Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ålagd skadeersättning varde, i brist af tillgång, med arbete af-’ tjenad. §• 5i Besvär öfver Handtverks -Societets beslut måga anföras hos vederbörande Magistrat, före klockan Tolf å åttonde dagen efter delaktigheten, hvilken Societeten vare skyldig, att, jemte berörde hänvisning, emot losen skrifteligen lemna.
Öfver Magistratens beslut få besvär anföras hos Konungens Befallningshafvande, före klockan Tolf å fjortonde dagen efter delaktigheten.
Den med Konungens Befallningshafvandes beslut missnöjde ege, att före kl. 12 å Fyratiofemte dagen efter deraf erhållen del, anföra underdåniga besvär hos Kongl, Maj:t i dess Handels- och Finance-Expedition.
Tvänne Auctoriteters sammanstämmande beslut böra, så. som Förslag.
433 som vilkor för talans vidare fullföljd, fullgörasJ så vidt klaganden ej visar sig vara dertill oförmögen.
- I Stockholm utöfvas, i afseende på ofvannämnde oeconomie- och politie-ärender, Magistratens åtgärd af vederbörande under Magistraten lydande Collegier, och Kongl.
Maj;ts Befallningshafvandes af Öfver-Ståthållaren.
I hvarje Utslag skall, utan behof af missnöjes anmälan , tid och ort för besvärens anförande utsättas.
Förslag till Förordning, om de Handtverk, som utom Burskap fd a Landet idkas; sa ock om den Landtmannen förunnade Handels- och Slöjde-frihet. §. 1.
Landtmän skall vara medgifvetj att antin1* gen Sockne- eller Häradsvis, eller gemensamt för flere Socknar inom ett och samma Härad , till Handtverkare eller Gerningsmän antaga Svarfvare, Malare, Skräddare, Skomakare, Smeder, Glasmästare, Murare, Trägårdsmästare, Sadelmakare, Garfvare, Snickare, Hjulmakare , Tunnbindare, Timmermästare, Kruk- och Kakelugnsmakare.
Bihang till Riks-St, Prot. 1823. lo,dt Sami, 2 B. 3 8 434"
Förslag'. §. a. Desse Handtverkare antagas af Socknemännen, och blifva, nar Sockenstämmo-Protocoll derom hos Konungens Befallningshafvande företes, försedde med dess förordnande eller gerningsbref, hvaruti äfven efter Socknemännens pörslag samt förekommande omständigheter bör bestämmas, om och till huru stort antal Gerningsman behöfver och eger försvara tjenstehjon till biträde i handtverket; dock vare Gerningsman förbudet, au till slikt biträde betjena sig af Gesäller och .Lärlingar, som i sådan egenskap blifvit hos Handtverkande Borgare antagne. §. 3.
Uppå anmälan antingen af Socknemännen eller af Gerningsmannen, hvilken sistnämndes dock bör vara förut anmäld vid Sockenstämma, utfärdas för honom af Konungens Befallningshafvande afsked; derest ej Contract emellan honom och Socknemännen annorlunda föranleder. §• 4.
Alla ofvannämnde Gerningsmän komma att erlägga Gerningsören till det belopp, som nu är eller framdeles kan varda stadgadt. §• 5- Gerningsman må ej idka sitt handtverk till biträde åt någon utom den Socken eller district, Förslag.
435 för hvilket han är antagen.
Sker det, vare han underkastad lika ansvar med dem, som idka borgerlig Handtverks-näring, utan att deri hafva vunnit behörigt inträde. §. 6.
En hvar vare obetaget, att af tjenstefolk eller underhafvande låta åt sig förfärdiga det arbete, de förstå förrätta. §; 7. Till förekommande af allt tvifvelsmål om gränsen och vilkoren för den allmogen af ålder tillåtna och genom flera författningar bekräftade egna Slöjde- oell afsättnings— frihet, förklaras härmed, att under nämnde frihet skall begripas alla sadane produeter och tillverkningar, sorn landtman af egen jord eller ladugård, eller af egne rå-ämnen kunna åstadkomma; varande dem obetaget, att slika deras egna produeter och til I verkningar till Städer införa samt i hamnar och å Torg, vid alla så marknads som andre tillfällen, till salu hålla, och jemväl vid marknader å landet samt hemma i deras hus, och under väg till och ifrån Städer och marknader föryttra; dock att under berörde tillåtelse icke inbegtipes Guld, Silfver och Tenn, vid hvilkas förarbetande särskilte föreskrifter ega rum. §. 8.
