Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
> Vid 2,5:te $. af alt forsedel kan undvikas, då redskapen är ny och obrukad, och således icke heller missbrukad; men viss tid bör föreläggas, alt låta verkställa förseglingen; b) att i 2 mom böra orden:: ”sorn han rätteligen innehar/’ utbytas mot orden:, ”sorn harr är berättigad att innehafva och bruka.”
Vid <z6\te af att det kan vara tillräckligt, då panna,, hatt och bröst förseglas; b) att pannor med fast bröst böra förseglas så, att de kunna användas till andra hushållsbehof, men ej till bränvinsbränning; c) att, med afseende på föreskriften i denna §., i Författningen bär antydas, att, då nya pannor förfärdigas, må för förseglingen nödige hål å redskapen anbringas..
Vid alt i denna §. bör utsättas af hvem ersättning för kostnad och besvär vid den omförmälde controllerande åtgärden skall godtgöras.
Vid a8:de «$*. a) att då 3 §. ger anledning dertill, att 20 kannors panna är den minsta, sorn får nyttjas, bör ett förtydligande meddelas i afseende på den, för pannor under 20 kannor upptagne beskattning; Bev-, Lag- samt Allm, Bes v.- och Oecon.- Utskls Utlåtande JY:o 8. b) att stadgandet om afgiften för pannor under ro kannor står så isoleradt, att det kan tillämpas på distilleringspannor.
Vid 2g:de ,§\ a) att ordslällningen i denna §. är i så måtto tvåtydig, som den ger anledning dertill, att det skulle bero på Konungens Befallningshafvande att bestämma skatten; b)|att bela denna §. är orimlig och bör försvinna, samt i mom i i3 §. af i83o års Förordning ordagrannt bibehållas, med tillägg, att de nya verk, som ej kunna hänföras lill de i i3 §. af förslaget uppräknade, må begagnas äfven förr än Kongl. Maj:t fastställt skatten, med vilkor, att densamma beräknas retroactivt från den tid bränvinsbränning börjades; c)^att, i anledning af denna §., jemförd med andra stadganden i förslaget, villrådighet kan uppstå om rätta meningen med redskap af alldeles ny construction; till förtydligande hvaraf bör antydas, att derunder inbegripas både större och mindre förändringar, som på något sätt göra vedskapen afvikande från de i i3 §. uppgifne sorter, samt att, i afseende på sådane förändringar, alltid bör efter denna §. förfaras.
Vid 3o:de i$‘. att det synes liårdt att till denna §. hänföra tillämpningen af föreskriften om beskattningen i 29 §.
Vid 33:dje att bränvinsbränningsförbud kan taga sin början vid annan tid, än månadens slut, och afgiften således komma att förminskas annorlunda, än med jemna sjettedelar.
Vid 34'de a) att, till förekommande af missförstånd, bör i denna §. eller på annat tjenligt ställe bestämdt uttryckas, alt distilleringspannor skola förseglas, under den tid, då innehafvaren icke är berättigad till bränvinsbränning; b) att den åt Apothekare medgifna rättighet, att begagna 3:ne distilleringspannor, bör nedsättas till 2:ne om högst 20 kannor tillsammans, emot afgift af hälften af hyad för bränvinsbränning stadgas.
Vid B ev.-, I.ag- samt Allm. Besv.- och Occon.- Ulsl'.s Utlåtande N :o 8. q
Vid 35:te $. a) att afgiflen för krogar och värdshus bör bestämmas från 5o till och med 5oo R:dr; b) att i 2:dra Momentet af denna §. bör utläckas, att skjutsombyte mngsslällen icke ega rättighet lill bränvins-minutering; c) att då Berednings- och Taxerings-Comitéerne icke ega kännedom om dem, som utminutera bränvin på marknader och Regementsmöten med flere ställen, kunna Comitéerne icke efterkomma stadgandet i 3:dje Momentet; d) att i sistnämnde Moment äfven borde nämnas Garnizon&rnes med Befälets tillåtelse inrättade Spisqvarter, der bränvin före och efter maten utdelas; e) att de i depna §. föreslagne minimi-afgifter äro för ringa och böra höjas för Gästgifverier till 12 § R:dr, samt för krogar och värdshus till 25
R:dr, hvarigenom de i båda fallen kommo att utgöra en fjerdedel af det utsatte maximum; f) att minimi-afgiften för Gästgifverier bör nedsättas till 3 R:dr; g) alt, då Gästgifveriet är fördeladt emellan flere åboer, afgiften äfven bör i förhållande derefter på dem fördelas.
