Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Och ehu-j xu Utskottet instämmer med Motionairerne deruti, att bysättning, eller arrest a gäldenärs person, hvarken är alt anse såsom ett straff för gäldenärs oförmåga att sin gäld betala, eller kan i sådan egenskap stå tillsammans med de rättsgrunder, hvarpå all lägstiftning måste hvila, utan endast utgör ett medel att hindra en gäldenär att rymma eller hålla sig undan, samt att förmå honom att framlemna och an* vända sina tillgångar till sin gälds betalande,’ anser Utskottet likväl, å andra sidan, det vara obestridligt , att denna bysäitnings-tvångets hufvudegenskap finnes i 1754 års
Lag noggrannt bevarad, samt än ytterligare genom Kongl. Förordningarne den 19 Maji 1756? den 28 Junii 1798 och den 31 Julii 1801 bekräftad.
Enär således bysättningstvånget,' i det skick, hvaruti det af nu gällande Lag och Författningar är fastställde; motsvarar och fyller LagUtskottets Betänkande N:b 127. iy fyller siri bestämmelse, finner Utskottet desto mindre skäl att tillstyrka någon väsendtlig ändring deraf, som detsamma* fortfarande bestånd synes vara ett nödvändigt vilkor fÖe vidmagfhållandet af lagligen ingångna förbindelsers kraft och helgd, samt för befästande af allmänna crediten och förtroendet enskilde emellan, i synnerhet i penninge-afhandlin» gar, helst ofvan åberopade Författningars hufvudsyfte »tvifvelaktigt är att, genom sträng executionsratt, försäkra värdet och tillförlitligheten af så kallade löpande skuldsedlar, på det de ina vara användbara i handel och vandel man och man emellan.
Och får Utä skottet för öfrigt, vid de serskilda af Motion jnairerne gjorda förslag till förändrade Lag-? stadganden, 1 ämnet afgifva följande yttran-* den ; a) Emot antagande af 2 o Gap. HandelsBalken och 7 Cap. Utsöknings-Balken i LagComiténs förslag till allmän Civillag, på sätt Herr Cederschjöld yrkat, möter den betänklighet, att dessa stå i så nära och oskiljaktigt samband med åtskillige andra i berörde Baijeer föreslagna stadganden, att de ej kunna par-< tielt pröfva* eller godkännas; vid hvilket förhållande granskning af de gjorda antnärkninningarne vid redactionen vore utan ändamål.
Bih, till Rits-St.
Igr8 eeh 1329, 7 Sami. 1 Afd3. v.dra B'.dett iö:ds H;t. ig Lag Vt stöttets Betänkande N:o 12?. b) att i löpande skuldsedlar utsätta påföljden af bysättning för underlåtenhet att dem å förfallodag inlösa, vore lika olämpligt och onyttigt, sorn att deri införa allt hvad
Lag i öfrigt om gälds betalning förmår.
Till undskyllan kan gäldenären icke förebära okunnighet; ty en allmänneligen kungjord
Lag förutsättes vara af en hvar känd, och länder alla till efterrättelse. c) Då en ordentlig och skicklig arbetare vanligen icke sätter sig i större skuld, än han med sitt arbete inom kort tid förmår återgälda, samt, vid fråga om flyttning, den nye husbonden alltid är i tillfälle att ikläda sig arbetarens skuld till den förre, torde någon våda af de missbruk, Herr Cederschjöld ansett kunna uppkomma af de Författningar, enligt hvilka Bruksegare och Fabriksidkare ega hindra hos dem skuldsatte arbetare att afflytta innan deras,skuld blifvit godtgjord, icke i allmänhet vara att befara; hvaremot upphäfvandet af dessa Författningar tvifvelsutan skulle i högsta måtto vara äfventyrligt och skadligt för arbetarnes egen credit och betaga dem den utväg, de nu ega, att vid behof erhålla undsättning. d)
Att stadga, det bysatt gäldenär under och medelst bysättningen aftjenar visst om dagen å sin skuld, Voro att straffa fordring».
