Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Konungens Majestät skall hållas i helgd och vördnad; Hans gerningar vare emot allt åtal fredade. §•
Konungen eger att allena styra Riket på det sätt, denna Regerings-Form föreskrifver; inhemte dock, i de fall, här nedanföre stadgas, underrättelse och råd af ett Stats-Råd, hvartill Konungen 64 Förslag till ändring, i Grundlag. — Rcgerings-Formen. kallar och utnämner kunnige, erfarne, redlige och allmänt aktade, in (odde Svenske Män af den rena Evangeliska Läran. §• 5- Stats-Rädet skall bestå af Tio Ledamöter, hvilka äge alt alla der förekommande ärenden öfvervara: ej må fader och son eller broder på en gång vara Ledamöter af Stats-Rådet. §• 6.
Af Stals-Rådets Ledamöter skola Sju vara Chefer, hvar för sitt Departement, nemligen: Justitie-Stats-Ministern, för JuslitieDepartementet; Stats-Ministern för Utrikes, Ärendena, för Utrikes-Departementet; En Chef och Föredragande StatsRåd för Landlförsvars-Departementet, hvilken tillika vare Konungens Rådgifvare i Commando-mål för Arméen; En för Sjöförsvars-Departementet, hvilken tillika vare Konungens Rådgifvare i Commando-mål för Flottan; En för Civil-Departemenlet; En för Finans-Departementet, samt En för Ecklesiastik-Departementet.
Den närmare fördelningen af ärendena, Departementen emellan, bestämmes af Konnngen, genom en serskildt utfärdad, offentligen kungjord stadga.
Bland de Tre Siats-Råden utan
Departement böra minst Två hafva förvaltat Civil Beställning. §• 7. Alla Regerings-ärenden, med undantag af sådana, sorn i 11 och 15 §§ kallar och utnämner kunnige, erfarne, redlige och allmänt aktade, infodde Svenske män af den rena Evangeliska läran. §. 5.
Stats-Rådet skall beslå af tio Ledamöter, hvilka ege att alla der förekommande ärenden öfvervara: ej må fader och son eller bröder på en gång vara Ledamöter af Stats-Rådet. §. 6.
Af Stats-Rådets Ledamöter skola sju vara Chefer, hvar för sitt Departement, nemligen: Justitie-Stats-ministern, för JuslitieDepartementet; Stats-Ministern för utrikes ärendena, för Utrikes-Departementet; En Chef och Föredragande StatsRåd för Landlförsvars-Departementet, hvilken tillika vare Konungens Rådgifvare i Commando-mål för Arméen; En för Sjöförsvars-Departementet, hvilken tillika vare Konungens Rådgifvare i Commando-mål för flottan; En för Civil-Departementet; En för Finans-Departementet, samt En för Ecklesiastik-Departementet.
Den närmare fördelningen af ärendena, Departementen emellan, bestämmes af Konungen, genom en serskildt utfärdad, offentligen kungjord stadga.
Bland de tre Stats-Råden utan
Departement böra minst två hafva förvaltat Civil Beställning. §. 7. Alla Regerings-ärenden, med undantag af sådana, sorn i 11 och 15 §§ Förslag till ändring, i Grundlag. — Regerings-Formen. 65 omförmälas, skola inför Konungen i StatsRådet föredragas och der afgöras. §. 8.
Ej må Konungen fatta något beslut i mål; hvaröfver Stats-Rådet höras bör, derest icke minst Tre af Stats-Råden, utom vederbörande Föredragande, tillstädes äro. Stats-Rådels samtlige Ledamöter, der de icke laga förfall äga, skola öfvervara alla mai af synnerlig vigt och omfattning, som, efter dem förut meddelade Föredragnings-Listor, i Stats-Rådet förekomma oeh Rikets Allmänna Styrelse röra.
Frågor och Förslag om nya Allmänna Författningars vidtagande ; Om Upphäfvande och Förändring af de förut gällande; om nya Allmänna Inrättningar uti särskilda Styrelsens grenar, med flere af dylik beskaffenhet. §. 9.
Uti alla mål, som bos Konungen i Stats-Rådet förekomma, skull Protokoll föras.
