Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Enär för berörda ändamål saköreslängds-utdrag och utslag, genom hvilka böter blifvit ådömda, omedelbart måste öfverlemnas till behandling af Fogaten samt honom tillkommer att vaka deröfver att, i händelse tillgång till böterna saknas, den motsvarande bestraffningen går i verkställighet samt att bevis om fullbordad bestraffning varder saköres-längden eller utslaget åtecknadt eller bilagdt, anser ÖfverStåthållare-Einbetet till förekommande af ärendets behandling utaf särskilda tjenstemän samt af den omgång, som derigenom skulle orsakas, det vara nödvändigt att levereringen af uppburna böter af Fogaten öfvervakas, samt att han, för expedition, genom Sekreteraren anmäler då bötfälld person i Stockholm icke återfinnes, antingen dennes vistelseort är känd och följaktligen handräckning hos Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande bör begäras, eller efterlysning efter honom bör ega rum, för verkställighet af hvilket allt Olver-Ståthållare-Embetet borde tillkomma meddela närmare föreskrifter.
I händelse ett sådant förfaringssätt i afseende å böters förvandling och redovisning, som Öfver-Ståthållare-Embetet anser vara af inträffade förändrade omständigheter påkalladt, blifver till iakttagande för framtiden stadgadt, kommer Eders Kongl.
Maj:ts Fogat att erhålla ännu större tillökning i honom nu åliggande göromål, samt mera oafbrutet biträde af den honom underordnade Kanslist att blifva af nöden.
Af denna anledning föreslår Ofver-Ståthållare-embetet i underdånighet, att aflöningeu för Fogaten, nu utgörande 4,000 r:dr, måtte tillökas med 1,000 rdr och således höjas till 5,000 rdr, äfvensom att lönen för den Fogaten till biträde ananställde Kanslist måtte från 600 rdr varda förhöjd till likhet med hvad Kanslistlönerna numera i allmänhet utgöra eller till 1,000 rdr. 16 Bil.
N:o 5 till Kongl. Maj-As Nåd.
Prop. N:o 7, om Statsverket 1865.
Under förmälan, att den i art.
IV § 18 af reglementet för Kronouppbördsverket i Stockholm den 16 November 1814 meddelade föreskrift, att Handels- och Ekonomi-Collegium skall årligen inom viss tid aflemna redovisning för de vid stadens domstolar och verk nästföregående året ådömda vitén och böter, numera, sedan samtliga böter skola genom Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande förvandlas, icke vidare är tillämplig, hemställer Ofver-Ståthållare-embetet att dess kamrerarekontor för kronouppbördsärcnden måtte få sig ålagdt att uppgöra redogörelseräkning öfver böterna, samt att för det tillökade arbete, som härför skulle tillkomma Kamreraren och den honom till biträde anställde Kammarskrifvare, måtte af allmänna medel anvisas ett årligt arfvodesbelopp af 750 r:dr.
Med afseende å tillökningen af göromålen vid Sekreterarens expedition, der, enligt hvad Ofver-Ståthållare-embetet uppgifver, en person icke, jemte den honom tillika åliggande diarieförening, kan hinna verkställa den renskrift, som vid expeditionen erfordras, samt då mängden af löpande göromål, som icke tåla uppskof, gör för Sekreteraren omöjligt att åt mera maktpåliggande och vidlyftiga ärenden, sorn fordra jemförelsevis mera sorgfällig utarbetning, egna behöflig tid, anhåller Ofver-Ståthållare-embetet i underdånighet att i stat måtte blifva uppförd aflöning för ytterligare en Kanslist vid Sekreterarens expedition med 1,000 r:dr, hvilken Kanslist, jemte skyldighet att biträda med renskrifning, tillika skulle, under Sekreterarens tillsyn, besörja uppsättning af mindre expeditioner.
