Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksdagskostnadernes omedelbara bestridande genom Riksgälds-Contoret, Kamererare!! af Wåhlbergs befattning härmed kom att upphöra, hade bemälde Kamererare, uti dess till Kongl. Stats-Contoret afgifne och derifrån till Fullmägtige öfverlemnade redovisning för ofvanberörde förskottssumma af 10,000
R:dr, bland andre med behörige verificationer styrkte utbetalnijigar, äfven alfort förut omförmälde, till Herr Hof-Cancelleren 12 Siats-Uiskoilels Utlåtande N,-o 5g. ulgifne förskollssuruma af 1,000 R:dr, utan att Herr Hof-Cancellerens redovisning härföre var bifogad.
Enligt II;rr Hof-Cancellerens sedermera afgifne redovisning, så väl för det af Kamererare!! af Wåhlberg euiottagne förskott af 1,000 R:dr, sorn för de till Herr Hof-Cancelleren från Kongl.
Stats-Contoret utanordnade 2,000 R:dr, bestego sig de af Herr Hof-Cancelleren beslridde utgifter till ett sammanräknadt belopp af 2,353 R:dr 3r sk. 2 r:st., och för hvilket belopp Kongl. Stats-Contoret, vid redovisningens öfverlemnande, reqvirerat och erhållit full ersättning', ehuru det häruti inbegripne, af Kamereraren af Wåhlberg meddelade och uti hans redovisning afförde förskott af 1,000 R:dr förut blifvit af Riksgälds-Contoret godtgjordt; så att, i stället för 2,353 R:dr 3i sk. 2 r:st., Kongl.
Stats-Contoret undfått 3,353 R:dr 3i sk. 2 r:st. och följaktligen 1,000 R:dr utöfver hvad Kongl.
Stats-Contoret förskjutit.
I anledning häraf, och sedan förhållandet blifvit af Commissarierne närmare utredt, afgick, under den 21 Januarii i833, skrifvelse från Fullmäglige till Kongl. Stats-Contoret, med anmodan, att foga anstalt derom, att ifrågavarande, dubbelt utbetalde summa, 1,000 R:dr, måtte varda Riksgälds-Contoret godtgjord; hvarefter Kongl. Stats-Contoret, uti skrifvelse den 2g nästpåföljde Augusti, till Fullmägtiges disposition öfverlemnat anordning å desse 1,000 R:dr. X afseende å 2tdra punkten, rörande felande fullständig redovisning för några från Riksgälds-Contoret till mindre utgifter utbetalde förskott, så har Utskottet härvid af Riksgälds-Contorets handlingar och räkenskaper inhemtat, att Hofkamereraren Stjerncreutz, dertill af f. d.
Landtmarskalken, Hans Excellence m. m.
Herr Grefve De Geer autoriserad, emot qvittencer, lill anskaffning af ved och brännkol för Landtmarskalkens så kallade Soireer, uti Riksgälds-Contoret uppburit följande förskottssummor, nemligen: 1828 den 28 November ....
R:dr 800 182g den g
April — 400 — den 11 December .... — 1,000 ” 2,200.
För desse förskoltsummor blef väl, 1 anledning af Revisorernes anmärkning, åtgärd af Fullmägtige fogad om infordrande af ifrågavarande redogörelse, som ock, i Januarii månad förlidet år i833, inkom, men hvilken Stals-Ulskoltcts Utlåtande N:0 5g. hvilken Fullmägtige ansett sig ej kunna godkänna, af den anledning, som utredes uti Stats-Utskottets afgifne Utlåtande, JN:o 55, öfver den af Herr Stjerncreutz hos Ridderskapet och Adeln i ämnet gjorda motion.
Riksgälds-Contorets fordna Utrikes gäld, som Kongl. Majit i Nåder behagat åtaga Sig att låta liqvidera.
Härvid har förekommit, att, genom misstag, antalet af utelöpande obligationer, hörande till lånen i Antwerpen, blifvit uti Berättelsen uppgifvet till 72 stycken, i stället för 73 stycken; hvilket obetydliga och lill ingen påföljd för Riksgälds-Contoret ledande misstag
Utskottet likväl ansett sig icke böra förbigå utan anmälan.