LngUtskottets Betänkande N:o 127.
19 egaren, för det han haft förtroende till gäldenären, att uppmuntra till lättsinnig skuldsättning och att rakt motverka bysättningens ändamål. e) Då husbonde hvarken kan antagas alltid kanna sitt tjemtehjons eller sin torpares credit-förhållanden; — då uppgift derom i orlofssedel är främmande för ändamålet med dylika betyg; — dåden, som gifver torpare eller tjenstehjon lån eller försträckning, eller eljest med dem alhandlar, må , likasom vid afhandlingar med andra, sjelf se sig före bäst han gitter; — och då förbud att bysätta tjenstehjon under löpande tjensteår , eller torpare innan fardags-år tilländagåit , skulle ingripa i tredje mans rätt, —- saknar Utskottet skäl att understödja hvad i dessa afseenden blifvit föreslaget. f) De kostnader, som drabba borgenär i och fcr gäldenärs bysättande, äro redan så dryga , att de icke skäligen torde böra förhöjas, aldraminst derigenom, att borgenär blefve förpligtad att, på sätt Herr von Qvanten yrkat, underhålla gäldenärs hustru och barn, eller, enligt Herr af Grubbens förslag, bekosta gäldenärs sjukvård och läkemedel ; — förpligtelser, som icke billigtvis kunna åläggas borgenär för det han, med begagnande af lagliga tvångsmedel, söker sitt åter. 2o XogUtskottets Betänkande N:o 137.’ g) Då fiel: ansvar, som i Concurslsgeri är stadgadt för bedräglig och vårdslös gäldenär, är så skiljdt från bysättningstvång, att de med hvarannan icke kunna förblandas , synas några yiterligare föreskrifter för tillämpning deraf icke vara af nöden. 1 li) Den Juryinrättning, Herr Uggla föreslagit för bedömande, huruvida en gäldenär genom tredskande gjort sig skyldig till bysättning, anser Utskottet alldeles olämplig, emedan en fordringsegares rättighet att utbekomma sin fordran och att, till dess utkräfvande begagna tvångsmedel, som Lagen godkänner, icke bör bero af enskildes omdöme och godtycke, eller någon annan magt än Lagens och vederbörande myndighets på Lag grundade beslut. i) Ytterligare föreskrifter," än de, sorni nu gällande Lag och Författningar innehålla?
så väl angående tillsynen Öfver bysatte galdon ärers helsotillstånd, som rörande undersökning om skuldens beskaffenhet och möjligheten för gäldenären att den betala, äro, efter Utskottets tanka, lika öfverflödige, som de af Motionairen, Herr af Grubbens, föreslaglie lära finnas otjenlige. k) Att vidare Öfver-Ståthållare-Embetetis Pancgllie ej eger, mera än andra exeeutivaj ^LagUtskottets Betänkande N:6 l2Ji 51 myndigheter, åsidosätta nigra till bevarande af borgenärs och gäldenärs ömsesidiga rätt och säkerhet i Lag grundade formaliteter, att tillrättavisning af bemälde Embetes Betjentes möjliga förseelser icke lärer, vid anmälan å ort som vederbör, uteblifva; att det icke kan betagas nyssbemälde Betjente, mer än andra samhälls-rnedlemmar, att utsöka sina fordringar, ehuru icke i egenskap af ExecutionsBetjente ; detta allt tyckes så påtagligt, alt det knappast bordt erinras.
Hvad deremot angar de Vackta frågorne, dels om origtigheten deraf, att den bysättnings-kostnad borgenär förskjutit stundom skall'blifvit gäldenären påförd, dels ock om nödvändigheten af något rådrum, från lagsök-. ningsdagen, för gäldenären, innan han vari der i bysättningshäckte inmanad; så har Utskottet funnit sig böra understödja hvad härutinnan blifvit yrkadt.
De omkostnader, som af bysättningen varda förorsakade, böra icke skäligen, och kunna éj eller, enligt nu gällande Lag, utkräfvas af gäldenär, som af bysättningen icke erfar någon fördel, elier den påfordrat , utan måste billigtvis vidkännas af borgenären, enligt hvars ansökan tvångsmedlet blifvit tilläm padt.
