Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
ack! låt oss resa härifrån -- tar upp en kommunikationsMalmö klockan sex och trettio; Hamburg åtta och med nästa tåg! -- vi äro i
fyrtio i morgon tidigt; Frankfurt-Basel en dag, och dar.
Tre dar!
i Como genom Gotthardsbanan om, låt mig se, tre
mig mod -- Säg att du älskar mig!
Kom och omfamna mig!
Allt det der är bra!
Men Jean -- du skall ge
Jag vill -- men jag törs inte!
Inte här i huset
Jag älskar er -- utan tvifvel -- kan ni tvifla på det?
FRÖKEN blygt, sant qvinligt.
mer! -- Säg du!
Ni! -- Säg du!
Mellan oss fins inga skrankor
ännu, så länge vi vistas i detta hus -- det fins det
Jag kan inte! -- Det fins skrankor mellan oss
JEAN. plågad.
förflutna, det fins grefven -- och jag har aldrig träffat någon person, som jag har sådan respekt för -- jag behöfver bara se hans handskar ligga på en stol, så känner jag mig liten -- jag behöfver bara höra
klockan deroppe, så far jag ihop som en skygg häst -- och när jag nu ser hans stöflar stå der så raka stöflama.
Vidskepelse,
och kavata, så drar det i ryggen på mig! sparkar till oss från barndomen -- men som man kan glömma lika lätt.
Kom till ett annat land bara, der det är republik, och man står på näsan för min portiers inte!
Jag ar inte född till att stå på näsan, för det fördomar, som man har lärt
livré -- på näsan ska man stå, se! men jag ska det fins stoff i mig, det fins karakter, och bara jag får tjent i dag, men nästa år är jag proprietär, om tio
fatt i första grenen ska ni se mig klättra!
Jag är beår är jag rentier, och sedan reser jag till Rumänien, låter dekorera mig, och kan -- märk väl jag säger kan -- sluta som grefve!
Vackert, vackert!
så blir ni grefvinna likafullt!
Min grefvinna!
Ah, i Rumänien köper man sig grefvetiteln, och
kastar bakom mig! -- Säg att du älskar mig, eljes -- ja, hvad är jag eljes?
Hvad bryr jag mig om allt det der, som jag nu
inte här!
Och framför allt, inga känslor, om icke allt skall vara förloradt!
Vi måste ta saken kallt, som kloka menskor. tar upp en cigarr, snoppar och tänder den. vi, som om ingenting skulle ha inträffat.
FRÖKEN förtviflad.
Jag skall säga det, tusen gånger -- sedan!
Sitt nu ner der! så sätter jag mig här, och så språka
O, min Gud!
Har ni då inga känslor!
Det fins ingen menniska så känslofull som JEAN.
jag; men jag kan lägga band på mig.
Nyss kunde ni kyssa min sko -- och nu!
JEAN hårdt.
Ja, det var då!
Nu ha vi annat att tänka på.
Tala inte hårdt till mig!
inte fler!
Grefven kan vara här när som helst och innan dess måste våra öden vara afgjorda.
Nej, men klokt!
En dårskap är begången, begå
synes er om mina planer för framtiden?
Gillar ni dem?
De synas mig rätt antagliga, men blott en FRÖKEN.
fråga: till ett så stort företag fordras stort kapital; har ni det?
JEAN tuggar cigarren.
oerhörda erfarenhet, min språkkännedom!
Det är kapital som duger, vill jag tro!
Helt visst!
Jag har mina fackkunskaper, min
biljett.
Men för det kan ni inte ens köpa en jernvägs-
söker en förlagsman, som kan försträcka fonderna!
Det är visserligen sant; men det är derför jag
Hvar finner ni den i hast?
Den skall ni finna, om ni vill bli min kompanjon!
Det kan jag inte, och jag eger intet sjelf.
Paus. FRÖKEN.
Då förfaller hela saken...
Och...
Det blir som det är!
Tror ni att jag vill låta folket peka fingret åt mig;
Tror ni jag stannar under detta tak som er frilla?
tänker ni att jag kan se min far i ansigtet efter detta?
För mig bort härifrån, från förnedringen och vanäran! -- O, hvad har jag gjort, min Gud, min Gud! gråter.
har gjort?
Detsamma som mången före er!
