Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet hyser en oförändrad öfvertygelse, den nemligen, att räntan å Bankens utlåningar borde, något mer än hittills, närmas till den inom landet gångbara och lagliga räntan, kunde, utan synnerlig svårighet, tillämpas vid beslutet om en ny utlåning på fastigheter, enär dessa slags lån, äfven med en procents tillökning å räntan, blefve, i och genom sjelfva betalnings-sättet, vida mera förmonliga för sina innehafvare, än de biträden, som annorstädes kunna erhållas.
Genom en sådan förhöjning vore äfven de, icke alldeles ogrundade inkast hafna, som göras mot dispositioner af Bankens medel, på en tid af 28 å 29 år, i och med detsamma man vill iståndsätta Verket, att vid anfordran uppfylla dess egna förbindelser; ty itastighets-inteckningar, sådana de hos Banken vanligen antagas, skulle, med en ränta af 5 procent, jemte successiv afbetalning, blifva documenter, hvilka säkerligen med begärlighet, både utaf publika cassör och enskilde penninge-egare, öfvertagas mot full valuta Banco-Ut.ikottrts Utlåtande N:o 82. valuta, i hvad stund Banken funné sig i behof att dein använda.
Utskottet vill dock ej emot den inom Riks-Stånden allmänt yttrade opinion, sorn så bestämdt gifvit sig tillkänna, nu vidare påyrka en satts, som förmodligen i sinom tid kommer att göra sig gällande, och anser sig, på grund häraf, böra förändra sitt, enligt 4-de punkten, gifna Förslag sålunda: ett å lånen må beräknas \ proc. årlig ränta, efter den method, sorn vidare genom det Reglementariska kommer att bestämmas.
Med anledning af näst derpå följande Femte Punkt, hvarest Utskottet föreslagit årliga inbetal nin g s-skyldighet c n till Sitt för Hundrade af hvarje låns ursprungliga summaj har blifvit framstäldt, dels att den hittills brukliga methoden, att genom amortissement liqvidera Bankens Lån, vore, såsom Anmärkaren sig uttryckt, orimlig, samt tilldanad af enskildes egennytta och intriger, och att hellre direct Capital-afbetalning och serskild ränte-betalning måtte bestämmas, hvilket skulle medföra mera ordning och lättnad för enskildes räken BiVi. till Rits. St.
Prot. 1828 1829. 6:te Sami. 2 B. 4 y:de Häftet. 5o Banco-Utskottets Utlåtande N.o 82. skaper och troligen äfven för Bankens; dels att lånepåkostnader mätte, serskildt-för sig, och icke genom afdrag å inbetalnings-summorna, liqvideras, hvarigenom Gäldenären blefve i stånd att sjelf något närmare följa sitt
Låns successiva förminskning.
Hvad den första anmärkningen angår, hvars egenlliga mening Utskottet funnit svårt att fatta , får Utskottet endast hemställa , om det icke är enklare och lättare för Gäldenären att en gång för alla bestämdt veta, det 6 eller 7
R:dr årligen fordras såsom inbetalning på ett 100 R:drs lån, än om hail skulle för hvarje serskild inbetalning först på Runstycket uträkna räntan å sin återstående Gapital-skuld, och dertill lägga 2 eller 3 procent, antingen af primitiva Capitalet eller af Capital-återsloden, vid ett visst gifvet år, på sätt som, intill 1815 års Riksdag, var föreskrifvet.
Utskottet fortfar för dess del att anse det då vidtagna betalningssättet vara både enklast och rigtigast, just derföre att utgiften för hvarje år är bestämd och oföränderlig, så länge något af skulden qvarstår.
Beträffande åter den senare anmärkningen, så medgifves, att det blefve lättare för Gäldenären att beräkna sitt låns successiva förminskning, i fall det kunde undyikas att sammanblanda förskjutna låne - Banco-Utskoltels Utlåtande JV.o 82.
Si påkostnaders ersättning med de årliga betalningarne.
Detta jemte annat mera utgör föremål för de reglementariska föreskrifterna, som framdeles komma att underställas Rikets Ständer.
