Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
De enda fördelar, som Lane inrättningarne kunna hemta äf dessa, till inskränkning i Lagens allmänna bud om lagfart, meddelta serskilda föreskrifter, synes vara dels minskadt äfventyr alt, i okunnighet om skedt ombyte af egare till intecknad fastighet, försumma bevakning i dennes concurs, dels större lättnad -och beqvämlighet vid räntors indrifvande; men i förra afseendet måste behofvet af dylika föreskrifter belt ocb hållet försvinna, i händelse, genom bifall lill den af Utskottet här ofvan Joreslagne lagförklaring, uttryckligen bestämdt blifver, att inlecknadt lö - Lag-Utskottets Betänkande, JY:o i yA. p pande skuldebref sältes i full likhet med annan inteckning, hvad bevakningsoch belulningsrälten i eoncurs angår; och fördelarne i öfrigt uppväga ingalunda de olägenheter, nemligen kostnader och uppehåll för lagfartssökanden samt besvär för domaren, hvilka från ifrågavarande stadgandenobestridligen härflyta.
På grund häraf föreslår Utskottet, att , derest of vanberörde förklaring af 88 $. i Concurs-Lagen godkännes , genom serskild Kungörelse stadgas må: att alla< serskilda föreskrifter derom, att tredje uppbudet å inköpt fast egendom, som blifvit intecknad för skuld till de här ofvan uppräknade fjorton allmänna TVerk och Inrättningar samt enskilde Bolag, ej finge meddelas förr, än köparen upptedt bevis, att han sitt köp derstädes anmält, och antingen betalt lånet, eller angående omsättningen deraf öfverenskomma, — numera upphört att vara gällande.
STOCKHOLM, Ko?igl.
Ordens-Boktryckeriet 184 * - Lag~TJtskottets Utlåtande, N:o iy5. i N:o iy5.
Ank, till Exp, Utsk, den 15 Jan. 1841, kU 2 e. ni.
Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar emot Utskottets Betänkande N:o f/j.2 öfver dels väckta frågor om antagande af förslagen till allmän Civil- och Criminal-Lag, eller vissa delar deraf, och dels andra dermed gemenskap egande, af Kongl. Maj:ts till Rikets Ständer, angående nämnde förslag, den 24 Mars 10/jo aflåtna Nådiga skrifvelse föranledda motioner.
Enligt ankomne Protocolls-Uldrag, liar Vä Hofi. Borgare-Ståndet bifallit omförm alde Betänkande, hvaremot de öfriga Riks-Stånden återremitterat detsamma, på grund af anmärkningar, framställde: inom Höglofl.
Ridderskapet och Adelli, af Herr von HartmansdorffJugust; i Idögvördige Preste-Ståndet, af Herr Biskopen, Doctor Heurlin, Herr Biskopen Doctor Holmström, Herr Contracts-Pi osten Gumaelius, Herr Professoren Grafström, Herr Conlracts-Prosten Hallström, Herr Professoren Doctor Thomander samt Herr Contracts-Proslen Hallbäck; och i Hedervärda Bonde-Ståndet af Hans Jansson från Elfsborgs Län, med hvilken flere af Ståndets Ledamöter sig förenat.
I afseende på Utskottets förslag i dess helhet, rörande de åtgärder* sam borde vidtagas för en ytterligare granskning af Lag-Förslagen samt beredning och utarbetande af Kongl.
Majrts Kådiga Propositioner om det nya Lag-verket, liar Herr Biskopen Doctor Holmström anmält, alt i Constitutions-Ulskottet fråga blifvit väckt om förändrad tydelse af 87 §.
Regerings-formen och 33 §.
Riksdags-Ordningen samt det förslag afgifvet, att Lag-Utskottet skulle ökas till personalen och blifva permanent efter Riksdagens slut, för att kunna bereda det nya Lagförslagets antagande; och ehuru Constitutions-Utskollels förslag kunde med Lag-UtskoUets förenäs, trodde likväl Herr Biskopen, att, i fall det förra bifölles, det senare kunde umbäras, helst mångå anmärkningar redan blifvit af be;Bilt. till R. S. Fröt. i8.fo och 1841. y Sami. 1 Jfd. 44 Haft. 2 Lag-Utskottets Utlåtande, No iy5. hörige Auctorileler afgifne.
