Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det har för Utskottet visat sig klart och påtagligt, ätt denna åsigt ligger till grund för inrättningen af de tvänne Comiléer, Motionairerne nu Velat inskränka.
Lika litet Utskottet kart skilja sig ifrån den öfvertygelse, att en jemn och rättvis fördelning af Bevillningen icke bibehålles, Utan iakttagande af de beständiga jemkningar, som årliga förändringar och omvexlande förhållanden i Egendomsvärden och skattskyldigeS Vilkor göra nödige; lika mycket är ock Utskottet förvissadt örn sanningen af den grundsats, ätt flere personer med mera utbredd kännedom om alla de locala omständigheter, Som böra inverka pa Taxeringen, skola uppfylla Taxeringsmäns grannlaga åligganden bättre och tillförlitligare, än ett mera inskränkt antal.
Om, på sätt Motionairerne anfört, det inträffat, att Berednings.
Comitéernas arbete stundom ej varit annat än en tillämpning af HäradsskrifvarneS förslag, ejler att Taxerings-Comité låtit bero ‘Bevilln-'Utskottet i Betänkande N:o 11. 1,5 vid de förslag, Berednings-Comitéerne upprättaf, så bör likväl från ett sådant förhållande, som ofta lärer ega sin grund deri, att Härads-; skrifvarens förslag varit väl uppgjordt och Ber rednings-Comitéernes åtgärd ingen rättelse fordrat, i intet fall dragas den slutföljd, att inrättningen af Comitéerna är i principen origtig och onyttig.
Vigten af Comitéernes bestämmelse uttryckes i de föreskrifter, efter hvilka de skola handla, och Comitéerna, likasom hvarje institution, gagna i den mon, de med sorgfällighet motsvara deras kall.
Hvad som blifvit ytt-; rädt derom, att olika åsigter och beslut, då Ledamöterne i bägge Comitéerne skulle vara desamma, på sådan grund ej kunna förväntas, har förekommit Utskottet föga grundadt eller med rätta förhållandet öfverensstämmande, då endast visse
Deputerade från Berednings-Comitéerne inom
Districtet kunna i Taxerings-Comi-( téeme deltaga och dessa senare, som i en vidsträcktare omfattning behandla Berednings-Co-1 mitéernes göromål inom flere mera inskränkta
Districter, således äro försatte i tillfälle, att till enhet och jemlikhet sammanjemka och rätta de åsigter, hvilka vid Beredningen egt tum.
Stadgandet al», när Taxerings-District utgöres af endast en Socken, blott en af hvarje dass bland Berednings-Comitéens Ledamöter må såsom Taxeringsman bibehållas, men att antalet af Ledamöter i Uaxerings-Comitéen ändock skall j6 jBevillri>‘Utskottets Betänkande N:o ii< uppfyllas , innebär härvid ett ytterligare cor» rectiv.
I anseende härtill och 'då fördelarne af att bibehålla Berednings- och Taxerings-Cornitéerne, såsom de två forsta instancerna i Bevillningsmål för landet, i Utskottets tanka, betydligen öfverväga de olägenheter, Motionairer* ne haft för afsigt att afböja, tror Utskottet sig säkrast iakttaga hvad beskattningens vigt och vården otti de skattskyldiges rätt kräfver, då Utskottet icke instämmer i Motionairernes förslag till förändring eller inskränkning äf ifra« gavarande Comitier; men deremot vördsamt hemställer, att Berednings- och Taxerings•
Comitéernes förrättningar m", hädanefter pa. lika sätt sorn hittills, fortgå.
Lars Olofssons i Tulus och Erik Andersson Bångs ofvan anförde framställningar om Jemtland och Herjeådalen kunna egentligen ej anses annorlunda än såsom åsyftande, för dessa orter, ett undantag från de allmänna föreskrifterna; men ehuru .