Och liar Utskottet nu, i samband med ränlebeloppets tillstyrkta nedsättning, endast ansett sig böra föreslå, följande förändrade lydelse af 5 punkten:
Årliga Inbetalnings - skyldigheten blifver 6 för hundrade af ursprungliga Lån-beloppet, och fortfar oafkortad, tills allt är liqvideradt. b.
Gdlings-Län mot säkerhet af Borgen.
Vid Utskottets å pag. 57 under Litt.
Ä gifna tillstyrkan, att, af redan sökta OdUngs-länj det belopp_, stort 8yfp6 R.dfj som Bankens Commissarier, efter granskning a£ de inom den i5 Oct. 1828, till Banco-Fullmägtige aflemnade Lån-Document, funnit böra beviljas j men, i brist af Fond, ej kunnat utgifva , måtte af redan influtna och vidare inflytande medell i likstämmighet med 1823 års Författning j utgåj har ej något blifvit anmärkt; hvadan denna framställning nu 52 Banco-Utskotlets Utlåtande IV.-o 82. ytterligare till Rikets Ständers Rifall anmäles.
Utskottes förslags pag. 57, Lit. B, att den vid 182J års Riksdag till 3oo,ono R.dr bestämda Fond för Odlings-lån mätte för framtiden användas såsom hjelp och understöd i Låneväg hufvudsakligen åt personer j hvilka, till följd af gällande Skiftes-stadgan nödsakas att från Bjär och Hemman göra utflyttningar och på anvisad Utmark inrätta nya bostäder_, och för öfrig t till andra Odlings-lån, der tillgängen så skulle medgifva j har föranledt flerfaldiga anmärkningar, nemligen af några Ledamöter: att en serskild
Summa till hjelp för utflyttningar redan blifvit af Rikets Ständer anslagen, hvadan den Fond, som nu är i fråga, borde fortfarande få användas till Odlings-lån på 10 år; äfvensom, att den föreslagna Fonden vore alltför inskränkt, och borde utgöra 600,000 minst 000,000 R:dr; af andra: attOdlingslånen, hvilkas nytta med skäl betviflades, måtte helt och hållet indragas, samt Fonderna användas i helt annan väg, till ex. för Discont-Fondernas Ökande i Götheborg och Malmö ; och någre Ledamöter åter hafva ansett Utskottets förslag ändamåls-enligt och nyttigt, blott att de sista orden : och för Danco-Utskotlels Utlåtande ?V7.-o 82. 53 öfrigt till andra Odlings-lån etc. blifva uteslutna.
Beträffande dels den yttrade tanka, att de utestående fonderna borde alldeles indragas samt användas i andra vägar, och dels den, att de vore för det afsedda ändamålet otillräckliga , torde Utskottet endast få ytterligare åberopa dess förra Betänkande, pag. 54, och följande.
Hvad åter angår den yrkade satts, att lån till andra odlingar än de, som stå i samband med skedd utflyttning, icke måtte af denna Fond utgifvas, har Utskottet, vid förnyadt Öfvervägande, funnit sig böra häruti instämma, enär utflyltandes behof och efterfrågan af understöd verkligen kunde, under loppet af ett år, visa sig mindre, och deremot det påföljande året i samma mon ökas; i hvilket fall ändamålet vore förfeladt, om Fonden emedlertid medtagits för vanliga odlings-lån; likasom å andra sidan, i afseende på dessa sistnämnde, ofta skulle inträffa, att kostnader och besvär, till lånhandiingars anskaffande, förspilldes fruktlöst, då utflyttnings-lånen, enär sådana funnes, alltid egde framför dem en gifven företrädes-rätt.
Af dessa skäl föreslår Utskottet: 54 Banco-VLskottets Utlåtande N.0 82. att de i punkten Litt.
B upp» gifna fonder må användas såsom lån till hjelp och understöd för nödvändiga jord-odlingar, endast åt personer, hvilka, i följd af den från 1828 års början gällande Skiftes-Stadgan, nödgats, och än vidare nödsakas göra utflyttningar från byar och hemman, och på anvisad utmark inrätta nya bostäder; skolande alltså, hvad utaf lån-tillgången möjligen kunde» under ett år, blifva obegagnadt, reserveras till ett annat år.
