende till ofvan uppgilne orsaker, under den 25 Junii 1786, erhållit Kongl. Maj:ts prolongation härå på ytterligare 30 år eller till den i:sta Maji 1861.
Genom afhandling den 2 7 Maji 1787, blef denna prolongerade arrende-rått af CommerceRådet Schauw transporterad uppå Handlanden Johan Andreas Tauson; Men då fråga år 1799 uppstod, om en för Staten fordelagtigare Disposition af Kungs och Kungs Ladugårdar, ån hittils egt rum, forordnade Kongl. Maj:t i anledning af då varande Stats Berednings underdåniga tillstyrkande., uti Nådigt Bref till Kongl. CammarCollegium af den 2 7 April samma år, att nämnde prolongation borde försvinna, samt Arrendet å Uranienborg med midfastan år 181 1 upphora.
ELmedlerlertid lårer Directeuren Per Otto Tauson blifvit innehafvare af CoinmerceRådet Schauws Contract, ty redan år 1809 anhell han, så - Stnts-Ul skottets Betänkan/len. 1727 som Arrendator af Uranienborg hos Kongl. Majit i underdånighet, att varda bibehållen vid det arrende, hvarom Commerce-Rådet genom Kongl.
Resolutionen den oy.Xe Junii 1786, blifvit i Nåder försäkrad; Men hvilken Underdåniga anhållan Kongl. Majit enligt Nådigt Bref till Kongl. Cammar-Cojlegium den 2 4:de Julii 1810 icke fann skål bifalla, såsom stridande emot det uti Kongl. Brefvet den 2 7:de Aprill 1799, gifne förordnande; utan borde med förvaltningen utaf Uranienburgs Kungs Ladugård förhållas på sått Kongl.
Majit i anledning . af Riksens Stånders vid 1809 och 1810 års
Riksdag gjorde underdåniga hemställan, uti Nådigt Bref den ansta Maji sistnämnde år föreskrifvit; Varandes denna Riksens Stånders hemställan upptagen uti 13 §. af Riksdags Beslutet deri 2 Maji 18 10, som innehåller, att då de större förmåner, som innehafvare af åtskillige, genom Konungens enskildta förordnande, eller tillkomne Nådebevisningar , medelst Prolongation af Arrendet utom Auction, forlånte Kronogods åtnjutit, hvarken vore förenliga med Statens okade behof eller grundade i någon laglig författning, hade.
Ständer funnit, det borde, ibland andra äfven Innehaf varén af Uranienburg, med afseende å Contractets bestånd, i förening med Kronans rått och båsta, få begagna den återstående Coniracts-tiuen, 1728 Stats»Utskottets Betänkanden. med vilkor, att den faststålde Arrende-summan skulle eråggas, reducerad till Spannemål efter det årets Maikegång, då penningeråntan bestämdes , eller arrenderåttigheten beviljades, samt att det sålunda fixerade tunnetalet Spannemål, skulle årligen betalas efter gållande Markegångspris; Men sedermera borde Uranienburg, jemte öfrige dylike Krono-lågenheter till Skatte försäljas, Sorn Kongl. Maj:t uti högstberörde Nådiga Bref, den qi Maji 1810, förklarat sig icke kunna medgifva, att Kungs och Kungs-Ladugårdar för alltid, skulle kronan afhåndas, men att bortarrendering deraf i stället komme att ega rum; blef årendet, vid 1810 års urtima Riksdag, ytterligare föremål för Riksens Stånders handläggning, hvarvid, jemnlikt 8 §« af Riksdags-Beslutet den 12 November samma år stadgades, att alla Kongs och KongsLa dugårdar borde enar något Contract tillåndalöper, på allman Auction till Arrende utbjudas i enlighet med de grunder, som uti Kongl, förordningen den i7:de
December 1799 finnas utstakade; och erhöll Kgl,KammarCollegium under den 3 derpåföljande December Kongl. Majus
Nådiga befallning att detta stadgande till behörig verkställighet befordra.
Till underdånig åtlydnad håraf, samt i följe af särskildt Nådigt förordnande under Stats- Utskottets Betänkanden.
1739 den io:de i sistnämnde månad, låt Kongl. Kammar-Collegium vid Contractstidens slut år 1811, anställa Arrende-Auction å Uranienburg, som dervid inropades af Directeuren P. O. Tauson på 30 års tid , för 428 Tunnor 17| kappar Spannmål årligen; Men det dröjde ej längre ån till följande året 1812, då Tauson uppå andragne förmente skål, i underdånighet sökte nedsättning af nämnde Arrende, hvilket val afslogs^ likmätigt Kongl.