Utskottet inser, att dervaran. de locala förhållanden verka svårigheter, som falla Taxeringsmännen och Kronobetjeningen till last tyngre, än i andre mera befolkade delar af Riket, kan Utskottet likväl, enär de skäl, som Bevilln.'Utskottets Betänkande N.-o ii. 17 aom i Utskottets tanka tala för Berednings- och Taxerings-Comitéernes bibehållande,'måste öfverallt i Landet vara enahanda, och Beskattningsrätten icke lämpligen bör, i olika Provincer, olika utöfvas, destomindre tillstyrka för Jemtland och Herjeådalen några serskilda föreskrifter i detta afseende, sorn det torde få antagas, att Comitéernes sammanträden, utur flere synpunkter, kunna medföra nytta för ortens innevånare, och det i öfrigt bör förmodas, att vederbörande Länestyrelser icke lära underlåta, att, i hvad på dem ankommer och omständigheterna tillåta, ordna Taxerings-förrättningarne med all möjlig uppmärksamhet och omsorg för Taxeringsrnännens och de vid Taxeringarne tjenstgörande Tjenslemäns lindring uti det besvär förrättningarne förorsaka.
Hvad dernäst angår förslaget att på en gång förrätta Mantalsskrifningen och Berednings.
'Taxeringen, så, utom det, att den tid af året, då Mantalsskrifningen verkställes, icke är lämplig för Bevillningens bestämmande, äro ock de vid hvardera af dessa förrättningar förefallande göromål så vidlyftige och omfattande, att de, serdeles hvad Mantalsskrifningen angår, ofta hvar för sig fordra flera dagar och således dels Bih, till Riks.-St.
Fröt. i8z8 och 1S29. j:te Sami. 4
Utskottet kan af sådana orsaker icke eller finna skäl, alt understödja den i detta af-, seende gjorda Motion.
Detta, .med de hos Utskottet yttrade skiljaktige meningar i ämnet, varder till Rikets Högloft.
Ständers bepröfvande vördsamt öfver» lemnadt.
Af Herr Tham, Wollrath: ’’Jag ar öfver* tygad, att, så länge Minimi-Tariffen bibehålles och den författning tages, att det värde, som vid första, efter Riksdag, infallande Pröfnings* Comité fastställes för Egendom^, skall i allmänhet gälla till nästa Riksdag, man gerna kunde inskränka Berednings-Comitéerne att hållas endast en gång, eller första året efter hvarje Riks - Bil.l Bevilln.-Vtskottets Betänkande N'o i y. 19 dag; men om årliga Berednings-Comitéer bibe* hållas, torde böra iakttagas, att sådant, i glest bebygda orter och vidlyftiga Församlingar, kan medföra mycket större tyngd genom långa resor för Ledarnöterne, än motsvarande nytta af sjelfva Inrättningen.
I händelse, som jag förmodar, ett sådant Local-förhållande verkligen finnes i Jemtland och Herjeådalen, tillstyrker jag, att det måtte medgifvas dessa orters innevånare, att, sedan, vid första Berednings-Comité efter denna Riksdag, grunden blifvit lagd för Hemmans-taxeringen till nästa Riksdag, då, om innevånarne för sig ansågo nyttigt, genom Länestyrelsen, hos Konungen anhålla, att slippa ytterligare Berednings.Comitéer, och att således Bevillnings-Taxeringen finge, för de öfrige åren, innan en ny blifvande Riksdag, i första instan.; ten uppgöras af Taxerings-Cotnitéer, dem Konungens Befallningshafvande då egde att så indela, att minst 2;ne Ledamöter från hvarje Församling der vore närvarande.” Herr Rothlieb, Axel, instämde i den del af detta yttrande, som hade afseende å de för Herjeådalen och Jemtland förekommande serskilde omständigheter.
Herr af Billbergh , J. P. ”Uppoffring af tid för det Allmännas gagn är äfven en gärd, Som, besynnerligen för Närings*Classen, ofta är st o Bil. t,Bevilln-TJtskotteis Betänkande N:o i i: lika betungande med en contant utlaga.
Lagstiftaren bör således vara lika angelägen att icke onödigtvis borttaga Medborgarens dyrbara ar» betstid, för allmänna angelägenheters vårdande, som att icke utöfver behofvet pålägga andra bördor.