Utskottets Förslag, pag. 60, (punkten att förgde ifrågavarande lånen måtte bestämmas ett maximum af 2000 R:dr, och ett maximum af 1000 R:dr, allt efter de antydda olika förhållanden, har ej föranledt någon anmärkning, och anmäles härigenom ytterligare till Pvikets Ständers bifall.
Deremot har Förslaget å samma pag., (punkten f) att ärliga räntan måtte be~ räknas till 3 procent, ej undgått att, lika med Utskottets öfriga tillstyrkanden om ränle-förhöjning, mötas af hvarjehanda erinringar.
Det har blifvit anmärkt, alt den, Banco-Utskottets Ullätande N.o 82.
55 som i skifte erhölle ouppodlad mark, icke möjligen kunde använda lån, som bära 3 procent; att 5 års frihet för räntebetalning, i slikt fall, icke skulle vara ur vägen; och att skillnaden imellan 3 och 6 procent, ehuru i sig sjelf ganska betydlig, dock vore för en obemedlad utflyttare likgiltig, då lian, i båda fallen, måste blifva ruinerad.
Utskottet får erinra, alt det ej är blott på Bankens lånbiträden, som utflyttande Lafva att grunda deras nya bosättningar.
De ega jemväl att påräkna ett vid nuvarande
Riksdag beviljadt serskildt anslag från Stats-Verket, samt flerehanda biträden af kringboende grannar.
Yid sådana förhållanden synes en öppnad utväg, att dessutom kunna begagna lån af Banken mot 3 procents ränta och serdeles beqvämliga återbetalnings-vilkor, icke böra alldeles förkastas, samt ingalunda vara att anse såsom förstörande för kloka och omtänksamma Landtmän.
Utskottet, som ej anser sig kunna tillstyrka, att utlåningar från Banken må, för hvad ändamål som helst, ega rum mot lägre ränta än den, som, enligt Utskottets Förslag, skulle komma att för upplånade medel betalas, 56 Banco-Utskottes Utlåtande N.-o 82. förblifver, af sådan orsak, utan förändring, vid denna punkt af dess förra Betänkande.
Betänkandet N:o 5i, angående lånbiträden till vissa städer och corporationer för anmälda tilljälliga och locala behof.
Utskottets tillstyrkan, pag 77, Litt. A, att återstoden af det för Calmara Domcapitel, vid 1818 års Riksdag, beviljade'lånunder stöd, hvaraf fooo R.dr blifvit är 1828 lyftade, inåt, med 21,000 R.dr, hällas Domcapitlet, enligt dess, f ör total-beloppet, R.dr 25,ooo, till Banken utgifria skuldförbindelse, tillhanda , har ej föranledt någon anmäi kning, och varder härigenom förnyad.
Å samma pag., Litt. B, har Utskottet tillstyrkt, att de capital-afbetalningar, som, pä Bankens utestående län till städer och corporationer (hvilkas hela summa, vid 1828 års slut, utgjorde R:dr 143,2/(9: 39: 1.) från och med är 182g ingått och ingå, må anses reserverade för de vid denna Riksdag sökta biträden af dylik egenskap, i Banco-Utskottets Utlåtande N.o 82. 57 elen inoti de pröfmas förtjena bifallunder uttryckligt förbehåll tillika af en > för Bankens betryggande > fullt nöjaktig säkerhet.
Härvid har blifvit anmärkt: att dylika lån vore helt och hållet olämpliga och borde ej vidare fortfara, men de redan utgifna liqvideras efter förskrjfningarnas lydelse; att inbetalningarna bellie måtte användas till Discont-fondernäs förstärkning; att, innan frågan om realisation och myntbestämning blifvit afgjord, det vore svårt att bestämma, om och hvarifrån tillgång för dylika, på längre tider, utställande lån stöde alt erhålla, oaktadt billigheten af de sökta anslagen medgåfves, o. s. v. Utskottet torde få erinra: att, ehuru lånbitraden för sådana ändamål, som i Motionerna blifvit uppgifna, ej kunna hänföras hvarken till intecknings- eller discontlån, synas de dock, såsom af en allmänna» ra vigt och gagnelighet, ej böra helt och hållet afskaffas.
