Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid de discussioner, sorn uti frågan, för beviljandet af remiss, egt rum, hafva åtskillige ledamöter inom Ridderskapet och Adeln sökt visa nödvändigheten af den föreslagna löneregleringens verkställande i sin helhet, hvartill de ansett tillgångar foreiinnas uti öfverskotten å bevillningsmedlen, samt serskildt framställt angelägenheten deraf, att Länsmännen erhålla erforderlig förbättring uti deras lönevilkor, hvaremot de fleste af Bondeståndets Ledamöter, sorn i ämnet sig yttrat, afstyrkt förslaget, utom i hvad det afser lönetillökning för Länsmännen.
I sammanhang med Kongl. Majits högstberörde Nådiga Skrifvelse, har Utskottet jemväl förehaft följande motioner: l:o Af Herr Dorchimont:
Att de Länsmän, sorn icke innehafva boställen, matte varda dermed försedde; att Kronofogdar och Länsmän för alla förrättningar, med undantag endast för Kronans räkning, mätte få beräkna samma rese- och dagtractaments-ersättningar, sorn för privata utsöknings-mål; att Kronobetjening för inmurade brännvinspannors försegling må undfå rese- och tractaments-ersättning; att
Kronobe t jeningen i allmänhet måtte erhålla anslag till ljus och skrifmaterialier samt befrias från allt deltagande i kostnaderna för tryckning af Läns-kungörelserne; äfvensom -att 4 Stats-Utskottels Utlåtande, N\o 42. lön på Stat för ytterligare en Lancls-Contorist måtte anvisas, såväl uti Skaraborgs, som öfrige af de större Länen; 2:o Af Herr Westlinger: att, derest icke en allmän reglering af LandtStatens löner, på sätt Kongl. Maj:t i Nåder föreslagit, kommer att ega rum, en dylik reglering åtminstone måtte till vägabringas för Stora Kopparbergs och andra i samma cathegori varande Län, men, om äfven sådant icke bifalles, antingen lön anvisas för en ytterligare Häradsskrifvare uti Vesterbergslags och Vesterdahl Fögderier af förstnämnde
Län, eller ock den nuvarande Häradsskrifvarens lön förhöjas; 3:o Af Chr.
Andersson från Malmöhus Län: att löne-tillökningar måtte för Kronofogdar, Häradsskrifvare och Länsmän varda anvisade; 4:o Af P. Jönsson från Öland: att lönerne för Kronobetjeningen å nämnde ö måtte tillökas; 5:o Af Olof Olofsson från Westerbottens
Län: att Kronofogden i nämnde Läns Lappmark, som nu endast skall åtnjuta 230 R:drs lön och 66 R:dr 32 sk. respenningar, mätte erhålla enahanda löneförmoner, som dess vederlikar i öfrige landsorter; 6:o Af Sven Jonsson från Jemtland: att Häradsskrifvaren i Herjeådalens Fögderi, hvilkens löneförmoner för närvarande endast skola utgöra 16
R:dr 32 sk. contant lön, jemte 100 R:dr såsom Mantals-Commissarie, och 20 ä 24 R:dr uti procent å Bevillnings-afgifterne, måtte, intilldess en allmän lönereglering blifvit fastställd, erhålla en lönelillökning af minst 600 R:dr årligen, i anledning hvaraf P. Jönsson från Jönköpings
Län föreslagit, att Häradsskrifvarnes löner må bestämmas lika öfver hela Riket; 7:o Af Johannes Andersson från Skaraborgs Län: att
Kronofogde-ljensterne måtte indragas och göromålen å Länsmännen öfverflyttas, hvarvid de förstnämnde tjenster anslagne boställen skulle utarrenderas, men öfrige löneförmoner dels användas till arfvoden åt
Häradsskrifvare och serskilde skrifvare-biträden vid Lands-Contoren, i anseende till de förökade göromål, som genom ett större antal Uppbördsman skulle uppkomma, dels till återstående belopp åt Länsmännen disponeras; 8:o Af Jöns Ersson från Wermland, hvarmed Olof Carlsson frän samma