Med tillämpning af denna grundsats har jag sökt göra mig redo för anledningen till det olika stadgandet för Landet, emot för Stä— derne, att Comitéer på Landet skola bereda Bevillnings-Taxerings. ärendena, innan de förekomma vid Taxerings-Comiteerne, då deremot alla Taxeringsmål uti Städerne omedelbarligen tillhöra Taxerings-Comitéerne, och har det sig deraf visat, att det egentligen är för taxationen af Fastighetsvärdet, som Berednings-Comitéerne på Landet blifvit förordnade.
Då likväl dessa Fastigheter nu mera erhållit ett under flere år bepröfvadt stadgadt värde; då dessa värden icke liro underkastade årliga förändringar; och då i alla fall hvarje Socken skall hafva minst en Representant uti Taxerings-Comitéen; så anser jag det destohellre göra tillfyllest, att BeredningsComitéerne endast sammanträda första året efter hvarje Riksdag, som det beror af Konungens Befallningshafvande, att bestämma antalet af Taxerings-Comitéer och dem indela, hvaraf följer, att desse Comitéer kunna efter behof mångfaldigas, så att flere Ledamöter ifrån hvarje Socken der kunna deltaga uti Taxerings-angelägenheterne, i hvilket fall Taxerings-Comi - Bil.t. Bevillri.'Utskottets betänkande N'.ö n, léeme icke böra sakna alla erforderliga specie* la upplysningar ifrån hvarje Socken.
Enär denna inskränkning uti Berednings-Cornitéernes sammanträden sålunda icke synes medföra nå. gon våda, hvarken för det allmänna eller den enskilde, men besparar många dagsverken, besynnerligen i de norra Provincerna, samt minskar Häradsskrifvarnes nog öfverhopade göromål, tror jag min pligt vara att vördsammast tillstyrka denna förändring; och anhåller således,-ntt denna min reservation må få åtfölja Höglofl.
Betänkande till respective Stånden.”
Härmed förenade sig Herrar Prostarne Kellström, Widén och Gumelius.
Herr Prosten Dillner; ”Berednings- och Taxerings-Comitéerne böra kunna sammanslås till en enda, lika så väl på Landet, som i Stä-: derne, och det så mycket hellre, som alla förhållanden, i afseende på Taxering, äro långt mindre invecklade på Landet, än i Stad.
Att tvinga hittills svagt lönade Tjenstemän, Härads, skrifvarne och en fattig, tillräckligen onererad, Allmoge, i synnerhet uti glest bebygde och svagt befolkade Provincer; att tvinga dem göra tvänne serskilda resor i stället för en; att taga en lång krokväg i stället för den raka och gena till samina mål; det är att lägga skatt och tunga på undersåten; det är att mångfaldiga gö - 2* Bil. t. Bevilln.-Urskottets Betänkande N:o iil römalen onödigtvis; alt förspilla millioner dagsverken, ati förorsaka Folkstockningar å Gästgifvaregårdarna, och att öppna tillfällen för oordningar, utsväfningar, fylleri, m. m.; det är ett Comité-raseri — tidens rådande anda.
— Kalla denna Comité, sorn hålles på Uandet, Berednings- eller Taxerings-, namnet gör intet till saken; men minska districtet för densamma till högst tre Pastorater; öka, om så godt synes, an. talet af ^Ledamöter, så är jag förvissad, att samma goda ändamål skall vinnas likaväl genom ett sammanträde, som genom tvänne.
Hvad serskildt Herjeådalen, denna af naturen högst vanlottade Province, angår, är jag, lika med Motionairen Erik Andersson Bång, fullkomligen öfvertygad, att Berednings- och Taxerings-Comitéers hållande, endast första året, sedan ny Bevilinings-Förordnirig utkommit, vara till ändamålets vinnande tillräckligt, och att årliga Bevillnings-Taxeringar deremot skulle öfver höfvan betunga denna fattiga Allmoge.’* Herr Kyrkoherden Lyth gillade till alla delar hvad Herr Prosten Hillner anfört; och Herr (ron förenade sig i frågan om Berednings- och Taxerings - Comitéernes sammanslående, men kunde icke medgifva, att i detta ärnneo lika föreskrifter borde ega rum för olika orter, hvar. före Herr Cron i denna omständighet gillade Höglofl.
