Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
1 betraktande häraf och då, på sätt af handlingarne inhemtas och i öfrigt är vordet upplyst, Majoren Lessing, som är af Fransk härkomst, blifvit vid sitt inträde i Svenska krigstjensten år 1814 anställd såsom Kapiten vid Regementet Royal Suédois, samt han, för bristande tillgång, ej kunnat inbetala de lör vinnande af delaktighet i Arméens Pensions-kassa stadgade retroaktiv-afgifter och således icke är berättigad att vid afskedstagande! erhålla pension från samma kassa, fastän han, i 33 års tid, måst, enligt författningarne, årliga afgifter till kassan erlägga, har Kongl. Majit, vid dessa förhållanden och med fästadt afseende på ej 12 Kongl. Maj:ls Nåd.
Prog. M 29. mindre Majoren Lessings långa och hedrande tjenstebana samt hans höga ålder, obemedlade ställning och styrkta sjuklighet, än ock den omständigheten, att Lessiug, såsom främling i Sverige, icke eger anförvandter härstädes, af hvilka han kan påräkna något understöd, i nåder velat föreslå Rikets Ständer att medgifva, det må Majoren Lessing, efter erhållet nådigt afsked från sin innehafvande Kapitens-beställning vid Hallands Infanteri-bataljon, få tilläggas rättigheten att under sin återstående lifstid, från allmänna indragnings-staten, såsom pension uppbära ett belopp af Sexhundra Riksdaler Ranko årligen, motsvarande den lön, lian vid berörda Kapitens-beställning nu åtnjuter.
OSCAR. A. F. N.
Utdrag af Protokollet öfoer Landt/dr svar s-ar enden, hållet inför Ilans Majit Konungen uti Stats-Rådet å Stockholms Slott den 21 November 1856.
Hans Excellens Herr Justitie-Stats-Ministern Gunther, Hans Excellens Herr Stats-Ministern för Utrikes ärendena, Friherre Lagerheim, Stats-Råden: Herr Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Grelve Gyldenstolpe, Anjou, Almqvist.
Departements-chefen, Statsrådet Grefve Gyldenstolpe, uppläste till justering Kongl. Maj-.ls Nåd.
Prop. JYs 50. 15 följande, i öfverensstämmelse med förut fattade beslut, uppsatta förslag till Kongl. Maj:ts nådiga Propositioner till Rikets Ständer, nemligen: 5:o
Angående pension från allmänna indragnings-staten för Majoren M. L.
Lessing; Enligt Statsrådets underdåniga tillstyrkan täcktes Kongl.
Maj:t i nåder gilla ofvanberörda förslag, sådana de finnas detta Protokoll bilagda, samt förordna, att nådiga Propositioner, i enlighet dermed, skulle till Rikets Ständer afgå.
Ex Protocollo, A. Ekman.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 22 Dec. 18S6, kl. 11 f. m. Kongl.
May.ls Nådiga Proposition lill Rikets Stander, angående 'pension åt forre Regements-Kommissarien S.
Grundal från Allmänna Indragnings-staten; Gifven Stockholms Slolt den 21 November 1856.
Uti en till Kongl. Maj:t ställd och af Dess och Rikets Ivrigs-Kollegium uti skrifvelse den 13 Juli 1855 öfverlemnad skrift har Regements-Kommissarien vid Jemtlands f. d.
Fält-Jägare-regemente, Fält-Kamereraren Salomon Grundal i underdånighet sökt att, efter erhållet afsked, varda för sin återstående lifstid hugnad med årlig pension, till stöd för hvilken anhållan sökanden i underdånighet anfört, att han, som är född år 1793 och inträdt i allmän tjenst år 1819, numera, erdigt ansökningen bifogade prest- och läkare-betyg, med hustru och 2 minderåriga barn befinner sig i behöfvande omständigheter samt genom ålder och sjuklighet är alldeles oförmögen att sin tjenst förrätta eller att med arbete till sitt lifsuppehälle bidraga; och hafva Cheferne för Jemtlands Fält- och Hästjägare - Kongl, Maj:ls Nåd.
