Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Kyrkobyggnaderna icke genom marknadshållandet blottställas för faran att antändas och förstöras; och tillstyrker fördenskull Utskottet, att underdånig anhållan mätte hos Kgl. Maj;t göras om utfardande af Nådig befallning till vederbörande i enlighet med hvad nyss framstäldt blifvit; hvilket dock vördsamt underställes Rikets Högloft.
Stockholm den 3 Januari 18ap.
Betänkande i anledning af vackt fråga om förbud mot utgrafning af Myror och Kärr-ängar pä Gottland, Bihang till R. S. Prot. 1828 och 1829 8:dc Sami. ■’* 2: a H-t. 34 Be sv. och Oecon.
Bct.-de. N.-o 18. då tvist derom emellan Delägare uppstår, intilldess att
Egodelningsllätten pröfvat och afgjort både om behofvet och tjenligheten af dylika utgräfningar, och jemväl om den framtida fördel, som deraf kan vara att påräkna.
Hedervärda Bonde-Ståndet har, uti Prolocolls-Utdrag den 4 sisth Dec., till Utskottet remitterat ett Memorial af Riksdagsfullmägtige Pehr Burge och Pehr Mårtensson från Gottland, deruti de, jemte framställning örn skadligheten deraf, att Myror och Kärr-ängar på Gottland utdikas och aflappas förr än undersökt och pröfvadt blifvit: 1:0 huruvida vailensamlingarne äro nödvändige för Hemmannens och Kreaturens behof. 2:0
Om den i Kärren befintliga, botten och jordmon äro tjenliga till en bättre odling. 3:o
Om kostnaden icke öfverstiger den påräknade nyttan, och 4:0
Om icke några der nedanföre belägna vattenverk skadas och måste ödeläggas, tillika anfört, hurusom på ön Gottland, hvilken till större delen består af en Kalkstens-klippa, samt en lösare sandstensart, regn mera sällan och nästan icke förr än vid Olofsmessotidcn faller: att, om det någon gång inträffar, att regn vårtiden erhålles, icke något synnerligt gagn deraf tillskyndas växterna, emedan Kalk-och Sand - Besv. och Oecon.
Bet.‘de. N.o 18. 35 stenen insupa fuktigheten, så alt vattnet endast samlas i dälderna och kärren, der det Sfven före bergningstiden borttorkar, sedan det emedlertid blifvit begagnadt af vattenverken: att jordmonen i den sumpiga marken i allmänhet består af en djup och flygtig dy, hvilken, oaktadt den djupaste dikning, förblifver otjenlig till åker, och icke eller kan förvandlas till äng, annorlunda än genom bränning, deraf matjorden, sedan den i några år burit gräs, alldeles förderfvas och förlorar all vidare växtlighet: att en del vattenverk emedlertid blifvit ödelagda, och att, efter det åtskilliga tvistigheter sig yppat emellan Delegarne i myrorna , angående penninge-förskott och omkostnader till utdikningen, påföljden blifvit, det mindre bemedlade personer bland Allmogen stundom fått afstå deras lotter i Myrorna, emot ett obetydligt vederlag i jord eller penningar, efter mätis^ manna ordom; i anseende till hvilket allt, jemte flera uppräknade olägenheter, Riksdagsfullmägtige alltså anhållit, det en sådan Kongl. Förklaring kunde i underdånighet utverkas, hvarigenom förbjudes utgräfning af Myror och Kärr-ängar på Gottland, då tvist derom emellan Delegare uppstår, intilldess Egodelnings-Rätten pröfvat och afgjort, både om behofvet och tjenligheten af dylika utgräfningar, och jemväl om den framtida fördel, sorn deraf kan vara att påräkna. 36 Besv. och Oecon.
Ut sk. Bet.-de. JY.-o iS.
