Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidare har Militär-Befälhafvaren föreslagit: att de nu utgående 4 arfvoden till Trumpetare vid Artilleri-batterierna måtte höjas från 371 till 30 Rdr Rmt, emot skyldighet för dem att tjenstgöra vid musiken; att Tygförvaltaren, hvilken, utom arfvode på stat, 675 Rdr, fått sig tillagdt ett särskilt årligt arfvode af 150 Rdr, endast måtte erhålla en tillökning af 75 Rdr, men sistnämnde arfvode derjemte uppföras på slat, hvarigenom Tygförvaltarens arfvode skulle blifva 900 Rdr Rmt; att 10 arfvoden ä 100 Rdr mätte anslås för Fält-musikanter, på det att. 10 af Kompaniernas Hornblåsare kunde blifva instruktörer för spelet, enär det befunnits omöjligt att meddela Hornblåsarne behöflig färdighet i signaler under deras korta öfningstid af endast 6 dagar årligen, samt ombyte af desse personer till större eller mindre del vid hvarje möte eger rum, alldenstund de höra till Beväringen och kunna när som helst begära endtledigande från sin befattning; att, då på stat varande Balaljons-presten tjenstgör vid alla tre Bataljonerna, af hvilka hvar och en uppgår till lika styrka med Regementen, han måtte benämnas Regements-Pastor och hans nuvarande lön, 200 Rdr, ökas lill 300 Rdr Rmt, enär han under Bataljonsmöten numera måste tjenstgöra lika med Regements-Pastoren vid arméen; att, emedan Befälsmötes-utgifter, sjukvården, resor i tjensten, hyror för militärdetaljens embetsrum, skrifmaterialier, ved och ljus m. m. under sednare tiden medfört större kostnader än tillförne, samt utgifterna härför sannolikt komma att än mera ökas, anslaget för dessa ändamål, nu utgörande 3,713 Rdr, måtte förhöjas med 787
Rdr samt derigenom blifva inalles 4,500 Rdr Rint; och slutligen att, sedan bättre gevär erhållits, samt målskjutning alltså mer ändamålsenligt kan öfvas, anslaget till 23 kompaniers skotttaflor och skotlvallar måtte ökas med 3 Rdr för hvarje kompani eller tillhopa 69 R;dr R:mt.
Då alla dessa af Militär-Befälhafvaren föreslagna tillökningar äro behöfliga och äfven särdeles billiga, finner jag rriig böra dertill i underdånighet tillstyrka bifall, dock att, med anledning al Eders Kongl.
Maj:ts derom den 17 sistlidne September fattade beslut, arfvodena för 1 Pistolsmed och 1 Stockmakare vid Tygstaten måtte, i stället för den af Militär-Befälhafvaren föreslagna tillökning af 67i Rdr, förhöjas med 75
Rdr för dem hvardera, hvarjemte jag i underdånighet hemställer, att lönerna för 7 Sjukhus-Läkare och 1 Under-Läkare måtte tillökas från 500 Rdr till 400
Rdr för den förre och från 150
Rdr till 200 Rdr för den sednare, allt Rmt. 56 bil.
M 5 lill Kongl.
Prof. M 1, om Statsverket 1886.
För öfrigt torde, i öfverensstämmelse med Eders Kongl. Maj:ts den 22 sist— lid ne Augusti fattade beslut, framställning till Rikets Ständer i sammanhang härmed få göras om uppförande på stat af det arfvode åt 1 Adjutant hos Artilleri-Befälhafvaren, som Eders Kongl. Maj:t funnit behöfligl att tills vidare af särskilda medel åt en sådan tjensteman anslå till belopp af 150 Rdr årligen, i likhet med hvad sorn hestås Adjutanlerne hos National-Beväringens Bataljons-Chefer.
