Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om t. ex. den föreslagna beskattningen skulle å alla klasser antingen fördubblas eller nedsättas till hälften, skulle, i förra fallet, husbehofsbränningen utvidgas på bekostnad af 2:a klassen och fabriksbränningen ej kunna uthärda tällan med någondera, och i det sednare skulle förhållandet blifva alldeles motsatt, ty, med antagande, att bränvinsbränningen i alla tre klasserna kan, ulan någonderas undertryckande, bestå vid hvarandra just med den skillnad i beskattning, som kommittéen föreslagit, varder detta förhållande rubbadt till förmån för ena eller andra klassen, ej om brännvinet i alla klasser fördyras genom beskattningen, men om skillnaden i beskattning klasserna emellan blir större eller mindre.
Kommittéen får härvid såsom exempel åberopa det förut uppgifna förhållandet, att nemligen då en 20 kannors panna i 2:a klassen ej kan anses afverka mera än 2:ne pannor om hvardera 18 kannor i 1:a klassen tillsammans, men kostar i skatt 82 r:dr mera än dessa båda, kan man dock förmoda, att den förre redskapen skall kunna bestå vid konkurrens med de sednare, derigenom att den har en bestämd besparing i mindre arbete och vedåtgång, än de andra båda, men fördubblas nu beskattningen å båda klassernas redskap, hvarigenom 20 kannurs pannan skulle i skatt betala 200 r:dr och de andra båda tillsammans 6 r:dr, uppstår den betydliga skillnaden af 164 r:dr, hvilken summa är vida större än värdet af den besparing i ved och arbete, som med 20 kannors pannan kan åstadkommas.
Följden blefve uppenbarligen den, att båda 18 kannors pannorna kunde med fördel begagnas i stället för 20 kannors pannan.
Om distillering af rått bränvin har i nu gällande förordning varit tillåten dols lill husbehof utan afgift, dels såsom en serskild näringsgren och såsom 30 BevHlnings-Utskotlets Skrifvelse, N:o 6. sådan beskattad, hvarförutan det alltsedan äldre tider varit apothekare tillåtet att för farmaceutiska behof få begagna mindre distilleringspannor.
Kommittéen, som ansett denna varu-förädling icke böra försvåras, har dock, till förekommande af missbruk, funnit nödigt att föreslå några lorand ringar i hittills gällande föreskrifter.
Det skulle måhända anses öfverflödigt att i förordningen utsätta, att en hvar, som skattar för bränvinsbränning, må med samma redskap omdistillera bränvin af egen tillverkning, då detta svårligen, om man ock sådant åsyftade, stöde att förhindra.
Kommittéen har dock ansett säkrast att i förslaget upptaga denna rättighet för bränneriidkaren, hvilken kommittéen äfven anser gagnelig, med afseende på en derigenom befrämjad möjlighet att exportera bränvin, för hvilket ändamål dess förvandling till sprit måste föregå.
En hvar, som utöfvat bränvinsbränning, har hittills under de månader, då tillverkning varit tillåten, men ej på annan tid af året, varit berättigad att afgiftsfritt verkställa omdistillering med en 6 kannors panna.
I denna föreskrift har kommittéen föreslagit 3:ne väsendtliga ändringar: 1:o att hvarje innehafvare åfjord till 1000 r.drs värde och deröfver må för eget husbehof omdistillera bränvin, utan afseende derpå, att han idkar bränvinsbränning eller icke ; 2:o att ifrågavarande rättighet till distillering för husbehof endast må få utöfvas under den tid af året, då bränvinsbränning ej är tillåten, eller från den I Maj till 1 November, och icke, såsom nu gällande förordning före-* skrifver, under den tid bränvinsbränning får utöfvas; samt 3:o att rymden för dessa serskilda pannor till omdistillering af bränvin må inskränkas till 4 kannor, kokrummet inberäknadt.
Som bruket af omdistilleradt bränvin vanligen mindre urartar till missbruk, än det af finkelbränvin, har kommittéen föreslagit, att, hädanefter såsom hittills, omdistillering af bränvin må, såsom serskild näringsgren, kunna idkas oberoende af bränvinsbränning.
Enligt 1845 års förordning har det tillhört Eders Kongl.
Majrts och Rikets Kommerse-kollegium att bevilja tillåtelse till anläggning af sådana distilleringsverk.