Brefvet den ig:de November; Dock täcktes Kongl. Maj:st uppå Tausons tillika i underdånighet gjorde anhållan i anseende till forekomne bevekande skäl, af Gunst och
Nåd befria honom från fullgörandet af det ingångna arrendet, undantagande för det år, hvarunder han Egendomen innehaft och för hvilket Arrende vilkoren borde uppfyllas; hvarefter Uranienburg blifvit af Kongl.
KatnmarColleginm å nyo utarrenderadt och innehafves nu af åtskilliga Aboar i Tuna, mot en årlig afgift af 30 Tunnor Råg 50 Tunnor Korn och 116 Tunnor 9! kappar hafre.
Enär alltså Commerce-Rådet Schauw och hans rätts innehafvare, efter Lag fått tillgodonjuta det emellan Kongl. Majit och Kronan och honom, år 1761 afslutade ArrendeContract 0111 Uranienburgs Kungs Ladugård, synes någon anledning till klagan i denna del icke förekomma, och hvad beträffar den i -3o Stats-Utskottets Betänkanden. prolongation af nämnde arrende, som genom Kongl. Resolutionen den 25:te Junii 1786 blifvit Commerce-Rådet beviljad, men hvilken aldrig genom ordentligt Contract år vorden befästad', Så lärer all fråga om begagnandet af denna särskilda Nådebevisning nu mera förfalla, sedan på sått hår ofvan år anfördt, Kongl. Maj:t vid flere tillfällen i Nåder pröfvat skäligt förordna, det Uranienborg, utan afseende å ifiågavarande prolongation, skulle vid Contractets utgång, för Kongl. Maj:t och Kronans räkning utarienderas, hvilket äfven med Riksens Ständers yttrande i åmnet instämmer.
Vid detta förhållande och då Handlanden Johan Anders Tauson, som endast varit innehafvare af Commerce-Rådet Schauws ornförmålde prolongerade arrende-rått, i denna egenskap, enligt handlingarnes föranledande aldrig tilltrådt Uranienborgs Kungs-Ladugård, och sålunda icke kan anses hafva tillskyndats någre sådana kostnader för Egendomens bruk och skötsel, som föranledt till ett ökadt arrende för Stats-Verket; saknar Stats-Utskottet all anledning tillstyrka, att Stats-Verket med någon utgift till Tauson i förevarande fall belastas.
Och bör Utskottet härvid sluteligen icke lemna obemåldt , att Directeuren P. O. Tauson dels redan blifvit godtgjord dels ock i föreskrifven ordning kommer att Stats-Utskottets Betankanelen. m3i godtgöras de förbättringar å Uranienborgs Kungs-Ladngård, för hvilka ersättning ansets böra honom tillkomma enligt Rönnebergs Härads Syne-Rätts laga kraftvundna Utslag den 28 Junii 1813.
Ständers närmare bepröfvande öfverlemnas detta vördsami igen.
Stockholm den 3 Julii 1820.
Ankom den 10 Julii i8a3.
Utlåtande, ofver erhållen återremiss, i anledning af Utskottets Betänkande, i fråga om rättighet för Bergsman att losa Kronans Persedlar och Tiondejern.
Sedan Stats-Utskottet, i anledning af förekommen fråga, om rättighet för Bergsmän att lösa Kronans Persedel och Tionde Tackjern, uti afgifvet Betänkande den 3 nåstlidne Maji, tillstyrkt, att desse rånte-persedlar måtte, efter den årliga Taxa, som utaf Kongl. Kammaroch Bergs-Collegierne samt Kongl.
Stats-Contoiret skulle uppgöras på grund af infordrande noggranna uppgifter å gångbara priset innom hvarje ort, få i peningar utgöras inom i^Sa Stats-Utskottets
Het änkan elen. den tid, som för erläggandet vore i författa ningarne stadgad, eller ock, derest Skattgifvarne sådant åstundade, in natura, på förut föreskrifvet satt, levereras; har ärendet af Högloft Ridderskapet och Adlen blifvit återremitteradt med den anmärkning af Herr vört Hartmansdorff, August, att, då andra Skattskylldige ega att, med Statens Ämbetsmän, deltaga i Markegångssåttningarne, borde och Bergsmän komma i* åtnjutande af en lika beskaffad rättighet, samt värdet af deras Skattepersedlar alltså icke, pä sått Utskottet tillstyrkt, endast af Ämbetsman bestämmas.