Utskottet, som icke kan dela Riksdags» Fullmägtige Pehr B ur ges och Pehr Mårtenssons åsigter i fråga om skadlighet af Kärrängars och Mossars eller Myrors ut» dikning, enär erfarenheten visat, alt sådana ofrugthara ställens förvandlande till bördig mark, ofta utgjort föremål icke blott för hvarje kunnig och erfaren jordbrukares enskildta bemödanden, utan ock för Regeringens omsorger för landets uppodlande, saknar således skäl att tillstyrka, det någon Författning, som skulle afse endast ön Gottland, må af Rikets Ständer i underdånighet önskas i afseende på dylika företags inskränkning derstädes; och då Kongl. Maj:t genom Dess, den 20 Januarii 1824» uppå Rikets Ständers egen underdåniga anhållan, utfärdade Nådiga Förordning, angående ändring eller utrifning af vattenverk, som genom uppdämning skada jord eller hindra dess odling, noga bestämt huru dylika frågor i första instancen skola behandlas, finner Utskottet icke eller anledning föreslå, det Egodelnings-Rätt må befatta sig med pröfning af mål, som röra utdikning af Gottlands Kärrängar och Mossar.
Hvad Motionairen i ofvanberörde måtto föreslagit, är alltså af Utskottet afstyrkt.
Sömer, 182g.
Betänkande, rörande
Motion om uppliäfvande eller nedsättning af vitet för försummad anskaffning af kari till Recruteringar.
Hedervärda Bonde-Ståndet har, genom ProtocolIs-Utdrag den .28 sistlidne November, till detta Utskott remitterat Riksdagsmannen Eric Svenssons från Elfsborgs Län Memorial, hvaruti yrkas, att den Lag, som utsätter Tio Riksdalers Banco vite för hvarje Rustningsskyldig jordbrukare, hvilken, vid utsatta recruteringar, icke anskaffat antaglig karl, måtte upphäfvas, eller om något vite dervid anses lämpligt, detsamma då måtte betjMligen nedsättas, hvilken föreslagna förändring i berörde stadgande Anders Danielsson ansåg, åtminstone för fredlig tid, kunna tillåtas; hvaremot åter vice Talmannen Jon Jonsson och Nils Månsson från Malmöhus Län, med flere, trodde den yrkade förändringen höra ega rum utan undantag i afseende på alla Rustnings- och Roterings-skyldige.
Prot. 1828 och 182g. 8:de Sami. 1 3:dje Ht. / n Besv. och Oecon.
Utskottet har tagit detta ärende i behörigt öfvervägande, men sorn Rust- och Rotehållare , genom uraktlåten recrutering, tillskynda sig en obehörig vinst, och det Vöre vådligt, alt antingen upphäfva éller till beloppet nedsätta de vitén, hvarigenom Kongl. Majrts Befallningshafvande hittills tillhållit de Rustnings- och Roterings-skyldige, att deras åliggande i detta afseende fullgöra , linner Utskottet sig icke böra gifva anledning till en så beskaffad, till menliga följder i afseende på Armeens compiettering ledande, åtgärd, och afstyrker fördenskull de ifrågavarande Motionerna ; Hvilket dock Rikets Höglofl.
Stockholm den 7 Januärii 1829.
Betänkande, i anledning- af väckt fråga om den gamla Psalmbokens aflysande från bruk och nyttjande vid offentliga Gudstjensten.
Doctor Tegnér har, uti ett till Högvörd.
Preste-Ståndet ingifvet Besv. och Oecon.
Memorial, som den 10 December sisth år till Utskottet blifvit remitteradt, anfört, att, ehuru Nio år redan förflutit, sedan den nya Psalmboken af Kongl. Maj:t gillades och stadfästades, likväl med tillåtelse för Församlingarne att, efter eget godtfinnande, antaga den, eller bibehålla den gamla, och fastän afsigten med berörde Nådiga tillåtelse utan tvifvel varit den, att undvika de olägenheter och missnöjen, som vanligtvis åtfölja alla hastigare förändringar, samt det varit att förmoda, det nya Psalmbokens onekliga företräde skulle efter hand inses och kännas öfver allt, så att förändringen kunde göra sig sjelf, hvilket ock till en stor del inträffat åtminstone inom Wexiö Stift, der, för det närvarande, endast ett obetydligt antal Församlingar begagna gamla Psalmboken, torde likväl införandet af den nya, just i dessa komma att möta ett långvarigt motstånd, så framt ej något bestämdt stadgande i detta fall utgår från Regeringen.
