Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I öfrigt hade svenska fartyg och deras laddningar blifvit i Belgien tillförsäkrade enahanda behandling, som belgiska fartyg och deras laddningar derstädes åtnjuta, äfvensom i allmänhet vore stadgadt, att de förmåner, som i fråga om handeln och sjöfarten äro eller ytterligare kunna blifva de mest gynnade nationer beviljade, jemväl skola komma Sverige till godo; Siats-Utskottets Utlåtande N:o 166.
11 hvarjemte traktaten innehöll bestämmelser rörande Sveriges deltagande i aflösningen af Sehelde-tullen, hvartill samtycke lemnats mot vilkor: att allösningssummans totalbelopp icke öfversliger en summa af 36,000,000 Francs; att Belgien tager på sin andel tredjedelen af detta belopp; att återstoden fördelas emellan öfriga stater i förhållande till deras sjöfart på Scheiden; att Sveriges andel ej kommer att öfverstiga en summa af 545,000 Francs; alt denna andel skall gäldas medelst annuiieter till lika belopp, inbegripande kapital äfvensom ränta efter fyra för hundrade på de icke inbetalda kapitalbeloppen; att annuiteterna bestämmas til! 25 och den första erlägges i Brusse! den 1 Januari 1866; att räntan å annuiteterna beräknas från den dag, då ratifikationerna af traktaten emellan Belgien och Nederländerna af den 12 sistlidne Maj ulvexlas; samt att Sverige eger att på förhand inlösa hela dess andel eller någon del deraf.
Den allmänna traktaten af den 16 sistlidne Juli åberopade uti lista Artikeln dels omförmälda emellan Belgien och Nederländerna afslulade traktat, hvaruti Belgien för alltid afstått Irån uppbärande af den afgift, som varit pålagd sjöfållen på Scheiden, dels ock ett vid konferensens första sammanträde den 15 Juli af Kongl.
Nederländska ministern i Brussei, å dess regerings vägnar, afgifvet förklarande, att aiskaffåndet af Schelde-tuilen skulle gälla samtliga staters flaggor, och att denna tull icke under någon form skall kunna återinföras; och innehöll denna traktat i öfrigt särskilda artiklar, hvaruti dels Hans Majit Konungen af Belgien tor dess del afgifvit enahanda förklarande med det i nyssnämnda artikel omförmälda, samt emot de kontraherande magterna förbundit sig såväl att från och med den dag, då Scheldetullens uppbärande upphör, afskaffa lonnage-afgiflerna i belgiska hamnar, nedsätta lotsafgifterna till meromförmälda belopp och de lokala sjöfartsafgifterna i Antwerpen i enlighet med en särskildt uppgjord tarif, som ock att icke återinföra de sålunda afskaffade tonnage-afgifterna, eller höja öfriga nedsatta afgifter, dels ock Sverige definitivt förpligtat sig att med 545,600 Francs bidraga till det belopp, Belgien såsom ersättning för Schelde-tullens upphörande skall till Nederländerna utgifva.
Hvar och en stat skulle ansvara endast för det bidrag, som på densamma sig belöpte, och åberopades beträffande sättet, stället och tiden för betalningen af de särskilda staternas andelar särskilda öfverenskommelser, som äro eller kunna blifva med Kongl. Belgiska Regeringen träffade.
Varande i båda traktaterna för öfrigt stadgadt, att verkställigheten al de ömsesidiga förbindelser, som i dem innehölles, skulle hero af uppfyllandet utaf de formaliteter och förpligtelser de kontraherande magterna, enligt gällande konstitutionela lagar, hade att iakttaga.
