Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
De inom Hedervärda Bonde-ståndet väckta motioner afse: a) Sältet för beräknande af majoritet i fråga om hägnadsskyldighelens afskaffande-, dervid är vordet yrkadt: '1) af Lars Rasmusson från Götheborgs och Bohus län, med hvilken Olaus Eriksson och Tobias Lind m. fl. instämt, samt af Johan Lekberg från Örebro län: vatt samtlige delegare i stängsellaget skola vara om beslutet ense.» 2) af Erik Malmin från Westerås län: »att en blifvande författning om stängselskyldigheten borde innehålla, alt sådan skyldighet skall ega rum, der icke de fleste delegarne i stängseliaget. hvilka ega mer än hälften af de stängselskyldige hemman, förena sig om hägnadens borttagande.» 3) af Johan Bergström från Stora Kopparbergs län, med hvilken Anders Gud mundsson från Hallands län instämt: »att stängselvitsordet bör bibehållas och upphöra ondast i de fall alt tre fjerdedelar af delegarne i by eiler skifteslag, utan afseende å deras andelar i jorden, äro ense om hägnadernas borttagande.» 4) af Per Erik Andersson från Westmanlands län: »att stängsel må icke ega rum, der icke tre fjerdedelar af stängsellaget, hvilka derjemte ega mer än hälften af egovidden efter hemmantalet, sig förena om en del eller alla hägnadernas borttagande» »Der enkel pluralitet vid röstningen per capita beslutar att hägnaderne grannar emellan böra göras af glesare beskaffenhet, så att blott hästar och fäkreatur utestängas, skall denna pluralitet ega vitsord» b) Stängselskyldighetens fördelning: 1) af Erik Malmin, med hvilken Ola Månsson från Skåne samt Gustaf Hultman och Anders Larsson från Nerikes län instämde, samt af Johan Bergström, med hvilken Anders Gudmundsson förenat sig: »att i skiljodel emellan särskilda egares jordegendomar eller egolotter halfva hägnaden skall hållas af hvardera sidans egare utan afseende på ineller utegor och utan afseende på större eller mindre hemmantal.» 2) af Johan Lekberg: »att hälften-principen endast må antagas i fråga om stängsel emellan olika skifteslag.» 3) af Per Erik Andersson: »Der stängsel eger rum skall ali jord stänga lika, vare sig åker, äng eller afrösningsjord och betesmark, och skall emot angränsande hem - Sammans.
Lag- sami Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande JH 36'.
29 man och byar stängas efter förmedlade hemmantalet, men inom by efter öretalet eller innehafvande jord. 4) af Lars Rasmusson, med hvilken Olaus Eriksson, Tobias Lind m. fl. instämt: »att hälften-principen, utan afseende på större eller mindre hemmantal, icke må antagas; men att byar och enstaka hemman böra sig emellan i stängseln efter deras olika hemmantal deltaga, utan afseende derpå att det ena hemmanets inegor möta det andras utegor och tvärtom.» c) Om särskild lagstiftning för olika orter: 1) Gezelius från Stora Kopparbergs län: »att lagstiftningen bör lämpas efter de olika orternas behof.» 2) ./.
Lindby från Gottlands län: »att, oberoende af hvad som för Sveriges fasta land kan i stängselangelägenheten blifva beslutadt, det för Gottland må stadgas, att, med bibehållande af stängselskyldigheten, densamma bör så fördelas, att grannar i jordegor skola, utan afseende på hemmantal eller jordens beskaffenhet, lika deltaga i den hägnad, som i egoskillnaden dem emellan bör vidmagthållas. » 3) Nils Svensson från Blekinge, med hvilken åtskilligc representanter från Elfsborgs, Kalmar, Götheborgs och Bohus, Christianstads och Gottlands län för deras respektive provinser instämt: »att nu gällande föreskrifter för stängselskyldigheten icke må förändras.»
På den af Utskottet redan anförde grund hemställer Utskottet vördsamt, att berörde motioner må anses förfallne.
