Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
(Jtlataniln, angående inlösning af ytterligare anmälda, fiirst efter pr eskrip (iöns- tid en s slut hos Riksgälds-kontoret företedda Riksgälds-sedlar.
(Rgs. Afd.) Sedan Rikets nu församlade Ständer, genom bifallandet af Stats-Utskotfets under N:o 81 afgifna Utlåtande, i anledning af väckta frågor om inlösen af åtskilliga, inom den derför stadgade preskriptionstid, till invexling hos Riksgäldskontoret icke företedda Riksgiilds-sedlar, medgifvit, att de i detta Utlåtande omförmälda sedlar, sådant oaktadt, finge af Riksgälds-kontorets medel inlösas, hafva Fullmäktige, under åberopande af Rikets Ständers sålunda fattade och Fullmäktige genom Stats-Utskottet tillkännagifna beslut, uti skrifvelser af den 8 sistlidnc Juni samt den 8 innevarande månad, till Utskottet öfverlemnat en mängd andra, jemväl först under innevarande Riksdags lopp till Riksgälds-kontoret ingifna, dylika sedlar, hvilka, vid deras af Kontorets
Kommissariat verkställda granskning, befunnits rigtiga och följaktligen måst af detta verk inlösas, såvida desamma inom den uti Kongl.
Kungörelsen den 14 Februari 1835 för Riksgiilds-sedlarr. es företedda.
I öfverensstämmelse med hvad Rikets Ständer, med anledning af förut uti enahanda afseende gjorda ansökningar och framställningar, vid flera tillfällen medgifvit och beslutat, får Stats-Utskottet. sorn i fråga om nu förevarande serl» 4 Stals-Utskotlels Utlåtande, N:o 306. lars inlösen, anser sig endast behöfva åberopa samma beslut jemte hvad Utskottet i ofvanberörde Utlåtande upplyst och yttrat, äfven tillstyrka, att dessa 151 Riksgälds-sedlar, af hvilka, enligt Kommissariatets derom meddelade intyg, 11 lyda ä 10 R:dr, 42 ä 2 R:dr, 34 å 1 R:dr, 3 å 24 sk., 42 å 16 sk. samt 11) å 12 sk. hvardera och således å tillsammans 248 Riksdaler 12 sk.
Riksgälds, må med motsvarande belopp i banko-mynt, eller 165 R:dr 24 sk., få utaf Riksgälds-kontorets medel inlösas.
\:o :mu.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 27 Sept. 1854, kl. 1 e. ra.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående vidtagna åtgärder till slutligt ordnande af Försvarsverket inom Jemtland.
(Rgs. Afd.) Sedan Rikets Ständer under sistförlidna Riksdag, genom bifallandet af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om nedsättning i provinsen Jemtlands rotering, medgifvit, att, då den derstädes indelade nummerstyrka komme att minskas till 925 rotar, deraf 400 skulle underhålla en särskild kavalleri-trupp, bestående af 200 nummer eller tvänne sqvadroner och motsvarande den inom denna provins redan befintliga Hästjägare-korps, samt. de återstående, på fyra kompanier för - Stats-ljlsknltels Ullålande, N:o fOG. 5 delade, 525 rotar utgöra en Fotjägare-korps, skulle de, genom det dåvarande Fältjägare-regementets reduktion, uppkommande besparingar ä dess aflöningsanslag, i den män de blefve disponibla, få fritt och obehindradt af Kongl. Maj:t användas, dels till beredande af framtida kontant aflöning åt furirer, gevärshandtverkare och spel i nummer vid den nya Fotjägare-korpsen, dels ock för ordnande af Försvars-verket inom nämnda provins, med särskildt afseende pä bchofvet af eget befäl åt Wester-Norrlands läns talrika beväringsmanskap; sä har Kongl. Maj:t, medelst Nådig Skrifvelse af den 11 nästlidne Juli (införd under N:o 91 i l:sta Samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoller) gifvit Rikets nu församlade Ständer tillkänna, att Kongl. Maj:t, under den 21 April 1852, låtit för Jemtlands Fältjägare- och Hästjägare-korpser utfärda nya Intcrimsaflönings-stater, slutande sig för den förra korpsen å R:dr 19,152: 4. — samt för den sednare ä » 10,459: 30. 