Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men m å n n e d e t icke s k e t t ä f v e n därför, a t t h o n s k u l l e k u n n a d e s s m e r ö m m a för och del- taga i andras lidanden?
Den frågan trängde sig allt oftare p å h e n n e, i s y n n e r h e t v i d åsy- n e n af o b o t l i g t s j u k a, f a t t i g a, öfvergifna åldringar.
O c h n ä s t a f r å g a blef d å: H v a d s k u l l e v ä l hon k u n n a g ö r a för d e m?
Tan- k a r n e k o m m o och g i n g o.
E t t h e m för d e s s a u t a r m a d e sjuka åldringar vore naturligtvis det mest önskvärda, men huru åstadkomma det?
H o n h a d e r e d a n b o r t g i f v i t så m y c k e t h o n k u n d e förfoga öfver, och d å h o n ej k u n d e v ä n t a n å g o n t i l l ö k n i n g i sin b e s t ä m d a i n k o m s t, m å s t e h o n, e h u r u m e d sorg i hjär- t a t, af s t å f r å n t a n k e n a t t b y g g a e t t s j u k - hem.
H ö s t e n k o m och h o n å t e r v ä n d e s o m v a n l i g t till S t o c k h o l m.
F ö l j a n d e v i n t e r blef för p r i n s e s s a n m e r a pröfvande än vanligt.
I c k e n o g a t t sjuk- d o m e n höll s å oaflåtlig v a k t v i d h e n n e s dörr, a t t h a n icke t i l l ä t h e n n e e n e n d a g å n g lämna sina r u m, hon k u n d e under veckor och m å n a d e r icke e n s l ä m n a s i n b ä d d.
Det var då, u n d e r de långa, sömnlösa nätterna, som t a n k e n på de fattiga sjuka i stugorna omkring Fridhem återkom med förnyad styrka.
» De l i g g a d ä r i p l å g o r u t a n n å g o t af d e t g o d a, s o m b e r e d e r m i g s å m y c k e n lindring, » sade hon.
» Gud har skickat dem i m i n v ä g.
H v a d k a n j a g g ö r a för d e m?
» O c h å t e r och å t e r b y g g d e s i t a n k a r n e d e t väl o r d n a d e s j u k h e m m e t, som skulle b j u d a s k y d d och o m v å r d n a d å t d e öfvergifna, m e n m e d lika liten utsikt a t t k u n n a b y g g a det i verkligheten.
Men under det den sjuka furstinnans blick m a t t i r r a d e o m k r i n g p å f ö r e m å l e n i r u m m e t, f ä s t e d e n sig p l ö t s l i g t v i d e t t s k å p, s o m f ö r v a r a d e å t s k i l l i g a j u v e l e r, arf efter g a m l a enkedrottning Desideria.
S o m en b l i x t slog h e n n e t a n k e n: » O m j a g k u n d e s ä l j a m i n a j u v e l e r o c h för d e m b y g g a e t t h e m åt de sjuke! » Blotta möjligheten häraf g j o r d e h e n n e lycklig, och h o n ö n s k a d e a t t lefva, för a t t få s ä t t a d e n n a t a n k e i v e r k e t.
» H u r u i n n e r l i g t b a d j a g icke G u d b e v e k a k o n u n g e n a t t gifva s i t t s a m t y c k e till m i t t förslag, » y t t r a d e h o n v i d t a l h ä r o m, » och h a n hörde m i n bön. » Så väl k o n u n g Karl X V som d r o t t n i n g J o s e f i n a m e d g å f v o villigt d e n n a f ö r s ä l j n i n g, och s å s k i c k a d e s j u v e - l e r n a till E n g l a n d, d ä r d e i n b r a g t e e n s u m m a, fullt t i l l r ä c k l i g för u p p b y g g a n d e t af e t t h e m för o b o t l i g t s j u k a ö f v e r å r i n g a r p å d e n f a t t i g a ön.
