Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Under de trenne lärokurser, 17 kurser, hvardera af tvenne år, hvilka slutades med år 1842, hafva tillsammans 7 stipendiater och elever samt 45 extra elever, deribland 9 Norrmän, 2 Ryssar och 2 Finnar begagnat undervisningen vid denna läroinrältning.
Provincial-läkare-dislrikten hafva undergått den förändring, att läkarevården å landet nu mera bestrides af tvenne ordinarie provincial-läkare, boende den ena i Fahlun och den andra i Hedemora, af tvenne extra provincial-läkare, hvaraf en bor i Ösler-Dalarne och en i Vesterdalarne, samt af en inom vesterbergslagen på enskildes bekostnad anställd läkare, hvilken efter vederbörandes medgifvande derstädes tillika ansvarar för provinciailäkaregöromålen.
Länets lazarett och kurhus finnes fortfarande i Fahlun, der äfven en djurläkare, likasom en sådan i vesterbergslagen, är boende, åtnjutande särskilte lönebidrag af några få socknar och enskilte personer, samt den förstnämnde jemväl af staten anslagne 50 R:dr B:ko.
Den nödhjelps-kassa, som i sista berättelsen anmäldes då hafva blifvit bildad utaf behållningen af de gåfvomedel, hvilka, förnämligast genom framlidne Erkebiskopen, Doktor J. O.
Af de tillgångar, som inflytande räntor årligen lemnat till di Femars-Berättelse fr Stora Kopparbergs
Län, 3 18 reklioaens disposition, hafva genom utdelning af mjölunderstöd lill sådane fattige i socknarne, hvil ka af sjukdom eller dylika hinder äro oformögne att sig sjelfve försörja och sakna anhöriges vård, blifvit bekostade; äfvensom Jan utan eller emot nedsatt ränta utlemnade till binäringars befrämjande, samt premier meddelade till uppmuntran åt nitiske och skicklige barnalärare bland allmogen; hvarförutan direktionen dels genom tillhandahållandet af utsädesråg och foderväxtfrö åt allmogen mot nedsatt betalning, i förhållande till inköpspriset, sökt befordra dessa sädens allmännare begagnande, dels ock genom utdelning af ett större antal exemplar utaf skriften "Läsning för folket” bland allmogen sökt befrämja nyttiga kunskapers spridande.
Sedan belöningar för rofdjurs dödande, utom skallgång, i de fleste socknar, ehuru lill olika belopp, utgå efter fastställde öfverenskommelser, förekomma sällan skallgångar inom Länet.
Vid slutet af år 1842 funnos i släderne 27 och å landet 2 tillålne krogar, hvarjemte branvinsminuteringsrält, enligt gällande författningar, begagnades vid 45 gästgifverier och skjutsombytesslällen, så att antalet af bränn vinsminulei ingsställen minskats med 14 stycken, sedan förra berättelsen afgafs.
Sockne- och fjerdings-magasinerna innehade vid 1842 års slut en spannemålsbehållntng af tillsammans 14,107 tunnor åtskillige sorter säd, deraf likväl största delen bafra.
Den i Fahlun år 1825 stiftade sparbank har till slutet af år 1842 utgifvit 2,288 stycken inolböcker.
Insältarnes antal utgjorde vid sistnämnde tid 941 stycken och det insatte penningebeloppet 47,607 R:
Ir 6 sk.
B:ko, hvarförutan Banken ägde en hjelpfond af 3,808 R:dr 25 sk. 6 r:st.
Under dessa fem åren hafva 372 stycken nya insältare tillkommit och de insatte •medlen blifvit ökade med 24,493 R:dr 35 sk., samt hjelpfonden med 1,110 R:dr 13 sk. 11 r:st.
Denna bank, med ett tecknadt kapital af 626,000 R:dr 13:ko, bedrifver sin lånerörelse jemnlikt reglementet, dels genom diskontlån, dels medelst kassakrediliver, hvarförutan kontanta penningar få insättas så väl å depösitionsräkning, som i upp- och afskrifningsräkning.
Diskontlån, beviljade till ett belopp af 978,860 R:dr, deraf dock, vid årets slut, endast utestående 563,970 R:dr.
