Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti den ofvan omförmälda nådiga Kungörelsen af den 11 December 1811, hvilken innehåller föreskrifter rörande kontrollen öfver bevillning af testamente, gåfva, arf och fideikommiss, stadgas, bland annat: att de sorn fått testamente, skola vara pligtige alt till vederbörande uppbördsman aflemna sina förbindelser å den utsatta algiften, ställda till inlösen då testamentets belopp emotlages och försedda med en eller flera löftesmäns borgen, den uppbördsmännen på eget ansvar må pröfva och godkänna: samt att på tagne afskrifter af dessa förbindelser, uppbördsmännen skola meddela attester, att originalen blifvit dem tillställda, hvilka attester komma att bilögas testamentet vid dess uppvisande inför domaren, som eger hålla hand deröfver, alt de icke må saknas.
Uppbördsmännen skola sedermera besörja, alt förbindelserna vid för fallotiden varda behörigen infriade samt alt beloppen på löreskrifvet sätt redovisas, hvarjemte den, som för 352 Expeditions-IJ(slottets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 121. afgiften ställt dylik borgen, bör inom Mars månads slut hvarje år till uppbördsmannen ingifva bevis om de hinder, som vållat alt testamentet ännu icke utfallit, med hvilket bevis uppbördsmannen åligger verificera den redogörelse öfver afgiften, hvilken han vid uppbörds-årets slut bör afgifva.
Dessutom är i nämnda Kongl. Kungörelse föreskrifvet: att alla af uppbördsmännen meddelade attester och qvittenser böra vara in duplo utfärdade, så att den betalande må till sin säkerhet behålla ett exemplar; all underdomslolarne skola inom Januari månads slut hvarje år lili Hofrätten och Landshöfdingen i orten öfversända förteckningar å de under föregående året ingifne gåfvobref, testamenten och fideikommiss-författningar m. m.; börande vid förteckningarne, som till Hofrätten insändas, uppbördsmännens attester och qvittenser vara bifogade.
Vidare skola uppbördsmännen inom Januari månads slut till E. K. Maj-.ts
Befallningshafvande inskicka förteckningar öfver alla under nästförflutna året af dem utfärdade attester och qvittenser, samt deruti särskildt anmärka de orsaker, som hindrat indrifvandet af de belöpande algiflerna; varande slutligen åtskilliga föreskrifter meddelade om dessa handlingars granskning m. m.
Stockholm, så skola förbindelserna för bevillningen aflemnas direkte till Riksgälds-kontoref, men deremot förbindelserna för stämpelaIgiflen ingifvas till Ofverståthållare-embetet.
Då nu, såsom ofvan är nämndt, omförmälda nådiga Kungörelse äfven skall tillämpas i afseende på stämpelafgiften för testamenten, mäste hvar och en som erhål lit så beskaffadt testamente, alt bevillning och stämpelafgift derför bör erläggas, ställa särskild löflesförLindelse lör hvardera af dessa afgilter, hvarefter det åligger uppbördsmännen, att på löreskrihet sätt afgifva särskilda redovisningar för de förbindelser, som afse bevillningen och särskilda för dem, som angå stämpeipappers-afgiflen, enär de förra skola ingå lill Riksgälds-konloret men de sednare till Stals-kontorel.
Härigenom förorsakas dubbel omgång och besvär, icke blott för vederbörande tjenstemän, ulan äfven för alla dem, sorn skola anskaffa dessa förbindelser; och då, äfven hvad landsorten beträffar, såväl teslaments-tagaren, som uppbördsmannen besväras, den förre med anskaffande och den sednare med emottagande och redovisning af särskilda förbindelser för hvardera afgiften, hafva Rikets Ständer för att härutinnan åstadkomma förenkling, beslutit, att testamenten och fideikommissbref skola från all stämpelafgift befrias och de derom uti nu gällande slämpelpappers-förordning intagna stadganden från den nya för fattningen i detta ämne belt och hållet uteslutas, samt nämnde afgift i stället anses inbegripen uti den bevillning, som Rikets Ständer vid denna riksdag för testamenten och fideikomissbref bestämma.