Prop. Jf? 30.
Korpser hvar för sig uti särskilda underdåniga memorial tillstyrkt
Nådigt bifall till Grundals förberörda underdåniga ansökning.
För egen del har Krigs-Kollegium, med anmälan att Kollegium, uppå Grundals ansökning, under den 10 Juli 1833 entledigat honom från hans då innehafvande Regements-Kommissarie-befattning. i underdånighet anfört, att då nämnda befattning icke varit förenad med lön på stat utan endast med arfvode, Kollegium väl ansåge Grundal sakna rättighet att vid sådant arfvode efter afskedet bibehållas; men då efter det Kongl. Maj:t genom Nådigt Bref den 27 Mars 1830 förklarat, att de dåvarande Mötespassevolans- Kommissariaterna borde upphöra, den förmån beviljades samtlige vid Kommissariaten anställde Intendenter, Kamererare, Kanslister och Kammarskrifvare att blifva med innehafvande löner och inqvarterings-penningar förflyttade å Indragnings-stat, hvaremot Kommissarierne och bland desse Grundal placerades till fortfarande tjenstgöring vid Regementena utan rätt till lön eller pension vid afskedstagande!, kunde Kommissarierne i jemförelse med Passevolans-Kommissariatens öfrige tjenstemän anses särdeles vanlottade; hvarföre, i betraktande häraf och i anseende till öfriga för Grundal förekommande bevekande omständigheter, Kollegium i underdånighet hemställde, att Grundal, som varit i åtnjutande af vanligt Regements-Kommissarie-arfvode, 266 R:dr 32 sk.
Banko om året från Indelta Arméens nya Mötes-fond, måtte med samma belopp för sin återstående lifstid uppföras å Förenade Mötespassevolans-fondens Indragnings-stat för f. d. Passevolans-Kommissariatens tjenstemän.
Vid underdånig föredragning häraf och ehuru Kongl. Maj:t funnit den af Krigs-Kollegium sålunda till förmån för f. d. Regements-Kommissarien Grundal gjorda underdåniga hemställan icke kunna emot föreskrifterna uti Kongl. Brefven af den 27 Mars 1830 och den 27 Augusti 1831, angående de vid PassevolansKommissariaten anställde tjenstemäns aflönings-viIkor, i Nåder bifallas, har Kongl. Majrt likväl, i betraktande af de för bemälde Grundal förekommande bevekande omständigheter och då Rikets Ständer vid sednast förflutna Riksdag, uppå Kongl. Maj:ts derom aflåtna Nådiga Proposition, medgifvit f. d.
Regements-Kommissarien vid Skånska Hussar- och Dragon-regementena J. L. Åberg, hvilken, lika med Grundal, förut varit anställd vid f. d. Passevolans-Kommissariaten och icke heller egt någon grundad rätt till pensions erhållande, att från Rikets Allmänna Indragnings-stat åtnjuta ett emot den innehafda Regements-Kommissarie-aflöningen svarande belopp, nu i Nåder velat föreslå Rikets Ständer att medgifva, det f. d. Regements-Kommissarien Grundal må få tilläggas rättigheten att, med beräkning från månaden näst efter den, uti hvilken han från Regements-Kommissarie-befattningen efter begäran entledigades, under siri återstående lifstid från Allmänna Indragnings-staten såsom pension uppbära ett belopp af 266 R:dr 32 sk.
R:ko årligen, motsvarande det med nämnda befattning förenade arfvode.
Prop. JVs 50. 15
Dr detta ärende rörande handlingar skola tillställas det Rikets Ständers Utskott, åt hvilket handläggningen deraf varder uppdragen; och Kongl. Majit forblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen.
Datum ut supra. OSCAR. A. F. N. Gyldenstolpe.