Utskottets afgifne Betänkande. Bevilln.-Utskötteis Betankände N'o iz. 33 N:0 12.
Betänkande, angående dels Motioner af Herr Grefve Cronhjelm, Otto dugust, Herr Rothlieb, Axel, Herr Anjou, N. jf., och Herr Lindqvist, Pehr, om inskränkning uti Kongl. Kammar-Rättens befattning med Bevillningsärenden, dels ock ett af Herr Grefve Spens, C. G., ingifvet Förslag till inrättande af en Riks-Pröfnings-Comité.
Ridderskapet och Adeln, Hög* vördige Preste-Ståndet och Vallöf!.
BorgareStåndet har Bevillnings-Utskottet fått emot. taga Remiss å serskilde, inom dessa Riks* Stånd väckte Motioner, att den granskning och pröfning af Bevillnings-ärenden, hvilken Kongl.
Kammar*Rätten, med tillämpning af nu gällande BevillningsStadga, utofvat, måtte genom bestämda föreskrifter inskränkas.
Motionairernes framställningar uti detta ämne instämma i den åsigt, att, då PröfningsComitéerna äro att anse såsom Rikets Ständers Deputerade> hvilka i Taxeringsmål besluta med Rikets Ständers rätt, och dessa Comitéers vidtagne åtgärder och beslut in* 14 Bevil!n'.'
Utskottets Betänkande N:0 12. nefatta utöfning af Svenska Folkets rätt, att sjelf sig beskatta; sa vore med helgden af denna rätt icke förenligt, att Taxerings-förlättningarne underkastades, i Kongl.
KamarRätten, en allmän granskning, med den påföljd, att Comitéernes Beslut kunde upprifvas och Taxeringarne ändras eller återförvisas, ändock att Comitéerne handlat efter Ed och Samvete, och besvär, hvarken af den Skattskyldige eller å Kronans sida, egt rum.
Anledningar till dessa Motioner hafva Motionairerne förmält sig hemta ifrån Kongl* Kamar Rättens förfarande med åtskilliga af RevisionsContoiren derstädes väckta anmärk, ningar, hvilka skola ledt derhän, dels att, uti serskilde Taxeringsfrågor inom Stockholms Stad, Pröfnings-Comitéens Beslut blifvit undanröjdt, och målet till Comitéen återförvisadt, med föreskrift, att utan hinder af sin förra åtgärd, ånyo ingå i granskning af grunderne för Taxeringen och bestämma Bevillningen; dels ock, att, inom flere Län, det Fastighetsvärde blifvit ogilladt och för* Fastadr, som Pröfnrngs-Comitéerne, icke un. der, men vida utöfver Minimi-Tabellen, vid Bevilln ings - Förordningen bestämt; hvilken ändring, om den blefve beståndande, skulle, efter hvad Herr Rothlieb anfört, föranleda till behof af nya Comitéer för annan värdessättning å Fastigheterne. Bevilln.-Utsköttets Betänkande N:o 12. 25
Till förekommande af slika förhållanden för framliden, oell till befordrande af en sådan Bevill nings.Förordningens tillämp. ning, som kan vara förenlig med Svenska Folkets beskattningsrätt, med egenskapen af Taxerings- och PröfningS-Cornitéerne, samt med helgden af deras åtgärder, och beslut, så väl som med hvarje skattskyldigs enskilda rätt och säkerhet emot äfventyret att i tidens längd blifva påbördad utskylder utöfver hvad han, efter laga kraftvunne Beslut, erlagt, har Herr Grefve Cronhielm yrkat, det måtte en gräns sättas för Kongl. Kammar-Rättens godtyckliga behandling af Taxerings, och Pröfnings-Comitéerne och i sådant afseende, uti nya Bevillnings-Förordningen tydligen stadgas, att Pröfnincs- och Taxerings-Cömitéernas Ledamöter, såsom varande Rikets Ständers Deputerade, ej p i något sätt kunna anses std under K ammar