Tål detta påstående intet (vifvel, så är deraf en gifven följd, att gäldenär, sedan skuldbeloppet, för hvilket bysättning egt turn, blifvit till fullo betaldt, 82 b 'g Utskottets BitankanJt N:o 127. icke ma ytterligare i bysättningshäcktet qvarhållas såsom säkerhet för en skade ersättning, den han icke kan dömas att utgifva.
Beträffande åter de öfverklagade olägenheterna deraf, att något uppskof emellan lagsökningen och bysättningens verkställande stundom icke eger rum ; så, ehuru Utskottet anser angeläget, att löpande skuldförbindelser i allmänhet medföra den stränga execuliva verkan, som nu är stadgad, tror Utskottet dock undantag böra ega rum för de händelser, då viss förfallotid ej finnes i skuldebrefvet utsatt* Ena timman lagsökt, kan gäldenären den andra blifva inmanad i bysättningshäckte, utan att han förut kunnat veta, när lagsökning korn me att ske.
Afven en förmögen man kan således, vid en ögonblicklig brist på reda penningar, utsättas för missödet att, till följd af en ilsken borgenärs tillställning träda i arrest.
En lämplig kort tids upp, skof i verkställigheten af bysättning ifrån lag. sökningsdagen, synes således i detta fall nödig, på det att gäldenären må få tillfälle att om betalningen föranstalta; och för borgenären lärer det svårligen blifva äfventyrligt, men snarare mången gång nyttigt, helst det är att förmoda, att gäldenären, under anståndstiden, använder sitt yttersta bemödande att, till undvikande af den hotande faran, göra sin borgenär rätt, hvilket deremot, sedan bysättninr BngUukolltts Betänkande N'.o I3'j, a3 gen redan gitt för sig, blifver för honom pl en gäng meia svåit och mera likgiltigt, I följd af allt detta föreslår Utskottet ; det mitta Rikets Ständer hos Kongl, Majit i underdånighet anhålla om utfärdande af en Författning, hvari förklaras och förordnas: 1:0 att fordringsägaresom later bysätta gäldenär, icke är berättigad att af gäldenären erhålla ersättning får hvad han under bysättningstiden till gäldenär em underhäll förskjuter i och a:o att By sättnings- Utslag, pd grund af löpande skuldebref, som är ställdt att betalas vid anfordran, eller hvari viss förfallotid ej är bestämd, icke ma gä i verkställighet förr än ätta dagar efter den dag, då gäldenären bevisligen erhållit del af lagsökningen, hvilket bör i Utslaget utsättas j LaglJtskottets JB(i'dnkaiiis N.o 1*7» hvaremot Utskottet tillstyrker» att alla Öfriga 1 detta ämne väckta frågor må förfalla, • r ** . __ j. — Åtskilliga Ledamöters serskilda mening felfogas.
Stockholn! den 5i Öctobet i8?§, Rese rvat Ion af Herr Landegren t 3iEmot den del af Lag-Utskottets Betänkande, angående bysättning, hvarigenom Utskottet ansett kostnaden för gäldenärs underhåll 1 bysättningshäckte böra både af borgenären förskjutas och äfven af honom bekostas, utan rättighet att ersättning derföre af gäldenären åtnjuta 9 måste jag anmäla reservation.
En sådan mening af Lagens bud i 13 §. 8 Cap. Utsök-j nings-Baiken och öfrige stadganden, angående bysättnings-underhåll, har jag ej kunnat hemta, och vedertagen praxis torde ej eller med Utskottets förslag Instämma.
Enar by-' lottning ej it annat an etc vite, att af gäl - Bil. till LngXJ iskottets Betänkande N:o 127.25 <denär uttvinga betalning, lärer med allmän rättsprincip vara lika öfverensstämmande, att fordringsegaren, för den kostnad detta vites begagnande honom tillskyndar, njuter ersätt» ring , sorn att
Lagen berättigar vinnande part, att i öfrigt få af vederparten aterguldiie de kostnader, genom lagsökning och rättegång, han, för sin fordrans utbekommande, nödgas förskjuta.