9. och således å tillsammans R:dr 29,605: 34. 9.; varande dessa stater så uppgjorda, att desamma, så vidt lokala förhållanden med gifvit eller andra omständigheter icke föranledt jemkning, både till personal och allönings-förmäner öfverensstämde med de stater, som för andra jemförliga korpser äro gällande; hvarjemte härvid äfven afsetts att för framtiden bereda tillgäng till allönande af det befäl, sorn fortfarande borde finnas för ofvannämnde läns beväringsmanskaps vapenöfningar, hvartill den inskränkta befäls-personalen vid den nya Fältjägare-korpsen framdeles ej kunde påräknas, emedan densamma väl behöfdes för Jemtlands läns ej heller fåtaliga beväring; och hade, enär lönetillgångarne för Fältjägare-regementet och Hästjägare-korpsen tillsammans utgjorde 38,876 R:dr 19 sk. 9 rst., således ett öfverskott af 9,270 R:dr 33 sk. uppkommit, för att till detta särskilda aflöningsbehof kunna begagnas.
Vid pröfning af infordrade underdåniga förslag ej mindre till framtida användande af denna tillgång, än till fördelning af den Fältjägare-regementet och Hästjägare-korpsen åliggande ackords-ränta, äfvensom till öfriga erforderliga åtgärder för öfvergången till de nya staterna, hade Kongl. Maj:t, under den 25 Maj sistlidet år, fastställt ej allenast s. k. öfvergångs-stater för Jemtlands Fältjägare- och Hästjägare-korpser, hvilka stater skulle tillämpas från den 1 päföljde Juni, äfvensom Interimsailönings-stat för befälet åt Wester-Norrlands Bevärings-bataljon, utan ock fördelningen emellan dessa 3:ne korpser af den Jemtlands Fältjägare-regemente och Hästjägare-korps dittills påförda ackords-ränta; dervid Kongl. Maj:t tillika i Nåder förordnat, att, då nyssnämnda regemente vore att anse såsom upplöst, dess Chef, Öfverste G.
Armfelt samt Öfverste-Löjtnanten pä gamla staten, Öfverste A. Hammarsköld, jemte så stort antal af det, öfriga befälet, som för nya Fältjägare-korpsen icke vore behöflig! och som förklarat sig sådant önska, skulle, med bibehållande af innehafvande löner intill afgång eller befordran, förflyttas 6 SlalSrUlskottels Utlåtande, N:o 306. på indragilings-stat. bemälde Öfverstar, utan annan bestämd tjenstgörings-skyldighet, än den Kongl. Maj:t, vid deraf förekommande behof, kunde finna för godt att dem ålägga efter innehafda grader i arméen, samt det öfriga öfvertaliga befälet, emot vissa fastställda tjenstgörings-vilkor och deribland, att företrädesvis användas tili exercerande af YVester-Norrlands läns beväringsmanskap.
Vidare och efter det hos Kongl. Maj:t i underdånighet blifvit anmäldt, att samtlige de sålunda på indragnings-stat förflyttade kompani-officerarne af meranämnde regemente, häröfver hörde, vederbörligen tillkännagifvit sin underdåniga önskan vara att, under derför stadgade vilkor, få ingå på den föreslagna öfverflyttningen, med innehafvande löner, till den nya beVärings-bataljonen, har Kongl. Maj:t, då Försvars-verket inom Jemtlands och Wester-Norrlands län kunde numera anses vara slutligen ordnadt, fastän det icke vore bringadt till full verkställighet så länge en del aflönings-tillgängar ännu innehades af löntagare på gamla staten, meddelat Rikets Ständer kännedom om hvad i detta ärende sålunda blifvit vidgyordt, samt, i öfverensstämmelse med hvad Kongl.
Maj:t vid sistförfiutna Riksdag i Nåder förklarat, till Rikets Ständer jemväl öfverlemnat ofvanberörde 3:ne nya aflöningsstater.