Kommittéen anser Eders Kongl, Maj:ts befallningshafvande bäst vara i tillfälle att bedöma både behofvet af sådana verks anläggning och att utröna pålitligheten hos de personer, som begära tillstånd dertill, hvarföre ock kommittéen föreslagit, att frågor derom må af nämnde embetsmyndighet pröfvas och afgöras.
Kommittéen har i det underdåniga förslaget till förordning i sammanhang uppställt de serskilda bestämmelser, sorn röra mätning och stämpling afbrän - iBetiUnings-Utskotlets Skrift-else, N:o 6.
:ii vinsbränningsredskapen och densammas försegling, samt föreskrifter angående debitering och uppbörd af afgiften, jemte hvad iakttagas bör i afseende på förordningens verkställighet och ansvarsbestämmelser för förbrytelser mot densamma.
Dessa bestämmelser, hvilka hufvudsakligen äro antingen desamma, som redan i nuvarande förordning finnas föreskrifna, eller ock sådana, som blifvit en nödvändig följd af de förändringar i vilkoren för bränvinsbränningens utöfning, som ofvan i underdånighet blifvit föreslagna, torde icke erfordra att af kommittéen närmare motiveras.
Då kommittéen har sig bekant, att sädesbränvin af högre sprithalt är föremål för betydlig exporthandel ifrån Hamburg och andra hamnar vid Nordsjön, får kommittéen i underdånighet hemställa, om det icke må finnas ändamålsenligt att bevilja en, efter medeltalet af de föreslagna afgifterna lämpad restitution af erlag A beskattning för bränvin, som från Sverige till utrikes ort försändes, exempelvis 2 sk. b:ko för hvarje kanna sexgradigt bränvin, och i vanligt förhållande dertill för bränvin af högre gradtal, under iakttagande af nödiga kontroller, till förekommande af missbruk vid denna utförsel.
Kommittéen har ansett lämpligast, att föreskrifterna rörande försäljning af bränvin, som äro intagne i nu gällande förordning om bränvinsbränningen, må utgöra föremål för en serskild författning, helst dessa ordningsföreskrifter äro af en tillfällig och mera föränderlig beskaffenhet än sjelfva grunderna för bränvinstillverkningen.
Underdånigt förslag till en sådan serskild förordning får kommittéen härhos under Litt. E bifoga.
Kommittéen har, vid uppgörandet af detta förslag, antagit den grundsatts, att försäljning af bränvin icke bör vara för alla fri, utan inskränkt till dem, som antingen tillverka bränvin, eller bedrifva handelsrörelse, eller undfått serskildt tillstånd att sälja bränvin i mindre partier.
Det är känd sak, att handel med bränvin hitintills idkats af en mängd personer, hvilka icke tillverka bränvin och ingalunda hafva handeln till sitt näringsfång, utan blott undantagsvis med denna vara uppträda såsom köpmän, för att drifva ett slags hazardspel med slutsedlar på bränvin.
Kommittéen inser icke det lämpliga deruti, att t. ex. en tjensteman, som icke är jordbrukare och i sådan egenskap kunde hafva bränvin att afyttra, må befatta sig med utöfning af handelsrörelse med denna va - 32 BetiUnings-UlskolMs Skrifvelse, N:o 6. ra, mera än med andra handelsvaror, och bestämdt skadlig är den mindre bränvinshandl, sora ofta och mångenstädes idkats af personer, hvilka företaga sig att inköpa ett fat, haltfat, ankare bränvin, för att dels dermed bedrifva den mycket öfverklagade gårdfarihandel^ dels ock utsälja bränvinet, såsom det uppgifvas, kantals, hvilken handel ofta befrämjar och underhåller lönnkrogar.
Kommittéen, som tillika trott, att försäljningsqvantiteten för producenten och handlande kan och bör höjas från det hittills tillåtna minsta mått af en kanna, har således föreslagit, att den, som i fabrik tillverkar bränvin, äfvensom grosshandlare, må sälja bränvin i parti af minst 60 kannor, samt bränvinsbrännare i 1 a och 2:a klasserna och minuthandlare i parti af minst 7V2 kannor, dervid kommittéen med antagande, att den hittills medgifna rättighet för jordbrukare, att till sina underhafvande och arbetare sälja en fjerdedels kanna bränvin icke är rätt förenlig med det förhållande, som bör ega rum mellan husbonden och hans underhafvande, och jemväl kan ganska lätt missbrukas såsom förevändning för begången öfverträdelse af de allmänna gränserna för rättigheten till bränvinsförsäljning å landet, funnit sig icke böra föreslå bibehållande af nämnde rättighet.