Med åberopande af hvad Ofver-Ståthållare-embetet yttrat om behofvet al särskildt tjenstebiträde, med erforderlig lag- och sakkunskap, för utförande af de exsecutionsförrättningar, som af enskilda sökande påkallas, och på de grunder, OfverStåthållare-embetet anfört i sitt särskilda underdåniga utlåtande i anledningaf Justitieombudsmannens underdåniga framställning i detta ämne, hemställer Ofver-Ståthållareembetet slutligen, om icke till arfvode för en tjensteman såsom Underexsecutor, under benämning Exseoutions-kommissarie eller Stadsfogde, samt till Kanslistbiträde åt honom kunde af allmänna medel anvisas ett belopp af 4,000 r:dr årligen, hvaraf 3,000 r:dr skulle utgöra arfvode för Underexsecutorn och 1,000 r:dr för tjenstebiträdet.
På grund af hvad sålunda anfördt blifvit och med fästadt afseende jemväl derå, att Underståthållaren skall, vid förfall för Öfverståthållaren, eller under honom beviljad tjenstledighet, inträda i dennes embetsåligganden, anser jag
Underståthållarens aflönings-förmåner böra så bestämmas, att han, utan behof af inkomster från enskilda uppdrag, må kunna egna sin tid åt de vigtiga, med befattningen förenade embetsbestyren.
Jag hemställer derföre om bifall i så måtto till hvad Ofver-Ståthållare-embetet i detta hänseende begärt, att ett belopp, till fyllande af Underståthållarens atlöningsförmåner tili 8,000 r:dr, må för honom äskås med 1,250 r.dr.
Den för Fogaten ifrågasatta löneförhöjning torde skäligen kunna nedsättas till 500 r:dr och det begärda särskilda arfvodet åt Kamereraren och en Kammarskrifvare icke för närvarande å stat uppföras, enär hvarken någon erfarenhet är vunnen, huruvida det ifrågasatta förökade arbetet i Kamrerarekontoret må anses mera betungande än det häremot svarande, som i Landskontoren, utan särskild - Bil.
Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. 17 skild ersättning, verkställes, eller lämpligt synes vara att till tvä tjenstemän gemensamt anvisa ett arfvode, utan dervid bestämd fördelning af detsamma.
Hvad åter angår öfriga löneanslag får jag på de af öfver-Ståthållare-embetct andragna skäl desamma tillstyrka, allenast med den jemkning att, i stället för en kanslistlön till Sekreterarens expedition, der redan en Kanslist förut finnes, motsvarigt belopp å staten uppföres till Öfver-Ståtbållare-embetets disposition för befrämjande af ärendenas gång; hemställande alltså att Eders Kongl. Maj:t måtte af Rikets Ständer äska: till lönefyllnad åt TJnderståthållaren 1,250 r:dr. „ d:o „ Eogaten 500 „ „ d:o „ en Kanslist hos Fogaten 400 „ „ befrämjande af ärendenas gång inom Sekreterare-Expeditionen . . . 1,000 „ Arfvode till en Executions-kommissarie 3,000 „ D:o till ett tjenstebiträde åt honom 1,000 „ Summa 7,150 r:dr.
I sammanhang härmed anhåller jag att i underdånighet få anmäla en fråga, som med anslagen till Ofver-Ståthållare-embetet eger samband.
Uti skrifvelse af den 5 Oktober 1860 anmälde Rikets Ständer att deras uppmärksamhet blifvit fästad derå att från Allmänna iudragnings-staten utginge 1,000 Riksdaler Banko årligen såsom hyra för de af Öfvor-Ståthållarc-embetets kansli begagnade embetsrum.
På anförda skäl anhöllo Rikets Ständer, det Eders Kongl.
Maj:t täcktes låta undersöka, om lämplig lokal för nämnda embetsverk kunde uti någon Kronans byggnad i hufvudstaden beredas, eller i annan händelse till Rikets Ständer aflåta nådig proposition i ämnet.