I fråga om medel till bestridanda af omförmälda utbetalningar hade Kongl. Maji», enär Handels- och Sjöfarts-fondens tillgångar medgåfvo att intill nästa stats - 12 Stats-UtsJcotkts Utlåtande N:o 166. regleringsperiods slut från denna fond verkställa dessa till beloppet mindre betydliga betalningar, uppgående lill, förutom ränta, 21,744 Francs eiler omkring 15,600 R:dr R:mt årligen, icke funnit nödigt att nu af Rikets Ständer för sådant ändamål äska beviljandet af särskildt anslag; men då, i händelse omständigheterna, emot hvad nu syntes antagligt, icke skulle tillåta utgiftens fortfarande anvisande å berörda fond, andra tillgångar framdeles måste anslåa, har Kongl. Maj:t, med tillkännagifvande att Kongl. Majit, under förbehåll af Rikets Ständers bifall, å ifrågavarande traktater meddelat
Sin ratifikation, nu i nåder föreslagit Rikets Ständer, ali genom deras godkännande bekräfta de förbindelser i afseende å betalning till Belgien af Sveriges bidrag tili Schelde-tullens aflösning, som Kongl.
Sig och riket ikläd!. Stats-Utskottet har förehaft detta ärende; och, ehuru Utskottet väl finner att, på sätt här ofvan blifvit visadt, hvarken den emellan Belgien och Nederländerna den 19 April 1839 ingångna traktat kan hafva medfört förpligtelse för Sverige att erlägga den, sjöfarten på Scheiden, utan Sveriges samtycke, pålagda tull, eller Sverige förty hafva förbindelse alt uti aflösningen af nämnde tull deltaga; likväl och emedan de förmåner, som genom den med Belgien ingångna handels-traktat blifvit åt rikets handel och sjöfart beredda genom afskaflande al tonnage-afgifter i de belgiska hamnarna, nedsättning af lotsafgifterna i Belgien och på Schelde, af de lokala sjöfartsafgifterna i Antwerpen samt uti införseltullarne äfvensom på annat sätt, mer än ersätta den uppoffring, sorn från Sveriges sida fordrats till tullens aflösning, tvekar således Utskottet icke att föreslå Rikets Ständer att, på sätt Kongl. Majit äskat, godkänna de förbindelser Kong!.
Majit, genom ifrågavarande traktater, Sig och riket iklädt.
Stockholm, tryckt hos N. Marcus, 1863. Stats-Utskottets Memorial N:o 167.
1 Mo 113?.
Ank. till Exp.-Utsk. den 6 Okt. 1863, kl. 3 e. ni.
Memorial, angående verkställd omröstning, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, i fråga om anskaffande af medel till jernvägsbyggnader.
Sedan Riks-Stånden till pröfning förehaft Stats-Utskottets Memorial N:o 154, innefattande, bland annat, förslag till voterings-proposition i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut rörande beloppet af de medel, som ansetts böra medelst upplåning anskaffas, för att användas till utbetalning af de under innevarande riksdag för jernvägsbyggnader beviljade anslag och lån, har Förstärkta Stats-Utskottet denna dag sammanträdt och verkställt omröstning öfver berörda, af Rikets Ständer godkända voterings-proposition, så lydande: »Den, som gillar Stats-Utskottets, af Borgare- och Bonde-Stånden bifallna hemställan, att Rikets Stander måtte åt Fullmägtige i Riksgälds-kontoret uppdraga att genom upplåning anskaffa en summa af högst Tretiotvå millioner (32,000,000) Riksdaler Riksmynt, för att användas till utbetalning dels af de under innevarande riksdag beviljade anslag å tillhopa 27,896,000 R:dr, för fortsättning af Statens jernvägsbyggnader under åren 1863, 1864, 1865 och 1866, dels af de utaf Rikets nu församlade
Ständer för utförande af enskilda jernvägsanläggningar anvisade lån å tillsammans 9,644,000 R:dr; samt att, derest denna lånesumma, med tillägg af de i Riksgälds-kontoret innestående öfverskott å jernvägslänemedlen, jemte det af Rikets
Ständer jemväl anvisade belopp af trafikinkomsten utaf Statens jernvägar, icke blifver tillräcklig att bestrida de utbetalningar, för hvilka medlen sålunda äro afsedda, bristen af Riksgälds-kontorets egna tillgångar bör tillskjutas; röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer beslutat åt Fullmägtige i Riksgälds-kontoret uppdraga att, för utbetalning of ej mindre de till fortsättningen af Statens jernvägsBih. till 11 St.
