Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
porslinssamlingarna, Grosse Garten — där det om vintern finns präktiga skridskobanor och om sommaren tennisplaner — och Katolska kyrkan, där operans orkester spelar hvar söndag vid högmessan.
Kyrkor har Dresden många och vackra.
I » Kreuzkirche » gifvas hvarje lördag vesper-konserter; i synnerhet på Reförma- tionsdagen och vid jul- och påsktiden äro dessa kyrkokonserter med deras härliga sång storartade.
Af en vistelse i Dresden kan man nog ha både nytta och nöje, om man förstår att rätt använda tiden.
Har man under några månader tagit lek- tioner i tyska för en god lärare, har man hört t. ex. docent Seemans föreläsningar i konsthisto ria och med honom besökt Gallerierna och prof. Sterns föreläsningar i litteratur, har man haft till- fälle att se klassiska dramer på Albert-teatern, att höra Wagners operor på hofteatern och kon- serter af Lilly Lehman, Sembrich, Melba, Joachim samt dessutom gjort trefliga bekantskaper och vackra utflykter, ja, kanske varit med på en eller annan fest i familjer eller » Vereins » — då har man skäl att vara belåten.
Visserligen lyckas det icke för alla att komma in i trefliga kretsar, och för att bli medlem eller » gäst » i någon af de talrika litterära och musika- liska föreningarna fordras det naturligtvis rekom- mendationer.
Att bli bekant i familjer är det allra svåraste, de vanligaste bjudningarna äro till te kl. 5 e. m., — visittiden är mellan 4 och 6 e. m.
— men man kan också bli inbjuden till » Abend- brod » eller » Tanz ».
Svensk-norske konsuln bru- kar vara särdeles artig mot de skandinaver, som göra visit hos honom, och han bistår dem gärna med råd och dåd.
Har man så tillbragt några trefliga månader i Sachsens hufvudstad, lämnar man den nog med saknad, ty det finnes få platser, där man trifs så bra.
Det försäkra åtminstone alla främlingar, man där träffar, icke minst de norska, finska, svenska och danska ungdomar af båda könen, som besökt Polytechnicum, musik- eller konst- skolorna därstädes.
Kanske är det detta, att Dresden nu är en konstens och studiernas hemvist, som förlänar staden dess värdiga prägel?
Kanske är det de gamla minnena från storhetstiden, då under August den Starkes regering Dresden var den tongifvande konststaden i Europa.
De gamla minnena breda sin poesi öfver hela staden, öfver Elbe, som sakta flyter under de vackra broarna, som sammanbinda; H Varnas lör värdelösa efteraitiiingitr.
stadeD, Söndagshvila åt de tjänande.
§ Idun förekom for en tid sedan en upp- sats med titeln » Pärlan bland dagar », hvars förf.
först visar, att en hvilodag är människan nödvändig, och sedan talar om da- gens helighållande.
E n fråga, som länge sys- selsatt mig, trängde sig vid läsandet af denna uppsats ovillkorligen i förgrunden.
Hvarför skulle en hvilodag vara nödvändig endast för fruar och fröknar, som under veckan få vara ute och promenera, sköta sina nöjen eller på sin höjd ha ett lindrigt arbete för händer?
Hvarför är icke söndagshvilan lika nödvändig för kokerskan, som i 6 dagar stått framför sin spis, diskat tallrikar och skurat golf, för husjungfrun, som i 6 dagar bäddat, dammat och dukat, för barnjungfrun, som i C dagar klädt, tvättat och roat de ofta bortskämda barnen?
J a g vet mycket väl, att i de flesta hushåll tjänarna hafva s. k.
» utsöndagar », d. v. s. en ledig för- eller eftermiddag efter 1 4 eller 2 1 arbetsdagar.
Men huru mycket är denna söndagshvila värd?
Kokerskan må- ste lika väl passa på familjens måltider, rum- men måste lika väl städas, och barnen måste lika väl snytas.
