Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Med föranledande af hvad i öfrigt blifvit erinrsdt, föreslår Utskottet en så beskaffad Redactions-förändring vid punkten Lit. c: \ att, då Banco-lånet med ränta hunnit uppgå till lika belopp med Obligationen och dess upplupna ränta, Baneo-Styrelsen eger att, uti allmänna Tidningarne, 3:ne serskilda gånger, derom tillkännagifva, och, med upptagande af så väl Obligationens som Lånets Numer, Summa och Namn, utsätta en prasscriptionstid af ett år, inom hvars förlopp Låntagaren, så framt han önskar att Obligationen ytterligare begagna, liar att infinna sig tili liqvid, vid påföljd, att Bankens skuld i annat fall mot dess fordran qvittas, samt Obligationen, såsom fullt infriad, afskrifves oell dödas. 28 Banco-Uukottds Utlåtande N.-o 82. 3:o Lån på Jern, Koppar och Effectem Yid Utskottets tillstyrkan, pag. 3i* Litt. a _, att lånebeloppet för de å samma pag. specificerade Våg-effecter måtte förblifva inskränkt till högst två tredjedelar af pantens försäljnings-värde efter Mäklare-Attest , och af Banco-Stjreisen bestämmas en gång om året, hafva de inom Riks-Siånden framställda anmärkningarna egentligen åsyftat, att, i likhet med hvad Utskottets Ledamot, Herr Kammarherren Piosenblad, uti dess Reservation tillstyrkt, utlåningsbeloppet kunde få uppgå till tre fjerdedelar, emot det alt lånevärdet bestämdes 2:ne gånger årligen, nemligen vid skeppningens början och vid dess slut, eller, såsom af några blifvit föreslaget, hvarje qvartal.
Äfven har af en Ledamot inom Högv.
Preste-Ståndet blifvit erinradt, att Jern gäller merendels någon R:dr mera i Götheborg än i Stockholm, hvarföre önskligt vore, om lånevärdet kunde utsättas efter båda Städernas Rörs-pris; helst den omständighet, alt så ej skett, skall hafva verkat, att Jernet föga belånas i en Stad, som likväl utskeppar Wermlands, Dalslands och en del af Smålands Jern.
Öfver det sålunda anförda får BancoUtskottet yttra, alt, då Stats- och Banco-» Banco-Ulskottets Utlåtande JV.-o 82. 29 Utskotten, i likhet med hvad som egde rum vid 1776 års Realisation, ansett beloppet af Banco-lån på lös pant, ehuru ej inom viss Summa begränsadt, kunna afdragas från den Sedelstock, hvartill Bankens Silfver-fond, i förhållande sorn 5 till 8, skulle göras svarande innan Silfver-utvexling böljar; så hafva Utskotten dervid afsett denna lånerörelses hittills varande skick, hvaremot ett helt annat beräkningssätt kunde erfordras, i fall utlåningen blefve, genom förändrade vilkor, i någon betydlig mon ökad och utvidgad.
Hufvudgrunden, sorn ursprungligen varit, att de i dylik väg utlånade medel åter skulle ingå inom kort bestämd tid, derifrån benämningen Temporaire-län sig härledt, är allaredan rubbad, medelst lemnad tillåtelse att begagna lånerättigheten utan afbrott liela året igenom.
Hvad en Ledamot inom Höglofl.
Ridderskapet och Adelil anfört, nemi. att icke mera än ett års Jerntillverkning kunde på en gång utgöra Bankens pant, är ett fullkomligt misstag.
Det finnes intet hinder, att, vid hämmad afsättning, 2 å 3 års lager kunde blifva belånadt, och har sådant mera än en gång inträffat; äfvensom ingenting hindrar den, hvilken ena dagen inbetalt sitt lån, att följande dag fordra ett nytt på lika summa, och så i oändlighet, utan ombyte 3o Ranco-Utskollets Utlåtande N.o 82. af panten, blott emot företeende af en ny Våg-Attest.