Deremot och då antagas måste, att oloflig försäljning af bränvin å landet otvifvelaktig! skall oftare inträffa, om icke tillfälle beredes till inköp af denna vara i mindre mått för dem, hvilkas tillgångar icke medgifva större uppköp på en gång, och enär anledning äfven torde vara till förväntan, att husbehofsbränningen lättare skall kunna för den mindre jordbrukaren umbäras, om sådant tillfälle till lofligt inköp af varan i mindre mått beredes, har kommittéen föreslagit tillåtelse för en eller två personer i hvarje socken till försäljning af bränvin till afhemtning med minst en fjerdedels kanna hvarje gång, emot afgift till socknen, att användas för fattigvården.
För grunderna till öfriga föreslagna stadganden i afseende på försäljning af bränvin torde någon serskild redogörelse icke erfordras.
Kommittéen bifogar detta underdåniga betänkande ett utdrag af författningarna i Norrige, Ryssland och Finland, rörande tillverkning och försäljning af bränvin.
F. Någre kommittéens ledamöters serskilde meningar och reservationer innefattas i underdånigst bilagde protokoll, Litt. G. De Bevillnings-Utskotlets Skrifvelse, N:o 6. 33
Dc till kommittéen remitterade handlingar återställas i underdånighet, och kommittéen framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl Maj.ts underdånigste, tropiigtigste uudersåter och Ijenare C. D.
Skogman. A. P. Baab. Joh. Äng.
Södergren.
\ G. E. Pasch. E. Norberg.
Maj:t med und:t förslag till Förordningar rörande tillverkning och försäljning af bränvin.
Bi/i. till R.
Sl. Brot. 1847 och 1848. 5 Sami. 1 Afd. 2 Höft fe W STOCKHOLM.
Lii A. S a ni m a n d r a 1S09. den 20 Mars.
Tiden för utöfning aj bränvinsbränning.
Rättigheten till bränvinsbränning, d. 23 September.
Dränvins' brunning tillåten till årets slut. d. 9 Oktober.
Bränvinsb/ ärtningsr edskapen.
Bränvins brännings beskattningen.
Brän vinsförsäljningen - Särskilda föreskrifter och anmärkningar.
Utländskt bränvin tilläts till införsel emot sammy tull för 18 kannor, sorn för en tunna Råg och en ^ tunna Korn. 1S10. 8 a f Författning arne rörån d Bränvin sbränningen 1811. 1812. 1813. den 13 Juni.
Kongl, kungörelse om JbranvinsLrlnningen, Får utöfva* alla tider af året. den 4 Maj. lnställes från och med den 18
Maj till* vidare - den 2 Sep - tember. lnställes tills vidare. den 9 Oktober. d. 4 November.
Kongl, kungörelse ang. husbehofsbräuningen och de derföre bestämda afgifler ifiän och med den 1 Januar Kongl- kungö181-3. reisen om verk ställigheten af Kongl, kungörelsen d. 9 Oktoler. d. 11 November.
Kongl, kungörelse. d. 29 September.
Kongl, kungörelse. 1814. d. 14.
Kongl, kungörelse. d. 14 December.
Kongl, kungörelse. 1813. 1816—1823. d. 15 April.
Kongl, kungörelse. d. 6 September.
Kongl, kungörelsen.
Tillåten under 8 månader af året, Januari — Maj, Oktober — December, så vida den icke al vigliga skäl inställes. lnställes intilldess resultatet af 1813 års skörd blifvit känd.
Åtföljer på landet hemmansbruk.
1 städerna, utom Stockholm och Götheborg, må alla husegande invånare idka bränvinsbianning.
Ingen begränsning af pannans storlek, hvarken pä det bela eller med hänsigt till bemmansvärde.