Stats-Rådets tillstädesvarande Ledamöter böra, under ansvarighet för rådslagen, lill den påföljd, hvarom i 106. och 107. §§. vidare stadgas, ovilkorligen till protokollet sina meningar yttra och förklara; Konungen dock förbehållet att allena besluta.
Skulle någonsin den oförmodade händelse inträffa, att Konungens beslut vore uppenbarligen stridande mot Rikets Grundlag eller Allmän Lag, åligge det då Stats-Rådets Ledamöter alt kraftiga föreställningar deremot göra.
Den, Bih. till R.
Brot. 1853 & 1S54. 3 , omförmälas, skola inför Konungen i StatsRådet föredragas och der afgöras. §• 8.
Ej må Konungen fatta något beslut i mål, hvaröfver Stats-Rådet höras bör, derest icke minst tre af Stats-Råden, utom vederbörande Föredragande, tillstädes äro.
Stats-Rådets samtlige Ledamöter, der de icke laga förfall ega, skola öfvervara alla mål af synnerlig vigt och omfattning, som, efter dem förut meddelade föredragnings-listor, i Stats-Rådet förekomma och Rikets allmänna styrelse röra.
Sådana äro: frågor och förslag ('
O om s lif famie, ändring, förklaring eller upphof vande af Grundlag, om nya allmänna lagars eller författningars vidtagande; om upphäfvande och förändring af de förut gällande; om nya allmänna inrättningar uti serskilda styrelsens grenar, med flere af dylik beskaffenhet. §• 9- Uti alla mål, som hos Konnngen i Stats-Rådet förekomma, skall protokoll föras.
Stats-Rådets tillstädesvarande Ledamöter böra,' under ansvarighet för rådslagen, till den påföljd, hvarom i g8: och gg: §§. vidare stadgas, ovilkorligen till protokollet sina meningar yttra och förklara; Konungen dock förbehållet att allena besluta.
Skulle någonsin den oförmodade händelse inträffa, att Konungens beslut vore uppenbarligen stridande mot Rikets Grundlag eller allmän Lag, åligge det då Stats-Rådets Ledamöter att kraftiga föreställningar deremot göra.
Den, ami. 1 Häft. 9 66 Förslag till ändring, i Grundlag. — Regerings-Formen. sorn ej särskild mening till Protokollet anfört, vare för beslutet ansvarig, såsom hade han styrkt Konungen att det beslut fatta. §. 10.
Innan ärendena hos Konungen i StatsRådet föredragas, skola de, genom nödiga upplysningars inhemtande från vederbörande Embetsverk, af den Föredragande beredas. §. 11.
Ministeriel^ mål, hvarmed förslås alla de, som angå Rikets förhållande lill främmande Makter, må Konungen låta bereda och handhafva på det sätt, Honom lämpligast synes.
Stats-Ministern för Utrikes Ärendena tillhör, alt dessa mål inför Konungen föredraga och anmäla, i närvaro af någon annan Stats-Rådets Ledamot.
Är Stats-Ministern frånvarande, föredrage den Stats-Rådets Ledamot, som Konungen äfven i detta fall lillhälle.
Sedan Konungen af dessa Embetsman inhemtat till protokoll anförda råd, för hvilka de blifva ansvarige, fatte Konungen, i deras närvaro, besluten; åliggande det den dertill särskildt förordnade att protokollet föra.
Af sådana beslut må Konungen låta till Stats-Rådets kunskap komma, hvad Honom nyttigt synes; så att som ej serskild mening lill protokollet anfört, vare för beslutet ansvarig, såsom hade han styrkt Konungen alt det beslut fatta. §. 10.
Innan ärendena hos Konungen i StatsRådet föredragas, skola de, genom nödiga upplysningars inhemtande från vederbörande Embetsverk, af den Föredragande beredas.
Vill Konungen lill Riksens Sländer aflåta förslag lill stiftande, ändring eller upphiif rande af allmän civil-, kriminal- eller Kijrko-lag, eller hafva Riksens Ständer underställt Konungen dylikt af dem antaget förslag, bör Högsta Domstolens yttrande inhemtas, innan Konungen sitt beslut fattar. §. 11.