— Orsaken, hvarföre vid Götheborgs Låne-Contoir tillåtelsen att belåna Våg-Effecter blifvit så föga begagnad, har man ansett vara förnämligast en jemn och latt afsättning derstädes under senare åren, hvarigenom Effecternes belåning gjorts öfverflödig, men också till en del de hinder och uppehåll, sorn den anbefallda snörlitidningen och förseglingen utaf Stadens Magistrat vållat vid panters Relax och föryttrande.
Det är denna sista öfverklagade olägenhet, som Banco-Utskoltet sökt undanrödja, på sätt dess Memorial N:o 79 utvisar.
Skulle deremot, elter hvad antydt blifvit, ställningen inom Götheborg vara sådan, att den allmänna Låne-anstalten, oaktadt förmonen al en serdeles låg ränta> lemnäs obegagnad, i och för det inskränktare lånebeloppets skull, hvaraf då kunde slutas, att lån antingen ej behöfde upptagas, eller stöde att erhålla hos enskilde på fördelaktigare vilkor, än Banken erbjuder; så vore detta början till en sakernas ordning, som Utskottet skulle anse högst önskansvärd, och för ingen del vilja på något sätt rubba eller motverka.
Uppå så väl de nu kortligen antydda, som i Betänkandet förut uppgifna skäl, har Utskottet ansett sig böra utan Banco-Ulskoltets Utlåtande iV.o 82. 31 förändring förblifva vid dess, enligt punkten Litt. a, gjorda tillstyrkan angående det bogsta belopp, som å Våg-Effecter må utlånas.
4 Emot Utskottets Förslag, pag. 32, Litt. bj att Räntan för
Lån på Våg-Effecter måtte åter blifva 4 proc., i likhet med hvad den från år 1JJO till är ijgsi varit s äro olikartade. anmärkningar framställda.
Det bar blifvit yttradt, å ena sidan: att räntan borde bibehållas vid 3 proc. af samma skäl , som Utskottet, i afseende på lånen å Fahlu Bergslags Koppar-Sedlar, pag. 35 och 36, anfört; att det vore origtigt, om räntan skulle bestämmas olika för lån på Koppar, mot hvad som gäller för Jern och Bly; att Jern-exportens största värde ligger i det derå nedlagda arbetet, hvadan det vore en Statens angelägenhet, attBrukshandteringen på allt sätt lifvades och underlättades, icke för dess enskilde idkares skull, men för det lif, den rörelse och de tillfällen till förtjenst, som derigenom beredas och sträcka sig till Sädes-producenten, Fabrikanten och alla näringsgrenar; att, då räntan å Jem-lånen blifvit nedsatt till 3 proc. år 1792, oaktadt Jernband teringen aldrig baft en så gynnande 32 Banco-Utskottets Utlåtande N:o 82. period, som frän 1788 till 1800, så funnes väl ej något skäl alt nu höja densamma; att näringens båtnad vore med Låne-anstalten egentligen afsedd; och att 4 proc. ränta för sådana temporaira lån vore för dryg i en tid, då utväg ofta saknas att för 5 proc. kunna få utlåna penningar mot stående inteckning.
Å en annan sida har ansetts, i likhet med hvad Herr Cancellie-Rådet Hegardt uti sin vid Betänkandet bilagde Reservation föreslagit, att räntan för dessa utlåningar borde höjas ända till 5 proc., med yrkande i öfrigt, att alla lån från Banken måtte bära enahanda ränta , nemi. 5 procent, antingen hypotheket bestode i lös pant, fastighet eller namnsäkerhet; och att, då Banken ej skall med vidare understöd hylla Statens eller det Allmännas stora interesse, vore det en motsägelse, om speciela interessen gynnades. Banco-Utskottets Förslag, åsyftande en medelväg emellan båda sattserne, har äfven af en och annan blifvit understödt, medelst det yttrande: att den föreslagna räntan af \ proc. kunde utaf Jern hand teringen bäras utan dess skada, men till skälig vinst för Banken; och att en vägran i Banco-Utskoltets Utlåtande N.o 82.
33 i delta afseende skulle synas lenina styrka åt meningen om Jern-interessets alltför stora inflytande vid oeconomiska frågors behandling.