Beträffande uppställningen af den nya stärnpelförordningen, hafva Rikets Ständer ansett ändamålsenligast, att hvad som bibehåiles utaf de uti 3 § af nu gällande författning förekommande "allmänna föreskrifter vid författningens efterlefnad", sammanföres med de uti 11 § intagna ”särskilda åligganden i afseende på författningens handhafvande”, samt att alla dessa föreskrifter erhålla sin plats efter de §§, i hvilka slämpeibeloppen för de särskilda slagen af handlingar finnas intagna ; att vidare 4 § i samma författning, som beslår af 3 momenter, fördelas i 2:ne särskilda §§ af hvilka den ena angår stämpel dels å resolutioner med flera dylika handlingar, som utfärdas af
Domstolar och andra embetsverk, dels å handlingar, som till samma verk iniemnas, samt den andra upptager de handlingar, sorn skola förses med stämpel utan förändring af beloppet, hvarhelst de företes eller utgifvas, och alt till sistnämnde § jemväl hänföras de uti 8 § af nu gällande förordning omförmälda kontrakter, köpealbandiingar och förbindelser m. m.; att vidare 5:te och 6:te §§ i nu gällande förordning, hvilka angå stämpel å fullmagier, konstitutorialer med flera handlingar, som utfärdas dels af E. K.
Majit Expeditions-Utskottets
Förslag lill anderd.
Skrifvelse N:o 121. 353 Maj:t dels af embetsverk och myndigheter, framflyttas framför nyssnämnde i 4:de och 8 §§ upptagne handlingar; saint slutligen att de §§, hvilka handla om allmän tillsyn å författningens efterlefnad, om Domstol i mål rörande slämpel-afgiflen, om ansvar för öfverträdelse af författningen saint om fördelning af böter, förflyttas efter de i §§ 1(5—20 af nu gällande författning upptagne ämnen.
I afseende på de särskilda föreskrifterna hafva Rikets Ständer beslutat följande förändringar uti nu gällande stadganden, nemligen: § 1, hvilken motsvarar lista § i nu gällande författning, har erhållit ett, i öfverensstämmelse med sin öfverskrift, allmänligare innehåll. § 2.
1 denna § är dels föreskrift om en ny stämpelvalör, nemligen å 13 B:dr, motsvarande det för E. K. Maj.-ts domar och resolutioner bestämda stämpelbelopp införd, dels föreskriften att slämpeipapper skall vara alt tillgå i hela ark utesluten.
Rikets Ständer hafva nemligen ansett, att genom sistnämnde förändring skulle, utan någon kännbar olägenhet för allmänheten, kunna för Staten besparas en ganska betydlig utgift.
Enligt hvad Rikets Ständer inbemtal, kunna kostnaderne för tillverkning och transport af hvarje helt stämpelpappers-ark beräknas till 5jj öre, men för hvarje beläggningsstäinpel till blott f § ' öre, eller något mera än 1| öre.
Då nu antalet af de från Slats-kontoret under år 1859 afsände befarks-slämplar, hvilka endast finnas alt tillgå å 25 och 50 öres valör, ulgjört 794,(550 st., har kostnaden derför, enligt förenämnde beräkning, uppgått till R;rnl ll:dr 46,354: 58. hvaremot om endast beläggnings-slämplar funnits att tillgå, ett lika antal sådane stämplar efter IjjJ öre pr st. skulle kostat blott „ 13,862: 22.
Skilnaden eller R:mt R:dr 32,492: 36. hade alltså i sednare fället besparats.