Reservation: Af Johan Johansson från Östergöthland med hvilken Per Benjaminsson från Elfsborgs län förenade sig: »Emot Utskottets beslut derom att stängsel-skyldigheten skall fullgöras efter den så kallade hälften-principen, får jag reservera mig.
De skäl som föranledt Utskottet att nu vid denna riksdag tillstyrka Rikets Ständer att antaga hälften-principen äro, 30 Summans.
Besv- och Ekon.-Utskott et § Betänkande M 38. enligt mitt omdöme, icke så giltiga som de hvilka af Utskottet vid flere föregående riksdagar uttalats emot denna princip.
Om det än måste medgifvas att en mindre hemmansdel någon gång kan efter 1802 års stängselförfattning komma i åtnjutande af en liten lindring “i stängselskyldighetens fullgörande; så följer väl deraf alldeles icke att man skall öfvergå till ett nytt system, som uteslutande är egnadt att gynna den större hemmansegaren på den mindres bekostnad.
Stängseln skall efter den nya delningsgrunden för ett mindre hemman. som vid laga skifte fått sig tilldelad jord i sämre grader och i flere skiften, blifva så betungande att den mindre bemedlade egaren skall ofta komma att se sig nödsakad att lemna hus och hem.
Den nådiga propositionens syfte är att få bort all stängsel, men att detta syfte oftast kommer att förfelas, åtminstone i skogs- och bergstrakter, är något som man icke bordt förbise.
De fleste hushåIIs-sä 1 Iskaper och embets-myndigheter, som i ämnet blifvit hörde, hafva härpå fästat uppmärksamheten och jemväl yttrat den åsigt, att en och samma stängsel-lag icke borde för hela riket vara gällande.
Härpå är likväl vid lag-förslagets utarbetande icke fästadt det ringaste afseende; likasom man icke tvekat att föreslå, att den nya lagen skall så godt som omedelbart efter dess promulgerande träda i verksamhet.
Hittills hade man icke vågat att anslå kortare tid än tio är för att få förhållanderne i möjligaste måtto så gestaltade, att lagen kunde på dem tillämpas utan att derigenom skedde ett allt för störande ingrepp i flera bestående ekonomiska förhållanden.
Jag yrkar derföre afslag i fråga om antagande af hälften-principen såsom delningsgrund, samt i allt fall att en ny stängsel-förordning icke må genast efter promulgerandet träda i kraft; ty, efter mitt förmenande, måste en lag, för att kunna tillämpas, af allmänna omdömet anses innefatta rättvisa.
Men icke må man inbilla sig, att största antalet jordbrukare skall med ens kunna fatta rättmätigheten deraf, att l. ex.: A, som, vid en nyss afslutad stängseldelning efter 1802 års författning, fått skyldighet att icke allenast sjelf hålla stängseln emellan sitt och B:s skifte utan ock att derutöfver hjelpa B. att infreda dennes i flere skiften lagda mindre hemmansdel, utan vidare omsvep skall ega rätt att till B. säga: ifrån och med i dag, är jag fri från att hjelpa dig att stänga, men du skall deremot deltaga till hälften med mig i att uppstänga den enda stängselsträcka, som för mig är behöflig, enär min flerdubbelt större egendom vid laga skiftet blifvit så förmånligt lagd, att den utgöres af endast ett skifte, med de tre sidorna omgifne af sjö.
R idare är under § 7 beslutadt. att den sorn med egor möter kronopark eller annan skog eller mark, som under Kronans omedelbara vård står. icke har rätt att af Kronan fordra deltagande t stängsel, der Kronan ej sjelf fordrar att stängas skall.
Denna åsigt kan jag ej dela. enär den skall komma att medföra allt för stor tunga för den enskilde; hvadan jag anser att Kronan bör för ofvanomförmälda slags egor betraktas lika med en enskild.
Icke heller kan jag instämma i Utskottets antagande af 33 § oförändrad sådan den lyder i det nådiga förslaget.
