Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utlåtande iV.-o 16. att anlita sin credit till upplåning al allmänheten, synes Utskottet ej lämplig, och då Banken eger full säkerhet för ifrågavarande creditiv, kan Utskottet ej heller tillstyrka, att, i stället för användandet i sådan väg af Bankens medel, antingen Banken eller Riksgälds-Contoret skulle godtgöra skilnaden emellan den nu bestämda räntan för desse creditiv och hvad de inrättningar, som af creditiven äro i åtnjutande, kunde nödsakas att, vid upplåning af allmänheten i ränta erlägga, hvarigenom antingen Banken kunde komma att godtgöra en dryg ränta eller RiksgäldsContoret skulle en ytterligare utgift tillskyndas.
Men då Utskottet både insett och erkännt, att creditiv, under sådana vilkor sora de ifrågavarande, icke böra lör framtiden ega rum, lärer det medgifvas, alt Utskottet icke, på sätt en Ledamot anmärkt, bort på enahanda vilkor föreslå dylika creditiv åt näringar, som ej förr och från längre tid varit deraf i åtnjutande.
Dan uti 19 p. mom.
c. gifne benämningen af Odlings- och Skiftes-U\n, åt de förut så kallade Odlingslånen, härleder sig derifrån, att desse lån, i öfverensstämmelse med Rikets sist församlade Ständers beslut, nu mera blifvit i så måtto förändrade, att de utgå och användas till hjelp och understöd endast åt personer, hvilka, enligt äldre Skiftes-Författningar, efter år i8a3 gjort eller, på grund af senare Skiftesstadgar, nödsakats eller framdeles nödsakas göra utflyttningar från byar och hemman, samt, i förening med inrättandet af nya bostäder, dervid verkställa odlingar; och då dessa lån, sålunda använde, visserligen kunna anses både nyttige och nödväudige, finner Utskottet de emot berörde mom. gjorde anmärkningar ej kunna till någon ändring i Utskottets förslag föranleda.
Äfvensom Utskottet,—uppå de skäl, hvilka uti Betänkandet N:o 6 (p. 28) blifvit anförde, och då nuvarande Fastighets Låne-fondens öfverflyttande till fond för Hypothcks-föreningar, innan sig visat, på hvilka grunder sådane föreningar varda inrättade, och huruvida de förmå i låneväg erbjuda samma förmoner sora Banken, skulle kunna, åtminstone för de mindre jordegarne, medföra lidande, — ansett sig icke kunna för närvarande tillstyrka bifall till den af andre Ledamöter gjorde framställning, att de afbetalningar, som hädanefter å Fastighetslånen inflyta, må till Hypotheksföreningar, emot 4 proc. årlig ränta, utlånas.
Hvaremot Utskottet, då någre Ledamöter ansett det af Utskottet förut i rundt tal bestämda maximum för Fastighets-utlåningen tillkännagifva en önskan, att i denna utlåning göra någon slags indragning, till mehn för jordbruks-näringen, ej funnit hinder för alt på det sätt jemna den af Banco-Utshottets Utlåtande N;o 1S. 63 sistförsamlade Rikets Ständer antagne maximi-snmman för denna belåning, att densamma hädanefter må bestämmas lill fullt 4.780,000 R:dr.
Vid jemförelse af 20 punkten med de i samma punkt åberopade pag. 101 och 102 af nu gällande Banco-Reglemente, förmodar Utskottet det vara fullkomligen upplyst, att, med Utskottets tillstyrkan i denna punkt, ingalunda varit afsedt att förhindra nya lån ä fastigheter i Städer; hvarigenom den enda anmärkning, som emot 20 punkten blifvit framställd, sålunda förfaller.
Utskottet nu anfört, komma 18, 1g och 20 punkterna i Utskottets förslag icke att undergå annan förändring, än att den under mom. f. i p.
1g föreslagne maxirni-summa ändras från 4,770,000 E:dr till 4>78o,000 R.dr.