Vid jemförelse emellan värdet af stämpelpapper i helark och värdet af beläggnings-slämplar, som under sistlidet år blifvit från Stats-konloret utlemnade, befinnes äfven, alt stämpelpapperet å helark, hvars tillverknings- och transport-kostnad, såsom nyss är nämndt, kan beräknas till omkring 32,500 R:dr, egde ett försäljningsvärde af endast 205,300 R:dr, då deremot de inlemnade beläggnings-slämpiarne, som lill antalet utgjorde 844,364 st. och hvilkas tillverknings- och transportkostnad kan antagas till icke fullt 15,000 R:dr, baft ett försäljningsvärde af 3,024,193 R:dr 95 öre Runt.
Kostnaden för de förra uppgick sålunda lill nära 16 procent af värdet; men utgjorde deremot för de sednare icke fullt procent.
Enär således en ganska betydlig besparing måste uppkomma derigenom att endast beläggnings-slämplar äro att tillgå, hafva Rikets Ständer, på ofvan uppgifna skäl, för sin del, beslutat, ali all tillverkning af stämpelpapper å hela ark hädanefter skall upphöra samt ali de särskilda slag af stämpelpapper, hvilka äro uti bifogade författnings förslag närmare angifna, i stället hädanefter böra användas, dock att sådant stämpelpapper å 25 och 50 öre i helark, hvilket slag hädanefter ej komme att tillverkas, skall, jemlikt stadgandet i § 2, så länge något sådant papper finnes att tillgå, tillhandahållas, på sätt i 17 mom. af 8 § närmare föreskrifves.
Härförutan och då Rikets Ständer ansett, att icke blott besparing i både tillverknings- och transportkostnad ulan liih. till II.
Sl. Fröt. 1859 8f 4850. 10 Samt. 1 Afd. 45 354 Expeditions- IJIska Hets Förslag till anderd.
Skr ifvelse NlO 121. ock beqvämlighet vid begagnandet af stämpelpapperet skulle uppkomma derigenom alt papperet i någon betydligare mån förminskades och beläggnings-slämplar af ungefärligen samma beskaffenhet, som de engelska infördes, få Rikets Ständer hos E. K. Maj:l i underdånighet anhålla, det E. K.
Majit täcktes taga under nådigt öfvervägande, om och hvilka förändringar i afseende på beläggnings-stämplarnes storlek och utseende må finnas af behofvel påkallade, samt, derest förändring af stämplarne i eli eller annat hänseende anses böra ega rum, låta tillverka sådane stämplar af den storlek, det utseende och den beskaffenhet i öfrigt, som E. K.
Majit kan finna för godt i nåder bestämma, äfvensom meddela de närmare föreskrifter, som i fråga om dylika stämplars anbringande å handlingar samt sättet för deras makulerande, m. iri., må finnas af behofvet påkallade. 8 3.
Eti denna §, som motsvarar 5 § af nu gällande stämpelpappers-förfallning, finnas intagna de stadganden, hvilka angå stämpel å fullmngter, konsilia tor ia ler, förordnanden och afsked, sorn af E. K.
Majit utfärdas, äfvensom på utnämningsbref till Riddarevärdighet af de Kongl. Orden m. in., bland hvilka sistnämnda Rikets Ständer ansett sig böra förhöja stämpelafgiflen för utnämningsbref till Riddare af Konung Carl XIIlis Or den från 40 till 50 Ridr, eller enahanda belopp, som för Kommendörer af Svärds-, Nordsljerne- och Wasa-Orden.
Beträffande i öfrigt grunden för och beskaffenheten af de ändringar, hvilka funnits erforderliga uti nu gällande stadganden rörande nyssberörda fulimagter m. m., lå Rikets Ständer i underdånighet erinra, hurusom den, under benämning kansligebubr, från äldre tider bestämda lösen för de från E. K. Majlis Kansli utgående expeditioner, äfvensom de s. k sigillpenningarne ända lill och med år 1834 fördelades emellan de derstädes anställde tjenstemän och betjente samt utgjorde en icke obetydlig del af deras allöningslörmåner.