Kassakrediliver, till en summa af 498,600 R:dr, lemnade åt 88 serskildte personer, och hvarå utgifvils tillsammans 1,418,800 R:dr, utgörande det utestående beloppet, vid årets slut, endast 76,800 R:dr.
Tablå öfver bankens ställning ingilves i öfrigt för hvarje månad till finansdepartementet oell allmängöres derefter i Statstidningen.
Under loppet af nu ifrågavarande tidrymd har en enskild person, numera aflidne Handlanden J.
Hasgtedt på S rydjebacken, genom testamentarisk disposition, anslagit en summa af 53,333 R:dr 16 sk.
B:ko till en arbetsinrättning för Norrbärkes sockens fattige, så väl äldre, som yngre, Ii vilka deraf kunde vara i behof.
Byggnaden för denna inrättning har likväl först med detta år börjat och stadgar för inrättningens styrelse blifvit uppgjorde, sorn komma att till Kongl. Maj:t
- Bevillningen af den borgerliga rörelsen inom hvarje af Länets tre stäner, Fahlun, Hedemora och Säter, är till beloppet upptagen i tabellen för städerne. 20 Borgerskapel i dessa städer hemta sin utkomst af enahanda näringsfång, som tillförene blifvit uppgifne.
Handeln derstädes sträcker sig icke till landets produkter af boskapsskötsel och konstflit, hvilka allmogen sjelf utför och afyttrar inom eller utom orten, och brukens effekter, likasom koppartillverkningen i Fahlun, kunna icke eller räknas till föremål för handeln i dessa städer.
För de handlande har deremot rörelsen lemnat en lill siffran mindre vinst än tillförene kunde beräknas på den då öfverdrifvet utsträckte kredilhandeln.
Beskaffenheten af städernes jord och begagnandet af densamma, hafva icke undergått någon förändring, och dessa städer fortfara alt icke vara gynnade utaf några för landsorten menliga prohibitiva författningar.
I Hedemora och Säter lemnäs åt ungdomen undervisning uti så kallade lägre lärdomsskolor, samt i Fahlun, utom i högre lärdomsskolan derstädes, äfven uti en Lancaslerskola, som hvarje termin har varit besökt af omkring 190 barn.
Uti släderne besörjes sjukvården af der boende läkare, nemligen i Fahlun, oberäknadt provincialläkaren i distriktet, af en grufläkare och en lasarettsläkare, hvilken nu jemväl är stadsläkare; uti Hedemora, af proviucialläkaren, såsom tillika stadsläkare, och i Säter har regementsläkaren sin hostad.
Direktionens öfver fattigvårdsinrättningen i Fahlu stad afgifne berättelse, var inrättningens ställning år 1842 följande; Behållning i kapital och kassa utgjorde, vid årets ingång, 8,492 R:dr 2 sk. 4 r:st., och årsafgifterne, med öfrige inkomster, uppgingo till 4,703 R:dr 42 sk. 2 r:st., eller tillsammans 13,195 R:dr 44 sk. 6 rtst.
Deremot voro till stadens fattige, lill ett antal af 100 stycken, under året utdelade 35,174 portioner mat, full beklädnad lemnad till sju serskildte personer och skor till 38 stycken 21 stycken, hvilket, i förening med ved, halm och sängkläder, sjukhjelp, medi ka men ter och begrafningshjelp, samt omkostnader för Lancaster- och söndagsskolorne, medfört en utgift af 3,235 R:dr 33 sk. 5 r:st.
Derjemte hafva 47 stycken barn, i saknad af nödig föräldravård, blifvit utackorderade hos fosterföräldrar på landet, emot en afgift, uppgående för året till 1,122 R:dr 34 sk. 8 r:st, så att inrättningens behållning vid 1842 års utgång utgjorde 8,837 R:dr 24 sk. 5 r:st B:ko.
Af medel, tillhörige framlidne brukspatronen P.
Forsslinds Stiftelse, för uppfostran af i Fahlu stad födde fattige barn, underhölls vid 1842 års slut dessutom 26 barn hos fosterföräldrar på landet.
Stiftelsen i Hedemora stad för fattiga barns vård och uppfostran är i fortfarande verksamhet till samhällets gagn.