För min del får jag derföre vördsammast tillstyrka, att, med ogillande af Lag-Utskottets förslag i denna del, måtte förklaras, det borgenär är berättigad att af gäldenär återfå den kostnad hart till dennes bysättande och underhåll i bysättningshäckte förskjuter, samt att så beskalFadt kraf medför enahanda rättigheter lill gtildenärs person och egendom, som fordringar i allmänhet.’!
Uti denna reservation hafva Riksdagsfullmäktige Börje Börjesson, Lars Larsson pcb Nils Persson instämt. 30 LagUtskottets Betänkande Nio 12g.
N:o ia8- Ankom till Eipeditions-Utskottet den 9 Novemb, I-8'iq, Betänkande, i anledning af väckta frågor om stadgande af skyl* dighet för gäldenär, att, i brist af annan tillgäng, med arbete aftjena sin skuld.
Välloflige BorgareStandet har till LagUt— skottets behandling öfverlemnat ett af Riksdagsfullmägtigen Herr J.
Bergelin till Ståndet inlemnadt Memorial, hvaruti han andragit t att ibland de mest skadliga Förordningar, som i senäte tider emanerat, vore tvifvelsutan den om upphäfvande af så kallade srbets-domar , derigenom den mindre bemedlade borgenären blifvit satt ur tillfälle att , utan eget utarmande, utbekomma en rättmätig fordran, och fritt fält är vordet öppnadt för hvarje bedragare att, sedan lian narrat sig till lån, förskingra och undangömma sin egendom, i förhoppning, att ingen lärer vilja , genom hans inmanande i bysättningshäckte, fördubbla sin förlust; och då med billighet och rättvisa vore fullt öfverensstämmande, att man, till godtgörande af hvad man förstört, använder de medel, naturen en hvar förunnat, samt bysättliing syntes desto met orimlig, aom sam - Leg Utskottets Betänkande N:o 128. 27 hållet derigenom beröfvas mänga nyttiga arbetskrafter, och menskliga friheten på ett ovärdigt satt förnärmas, utan någon motsvarig fördel för borgenären , föresloge Herr Bergelin, att hvar och en , som sätter sig i sådan skuld, att han ej pä annat sätt kan densamma gälda, må j orpligtas, att skuldbeloppet med lämpligt arbete aftjena.
Derjemte har Hedervärda IlondeSiåndet till Utskottet hänvisat fyra serskilde, af Riksdagsfullmägtige Anders Håkansson från Elfsborgs Län, Anders Andersson från Skaraborgs Län, Johan Brik Jansson från Vermlands och Johan Andersson från Calmare
Län till Ståndet ingifne memorial, hvaruti är anfördt och yrkadt : af Anders Håkansson, hvars yttrande flere af Ståndets Ledamöter biträdt: att, soni de omvägar och kostnader, som äro oskiljaktige från de i Lag stadgade sätten att indrifva fordringar , nemligen genom utmätning, eller, i brist af tillgång, medelst bysättning, ej mindre än farhågan, att gäldenären, oaktadt bysättningstvånget, icke kan eller ock icke vill skaffa betalning eller antaglig borgen, ofta så afskräcka en fordringsegare från. ali vidare efterfrågan af sin fordran, att gäldenären helt och hållet kommer från sin skuld — en händelse, efter Motionairen* omdöme, sS LciUtskoittts Betänkande Nu> i2§j destomera naturlig, sorn oredlig*© gälder.ärer icke anse foysiittning för straff eller synnerlig olägenhet, samt redliga läntagare derigenom uturständsattas att förnöja siria borgenärer — ; men den fordom godkända utvägen, att lata gäldenären genom arbete skulden aftjena, vore på en gäng fördelaktig för fordringsegaren, som såmedelst får sin fordran ersatt, och för gäldenären, hvilken , om han är rättskaffens , gerna vill afbörda skulden, och om han är tredskande, såmedelst kan hållas till en nyttig verksamhet; sd borde Rikets Stander hos Kong!