1 händelse af bifall härtill mäste anslaget å Riks-slaten för Gottlands National Beväring, höjas med ett sammanräknadt belopp af 9,206
Rdr 83 öre
Rmt, enligt hvad hilagde förslag deröfver (Litt. Z.) vidare utvisar.» Angående »Med Arméens aflöning står äfven i sammanhang den tr akt arnent eber åkning, cnsBejni'ochS°m ^rm^ens
Befäl och tjenstemän skall tillämpas vid extra kommenderingar. tjenstemän Traktamentet, som i dylika fall utgår, beräknas för närvarande efter högst skiljtraUtanente Krunder, till följd af författningar och föreskrifter, i allmänhet utgifna och vid extra meddelade före nu gällande rese-reglcmente af den 31 Oktober 1851.
Sålunda kommende- tillämpas för särskilta slag af kommenderingar så val nämnde rese-reglemente, som nngai 1807 och 1827 årens rcse-reglementen, vidare Tåg-ordningen och flera andra beräkningsgrunder.
Då, efter min tanka, ingen giltig anledning förefinnes, hvarföre, under vanliga förhållanden, vid den ena kommenderingen inom landet, skull beräknas större eller mindre traktamente, än vid den andra, men den olika traktamentsberäkningen, enligt hvad erfarenheten ådagalagt, deremot medförer den påtagliga obillighet, att Befäl till och med vid samma regemente, som samtidigt är på ett ställe till ungefär enahanda tjenstgöring kommenderadt, ofta får uppbära olika aflöning, hvaraf måste uppkomma missbelåtenhet hos dem, som skola åtnöjas med den ringare aflöningen, samt dessutom traktamente, som utfaller lägre än hvad i 1851 års rese-reglemente i allmänhet stadgas, under sednare tiden befun nits alldeles otillräckligt för lefnadskostnaden, hvadan ock Eders Kongl. Maj:t icke sällan funnit sig föranlåten att deruti medgifva förhöjning, får jag, på alla dessa skäl, i underdånighet hemställa, att vid kommenderingar ur Arméen, då särskilt traktamente, enligt nu gällande författningar bestås, Befäl och Tjenstemän alltid må ega tillgodonjuta detsamma efter de grunder, som i sednast utfärdade resereglemente i allmänhet bestämmas, och således att all traktamentsberäkuing, så vidt den hittills varit lägre, än hvad berörda Reglemente allmänneligen stadgar, må derefter rättas.
Då likväl genom en sådan förändring af trakfaments-beräkningen skulle uppkomma en något ökad utgift å de anslag, hvarifrån ifrågavarande traktamentsmedel utgå, anser jag härvid böra tagas i öfvervägande, huruvida dessa anslag kunna, utan behof af förhöjning, anlitas för den nya utgiften.
I detta afseende får jag alltså i underdånighet upplysa, att de anslag, hvarifrån den nu utgående traktamentsersättningen bestrides, äro: l:o anslaget till Indelta Arméens möteskostnader.
Bil. .lii 5 lill Kongl.
Prop. Jtä 1, om Statsverket 1856. 37
Dervid anhåller jag få erinra:
Att, under marcher till och ifrån Regementers och Korpsers vanliga möten, Officerare och Under-Officerare icke erhålla någon aflöning, så länge marchen pågår inom Regementets eller Korpsens stånd, hvilket alltid är förhållandet, då truppen ej sammandrages till större öfningsläger eller andra större kommenderingar.
Vid dessa sednare tillfällen bestridas åter så väl marche-kostnaden, som underhållet ft mötes-platsen eller kommenderings-orlen af mötes-anslaget eller andra för kornmenderingen afsedda medel, samt måste förut vara tegna i beräkning, hvadan icke heller någon oberäknad utgift i delta fall kan uppstå.
Om aflöningen under marchen då får utgå efter 1851 års rese-reglemente, i stället för den nu tillämpade Tåg-Ordningen, blifva val traktaments-kostnaderna ökade, hvilket dock föga inverkar på hela utgiften för marchen, alldenstund skjuts-kostnaden och provianteringen hufvudsakligast föranleda till marche-kostnadernas fördyrande.