Se så, börjar det nu på den låten! -- Hvad ni
FRÖKEN skriker i krampanfall.
Och nu föraktar ni mig! -- Jag faller, jag faller!
Fall ner till mig, så skall jag lyfta er sedan!
Hvilken förfärlig makt drog mig till er?
Den FRÖKEN.
svages till den starke?
Den fallandes till den stigandes!
Eller var det kärlek?
Kärlek detta?
med förr?
Jo, det vill jag lofva; tror ni inte jag varit
Hvilket språk ni talar, och hvilka tankar ni tänker!
nervös och spela inte fin, för nu äro vi lika goda bjuda dig på ett glas extra! öppnar lordslådan och tar begagnade glas.
Så har jag lärt, och sådan är jag!
Var nu inte
kålsupare! -- Se så, min flicka lilla, kom så ska jag fram vinbuteljen ; fyller två
Hvar har ni fått det der vinet ifrån?
Från källarn!
Min fars bourgogne!
Duger det inte åt mågen?
Och jag dricker öl! Jag!
Det visar bara att ni har sämre smak än jag.
Tjuf!
Tänker ni sqvallra?
varit rusig, har jag gått i drömmen denna natt?
Midsommarnatten!
De oskyldiga lekarnes fest... JEAN.
Åh, åh!
Medbrottsling till en hustjuf!
Har jag
Oskyldiga, hm!
Fins det någon menniska på jorden i denna stund FRÖKEN går fram och åter.
som är så olycklig som jag!
Tänk på Kristin derinne!
Tror ni inte att hon också har känslor!
Efter en sådan eröfring!
Nej, dräng är dräng...
Jag trodde det nyss, men jag tror det inte mer!
Och hora är hora!
FRÖKEN på knä med knäppta händer.
O, Gud i himmelen, gör slut på mitt eländiga
lif!
Tag mig bort från denna smuts som jag sjunker i!
När jag låg i löksängen och såg er i rosengården, så... jag ska säga det nu... hade jag samma fula tankar som alla pojkar.
Jag kan inte neka att det gör mig ondt om er!
Och ni som ville dö för mig!
I hafrelårn?
Lögn således!
Närapå!
Historien har jag visst läst i en tidning JEAN börjar bli sömnig.
om en sotare, som lade sig i en vedlår med syrener,
derför att han blef stämd för barnuppfostringshjelp... FRÖKEN.
Jaså, ni är sådan....
på grannlåter man fångar fruntimmer!
Usling!
Hvad skulle jag hitta på; det ska ju alltid vara
Och nu har ni sett höken på ryggen... JEAN. FRÖKEN.
Inte precis på ryggen...
Och jag skulle bli första grenen...
Men grenen var rutten...
Jag skulle bli skylten på hotellet...
Och jag hotellet...
Sitta innanför er disk, locka era kunder, förFRÖKEN.
falska era räkningar...
Det skulle jag sjelf... FRÖKEN.
Att en menniskosjäl kan vara så djupt smutsig!
Tvätta'n då!
Lakej, domestik, stig upp när jag talar!
Domestik-frilla, lakej-slinka, håll mun och gå ut JEAN.
härifrån.
Skall du komma och förehålla mig att jag är rå?
Så rått som du uppfört dig i afton har aldrig någon af mina vederlikar uppfört sig.
Tror du att någon piga antastar manfolk som du? har du sett
någon flicka af min klass bjuda ut sig på det sättet?
Sådant har jag bara sett bland djur och fallna qvinnor!
FRÖKEN krossad.
förtjenat bättre.
Jag är en usling; men hjelp mig!
Det är rätt; slå mig; trampa mig; jag har icke
Hjelp mig ut ur detta, om det fins någon möjlighet!
JEAN blidare.
andel i hedern att ha förfört; nien tror ni. att en
Jag vill inte skämma ut mig med att afstå min
person i min ställning skulle ha vågat att kasta ögonen upp till er, om ni ej sjelf skickat inbjudningen!
Jag sitter ännu förvånad...
Och stolt...
Ehuru jag må bekänna att segern JEAN.
var mig för lätt för att egentligen kunna ge något rus.
Slå mig mera!
JEAN reser sig.
slår icke en afväpnad och allra minst ett fruntimmer.