I anledning af Revisorernes anmärkning, rörande 2:ne för Götha Canal-Bolags f. d. Discontverks räkning hos Konungens Befallningshafvande öfver Skaraborgs
Län anhängige gjorde utsökningsmål, så förbehåller sig Utskottet, att, efter verkställd granskning af nämnde
Discontverks räkenskaper, öfver denna anmärkning meddela yttrande uti den allmänna Berättelse om granskningen af så väl Riksgälds-Contoret som Discont-Inrättningarne, hvilken Utskottet kommer att afgifva.
Stockholm den i4 April 1834- Bih. lill R.
Trot. tS34- 4 Sami. 1 Afcl. i4'de Häftet. 3 STOCKHOLM, Ecksteinska Tryckeriet, iS34 JStats-Ui&kotiets Utlåtande Af o G o. N:o 60.
Ankom till Exp.-Utsk. den 23 April II. 8 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckta motioner om löne-ersältning till Capit ainer ne Sjöbohm och Tilosius samt till Lieutenanten G. M. Hård.
(U. A0 Från Ridderskapet och Adeln har Stats-Utskottet erhållit remiss å: 1:0 Gref ve'CronhjelmSj O. A., motion, alt Capitainerne F. A.
Sjöbohm och C. A. Tilosius, — hvilka, vid den med Kongl Maj:ts Flotta år 1820 vidtagna reglering, blifvit förflyttade på expeclance-stat med endast Lieutenants lön eller 3oo R;dv hvardera, ehuru de icke allenast tjenstgjort såsom Capitainer, Sjöbohm i Öfver 6 och Tilosius i nära 3 år, utan äfven, om regleringen för sig gått några veckor senare, otvifvelaktigt kommit i åtnjutande af Capitaines aflöning i följd af uppgifne, år *824 inträffade ledigheter, *—• måtte af Rikets Ständer hugnäs med en lönefyllnad af 200 R:dr, antingen retroactivt från den 1 Januarii 1826 eller från och med delta års början; och har Grefve Cronhjelm tillika upplyst, att endast omnämnde 2:ne Capitainer, tillika med Lieutenant G. M. Hård, af hela det antal Officerare, omkring 70 stycken, som förflyttades på expectance-stat, voro i det predicament, alt, jemte det de tjenstgjort i en högre gråd, de högre lönerne varit lediga att af dem tillträdas, och att således ett bifall till motionen, såsom praejudicat belraktadt, icke komme att medföra några ytterligare anspråk; samt 2:0 Herr Hårds, Gustaf Magnus, motion att, då han den 4 Julii 1823 blifvit befordrad till Lieutenant vid Armeens Flotta och samma år den 24 October, enligt Chefs-embetets vid Stockholms escadre meddelade ordres, deponerat accord till vinnande af Lieutenants lön, hvartill han ock den 8 Maji 1824, i en då yppad vacance, såsom varande äldst i tour, blifvit uppförd, måtte, sedan han, vid den i slutet af sistnämnde år verkställda regleringen, blifvit å expectance-stat uppförd med endast Under-Lieutenants lön, nu förklaras berättigad att vinna ersättning för skillnaden emellan Under-Lieutenants och Lieutenants lön med 100 R:dr årligen, att utgå från och med den 1 Maji 1824.
Så väl Capitainerne Sjöbohm och Tilosius, som Lieutenanten Hård Bih. lill R.
Prot. 1834> 4 Sami. 1 dfd. 1 i5;de Häftet. 3 Stats-Utskotlets Utlåtande N.o 6o\ ingåfvo till Kongl. Majit, efter det omnämnde reglering gått i verkställighet, underdåniga ansökningar med enahanda syftning som de af Motionairerne nu gjorda framställningar, eller om expectance-lönernes förhöjning, för de bägge förstnämnde, frän 3oo H:dr till 5oo Rldr, samt för Lieutenant Hård frän 200 till 3oo Rldr, men i deröfver meddelade Resolutioner har Kongl. Maj:t i Nåder förklarat, att bifall dertill icke kunde lemnäs, enär sökanderne, då regleringen skedde och deras förflyttning på expectance-stat verkställdes, endast innehade, Sjöbohm och Tilosius Lieutenants samt Hård Under-Lieutenants lön, och förhållandet ingalunda kunde anses vara förändradt genom den tillfälliga omständighet, att vacancer någon tid förut inträffat, hvilka dessutom ingått i beräkningen af utvägarne för regleringens lillvägabringande.