I anledning häraf, har af Herr Conlracts-Prosten Hallström blifvit erinradt, att den åtgärd, Constitutions-Utskoltet föreslagit, ej kunde gå i verkställighet förr än nästa Riksdag; deremot Lag-Utskottets förslag hade till syfte att dessförinnan bereda och underlätta deri slutliga granskningen af det nya Lag-verket, hvadan det ena förslaget ej lade hind er i vägen för det andra; och anser Utskottet något vidare svar å hvad Herr Biskopen Holmström i berörde afseende anfört ej erfordras.
Utskottet öfvergår alltså till de speciela anmärkningarne, hvilka här nedan finnas sammanförde, samt äro rigtude emot följande af Utskottet föreslagne åtgärder, nemligen: i:o att den Comité eller Lag-beredning, som ytterligare hör granska Lag-förslagen, sammansättet af Ju stitice-S tats-Min ist er n, två Justitia;- lid-H, Justitice-Canzleren, Rikets Ständers Justitice-Umbudsman, samt tre andre lag färne män, af hvilka en vore ledamot i någon af Lil et t lif rätter och en annan ordinarie Häradshöfding; äfvensom attl de qvarlefvande Ledamöterne af fordna Lag-Comitéen, Expeditions-Sscreteraren och Riddaren Richert och Advocat-Fiscalen och Riddaren Staaf, varda kallade att i beredningen deltaga.
I afseende härpå är af serskilda talare anfördt: att det kunde ifrågasättas, huruvida det blefve dels för Justitiae— Stats-Ministern, som numera jemväl är Departements-Chef, dels för Justitioe-Råden, i anseende till deras öfrige göromål, möjligt att i Lag-beredningen deltaga; att Rikets Ständer borde tili Ledamot i beredningen anmäla endast deras Justitias-Ombudsman samt för öfrigt till Kongl. Maj:ts
Nådiga godtfinnande öfverlemna att utse Ledamöter, som voro oförhindrade att egna tid och arbete åt Lag-förslagens granskning; att Ledamöterne, utom Justitise-Stats-Ministern och två Justitiie-Råd, borde vara fem, mea att de personer, som deltagit i Lag-förslagens utarbetande, eller emot dem gjort anmärkningar, ej borde i Lag-beredningen sysselsättas, enär man kunde förutsätta, att de kommo att ihärdigt vidblifva sina en gång uttalade åcigter, hvilket vore mindre föreidigt med den mångsidiga pröfning af Lag-förslagen, sorn af Lag-beredningen påräknades; 2:0 att, i den mon, de förberedande arbetena med hvarje del eller Hålk af Lagförslagen fulländas, en sådan del af Lag-verket varder för Kongl. Maj:t i Stats-Rådet föredragen, hvarefter Kongl. Maj\t lärer i Nådar fatta Sitt höga beslut om den Proposition, som derom kommer att framställas, och hvilken derefter torde vara genom tryck allmängjord.
Flere talare hafva ansett, att Utskottet härigenom åsyftat införa ett bruk, Lag-Utskoltets Utlåtande, N'-o 17 5. 3 sorn vore oformligt och hitintills ej egt runi., eller att Konungens Propositioner skulle afgifvas, icke när Riksdag börjar, utan när som helst ock således långt löre Riksdag.
Deraf kunde likväl uppkomma den följd, olt Rikets Ständer fingo emottaga en Kongl.
Proposition, för hvilken dode eller afgångne Rådgifvare ansvarade.