Majit, för tillvägabringande af en ändamålsenlig lönereglering inom Dess Kansli, uti nådig Proposition af den 22 Januari 1834, föreslagit, dels att alla så kallade sportler inom Kansliet, med undantag endast af lösen för afskrifler och diariibevis, skulle upphöra och i stället utgå till Kronan såsom slämpelpapper, dels att de för regleringens verkställande erforderliga ökade anslag måtte å stat uppföras, bi föllo Rikets Ständer, på sätt deras underdåniga Skrifvelse af den 30 Oktober nämnda år utvisar, hvad i detta hänseende föreslagits, samt meddelade i sammanhang dermed åtskilliga föreskrifter angående beräkningssättet för den sålunda förhöjda slämpelpappers-afgiften.
Bland dessa föreskrifter var äfven den, att, till beredande af såväl ökad kontroll öfver den beslutade afgiltens utgående, som ledning för kommande Rikets Ständer alt bedöma, huruvida denna lill Statsverket öfverflyttade afgift för framliden uppginge till, eller under- eller ölverstege det på grund af förra förhållanden beiäknade ärliga beloppet, noggranna anlecknings-listor skulle föras öfver alla utgående expeditioner, hvilka med den mot kansligebiihren svarande slämpel-afgiflen borde beläggas, och hvilka listor jemväl borde innefatta uppgift ä de löner, som legat till grund lör afgiftens beräkning samt fullständig redovisning för dess belopp, äfvensom alt å alla utgående expeditioner borde antecknas, huru mycket af det bilagda stämpelpapperet utgjorde egentlig charla-sigillata och huru mycket deraf, som svarade emot förra kansligebiihren och sigillpenningarne.
Till följd af dessa föreskrifter har det ansetts nödigt att uti alla sedermera utfärdade författningar, angående slämpelpappers-afgiften, utsätta, huru stor del af den Expeditions- Utskottets Förslag lill underd.
Skri/velse N:o 127.
355 för fullmagier, konstitutorialer m. m., som från E. K. Majlis Kansli utfärdas, bestämda stämpel-afgift utgör kansligebiihr och sigillpenningar.
Såsom en följd af Rikets Ständers vid 1850—1851 års riksdag fattade beslut, angående särskilda till åtskilliga förvaltande
Verk anvisade inkomsters utbytande emot statsanslag, blef ock nödigt att uti förordningen angående stämpelpappers-algiflen införa vissa stadganden, huruvida de till Wadstena krigsmanshus och Amiralitets krigsmanskassan förut, under namn af avancements-penningar, utgående algifter, hvilka då skulle upphöra och i stället utgå såsom slänipelpapper, vore inbegripne under de i stämpelpappers-författningen i hvarje särskildt fall bestämda belopp.
Af sådan orsak bar ock allt sedermera anteckning härom qvarstått uti de i detta ämne utkomne författningar.
Då emellertid allmänheten numera, genom en långvarig tillämpning af ifrågavarande författningar, kan antagas ega fullständig kännedom derom, att hvarken kansligebiihr eller särskild afgift till Wadstena krigsmanshus vid utnämningar eller befordringar eger rum, ulan att de förut i detta hänseende stadgade afgilterna numera utgå under form af stämpelpapper, hafva Rikets Ständer, som i slutet af 3 § utsatt de fall, då stämpelbeloppet bör ökas med ett mot de förra avancements-penningarne eller befor drings-afgiflerne svarande belopp, ansett de uti 5 § af nu gällande författning på flera ställen förekommande anteckningar derom, att kansligebiihr, sigillpenningar samt algifter tili Wadstena krigsmanshus och till Amiralitets krigsmanskassan äro uti slämpelbe loppen inbegripna, böra ur den nya författningen utgå.
Vidare hafva Rikets Ständer fästat uppmärksamhet på obilligheten deraf, att, sedan kansligebuhren i underordnade embetsverk numera afsk a (läts, de embets- och tjenstemän, för hvilka E. K.