Hvad sålunda förekommit samt motionerne och de dervid bilagde handlingar i öfrigt innehålla, har Stats-Utskotlet tagit i öfvervägande, och ehuruväl Utskottet ingalunda kan bestrida, alt ju icke ifiågavarande 3:ne Officerare, vid den med Kongl. Majlis Flottas Officers-corps år 1825 verkställda förändrade organisation, blifvit mindre väl lottade; likväl och då ojemnheter vid dylika regleringar alltid skola uppkomma och beviljandet af löne-ersättning eller löne-fyllnad under ofvanuppgifne förhållanden, serdeles då Kongl. Majit underkännt anspråket derå, sålunda, efter Utskottets åsigt, alltid komme att innebära ett betänkligt praejudicat, samt i betraktande jemväl bör tagas, alt Capitainerne Sjöbohm och Tilosius samt
Lieutenant Hård blifvit, vid förflyttandet pä expectance-stat, befriade från tjenstgöring och de dermed förenade större kostnader, samt att det å expectance-stat för hvardera uppförde belopp motsvarar den lön de, vid regleringens verkställande, i sjelfva verket innehade, och hvilken lön öfverstiger hvad hvar och en af dem, vid afskedstagande, egt alt undfå såsom pension äfven efter den högre graden, kari, på dessa skäl, Utskottet ej tillstyrka bifall å Grefve Cronhjelms och Herr Ilårds ofvanberörde motioner.
Men då Capitainen Tilosius erhållit den Nådiga försäkran, att, vid afskedstagande!, utöfver den pension hvartill han finnes vara berättigad, undfå 200 R:dr årligen å Flottans expectance-stat, tillstyrker Utskottet, alt Rikets Ständer må hos Kongl. Majit i underdånighet hemställa, det Capitainen Sjöbohm och Lieutenant Hård, för hvilka samma skäl synes förekom ma, äfven vid afskedstagande! varda hugnade med ett mot - Stats-UtskotUts Utlåtande N.o 61. 3 svarande, efter deras grad lämpadt, anslag att, utöfver det dem tillkommande pensionsbelopp, uppbaras å Flottans expectance-stat.
Stockholm den ig April 1S34» N:o 61.
Ankom till Exp.-Utsk. den 23 April kl. 8 e, m.
TJtlätandes i anledning af väckta motioner om rättighet för hemmansegare ä Gottland att få erlägga penninge-lösen för deras räntetjära. 0. A.) Bonde-Ståndet har till Stats-Utskottet remitterat tvänne motioner af Riksdagsmännen Gust.
Kolmodin samt Pehr Isacsson från Gottland, med hemställan om rättighet för räntegifvare derstädes att, efter markegångspris, få erlägga penninge-lösen för den deras hemman såsom grundskatt påförde räntetjära, hvilken, till följd af äldre stadganden, nu levereras in natura, för att till Flottans behof anordnas.
Och hafva Motionairerne såsom skäl lill samma hemställan anfört, att tjäru-tillverkningen på Gottland nu mera, i anseende till skogårnes medtagande betydligen förminskats, och att räntegifvarne således varit nödsakade att med dryg kostnad praestera tjäran, serdeles som hvad deraf efter uppbördsterminens slut brustit, genom upphandlings-auction anskaffas till vida högre pris än markegångs-taxan utsätter, och hvaraf högst kännbara förluster för de skattdragande uppkomma.
Utskottet får i anledning häraf upplysa: att af kronans beliållne skattetjära på Gottland öpöi tunnor äro anvisade lill Örlögsflottans behof, med afdrag af 12 tunnor, som ansetts afgå i och för tjärans påfyllning; alt denne räntepersedel utgöres af en mängd skattegifvare uti smärre delar; och att uppbörden af berörde qvantum tjära, jemte dess magasinering och utleverering, är förenad med vidlyftig omgång, äfvensom kostnad, så för kronan som för de skattskyldige.