Utdrag af Protokollet öfver Landtförsvars-drenden, hållet inför Hans Maj.t Konungen uti Stats-Rädet å Stockholms Slott den 21 November 1856.
Närvarande: i Hans Excellens Herr Justitie-Stats-Ministern Gunther, lians Excellens Herr Siats-Ministern för Utrikes ärendena, Friherre Lagerheim, Stats-Råden: Herr Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou, Almqvist.
Departements-Chefen, Statsrådet Grefve Gyldenstolpe, uppläste till justering följande, i öfverensstämmelse med förut fattade beslut, uppsatta förslag till Kongl Majtts Nådiga Propositioner till Rikets Ständer, nemligen: 4:o angående pension åt förre Regements-Kommissarien S.
Grundal från Allmänna Indragnings-staten. 16 Kongl.
Prop. JYi 54.
Enligt Stats-Rådets underdåniga tillstyrkan täcktes Kongl. Maj:t i Nåder gilla ofvanberörda förslag, sådana de finnas detta Protokoll bilagda, samt förordna att Nådiga Propositioner, i enlighet dermed, skulle till Rikets Ständer afgå.
Ns 31.
Ank. till Evp.-Utsk. d. 22 Dec. 1KSG, kl. 2 e. m.
Maj.is Nådiga Proposition till Rikets Stander, angående lösen får den åt Korporalerne vid indelta Arméen och Soldaterne vid Södermanlands Regemente anslagna Aflånings-spanmål; Gifven Stockholms Slott den 21 November 1856.
Sedan Chefen för Södermanlands regemente, uti ett genom General-BefälhafVaren i 2:dra Militär-distriktet ingifvet underdånigt memorial, dels underställt Kongl. Majrts Nådiga pröfning, huruvida, i likhet med hvad om Embets- och Tjenstemän i Kongl.
Cirkulär-Brefvet den 41 Maj 1855 föreskrifvits, Korporalerne och Soldaterne vid nämnda regemente borde höras, om de ville underkasta sig den genom Kongl.
Kungörelsen af samma dag beslutade förändring i sättet för utgörande af dem anslagen Kronotionde-spanmål, dels ock hemställt, att för de Korporaler och Soldater vid regementet, som ett eller annat år kunde önska att få in natura emottaga sin atlönings-spanmål, utgörande för Korporalerne 5 tunnor och för Soldaterne 1 tunna hvardera årligen, sådan måtte på Kronans bekostnad för året uppköpas och dem tillhandahållas, har Kongl. Majit, vid underdånig föredragning häraf, i öfverensstämmelse med den af Regements-chefen yttrade åsigt, funnit de så kallade knekte-lunnorna vid Södermanlands regemente, såsom ursprungligen gifna till rotarnes lindring uti den dem pålagda roteringstunga, vara att hänföra till sådan, såsom ersättning för vissa hemman och lägenheter åtföljande besvär, lernnad tiondespanmål, hvilken, enligt 1 § uti ofvannämnda Nådiga Kungörelse, genast är underkastad - Kongl Maj:ts Nåd.
Prof. M 31.
17 kastad den beslutade förändringen och får med penningar lösas; hvadan Kongl. Majit, vid sådant förhållande och enär, i afseende på de vid regementet jemväl utgående så kallade Korporals-tunnorna, förekomme, att desamma, jemlikt Kongl. Cirkulär-Brefvet den 2 Februari 1833, skola vid de regementen, der Kronotionde— spanmål ej är att tillgå, anvisas af den spaninål, som från utarrenderade boställen afgifves, samt att vid några regementen, der sådan tillgång ej finnes, Korporalerne få åtnöjas med lösen för spanmålen i kontant, ansett Korporalernes eller Soldaternes hörande i anledning af Kongl. Cirkulär-Brefvet den 11
Maj 1833 icke vara erforderligt eller höra ega rum; men, beträffande deremot
Regements-chefens i sammanhang härmed gjorda underdåniga hemställan om uppköp af spanmål för Kronans räkning, för att i uppgifvet fall vederbörande Korporaler och Soldater tillhandahållas, anbefallt Krigs- och Kammar-Kollegierna alt i denna särskilda fråga med underdånigt utlåtande till Kongl. Majit inkomma.