Af detta nya anslag skulle då, såsom af mig kommer att hemställas, äfven bestridas kostnaden för garnisons-kommenderingar och gränse-postcringar, hvilka sedan 1855 års början bekostas af 2:o anslaget till ersättning för utöfver markegdngs-pris förhöjd betalning till inqvarterings- gifvare för dag portioner vid Indelta Hegementernes marcher lill och ifrån möten.
Anslaget lill fångars vård och underhåll skulle, i och för bevakningskommenderingar få vidkännas någon, ehuru högst ringa tillökning i utgifter, enär Befälets aflöning redan för närvarande utgår nära till de i 1851 ars rese-reglementc stadgade belopp. 4:o. Anslaget å 4:de Hufvud-titeln till rese- och traktament s-penningar skulle icke blifva betungadt med någon ökad utgift, enär de traktamenten, som derifrån utbetalas, redan förut vanligen beräknas enligt 1851 års rese-reglemente. 5:o.
Anslaget lill Bevärings-manskapets vapenöfning, hvarifrån traktamente utgår till Befälet vid afhemtning och aflemnande af Bevärings-manskap och hvilket traktamente nu beräknas efter 1807 års rese-reglemente, torde utan särdeles känning kunna bära den ifrågastälida utgiften. 6 o. Särskilta Byggnads- och Arbets-anslag, hvilka skäligen torde kunna och böra påföras den icke särdeles ökade kostnad, som af förevarande traktamentsregleringTföranledes. 38 Bil.
Jts 5 lill Kongl. Maj:ts Nåd.
Prop. M 1, om Statsverket !8ä6.
Vid dessa förhållanden finnér jag hinder icke möta för Eders Kongl. Maj:ts
Nådiga bifall till min förrberörda underdåniga hemställan, utan att särskilta medels anslag i anledning deraf böra ifrågakomma, hvadan ock den föreslagna nya traktaments-beräkningen torde få tillämpas från den tid, hvarmed den nya lön-regleringen kan komma att taga sin början.
Deremot och i den händelse min här nedan förekommande hemställan om ordnandet af Indelta Arméens samt Bevärings-manskapets vapenöfningar bifalles och antages, samt anslag derför, på sätt jag ernar föreslå, varder anvisadt, tillstyrker jag i underdånighet, att traktamente enligt sednast utfärdade Rese-reglemente måtte vederbörande Öfver- och Under-befäl tillerkännas och af berörde anslag utgå vid följande tillfällen: l:o vid Rekrytmöten; 2:o » Exercis-sqvadroner, der aflöning, ehuru till mindre belopp, redan bestås; 3:o » Korporals-skolor; 4:o » Öfnings-läger; samt 5:o » Bevärings-manskapets vapen-öfningar, då dessa ej ega rum''samtidigt med Regements-mötet, och i sednare fallet endast för den möjligen Överskjutande tiden.»
Angående >d afseende å tillgodonjutandet af de förmåner, som genom 1833 års
Löneuldrog åton sia ter tillförsäkrades hvarje löntagare vid Arméen, såsom vedergällning för uppHiyhet. liom- fyllandet af dess åliggande tjenste-skyIdigheler, täcktes Eders Kongl.
Maj:t genom "(iM/lir" ^eSS Cirkulär-bref den 2 Februari berörde år stadga, alt den tjensteman, 'sjukdom. som ■ anseende till en annan tjenstemans längre frånvaro från den befattning, för hvilken den sistnämnde åtnjuter lön, blifver beordrad att bestrida dennes ofta med större ansvar förenade tjenst, och som får vidkännas dermed förknippade drygare utgifter, äfven må derföre erhålla en skalig ersättning, sålunda att en sådan tjensteman, som utöfver 6 månader begagnar tjenstledighet, eller som från innehafvande ordinarie tjenst är kommenderad utöfver 6 månaders tid, antingen utrikes i diplomatiska ärenden, eller till sådan annan tjenste-befattning inom riket, med hvilken ett ständigt arfvode är förenadt, må till den tjensteman, som hans ordinarie tjenst förrättar, afstå '/erdel af det honom på ordinarie stat anslagna lönebelopp för den tid, han utöfver 6 månader från ordinarie tjenste-befattningens utöfning är frånvarande; hvaröfver Eders Kongl. Maj:t sedermera genom Dess Nådiga bref den 13 Oktober 1834 meddelat särskild förklaring.