Då den orsak, hvilken föranledde Kongl. Påbudet den 6 Julii 1780 ”om anstalts fogande”, såsom orden lyda, ”att Amiralitetet i Carlskrona 4 Stats-Ut skottets Utlåtande 2T.-0 6t. årligen måtte få 400 tunnor god Gottlands tjära in natura, som är det qvantum, man dersammastädes har till vissa behof af nöden”, nemligen att annan tjära dertill ej med samma nytta kan användas, synes, sedan tjäru-tillverkning numera icke såsom tillförene utgör en hufvudnäling för Gottland, och vid inträffade brister i tjär u till verkningen sådan vara måst å auction upphandlas, behofvet icke vidare påkalla fortfarandet af levereringen in natura af merberörde 3p3| tunnor tjära, helst under närvarande förhållanden tillfällen icke mera lära saknas till uppköp af tjära äfven för Kongl.
Flottans behof utaf lika god om iek« bättre beskaffenhet, än förenämnde skattetjära, vore det, efter Utskottets tanka, icke allenast en ömsesidig fördel, utan ock öfverensstämmande med dea grundsatts, Kongl. Majrt och Rikets Ständer gemensamt antagit rörande kronans spanmåls-intrader, — hvilka, jemlikt Kongl.
Maj:tsNådiga Bref den 3o Mars i83o, lills vidare böra, så litet sorn. möjligt, in natura levereras, och deremot Stats-Verkets behof af säd fyllas genom upphandling i vederbörlig ordning samt de skaltskyldige få spanmålen efter årets markegång med penningar lösa,-— om den hittills föreskrifne levereringen af tunna tjära in natura från Gottland hädanefter må på enahanda sätt lösas; och Utskottet får af dessa anledningar föreslå: att ifrågavarande räntetjära må, efter hvarje års markegång,, med penningar af de skattskyldige lösas och såmedelst i öfrige krono-uppbörden ingå.
Riksdag blef ofvanomförmälde tjäru-anslag in natura med kronovärdiet 524 Rtdr r6 sk. såsom en vanlig indelning uppförda på Riks-Statens fjerde liufvudtitel, utan att numera, såsom förut egde rum, Stats-Verket uppbär af Flottans medel någon ersättning för öfverlåielsen *f berörde ränte-persedel.
Och som Flottan icke bör sakna tillgång, lill det påräknade tjärubeloppet, hemställer Utskottet: att, derest lösen för sk atte tjäran får under ordinarie räntan till Stats-Verket ingå, erforderligt belopp till uppköp» af ett lika qvantum tjära må vid Ståts-regleringen å RiksStatens fjerde hufvud litel uppföras? hvilket belopp, efter ett ungefärligt medium af de senare årens markegång»- pris, torde kunna lämpligen bestämmas till 3ooo R:dr, hvarmed äfven den påräknade behåll ne summan å or di naria räntan skulle okas, I händelse hvad Utskottet sålunda föreslagit af Rikets Ständer bi— falles, lärer deraf blifva en följd, att den på_Gottlands_Läns-Stat uppför - Siats-Utskottets "Utlåtande N.o Gx. 5 fle Tjäruskurareri, hvars befattning hestår deri, alt bkräda Landträntmästaren vid emottagningen af skatteljäran, icke mera erfordras ecb Utskottet får, i sådant afseende, tillstyrka att den för tjäruskuraren på Gottland anslagne lön af 80 R:dr 24 sk , med derunder beräknade 7 tunnor spanmål, varder på allmänna indragningsstaten uppförd, samt efter nuvarande innehafvarens afgång indragen och bespard Stockliolm den 23 April 1834* !N:o 62.
Ankom till Exp.-Ulsk. den 23-April 11. 8 e. ta; Utlåtande } i fråga om upphörande af de i Norra Länen af Riket utgående Räfste-dängspenningar. 0. Ä > Uti ett lill Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet memorial, sorn till Stats-Utskotlet blifvit remitterad*, har Riksdagsfullmägligen Nils Strindlund, från Wester-Norrlands
Län, yrkat upphörandet af de i Rikets norra Län, eller Gefleborgs, Wester-Norrlands, Jemtlands och Westerbottens
Län utgående så kallade Rafste-Tings-penningar, såsom ieke grundade på Lag eller någon allmän Författning samt för öfrigt endast ålagde förenämnde
Län; och sorn samma medel skola blifvit Landshöfdingarne i desse Län anslagne, har Motionairen tillika hemställt, alf,, i dea händelse bemälde Embetsman skulle kunna anses dertill berättigade, motsvarande ersättning mätte dem af Stats-Verket meddelas.