A r b e t e t b e g y n t e s, och p å e n v a c k e r p l a t s m e d u t s i k t å t h a f v e t, icke l å n g t u t a n f ö r d e n g a m l a h a n s e s t a d e n, r e s t e sig s n a r t d e t n y a s j u k h e m m e t, m e d sin ä n d a m å l s e n l i g a och trefliga i n r e d n i n g och s i n a g r ö n s k a n d e planteringar.
H ä r v a r n u u n d e r u p p s i k t af en snäll föreståndarinna fristad beredd åt e t t icke o b e t y d l i g t a n t a l o b o t l i g t s j u k a.
H a d e dessa förut varit i hög g r a d vanlottade, s å k o m m o d e n u i å t n j u t a n d e af en a n d l i g och lekamlig vård, s å d a n som torde vara b e s k ä r d å t j ä m f ö r e l s e v i s få s j u k a.
Här hade ock p r i n s e s s a n själf f å t t e t t n y t t fält för sin verksamhet.
Ofta rullade h e n n e s v a g n utför den b i l a v ä g e n till s j u k h e m m e t, och n ä r h o n i n t r ä d d e d ä r, s p r e d sig e t t glädje- s k i m m e r öfver m å n g e t a n l e t e, p å h v i l k e t b r i s t och l i d a n d e p l ö j t s i n a d j u p a fåror.
S å s o m e n d e l t a g a n d e v ä n n ä r m a d e h o n sig alla, t a l a d e s ä r s k i l d t m e d h v a r och e n p å d e olika s j u k r u m m e n och v a r s n a r t förtro- lig m e d h v a r s och e n s i n r e s t ä l l n i n g.
Ofta IDUN 1895 l ä s t e h o n själf n å g o t s t y c k e u r b i b e l n för d e s j u k a, och ofta m e d f ö r d e h o n till d e m d e n l ä r a r e, s o m för tillfället g ä s t a d e F r i d - hem.
I den med blommor prydda långa k o r r i d o r e n m e l l a n s j u k r u m m e n höll d å d e n n e e n b i b e l s t u n d, h v a r v i d p r i n s e s s a n själf v a r en lika t a c k s a m å h ö r a r i n n a s o m d e s j u k a.
E n särskild predikant, som på s a m m a gång v a r f ö r e s t å n d a r e för d e t af p r i n s e s s a n u p p - r ä t t a d e g o s s b a r n h e m m e t, och å t h v i l k e n e n liten b y g g n a d, kallad Fridegård, var upp- förd n ä r a intill b a r n h e m m e t, v a r o c k s å an- s t ä l l d v i d s j u k h e m m e t och u p p r ä t t h ö l l d ä r de söndagliga gudstjänsterna.
En tid befanns bland pensionärerna på s j u k h e m m e t en stackars kvinna, ovanligt o k u n n i g i allt s o m r ö r d e a n d l i g a t i n g, p å s a m m a g å n g hon visade den fullkomligaste likgiltighet därför.
Hon sades h ä r s t a m m a f r å n z i g e n a r f o l k e t, h a d e v a r i t illa k ä n d, m i s s a k t a d och h å r d t b e h a n d l a d af alla, till d e s s h o n blef e n af p r i n s e s s a n s s k y d d s l i n g a r.
D e t t a h a d e g j o r t h e n n e s l u t e n och b i t t e r till s i n n e t, och d e t d r ö j d e l ä n g e, i n n a n i s e n kring hennes hjärta begynte tina upp.
Oak- t a d t den kärleksfulla vård, som ägnades h e n n e, s p å r a d e s icke e n s k y m t af t a c k s a m - h e t eller h o p p i d e m ö r k a d r a g e n, o c h u n d e r ihärdig t y s t n a d låg h o n d a g e n igenom i sin b ä d d, u n d e r d e t s j u k d o m e n allt h å r d a r e f a t t a d e o m s i t t rof.