Ministeriel mål, hvarmed förstås alla de, som angå Rikets förhållande till främmande Makter, må Konungen låta bereda och handhafva på det sätt, Honom lämpligast synes.
Stats-Ministern för Utrikes ärendena tillhör, alt dessa mål inför Konungen föredraga och anmäla, i närvaro af någon annan Stats-Rådets Ledamot.
Är Stats-Ministern frånvarande, föredrage den Stats-Rådets Ledamot, som Konungen äfven i detta fall tillkalle.- Sedan Konungen af dessa Embetsman inhemtat till protokoll anförda råd, för hvilka de blifva ansvarige, falte Konungen, i deras närvaro, besluten; åliggande det den dertill serskildt förordnade att protokollet föra.
Af sådana beslut må Konungen låta till Stats-Rådets kunskap komma, hvad Honom nyttigt synes, så att Förslag till ändring, i Grundlag.
— Regerings-Formen. 67 äfven någon kännedom af denna RiksStyrelsens gren malte hos Stats-Rådet linnas. §• 12.
Konungen äger att i Afhandlingar och Förbund med främmande Makter ingå, sedan Han, enligt föregående §., deröfver hört Stats-Ministern för Utrikes Ärendena och någon annan tillkallad- StatsRådels Ledamot. §. 13.
Vill Konungen börja Krig eller sluta Fred, kalle då lill ett utomordentligt Stats-Råd Stats-Rådets samtlige Ledamöter, framställe för dem de skäl och omständigheter, som härvid till öfvervägande förekomma, samt äske deröfver deras yttranden, hvilka de skola hvar för sig, med den ansvarighet 107 §. bestämmer, till protokollet afgifva.
Konungen äge derefter makt att fatta och utföra det beslut, som Han för.Riket nyttigast finner. §. 14.
Öfver Rikets Krigsmakt till Lands och Sjös äger Konungen Högsta Befälet. §• 15- Commando-mål, hvarmed förstås sådana, som Konungen, i egenskap af Högste Befälhafvare öfver Krigsmakten till Lands och Sjös, omedelbarligen besörjer, må Konungen, då Han Sjelf förer Riks-styrelsen, afgöra i närvaro af den bland Krigs-Departeraentens Chefer, till hvars
Departement ärendet hörer.
Honom åligge, vid ansvar, alt, då dessa mål beredas, sin mening yttra öfver de företag äfven någon kännedom af denna Riksstyrelsens gren måtte hos Stats-Rådet finnas. §• 12.
Konungen eger att i afhandlingar och förbund med främmande Makter ingå, sedan Han, enligt föregående §., deröfver hört Stats-Ministern för Utrikes Ärendena och någon annan tillkallad StatsRådets Ledamot. §. 13.
Vill Konungen börja krig eller sluta fred, kalle då till ett utomordentligt StatsRåd Stats-Rådets samtlige Ledamöter, framställe för dem de skäl och omständigheter, som härvid lill öfvervägande förekomma, samt äske deröfver deras yttranden, hvilka de skola hvar för sig, med den ansvarighet gg §. bestämmer, till protokollet afgifva.
Konungen ege derefter makt att fatta och utföra det beslut, som Han för Riket nyttigast finner. §•
Inöfver
Rikets krigsmakt till lands och sjös eger Konungen högsta befälet. §• !5.
Commandomål, hvarmed förstås sådana, som Konungen, i egenskap af Högste Befälhafvare öfver krigsmakten till lands och sjösj omedelbarligen besörjer, må Konungen, då Han Sjelf förer Riksstyrelsen, afgöra i närvaro af den bland Krigs-Departementens Chefer, till hvars Departement ärendet hörer.
Honora åligge, vid ansvar, att, då dessa mål beredas, sin mening yttra öfver de företag 68 Förslag till ändring, i Grundlag. — Uegerings-Formen.