För öfrigt har den mening blifvit af en Ledamot framställd, att, i händelse lånebeloppet ökades till tre fjerdedelar af pantens värde, räntan äfven kunde och borde höjas; men i annat fall icke.
Hvad beträffar den gjorda jemförelsen emellan belåningen på Våg-Effecter och på Fahlu Bergslags Koppar-Sedlar, får Utskottet erinra: att så väl Garkoppar, sorn. smidd Koppar, Koppar-spik, Koppar-plåtar, Blind-mynt, med ett ord, all Koppar, som befinnes i fullfärdigt skick, inbegripes under den vanliga belåningen mot Våg-Attester, så att Utskottets förslag ingalunda, såsom anmärkt blifvit, åsyftar olika ränta för lånen på Koppar, emot på Jern.
Den serskilda belåni ngs-rätlighet, som blifvit Fahlu Bergslag tillagd för dess Koppar-Sedlar, utgör endast ett Creditiv eller Förlags-biträde, intilldess Bergslagets Råkoppar hunnit vid Avestad förädlas till Garkoppar, då den såsom sådan kan vågföras och föryt Bili. till Riks. St.
Prot. 1828, 1829. 6:te Sami. 2 B. 3 7tde Häftet. 34 Banco-Utskottets Utlåtande N.-o S2. tras, samt äfven, enligt stadgade grunder, belånas.
Då nu Jern-Contoiret eger af Banken mot 3 proc. ränta ett Creditiv å 600,000 R:dr att kunna begagna såsom Förlags-lån, samt revenueh deraf får användas till Prsemier, Rön, Försök m. m., allt till nytta förMernhandteringen ensam, utan att Koppar-tillverkningen häruti får deltaga, så har Banco-Utskottet ansett Fahlu Bergslags ofvannämnde lån-rättighet på RåKoppar-Sedlar skäligen kunna och böra,såsom en deremot svarande förmon, på oförändrade vilkor bibehållas.
Vidkommande åter Jern-Effect-lånen och den derå beviljade ränte-nedsättning vid 1792 års Riksdag, så härrörde densamma troligen ej då från något verkligt förband varande betryck för Jernhandtéringen; och enär dess idkare ej eller nu, under en längre tid, haft skäl att klaga öfver svåra conjuncturer eller trög afsättning, inser Utskottet uti denna åtgärd ingen giltig grund, hvarföre en så låg ränta beständigt skulle fortfara.
Svårigheten att för närvarande, mot inteckning, få Gatpital Utlånta, torde, så vidt den icke är partiel för Hufvudstaden och dess omgifmngar, egentligen härleda sig derifrån, att mängdeil af Fastigheter redan förut blifvit med Bdnco-Utskoltets Utlåtande N:o 82. 35 dryga inteckningar besvärade, men ingalunda från minskade lånebehof.
I hvad måtto ett högre eller lägrö Utlånings-belopp på Våg-Effecter kan ega med räntefoten det omedelbara samband, att den senare skulle af den förra bero, bär i det derom framställda yttrande ej blifvit nog tydligt utredt.
Då för öfrigt de andragna ömsesidiga skälen för 3 proc.-räntans bibehållande, och för bestämmandet al en ännu högre ränta, än Utskottet föreslagit, synts i det närmaste motväga hvarandra, anser Utskottet, på de i Betänkandet redan anförda grunder, sig böra förblifva vidden tillstyrkan, att räntan för lån A Yåg-Effecter måtte till 4 procent bestämmas. Emot det tillstyrkande af Utskottet, Som förekommer pag. 33 och 34 > att med pantförskrifning och Relax af Våg-Effecter må tillgå på enahanda sätt i Stockholm och Götheborg, äro inga anmärkningar gjordaJ och Utskottet, som, ulan förändring, dervid förblifver, får i detta amlie nu endast åberopa dess vidare afgifna Memorial, N:o 79. 36 Banco-Ulskoticts Uttalande JY.o 81. 4:0 Lån på Fahlu Bergslags KopparSedlar.