Brot. 1802 & 1863. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 14 Haft. t 2 Stats-Utskottets Memorial N:o 108. byggnader under innevarande riksdag beviljade anslag, jin de af Rikets nu församlade Ständer anvisade lån för enskilda jernvägsanläggningars utförande, anskaffa genom upplåning en summa af högst Tretiofem millioner (33,000,000) Riksdaler Riksmynt; och skall, om denna Jånesumma, med tillägg af behållningen utaf de för Statens jernvägsbyggnader förut upplånade medel och af Rikets Ständer anvisade belopp af trafikinkomsten utaf statsbanorna, icke blifver tillräcklig för sagde anslags och
Iåns utbetalande hvad som brister tillskjutas af andra till Riksgälds-kontoret influtna medel; kommande derföre den tillgång, som kan beredas genom de inbetalda lånemedlens förräntning, intilldess samma medel behöfva för dermed afsedda ändamål tillhandahållas, att, i likhet med annan sådan ränteinkomst, tillfalla Riksgälds-kontoret.»
Som denna omröstning utfallit med 52 Ja och 62 Nej, hafva Rikets Ständer alltså beslutat i öfverensstämmelse med Nej-propositionens innehåll; hvilket Förstärkta Stats-Utskottet härmed skolat för Rikets Ständer anmäla.
M:o 168.
Ank. lii!
Exp.-Utsk. den 8 Okt. 1863, kl. 1 e. m.
Memorial, i anledning af dels erhållna återremisser, dels Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, rörande en del af de i Utlåtandet No 141 behandlade frågor om statsbidrag för vägförbättringar, brobyggnader, kanaler, vattenaflappningar och andra arbets/öretag. (R. A.) Utskottets uti 14:de, 36:te och 49:de punkterna af ofvanberörda Utlåtande gjorda hemställanden, hvarigenom Utskottet afstyrkt bifall till framställningarne om statsbidrag för väganläggning från Bolmens strand till Wieslanda jernvägsstation i Krono bergs län, för kanalbyggnad mellan Norasjön och Fåsjön i Örebro län samt för sänkning af Ifösjön i Christianstads län, hafva blifvit gillade af Ridderskapet och Adeln samt Preste- och Borgare-Stånden, hvaremot berörda punkter blifvit af Bonde-Ståndet till Utskottet återremitterade.
Då dessa punkter sålunda äro genom tre Stånds sammanstämmande beslut ofgjorda, Stals-Utsbottets Memorial N:o 168. 3 kunna de af Bonde-Ståndet härutinnan beslutade återremisser icke föranleda till någon vidare åtgärd.
Beträffande 17:de punkten hafva Preste- och Bonde-Stånden bifallit Utskottets hemställan, att Rikets Ständer, i och för den numera fullbordade brobyggnaden öfver Umeå eif måtte, under vissa af Utskottet föreslagna vilkor, bevilja ett ytterligare lån, stort Tjugotusen Riksdaler, hvaremot samma hemställan blifvit af de öfriga begge Riks-Stånden afslagen.