Konungen besluter, samt att, då hans mening icke med Konungens beslut öfverensstämmer, föra sina yttrade betänkligheter och råd till ett protokoll, hvars riktighet Konungen medelst
Finner nämnde
Embetsman dessa företag vara af en vådlig riktning eller omfattning, eller grundade på Ovissa eller otillräckliga medel att dem utföra, tillstyrke han jemväl, att Konungen ville kalla, till ett Krigs-Råd deröfver, Tvänne eller flere af de närvarande högre militära Embetsmän; Konungen dock obetaget, att å denna tillstyrkan och, der den bifalles, å Krigs-Rådets till prot tokoll anförda tankar göra det afseende, Honom godt synes. §• 1G Konungen bör rätt och sanning styrka och befordra, vrång/isa och orätt hindra och förbjuda, ingen förderfva eller förderfva låta, till lif, ära, personlig frihet och välfärd, utan han lagligen förvunnen och dömd är, och ingen afhända eller afhända låta något gods, löst eller fast, utan ransakning och dom, i den ordning, Sveriges Lag och laga Stadgar föreskrifva; ingens fred i dess hus störa eller störa låta; ingen från ort till annan förvisa; ingens samvete tvinga eller tvinga låta, ulan skydda hvar och en vid en fri utöfning af sin Religion, så vidt han derigenom icke störer Samhällets lugn eller allmän förargelse åstadkommer.
Konungen läte en hvar blifva dömd af den Domstol, hvarunder han rätteligen hörer och lyder. §. 17. Konungens Domsrätt skall uppdragas Tolf af Honom utnämnde lagkunnigc Män, Konungen besluter, samt att, dä hans mening icke med Konungens beslut öfverensstämmer, föra sina yttrade betänkligheter och råd till ett protokoll, hvars riktighet
Finner nämnde Embetsman dessa företag vara af en vådlig riktning eller omfattning, eller grundade på ovissa eller otillräckliga medel att dem utföra, tillstyrke han jemväl, att Konungen ville kalla, till ett Krigs-Råd deröfver, tvänne eller flere af de närvarande högre militära Embetsmän; Konungen dock obelaget, alt å denna tillstyrkan och, der den bifalles, å Krigs-Rådets till protokoll anförda tankar göra det afseende, Honom godt synes. §• i 6.
Konungen bör rätt och sanning styrka och befordra, vrångvisa och orätt hindra och förbjuda, ingen förderfva eller förderfva låta, till lif, ära, personlig frihet och välfärd, utan han lagligen förvunnen och dömd är, och ingen afhända eller afhända låta något gods, löst eller fast, ulan ransakning och dom, i den ordning, Sveriges ilag och laga stadgar föreskrifva; ingens fred i dess hus slöra eller slöra låta; ingen från ort lill annan förvisa; ingens samvete tvinga eiler tvinga låta, utan skydda hvar och en vid en fri utöfning af sin Reli C* gion, så vidt han derigenom icke störer Samhällets lugn elier allmän förargelse åstadkommer.
Konungen late en hvar blifva dömd af den domstol, hvarunder han rätteligen hörer och lyder. §. 17.
Konungens domsrätt skall uppdragas tolf af Honom Utnämnde lagkunuige Män, Förslag till ändring, i Grundlag. — Regerings-Formen.
69 hvilka fullgjort hvad Förfatlningarne föreskrifva dem, som uli Doinare-Embeten må nyttjas, samt i sådana varf ådagalagt insigt, erfarenhet och redlighet.
De kallas Juslitie-Råd och utgöra Konungens Högsta Domstol. §. 18.
Denna Högsta Domstol tillkommer det äfven att upptaga och afgöra alla Ansökningar, alt Konungen må hryta
Dom åter, som vunnit laga kraft, eller återställa laga tid, sora försuten är. §. 19.
Inkomma till Konungen ifrån Domstolar och Embetsman förfrågningar om Lagens rätta mening i sådana fall, sorn till Domares åtgärd höra, äge ock Högsta
Uti fredstider skola de mai, som från Krigs-Domstolarne dragas under Konungens pröfning, uti Högsta
Tvänne Mililär-personer af högre grad, dem Konungen härtill utser och förordnar, höra med Domare-jäf och ansvar, och utan särskildt arfvode, sådana mål i Högsta
Domstolen öfvervara och deröfver rösta, dock må Domarenas antal icke öfverstiga Alta.