Sedan, på sätt Protokollet för Finans-Ärenden den 26 Oktober 1860 närmare utvisar, Chefen för Finans-Departementet då anmält, att lämplig lokal till embetsrum för Öfver-Ståthållare-embetets kansli icke funnes att tillgå i något af Kronans hus i hufvudstaden samt Eders Kongl. Majt i anledning häraf i nåder förklarat, att Rikets Ständers gjorda anhållan om undersökning i berörda hänseende icke kunde till någon åtgärd föranleda, får jag i underdånighet hemställa, det Eders Kongl.
Maj:t ville hos Rikets Ständer föreslå, att på Öfver-ståthållareembetets stat finge uppföras såsom hyresersättning för Öfver-ståthållare-embetets kanslis embetslokal enahanda belopp som hitintills, mindre egentligt, utgått från Indragnings-staten, med 1,500 r:dr. 5:o.
Landsstaterna i länen.
Då frågan om beräknandet af den afkastning, hvartill Landsstatstjenstemännens boställen, jemlikt Rikets Ständers vid sednaste Riksdag fattade beslut, skola uppskattas, är beroende af det taxeringsvärde, samma boställen i en del län fått vid innevarande års taxerings- och pröfningskomitéer sig åsatt, men fullstän Bih. till R.
Prot. 1865 fy 1866. 1 Sami. 1 Afd. 6 Haft. 3 18 Bil.
N:o 1, om Statsverket 1865. diga upplysningar härom ännu icke hunnit ingå, utan den nödiga utredningen i ämnet för närvarande saknas, men snart torde vara att emotse; samt i sammanmanhang med den definitiva regleringen af Landsstatens löneförmåner jemväl förekomma åtskilliga framställningar, dels om tillökning i Landsstatens personal i vissa län, dels om förhöjning i dess aflöning, hemställer jag i underdånighet, att Eders Kongl. Maj:t nu endast ville till Rikets Ständer meddela sig vara sinnad i ämnet framdeles aflåta nådig proposition, men emedlertid föreslå afsättandet af, för de särskilda ändamålen nödiga, medel till belopp af ....
190,000 R:dr. 6:o. Jordbruket, Handeln och Näringarne.
Beträffande anslag till fortsättande af Storskiftes- och Afvittringsförrättningarne i Rikets norra län hemställer jag i underdånighet, att Eders Kongl. Maj:t måtte derom aflåta särskild framställning till Rikets Ständer, men emedlertid föreslå afsättandet af de för ändamålet nödiga medel, att, utöfver de å Riks-Staten uppförda 63,000 Riksdaler, utgå på extra stat med ett årligt belopp af 97,000 R:dr. B) Undervisnings-anstalter för Jordbruk och Landtmanna-näringar.
Uti skrifvelse den 23 sistlidne Juni har Styrelsen för Ultuna Landtbruksinstitut förmält, att Styrelsen, som i det längsta hyst förhoppning, att det af Rikets Ständer till Institutet beviljade årliga anslag af 12,000 Riksdaler skulle, sedan Institutets jordbruk hunnit uppdrifvas till en högre afkastning, blifva för framtiden tillräckligt till fyllande af Institutets behof, efter bästa förmåga sökt att, genom jordbrukets förbättring, förskaffa Institutet den högsta möjliga inkomst.
Dessa bemödanden hafva visserligen i så måtto lönats med framgång, att, då spanmålsafkastningen år 1818 ej uppgick till mer än 5,563 kubikfot, densamma år 1861 ökats till 12,132 kubikfot, men i samma mån hafva också Institutets utgifter tillvext.
De sednare fem årens räkenskaper visa ock en brist, i medeltal för år, uppgående till 12,219 Riksdaler 25 öre, i följd hvaraf det tydligen synes, att Institutet, för närvarande, omöjligen kan bestå med de tillgångar, Styrelsen har att påräkna.
För nästkommande år har Styrelsen, i likhet med hvad vid Alnarps Landtbruks-Institut eger rum, förhöjt afgiften för betalande eievers tvååriga kurs, från 1,200 Riksdaler till 1,500 Riksdaler, hvarigenom en ökad inkomst af 3,600 Riksdaler för år erhålles.