Vid 3y §. alt boterne i 1 Mom. böra beräknas lika, ehvad redskapen är större eller mindre.
Vid 38 a) att böterne så väl i denna som nästföljande §. äro för höga; b) att §:n bör innehålla, att bränvinet, jemte det kärl, hvaruti det ligger, och redskapen, äro, i händelse af öfverträdelse, förbrulne; c) att, i afseende på de för Bolag utsatte dubbla böter, §:n bör förtydligas, så att hvar och en i Bolaget interesserad person får vidkännas hela den påföljd Lagen bestämmer, ehvad den utgöres af enkel eller dubbel bot; d) att då i 3^ §. omtalas det fall, då redskapen är stulen, bör sådant anmärkas äfven i denna §.; e) att stadgandet om dubbla böter för Bolag är principlöst och till sin natur hårdt och orättvist.
Prof. 1834 och 1835. 5de Sami. 2-dra Afd. % &de Håftet.
Be sv.- och Oecon.- Ut sles Utlåtande N:o 8.
Vid 4 !
&• a) att böterne äro för höga; b} att i §:n bör uttryckas stadgande om förlust af rättigheten att vidare tillverka ättika; c) att böterna böra sexdubblas.
Vid /j3:dje §. att Husbonde icke bör stå i ansvar för öfverträdelse!' emot Bränvinsbrännings-Förordningen, då han icke bor på stället.
Vid 44-'de ,§. a) att på landet icke bör få säljas bränvin under en half ankare på andre ställen, än för hvilka minuterings-afgift erlägges, men lill jordbrukares underhafvande eller sådane personer, sorn hos dem förrätta arbete, en fjerdedels kanna; b) att vid ardra Mom. bör tilläggas, alt Konungens Befallningshafvande, efter vederbörande Pastors och Socknemäns hörande, i början af hvarje år bör meddela yttrande, huruvida alla då befintlige krogar må lör det året fortfara; c) att försäljning af bränvin å landet ej bör andra medgifvas, än dem, som tillverka bränvin; d) att i stad ingen bör få sälja öfver en kanna bränvin, som ej är berättigad till handel, eller bränvins-producent; e) att i denna §. bör tilläggas: ” skal tiagde krogar.”
Vid 4-r>:te §. a) att böterne i denna §. böra höjas och 20 R:dr blifva minsta bötesbeloppet; att, vid oloflig bränvins-minutering, varan bör vara förbruten, emedan eljest den motsägelse uppkommer i nästföljande §., att bränvinet der förklaras förbrutet, för det att en loflig försäljning ‘ skett på olofligt eller icke anvisadt ställe.
Vid 4d:te §. att orden: ”då bränvin till salu föres” böra utgå, för att göra stadgandet tydligt.
Vid 47-'de S a) att värdshus vid Bruk och Herregårdar böra anses lika med andra krogar och på samma sätt beskattas; 'ev.-j Lag- samt Allm. Besv.- och Oecon.- Utsl-.s Utlåtande N:o 8. i i b) att orden: ”vid andra tillfällen än vid måiltiderne” böra utgå; c) att denna §. bör förändras på följande sätt: ”Uti öppna salubodar j bodkamrar och på Apotheken må icke bränvin i minut försäljas _, skänkas, utdelas &c.;” d) att i andra Mom. bör tilläggas: ”attili egaren ankommande resande och &c.”