Uti det betänkande, som bemälde Kollegier, till fullgörande af denna Nådiga befallning, i underdånighet afgifvit, hafva Kollegierne anfört! att det syntes vara föga lämpligt att numera, sedan vederbörande skattskyldige blifvit befriade från uppsägning, leverering och forsling af den Kronotionde-spanmål, som hittills blifvit Korporalerne och Soldaterne vid Södermanlands regemente in natura tilldelad, i stället lemna dessa ett nytt slags uppsägningsrätt hos Kronan, hvarigenom det skulle komma att bero af hvarje särskild Korporal och Soldat, som något år önskade erhålla spanmål, att få sådan genom Kronans försorg anskaffad och sig tillställd ; att beloppet för hela regementet visserligen vore bestämdt, nemligen, enligt Kongl.
Resolutionen den 23 Januari 1683, en tunna spanmål för hvarje Soldat af regementets nummerstyrka, 1,200 man, och, enligt Kongl.
Cirkulär-Brefvet den 2 Februari 1833, fem tunnor för hvarje af regementets 48 Korporaler, hvarifrån likväl, enligt särskilda förordnanden, afgå 2me strukna öfvermåls-kappar för hvarje tunna, men att, utom det att, genom tillfälliga vakanser, någon inskränkning i detta belopp, som på förhand ej kunde beräknas, måste uppkomma, det spnnmålsbelopp alltid blefve obestämdt, som Statsverket nödgades hålla i beredskap, emedan man ej kunde veta huru många och hvilka Korporaler och Soldater hvarje år komme att begagna sig af rättigheten- att utfordra spanmål in natura; att den likhet i aflöning, som borde ega rum emellan det tjenande manskapet, härigenom blefve rubbad, i det den ena erhölle spanmål och den andre lösen derför i penningar; samt att man för Statsverkets räkning skulle nödgas på flere spridda ställen upphandla och låta forsla små qvantiteter spanmål, dervid besväret och kostnaden, i jemförelse med sädens värde, icke blefve obetydliga, helst, hvad Korporalerne beträffade, åtgärden icke utan obillighet kunde inskränkas till Södermanlands regemente, utan borde utsträckas lill hela indelta Arméen, hvarest Korporalerne af samma vapen alla, i detta afseende, åtnjuta enahanda vilkor.
Sl. Prot. 1836 & 1837. i Sami. i Åfd. 16 Haft. 3 18 Kongl. MajUs Nåd. Prop. JV? 51.
Jemte del Kollegierna alltså, på dessa skäl, ansett sig böra afstyrka Nådigt bifall till Regements-chefens ifrågavarande underdåniga hemställan, hafva deremot Kollegierna fästat Kongl. Maj:ts höga uppmärksamhet derpå, att om Soldaterne vid Södermanlands regemente och Korporalerne vid indelta Arméen .skulle för sitt spanmålsanslag, i likhet med andra räntetagare, uppbära ersättning i penningar efter medel-markegåogspriset för tio år, komme sannolikt denna ersättning sällan eller aldrig att slå i motsvarande förhållande lill spanmålsprisen för året.
Exempelvis för Nyköpings län år 1855 utgjorde markegåogspriset å en tunna råg 14 Hulr, å en tunna korn 11 R*lr 16 sk., och följaktligen å en tunna Kronotionde-spanmål, hälften råg och hälften korn, 12 R.dr 52 sk.
B:ko, under det medel-niarkegångspriset för de sista tio åren, 1846 till och med 1855, blott uppginge til! 8 R:dr 41 sk. 7 r:st. för en tunna råg, 7 R:dr 15 sk. 2 r:st. för en tunna korn, och således 8 R.dr 4 sk. 4'/2 r:st för en tunna Kronotionde; hvadan alltså en Soldat, som erhöllo blott sistnämnde summa i lösen för sin spanmål, skulle, under förutsättning alt årets markegångspris, såsom det borde, uttryckte det gångbara värdet, derför icke kunna köpa ens ? tunna spanmål af samma slag som Kronotionden.