Majit utfärdar fullmagler eller förordnanden m. m., fortfarande skola, genom erläggande af stämpelafgift, motsvarande den fordna kansligebuhren och sigillpenningarne, bidraga till bekostande af den aflöning, sorn lör E. K. Majlis Kansli utgår.
Genom bibehållande af de i della hänseende vid 1834—1835 års riksdag fastställda grunder, nödgas nu dessa embets- och tjenstemän i stämpelafgift för fullmagter och förordnanden m. m., utöfver de 5 procent af lönebeloppet eller Iöne tillökningen, som vid befordringar skall af alla embets- och tjenstemän utgöras, betala förhöjning i stäinpelafgiften, motsvarande dels sigillpenningarne, 1 R:dr 50 öre, dels kansligebuhren eller 7j procent af lönen, hvadan de som erhålla E. K.
Majlis fullmagter och förordnanden fä i stämpelafgift för fullmagten eller förordnandet erlägga tillhopa 12.] procent af lönebeloppet, då deremot alla andra embets- och tjenstemän endast erlägga 5 procent deraf.
Detta förhållande har synts Rikets Ständer innefatta en orättvisa, som desto hellre tarfvar rättelse, då man besinnar att den, som tillträder en tjenstebefattning, i allt fall får för fullmagten vidkännas utgifter, sorn medtaga en icke obetydlig del af första årets löneinkomst.
Då likväl de, som från Rikets embetsverk och andra offentliga myndigheter erhålla fullmagt, konstitutorial eller förordnande å embete eller tjenst, äro skyldige att erlägga lösen för sjelfva expeditionen, hvilken lösen, enligt riu gällande expeditionstaxa, utgår med 2 Ridr för expedition från embetsverk tillhörande första afdelningen och med 3 R:dr för expeditioner från embetsverk af andra afdelningen, hafva Rikets Ständer ansett att, derest stämpelbeloppet för fullmagter, konstitutorialer och förordnanden, som från E. K. Majits Kansli expedieras, nedsättes till likhet med hvad för fullmagter m. m., utfärdade af rikets embetsverk, finnes stadgadt, ett lämpligt belopp bör, i stället för expeditionslösen, såsom stämpelafgift utgå för hvarje dylik expedition; och har detta belopp blifvit lill 6 Riksdaler bestämdt.
Det har visserligen icke undgått Rikets Ständers uppmärksamhet, att genom ofvan antydda nedsättning i stämpeln å ifrågavarande fullmagter m. m. en icke obetyd - 356 Expeditions-Utskottets Förslag till anderd.
N:o 127. lig minskning i slämpelpappers-inkomsten skall komma alt ega rum.
Beloppet af denna minskning kan väl icke med någon visshet uppgifvas, helst inkomsten af stämpel för fullmagter, till följd af sin natur, under olika år är ganska ombytlig; men, efter hvad Rikets Ständer inhemtat, hafva de från Justitie-Stats-, samt Landt- och Sjöförsvars-, Civil-, Finans- och Ecklesiaslik-departemenlenas Expeditioner under år 1858 utlöste fullmagter, konslitutorialer och förordnanden uppgått till ett sarnmanräknadt antal af 816 st., för hvilka erlagls: i egentlig stämpelpappers-afgift .
. R:mt R:dr 25.883: 85. stämpelpappers-algift, motsvarande sigillpenningar 1,336: — kansligcbiihr 36,934: 72. 38,270: 72. samt stämpelafgift, motsvarande avancement- och befordrings-afgifterne . . 8,303: 32. eller tillhopa K:mt B:dr 72,457: 89.