De för granskning af Ultuna Landtbruks-Instituts räkenskaper och förvaltning under sistlidne år 1861 förordnade revisorer hafva ock, efter tagen kännedom om Institutets ställning, uti en den 31 sistlidne
Maj afgifven berättelse, förklarat sig anse en förhöjning i det hittills till Institutet utgående årliga statsanslag vara af behofvet påkallad och af sådan anledning i underdånighet föreslagit, att Eders Kongl.
Maj:t täcktes aflåta nådig proposition till Rikets Ständer om förhöjning af det årliga anslaget för Institutet från 12,000 till 18,000 Riksdaler.
Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. 19 Ehuru ofvan angifna årliga brist öl verstiger den nu i underdånighet föreslagna anslagsförhöjning, sammanlagd med den inkomst, som genom förhöjning i elevernas årsafgifter påräknas, hyser Styrelsen likväl förhoppning att, sedan numera den Ultuna Kungsladugård tillhöriga farmen Kungsängen blifvit ordnad, afkastningen af Ultuna egendom på det hela skall framgent blifva tillräcklig att fylla bristen i Institutets inkomster.
Med stöd af ofvan anförde förhållanden har Styrelsen i underdånighet anhållit att Eders Kongl.
Maj:t täcktes, i sammanhang med aflåtande af nådig proposition till Rikets Ständer om Statsverkets tillstånd och behof, föreslå förhöjning från 12,000 till 18,000 Riksdaler i det till Ultuna Landtbruks-lnstitut hittills utgående årliga anslag.
Med anledning af erhållen nådig remiss har Eders Kongl. Maj:ts Landtbruks-Akademis Eörvaltnings-Komité, uti memorial den 15 nästlidne September, sig utlåtit att, då det vore af stor vigt, att Institutet utan skuldsättning måtte kunna fortsätta sin gagDande verksamhet för spridande af insigter och kunskaper till befordrande af jordbrukets utveckling och förkofran inom fäderneslandet, Komitén tillstyrkte nådigt bifall till Styrelsens ansökning om förhöjning i Institutets årsanslag för innevarande statsregleringsperiod, efter hvars utgång, enligt hvad af Styrelsen i dess underdåniga framställning antyddes, det borde kunna förväntas, att af kastningen af Ultuna Kungsladugård skall blifva tillräcklig att fylla den nu förhanden varande bristen uti Institutets inkomster.
Då det hittills varande årsanslaget visat sig vara otillräckligt och de för granskning af Institutets räkenskaper och förvaltning sednast utsedda Revisorer icke gittat föreslå annan utväg till den årliga bristens betäckande än ytterligare statsbidrag, anser jag mig ock böra i underdånighet hemställa om bifall till Styrelsens ifrågavarande ansökan och framställning till Rikets Ständer omjjanvisande af förhöjning i nämnde anslag med BOOO R:dr.
Styrelsen för Alnarps Landtbruks-lnstitut har i underdånigt memorial af den 28 nästlidne Juni gjort framställning om de anslag af allmänna medel, som Styrelsen anser nödiga så vidt
Institutet skall kunna fortsätta sin för hela landets modernäring gagnande verksamhet.
På grund af Institutets granskade räkenskaper har Styrelsen dervid först affattat en redogörelse för användandet af samtliga de statsmedel, som
Institutet erhållit och de utgifter som dermed blifvit bestridda.
I hufvudsakliga omständigheter är i detta hänseende anmärkt:
På grund af Kongl. Maj:ts nådiga proposition af den 26 Februari 1857 beslöto Rikets Ständer den 12 September samma år, att från och med midfastan 1858 upplåta Alnarps kungsgård till ett
Landtbruks-lnstitut och beviljade de tillika en summa af 175,000 Riksdaler, eller 25,000 Riksdaler mindre än hvad i Skånska Hushålls-föreningens underdåniga framställning ansetts för ändamålet erforderligt, till inlösen af arrendet, byggnader, inventarier, husgeråd m. m., och från och med början af år 1858, ett årsanslag af 18,000^Riksdaler; dock skulle enligt samma beslut, arrendet, från och med den 14 Mars 1862, höjas med 200 tunnor spanmål.
