Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dm 87 April i skola forslas, samt för sådan vård blifva ansvarige: att desse fångvaktare, utom lön, få sig t i 11 - delt lämpligt dagtractamente , under nämnde försel, skola af de fångskjutsskyldige fram och åter förhjelpas: att Landsliöfd inga ine hafva noga tillsyn derå, det fångvaktarne ej använda längre tid på deras fram- och återresor, än som nödvändigt erfordras, och derjemte i förpassningeri ej mindre utsätta beskaffenheten af fångens brott och huru han är fängslad, utan jemväl föreskrifva, att samma fängsel ej får under forslén ombytas: att fångvaktarne, sorn böra vara beväp-* nade,, skola åtfölja afrestanterna från det ena kronohäktet till det andra, så vida fångvaktare från särskildta
Län ej på vägen motas, i hvilket fall, för besparing i kostnaden,, de ombyta bevakningen emot hvarannan meddelande bevis derom och med hvarandras fångar till deras Stationer återvända:
Att, da fångvaktare skall föra fånge tild någon Domstol inom Dånet, iian skall, sedarv han behörigen afiemnat fången, genast till sin Station återvända, så vida
Domaren ej finner, att fången bör under enahanda bevakning till Kronohäktet återsändas, i hvilket fall anteckning derom i förpassningen bör af Domaten göras, till I.andsliöfdingens underrättelse vid Tractamentets anordnande:
Att då D.omare eller KronoBetjente låta gripa och till Kronohäktet införa brottslingar, Fjerdingsmännen skola vara skyldige att under enahanda ansvar, sam de tillsatte fångvaktarne , emot erhållande af Skjuts fram och åter, och åtnjutande af det Tractamente dessa i tjenstgöringen bestås, åtfölja och bevaka - Ben 27 April4 57 vaka fången till Kronohäktet, på det sätt fängslad, som Domaren eller Krono-Betjenten föreskrifvit:
Att den fångvaktare, sorn af vårdslöshet edler försummelse vållar fångens flykt, skall ovillkorligen straffas med 6 eller 10 par spö, om fängen varit häktad eller tilltalad för sådant brott, livarä dödsstraff eller fästningsarbete kunnat följa; men umgälla sin förbrytelse vid Vatten och brod från 8 till 14 dagar, om fången är tilltalad för mindre brott; och fångvaktaren i alla fall varda från sin befattning för alltid skild:
Dandshöfdingarne skola äga, att, då fångvaktarens förseelse är uppenbar genast låta befordra verkställigheten af berörde b.estaffning ; och att fångskjutsare, som, genom våld eller list, befordrat fångens undankommande, skall straffas med 6 eller 10 pär spö, samt, då han vägrar Fångvaktare-handräckning vid fångars bevakning och tillsyn, när sådan* behöfves och påfordras, bör plikta med penningar eller umgälla sin försummelse med kropsstraff efter omständigheterna.
Ständers vidare granskning och ompröfvande vördsamt understäldt- Stockholm den 11 April 1815- På Höglofl.
På Högvördiga Prestoch Adelns Ledarna- »Ståndets Ledamöters ters vägnar vägnar A.
Leijonhufvud: 01.
Lefler.
På Vällofliga Borgare- På Hedervärda Bonde* Ståndets Ledamöters Ståndets, Ledamöters vägnar vägnar Jean Noreus, Per Jernström. A. J, Wahlstjerna. 458 Den 27 April.
Uppläst hos samteliga Riks-Stäuden den 57 April.
Vördsamt Memorial! ilos Högvördiga Prest-Ståndet har Herr Prosten Dodtor A. J.