Om således den stämpelafgift, sorn motsvarar kansligebiihren och sigillpennin garne, beräknas till ofvanstående belopp eller 38,270: — skulle, med antagande af samma antal fullmagter etc., eller 816 st., för hvilka bör betalas 6 R:dr st., eller tillhopa 4,896: — den egentliga minskningen icke öfverstiga R:dr 33,374: — Då likväl Rikets Ständer icke nedsatt stämpelbeloppet för fullmagter å namn, heder och värdighet eller för afsked med förhöjning å karakteren, hvilka ingå i ofvan stående beräkning, torde med visshet kunna antagas, alt den verkliga minskningen i icke ringa mån kommer att understiga äfven sistnämnda summa.
Genom dels borttagande af de s. k. skrilkartorne, dels partiela förhöjningar i stämpelbeloppet torde ock tillgångar, motsvarande förberörde, af rättvisa och billighet påkallade lindring, komma att beredas.
Rikets Ständer hafva, i fråga om tillgångarne, jemväl trott sig kunna taga i betraktande att slämpelpappers-inkomslen, som E. K.
Majit i dess nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof för nästa statsreglerings-period beräknat lill 1,400,000 R:dr, i medeltal under åren 1855—1857 utgjort 1,599,288 R dr och, efter hvad Rikets Ständer särskildt inhemtat, året 1858 uppgått till 1,549,195 R:dr.
Enär i öfrigt härtill kommer, att tjenstemän med aflöning icke öfversligande 1,800 R:dr, i följd af den nya bevillnings-förordningen, blifva underkastade mer eller mindre betydligt ökade årliga bevillningsafgifter till Slaten, hafva Rikets Ständer, pä alla dessa skäl, ansett sig böra vidtaga de förändringar uti nu gällande stadgande!) i ofvan omförmälda hänseende, som innefattas uti 3 § af bifogade förslag.
Enligt nu gällande författning skola fullmagter å beställningar utan lön i regemente, korps eller arméen, förses med stämpelpapper efter skilnaden emellan förut innehafd lön och den lön, som åtföljer graden, lill hvilken befordran vunnits, hvarvid skall iakttagas, att ”beräkningen alltid sker efter staten för Kronprinsens Hussar-regemente” (numera kalladt Hussar-regementet Konung Carl XV.)
Då emellertid lönerna vid sistnämnda regemente, hvilka vid den tid berörda stadgande i författningen infördes, voro de lägsta i arméen, numera äro betydligt högre, än lönerna för motsvarande grader vid något indelt regemente, inträffar det förhållande, att, vid ett indelt regemente, fullmagt å tjenst med. lön kostar betydligt mindre, an en sådan å tjenst utan lön i samma grad, och skilnaden härvid blifver t. ex. i afseende pä Underlöjlnanls-fullmagter sä stor, att fullmagten å en Underlöjlnants-beställning med lön bör förses med stämpelpapper efter omkring 300
R:drs lön, men utan lön efter 800 Riksdaler.
För att afhjelpa detta missförhållande hafva Rikets Ständer beslutat, att beräkningen uti ifrågavarande fall för fullmagter ej mindre i flottan (hvilken i nu gällande författning ej (innes särskild nämnd), än ock i regemente, korps eller arméen, skall ske Expeditions- Utskottets Förslag lill anderd.
Skrifvelse N:o 127, .357 eiler stalén vid det regemente eller den korps, hvarest den befordrade tjenar, och för oplacerade i arméen qvarstående officerare, äfvensom för officerare vid Stockholms borgerskaps militärkorps efter den lägsta bland indelta arméens stater, eller Skånska infanteri-regementenas normalstat, allt efter lägsta lönen inom graden, der olika löner inom samma grad finnas.
1 afseende på de särskilda Generalsgraderna i arméen, då lön pä stat ej åtföljer fullmagten, hänvisar nu gällande författning till Kongl. Brefvet den 18 December 1843.
Då berörde Kongl.