I anledning häraf, och då dessa meddelade
Nådiga föreskrifter blifvit inom Arméen olika tolkade, och bland annat så, att Officer, som under en tid af flera år varit frånvarande från utöfningen af sin ordinarie tjeust, ansetts förpligtad att för hvarje al dessa år afstå en sjettedel af lönen endast för 6 månader årligen; men ett så obetydligt afdrag icke kan anses innefatta skälig vedergällning för den under tiden tjenstförrättande, då sådan måste förordnas, får jag i underdånighet hem - tili. siSi 3 lill Kungl. Majlis
Nåd Prop. M 4, om Statsverket HISÖ. 39 Stalla, att i detta afseende måtte, i sammanhang med den blifvande nya lön-regleringen, så vidt den kommer i verkställighet, i Nåder stadgas och förordnas: det tjensteman, som utöfver en tid af tre månader, semestern oberäknad, njuter tjenstledighet eller, till följd af kommendering, hvarmed är förenadt arfvode, motsvarande minst dagtraktamente, efter innehafvande grad enligt Rese-reglementet, utöfver samma tid hindras att sin tjenst vid Regemente eller Korps bestrida, eller ock öfver 1 år för sjukdom afhålles från tjenstgöring, skall derefter fortfarande under frånvaron afstå af sin lön derstädes fjerdedelen, som kommer statsverket till godo, derest icke Eders Kongl. Maj:t, uppå derom skeende behörig anmälan, skulle finna skäligt tilldela större eller mindre belopp deraf åt person inom regementet eller korpsen, hvilken fått vidkännas ny och ökad tjenstgöring.
I händelse förenämnde arfvode är mindre än belöpande dagtraktamente enligt Rese-Reglementet, borde likväl endast afstås hälften af hvad ofvanföre blifvit föreslaget; hvarjemte för dem, som anställas vid den nya General-staben, på sätt jag här-nedanföre skall i underdånighet framställa, skulle gälla de särskilta föreskrifter, hvilka dervid skola föreslås.
»Uti mitt ofvan framställda förslag till reglering af Arméens löneförmåner, Portionshar äfven Korporalernes aflöning blifvit tagen i behörigt betraktande, likasom jag ock i underdånighet tillstyrkt behöflig förbättring i manskapets vid Wermlands Fältjägare regemente tjenstförmåner; men, till vidare fördel för korporaler och för soldater i allmänhet, anser jag mig böra, i sammanhang med denna lönreglering, nu i underdånighet föreslå, dels att en något ökad Portions-stat, emot hvad 1808 års Fält-stat bestämmer, mätte, i enlighet med hvad Krigs-kollegium hemställt eller sådan som. med få undantag, varit använd under de sednaste 50 åren vid större öfningsläger, få vid alla tjenstgöringstillfällen tillämpas, dels att en något förbättrad portions- eller tobaksskilling jemväl mätte i allmänhet bestämmas, samt alt, till uppmuntran för vunnen skicklighet, pålitlighet och nit i tjensten, men, vid värfvade Arméen, dessutom såsom högst nödvändigt, till befrämjande al rekapitulation och till undvikande af ändå möjligen förr eller senare uppkommande ökad rekrvteringskostnad för Slaten, denna portions- eller tobaksskilling måtte i vissa här nedan nämnda fall förhöjas.
En skilling sex runstycken banko, måtte komma att utgå till följande belopp: med 6 öre riksmynt för hvar och en af soldaterne i all tjenstgöring, dock med tillökning i de fall, som nedanför nämnas; med 8 öre för Vice Korporaler, skarpskyttar och soldater, som genomgått en kurs vid militärsjukhus, äfvensom för soldater vid Värfvade arméen, hvilka derstädes be römligt tjenstgjort under en tid af nio år; med 10 öre för Korporaler och, vid Värfvade arméen, de soldater, som der berömligt tjenstgjort i tolf år; Bil. M 5 till Kongl. Majis Nåd.