Segerstedt, uti inlernnadt och till Lag-Utskottet ttmitteradt Memorial, uppå flera anförda skäl, väckt fråga örn sådan föra ndring uti Kongl. Majus Nådiga Kungörelse den 22 Mars 1811, angående vederbörandes åliggande att lemna Presterskapet del af Under-Domstolarnes Utslag, örn dem, som för Lagbrott blifvit tilltalade och sakfällde eller under framtiden ställde, att vid livarje Lagligen bevisadt brott
Domaren må åläggas att efter omständigheterna pröfva och i Utslaget utsätta, om detsamma uti den dertill förvunnes prestbevis skall omnämnas, samt att, enär detta borde ske, Domaren måtte anbefallas att bestämma ett visst antal år, hvarefter berörde omförmålen ur bevisen må försvinna, så vida förbrytaren visat tillförlåtliga prof af bättring och ostraffiig lefnad, så att ett beständigt tillkännagifvande af ett begånget brott icke må hafva ruin i andra häpdelser, än då förbrytarens förbättring
Synes mindre trolig och medborgares trygghet fordrar att hans vanfräjd är bekant, såsom vid alla brott, hvilka medföra ärans förlust eller flera gånger blifvit förnyade.
I anledning af Högvördiga Pres-Ståndet8 vid Riksdagen 1810 i underdånighet gjorde anmälan om nödvändigheten deraf, att till vinnande af en för allmänna säkerheten erforderlig mälan Den 27 April.
459 sannfärdighet uti de betyg, som af Pastorerna meddelas öfver deras åhörares fräjd och förhållande, Doniha/vanderne å Pandet och KämnärsRätterne i Städerna måtte åläggas att till Pastorerna noggranna förteckningar på dem af deras åhörare, sorn. till Lagbrott blifvit förvunne, eller med sannolika anledningar derföre tilltalade, har Kongl. Majit i Högstberörde Nådiga Kungörelse, med förändring i hvad till verkställigheten häraf blifvit föreslaget, förordnat, att å Landet efter hvarje Tings slut, Krono Batjente och Landt-Fiscaler skola af Härads-Rätsens beslut angående alla dem, som för brott blifvit sakfällde eller under framtiden ställde, meddela Presterskapet i den Församling, hvartill de tilltalade lyda, behörig del , och att dornstolarne i irraderna böra vid hvarje halft års förlopp afgifva till vederbörande Presterskap enahanda fullständiga förteckningar, hvarefter Presterskapet ålåge att hålla noggranna anteckningar, till rättelse för de betyg, som af Presterskapet utlärdas.
Då under det närmare och förtroligare umgänge med sina åhörare, sorn tillkommer hvarje rättsinnig Lärare, dageliga och rnångfalldiga tillfällen honom berdas att ined säkerhet känna, utom desses Christendorns-kunskap, äfven deraslefnadssätt, böjelser, laster eller dygder, och alla dermed gemenskap, ägande omständigheter, samt således tillika de brottsliges större elfer mindre frestelse, antingen af en yttre oförvållad tillfällighet eller nöd, sorn ofta påkalla skonsamhet i omdömet, eller afdju pare - 460 Den 27 Aprih pare inrotad vanart, som fordrar till hämmande, af utbrott straffets tyngre och öfvervägande motvigt, men deremot
Domaren icke kan äga kännedom af dessa omständigheter, utan mäste anse hvarje brottsling 'sadan, som han enligt
Dagens ovillkorliga föreskrift bör betraktas, utan att Domaren tillika kan äga tillförlitlig upplysning, dels om ds motiver, sora föranledt det åtalade brottet, dels om den sakfälldes mer eller mindre moralité, har Utskottet funnit, det
Presterskapet närmast blifver i tillfälle att bedöma i hvad större eller mindre mon det, i afseende så väl å det begagna brottets beskaffenhet, sorn andra förekommande omständigheter, är för allmänna säkerheten oundgängligt, att i det betyg, hvilket den sakfällde meddelas, derom lemna underrättelse, äfvensom att, da brottet ar af sådan egenskap, att allmänna kännedomen deraf ej bör saknas, i händelse den sakfällde 3 annor ört skulle detsamma iterera, Presterskapet likväl är öppet att genom intyg om visade prof af bättring och sedesamt uppförande mildra de oblida omdömen, hvartill otnfdrmälte upptäckt kan föranleda, och således förekomma det misstroende till personers fräjd, hvilket1 eljest af den sakfälldes bestraffade brott åstadkommes.