Hvarför skola tjänare i fa- miljer vara så illa lottade, att en välbehöflig hvila blir dem beröfvad, och hur kan denna svårighet öfvervinnas?
E n del arbete måste ju äfven på söndagen förrättas i huset, såvida vi icke vilja lyda de stränga judiska stad- garne för sabbatens helighållande.
I Skot- land äro de mer än i andra land tillämpade, ehuru icke ens där i hela sin vidd.
F ö r att tjänaren på söndagen skall känna sig fullt fri, skall det oundgängliga arbetet på den dagen verkställas af familjens med- lemmar som ett kärleksverk.
Doktor Alfred R.
W a l l a c e säger i sin upp- sats » A suggestion to Sabbafh Keepers », of- fentliggjord i » Nineteenth Century », ungefär följande: » V i föreslå här ett sätt, genom hvilket allt som är nödigt för hälsa, nöje eller barmhär- tighet kan göras på söndagen utan brott mot tredje budet.
Nästan allt arbete i hemmet göres nu af legda tjänare, hvilka i regel äro sysselsatta 6 dagar i veckan, och hvilka icke hafva mindre att göra den sjunde.
Den, som vill hålla söndagen helig efter bokstaf och ande, måste bevilja dessa lastdragare fullstän- dig hvila och icke ålägga dem något arbete den dagen.
A l l a deras hvardagsplikter, som anses oundgängliga för familjens välbefinnan- de, böra göras af dessa andra medlemmar, som tillbringa veckan i lättja och nöje eller med lindrigt arbete, alldeles olikt det som fordras af tjänaren.
Genom att fullgöra det arbete, som under veckan göres af andra, och genom att fullgöra det, på det att dessa an- dra må njuta den ostörda hvila, som deras 6 dagars rastlösa arbete fordrar, skall hvarje " p r i; m c s B.
H j o r t h &amp; Co. 51 5 K l a r a N.
Altstadt och Neustadt, öfver den Briihlska terrassen med dess stora förgyllda sandstensgrupper och höga kastanjer, öfver Altmarkt med dess Sieges- denkmal, öfver Zwingers och Galleriernas ståtliga byggnadskolonner.
Det liksom ligger i själfva luf- ten en fläkt af sachsarnes kärlek till de gamla minnena och det gamla kungahuset, till enkla seder, bildning, konst och musik.
Hela tonen i icke minst den välvilja och artighet, hvar- med främlingen där bemötes, gör Dresden till en särdeles lämplig vistelseort för studerande ung- domar, det är en plats, dit föräldrar tryggt, kunna sända sina döttrar, då dessa längta att få » komma litet hemifrån ».
• * m a t t a n,.
P r i s 75 öre f ö r e k o m m e r absolut a l l &amp; st. öfverkokning Virth^iinning.
IDUN 1894 familjens medlem gifva prof på själfuppoffring och människokärlek, och dessa gärningar höra icke till det arbete, som förbjudes på sabbats- dagen.
» » Hädanefter blir jag j u tvungen att själf bädda min säng hvar söndagsmorgon, » ut- brister nu säkert mången med förtrytelse.
Ja, om blott hvar och en ville känna detta som sin plikt och inse, att just genom detta slags arbete sabbaten helighålles, skulle den dagen blifva, icke till namnet allena, utan i verkligheten en helig dag, emedan den ma- nade husmodern och de unga döttrarna till kärlek och själfuppoffring.
Arbetet skulle delas medlemmarna emellan, så att en åtoge sig att städa rummen, en att elda, en att bereda måltiderna etc.
Ä r familjen stor och i synnerhet om den räknar många kvinnliga medlemmar, kommer ju icke så mycket på hvars och ens del.
D e t förstås af sig själft, att så mycket som möjligt bör göras undan på lördagen.
D e n dagen blir då mycket sträfsam för tjänaren, hvarför ock söndags- hvilan blir honom ännu nödvändigare.
Fest- ligheter komma på söndagen icke i fråga, äfven af annan grund.