» J a g b a d m y c k e t för den kvinnan, » y t t r a d e en gång prinsessan, » m e n m å s t e alldeles u p p h ö r a a t t t a l a m e d h e n n e, s e d a n alla försök i d e n v ä g e n v i s a t sig f r u k t l ö s a.
» S o m m a r e n förgick, och t r ä d e n k r i n g F r i d - h e m b ö r j a d e skifta i g u l t och r ö d t.
Tiden d å prinsessan skulle l ä m n a sitt landtliga hem, var åter inne.
Dessförinnan kom hon för a t t t a g a a f s k e d af s i n a k ä r a s j u k a.
Höstsolen sken strålande in genom fönstren och m e d e t t soligt l e e n d e y t t r a d e f ö r e s t å n - d a r i n n a n, i d e t h o n v i s a d e p å d e n ofvan- n ä m n d a k v i n n a n: » Jag tror a t t ers kungl.
h ö g h e t n u skall finna h e n n e m y c k e t för- ändrad. » P r i n s e s s a n n ä r m a d e sig s ä n g e n och m ö t t e s af d e n n u n ä s t a n d ö e n d e m e d orden: » Jag tackar Gud, att J e s u Kristi, h a n s s o n s b l o d, r e n a r f r å n alla s y n d e r, och a t t det har renat äfven mig. » Tårarne ström- m a d e därvid utför de p e r g a m e n t l i k a kin- derna.
D e v o r o f r a m k a l l a d e af d e n f ö r s t a blicken på Herren.
» Och i dessa tårar, » y t t r a d e prinsessan, då h o n u n d e r djup rörelse t a l a d e h ä r o m, » i dessa tårar återsåg jag mina juveler. » L.
S. Hj ulry ttarinnan.
pjflere g å n g e r h a r j a g f r å g a t b å d e m i g §-&gt; själf och a n d r a, h u r u v i d a d e t v o r e s k a d l i g t för k v i n n a n a t t i d k a h j u l s p o r t e n; m e n själf f a n n j a g i n t e t n ö j a k t i g t s v a r p å m i n a s p ö r s m å l, och m i n a v ä n n e r v i s s t e icke bättre besked.
D e af m i n a v ä n i n n o r, s o m af b r i s t a n d e f ö r e t a g s a m h e t eller af f ö r d o m icke v å g a sig i l e k e n, s ä g a m e d e n m u n: » d e t ä r j u alldeles k l a r t, a t t d e t d ä r g u p p a n - d e t ä r s k a d l i g t för f r u n t i m m e r.
» Klart, hvarför, u n d r a r j a g i m i n oskuld.
J a g kän- n e r e n d a s t en h j u l r y t t a r i n n a, och h o n ä r n o g b a r n s l i g a t t p å m i n u n d r a n gifva föl- j a n d e s v a r: » icke k a n d e t v a r a farligt, d å d e t ä r s å f ö r t j u s a n d e roligt. » D ä r m e d fick j a g l å t a m i g n ö j a, till d e s s j a g blef n o g l y c k l i g a t t få del af n å g r a u t t a l a n d e n af framstående utländska läkare, uttalanden o m h j u l r i d t e n s s t o r a f ö r d e l a r b å d e för m a n och k v i n n a, j a, till och m e d f ö r e t r ä d e s v i s för d e n s e n a r e.
M å n g a af m i n a m e d s y s t r a r h a f v a t r o l i g e n f r a m s t ä l l t s a m m a fråga s o m j a g, och d e t ä r för a t t s ö k a u n d a n r ö d j a d e r a s f a r h å g o r och tvifvel, s o m j a g vill b e d j a I d u n o m p l a t s för n å g r a k o r t a m e d d e l a n d e n o m k v i n n a n och h j u l r i d t e n.