Rät t en'- att de aldrig kunna åläggas att omgöra en Taxering, söm de en gång, efter Ed och Samvete, verkställt'- att en blifvande
Comité ej eller kan åläggas omgöra hvad en redan upplöst Comité redan gjort, och slutligen, att Kammar-Rätten ej eger annat åliggande med Taxeringsmålen, än alt pröfva och afdöma de anmärkningar, som, vid revisionen af Uppbördslängderne, kunna af Revisions-Contoiren blifva gjorde, samt de klagomål, som göras öfver Prof nings-Comitées Utslag i Taxeringsmåh, äf - 2 6 Bevilln.-Utsiottets Betänkande N'a iaf vensom Herr firefve Cronhjelm ansett en viss tid böra fastställas, eller, om den redan är fast” ställd, uti Bevillnings-Förordningen utsättas, efter hvilken inga anmärkningar emot de Skattdragande eIler Uppbördsmännen fä göras, samt likaså för de Domstolar, hvilka skola anmärkt ningar pröfva, en viss tid, inom hvilken slutlig
Dom skall meddelas, vid påföljd, att, i annat fall, den Embetsman, som fördröjt saken, men ej den Skattdragande och Uppbördsmännen, eller deras Enkor oell Barn, kunna förbindas att Restantie ne betala i hvaremot Herr Rothlieb, jemte det han hemställt, det Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit 1 underdånighet anhålla, att de ifrån Kongl.
Kammar-Rätten utgangne anmärkningar rörande
Hemmans-värden mätte inställas och blifva utan påföljd, sami tillstyrkt, att någon bestämd tid fastställes, inom hvilken anmärkningar böra göras, om de skola för gällande anses, har, i frågan om KammarRättens befattning, föreslagit det Beslut, att hädanefter Kammar-Rättens anmärkningar ej må sträckas till Rikets Ständers eller deras Deputeterades åtgärder, då åtagen Bevillning utgått, såvida ej tydlig afvikelse från Be.villnings-Förordningen blifvit begången, hvarigenom minskning i påräknad och åtagen Bevillning eller fel i ziffran uppstått; börande för hvarje fall Kongl. Majtts
Nådiga föreskrift och tillstånd till anmärkningens utfärdande föregå, i enlighet med Bevilln.-ZJtskottts Betänkande No 12. 27 hvad stadgadt är; inen Herr Prosten Anjou har inskränkt sig till uttryck af den önskan, att Bevillnings- Utskottet matte fana anledning föreslå, sä tydliga och bestämda föreskrifter, att Pikets Ständers i 57 §•
Regerings-Formea stadgade rätt, alt sig sjelfve beskatta, icke för framtiden kränkes eller äfventyras; i hvilket afseende, och för den möjliga händelse, att Pröfningskomité kunde, med förgätenhet af dess pligt, nedsätta Taxeringsvärdet, inom ett Xiän, under det af Rikets Ständer paräknade och Xöreskrifne Minimi-belopp, Herr Prosten föreslagit såsom correctiv, att i sadant fall Rikets Ständers Fullmägtige i RiksgäldsContoiret skulle i underdånighet hos Kongl. Maj'.t begära och utverka rättelse.
Herr Kindqvist har framställt sitt förslag salunda, att, om den Skattskyldige icke klagat öfver PröfningsComitéens åtgärder, och LandsKamererare, KronoFogde eller Häradsskrifvare ej dervid anmärkning gjort, Kamar - Rättens vidare behandling med den Skattskyldige och den Taxering han undergått mätte helt och hållet för framtiden upphöra.