Län instämt, om åtgärder till beredande af förbättring uti Länsmännens lönevilkor; 9:o Af Ephraim Larsson från Elfsborgs Din, i samma syftning; Stats-Utskoltets Utlåtandej iV:o 42. 5 10:o Af Per Mårtensson från Jönköpings
Län, med enahanda förslag; ll:o Af Johan Eric Jaensson från Wermland, hvarmed Magnus Frykberg från samma Län sig förenat: alt Länsmannen i Nyeds Bergslag, hvilken för närvarande icke har någon lön, malte å Stat uppföras till enahanda löneförmoner, som kunna varda öfrige Länsmän beviljade, samt, då han icke kommit i åtnjutande af det löne-anslag, Rikets Ständer Ar 1830 för Länsmännen anvisade, för den förflutna tiden undfå serskild ersättning; 12:o Af Ephraim Larsson från Elfsborgs Län: att den Kronofjerdingsman hittills anslagne lön af 1 R:dr IG sk. för hvardera icke, på sätt Kongl. Majrts Nådiga Proposition innehåller, må indragas, eller ock, af stämmoböterue, billig ersättning dem meddelas; 13:o Al David Andersson från Halland, med hvilken Håkan Nilsson från Skåne och Olof Benjaminsson sig förenat: alt Kronofjerdingsmännen mätte med löner förses, samt . 14:o
Af O loj Hansson från Westerås
Län, med enahanda hemställan.
Utskottet har tagit det nu ifrågavarande vigtiga ämnet i öfvervägande; men enär angelägenheten fordrar att, för beredande af den åsyftade nedsättningen uti skattebidragen iagttaga möjligaste inskränkning uti statsutgifterne, och dermed icke står tillsammans anvisandet af ett så betydligt anslag, som den föreslagne regleringen i sin helhet skulle erfordra, medförande en tillökad utgift af omkring 120,000 R:dr B:co, samt då, ehuru det i flere hänseenden vore lämpligt och ledande till enkelhet, om åtminstone den förändring kunde tillvägabringas, alt, i öfverensstämmelse med det af Kongl. Kammar-Collegium och Kongl Stats-Contoret väckte, af Kongl.
Maj:t i Nåder godkände förslag, de serskilde provisioner, procenter med flera dylika förmoner, som nu äro Landt-Statens tjenstemän anslagne, blefve indragna och motsvarande bestämda löneanslag anvisade, hvarigenom någon tillökning uti Statens utgifter i sjelfva verket icke uppstode, Utskottet ej eller är i tillfälle att en sådan åtgärd föreslå, emedan de Utskottet meddelade handlingar icke utreda, huru stor del af de förLandtstatens tjenstemän beräknade extra inkomster af alla slag utgöras af dylika, utaf allmänna medel utgående, ersättningar, så att deraf kan bedömas, hvad tillökning uti Staten, emot provisionernes indragning, skäligen kunde och borde uppföras; har Utskottet, med undantag för de fall, hvarom här efteråt serskildt yttrande varder meddeladt, funnit sig icke kunna tillstyrka Rikets Ständer vidtagandet af någon åtgärd, i anledning af Kongl. Maj:ts nu ifrågakomne Nådiga skrifvelse. 6 Stats-Utskotlets Utlåtandej No 42.
Äfvensom, hvad angår här förut om-förmälde motioner, så vidt de angå löne-anslag för Kronofogdar och Häradsskrifvare, Utskottet, som serskildt i afseende å Olof Olofssons framställning om tillökad lön för Kronofogden i Vesterbottens Lappmark, får upplysa, att Kongl. Kammar-Collegium, uti dess yttrande angående Landt-stateus lönereglering, föreslagit nämnde tjenst till indragning, tillstyrker, att .berörde motioner lemnäs utan afseende, helst Kongl.Maj:t icke lärer underlåta att, om i något af de fall, vissa motionärer uppgifvit, tillökt personal eiler förökad aflöning skulle finnas af beliofvet oundgängligen påkallade, intill dess allmän reglering kan varda till väga brag t eller serskildt förslag i ämnet till Rikets Ständer framställdt, vidtaga de åtgärder, hvartill de tillgångar, hvilka för sådant ändamål kunna af Kongl. Maj:t disponeras, lemna utväg.