Några serskildta fattigförsörjningsanstalter i städerne Hedemora och Säter äro icke inrättade, utan de behöfvande åtnjuta understöd, dels utur forsamlingarnes fattigkassor, dels af andia medel.
De i förra berättelsen omnämnde särskihlte inkomster för städerne utgå fortfarande och utgöra för Fahlun:
Ströms-afrad och skutefraktsmedel 718 R:dr 47 sk. 6 r:sl.; för Hedemora: vågpenningar ungefär 300 R:dr, och lör Säter:
Fahlun i Landskansliet den 6 Juni 1844.
P. J. Lindbom. P. J. de Laval.
Fetnars-flerättelsc fr. Stora Kopparbergs Län, 4 BEFALLNINGSH AF VANDES UTI érebro Lån TILL KONGL MAJIT i underdånighet afgifne FEMÅRSBERÄTTELSE för Åren 183T, 1838, 1839, 1840 och 1841. STOCKHOLM, 1844.
Boktryckare. i:o
Länets allmänna beskaffenhet liar icke undergått någon förändring under ifrågavarande fem år. 2:0 Invånare.
År 1840 utgjorde, enligt mantalslängderne, länets folkmängd 122,723, utaf hvilka 59,227 mankön, 33,153 skrifna i mantal och 26,074 mantalsfria, samt 63,496 qvinkön, 35,920 skrifna i mantal och 27,576 mantalsfria, dock är i qvinqvennii-tabellerne folkmängden högre upptagen; hvilken skiljaktighet, äfven tillförene anmärkt, icke kan ensamt tillräknas mindre noggranhet vid mantalsskrifningarne, då dessa förrättas enligt specifika uppgifter ur kyrkoböckerna; hvarföre och enär samma böcker borde ligga till grund jemväl för qvinqvennii-tabellerna, anledning icke saknas som skulle tabellerna till en del upprättas efter approximatif kalkyl.
Yid jemförelse emellan 1835 och 1840 årens mantalslängder visar sig en tillökning i folkmängden med 3,703 personer.
Och har länet haft den lyckan att undgå missväxter och mera vidsträckt härjande farsoter, ehuru i sistnämnde hänseende företer sig, att vissa år smittosamma sjukdomar varit gängse, bland hvilka må nämnas en feberepidemi, som år 1837 angrep mer än 100 af invånarne å den i Hjelmaren beläg na ön, Winön, hvars befolkning icke kan skattas högre än till 200, samt rödsoten, som hösten 1838 utbröt och till påföljande året fortfor, hufvudsakligast inom sydöstra delen af länet.
De anmälda sjukdomsfallen voro då inom Örebro Provincial-läkare-distrikt 1,268, i hvilka 365 personer alled o.
Folkets bildning är otvifvelaktig! i framskridande och visar sig inom Landslagen mera jemnt spridd, då deremot i Bergslagen de bergsmän, hvilkas förmögenhet medgifver vidsträcktare affärer och mera tillfälle till odling af deras själsförmögenheter, också mera synbart höja sig öfver massan; men i bredd 4 dermed följer böjelsen för yppigare lefnadssätt, som genom exemplet sprider sig äfven till dem, hvilkas tillgångar deraf lida.
Allmogens angelägenheter, som fordra skrifkunnighet, skötas till det mesta af dem sjelfve eller genom de förståndigare bland dem, som vunnit ett allmännare förtroende.
För folkets sedlighet är mycket att hoppas af den tilltagande böjelse för nykterhet, som visar sig särdeles hos uppväxande slägte t; och dertill skall också betydligt bidraga hvad som göres för folkskolor.
Med denna åsigt öfverensstämma ock de upplysningar, som vinnas af den underdåniga Berättelse, Kongl, styrelsen för fängelser och ai’bets-inrättningar i Riket för år 1839 afgifvit, nemligen att utaf de i fästningsfängelserna samt vid arbets- och korrektions-inrättningarne, äfvensom vid Pionier-Corpsen, intagne personer, ett mindre antal, i förhållande till folkmängden, varit födde i Örebro län än i de fleste andre länen.