B i c y e l e u ä r i n i t t i o n i o fall af h u n d r a a t t föredraga framför hästen, e m e d a n dess under- h å l l ä r föga eller i n t e t k o s t b a r, och e m e d a n d e n a l d r i g blir t r ö t t.
Den tillryggalägger för d e n öfvade r y t t a r e n t v å till t r e g å n g e r s å l å n g v ä g s t r ä c k a s o m h ä s t e n eller fot- g ä n g a r e n u n d e r s a m m a tid.
Det är d e n n a h a s t i g h e t, som ä r s å u p p l i f v a n d e.
Är land- s k a p e t fult, t r ö s t a r m a n sig m e d d e n t a n - k e n, a t t m a n snart r u l l a r in p å e t t v a c k r a r e.
Af s t o r b e t y d e l s e ä r b i c y c l e n för d e n familje- far, s o m af e k o n o m i s k a, h ä l s o - eller a n d r a s k ä l b o r u t o m s t a d e n, l å n g t f r å n d e s s cent- r u m eller s i n v e r k s a m h e t.
Tack vare detta f o r t s k a f f n i n g s m e d e l får h a n billiga lifsför- n ö d e n h e t e r, frisk luft å t s i n a b a r n, h ä l s o - s a m r ö r e l s e å t sig själf och s p a r a r s p å r v a g n s - pengarne.
D e n t i d ä r m å h ä n d a icke allt för aflägsen, d å e n u n g flicka, s o m b o r p å Djursholm och sitter p å kontor vid Drott- n i n g g a t a n i Stockholm, a n v ä n d e r bicyclen i s t ä l l e t för d e n e l e k t r i s k a s p å r v a g n e n till b å t n a d för h ä l s a och k a s s a, h v i l k a b å d a s å ofta t r y t a.
E n amerikansk läkare säger: » Hjulridten ä r för somliga k v i n n o r alltid s k a d l i g, för alla k v i n n o r stundom s k a d l i g, m e n icke för alla k v i n n o r alltid s k a d l i g.
D e n s k a d a r icke d e n n o r m a l a k v i n n a n, a n n a t ä n o m h o n öfver- a n s t r ä n g e r sig g e n o m l å n g a eller h a s t i g a f ä r d e r eller f ä r d e r u p p f ö r b r a n t a b a c k a r, o m h o n rider, d å h e n n e s s u n d a förnuft b o r d e f ö r b j u d a h e n n e a t t g ö r a d e t, eller o m hon har den dåliga v a n a n att sitta i framåt- lutad ställning.
M e n i a k t t a g a s n ö d i g a för- s i k t i g h e t s m å t t, ä r h j u l r i d t e n g a g n e l i g för hvarje kvinna u t a n organisk sjukdom. » M å n g a m e n a, a t t h j u l r i d t e n gif ver s t y r k a e n d a s t åt benen, m e n det är ett stort miss- tag.
B r ö s t, a r m a r och m u s k l e r u t v e c k l a s och v i n n a i s t y r k a.
Det är m i n öfvertygelse, a t t det aldrig k a n talas nog emot den skad- liga, s m a k l ö s a, t r ö t t a n d e o v a n a n a t t s i t t a l u t a d öfver s t y r s t å n g e n, e n o v a n a a l l m ä n b l a n d b å d e m ä n och k v i n n o r.
J a g k a u icke l å t a bli a t t t r o, a t t d e s s a k r o k r y g g i g a hjul- r y t t a r e a n s e sig själfva b r a m y c k e t » stili- gare » ä n d e r a s r a k r y g g a d e b r ö d e r och systrar.
Mången har helt visst med mig gjort den i a k t t a g e l s e n, a t t d e flesta k v i n n o r, ä f v e n d e s o m ä n n u ä r o u n g a och h v i l k a s o m flickor v a r i t m y c k e t i friska l u f t e n, f ö r e t a g i t l å n g a f o t v a n d r i n g a r, å k t s k r i d s k o och k ä l k e och d y l i k t, alldeles förlora s m a k e n för k r o p p s - rörelse, s e d a n de t r ä d t i brudstol.