De anmärkningar, som blifvit fram» ställda mot Utskottets, png. 35, gifna Förslag om fortfarande afFahlu Bergslags Creditiv eller lånerättigliet för .högst 3ooo Skft Råkoppar mot 3 procents ränta, har Utskottet redan upptagit och besvarat, samt öfverlemnar nu ytterligare dess tillstyrkan, oförändrad, till Rikets Ständers upplysta pröfning.
Betänkandet N'o 5o, angående
Bankens utlåning på orörlig pant och på längre terminer. 1:0
Grunderne för redan utgijna låns återgäldande.
Vid Utskottets Förslag, pag. *45, om tillåtelse för Gäldenärer, som det åstunda, att liqvidera sina, mot vilkor af Silfverbetalning, erhållna Fastighets-lån, genom erläggande af 6 för hundrade årligen i Banco-Sedlar utaf ursprungliga Capital-summan , har af någre Ledamöter blifvit anmärkt, alt en sådan betalning, såsom svarande mot 144 sk:s cours, blefve under närvarande för - Banco-Utskottets Utlåtande IV.-o 82. hållanden för dryg.
Andra åter hafva i den delen ej funnit något att påminna, men ansett nödigt, attén inbetalnings-grund äfven Liefve stadgad för den händelse, då, Vid panters försäljning å auction, nya Gäldenären skulle vilja lånet på en gång återgälda; helst det i iSaö års Banco-Reglemente, pag. pG, gifna stadgande för slikt fall, att ibland köpe-vilkoren skulle ingå, det ”länet må•”ste antingen contant liqvideras i Silfver ”med fulla 66f för hundrade, eller af kökaren öfvertagas till det belopp, som finge ”qvarstå,” vore alltför hardt och betungande.
Hvad den första anmärkningen beträffar, så får Banco-Utskoltet fästa uppmärksamhet derå, att, enär Utskottet, för den händelse, att Gäldenären skulle önska undvika Silfver-betalning, föreslagit samma årliga betalnings-vilk or, som gälla för Bankens samtlige, mot 4 procents ränta utgifna Faslighets-lån, de der allmänneligen anses och verkligen äro ytterst förmonliga, lärer något bättre icke skäligen kunna begäras, helst då det står en hvar öppet att, efter den ingångna förbindelsen, kunna, när som helst, betala i Silfver; hvilket påtagligen är en vinst och fördel, så vidt Silfver-Riksdalern låter sig anskaffa till lägre pris, än 144 fik« Banco-Sedlar; men eljest icke.
Utskottet finnér alltså ej någon an - 38 B(inco-Uiskottets Utlåtande IV.-o 81, ledning att i den delen sitt gifna Förslag frånträda.
Hvad åter angår den anmärkta senare omständigheten, så får Utskottet nämna, att från Herrar Banco-Fullmägtige inkommit ett Förslag i detta afseende , med anledning hvaraf Utskottet ofördröjligen blifver i tillfälle afgifva serskildt yttrande till Rikets Ständer.
Vid de pag.
46 och 47 föreslagna liqvidations-gr under na för redan utevarande $å väl Fastighets- som Odlings-Iån, hvilka äro ställda att återbetalas i Sedlar, äro inga anmärkningar gjorda; och får Utskottet desamma härigenom ytterligare till Rikets Ständers bifall anmäla.
Utskottets tillstyrkan pag. 5o, Lil. att vid sä kallad omsättning af lån, sorn eger runi dä, efter skedd försäljning, panten ombytt egare, inbetalnings-skyldigheten må fortfarande beräknas efter ursprungliga Capitalet, är också utan anmärkning Jemnad, och varder härigenom förnyad.
Banco-Ulskottets Utlåtande N.o 82. 39 Åtskilliga anmärkningar hafva deremot uppstått vid det, å samma pag. tinder Lit, b, framställda Förslag, att den sä kallade tränsport-rättigheten pä annan pant måtte afskaffas, och alla inbetalningar, de må utgöra högre eller ringare belopp, ingå till allmänna Lån-fonden, Det har blifvit yttrad t, alt transporträttighetens bibehållande vore med ingen olägenhet förenadt, enär betalnings-vilkoren dervid förblefve enahanda och säkerheten likaledes, samt endast lånets innehafvare ombyttes.