Det är alltså på denna grund, som Utskottet anser, att det i dessa fall skulle blifva mindre tjenligt, att
Presterska» pet genom något Domstolens beslut blefve för ett fritt val af betyg bundet; hvarföre ock Utskottet finner sig icke kunna tillstyrka bifall af hvad
Prosten Doctor Segerstedt föreslagit.
Hvil.
LJen 27 April, r 1 46 Hvilket dock till Riksens HégTofl.
Ständers vidare profning vördsamt öfverleinnas.
Btdderskapets
På Hög vördig,a Prestoch Adelns Ledamo- Ståndets Ledamöter» ters vägnar A.
På Vätlofliga BorgareStåndets Ledamöters vägnar Jean Noréus.
Joli, Olof Wallin.
På Hedervärda BondeStåndets Ledamöters vägnar Per Jernström, A. J. Wahl st jerna.
Upplåst ilös samtelign Riks-Stuiideti don 27 April, Vördsamt Memorial!
TT J- ill Riksens Höglofl.
Ständers allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskott har, från Hedervärda Bonde-Ståndet, blifvit rernitteradt ett af Riksdagsfullmägtige för Kronobergs
Län Johan Johansson, Petter Jansson och Jonas Henricsson inlemnadt Memorial, hvari hemställes, örn icke det vite af En Riksdaler Banco, hvartill, under åberopande af Regementsskrifvare - Instructionen , al - 4Öi
Dea 27 April. allmogen fälles, dä något utlyst Uppbördsmöte är vordet försummadt, kunde förklaras icke böra äga rum, eller att åtmindstone samma vite måtte lindras, vid de tillfällen , da afgiften icke stiger till dubbelt belopp emot böterna.
Då detta ämne till öfverläggning blifvit företaget, har Utskottet ansett, vid jemförelse af go § Regeringsformen, som bestämdt innehåller, att alla frågor rörande Regerings- och Domare» rnagternes beslut, Resolutioner och Utslag, icke få komma under Riksens Ständers och Utskottens pröfning, sig så mycket mindre til!ständigt att någon åtgärd härmed vidtaga, eller utlåtande deröfver afgifva, som motion är väckt om upp» häfvande och ändring uti ett redan stadgadt förbud, hvaruti Sokanderne, till vinnande af rättelse, haft att anmäla sig å ort och ställe som vederbort.
Stan* ders opipröfvande vördsamligen hemstäldt.
Stockholm den 1S April 1815- På Höglod.
Ridd. och På Högv.
Prest - Stan» Adelns vägnar dets vägnar Bryn.
Hesselgren, På Hederv.
BondeStåndets vägnar Nils Mansson. A. Lantingshausen.
På Vällofl. Eorgare - Ståndets vägnar And.
M. ilit RosbtcL Upp - Den 27 April. 463 Uppläst hos samteliga Riks - Stånden d. 27 April.
Ständers Stats - Utskotts Betänkande, i anledning af en vid 1813 års Revision yppad fråga om prcescriptionstid för Riksgälds - Contoirets inhemska skulder. XJii den Berättelse om Riksgälds - Verket, som ir 1813 till Stats-, Banco- och Riksgälds - Verkens öfverseende församlade Herrar Revisorer till Riksens Högloft.
Ständer afgifvit, hafva Herrar Revisorerne anmält, att Herrar Fullmägtige i Riksgälds - Contoiret hos Herrar Revisorer gjort förfrågan, huruvida en af nyssnämnde Contoir den 6
Maj 1791 utgifven qch år 1812 uppvisad obligation! på 6000 R:d, med En tiondedels årlig afbetalning och löpande fem procents renta, måtte till återstående Capitalet 2400 Raljemte 4 års renta få inlösas, enär denna obligation till den förfallna Capital - procentens och rentans uttagande icke varit presenterad sedan ar 1797, samt den tid af Tio år, som Kongl.