Hvad serskildt vidkommer den del af Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse, som afser lönelillök.ning för Länsmännen, så enär det är allmänt erkändt, att dessa tjenstemän, hvilka för deras mödosamma och magtpåliggande befattningar, för närvarande, i allmänhet endast åtnjuta 100 R:dr årlig lön, erhålla en sådan förbättring uti deras lönevilkor, att de, utan ett otjenligt och för landets invånare betungande förfarande vid tjensteman utöfvande, må ega nödig utkomst, hvilken åsigt jemväl varit delad af alla de Riks-Ståndens medlemmar, sorn, vid remiss af Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse och enskilde motioner, sig i ämnet yttrat; har Utskottet ansett sig böra hemställa, att
Länsmännen i Riket må erhålla 200 R:dr lön hvardera, dock att de Länsmans-tjenster, vid hvilka för närvarande, genom indeldte räntor eller boställen, löneförmonerne öfverstiga nämnde belopp, tills vidare och så länge indeldta löningssättet qvarstår, de samma oförändradt bibehållas; samt alt då, i följd häraf, for så väl de, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse, för närvarande å 2:a Hufvud-Titeln till löner uppförde 479 Länsmän, sorn de 7 Länsmän, för hvilka Utskottet, uti dess betänkande angående reglering af 2:a Hufvud-Titeln, löner ytterligare tillstyrkt, skulle erfordras 40,020 Rtdr 42 sk. 8 r:st., nämnde belopp må varda å berörde Hufvud-Titel anvisadt, äfvensom att derstädes må, på sätt Kongl. Maj:t äskat, uppföras det belopp af 72 R:dr 14 sk. 5 r:st., som motsvarar värdet af de, uti lönetillgångarne för Länsmännen beräknade och hittills disponerade 36 stigar kol, hvilka varit anvisade till den numera indragne Jägeri-Staten uti Kopparbergs
Län och böra Skogsplanteriugs-Cassan tillfalla; hvarigenom hela Siats-Utskottets Utlåtandej IV:o 42. 7 lonetillöknings-anslaget skulle komma att utgöra 40,093 R:dr 9 sk. 1 r:st.; lärande, i händelse af bifall till hvad Utskottet sålunda föreslagit, Rikets Ständer till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemna att, efter det Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Länen samt Kongl.
Kammar-Collegium och Kongl. Stats-Contoret hörde Blifvit, låta verkställa den slutliga reglering med Länsmans-tjensterne i Riket, att vidare fråga om anslag för dylika befattningar icke må uppstå; Och torde Rikets Ständer tillika finna lämpligt besluta, att de besparingar, som å det tillökade anslaget kunna uppkomma, intilldess berörde reglering varder tillvägabragt och lönetillökuihgarne till vederbörande anvisade, utan sammanblandning med Hufvud-Titelus öfrige besparingar, böra till RiksgäldsContoret ingå.
Beträffande den. pension, sorn, enligt författningarne, bör Länsmännen vid afskedstagande! tillkomma, tillstyrker Utskottet, att densamma endast må utgå till enahanda belopp,, sorn tillförene,, eller 100 R:dr.
Genom hvad sålunda, i fråga om löneförbättring för Länsmännen blifvit föreslaget, anser Utskottet sig jemväl hafva, besvarat, de i detta.ämne väckta, här förut omnämnde, motioner.
