Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dom, på enahanda sätt, som i RegeringsFormens 103 § om Högsta Domstolens Ledamöter blifvit stadgadt.
Stockholm den 21 April 1815. P. G. Lundgren Riksdags-Fullmägtig från Christinehamn. 1060 Riksdagen 1815.
Till Herr J.
Utdrag af Protocollet hållet hos Constitutions-Utskottet den 21 Junii 1815. S. D. I anledning af ett af Herr Jan Lamberg till Utskottet ingifvet Memorial, innehållande förslag till ett sådant stadgande i Grund O O lagarne, att den skillnad skulle fastställas mellan Lagtima och Urtima Riksdagar, att vid de sednare inga andra öfverläggningsämnen måtte Ö ÖG O förekomma än de, hvilka Konungen föresloge såsom egenteliga föremål för Riksens Ständers sammankallande; hvarjemte stadgas borde, att Lagtima Riksdag hvart femte år skulle hållas, antingen någon Urtima Riksdag deremellan infölle eller ej, stadnade Utskottet i det beslut att ett sådant förslag icke till Riksens Ständer anmäla.
Då i följe af detta beslut Herr Lamberg äger rätt, derest han det önskar, att ifrån Utskottet erhålla särskildt svar, beslöt Utskottet att såsom skäl till sitt förfarande honom meddela, att det anser angeläget, att Konungens Propositions-rätt och Riksens Ständers rätt att göra motioner, alltid mot hvarandra måtte stå i ett jemnt förhållande.
I afseende på förslaget, att Lagtima Riksdag i alla fall på bestämd tid skulle hållas, kunde deraf endast följa möjlig - Bilaga till Exped.
1061 heten af för täta Riksdagar, när en Lagtima kunde inträffa näst före eller strax efter en Urtima Riksdag.
Uti 49 § af Regerings-Formen och 2 § af Riksdagsordningen föreskrifves, att Riksens Ständer skola sammankomma, enär fem år från den sist hällne Riksdagens slut förflutit, samt uti Regerings-Formens 81 §, att hvad som vid ena Riksdagen föreslås till ändring eller upphäfvande af Grundlagen, ej må kunna afgöras och fastställas förr än vid den nästa.
Enligt Constitutions-Utskottets Betänkande åsyftas genom sistnämnde föreskrift, att ett mer än tillfälligt allmänt tänkesätt må hinna stadgas om behofvet och möjligheten af Grundlagens förbättring, samt att icke under något tillstånd af våld eller folkyrsla en Statsförändring må kunna, med sken af laglighet, genomdrifvas.
Kär icke desto mindre Grundlagen åt Konungen visligen upplåtit rättighet, att inom tiden för Lagtima kalla Riksens Ständer till Urtima Riksdag, och man antagit, att tiden för påföljande Riksdag skall beräknas till fern år från slutet af den Urtima, så skulle, derest omständigheterne oftare fordrade Urtima sammankomster, ordinarie Riksdagen kunna blifva på obestämd tid fördröjd, och aldrig att med säkerhet påräknas.
Man har således ansett det blifva en nödvändighet, att dessa Urtima Riksdagar begagnades icke blott till emottagande och yttrande öfver de Propositioner, Konungen kunde i Nåder finna godt att framställa, utan ock att alla Motioner kunde väckas och åtgärder vidtagas, hvartill, efter Grundlagen, Riksens Ständer förbehållit sig rätt.
Då Riksens Ständer, under sådane förutsättningar, utan beräkning af mellantiden från ena Riksdagen till den andra, funnit sig oförhindrade att uti ärender af hvad beskaffenhet som hälst vid en senare Urtima Riks - 1062 Riksdagen 1815. dag till pröfning upptaga, hvad vid den föregående blifvit tillgjordt, beslutit och i verkställighet satt, bar, efter min tanka, formen både för Grundlags- och andra frågors behandling blifvit alldeles förändrad emot hvad uti Constitutionen varit beräknadt.
Ståts-Utskottets MemorialJN.o 2g5, och Utlåtande, Nio 296- 9 N:o 295.
Memorial, i anledning af återremiss ä Utlåtandet, N:o 1J6.
Ridderskapet och Adelil har återremitterat Stats-Utskoltets ofvanom* Förmälde Utlåtande, angående öfverlåtelse af krono-ängen Skinnarevrån till Kyrkoherde-bostället i Westra Tollstads socken; men då samma Utlåtande är bifallet af Preste-Ståndet den 8, af Borgare-Ståndet den 4 oc^ Bonde-Ståndet den 3 uti sisth Juli månad, och frågan således, jemnlikt ^5 §.
Riksdags-Ordningen, medelst 3 Stånds beslut är afgjord, kan tllskoltet dermed icke taga vidare befattning.