Under krig förhålles härmed efter Krigs-Artik larne. hvilka fullgjort hvad Författningarne föreskrifva dem, som uli Domare-embeten må nyttjas, samt i sådana värf ådagalagt insigt, erfarenhet och redlighet.
Denna Högsta Domstol tillkommer det äfven att upptaga och afgöra alla ansökningar, att Konungen må bryta dom åter, som vunnit laga kraft, eller återställa laga tid, som försuten är. §. 19.
Inkomma till Konungen ifrån Domstolar och Einbetsmän förfrågningar om lagens rätta mening i sådana fall, som till Domares åtgärd höra, ege ock Högsta
Domstolen att de sålunda sökta förklaringar gifva, §•
20- Uti fredstider skola de mål, som från Krigsdomstolarne dragas under Konungens pröfning, uti Högsta
Tvänne militärpersoner af högre grad, dem Konungen härtill utser och förordnar, böra med Domarejäf och ansvar, och utan serskildt arfvode, sådana mål i Högsta
Under krig förhålles härmed efter Krigs-artiklarne. p o> X/ku •
Konungen äger tvänne röster i de Konungen eger tvänne röster i de mål, hvilkas föredragning och afgörande mål, hviiKas föredragning och afgörande 70 Förslag lill ändring, i Grundlag. — Regerings-Formen.
För godt finner att i Högsta Domstolen öfvervara.
Alla frågor om förklaringar öfver Lagen skola hos Konungen anmälas och
Dess röster deruti inhemtas och heräknas, änskönt han icke i Högsta Domstolens öfverlägguingar derom deltagit. §. 22.
Ofver vigtigare saker skola minst
Ej må liera än Atta Ledamöter på en gång tjenstgörande vara. §. 23.
Alla Högsta
Domstolens beslut utFärdas i Konungens namn och med Dess Höga Underskrift eller under Dess Secret. §• 24.
Uti Konungens Nedre Juslilie-Revision skola Justitie-ärendena beredas lill Föredragning och afgörande i Högsta Domstolen. §. 25.
Konungen äger att i brottmål göra nåd, mildra lifsstraff samt återgifva ära och till Kronan Förverkadt gods; dock må öfver ansökningar derom Högsta Domstolen höras och Konungen
Sina beslut uti Stats-Rådet fatta.
På den brottslige skall sedermera ankomma att emottaga den nåd, Konungen honom Förunnat, eller undergå det straff, hvartill han blifvit dömd.
Ilan för godt finner att i Högsta Domstolen öfvervara.
Alla frågor om förklaringar ö,fver lagen skola hos Konungen anmälas och Dess röster deruti inhemtas och beräknas, änskönt Han icke i Högsta
Domstolens öfverläggningar derom deltagit. §. 22.
Uti Högsta Domstolen kunna ringare mål pröfvas och afgöras af fem Ledamöter, så ock af fyra, der alla fyra äro om slutet ense.
Ofver vigtigåre saker skola minst sju döma.
Ej må flera än åtta Ledamöter på en gång tjenstgörande vara. §. 23.
Alla Högsta Domstolens beslut utFärdas i Konungens namn och med Dess höga underskrift eller under Dess Sekret. §. 24.
Uti Konungens Nedre Justilie-Revision skola Justitie-ärendena beredas till Föredragning och afgörande i Högsta Domstolen. §. 25.
Konungen eger att i brottmål göra nåd, mildra lifsstraff samt återgifva ära och till Kronan förverkadt gods; dock må öfver ansökningar derom Högsta Domstolen höras och Konungen Sina beslut uti Stats-Rådet fatta.
Förslag till ändring, i Grundlag. — Regerings-Formen. 71 §• 26.
Då J lisli lie-ärenden i Stats-Rådet föredragas, skola, jemte Justitie-StatsMinistern och Två Stats-Råd, Tvä af Högsta Domstolens Ledamöter dem öfvervara, med den skyldighet alt till protokollet sig yttra, som 9 §. föreskrifver. §• 27. Till Justitie-Canzler må Konungen nämna en lagfaren, skicklig och oväldig
Man, som i Domare-värf varit nyttjad.