Jag kan inte neka till att det å ena sidan
Förlåt mig i stället för hvad jag sagt!
gläder mig ha fått se att det bara var kattgull som bländat oss dernere, att ha fått se att höken bara var grå på ryggen också, att det var puder på den
fina kinden, och att det kunde vara svarta kanter på de slipade naglarne, att näsduken var smutsig fastän den luktade parfym...! men det pinar mig å andra sidan, att ha sett att det jag sjelf sträfvade till, icke var något högre, solidare; det pinar mig att se er sjunken så djupt, att ni är långt under er kokerska; det der af regnet och förvandlas i smuts.
det pinar mig som att se höstblommorna piskas sön-
Ni talar som ni redan stode öfver mig!
Det gör jag också:
Ser ni jag skulle kunna förJEAN.
vandla er till grefvinna, men ni kan aldrig göra mig till grefve.
drig ni bli!
Men jag är född af en grefve, och det kan al-
-- om...
Det är sant: men jag skulle kunna föda grefvar
Men ni är en tjuf;. det är inte jag.
Tjuf är icke det värsta!
Det fins sämre sort!
Och för öfrigt: när jag tjenar i ett hus, anser jag
mig på visst sätt som medlem af familjen, som barn i huset, och man räknar icke det för stöld att barupp igen.
Fröken Julie,
nen snatta ett bär af fulla buskar!
Hans passion vaknar deles för god åt en sådan som mig!
Ni har varit rof för en berusning, och ni vill dölja felet genom att inbilla er att ni älskar mig!
Det gör ni inte, om inte möjligen mitt yttre lockar er -- och då är er kärlek inte bättre än min -- men jag kan aldrig nöja mig med att vara blotta djuret åt er, och er kärlek kan jag aldrig väcka.
ni är en herrlig qvinna, all-
skulle kunna älska er, ja, utan tvifvel:
Ni är skön, ni är fin, nalkas henne och fattar hennes hand bildad, älskvärd troligen aldrig. lägger armen om hennes lif.
Ni är när ni vill, och den mans låga ni har väckt slocknar som glödgadt vin med starka kryddor, och en kyss af er... han söker fora henne ut; men hon sliter sig sakta lös.
Ni vill säga att det kan gå för sig! -- Att jag
Lemna mig! -- Inte på det sättet vinner ni mig!
och vackra ord; inte omtanke om framtiden, räddning ur förnedring!
-- Inte på det sättet!
Inte smekningar
afskyr er som jag afskyr råttor, men jag kan inte fly er!
Jag vet inte?
-- Inte alls! -- Jag
Fly med mig!
FRÖKEN rätar på sig.
mig ett glas vin!
Jean slår i vin.
Ja vi ska fly! -- Men jag är så trött!
oss. dricker ett glas; räcker fram glaset efter mer.
Men vi ska tala först; vi ha ännu lite tid på
FRÖKEN ser på sitt ur.
Drick inte så omåttligt, ni blir rusig!
Hvad det skulle göra?
Det ar simpelt att berusa JEAN.
sig! -- Hvad ville ni säga mig nu?
jag skall tala, för det är bara ni som talat hittills.
Vi ska fly!
Men vi ska tala först, det vill säga,
Ni har berättat ert lif, nu vill jag berätta mitt, så gen tillsammans.
känna vi hvarandra i botten, innan vi börja vandrin-
ångrar er efteråt, då ni gifvit ert lifs hemligheter till pris!
Ett ögonblick!
Tänk efter, om ni inte
Är ni inte min vän?
Jo ibland!
Men lita inte på mig.
heter känner eljes hvar man.
-- Ser ni, min mor var af ofrälse härkomst, något mycket enkelt.
Hon var uppfostrad i sin tids läror om jemlikhet, qvinnans frihet och allt det der; och hon hade en afgjord henne, svarade hon att hon aldrig ville bli hans
Ni säger så bara; -- och för öfrigt: mina hemlig-
ovilja för äktenskapet.
När derför min far friade till hustru, men... så blef hon det ändå.
Jag kom till
verlden -- mot min mors önskan efter hvad jag kunnat förstå.
Nu skulle jag af min mor uppfostras till ett naturbarn och till på köpet få lära allt hvad en qvinnan var lika god som mannen.
Jag fick gå i
gosse får lära, att jag skulle bli ett exempel på huru gosskläder, lära mig sköta hästar, men icke gå i lagårn; jag måste rykta och sela på och gå på jagt, ja till och med försöka lära jordbruk!