Folket kan i allmänhet berömmas för idoghet; och under de år, som denna underdåniga Berättelse omfattar, har jordbrukaren bibehållit sig i välmåga och bergsmannen ännu mer förkofra t sig genom de förmånliga konjunkturer, som då ännu ägde rum och manade honom att högt uppdrifva sin tillverkning.
Derigenom ökade sig ock tillfälligtvis arbetsförtjensten för den fattige, hvars daglön förhöjdes; och fattighjonens antal inom Bergslagen minskades, så att när t. ex. fattigbidragen inom Leke och Carlskoga Bergslag i sista Femårs-tabellen upptogos till 3,228 R:dr 24 sk., desamma nu äro beräknade endast tili 2,164 R:dr; dock visar sig icke en sådan skillnad i siffran uti de uppgifter, som inkommit från andra Bergslag, hvilka mera gynnats af jern-konjunkturerna.
Banko och i Bergslagen några skillingar högre. 3:o IS är in garne.
Åkerjoi’dens af ålder brukliga indelning i tvänne lika gärden, hvaraf det ena till största delen, eller den, som skall besås med råg, hvete och korn, ligger i träde, kan väl ej ännu sägas vara i allmänhet förändrad; men den redan i förra underdåniga berättelsen antydda håg att på 5 trädesjorden göra inkräklningar fortgår, och allmänt visar sig ett lifligt deltagande i hvad som rörer landthushållningen och dess förbättrande.
Särdeles i Bergslagsorterne har omtankan för ökad tillgång på foder till ladugardens utvidgning och lättare framfödande tilltagit, så att användandet af sådda foderväxter börjat blifva mera allmänt.
Detta sällskap, inom hvilket tillfälle är beredt för ortens många och driftiga landthushållare, alt meddela hvarandra sina rön och iakttagelser, har icke allenast fortfarit att låta införskrifva utsädes-råg från Finland för länets invånare, utan ock uppmanat till användande af Agronomen Johnsons upplysande och gagneliga råd och lärdomar vid de tillfällen, då han, under de honom anbefallde resor i riket, varit för orten tillgänglig. 9 O O O Linodlingen j som icke anses för länet lönande, har måhända i det hela mera minskats än ökats, så att länets invånare köpa lin från Norrland, Vestergöthland och andra orter.
Bränvinsbrämling idkas i allmänhet till husbehof, men till afsalu af större landthushållare, äfvensom af allmoge, särdeles i trakten kring Askersund.
Önskligt vore om nyttan af detta utfodringssätt verkade dess allmännare antagande till fyllnad i elen vanligen otillräc;kliga fodertillgången.
För befrämjande af bättre kreaturs-racers mera allmänna spridande, lort fara expositioner af kreatur, dervid Hushållnings-sällskapet utdelar premier.
De flera Schäferier, som i Länet funnits, hafva under den tid, denna underdåniga Berättelse omfattar, kunnat, så länge ullpriset holl sig uppe, någorlunda vidmakthållas, fastän någon väsendtlig afsättning af får ej varit att påräkna.
Allmogens fårafvel är ej så utsträckt, att den fyller behofvet af ull; dock har man på flera ställen insett nyttan alt erhålla får af Soulhdownsraeen, såsom mindre ömtålig för klimatet och mindre kinkig på foder.
Skogar_, ehuru af vissa possessionater väl vårdade, hafva betydligen blifvit medtagne egentligen i följd af den högt uppdrifna bruks- och bergshandteringen, så att priset å skogseffekter stegrats samt ej mindre bergsmannen än landtmannen börjat inse nödvändigheten af en bättre hushållning 6 med skogen.
I skogshushållningen bibehålles med få undantag det gamla blädningssättet; och förspordes vid 1839 års skogsransakning en allmän farhåga för den trakthuggnings-method, som, enligt Kongl.
Maj:ts Nådiga instruktion för Skogs- och Jägeri-staten af den 16 Mars 1838, borde införas å härads-allmänningarne och således allt sedan blifvit följd.
Under Kronans disposition äro endast bibehållne två krono-parker Tysslingen och Krämaremarken, hvilka, redan åren 1830 och 1831 indelade till trakthuggning, lemna tillgång till årligt afsalu.