Det händer icke sällan att kreatur kunna förirra Sammans.
Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande M 38. 31 sig flere mil från egarens hemman och då egaren ofta icke på en eller två månader kan, oaktadt sorgfällig efterspaning, få reda på hvart det tagit vägen.
Skulle nu den som ett sådant kreatur intagit ega att fjorton dagar efter det han upplyst det vid sockenkyrkan försälja det å offentlig nuktion, så vore ett sådant förfarande både orätt och obilligt och jag tror att denna §, om den 1 sitt oförändrade skick blir lagbud, skall komma att lemna allt för mycket spelrum för vinningslystnad.
Det borde derför, efter min tanke, stadgas, att då egare till intaget kreatur ej är känd, vare den sorn kreaturet intagit skyldig att, innan det må afyttras, låta det upplysa såsom sagdt är om hittegods, samt derefter låta från predikstolarne i länets kyrkor uppläsa kungörelse om kreaturets intagande.
Den lindring, som enligt 5 § kan i vissa fall uppkomma i stängselskyldighetens fullgörande, vill jag, för den händelse hälften-principen kommer att godkännas, äfven hafva utsträckt till alla de fall, der ena sidan finnes af stängseln märkligen betungas; och torde också en uppstådd fråga härom böra först hänskjutas till afgörande af Gode män, innan den må under Domaren dragas.
Äfven torde det vara nödvändigt, att något särskildt i förordningen inflyter om huru stängas skall vid fägator och för skifteslagets gemensamma behof uttagna vägar, grustägter, vattenställen och andra allmänna platser.
Ty icke kan det väl vara rättvist att den som vid laga skifte fått en allmän väg, fägata eller dylikt ensamt på sitt skifte; dertill skall vara skyldig att ensam uppehålla stängseln.
Med anledning af hvad jag nu anfördt vågar jag föreslå: att Rikets Ständer måtte besluta sådane ändringar i det nådiga lagförslaget , som öfverensstämma med de åsigter jag framlagt.» STOCKHOLM, tryckt hos Eric Westrell, 1857.
Sammansatta Lay- samt Allm. Bese.- och Ekon,-Utsk:s Utlåtande N:o 39.
Ank. till Exp.-Utsk. den 11 Nov. 1857, kl. 11 f. m.
Utlåtande, i anledning af' ålerremiss af' Sammansatta Utskottets Betänkande N:o 35, rörande väckt motion om förändra dl sätt för utfärdande af sådatie författningar, hvarigenom förut gällande lag skif (ning i en eller flera delar förändras.
Berörde Beliinkande liar, i följd af deremot gjorda anmärkningar, blifvit af Högvördiga Presle-ståndel ålerremiiteradi; men som, enligt Utskottet (illhandakomne protokolls-utdrag, Betänkandet är vordet bifallet af de (re öfriga Riks-stånden, kan, enligt 87 § Regerings-formen, återremisseu icke till någon vidare åtgärd föranleda; hvilket Utskottet skolat härmed vördsamligen anmäla.
Bih. till H.
Prof. 1856 4* 1857. 7 Samt. 2 Afd. 14 Haft. 1 2 Sammansatta Lag- samt Allm. Bese.- och Ekon.-Utsk.-s Utlåtande N:o 40.
N:g 40, Ank. lill Exp.-Utsk. d. 11 Nov. 1857, kl. 11 f. m.
Utlåtande, i anledning af ålerremiss af Utskottets Betänkande N:o 14, rörande ändring och tillägg till 4 kap. 2 § samt 6 kap. 2 och 3 NN Byggninga-balken.