Delta voie orätt och medförde dessutom den följd, att den ledning för omdömet, sorn Rikets Ständer borde hemta från de Propositionen åtföljande Stals-Kåds-Prolocol), voiff förfelad, helst del kunde inträffa., att den, som i Embetet eflerträdl en JuslitiasStats-Minister, hvilken yttrat sig, när Propositionen afgafs, vore af olika tanka med den senare, och möjligen, såsom ledamot af ett Riks-Stånd, yllrade sig i motsats till företrädaren; hvilket förhållande äfven kunde ega rum med de öfrige Siats-Råden.
Dfrt vöre således ej lämpligt, att Konungens Proposition trycktes före Riksdagen, hvaremot
Lag-beredningens arbeten borde så skyndsamt som möjligt genom tryck aflmängöras»
I öfrigt är ifrågasatt, huruvida det vore tjenligt, alt hvarje Balk serskildt utarbetades och hos Kongl. Majit föredrogs, enär ålskillige Balkar med hvarandra hade sådant sammanhang, att de ej kunde åtskiljas; men om arbetet skulle på detta sätt verkställas, borde vissa allmänna grundsatser förut vara antagne, såsom utgörande ulgångspunkterne eller stöden för de serskilda Afdelningarne.
I öfverensstämmelse härmed borde dels orden:
"med hvarje del eller balk af Lag-förslagen,” utbytas emot orden:
"med hvarje balk eller större del af Lag-förslagen;’’dels Rikets Ständers underdåniga anhållan inskränkas dertill, att Lag-beredningens arbeten måtte genom trycket allmängöras, och de förberedande åtgärderne inom Conseljen vidtagas; samt Konungen fatta Sitt beslut i ämnet, så att Dess Nådiga Proposition må i god tid eller vid Riksdagens början varda de sammanträdande Ständerne meddelad; 3:o att nyssnämnde arbeten så ställas, att tryckningen af alla balkarne kan vara fulländad i god tid före den, vare sig lagtima eller urtima Riksdag, som näst efter fyra är ifrån innevarande Riksdag inträffar.
Inom Hedervärda Bonde-Ståndet har blifvit erinradf, att, då dessa 4 år borde räknas från nu pågående Riksdags slut, som först år 1841 inträffar; samt nästa Riksdag vore utsatt att börjas i Januari månad i845; så kunde den af Utskottet utsatta tidsbestämmelse leda derhän, att Lagförslagen ej komme att öfverlemnas till Ständernas pröfning nästa Riks? dag; hvadan orden; 'Tyra år,” borde andras tili; ’’tre år;" 4 Lag-Utskottets Utlåtande, N:o ij5. 4;o att Lag-bereclningen jemväl! jår sig anfcrtrodt att redigera förslag till de serskilda Författningar, som vid och för det nya Lig-verkets promulgation må finnas behof ige att tillika utfärdas.
En talare liar yttrat, att det visserligen vore nyttigt, alt sådane förslag uppgjordes; men skulle äfven de på förhand vara färdige; så blefve föremålen för beredningens åtgärder serdeles vidlyftiga.
Vid öfvervägande af hvad sålunda blifvit anförclt, har Utskottet,, i fråga om första anmärkningspunkten,^ funnit sig icke böra frångå .förslaget derom, att Justitiae-Stats-Ministern och två Justitiae-Råd., jemte Justitice-Canzleren och Rikets Ständers Justitiae-Ombudsman skulle blifva Ledamöter uti ifrågavarande Lag-beredning.
Utskottet tror sig hafva i förra Betänkandet visat, att obestridliga fördelar i flera afseenden derigenom skulle vinnas, och torde nu blott behöfva erinra, att, på sätt jemväl i Betänkandet antydes, desse Embetsman skulle såsom granskande, men de öfrige såsom arbetande Ledamöter i beredningen deltaga, samt att JustitireStats-Ministern och två Justitiae-Råd, som i förra egenskapen biträdde fordna Lag-Comiteen, lika litet nu, som då, lära vara hindrade att lemna! sådant biträde, helst hvad Justitiae-Stats-Ministern angar, den honom åliggande föredragning af Lag-förslagen inför Kongl. Maj:t i Siats-Rådet, i allt fall förutsätter noggran och fullständig kännedom af dessa förslag, hvilken kännedom måhända lättare och säkrare står att vinna under det samfäldt.'! gransknings-arbelet inom den föreslagna beredningen än genom mera isolerade forskningar.