Och på gården
sattes männen till qvinnosysslor, och qvinnor till manssysslor -- med den påföljd, att egendomen höll på att gå under, och vi blefvo till åtlöje på trakten.
Slutligen måtte min far ha vaknat ur förtrollningen önskan.
Min mor blef sjuk -- hvilken sjukdom det sig på vinden och i trädgården, och kunde bli ute
och han gjorde revolt, så att allt ändrades efter hans var vet jag inte -- men hon hade ofta kramp, gömde hela natten.
Så inträffade den stora eldsvådan som
ni hört omtalas.
Huset, stallet och ladugården brunno af, och det under omständigheter som läto misstänka mordbrand, ty olyckan inträffade dagen efter assuransqvartalets utgång, och premierna som insändts af min far blefvo genom budets slarf fördröjda, så att de ej hunno fram i rättan tid.
Hon fyller glaset och dricker.
Drick inte mer!
och måste sofva i vagnarna.
Min far visste icke hvar han skulle få pengar till husens uppbyggande.
Då inger mor honom det rådet att söka låna af en ungFar lånar, men får icke betala någon ränta, hvilket dricker igen.
Åh hvad gör det! -- Vi stodo på bar backe
domsvän till henne, en tegelfabrikant här i närheten. förvånade honom.
Och så blef gården uppbyggd! -- ni hvem som brännt af gården?
Er fru mor!
Vet ni hvem tegelfabrikanten var?
Er mors älskare?
Vet ni hvems pengarna voro?
Tyst lite -- nej det vet jag inte?
Det var min mors! FRÖKEN.
Grefvens alltså, om det icke var paktum?
förmögenhet, som hon icke ville ha under min fars förvaltning, och derför satte hon in dem hos -- vännen.
Det fans intet paktum! -- Min mor hade.
Som knep dem!
kommer till min fars kännedom; han kan inte göra process, inte betala sin hustrus älskare, inte bevisa att det är hustruns pengar! -- Det var min mors
Alldeles riktigt!
Han behöll dem! -- Detta allt
hämd för att han tog väldet i huset.
-- Den gången höll han på att skjuta sig! -- det gick rykten att han gjort det och misslyckats!
Men han lefver opp, och min mor får umgälla sina handlingar!
Det var fem år för mig, må ni tro!
Jag sympatiserade med
min far, men jag tog dock parti för min mor, eme-
dan jag icke kände omständigheterna.
Af henne hade manfolk efter hvad ni hört -- och jag svor henne, att aldrig bli en mans slafvinna.
jag lärt misstro och hat mot mannen -- ty hon hatade
Och så förlofvade ni er med kronofogden!
Just derför, att han skulle bli min slaf.
JEAN. FRÖKEN.
Och det ville han inte?
på honom!
Han ville nog, men han fick inte!
Jag ledsnade
Jag såg det -- på stallgårn?
Hvad såg ni?
Det jag såg -- hur han slog opp förlofningen,
han sagt att det var han, den uslingen?
Det var jag som slog upp!
fröken?
Det var nog ingen usling!
Ni hatar manfolk,
heten kommer, åh fy!
Ja! -- För det mesta!
Men ibland -- när svag-
Ni hatar mig också?
Gränslöst!
Jag skulle vilja låta döda er som ett FRÖKEN.
djur...
Inte så?
Som man skyndar sig att skjuta en galen hund.
Just så!
Men nu fins ingen ting att skjuta med -- och JEAN.
inte någon hund!
Hvad ska vi då göra?
Resa!
För att pina ihjel hvarandra?
Nej -- för att njuta, två dar; åtta dar, så länge FRÖKEN.
man kan njuta, och så -- dö. JEAN.
upp hotell!
Dö?
Då tycker jag det är bättre sätta
FRÖKEN utan att höra Jean.
träden grönska om julen och orangerna glöda.
-- vid Comosjön, der solen alltid skiner, der lager-
ger der annat än i kryddbodarna;. men det är en
Comosjön är en regnhåla, och jag såg inga oran-
god främlingsort, för det fins mycket villor som uthyras åt älskande par, och det är en mycket tacksam industri -- vet ni hvarför --?
Jo de göra veckor!
hyreskontraktet på halfår -- och så resa de efter tre
FRÖKEN naivt.
