Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att då uti 3 §. förordnas, att fruntimmers klädningar af biocherad, fasonerad och broderad Nettelduk ej må vara till nyttjande tillåtne, detta stadgande på det sätt förklaras, att detsamma ej må kunna anses innefatta förbud emot bruk af sådana kläder af nettelduk och ändra bomullstyger, som äro försedde med här påsydda broderier, hvilka arbeten utgöra lämpliga försörjnings-inedel för åtskilliga personer af qvinnokönet, som sakna andra utvägar tilt bergning, samt att utländska Shawlar , af hvad beskaffenhet som heldst, måtte till införsel och bruk förbjudas, och till controll emot missbruk dervid inga andra blifva till nyttjande utomhus tillåtne, än sådana inrikes tillverkade, som finnas med vederbörlig Hallstämpel försedde. 3:0
Att som erfarenheten under den tid, då I794 års Författning ännu tjente till efterlefnad, visat, det förbudet för fruntimmer, att utomhus bära hel- och half-sidenkläcier af annan färg än svart, hvitt och grått eller randiga af samma färgor, icke uppfyllt det dermed åsyftade ändamål, att främja en nödig och nyttig sparsamhet, utan att deremot den således medgifna tillåtelsen, att nyttja hel- och halfsidenkläder af grå färg utan undantag, eller randiga af berörde färgor, lemnat tillfällen till en skadlig täflan uti mångfalldiga ombyten och förändringar af couleurer, skif ande imellan de förenämnde, bruket af hel- eller halfsiden-kläder för fruntimmer utomhus må inskränkas till endast sådana , som äro förfärdigade af enfärgade svarta eller hvita eller sådana grå släta tyger, hvilka
Den 17 Juli. hvilka åro sammanväfde af grå ränning och hvitt inslag eller tvärtom. 4:0
Att dä Kongl. Maj:t torde i Nader^n* na godt, att med upplifvandet af 5 §. uti ofvannärnde författning afskaffa det ända till öfverdrift nu radande bruket af Guld och Silfver på Militairs- och Civile-uniformer, med undantag endast af så kallade Fält- och Distinctionstecken, äfvensom allt bruk af Guld och Silfver på kläder för enslcilta personers betjening, Kgl. Maj:t tillika, till hämmande af den hos Nationen mer och mer tilltagande böjelse för prakt och skadlig yppighet, samt täta och af modets nycker beroende omvexlingar i kläder, må täckas till bruk och nyttjande för så val de högre, som medel-klasserna af Bikets invånare af båda könen fastställa en allmän National-drägt, både afpassad efter vårt climat och ledande till tarflighet och sparsamhet, samt att menigheten uti de landsorter, der särskilta drägter ej af ålder äro antagna , uppmuntras att äfven vid val af tjenliga klädebonader föredraga sådana, som åstadkommas af egna tillverkningar och instämma med den tarflighet, som fordom utmärkt Svenska Nationen. 5:0
Att jemte det i 6 §. stadgade förbud emot bruket af Meubler med äkta förgyllning, samt husgeråds-persedlar beklädde med hel- och half-sidentyger samt silkes-sammet, rättigheten att nyttja Mahogony-meubler af alla slags soffor, stolar och sängar må vara förenad med skyldigheten , alt derföre erlägga en lämplig Bevillnings- eller Öfverflöda - afgift, hvars belopp af Bik - *59® Den 17 Juli.
Piksens Ständers Bevillnings-Utskolt i sådant fall torde bestämmas. 6:0
Sedan smaken för Caffe blifvit hos Nationen , åtrnindslone inom vissa folkklasser, till den grad rådande, att denna öfverflödsartikel nu mera nästan kan räknas för en nödvändig* hets vara , har Utskottet funnit så mycket mera betänkligt, att styrka till förbud emot införsel och allmänt bruk deraf, som anledning skulle förekomma till den farhoga, att dess hemliga inpraktiserande ej kunde fullkomligen hämmas, aldrarriindst så länge denna begärliga vara är 1 Norrige till införsel tillålen, och, oaktadt hvad bevakning sorn heldst, tillfällen ej skulle saknas, att derifrån landvågen befordra dess införande till Sverige.