Beträffande åter Lag-beredningens öfrige Ledamöter, eller de, som egentligen skulle förrätta detail-arbelet; så torde, enligt de åsigter, som vid återremisserne synas allmännast hafva gjort sig gällande, något förslag på visse Embetsman eller personer ej böra af Rikets Ständer afgifva*, utan Sländernes underdåniga anhållan inskränkas dertill, att desse Ledamöter måtte varda fem, hvilket antal synes erforderligt för arbetets behöriga gång; och kommer Utskottets förra förslag atti öfverensstämmelse härmed ändras.
I anledning af andra anmärknings-punkten, får Utskottet tillkännagifva.
, alt det ej varit Utskottets mening, att de af Lag-beredningen utarbetade och derefter af Kongl. Maj.-t i Nåder pröfvade delar af Lag-verket skulle före nästa Riksdag för allmänheten kungöras såsom Kongl. Maj:ts blifvande Nådiga Propositioner till Rikets Ständer.
Utskottets hemställan åsyftar endast, att Lag-förslagen, sedan de vunnit slutlig beredning gepm de åtgärder, som Utskottet föreslagit, måtte tryckas före nästa Riks - Lag-Utskottets Utlåtande, N:o rjS. 5 dag, för att tidigt komma till allmänhetens kännedom, hvilket utan tvifvel skulle blifva af stor nytta vid den handläggning, som ät dem kommer att ä Riksdagen egnas.
Lika litet har det varit Utskottets afsigt att tillstyrka, det hvarje Balk af Lag-verket ovilkorligen skulle serskildt utarbetas och föredragas.
En sådan afsigt är ej eller uttryckt i den af Utskottet gjorda hemställan, som går derpå ut, aLt vissa delar eller Balkar måtte efter hand varda utarbetade och föredragne, hvilket skulle komma att göra arbetet tidigare och lättare tillgängligt för allmänheten, och att dervid skulle iagltagas, det sådane stadganden icke åtskiljdes, som borde behandlas i ett sammanhang, följer af sig sjelft.
Då emedlertid af anmärkningarne synes, som skulle redactionen af Utskottets förslag i berörde afseenden lemna rum för en emot Utskottets mening stridande tydning, skall Utskottet söka sådant afhjelpa genom några ändringar i redactionen.
I anseende till denna Riksdags fortsättande jemväl under år jS^.i, kommer nästa Riksdag, som är utsatt att börjas i Januari månad 1845, ej alt inträffa inom 4 år från denna Riksdags^ slut; hvadan den i BondeStåndet yrkade, uti tredje anmärknings-punkten upptagna, ändring i Utskottets förslag kommer att ske.
Deremot finner Utskottet anmärkningen i 4-de punkten icke vara af sådan beskaffenhet, att den bör till någon åtgärd föranleda.
Sint] igen har, vid det förhållande, att jemförelse-tableau emellan Criminal-Lag-förslaget och de nu gällande Brottmåls-lagarne ännu icke hunnit utarbetas, Utskottets tillstyrkan, angående den i och för nämnde arbete tillförordnade Comitees upplösande vid nästlidet års slut, al sig sjelf förfallit.
På grund häraf får Utskottet, med frånträdande och ändring i vissa delar af dess förra Betänkande, vördsamt föreslå: att, i anledning af Kongl. Majds Nådiga Skrifvelse af den 24 Mars sistlidit år, Rikets Ständer hos Kongl. Maj'.t i underdånighet meddela ett svar af följande innehåll'.