Hvarför efter tre veckor?
likafullt!
Och så hyr man ut igen.
Och så går det den inte varar så länge!
De bli osams förstås! men hyran ska betalas
undan för undan, för kärleken räcker till -- fastän
Ni vill inte dö med mig?
Jag vill inte dö alls!
Emedan jag både tycker JEAN.
om att lefva och derför att jag anser sjelfmord vara ett brott emot försynen, som har gett oss lifvet.
Ni tror på, Gud, ni?
annan söndag. -- Uppriktigt taladt, nu är jag trött på det här, och nu går jag och lägger mig.
Ja visst gör jag det!
Och jag går i kyrkan hvar-
Vet ni hvad en man är skyldig en qvinna som han skämt?
Jaså, och ni tror att jag låter mig nöja med
JEAN tar opp portemonnän och kastar ett silfvermynt på bordet.
Jag vill inte vara skyldig något!
FRÖKEN utan att låtsas märka skymfen.
Vet ni hvad lagen stadgar...
Tyvärr stadgar inte lagen något straff för qvinna JEAN.
som förför man!
FRÖKEN som förut.
oss och skiljas?
Ser ni någon annan utväg än att vi resa, viga
Och om jag vägrar att ingå mésalliancen?
Mésalliancen... JEAN.
jag har ingen mordbrännerska i min slägt!
Kan ni veta det?
Ja min!
Ser ni: jag har finare anor än ni, för
stamtaflor -- annat än i polisen!
Men er stamtafla har jag läst om i en bok på salongsbordet.
Vet ni hvem er stamfar var?
Det var en mjölnare, hos hvars hustru kungen fick sofva en natt under danska kriget.
Såna anor har inte jag!
Jag har inte alls några anor, men jag kan bli en ana sjelf!
Ni kan inte veta motsatsen, för vi hålla inga
en ovärdig, för att jag gifvit min familjs ära...
Det har jag för att jag öppnat mitt hjerta för
dricka, för då pratar man!
Och man ska inte prata!
Vanära! -- Ja ser ni, jag sa det!
Man ska inte
mig! -- Och om ni åtminstone älskade mig!
O, hvad jag ångrar mig! -- Hvad jag ångrar
gråta, ska jag hoppa öfver ridspö, ska jag kyssa er, narra er till Comosjön på tre veckor, och så... hvad ska jag? hvad vill ni? detta börjar bli pinsamt! affärer!
Jag ser att ni är olycklig, jag vet att ni lider, men jag kan icke förstå er.
Inte ha vi såna der choser för oss; inte ha vi något hat emellan oss!
Vi älska som lek, när arbetet ger oss tid; men vi ha inte tid hela dan och hela natten
För sista gången -- hvad menar ni?
Ska jag
Men så är det att gå och sticka näsan i fruntimmers-
som ni!
Jag anser er vara sjuk; ni är bestämdt sjuk.
Ni skall vara god emot mig, och nu talar ni FRÖKEN.
som en menniska.
och ni tillåter inte att jag torkar af mig -- på er!
Ja, men var menniska sjelf!
Ni spottar på mig
göra -- hvart jag ska ta vägen?
Hjelp mig, hjelp mig; säg bara hvad jag skall
I Jesu namn, om jag visste det sjelf!
kan det då inte finnas någon räddning!
Jag har varit rasande, jag har varit galen, men
Stanna och var lugn!
Ingen vet något.
Folket vet det och Kristin vet det!
got dylikt!
Det veta de icke, och de kunna aldrig tro nå-
Men, -- det kan ske en gång till!
FRÖKEN dröjande.
Och följderna?
Följderna! -- Hvar har jag haft mitt hufvud JEAN skrämd.
att jag inte tänkt på det?
Ja, då fins bara ett --
härifrån!
Jag följer er ej, ty då är allt förloradt, utan ni måste resa ensam -- ut -- hvart som helst!
-- Det kan jag inte!
Stannar ni, så vet vi hur det kommer att gå!
Ni måste!
Och det innan grefven är tillbaka!
man en gång felat, så vill man fortsätta, efter som djerfvare och -- till sist står man der uppdagad!
skadan redan är skedd...
Så blir man djerfvare och Alltså res!