Beloppet, af omkring 170.000
R:dr, i ett för allt, inom hvilket de, med inberäkning af de förut anslagna 21.000
R:dr till Calmare Domcapitel, komme att inskränka sig, är på det hela föga betydande; och så blefve visserligen ock den tillökning för Discont-fonden, som genom de å dem successivt inflytande capi - 58 Eanco-Utskottets Utlåtande l\’.-o #2. tal-afbetalningar kunde beredas.
I afseende på återbetalnings-tiden äro dessa lån i allmänhet enahanda med elt faslighets-lån, och, hvad säkerheten beträffar, ej eller af någon vådligare beskaffenhet.
Utskottet tror sig alltså ega fullkomlig anledning att vid dess tillstyrkan i denna punkt förblifva.
Beträffande den ordning, Utskottet, pag. 78, tillstyrkt, i afseende på de sökta lånens utgifvande, har äfven en och annan erinran blifvit gjord.
Utskottet, som deremot också funnit dess åsigter härutinnan vara af andra Ledamöter inom Riks-Stånden delade, förmodar, att, om Rikets Ständer behaga fästa uppmärksamhet på de upplysningar, angående hvartdera lånbiträdet, som upptagas pag. 67 till och med 75, Utskottet torde finnas hafva egt giltiga skäl, alt, enär tillgångarna först efter hand kunna påräknas, antaga den classification emellan lån-ansökningarna, som uppgjord blifvit, och hvilken Utskottet ej frångår, utan härigenom ytterligare får anmäla till Rikets Ständers bifall.
Utskottets Förslag, pag. 78, att en - Banco-Uukolteti Utlåtande N:o 82. däst för det till reparation d Calmare Domkyrka ämnade lånet måtte medgifvas en ränta af 4 procent_, men 5 procents ränta bestämmas för de öfriga, har föranledt åtskilliga erinringar, hufvudsakligen af innehåll: att denna föreslagna olikhet i skyldigheter ej vore med rättvisa förenlig, och att, då flera lån till Städer och Menigheter förut blifvit lemnade mot 4 procents ränta, sådant raåtte äfven nu för de ifrågavarande Jånen, ulan undantag, beviljas.
Banco-Utskottet utber sig få fästa uppmärksamheten derå, att, då lånjtill städer och corporationer, af den egenskap som de ifrågavarande, icke kunna, i något fall, efter hvad vid sisla Riksdag stadgades, (BancoReglementet, pag. 8g) på en gång indrifvas, utan endast till det belopp, som för året skall ingå; då de för öfrigt svårligen skulle kunna på annan man öfverlåtas, såsom en fastighets-inteckuing ; och da största delen af de medel, som nu dertill blifva att använda, bestå uti afbetalningar på Götheborgs Stads lån, hvilket för närvarande gifver 5 procents ränta; så, oaktadt Banco-Utskottet ingått på det medgifvande, att fastighets-låne-räntan måtte fortfarande bibehållas vid 4 procent, synes det ändå hafva allt skäl för sig, att en procent högre ränta för lån, af förenämnde beskaflen - CjO Banco-Utskoltets Utlåtande N.-o 81. het, må Bänken tillfalla.
Då nu härtill kommer det förhållande, som, synnerligen' hvad Lunds Domkyrka beträffar, är kändt och erkyndt, samt äfven för Städerna Malmö och Landskrona, torde kunna, åtminstone i någon mon, antagas, nemligen: att vid petitionerna mindre behöft afses en betydlig besparing i ränta på det Allmännas bekostnad, än vissheten om ett sådant stående lån, för hvilket uppsägning ej vore att befara, och som småningom amorterade sig sjelft; så tror Banco-Utskottet sig ega de mest giltiga anledningar till förnyande af dess gjorda tillstyrkan: att för lånen till Landskrona Stads kyrka, till S:t Petri kyrka i Malmö och lill Lunds Domkyrka, 5 procents ränta måtte Banken förbehållas, i likhet med hvad äfven vid sista Riksdag för Götheborgs Stads lån bestämdes; men att deremot, i betraktande af de uppoffringar, invånarne i Calmar, efter godvilligt åtagande, redan fått vidkännas för deras Domkyrkas underhåll, ehuru Författningar och vedertaget bruk derifrån i allmänhet frikalla, lånet, å R:dr 16,666: 32, för Calmare Domkyrkas reparation, må, såsom ett ser - Eanco-Utskottets Utlåtande N:o 82. 61 skildt undantag, beviljas mot 4 procents ränta.