Angående vidsträcktare rätt till handel med Spannemål och Victualier, i följe hvaraf älven Förslag uppköp och upplag' deraf i Städerne och å Landet må ega ruin, samt ora Handtverkeri-Näringars idkande å landet, under vilkor af Burskap i städerne, är särskildt stadgadt. jFörslag till förnyad Handeln-Ordning:
Om säl til att förvärfva Burskap på Handell §.
x. En hvar infödd eller främmande af hva^ stind, härkomst eller christelig troslära som lielstj skall vara berättigad, att ingå i handel och i den ordning, som i denna författning föreskrif— ves, derå vinna Burskap, hvarvid likväl, hvad utländningar angår, vederbörande ega att i öfrigt ställa sig till efterrättelse de särskilda förordnanden, som rörande frågan om tillstånd för främmande i allmänhet, att i Riket inkomma,' redan äro eller framdeles kunna blifva vidtagna.
Den, som Burskap å handel erhållit, åligge det ovilkorligen, och vid påföljd, att i annat fall hafva Burskaps-rättigheten förverkat, att inora ett år från den dag, Burskaps-Resolutionen för honom blifvit utfärdad, fullgöra hvad honom deruti blifvit förelagdt, eller eljest såsom en följd af det vunne burskapet kan tillhöra att iakttaga Förslag. 437 Vare han ock förbunden, att inom samma tid och vid enahanda äfventyr sin handelsrörelse påbörja. §. 2.
För att erhålla Burskap å handel, erfordras att hafva fyllt 25 års ålder; att ega tillförlitlige vitsord om stadga samt god christendomskunskap och fräjd; att ställa säker och godkänd borgen för de sex första årens utskylder till Kronan och Staden; och att vid förhör, som anställes af Stadens Handels-Societet, med biträde af vederbörande Schol-Lärare, om så äskas, visa sig ega, jemte försvarlig insigt i Fäderneslandets Historia och Statskunskap, grundelige insigter i så väl de kunskapsgrenar, hvilka för han delsyrket ligga till grund, sorni det practiska af dess utöfning.
Fordringarne i sistnämnde afseende blifva, uppå vederbörandes förslag och efter sakkunniges hörande, af Kongl.
Maj:t i Nåder bestämde genom utfärdande Reglementen, särskildt för Stapelstäderne och särskildt för Uppstäderne. X afseende på den, såsom vilkor för inträde i handels-yrket, fnreskrifne åldern, må Magistraten, efter Handels-Societetens hörande, bevilja undantag, då utrnärkta insigter och synnerlig bepröfvad stadga dertill föranleda; dock att ingen må till Handlande antagas förr, au hau uppnått myndige år. §• 3- Enkor äfvensom personer af qvinnokönet, de derj. blifvit myndige förklarade och uppnått 438 flir sid g; en ålder af 30 år, ege, under här ofvan stadga^ de vilkor, enahanda rättighet att vinna Burskap å 'handel, som män.
Träder Enka, eller annan qvinna, som tilla stånd till handels idkande vunnit, i gifte, ma det henne ej vägras, att äfven sedermera, med mannens samtycke och under deras gemensamma ansvarighet, handeln fortsätta, enär de en sådan sin föresalts hos Handels-Societeten och Magistraten tillkännagifva; dock må, utan att särskilde af Magistraten pröfvade skäl dertill föranleda, en sådan frihet ej ega rum, då fråga är orri ägtenskap med någon , sora i annan borger-: lig näring sjelf ingått. §• 4- Utlänning, som här i Riket Burskap vunnit och vill detsamma uppsäga, åligge, så vida han ej dessförinnan i sex år Borgare varit och borgerliga utskylder vidkänts, att med utgörandet deraf för den återstående tiden fortfara. §• 5- För Källarmästare och Vinskänkar kommer att gälla hvad i allmänhet för vinnande af Burskap på Handel är stadgadt. / §. 6.