Detta yttrande synes hafva härrört från någon förblandning emellan Lånomsättning och Lån-transport, ehuru Utskottet, pag, 47» 48 och 4f)>
S(ökt utreda den bestämda skillnaden dem emellan.
Det låter nemligen icke göra sig vid Låne-transporter, att bibehålla samma betalnings-vilkor, som från början varit hestämda, af den orsak, att ett beviljadt transport-lån, exempelvis på iooo R:dr, vanligen ej kan erhållas utaf öfver betalningar, tillhörande ett enda äldre lån, utan samlas från flera, så att ioo R:dr från ett två-årigt lån, 5oo R:dr från ett tioårigt, 4p° ködr från ett tjuguårigt och io R:dr från ett tjugufem-årigt, kunna ingå i förenämnde lån-belopp; hvaraf följden måste blifva en ny betalningstid af 28 å 29 år för dessa olika lån-poster, 4« Bmco-Utskottets Utlåtande N.-o S2. från den dag de, under enny numer, blifvit sammanslagna, samt att, under ständigt fortfarande dylika transporter, den tid aldrig kan låta sig beräkna, inom hvilken de från Banken utgifna fastighets-lån åter ingå.
För att ordning härutinnan må åstadkommas, och tillika det föga lämpliga förhållande upphöra, att Bankens lån öfverlåtas. och försäljas såsom en handels-vara från man till man, har Banco-Utskottet tillstyrkt och får nu ytterligare tillstyrka transport-rättighetens upphörande, hvarigenom Läns omsättning, då en Bankens pant ombyter egare, med inbetalning, såsom ofvan är nämndi, efter ursprungliga Capitalet, ej på något sätt förhindras. 3:0 Grunderna för nya låns utgifvandc\ a) Fastighets-lån mot inteckningssäkerhet.
Yid Utskottets Förslag, pag. 52, Lit. A, att utgifvandet af fastighets-lån mot betalningsskyldighet i Silfver måtte fortsättas till 182g års slut, men derefter upphöra, är anmärkt, att då orter gifvas, der Banco-UtskoUets Utlåtande N.o 82.
41 blott ett Ting om året hålles, i October, November och December månader, skulle dessa orter, enligt Utskottets Förslag, ej blifva lika lottade med de öfriga; äfvensom den mening blifvit framställd, alt den ifrågavarande Lånrörelsen gerna kunde framgent fortsättas, blott maximisumman ökades till 6000 R:dr, enär endast ullånings-beloppets inskränkning, vid 1823 års Riksdag, förorsakat, att Lånfonden blifvit så föga begagnad.
Utskottet, som anser utlåning mot sådana vilkor, som de ifrågavarande, icke böra eller behöfva fortfara, sedan både verksammare och tjenligare utvägar nu mera finnas, att åstadkomma erforderlig förstärkning i Bankens Silfver-fond, får deremot, med afseende å hvad vidare anmärkt blifvit, föreslå en sålunda förändrad redaction af punkten Litt, A.:
Att fastighets-lån, mot vilkor att på 33§ år återbetalas i Silfver efter de i i8a3 års Banco-Reglemente utstakade grunder, må upphora; dock alt lånrättigheten, i enlighet dermed, förblifver öppen, för en hvar, som, till undfående af sådant lån, sökt och erhållit inteckning före 183c) års utgång, 42 Eanco-UtskotleU Utlåtande N.-o 8i. samt med i öfrigt fullständiga handlingar sig hos Banken anmäler.
Mot Utskottets Förslag, pag. 53, Litt.