Uti hvilken framställning samtlige Riksdagsfullmäglige ifrån merberörde Län sig" förenat.
I afseende på tillkomsten och beskaffenheten af ifrågavarande RäfsteI ings-penningar, får Utskottet upplysa, att desamma härleda sig ifrån den uråldriga lid, då, jemlikt Landslagen, g och 10 Gap. TingsmåiaBdkon, Räfsta-l ing höllos, i ändamål att tillse, det lag och rätt skipa-- des i landet,, hvarvid de,, som dömde, skulle hafva sin kost, den Fogden 6 Stats-UtskoUets Utlåtande N-0 62. hade all bestrida genom upptagande af gärd.
Sedan dessa Räfste- oell, såsom de äfven 'kallades, Rättare- eller Lands-Ting, i följd af RiksdagsBeslutet den 17 Junii 1602 samt Rättegångs-ordinantien af den 10 Feiruarii 1614 upphört och genom Rättegångs-processen af den a3 Junii j6i5 stadgades, det Hof-Rälten skulle upptaga och ransaka alla ärenden, som af Konungens
Nämnd plägade dömas å berörde ting, blef, uppå allmogens i Helsingland besvär, genom Kongl.
Resolutionen af den 12 December 1672, förordnad!;, att, af den till Räfste-Tingsgästningen förut beviljade afgiften, en daler kopparmynt af hvarje gård, som då helt och hållet till Häradstingsgästningspenningar erlades, skulle härtill användas 6 och de öfrige 4f Öre Silfvermynt till Räfste-Tings-penningar, hvilka senare, efter hvad Kongl.
Resolutionen den 36 Augusti 1680 innehåller, vid den tiden utgjorde ersättning för del Befallningsmannen reste omkring i landet och clarerade med allmogen om utlagorne till Kronan, jemte andra Embels-beslällningar, hvarefter, uppå Gouverneurens öfver Wester-Norrland underdåniga framställning, huruledes nämnde afgift tillförene varit Gouverneuren för Räfste-Tings hållande anslagen, och altBefallningsmännen icke längesedan hade fått femtio daler Silfvermynts löneförhöjning sig tillagd, genom Kongl.
Resolutionen den 16 September 1681 förklarades, att Gouverneuren skulle ega åtnjuta omförraälde 4f Öre Silfvermynt af hvar rök, lill underhåll vid dess många resor, på grund hvaraf Ländshöfdingarne i Wester-Norrland fortfarande uppburo afgiften tilis Kongl. Kammar-Coliegium och Kongl. Stats-Contoret i skrifvelse den 6 Dec. 1779, i anledning af förekommen fråga, huru den borde, efter då vidtagna mynlförändring, utgå, i underdånighet hemställde om icke, enär vid den, år 1762 skedde Länsfördelningen, och i den år 1777 upprättade nya Stat, Landshöfdingarne i Gefleborgs och WesterNorrlands
Län hade erhållit serskilda indelta resepenningar, oftanämnde Räfste-Tings-penningar, såsom i samma afseende bestådde, borde, vid då varande Landshöfdingars afgång, utgöras till Kongl. Maj:t och Kronan, hvaruppå Kongl. Maj:t i Nådigt Bref den 3o April 1781 ytterligare förklarade, alt, enär dessa Räfste-Tingspenningar egentligen tillkommit i afsigt alt den ifrån Landshöfdinge-Residencet aflägse boende allmogen måtte genom Landshöfdingarnes kringresande och de Lands-Ting, sorn på sådane deras resor kunde hållas, få sina angelägenheter afgjorde med mindre kostnad och tidspillan, samt sådane resor, oaktadt deu skedde Länefördelr.ingen, ännu vore så nödvändige, alt deras ofelbara verkställande borde ovilkorligen åligga desse Landshöfdingar, pröfvade Kongl. Stals-Utskottets Utlåtande IV:o 62.