Honom, såsom Konungens Högste Ombudsman, åligge förnämligast, alt föra eller genom de under honom ställda Fiskaler låta föra Konungens talan i mål, som röra allmän säkerhet och Kronans rätt, samt att, å Konungens vägnar, hafva tillsyn öfver rättvisans handhafvande och i sådan egenskap beifra fel, som af Domare och Embelsmän begångnc blifva. §. 28.
Konungen äger att i Stats-Rådet utnämna och befordra infödde Svenske Män till alla de Embeten och Tjenster inom Riket, högre och lägre, hvilka äro af den egenskap, att Konungen Fullmakter derå utfärdar, dock böra vederbörande förut med förslag hafva inkommit, der sådana hittills ägt rum; Vare likväl Konungen obetaget, att uti Militära Embeten nyttja Utländske
Till Civile Embetsmän inom Riket och lill Domare må sådane Män §. 26.
Då Justilie-ärenden i Stats-Rådet föredragas, skola, jemte Justitie-Stats-Ministern och två Stats-Råd, två af Högsta Domstolens Ledamöter dem öfvervara, med den skyldighet att till protokollet sig yttra, som 9 §. föreskrifver. §. 27. Till Justitie-Cansler må Konungen nämna en lagfaren, skicklig och oväldig
Man, som i Domarevärf varit nyttjad.
Honom, såsom Konungens högste ombudsman, åligge fönämligast, att föra eller genom de under honom ställda Fiskaler låta föra Konungens talan i mål, som röra allmän säkerhet och Kronans rätt, samt att, å Konungens vägnar, hafva tillsyn öfver rättvisans handhafvande och i sådan egenskap beifra fel, som af Domare och Embetsmän begångne blifva. §. 28.
Konungen eger att i Stats-Rådet utnämna och befordra infödde Svenske män till alla de Embeten och Tjenster inom Riket, högre och lägre, hvilka äro af den egenskap, att Konungen fullmakter derå utfärdar, dock böra vederbörande förut med förslag hafva inkommit, der sådana hittills egt rum j vare likväl Konungen obelaget, att uti militära Embeten nyttja utländske män af sällsynt skicklighet, men icke till Commendanter i fästningarne.
Till civile
Embetsmän inom Riket och till Domare må sådane män 72 Förslag lill ändring, i Grundlag. — Regerings-Formen. endast nämnas, som äro af den rena Evangeliska läran.
Departements Chef skall föredraga och expediera alla ärenden, rörande befordringar, förordnanden, tjenstledighet och afsked, till och ifrån Embeten och Tjenster, vid de.
Verk och Stater, som under Departementet höra. §• 29.
Till Ärke-Biskop och Biskopar, med hvilkas val förhålles efter förra vanligheten, utnämne Konungen en af de Tre, som föreslagne blifvit. §. 30. * Konungen äger alt, på det sätt förr öfligt varit, tillsätta Kyrkoherde-beställningar i Begala Pastorater.
De så kallade Consistoriella Gäll vare vid deras valrätt bibehållna. §. 31.
Borgerskap åtnjute framgent den rättighet de hitintills innehaft, att lill Borgmästare-Tjenster föreslå Irenne behörige
Män, då Konungen en af dem utnämne.
På lika sätt förhålles med Rådmäns- och Magistrats-Sekreterare-sysslorna i Stockholm. §• 32.
Sändebud hos Främmande Makter och Tjenstemän vid Beskickningarne nämne Konungen i Stats-Ministerns för Utrikes Ärendena och någon annan tillkallad StatsRåds-Ledamots närvaro. endast nämnas, som äro af den rena Evangeliska [läran.
Hvarje Departements Chef skall föredraga och expediera alla ärenden, rörande befordringar, förordnanden, tjenstledighet och afsked, till och ifrån Embeten och Tjenster, vid de Verk och Stater, som under Departementet höra. §. 29.
Till Ärkebiskop och Biskopar, med hvilkas val förhålles efter förra vanligheten, utnämne Konungen en af de tre, som föreälagne blifvit. c % § 30.
Konungen eger att, på det sätt förr öfligt varit, tillsätta Kyrkoherdebeställningar i Regala Pastorater.