Ehuru Högvördige Preste-Ståndet under den lQtte, samt Vallöf!. Borgare-och Hedervärda Bonde-Ståndet, under den 7 i sistlidne månad, bifallit Stats-Utskottets omförmåldte Betänkande, och hufvudfrågan alltså , likmätigt 6g §.
Regerings-Formen, år rudan afgjord; har Utskottet likväl, enär den af Herr von Hartmansdorff framstålde anmärkning af* ser en af Utskottets Förslag föranledd särskild omständighet, som förut icke varit under pröfning, med stöd af 5Ö§. i Riksdags-Ordningen, funnit sig, icke vara förhindradt att deröfver yttrande meddela; Och som Utskottet med Herr von Hartmansdorff, delar den öfvertygelse, att alla Skattdragande böra lika rått vederfaras, har Utskottet skolat vördsamt hem - Stats-Utskottets Betäilkanden. i ^33 hemställa, att priset val å Persedlar ocH Tionde Tack-Jernet, som å hammarskatt» Stång-jernet, bor, i likhet med hvad angående Kronans öfrige rånte-persedlar år forordnadt, vid de årliga Markegångssåttningarne bestämmas, och i de utfärdade MarkegångsTaxorne till vederborandes efterrättelse utsattas, Kongl. Kammar- och Bergs-Collegierne samt Kongl.
Stats-Contoiret likväl obetaget, att, på sått i afseende på andre Råntepersedlar åt Kongl. Kammar-Collegium ensamt förbehållet, Kongl.
Maj:ts och kronan härunder beroende rått och båsta, i vanlig ordning, ytterligare iakttaga och bevaka; Lårandes Riksens Håglöf], Ständer, i händelse af bifall härtill, sådant till Kongl. Maj:ts
Nådiga profning och afgörande i underdånighet anmäla, i sammanhang med hvad uti sjelfva hufvudfrågan förekommit.
Stockholm den 2 Julii 1823.
N.'0 286.
Antom den ta Julli iSaJ.
Stånders Sfatsoch Banco Utskotts Utlåtande, i anledning af Herr Commerce-Rådet B• H.
Santessons till 4 Sami. 11i. 1734 Stats-Utskottets Betänkanden.
Vållofl.
Borgare Ståndet ingifne Memorial, innefattande Förslag till en föråndrad ordning vid val af Revisorer ofver Stats- Banco- och Riks^ gålds-Verken.
XTti”berorde Memorial år föreslagit, att vid de under denna Riksdag skeende val till Revisorer eller bestämmande af ordningen för desse val, måtte iakttagas, att af de först blifvande Revisorer utsåges arne för En, Q:ne för Två och arne för Tre Revisioner, samt densamma åsigt sedan följas, så att framgent altid blott arrie personer eller ^:del af hvarje Stånds antal uti Revisionen vore nykomne; men arne sådane som en gång förut varit Revisorer och arne som Två gånger förut haft detta uppdrag.
Härvid anse Utskotten sig först böra anföra huru vid sådane val hitills inom hvarje Stånd tillgått nemi.
Hoglojt.
Ridderskapet och Adelli Väljer vid Riksdagen sine Revisorer endast för näst derefter inträffande Revision, hvilka Revisorer, innan de åtskiljas samfäldt med Riddarhus-Directionen utse Revisorer för derpåföljande Revision, hvarvid merendels Stats-Utskottets Betänkanden.
1*735 iakttagits, attén eller Q:ne af de förra Revisofrerne bibehållas.
Hugvordige Preste-Ständet, Foijer den samtlige Stiften emellan i allmänhet faststålde ordning, hvilken för hvarje gång, genom Kongl. Majit blifvit tillkåniragifven Consistoriel ne i de Stift, inom hvilka Revisorerne bland Stiftens Pastorer skola valjas nemligen
En af hvarje sådant Stift, som år i Tour att sanda Revisor.
Vallo fl. Borgare-Ståndet.
Utom den Revisor, som vid hvarje Revision utvåljes bland Stockholms Borgerskap, utses en R.evisor för hvardera af Stådernes 5 Classer, efter antagen ordning imellan de till hvarje Class hörande Ståder; derom för hvarje Revision Ståndets Cancelli-Direction gehom Skrifvelse underrättat Magistraterne i de Ståder dår Revisorerne skola valjas. lledervdrda Bonde-Stcmdet.