Det af Utskottet, pag. 'jg , gifna Förslag, att bela ljungs-"ruride ma må blifva sådana, so/n för B a/ico-fastighets-lånen a 5 och 4 procent, är utan anmärkning lemnadt, och varder härigenom förnyadt.
Mot Utskottets Yttrande, pag. yp, i anledning af en väckt Motion rörande lånunderstöd för Lunds Stifts Presterskap i och för ersättningar vid tillträden af med öfverbyggnad besvärade Prestgårdar, att nemligen Utskottet ansett dessa förhållanden vara af för mycket enskild och inskränkt art, att blifva föremål för låneanslag från Rikets Bank, har blifvit anmärkt: att. då saken rörde hela Presterskapets bästa, och till en del räddning, i ett Stift, som har 222 Pastorat, samt för öfrigt, och på det hela taget, anginge alla Stift inom Riket, så vidt
Prester kunna från flere håll kall as till en mängd patronela och regala Gäll, vore den ingalunda inskränkt och enskild; samt att i öfrigt sjelfva det i Motionen omnämnda förhållande, oförklarligt för den, som endast känner de af billiga Lagar inom Rikets öfriga 6i Banco-Uiskottels Utlåtande N.o 82. provincer bestämda stadganden öm Prestgårds-byggnaders underhåll , vore till den grad betungande, att en förtjent
Prestman knappast borde för belöning anse tillträdandet af ett med Prestgårds-byggnadsskyldigbet besväradt Skånskt Pastorat.
Och har en Ledamot yrkat, att lånebiträde till Lunds Presterskap måtte, i 4;de rummet, eller framför det tillstyrkta lånet till Lunds Domkyrka, blifva beviljadt.
Dessa anmärkningar, jemte de upplysningar, Utskottet serskildt af en dess Ledamot varit i tillfälle vinna, om den verkliga svårighet och tunga för Presterskapet, som de inom Lunds Stift stadgade öfverbyggnads-ersättningar medföra, hafva dock ej kunnat rubba Utskottets öfvertygelse, att de låne-understöd, hvarom fråga här uppstått, torde vara jemförliga, snarare med. enskilda skuldsättningar, hvilka, exempelvis inom Militairen, ej äro sällsynta, för godtgörande af ett stadgadt accord, än med sådana lån till Städer, Menigheter och Corporationer, för hvilka bestämda anslag från Banken, vid föregående Riksdagar, blifvit afsatta.
Det är blott denna åsigt, som Utskottet velat, med de klandrade uttrycken, i korthet antyda.
Utskottet finnér sig ock, på dess$ Banco-Utskoltets Utlåtande N:o 82. 63 grunder, Föranlåtet än vidare förblifva vid dess yttrade tanka, att utaf de fonder, hvilkas fördelning beli anordnande utgjort föremål för Betänkandet N:o 5i, ej något kan eller bör, såsom understöd för de ifrågavarande öfverbyggnads-ersättningarna, disponeras.
Dock finner Utskottet sig i alla fall ej hindradt, utan fastmera af de lemnade upplysningarna uppmanadt, att, i händelse det oftanämnde föremålet, hvars angelägenhet och relativa vigt Utskottet gerna erkänner, skulle kunna på något annat sätt ernås, derom hos Rikets Ständer göra vidare hemställan.
Antom till Exp.-Utslc. d. 34 Oct. 1829.
N:o 5 2 j angående Bankens till utlåning i Discont-väg anslagna Fonder. a) Länfondernas fördelning.