J a g är d e n f ö r s t a a t t e r k ä n n a, a t t e t t h u s h å l l kräf- v e r m y c k e n t i d och o m t a n k e, a t t m a n och b a r n h a f v a d e allra f ö r s t a f o r d r i n g a r n a och a t t d e t e g n a j a g e t för d e n g i f t a k v i n n a n bör och måste t r ä d a i b a k g r u n d e n.
J a g vill g å ä n n u l ä n g r e, vill af h e l a m i t t h j ä r t a in- s t ä m m a m e d dem som säga: en h u s m o r i d e t t a o r d s r ä t t a m e n i n g h a r icke t i d a t t t a g a k r o p p s r ö r e l s e för s i n h ä l s a s eller s i t t n ö j e s s k u l l, h o n h i n n e r ej a t t v a r a u t e m e r ä n d å h o n g å r p å t o r g e t eller p r o m e n e r a r med småbarnen.
G ä r n a för m i g, m e n h u r k o m m e r d e t sig d å till, a t t m a n ofta får h ö r a » h u s m ö d r a r » b e k l a g a sig, a t t d e m å s t
223 1895 v a r a t v å t i m m a r h o s s ö m m e r s k a n eller h e l a f ö r m i d d a g e n h o s m o d i s t e n eller p å e n g r ä n s - löst t r å k i g m i d d a g h o s h ä r a d s h ö f d i n g e n s?
V o r e ej d e n n a t i d eller å t m i n s t o n e e n d e l däraf b ä t t r e a n v ä n d p å isen, p å h ä s t r y g g e n, j a, h v a r f ö r icke p å — b i c y c l e n?
Morgon- s t u n d h a r g u l d i m u n.
R ä c k e r icke d a g e n till p å a n n a t s ä t t, l ä g g e r å t m i n s t o n e e t t p a r g å n g e r i v e c k a n k l o c k a n n i o eller t i o, så k a n n i v a r a u p p e klockan sex, s ä t t a er p å bic,yclen o c h t a g a e n l å n g p r o m e n a d och v a r a t i l l b a k a i t i d för a t t ä t a g r ö t m e d m a n och b a r n.
Ä r er m a n hjulryttare, får n i sällskap p å e d r a morgonridter, och n ä r bar- n e n växt u p p, far hela familjen u t, i n n a n h v a r o c h e n g å r till s i n d a g l i g a s y s s e l s ä t t - ning.
K u n d e icke b i c y c l e n v a r a e t t m e d e l a t t s t ä r k a f a m i l j e b a n d e t, d ä r d e t t y c k e s fär- digt a t t brista?
I da- garne gästas Ystad af en u n g kvinnlig medicine doktor C. Andersson-Taylor från Florida, den sydligaste af Nord-amerikas förenta stater.
D:r Tavlor, som är bördig från Ystadstrakten, reste redan vid 13 års ålder till Amerika och stude- rade efter aflagd mogenhetsexamen 11 år vid universitetet i Michigan.
Hon har sedan för- värfvat sig och svenska namnet ett godt r y k t e där ute.
D e n klent aflönade t j ä n s t e m a n n e n s h u s t r u, a r b e t e r s k a n o c h k v i n n a n af folket ä r o l i v a d kroppsrörelse beträffar lyckligare l o t t a d e ä n d e r a s r i k a s y s t r a r, s o m t i l l b r i n g a s i t t lif u t a n ansträngande verksamhet, som hafva tillfälle a t t h v i l a s i g, d å d e ä r o t r ö t t a, v å r d a sig, d å d e ä r o s j u k a, s o m u t a n b e k y m m e r g å till s i t t d u k a d e b o r d, s o m o m g i f v a s af idel glädje.
Bicyclen är i h ö g grad ä g n a d att förbättra just denna kvinnas hälsa och krafter.