Men, frågar säkert mången, skall icke den unga tjänarinnan, som genom denna anord- ning får hvar sjunde dag till sitt förfogande, lätt råka in på af vägar?
V i komma här in på ett spörsmål, som fordrar sitt särskilda kapitel, nämligen om husbondens och mat- moderns ställning till tjänarens själslif.
Myc- ket vore att säga därom, men j a g vill för denna gång inskränka mig till att anföra ett yttrande af Tysklands nuvarande kejsarinna: » Enligt min åsikt bör våra tjänares dåliga uppförande tillskrifvas den omständigheten, att deras matmödrar taga for ringa del i de- ras väl och ve.
Tjänare klaga öfver för många arbetstimmar och för liten personlig frihet.
Måhända skulle vi genom att gifva dem mer frihet, utsätta dem för allvarliga frestelser.
V i böra därför så mycket i vår förmåga står göra deras fritimmar angenäma.
Först borde vi skaffa dem trefligaro säng- kammare, än nu f r fallet.
J a g ville lägga byggmästare detta på hjärtat vid uppförandet af hus.
Dessutom borde i olika delar af staden upprättas hem för tjänare, hvarest de kunde mötas på aftonen och särskildt sön- dagsaftonen för att diskutera ämnen af all- mänt intresse och äfven få undervisning i sina husliga plikter.
Våra tjänares moraliska karaktär är en fråga af största vikt, ty hvem utöfvar större inflytande på våra barn än de, som dagligen äro i deras sällskap? » 358 D e n n a anordning skulle hafva en annan stor fördel utom den redan nämnda.
D e icke tjänande skulle lära, många af dem för första gången, huru tröttsamt det arbete är, som till- försäkrar dem bekvämlighet och njutning, och huru ofta de genom tanklöshet förorsaka onö- dig möda.
Tvånget att lära de nya plikterna skulle bringa dem i förtroligare förhållande till deras tjänare, och genom att se, huru myc- ken omsorg ofta fordras för att tillgodose familjens bekvämlighet, skulle de börja skatta arbetets värde, hvilket så ofta predikas för de fattiga och så sällan aktas af de rika.
För mången skulle dessa kärleksverk i det egna hemmet eller i vännens gifva uppslag till all- varligt veckodagsarbete och sålunda inviga ett nytt lifsskede.
För de tjänande skulle i sanning äfven verkningarna blifva stora.
E t t bättre för- hållande skulle uppstå mellan dem och de- ras i timligt afseende lyckligare lottade brö- der.
D e förra skulle se, hvad de förut för- nekat, att de senares gudsfruktan hade verk- ligt inflytande på deras lif, ity att de gåfve bort, icke sitt öfverflöd, utan hvad de ansåge nödvändigt för sin trefnad.
D e tjänande skulle vidare se, att bildade män och kvin- nor företoge sig hvarjebanda, dem främmande sysselsättningar för att tillförsäkra sina trötta bröder och systrar hvila och förströelse en dag i veckan af sju.
Detta stora bevis på medkänsla skulle åstadkomma stort närmande af de olika samhällsklasserna, hvilket vore af omätligt värde, när tiden är inne för de förbättringar i vår samhällsordning, hvilka kanske en icke så alltför aflägsen framtid bär i sitt sköte.
Rysslands blifvande kejsarinna.
Juvelerare K. A N D E R S O N Fru Jane Gernandt-Claine den framstående unga författarinnan, som genom sitt medarbetarskap i Idun helt visst är en kär bekantskap för alla våra läsarinnor, vistas i dessa dagar på besök i hemlandet och hufvudstaden.
Som bekant har Jane Gernandt de senaste åren varit bosatt i Paris och där ingått äktenskap med naturvetenskaps- mannen och föreläsaren Jules Claine.
Hennes make är henne nu följaktig på resan till fosterlandet, som närmast företagits för att säga fränder och vänner ett längre farväl.
Hr Claine har nämligen utnämnts till fransk konsul i Fort Dauphin på Madagaskar, en särskildt i dessa kritiska dagar högst ansvars- full post.