Majit i underdånighet föreslå en Lag, som , utan alla förbehåll, berättigar fordringsägare att antingen bysätta gäldenär, sorn till betalning saknar tillgäng, eller tillhälla honom att genom arbete godtgöra skulden; dock, enär detta ex— ecutions-sätt icke syntes lämpligt till större fordringsbelopp, borde jemväl bestämmas en viss summa, derutöfver arbetsdom icke finga meddelas; Af Anders Andersson, med hvilken Anders Brisman fran Skaraborgs Län sig förenat: att, som förord ningen om upphäfvande af rättighet för fordringsegare att å gäldenär begära och erhålla arbetsdom helt och hållet förfelat sitt syftemål, enär erfarenheten skall visat, att bysattningstvånget sedermera yarit föga tjenligt att väcka förtroende hos LagUtskalle.ls Betänkande N:o 128.
29 den pennin^e-egande och befrämja lånebit raden , samt olämpligt i afseende på gäldenärén , som, i stället att minska , derigenom okar sin skuld 5 så borde cn Lag, som ålägger gäldenär att, vid bristande tillgång , me. deist arbete af tjena sin skuld, åter antagas ; hvarvid likväl icke finge lemnäs ur sigle, att arbetet, hvars bestämmande skulle tillkomma domstolen , noga lämpas efter hvars och ens yrke; af Johan Erik Jansson , med hvilken sinders Nilsson och Olof Nilsson fran Vermlands
Län instämt: att, då af stadgandet om bysättning, å arbetare, för skuld, erfares flerfaldiga olägenheter , i synnerhet >.
Molinnairens hemort, hvarest ofta skall inträffa, att dervarande grufarbetare så fördjupa sig i skulder , att, till deras utkräfvande , bysättning anses nödig , ehuru arbetarne sjelfve oftast Srina sig bättre lottade med det underhåll de såsom bysatte åtnjuta, än det de kunna sig sjelfva förskaffa , samt bysättningens ändamål , 1 de fall då de bysatte icke ega någon förmögenhet , måste alldeles förfelas 5 så borde, såsom bästa utvägen att förebygga detta onda , i stället för by sättning , arbetsdomar åter upplifvas emot sådana, sorn med arbete kunna aftjena sina skulder; helst detta för arbetaren vore det naturligaste och för husbönder det säkraste sättet , att , med, verk - 5o Lag-Utskottets Betänkande A7:o 14*. lig nytta tillvägabringa skuldens betalning; i hvilket afseende likväl tvänne omständigheler miste iakttagas och stadgas , den ena , att fordran , för att vara gällande , uttryckligen skall i orlofssedel af husbonden utsättas ; oeh den andra , att sa beskaffad arbetsdom icke må sättas i verkställighet förr än på nytt tjenstår , och å den i domen utsatte tid ; och af Johan Andersson: att, som stadgandet i Lag och vissa Författningar , att skadeersättningar , i åtskilliga fall , skola , vid bristande tillgång hos den skyldige , utgöras genom arbete , syntes ega en naturlig oell billig tillämplighet till alla slag9 skade-ergättningar , och således äfven till skuldfordrans gäldande, samt det nu varande enda tvångsmedlet emot tredskande gäldenär, eller bysättning , funnes vara olämpligt och kostsamt ; så vore ett annat alternativ , till uttvingande af fordringar, i högsta måtto önskvärd t ; och borde derföre stadgas skyldighet för gäldenär, att nied arbete aftjena sin skuld; dock så, att denna arbets skyldighet icke utsträckes till andra gäldenärer, än dem, som hura till den sä kallade arbetande Classen , eller hvilkas yrke egnteligen fordrar användande af physisk kraft, och kunde tillika, tör att icke alldeles beröfva gäldenär en fri disposition af tid och krafter, samt, LogUtslottets Betänkande N:o u8. 31 lill afbojande af tvist om förmonsrätt dertill borgenärer emellan , jemväl bestämmas ett visst skuldebelopp såsom det högsta, som på en gång frige aftjenas , samt förmånsrätten , borgenärerna emellan , utstakas efter 1 7 Cap. ffandels-Balkcn, eller ock efter tiden då borgenar hos Domare eller Executor gjort sin talan anhängig ;
äfvensom till grund för beräkning af hvad å skulden genom arbetet borde afgå , kunde tagas hvarje orts å dagsverke stadgade rnarkegångspris jemte en af Domaren bestämd skälig förhöjning efter arbetets beskaffenhet och högre värde.