Då det likväl för Korporaler och Soldater vore af yttersta vigt, att den lösen, de erhålla för sin spanmål, ungefärligen motsvarar sädens värde, så att de kunde i utbyte deremot förskaffa sig antingen spanmål till samma belopp, som de hittills undfått in natura, eller ock andra förnödenheter, hvilka vanligen rättade sitt värde efter spanmålens, hafva Koilegierne derföre i underdånighet hemställt, huruvida icke Kongl. Maj:t skulle i Nåder anse skäligt, att Soldaterne vid Södermanlands regemente och Korporalerne vid hola indelta Arméen berättigades att af Statsverket utbekomma ersättning för deras hittills in natura erhållna spanmålsanslag efter hvarje års markegångspris, och detta med tillägg af forsellön, emedan, fastän de saknat uppsägningsrätt, spanmålen dock blifvit till dem allemnad och således för deras räkning forslats; förmälande Kollegierna i underdånighet, att ett förskott af Statsmedel nu och vissa år torde härtill erfordras, men att Statsverket framdeles under andra år erhölle ersättning härför, emedan under loppet af tio år summan af hvarje års markegångspris sammanfölle med summan af medel-markegångsprisen för samma tio år, och hvad Statsverket, då årsmarkegången vore högre än medelpriset, komme att förskjuta, skulle ett annat år, då ett motsatt förhållande inträffade, komma att detsamma besparas.
Härefter har Stats-kontoret, jemväl i ämnet hördt, med underdånigt utlåtande inkommit och dervid hufvudsakligen anfört, att Stats-kontoret, nogsamt inseende de olägenheter och kostnader, som för Statsverket skulle uppkomma af medgifvandet till Regements-chefens förslag rörande uppköp och forsling af spanmål för Korporaler och Soldater, som önska att fortfarande utfå denna sin aflöning in natura, icke kunde annat än, lika med Krigs- och Kammar-kollegierna, i underdånighet afstyrka Nådigt bifall dertill; men att, för alt likväl, vid tillämpning af Kongl.
Prop. Jtä 51. 19 Kungörelsen d en 11 Maj 1855, angående saltet lör grundräntors och kronotiondes utgörande från och ined samma år, jemväl på den spanmål, som är Korporaler och Soldater vid indelta Arméen anvisad, förekomma, det icke någon, om än tillfällig, förminskning i desses årsaflöning må uppstå, den af Kollegierna i underdånighet föreslagna förskottsåtgärd, för manskapets jemna uppehälle, icke torde kunna undvikas.
Och har Stats-kontoret för öfrigt, med öfverlemnande af ett sammandrag af alla Länens för år 1855 satta olika markegångspris å en lunna kronotionde, hälften råg och hälften korn, samt af Länens medel-markegångspris för åren 1846 med 1855, utvisande att skillnaden sistnämnda år emellan orternas markegångspris och berörde års medelmarkegång utgjorde, på det hela, per medium, 3 R:dr 9 sk. 84/ir, r:st. för tunnan sådan kronotionde, i underdånighet upplyst, att för Södermanlands regementes 1,200 Soldater, med en tunna spanmål hvardera, samt dess 48 Korporaler, med fem tunnor hvardera, tunnetalet utgjorde 1,440, som, efter afdrag af 80 tunnor för 2:ne strukna öfvermålskappar på lurman, lernnade en återstod af 1,360 tunnor, för hvilka prisskillnaden, efter nyssnämnde medelvärde belöpte, med tillägg af forsellönen, till omkring 4,807 R:dr 10 sk. 8 r:st., äfvensom alt för hela indelta Arméens Korporalstunnor, till antalet 5,533, med tillägg af de 1,200 Knekte-tunnorne vid Södermanlands regemente och efter afdrag af öfvermålskapparna, 374 tunnor, tillhopa utgörande 6,359 tunnor, prisskillnaden, efter enahanda medelvärde beräknad, med tillägg af forsellönen, uppginge lill omkring 22,477 R:dr Ranko, så att det ifrågaställa förskottet af Statsverket, äfven med något års högre markegångsskillnad, icke torde komma att öfverstiga 30,000 R:dr R:ko.