Uli det under N:o 186 afgifne Utlåtande, hvilket af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet blifvit bifallet, men af Borgare- och Bonde* Stånden återremilteradt, hade Utskottet dels hemställt, att Rikets Ständer för deras del måtte medgifva, att indragning till Stats-Verket af behaglig N:o 296.
Ank. tili Exp. Utsk. dtn 19 Augusti, kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss å Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 186, Bih. tilt R.
Fröt. 184o- 4 Sami. 1 A/cl. 2 Band. if%de Haft. 2 io Stals-UlsAoltels Utlåtande j N.o 296. tids förlänings-spanmål hädanefter endast niå ega rum vid sådana lediga pastorat, ulan afseende å den dass, de tillhöra, der K yrkoherdarnes bebållrie löne-inkomsler, beräknade efter medlet af de tio sisla årens markegång, öfverstiga värdet af i5o tunnor spanmåi, äfvensom att Rikets Ständer ville åt Kongl. Majrt i underdånighet öfverlemna att, under vissa uppgifna vi i i — kor och förhållanden, använda den hädanefter inflytande behaglig tids förlänings-spanmål till förbättring af de pastorers löne-villkor, hvilka af sina pastorat icke åtnjuta en behållen inkomst af minst roo tunnor spanmåi, dels afstyrkt Rikets Ständers bifall lill ett af Riksdagsfullmägtigen Fredrik von Zweigbergk från Skaraborgs Län framstäldt förslag, alt, der inkomsterne af ett pastorat öfverstiga värdet af 3oo tunnor kronotionde, öfverskottet måtte användas till löneförbättringar åt svagt aflönade Kyrkoherdar och Commini.strar.
Emot Utskottets förenämnde hemställan har inom Borgare-Ståndet blifvit erinradt, det Kongl. Kammar-Collegium, såsom skäl för dess af* styrkande af all rubbning i de genom Kongl.
Brefvet den 29 April 1812 fastställda grunder för indragning lill Kronan af behaglig tids förläningsspanmål, bland annat fästat uppmärksamhet derå, att, i händelse den ännu icke indragna förlänings-spanmålen komme att bibehållas vid alla de pastorat, som ej lemna Kyrkoherden högre årlig inkomst, än j5o tunnor spanmåi, det med all säkerhet kunde antagas, icke allenast att den inkomst, Staten hade att påräkna genom framdeles skeende indragning af den behaglig tids förlänings-spanmål, presterskapet ännu ålnjöle, ginge alldeles förlorad, utan äfven, enär både rättvisa och billighet vid eli sådant förhållande påkallade, alt lika beskaffad, efter år 1812 till Kronan indragen, spanmåi vid de pastoral, der behållna inkomsten öfversligit värdet af io(* tunnor, men icke uppgått till fulla i5o tunnor, skulle återställas, en icke ringa del af samma redan indragne spanmåi komme att Statsverket frångå, hvarigenom, till fyllande af de behof, dertill denna spanmåi redan blifvit använd och påräknad, nya Stals-anslag icke allenast blefve nödvändiga, utan äfven det ändamål, som med Kongl. Majrts år 1812 fattade
Nådiga beslut åsyftades, skulle i det närmaste omintetgöras; och har, på grund af dessa skäl och då det skulle innebära en orättvisa alt, sedan förläningsspanmål blifvit indragen vid de pastorat med 100 tunnors inkomst, sorn efter år 18(2 blifvit lediga, hädanefter låta dylik spanmåi qvarstå vid pastorat med högre inkomst, ulan alt i första rummet godigöra hvad, som vid de förstnämnde pasioraten redan blifvit borttaget, det blifvit inom bemälde Biks-Stånd yrkadt, att, derest det icke vore med Statens behof Slals-Utskoltets Utlåtande, N:0 2gS.
11 förenligt att upphöra med vidare indragning af den Pt esterskapet på behaglig lid föriänta spanmål af kronotionden, en så beskaffad indragning måtte ske, i enlighet med de genom 1812 års Högstberörde Kongl. Bref stadgade grunder, och den sålunda till Kronan inflytande förlänings-spanmål ställas lill Kongl. Maj:ts Nådiga disposition, för att användas ensamt lill beredande af förbättring uti sådane Kyrkoherdars lönevillkor, hvilkas inkomster af pastoraten tillförlitligen utrönas ej uppgå till 100 tunnor spanmål.