7 Maj:t i Nåder skäligt, att, till berörde angelägna ändamåls befordrande,, ifrågavarande Räfsle-Tingspenningar, dädanefter såsom ditintills, borde äfven af då varande Landshöfdingarnes efterträdare få uppbäras till hela det belopp i Riksdaler, som desamma beräknade, efter 3 Daler Silfvermynt på Riksdålern, kunde utgöra, i följd hvaraf afgiften ock allt sedermera utgått.
Häraf synes, alt de Landshöfdingarne nu tillkommande Räfste-Tingspenningarne utgöra en i fortsättning af förra Räfste-Tingskostnaden, i afseende på desse orters vidsträckta belägenhet och egna beskaffenhet, serskildt beviljad afgift, emedan den utgår endast i de landskap, som hört till det fordna Höfdingedömet Wester-Norrland, hvarutaf Gefleborgs, det nuvarande Wester-Norrlands och Jemtlands Län beslå, såsom ock i den likaledes frånskiljda och Westerbottens
Län, vid fördelningen deraf i tvänne Län, tillagda Nordmalings församling, samt utan att dessa orter njuta någon deremot svarande befrielse från de annorstädes utgående sådane utgifter, af Lagmans- och Häradshöfdinge-räntan eller Tingsgäslningspenningarne.
Och som, vid delta förhållande, samt enär genom sedermera' år 1810 ytterligare skedd fördelning af Gefleborgs och Wester-Norrlands
Län, den förut gällande orsaken till afgiften, eller dervarande Landshöfdingars större reseomkostnader, än i andra Län, försvunnit, berörde afgift, efter Utskottets tanka, vore olämplig, såsom utgörande en icke allmän beskattning för ett äfven upphördt behof, anser Utskottet sig böra föreslå: alt invånarne i Gefleborgs, Wester-Norrlands, Jemtlands och Westerbottens
Län må befrias ifrån utgörande af de så kallade Räfste-Tingspenningarne.
I händelse Rikets Ständer bifalla hvad Utskottet sålunda föreslagit, lärer underdånig skrifvelse, med anmälan om upphörandet af ifråga varande afgift, till Kongl. Maj:t expedieras.
Jjandshöfdingarne uti förrberörde
Län äro berättigade till ersättning för denna, af dem hittills åtnjutne löneinkomst,' så skall Utskottet vid Slatsregleringen föreslå uppförandet af motsvarande anslag.
Och får, i sammanhang härmed.
Utskottet upplysa, att Räfsle-Tingspeuningarne för år i83i utgjort:
För Landshöfdingen i Gefleborgs Län R:dr 697: 25.
— Dito 1 Wester-Norrlands d:o — 680: jg. 8. 8 Stats-Utshotlcts Uttalande N.-o 63.
Dilo i Jemtlands dto — 318: 17. — Dito i Westerbottens d:o — 17: 28. 8.
Tillhopa R:dr 1713: 4a- 4* hvarå alkorlningarne likväl uppgått till 76 R:dr 5 sk. 8 r-stStockholm den 23 April i834* N:o 63.
Antom till Exp.-Utsk. den 23 April kl. 8 e. ra.
Utlåtande, angående Frihetsår för Jernverk inom Norr- och Westerbotten.