Allmogens benägenhet för det gamla och traditionella vore bekant , äfven då det nya , som erbjudes , vore ögonskenligen bättre; och på ett och annat ställe torde väl dylika tänkesätt understödjas af Presterskapet.
Bruket af tvänne olika Psalmböcker inom Svenska Kyrkan, fastän till en början och provisionelt tillåtet, vore dock i sig sjelf t oformligt, emedan det 4 Bcn>. och Oecon.
Utsk. Bet.-cle. N.o 20. bryter Gudstjenstens enhet, och medförer dessutom den svårighet för tjenstfolk, som flytta från den ena Församlingen till den andra, att de nödgas anskaffa sig dubbla böcker; hvilket vore förhållandet jemväl, då kyrkor besökas af utsockne åhörare.
Den kostnad, som, genom inköp af nya Psalmboken, skulle tillskyndas en Församling, borde icke komma i synnerlig beräkning, enär de gamla böckerna äro för det mesta utnötte, Och om de åter uppläggas* så kunde de ej säljas till bättre eller ens samma pris, som de nya.
Herr Doctorn och Biskopen bade derföre ansett tiden vara inne, att icke längre dagtinga med fördomen, utan snarare att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om fastställande af en termin, då gamla Psalmboken öfver hela Riket kunde aflysas; hvartill blifvit föreslaget början af nästa kyrkoår, då Nationen haft fulla Tio års besinningstid, och således icke med skäl kunde klaga öfver någon brådstörtad reform.
Den, som icke under den tiden hunnit öfvertyga sig om reformens fördel, borde väl få begagna gamla Psalmboken för enskild uppbyggelse, men vid offentliga Gudstjensten underkasta sig den allmänna förbättrade ordningen.
Uti hvad Herr Biskopen Doctor Thegner sålunda föreslagit, har största delen af Besv. och Oecon.
Bet.;de.
N.o 20■ 5 Hög void.
Preste-Ståndet instämt, med det tillägg af Herr Biskopen ni. m. Doctor af Wingård, det Herr Doctorn och Biskopen så mycket helhe biträdde den ifrågavarande Motionen, som ibland de få Församlingar inom Götheborgs Stift, hvilka ännu icke antagit den nja Psalmboken, en och annan vid de deni gjorda föreställningar bestämdt förklarat, att de ej fogade sig efter allmäningen förr, än Kongl. Maj:t sådant i Nåder befallde.
Men hvad beträffade tiden, syntes den böra föreslås rymligare; ty om Kongl, Maj:t, i händelse Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse sådant önska, skulle Nådigst besluta Befallningens utfärdande, så kunde den icke utgå, än mindre komma till alla vederbörandes kunskap, innan det redan började Kyrkoåret vöre långt lidet; och blefve således rådrummet för korrt, att i ämnet hålla Sockenstämmor och medhinna verkställighets-åtgärder.
Menighetens och i synnerhet de fattiges förseende med nödige exemplar, kunde ej ske fort, minst der afståndet från Stad vore större, och, under hittills varande liknöjdhet, inga förberedande anstalter träffade.
Herr Doctorn och Biskopen har derföre föreslagit, alt tiden för allmänt antagande af nya Psalmboken till kyrkobruk kunde blifva det i83o börjande kyrkoår, och att, på sådant sätt, om icke något annat, Secular-året af vår förnämsta bekännelse - 6 Besv. och Oecon.
Utsk. skrift, firades med en sådan seger öfver fördomen.
Utskottet har tagit detta grannlaga amne i öfvervägande, och ehuru Utskottet medgifver, alt Svenska Församlingarne, under den tid af mera än
Nio år, som förflutit sedan den nja Psalmboken af Kongl. Maj:t gillades och stadfästades, synas haft tillräckligt rådrum att öfvertyga sig om denna boks företräde framför den äldre Psalmboken j anser Utskottet likväl betänkligt, om den förra blefve anbefalld till ovilkorligt antagande uti alla Församlingar i Riket, inom någon af de korrta tider, som Motionairerne föreslagit.