I afseende å det till Kronofjerdingsmännen utgående Stats-anslag af 8,563 R:dr 19 sk. 8 r:st., har Kongl. Majrt i Nåder föreslagit, att detsamma widdén ifrågaställde nya löneregleringen för Landt-staten skulle indragas, likväl under förutsättning, att
Fjerd ingsmännen icke må besväras med sådana göromål, sorn rätteligen tillhöra Kronobetjeningen, hvaremot, på sätt här förut nämndt är, enskilde motionärer yrkat, att Fjerdmgsmännen mätte af löner fortfarande komma i åtnjutande.
Bå Fjerdingsmanna-befattning utgör ett municipalbestyr, som numera, i följd af Piikets Ständers vid 1828— 1830 årens Riksdag fattade beslut, åtföljer såväl Krono- och Krono-Skatte, sorn Frälse-hemman, samt Fjerdingsmännen, sedan Länsmännen erhållit förbättrade lönevilkor, böra befrias ifrån sådane göromål, som rätteligen böra, af Kronobetjeningen besörjas, anser Utskottet, att Fjerdingsmans-lönerne, hvilka för närvarande icke ens i alla delar af Riket utgå, böra vid nuvarande innehafvares afgång indragas, samt således det nu å 2:a Hufvud-Titeln uppförda belopp, af 8,563 R:dr 19 sk. 8 rrst. fors vinna, och hvad emedlertid må erfordras,, deremot å Indvagnings-Staten uppföras.
Slutligen och hvad vidkommer Kongl; Majrts, i anledning af Kongl. Kammav-Collegii och Kongl..Stals-Conlorets förslag, gjorda Nådiga framställning; 8 Stats-Utskoltets JJ t lutande; IV:o 43 om indragning af åtskilliga på vissa Läns-Stater uppförda Löne-anslag af tillsammans 630 R:dr 21 sk. 4 r:sl., hvilka ansetts icke böra af Statsverket bestås, nemligen 1 Slottsskrifvare i Upsala, 1 Klockare i Westerås, 1 Stads-Fällskär i Calmar Län, 1 Tjäruskurare å Gottlands Län, 1 SlottsFältskär i Hallands Län, 1 Fältskär med dess Gesäll på Carlstens fästning, 1 Pråmskeppare derstädes och 1 Intendent vid Sillfisket i Götheborgs och Bohus Län; så är uti Kongl. Majits Nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof serskildt föreslaget, att den, för Slottsskrifvaren i Upsala anvisade lön af 50 R:dr, måtte å Allmänna Indragnings-Staten varda uppförd, å hvilken senare Stat lönen för Tjäruskuraren å Gottland, utgörande 86 R:dr 25 sk. 4 r:st., jemväl lärer vara öfverflyttad, och då anslaget för Intendenten vid Sillfisket redan är besparadt, tillstyrker Utskottet, att lönerna, för öfrige här förut omnämnde personer, må varda å Allmänna Indragnings-Staten upptagne, och samtliga ifrågakomne lönebeloppen från 2:dra Hufvud-Titeln afförde.
Ant;, till Exp. Utsfe. den 5 April, 1:1. 1 e. tn.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition om Calmar Luns fördelning i 2:ne Län. (U. A.) Då Kongl. Majit funnit olämpligheten af Calmar Läns indelning, enär detsamma, med endast 2 till 7 mils bredd, innehölie längd af något öfver 28 mil, och hufvudsätet för Läns-administrationen vore så beläget, att derifrån till Länets ena gräns är ett afstånd af nära 24 mil, samt uppmärksamheten å detta ämne serskildt blifvit påkallad deraf, att en mängd Hemmans- och Bruksegare i Länets fyra mest nordliga härader, jemte innvånare uti Städerne Westervik och Wimmerby, äfvensom Riksdagsval
Imägtigen för allmogen i två af dessa Härader, vid sista Riksdagen, uti ansökningar, dem Läns-Styrelsen understödt, utbedt sig Kongl. Maj:ts
Nådiga behjertande att förhjelpas ur den vanlottade belägenhet, hvaruti de, i följd häraf, i administrativt hänseende, sig befunno, så har Kongl. Majit genom - Siats-Utskottets Ullålandej N:o 43. 9 nom Nådig Proposition, som finnes intagen, under N:o 2, uLi l:a Samlingen 1 Afdelningen af Bihanget till Rikets Ständers Protocoll vid innevarande Riksdag, föreslagit, att berörde Län måtte uti 2:ne fördelas, samt äskat, att de för den nya Läns-Staten erforderlige anslag måtte å Riks-Slatens 2:a Hufvud-Titel varda anvisade.