Efter erhållna remisser å den underdåniga skrifvelse, hvars hufvudsakliga innehåll nu1 blifvit anfördt, har Stats-Utskottet tagit kännedom om ej allenast deruti uppgifna förhållanden, utan ock de samma skrifvelse åtföljande Interimsstater, hvilka derjemte blifvit af Utskottet jern förde med de aflönings-stater för indelta kavalleriet och infanteriet, som finnas bifogade Kongl.
Maj:ts Nådiga Cirkulär af den 2 Februari 1833, angående indelta arméens lone-reglering.
Utskottet har härvid icke funnit anledning till någon erinran med hänsigt till ifrågavarande aflönings-tiIlgångars användande och fördelning samt de ä meranämnde stater upptagne lönebelopp, hvilka tillsammans utgöra för Jemtlands Ilästjägare-korps R:dr 10,453: 30. 9. lör Jemtlands Fältjägare-korps n 19,152: 4. — och för Wester-Norrlands Bevärings-bataljon ... » 9,270: — — Summa R:dr 38,875: 34.
9. eller i det närmaste samma belopp, hvartill löne-tillgångarne för Jemtlands förra Fältjägare-regemente och Hästjägare-korps, enligt förevarande Nådiga Skrifvelse, nppgingo.
Utskottet får således hemställa, att Rikets Ständer jemväl måtte gilla och godkänna dessa 3:ne aflönings-stater.
Stals-liiskottels Utlåtande, N:o 307.
7 M:o 307.
Ank. till Eip.-Utsk. <i. 27 Sept. 1854, kl. i, e. m Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående skatte för sälj ning af åtskilliga lägenheten under Elfsborgs kungsladugård i Göth “borgs och Bohus län. (I. A.) Utaf Ilögstberörda Nådiga Proposition (N:o 98) inhemtas, att sedan genom Nådigt Bref den 24 Februari 1837, angående reglering af lönevilkoren vid Landshöfdinge-tjensterna i Riket.
Majit, beträffande Götheborgs och Bohus län, stadgat, att frän Landshöfdinge-tjensten, nied hvilken såsom indelning åtföljde Elfsborgs kungsladugård i Örgryte socken och Säfvedahls härad inom nämnde län, skulle vid dåvarande Landshöfdingen, General-Majoren m. m. G.
Edenhjelms afgång skiljas den del af samma kungsladugårds utmark, som under framfarna tider blifvit upplåten uti omkring 400 små lägenheter, hvilka utgjorde förstäder till staden Götheborg samt voro bebyggda ocii till en del odlade till trädgårdar med åsatt grundskatt af dels kontanta penningar och dels mans- och qvinnodagsverken, att efter årlig markegång i penningar utgå, och det blifvit i ofvannämnda Kongl. Bref beräknadt, att för berörde lägenheter, af hvilka några redan förut blifvit till skatte försålda, men de öfriga under ständig besittningsrätt upplåtna, grundräntan skulle belöpa i kontant till 206 R:dr 45 sk., 3,664 mans-dagverken å 24 sk. till 1,832 R:dr, och 285 qvinno-dagsverken till 71 R:dr 12 sk. eller tillsammans 2,110 R:dr 9 sk, hvarifrån borde afdragas afkortningar för öfvergifna lägenheter in. m., förslagsvis 260 R:dr 9 sk., då återstoden derefter blefve 1,850
R:dr; så och efter det Kongl. Majit den 19 Juni 1843 meddelat GeneralMajoren Edenhjelm afsked från Landshöfdinge-befattningen och till Landshöfding i stället utnämnt General-Majoren m. m.
Grefve C. Löwenhjelm, hade, uppå 8 Stals-Utsknltcls Utlåtande, N:o SOT. underdånig framställning af den sistnämnde.