Om några dagar redan styra fru och hr Claine färden öfver Paris och Marseille till sitt nya hem på den krigiska ön.
H v a d husbonden och matmodern böra sträf- v a för, är söndagshvila åt sina tjänare, en fruktbärande söndagshvila.
Bland de viktigare af ofvan anförda kär- leksverk blefve sjuksköterskors och fångvak- tares befrielse från söndagsarbete.
D e förra skulle ersättas af elever och andra intresse- rade, de senare af frivilliga, som anmälde sig därtill.
Äfven vaktmästare vid konstsamlin- gar och bibliotek, poliser, brefbärare etc. skulle kunna befrias från söndagsarbete, om en del eljes ganska lättjefulla samhällemedlemmar kunde ryckas upp ur sin försörjning och lära sig inse, att de kunde använda sin söndag bättre än att » gå i torget », som de ju hafva 6 andra dagar till.
D e t är tydligt, att ge- nom utsträckning af denna tanke det blefve möjligt att befria från söndagsarbete hvar och en, som har 6 arbetsdagar i veckan.
Svårast anser j a g järnvägs- och spårvagns- betjäningens och droskkuskarnes ersättande af frivillige, men utväg torde väl kunna finnas.
trott att Iduns läsarinnor med intresse skulle mottaga bilden af den unga kvinna, som kanske inom få veckor är det mäktiga världsrikets härskarinna.
Prinsessan Alix ' trolofning med ryske tsa- rens äldste son firades den 21 sistlidne april i Koburg i samband med hennes broders, stor- hertig Ernst Ludvig af Hessen, förmalning med prisessan Victoria af Sachsen-Koburg Gotba.
Prisessan Alix såg dagens ljus den 6 juni 1 8 7 2 i Darmstadt, och hon är fjärde dotter af prins Ludvig, sedermera storhertig Ludvig IV af Hessen, och hans gemål Alice, född prinsessa af Storbritanien och Irland.
Hennes fullständiga dopnamn är Alix Victoria Helena Luise Beatrix.
Prinsessan växte upp, frisk och kraftig, och utvecklade sig lyckligt, så väl kropps- ligen som andligen.
Kännetecknande för det intryck, hon gjorde redan som barn, är det binamn, som gafs h e n n e: » solskenet ».
Hon var sex år gammal, då hon lifsfarligt insjuknade i difteri; samtidigt sjuknade ock hennes föräldrar och syskon.
I november 1 8 7 7 dog hennes yngsta lilla syster och strax före jul hennes egen kära moder, stor- hertiginnan Alice, som vid vården af sina sjuka barn och sin allvarsamt hotade make själf drabbats af smittan.
Prinsessan Alix tillfrisknade emellertid jämte de öfriga och bildade de följande åren efter sin konfirma- tion medelpunkten i det furstliga familjelifvet, sedan hennes tre äldre systrar gift sig.
Efter faderns död blef hon den bästa rådgifvarinna för sin unge bror, den nuvarande storhertig Ernst Ludvig.
Prinsessan Alix är nu 2 2 år och en lika finbildad som karaktärsfast och genom hjärtats älskvärda egenskaper utmärkt kvinna.
P r i n s e s s a n Alix af H e s s e n.
I dessa dagar samlar sig hela den bildade världens intresse kring tilldragelserna vid det ryska kejsarhofvet, där den för kort tid sedan ännu så kraftfulle » själfhärskaren öfver alla ryssar » nu, bruten af obotlig sjukdom, räknar dagarne och timmarne mot sitt slut.
Genom de dystra underrättelserna från tsarens sjuk- bädd ställes också ett tronskifte i nära fram- tidsperspektiv, och den unge storfursten-tron- följaren Nikolaus Alexandrowitsch samt hans trolofvade, prinsessan Alix af Hessen, skjutas i förgrunden.