Vid 21 punkten: a) att Banco-Discontens nu egande låne-förlog af Banken, som, med inberäkning af de dithörande, efter enahanda grunder förvaltade Province-Låne-Conlorens Förlags-capital, utgör en summa stor 8,000,000 R.dr, måtte årligen från och med år i835 förminskas med 3 procent, eller 240,000 Rulr; b) att sjelfva
Discontrörelsen fortgår lika som hittills, endast med den förändring, att det högsta belopp, hvarföre en person, såsom låntagare får häfta, då fråga är om nytt låns utbekommande, bestämmes ifrån början af är 1835 till 5ooo R.dr, samt af Banco-Styrelsen beror att, efter i836 års slut, ytterligare sammaledes nedsätta detta högsta lånebelopp till 4000 R.dr, har blifvit inom Riks-Srånden anmärkt: af ett stort antal Ledamöter, ali en företagen capital-indragning af Banco-Discontens rörelsefond vore, under nuvarande tidpunkt och förhållanden, ganska betänklig och vådlig; al1 den endast skulle leda till att onödigtvis uppskräma allmänheten; att den tycktes stå i strid mot den af Utskottet i I2:te punkten yttrade grundsatts, att silfverutvexlingen borde i sin första början åtföljas af så få yttre förändringar som möjligt; att, utan allt afseende på Bankens metalliska styrka, skulle denna minskning ytterligare nedsalta rörelsecapitalet; att, då jordbruket före Hypotheks-föreningars bildande, icke egde att påräkna någon annan penningetillgång än genom Discontrörelsen, och denna äfven sedermera mäste anlitas af egare till mindre hemmansdelar, funnes ingen billig anledning till den föreslagna minskningen i Discontrörelse-capitalel; af någre Ledamöter, alt nedsättning roed nästa års början af högsta 6| Banco-TJtskottds Utlåtande N.o 16. lånesumman syntes iclie lämplig’, så vida icke handeln ansågs böra uteslutas från denna Discont; af en Ledamot, att äfven den tillstyrkta indragningen af 3 proc. årligen ej medförde behof af en så hastig och stark nedsättning i maxirai-lånebeloppet; alt det vore nog sagdt, om Rikets Ständer, med godkännande af principen, att’Discontrörelsen borde inskränkas och kunde göra det, öfverlemnade åt Banco-Styrelsen alt, i mon sorn de öfrige, nu öppnade utvägar för näringarnes biträde med cassacreditiv begagnades samt flypolheks-föreningar och Privat-Banker utbildade sig, söka tillvägabringa indragningar uti och öfverflyltning ifrån Discontutlåningen för Bankens räkning till utlåning i provincerne, genom der etablerade institutioner.
Ehuru Utskottet icke kan frångå den öfvertygelse, att Banco-Discontfonderne borde i alla händelser förminskas, för att till ett nyttigare slag af lånerörelse öfveiflyttas, likväl, då det synes ligga mindre vigt uppå, att en sådan öfverflyttning sker med någon större skyndsamhet, än att principen nu erkännes, för att framdeles i vidsträcktare mon tillämpas, har Utskottet, i anseende till de farhågor, ett så stort antal Ledamöter inom samtlige Riks-Slånden yttrat mot hvarje förändring, för det närvarande, med Discontens [onder, ansett sig böra i sä måtto inskränka och förändra 21 punkten, mom.
Tätt. a., att Banco-Discont ens låneförlag af Banken må från och med år i835 förminskas med allenast proc. eller jemnt 300,000 B:dr årligen, hvilka skola kunna användas till cassa-creditiv, pd sätt här nedan kommer att bestämmas, men under uttryckligt förbehåll, att, i händelse desse medel icke kunna till sådane cassa-creditiv användas, desamma då skola i Discontväg fortfarande utlånas.