Maj:t tinder den 2 Februari 1*44 funnit godt i Nåder bifalla, att med upplåtande af lägenheter å nämnde till Elfsborgs kungsladugård hörande utmark samt uppbörden af den för samma lägenheter belöpande afgäld linge under Grefve Löwenhjelms tjenstetid såsom Landshöfding fortfarande tillgå på sätt dittills varit öfligt; i följd hvaraf bemälde Landshöfding skulle derunder ega att sagda afgäld disponera från den tid. då förre Landshöfdingen* rätt dertill upphörde, emot förpligtelse att inom Mars månads slut hvart år til!
Stats-kontoret inbetala den summa af 1,850 K:dr, som af berörde lägenheter beräknats ibland tillgångarne till de i Kongl. Brefvet den 24 Februari 1837 bestämde lönefyllnader för vissa Landshöfdingar.
Dessförinnan hade likväl, sedan enligt indelningshafvarens af Elfsborgs kungsladugård, Landshöfdingen Edenhjelms yrkande årliga grundlegan för de af staden Götheborg innehafde lägenheterne Stora och Lilla Klippan å ladugårdens utmark blifvit, jemlikt Stadens Äldste* medgifvande och Magistratens den 6
Maj 1842 fattade beslut, tills vidare förhöjd från 4 R:dr 16 sk. tiil 122 dagsverken, Magistraten samma dag uppdragit åt Götheborgs stads
Drätsel-kommission att ombesörja underdånig ansökning, det Kongl. Maj:t, efter inhemtande al Rikets Ständers samtycke, måtte förunna staden rättighet att emot erläggande af lämplig skatteköpe-skilling och de afgifter, som för öfrigt voro vanliga vid skatteköp, få till skatte inlösa ofvannämnde lägenheter, tillsammans utgörande C tunne- 4 kappland jord.
Detta uppdrag hade bemälde
Drätsel-kommission fullgjort i en den 16 .Tuli 1844 till Kongl. Maj:t ställd, af Landshöfdinge-embetet i Götheborgs och Bohus län. jemte underdånigt Memorial den 26 i samma månad, insänd skrift, deruti blifvit upplyst, att Götheborgs stad genom år 1813 utfärdadt köpe-kontrakt blifvit emot en summa af 33,334
R:dr innehafvare af den besittnings- och nyttjande-rätt, hvilken numera upplösta Svenska Ostindiska kompaniet, medelst upplåtelse-bref den 10
Maj 1774, erhållit å de Landshöfdinge-bostället Elfsborgs kungsladugård tillhörige lägenheterne Stora och Lilla Klippan med Sjöviken intill varfvet Kustens område, och hvilken besittnings- och nyttjande-rätt kompaniet genom Kongl. Resolution den 27 Januari 1775 blifvit försäkrad att ostörd få behålla; att genom den så kallade Sjövikens fyllning, planering och omgifvande med stenquaier samt bryggors anläggande, lägenheterna väl nu mera blifvit så förbättrade, att de utgjorde beqvämliga platser ej allenast för upplag af trävaror, utan ock för lossning och lastning samt skepps utredande; men att dessa fördelar icke vunnits utan högst betydliga kostnader; hvarföre ock
Drätselkommissionen destoheldre gjort sig förhoppning om bifall till dess anhållan om lägenheternes inlösande till skatte, som redan förut flera lägenheter å kungs ladu - StutslJtxkotlets Utlåtande, N:o 307. 9 ladugårdens område blifvit till enskilde personer försålde, och deribland enligt Kongl. Brefvet den 22 April 1823 åtskilliga tomter med en areal af 8 tunne5 i\\ kappland emot en köpeskilling af 333 Kalr 16 sk.
Derefter hade, uti underdånigt Memorial den 24 Augusti 1844.