Intet om Uvad redskap sorn helst får begagna*. brån vin Pannerymden på landet rättar sig efter hemmansvärdet högst 50 k:is pannervmd, hvartill fordras 5.000
R:dr huimnansvärde. kl. högst 75 lurs pannerymd, hvartill fordras 10.000
R:dr bemmansvärde. kl. högst 90 k:rs rymd, hvaröfver ingen bränvinspanna må nyttjas och hvartill fordras 15.000 l!:dr bemmansvärde. t- 0. lil. i 3 klasser: 500 Hulr värde 20 kannor.
750 — — 25 __ 1,000 — — 30 — 2,000 — — 65 — o. s. v.
10,000 — — 75 — 11,000 — — 7S — 12,000 — — 81 — o. s. v. 15,000 — — 90 — fr må dessutom en annan panna nylljas , i stor _ .-...v., uuw uiunj, ■ m nu ener nu summa uoislau l 2 pannor örn 90 k:r 1 städerna grundas tillverknings-rättigheten på folknummer, så ali för 80 mantalsskrifne inä nyttjas en parina om 50 k:r o. s. v., för 300 mantalsskrifne personer en panna om ner ina perso . ... panna om 90 k:r. festad ma ej nyttjas mindre panna än 50 eller större än 90 k:r; men stadens fleste löslegande invånare ma eslåmma, 0m tillverkningen skall drifva* i sammansatta veik eller ej; Slockholm, Gölliehorg och Carlskrona härifrån undantagne.
Beskattning: 2 l!:dr p:r hemman å landet, 8 sk. å hvar mantalsskrifven person i städerna, ehvad bränning utöfvas eller ej.
Afgift af bränvinspannor efter rymden, enligt serskild progressiv tariff: pannor fran d:o d:o d:o d:o d:o d:o 1 t. o 35 — 50 — 90 — 180 — 300 — 400 — m 34 k:r — 50 — —• 90 — — 180 — — 300 — — 400 — — 500 — 1 sk. 1.— 6 5. 14. — 8. 34. 1: 22. 2: 33.
Inko p:r k:a r:st — — — 9: 55: 212: 583: 34 sk. 1: 27. - IS - 24. — 16. — 1,343: 36.—
För pannor öfver 500 k:rs rymd ökas progressiva afgiften så, att å de 3 första 10 talen tillägges för hvar kanna 8 sk. och derefter för hvart lOtal ytterligare 1 sk.
För en panna om 600 k:r skullo t. ex. betalas 4 lt:dr 29 sk. p:r kanna, eller tillsammans 2,762 R:dr 24 sk.
Minuteringsafgift å krogar i 4 klasser: 2: 24., 5:, 7; 24., 10 R:dr.
Försäljningsqvantitet minst £ stop.
Utländskt bränvin förbjöds till införsel. //or till B*viän..-Uuk Skri/velse, JV.o 6J
Bil, bilt, D Tillalen ifrån den 1 November till den 15 December.
Tillåten ifrån den 15 October till och med deri 31 December.
Tillåten lill den 30 April 1815.
Tilläten till Maj månads slut.
Tillåten ifrån den 1 Oktober tili årets slut.
Bevillningsofgifler; på landet, af pannerymd, hemmansvärde och förbrukning i städerna: al pannerymd, personal och förbrukning.
Pannerymdsafgift lika pä landet och i stad l panna t. o. m. 16 k:r för hvarje k:a 2 sk. från 16 till 25 ■ — —. — 25 — 35 _ _ 6; __ 8. — 12. — 20. — 32. — it:dr — 35 50 60 70 80 16 k:r för hvarje k:a 25 — _ 50 — _ 60 — __ 70 — _ SO — — _ _ 90 — — _ 1 Dessutoni^fop jon amira parman, då sådan begagnas 10 k:r 20 — 30 — 40 — 50 — 60 -- 70 — 80 — 90 — 2; ■. pannerymdsafgiften med 1: 1: 1: 1: 1: 1: 32 40. 8. 16. 24. 32. 40. sk. kannan. för hvar månad, som Om hränvinsbränningen inställes, minskas förbudet varar.
Elter hemmansvärdet: 24 sk. för hvarje 1,000 R:dr värde, dock affdrig under 12 sk Efter personalen i stad; 2 R:dr 24 sk. lör 80 mantalsskrifne personer.