Våljer vid hvarje Riksdag bland då varande Riksdags-Fullmågtige Revisorer för alla intill nasta Riksdag intråfFande Revisioner.
I öfrigt och då genom 68 §• i Riksdagsordningen. hvarje Riks-Stånd den rättighet •1^36 Ståts-Utskottets Betänkanden.
Sr förbehållen, att bestämma den ordning, gom vid val till Reyisorerne inom Ståndet anses bora iakttagas, finna Utskotten sig ej heller tillhora att något yttrande i denna fråga meddela; utan lärer det, så långe nämnde stadgande i Riksdags-ordningen icke år i vederbörlig ordning undanröjdt, ankomma på hvarje Stand särskildt, att å det framstälde forslaget fästa det afseende till efterföljd, som kan profva* lämpligt.
Och får Utskotten alltså till Riksens Hoglofl.
Ständers godtfinnande öfverlemna, huruvida, i betraktande å ena sidan af de fordelar som i afseende på en säker och skyndsam fortgång af Revisions arbetet vore att förvänta deraf, att alltid 4 af hvarje Stånds Revisorer varit i tillfälle att om Revisions arbetets beskaffenhet och de Verk, hvilkas Förvaltning skall granskas, inhemta den närmare kännedom som af erfarenheten säkrast beredes, samt af de olägenheter, å den andra, hvilka till äfventyrs skulle, inom något af de Respective Riks-Stånden särskildt finnes vara hinderlige för verkställigheten af det föreslagne valsättet, någon förändring må kunna äga rum i de för sådane val inom hvarje Stånd hittils följde grunder.
Stockholm den 56 Junii 1823.
Si/tti-Ucskottels B ctänkanden, i N:0 287.
Ankom den 13 Julii 182’, Riksens Högloft.
Stånders Statsoch Banco-Utskotts Utlåtande i anledning af de, inom Vållofl.
Borgare-Ståndet samt Hedervärda Bonde-Ståndet, våckt a Motioner,om stadgande afen ny Prsescriptionstid i afseende på sådane f. d.
Filial-DiscontInråttningarnes skulder, hvilka icke inom den förut bestämde Prsescriptionstiden blifvit till erhållande af Liqvid anni alte.
Tm Stats-Utskottet hafva blifvit remitterade: från Våilofl. Borgare-Ståndet, dels ett af Herr Commerce-Rådet Santesson ingifvit Memorial så lydande: ”Af Riksens Stånders till Stats- Bancooch lliksgålds-Verkens öfverseende foordnade Revisorers Berättelse, om den, år 1822 förrättade granskning af Utredningen i RiksgåldsContoiret utaf Götha-Canal Bolags-Gotheborgs och Malmo f. d. Discont-Inråttningar, inhemtas, att, utaf desse Disconters f. d.
Directioners jy38 Stats-Utskottets
Bet änkan den^ å Banken utfärdade Assignationer icke låtit afhåra sig med anmälan till Liqvid inom den af Kongl. Maj:t på grund af Riksens Ständers vid sednaste Riksdag derom gjorde arn hållan, bestämde Praescriptionstiden, följande summor nemligen”: ”Götha-Canal Bolags Discont ett belopp af Ridt i ^ o ”Och för Götheborgs Discont likaledes ......
7,294 — ''Eller tillsammans R:dr 17,874 __ hvilka derföre lära blifva iöreslagne att afskrifvas, enär Revisorerne yttrat att desse summor synas icke kunna komma att gravera utredningen.
Enär detta belopp utelöpande Assignationer varit ordenteligen bokförde, och Dir scont-Verkens Cassör vid utgifvandet alltså behörigen derföre
Debiterade och alltsammans uti Räkenskaperne sedan redovist, samt för desse 2:ne
Disconter ingen enda doublette Assignation, af Discont-Directionerne utgifven, inkommit eller presepterats till inlösen i Banken; Så kan jag af öfvertygelse om Statens skyldighet, att efter öfvertagande af desse Disconters Utredning äfven infria alla deras verkeliga skulder, ej underlåta i detta Högtårade Stånd göra en vördsam Motion, att RikSeps Höglofl.
Ständer vid denna Riksdag be-? pluta, och åt deras Riksgälds-Cor.toir uppdraga Stats-Utskottets Betänkanden.
173p att genom en ytterligare bestämmande och kungörande termin, infordra de