Förberörde
Belänkande är vordet af Sammansatt Lag- sami Allmänna Besvärsoch Rkonomi-Ulskottet afgifvet efler pröfning af de inom Hedervärda Bonde-ståndet af ISUs Hansson från Christianslads län samt Peter Carl Andersson, Anders Persson och Jonas Andersson från Östergöthlands län i ämnet väckte motioner, deruti blifvit föreslaget : af Nils Hansson: “att afloppsdike borde läggas af oskift mark, minst 3 alnar bredt, 1
Va alu djupt samt 1 aln på bollen, men alt, i händelse för odlingens verkställande större diken erfordrades, skulle sådana få läggas (ill den bredd och det djup, som för ändamålets vinnande vore nödigt; och skulle, i sistnämnda fall, de, som vore delaktige i marken, vara skyldige att deltaga i dikets uppgräfning och underhållande, en hvar i den män han kunde anses deraf draga nytta.® af Peter Carl Andersson: “att afloppsdike skulle läggas af oskift mark, der det tarfvades, och lill det djup, som för jordens uttorkniug erfordrades med en deremot svarande bredd, så att det i dagen hade minst 2 gånger dikets djup, med tillägg af bottens bredd, eller 4ö graders sidolutning.
Bottens bredd finge ej understiga en fot och dess lutning borde vara minst en tum på 200 fot af dikets längd.“ Sammansatta Lay- samt Allm. Utur.- och Elton.-Vlsk:s Utlåtande N:o 40. af Anders Persson: “alt afloppsdike borde läggas af oskift mark, der det vore nödigt, till den bredd och djuplek, som efter behörig afvägning för deli ofvanliggande åkern eiler odlingsmarken kunde anses behöflig;® hvarförutan desse motionärer påyrkat sådan förändring af ti kap 3 § Byggningabalken, att tvist om diknings-arbele eller fördelningen af kostnaden derför skulle pröfvas och bestämmas, enligt Nils Hansson, af kompromiss, enligt Naders Persson, af
Domaren, efter den större nytta dikningen för en hvar medförde, men, enligt Peter Carl Andersson, om tvisten icke kunde af tillkallad Agronom eller Landtmätare, efter undersökning af förhållandet, biläggas, af Egodelnings-rält samt derefter fullföljas i enahanda ordning, som för skiftesmål är vordet i Kongl. Skiftes-stadgan den 4 Maj 1827 stadgadt.
Jonas Andersson har föreslagit att nyss åberopade lagrum måtte erhålla ett så lydande tillägg: “Nu vill någon eller några genom grunddikning bereda sig större artopp än vanligt, och erfordras för affall upptagande och underhåll af djupare afloppsdiken uti andras egor; men kan ej annorledes åsämjas derom, då må ansökning göras hos Domaren, som sedan, på den sökandes bekostnad, undersökning skett och kostnads-försiag upprättats, samt å ömse sidor gode män blifvit utvalde och sig öfver företagets nytta samt de särskilda jordlotternas större eller mindre fördel deraf utlåtit, bestämma huruvida och på hvad sätt hvarje jordlotts-egare må i förelaget deltaga, utan eller med ersättning dertill, och (ill framtida underhållet af dikningen bidraga.®
Och hade Utskottet, af anförde skäl, hemställt, att hvad motionärerne föreslagit icke måtte till vidare lagstiftnings-åtgärd föranleda, än att Rikets Ständer, för deras del, skulle besluta, det 4 kapitlet 2 § Bygguinga-balken borde erhålla en sådan förändrad lydelse, att derigenom löreskrefves, alt afloppsdike borde läggas tre alnar bredt, en och en half aln djupt och en aln på botten.
Enligt Utskottet lillhandakommna protokolls-utdrag, har ifrågavarande Betänkande blifvit godkändi af Bonde-ståndet, men, på grund af deremot gjorda anmärkningar, älerremitteradt af de. tre öfriga Riks-stånden, som fäslat uppmärksamheten derpå, att Landlbruks-akademien ingått lill Kongl.
Maj:l med underdånig begäran om ulaibetande af fullständig, på vetenskapliga grunder bygd lagstiftning i detta ämne, och atl Nådig Proposition, i följd deraf, torde kunna förväntas.