Förordningen af den 13 Juni 1800 utstakar, inom hvilken skulder man och emellan böra kräfvas, således försummad; och att Herrar Revisorerne i anledning häraf tillstyrkt Herrar Fullmägtige att, med tillämpning af Herrar Fullmägtiges särskildta Beslut af den 30 Juni J800, det; 29 Augusti 1803 och 23 Juli 1804, Låta berörde obligation ge - Den '27 April, genast, när innéhafvaren sig anmäler, inlösa till Capital och renta med det sammanräknade belopp* sam af Riksgälds - Contoiret skolat utgifvas , i händelse obligationen hvarje gång någon Capitaloch Bente - betalning i Banco kunnat uttagas , i sådant afseende blifvit ordentligen uppvisad.
Jdkä med Herrar lievBorerna, här StatsUtskottet ansett Högstberörde Kongl.
Förordning af den 13 Juni 1.800, hvarifrån Herrar
Fullrnägtige hämtat anledning till deras gjorda förfrågan, icke vara tillämplig på Riksgälds - Contoixets bokförde skulder, för hvilka någon prasscriptions-tid icke blifvit särskildt stadgad.
Men på det för framtiden all villrådighet må undnmödjas, liar Stats - Utskottet, under förutsättning, att förevarande fråga på enahanda sätt af"
Ständer betraktas, trott sig böra föreslå och tillstyrka, att Riksens Höglofl.
Ständer uti Reglementet för Riksdags - Contoiret förklara: att, der prtEscriptionstid, i afseende på någon.särskildt del af Riksgälds - Contoirets inhemska Gäld, icke Varit stadgad, samt afskrifning uti Räkenskaperna af en sådan gäld, enligt Riksens Höglofl.
Ständers särskildta beslut, redan blifvit verkställd, skola de uti 1814 års hufvudbok upptagne Riksgälds - Contoirets inhernske skulder, intill dess annorlunda af Riksens Höglofl.
Ständer forordnas, i vederbörlig ordning liqvideras, utan afseende på den tid, som nu är fastställd eller framdeles kan blifva fastställd, inom hvilken fordringar hoä Den 27 April. hos enskildte eller hos Kongl. Majit och Kronan skola göras gällande; hvilket Riksens Höglofl.
Ständers närmare bepröfvande vördsammeligen underställes.
På Höglofl. Ridd. och Adelns Redamöters vägnar Carl De Géer.
BorgareStåndets Redamöters vägnar Carl Fr.
Rika lydande med Riks - Stånden afgångna På Högvördiga Prest•Ståndets Redamöters vägnar Gustaf Murray.
På Hedervärda BondeStåndets Redamöters vägnar Jon Jonsson. den till de Respectiva Rxpedition, betygar C. Sylvan.
Uppläst hos samteliga Riks - Stånden d. 27 April.
Ständers Stats - Utskotts Betänkande, angående det Län af 120,000 R:d Banco, som En af Riva B.
N:o 59, fio, 466
Den 27 April', Rikets Herrar, f. d. General Gotiverneuren m. m.
Herr Grefve Eric Runth utaf Vismar ska Pantskillingen innehar, samt Hans Excellences, i afseende på detta Lån, till StatsUtskottet inkomne ansökning.
.Enligt Riksens Höglofl.
Ständers vid Riksdagen här i Stockholm arén, 1809 och 1810 vidtagne Beslut, har till Riksgälds - Contoiret blifvit öfverflyttadt det Lån af ett hundrade tjugu tusende Riksdaler B:o, sorn En af Rikets Herrar, f. d. General - Gouveneuren m. rn.
Herr Grefve E.
Bunth utaf Visrnarska Panlskillningen undfått emot säkerhet uti åtskilliga pantförskrifna och intecknade Fastighets - Egendomar, samt särskildt hypotheque af sjuttioåtta Actier uti SienkolsiVerket i Skåne.
Uti den för nämndö Lån af Hans Excellenoe och dess Fru Grefvinna, född E.