Deras förmalning lär nu vara ut- satt att försiggå den 9 november, och vi ha Då redaktionen här om dagen hade nöjet mottaga ett besök af herrskapet Claine, lof- vade vår skattade medarbetarinna att blifva Iduns läsarinnor trogen, hvadan de nu kunna motse helt visst mycket intressanta skildringar från denna aflägsna del af världen, flutna från fru Gernandt-Claines eleganta penna.
Kvinnans bok, en praktisk rådgifvare för hälsans och sjukdomens dagar, efter med.
d:r fru H.
D. Adams, med.
d:r F. B. Simon m. fl, bearbetad af O. H.
Från Adolf Bonniers förlag har under denna fullständiga titel begynts utgifvandet af ett arbete, på hvilket vi anse oss höra rikta våra läsarinnors synnerliga uppmärksaml.et.
Allt efter som områdena för kvinnans verksamhet vidgats, J u v e l -, g n i d - och s i l f v e r a r b e t e n, passande till lysnings- och hederspresenter.
B i &gt; r d s i l f v e r, eleganta mönster till lägsta pris efter dagens kurs ä silfver.
A r m b a n d, B r o s c l i e r, X n l i i r.
K l a g a r, K e d j o r etc i stor och modernt urval till billigaste pris.
n i a m a n t r i n g a r med 1, 3 och 5 diamanter frän 20, 60 och 125 kr.
1894 I U U IN 304 ställas naturligen ock allt större anspråk på hen- nes såväl fysiska som psykiska krafter, och dessa äro i sin ordning beroende af en rätt hälsovård.
I » Kvinnans bok » framställer en ryktbar kvinnlig läkare med finhet — såsom endast en kvinna kan tala till kvinnor — allt det, som de böra och måste känna om sin egen kropp, verksamheten hos dess organ och villkoren för sundhetens bestånd och och förkofran.
Till sjalfva hälsoläran sluter sig en skildring af de sjukliga tillstånd, som särskildt hemsöka kvinnan, med råd och anvisningar till deras motarbetande och afhjälpande.
Talrika af- bildningar förhöja värdet af arbelet, som ulgifves i omkring 12 häften ä 50 öre, och som bör äga betingelser att blifva välkommet för alla kvinnor, som ha omtanke om sin egen och sin familjs välfärd.
Svenska och finska porträtt, förteckning öfver en porträttsamling tillhörig B.
Föreliggande ar- bete är det första försök som gjorts till utgif- vande af en svensk porträttkatalog.
Det är den framstående samlaren och kännaren på detta område, pastor Bernhard Wadström i Stockholm, som gått till verket — och att han gjort det med nästan enastående kompelens, framgår redan af de mycket intressanta tvänne häften, som hittills utkommit, innehållande — förutom själfva för- teckningen — dessutom talrika och charmanta reproduktioner af på ett eller annat vis märkliga » blad ».
Ehuru åtskilliga porträtt tillsvidare sak- nas i denna svenska porträttkatalog, kan förf.
dock redan utlofva, att antalet felande gravyer och litografier ej skall uppgå till mer än högst 50 ä 60 på mer ä n — tjugufyra tusen.
Det för amatörer på detta område högst värdefulla arbetet utgifves i kommision från E.
T. Bergegrens bokhandel i Stockholm.
Upplagans storlek är endast 225 ex. å vanligt papper, k 5 kr.
häflet, sarnt 25 numrerade ex. å gult perfektionspapper å 8 kr.
pr ex.
Maria Collins väfböcker äro välkända och mycket omtyckta af alla utöfvarinnor af textil slöjd, hvarpå bästa beviset torde vara att af hennes » Konstväfnad i allmogestil » nu en andra npplaga måst utgifvas, med talrika alldeles nya mönster i färgtryck och fullständig beskrifning öfver ro- sengång, skälblads- och snårväfnader, rödlakan och flossa.
Vi kunna ännu engång åt våra läsa- rinnor lifligt rekommendera den erfarna väfver- skans handböcker, som till moderata pris finnas att tillgå i hvarje bokhandel.
och innerlighet, hvarmed han utförde den stackars försmådde, kroppsligt vanlottade, men till själen så rikt utrustade Filippos roll.