Utskottet, som tagit noggrann kännedom, såväl af hvad inom RiksStånden, vid den Nådiga Propositionens remitterande, blifvit yttradt, som af vederbörande
Embelsmyndigheters i underdånighet afgifna utlåtanden, jemte öfriga handlingar, hvilka åtföljt bemälde Proposition, får, för dess del, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad Kongl. Kainmar-Collegii underdåniga utlåtande innehåller, anföra: att Calmar
Län, hvarken i afseende på folkmängd eller hemmantal, och ännu mindre areal-omfång, kan hänföras till de största Länen i Riket; att, ehuru dess längd är mindre väl afmätt emot bredden, den likväl föga öfverstiger hvad i detta hänseende sig företer med Götheborgs och Bohus Län, der residenset jemväl är beläget i ena ändan af Länet, samt icke kan jemföras med Wermlands och Kopparbergs
Län i medlersta delen af Riket, eller med någol af de Norrländska Länen; alt förändringar uti sådane missförhållanden, som i afseende å Calmar
Län blifvit anmärkte, följaktligen, med lika skäl, skulle kunna ifrågasättas inom flere andra Län i Riket och således, derest de, oaktadt olägenheterne af rubbningar uti Läns-indelningarne, skola ega rum, icke partielt, utan i ett sammanhang, böra till reglering förekomma , på det att en dylik reglering må kunna så utföras, att ökade kostnader för Statsverket, i möjligaste måtto, undvikes; att de vid Läns-Styrelsen i Calmar förefallande embets-göromål, enligt arbets-förteckningarnes föranledande, ingalunda kunna anses öfverhopande och hvarken till mängd eller beskaffenhet äro jemförlige med dem, som uti många andra Lön förefalla; att kostnaden för fångars skjutsande ifrån de norra trakterne af Länet till Länshäktet till större delen kunde besparas, om i Westervik och Wimmerby inrättades krono-häkten, öfver hvilka vederbörande Magistrater egde tillsyn; samt att, i och för lagsökningsmål, partersällan behöfva resa tillLandsCanzliet, enär till deras utförande vanligen begagnas ombud på stället, och hvad angår åtskillige polis-ärender, sådane åtgärder, i afseende å deras handläggning, kunna vidtagas, alt parters inställelse i residenset, ifrån Länets aflägsnare trakter, undvikes, hvarförutan i de fall, då sådant icke kan förekommas, olägenheterne deraf i Calmar
Län icke äro större, än uti flere andra Län, der parter ofta hafva längre väg till Landshöfdange-residenset.
Bih, till R, St, Trot. 1840.
4 Sami, 1 A/d, 13 Haft, 2 10 Stats-Ulskottets Utlåtande, N-o 43, Vid öfvervägande af allt detta, livarlill kommer, att invånarne uti Aspelands Härad, som skulle utgöra en del af det 113^ Länet, på det bestäindaste protesterat emot den föreslagne Läne-fördelningen, enär derigenom flere olägenheter fördem skulle uppstå, och alt Wimmerby Stads Borgerskap jemväl bestridt den föreslagne åtgärden, så framt icke nämnde stad blefve till Läns-Styrelsens residens utsedd, samt då Stats-Verket, genom Länets delning, skulle komma att vidkännas, såväl de kostnader, hvilka för en gång uppstode, i och för anskaffande af Landshöfdinge-residens oell Embetshus, fängelse-byggnad, inventarier m. ni., som ock en årlig aflönings-utgift af icke mindre än 11,209 R:dr, förutan koslnaderne för underhållet af förutnämnde Kronans tillhörigheter , har Stats-Ulskotlet ej funnit skäl, att till Kongl. Maj:ts ofvan högstberörde Nådiga Proposition tillstyrka Rikets Ständers bifall.