De så kallade Consistoriel Gäll vare vid deras valrätt bibehållna. §. 31. Städernas Borgerskap åtnjute framgent den rättighet de hitintills innehaft, att till Borgmästaretjenster föreslå Irenne behörige
På lika sätt förhålles med Rådmäns- och Magistrats-Sekreteraresysslorna i Stockholm. §■ 32.
Sändebud hos främmande Makter och tjenstemän vid Beskickningarne nämne Konungen i Stats-Ministerns för Utrikes ärendena och någon annan tillkallad StatsRåds-Ledamots närvaro.
Förslag till ändring, i Grundlag. — Regerings-Formen.
73 §■ 33.
Enär sådana Sysslor, hvartill Förslag blifvit upprättade, skola af Konungen bortgifvas, böra Stats-Rådets Ledamöter yttra sig öfver de sökandes skicklighet och förtjenster.
Åge de äfven rätt, att emot Konungens utnämningar till andra Tjenster och Embeten underdåniga påminnelser göra. §. 34.
Stats-Ministrarne innehafve
Stats-Minister eller Stats-Råd må icke tillika annat Embete utöfva, ej eller några inkomster deraf uppbära.
Justitie-Råd må ej tillika annat Embete innehafva eller utöfva. §. 35. Stats-Rådets Ledamöter, Presidenter och Chefer för Collegier eller i dessas ställe inrättade Verk, Justitie-Canzleren, Cheferna för Tullstyrelsen och för Postverket, Expeditions-Chefer i Stats-Departementen, Öfver-Ståthållaren, Under-Ståthållaren och Politie-Mäslaren i Hufvudstaden, LandshÖfdingar och Ståthållare i Landet, Fältmarskalkar, Generaler och Amiraler af alla Grader, General-Adjutanter, Öfver-Adjutanler, Stabs-Adjutanter, Commendanter iFästningarne, Capitaine-Lieutenanter och Officerare vid Lif-Drahanterna, Öfverstar för Regementena, Sekund-Cheferna för Gardes-Regementena till
Häst och Fot samt Öfverste-Lieutenanter vid Lif-Regements-Brigaden, Cheferna för Artilleriet, Fortifikations-, Fältmätnings- och Bih. lill B.
Prat. 1853 & ISSA. 3 i §. 33.
Enär sådana sysslor, hvartill förslag blifvit upprättade, skola af Konungen bortgifvas, böra Stats-Rådets Ledamöter yttra sig Öfver de sökandes skicklighet oeh förtjenster.
Äge de äfven rätt, att emot Konungens utnämningar till andra Tjenster och Embeten underdåniga påminnelser göra. §. 34.
Justitie-Råd må ej tillika annat Embete innehafva eller utöfva. §. 35. Stats-Rådets Ledamöter, Presidenter och Chefer för Collegier eller i dessas ställe inrättade verk, Justitie-Kanslern, Cheferna för Tullstyrelsen och för Postverket, Expeditions-Chefer i Stats-Departementen, Ofverståthållaren, Underslåthållaren och Politiemästareh i Hufvudstaden, LandshÖfdingar och Ståthållare i landet, Fältmarskalkar, Generaler och Amiraler af alla grader, General-Adjutanter, Öfver-Adjutanter, Stabs-Ådjutanter, Commendanter i fästningarne, Capitaine-Lieutenanter och Officerare vid Lif-Drabanterna, Öfverstar för; Regementena, Sekund-Cheferna för Gardes-Regementena till häst och fot samt Öfverste-Lieutenanter vid Lif-Regements-Brigaden, Cheferna för Artilleriet, Fortifikations-, Fältmätnings- och nl. i Höft. 10 74 Förslag till ändring, i Grundlag. — Regerings-Formen.
Sjömätnings-väsendet, Ministrar, Sändebud och Agenter för Handeln bos främmande Makter, samt de Embets- och Tjenstemän, som uti Konungens Cabinett för Utrikes Brefvexlingen och vid Beskickningarne nyttjas, hafva förtroende-syslor, hvarifrån Konungen ina dem entlediga, när Ilan pröfvar Rikets tjenst det fordra.