Landshöfdinge-embetet i Götheborgs och Bohus län till Kongl. Majit öfverlemnat en, jemlikt beslut å sockenstämma i Carl Johans Kyrka den 20 November 1843, af dervid utsedde deputerade till Kongl. Majit ställd underdånig ansökning om lösningsrätt eller tillåtelse till skatteköp af de i nämnde församling belägna å Elfsborgs Kungsladugårds utmark med ständig besittningsrätt försedda tomtplatser till ett antal af omkring fyrahundra, hvilka indelnings-innehafvarne från långt aflägsna tider tillbaka emot grundlega upplåtit åt enskilda flir uppförande af boningshus, behöfliga för den till Götheborgs stad hörande befolkning, som nu utgjorde nyssbcrörde församling, till ett antal af omkring 7,000 personer, bestående af ståndspersoner, burskaps-egande skeppare, viktualiehandlande, handtverkare, sjömän och arbetare vid fabriker och skeppsvarf; anförande deputerade till stöd för ansökningen, att i följd af omförmälda upplåtelse en mängd större och mindre, till en del kostsamma och prydliga, byggnader blifvit å ifrågavarande tomtplatser uppförda, hvilka byggnadsföretag varit möjliga äfven för de mindre bemedlade, då före år 1818 inteckning i hus var tillåten, jemväl om ständig rätt till tomten saknades, så att lån emot intecknings-säkerhet varit åtkomliga; hvadan ock de fleste der befintliga husen häftade för betydliga intecknade belopp, men att 1818 års bestämdare intecknings-lagstiftning och domares olika begrepp om upplåtelsernas beskaffenhet gjort icke blott den vunna intecknings-säkerheten tvetydig utan äfven vidare inteckning omöjlig; hvaraf följden blefve, enär uppsägningar af lån måste inträffa utan att nya kunde anskaffas, att husens värde nedsattes, en stor del af de använde byggnadskapitalen eller köpeskillingarne gingo förlorade och förlägenhet uppstode för många, hvilka, oberäknadt denna olycka, befunno sig i torftiga omständigheter inom ett distrikt, der, med afseende å folkmängden och beskaffenheten af dess yrken, betydliga summor måste årligen användas för kominunal-inrättningar; pä grund hvaraf sökanderne underdänigst anhållit, det Kongl.
Majit mätte medgifva eganderätt till den jord, hvarå dessa hus voro belägna; i hvilket hänseende sökanderne såsom köpeskilling erbjudit det kapital, som af grundlego-beloppet uppkomme efter sex för hundrade, så att, derest grundlegorna, beräknade till omkring 4,000 dagsverken, motsvarade 1,850 Ridr eller något derutöfver, kapitalet blefve ungefärligen 31,000 Iiidr eller något mera.
Kammar-kollegium, enligt Nådig remiss och efter vederbörandes hörande, den 21 Oktober 1845 afgifvit underdånigt betänkande i anledning Hik. lill H St.
Vrot. 1853 $ 1853. 3 Sami. 1 Afd. 3 liand.
C Håft. 2 10 Slatt-Vlshollclt Ullålande, JV.o »07. af ofvanomförmälde två ansökningar och dervid fogat jordebok öfver torp oell lägenheter å Landshöfdinge-bostället Elfsborgs Kungladugårds egor jemte öfriga till frågans utredande erforderliga handlingar, samt härvid framställt förslag i afseende på sättet och vilkoren för ifrågavarande lägenheters skatteförsäljning, innefattande, ibland annat, att egendomarnes rätta värde borde genom offentligt utrop utrönas, hade Kongl. Maj:t under den 20 April 1847 förständigat dess Befallningshafvande i Götheborgs och Bohus län, att, i anledning af berörda förslag, höra så väl Götheborgs
Drätsel-kommission, som de öfrige sökanderne samt att med dessas och kommissionens yttrande jemte eget utlåtande rörande förslagets antaglighet till Kongl. Maj:t inkomma.
Till fullgörande af denna Nådiga befallning hade Landsliöfdinge-embetet i sagda län den 13 Oktober 1847 till Kongl. Maj:t insändt
Drätsel-kommissionens samt deputerades för Carl Johans församling underdåniga yttrande, deruti de förklarat, att om, på sätt Kongl.
Kammar-kollegium föreslagit, tomternas bortauktionering skulle utgöra vilkor för eganderättens afhändande från Staten, de heldre återkallade sina ansökningar om dessa tomters skatteförsäljning; hvarförutan Landshöfdinge-embetet för egen del anfört, att den af Kongl.