Den enda utväg, som vid detta förhållande skulle, efter Utskottets tanka, kunna med något hopp om påräknad verkan vidtagas till inskränkning i bruket af denna för Handels» vågen betungande import-artikel , vore att, jemte det införseln försvårades genom en lämplig förhöjning i Tull afgiften, den Utskottet anser kunna utsättas i stället för 4 till 6 sk. #-:det, förbud tillika utfärdades emot all försäljning af tillredt Caffe på Källare, CafFehus och Krogar, samt andra allmänna ställen , äfvensom vid Marknader och Auctioner i Städer och på Landet, och dessutom en hvar, som ville förtära denna dryck, ålades en viss Consumtions-afgift, 1 synnerhet om Eiksens Ständer för framtiden bibehålla Consumtions-afgift för Bränvin; och skulle det då uppdragas Bevillnings-Utskottet, att gfgiftens belopp föreslå. 7:0 Den 17 Juli. »591 7:0
Att jemte ett fortfarande förbud emot införsel och bruk af andra än de i 11 §. uppräknade vinsorter, minut-försäljning af de tiliåtne må inskränkas, endast till ordentligen privilegierade Källare) samt tullen bestämmas i lämpligt förhållande till varans pris och myntets värde , och för öfrigt all införsel af vin på bouteiller alldeles förbjudas, såsom för den inhemska Glas-tillverkningen menlig, I sammanhang härmed har öfverläggning förekommit, huruvida någon Comsumtions afgift i afseende på vin må äga rum, i hvilket ämne Utskottet ansett enahanda princip, som den rörande bruket af Caffe här ofvan uppgifne, böra tillämpas.
Vidkommande åter Arrach, har i frågan, derom den skiljaktighet yppats, att pluraliteten ibland Ledamöterna af 2
Stånd ansett nämnde dryck så mycket heldre böra till införsel och bruk förbjudas, som, då importen af Burn nu mera ej är tillåten, svårligen skulle kunna förekommas, att denna sistnämnde vara, under namn af Arrach, blef införd och förtullad, men hvaremot de flesta Ledamöterne inom de öfriga Stånden funnit en dylik controll emot dylika missbruk både kunna och böra handhafvas, och i öfrigt ej trott sig äga anledning, att i anseende till införseln och förbrukningen af denna artikel föreslå någon ändring uti hvad 1794 års författning i denna del innehåller.
Oin det angelägna ändamål skall kunna vinnas, sorn genom förbud emot införsel af främmande öfverflöds-artiklar åsyftas, synes dervid ovil - >59* Den 17 Juli. ovilko ligen böra iakttagas , att alla sådana varor, som ej få inkomma, äfven förbjudas till bruk och nyttjanle; men ehvad förbu-.l som heldst än vidtages , blifver det i allt fall alltid att befara , att småningom afsigten dermed skall förfelas, så framt ej e?e medel med eftertryck användas, som äro lagda i Högsta Magtens hand, att förpligta vederbörande, att med noggrann och sträng uppmärksamhet vaka deröfver att Jorfattningarne liandhafvas rnvd det alfvar, som Regeringens värdighet och förbindelsen till åtlydnad för dess bud och befallningar kräfva; äfvensom verkan af alla påbud emot luxe och Öfverflöd alltid måste betydligen försvagas, om deras efterlefnad ej understödes genom goda efterdömen af de högre Medborgare-klasserna . hvilka sällan sakna ett kraftigt inflytande på menighetens seder och tänkesätt, I fall Riksens Ständer skulle finna godt, att bifalla hvad Utskottet föreslagit, angående utgifvanöet af en Stats Oeconomisk Journal, lärer det äfven blifva nödigt, att underdånig anhållan göres om Kongl. Majus Nådiga befallning till alla högre och lägre Embeis-verk, att utan lösen lemna utgifvaren Utdrag eller vidimerade afskrifter af de Handlingar, dem han tror sig böra genom trycket meddela Nationen, och hvil» ka icke finnas vara af den beskaffenhet, att de enligt Grundlagen ej få komma till allmän kännedom, Stockholm den 15 Juli *815.