Då sålunda denna fråga måste afgöras genom omröstning i Förstärkt Stats-Utskott, får Utskottet, för sådant ändamål, föreslå följande voteringsproposition : »Den, som bifaller Utskottets, af Preste- och Bonde-Stånden gillade hemställan, att Rikets Ständer i och för den numera fullbordade brobyggnaden öfver Umeå eif måtte bevilja ett ytterligare lån, stort Tjugotusen Riksdaler Riksmynt, med förbindelse för vederbörande låntagare att årligen, efter slutet af det år, hvarunder lånemedlen utbekommits, erlägga åtta procent af hela den lyftade lånesumman, hvaraf ränta godtgöres efter fem procent utaf obetalda kapitalbeloppet och det öfriga utgör afbetalning derå, samt att i öfrigt de föreskrifter, som för tillgodonjutande af andra dylika statsbidrag vid innevarande riksdag varda stadgade, äfven i afseende på detta lån böra, i tillämpliga delar, lända till efterrättelse, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, har det af Utskottet tillstyrkta lån för brobyggnaden öfver Umeå eif icke blifvit af Rikets Ständer beviljadt.
Uti 31:sta punkten hade Utskottet hemställt: »att Rikets Ständer måtte, för segelleds öppnande från Halle fur a vid Wenern förbi Köpmannabro genom sjöarne Åkelången, liogvarpen, Laxsjön och Lelången till Stora Lee samt anläggning af en jernväg af 2,350 fots längd vid Håfveruds bruk, bevilja ett statsbidrag af En million Riksdaler, deraf 200,000 R:dr såsom anslag utan återbetalningsskyldighet och 800,000 R:dr såsom lån, samt att halfva anslagssumman, Etthundratusen Riksdaler och af lånet Fyrahundradefemtio tusen Riksdaler, må under nästkommande statsregleringsperiod utbetalas till det bolag, som genom kontrakt, hvilket sednast inom 1864 års utgång bör vara vederbörligen afslutadt, förbinder sig att utföra och fullborda hela den ifrågavarande kommunikationsleden, med skyldighet för bolaget att årligen efter slutet af det år, hvarunder hvarje för sig fristående del af företaget blifvit fullbordad, och intill hvilket års slut motsvarande del af lånet får räntefritt innehafvas, inbetala fem 4 Stats-Utskottets Memorial N:o 168. procent å det, i förhållande till hela kostnaden, på samma del belöpande lånebelopp, af hvilka först beräknas tre procents ränta å det efter hvarje inbetalning återstående kapital och det öfriga afgår å kapitalet.»
Denna hemställan har blifvit af P reste-Ståndet bifallen, med de tillägg i afseende på vilkoret), som Friherre af Ugglas uti sin reservation, sid. 77, föreslagit, eller »att, sedan hvarje för sig fristående del af ifrågavarande kommunikationsled blifvit, i enlighet med af Kongl. Majit faststäiid plan och afslutadt kontrakt, fullbordad, den behållna årliga trafikinkomsten först, och innan någon utdelning må aktie-egarne tillgodokomma, bör användas till lånets årliga förräntning och amortering, hvaremot, om iukomsterna icke härtill blifva tillräckliga, aktie-egarne frikallas från all skyldighet att för sådant ändamål utöfver det inbetalda aktiebeloppet vidkännas någon utgift; samt att Riksgälds-kontoret skall, intilldess lånet blifvit till fullo betaldt, ega utse en ledamot uti direktionen för det till arbetets utförande bildade bolag, hvilken direktionsledamot skall hafva skyldighet vaka deröfver, att behållningen af rörelsen varder på föreskrifvet sätt årligen använd till lånets förräntning och amortering, innan något deraf må till aktie-egarne utdelas.»
Deremot hafva Bidderskapet och Adeln samt Borgare- och Bonde-Stånden till Utskottet återremitterat ifrågavarande puukt, hufvudsakligen i ändamål alt
Utskottet må komma i tillfälle att taga under närmare öfvervägande de skäl, hvilka utaf Friherre af Ugglas blifvit uti riyssberörda reservation anförda mot bolagets åliggande att för iånesumman ställa sådan borgen, som Fullmägtige i Riksgälds-kontoret kunde godkänna, samt pä det att Utskottet, derest bolaget befriades från ett sådant åliggande, måtte föreslå så beskaffade föreskrifter, som betrygga Statens rätt att för lånesumman erhålla godtgörelse.