H o n blir t v i n g a d a t t l ä g g a b a n d på sin kropp.
S j u k d o m ä r i m å n g a fall e n följd däraf, a t t m ä n g d e n af i n t a g e n f ö d a ej förbrukas.
F r i s k luft o c h k r o p p s r ö r e l s e s t å ofta i e t t b e d r ö f l i g t f ö r h å l l a n d e till m a t o c h dryck.
D y n a n höll p å a t t g l i d a n e r, o c h n ä r h o n l a g t d e n t i l l r ä t t a, s m e k t e h e n n e s h a n d ofri- villigt h a n s m ö r k a g l ä n s a n d e h å r.
H u r förfärligt s k u l l e h o n ej k o m m a a t t lida i och u n d e r d e n n a k a m p mellan d e t förflutna och d e t n ä r v a r a n d e — och segern?
H a n s s ö m n b ö r j a d e blifva orolig, o c h u t - trycket i ansiktet spändt.
Af n å g r a o r d h a n m u m l a d e förstod h o n, a t t h a n d r ö m d e o m o c h ä n g s l a d e s för r e v i s i o n e n.
H a n h a d e således något a t t frukta?
H o n h a d e länge a n a t det, och h u r skulle d e t vara möjligt a n n a t!
Och honom hade hon älskat?
H e n n e s h j ä r t a k r y m p t e t i l l s a m m a n s af b i t t e r h e t v i d t a n k e n p å h v a d h o n lidit o c h fördragit.
H v a d h o n l ä n g e s e d a n g l ö m t o c h förlåtit, t r ä d d e f r a m p å n y t t för a t t a n k l a g a h o n o m, h v a r j e o t r o h e t h o n, m e d r ä t t eller o r ä t t, m i s s t ä n k t h o n o m för, h v a r j e e g o i s t i s k, h ä n - synslös handling, hvarje h å r d t ovänligt ord — o c h v ä r s t af allt, a t t h a n g j o r t h e n n e s s å v ä l s o m s i t t e g e t lif till e n e n d a s t o r lögn, t y h v a d v a r d e t väl a n n a t ä n m u t o r — a l l t i d m u t o r — d e t i l l k a s t a t v ä r l d e n för att bevara skenet.
H o n r y c k t e u p p dörren och gick u t p å platf ormen.
V i n d e n h a d e l a g t s i g, o c h s n ö n föll i t ä t a hvita flingor.
Genom dunklet lyste semaforen m e d sitt r ö d a s k e n, o c h f r å n f j ä r r a n h ö r d e s d e t en- t o n i g a b r u s e t af e n r e g n f y l l d b ä c k, eljes v a r allt m ö r k e r och t y s t n a d.
H o n gick f r a m å t g e n o m e n g r i n d och u t p å l a n d s v ä g e n, s o m s n a r t k a n t a d e s af s m å - s k o g, öfver h v i l k e n s n ö n l a g t s i g m j u k och ljusbringande.
D e n f r i s k a v i n d e n, s o m s v a l k a n d e öfver - for h e n n e s k i n d e r, h a d e e n m ä r k v ä r d i g för- m å g a a t t lugna, och småningom ändrades hennes tankegång.
H o n liksom andra A d a m s barn började m e d a t t a n k l a g a a l l t o c h alla, i n n a n h o n t ä n k t e p å a t t s ö k a u p p felen i n o m s i g själf; m e n s o m d e flesta fick h o n e r f a r a, a t t o m s a m v e t e t k a n m u t a s, äfven d e t, d e t s e d a n h ä m n a s genom att tala så mycket högre.
H j u l r i d t e n öfvar l o k a l s i n n e t, s o m i all- mänhet är klent utveckladt hos kvinnan.
M e n ä r h o n u t e e n s a m i flere t i m m a r, tvingas hon att studera sin karta.