För de sålunda beviljade medlen skulle Institutet meddela undervisning till 28 elever och 24 lärlingar; och skulle 4 af de förstnämnde och samtlige sist - 20 Bil.
N.o 5 till Kongl. Maj:ts Nåd.
Prog. No 1, örn Statsverket 1865. nämnde lärlingar vid Institutet erhålla bostad, kosthåll, undervisning, eldbrand, uppassning och läkarevård, utan att derföre erlägga någon afgift.
Från den 14 Mars 1858 till och med samma dag 1862, då Institutet öppnades, hade Interims-Styrelsen af allmänna medel uppburit följande:
Statsanslaget 175,000 R:dr.
Årsanslag 75,000 „ Summa R:dr 250,000:
— Om härifrån afdrages 26,046 Riksdaler 42 öre, utgörande ersättning till förre arrendatorn Jöransson, för afträde af arrendet, vårfoder m. m., så skulle resten eller 224,603 Riksdaler 58 öre utgöra den summa som bör återfinnas i Institutets förmögenhet den 14 Mars 1862.
Densamma utgjordes denna dag, enligt Revisorernas berättelse af den 6 Augusti 1862, af 257,884 Riksdaler 99 öre eller ej mindre än 33,241 Riksdaler 41 öre mera än de uppburna statsmedlen, som skulle redovisas.
Institutet skulle följaktligen haft en motsvarande skuld, om ej dels detsamma från en för det allmänna bästa varmt nitälskande man, fått emottaga en gåfva af 20,000 Riksdaler, och om ej vinsten å Alnarps jordbruk oeh tegelbruk beredt Styrelsen en högre inkomst än hvad som erfordrades för att fylla denna brist.
På sådant sätt blef ställningen vida gynnsammare, enär förmögenheten nämnde dag utgjordes af följande:
Institutets nya hus R:dr 143,366: 48 öre.
Tegelbruksbyggnader „ 9,766: 14 „
Öfriga byggnader (deruti inbegripne de af Arrendatorn Jöransson inköpta) ,, 28,177: 56 „ och diverse inventarier „ 50,740: 83 „
Utsäde, arbetskostnader och grundförbättringar „ 16,673: 04 „
Preparater, böcker o. s. v „ -943: 46 „
Kontant i kassan „ 254: 35 „ Fordringar utöfver skulden „ 7,928: 13 „ Summa R:dr 257,844: 99 „ Redan under det första årets början visade det sig nogsamt, att Institutet, med dess dåvarande årsanslag tillika med det förhöjda arrendet, jemte ett otillräcklfgt rörelsekapital i och för jordbrukets höjande, ej kunde gå utan betydlig förlust, hvarom ock Styrelsens underdåniga framställning af den 28 Juli 1862 om erhållande af förhöjdt statsanslag nogsamt bär vittnesbörd.
Enligt Revisorernas berättelse af den 21 Maj 1863 hade läroverket i och för sig, då alla dess utgifter och inkomster beräknats, — ibland de sistnämnda utom statsanslaget, naturligtvis elevafgifterna äfven inbegripna, lemnat en förlust af 7,552 Riksdaler 57 öre, och jordbruket en förlust af 2,057 Riksdaler.
Anledningarne till denna förlust äro i Styrelsens memorial fullständigt utvecklade, och torde med afseende å deras vidlyftighet här få förbigås.
Der anföres vidare hurusom Styrelsen straxt efter Institutets öppnande fann, att detsamma till följd af dessa förhållanden ej kunde fortgå med det anslag af 18,000 Riksdaler, som blifvit Institutet beviljadt; hvarföre ock Styrelsen under den 28 Juli 1862 ingick till Kongl. Maj:t med underdånig anhållan om a) Årsanslagets höjande till.
. 32,675 R:dr. b) Årsanslag till jordbrukets förbättring 4,000 „ c) Anslag till nya ekonomibyggnader 100,000 „ och d) Anslag till inköp af tröskverk och lokomobil 10,000 „ Bil.