Der för utan har Herr Pehr Gustaf Cederschjöld, i sammanhang med andra af honom, i ett hos Högloft.
Ridderskapet och Adeln afgifvet och till Utskottets behandling remitteradt Memorial, framställde förslag till förbättring af nu gällande stadganden om bysättning , hvaröfver Utskottet i serskildt Betänkande denna dag sig yttrat, desslikes hemställt , om icke, i stället att låta gäldenären till kropp och själ förstöras i ett fängelse , honom kunde varda ålagdt, att genom passande arbete på viss kortare tid hos borgenären aftjena sin skuld, på sätt Hofrätten öfver Skåne och Blekinge, i dess anmärkningar vid förslaget till ny allmän Civillag , närmare titredt ; äfvensom Herr Friherre Fredric Ridderstolpe , i tvänne serskilda deraf foran - 32 LcgZäskottets Betänkande N:o 128. ledde yttranden ] yrkat , i det ena , att uppmärksamhet måtte fästas på en af Friherren vid sistlldne
Riksdag väckt motion om aterupplifvan. de skulder till belopp af högst 5o R.dr Banco , hvilket förslag (genom hvars antagande myc-* ken kostnad skulle besparas Kongl. Maj:t och Kronan) syntes desto.mera lämpligt, som med samma skäl , som den förmögne mäste med sin förmögenhet ersätta hvad han pä den fått låna , arbetaren bör med sin arbetsförmåga återgälda hvad han, på grund deraf, upp-! lant ; och i det andra, ibland annat, sonat af Utskottet förut blifvit i nyss åberopade Betänkande granskadt: att arhetsdom å Torpare ej måtte sättas i verkställighet f örr , än efter laga fardag , emedan jordegaren eljest skulle gå miste om det arbetsbiträde, sorn blifvit , emot de å torpet åtnjutne förmo-' lierne, påräknadt.
Detta allt har Utskottet noga öfverväga})
Och som det synes vara med billighet och rättvisa fullkomligt öfverensstämmande, att den , som iklädt sig en förbindelse , till densammas fullgörande använder alla de förmö-J genheter och medel han eger 5 så finner Utskottet den , sorn saknar annan utväg att godtgöra den skuld han sig åsamkat , böra af Lagen förklaras skyldig, att för sådant än-* damil J.oa.lJlsiotteis Btl&nknnd< N;u 118. jj d amåI Röra bruk af sina arbetskrafter , —. ett åliggande, som. i Utskottets tanka, icke innefattar någon egenskap, som rätt visar d«n benämning af slafveri, hvarmed det stundom ot märkes.
Men, ehuru Utskottet anser stadgandet af en sådan
Lag vara ej mindre rättsenlig! än gagneligt, har det likväl icke undfallit
U eskor tet , att flere eftertänkliga missbruk skulle kunna ega rum , om icke Lagen i sig sjelf innehåller nödiga correctiv.
SS skulle det kunna inträffa, dels att gäldenären under tjenstetiden erfore en obehurigen sträng behandling, dels att en borgenär, som söker skydda en af sig kommen frände eller vän , utverkar åläggande för denne att med arbete aftjena sin skuld , men icke destomindre lernnar honom fri och derjemte oåtkomlig för andra borgenärers lika rättmätiga anspråk.