Yid öfvervägande af detta ärende har Kongl.
Maj:t, med afseende å de anmärkningar, hvilka blifvit af Kollegierna gjorda emot Regements-chefens förslag, i hvad detsamma rörer frågan om uppköp och forsling af spanmål för Kronans räkning till de Korporaler och Soldater, som ett eller annat år kunna önska att denna sin aflöning in natura utfå, ansett detta förslag böra förfalla.
Beträffande åter Kollegiernes framställning derom, alt Soldaterne vid Södermanlands regemente och Korporalerne vid indelta Arméen skulle berättigas att för sitt hittills in natura åtnjutna spanmålsanslag utbekomma ersättning efter åt ligt markegångspris, och att Statsverket skulle förskjuta skillnaden de år, under hvilka medel-markegångspriset understege det för året gällande, men deremot erhålla öfverskottet, då årliga markegången vore högre än medelmarkegången; så har Kongl.
Maj: t väl icke ansett
Sig kunna lemna bifall till denna Kollegiernas framställning, enär en sådan åt nämnde Korporaler och Soldater för all framtid leornad rättighet skulle medföra ett väsendtligt undantag från de i Kongl.
Maj 1855 gifna allmänna föreskrifter, angående sättet för grundräntors och kronotiondes utgörande; men då Kongl. Maj:t funnit det vara af högsta billighet påkalladt, att, hvad angår Korporalerne, dessa löntagare i sin underordnade ställning måtte få tillgodonjuta samma rätt, som blifvit embets- och tjenstemän bevarad, eller att, då 20 Kongl. Maj:ts Nåd.
Prop. J\s 31. de varit antagna före utfärdandet af Kongl.
Cirkuläret den 12 April 1833 och om de sjelfva sådant önska, få för sin tjenstetid uppbära lönespanmålen efter det årliga markegångspriset, med tillägg af vanlig forsellön, och detta så mycket heldre, som genom den betydliga skillnaden emellan sednaste årens markegångspris och det för samma tid på tioårig markegång grundade medelpris i annat fall onekligen komme att, åtminstone för tillfället, tillskyndas de ifrågavarande personerna en förlust, hvilken blefve för dem måhända i ännu högre grad än för andra löntagare tryckande, har Kongl. Maj:t, med afseende jemväl å hvad Kollegierna anfört, pröfvat skäligt i Nåder förklara, att Korporalerne vid hela indelta Arméen, så vidt de före den 12 April 1853 blifvit antagne eller utnämnde, skola, derest de icke skulle vilja genast underkasta sig att nu och framdeles uppbära sin lönespanmål efter årligt medel-markegångspris, vara berättigade att för dem tilldelad löningsspanmål, sorn icke vidare in natura uppbäres, af Statsverket utbekomma ersättning efter årsmarkegångspriset i den ort, hvarifrån spanmålen hittills utgått, med tillägg af forsellön derå.