Maj:ts Nådiga tillkännagifvande om de hinder, som mätt för af gifvande af Nådig Proposition om Civil- och Cnminal-lag- för slagens slutliga pröfning, hafva Pikets
Ständer funnit någon åtgärd till granskning eller antagande af ifrågavarande Lag-förslag icke kunna, å Rikets Ständers sida, under innevarande ’/ Riksdag vidtagas; vien då hela landet fäster den högsta Lag-Utsokttets Utlåtande, JV:o rj5. vigt vid frågan om ett förbättradt Lag-verk, serdeles i afseende d Brottmåls-!ägskipningen, der behof vet deraf blif ver med hvarje dag mera bjudande, och Rikets Ständer för sin del anse sakens stora vigt och angelägenhet fordra, att., innan Lag-f'Jrs1agen till hufvudsaklig pröfning hos Riktis Ständer förekomma, en ytterligare granskning af de samma varder företagen, för att slutligen bereda och afpassa dessa förslag f år ändamålet att sättas i kraft och verksamhet-, så hafva Rikets Ständer ansett sig böra till Kongl. Adaf.ts Nådigt bepröfvande i underdånighet hemställa, om icke med de åtgärder, som fordras för att bereda och utarbeta Kongl.
Majlis Nådiga Proposition om det nya Lagverket, äfven kunna förenas anordningar for en ytterligare granskning af Lag-förslagen, i nyss uppgifne syftemål.
För åstadkommande af en dylik beredning, anse Rikets Ständer följande åtgärder mest ändamälsenlige: att en Comité eller Lag-ber täning sammansädes af Heir Justitice-StatsMinistern, två Justitice-Iiäd, Justäice-Canzleren och Rikets Ständers Justitiie-Ombudsman, samt fem andre lagfarne män, dem Kongl. Majit täckes i Nåder utse; att åt denna beredning i Nåder uppdrages att, med jemförelse af de vid Lagförslagen gjorda anmärkningar, ytterligare granska och genomgå desamma, att undersöka och uppgöra förslag till de förändringar i Domstolarnes organisation och i fängelse-systemet, som med det nya Lag-verket måste inforas, så ock att utarbeta grunderne och ordningen för Lag-verkets promulgerande och sättande i verkställighet; att i den man, de förberedande arbetena med hvarje del af Lagförslagen fulländas, en sådan del af Lag-verket varder för Kongl, Majit i Stats-Rådet i underdånighet föredragen och det derefter slutligen beredda förslaget genom tryck allmängjordt; att dessa arbeten så ställas, att tryckningen af de sålunda beredda förslagen till Civil- och Criniinal-lag kan vara fulländad före den, vare sig Lagtima eller Urtima Riksdag, som näst efter tre år från innevarande Riksdag infaller, och att Rikets Ständer då få emottaga Kongl. Majlis Nådiga Proposition i ämnet; samt ändt/igen att Lag - La g-Utskottets Vtlåtandej N:o 1^5. 7 beredningen jemväl! får sig anförtrodt att redigera förslag till de set skilda Författningar, som vid och för det nja Lagverkets antagande och promulgation må finnas behöflige att tillika utfärdas.
För öfrigt få Rikets Ständer i underdånighet Jrambära den önskanj att, så snart jern förelse-tableau öfver Criminallag-förslaget hunnit att af den för detta arbete nedsatta Comité' upprättas, samma Comité måtte upplösas.
Stockholm den i5 Januari 1841• STOCKHOLM, Elmen* och Granbergs Tryckeri, i 84 r Lag-Utskottets Utlåtande3 N:o ij6. f N:o 176.
Ant, till Exp. Utsk. den 28 Jan. 1841> kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar emot Utskottets Betänkande N:o i43> öfver väckta motioner, angående gemensam
Ti 11 Lag-Utskottet ankomne protocolls-utdrag utvisa, att Utskottets Betänkande N:o i43, innefattande förslag till gemensam
Lag för inrikes och utrikes vexlar, vunnit Ridderskapets och Adelns samt Bonde-Ståndets bifall, men deremot blifvit från de öfriga två Riks-Stånden återförvisadt på grund af åtskillige anmärkningar, hvaröfver det åligger Utskottet att sig utlåta.
Utskottet böra till en början upplysa, att det förslag till vexel-lag, som af Rikets Ständer å förra Riksdagen beslutades, och hvarmed det af Utskottet nu afgifna öfverensstämmer, blifvit meddeladt efter tagen kännedom, ej mindre om ett af Kongl.