Hr Hamrin gaf med god komik den gamle » suputen » Ferrari, och fröken Janson som hans fagra dotter passade väl i ramen.
Härefter följde Anna Wahlenbergs komedi i tre akter » På vakt », hvilken redan för några år sedan uppfördes på Södra teatern och då gjorde rätt mycken lycka.
Af den största vikt för det verk- ligen roliga och välskrifna styckets effekt är ut- förandet af den unga flickans, Kerstins, roll; i fru Hartmanns händer blef nu också den ypperligt skildrade unga damen riktigt oemotståndlig.
Skå- despelerskan skördade för sitt friska och fint ny anserade spel det lifligaste bifall och ett helt fång af praktfulla blomsterbuketter.
Synnerligen för- träfflig och » hemtreflig » var äfven fru Fahlman i husförestånderskans roll, liksom hr Bceckström ingalunda skämde bort den gemytlige fabrikör Dahlman.
Framgången var obestridlig och torde nog på Dramatiska teatern komma att visa sig än hållbarare än på Södra.
Följande musikverk äro ämnade att ut- föras: » Fausts fördömelse » af Berlioz, Fantasi för piano, kör och orkester af Beethowen, » Missa solennis » af Söderman samt » Josua » af Handel.
Berlioz » Faust » skall gifvas vid den första kon- serten, som är afsedd att äga rum i slutet af no- vember.
Till förmån för operasångaren Strömberg, som sedan längre tid tillbaka varit svårt sjuk, gifves i morgon lördag konsert i Östermalms kyrka.
Biträdande äro k. operans hela solist och körpersonal.
Den aktning och tillgifvenhet hr Strömberg förvärfvat sig skola säkerligen i förening med det goda pro- grammet skänka det behjärtansvärda ändamålet med konserten ett godt resultat.
» Jödde i Göljaryd » ger matiné om söndag mid- dag i Berns salonger, och naturligtvis blir det fullt h u s!
Samma utmärkta förmågor medverka, som förliden söndag gjorde dagen så glad på Vetenskapsakademien.
De hundratal, som då ej fingo plats, torde nu vara de första att passa på.
Stephanie von Plåtens bröllop.
I tyska kyr- kan härstädes sammanvigdes förliden lördags afton kl. half 7 generallöjtnanten i tyska armén grefve Carl von Wedel och grefvinnan Stephanie Augusta Kungl.
operan uppförde i söndags för första von Plåten, född Hamilton.
Naturligtvis deltog gången under innevarande säsong Nicolais komisk- vid den högtidliga akten allt hvad den stockholm- fantastiska opera » Muntra fruarna i Windsor ».
ska sällskapsvärlden h a r framstående och lysande.
Allt fortfarande bibehåller denna opera, som i sin Sålunda hedrade prins Carl ceremonien med sin genre intager en hedersplats, hela sin friskhet och närvaro; vidare märktes svenska och norska stats- gör sig med sin uppsluppna glädtighet och flödande ministrarne, de flesta svenska och norska stats- humor lika förträffligt gällande som någonsin förr.
råden, alla med damer, snart sagdt samtliga här- Finnas dessa egenskaper redan i den Shakspea- varande medlemmar af diplomatiska kåren, spet- reska texten, så har ock kompositören ej mindre sarna af den stockholmska aristokratien, hof- tydligt förstått att låta dem framträda i musiken.
ämbetsmännen och den öfriga ämbetsmannavärl- Ej underligt således, att denna opera kan räknas den, de flesta med damer.
I koret närvoro äfven till publikens favoritoperor.
Också hade den i brudgummens tre bröder och hans farbroder kejser- söndags samlat fullt h u s.
Utförandet var ock lige öfverhofställmästaren E. von Wedel.
ganska jämnt och godt.
Öfver alla de andra står Brudens apparition var strålande och hennes dock fru Östberg, hvilken som den muntra fru toalett af den utsöktaste smak och elegans.