Efter förbrukningen: så val på landet sorn i stad, 12 sk. för hvarje mantalsskrifven mm.n» sora oj afsagt sig bruk af bränvin. mansperson Minuteringsafgift för krogar i 4 klasser: 5, 10, 15 och 20 R:dr.
Upbörden af ponnerymdsafgificn för 1813 inställes.
Den, som icke erhållit minulerings-rättigIret, må icke sälja bränvin i mindre qvantum än 2 k:r. r d. 6 September.
Kongl, kungörelse om busbehofsbränuingen och de derför bestämda afgifler. d. 20 December.
Kongl, kungörelsen om verkställigheten af Kongl, kungörelsen d. 6 September.
Tillåten hela året, så framt ej högst vigtiga omständigheter föranleda dess iustäilande.
Tillåten hela året, så vida den ej af serdeles vigtiga omständigheter inställes.
Intet Pannerymd på landet efter hemmansvärdet i 3 klasser, likasom 1812. 2 pannor fä likaledes begagnas, hvardera af högst 90 kannors rymd.
Pannerymd i stad likasom 1812. om bränvin.
Pannerymd på landet efter hemmansvärdet i 3 klasser, lika med 1812 ecb 1815; i stad efter värdet af dess jordlotter, likasom på landet.
1822 års taxeringsvärde tjenar till efterrättelse till nästa riksdag.
Högsta pannerymd 90 k:r och 2 sådana pannor maximum.
Undantagen för Stockholm, Götheborg och Carlskrona borltogos, sodan kronobrännerierne i dessa städer upphörde.
Så kallade Skollska bränvinspannor, eller sådana, hvilkas höjd understiger
J af deras diameter, fä nyttjas endast till hälften af vanliga pannors rymd.
Andra ovanliga bränvins-rcds/r«p böra serskilt undersökas, ankommande på Kongl. Maj:ls pröfning, om och pä hvad hvilkor sådan redskap må nyttjas.
DeviUnings-af gifter: på landet: af pannerymd och hemmansvärde. i stad: af pannerymd och personal.
Afgiften efter pannerymd, lika med 1812. — efter hemmansvärde, 8 sk. för hvarje 100 r:dr värde, dock ej undpr 4 sk. — efter personal i stad, 6 r:st för hvarje mantalsskrifven person.
Förbruknings-afgiften borttogs.
Om hränvinsbränningen inställes, afdrages ‘ af pannerymds-afgiften för hvar månad, utan beräkning af Juni, Juli, Augusti och September månader.
Afgift å krogar i 5 klasser: 10, 15, 20, 25 och 30 r:dr.
Gästgifverier i 7 klasser: 3, 5, 10, 15,20, 25 ocå 30 r:dr. 1824. 1S25. d. 19 Maj.
Kongl, kungörelse angående bränvinsbräimlngen och dermed gemenskap egande ämnen. d. 15 Juni.
Kongl, förklaringen ang. pistoriskapau nors beskattning in. m. 1S26—1828.
Intet 1829. d. 18 Juni.
Kongl, kungörelse.
Inställdes under Juli och Augusti månader.
Bränvinspannor af hvad fonn som helst li 11atos med lika vilkor af rymd och afgift för alla.
Mäslsvärmare tillätos afgiftsfrilt, men hvarje redskap, som af elden omedelbarligen vidrördes., skulle betraktas såsom serskild panna. bränvin.
Afgifter efter pannerymd samt hemmans eller stadsjords värde.
Ny progressiv tariff för pannerymds-afgiften ifrån 6 k:r 12 sk. till 180 ft:r — 270 r:dr. 90 k:r — 90 r:dr likasom 1812 och 1815.
Den, som bär flera pannor, betalar afgift efter deras sammanslagna rymd.
Afgiften efter jordvärdet likasom 1812 och 1815.
Afgiften för krogar och gästgifverier likaledes. d. 24 Juli.
Inställelsen förlängdes lill September månads slut.
Försegling af pannor.
Bränvin må ej försäljas i mindre qvantum än 1 kanna utom af dom som äga minuteringsrätt.
Vid 1818 års riksdag bibehöllos do vid 1815 års riksdag antagna grunder för bränvinsbränningen och afgifterna derå; men vid 1S23 års riksdag gjordes några modifikationer.