Men, på det den tillbörliga enhet i Gudstjensten, hvilken, i afseende på Kyrkosången, redan så länge, Församlingarne emellan, varit saknad, må omsider varda återförd, tillstyrker Utskottet vördsamligen, alt Rikets Höglofl.
Ständer ville genom underdånig skrifvelse bos Kongl. Maj:t anhålla, att Kongl. Maj:t i Nåder täcktes föreskrifva, att den nya Psalmboken bör i hela Riket ovilkorligen vara till bruk vid allmänna Gudstjensten antagen vid det år i833 börjande Kyrkoåret, hvilket dock Rikets Höglofl.
Ständers eget ompröfvande vördsamligen underställes, jemte flera Ledamöters serskildta yttranden.
Stockholm den 7 Januarii 1829,.
Bet:cle. IV. o 20.
7 Utdrag af Protocollet, hållet i Rikets Högloft Ständers Allmänna Besvärs och Oeconomie-Utskotts Plenum, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, den 7 Januarii 1829. S. D. .Herr Domprosten Lindman anförde:
Jag kan så mycket mindre deltaga uli detta Utskottets Beslut, som jag finner det hvarken förenligt med Kongl.
CirculaireBrefvet af den 29 Januarii 1819, om n)'a Psahnboke.ns införande vid den Allmänna Gudstjensten, ej heller med detta Utskotts, den 8 November 1823 afgifne Betänkande om den nya Evangeliibokern Kongl. Maj:t förklarar i det förra: ”an - gående antagandet och bruket af den nya Psalmboken, bafve AVI för det närvarande icke velat påbjuda något uteslutande bruk deraf, utan boren J derom underrätta vederborande Presterskap, att i de Församlingar, som icke sjelfve förena sigom formligt antagande af denna nya Psalmbok , kommer den äldre, att äfven hädanefter nyttjas, dock så, att vid Gudstjensten helst de Psalmer väljas, som stå i bägge Psalmböckerne, och böra igenfinnas i den nya , medelst ett bifogadt Paralel-Begister.”
Med hänseende til] ofvannämnde Höga Stadganden erinrade sig Utskottet : 8 Bil. t. Besv. och Oecon.
Utsk. Bct.ch.
N.o ao det genom Öfverhetens visa försorg är så föranstaltad t, som vid åtgärder af detta slag finnes vara högst vi g tigt , att ingen öfver talas eller förbiudes, än mindre tvingas emot sin vilja till deras vidtagande, så länge vanan och tillgifvenhet dertill föranleda, helst, enligt hvad Utskottet tilläggers det nja och förbättrade verkar småningom, men siikert, och dess framgång blifver förnämsta profvet på dess behof och duglighet.” Uppriktigt erkänner jag vår nja Psalmboks utmärkta värde.
Jag vördar dem, som Svenska Församlingen, näst Honom, som all kraft gifver, häfver att tacka för denna herrliga andaktsbok.
För mig arden ej en konst-product af nutidens snillen, men en djrbar skatt, der den fromma visheten samlat och ordnat den Högre Andens och det troende hjertats skönaste sånger från nittonde århundradet, från alla århundraden | och dess högsta värde ligger deruti, att samma anda der uppenbaras, som gjorde den gamla Psalmboken så länge och så allmänt njttig; tj visst är, som oftanämnde Utskott jtlrar sig, att blott lärans omklädnad skiftar, det väscndtliga, sjelfva läran, blifver evigt och oföränderligt.
Äfven jag, jag döljer det icke, känner mig, med mer än' ett band, fästad Bil. t. Besv. och Oecon.
Utsk. vid det gamla och traditionella, jag hemhär min odelade hyllning åt det äldsta af allt gammalt, jag skattar högt den dyrbara tradition, som, från man till man, förkunnar huru detta Ord, som var från Begynnelsen, genom egen kraft framgått och framgår; och det, oaktadt mer än månge bevisat det nyas stora och handgripliga företräde och dels uppgifvit, dels användt kraftiga medel att drifva det igenom.