Föröde af Judiska Nationen, som hädanefter vilja ingå i handel , galle ej mindre de i Förslag 439 Henna Författning föreskrifna allmänna vilkor, än hvad angående deras Handels-rättighets inskräkning till vissa Städer, samt i öfrigt är eller kan varda särskildt förordnadt. §• 7- Handlande, som uppsagt sitt burskap, vare olretaget att detsamma åter tillträda, dä han ho» Magistraten sig derom anmäler, och erlägger vanlige Burskaps-afgifter. §■ 8.
BIHANG TILL VID Urtima Riksdagen i Stockholm, Åren 1834 och 1835.
TIONDE SAMLINGEN. 3
Sits underdåniga Skrifvelser till Kongl. Majit m. m. jemte Riks dags-Beslutet. ——-«~»iuarqcr.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adelö den i3 Mars i834- Presle-Ståndet den 17 — — Borgare-Slåndet den 17 — — Bonde-Slåndet den 17 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl. Maj:ts med uppgift ä utsedde Ledamöter , till det af Hans Maj.t äskade Hemliga Utskott. S. A. K. Sedan Eders JCongl.
Majit, genom Skrifvelse af den 22 i nästlidne månad, likmätigt 54 §• Regerings-Formen, i Nåder äskat, att ett Hemligt Utskott mätte af Rikets Ständer utväljas, och, lill följd deraf, ett sådant val inom hvarje Riks-Slånd för sig gått, så få Rikets Ständer nu härmed i underdå» uighet anmäla, alt till Ledamöter i berörde Utskott blifvit utsedde: af Ridderskapet och Ädela: En af Rikets Herrar, Öfverste-Kammarjunkare, Ordens Öfverste Skattmästare, R. och C. af E. K. M. Orden, Herr Grefve Carl De Ge'er; HofMarskalken Friherre Axel Diedric Reuterskjöld och Assessoren Pehr Lagerhjelm ; af Prcste-Ståndet: Vice-Talmannen, Biskopen och Corn. af E. K. M. Nordstjerne-Orden, Doctor C. F. af FPingård; Contracts-Prosten, Mag. C. E. Hallström och Contracts-Prosten och Ledamoten af E. K. M:s Nordstjerne-Orden, Doctor J. M. Svedelius; af Borgare-Slåndet:
Grosshandlaren C. J.
Ekerman; Grosshandlaren och Riddaren af E.
K- M:s Wasa-Orden J. FP. FVinberg och Borgmästaren, Lagmannen J. H. Ekstrand; samt Bilt. till R.
Prot, 183/;. 10 Sami. t Afd. 1 2 Expedilions-Utskotlets Förslag till lind.
Skrifvelse N:o s. af Bonde-Ståndet: Vice-Talmannen Jon Jonsson från Blekinge Län; Anders Danielsson från Elfsborgs Län och Johan Ericsson från Stora Kopparbergs Län.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den — Mars 1834* N:o 2.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 2 April i834* Preste-Ståndet dan 2 — — Borgare-Ståndet den 2 — — Bonde-Ståndet den 7 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl. Maj:t, angående utgifternas för innevarande Riksdag omedelbara bestridande genom Riksgälds-Contoret.