Uti ofvanberörda reservation har blifvit erinradt att skyldigheten att för lån till allmänna arbeten ställa godkänd horgen eller säkerhetshandling för den afgifna skuldförbindelsens uppfyllande varit, ända från och med år 1841, föreskrifven i alla för Riksgälds-kontoret sedermera utfärdade reglementen; men att Rikets Ständer vid 1853 och 1854 års riksdag funno nödigt häri göra undantag för det lån, som då beviljades till Gefle-Dala jernväg; att detta undantag vid påföljande riksdag utsträcktes till det lån å 825,000
R:dr, som då anvisades för kanal- och slussanläggningen från Asasjön öfver Wexiö till Almundsryd samt för jernväg derifrån till Carlshamn, äfvensom för de lån, som vid samma riksdag lemnades till andra mindre jervägsanläggningar; samt att samma undantag derefter såväl vid sistförllutna som vid innevarande riksdag blifvit bibehållet för aila de lån, som blifvit anvisade till utförande al såkallade bibanor.
Såsom skäl för den vid 1855—1854 års riksdag beslutade förändring i hvad förut varit stadgadt, anförde dåvarande Stats-Utskott, uti sitt under (N:o 274) afgifna memorial (sid. 52), bland annat, följande: »Dessa borgensförbindelser, hvilka dels af Kongl. Majit, dels af Fullmägtige i Riksgäldskontoret bort godkännas, hafva i allmänhet innefattat så kallad solidarisk betaluingsansvarighet för alla dem, som undertecknat en och samma förbindelse.
Dess - Stats-Utskottets Memorial N:o 168. utom har vid många tillfällen i sjelfva skuldsedeln en dylik ansvarighet varit för dess utgifvare föreskrifven.
I anseende till det, jemförelsevis med kostnads- och lånesummorna för nu ifrågavarande jernvägsanläggning (mellan Gelle och Falun), mindre betydliga belopp, hvar och en dylik förbindelse vanligen afsett, hor, sSvidt Utskottet varit i tillfälle erfara, yrkandet af solidarisk ansvarighet för dessa företag och dertill beviljade lån merendels utan svårighet kunna fullgöras.
Ett helt annat förhållande konnne åter efter all sannolikhet att inträffa, derest dylik ansvarighet skulie fordras antingen för utförandet af det arbete, hvarom nu är fråga och hvars kostnader måhända kom ma att öfverstiga 4,000,000 R:dr, eller för återbetalningen af det dertill beviljade lån å mer än 2,800,000 R:dr.
Utskottet har fördenskull, med hänsigt til! detta lån och det dermed understödda företag, icke trott sig kunna tillämpa den solidariska ansvarighets-principen, emedan sådant säkerligen kornme att utgöra ett bestämdt hinder mot möjligheten af samma
Iåns erhållande och sagda företags deraf beroende verkställighet.»
Utskottet hade derföre, i stället för borgen eller annan säkerhet för lånets återbetalning föreslagit, att jernvägen, när densamma blifvit fullbordad, borde utgöra säkerhet för lånesumman.
I betraktande af den för segelleden mellan Hattefura och Stora Lee föreslagna lånesummas storlek samt den långa tid af omkring 31 år, som åtginge för lånets återgäldande, syntes det reservanten overkställbar! att derföre af aktie-egarne fordra solidarisk ansvarighet, eller att de derför skulle stalla annan säkerhet än den, som innefattades i sjelfva det storartade arbetet, hvars utförande beräknats kosta ^:dei mera, än hela lånesumman.
Det hade ock vid alla de tillfällen, då anläggningen af betydligare kanaler och slussverk blifvit med statsbidrag understödd, antagits, att kanaleller slussverket borde anses innefatta tillräcklig säkerhet för uppfyllande af kanalbolagets förbindelser mot Staten.
I allmänhet hade dock alla de större kanalanläggningar, som i vårt iand blifvit utförda, åtnjutit statsanslag utan återbetalningsskyldighet, och det till ganska betydlig del af anläggningskostnaden.