Kammar-kollegium föreslagna bortauktioneringen af lägenheterna till den högstbjudande icke syntes kunna, emot sökandernes bestridande, ega rum, samt att Landsliöfdinge-embetet ansåg den löseskilling, sökanderne erbjudit icke vara för ringa, så att genom dess antagande, hvarvid omgången med den värdering Kongl.
Kammar-kollegium föreslagit, undvekes, något förfång icke blefve Staten tillskyndadt.
Då denna skatteköpsfråga i sådant skick den 25 Februari 1848 hos Kongl. Majit förekom, och Kongl. Majit dervid ansåg billigt, ej mindre att de enskilde sökanderne, lika med hvad Götheborgs stad erbjudit, såsom vilkor för skatteköp af deras innehafvande lägenheter, derest sådant dem beviljades, blefvo tillförbundne att, jemte erläggande af en emot tio års grundlega svarande löseskilling, framgent utgöra viss årlig ränta, än äfven att, i sammanhang med skatteköpet, nu befintlig ojemnhet i skattebeloppen för särskilde lägenheter i möjligaste måtto undanrödjes, fann Kongl. Majit godt i Nåder anbefalla dess Befallningshafvande i Götheborgs och Bohus län att, efter skedda undersökningar, med hänsigt till skatteköpsfrågans vidare behandling, afgifva förslag till sådan jemkning i den af merberörde lägenheter nu utgående jordskyld, att hela det nuvarande skattebeloppet fördelades på alla lägenheterna i förhållande till hvarje lägenhets area, godhet samt mer eller mindre fördelaktiga läge, dock sä, att för ingen lägenhet föresloges lägre skatt än den, som beräknats enligt Kongl. Brefvet den 24 Februari 1837, .allt i ändamål, att den skatt, som sålunda blefve åsatt, måtte kunna tagas till grund för en emot tio års skattebelopp svarande löseskilling och jemväl Stats-Ulskollets Utlåtande, N:o So7.
11 sedermera årligen utgöras under iakttagande, att de, hvilka ej ville åtaga sig den förhöjning i skatten, som sålunda kunde för vissa lägenheter uppstå, väl tills vidare finge utgöra enahanda belopp, som hittills, men deremot icke vara berättigade att lägenheten till skatte lösa.
Efter det att, i följd häraf, till upplysning om tomtplatsernas area och läge armätningar och karteläggning egt rum samt tillförlitliga upplysningar i ämnet hunnit inhemtas, hade Kongl. Mapts Befallningshafvande den 28 April 1852 med nyss omförmälda yttrande och förslag till Kongl. Maj:t inkommit och dervid bifogat förteckning å ifrågavarande jordlotter, utvisande, att deras antal uppginge till 410, utom åtskilliga under samma nummer hänförda så kallade tillökningar; att likväl ibland dessa tomter numera N:ris 121, 122, 144. 145, 166, 195, en del af Nilis 196, 198, 211, 215, 226, 272, 282, 322, 382, 384 och 409 voro öfvergifne och öde samt N:ris 376 och 377 till allmän plats utlagde; att N:ris 9, 10, 1 1, 242, 365, 375, 393 och 394 blifvit den 5 Augusti 1823 köpta till skatte emot utgörande af 80 mansdagsverken årligen; attNiris 23 och 24 blifvit utlagde till allmänt torg; att N:ris 1 27 och 128, gamla Reparebanan, blifvit, genom Kongl. Brefvet den 7 Oktober 1718, donerade till Kommendören Gathenhjelm och hans efterkommande ; att för N:o 234, Annedal, åsatte 160 mansdagsverken upphört, att, utgå sedan uti anhängiggjord, ännu icke afslutad, tvist vederbörande Härads-Eätt förklarat lägenheten icke hafva någon jord af kungsladugårdens egor; att N:o 236, Yädersågen, blifvit den 20 Januari 1724 köpt till skatte; att tomten N:o 296, Skottlandia, icke kunnat tillrättafås; att tomten Nio 300, som år 1848 varit öde, numera blifvit bebygd utan åsatt ränta; att N:ris 373, 374, 383. 387, 388, 392, 396, 398 och 399 utgjorde stat-torp till kungsladugården; att N:o 391, Boulevarden, vore allmän plats; att Nio 408, Mariebergs kyrkogård, vore friplats och N:o 410, Andrews gata, allmän väg; att samtliga tomternas area uppginge till 462 tunnland 1744ff kappland samt att nuvarande grundräntorna belöpte sig till 155 R:dr2l sk. och 3,942 mans- samt 130 qvinnsdagsverken, hvilka sammanlagda penningar och dagsverken Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ansett kunna, i följd af lämpliga befunna rättelser, utföras till 4,275J mansdagsverken; och hemställde Kongl. Majus