Derlörutan har det blifvit anmärkt, alt det förslag Utskottet, på säll ofvan är omförmäldt, framställt, uppinge allt för små dimensioner för afloppsdike och icke heller loge i akl den proportion, som för eli dikes be stånd vore erforderlig; äfvensom en ledamot inom Ridderskapel och Adeln förordat antagandet af Lag-beredningens förslag i afseende ä rättegångs-orduing i fråga om dikning.
1 anledning häraf har Utskottet skaffat sig tillgång på de till Kongl. .Maj:t från Landtbruks-akademieu öfverlemnade handlingar i ämnet samt af dem inhemta!: alt sedan Landtbruks-akademieu i underdånig skrifvelse den 14 Juni 1856 dels fästat Kongl. 4 Sammansatta Lag- samt Allm, Besv.- och E/sun.-Vtsk.s Utlåtande N:o 40.
Majds uppmärksamhet på angelägenheten af cn förbättrad lagstiftning i fråga om dikning och om deltagande i kostnaden derför, samt hemställt, att Kongl. Majit måtte läckas, sedan förslag af sakkunnige personer blifvit uppgjordl i ämnet, allåta Nådig Proposition till Rikets Ständer; dels ock framställt den underdåniga önskan, att tvister i slika ämnen skulle komma att handläggas lika med skiftes-mål; så förklarade Kongl. Aiajrt, att frågan skulle tagas under nådigt öfvervägande, sedan Landlbruks-akademien inkommit med infordrad! bestämdt förslag till lag i ämnet.
Akademien, till hvilken äfven remitterades en strax derefter från Restyrelsen för fide.
Skånska Landlbruks-mötet lill Kongl. Alaj;( ingifvcn skrifvelse i samma syfte, infordrade utlåtande från sitt Förvaltningsutskott, som ock tillstyrkte atl Akademien skulle hos Kongl. Majit i underdånighet föreslå att, med upphäfvande af 1 mom. i 2 § af fide kapitlet sami af 2 och 3 §§ i ti kapitlet Byggninga-balken, målle stadgas: “l:o Afloppsdike skall läggas å oskift mark, der det larfv as, och i den riktning vattnet rinner.
Det skall upptagas lill åtminstone 4 fots djup och med en lutning af minst en decimaltum på 200 fot af dikets längd.
Bredden i botten bestämmes efter myckenheten af det vatten, som skall aiföras, men må ej understiga en löt.
Bredden i dagen skall minst motsvara t vänne gånger dikets djup, med tillägg af bottens bredd." ;£2;o Möler afloppsdike annans ega i åker, äng eller odlingsmark, vare denne, der så lämpligen ske kan, skyldig dika undan genom sina egor, sä att vattnets aflopp icke hindras.
Möter det annans utmark eller skog, eller är grannens undandikning genom åker, äng eller odlingsmark förenad med svårigheter, skall på öfverenskommelse eller Domarens pröfning bero, lill hvad del hvardera grannen bör undandikningen eller framtida underhållet bekosta.
Den i (hy fall sig försummar böle, som i 27 kapitlet Byggninga-balken säges och ersätte skadan.
Lägges afloppsdike i gränsen grannar emellan, dellage de lill hälften hvar i dikets upptagning." “3:o
Uppkommer tvist grannar emellan rörande dikes upptagande och underhåll, och kan den ej af tillkallad Landtmätare, efter undersökning af förhål landet, biläggas, göres (visten anhängig hos ligodelnings-rälf, samt fullföljes i enahanda ordning, som i Kongl.
Skiftes-stadgan den 4 Maj IS27 angående skiftes-mål sagdt är."
Då detta förslag föredrogs i Akademien möttes det af manga vedersakare.
Åtskilliga anmärkningar, så väl emot förslagets form, som emot dess innehåll, framställdes.
Ehuru man var ense om nödvändigheten att för införande af ett förbättrad! åkerbruk kunna afdika fälten lill mins! 4 löts djup, och hvaraf åter följde ali så val afloppsdikeuas beskaffenhet, som nedanför liggande grannars undandiknings-skv
Idighet mäste derefter lämpas, så att inga hinder derigenom måtte läggas för nämnde högst vigtiga jordförbättring; så voro dock tankarne delade ej allenast rörande redaktionen af den Sammansatta.