Charlotta von Wahrendorff, under den 28 Januari 1808 uthändigade förskrifning, hafva Låntagar^re, bland annat, förbundit sig att, utom årlig
Renta till 5 för hundradet, efter tio års förlopp, återställa årligen en tiondedel af Capitalet, intill dess hela Capitalet blifvit guldet, och att, medan Lånet innehafves, vid hvarje års förlopp Rentan erlägga; vid äfventyr, att, om Rentans liqviderande utöfver trenne månader från dess förfallotid korn att dröja, skulle
Capitalet då anses såsom till betalning förfallet, och det Hans Excellenoe och dess Fru Grefvinna lemnade .tillstånd att f^ Capitalet uti tio Den 27 April. 467
(So är innehafva, och att derefter få afbetalning garne derå, på ofvanberörde sätt, -årligen verkställa, försvinna, så att, om Reman icke vid hvarje ars förlopp, eller inom frenne månader derefter rätteligen afbördades, sjelfva Capitalet skulle, utan uppsägning, äfvensom den bristande Räntan, genast kunna infordras och hos Låntagaren utsökas; och har Kongl. Maj:t, innan Länet till Riksgälds-Contoiret öfverflyttade?., ge-! nom Nådig Skrifvelse till Dess och Rikets Stats-!
Contoir den 21 Mars 180g , förordnat, att tiden till Rtntebetalningen skulle flyttas från början a£ Mars till samma lid uti Juli månad.
Stats - Contoirét, vid Lånehandlingarnes öfverlemnande till Riksgälds-Contoiret, uti skrifvelse till Herrar Fullmägtige den 31 December 1811, tillkännagifvit, att Rentan vore godtgjord till Juni månads slut berörde år; så hafva Comrnissarierne uti Riksgälds - Coptoiret, i anledning häraf, och enär sedermera, eller: tills den 14.
Octcber 18x2, någon Rente-betalning ej skett, oaktadt trenne månader utöfver den härtill bestämde tid förflutit, förhållandet hos Herrar Fullmägtige anmält, till deri åtgärd HerJ rar Fullmägtige kunde finna godt vidtaga, samt uti ytterligare Memorial af påföljande dag inberättat, att Hans Excellence samma dag låtit in-j Jemna Banco - Attest af den 13 October å 6000 R:d B :co, hvilka, för Riksgälds - Contoirets räkning, blifvit insatte, och hvarigenom Rentan till den x Juli 18x2 blifvit likviderad.
Med 468 Den 8 7 April.
Med anledning af hvad salunda af Commissarierne blifvit anmält, hafva Herrar Fullmäktige, genom beslut af den ig Ortober 1812, förklarat, det Hans Excellenee förverkat rättigheten att längre få innehafva ifrågavarande
Lån af 120,000 R:d
Btco med de vilkor, som vid dess meddelande 1 blifvit bestämda, och hvilket beslut skulle, emot bevis, Hans Excellenee genast cornmuniceras.
Emedlertid och innan detta hunnit verkställas, har Hans Excellenee, uti ett till Herrar Fullmägtige ingifvet Memorial, såsom orsak till dröjsmålet med Rente - betalningen, uppgifvit dess Commissionnaires iråkade sjukdom på Landet, hvilket skall hindrat honom att till den af Hans Excellenee utsatte dagen till Rente - betalningen, deri 1 October, inkomma till Stockholm, att delta åliggande fullgöra: hvarföre Hans Excellenee, under åberopande häraf, samt af flera andragna skäl, förmäler sig hysa det hopp, att Herrar Fullmägtige icke skulle gora afseende å Rentebetalningens inträffande tretton dagar senare, än den till Riksgälds - Contoiret bordt vara aflemnad, och att således någon sådan påföljd häraf icke måtte kunna dragas, som skulle dymedelst Capital - skulden vara uppsagd till betalning; hvilket ej allenast skulle orsaka Hans Excc-llences mine, utan äfven förmodligen medföra liela Stenkols - Grufve - driftens afstadnande och flera hundrade der arbetande och vistande meri niskors nöd oell elände; och hafva Herrar Fullmäktige, sedan bevis från Hans Excellenee inkommit öfver erhållen del af beslutet den ig Octo - Den 27 April.
October 1812, med anledning .af Hans Excellences ofvanintagna ansökning, resolverat, att vid beslutet af den ig!
October kornme att förblifva; men att till förekommande af Riksens HöglofJ.