Befallningshafvande beträffande grunden för beräknandet af omförmälda utskyld i kontanta penningar, att, ehuru, efter den för ränteförvandling i allmänhet vedertagna beräkning af sednaste tio års medeltal af markegången, ett mansdägsverke skulle komma att motsvara endast 29| sk., likväl och enär dagsverks-lönerne i orten under en följd af år visat fortsatt benägenhet att stiga, så att för fem af de sex sista åren, och deribland 1850 och 1851, markegängspriset varit till 32 sk. fastställdt, någon lägre förvändlingsgrund än efter sistnämnda pris icke måtte antagas, helst skäl icke syntes vara för handen att till enskildes fördel förringa de för en embetsmanna-korps’ aflöning beräkneliga tillgångar.
Öfver nyssbefäfde 12 Slats-Utshottels Utlåtande, N:o 307. förslag blef den 20 Juli 1852 Kongl.
Kammar-kollegii underdåniga utlåtande infordradt.
Detta utlåtande, afgifvet den 28 November 1853 och åtföljdt af en utaf Kongl. Kammar-kollegium uppå förekomne anledningar från Kongl. Maj:ts Befallningshafvande äskad förnyad förteckning å jordlotterna under Elfsborgs kungsladugård, deruti jemte andra rättelser den tillförene föreslagna jordskylden, eller grundräntan, blifvit nedsatt till 4,19 Ij mansdagsverken, innefattade, tillika med omständlig redogörelse för Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes yttrande och förslag, åtskilliga anmärkningar och rättelser, hvilka likväl ej inverkade på hufvudfrågans bedömande; och hade Kongl.
Kollegium, beträffande först frågan, huruvida räntorna för ofvannämnda lägenheter, derest de blefvo till skatte försålde, borde bestämmas uti kontanta penningar eller mansdagsverken, ansett det förra alternativet, som medförde mest reda och enkelhet, vara med lägenheter af förevarande beskaffenhet, som numera utgjorde en stadsdel, mest lämpligt och att i sådan händelse dagsverkena borde till kontant förvandlas efter de sednaste tio arens me de (markegång, eller för åren 1842—1851, utgörande för ett mansdagsverke 29 sk. 9f r:st., elier i jemnt tal 30 sk., hvilket värde vore högre, än hvartill dagsverken i hela riket, utom Wester-Norrlands, Westerbottens, Jemtlands och Norrbottens län, i allmänhet uppskattades, och således i en icke folkfattig ort fullt tillräckligt; men att, derest Kongl. Maj:t skulle anse räntorna böra i mansdagsverken fastställas, desamma borde, utan rättighet till utgörande in natura, bestämmas, att årligen betalas icke efter årets markegångspris, utan efter medium af de nästföregående tio åren, på sätt af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer i fråga om Kronans räntor i allmänhet blifvit beslutadt; hvarjemte, och utan att hafva någon erinran att framställa emot sättet, hvarpå Kongl. Maj:ts föreskrifter i Kongl.
Brefvet den 25 Februari 1848 blifvit af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande fullgjorda, Kongl. Kollegium i afseende å de lägenheter, som kunde blifva föremål för skatteköp, underdånigst åberopat innehållet af sitt den 21 Oktober 1845 afgifna utlåtande med de förändringar, som af sedermera vunna upplysningar voro en följd.