Skogarne i allmänhet hafva icke lidit af skogseld, stormar eller mask; dock påstås att uteblifna fröår vållat klen återväxt, för hvars upphjelpande frösådd å allmänningarne ägt rum.
Silfververk har icke varit drifvet än Helleforss, der malmfyndighet, som af föregående stollarbete blifvit öfverkorsad, började eftersättas år 1837, hvarefter malm samlats till silfversmältning, som likväl icke kojai att verkställas förr än år 1842.
Bergmästaredöme saknas hvarken äldre eller nyare anledningar på silfverhaltig blyglans, fastän icke någon hittills funnits af lönande beskaffenhet.
Koppartillverkningen inom Nya Kopparberget, som ifrån år 1628, då Ljusnarsbergs koppargrufva upptäcktes, utgjort egentliga anledningen till befolkningen af denna förut glest bebodda Finnmark, började för 50 år sedan, du koppargrufvornas malm-afkomst minskades, att undanträngas af jernhandteringen; och då bergslaget icke var hugadt att bedrifva kopparmalmsbrytningen i den skala, som, vid år 1827 haline Bergs-kommissioner, föreslogs såsom vilkor för bibehållande af den för kopparrörelsen förunnade Bergs-frälse-frihet, förklarades Nya Kopparberget år 1829 för jern-bergslag.
Efter den nya skattläggning, som år 1836 kom till stånd, väcktes året derpå fråga om återupptagande af Gustafs schakt i Ljusnarsbergs-fältet, som var mer än lill hälften fyllt med vatten, och bergslaget öfverlemnade under vissa vilkor åt ett, bland dess intressenter, bildadt bolag att på 25 års tid bearbeta och för allmänna 7 Bergslagets räkning försvara grufvorna.
Rgs på schaktens tömning, konstens försättande i brukbart skick och Bonde-schaktets afsänkning; men i saknad af ändamålsenligt konstruerade smältverkstäder kunde af den icke obetydliga malmafkomsten icke då tillgodogöras mer än 35 SkU. koppartillverkning, som dock 1843 stigit till 259 SkU.
Den frihet från tionde, som under tolf år är beviljad detta verk, uppmuntrar till fortsatt undersökande af malmfältet och återupptagande af flera grufvor, som från forntiden hvilat, deraf allmän och enskild fördel är att förvänta.
I öfrigt hafva tre kopparhyttor blifvit drifne: l:o Vid Marsätter i Hammars socken med malm från Läggesta, Distorps och Ingelsby grufvor i Lerbäcks bergslag, från Hässelkulla östra grufva i Winteråsa socken samt Håkansboda grufvor i Ramsbergs socken.
Tillverkningen har tinder de ifrågavarande åren utgjort:
År 1837 Garkoppar SkU. 93 — — St st. v. „ 1838 d:o 88 5 — — „ 1839 d:o 46 — „ 1840 d:o 104 — „ 1841 d:o 58 16 2 — eller per medium 78 — — — Ehuru Håkansboda är beläget nio mil ifrån Mårsätter och således vida aflägsnare än öfrige förenämnde grufvor, har sedan år 1838 Håkansboda-malm, såsom rikare, blifvit företrädesvis begagnad; och anses tillverkningen hafva betäckt omkostnaderne. 2:o Vid Sandbacken i Lerbäcks socken, der en del af intressenterne i Håkansboda grufvefält, på grund af Kongl.
Bergs-Kollegii privilegium af den 1 Juni 1841, anlagt en profhytta för 3 års tid.
Under samma år tillverkades derstädes af Håkansboda- och något Läggesta- samt Wena-Smedje-grufvemalm 55 SkU. 1 LU. 13 U. stapelstads vigt garkoppar; och 3:o vid Flögforss i Ramsbergs socken, der öfrige delägare i Håkansboda grufvor år 1840 erhållit privilegium på en profhytta under tre år, samt påföljande' året tillverkat utaf Håkansboda mahn 60 SkU. 9 LU stapelstadsvigt garkoppar.