(I. A.) I anledning af Rikets Ständers, vid sistförflulne Riksdag, i frågan om anstalters vidtagande för Eergshandteringens upphjelpande i Norrbottens Län, fattade beslut: ”att, utom de förmoner Rikets Ständer, för "inrättandet af en Bergslag i Norrbottens
Län, redan beviljat, alla de, ”hvilka inom det för denna Bergslag af Rikets Ständer år 1818 antag”na, i fjerde punkten af deras underdåniga skrifvelse den i5 Junii sam”ma år utsatta district, sedan berörde år anlagt och idka tackjernsblås"ning, eller stångjerns- och manufactursmide, äfvensom de, hvilka under ”loppet af 3o år derefter verkställa anläggningar derstädes af dylika ”Bruk, alla grundade på inom orten tillgängliga malmtillgångar, antingen serskildt för tackjernstillverkning eller för stångjerns-och manufac"tur-smide, må, från erläggandet al tionde-tackjern och hammarskattsjern, ”under 3o, högst 5o år, beräknade ifrån den tid, som uti utfärdade privilegier för byggnadernes fullbordan och tillverkningarnes början före”skrifves, vara befriade;” har Riksdagsfullmägligen Johan Jacob Rutberg från Norrbottens Län, uti ett tili Bonde-Ståndet ingifvet samt till StatsUtskottets behandling remitteradt memorial, anfört, att ehuru berörde beslut, hvilket innefattas uti Rikets Ständers under den 17 Mars i83o till Kongl. Majit afgifne underdåniga skrifvelse, CN;o 4%) åsyftade, att meddela ett skäligt understöd för Bergshandteringen i orten, utan någon egentlig uppoffring af Slaten, hade likväl dervid det misstag egt rum, .11 Slals-Utskottcts Utlåtande Ar.-o 63. 9 *tt mamif adur-smide, för hvilket hammarskatt icke erlägges, blifvit uttryckt i stället för ämnes-smide; hvarförutan, efter Motionairens tanka, det hvarken vore ändamålsenligt eller billigt, att samma understöd endast skulle meddelas åt de Verk, som voro eller bleivo under den utsatta tiden aulagde inom en mindre del af Norrbotten eller hufvudsakligen det så kallade Göljens BolagsBruks-District, serdeles sorn det år 1818 ifrågasatte föi slaget om en Bergslags inrättning i detta District och i allmänhet inom Norrbottens
Län, efter skedde undersökningar, redan ansetts, såsom icke för närvarande lämpligt eller verkstälibart, böra förfalla.
Af desse skäl s.nnt då, hvad Rikets Ständer sålunda åsyftat syntes förtjent! uppmärksamhet, enär densamma gilves en lämplig utsträckning, hade Motionairen ansett sig höra föreslå, det Rikets Ständer må hos Kongl. Maj:t hemställa att, i likhet med hvad redan för tackjernstillverkningen uti ifrågavarande ort, i följd af Kongl.
Special-Resolutionen för nja Bergverks inrättande i Norrläntlerne och Lappmarken af den g Augusti 16j3, åtnjutes, och ända till är i8o3 äfven gällt för stångjerns- och ämnes-smiden derstädes, 20 ä 3o frihets år, som, efter omständigheterne, jemväl kunna, ända till 5o år, tillökas, må, att räkna frun det therken kommit i gång, åtnjutas för de stångjerns- och ämnes-smiden, som efter Ar 1818 blifvit privilegierade, eller intill år 1860privilegieras inom Norrbottens Län, grundade på tackjern inom detta Län, af dervarande malm tillverkadt; och har sedermera Riksdagsfullmägtigen Rutberg uti serskildt till Utskottet remitteradt memorial jemväl föreslagit, att enahanda rättighet måtte tilldelas dem, sorn inom Westerbottens
Län anlägga Jernverk; hvaruti Riksdagsfullmäktige Olof Olofsson samt Anders Normark från sistnämnde
Län instämt
Då de svårigheter, som i allmänhet äro från Bergshand t ering* 11 osk i l ja k ti ge, måste än mera träffa dess idkare inom Norrland, hvarest'climalförhållanden och flere omständigheter förena sig, att göra detsamma mindre lönande, oell Bergsrörelsen derstädes utan tvifvel är för denina af naturen i flera afseenden missgynnade ort af den vigt och nytta, att den icke bör sakna uppmuntran, anser Utskottet sig ega desto större skäl, att med sitt tillstyrkande beledsaga Rutbergs ifrågavarande motion, sora Bergshandleringen i Norrland, serdeles i Norrbottens Län, Bihang till R.
Fröt. l83f. 4 8aml. 1 A/d. 3 i5:de Häftet. so Stats-VtskotCets Utlåtande N.o 6jf. för hvars uppkomst och befordran enskilde märt nedlagt betydliga capital, ulan att dervid hafva tillgodonjutit nå-: got biträde af allmänna medel, kan, medelst beviljande för stångjerns- och ämnes-smiden af vissa frihets-år, på det af Motionairen föreslagne sätt, utan något egentligt bidrag af J Stats-Yerket, understödjas.