Ständers eller deras till Stats , Banco-och RiksgäldsVerkens öfverseende förordnade
Revisorers pröfning och afgörande skulle öfverlemnas, om och huruvida Excellence ännu längre vid Rå nets begagnande må bibehållas, och, i sådan händelse, med hvad villkor.
De ar 1813 till Stats-, Banco- och Riksgälds - Verkens öfverseende församlade Revisorer hafva tillstyrkt, att Hans Excellence val måtte bibehållas vid Rånet, intill dess Riksens Höglofl.
Ständer härom annorlunda förordna; meri, på anförda skäl, ansett Hans Excellence böra erlägga, i stället for Fern Procents Renta, Sex lör hundradet om året, att räkna frän den 1 October 1812; då Rånet var till betalning förfallet, samt tillika fullgöra öfriga vilkor, dera Herrar Revisorerne, såsom en följd häraf, föreskrifva; och har Hans Excellence, uti Memorial till Stats - Utskottet, anhållit, att, utan afseende på det med 1812 års
Rentebetalning förelupna dröjsmål, Hans Excellence måtte varda bibehållen vid ofvanberörde lån under samma betalningsvillkor, som det blifvit meddeldt, och att, såsom en följd häraf, Hans Excellence äfven må tillåtas, att, vid nästa Rente - liqvid , sig tillgodo beräkna hvad Hans Excellence utöfver den uti förskrifnirtgen till Fem Procent utsatta Renta till Riksgälds - Contohet inbetalt.
Det - '470 Den 27 April. ta allt lier Stats - Utskottet tagit i öfvervägande ; och, hvad angar de åtgärder, hvilka, i anledning af den fördröjda Eentebetalningen, ägt rum; så anser Stats - Utskottet, att Herrar Fullmägtige , såsom förvaltare af .Riksgälds - Contoiret, och bundne till en sträng efterlefnad af bestämda föreskrifter, samt Herrar Revisqrerne, såsom af Rikets Högloil.
Ständer tillförordnade att vaka öfver dessa föreskrifters behöriga verkställighet, rätteligen förfarit derutinnan: att de åt Riksens Höglofl.
Ständer förbehållit öppen och oinskränkt rättighet alt med Länet vidtaga den för-fattning , som Riksens Höglofl.
Ständer kunna för godt finna, äfvensom ätt Herrar Revisörerne, i det skick saken var försatt, icke saknade skäl och anledning att förhöja Rentafr- till Sex for hundradet, intill' dess Riksens Höglofl.
Ständer härom annorlunda förordna.
Men då den inträffade försummelsen med Eentebetalningen skall, i anseende till dess påföljder, underställas Rikets Hög■ loll. Stäqders eget bédömrnanrie, torde billigheten och det ädelmod, som alltid utmärkt Svenska Nationens ombud, icke tillåta, att Riksens Höglofl.
Ständer draga någon fordel deraf, att E.entan en enda gång blott Tretton dagar senare, än vederbort, blifvit liqviderad; och är det i följd af en sådan fattad öfvertygelse om Riksens Höglofl.
Ständers tänkesätt, som Stats - Utskottet trott sig kunna tillstyrka, att, med bifall till Hans Excellences ansökning, det med 1812 års
Rente - betalning inträffade dröjsmål lemnäs utan allt afseende} så att det nu ifrågavarande
Rån till Den 27 Aprili 471 lil! alla delar återställes i samma skick, som det var innan 18,12 års Benta var till betalning förfallen, och att, såsom en följd häraf, Hans Ex-' cellence, vid först infallande Reute-liqvid , får sig till godo beräkna hvad Hans Excellénce till Riksgälds - Contoiret inbetalt utöfver deli i förbindelsen till fem för hundrätet foreskrifna 'Renitan, dock med det tillagde förbehåll, att, derest Rentan hädanefter icke skulle, senast inom October månads början hvarje år vara betalt, kom-j mer
Rånet att genast infordras; hvilket allt Riksens -Högloft.
Ständers bepröfvande vördsammeligen underställes.