Men jag dagtingar aldrig med den fördomen, som viii kalla andagtens fromma utgjutelser inför den conventionela smakens Domstol, och genom tvångslagar ålägger den mindre bildade, den svage, den fördomsfulle att lemna den bok, som talar, om ej till hans förstånd, åtminstone om hans minneli, och antaga en ny, som, utan alla sådana mindre väl beräknade åtgärder, sjelfmant blifver hans, då den börjar tala till hans hjerta, sjelfmant blifver allas, då dess verkningar till tro och hopp och Christel ig fördragsamhet blifva allt mer och mer synbare.
Uti detta yttrande förenade sig Herr Grefve Oxenstjerna, Eric Johan Gabriel > Herr Prosten ForslindHerr Prosten Dedekind Anders Håkansson från Elfsborgs Län, Pehr Pehrsson från Calmare-Läa samt Olof Carlsson från ÖstergölhlandsLän.
Ex Protocollo Carl Cahr.
Grip. io Bil. t. Besv. och Oecon.
Utdrag af Protocollet hållet i Rikets Höglofl.
Ständers Allmänna Besvärs och Oeconomie-UtskottsPlenum, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, den 7 Januarii 1829. S. D. Herr Leffler anförde:
Jag har, enligt, min öfvertygelse, icke kunnat förena mig med Höglofl.
Utskottets Pluralitet, uti frågan om prasscriptionstidens utsättande för den nya Psalmbokens antagande.
Deremot har jag uti Afdelningen varit utaf den derstädes rådande meningen, att, om sådan tid borde utsättas, vore det den mest lämpliga, när nya Evangeliiboken efter Rikets Ständers tillstyrkande blefve utaf Kongl Maj:t anbefalld till allmänt bruk och antagande inom Rikets alla Församlingar.
Det är en möjlighet, att, innan dess, större delen af de Församlingar, sorn ännu vidhålla bruket utaf den gamla, antagit den nya Psalmboken.
I den händelsen undvek man att mot dem gå befallande lill väga, hvilket utan tvifvel i intet fall är obehagligare och mera stridande mot det egentliga ändamålet, än uti Religions saker.
Då den nya Evangeliiboken deremot, förr eller sednare, till allmänt bruk varder antagen, kan det icke längre bestå med god Bil. t. Besv. o. Oecon.
IV.-o 20. 11 ordning, alt derjemte tvänne olika Psalmböcker begagnas inom Församlingarne.
Della vore äfven uti oeconomikst afseende origtigt, emedan det skulle medföra större kostnad vid de tvänne olika böckernas uppläggande tillsammans med Evangeliiboken.
Rätta tiden för nya Psalmbokens slutliga och ovilkorliga antagande synes således, som sagdt, vara den, då nya Evangeliiboken antages, och det tvång, som dervid då möjligen behöfde användas, kunde anses af behofvet päkalladt, hvilket icke nu är fallet.
Det förhållande, som hittills egt rum, i anseende till nya Psalmbokens antagande, har uppkommit genom Kongl.
Maj:ts visa och Nådiga förordnande och tillåtelse, som, enligt Sitt landsfaderliga hjerta, hellre önskat, att öfvertygelse!! bestämde antagandet af oftanämnde nya Psalmbok, än någon från Kongl. Maj:t utgående ovilkorlig befallning derom.
Jag kan för min del icke inse något påkallande behof, som bör förmå Rikets Höglofl.
Ständer, alt vidtaga den åtgärd, Höglofl.
Utskottets Pluralitet föreslagit.
Ännu länge kommer det att finnas Psalmböcker af gamla slaget för dem, som samma begagna, utan att behofvet påkallar uy 12 Besv. o.
Utsk. upplaga deraf, och jag anser det fördelagtigt, att dessa många i Bokhandeln varande böcker på ett sådant sått ga ut, till mindre skada för deras förläggare, och vanhelgd för böckerna, som annars blott blelye maculatur.