Det vore först vid innevarande riksdag det ifrågakommit att göra ett försök med att tillvägabringa ett par större kanalanläggningar, genom alt lemna en betydligare del af Statens bidrag endust såsom lån.
Men äfven vid denna riksdag hade man funnit sig böra föreslå anslag ulan återbetalningsskyldighet till §:delar af den beräknade kostnadssumman för tre andra kanalarbeten, nemligen dels för en slussverksanläggning i Indals-elfven, dels för Luleå eljs kanalisering, dels för en båtled genom sjöarne Kläggen, Flaten och Kilen.
För dessa tre kanalanläggningar hade således lika hiet som för utförande af Göta kanal, Trollhätte slussverk.
Strömsholms kanal.
Hjelmare kanal och flera andra mer och mindre betydande dylika arbeten, som blifvit understödda med statsbidrag, vanligen till minst |:delar af anläggningskostnaden, fordrats, att aktie-egarne, utöfver hvad de måste sjelfve tillskjuta till arbetets utförande, skulle för uppfyllande af sina förbindelser mot
Staten lemna annan säkerket än den, som låge i sjelfva det med dryga kostnader utförda arbetet.
Om nu Rikets Ständer verkligen ville, att sådana anlägg - 6 Stats-Utskottets Memorial N:o 1G8. ningar hädanefter skola genom meddelande af lån komma till utförande, så syntes det helt naturligt, att Staten icke på samma gång borde sträcka sina anspråk så långt, att intet bolag kunde mottaga lånet eller på de föreslagna vilkoren vågade ikiäda sig ansvaret för arbetets utförande.
Deremot syntes det billigt, att Staten i främsta rummet tillförsäkrades att af den behållna inkomsten få lyfta den bestämda räntan och afbetalningen å de till företaget försträckta medlen, samt att Staten förbehölle sig utöfva nödig kontroll deröfver, att den årliga behållningen blefve till ränteoch amorterings-Iiqviden behörigen använd, innan bolagsmännen finge tillgodonjuta någon utdelning å sina tillskjutna medel.
Då de fleste talare, som uti förevarande fråga inom Riks-Stånden sig yttrat, instämt i den åsigt att intressenterne uti arbetsföretaget borde befrias från solidarisk ansvarighet för lånets återbetalning samt från skyldigheten att derför ställa borgen eller annan säkerhet än den, som kunde innefattas uti sjelfva kanaliseringsarbetet, har Utskottet trott sig icke vidare böra påyrka, att de uti 8:de punkten (litt. e) af Utskottets memorial N:o 142 intagna föreskrifter borde på nu ifrågavarande lån ega tillämpning.
Men, ehuru Utskottet biträder den härom uttalade åsigt, har dock Utskottet ansett de af Friherre af Ugglas föreslagna stadganden icke vara tiilfyllestgörande, utan borde derjemte, likasom i fråga om lånen till enskilda jernvägsanläggningar är stadgadt, föreskrifvas, att det utförda arbetet skall utgöra säkerhet för iånesumman samt att följaktligen, om aktie-egarne underlåta att fullgöra lånevilkoren, segelleden, med hvad dertill hörer, skal! hemfalla till Staten, utan rättighet för aktieegarne att till större eller mindre del utaf det allmänna erhålla ersättning för de tillskott till detta företag, som dessförinnan af dem blifvit gjorda.
Utskottet anser sig här böra upptaga en erinran, som, vid jemförelsen mellan vilkoren för lånen för bibanorna samt dem Utskottet för nu ifrågavarande lån ämnar föreslå, torde göras, nemligen att jernvägsbolagen äro skyldiga att teckna aktier till minst lika stort belopp, som hela den beviljade lånesumman, d. v. s. till |:delar af den beräknade kostnaden, hvaremot det bolag, hvilket åtager sig nu ifrågavarande arbetes utförande, icke ansetts böra få en sådan skyldighet sig ålagd.