Utsk. N:o 3.) S. Å. K. Rikets Ständer, som beslutat, att alla utgifter för innevarande Urtima Riksdag skola omedelbart bestridas genom Riksgälds-Contoret, utaf de under Fullmägtiges, i nämnde Contor, förvaltning ställde medel, få, med. underd. anmälan härom, tillika i underd. anhålla, att, derest utgifter i och för Riksdagen skulle förekomma af sådan" beskaffenhet, att desamma böra af E, K. M., efter Nådig pröfning, anbefallas, och i sådant fall på StatsContoret anordnas, detta Embetsverk då måtte i Nåder förständigas-, att, för sålunda bestridda kostnader, emot öfverlemnande af behörige verificatiöns-liandlingar, från Riksgälds-Contoret reqvirera ersättning; på hvilket sätt jemväl komme att förhållas med godtgörandet af förskott, som, till bestridande af så beskaffade utgifter, som de sistberönje, redan kunna vara af Stats-Contoret, emot redovisning, meddelade. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 7 Mars 1834- Expeditions -Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse N.o 3. 3 N:o 3.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 2 April 1834- Presle-Ståndet den 2 — — Borgare- Ståndet den i —•
— Bonde-Ståndet den 7 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl Maj.tj ifråga om
Bankens rättighet att erhålla liqvid för z:ne på densamma öfverlåtne äldre kronofordringar.
N:o 4-) S. A. K. Genom serskilda underdåniga Skrifvelser af den i5 Mars i83o hafva Fullmägtige i Rikets Ständers Bank hos E. K M. i underd. anhållit, dels om anvisande af nödiga medel till liqviderande af frami.
Lieutn.
Carl Silfversparres på Banken öfverlåtna och år »747
Ml ett belopp af 2,657 Daler 24 öre 4* penningar Silfvermynt bestämda kronofordran, dels ock om utbekommande med ränta af en, framlidne Landshöfdingen Gustaf Duvall tillerkänd Reductions-fordran, till det belopp af 5,838 Daler 18 öre ioi penn.
Silfvermynt, hvarmed samma fordran, i följd af en redan 1747 emellan Rikets Ständers Deputation öfver Rcduclions och LiqvidationsYerket samt Banco-Deputalionen träffad öfverenskommelse, skulle godtgöras.
Efter det E. K. M:s och Rikets Ktmmar-Co legium, äfvensom Fullrnägtiee i Rikets Ständers Riksgälds-Contor häröfver blifvit hörde, samt ansett Bankens vätt till liqvid för ifrågavarande fordringsanspråk numera vara försuten, hvarvid dock Fullmägtige i underd. tillagt, att fordringsbeloppen, i händelse de till betalning lomme att godkännas, syntes lämpligen kunna godtgöras af Bytes- och Reductions-medel, som till Kongl. Stals-Contoret ingå och upptagas bland Inkomster i Riks-staten ej påräknade; har E. K. M., under den 18 sistlidne Januarii, med förklarande, det E. K. M. ansåge Rikets Ständers Bank icke, såsom Kammar-Collegium och RiksgäldsContorets Fullmägtige förment, hafva förlorat sin rätt och talan rörande nu ifrågasatte fordringsposter, derjemte i Nåder funnit godt, med anledning af hvad nämnde Fullmägtige i öfrigt anfört, i afseende på frågan om dessa fordringars godtgörande, alt öfverlemna liandlingarne lill Rikets Ständers Stats-Utskott.
Rikets Ständer hafva, rörande tillkomsten och beskaffenheten af förevarande fordrings-anspråk, af liandlingarne hufvudsakligen inhemtat: 4 Expeclitions-Ulskoltels Förslag till und.
Skrifvelse N:o 3. 1:0
I afseende på Öfverstc-Lieutenanten Silfversparres kronofordran* att E. K. M , genom Nådigt Bref den 3 November 1747» gifvit Fullmägtige i Rikets Ständers Bank tillkänna, att Rikets Ständer, med gillande af Beduclions-Com missionens derom giPna Utslag, pröfvat rättvist fastställa frami.
C. Silfversparres bos E. K. M. och Kronan egande köpegods-fordran, bestående af 48 Daler ii öre g| pgr Silfvermynt, hemjnans-ränta in natura samt bortmiste räntor till 1722 års slut, 902 Daler 20 öre i6£ pgr Silfvermynts capital, jemte 680 Daler 16 öre 20 pgr S:mts interesse, under förklarande tillika, att Rikets Ständers Bank, till godtgörande af dess fordran för ett åt bemälde Öfv.