Allm. liese.- och Ekon.-Uts/c.s Utlåtande \:o 40. 5 lag, livaiigenom nyssnämnde ändamål borde vinnas, ulan ock beträffande rälta behandlingen af och lämpligaste forum för de möjligen vid lagens tillämpning förekommande tvister.
Med underdånigt lillkännagifvande så väl häraf, som ali Akademien ieke inom sig egde de elementor, sorn erfordrades för att med anspråk att lyckas föreslå redaktion lill text af Civil lag, ansåg Akademien sig böra inskränka sitt vidare tillgörande vid delta ämne till all i underdånighet till Kongl. Majit öfverlemna handlingarne i frågan, Utskottet har äfven från .lusiiiie-stais-expedilionen erhållit den upplysning, alt
Landtbruks-akademiens berörda underdåniga skrifvelse blifvit den 7 sistlidne .luli hos Kongl. .Maj:t i underdånighet anmäld, men alt Kongl. Majtt i nåder befallt, att ärendet skulle anstå i afvaklan på Rikets Ständers beslut, i anledning af motionärernes förslag.
Vid sådant förhållande har Utskottet ansett sig, med anledning af återremisserna, nu böra lala frågan förekomma tiil förnyad pröfning, dervid Utskottet icke funnit anledning att utgå från andra gruudey, än dem, på hvilka Utskottets förra beslut i ämnet hvilar.
I följd häraf kan Utskottet icke biträda deras mening, som påyrkat, att vissa minimi-dimensioner för afloppsdike icke böra i lagen utsättas.
Likasom Utskottet fortfarande finner mindre rådlig! ali tillstyrka bifall tili förslagen, dels att afväguiug af marken alltid borde ske och gode mäns utlåtande öfver et! ifrågakomma dikningsförelag infordras före afgörandel af en derom uppkommen tvist, dels alt afgörande! af tvister om dikning skulle öfverlemnas åt kompromiss eller, såsom andra yrkat, uppdragas åt Egodelniugs-rätt, Hvad Lag-beredningen i förslaget till allmän Uivii-lag innehåller i afseende på diknings-tvistens hänskjutande lill afgörande af kompromiss är en följd deraf, att kompromiss ingår såsom ett moment i Lag-beredningens förslag lii! rättegångs-ordning, men torde icke lämpligen böra för ett särskildt fall inflickas i vårt nu gällande rättegåugs-system.
Med afseende deremot å Landtbruks-akademiens framställning derom, alt afloppsdike, för alt uppfylla det dermed afsedda ändamål, bör läggas lill minst fyra fots djup samt att bredden i dagen skall minst motsvara (vänne gånger dikets djup med tillägg af bottens bredd, och i följd af den inom de tre Riks-stånden härutinnan uttalade mening, anser Utskottet sig böra frångå sitt förra beslut, enligt hvilket proportionen emellan de af Utskottet föreslagna minimi-dimensioner för afloppsdike är bibehållen lika suni i nu gällande lag; hvaremot Utskottet icke kan tillstyrka antagandet af något stadgande om dikes lutning.
I de fall nemligen, der malkeus naturliga lutning ej gör tillfyllest, torde afvägning oftast erfordras för bestämmande af lutningen, och ordalagen i den föreslagna !ag-§:n “eller mera“ gifva utrymme för bestämmandet häraf.
Dessutom finnas trakter med det läge, alt ett dikes botten omöjligt kati gifvas den så väl af Akadenvens Förvaitnings-Utskott, som af motionären Peter Carl Andersson föreslagna lutning, med mindre än att botten skulle komma att ligga under ytan af den sjö, som borde upptaga dikesvaituet.