Reservation af Herr Moberg: ”Jag reserverar mig emot Utskottets ifrågavarande beslut och åberopar till skäl derföre hufvudsakligen de locala förhållanden, hvilka finnas uti Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition anförda, och hvilka äro af en för norra delen af Calmar Län så betungande beskaffenhet, alt det blir för orten omöjligt i längden att uthärda dermed.
Hushållning i möjligaste måtto med Statens medel, är en af representationens pligter, den jag erkänner och ämnar icke åsidosätta; men jag anser, att man äfven deruti kan gå för långt till landets skada, när man icke gör afseende å verkliga behof, hvilka kunna med en relativt obetjnllig summa afhjelpas.
Stats-Utskotlet, då det icke ville tillstyi ka hela det af Kongl. Maj:t för Calmar Läns delning i tvänne äskade anslag, hade, enligt min tanke, åtminstone bordt fästa något afseende å det alternativa förslag, som inom Utskottet äfven förevar till öfverläggning, att bevilja anslag för en mindre afdelning af Läns-Styrelsen i norra delen af Länet.
Enär en sådan anstalt, ehuru ovanlig, lätteligen kan organiseras så att den, om icke helt och hållet, dock i det väsendtligaste undanrödjer anledningen till den nu varande allmänna klagan, utan att derföre lägga hinder i vägen för Länets hufvudslvrelse att handhafva den ekonomiska administrationen och de allmänna frågorna, och då ett sådant ändamål kan tillvägabringas med det ringa beloppet af 3,000 R:dr Banco årligen, så tillstyrker jag för min del, att Rikets Ständer ville ställa ett sådant anslag inom 2:dra Hufvud-Tileln Stats-Utskottets
Utlåtandej N-o 43. 11 till Kongl. Maj:ls disposition, att utgå från och med år 1841, med anhållan, det Kongl. Maja ville inom högst nämnde belopp reglera utgifterne för ifrågavarande ändamål samt icke annorledes, än medelst Konstitutorial och anslående af arvoden, tillsätta de för sådant ändamål erforderliga befattningar, på det att hinder för denna afdelnings upphörande icke måtte forelinnas, när som helst Kongl. Maja och Rikets Ständer ville företaga en af behofvet verkligen påkallad reglering af Län-districten i allmänhet.
Den närmare instructionen, som erfordrades för bestämmande af en sådan afdelnings-styrelses verksamhet, skulle det ock bero på Kongl. Majt, att, efter vederbörandes hörande, utfärda.
Skulle Rikets Ständer sjelfve ingå i den speciella fördelningen af anslaget, så vill jag föreslå den sålunda:
Arvode till en tillförordnad Lands-Secreterare B:co 800: en d:o Lands-Kamererare 1,200:
Skrifvare-bilräde för dem båda 300:
Vaktmästare . - 160:
Hyresnredel 300:
Diverse expencer 240:
B:co R:dr 3,000:
Häruti instämde Biskop Hedren, med förklarande, det han funnit flera grundade, af Utskottet icke vederlagda, skäl tala för motionen.
Stals-Ulskottets Utlåtandej N-0 44' N:o 44.
T Utlåtande, ang tens Trecl] Ank. till Exp. Utsk. den 8 April, lil. to f. rn, -ii af utgifterne under Riks-Sta l - I afseende på utgifterna under Riks-Statens Tredje Hufvud-Titel, innefattanMilitaire och Försvars-Verket till lands, har Stats-Utskottet till pröfning förehaft, så väl hvad Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och hehof i berörde hänseende innehåller, sorn de inom Riks-Stånden vid samma Nådiga Proposition gjorde armärkningar, jemte väckta serskilda motioner, som dermed ega sammanhang; och då, vid öfveriemnandet tili Rikets Ständer al de förslag, Utskottet, efter i dessa ämnen hafde öfverläggningar, trott sig höra afgifva, UtskoLtet funnit sig föranlåtet afstyrka beviljandet at de tillökningar, som å denna Titel blifvit af Kongl. Maj:t föreslagne, och jemväl ansett sig höra utföra åtskilliga anslag till ett belopp, understigande det, som vid senast fastställde Stats-Reglering varit uppfördt, får Utskottet, som i det efterföljande i korthet redogjort för sina skäl, likväl såsom allmän, för afslagen verkande grundsats, vördsamt anföra:
I betraktande så väl af Rikets tillgångar, som af Försvars-Verkets ändamål, att med minsta möjliga uppoffring, med hästa verkan befordra Rikets säkerhet, har Utskottet antagit den mening: att Rikets Försvarsverk, för att motsvara sin bestämmelse, påkallar flera betydliga förändringar, och att dessa icke befordras genom städse beviljade nya anslag, för att användas i en rigtning, om hvars ändamålsenlighet Rikets Ständer icke varit i tillfälle att förvissa sig, då de, oaktadt de ganska nöjagtiga utredningar, som blifvit meddelade, rörande serskilda delar af Krigs-administrationen, likväl på det hela saknat den vägledning, som en omfattande plan för Förs vars-v erke
Is organisation hade kunnat lemna.
Af Utskottet kan det icke fordras, att det skall framställa en omständlig plan för Rikets försvar, men då Utskottet icke bordt, utan ali föregående pröfning, behandla en så vigtig angelägenhet, som denna, och det dessutom ålegat Utskottet att besvara de framställningar, som innehållas i Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposition och uti åtskilliga till Utskottet remitterade motioner, hvilka åsyftat, dels minskning af den värfvade Armeen, dels en reduction af den indeldta, samt dels inskränkning och dels utsträckning af Be väringens vaBih. till R.
Prot. 1840. 4 Sami. 1 Afd. 14 Haft. x 2 Stats-Ulskoltets
Utlåtandej N-o 44• pcuöfningar, har Utskottet ansett sig böra angifva den synpunkt, hvarifrån det betraktat Rikets Försvars-väsende och dermed sammanhängande frågor; antagande Utskottet, att, om Rikets Ständer en gång yttra cn bestämd åsigt i detta grannlaga ämne, hvilken må kunna förvärfva sig Kongl.
Maj:ts Ilöga bifall, ali den osäkerhet för framtiden bör försvinna, hvilken hittills så menligt inverkat på saken och icke sällan gifvit anledning till missförstånd och stridiga omdömen.
Utskottet har ansett Sveriges Försvars-system böra utgöra ett fullbildad! helt, hvars delar, beräknade på en kraftfull samverkan, borde stå i ett atmätt förhållande till hvarandra; Att derföre äfven i biomständigheter bör undvikas hvarje organisation, som störer en sådan jemnvigt mellan krigsväsendets delar, eller som, för att kunna blifva nyttig, täger i anspråk krafter och tillgångar, som icke linnas eller icke kunna skapas, utan att för det närvarande eller i framtiden angripa nationens ekonomiska välstånd, hvilket utgör en af hufvudkällorne lör dess förmåga att försvara sig; Att om Sverige skulle hotas af ett krig, som vore rigtadt mot dess sjelfständighet såsom Stat, hvilket, ehuru under nuvarande förhållanden mindre sannolikt, dock måste som en möjlighet antagas, det bör kunna påräknas af nationens frihetssinne och fosterlandskänsla, alt den icke skall sky någon uppoffring af person eller egendom, för att försvara, hvad den eger dyrbarast, men att det deremot vore hvarken klokt eller väl beräknadt, att vilja grunda