Vid 48:de a) att stadgandet för landet bör förändras till likhet med livad för städerne är föreskrifvet; b) att orden: ”ej eller af hvem det vara må j bränvin i större partiböra utgå; c) att i meningen: ”utom till resande och vägfarande eller vid måltider,” ordet eller bör utgå; d) att ordet Predikodagar bör tilläggas; e) att denna §. bör börjas sålunda: ”Vid kyrkor pålandet och inom en fjerdedels mil deromkring må på Gästgifvaregårdar bränvin ej säljas/’ m. m.; Q att stadgandet, att krog vid kyrkor på landet och en fjerdedels mil deromkring ej får finnas, bör upplifvas; g} att i senare Momentet ordet: ”Gudstjensterne” bör utbytas mot orden: ”sä väl Sön- som Helgedagar;” t) att det är olämpligt, att Gästgifvare för oloflig bränvins-försäljning skall mista näringsrättigheten; ty då Gästgifveriet icke kan skiljas från hemmanet, skola resande och vägfarande komma att sakna tillgång på bränvin; men, i stället för rättighetens förlust, böra bölerne höjas; i) att i denna §. föreskrift saknas för den händelse Landskyrka är belägen i stad eller inom en fjerdedels mil derifrån.
Vid 5olde S a) att, vid bestämmandet af det antal Värdshus, Källare och Näringsställen, som för hvarje stad är oumbärligt, bör äfven Pastors-Embetet höras; b) att i denna §. bör tilläggas, att ingen hädanefter uti stad må å bränvins-minutering erhålla burskap.
Vid 5lista §. att stadgandet i denna §., såsom skråmässigt och utan ändamål, bör utgå.
Bev,-, Lag- samt Allm, Besp.- och Oecon,- Utslls Utlåtande N:o 8.
Viel 52'.dra §. att i denna §. bör tilläggas, att krögare böter, såsom för oloflig minutering, derest han tillåter någon på försäljningsstället öfverlasta sig.
Vid 53:dje §. a) att stadgandet strider emot
Lag och rättsprinciper och kan lätt eluderas derigenom, att krögaren täger skuldsedel förut, hvarigenom utgifvaren af sedeln uppmuntras att supa till dess han fått valuta; b) att Yinskänkar, Krögare och Tracteurer, de der ära Borgare, ega att med ed fästa rigtigheten af deras bok öfver utborgningar, hvarigenom deras fordran blir betalningsgilld.
Vid 55:te §. att köpare må till vittne antagas i fråga om försäljning af det bränvin han sjelf sig tillhandla^
Vid 56:te §. a) att stadgandet är orimligt, då man vill förekomma införande af utländskt bränvin derigenom, att
Tullkammares förpassning bör åtfölja varan, då den sändes från stad med fartyg, som passerat saltsjö; men detsamma ej stadgas för allt bränvin > som fores på saltsjön; b) att orden: ”under edelig förpligtelse” böra utgå..
Vid 58:de d) att det icke kan blifva af fördel eller till större säkerhet, att Länsman får göra beslag inom hela Länet; b) att i denna §. äfven bör nämnas Stads-Fiscaler; c) att Stads-Fiscaler böra få göra beslag å landet, då Kronofogdar och Länsmän hafva sådan rättighet i städerna; i.) att ett tillägg bör inflyta derom, att då enskild person, söm icke år berättigad att anställa visitation och göra beslag, för sådant ändamål påkallar behörig
Tjenstemans handräckning, den ovilkorligen och vid ansvar såsom, för tjenstefel skall meddelas; Bev.-3 Lag- samt jillm.
Besvoch Oecon.- Utsl:s Utlåtande N:o 8. i3 e) att jemväl bör tilläggas, att Krono- Stads- eller Police-betjent, som öfverbevises att hafva baft kännedom om att Författningen öfverträdes, men den brottslige icke åklagar, bör suspenderas med förlust af lön, 3 månader första gången, sex månader andra gången och mista tjensten tredje gången; f) att beslags-anspråk icke må ega rum i annat fall, än att redskapen är falsk, då den ock genast bör utbrytas; g) att Krono-Fjerdingsmäns beslagsrält är olämplig, åtminstone på alla de ställen och orter, der denna tjenst går tourvis och ömsas hvarje år från det ena hemmanet till det andra ; hj) att då bränvinsbränningen nu mera är så kringspridd, alt den bedrifves nästan i hvar koja, och när man tillika anser den vara af nytta för landet, ar det förgäfves man använder vanliga controller mot oloflig tillverkning och försäljning; till upptäckande a£ desse brott, är således enda verksamma medlet att tillskapa ett hemligt Police-system, genom tillåtande af hemliga angifvelser.