Prop. M i, om Statsverket 1856.
Angående manskapets vid Garnisons- Regcmenterne underhåll. med 12 öre för Distinktions-korporaler och, vid Värfvade arméen, de soldan ter, som der berömligt tjent i femton år och derutöfver.
Denna utgift torde böra bestridas, vid Indelta arméen: från anslaget till dess vapenöfningar, och vid Garnisons-regemcnterne såsom vanligt utaf manskapets i staten beräknade gage.
Rikets Ständers uppmärksamhet fästades på svårigheten att, vid stigande pris å lifsförnödenheler, med det stadgade gaget 6, 7 å 8 sk. banko om dagen, hvarå dessutom den i kontant utgående portions- eller tobaksskillingen förut måste afräknas, besörja soldatens mathållning.
Vid pröfning af denna fråga förklarade Rikets Ständer, att, då de för vidmakthållande af Garnisons-regementernas matinrättniugar afsedda tillgångar, bestående af det från Regementernes stater utgående gage och brödkorn, m. m. jemte de bidrag, som, enligt särskilda Kongl. Bref, å Fjerde Hulvud-titelns extra Utgiftsanslag anvisats, äfvensom, i den mån detta anslag härtill ej lemnade tillgång, befintliga reservationer å samma Hufvud-titels anslag till durchmarche-kostnader, vöre så inskränkta, att matportionen, sådan den enligt fastställda spisordningar för de särskilda Regementernes matinrättningar soldaten för närvarande tillhandahålles, ingalunda kunde anses motsvara hans billiga anspråk på nödtorftig bergning; så och med afseende tillika å de ständigt vexlande prisen å lifsförnödenheter funne Rikets Ständer »bäst och rättast vara att, såsom för soldaten vid den indelta »Arméen och för Bevärings-ynglingen redan eger rum, underhållsportionen för Gar»nisons-manskapet, hvilken nu utgår olika inom de särskilda Regementerne, be»stämmes att med oförändrad! och för alla Regementen lika belopp utgöras, obe»roende af lägre och högre varuvärden, helst truppens behof alltid är lika, ehvad »dyrheten å lifsmedel vore större eller mindre.» Rikets Ständer förklarade således »nödvändigt, att denna underhålls-portion »blefve för soldatens behof fullt tillräcklig, så att han icke måtte lida brist», samt anvisade för åren 1855, 1856 och 1857 en summa af 10,000 R:dr banko årligen, att efter behof och i den mån härtill förut afsedda medel icke lemnade tillgång, användas såsom bidrag för underhållet af sådana i garnison förlagda trupper, som äro med matinrättningar försedda.
I anledning häraf täcktes Eders Kongl. Majit anbefalla Krigs-kollegium, att med ledning af meddelade uppgifter och uträkningar i ämnet, upprätta och afgifva förslag Bil. M 5 lill Kongl. Maj:ls Nåd.
Prop. JV? 1, om Statsverket 1856.
41 förslag till gemensamma spisordningar för alla värfvade Regementerne, lämpade efter manskapets behof af tarflig föda för hela dagen och för öfrigt uppgjorda med hänseende till så väl nödigt ombyte af födo-ämnen under loppet of hvarje vecka som äfven det stundom inträffande behofvet att, vid stegradt pris å någon proviantartikel, utbyta densamma emot en annan, än äfven med uträkningar å portionspriset, enligt hvarje särskilt spisordning, grundade på medelprisen å deri ingående proviant-artiklar under de sistförflutna tio åren, samt att dessutom, och då det möjligen komme att visa sig, att nu befintliga tillgångar icke medgåfve en så önskvärd och fullständig uträkning af ifrågavarande utspisnings—anstalter, som af Eders Kongl. Maj:t varit åsyftad, afgifva uträkning på den kostnad, som erfordrades, för att åtminstone bringa de öfriga värfvade Regementernes spisordningar till likhet med den bästa af nu befintliga sådana, på det att allt manskap måtte komma i åtnjutande af lika underhålls-förmåner.