N.o 5 till Kongl.
Prog. No 1, om Statsverket 1865. 21 förutom särskilda anslag till inrättandet af en Agrikultur-kemisk Försöksstation vid Alnarp, samt anslag för Alnarps deltagande i en beslutad kyrkobyggnad inom Lomma församling.
Denna underdåniga framställning lyckades blott till en del tillvinna sig statsmakternas bifall, i det att årsanslaget höjdes med ett extra anslag af 6000 Riksdaler per år och endast gällande för tre år eller för nuvarande statsregleringsperiod.
Tillika beviljades ett räntefritt lån, stort 30,000
Riksdaler till grundförbättringars utförande, samt med skyldighet för
Institutet att efter 5 års förlopp detsamma med en tiondedel årligen återgälda.
Det sökta anslaget till kyrkobyggnaden beviljades äfven.
Vid granskningen af Institutets räkenskaper vid årets slut eller den 13 Mars 1863, visade det sig, att utom ofvan anförda förluster af 9,609 Riksdaler, nämligen 7,552 Riksdaler på läroverket och 2,057 Riksdaler på åkerbruket, hade en betydlig skuldsättning under året uppkommit.
Enligt revisionsberättelsen hade summan af de vid Institutet nedlagda penningarne under året höjts från 257,881 Riksdaler 99 öre till 297,358 Riksdaler 69 öre, fördelade på följande sätt:
Värdet af Instituts-byggnaden R:dr 144,520: 09 öre.
Nya Trädgårdshuset „ 7,268: 67 „
Tegelbruket och öfriga byggnader „ 38,212: 50 „ Kreatur, lager och öfriga inventarier „ 76,113: 66 „ Utsäde, arbetskostnader och grundförbättringar „ 28,675: 08 „ Böcker, preparater och apparater „ 2,568: 69 „ Summa Rmt R:dr 297,358: 69 öre.
Atdrages härifrån förmögenheten vid årets början stor R:dr 257,844: 99 öre. så skulle resten eller R:dr 39,513: 70 öre jemte förlusten å Institutet „ 7,552: 57 „ och förlusten å åkerbruket „ 2,057: — „ eller Summa Rmt R:dr 49,123: 27 öre utgöra Institutets skuldsättning under året.
Vidare utredes genom fullständiga på revisorernas berättelser grundade redogörelser den ekonomiska ställningen vid slutet af hvarje utaf de följande åren och torde at denna utredning böra anföras följande:
Bokslutet lör Institutets tredje år, eller från den 14 Mars 1864 till samma dag 1865, visar följande resultater:
Hela rörelsen hav under året gitvit en förlust af 5,964 Riksdaler 16 öre.
Vid årets slut utgjordes förmögenheten af följande:
Byggnader
R:dr 194,173: 29 öre.
Utsäde, arbete och grundförbättringar „ 47,680: 17 „ Kreatur „ 26,281: 35 „ Spanmål och öfriga lager „ 34,789: 82 „ Inventarier „ 25,636: 21 „
Böcker, praaparater, m. m „ 3,865: 63 „ Summa R:dr 332,426: 47 öre. 22 Bil.
Om härifrån afdragas de kostnader, som till den 14 Mars 1864 blifvit nedlagda i ofvanstående poster
Edr 310,507: 92 öre och till resten Edr 21,918: 55 öre lågges förlusten å hela rörelsen „ 5,964: 16 — så utvisar summan Edr 27,882: 71 öre Institutets skuldsättning under året.
Drages härifrån värdet för ett par skänkta hästar
Edr 300: — och till resten Edr 27,582: 71 öre läggas skulderna vid årest början „ 60,503: 86 — så utgör summan Edr 88,086: 57 öre Institutets hela skuld den 13 Mars 1865.