På Särskildta Utskottets vägnar F. B. Schwerin•
JLudvic Mörner.
Jac* Linström.
Frie Ericsson* C.
Den 17' Juli. *593 Uppläst bos Samtliga Riks.Stånden c!. 17 Juli, Vördsamt
Det Betänkande, som Riksens Hög], Ständers Särskildta Utskott under den 17 sist 1.
Juni afgifvit, angående deri öfverklagade förlägenheten i allmänna rörelsen, och om medlen till dess afhjelpande, har jemte åtskilliga dervid gjorda anmärkningar blifvit frän Höglofl.
Ridd. och Adetn, Hogvördiga Prest-Ständet och Vällofl.
Borgare-Ståndet återremitterad!, och den 10, 12 och 14 i denna månad hit inkommit samt
Utskottet jemväl anmodadf, att med frånskiljandet af hvad i samma Betänkande hörer till öfversigten af orsakerna till berörde förlägenhet samt de åtgärder, sorn bero af Riksens Ständers egna beslut, i en kort framställning upptaga de Oeeonomiska mai, sorn anses böra lill Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning och åtgärd öfverlemna®.
Efter inhämtad kännedom af de anmärkningar, sorn egentligen äro gjorda emot förenämnde Betänkande, liar Utskottet, till undvikande af vidlyftighet , trott sig endast böra i en kort öfversigt sammanfalla de mest hufvudsakliga deraf, i den ordning de förekomma uti de till Utskottet öfverlernnade handlingarna.
Herr Friherre G. 1 ^Virsen erinrar, att den förlust af arbetande händer, sorn Jordbruket lidit under de sednare årens krig, bör anses såsom en ibland de väsendtliga orsakerna till närvarande förlägenhet; att de resultat, som exttacterna öfver export och import lemna och som 1594 Den 17 Juli. som hämtas äf elen så kallade Handels balancen, väl äro upplysande och. temligen tillförlitliga i en lugn och vanlig Han^els-ställning, men att dessa extracter skola i den vi nyligen öfverlefva t mera förvilla än gagna, då de utan consideration i deras nakna skick tillämpas; att det är ostridigt, att en mängd af de artiklar, som nu upptagas i Handels-balancen såsom consumarade, ater utgått till främmande länder; att en Tull afgift, faststäld utöfver ett visst förhållande imellan lo, 15 till högst 25 procent af varuvärdet, är olämplig och såsom sådan skadlig; att hvad Utskottet hemställt angående angelägenheten af förändring i Tull-styrelsens organisation vore i vissa fall af ringa värde och i andra afgpenden dels onyttigt och dels skadligt; att det äfven vore tvifvelsmål underkastadt, huiuvida verkställigheten af Utskottets förslag angående utgifvandet af en Sfats-Oeconomisk-Journal skulle kunna bidraga till det åsyftade ändamålet, allmänt väl, eller förenas med Rikets Grundlagar.
Herr Grefve A. G. Mörner anmärker, att den beviljade Nederlags-friheten och den tillåtelse , sorn ar 1812 lemnades Götheborg, att förtulla Manufacturerade Bomulls-tillverkningar, voro följder af Riksens Ständers egna önskningar vid 1809 och 1.812 årens Riksdagar; att
Nederlags-rörelsen under de sednare arén varit en ersättning för den mindskade export-handeln, och att, utom vinsten af den förra, förlusten vid den sednare varit ännu större; att missbruk genom förbudna varors insmygande böra och kunna förekommas, må hända säkrare vid Nederlagen - T)en 1/ Juli.