Skrif sedan till grefven och bekänn allt, Jag tror aldrig heller han är angelägen få veta det!
Jag skall resa, om ni följer med!
utom att det var jag!
Och det kan han ju inte gissa!
rymma med sin betjent!
Det stode i tidningarna i öfvermorgon och det öfverlefde aldrig grefven!
Är ni rasande, menniska?
Fröken Julie skulle
Jag är så trött, så gränslöst trött -- Befall mig!
Sätt mig i rörelse, för jag kan inte tänka mer, inte handla mer...!
Jag kan inte resa!
Jag kan inte stanna!
ni opp er och sätter näsan i vädret som om ni skulle vara skapelsens herrar!
Nå: jag skall befalla er!
Gå opp och kläd er; förse er med respengar och kom så ner!
Ser ni nu sådant kräk ni är!
Hvarför borstar
FRÖKEN halfhögt.
Följ med opp!
På ert rum?
-- Nu är ni galen igen! -- Tvekar Nej!
Gå! genast!
Tar hennes hand och FRÖKEN i det hon går.
ett ögonblick. -- leder henne ut.
Tala då vänligt till mig, Jean!
En befallning låter alltid ovänlig; känn på! JEAN.
känn på!
JEAN ensam; drar en suck af lättnad; sätter sig vid bordet; tar fram annotationsbok och penna; räknar högt då och då; stumt minspel, tills Kristin i handen.
KRISTIN. kommer in kyrkklädd, med en nattkappa och en hvit halsduk
er till för slag?
Herre Jesus, hvad här ser ut!
Hvad har ni tagit
sofvit så hårdt, att du inte hört något?
Ah, det är fröken som dragit in folket.
Har du
Jag har sofvit som en stock!
Och körkklädd redan?
skrift i dag!
Han har ju lofvat att följa med mig till
skruden!
Så kom då!
Sätter sig; Kristln börjar klä på honom nattkappan och hvita halsduken.
Paus. JEAN sömnigt.
Ja, det var ju så sant det! -- Och der har du
Hvad är det för evangelium i dag?
kan jag tänka!
Det är väl om Johannes Döparen halshugges,
stryper mig! -- Åh, jag är så sömnig, så sömnig!
Ja, hvad har han gjort oppe hela natten; han KRISTIN.
Det blir nog fasligt långt det der! -- Aj, du
är ju alldeles grön i ansigtet?
Jag har suttit här och pratat med fröken Julie.
niskan!
Den vet då inte hvad som passar sig, den men-
Hör du Kristin, du!
-- Hon!
Det är underligt i alla fall när man tänker efter.
Hvad är det som är så underligt?
Alltihop!
KRISTIN ser på glasen som stå
Har ni druckit också tillsammans?
halftömda på bordet.
Fy! -- Se mig i ögonen!
JEAN efter betänkande.
Det hade jag ändå aldrig kunnat tro!
Nej, KRISTIN.
fy!
Du är väl inte svartsjuk på henne?
eller Sofi; då hade jag rifvit ut ögonen på dig! -- Ja, det är så nu en gång; hvarför det vet jag inte. -- Nej, det var otäckt!
Nej, inte på henne!
Om det hade varit Clara
Är du ond på henne, då!
illa!
Stackars flicka! -- Nej vet någon; jag vill inte för sitt husbondfolk.
Nej, men på honom!
Det var illa gjordt, mycket
vara här i huset längre; när man inte kan ha respekt
Hvarför skall man ha respekt för dem?
Ja, säg det, han som är så knipslug!
Men inte KRISTIN.
vill han tjena åt folk som bär sig oanständigt åt?
Man skämmer ut sig sjelf med det, tycker jag.
inte äro en bit bättre än vi!
Ja, men det är ju en tröst för oss att de andra
så är det ingenting att sträfva efter att bli bättre
Nej, det tycker jag inte; för äro inte de bättre,
folk. -- Och tänk på grefven!
Tänk på honom som har haft så mycken sorg i sin dar!
Nej jag vill inte vara här i huset mer! -- Och med en sån der som varit en bättre karl...
han!
Om det hade varit kronofogden; om det hade
nad på folk och folk i alla fall.
-- Nej detta kan jag aldrig förgäta -- Fröken som var så stolt, så frän gå sta och ge sig -- -- -- och åt en sådan!