Stockholm den 26 April 18-15.'
Vå Högloft, Ridd. och Adelns Redamöters vägnar Carl De Géer.
På Högvördig^ Preststånd e t s Redamöters vagnar Gustaf Murray~ På Välfofl. Borgare-S-tån, dets Redamöters vännar Carl Fred.
På Hedervärda Bonde* Ståndets Redamöters vägnar Jon. Jonsson.
Rika lydande med den till de Respectivé Riks-Slånden afgågna Expedition, betygar C. Sylvan.
Uppi 473 Den 27 April.
Uppläst Lois Samteliga Riks-Stånden den 27 April, Riksens Högloft.
Ständers ConstitutionsUtskotts
Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om de nya Constitutionella Förhållanden, som till följe af Föreningen emellan Sverige och Norrige uppkommit.
J3a Riksens Ständer behagat infordra Constitutions-Utskottets utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, om de nya Constitutionella foihållanden, som till följe af Föreningen emellan Sverige och Norrige uppkommit, gifven Stockholms Slott den 12 April 1815; har "Utskottet ansett för dess ovillkorliga pligt, att med yttersta möjliga skyndsamhet detta utlåtande till Riksens Ständer afgifva, och dervid ej tillåtit sig något annat uppskof, än hvad som kunnat fordras till en emot
Ämnets stora vigt svarande noggrann och mogen pröfning.
Utskottet, som med alla redliga Svenska Män delar tänkesätten af tacksamhet emot Kongl. Majas vid - Den q 7 April. vidtagna åtgärder, och som i Norrige® och Svenes Förening ser en tröstande utsigt af ett framtida Ingri, grun da dt i eniga National - ititeressen och ett naturligt samband emellan tvänne Folks krafter, hvilka alltid bordt och bora vara rigtade af samma vilja till ett gemensamt mål, har likväl ansett som sin pligt,, att på det nogaste tillse, det derigenom ingeri rubbning måtte kunna åstadkommas i det mindsta af de grun d-författningar, hvarpå det Svenska Samhällets bestånd hvilar; det har ock då för Constitutions-Utskottet varit, likasom vi må hoppas det ar för hvarje god Meborgare, en högst tillfredsställande upp-' täckt att finna, det de Cons!itutionella förhållanden, sorn uppkomma genom Sveriges Förening med Norrige, långt ifrån att rubba Fäderneslandets grundförfattningar, snarare, likasom hela Föreningen, skola bidraga att föröka deras kraft och Ilandets förkofran och välstånd, under en lugn njutning af en lagbunden frihet.
Till följe af den gjorda., framställningen i Konungens Nådiga Proposition, har Utskottet först anställt jemförelse mellan de Svenska GrundUagarnes föreskrifter och de §§ i den Norrska Grundlagen, som i högstberorde Nådiga Proposition blifvit o inför mai te, nemligen den 1, 6, 7, H, 26, 38, 39* 40, 41, 42, 43, 44, 47 och 4 8- Utskottet går nu att i anledning af denna hndersökriing lill Eiksens Ständer framställa dess stadgade meningar i afseende på hvarje § särskildt.
Den 474 Deri 2*7 April.
Den första § är, af innehall:
''Konungariket Norrige är ett fritt och sjelf» ”ständigt
Rike, »som ej kan delas eller afhändas, ”förenadt med Sverige under en Konung.
Dess ”Regeringsform är inskränkt och ärftligen Mon”arkisk.
” Utskottet liar ej funnit någon anledning til^ coll i sion kunna äga runa emellan densamma och någon § i Sveriges Gundi agar..
Utskottet tror sig allenast anföra uttrycket af hela Svenska Folkets förenade röst, nar det tillstyrker, att Riksens Ständer, i anledning häraf, mätte till det Norrska Folket afgifva en högtidlig förklaring, att de genom sitt erkännande yterligare vilja besegla den emellan Norrige och Sverige redan verkställda Förening under samma Konung, och derjemte äfven erkänna Konungariket Norrige såsom ett fritt och sjelfständigt
Rike, hvilket ej kan delas eller afhändas.