1595 gen ä'n på kusterna af en vidsträckt Skärgård; att Utskottet, som uppsökt alla de biorsaker, hvilka i mer eller mindre man kunna hafva bidragit till den nu öfverklagade förlägenhe en i penninge-rörelsen, deremot sökt aflägsna de huf•vudsakliga, som äro verkan af den hastigt Okade Sedelstocken och af de derpåföljande fastighetsköpen satnt af missväxten och af de bemödanden och utgifter, sorn hungersnödens afböjande erfordrade; att det af Utskottet föreslagna I4nContoir väl vore ett sätt att åstadkomma en lindring för ögonblicket, men af föga båtnad för framtiden, samt att den grundsatts, att Tullmedlens egenskap af Bevillning medförde rät* tigheten för Kiksens Ständer att ^ngå i detaillen af Tull-styrelsens organisation, ej kunde förenas med Regeringsformen , så vida den yrka* des som en rättighet.
Herr Friherre G. af Wetterstcdts muntliga anförande innehåller upplysningar orri Sveriges Politiska relationer under de sednare åren, såsom anledningar till de Handels-förhållanden, hvilka under samma tid aet rum.
Herr A. J. Silfversparre yttrar den tanka, att öfverflöds-förbud sällan tjena till annat, ari att uppstegra de ftirbudna varornas pris, oell undandraga Staten den Tull inkomst, sorn den eljest bordt tillfalla; att så fort försigtigheten tillåter, prohibitions systemet bör helt och hållet öfvergifvas, och principen antagas af den mest utsträckta Närings-frihet, med klokhet efter hand införd i alla lofliga yrken, Uandtbruk, Handel, Handtverk och Fabriks-rcirelser. HerJ 1596 Den 17 Juli.
Herr 'P- G.
Cedersköld: att den sa kallad© Goursen måste bero på någon ting helt annat än blott Handelsvågen och hufvudsakligen bestämmas af vårt mynts eget inhemska värde; att hvad angår frågan om det af Utskottet föreslagna fastighets
Lån Contoir, utlåning emot 3 procents renta , och 3 procents årlig afbetalning på primitiva Capitalet, vore en gunst bevisning emot ett inskränkt antal individuer, till hela den öfriga Nationens harm och förfång, och att, då egendomen blott skulle få belanas till -j-:del af' dess värde, den äldre skulden inberäknad, denna förmån endast komme att tillfalla der. skuldfria och mindst behöfvande, och att, om nya fonder skola skapas till så väl de:ta behof, som till den föreslagna försträckningen till Magazins-Directionen, inrättningen blefve ej blott obillig och olämplig, utan äfven högst skadlig och förderflig , då alla våra olyckor egentligen härröra från Sedelstockens orimliga förökning.
Herr Grefve Johan Henningi Gyllenborg: att Utskottet underlåtit, att ibland orsakerna till den förlägenhet, som öfverklagas , fästa en särskild uppmärksamhet på folkbristen , och ingå i en allmän granskning af Jordbrukets nuvarande tyngder; hemställandes Herr Grefven för öfrigt, om icke Humla må kunna räknas bland de ar. tiklar , hvilka anses böra till införsel förbjudas , och om icke ett lika förbud emot inskeppning af Spannmål åtmindstone för ett år ina kunna tillstyrkas.
Herr Grefve lantingshausen yttrar den farhåga, att den af Utskottet föreslagna anstalt till Den 17 Juli. *597 lill inrättande af ett Lan-Contoir för fastigheter, ej blefve förenlig med Banco - Sedlavnes värde och anseende, utan skulle tvärtom alllförmycket Verka till deras miss-credit och fall, och anmärker för öfrigt, att, då vid utlåningar något maximum ej blifvit föreslaget, deraf skulle kunna följa, att de största egendomarna korn me att uppsluka största delen af summan och hjelpen blifva föga allmänt Spridd genom utlåningar' på de smärre samt att, till förekommande deraf, det stadgande må vidtagas, att ingen utlåning finge öfverstiga 10,000 R:dr.