B, att inflytande c ap itai-af beta
In infama på det vid 182.8 års slut varande belopp affastighcts-lån ä 4 0C^L $ procent m. m., beräknade till i5q ä 200,000 R:dr årligenj måtte från och med år i83o på nytt utgifva s mot säkerhet af inteckning i fast egendomär anmärkt; dels å ena sidan, att utlåning på fasta panter icke vore förenlig med en Banks functioner, hvadan de inflytande fonderna hellre borde användas i Discont-väg; dels å den andra, att fastighets-lån, vida säkrare än
Discont-lån, äfven vore för landlbrukets idkare förmonligast af alla; och att fastighets-fonden alltså snarare borde ökas, helst en betydlig del af de fonder, sorn vid sista Riksdag blefvo dertill anslagna, aldrig kommit alt utgå.
Såsom svar å den förra framställningen, torde Utskottet få åberopa de skäl, som blifvit anförda, pag. 5t och 02, till stöd för fastighets-belåningens fortfarande, med tillägg, att Utskottet ingalunda betvifla!-, det Banco-Sl grelsen för närvarande kunde, om så behöfdes, genom öfverlåtelse på annan man, både lättare, snarare och Banco-Utskottets Utlåtande N.-o 82. ^3 till högre belopp i contanta penningar förvandla de 5 millioner fordringar Banken eger mot inteckning, än de 5 millioner fordringar Banco-Disconten eger mot namnsäkerhet.
A en annan sida åter, bör ej obemäldtBemnas, att, då allt hvad sorn, utaf de vid sista Riksdag anslagna fonder till faslighets-lån förbli f v i t obegagnadt, icke är inberäknadt i Vexel-Banco-skulden, oell icke eller i den utevarande Sedel-stocken, hvilken, det oaktadt, är betydligt större nu, än vid 1823 års slut, skulle dessa fonders anordnande till utlåning åstadkomma en ytterligare ökning i Sedelmassan, och följaktligen behof af en i samma nion ökad Silfverfond, för en blifvande realisation; och anser Utskottet, på dessa skäl, sig böra, utan förändring, förblifva vid dess i denna punkt gifna tillstyrkan.
Mot Utskottets Förslag, pag, 54 1), att utaf tillgångarna må a/sättas 8l\. af [hindrade för Inteckningar ä Landetoch 16 af Hundrade för Inteckningar uti Hus och Jord i städerne , är anmärkt; att denna proportion vore obeqväm och bidragande att försvåra uträkningarna; att förhållandet blefve underkastadt ständig förändring; att de 4 procent af Fonden, som Banco-Utskottets Utlåtande lY.-o 82. förut varit förbehållna Stockholms Stad, borde med mera skäl användas att öka Städernas Fond, än tilläggas Landt-fonden j attStads-Fondenmåtteåtminstone få begagna ?:del af det hela; att fördelningen syntes böra blifva sorn 80 till 20, eller ock sorn 85 lill 15, 0. s. v. Utskottet får nämna, att samma proportion, som nu blifvit föreslagen, har varit följd vid utlåningarna såväl af 1818 som iSaö arens Fonder, endast med den skillnad Utskottet uppgifvit, nemligen att den andel, som förut tillhörde Stockholms Stad, nu är tillagd Landt-fonden.
Då nu erfarenheten visat, alt ingen oreda eller svårighet uppstått eller kan uppstå vid sjelfva fördelningen ; då ej någon klagan hittills försports, att Städernes Fond varit 0- li 11 räck lig; och då Landtbruket säkerligen för närvarande är i behof af allt det understöd , som , ulan någon annans förnärmande, kan åt detsamma lemnäs; så anser Utskottet sig ega allt skäl att förblifva vid dess Förslag i denna del.
Vid den af Utskottet, pag. 54 2), föreslagna Utlåningsgrund till en tredjedel af 1828 års Taxerings-värdej dock inom visst Banco-UIskollets Utlåtande N.o 82. 45 maximum, har ej något blifvit anmärkt» och anmäles denna Punkt härmed å nyo till Rikets Ständers bifall.
Utskottets tillstyrkan, pag. 55 3), att högst 6000 R.clr finge af dessa Fonder till en Låntagare ut gifvas, saint mindre lån un 300 R:dr ej beviljas, har föra nied t olikartade anmärkningar.