I anseende dertill att Märrgrufvan på Håkansboda-fältet gaf en malm, nog kobolthaltig för att lemna smidbar koppar, flyttades arbetet derifrån år 1840 till den året förut upptagne Kommersgrufvan, hvilken genast visade sig äga en särdeles vacker tillgång på god och rik kopparmalm af 5 till 8 pro - 8 cent oell derföre egentligen gaf anledning till anläggande af en ny kopparhytta vid Flögforss.
Vid 1841 års slut hade denna grufva, som var en liten skärpning norr om Märrgrufvan, nått ett djup af femton famnar oell innehöll god malm på 8j famnars längd samt tre famnars bredd, sträckande sig inåt Märrgrufvan.
Procent. stut. sm. sm. sm. sm.
Vid Håkansboda 5 ä 8 600 1,300 2,050 2,300 2,917 Hässelkulla Östra 2 ä 3 603 1,195 606 550 626 Läggesta 1 å lj 1,225 922 400 600 725 Wena . ... . 3 ä 4 119 1,004 805 683 Timmerkärrsgrufvan . . . 1 å 2 — 296 — — fy Distorp 1 1,421 — — — ■— Koboltmalmbrytningen har, under fortfarande mindre fördelaktig konjunktur för afsättningen, fortgått vid Wena grufvefält i Lerbäcks och Hammars socknar; hvarförutan ock en del af den kobolthaltiga malmen vid Håkansboda blifvit tillgodogjord, ehuru denne sednare slutligen, i anseende till ringa kobolthalt, saknat afsättning.
Vid Wena 1837. 1838. 1839. 1840. 1841. u. U. u. U. u. 14,002 1,700 8,783 3,300 8,335 6,406 12,874 3,000 7,828 3,000 „ Håkansboda ....
Summa 15,702| 12,083 14,741 15,874j 10,828 Jerntillverkningen.
Till följd af 1836 års goda jernkonjunktur och derefter år 1838 inträffade stora tillökning i det privilegierade smidesbeloppet inom 9 inom riket innefatta åren 1837—1841 en af de fördelaktigaste perioder för hela jerntillverkningen och i synnerhet den egentliga bergsmanna-näringen, och som äfven med sistnämnda år, efter hvad erfarenheten sedermera visat, hade uppnått sin kulminationspunkt.
Att de tackjernsägande bergsmännen rönt den största fördelen af denna periods i allmänhet gynnsamma förhållanden är otvifvelaktig!.
Bevis derpå lemna för öfrigt de stegrade egendoms-prisen i Bergslagen i förening med tilltagande välstånd hos bergsmännen.
I Linde. 1 Lekeber lagen. gs- I Askersund. 1837 . . B:ko R:dr 6 28 5 44 6 32 — 6 44 — 1838 7 44 — 7 36 — 8 28 — 8 44 — 1839 /*T / 8 — 7 — — t~r 1 28 — 7 44 — 1840 7 20 — 7 28 — 7 44 — 8 12 — 1841 8 — — § — - 8 20 — 8 32 — Derjemte voro spannmålsprisen medelmåttigt höga, nemligen i medeltal för en tunna råg i Nora 9 R:dr 36 sk., i Linde 10 R:dr 4 sk. samt i Askersund 9 R:dr Banko.
Inom den del af Vermlands bergmästaredöme, som sträcker sig inuti Örebro Län, har jernmalm sbrytning icke ägt rum, utan endast i öfriga bergslag, hvarest brutits:
År 1837 233,423 Skit. „ 1838 232,887 — „ 1839 257,118 — „ 1840 265,413 — ,,1841 290,209 — eller i medeltal årligen: uti Nora Bergslag 144,269 SIM..
„ Lindes och Ramsbergs Bergslager . . 51,508 — „
Lekebergs d:o . . 13,429 — „ Lerbäcks d:o .
. 1,822 — „ Nya Kopparbergs, Hjulsjö, Grythytte och Helleforss Bergslager 44,781 — Summa 255,809 SkU.. 2 Femurs-Berättelse för Örebro Län 10
Inom liinet utgjorde medelbeloppet af jernmalmsuppfordringen åren 1832 —1836 221,242 SkU, och åren 1837—1841 255,809 SkU, hvaraf synes för dessa senare fem år ett öfverskott af 34,567 SkU per medium för år, en följd af den ökade stångjernstillverkningen.