Herr Friherre Boye anför, att då förra öfverflöd S-Förordningen vidtogs och kläder af visst slag och vissa färgor förbödos, någon tid lemnades för att utslita dem man redan ägde; men att denna billighet nu ej vöre iakttagen.
Herr Grefve Carl Stellan Mörner hemställer, huruvida det af Utskottet uppgifna förslag till comsumtions-afgift på caffe, må, såsom afvikande från det af Bevillnings-Utskottet redan författade Bevillriings-project, kunna i annat fall komma i öfvervägande, än så framt detta sednare skulle af Riksens Ständer ogillas, hvarjemte Herr Grefven upplyser, att som pluraliteten af Bevillnings-Utskottets Ledamöter hyst den öfvertygelsen, att en slik Bevillning ej verkar till mindskning i importen af denna öfverflödsvara, utan endast leder till en ojemn beskattning Medborgare imellan, Bevillnings-Utskottet ej ansett sig böra detta beskattningssätt föreslå.
Herr Munck af Rosenschöld anser Jvederlagshandela i allmänhet böra vara nyttig, derest Tull - Den 17 Juli.
Tullbevakningen sä organiseras, att den kan förekomma Tullförsnillning, samt tillräcklig
Nederlags afgift betalas oell varorna behörigen “vär* deras, att i händelse Tullbevakningen icke annorlunda än hittills kan verkställas, skulle den af Utskottet i allmänhet föreslagna förhöjningen ä lull afgifterna blott gifva anledning lill Tullförsnillning ; att Tullverkets organisation, Betjeningens för ringa aflöning och anseende i Staten, sä väl som Rikets vidsträckta kuster , i synnerhet så länge I.ots verket ej är med Tull-verket förenadt, skäligen förorsakat de brister, som detsamma vidlåda; att sådana nödvändiga varor, som for lindrigare pris ä främmande orter bättre tillverkas, böra mot afpassad tull fä införas, att besparingen härigenom för köparen kan bättre an» vändas pä jordens odling och andra nyttiga Näringar, an den alltför dryga betalningen till underhåll för några Fabrikanter och Fabriksfolk; att den husliga idogheten det oaktadt i afseende på vissa Manufactur-varor bör efter omständigheterna uppmuntras; och slutligen att införseln af utländska nödvändighetsvaror småningom bör förbjudas, i förhållande till den i mängd pcb. godhet tilltagande tillverkningen inom landet.
Herr Grosshandlaren Tarnberg: att de af TTtskottet författade sammandrag af Handels baJancerna äro i så måtto opålitliga, att de ej fullständigt upptaga- verkliga beloppet af Rikets exporter, hvaraf den tili Finland alldeles icke är deruti uppgifven.
Herr Comtnerce-Rådet och Riddaren Wegelin, sorn anser Utskottets Förslag, att tullen. pä Den 17 Juli, 1599 pä utländsk spannmål borde beräknas efter ett maximum och minimum af varans inhemska' pris, kunna i verkställigheten mötas af stora betänkligheter, om spannmåls-prisen derigenom höjdes i den man, att Eikets öfriga Näringar dervid icke kunde beslå utan särskildta medel till deras underhållande, yitrar den önskan, att förbud emot införsel af vissa sorter spannmål och Spannmåls-fabrikater matte vilkorligen vidtagas och ej förr äga rum, än då prisen å dessa artiklar vore i ett visst bestämdt förhållande, samt åter inställas, då prisen finnas öfverstiga de fastställa, och anmärker för öfrigt, att någon tillökning uti den nu utsatta tullen på Engelka stenkol ej må äga rum, förr än de Skånska stenkolens lika egenskap med de förra blifver allmänt erkand; samt att åtskilliga betänkligheter förekomma emot de af Utskottet föreslagna förändringar i afseende på Tull-verket, dess Styrelse , Betjening och förvaltning.