Vid Utskottets pag. gi.gifna tillstyrkan, att 8 millioner Riksdaler _, såsom fond för lån på namnsäkerhet vid Banco-Disconten Götheborgs Lån-Contoir och Malmö Lån-Con - 64 Panco-Ut skottets Vildt ande N:o 82. loir tillhopa, måtte fortfarande bibehållas, enligt samma fördelning dem emellan, sorn hittills varit iakttagen, är hufvudsakligen anmärkt: att 1 million Riksdaler vore för ringa fond vid Malmö Lån-Contoir, hvars territorium innefattar 1 o
Städer, i en landsort med betydlig folkmängd och ständigt tilltagande odling; att Malmö-Districtet vore att anse som en sjettedel af Riket, efter folkmängd och egendoms-värde, men fått sig anslaget utaf fonderna blott en åttonde del, hvilket alltså fordrade rättelse; att då Malmö Discont-Fond behöfvdeen tillökning af minst en half million, samt fonden i Götheborg äfven tålde att något ökas, borde sannolikt, i fall en ökning på det bela icke finge ega rum, Låntagare inom Stockholms District hellre kunna umbära något af deras fond, än att de öfriga skulle blifva utan, helst penningar i Stockholm förgäfves utbjudas mot 5 procent, men i Landsorterna ej kunna erhållas till 6 procent; att Utskottet ej måtte förbise, det MalmöDistrictets egentliga producter, Säd och Brännvin, sakna all publik lånrättighet, då deremot anslag å 3 och 4 procent äro afsätta till belåning af öfriga orters producter; hvadan, och då en och en half million, utom Jern-Contoirs-creditivet, af Utskottet beräknas för lån på rörlig pant, något ock - Banco-Utskotlets Utlåtande N;o 82 65 så borde anslås till undsättning för en ort, sorn, måhända, minst af alla betungar Staten.
För afhjelpande af bristen i låntillgångarna liar serskildt blifvit föreslaget, att till Banco-Fullmägtiges disposition en reserv-fond måtte ställas, så att, under fästadt afseende på metalliska tillgångarnas styrka och förkofran, de Lånfonder, sorn. linnas mest behöfvande och ändamålsenliga, kunde, efter omständigheterna, understödjas.
Banco-Utskottet får härå lemna till svar, att, ehuru behofvet af tillökning i Malmö Lån-Contoirs Discont-Fond ingalunda blifvit af Utskottet förnekadt, utan tvärtom, pag. 91, uttryckligen erkändt, kan Utskottet likväl ej tillstyrka detta behofs fyllande genom minskning i fonderna för något af de öfriga Lån-districten, under en Lid, då på alla ställen fores en grundad klagan, att låns utassignering, mot fullt säkra och antagliga documenter, måste i 6 å 7 veckor fördröjas.
Det bör billigtvis tagas i beräkning, att Banco-Disconten skall, med dess Lånefond af 5 millioner, biträda, utom hufvudstaden, icke mindre än 17 ibland Rikets 24 Län, då de öfriga 7 Lä Bih. lill Riks. St. Prot. 1828. 182g. 6:te Sami. 5 B. 5 7:de Häftet. 65 Banco-Utskottets Utlåtande N-o 82. nen, nemligen 4 inom Götheborgs- och 3 inom Malmö-Districtet, hafva att påräkna för sina behof icke mindre än 3 millioner tillhopa.
Vid dessa förhållanden, och enär Utskottet för närvarande måste anse sig inskränkt inom den fond af 8 millioner Riksdaler i ett för allt, som hittills, för utlåningar mot borgen, vid alla tre Diseonterna varit alt tillgå, finnér Utskottet sig föranlåtet vid* blifva dess i förra Betänkandet gifna tillstyrkan, att fördelningen deraf, Districten emellan, äfven må, utan förändring, bibehållas; hvaraf Utskottet dock ingalunda kan anse sig bundet* i afseende på vidare förslag, derest några serskilda tillgångar för fondernas ökande skulle kunna utfinnas.