Vid 5g'.de §. a) att böterne i denna §. böra höjas, samt i korthet nämnas hvad som förstås med redskap, som är beslag underkastad; att de i denna §. omnämnde brott närmast kunna jemföras med det i 44;de §. af Kongl. Förordningen den 9 November i83oom lurendrejeri m. m. om förmälde fall, då Tillsyningsman vägras visitation eller uppehälles, hvilket straffas med 200 R:dr, samt då sådant motstånd göres, att visitation derigenom hindras, hvarå utsattes 5oo R:dr böter; i likhet hvarmed böterne böra i 59 §. af Förslaget förhöjas; c) att visitation icke
Bör få ega rum ifrån klockan 10 om aftonen till klockan 4: om morgonen..
Vid 6o:de §. a} alt sista perioden från orden: ”begär han sedermera” bör uteslutas, helst denna period icke innefattar annat än hvad eljest äs tydligt och klart.
Vid 6z:dra §. a,) att böterne böra till ena hälften tillfalla beslagare», samt, till1 åem andra hälften, treskiftas emellan Kronan, Åklagare»! ©ck.
Sockne»* fattige; i4 Bev.-, Lag- samt Allm. Besv.- och Oecon.- Utsk;s Utlåtande ]\T:o 8. b) alt åklagarens två tredjedelar af böterne böra förskjutas af Staten, sora sedermera återfår hvad den pliktfällde förmår betala.
Vid 63:dje §. att böter, vid bristande tillgång, böra förvandlas till ett allvarligare och i anseende till verkställigheten för Staten mindre kostsamt straff.
Vid 6/j-de §. a) att förbrytelser emot Författningen böra få upptagas äfven hos Konungens Befallningshafvande; b) att vid denna §. bör tilläggas: ”Eho som, under den tid lian är under tilltal för ölöf ig bränvins försäljning, beträdes med fortsättning af denna förbrytelse, skall, för hvarje gäng han bevisligen olofligen försålt bränvin, plikta 10 R:dr Banco” Då Utskotten, som tagit dessa anmärkningar i noggrannt öfvervägande, funnit ett serskildt besvarande af hvarje anmärkning endast åstadkomma en onödig vidlyftighet, helst detta Utlåtande åtföljes af Förslag till Förordning angående bränvinsbränningens utöfning samt hvad vid försälj ning af bränvin iakttagas bör, med de förändringar deruti, som af de gjorde anmärkningarne blifvit föranledde, hafva Utskotten ansett sig till svar å samma anmärkningar endast böra hänvisa till berörde förslag, hvilket, jemte' hvad Utskotten här ofvan tillstyrkt, Rikets Höglofl.
Ständers pröfning vördsamt underslälles.
ÅtskilJige Ledamöters reservationer bifogas.
December 1834- Förslag till Förordning, angående vilkor en för bränvinsbränningens utöfning och afgifterne derföre, samt om hvad vid försäljning af bränvin och beskattning deraf iakttagas bör.
Om bränvinsbrännings-rättigheten. . 1 .§■ Bränvinsbränning, af hvad tjenligt ämne eller växt som helst, skall, med den pannerymd samt emot de afgifter och öfrige vilkor, här nedan Be v.-, Lag- samt Allm. Besv.- och Oecon.- Utsl:s Utlåtande N:o 8. i5 föreskrifvås, vara tillåten under sex månader af året, nemligen Januarii, Februarii, Mars, April, November och December, så framt icke högst vigtiga omständigheter föranleda inställande af denna tillverkning.