Herr Commerce-Kndet Santesson: att fastig, hets-vingleriet mera bidragit till penninge-fcrlägenheten, än de af Utskottet uppgifna skäl, att utländska handeln så mycket mindre föränledt till penningarnas dragande från Uandet, som hvarken Nederlags- eller annan handelsrörelse kunnat bära höga rentor, hvilka deremot både kunnat och måst betalas af ofverdrifna Speculanter på egendomsköp och näringslösa misshushållare i allmänhet samt deras mäklare; att °>n något kan tillvitas
Disconterna, hvilka aldrig varit ämnade till stående lån för Landtbruket och inre näringarna, utan till mornentala biträ - i6oo Dm 17 Juli' biträden, hvaraf handeln i synnerhet kail profitera, vore endast det, att de till största delen vänts åt landet frän nämnde primitiva ändamål; att den föreslagna rättigheten lill lån på fastig, heter emot 3 proCénts renta, skall medföra den verkan, att hela Fonden kornrne att stadna I10S de rnindst behöfvande, rnén att, om deremot 5 proCénts renta utsattes, ändamålet skulle bättre uppfyllas ; att orsakerna till den inträffade förlägenheten böra rätteligen sökas uti flera och betydliga på hvarannan följande mSssväxte.r , i saknad sill-fångst, i saknade arbetare, samt i ständigt och ansenligt ökade Krono-utlagor, ert jemt stigande luxe och ökadt begär till öfverflöd, äfvensom de å alla varor uppstegrade pris, sorn gjort den rörliga fonden otillräcklig, såsom ej ökad i förhållande till priserna
Och de för ömnämde fastighets-vinglerierna; att den af Utskottet föreslagna Tull - förhöjningen ofelbart skulle leda till Tull-försnillning, saint en tull af G skild, skalpundet på caffe blifva orimlig.
För öfrigt bär Herr Commerce Rådet anfört, att den föreskrift,-att hvarje Srats-expeditions åtgärder borde utgöra ett föremål för den föreslagna Stats Oeconomiska Journalen, vore i så måtto betänklig, att sådana artiklar ofta torde ofullständigt, om ej framställas, åtmindstone af allmänheten läsas och derigenom leda till origtiga omdömen.
Hr Grosshandl.
Åberg: att dels det år 1809 hastigt ökade rörelse-capitalet, hvilket verkade i början öfverflöd på penningar och sedermera deras småningom fallande värde, söm nu mera till Den 17 Juli. 1601 till den grad förkämrais, att 20
Millioner 1808 galde lika med hvad 40 millioner nu skulle göra, dels eri tilltagande speculations-anda pä fa» stigheter af personer, som ej haft reella , esourcer, luxe hos alla classer, sorn de sednare åen spridt sig öfver liela Landet, högre afgifter och misstroende till penningens
Valeur hufvudsakligen verkat det onda, sorn nu öfverklagas, och till hvars afhjelpande en tillökning af det representativa myntet vöre lika otjenlig, som en forcerad indragning , samt att rörelse capitalet i följe deraf borde bibehållas i det närmaste vid livad det nu är, och amortisseinents-operationen ej bö jas förr än det lyckats, att genom förnuftig hushållning, hämmad luxe och förrnonlig handel fälla coursen.
Herr Borgmästaren O.