Äfvensom Utskottet, i öfverensstämmelse med den förändring mom.
a. sålunda undergått, ansett mom.
Litt. b., på grund jemväl af de dervid gjorde anmärkningar, böra på det sätt jemkas, att det högsta belopp, för hvilket en person får såsom låntagare häfta, kommer att äfven hädanefter förblifva 6000
R:dr, men med rättighet för Banco-Styreisen, att, örn och i den mon fonden skulle öfvergå till cassa-creditiv, på sätt här nedan närmare bestämmes, funna, derest så nödigt pröfvas, nedsätta detta högsta belopp först till 5ooo R:dr och ytterst till 4000 R.dr Banco.
Vid punkterne: sa, att Cassa-creditiv må af Banco-Styrelsen kunna, emot nöjaktig ställd säkerhet, beviljas enskilde personer och Bolag uppå en tid af högst ett Banco-VLskoltets Utlåtande N:o 16. ett år, efter hvars förlopp (let beror af Banco-Sty reisen alt medgifva förnyelse deraf ; , oell 23: att df i afgift till Banken erlägges en half procent af den beviljade summan.,-om den uppgår till 2000 B.dr eller derutöfver.
För creditiv å alla mindre summor, erlägges 10 llulr; första folium af den löpande räkningen erhålles utan vidare afgift, men för hvarje af de öfi i ga erlägges 2 R:dr; b) för de å credilivet dragna summor, beräknar Banken 5 procent sig till godo, tills betalning sker.
Utassigneringar och af betalningar få, i moa. af behof och lägenhet, verkställas å tal af jemna 100 Rulr; cj) alla å ereditiven dragna ylssignationer skola med görligaste första Banken aviseras, och inbet älmås deras belopp uti B ancose dels tocken, sd snart sådan avis ankommit; d^) vid beviljande af Cassa-creditiv måste Banco-Sty reisen iakttaga varsamhet, alt. d.et emellan metalliska Cassan och Sedelstocken bestämda förhållande ej derigenom må. blifva rubbadt.
De böra helst beviljas på olika lider af året, så att, om möjligt är, hvarje månad något eller några af dem må vara förfallna, oell, i händelse af behof, kunna indragas.
Skulle så nödigt profves, eger Banco-Sty reisen ock rättighet, att uppsåga större eller mindre del af ereditiven, hvaraf följden i slikt fall blifver, att credilivrättigheten 3 månader efter uppsägningen minskas med fdel och f ör hvar tredje månad ytterligare med Udel, till dess nödig nedsättning är vunnen, eller ock hela creditivet är till inbetalning förfallet, sorn alltid inträffar minst, ett år efter dess beviljande; ef Banco-Sty reisen bör i möjligaste måtto tillse, att ereditiven må begagnas enligt deras egentliga bestämmelse, och icke lill en utsträckt a s s ig n e rings r öre Is e för de dagliga och stundliga behofven ; hvartill de löpande räkningarne i Depositions-Banken, grundade på erforderlige medels successiva insättning, äro hufvudsakligen ögnade, bär blifvit, inom Riks-Ståuden hufvudsakligen anmärkt: af en Ledamot, att det vore eu motsägelse, att, på samma gång man förutsa!te £i> möjlighet, att Banken genom realisationens fortgång skulle föranlåtas inskränka sin utlåning i allmänhet edler helt och hållet, ville nian belasta Banken med skyldighet att utsträcka den, genom Bankens öppnande för cassa-creditiv; af en Ledamot, alt emot Cassa-creditiven förekomma de betänkligBill. lill R- Si.
Prat. 1834. 6 Sand. 1 dfä. g 12:te Häftet.