En a n n a n, v i d a större v i n s t h o n gör, ligger i d e t m o d h o n förvärfvar, t y hjulridten k a n j u a l l t i d å t f ö l j a s af f a r a, i d e flesta fall visserligen m e r skenbar ä n verklig.
H o n lär sig a t t t a g a saken kallt, en lärdom, h v a r a f h o n h a r n y t t a i alla lifvets s k i f t e n.
H o n skriker icke m e r, d å h o n ser e n groda, s v i m m a r e j, o m h o n s k ä r s i g i fingret, o c h t v e k a r icke a t t h j ä l p a, o m h o n s e r n å g o n i fara.
J a g föreställer m i g, a t t d e t fordras s i n n e s n ä r v a r o för a t t f ä r d a s f r a m p å bicycle på stora boulevarden i Paris klockan t r e p å eftermiddagen.
Skulle bicyclen, om ä n i ringa m å n, bidraga a t t uppfostra modiga, f ö r d o m s f r i a, o k o n s t l a d e flickor, ä r d e s s u p p - gift i s a n n i n g o f a n t l i g t s t o r.
K a n d e n min- ska nervositeten, d r a g a h å g e n från n ä r d och f a d d a n ö j e n o c h ö p p n a ö g o n e n för n a t u r e n s skönhet, är den det nittonde århundradets största uppfinning, ett uppfostringsmedel, som vi kvinnor först och främst böra t a g a f a s t a p å för o s s själfva och v å r a d ö t t r a r.
I sitt secctionde år ingick drottning Sofia i tisdags.
Födelsedagen tillbringades p å Drottning- holm.
P å torsdagen anträdde hon färden till den utsedda sommarvistelseorten, det gamla herre- sätet Hook.
Ett möte mellan föreståndarinnor och före- ståndare vid Sveriges högre flickskolor skall äga rum i s a m m a n h a n g m e d det stora nordiska skol- mötet.
kl. 10 f. m. i högre lärarinneseminariets lokal i Stockholm och af slutas samma dag p å e. m. T1__X___ X 2 1 l / r.
l Ett räknetal.
(Forts.) &lt; " • " •- » •- » • w * - ~~ ' ^-~ * &gt;M~ M M M E n glädjeblixt sköt fram i hennes ögon v i d m i n n e t af, h u r g o s s e n n e k a t t a g a druf- vorna hon bjudit honom.
H o n förstod, a t t h a n s v ä g r a n v a r i t h ä m n d, m e n h a n t o g ej m u t o r h a n, G u d v a r e lofvad, o c h s k u l l e al- d r i g g ö r a d e t, o m h o n fick lefva o c h ä g n a honom sin o m v å r d n a d och kärlek.
Hon tänkte på hans lärgirighet och mån- g a frågor, s o m h o n a l d r i g gifvit s i g t i d a t t b e s v a r a, h a n s k l e n a k r o p p, s o m h o n ej v å r - d a t, h a n s b a r n a s i n n e, s o m h o n s å ofta u n - derlåtit a t t glädja, och h a n s ömhetstränk- t a n d e h j ä r t a, s o m h o n l ä m n a t otillfreds- ställdt.
H a n s k u l l e v ä x a u p p till m a n, m i n n a s, a n k l a g a o c h f o r d r a r ä k e n s k a p för s i n g l ä d j e - lösa b a r n d o m — o m ej a n n a t i sitt hjärta.
K a n s k e voro d å h a n s a k t n i n g och kärlek hen- n e d y r b a r a r e ä n allt a n n a t — e n ersätt- ning.
K a n s k e s k u l l e h o n blifva b e r o e n d e af h o - nom?
H v e m kunde veta, hvad framtiden bar i sitt sköte?
Barmhärtige Gud, måtte det förunnas henne t i d a t t utplåna och godtgöra!
H o n t ä n k t e p å h a n s s t o r a k ä r l e k till fa- dern.