Hambraeus anser vådligt att genom förbud emot införsel eller öf. verdrifven tull lemna inhemska Spannmåls prodUcteurer och Handlande tillfällen, att, t den mån *le finna utländska tillförseln hämmad , uppstegra priserna å ren inländska sädén Herr Grosshandlaren Tross, som finner den i afseende på införseln af utländsk råg föreslagna inskränkningen till endast ritorr råg betänklig, anser äfven förbud emot import af arter så mycket mera vådlig, som denna slags säd i synnerhet i Bikets norra provinser, der f ost vanligen inträffar, Lke kan påräknas med någon säkerhet, samt befarar, att i händelse förbud emot införsel af malt skulle vidtagas, innan tillräcklig tid lemna ies till erforderliga mälteriers inrättande, sådaht fcunde förorsaka ej allenast 5 * Bandit *01. 2o?, upp - i5o?
Den 17 Juli. uppstegring i priset, utan afven på flera ställen total brist pä denna nödvändighetsvara.
Herr Handelsmannen Stabeck föreslår: j;o att Jordbruks-ägare, u an and a formaliteter ellet kostnader än de, sorn för intecknings besörjande äro nödvändiga, genast böra lemnäs tillfälle att till y af egendomarnas uppskattade värde erhålla lån, första gången till % emot första inteckningen, 3 p-oCents årlig renta och 3 proCents årlig afbetalning på capitatet; emot andra inteckningen, 4 proCents ärligt intresse och 3 proCents årlig afbetalning på capitalet; emot tredje inteckningen, 5 proCents årlig renta och X proCents årlig afbetalning pä capitalet; och att ingen egendom borde få belanas eller inteckna® utöfver y af dess uppskattade värde. 2:0 Att <le i I794 ars Förordning stadgade förbud emot bruk af åtskilliga öfverflöds artiklar böra så inom sorn utom hus taga sin början den 1 nästkommande September, mel undantag likväl för Domestiquer, Glädjeflickor och Spinnhushjon, hvilka det skulle tillåtas att i 3:ne år få begagna hvad klädespersedlar som heldst; och 3:0 att i fall caffe ej skulle kunna rent af till införsel förbjudas, det då, utom de af Utskottet tillstyrkta förhöjningar å tull- och consutntions afgiftecna, borde till Kongl. Majit i underdånighet f arnställas den önskan, att Kongl. Majit i Nåder ville låta 2 gångor om året å vanligt sitt i Riket kungöra, det Kongl Maj:t, ehuru bruket af caffé icke forbjudes, icke destomindre med särdeles
Nåd och välbehag ville omfatta hvar och en, Den 17 Ju/t.
I603 en, sorn med behöriga bevis kan styrka, att i dess hus ej caffe corisumeras.
Herr Commerce Rådet och Riddaren Nordlindh anmärker, att så vida ej skälet till förbud för Fruntimmer, att icke få bära sidenkläder af annan färg än hvit och svart, grundar sig pi någon fördel för de inhemska Fabrikerna, hvarigenom de under denna bestämda riktning skulle mera stadga och fullkomna sig, så borde äfven Samma skäl gälla för IChulesfabrikerna, och deras producter jemväl inskränkas till arne färgor, svart och blatt, till vinnande af reciprocité bägge könen imellan; rnen i annat fall, synes den grå färgen, som är för mankönet oumbärlig, äfven höra fidr Fruntimmers sidenkläder vara tillåten.
Herr Borgmästaren Ullberg anser utgifvandet af en Oéconomisk Statistisk Journal mer än något annat befordra allmän och enskild upplysning, och derföre kraftigast bereda allmänt Val. Herr Biskoppert Dodtör Rosenstein; att den höga coursen hufvudsakligen härrört dels af den sedan några år tillbaka alldeles förlorade sillfångsten, hvarigenom denna vara nä mera okar importen, och dels deraf att exporten af Svenskt jern: afstadnat och timmer-handeln ifrån Wermland , genom Wennern och Trollhättan, äfven Under sista åren betydligen aftyna/, samt att 3:ne ars svaga skötdai och deribland i synnerhet 1812 års missväxt gjort en ganska betydlig import af utländsk säd nödvändig; att penningens förlorade vär e åstadkommit brist på lane biträden; att