Banco-TJtskotttts Utlåtande N.o 16 heter, alt Bankens capital kunde utan räntevinst qvarhållas; att, då det beviljade creditivet, om än icke begagnadt, skulle aviseradt beräknas i sedelstocken, föibundes Banken således att bålla cassan till disposition för dem, som icke voro skyldige att uttaga och förränta de qvarhållne medlen; att, om flere Bolag eller större Capitalister anmälde sig till dylika creditiv, samt lemnade dem lill större delen obegagnade och tillika utvexlade silfver, så alt proportionen nedsjönke under minimum, skulle än större förlust tillskyndas
Banken genom sifverfondens onödiga förstärkning; alt vilkoren, i händelse crediti vet verkligen anlitades, syntes allt för betungande, för alt, utan öfverassignering, kunna begagnas; alt åtminstone Hypotheksföreningarne af desse creditiv icke kunde vänta något understöd, men alt dock med desse Cassa-creditrv stöde och folie bela den förespeglade nyttan af understöd för landris näringar, emedan, om de blefvo obegagnade, rörelse-capitalet inom 5 år minskades med nära 5 millioner; af flere Ledamöter, att de väl på det högsta gillade cassa-creditiven, men ansågo dem företrädesvis böra lemnäs åt Hypolheksföreningar och andre associationer; af någre Ledamöter, att med beviljandet af creditiven borde uppskjatas, till dess Banken hunnit stadga sig på sin nya bana, samt de således ej lemnäs förr än nästa Riksdag eller åtminstone efter 2 å 3 år; af någre Ledamöter, att Assignationerne borde gifvas en form, som hindrade dem att blifva löpande i landet såsom mynt, i hvilket afseende blifvit tillstyrkt, att de antingen borde vara handskrifne eller af lika form med vanlige vexelbref; af en Ledamot, att Banco-Styrelsen borde hafva rättighet uppsäga creditiven, icke allenast till större och mindre del, utan äfven till hela beloppet efter viss lid; af en Ledamot, att, då Utskottet uti ingressen förklarat creditiven höra beredas för tillfälliga behof af större lånebiträden, vore det stridande mot sådant begrepp, att förutsätta creditiv å 2000 R:dr och derunder, på sätt 23 p. innehölle; af någre Ledamöter, att räntan borde vara billigare för Hypolheksföreningar; af en annan Ledamot åter, att räntan vore alltför låg, så att vinst derigenom skulle kunna uppstå för creditivtagaren; och af en an~ nan Ledamot, att den vore för låg, om den afsåg enskilde; af en Ledamot, att aviseringen vore omöjlig, med afseende på enskildes begagnande af creditiv; af någre Ledamöter, att den, Banco-Fullmägtige, i mom. c., ålagda t skyldighet syntes omöjlig att uppfylla. Banco-Ulskollels Utlåtande if.-o 16. 67 I sammanhang härmed har hos Utskottet under profning kommit ett den 26 sist!, Maji inom Högvördige Preste-Ståndet af Herr Professor Agardh väckt, till Utskottet remitleradt anförande, deruti Herr Professoren, under yttrad förhoppning, att Utskottet, i dess afgifvande nya förslag till Bankens lånerörelse,
skulle undanrödja de hinder, som hittills förekommit för jordbrukets understödjande, hemställt, att i Banken måtte öppnas credit för Hypotheks-Inrältningar, på följande grunder: 1:0 att hvarje Hypotheks-Inrältning finge, i mon af dess tecknade belåningssumma, hvarför en bestämd amorteringsprocent årligen erlades, en credit i Banken, för hvilken Inrättningens egna fordringar till samma belopp pantsattes, så att derigenom ingen förlust för Banken möjligen kunde uppkomma; 2:0 att denna credit finge af Hypotheks-Inrättningarne på det sätt begagnas, alt, såsom deras egne obligationer ej kunde vara annat än uppsägbar och Inrältningarne måste vara befriade från skyldigheten, att till deras inlösen hålla en större cassa, de, vid förekommande fall af en större uppsägning, kunde, till beloppet af ofvannämnde credit, utställa sine assignationer på Banken, löpande på en viss bestämd tid, samt det uttagna i den mon återbetala, som nya medel, dels genom amorteringsprocenten, dels medelst åt dessa Föreningar anförtrodda medel, kunde in fly la, och hvarvid det borde vara Inrättningarnes skyldighet att af inflytande medlen liqvidera deras skuld bos Banken, innan de begagnade något deraf till nya låns utlemnande; 3:o att Inrätlningarne för den begagnade delen af crediten erlade 4 proc. i årlig ränta; 4:o att, om Banco-Utskollet vidblefve sitt beslut, att begagna Bancovinsten och åtskilliga andre medel till så kallade Cassa-creditiv, den begärda crediten lill Hypotheks-Inrättningarne måtte beredas genom dylikt cassa-creditiv; hvarvid den förändring i Banco-Utskottets förslag likväl syntes böra göras, i afseende på det för desse Inrättningar möjligen beviljande cassa-creditiv, att det icke borde inom året inskränkas, utan oafbrutet från Riksdag till Riksdag utgå.