På dessa skäl tillstyrker Utskottet vördsamligeu, alt hvad motionärerne föreslagit 6 Sammansatta Lag- samt Allm. Bese.- och Eleon.-Utsk.-s Utlåtande jV:o 41. icke må lii! vidare lagstiftnings-åtgärd föranleda, än att Rikets Ständer, för deras del, besluta, de!
4 Kapitlet 2 § Byggninga-balken skall erhålla följande Aflopps-dike bör läggas af oski fl mark fyra och ert half alu bredt, två alnar djupt och en half aln pä botten, eller mera, allt sorn nödigt är och lägenhet dertill finnes; och den sin åker dervid får, njute ert aln till ren utom byarnål.
Samma lag vare, der väg eller gärdesgård åker möter.
Går viig eller dike vid ängsvall, der gifves ingen tillökning.
Tarfvor dike läggas emellan grannars åkrar, då gånge halft dike å hvarderas åker.
Tid ändan för åker, dike hvar af sitt.
Stockholm den 9 November 1857. i N:o 41.
Ank. till Exp.-Utsk. H. 11 Nov. 1857, kl. 11 f. m.
Utlåtande, i anledning af återremiss af Sammansatta Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottets Betänkande N:o 5, angående ändring i gällande stadganden i fråga om skyldighet att bygga och underhålla vägar.
.Af Utskottet tillhandakoinna protokolls-utdrag har Utskottet inheintal: att ofvanomförmälda Betänkande blifiif, på grund af deremot framställda anmärkningar, åter - Sammansatta Lag- samt Allm. Best.- och Ettan.-VtsJes Utlåtande \:a 41. 7 remiiteradt i vissa delar, nemligen af Ridderskapet och Adeln i fråga om del af Utskottet öfver Herr von Set hs, J. A., motion om väghålluings-skyldighetens fullgörande genom särskilda i konimunerue och läneu tillsatte styrelser m. m. afgifna yttrande, hvarigenom Utskottet tillstyrkt att ifrågavarande motion, så i ena som andra afseendet, icke må vinna Rikets Ständers bifall; samt af Borgareståndet, på det att så väl nyssnämnde motion, som ett af Herr Thomée, A. J. framstäldt förslag om väg-underhållet» fullgörande genom entrepenad måtte komma under förnyadt skärskådande; äfvensom att sistnämnda Riks-stånd jemväl återremitterat den punkt af Betänkandet, i hvilken Utskottet afstyrkt bifall till de särskilda förslag, som blifvit gjorde af Anders Larsson om sättet för vägars iståndsätlande, samt af Olof Olsson om tiden för vägars förbättrande och deras besigtigande af vederbörande kronobetjent.
Då likväl Utskottets afstyrkande yttrande öfver Herr von Seths motion vunnit Preste-ståndets och Bonde-ståndets bifall samt Betänkandet i de af Borgare-ståndet i öfrigt återremitterade delar blifvit godkändt af de tre öfriga Riks-ståndeu; så finner Utskottet, att hvad Herr von Seih framställt icke kan under detta riksmöte komma under ytterligare pröfning, äfvensom att, i anledning af Rikets Ständers i ämnet redan fattade beslut, remissen i öfrigt från Borgare-ståndet icke till någon vidare åtgärd föranleder; hvilket Utskottet härmed skolat vördsamligen tillkännagifva.
STOCKHOLM, tryckt hos J.
T»’.
Tundberg, 1S5T.
Besvärs- och Eleon.-Utskoltels Bet.
N:o 42. 1 42.
Arik. lill Exp.-Utsk. deri U Dec. 1857, kl. 11 f. m.
Betänkande, i anledning af viickla motioner om åtskilliga förändringar i gällande Lego-stadgan den 23 Nov. 1833 samt de deremot svarande §§ i allmänna lagen.
Dg förslag, som uti ifrågavarande ämne blifvit framställde, innefattas uti två särskilde memorialer, ingifne det ena till Ridderskapet och Adeln af Herr Hjerta, Lars, och det andra till Ronde-ståndet af Riksdagsfullmäktige!!
Johan Johansson från Orebro län.