Bränvins-distillering vare under nämnde tid tillåten; men endast för dem, som lill bränvinsbränning äro berättigade. 2 §•
Rättigheten till bränvinsbränning skall, på landet, åtfölja hemman och hemmansdelar, med åsatt mantal efter Jordeboken, bebyggda, med serskild åbo försedde utjordar och andra lägenheter, hvilka uti ordinarie eller extra ordinarie rotering deltaga, eller rotefrihets-afgift utgöra, äfvensom icke roterade, men med serskild ränta till Kongl. Majit och Kronan eller till innehafvare af dess rätt belagda torplägenheter, samt, i Städerne, den lill hvarje Stads område börande jord; dock tillkommer denna rättighet icke den jord, som i taxeringsvärde ej uppgår till 3oo R:dr, utom i de händelser 6 och 7 §§. upplaga. 3 §.
Den bränvins-pannerymd, hvarmed tillåtes alt bränna, skall beräknas och lill och med nästa Riksdag bestämmas efter hemmanets, hemmansdelens, lägenhetens eller stadsjordens värde vid 1834 års taxeringar, under iakttagande, att, såsom grund för bränvinsbrännings-rätlighelen, värdet af åbyggnaden ej får i taxationen ingå till högre belopp, än som motsvarar högst en fjerdedel af jordens taxeringsvärde.
För hemman, lägenhet eller stadsjord i värde från och med 3oo R:dr till och med 5oo R:dr, må, kokrummet oberäknadt, begagnas en pannerymd af med 750 R:dr 20 kannor.
För ett värde öfver 5oo till och 25 99 99 99 75o 99 1,000 99 3o 99 99 99 1,000 99 2,000 99 35 99 99 99 2,000 99 3,ooo 99 4° 99 99 99 3,ooo 99 4,000 99 45 99 99 99 4,000 99 5,ooo 99 5o 99 99 99 5,ooo 99 6,000 99 55 99 99 * 99 6,000 99 7,000 99 60 99 99 99 7,000 99 8,000 99 65 99 99 99 8,000 99 9,000 V 7e 99 99 99 9,000 99 10,000 99 75 99 i G Be,v.-, Lag- samt Allm. Besa.- och Oecon.- Utsfos Utlåtande JS:o 8. 99 99 10,000 99 I 1,000 99 78 99 99 99 T 1,000 99 12,000 99 81 99 9 9 99
I 2,000 99 13,ooo 99 84 99, ?•> 99 13,000 99 14,000 99 87 99 99 99 14,000 99 15,000 99 9° 99 4 §•
Mer än en bränvinspannn af 90 kannors rymd, eller flera pannor, hvilkas sammanslagna rymd öfverstiger 90 kannor, kokrummet oberäknadt, må icke uti ett verk eller å samma egendom eller hemmansdel nyttjas; Vid brännerier af annan än vanlig beskaffenhet, eller så kallade honst-brännerier, får sammanräknade kannetalet af alla dit hörande pannor, mäskvärmaren oberäknad, icke öfverstiga den högsta pannerymd, hvarmed bränvinsbränning med enkla pannor är tillåten.
Ättiksfabrikör varande pannor må under något vilkor till bränvinsbränning begagnas, , 5 $.
Innehafvare eller brukare af tvänne eller flera hemman, hemmansdelar eller lägenheter, srtm till bränvinsbränning berättigade äro och af innehafvarens folk och dragare skötas, vare öppet lemnadt alt, såvida hemmanet, heintnansdelen eller lägenheten är försedd med egen ladugård, der utfodring sker, på hvardera af dessa egendomar idka bränvinsbränning med så stor panna, som ^mot jordvärdet svarar.
Skulle åter innehafvare eller brukare af flera till bränvinsbränning berättigade hemman, hemmansdelar eller lägenheter vilja på ett ställe utöfva bränvins-tillverkningen för deras sammanslagna värde, vare sådant tillåtet under vilkor, att ifrågavarande egendomar äro belägna inom en mils afstånd, ifrån åbyggnad till åbyggnad räknadt, ifrån det ställe, der bränvinsbränningen ulöfvas, samt att pannerymden i intet fall får öfverstiga den i fjerde §. bestämda höjd.
Bränvinsbrännings-rättighet för jord å landet må icke i något fall förenas med bränvinsbrännings-rättighet för jord i Städerne, eller efter saramanräknadt taxeringsvärde på ett ställe utöfvas. 6 §. F B ev.-, Bag- samt Allm. Besa.- och Oecon.- Utsk:s Utlåtande IS to 8. 17 6 §.