Dessa nu omformälde Motioner, med hvad i anledning deraf blifvit yttradt hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, utaf Herr Grefve Posse, Arvid, Herr Friherre Ridder• stolpe, Fredrik, Herr Friherre Boije, Fredrik, a8 BevillnrTJtsköttets Betänkande N‘ö 12'; Herr Tham, Wollrath, Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf, Herr von Hohenhausen, Carl, och Herr af Billbergh, J. P., hafva alltså hos Bevillnings-Utskottet till öfverläggning förekommit och utgöra föremål för det utlåtande Utskot. tet nu går att afgifva, sedan Utskottet frånskiljt och uti serskildt betänkande af denna dag till besvarande upptagit de delar af Herr Grefve Cronhjelms och Herr Rothliebs framställningar, som angå bestämmelse af Praascriptions-tid för anmärkningar i Bevillnings-Mål, samt Herr Rothliebs förslag till underdånig hemställan i afseende på verkan af Kongl. Kammar-Rättens redan utfärdade anmärkningar emot verkställd nedsättning af Fastighetsvärdet i åtskilliga Län, hvilka ämnen, efter Utskottets tanka, äro af den beskaffenhet, att de med Motionernas hufvudsakliga syftemål, eller inskränkning uti Kongl.
Kammar-Rättens handläggning vid Taxerings.ärenden, icke hafva något, egent* ligt, än mindre ett oskiljaktigt sammanhang.
Förordningen af år 1823 innehåller uti III Art. 7 §., 2 och 3 Momenterne , att när , uppå anmärkning af Lands-Kamererare, Krono-Fogde eller Hä-'
xadsskrifvare, Pröfnings-Comité funnit skäligt Taxerings-Comités åtgärd rätta, den Skattskyldige må, inom viss tid ifrån delfående Bevilln.'ZJtskottets Betänkande N:o 13. 39 af Pröfnings-Comités Beslut, fullfölja sin ta-] lan, genom till Kongl.
Kammar-Bätten ställde Besvär, sorn af ÖfverStåthållaren i Hufvudstaden, och Konungens Befallningshafvande 1 Orterne,till Kongl. Kammar-Rätten insändas, för att i laga ordning behandlas; samt att vederbörande å Kronans vägnar ega med Skattskyldig lika rätt, att öfver Pröfnings-Comitéens åtgärd sig hos Kongl.
Kammar-Rätten besvära.
I grund af dessa Stad. ganden, har Kongl. Kammar-Rätten hittills varit Öfver-Domstol uti Bevillningsmål.
Det är icke genom någon till Utskottet ankommen Motion yrkadt, och ej eller har Utskottet eljest, för egen del, funnit anledning tillstyrka, det deaoa Öfver-Domstol i Bevillningsärenden hädanefter må upphöra.
Uti skottet anser fastmera, för vården om den enes och andres under Taxeringen beroende rätt, nyttigt och oundgängligt, att, sedan Rikets Höglofl.
Ständer, genom åtagandet af en viss Bevillnings-Summa och genom stadgandet af den Förordning, efter hvilken Bevillningen skall fördelas och utgå, utöfvar Svenska Folkets rätt att sjelf sig beskatta, samt uppdragit tillämpningen åt Taxeringsman, sorn ibland Folket väljas, en Ofver-, Domstol finnes, för pröfningen af deras ta-] lan, hvilka anse sig förnärmade.af Taxeringsmännens åtgärder, och icke vilja deråt nöjas. / 3o Eevilln.'
Utskottets Betänkande N:ö 12» Huru gränsorne för denna Öfver-Dorn1” stols befattning med Bevill nings-målen mi. utstakas, är det ämne» som förrberörde Motioner egentligen omfatta.
I denna fråga förekommer, att de mål, hvilka af PröfningsComitéerne afgöras, röra å ena sidan den Skattskyldige sorn taxeras, och å den andra, Kronan, till hvilken Bevillningen ingår.
Likasom den Skattskyldige, då han med Taxeringen är missnöjd, eger att genom besvär sin talan fullfölja, sa bör ock» efter Utskottets tanka, ordningen vara enahanda, för iakttagandet af Kronans rätt, sorn genom dess Ombud vid Taxeringarne bevakas, och häraf följer då, att Kongl. Kammar-Rätten bör upptaga och pröfva de mål, uti hvilka Besvär öfver Pröfnings-Comitéemas Beslut ant föras.