Till svar å den i första rummet upptagne anmärkning, eller ali Utskottets tillstyrkan till Bankens öppnande för Cas a-creditiv innefattade en motsägelse mot Utskottets antagande, det
Banken skulle under realisationens fortsättning möjligen föranlåtas indraga sin lånerörelse, får Utskottet meddela, att under det Utskottet, å ena sidan, såsom ett vilkor för Bankens förtroende, yrkat, det
Banken ej måtte förbjudas att vägra 68 Banco■ Utskottets Utlåtande ffl.o 16. nya lån, när dess egen ställning så fordrar, har Utskottet, å andra sidan, sökt visa, det näringarne icke alltid fordra lika rörelse-capital; hvaraf följer, alt lider lika väl kunna gifvas, då rörelse-capitalet hör ökas, som tider gifvas, då det kan minskas; och står ifrågavarande tillstyrkan jemväl i fullkomligaste Öfverensstämmelse med den af Utskottet i allmänhet gillade grundsatts, alt man bör påkalla associations-andan för de företag man önskar gynna Lill beredande af landets stigande välmåga, men Banken allenast genom tillfälliga biträden understödja desse associationer, i stället för att, såsom hittills varit påräknadt, utgöra första grunden för dylika företag.
I anledning dernäst af den anmärkning, att ett beviljadt Cassacreditiv, om än icke begagnad t, sktdle föranleda till hållandet af en större silfvercassa, emedan det aviseradl beräknades i Sedelstocken, anser sig Utskottet böra fästa uppmärksamhet derå, *att sjelfva rättigheten eller contractet icke innebär någon skuldsättning, utan att först då invisningar till större eller mindre del blifvit A Credilivet utställde, är Banken förbunden att, efter ingången avis, hålla erforderliga medel till hands, och del måste i sistnämnde fall äfven vara i sin tmlning, att aviserade invisningar i Bankens calcul betraktas lika med Sedelstock.
Den förmon, sorn Hypotheks-föi eningar och Pri val-Banker kunde hemta af de föreslague Gassa-creditiven, ligger deruti, att de härigenom våga röra sig med en större summa; peli om t. ex. sålunda, under g månader af året, 5 proc:s ränta kan förvärfva^ genom utlånande af cn half million i egne sedlar, utan att
Inrättningen sjelf håller större contant cassa än t. ex. i5o,ooo R;dr för desse sedlars infriande vid anfordran,, utan, vid förekommande behof, drager å sitt Creditiv, synes dermed ganska väl kunna bära sig, att samma Inrättning .en eller annan gång på kortare tid betalar 5i procent för 20 å 3o,ooo R:dr, somvid påkommande behof begagnas.
Alt åter Utskottet icke föreslagit räntan å desse Creditiv lägre än som skett, häi leder sig derifrån, att Utskottet velat så bestämma vilkoret för Csssa-crediti veu, att de ej skulle komma att utgöra ett stående förlag, genom hvars blotta lyfiande och utlånande en läntevinst för credittagaren bereddes.