Beträffande de 5oo,ooo R:dr, som i Banco-Disconten varit afsatta för lån på adier och documenter, kommer Utskottet att yttra sig längre fram, då angående sådan Belåning i öfrigt förekommer, och får äfvenledes dit hänvisa, i af - Banco-Ulskottets Utlåtande N.-o 82. 67 seende på livad som blifvit anmärkt vid Ulskottets, pag. o5, yttrade tankar öfver väckt förslag om beredandet af tillgång för dylika lån, äfven vid Götheborgs Lån-Contoir.
Den serskilda frågan om Wermlands öfverflyttning från Stockholms till Göthe* borgs
Dislrict torde nu, i enlighet med hvad Utskottet, redan i förra Betänkandet, pag. g4> tillstyrkt, så mycket hellre kunna förfalla, som Motionairen, Hr D. Cron, inom Vällofliga Borgare-Ståndet, sjelf förklarat sig vilja derifrån afstå.
Vid de svårigheter Utskottet, pag. §5, a n tyd t, i afseende på yrkad fördelning af Discont-Fonderna, serskildt för Landtbrukare och serskildt för öfriga Medborgareclasser, har blifvit invändt: att, omVederhäftighets-beviset innehölle äfven hvarest sökanden vore mantals-skrifven, blefve derigenom bestämdt, utaf hvilken fond lånet skulle utgå; och att, för Landtman (till hvilka borde räknas hvarje på landet skattskrifven jordegare), angelägenheten af omsättning blott en gång årligen vore så vä - 68 Banco-Vtskottets Utlåtande N:o 82. sendtlig, att den ej borda vika för svårigheten att uppgöra en bestämd gräns-skillnad.
Utskottet får, å sin sida, erinra, att svårigheten i uppgörandet af denna gränsskillnad är af desto större vigt och inflytelse, enär, enligt sakens natur, Disconternas Utlånings-tillgångar helt och hållet hero af de inbetalningars belopp, som för hvarje vecka inflyta, hvarföre, och då Utskottet måste taga för gifvet, att fondens fördelning, serskildt till Landtmanna-rörelsen, på sätt yrkadt blifvit, nödvändigt skulle i längden verka till förökande af den förlägenhet, som redan med så mycket skäl öfverklagas, Utskottet finner sig ej kunna en sådan åtgärd tillstyrka.
Utlånings-grimderna.
Banco-Utskoltets afstyrkan, pag. 104, å det väckta Förslag, att för Bankens utlåningar skulle, såsom pant, antagas magazinerade Ilande,Is-varor, har föranledt hvarjehanda anmärkningar.
Då nu endast är i fråga den fond af 8 millioner Riksdaler, som hittills varit att tillgå hos Banco-Disconten och Lån-Con - Banco-Utskotlels Utlåtande N.o S2. 69 toiren, uppskjuter Utskottet tills längre fram, alt yttra sig öfver hvad som, till stöd för den ifrågavarande utlåningen, i allmänhet blifvit anfördt, och får nu endast till Rikets Ständer hemställa, att utaf den fond, stor 8 millioner R:dr, som hittills fått användas såsom lån mot namnsäkerhet och borgen, samt funnits för beliofvet otillräcklig, ej något må anordnas för utlåningar på magazinerade Handelsvaror.
Öfver frågan om låns meddelande på ritorr Säd i magaziner inom Stapelstäderna, hvarom äfven å pag.
1 o4 finnes nämndt, har Banco-Utskottet utlåtit sig i serskildt Betänkande, N:o 68, och kommer, i anledning af dervid gjorda anmärkningar, att afgifva vidare yttrande.
Emedlertid torde Rikets Ständer med Banco-Utskottet deruti instämma att, icke eller för en sådan Låne-anstalt, någon tillgång kan sökas uti den fond af 8 millioner R:dr,*som nu är i fråga.
Utskottets förslag,'pagyioö, att vid Banco-Disconten och Bdn-Conloi - Banco-Utskoltets Utlåtande N.-o 82. ren högsta summan för län på namnsäkerhet, mot omsattnings-vilkor , måtte förblifva såsom hittills, 6000 R:dr, och att mindre än s5o