Hos Boncle-Ståndet har återremiss å Utskottets ifrågavarande Utlåtande blifvit beviljad, på grund af följande hufvudsakliga anmärkningar: att, enär Statens tillgångar nu icke mera än år 1812 medgåfve anslag af behaglig tids förlänings-spanmå! lill de Pastorer, sora innehafva löner, motsvarande värdet af roo tunnor säd, hvaremot flere utfärdade Författningar, jemte Riksdags-Beslutet af den 9 Augusti i8i5, föreskrefve, alt berörde förläningsspanmål skulle till läro- och uppfostriugs-verket användas, Utskottet ingalunda egt skäl att tillstyrka Rikets Ständers bifall lill Kongl. Maj:ts förevarande Nådiga Proposition; att lefnadskostnaden icke, på sätt Utskottet förmält, för närvarande vore högre än år 1812; att då Utskottet, uti dess Utlåtande N:o 170, tillstyrkt indragning till Stals-Verket af hemmantalsränlorne samt afrads- och kronotionde-spanmålen, Utskottet icke bordt understödja nya anslag af kronotionde, hvilka ovillkorlligen måste försvåra och fördröja verkställigheten af de förut föreslagne åtgärderne; att, om ock skäl förefunnits för tillstyrkande af den Kongl.
Propositionen, i hvad densamma anginge löne-förbättring för de Pastorer, hvilkas behållna inkomster af pastoraten understiga 100 tunnor spanmål, medel för della ändamål likväl desto mindre borde lagas från ett tdl läro- och uppfostrings-verket anvisadt anslag, som detta anslag, i anseende till behof af löner åt Folk-lärare, för närvarande vore högst otillräckligt; att
Utskottet bordt göra sig underxäLtadt om behaglig tids för 1 anings-spanmålens belopp och sättet för dess användande, samt att Utskottet syntes hafva fästat alltför ringa uppmärksamhet å det af Riksdagsfullmägtigen F, von Zweigbergk framställda, ofvanomförmälda förslag.
Med afseende å hvad emot omförmälde Utlåtande blifvit inom Borgare-Ståndet erinrad t, får Utskottet fästa uppmärksamhet derå, att, enligt hvad den Kongl. Propositionen gifver vid handen, någon återbäring till vederbörande Kyrkoherdar af sådan behaglig tids förlänings-spanmål, som, med tillämpning af de uti Kongl. Majrts Nådiga Bref af den 29 April 1812 bestämda grunder, blifvit lill Stals-Verket definitivt indragen, ingalunda 12 Siats-Utskottets Utlåtande, N.o 2g6. varit ifrågasatt och, enligt Utskottets tanka, icke kan anses vara ovillkorligen påkallad såsom följd deraf, att en högre löne-inkomst blifvit föreslagen såsom villkor, hvarförutan indragning af så beskaffad spanmål hädanefter icke må ifrågakomma.
Utskottet har tillika, med anledning af de hos Bonde-Ståndet i ämnet gjorda framställningar, skolat, jemte tillkännagifvande, att, på sätt Kongl.
Majrts Nådiga Proposition upplyser, utgjorde, enligt Kongl. Kammar-Collegii och Kongl. Stats-Conloirets underdåniga uppgift af den 3i October i83y, den då ännu icke indragna behaglig tids förlänings-spanmålen r,o86 tunnor 26 kappar, hvaraf största delen, eller 608 tunnor 3o kappar, åtnjötos af innehafvare af sådane pastorat, hvilka, enligt redan verkställd undersökning, befunnits lemna en behållen inkomst af mindre än 10a tunnor spanmåls värde, derjemte anföra, att, jemnlikt Pikets Ständers vid 1815 års Riksdag fattade beslut, den till indragning ställda forlänings-spanmålen borde användas till understöd för Rikets Allmänna Elementar-Läroverk, men icke, såsom åtskillige ledamöter af sistnämnde Riks-Stånd förmenat, till folk-undervisningens befrämjande, äfvensom att, efter hvad af Kong).
Kammar-Collegii och Kongl. Stats-Contoirets under den 3i October 1837 aflåtne underdåniga Skrifvelse inhemtas, det belopp af 1,000 tunnor behaglig tids förlänings-spanmål, som, af Rikets Ständer vid 1817 och 1818 årens Riksdag varit för förstnämnde ändamål påräknadt, redan till Stats-Verket influtit.
Enär Utskottets meranämnde Utlåtande N:o 186, på sätt ofvanberördt är, blifvit af arne Riks-Slånd bifallet, får Utskottet, som af de inom de öfrige Riks-Stånden deremot framställde anmärkningar, icke funnit anledning att frånträda sin i ämnet förut yttrade åsigt, samma Utlåtande vidblifva.
Dock som den af Utskottet gjorda hemställan, angående restitution lill vederbörande Kyrkoherdar af den förlänings-spanmål, som, till följd af Kongl. Majrts Nådiga Cireulaire-bref af den 2 Februari i838, blifvit tili Stats-Verket provisoriskt indragen vid pastorat, deraf behållna inkomsten öfverstigit 100 tunnor spanmål, men icke uppgått till fullt i5o tunnor, möjligen skulle kunna tydas derhän, som hade Utskottet åsyftat, att dylik återbäring finge ega rum, äfven om det föreslagna maximum af i5o tunnor derigenom öfverskredes, har Utskottet trott sig böra i så måtto förtydliga denna del af Utlåtandet, att Utskottet hemställer, det Rikets Ständer måtte, såsom följd af den föreslagna förändringen i stadgandet, rörande minimi-beloppet af inkomster vid Ståts-Utskottets Memorial, 2V:o 297.