Alt jemväl, i händelse dessa creditiv icke lomme, att begagnas, sådant dock icke skulle leda lill den anmärkte minskningen i rörelse-capitalet, lärer, vid närmare granskning af ifråga varande Betänkande, medgifvas, då Utskottet dels i 27 punkten föreskrifva, att de der omförmälde reserverade medel kunde göras fruktbärande i sådan låne-rörtise, 4 Banco-Ulskottets Utlåtande IV:o i5. gg som medgåfve deras snara åleri ndragande, vid påkommande behbf, dels i 28 punkten uppgifvit, att det belopp, som årligen inginge af BancoDiscontens förlagsfond, finge antingen såsom fond för Cassa-cred lii v eller annars, i mon af sig erbjudande tillfällen, till förökande af silfverfond och rörelse-capital användas, dels ock uli 3a punkten ansett detböra åt Banco-Styrelsens klokhet och omtanka öfverlemnas, att begagna'' de i Bankens vård från Riksdag till Riksdag qvarstående vinstmedel till förökande så väl af silfverfond, som rörelse-capital; helst ej allenast belåningen af metaller och publika papper blifvit lill oinskränkt belopp medgifven, utan det äfven är klart, att Banken, om och när densamma bar tillgång till egne Låne-fonder, utan proportionens förnärmande, icke lärer underlåta, att, lill besparande af onödig ränle-utgift, använda dessa fonder äfven tilJ- utlåning genom Handels-Disconlen.
Enligt hvad Utskottet redan i fråga om privata Assignerings-rätten å Banken yttrat, är det Utskottets öfvertygelse, alt assignalioner å så högt belopp som roo R:drf icke kunna blifva i landet löpande såsom mynt, och Utskottet har sålunda ansett något ytterligare stadgande i detta hänseende icke erfordras.
Utskottet instämmer visserligen i den åsigt, att ali varsamhet måste iakttagas vid Cassa-creditivs beviljande, men tior, alt, då Bankens tillgångar få an vändas till förökande af så väl rörelse-capital som silfverfond, någon våda ej kan uppslå deraf, att sårlane creditiv redan från och med i836 från Banken beviljas af sådane medel, som annars kunde i annan låneväg göras fruktbärande.
De vid 23 punkten gjorde erinringar emot der förekommande föreskrifters tillämplighet, i afseende på de Cassa-creditiv, som åt enskilde beviljas, anser Utskottet ej kunna leda till någon förändring uli dess förut gifue tillstyrkan.
Vidkommande åter de anmärkningar, hvilka åsyfta sådane jemkningar i de af Utskottet föreslagne vilkor för Cassa-Crediliv från Banken, alt desse Creditiv må blifva af större användbarhet för de Hypol heks-föreningar, som kunna uppstå och till Cassa-Credili vs erhållande sig anmäla, så, enär det måste medgifvas ej mindre, alt det sätt, uppå hvilket desse Föreningar skulle komma att utöfva deras verksamhet, för alt motsvara det med dem afsedde vigliga ändamål , gör det till en nödvändighet, att
Crediliv-rällighelen för dem utsträckes utöfver den i allmänhet föreslagne tid af ett år, än äfven alt desse Föreningar, såsom grundade på en fortgående amortering, hafva behof af någon lindring uti de för Cassa-Credili v i all - 7° Banco-Utskottets Utlåtande N.-o 16. mänhet föreslagne afgifter, liar Utskottet, med skyldigt afseende jemväl å det lifliga interesse, hvarmed frågan om dylike föreningars bildande blifvit inom Riks-Stånden omfattad, ansett Hy/jotheks-jöreningarn?