Kläd- Ström lägger i dagen en saftig komik och ut- ningen v a r af hvit atlas, garnerad med äkta spet- för sångpartiet briljant.
Fröken Ahnati sekun- sar, uppdraperade med orangebuketter; lifvet, med derar henne ganska tillfredsställande som fru Page.
fyrkantig urringning, var rikt garneradt med orange- Hr Brag gör den dråpliga sir John Falstaff saf- blommor.
P å hufvudet bar bruden en juvelkrona tigare än vid förra reprisen; skulle dock ej skada samt en krans af orangeblommor och äkta spets- att ännu något mera » breda på ».
Stämman räc- slöja.
Brudgummen b a r tysk generallöjtnants- ker ej till för de lägre tonerna, men i öfrigt gör uniform med bröstet öfversålladt af ordnar.
hr R. sångpartiet bra.
De båda lyriska partierna De inbjudna damerna buro alla ljusa, eleganta innehafvas af fröken Karlsohn och hr Strandberg, toaletter samt enligt bruket vid sådana ceremonier hvilka utföra dem högst förtjänstfullt.
Öfriga rol- i utlandet hattar och lätta ljusa kappor eller själar.
ler återgifvas af hrr Johanson, Sellergren, Graf- Vigseln förrättades af kyrkoherden d:r Sterzel på ström och G. Henrikson.
Det hela leddes af hr tyska, men efter svensk ritual.
Efter ceremonien Henncbcrg, som jämte hofkapelles redan efter gåfvo excellensen och grefvinnan Lewenhaupt mid- den charmanta uvertyren hälsades med det Ii fl — I dag för bruparet och ett trettiotal inbjudna.
Grefliga gaste bifall.
paret von Wedel stannade öfver natten i hufvud Samma opera skulle i onsdags gifvas vid den staden.
Sedermera torde de nygifta komma att tillbringa några veckor på Stora Sundby före af- andra abonementsföreställningen.
resan till utlandet.
I måndags framfördes åter å denna scen ett nytt program.
Francois Coppécs enaktskomedi » Cremonesaren », som inledde det- JEti lysande utstyrsel för den nygifta gref- samma, upprullade en stämningsfull tidsbild från vinnan von Wedel med till sitt nya hem.
Det det gamla Cremona, instrumentmakarnes beryktade förtjänar nämnas, att grefvinnan, ehuru hon stad, och förtäljde i klingande vers af stor lyrisk kommer att bosätta sig i utlandet, från fröken fägring en enkel saga om kärleks uppoffring och Augusta Lundin, den kända Stockholms-modisten, kärleks seger.
Den fina lilla interiören, som var tagit hela sin utstyrsel af nya och dyrbara ypperligt iscensatt, slog lifligt an, och särskildt toaletter.
Denna verkligen furstliga samling, om- förtjänar hr Örtengren erkännande för den värme fattande nära ett 30-tal klädningar, utställdes Teater och musik.
förliden vecka i fröken Lundins atelier och väckte bland societetens damer formlig sensation: här voro förtjusande morgonklädningar, promenad-och visitdräkter, stora toaletter för baler, soaréer och middagar i sammet och brokader med garnityr af charmanta äkta spetsar och pälsverk.
Dessutom eleganta kappor, såväl paletoter som kragar och sorties de bal i olika färger.
Se här en alldeles förtrollande ljusblå sammets- dräkt med utsökt vackra gamla venetianska spet- sar.
Här en annan, måhända mera pompös: gul atlas med zobel; en tredje rosafärgad satin med silfverbroderi; en fjärde: grön satin med hvit, paljettbroderad framvåd och rika plymgarnityr; en femte: rosafärgad brokad med inväfda marguerit- buketter; en sjätte: creme-färgad atlas med pärl- garnityr; en sjunde: ljusgrå brokad med äkta spetsar.
Och så en rad af charmanta dräkter i sammet, så modernt för ögonblicket.