När barnet k u n d e älska honom så h ö g t, m å s t e d e t finnas m e r a g o d t h o s h o n o m, ä n h o n f ö r s t o d a t t u p p f a t t a, eller s k u l l e kanske sonens hjärta, n ä r förståndet vakna- d e, g å e n l i k n a n d e k a m p till m ö t e s s o m hennes eget?
D e t s k u l l e ej s k e!
G o s s e n fick ej besvi- k a s i t r o n p å sin far och fadern ej r o d n a inför s i n s o n.
Lifvet, s o m o f t a s y n t s h e n n e m e n i n g s l ö s t och u t a n v ä r d e, t r ä d d e p l ö t s l i g t f r a m m e d s å s t o r a, b e f a l l a n d e kraf, a t t h o n h ä p n a d e och s k y g g a d e t i l l b a k a för a t t n ä s t a ögon- blick r ä t a u p p sig m e d e n j u b l a n d e tack- s a m h e t s k ä n s l a öfver, a t t f r a m f ö r h e n n e — just henne — låg så mycket a t t taga fatt uti, så mycket a t t verka.
Måtte hon endast kunna!
N u g ä l l d e d e t a t t för a l l t i d v ä l j a m e l l a n a l l v a r o c h l e k - — k a n s k e m e l l a n m a n o c h Det var högtidligt som i en kyrka h ä r barn.
i n n e i skogen, d ä r h o n gick och r a n s a k a d e I d e n n a s t u n d förstod h o n, a t t d e n kär- sitt hjärta.
l e k h o n k ä n t ej v a r d e n, s o m gifver allt, F a n n s d e t e n e n d a p l i k t i lif v e t, s o m h o n u t a n a t t f o r d r a n å g o t, o c h d ä r f ö r ä r s i n f ö r s t å t t eller m ä k t a t f y l l a?
egen lön.
Med s m ä r t a och blygsel m å s t e h o n svara E n d ö d k ä n s l a k a n ej v ä c k a s till lif i g e n; s i t t nej — t y h v a d h a d e h e n n e s k ä r l e k till m e n u r s p i l l r o r n a d ä r a f k a n m ö j l i g e n g e n o m m a n n e n u t r ä t t a t, d å d e n ej v a r i t e n u p p e - o ä n d l i g t t å l a m o d o c h ö m o m v å r d n a d v ä x a h å l l a n d e k r a f t, u t a n s n a r a r e t v ä r t o m, o c h d å f r a m e n s p ä d b r o d d till k o m m a n d e b ä t t r e h o n a l d r i g f ö r s ö k t v i n n a h o n o m för h ö g r e s k ö r d a r.
syften?
Först skulle h o n g e n o m glad p l i k t u p p ' Jixtra l i n M a r s a l a M J u m e r h o n a n k l a g a d e s i g själf, i d e n n a u p p g ö r e l s e n s s t u n d, d e s t o v e k a r e blef h e n - nes hjärta.
H o n t ä n k t e p å s i n lilla flicka, h v i l k e n s l e d n i n g h o n h e l t o c h h å l l e t ö f v e r l ä m n a t till en tjänarinna, och hvilkens fåfänga instink- t e r h o n ej m ä r k t eller t ä n k t p å a t t öfver- vaka, och.
H o n s t a n n a d e o c h d r o g efter a n d a n v i d m i n n e t af B e n g t s s o r g s n a ö g o n o c h b l e k a kinder.
Gode Gud, där låg hennes största synd!
H a n som behöft dubbel kärlek och vård, h a d e blifvit f ö r s u m m a d.
T ä n k, o m h o n s k u l l e mista honom!
Aldrig, aldrig k u n d e h o n d å f ö r l å t a s i g själf!
H v a r f ö r h a d e h o n ej s t a n n a t h e m m a o c h h j ä l p t h o n o m m e d d e t s v å r a t a l e t?
I stäl- l e t h a d e h o n s n ä s t af h o n o m och m u t a t h o - n o m m e d snask.