Härvid förekommer dock, att, i fråga om de enskilda jernvägsbyggnaderna, hälften af det tecknade beloppet är afsedd att utgöra säkerhet derför, dels att arbetet skall varda behörigen fullbordadt, dels att Statsverket, i motsatt fall, skall återbekomma de lyftade medlen.
Det är i följd häraf ock stadgadt, att aktieegarnes ansvarighet för denna hälft af teckningssumman försvinner, så snart jernvägen blifvit, i enlighet med planen, behörigen fullbordad, hvarefter jernvägen med hvad dertill hörer ensam utgör säkerhet för lånesummans återbetalning.
Då nu hvarken inom Riks-Stånden eller Utskottet blifvit förutsatt, att det för utförande af segelleden från Hattefura till Stora Lee bildade bolag skall befrias från den i 6:te punkten af Utskottets Memorial N:o 142 föreslagna och af Rikets Ständer bestämda skyldigheten att för fullgörande af arbetskontraktet, äfvensom för de lyftade statsmedlens återbäring, i fall mot kontraktet brytes, ställa sådan säkerhet, som af Kongl. Maj:t i nåder godkännes, lärer någon anledning icke före - Stats-Utikottets Memorial N:o 168. 7 finnas att Slägga detta bolag skyldighet att teckna garanti-aktier för arbetets behöriga fullgörande.
Men ehuruväl nägon särskild aktieteckning, såsom säkerhet för arbetets fullbordande, således icke synes erforderlig, har dock, vid det förhållande att kostnaden för tillvägabringnnde af den ifrågavarande segelleden blifvit beräknad till 1,208,367 R:dr, hvaraf såsom statsbidrag skulle utgå 1,000,000 R:dr, så att aktie-egarne af egna medel endast komme att tillskjuta omkring en sjettedel af kostnadssumman, inom Utskottet uppstått fråga, hurvida berörda tillskott kunde anses tillräckligt att betrygga Statens rätt till återbekommande af den del utaf statsbidraget, elier 800,000 R:dr, som skulle utgå såsom lån.
Vid de flesta arbetsföretag, som afse sådana kom munikationsförbättringar, för hvilkas utförande Rikets Ständer beviljat låneunderstöd, hafva nemligen vederbörande bolag eller kommuner vanligen åtagit sig att tillskjuta minst en tredjedel af kostnadssumman.
Ehuruväl, enligt hvad handlingarna utvisa, aktieteckningen för nu ifrågavarande arbetsföretag hittills icke lärer uppgå till mera än 159,075
R:dr samt svårighet torde möta för aktieteckningens uppbringande till något betydligare belopp derutöfver, har dock Utskottet ansett att, då den förväntade trafiken antagits blifva så betydlig, att den borde icke blott blifva fullt tillräcklig att förränta och amortera hela lånesumman, utan ock att gifva aktie-egarne vinst på deras tillskjutna kapital, Staten borde kunna såsom vilkor för statsbidragets beviljande fordra, att aktieteckningen skall uppgå till omkring |:del af hela den beräknade kostnaden, samt att hvad som deraf icke erfordrades för arbetets utförande, sedan hela statsbidraget blifvit användt, borde utgöra säkerhet för lånesummans återbetalning; dock så, att aktie-egarne, endast i det fall att kanal-inkomsterna icke blefve tillräckliga att bestrida den årliga utgiften till ränta och lånets amortering, skulle hafva skyldighet att, i mån af behof, tillskjuta den del af det tecknade aktiebeloppet, som icke åtgått till arbetets utförande.
Utskottet har väl icke förbisett, att bolagets styrelse icke utan svårighet torde kunna erhålla nödig säkerhet för den del af aktieteckningen, som icke behöfde kontant inbetalas; men Utskottet tror dock det icke vara omöjligt att i detta hänseende på ett fullt tillfredsställande sätt ordna bolagsmännens förbindelser.