Deremot vågar jag tro, alt Rikets Höglofi.
Ständer lära finna det obehagligt att, utan verkligt behof deraf, förorsaka oro och bekymmer inom en hop Församlingar, sorn ännu, enligt deras öfvertygelse, vidhålla bruket af gamla Psalmboken, då de få veta, att de, inom viss förelagd tid, skola lemna den.
Ex Protocollo Carl Gabr.
Grip. N:o 21.
Betänkande, rörande Motioner, dels om tillstånd att få anställa marknader, som förut icke egt rum, Besv. och Oecon.
Betula.
N.-o 21. r3 dels att
Fri-marknader mätte till enskilda marknader förvandlas.
Vällofliga Borgare-Ståndet har till detta Utskott remitterat följande 3:ne Memorial, nemligen: 1:0 Af Herr Alund, som anhåller om Ståndets medverkan lill beredande af rättighet för Lindesbergs stad och kringliggande Bergslager, att årligen i April månad, korrt före marknadstiden i Örebro, få hålla en kreaturs-marknad, å hvilken inga andra än Lindesbergs stads Borgare borde tillåtas sälja handels- eller handtverkerivaror, 2:0 Af Herr Mattsson, som förmäler, huruledes marknaden i Hofva by blifvit, för bättre utrymmes skull, ditflyttad från Mariestad, hvars Borgerskap tillförene egde uteslutande rättighet att å Hofva-marknaden afyttra sina varor och tillverkningar, hvaraf fördelen nu mera för dessa Borgare försvunnit, sedan marknaden blifvit en Frimarknad, som äfven af andra städers Borgerskap och Handlande får besökas; yrkande Motionairen, att Mariestads Borgare måtte åter tillerkännas den af dem aldrig eftergifne rättigheten, att ensamme få idka handeln vid ifrågavarande marknad. i4 Besv. och Oecon.
TJtsk. 3:o Åf samme Molionair, med hemställan om rättighet för staden
Hjo, att dess Borgerskap måtte tillåtas, utom de redan bestämde marknader, i Maji, September och November månader, få hålla en fjerde marknad i Februarii hvarje år.
De sålunda gjorde Motionerne innefatta 2:ne frågor, nemligen:
Först om marknadernes i Lindesbergs stad och Hofva by bestämmande till enskilda, i stället för Fri-marknader; och För det andra om tillstånd för nya marknaders utsättande i så väl Städerne Lindesberg, som Hjo.
Beträffande förra frågan, anser Utskottet sig så mycket mindre böra, genom de i detta hänseende väckta Motioners understödjande, gifva anledning till de yrkade monopolierne, som redan vid utfärdandet af Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den 11 Junii 1788, hvarigenom alla andra än Frimarknader förbjudas, fästats Nådigt afseende å obilligheten, äfvensom öfriga olägenheter, hvilka åtföljt de derförinnan existerande enskilda marknader.
Hvad åter angår den åstundade tillåtelsen för nya marknaders hållande i Städerne Lindesberg och Hjo, finner Utskot - Besv. och Oecon.
N;0 21j 22. i5
Let intet hinder möta för vederbörande, att hos Commerce-Collegium antingen directe eller genom Lähs-Styrelsen anmäla deras önskan och anhållan, och hvarföre någon åtgärd, å Rikets Ständers sida, i denna del icke lärer vara nödig.
Varande således dessa Motioner, i frågan om enskilde marknader i Lindesberg och Hofva afstyrkte; samt frågan rörande nya marknader i Lindesberg och Hjo ansedd böra lemnäs utan åtgärd.
Hvilket Rikets Höglofliga Ständers egen pröfning vördsamt underställes.
Stockholm den 17 Januarii 1829.
N.-O 22.
Betänkande, i anledning af väckt fråsta om inrättande af en Fiscalstjenst i Consistoriimål.
Genom Prolocolls-Uldrag har Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottet erhållit Remiss af Riksdagsfullmägtigen från Jönköpings Län Peter Peterssons Motion, om inrättandet af en Fiscals-tjenst för Con - i6 Besv. och Oecon.