LiOut. i lifstiden lemnadt lån, komme att, efter då redan upprätta,d liqvidation, åtnjuta tillsammans 2,607 Daler 24 öre pgr S:mt af den fond, sorn dertill framdeles kunde blifva utsedd; samt 2:0 angående Landshöfdingen G.
Duvalls Reductions-fordran, att då Landshöfdingen Duvall, lill säkerhet för flera, åren 1684, i685, 1686 och 1688, från Rikets Ständers Bank upptagne penninge-lån, pantförskrifvit åtskillige, dels i Finland, dels i Sverige belägne, honom tillhöriga gods, men dessa till större delen blifvit, såsom varande af donations-natur, till Kongl. Maj:t och Kronan indragne, så hade, efter det Landshöfdingen år 1692 aflidit, och dess arfvingar, genom Kongl. Maj;ts och Rikets Svea Hof-Rätts Dorn den 1 Junii 1690, erhållit tillstånd att till Duvallske borgenärerne öfverlemna ali bemälde Landshöfdings egendom.
Banken, för den fordran den hos Landshöfdingen Duvall ytterligare egde, erhållit öfverlåtelse af den reductions-fordran Landshöfdingen hos Kronan kunde innehafva, till följd hvaraf dels en liqvidation deröfver af Kongl. Beductions-Commissionens Conior d. 3 Junii 1709 blifvit upprättad, och med Likets Ständers Bank, såsom innehafvare af Landshöfdingen Duvalls arfvingars lätt, communicerad, enligt hvilken liqvidation, som upptager en förut efter räkning, den 22 Junii 1698, bemälde Landshöfding tillkommande fordran af 5,838 Daler 18 öre loj p:gr S:mt, Landshöfdingen
Duvall skulle ega af Kongl. Majit och Kronan att fordra 282 Daler 29 öre i3TU p;gr S:mt hemmansränta samt 10,338 Daler a3 öre 5 j p:gr samma mjmt bortjniste räntor, beräknade till den 1 Januarii 1709, samt dels ett ytterligare Novo-Conto, den 23 Januarii 174b författadt, enligt hvilket de årliga räntorne, till 1722 års slut, uppgingo till 16,427 Daler 2 öre 2? p:gr S:mt; att, sedan derefter Rikets Ständers öfver Reductions- och Liqvidalions - Expeditions-Utskotlets Förslag till und.
Skrifvelse ff.o 3.
5 Verket förordnade Deputation, år J 747» ^10S Rikets Ständers Bank dels tillkännagifvit, att åtskilliga felaktigheter vid den senaste, om Duvailska fordringen upprättade liqvidationén syntes vara förelupne, hvilka skulle kunna föranleda till ny liqvidation, dels ock af sådan anledning, och på det Kongl. Maj:t och Kronan ej måtte utbetala mer än vederborde, hemställt, om icke Banken borde åtnöjas med den första liqvidalions-posten, eller 5,838 Dal. 18 öre ioi p:gr S:mt, med förbindelse för Banken att ersätta en af Fahlu Hospital hos Landshöfdingen Duvall egande fordran af i3i4 Daler kopparmynt; så hade Rikets Ständers Banco-Deputation samma år förklarat, alt Banken, för dess hos Kongl. Majrt och Kronan egande fordringar, såsom afl.
Landshöfdingen Duvalls Sterbhusrälts innehafvare, ville låta sig nöja med de af Rikets Ständers Reductions- och LiqvidationsDepulalion erbjudne 5,838
Daler 18 öre io| p'gr> samt äfven förnöja Fahlu Hospitals fordran i bemälde Landshöfdings Sterbhus, stor i3i4 Daler K:mt, dock med det uttryckliga betingande, att sistnämnde
Deputation tillika anordnade betalningen af säkra och ofelbara medel;— samt slutligen, att en sådan betalning likväl sedermera aldrig egt runa, oaktadt dc flerfaldig» framställningar otia den afslutade öfVerenskommelsens fullgörande, sorn, å Bankens vägnar, af dess Ådvocat-Fiscal blifvit gjorde, del» hos Kongl. Kammar-Collegium, åren iy5r, 1762 och 1 ^65, samt dels genom den till E. K. M., den 3 Augusti r^Sp, ingifné skrift, hvilken, påföljande dag remitterad till Kammar-Collegii underd.