På landet vare tvänne eller flere åboer i samma hemman eller i serskilda hemmansdelar eller lägenheter inom samma byelag obelaget att, emot samfäldt erläggande af den på gemensamma hränvinsredskapen belöpande bränvinsbrännings-afgiften och behörig anmälan vid mantals- och skattskrifningen, deras bränvinsbränningsrättighet utöfva med en gemensam panna på en viss uppgifven lägenhet inom hemmanets eller byelagets område, hvilken panna dock aldrig må öfverstiga högsta tillåtna pannerymden.
Bränvinsbrännings-rättighet må ej å annor man öfverlåtas, utan i sammanhang med jorden. 7 §•
Af de fleste röstegande invånare i hvarje Stad, der jorden tillhör Staden, må det bero alt, i den ordning, som uti hvarje Stad för beslut om Stadens inkomst eller utgift iakttages, bestämma, huruvida den bräuvinsbränning, hvartill
Staden efter värdet af de serskilda jordlotterne är berättigad, skall åt dessas innehafvare upplåtas, eller för Stadens gemensamma räkning utöfvas, och om bränvinsbränningen skall ske med serskilda pannor efter hvarje jordlotts värde, eller ock i ett eller flera sammansatta verk efter alla eller flera jordlotters sammanslagna värde; men i de Städer, der jorden är med eganderält fördelad på Stadens invånare, må det ankomma på det beslut, som ibland dem af pluraliteten, beräknad i nion af jordvärdet, fattas; och i den händelse förhållandet är blandadt, skola enahanda grunder följas; likväl under förbehåll att, derest Kongl. Majrt ej, i betraktande af serskilda omständigheter, annorlunda redan förordnat eller framdeles förordnar, 4 §• denna Förordning skall tjena till efterrättelse, i afseende på den högsta pannerymd, som af sådane föreningar må begagnas; börande för öfrigt, vid utöfningen af Städernes bränvinsbrännings-rättighet, iakttagas, att de brännerier, som hädanefter anläggas, varda utom Staden på lämpligt afstånd ifrån andra byggnader uppförde.
Bihang till R•
Prot. i834 och 1835. o-te Sami. 1 :dra Aid. 3 8’.de Uåftet. 18 Bev.-) Lag* samt Allm. Besv.- och Oecon.- Utskts Utlåtande Nio 8. 8 §•
Vid de årliga mantalsskrifningarne uppgifves så väl stället, hvarest, som ock det elier de hemman, hemmansdelar eller lägenheter, lor hvilka brän vinsbränn ingen skall utöfvas, äfvensom pannerymden, enligt hela det at Justeraren åsatte kannetal, med utsättande af den class, hvartill pannan hänföres; och vare det en och hvar till bränvinsbränniug berättigad obetaget att anmäla sig till brän vinsbränningens utöfvande, antingen för hela eiler hälften af den tillåtna tiden, skolande i senare fallet bestämdt uppgifvas, hvilkendera termin, antingen Januarii, Februarii och Mars ejler April, November och December dertill begagnas; och kommer afgilten för bränvinsbränningen att i förhållande derefter beräknas.
Ej vare skattskyldig förbunden, att vid mantalsskrifningen uppvisa stämplingsattest, icke heller mätningsbetyg, undantagande å ostämplade tackjernspannor; och ege han dessutom rätt att hänvisa till den förra året uppgifna pannerymden, ined åliggande att för uppgiftens vigtighet ansvara; dock bör i den skattskyldiges debetsedel för hvarje år af vederbörande införas, så väl beloppet af den pannerymd, hvartill lian sig anmält, som ock det fastighetsvärde, hvarefter bränvinsbränning får ega rum, till upplysning om den panneryrnd, sorn i grund deraf får begagnas.