Bct;de.
N.o 22. sistorii-mälj dels för att biträda Consistorierne i tillsyn för ordning och skick och anmärka det felaktiga, dels att, såsom orden lyda, vara en städjeklippa i de mål, der Consistorium godtyckligt handlade , och förhjelpa den lidande till tätt!'
I Motionairens tanka, och efter dess ord, ”skulle härigenom mycket ondt afvändas i sitt första frö/’
Denna motion öfverlemnade lian till behjertande ål dem, hvilka nitälska så väl för lydnad som ordning, och upphäfvandet af allt godtyckligt behandlingssätt.
Utskottet, som tagit detta i betänkande* får häröfver lemna följande upplysningar : Beträdes någon, eho han vara må, med brott, som är föremål för pröfning efter allmän Lag, så"är Rättegångs-ordningen i det fallet gifven, äfvensom Åklagare, enligt Kongl. Brefven den 12 Dec. 1741 och den 18 Dec. 1746 m. fl.
För visst fall gäller Kongl. Förordningen om Rättegång i Dom-Capitlen af denj 11 Februarii 1687, § 20.
Hvad angår i Församlingarne förelupna oordentligheter, så vidt de icke kunna blifva föremål för verldsliga
Domstolars pröfning.* gäller till efterlefnad hvad stadgadt är om Pastorers och Sexmans - Desv. och Oecon.
Itsik. mäns skyldigheter, äfvensom Kongl.
Förordningarne om Socknestämmor och KyrkoRåd senast af den 26 Februarii 1817.
Ingen tvifvel är, alt ju ordning och skick härigenom befordras, utan att onödigt tillskapa en kringresande tjensteman.
Den christliga ordningen, hittills lagligen vårdad af Pastor och Socknens äldsta, skulle derigenom snarare störas än befrämjas.
Hvad Presterskapet angår samt dess förhållande i lära, lefverne och hörsamhet för Embetspligter, finnas föreskrifter för ändamålet tillräckliga uti Kongl. Kyrko-Ordningen och andra utkomna Kongl. Författningar.
För förvaltningen af Kyrkans och Församlingens medel skall, uti WallborgMesso
Sockenstämma, årligen visas redo af vederbörande.
Contracts-Prosten håller derefter årliga visitationer och efterser Kyrkolmshållningen.
Vid allmänna visitationer är han skyldig att efterfråga Församlingens Presterskaps uppförande.
Finnes då något klander, anmäles och upptages det till Protocollet, som insändes till Consistorium, granskas derstädes, då det origtiga beifras för rättelse och den anmälde felaktige tilltalas.
Samma utväg att få brister i Församlingarnes vård, eller fel hos dess Presterskap, i behörig ordning hos Consistorium Bihang till B. S.
Prot. 1828 och 1829 8\de Sami. % 3:dje Ku }8 Eesv. och Oreon.
Utsh. anmälda, är för hvarje Församlings Ledamot när som helst deremellan öppen, hvarefter målets handläggning och bedömmande osvikligen följer.
Uti Contracts-Prostens Församling hålles sådan visitation af någon ibland dess Contractister.
Biskoparne hålla äfven, så mycket de medhinna, visitationer.
För uppbörd af medel, som ingå till Consistorium, göres arne gånger årligen, i Januarii och Maji, redo.
Ingalunda påkallad af behofvet, utan mindre väl betänkt, är den grund för andra momentet af Motionen, det en sådan Fiscal vore wen stödjeklippa i de mål, der Consistorium godtyckligt handlade.”
Motionens obehörighet i denna punkt synes tydligt deraf, att Biskop och Assessores Consistorii vid tillträdet af sina embeten aflägga Domare-ed, att Consistorierne blott dömma i första instancen, att för Styrelsen finnes Kyrkolag och andra laga Stadgar, hvadan Consistoriales lätt fredas ifrån tankan på målens godtyckliga behandling.
Domboken öfver alla förekomna mål insändes ock årligen till Kongl. Hof-Ilätten, och får vid ansvar icke fördröjas.