Bref innehåller, alt Generalsfullmagter af alla grader skola förses med stämpelpapper efter Generalbefälhafvarelönen, 4,500 R:dr, men författningen eljest såsom allmän regel stadgar, att fullmagter till beställningar utan lön i arméen skola förses med stämpel efter skilnaden emellan förut innehafd lön och den lön, som åtföljer graden, till hvilken befordran vunnits, hafva Rikets
Ständer ansett nämnde grundsats böra följas äfven i afseende på de ifrågavarande fullmagterna.
Hos Rikets Ständer har blifvit erinradt, att nu gällande författning icke tydligen bestämde, huruvida fullmagter, öppna bref m. m., hvarigenom tjenster eller befattningar vid de.
Hofven bortgilvas och hvilka från Hof-expeditionen utfärdas, skola förses med stämpelpapper eller icke.
Då öfverskriften till 5 § af omförmälda författning icke särskildt nämnde fl of- expedit in n en, kunde det, å ena sidan, synas, som berörde fullmagter m. m. borde vara från stämpelpapper befriade; men deremot innehölle sjelfva §, alt fullmagter, konstitutorialer, protokolls-utdrag m. m., hvarigenom embeten, tjenster, beställningar o. s. v. vid civila, militära, ecklesiastika samt andra stater, af hvad namn de vara må, tillsättas och bortgilvas, borde förses med stämplad t papper.
Vidare vöre, i 11 § 5 morn., älagdl de tjenstemän, åt hvilka uppbörden och redovisningen af lösen för utgående expeditioner är uppdragen, att ansvara för kartering af fullmagter m. m. vid E. K. Maj:ts Kansli-expeditioner samt Hof-expeditionen, och häraf syntes åter följa, att berörde fullmagter m. m. borde med stämpelpapper förses.
Till förekommande af de tvister, till hvilka författningens otydlighet härutinnan gåfve anledning, har alltså blifvit föreslaget, att bestämda föreskrifter härom måtte i den nya stämpelpappers-förordningen inflyta; och som Rikets Ständer funnit nu anförda omständigheter påkalla ett särskildt stadgande i berörda afseende, har lili 3 § af bifogade förslag ett sådant stadgande blifvit meddeladt.
När någon, som förut varit eller är i Kronans eller annan offentlig tjenst, tillägges högre namn, heder och värdighet af embete eller tjenst, stadgar nu gällande författning, att stämpelpappers-beloppet, hvad militär-staterna beträffar, skall, i likhet med hvad för fullmagter på tjenstegrader i arméen är stadgadt, beräknas efter Kronprinsens Hussar-regementes stat.
På de skäl, som i fråga om stämpel å fullmagter till beställningar ulan lön redan blifvit anförda, hafva Rikets Ständer funnit godt bestämma, att beräkningen jemväl i nu anförda fall bör ske efter Skånska infanteri-regementenas normalslat.
Doklorsbref, som utan föregånget prof utfärdas, hafva Rikets Ständer ansett det nu bestämda stämpelbeloppet 39 R:dr, böra höjas till 80 R:dr, och för fullinagt för Kyrkoherde alt vara Prost öfver egen församling från 6 R:dr till 15 R:dr.
Då för de indelta regementenas aflöning finnas fastställda normal-stater, hafva Rikets Ständer, på det afgilterna för fullmagter vid samma regemente må blifva lika så länge de för aflöningen fastställda stater äro gällande, ansett att i de fall, då enligt nu varande författning stämpelpappers-afgiften för fullmagt å indelt lön bör elter sednaste årets markegång uträknas, de för de indelta regementena och korpserna ut - 358 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse lX:o '121. färdade normalstater skola utan förändring lända till efterrättelse; och är ett i öfverensstämmelse härmed affattadt stadgande i bilagda författningsförslag in förd t.
Öfrige uti 5 § al nu gällande slämpelpappers-förfallning pag. 20 och 21 införde bestämmelser, så vidt desamma ansetts böra bibehållas, igenfinnas uti 4:de, 5:te och 6:te §§ af det bifogade förslaget. § 4.