Härifrån bör dock afdragas säljbara lager för „ 25,681: 50 — och till resten Edr 62,405: 07 öre läggas en afdragen osäker fordran „ 4,000: — och utvisar då summan Edr 66,405: 07 öre Institutets skuld, utöfver lager och andra säljbara tillgångar, den 14 Mars innevarande år.
Denna skuld består dels af statslån, 30,000 Eiksdaler, dels af Institutets skuld på enskilda händer, 36,405 Eiksdaler 7 öre.
Sådan var ställningen vid räkenskapsårets slut.
Under det kommande året kan skuldsättningen, enligt uppgjord kalkyl, ej beräknas uppgå till mindre ån 14,456 Eiksdaler 63 öre, såvida nu rådande priser på landtmannaprodukter fortfarande göra sig gällande, ty förlusten å Institut och åkerbruk blifver då sannolikt densamma eller Edr 5,964: 16 öre och utgifterna i och för grundförbåttringarne kunna beräknas till „ 8,492: 47 — Summa Edr 14,456: 63 öre. förutom alla oförutsedda utgifter.
Efter noggranna beräkningar uppgår derföre midfastan 1866 Institutets skuld på enskilda händer till en summa af 50,861 Eiksdaler 70 öre; och har Styrelsen i underdånighet anhållit att få fästa Kongl.
Maj:ts uppmärksamhet derpå: att om Skånska Husshålls-Föreningens framställning att erhålla 200,000 Eiksdaler till Institutets organisation lyckats tillvinna sig Eikets Ständers bifall, och nämnde summa ej nedsatts till 175,000 Eiksdaler, eller 25,000 Eiksdaler mindre beviljats, ån hvad som var behöfligt; att om Institutets Styrelses underdåniga framställning af den 28 Juli 1862, med anhållan om statsanslagets höjande med 14,675 Eiksdaler årligen, eller från 18.000 Eiksdaler till 32,675 Eiksdaler, lyckats tillvinna sig Statsmakternas bifall, — i stället för det att anslaget för nuvarande statsregleringsperiod höjdes blott med 6.000 Eiksdaler, eller 8,675 Eiksdaler årligen mindre ån hvad som begärdes —, och att om det under samma dag sökta anslaget af 10,000 Eiksdaler till inköp af tröskverk och lokomobil likaledes blifvit beviljadt, hvarigenom en årlig hyra för dylik tröskapparat, uppgående till cirka 800 Eiksdaler, blifvit besparad; så hade ej ifrågavarande skuldsättning uppkommit, enär, om organisations anslaget till fullo utgått, erhållits ytterligare Edr 25,000: — om i årsanslag beviljats 32,675 Edr, så hade skillnaden, eller 8,675 Edr, Transport R:dr 25,000: — Bil.
Prog. N:o 1, om Statsverket 1865. 23 Transport R:dr 25,000: — för tre år uppgått till „ 26,025: — och om 800 Rörs hyra af lokomobil och tröskverk i tre år kunnat besparas, så hade derigenom vunnits „ 2,400: — hvadan alltså Institutet haft en summa af R:dr 53,425; — dels högre anslag, dels besparade utgifter; och hade sålunda den skuldsättning på enskilda händer, som vid innevarande räkenskapsårs afslutande år att emotse utgöra 50,861 Riksdaler 70 öre, ej uppstått.
Styrelsen anser sig härvid böra anmärka, att då det förhöjda anslaget begärdes, så ingick i beräkningen af detsamma löneförhöjning till Institutets lärare.
Erfarenheten visar nogsamt att den äskade summan varit så ringa tilltagen som möjligt, emedan om den blifvit beviljad, hade sannolikt, oaktadt de förhöjda lönerna, lika litet skuldsättning som någon behållning uppstått, enär löneförhöjningen i det närmaste uppvägts af de ränteförluster som skuldsättningen orsakat.
Den skillnad hade dock dervid uppstått, att hvad som nu utgått till ränteliqvider i stället bidra git till att bereda Institutets lärare båttre ekonomiska vilkor.
Det år under dessa förhållanden, och under förvissning om att Kongl. Maj:t af denna utredning