Af Krigs-Kollegium öfverlemnades härefter dels ett af Kollegium uppgjordt förslag till gemensam spisordning för värfvade arméen, jemte uträkning öfver portionsvärdet i enlighet dermed efter 40 års medelpris, dels äfven, såsom alternativ, särskild uträkning å portionsvärdet för Lif-Gardet till häst, hvars provianterings-stat ansågs, bland de då gällande, vara den bästa, jemväl efter 10 års medelpris; hvarvid Kollegium yttrade den öfvertygelse, alt först omförmälda förslag, ehuru innefattande en rundligare dagportion än hvarje af de vid värfvade arméen då gällande, dock icke kunde anses erbjuda mer än ett högst måttligt underhåll för manskapet, men tillika i afseende å kostnaden för det ena och det andra alternativet, upply ste. alt, ehuru såsom tillgång beräknades icke blott ordinarie Statsanslaget lill värfvade arméens underhåll, utan äfven så väl det högsta belopp, som af extra medel dittills för berörde ändamål beviljades, som ock de af Rikets Ständer derför anslagna 10,000 Rdr, en brist likväl skulle uppstå af omkring 70,000 Rdr Bko vid tillämpning af den utaf Kollegium föreslagna spisordning och af omkring 13,000 Rdr samma mynt, om den af Lif-Gardet till häst då begagnade spisordning komme alt tillämpas.
Sedan, med afseende å dessa kostnader och i ändamål att i möjligaste män bereda någon nedsättning deruti, fråga af mig blifvit vackt såsom ett tredje aller— natif, att utspisnings-staterne för Lif-Gardet tili häst och Svea Lif- Gardet skulle lemnäs oförändrade samt att, med ledning af sistnämnde Regementes utspisningsstater, såsom näst Lif-Gardets till häst de bästa, endast de öfriga värfvade Rege menternas spisordningar skulle förbättras; så befanns likväl, efter skedda uträknin gar, att genom nyssberörde alternativs antagande icke kunde förväntas någon väsendtligare nedsättning uti den tillökade utgift, som enligt Krigs-Koilegii beräkning skulle uppstå, om Lif-Gardets till häst utspisnings-stater blefve till efterrättelse anbefallda jemväl vid de öfriga värfvade Regementerne.
Vid sådant förhållande och Bih till R.
Prot. 1856 & 1857. 1 Sami. 1 Afd. 3 Haft. G 42 Bil.
M 5 lill Kongl. Kaj:ts Nåd.
Prog. M 1, om Statsverket 1836. då för öfrigt på detta sätt Rikets Ständers bestämdt uttalade afsigt med det beviljade anslaget af 10,000 Rdr
Bko årligen till förbättrande af manskapets underhållsviikor närmare uppfylldes, blef af Eders Kongl. Maj:t under den 19 Juni sistlidet år i Nåder beslutadt, att, jemte det de vid Lif-Gardet till häst förut följda ulspisnings-stater fortfarande borde inom detta Regemente tillämpas, samma stater skulle från och med den 1 Oktober 1835 och intill dess annorlunda kunde förordnas, lända till efterföljd jemväl vid öfriga värfvade Regementerne af Arméen eller LifGardes-Regementerne till fot, de tre Artilleri-Regementerne och Kronprinsens Hussar-Regemente, hvarvid tillika åt
Direktionerna för manskapets mathållning öfverlemnades att med så väl födoämnenas fördelning i olika mål som desammas utbytande emot andra lika lämpliga proviant-artiklar få, efter omständigheterne och eget bedömande, från den allmänna spisordningen afvika, dock under noggrannt iakttagande deraf, att, å ena sidah, högre kostnad icke genom ett sådant ombyte föranledes, samt, å den andra, soldaten kommer i fullt åtnjutande af de för honom afsedda underhålls-förmåner.