Det har blifvit yttrad t å ena sidan: att, om Fastighets-lån skulle fortfara, borde lånbeloppet ej inskränkas, utan få uppgå huru högt som helst, 1 mon af pantens värde; alt 200 Pi:dr vore för lågt såsom minimum, och blefve endast en lockelse för mindre Jordbrukare att skuldsätta sig utan fördel; att ett maximum af 6000 R:dr, enligt Utskottets förslag, kunde vara passande, så vida det gällde en egendom, men icke så, om det inskränktes till en Låntagare, emedan de stora egendomarna kunde ega tillfälle erhålla lån af publika Cassör till högre belopp, och ej behöfde nedsättning i Räntan; att föreskriften om minimi-beloppet mätte förtydligas; att maximi-beloppet helst borde bestämmas till 6000 R:dr å hvarje egendom inom ett Tingslag, men minst 200
R:dr lemnäs såsom lån på smärre egendomar, 0. s. v. Å andra sidan: att, om något skäl kunde försvara Fastighetslån, vore det en - 4-6 Baned-Utskottets Utlåtande IV.-o 82. dast,att ett verkligtunderstöd dermed bereder för mindre bemedlade Jordbrukare; att detta ändamål förfelades i den nion välmående Possessionater satLe sig af lånen i besittning; att Maximum således borde snarare blifva under än öfver 6000 B:dr; att det föreslagna Minimum vore för högt, oell borde nedsättas till 100 R:dr o, s, v, Utskottet får öfverlemna till Rikets Ständers eget bedömande, hvad allmän fördel en Låne-anstalt af denna art skulle kunna bereda, i fall vilkoren så bestämdes, att Fondens bela belopp kunde utgå såsom lån till 2 a 3 personer, hvilka vore i tillfälle att först anskaffa erforderlig säkerhet.
Detta blefve en lika gifven följd, antingen maximum vöre obegränsadt, eller bestämdes för serskilda Egendomar eller serskilda Tings-lag, ty intet hinder vore att, uti de under ett större gods lydande hemman och lägenheter, erhålla huru mångå serskilda inteckningar som helst.
En mängd, smärre faslighets-lån åstadkomma visserligen inom Banken mera besvär och arbete, än några få stora; men skall Lån-anstaltens allmänligare gagnelighet afses, — och annat bör väl icke komma i fråga vid en utlåning på sådana återbetalnings-vilkor, hvarigenom, i förhållande till lagliga penninge-räntan , capital-beloppet utgör en Banco-Utskottets Utlåtande N.-o 82. skänk efter a8 år, — så måste lånen, så mycket som möjligt, göras tillgängliga äfven för den obemedlade mindre Jordbrukaren, för hvilken ingen slags skuldsättning kail blifva så oskadlig, ja äfven förmånlig, sora denna.
På dessa grunder, och då Utskottet inhemtat af Ledamöter inom BondeStåndet, att Åboer i åtskilliga orter af Pöket kunna vara besuttna på hemmans-delar, hvilkas värde ej öfverstiger /\*5o R:dr B:o* tillstyrker Utskottet, att den ifrågavarande punkten, som, hvad sjelfva RedacLionen angår, synts Utskottet ej innefatta något obestämdt eller otydligt, förändras sålunda:
Högst 6000 Rfdr må utaf dessa Fonder till en Låntagare utgifvas, samt ringare lån än å i5o R:dr ej beviljas.
Utskottets tillstyrkan, pag, 55 4)> an“ gående räntans bestämmande till 5 procent årligen, är inom samtlige Riks-Stånden af de fleste Talare motsagd, och blott af en och annan understödd och försvarad.
Det har blifvit anfördt: att en Jordbrukare icke möjligen skulle kunna arbeta sig utur skuld, om han nödgades betala 5 procents ränta och 2 procent af capilalet årligen; att Utskottets Förslag innefattade 48 Eanco-Utskoltets Utlåtande N.o 82. en indirect förminskning i lånerörelsen, o. s. v. Utskottet skulle visserligen vilja tro, det den allmänna grundsatts Utskottet till Rikets Ständer framställt, och om hvars vigtighet