Hon mot manfolk, så man aldrig ville tro att hon skulle som höll på att låta skjuta Diana stackare för att det! -- Men här vill jag inte vara längre, och till tjugufjerde oktober går jag min väg.
Jaja!
Han är nog bra för sig, men det är skil-
hon sprang efter grindstugans mops! -- Ja, jag säger
Ja, efter vi kommit på tal om det, så vore på KRISTIN.
tiden att han såg sig om efter något, efter som vi ju ändå ska gifta oss.
plats kan jag inte få som gift.
Ja, hvad skulle jag se mig om efter?
En sån här
vaktarsyssla eller söka sig in som vaktmästare i något verk.
Kronans kaka är knapp, men den är säker, och så får hustru och barn pension...
Nej, det förstår sig!
Och han får väl ta en port-
JEAN med en grimas.
min genre att så straxt börja tänka på att dö för hade lite högre vyer.
Det är mycket bra det der, men inte är det i
hustru och barn.
Jag får erkänna att jag verkligen
på dem, han!
Hans vyer, ja! han har skyldigheter också!
Tänk
heter, jag vet nog hvad jag har att göra ändå! lyss utåt.
Du ska inte reta mig med att tala om skyldighär ha vi emellertid god tid att fundera
Gå nu in och gör dig i ordning, så gå vi till körkan.
Hvem är det som vandrar deroppe?
Jag vet inte jag, om inte det är Clara.
Det kan väl aldrig vara grefven heller som komKRISTIN går.
mit hem så ingen hört honom.
JEAN rädd.
skulle han nog ha ringt.
Nej, det kan jag aldrig tro, för då
KRISTIN går.
slikt.
Ja Gud hjelpe oss!
Aldrig har jag varit med om Solen har nu gått upp och lyser på parkens trätoppar;
skenet flyttar sig småningom, tills det snedt faller in genom fönsterna.
JEAN går till dörren och ger ett tecken.
FRÖKEN in resklädd med en liten fågelbur, höljd af en handduk, och hvilken hon ställer på en stol.
Kristin är vaken!
FRÖKEN ytterligt nervöst det följande.
Misstänkte hon någonting?
ser ut!
Hon vet ingenting alls!
Men min Gud, så ni
Ser jag ut?
är smutsig i ansigtet.
Ni är blek som ett lik och -- förlåt, men ni
FRÖKEN. fatet och tvättar ansigte och händer.
Låt mig tvätta mig då! -- Så!
Hon går till handmig en hand-
duk! -- Åh -- det är solen som går opp!
Och då spricker trollet!
Jean, hör på!
Följ med, för nu har jag medel!
Ja, det är trollen som varit ute i natt! -- Men,
Tillräckligt?
Tillräckligt att börja med!
Följ mig, för jag kan FRÖKEN.
inte resa ensam i dag.
Tänk, midsommardagen, på ska gapa på en; stå stilla på stationerna, när man ville flyga.
Nej, jag kan inte, jag kan inte!
ett qvalmigt tåg, inpackad bland massor af folk som
så komma minnena; barndomens minnen af mid-
sommardagar med den löfvade kyrkan -- björklöf tingarna, vännerna; eftermiddagen i parken, dans, musik, blommor och lekar!
Å! man flyr, flyr, men qvalen!
och syrener; middagen med det dukade bordet, släg-
minnena följa på packvagnen, och ångern och samvets-
blir för sent.
Nu på ögonblicket!
Jag ska följa er -- men nu genast, innan det
Så kläd på er då! tar fågelburen.
Men intet bagage!
Då äro vi röjda!
Nej, ingenting!
Bara det man kan ha i kupén.
Hvad har ni der för slag?
Hvad är det!
FRÖKEN. JEAN har tagit sin hatt.
lemna!
Det är bara min grönsiska!
Den vill jag inte
är ju rasande!
Släpp buren!
Ska vi nu ha fågelbur med!
Mitt enda jag tar med från hemmet; den enda
lefvande varelse som håller af mig, sedan Diana blef
mig otrogen!
Var inte grym!
Låt mig få ta den med!
-- Kristin hör oss!
Släpp buren, säger jag, -- och tala inte så högt
Döda den då hellre!
Nej, jag lemnar den inte i främmande händer!
Ta hit kräket då, så ska jag nacka den!
inte!
Ja, men inte göra den illa!