Mindre qvantitet än 1 kanna må ej säljas af den, som icke har minuteringsr&tt. Mi 40 45 50 55 60 65 70 75 80 85 90 unde rings vid vid varg lion vin med gon. derti inräl - V R e t f r a n a r 8 182».
Juni. d. 24 Juli.
Kongl. kun gdrelse. älldes Juli »Justi er.
Inställelsen förlängdes till September månads slut.
•glinc irior. 1830. 1831. 1832.
1833 S»1S34. d. 25 Juni. kongl, förordniugeu om hräavinsbränningen. d. 30 April.
Kongl, kungörelss. d. 13 September.
Kongl, kungörelse. d. 10 Mars.
Kongl, kungörelse. d. 30 November.
Kongl, kungörelse. de Tillåten deraf. hela året, så framt ej högst vigtiga orsaker föranleda instållan - Inställdes ifrån och med den 1 Juni tift September månads slut.
Rättigheten till brftnvinshränning, grundad pd jordvärde både på landel och i städerna; 1830 års taxeringsvärde, gällande till nästa riksdag för panneryradens bestämma nde.
Ingen fördelning i klasser, men pnnnerymden efter taxeringsvärdet lika med 1812, 1815 och 1824, t. o. ni. 500 r:dr 20 k:rs, 15,000 r:dr och deröfver 90 k:rs panna.
Mer än 1 panni af 90 k:rs rymd må oj nyttjas i ett verk eller å samma egendoms bolstad.
Ej heller må flera sammanlagda pannors rymd ölverstiga 90 K.r. Hedan befintliga större bränneriet'
(Ingo fortfara till 1831 års slut.
Sättet för bränningens ulöfvande i stad bestämmes af de fleste röstägande.
Föreskriften om 50 kas minimum för panna i stad borttagen.
Inställdes ifrån 18 32 års början lills vidare.
Fortsatt inställande till den 1 Oktober.
Tillåten till
Maj månads slut 1833, utom i Norrbottens, Westerbottens, Wester-Norrlands och Jemtlands Län.
Inslälles allmänligen ifi ån den 1 Juni till September månads slut 1833. o 9 till a r i 8 4 6- 1S35. 1836. d. 7 Februari.
Kongl, kun- görelse. d. 19 Juni.
Inlställdes ifrån och med den 1 April tillsvidare.
Intel Bränvins-apparater må nyttjas af hvad form och ämne sorn helst, under lika vilkor för alla, att pannerymden bestämmes efter jordvärdet.
Mäskvärmare få nyttjas utan föregången mätning.
Vid brännings-förbuii skall redskapen förseglas på kronans bekostnad.
Af gifte ma utgå:
Iro eltpr jordvärde lika med år lc24. — 8 sk. p:r 1,000 R:dr, minst 4 sk. 2:o med 1 sk. b:Uo för hvarje tillverkad kanna bränvin, men om denna afgift pj uppgår till lika eller högre belopp än det, som genom särskilda tariffer bestämmes, efter pannerymden, så skall detta såsom mimmiofgift erläggas.
Tarif N.o 1. för nu brukliga enkla pannor, lika med 1821, men afgiften förhöjes med 25 proc. för mäskvärmare; — — 33 ^ proc. för enkel rektifikator, — — 50 proc. för dubbel rcktifikations-apparaf. t. ex. Elgftmdska.
Tarif N:o 2.
Minimiafgifter efter pannornas sammanslagna kanncrymd: 10 kannor 65 H.dr med 5 fl:dr tillökning för hvar kanna t. o. m. 45 kr 45 — 90. — — 1: 16. — ______ 50 _ 50 — 96. 32. — 2 — — — — — _ — 55 __ 55 _ 10G: 32. — 2: 32. — _____ 60 _ 60 — 120: _ _ 3; 16. — — — — _ _ 65 — 65 — 13(i: 33. — 4: — — — — — — — 70 — 70 — 156: 32. — 4: 32. — _____ 75 _ 75 — 180: — — 5: 16. — — — — — — 80 — 80 — 206: 32. _ 6: — — — — _ _ _ 85 _ 85 — 236: 32. — 6: 32. — — _ _ _ _ 90 _ 90 — 2.0: — Hvar och en bör vid mantalsskrifningen uppgifva det qvan turn bränvin, som under det förflutna året, räknadt frän den 1 October, blifvit tillverkadt.