Den, mantalsskrifningen förrättar, vare skyldig att, med afdrag, enligt 4 §•> kokrummet, afgiften i behörig ordning påföra, ehvad pannorne ära inmurade eller lösa, med uteslutande af bråk i beräkningen. 9 §•
Alla å en tomt, eller i en byggnad, eller under samma tak, eller å samma egendom, hemmansdel eller lägenhet varande pannor skola väl, för nödig säkerhets vinnande, till rymden serskildt uppgifvas; men vid debiteringen bor deras rymd ovilkorligen sammanslås, och denni grund jemväl följas vid redogörelsen, i afseende på pannerymden, såväl ifrån TaxeringsComitéerne och Konungens Befallningshafvande, som ifrån Kongl. Majrts och Rikets Stats-Contor; dock må den sålunda sammanslagne pannerymden aldrig öfverstiga det i 4 §• bestämda maximi-belopp, 10 §.
Mantals- och Skattskrifvare åligge det, alt inom Januarii månads utgång, enligt Mantals- och Skattskrifnings-handlingarne, Socknevis upprätta förteckningar på de till bränvinsbränning berättigade personer, som antingen afsagt sig utöfningen af denna rätt eller någon panneryaid till afgift* Bcp.-, Lag- samt Allm. Besv.- och Oeeon.- Utshts Utlåtande N:o 8. iq beräknande vid Mantalsskrifningen icke uppgifvit, eller oek uppgifvit en mindre pannerymd, än den hvaraf de ega rättighet att sig begagna, äfvensom å dem, hvilka anmält sig till bränvinsbränning endast under hälften af den tillåtna tiden, med utsättande af hvilken termin dertill användes; börande å desse förteckningar upptagas de hemman, hemmansdelar och lägenheter, å hvilka antingen ingen eller en inskränktare bränvinsbränning utöfvas.
Mantalsoch Skattskrifvare vare dessutom skyldige, att inom ofvan utsatte tid till vederbörande Kronobetjent insända Socknevis upprättade förteckningar å alla dem, som inom Socknen sig till bränvinsbränning anmält; börande sistnämnde förteckningar, som i Församlingens Sockenstuga eller å annat lämpligt ställe skola anslås, upptaga så väl pannerymd, som den dass, hvartill redskapen hörer, och äfven den tid, hvartill hvar och en sig anmält.
!I. §* Den som, berättigad till bränvinsbränning, sig dertill vid Mantalsskrifningen antingen icke angifvit, eller ock anmält sig till mindre pannervmd, än hvartill han egt rätt, må, om han sedermera åstundar bränvinsbränning för en del eller hela värdet utöfva, antingen under hela den tilllåtna tiden, eller under någon af de i 8 §. oroförmälde terminer, anmäla sig derom hos Konungens Befallningshafvande, som eger att det sökta tillståndet meddela, såvida sökanden styrker sig hafva behörigen till Kronouppbördsmannen erlagt belöpande pannerymds-afgift, beräknad i förhållande efter ofvannämnda tid.
Om bränvinsredskapen. 12 §.
För att undanröja alla anledningar till tvister om brönvinspannors beskaffenhet, och ej motverka en loflig industri, som, genom förbättringar i redskapens sammansättning, söker besparing af bränsle, tid eller arbetskostnad, skola hädanefter pannor eller kittlar, och öfrige för bränvinsbränning nödige redskap, vara tillåtne af hvad metall eller annat tjenligt ämne som helst, under lika vilkor för alla, att panneryrnden bestämmes endast eftergjord värdet. 20 Bev.-, Lag- samt Allm. Besa.- och Oecon.- UtsL.s Utlåtande N:o 8. i3 §.
Bränvinsbrännings-redskapen indelas i sju Classer: v.sta Classen.
Härtill räknas panna, som drifves omedelbart af eld, af hvad form som helst, med fast eller löst hröst, der sådant finnes, hatt eller stängselskifva och ångrör samt afkylningsredskap.
Hatten, som endast får innesluta ett tomt rum, och hvartill räknas ett fastsittande ångrör, hvaraf 6 tum närmast hatten ingå i uppmätningen, i sammanhang med densamma, må ej innehålla mer än |-:delar af pannans rymd.
Intet ångrör, som till bränvinsredskap begagnas, får i diameter hålla öfver 8 tum. z:dra Classen.