Lagen bitr derföre bestämma och noga utstaka fordringsegares rättigheter och skyldigheter i detta fall, ej mindre mot gäldenären , än emellan dem inbördes ; äfvensom , vid stiftande af en så beskaffad Lag, enligt Utskottets omdöme, ej eller får lemnäs ur sigte, att, då arbetsskyldigheten förnämligast synes användbar för godtgörande ai mindre fordringar hos den arbetande classen i samhället, torde deremot bysättningstvång finnas mera lämpligt oell verksamt , Bilt- lill Riki-St.
Prot, Igig och 1S29, 7 • 1 Afd. 3. 3:dra B:t. ib-.de H.i Z\
IjdgViskottels Uttänkande N/o 128. att till betalning förmå sådana tredskander gäldenarer , för hvilka tjenligt arbete ej silf att anskaffa , eller då fråga är om större penningesummor ; hvaraf jemväl följer, att ifrågavarande tvänne medel till skulders ingifvande, arbetsdom och bysäitning, icke böra utesluta hvarandra, utan tillsammans af Lagstiftaren godkännas och stadgas, utan att Lagen derföre behöfver förlora den väsendtliga egenskapen att vara allmän för alla medborgare , enär det bör åt hvarje fordringsegares fria val öfverlämnäs att begagna hvilkendera af de i Lagen anvisade och erkände tvångsmedel, han anser kraftigast och säkrast till förskaffande af betalning.
I öfverensstämmelse med dessa allmänna åsigtec , finner sig Utskottet befogad! föreslå, att genom allmän Författning må varda stadgadt och förordnad! sotq följer : 1 to Finjics ej, vid utmatning hos gäldenär, tillgångar att gälda med, och är skulden sådan, att by sättning derföre, enligt Lag, eger runi; då må borgenär, om han vill att gäldenär sin skuld med arbete aftjena skall, uppgifva sådant arbete hos.
JLagTJtsiotlets Betänkande N-.o 13S.
Konungens Befallningshafvande, som, sedan Domstolen sig utlåtit, huruvida det uppgifna arbetet är för gäldenär ens stånd och yrke passande, bör foga anstalt, att gäldenär deruti inställd varder.
För borgenär och gäldenär galle, under arbetstiden, hvad om husbonde och tjenstehjon stadgadt är. 2*o För hvarje dag gäldenär sålunda hos borgenär arbete förrättar , afräknas å gälden värdet af ett dagsverke efter markegång spris, så vida gäldenär sjelf bekostar sitt underhåll, men, om han njuter föda af borgenären, endast hälften af hvad för ett dagsverke är i Markegångstaxan utsatt. 3:o Tjenstehjon, som till arbete dömdt varder, må ej i det arbete inställas, förr än tjensteåret ute är. 4:0
Uppstår tvist borgenärer emellan om bättre rätt till gäldenärs arbetey bafve den företräde, sorn först erhöll arbetsdom.
Hafva två eller flere borgenärer vid samma tid fått (trbetsdom, ege den företräde , som företräde lill betalning för sin for - 36 Bil. lill Lai\Utski<tttts BttänkaniU No n8. dran eger ; i hvilket senare fall tvisten hör hänskjutas till Domarens pröfning. 5:°
Ej må borgenär till arbete marlialia gäldenär längre än tre är, der ej annorlunda dem emellan äsämjes.
Begagnar ej borgenär arbete af gäldenär, sorn dertill dömd är, ege annan borgenär, som obetald fordran häfver, att fä gäldenär hos sig till arbete inställd, på sätt i o:dje momentet sagdt är, ända att den tid ej ute är, sorn här stadgad blifvit. 6;o Arbctsdom hindre dock acke verkställighet af Bysättningsutslag.
Åtskilliga Ledamöters serskilda metun gar bifogas.
Slockholm den 31 October 1849, Reservationer:
Ilo af Herr Printzensköld’.
”Jag tiar icke kunnat med Högloft.
Utskottets pluralitet dela den åsigten, att gäldenär bör vara B'l. till LuglJtskoitet$ Betänkande Ntn »28. hy skyldig ali med arbete afijena sin skuld; och jag reserverar mig derföre emot Uiskoitets Betänkande.