För verkställigheten häraf har Kongl. Majit, jemte befallning till Stats-kontoret att, uppå vederbörlig reqvisition, förskjuta de dertill nödiga medlen, för öfrigt i Nåder förordnat: l:o. att dessa Korporalers spanmåls-ersättning skall beräknas efter markegångspriset i den ort, hvarifråu spanmålen hittills in natura utgått, utan afseende på medelprisen; 2:o. att, sedan till regementena ingått lösen efter medelmarkegången för denna spanmål, vederbörande Regementsskrifvare skola ingifva uträkning på skillnaden deremellan och ortens markegångspris till Chefs-embetena, som, då detta sednare öfverstiger den uppburna spanmålslösen, böra reqvirera skillnadsbeloppet hos Krigs-kollegium, hvarest vid årets slut liqvid uppgöres öfver förhållandet i detta afseende inom hela indelta Arméen, hvilken liqvid bör ligga till grund för Statskontorets anordning å ersättning till Krigs-kollegium; och 3:o. att deremot, om ortens årsmarkegångspris understiger den efter medelmarkegångspriset uppburna lösen, vederbörande Chefs-embeten skola till Krigskollegium låta inleverera skillnaden, hvarefter Kollegium godtgör Statsverket samma belopp uti dess liqvid med Stats-kontoret.
Beträffande härefter den vid Södermanlands regemente till knekten utgående en tunna Kronotionde-spanmål; så förekommer väl dervid, att berörda spanmålstunna, enligt 1686 års Knekte-kontrakt, är beviljad roten till understöd för knektens underhåll; men då karlen hittills omedelbarligen och utan rotens mellankomst fått densamma in natura uppbära, samt manskapet vid Södermanlands regemente vid sådant förhållande och enligt hvad här ofvan blifvit utredt, skulle för år 1855 få vidkännas en för hvar och en af dem betydlig minskning i sin aflöning, i händelse de måste emottaga lösen för spanmålen efter model-markegångspris, enär rotehållarne Kongl. Maj.ts Nåd.
Prop. M 51. 21 icke torde, på grund af nu med manskapet gällande öfverenskommelser, anse sig förbundne eller kunna förpligtas att lemna dem ersättning för hvad genom det nya sättet för spanmålsprisets beräkning skulle förloras, har Kongl. Majit, till förekommande af den betydliga förlust, som för manskapet skulle uppkomma derigenom, att års-markegångspriset i Nyköpings län är 4 Ridr 27 sk. 7 rist. högre än medelpriset, jemväl i Nåder anbefallt Stats-kontoret alt äfvenledes förskjuta hvad som för år 1855 kan erfordras till betäckande af den sålunda belöpande skillnaden i värdet för en tunna spanmål efter ortens års-markegångspris och de tio årens medel-markegång, spanmålstunnan beräknad till det kappe-antal, som hittills för manskapet utgått; af hvilken förmån samtliga manskapet vid Södermanlands regemente borde komma i åtnjutande, samt vid anordningen och utbetalningen af prisskillnaden i öfrigt förfaras på sätt uti 2:dra punkten här ofvaoföre angående Korporalernas ersättning finnes bestämdt.
Majit vidtagne åtgärderna, vill Kongl.
Majit nu till Rikets Ständer öfverlemna att förordna om afskrifning eller ersättning för den utgift, som härigenom i och för ifrågavarande så väl Korporaler som Soldater kan uppstå för Statsverket under år 1855; hvarjemte Kongl. Majit föreslår Rikets Ständer, att, till betäckande af den under år 1856 och påföljande år möjligen uppkommande prisskillnad för Korporalernas spanmål, antingen på stat uppföra ett derför afpassadt förslags-anslag, eller ock medgifva, att för de år, då sådan utgift för Staten kan ifrågakomma, densamma får bestridas utaf öfverskotten på Statsverkets inkomster.
De till målet hörande handlingar skola vederbörligt Utskott tillhandahållas, och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen.
OSCAR. A. F. iV. Gyldenstolpe.
SS Kongl. Maj:ls Nåd.
Prop. JV? 51.
Utdrag af Protokollet öfver Landtfårsvars-ärenden, hållet inför II.
Konungen uti Stats-Rådet på Stockholms Slolt den 7 Februari 4856.
ITans Excellens Justitie-Slals-Ministern Herr Grefve Sparre, Hans Excellens Stats-Ministern för Utrikes ärendena Herr Friherre Stierneld, Statsråden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhraeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou.