Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridr; hvaremot och då Sundhets-Kollegii två öfrige vaktmästare, hvilka, enligt hvad Kollegium upplyst, jemte lön innehafva fri bostad, af hvilken sistnämnda förmån andre sådane vaktmästare vid öfrige embetsverk i hufvudstaden i allmänhet äro i saknad, kunna anses redan åtnjuta lika löneförmåner med dessa, jag finner mig föranlåten i underdånighet tillstyrka, att ansökningen i denna del icke måtte till någon åtgärd af Eders Kongl. Majit föranleda.
IOio.
I det underdåniga förslag till ordnande af den civila helsovården i riket, som Sundhets-Kollegium på nådig befallning den 11 April 1859 afgifvit, hemställde Kollegium, bland annat, att 48 nya provincialläkare, hvardera med lön af 1,500
Ridr årligen, måtte anställas och inom länen fördelas; att de 26 extra provincialläkarebefattningarne i riket, hvilkas innehafvare hvardera uppburo 1,000
Ridr årligen såsom arvode, måtte varda på ordinarie stat uppförda likaledes med full provincialläkarelön; Sedan Rikets Ständer, i anledning häraf och med bifall till hvad Eders Kongl. Majit i de förstnämnda två frågorna föreslagit, beviljat vid 1859 års riksdag 30,000 Ridr och vid den derpåföljande 12,000 Ridr årligen till aflöning för nya provinciak Bih. till R.
Prot. 1865. l:a Sami. ha Å/d. 7 Anslag för SundhetsKollegium.
Anslag för Provincialläkare vi. m 50 Bil.
Prop. N:o 1 om Statsverket 1865. läkarebefattningar; samt, med hänseende dertill att innehafvare af de så kallade extra provincial-läkare-befattningarne hafva samma åligganden sorn de ordinarie provincial-läkarne, Rikets Ständer vid sistnämnda riksdag ställt till Eders Kongl.
Maj:ts disposition ett reservationsanslag af 11,000 R:dr årligen att användas till lönetillökning af 500
R:dr åt hvarje extra provincial-läkare, sorn icke innehade annan tjenst; — så hafva, med användande af ofvannämnda anslag, tid efter annan inrättats 28 nya provincialläkare-beställningar i de orter, der sådana beställningar ansetts vara af behofvet mest påkallade, nemligen inom Norbottens län 2, Jemtlands 1, Wester-Norrlands 1, Gefleborgs 1, Stora Kopparbergs 1, Wermlands 3, Orebro 1, Westmanlands 1, Uplands 1, Stockholms 2, Södermanlands 1, Elfsborgs 2, Skaraborgs 1, Östergötlands 2, Kalmar 1.
Jönköpings 1, Kronobergs 1, Hallands 1, Kristianstads 1, Malmöhus 2 och Gottlands 1; äfvensom Eders Kongl. Maj:t tilldelat ofvanomlörmälda lönetillökning af 500 R:dr åt 21 extra provincial-läkare, så att bland hela antalet sådana allenast fem, nemligen extra provincial-läkarne i Wisnum, Malmköping, Kisa, Cimbrishamn och Brösarp, hvilka tillika äro Bataljons-läkare, ännu åtnjuta det lägre arfvodet.
Efter det särskilda underdåniga framställningar blifvit gjorda om beviljande af anslag för inrättande af nya provincial-läkarebefattningar inom l:o Wester-Bergslags fögderi; 2:o Malungs tingslag af Stora Kopparbergs län; 3:o Neder-Luleå socken af Norrbottens län; 4:o Ramsbergs socken af Örebro län; 5:o
Norsjö socken samt 6:o Nordmalings och Bjurholms socknar af Westerbottens län, har Sundhets-Kollegium, för beredande af ytterligare successiv verkställighet af 1859 års förslag, uti underdånig skrifvelse den 20 nästlidne Juli, hemställt: 1:0 att åtta nya provincialläkare, hvardera med 1,500 R:dr årlig lön, måtte anställas inom de orter, som anses vara i största behof af förbättrad läkarevård, mot förbindelse för distriktens invånare att anskaffa och underhålla kostnadsfria bostäder åt lälcarne vid de för dem bestämda stationerna; 2:o att de hittills varande 26 extra provincialläkare-beställningarna eller åtminstone 22 af dessa, för hvilka 1,000 R:cr arfvode och 500 R:dr lönetillökning redan finnas att tillgå, måtte varda på ordinarie stat uppförda, likaledes med löner till belopp af 1,500
R:dr och de extra provincialläkare, som icke annan tjenst innehafva, uppå underdånig anmälan, erhålla Eders Kongl.
Maj:ts nådiga fullmakt; Hvad först angår Sundhets-Kollegii hemställan om löner åt ytterligare åtta nya provincialläkare, så anser jag mig, med hänseende till den kortare tidrymd, som nästa statsregleringsperiod torde komma att omfatta, böra i underdånighet tillstyrka, att Eders Kongl. Maj:t nu täcktes af Rikets
Ständer äska anslag till endast tre ytterligare provincialläkare-befattningar, med 1,500 R:dr för hvarje, eller tillhopa 4,500 R:dr, hvilket anslag borde ställas till Eders Kongl. Maj:ts disposition, för att användas till inrättande af sådana befattningar inom de orter af riket, der de finnas mest behöfliga, dock med samma vilkor, som vid de förut beviljade anslagen af enahanda beskaffenhet varit fästadt, nemligen att invånarne i hvarje distrikt skola på egen bekostnad anskaffa och underhålla lämplig bostad åt läkaren vid den för honom bestämda station, och lärer, i händelse denna hemställan varder af Eders Kongl Maj:t bifallen, någon särskild åtgärd nu icke erfordras i anledning af de ofvanberörda ansökningar, som från vissa orter inkommit om beredande af tillgång för provincialläkares anställande derstädes.
Beträffande frågan om extra provincial-läkarnes uppförande på ordinarie stat, får jäg, enär extra provincial-läkarne, på sätt Rikets Ständer jemväl yttrat, hafva Bil. N:0 7 till Kongl.
51 samma åligganden som de ordinarie provincial-läkarne, och, sedan ett för ändamålet erforderligt belopp redan blifvit beviljadt, den nu ifrågasatta åtgärden icke erfordrar förökadt anslag, i underdånighet hemställa, det täcktes Eders Kongl. Maj:t föreslå Rikets Ständer, att tjugutvå af de nuvarande extra provincial-läkarebefattningarne, för hvilka lönetillökning vid sistförflutna Riksdag anvisats, måtte varda på ordinarie stat uppförda med full provincial-läkarelön. ll:o.
Uti skrifvelse den 18 nästlidne Juli. kar Svenska Läkaresällskapet, hvars ända-
Lä mål är «att för läkare och apothekare i riket bilda en litterär föreningspunkt samt icare-sällskaatt verksamt bidraga till de medicinska vetenskapernas förkofran, spridande och pet. praktiska tillämpnings, underdånigst anhållit att, då Sällskapet, i brist af tillräckliga medel, funne sin framtida litterära verksamhet i väsendtlig mån begränsad, Eders Kongl. Maj:t måtte täckas till Rikets Ständer aflåta Nådig Proposition derom, att det åt Sällskapet nu lemnade årliga statsbidrag af 2,250 R:dr måtte från och med nästa statsregleringsperiod höjas till 3,000 R:dr.
Med vitsordande af det förtjenstfulla sätt, hvarpå Svenska Läkare-sällskapet städse verkat för vetenskapens förkofran och utbredning, har Sundhets-Kollegium, uti infordradt utlåtande, anfört, hurusom ifrågavarande framställning syntes desto heldre höra vinna nådigt afseende, som, oaktadt alla bemödanden att inom beloppet af det beviljade statsanslaget begränsa de utgifter, för hvilka samma anslag blifvit företrädesvis afsedt, det icke kunnat förekommas att, enligt hvad Sällskapets räkenskaper utvisade, berörde utgifter för de sistförflutna fem åren öfverstigit dessa års statsanslag med ett sammanlagdt belopp af 2,316 R:dr 55 öre, som genom sammanskott af Sällskapets egna medlemmar måst åstadkommas; och har Kollegium, vid sådant förhållande, samt då, i mån af den medicinska vetenskapens alltjemt fortgående utveckling, en allmännare spridning inom Svenska läkarekorpsen af de nya iakttagelser, upptäckter och rön, som göras inom den allmänna helsovårdens område, blifver allt mer och mer behöflig, ansett den begärda förhöjningen af ofvannämnda anslag icke vara större, än att densamma af anslagets ändamål väl motsvaras och jemväl af behofvet påkallas, derest icke
Sällskapets allmänt nyttiga verksamhet skall för dess medlemmar blifva förenad med alltför kännbara enskilda uppoffringar.
I betraktande af hvad Sundhets-Kollegium sålunda anfört, torde Eders Kongl. Maj:t i nåder finna skäl att hos Rikets Ständer föreslå, att det åt Svenska Läkaresällskapet nu anslagna årliga statsbidrag må höjas till Tretusen Riksdaler. 12:o.
I anledning deraf att Eders Kongl. Maj:t, genom nådigt bref den 26 April Anslag till 1861, anbefallt Sundhets-Kollegium att inkomma med förslag till sådant ordnande af det Farmaceutiska Institutet, att det deltagande i apothekare-examen, som tills vidare "6' måste tillhöra Karolinska Institutet, må kunna upphöra, har Kollegium i underdånig skrifvelse den 20 sistlidne Juli förmält, att Kollegium anmodat Apothekare-societetens
Direktion att yttra sig, huruvida det från Apothekare-societeten utgående bidrag till den farmaceutiska undervisningen kunde allt framgent vara att för ändamålet påräkna; men att Direktionen i skrifvelse den 8 Maj innevarande år gifvit Kollegium tillkänna, huru - 52 Bil.
Prop. N:o 1 om Statsverket 1865. sorn Apothekare-societeten, på grund af de mindre gynnsamma förhållanden, som under de senare åren för apotheksinnehafvare inträffat, ansåg sig ej kunna för all framtid ikläda sig en sådan förbindelse, men vöre deremot villig att under nästa statsregleringsperiod till Institutets underhåll lemna samma bidrag som hittills, för den händelse sådant, äfven efter det att ny stat blifvit för läroverket upprättad och antagen, skulle erfordras.
I samma underdåniga skrifvelse har Sundhets-Kollegium tillika gifvit tillkänna, att styrelsen för Farmaceutiska Institutet hos Kollegium anmält omöjligheten att med nuvarande knappa anslag på ett mot tidens fordringar svarande sätt upprätthålla den farmaceutiska undervisningen samt i sammanhang dermed framlagt ett af Apothekare-societeten förordadt förslag till ny stat för det Farmaceutiska Institutet, slutande å en summa af 16,450
R:dr och således med 8,950 R:dr öfverstigande det belopp af 7,500 R:dr, som hittills från statsverket och Apothekare-societeten för ändamålet utgått; hvarjemte nämnda styrelse anhållit, att Kollegium måtte vidtaga de åtgärder, som för ändamålets vinnande kunde finnas lämpliga.
För egen del har Kollegium vitsordat, hurusom, vid det förhållande att inga föreläsningar i hufvudstaden hållas, dit de studerande kunna hänvisas för inhemtaude af nödiga kunskaper i kemi, botanik, zoologi och fysik, samt således lärare vid det Farmaceutiska Institutet måste vara anställde icke allenast i farmaci och farmakognosi, utan äfven i de förstnämnda till grund för farmacien liggande vetenskaperna, det för den farmaceutiska undervisningen för närvarande disponibla anslaget vore allt för ringa för att medgifva fullt skickliga lärares anställande vid Institutet, derest desse skulle på undervisningen använda erforderlig tid och möda, helst sedan det nya laboratoriet blifvit taget i bruk och utgifterna derigenom betydligt förökats.
Det af Farmaceutiska Institutets styrelse framställda behof af ytterligare 8,950 R:dr har Kollegium likväl, — så önskligt det kunde vara att för det definitiva ordnandet af den farmaceutiska undervisningen och dertill hörande examina tillräckliga medel vore att tillgå, — ansett nu, då ett sådant ordnande ännu icke lärer kunna ske, kunna tåla att i någon mån nedsättas.
I sådant afseende har Kollegium, — under antagande att Apothekare-societetens bidrag af 3,750
R:dr förslår till betäckande af utgifterna för hyra, gas, kol, vatten m. m. och de studerandes afgifter till anskaffande af de nödigaste böcker och instrumenter, samt att undervisningen i mineralogi och geologi till det ringa omfång, som oundgängligen erfordras för farmaceuten, kan meddelas i sammanhang med undervisningen i kemi —, vid anställd beräkning, funnit det minsta belopp, som för ett ändamålsenligt bedrifvande af undervisningen vid Farmaceutiska Institutet, förutom Apothekare-societetens tillskott, tills vidare erfordras, kunna bestämmas till 8,000 R:dr, eller 4,250 R:dr högre än den hittills från statsverket för ändamålet utgående summa; och har Kollegium, på grund häraf samt med tillkännagifvande att
Apothekare-societeten till alla delar fullgjort de vilkor, som varit fästade vid det, till ett belopp af 3,750 R:dr, hittills af statsmedel årligen utgående bidrag för den farmaceutiska undervisningen, hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet hemställt om Nådig Proposition till Rikets Ständer om fortfarande anslag för det Farmaceutiska Institutet, att med ett till 8,000 R:dr förökadt belopp årligen utgå under samma vilkor som förut, nemligen att Apothekaresocieteten med 3,750 R:dr årligen till samma ändamål bidrager, och med skyldighet för Farmaceutiska Institutets lärare att deltaga uti provisors- och apothekare-examen, derest Eders Kongl.
Maj:t skulle finna godt dem dertill i Nåder förordna.
Bil. N:o 7 till Kongl. Majsts Nåd.
Prop. N:o 1, om Statsverket 1855. 53 I anledning häraf anser jag mig böra i underdånighet tillstyrka, att Eders Kongl.
Maj:t täcktes till Rikets Ständer aflåta Nådig Proposition derom, att Farmaceutiska Institutets nuvarande anslag förhöjes med ett belopp af 1,125 R:dr under samma förbehåll, som tillförne, af ett mot statsanslaget svarande tillskott från Apothekare-societeten, samt att derjemte, med afseende å den examensskyldighet, som skall på Institutet öfverflyttas, 2,000
R:dr måtte beviljas att ställas till Direktionens öfver Institutet förfogande. 13:o Uti en till Sundhets-kollegium ingifven skrift bar
Direktionen öfver gymnastisktorthopediska Institutet begärt, att Kollegium måtte söka utverka Eders Kongl. Maj:ts nådiga framställning till Rikets Ständer om bibehållande för Institutet under nästa statsregleringsperiod, under samma vilkor som hittills, af det anslag, som till årligt belopp af 8,250 riksdaler blifvit af Rikets senast församlade
Ständer för innevarande statsregleringsperiod beviljadt.
I anledning häraf har Kollegium underdånigst hemställt, att då, enligt hvad Institutets afgifna årsberättelse ådagalagt, de vid anslaget fästade vilkor blifvit uppfyllda, och denna inrättning måste betraktas såsom en vigtig och behöflig sjukvårdsanstalt, hvilken icke utan understöd af allmänna medel skulle kunna ega bestånd, ännu mindre utsträcka sin välgörande verksamhet till behandling af obemedlade sjuka, som deraf äro i behof, Eders Kongl. Maj:t täcktes af Rikets Ständer äska det beviljade anslagets fortfarande på enahanda vilkor som hittills.
Till denna hemställan anser jag mig böra i underdånighet tillstyrka nådigt bifall. 14:o
Vid sistförflutna riksdag anvisade Rikets Ständer å Riksgäldskontoret ett reservationsanslag af 9,000 R:dr, för att, under de vilkor i afseende på kommunernas bidrag som Eders Kongl. Maj:t funne lämpligt bestämma, med en tredjedel årligen under innevarande statsregleringsperiod användas såsom understöd för vård och skötsel af de i landskapet Helsingland befintliga personer, som voro behäftade med sjukdomen spetälska.
Maj:ts Befallningshafvande i Gefleborgs län, efter det länets landsting för året 1864 anslagit en summa af 3,000 Rdr i och för vården af de inom länet befintlige spetälske, i underdånighet hemställt att, medelst detta landstingets beslut, vilkoret för statsanslagets åtnjutande under nyssnämnda år måtte anses vara uppfylldt, och att enahanda bidrag af länet måtte bestämmas såsom vilkor för statsanslagets tillgodonjutande under de återstående åren af statsregleringsperioder, har Sundhets-kollegium, häröfver hördt, tillstyrkt nådigt godkännande af hvad Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i berörde afseende hemställt; hvarjemte Kollegium, beträffa nde medlens användande, föreslagit, dels att statsanslaget äfvensom länets bidrag för år 1864 finge disponeras till anskaffande af erforderlig lokal för inrättande af ett sjukhem åt spetälske personer, helst i Jerfsö socken, såsom medelpunkten för den trakt der sjukdomen är gångbar och tillika utgörande station för distriktets Provincial-läkare; och dels att berörde sjukvårdsanstalt skulle, i likhet med läns-lazaretten, ställas under tillsyn af Landshöfdingen i länet och en särskild tillförordnad
Direktion, hvilken egde att inrättningens medel emottaga och förvalta; och har Eders Kongl. Maj:t under den 11 Mars 1864 behagat i nåder gilla Anslag till gymnastisktorthopediska Institutet.
Anslag dt den i Helsingland inrättade sjukvårdsanstalt för personer behäftade med spetälska. 54 .Bil.
Prop. N;o 1, om Statsverket 1865. ej mindre hvad i afseende på vilkoren för statsanslagets utbekommande blifvit hernstäldt, än äfven Sundhets-kollegii förslag rörande medlens användande.
Uti en härefter till Sundhets-kollegium ingifven och derifrån till Eders Kongl. Maj:t öfverlemnad skrifvelse bar Landshöfdingen i Gefleborgs län, i egenskap af ordförande i den Direktion, som erhållit nådigt uppdrag att emottaga och förvalta ifrågavarande medel, anmält, att Direktionen för en summa af 1,500 Rdr inköpt en tomt af omkring tre tunnlands vidd för uppförande af ett sjukhem för spetälske, afsedt att inrymma omkring 20 sängar och lör hvilket byggnadskostnaden beräknats att uppgå till 14,762 R:dr 25 öre; samt att Direktionen emellertid låtit inreda ett provisoriskt sjukhem för spetälske sjuke, der dessa för närvarande åtnjuta erforderlig skötsel och vård.
Då således, efter det de utgifter, som varit och tills vidare blifva nödvändiga för hushyra, inköp af inventarier samt mathållning och vård åt de sjuke, fråndragits det af staten och landstinget beviljade anslag, tillsammans utgörande 18,000 R:dr, af samma anslag icke torde återstå mera än som till den nya byggnadens uppförande kunde åtgå; hvadan uppstode fråga om hvad för nästa statsregleringsperiod må anses behöfligt för såväl inköp af erforderliga inventarier för det nya sjukhemmet som sjukvården derstädes i öfrigt, har bemälde Landshöfding, som ansett ifrågavarande sjukdom vara af för allvarsam och hotande beskaffenhet att icke föranleda Statens fortfarande mellankomst till skydd för de landsdelar, som deraf ännu ej blifvit hemsökte, anhållit, det måtte nådig framställning hos Rikets Ständer göras derom, att ifrågavarande reservationsanslag, åtminstone till samma belopp som hittills, må äfven under nästa statsreglerings-period varda för ändamålet anvisadt.
Då, efter hvad nu anfördt blifvit, detta anslag är af ett behjertansvärdt behof påkalladt, hemställer jag, att Eders Kongl. Maj:t täcktes af Rikets Ständer äska beviljande för år 1867 af 3,000 R:dr, mot vilkor af samma bidrag från landstinget. 17:o Anslag jör Uti underdånig skrifvelse den 24 sistlidne Juli har Serafimer-Ordens-Gillet, hospiiahvår- gåsom Öfverstyrelse för hospitalen i riket, gjort efterföljande framställning om dessa den m. m, sjukvårdsinrättningars förhandenvarande behof af statsanslag.
Genom förhöjda arrenden vid förnyadt upplåtande af hospitalshemman och lägenheter, äfvensom genom de i sednaste tid fastställda högre patient-afgifter — utlåter sig Serafimer-Ordens-Gillet —, hafva visserligen allmänna hospitalsfondens inkomster stigit, men ingalunda i ett mot stegringen uti dess utgifter svarande förhållande.
Från och med år 1852 har, till förstärkning af denna fond, årligen tillhandahållits densamma ett kreditiv, som äfven vid sista riksdag förnyades och då tillika, höjdes från 40,000 R:dr, hvarmed det sedan år 1861 utgått, till 80,000 R:dr.
Serafimer-Ordens-Gillet, som ansett sig böra hufvudsakligen biträda ett af GeneralDirektören öfver hospitalen uppgjordt förslag till reglering och förbättring af hospital-läkarnes löner, hvilka för närvarande i flera fall icke motsvara deras trägna och ansvarsfulla befattningar, hemställer i underdånighet, det Eders Kongl. Maj:t täcktes af Rikets Ständer äska, att, för genomförande af berörde förslag, hvartill erfordras en årlig utgift af omkring 10,000 R:dr, ifrågavarande kreditiv, under de år nästa statsregleringsperiod omfattar, må få utgå med ett till 90,000 Riksdalar förhöjdt årligt belopp; hvarefter, och derest detta af Rikets Ständer bifalles, Ordens-Gillet af - Bil.
N;o 7 till Kongl. Majits Nåd.
55 vaktar nådigt förständigande att med slutligt yttrande och förslag till reglering af omförmälda löner till Eders Kongl. Maj:t i underdånighet inkomma.
Utaf de utförliga öfversigter öfver Hospitals-förvaltningen, som i de till Eders Kongl. Maj:t afgifna, på afslutade och granskade räkenskaper grundade, berättelser för åren 1861, 1862 och 1863 förekomma, visar sig, bland annat, att, förutom å Stockholms hospital, å öfriga hospitalen för sinnessjuke vårdats i medeltal per dag år 1861 897 sjuke » 1862 920 » V 1863 935 t* och att således å dessa hospital blifvit dagligen vårdade, under år 1862 tjugutre patienter samt under år 1863 trettioåtta patienter mera än under år 1861, hvilket åter föranledt en ökad underhållskostnad, uppgående för år 1862, då medelkostnaden för hvarje hela året upptagen sjukplats utgjorde 316 R:dr 58 öre, till R:dr 7,281: 34. och år 1863, då medelkostnaden för hvarje sådan plats var 321 R:dr 75 öre, till » 12,226: 50 eller tillsammans till R:dr 19,507: 84.
Hvad särskildt angår Stockholms hospital, hvilket först mot slutet af år 1861 öppnades för sjukes emottagande, hafva sjukvårdskostnaderna, till hvilka här, såväl som i fråga om öfriga hospitalen, icke hänförts utgifter för nybyggnad och reparationer, ölverstigit de till detta hospitals sjukvård anvisade tillgångar år 1862 med R:dr i 7,792: 77. och år 1863 med „ 31,948: 11. eller tillsammans för båda åren med R:dr 49,740: 88; ett förhållande, som har sin förklaringsgrund deri, att för Stockholms hospital, ehuru afsedt lör 150 patienter, före sista riksdag icke var beviljadt högre årligt anslag än 7,500 R:dr, hvarutöfver hospitalet under nämnda år icke hade andra för denna nya anstalt beräknade inkomster, än det från Danviks hospital årligen utgående ersättningsbelopp af 24,000 R:dr samt hvad patienternas den tiden lägre afgifter kunde inbringa.
Först genom kreditivets höjande med ytterligare 40,000 R:dr har från och med år 1864 jemväl för Stockholms hospital behofvet af medel för den årliga sjukvårdskostnadens bestridande blifvit på ett någorlunda tillfredsställande sätt afhjelpt, ehuruväl dervid bör anmärkas, att, på samma gång kreditivet höjdes, nyssberörda, förut beviljade anslag 7,500 R:dr indrogs, hvarigenom tillökningen i det årliga kreditivet till hospitalens underhåll i sjelfva verket utgjorde allenast 32,500 R:dr.
Dessa nu framlagda förhållanden, — yttrar Serafimer-Ordens-Gillet —, hafva haft till följd, att Hospitals-Öfverstyrelsen, för uppehållande af förvaltningens jemna gång, måst tid efter annan upptaga tillfälliga lån, särdeles vid kalenderårens slut, då kreditivet varit användt och alla disponibla tillgångar anlitade.
Hvad som egentligen till behofvet af denna upplåning bidragit, var den första uppsättningen och utredningen vid Stockholms hospital, som till större delen ålades Allmänna Hospitalsfonden, utan att erforderligt förlagskapital tillika anvisades.
Sålunda har år från år uppkommit en balance, nu utgörande omkring 70,000
R:dr, hvilken under förra hälften af hvarje kalenderår kunnat af då influtna större inkomster betäckas, hvaremot vid hvarje års slut en kännbar brist uppstått.
Till afhjeipande af den förlägenhet, hvari Hospitalsförvaltningen härigenom kommit, anhåller Serafimer-Ordens-Gillet, det Eders Kongl. Maj:t täcktes utverka ett anslag, för en gång, af 50,000 Riksdaler, med hvilket belopp 56 Bil.
N;o 7 till Kongl.
Brof. N;o 1, om Statsverket 1865.
Ordens-Gillet, under förutsättning att öfriga begärda anslag beviljas, föreställer sig att den förhandenvarande bristen skall kunna betäckas.
I sednare tid, då i jemnbredd med hospitalens i många hänseenden förbättrade anordning förtroendet till desamma tilltagit, har vid flera tillfällen klagan offentligen höjts öfver bristande utrymme vid Statens anstalter för sinnessjuke, och vid sistlidne riksdag gjordes åtskilliga framställningar om åtgärder för utvidgande af sinnessjukvården, hvaraf ock Rikets Ständer funno sig föranlåtne att, uti deras den 16 November 1863 aflåtna underdåniga skrifvelse angående regleringen af utgifterna under Riksstatens Åttonde Hufvudtitel, hos Eders Kongl. Maj:t framställa begäran om föranstaltande af undersökning, huruvida för det stora antal sinnessjuke, som sakna vård, ett nytt hospital behöfde anläggas eller det kunde finnas mera lämpligt och ekonomiskt fördelaktigt att utvidga redan befintliga hospitalsinrättningar.