Taxeringskommittéerna pröfva och beskatta.
Afgift
A försäljning af bränvin i minut: vid gåslgifyerier i 6 klasser: 4, 6, 10, 15, 25 och 30 K:dr. vid krogar i 5 klasser: 10, 15, 20, 25 och 50 It:dr.
Försäljning å landet må i allmänhet ej ske under 1 k:a, utom vid gästgifvargårdar och krogar, dock må jordbrukare sälja minst | k:a till dem, som hos honom förrätta arbete.
I stad, utom å minnteringsslållen, må distilleradt brän>in cf s3lias i mindre qvantum än 1 ka, ratt oj i mindre än 7£ k:r Försegling af redskapen egde vid detta tillfälle ej rum.
Undantag från föreskriften om redskappns försegling gafs icke denna gång. om bränvin.
Viii transporter af bränvin inrikes orter emellan, bör tillverkningsbevis medfölja.
Undersökning i afseende på oloflig bränvinsbränning får ifrån kl. 5 om morgonen till 9 om aftonen anstolius uti kök, brygg- och bageri-stugor och andra dertill nyttjade rum eller byggnader, hvilka för bränvins-brånning kunna vara inrättade. 1837. 1S3S. 1839. d. 19 Juni.
Kongl, förordning om bränvinsbräaningen ifrån och med år 1836.
Tillåten un- Tillåten under 6 månader af året, Januari, Februari der Novem- Mars, April, November och December, ber och December ®å nador.
Endast förklarin - gar öfver Intet d. iO Oktober.
Kongl, kungö - reise.
Inställdes under Januar och Febi na1 månader 1819 men förbavalles fä-dölvas unde' November och December 1838 arnt Mars och April 1839. ISTO. !1.26 Oktober.
Intet Rättighet till bränvinsbränning, på landet och i stad åtföljer jord, dock i allmänhet ej af lägre taxeringsvärde än 300 r:dr. ö
Pannerymden bestämmes till nästa riksdag efter 1834 års taxorigsvärden, dock så att åbyggnaders värde ej må upptagas till mer än * af jordens.
Ifrån 300 t. o. m. 500 r:dr värde 20 k:rs, 15 000 r:dr och öfver 90 k:rs panna.
Mer än en panna om 90 k:r eller flere pannor af störe: sammanslagen rymd må ej nyttjas i ett verk eller å samma egendom.
Bränvinsbränning i stad ina ej utöfvas med mindro panna än 30 k:r.
Eljest lika som 1830 års förordning. vissa 1835 års förord - om bränvin. om bränvin. l:a klassen 2: a — dito dito dito dito dito i>„uskap ma nyttjas af hvad lorin och ämne som helst, aen indelas i 7 klasser: enkel panna, med mäskvärmare, högst j af pannans rymd, med enkel rektifikator, med dubbel dito med mäskvärmare och enkel rektifikator, med dilo och dubbel dito, 7:e den s. k. pisloriska apparaten med 2:ne pannor så förenade , all änga går ur den ena iden andra, och till hvilka mäskvärmare och enkel eller dubbel rektifikator a ro applicerade.
Ångrör tili redskap får ej hålla i diameter öfver 8 tum.
Lösa halsar fä icke begagnas.
Försegling af redskapen under den tid tillverkningen Ar ,nställd. ning.
Försegling af redskapen egde ruin. 1841. 1842—1844. 1843. den 6 Augusti.
Kongl, förordning ang. vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin.
Under 6 månader, likasom i 1835 års förordning.
Rättigheten till bränvinsbränning å landet lika med 1835 års förordning.
Pannerymden efter jordvärdet och ej mer än 1 panna om 90 k:rs rymd.
Vid konstbrännerier får sammanräknade kantalet af alla dithörande pannor, mäskvärmaren oberäknad, ej öfverstiga den högsta pannerymd, hvarmed brånning med enkla pannor är tilläten.
Föreskrifterna om bränvinsbränning i stad, lika med 1835 års förordning.
Intet den 13 Juni.
Kongl, förordning ang. villkoren för tillverkning och försäljning af bränvin ifrån och med år 1846.
Lika med 1841. om bränvin.
Lika med 1841.
Bevillnings-afgifterne endast efter pannerymden i 7 klasser, progressive.