böra uppmuntras med de fördelar, att dels de 200,000 R:dr, hvilka kunna från Discont-Fonderne öf nerflyttas , skola uteslutande användas till CassaCreditiv åt Hypotheks-föreningar; dels de Creditivj till hvilka desamma sig anmäla, må af Banco-Styreisen beviljas intill nästpåfoljande Riksdag, dels ock Cassa-Creditiv till sådane föreningar må varda befriade frän den afgift af i proc , som af andre Creditiv-tagare måste erläggas i och för sjelfva Creditiv-rättigheten; men under det, å ena sidan, Utskottet sålunda sökt åt Hypotheks-föreningar bereda alla de fördelar, sorn billigt vis kan från Bankens sida förväntas, har det, å andra sidan, varit Utskottets pligt att tillse, det Bankens egen Credit och förmåga att sina Sedlar vid anfordran inlösa icke må härigenom försvagas; hvarföre Utskottet funnit nödigt föreslå, att, vid beviljandet af Cassa-Creditiv till Hypotheks-föreningar, må uttryckas följande vilkor, nemligen: a) att Hypotheks-Föreningarne, derest kommande Rikets Ständer besluta, att de af dem begagnade- Creditiv upphöra, skota, 6 månader efter delfående t af ett sådant beslut, hafva sin skuld till Banken inbetald; b) att Banco-Styrelsen, i händelse Bankens egen ställning sådant fordrar, må ega att Creditiveh uppsäga och föreningarne då vara skyldige att, senast inom g månader efter uppsägningen, hufva ligviderat den skuld för hvilken de till Banken häfta; c) att Banco-Styrelsen, i händelse densamma, af det sätt hvarpå Cassa-Creditiven begagnas, skulle finna anledning till den förmodan, att Cassa-Creditiven af någon Hypotheks-förening begagnas såsom stående lån, skall, efter infordrande af föreningens förklaring häröfver, genast till betalning efter 6 månader uppsäga det Creditiv, som på sådant sätt blifvit missbrukadt, derest förhållandet ej anses vara nöjaktigt förklaradt; samt d) att den Hypotheks förening, som sin Creditiv-rättighet sålunda f örverkat, icke utan Rikets Ständers ompröfvande må Creditiv frun Banken å nyo erhålla.
Då beredandet af afsättning åt de producter näringarne frambringa utgör den säkraste utsigt för deras förkofran, samt det sålunda synes angeläget, att, äfven på detta sätt, söka främja och uppmuntra den för landet vigtiga jordbruks-näringen, hvilken onekligen, lika med öfrige landets näringar, är i behof af förlag till sin rörelses bedrifvande, men Utskottet af de skäl, som i början af detta Utlåtande äro uppgifne, sett sig nödsakadt afstyrka bifall till de af flere Ledamöter framställde förslag om direct span - Banco-Utskotlets Utlåtande N.o 16. nemåls-belåning genom Banken, har Utskottet, t sammanhang härmed, funnit billigheten och omtankan för jordbrukets bästa fordra, att sådane Associationer, som pä större Handelsplatser kunna uppstå för att, medelst upplag och belåning af Svensk spanmål, underlätta och befordra exporten deraf, genom span målens vårdande och beredande till afsättlig handelsvara, samt de Privat-Banker, som i större scala vilja med belåning af spanmål, i omförmälde ändamål, sig befatta, böra företrädesvis Cassa-Creditiv från Banken åtnjuta af de medel dertill kunna finnas disponible, utöfver de Hy po thek s-föreningar ne serskildt förbehållne, från Banco- Discont-fonderne öfvergående medel, samt under de vilkor och förbehåll, för öfrigt, som här nedan förmälas.
Och har Utskottet derjemte funnit med billighet öfverensstämmande, att andre Privat-Banker må, i fråga om Cassa-Creditiv , erhålla företräde framför återstående bolag och enskilde personer, med den skiljaktighet ifrån vilkor en för Cassa-Creditiv till hypotheks-föreningar, att Privat-Bankerne skola, lika enskilde personer, erlägga i procent årligen för Creditiv-rättigheten.