Utlåtande, allt sedan varit på dess åtgärd beroende.
På grund af hvad rörande ifrågavarande arne ford rings-an språk sålanda förekommer, anse Rikets Ständer Banken ega obestridlig rättighet att vinna godt görel se-, ej mindre för frami.
Silfversparres på densamma öfverlåtna , till beloppet bestämda kronofordran, stör 2,65y Daler 24 öre 4| prgr Sant, än äfven för det, så capital- som ränte-belopp, hvilket kan varda Banken, i egenskap af rättsinnehafvare lill frami.
Landshöfdingen Duvalls Reductions-fordran, lagligen tillerkändt; dock, i senare frågan, med dervid fästad t vilkor, att Banken godtgör Fahlu Stads Hospital dess i nämnde Landshöfdings sterbhus egande fordran af 1,314 Dal.
Knnt, så vida densamma icke redan är gulden.
Beträffande åter den fond, hvarå så beskaffade ersättningar, sora de nn förevarande, lämpligast böra anvisas, så har väl E. K. M , genom Kådigt Bref af den ro Julii 1822, bland annat, förordnat, att, från och med samma års början, Kongl, Stats-Contoret skulle hålla serskild räkning öfver Bytes-fondens alla inkomster, och dervid tillse, att densamma, endast dispo - 6 Expcdilions-Utskottets Förslag till und.
N-0 /$,. nerades till utgifter, som af bytes-ärenden blefve en följd; men då dessa medel, som upptagas bland Inkomster i Riks-Staten ej påräknade, och för åren 1825 till och med 1829 utgjort tillsammans 4>739 R:dr 25 sk. 8rst., lika med andra Stats-Verkets medel, ingått i de öfverskott, som till RiksgäldsContoret aflemnats; samt några bytes- och reduclions-medel icke influtit åren i83o eller i83i, och ej heller hädanefter, åtminstone till något betydligare belopp, äro att påräkna; så hafva Rikets Ständer pröfvat lämpligast, att de blifvande, nu ifrågavarande ersättnings-suramor, anvisa till utbetalning från Riksgälds-Contoret, med liqvidationsgrund efter 6 Daler S:mt på Riksdalern.
Hvilket, i anledning af ofvanhögstberörde Nådiga Remiss, Rikets Ständer härmedelst få hos E. K. M. i underd. anmäla; framhärdande &c. Stockholm den 7 Mars 1834* N:o 4- Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 1 April 1034- Piesle-Sldnde t den 2 — — Borg.ire-Ståndet den i — — Bonde-Slåndet den 7 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl. Maj:t, angående Arrendatorernes af Klabböle Krono-laxfiske underd. ansökning om eftergift i i83o års arrende.
M. år i83i ingifven ansökning, hafva Arrendatorerne af Klabböle Krono-laxfiske i Umeå Eif, Jacob Pehrsson, Olof Nilsson, m. fl., underdånigst anfört, att, ehuru de haft all möda och kostnad ospard att med sorgfälligaste omtänksamhet efter behof tillbygga, underhålla och årligen förbättra bygnaderna vid nämnde Laxfiske, bade likväl den om våren i83o inträffade ovanligt starka vattuflod och isgång i Umeå eif icke allenast förstört bratlfallet midt emellan de hufvudsakligasle fisklägenheterna Nytinan och Killingsholms-tinorna, utan jemväl alldeles afskurit hälften af yttre armen till Landtinan, samt skadat den öfriga delen deraf, så alt laxen haft fri och obehindrad uppgång genom och förbi fisket, Elfven uppföre, hvilket haft den menliga påföljd att, på sätt tillkallade behörige besigtningsman uti ett ansökningen vidfogadt bevis intygat, minst j af den Expeditions-XJ tskoltets Förslag till und.