Commerce-Collegium, på Nådig befallning, upprältadt förslag, än ock om åtskilliga dels från Stockholms Börs, dels från andre städers Handels-corpser lemnade yttranden i ämnet; äfvensom Utskottet får tillkännagifva, alt rle åsigter, som vid Betänkandets återremitterande blifvit framställde, dels i Preste-Ståndet af Herr Presidenten Poppius derom, att frågan angående utrikes vexlar utgjorde föremål för lagstiftning, icke efter 87 §., utan efter 89 §.
Regerings-formen, dels i Borgare-Ståndet af Herr Helsingius, angående det förment origtiga deruti alt i gemensam lag sammanföra stadganden om både inrikes och utrikes vexlar, ej gifvit Utskottet anledning att någon förändring, i afseende på formen för behandlinger af förevarande ärende, tillstyrka.
Utskottet öfvergår härefter till upptagande och besvarande af de vid hvarje serskild §. i förslaget gjorda erinringar.
Brot. 1840 och 1841» 7 Sami. 1 Afd.
Haft. 2 Lag-Utskottets Ut1 ätande, N-'o 1~6. » §.
Herr Moberg liar anfört, att denna §., som föreskrifver,?
att vexelbref skall innehålla den persons namn, tili hvilken vexell) utfärdas, jemväl borde omförmäla, alt vexel må ställas till viss man eller ordres, hvilket vore nödvändigt, så framt vexel-bref skulle vara löpande och galla uti innehafvarens hand.
Denna hemställan är understödd af Herr Brinck, som tillika yrkat, det stadgandet, att den penningesumma, som utsattes i inrikes vexlar, ej r understiga 25 R:dr silfver-specie, måtte förändras till den lydelse, att summan ej får understiga värdet af s5
R:dr silfver-specie, enär man i annat fall kunde föreställa sig, att vexlar ej lingö ställas å andra Svenska penningar, än silfvermynt.
Dä, sedan i i §. är stadgadt, att vexel skall innehålla den persons namn, till hvilken den är utgifven, 4 §•
Jemnar tillåtelse åt denne att med sin blotta namnteckning (jn blanco) vexeln å annan öfverlåta, så följer, att vexel genom öfverlåtelse kan erhålla den löpande egenskap, som Herr Mobergs anmärkning åsyftar.
Föreskriften, att vexel skall innehålla viss penningesumma i svenskt eller utländskt mynt, som ej må understiga visst belopp i silf vers-pecie, lemnar icke rum för en sådan tydning, som skulle endast sistnämnde myntslag få i vexel utsättas.
Utskottet dessa anmärkningar ej förtjena afseende. 7 §•
Herr Professoren Doctor Thomander samt Herr Farnander hafva yttrat, att den föreslagna tiden af 8 dagar, inom hvilken vexel-gifvare,enligt Utskottets förslag, borde protestera, då vexel-tagare, efter alt hafva emottagit vexel utan betalning, denna ej genast fullgör, vore för lång, emedan denna lid med gå i ve ett rådrum, sora för corresponderande vexel-försäljare kunde, genom cons missionärs efterlåtenhet, medföra oberäkneliga förluster, i händelse vexel-tsgaren under tiden blefve urståndsalt att betala, samt ej i något land längre ctedit för obetald vexel lemnades, än lill nästa söknedag, efter det vexeln blifvit aflemnad; liVare - Lag-lJtskottets Utlåtande, N:o ij6. 3 mot för handlande, hvilka måste iagtlaga den granlagenhet, alt protest ej anmäies förr än i yttersta stunden, efterlefvandet af ett stadgande, som innehölle kort lid för verkställandet af protest och hvarigenom vingleri och förluster kunde förekomma?, aldrig blefve sårande; och yrkade alltså desse Stånds ledamöter, att tiden i berörde afseende måtte bestämmas till a/; timmar.