Det återstår dernäst, att utreda och bei Stämma om och hvad pröfningsrätt, som derutöfver kan böra tillkomma Kongl, Kammarrätten, i anledning af anmärkningar ifrån dess Revisions-Contor.
Onekligt är, att Kronans rätt beror, ej mindre under hvarje serskild Taxering, än ock väsendtligen af dessa förrättningar i deras hela omfattning.
Om Taxerings-Corniréer så förrättade Taxering in» om deras Districter, att Fastighetsvärdet för alla Districterne i Länet, sammanräknadt, ic - Bevilln.-Uiskottets Betänkande N.o 12. 31 ke uppginge till det för Bevillningen på* räknade Minimi-belopp af Fastighetsvärdet i Fänet, så skulle detta ej kunna till rättelse befordras, genom ändrings sökande hos Pröfnings-Cornitéen af Kronans, vid Taxerings.’ Coroitéerne närvarande Ombud, hvilka sakna tillfälle, att känna resultatet af de serskilde Taxeringarne på det hela* Ej före än vid Pröfnings-Comitéen kan denria allmänna öfversigt ega rum.
Och det bör då tillhöra Kronans närvarande
Ombud att densamma iakttaga, för att, efter behof, göra Kronans rätt gällande.
Enahanda skyldighet bör val al igga detta Ombud, derest Pröfnings Comiréeris beslut skulle så utfalla, att Fastighets-värdet för Fänet understege Minimi-Sumrnan.
Men om den händelse inträffade, att Ombudet ändock icke i sådant fall fullföljde talan emot Pröfnings-Comitéens beslut, så blir det i hög grad vigtigt, att, vid en högre Instance, denna försumlighets inverkan på Bevilla ningen kan afböjas och tillsyn ofelbart ega rum derå, att Fastighetsvärdet i allmänhet inom hvart och ett Län icke understiger Minimi-summan.
Denna tillsyn har Utskottet vidare ansett lämpligen böra Kongl. Kammar; Hatten tillhöra.
Ändtligen ligger ock magt derå, att den Bevillning, sorn i behörig ordning de Skatt* 32 Bevilln.-Uts,kottets Betänkande N:o 12, skyldiga ålägges, blifver rigligt debiterad, uppburen ock redovisad, och i denna del utgöra Bevillningsärendena ett ostridigt ämne för den revisionsrätt, Kongl.
Kammar-Rätten, enligt dess Instruction, har att utöfva öfver Räkenskaperne.
Men härutöfver anser Utskottet ingen anmärknings- eller pröfningsrätt, i de mai och ärenden, som af Taxerings- och PröfningsCotnitéerna behandlas, böra Kongl.
KammarRätten tillkomma; och är det, under dessa Isigter, Utskottet vördsamt får å Motionerne, så vidt de åsyfta inskränkning och bestämmande af gränsorne för Kongl.
Kammar-Rättens befattning med Jievitlningsärenden, tillstyrka bifall sålunda, att Kongl. Kammar-Rätten må tillhöra: ato Att i Taxeringsmäl pröfva inkomne besvär, antingen af Skattskyldige eller Kronans Ombud, och i anledning deraf meddela den rättelse hvartill skäl kan förejipnäs.
2to Att väcka och i behörig ordning pröfva anmärkningar, som äsyfia rättelse i Fastighets-värdering, om inom något Län summan af Fastigheternas Taxerings-värde understiger, Bewillii-Utskottets Betänkande N-.o 12. 33 derstigér den i Minimi-Tariffen utsatta min• sta Värde-summa för Länet-, och g.-o
Att upptaga och afgörä sådana anmärkningar , som vid Revision af Räkenskapcrne kunna förekomma emot debitering, uppbörd och redovisning af Bevlllhings. medlen Hvaremot, när Fastighetsvärdet inom hvart bch ett
Län uppgår till hvad Minimi-Tariffen bestämmer, och klagomål ofver taxering hvarken af Skattskyldig eller af Kronans Ombud anföras, Kongl. Kammar-Rätten ej skulle ega, att uti Taxerings- eller Pröfnings-Corniténs åtgärder och beslut hagon ändring göra.
Hvad Rikets Högloft.