Inom Nora bergslag hafva icke några nya malmstreck af betydenhet blifvit under tiden uppfunna, men de gamla malmfälten visa fortfarande rik tillgång, så att någon malmbrist inom bergslaget icke är att befara, äfven i den 0 O 7 O O O 7 mest aflägsna framtid.
Uti Lindes och Ramsbergs bergslag, som ej har samma tillfälle som
Nora bergslag att afsätta malm till främmande orter, och i brist af skogstillgångar DO ' ODD föga kan öka sin egen tackjernsproduktion, funnos, efter år 1841 forcerad grufbrylning, i behåll betydliga malm-inventarier.
Der äro väl icke några nya malmfält upptäckta, men åtskilliga äldre ödelagda grufvor ånyo upptagna, hvilka lemna anledning till en fortfarande oförminskad malmvinst.
Uti Lerbäcksorten har, med utvidgandet af tackjernsblåsningarne vid Skogaholm, Hjortqvarn och Trehörningen uppstått en liflig täflan att i orten upptäcka jernmalm, men af en mängd försök på både nya och gamla anledningar har endast ett, Wiihelmsgrufvan på Håkanstorps egor i Lerbäcks socken, haft framgång.
Tackjernsblåsningen vid hyttor och masugnar, af hvilka 61 år 1841 voro 1 gång, är uppskattad i medeltal årligen: uti Nora och Lindes bergmästaredöme 89,643 SkU. „ den tili Vermlands bergmästaredöme hörande del af Carlskoga bergslag 19,856 — „ Nya Kopparbergs bergmästaredöme 48,167 — Summa 157,666 SkU.
Vid jemförelse med sista underdåniga Femårs-berättelsen, hvilken upptager slikt medium till 146,444 SkU, finnes således en årlig tillökning i tackjernstillverkningen al 11,222 SkU.
Tackjernsti 11 verkarne, särdeles vid bruksmasugnarne, hafva tillegnat sig sednare tiders förbättringar i det teckniska af handteringen, deri man kan finna en väsendtlig orsak lill större tillverkning under kortare tid, så att när t. ex. i Lerbäcks bergslag år 1832—1836 tillverkningen per dygn utgjorde i medeltal 11,73, densamma under de påföljande fem åren ökades till 16,63 SkU..
I Carlskoga steg den under sistnämnda år 11 lill och med till \1\ SkU. per dygn.
Tackjernslillverkningen inom Lerbäcks socken, som förut var i märkbart aftynande, har under de sednare åren ökats, egentligen till följd af användandet af Nora malm i stället för den förut begagnade fattiga och trögsmälla O O O ö Tabergsmalmen ifrån Småland, af hvilken Lerbäcks bergslag genom den gamla regleringen af byteshandeln med malm och limsten emellan Lerbäcks och Tabergs verks bergslag, varit nödsakad att efter bestämdt pris årligen lösa 1,500 SkU.-, dock kommer denna reglering att med år 1845 upphöra.
Den förut omförmälda Hjortqvarns masugn i Svennevads socken anlades 1838 af Gryts, Haddebo och Häfla bruksägare, hvilka ingått kontrakt med Emme bergsmäns hyttelag i Lerbäcks socken, att på 75 år emottaga alia bergsmännens kol emot ett minimipris af 3 R:dr 16 sk.
Banko per stig, samt under tiden ansvara för deras blåsningsskyldighet, genom hvilket af Kongl. BergsKollegium fastställda kontrakt bergsmännen kommit i tillfälle att draga afkastning af deras skog, utan att äfventyra förlust af tackjernsblåsning vid deras egna hyttor.
1 Carlskoga har tackjernsblåsningen varit grundad på malm, köpt från andra bergslag.
Stång- och ämnesjerns-tiUverkningen, som, efter dels tillökning dels ock nedläggning af härdar och privilegieradt smide, vid 1841 års slut bedrefs vid 166 härdar, utgjorde i årligt medeltal under de fem åren:
I Nora och Lindes bergmästared örne . , . 55,703 SkU..
„ Nya Kopparbergs d:o . . , 10,495 — „ Carlskoga bergslag 1,993 — Summa 68,191 SkU. och således 4,521 SkU. mera än år 1836.