Skrifvelse IV.-o 4' 7 fångst, sora eljest kunnat påräknas, gått för sökanderne förlorad, hvartill komme, såsom ytterligare förlust, den lill Fiskets iståndsättande erforderliga kostnad; oell hafva sökanderne, hvilka dessutom skola lidit af en samma år inträffad svår missväxt, samt icke mägtade erlägga den till E. K. M. och Kronan för berörde Fiske utgående taxa eller arrende, af dessa anledningar i underd. anhållit, att åtminstone hälften deraf måtte för år i83o dem i Nåder eftergifvas, hvartill sökanderne så mycket hellre hoppades Nådigt bifall, som Arrendatorerne af Sörfors Krono-laxfiske, af enahanda orsak, genom Nådig Resolution den i4 Junii: 1774. erhållit befrielse från hela taxan i 3 års tid, samt jemväl, efter liden skada år 1828 af vårflod, undfått eftergift af halfva taxan likaledes under 3:ne år: varande den alternativa anhållan af Sökanderne i underd. framställd, att, i händelse E. K.
M. icke funne i Nåder godt bifalla deras ofvannämnde, af ömmande omständigheter påkallade underd. begäran, de emedlertid, och intill dess hufvudsakligt beslut meddelades, måtta befrias från erläggandet af mera än halfva taxan för år i83o.
Sedan E. K. M. i Nåder anbefallt Dess och Rikets Slafs-Contor att, efter Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes i Westerbottens
Län hörande, underd. utlåtande i ämnet afgifva, och E. K, M. tillika i Nåder förordnat, att emedlertid, och intilldess E. K, M.
Sig i målet hufvudsakligen utlåtit, med utgörandet utaf hälften af ifrågavarande Fiske-taxa för år i83o kommer att anstå, så vida Arrendatorernes Borgensmän, deröfver hörde, sådant medgåfvo; samt Kongl.
Stats-Contoiet, med öfverlemnande af E. K.
M :s Befallningshafvandes underd. yttrande, deruti Borgensmännens i nyssnämnde hänseende erforderliga medgifvande omförmäles vara meddeladt, på anförda skäl den sökta eftergiften i i83o års taxa i underd. tillstyrkt; så hafva, jemlikt E. K.
M:s derefter, deri 3o Julii 183r, fattade beslut, handlingarne i målet nu blifvit till Rikets Ständers Stats-Ulskolt i Nåder remitterade.
Och enär Sökanderne, genom det om ifrågavarande Fiske upprättade eontract, hvaraf Rikets Ständer tagit kännedom, icke iklädt sig skyldighet att vidkännas påföljderna äfen så beskaffad skada å Fiske-byggnaderna, som den, hvilken, utan deras förvållande, år i83o inträffat, hafva, vid detta förhållande, och med afseende å ej mindre besigtningsmännens intyganden, än E K. M:s Befallningshafvandes underd. yttrande, angående den å Fiske-byggnaderna timade skada och den Sökanderne deraf tillskyndade förlust, äfvensom å den omständighet, att vid Klabböle Fiskes ånyo mtarrenderande, den årliga taxan blifvit nedsatt från Tunnor, som sö - s Expeditions -Ut sko Hets Förslag lill und.
Skrifvelse 7V.0 5. kanderne erlagt, till 26 Tunnor 1 L# 1 # salt Lax, Rikets Ständer funJ nit skäligt att, för deras del, bifalla den af Sökanderne gjorde ånhållan om befiielse ifrån utgörandet af den för år i83o innestående hälft af den så kallade Fiske-taxan, eller arrendet för Klabböle Kronofiske.
Hvilket Rikets Ständer, i anledning af E. K. M:s högslberörda Nådigst Remiss, få i underd. anmäla; och framhärda &c. Stockholm den 7
Mars i834* N:o 5.
TJppjäst och godkänclt hos Ridd. och Adeln den 2 April 1834.
Preste-Slåndet den 2 — ■— Borgare-Ståndet den 2 — — Bonde-Ståndet den 7 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse , angående f. d. Kamércrarens vid Strömsholms Stuteri-Inrättning, yl sses sorén Landströms underdåniga ansökning om afskrifning af dess skuld till Stuteri-cassan.
Utsk. N:o 6.) S. A. K.