För öfrigt förordnades, att, sedan på grund af de nya utspisnings-staterne de för manskapets mathållning vid de särskilda Regementerne för året erforderliga proviant-artiklar blifvit genom ofvanbemälda
Direktioners försorg medelst auktion eller på annat sätt, som kan finnas leda till större besparing, upphandlade, behöriga uträkningar å den för utspisningsåret belöpande kostnaden skulle af vederbörande Cbefs-Embeten insändas till Krigs-Kollegium, som hade att, uppå Chefs-Embetenas reqvisition, i mån af behof, de erforderliga medlen tillhandahålla och sedan vid hvarje års slut hos Eders Kongl.
Majit i underdånighet anmäla beloppet af de tillskott, som utöfver hvad för manskapets underhåll dittills ständigt varit bestådt, med tillägg af det särskildt beviljade extra anslaget 10,000 Rdr, varit behöfligt och alltså borde ersättas.
Af Krigs-Kollegium har nu bos Eders Kongl.
Majit blifvit anmäldt, att för bestridandet af kostnaden öfver stat för mathållningen vid Garnisons-Regementerne, i öfverensstämmelse med föreskrifterna i Kongl. Brefvet den 19 Juli 1855, hade af Kollegium innevarande år intill början af sistlidne September månad förskottsvis blifvit utbetaldt Bko Rdr 110,040: 30.
5. hvarjemte för återstående utgifter i detta hänseende intill årets slut, enligt förslagsvis gjord beräkning, erfordrades » » 38,000: — —- eller kalkylerad kostnad för år 1856 Bko Rdr 148,040: 30. 3.
Till betäckande häraf kan, enligt hvad jemväl blifvit uppgifvet, endast påräknas följande tillgångar:
Det af Rikets Ständer vid sednaste Riksdag anvisade extra anslag 10,000: — — Transport 10,000: — — 148,040: 30. 3.
Bil. M 3 till Kongl. Majlis Nåd.
Prop. M 1, om Statsverket 1850. 43 Transport 10,000 af anslaget till
Durchmarsche-kostnader, omkring 3,000 af extra utgifts-medlen, omkring 13,000 af Artilleriets besparingar omkring .... 10,000 af 4:de Hufvud-titelns allm. besparingar, omkring 8,040 — 148,040: 30. 3. 30. 3. .48,040: 30.
3. varande 4 sistnämnda belopp de bogsta, som af dessa anslag eller besparingar kunna möjligen påräknas; hvadan således för år 1836 uppstår en brist af Rko Rdr 100,000.
Då till godtgörelse häraf tillgång icke kan beredas inom 4:de Hufvudtitelns anslag, samt, derest den förbättrade eller mera tillräckliga utspisningsstaten för Garnisons-Regementernes manskap skall kunna fortfarande bibehållas, enahanda brist i tillgångarne för detta ändamål är att emotse år 1857 och framdeles, intill dess erforderliga medel för utgiftens bestridande blifva att tillgå, tillstyrker jag i underdånighet, att, på grund af nu anförda förhållanden samt den vidare utredning i ämnet, som blifvit från Krigs-Kollegium infordrad, framställning till Rikets Ständer måtte göras om anvisande af ett extra anslag af 150,000 Rdr
Rmt för hvartdera af åren 1856 och 1857, samt att för följande år eller från och med 1858, då den nya Statsregleringen tager sin början, å Riks-staten måtte upptagas ett förslags-anslag till nämnda belopp, allt att användas för manskapets mathållning vid Garnisons-Regernenterne, enligt redan fastställda utspisnings-stater.» »Jemte den erforderliga förbättringen i aflöning är för Arméens befäl och tjen- Äng^ende steman af behofvet högeligen påkallad äfven eu förbättring uti ■pensioneringen.
De-irméenspen nuvarande pensionerna, redan förut otillräckliga för de oundgängligaste lefnadsbehof- swr,erin9- ven, hafva genom de på sednare tiden inträffade förhållanden med varuvärden blifvit nedsatte till en ännu ytterligare grad af obetydlighet.