Uti detta yttrande har Herr Wijk i sådan målto instämt, alt han ansett 48 timmars tid böra utsättas.
Äfvensom Herr Elfbrink förmenat, alt. 6 och 7 §§. skola stå i strid med hvarandra, emedan, enligt den förra, det vore en olaglighet att utlemna vexel, innan den blifvit betald, men, efter den senare, med protest emot uleblifven betalning för vexel kunde fördröjas i 8 dagar.
Utskottet får, i anledning häraf yttra, att af föreskrifterne i 6 och 7 §§., med hvarandra jemförde, följer, att vexel-gifvare ej är skyldig aflemna vexel, utan att betalning lör densamma erhålles, men att, derest vexel-gifvare eger det förtroende till köparen, att vexeln utlemnas, innan betalning skett, och denna ej ofördröjligen erlägges, protest bör ske genast och ej får, så framt vexel-rätten skall bibehållas, uppskjutas utöfver viss tid.
Denna tid, som, enligt nu gällande föreskrifter, är sålunda bestämd, att protest skall ske, innan nästa post efter vexelns uliemnande afgår, har i Utskottets förslag blifvit förlängd till 8:de dagens utgång, af den orsak, att protesten ofta ej kan, utan svårighet, inom den förra tiden medhinnas, samt vexlar vanligen ej lära betalas förr än två eller tre dagar, efter det de äro ulJemnade.
Då emedlertid, på sätt anmärkt blifvit, en inskränkning i den af Utskottet föreslagna lid torde vara tjenlig, såsom i någon nion bidragande att förekomma vinglerier och förluster i vexel-bandel, anser Utskottet sig böra sålunda förändra sitt förslag i denna del, att tiden i berörde afseende ulsältes till tredje i stället för åttonde dagens utgång. 9 §•
Denna §. angar den persons ansvarighet, som, i egenskap af syssloman, vexel upphandlar.
Emot det här begagnade ordet: sjssloman, är anmärkt: af Herr Professoren, Doctor Thornander, att, om mäklare skulle under denna terra forslås, så vore stadgandet orimligt; men om mäklare ej vore derunder begripen, så borde sådant göras tydligt; samt af Herr Fcenander, att det vore högst obilligt inlöra ett stadgande derom, att mä - 4 Lag-Utskottets Utlåtande, N:o i~y6. klare, som utan svek uppgjort ett vexelslut oell aflemnat behörig slutsedel, skulle nödgas ikläda sig betalningsskyldigheten till trassenten.
Utskottet torde härvid endast behöfva erinra, att ordet syssloman betyder detsamma som commissionär, eller den, som i egenskap af ombud, å annans vägnar, vexel upphandlar, och att således dermed ej kan förslås mäklare, hvars befattning vid vexel-slut är genom serskilde stadganden bestämd.
Utskottet finner derföre omförmäldte anmärkningar ej tili någon åtgärd föranleda. ■8 §.
Uti denna §. stadgas, att, derest vexel-gifvaren på den tid, då vexeln utgafs, egde godkännarens ovilkorliga tillåtelse att vexeln å honom draga, denne skall vara förbunden att vexeln antaga och, om det ej sker, ansvara för all deraf uppkommande skada.
Herr Professoren Doctor Thomander har förklarat, att ett stadgande af berörde beskaffenhet, om det antoges, vore tillräckligt att omintetgöra all blanco-credit i landet; och af Herr Fernander är anmärkt, att det vore orättvist, att den, som beviljat en annan blanco-credit, skulle vara satt i nödvändighet att acceptera dennes vexlar, ehuru underrättelse om hans obestånd inlupit.
Utskottet kan ej godkänna dessa anmärkningar.
En person, sorn gifvit ovilkorlig tillåtelse åt annan att å den förre draga vexel, måste ock ovilkorligen vara förbunden att vexeln antaga.
Ett annat förhållande vore ej rättsenlig! och skulle dessutom föranleda bedrägerier emot vexel-köpare, som, med kännedom om tillvaron af en sådan tillåtelse och, i förlitande derpå, tillhandlat sig vexel.