13 pastoral, der indragning af behaglig lids förlänlngs-spanmål hädanefter bör ega rum, förklara, atl den spanmål af omförmälde beskaffenhet, som efter kungörandet af Kongl. Maj:ts förenämnde Nådiga beslut af den 2 Februari 1838 blifvit provisoriskt till Siats-Verket indragen vid pastorat, hvarest Kyrkoherdens behållne löne-förmoner, på ofvanberörde sätt beräknade, icke uppgå till värdet af t5o tunnor spanmål, skall till innehafvare af dessa pastorat ifrån och med nästkommande år återgå och Kyrkoherdebeställningarne framdeles åtfölja, under iagttagande likväl, att så beskaffad restitution icke må ega rum lill högre belopp, än att pasloralierne derigenom i värde uppnå ett maximum af 15o tunnor spanmål, hvaremot, i händelse dylik indragning blifvit verkställd vid pastorat, hvaraf Kyrkoherden uppbär högre löne-inkomst än i5o tunnor, den indragna förlänings-spanmålen bör Stats-Verket oförryckt tillgodokomma.
Stockholm den 18 Augusti i84<>.
N:o 29T.
Ank. till Exp. UtsL den 19 Augusti, kl. a e. m.
Memorial; i anledning af olika beslut öfver Utskottets Utlåtanden N:s 82 och 188angående prolongation å arrendet af Edeby hemman.
(I. Ä.)
"Vid slutlig pröfning af Utskottets Utlåtanden N:s 82 och )88, i anledning af Kongl. MajMs remiss å A.
Ode/bergs ansökan om 3o års prolongation å arrendet af Edeby hemman på Lofön, har Ridderskapet och Adeln beslutat, ”det Rikets Ständer hos Kongl.
Maj:t måtte anmäla, det ”Rikets
Ständer medgifva, all, så vida, efter i behörig ordning anställd ”undersökning, befinnes, alt det af sökanden erbjudna serskilda villkor, i afseende på egendomens åbyggnader, är för Kronan af verklig fördel, un - 14 >'Slals-UlskoUcls Memorial, N.o "liantag från de af Rikets Ständer, i afseende på förvaltningen af Kronans "egendomar bestämda grunder må uti ifrågavarande fall göras, och Odelberg, utan föregången auction, erhålla trettio års förlängning i arrendet af 'Edeby kronohemman, räknadt från Midfuslan år 1846, emot erläggande "tili det minsta af den arrende-summa, som för nämnde egendom nu utgöres, och emot öfriga uti nu gällande arrende-contract fö reskrifne v i 11- "kor.”
Deremot hafva Preste- och Bonde-Stånden bifallit Utskottets uti Utlåtandet N:o 82 gjorde hemställan: "det Rikets Ständer ville bos Kongl. ”Maj:t i underdånighet anhålla, att, så vida, efter i behörig ordning anställd undersökning, befi tines, ait det af sökanden erbjudna serskilda vill"kor, i afseende på egendomens åbyggnader, är för K t onan af verklig "fördel, Odelberg må, utan föregången auction, erhålla trettio års förläng"ning i arrendet af Edeby kronohemman, räknadt ifrån Midfastan år 1846, ”emot erläggande till det minsta af den arrende-summa, sorn för nämnde ”egendom nu utgöres och emot öfriga uti nu gällande arrende-contract fö”reskrifne villköl.*’ Aarande åter uti Borgare-Ståndet Utskottets hemställan afslagen.
Då sålunda liufvudsaken eller den sökta prolongationen blifvit under enahanda villkor i Irenne Riks-Stånd bifallen; men Ridderskapets och Adelns beslut till ordalydelsen något afviker från Utskottets af Preste- och Bonde-Stånden bifallne hemställan, har Utskottet, för lillvägabt ingande af beslutens sammanjemnknig, skolat inbjuda Ridderskapet och Adelil att jemväl i berörde hänseende instämma i det af nyssnämnde tvänne Riks-Stånd fattade beslut.
Men om detta icke antages och frågan således, jemnlikt ^3 §.
Riksdags-Ordningen, bör af förstärkta Slals-Utskotlet afgöras, föreslår Utskottet följande voterings-propositioner:
Den, som anser, alt Rikets Ständer böra hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att, så vida, efter i behörig ordning anställd undersökning, befinnes, att det af sökanden erbjudna serskilda villkor, i afseende på egendomens åbyggnader, är för Kronan af verklig fördel, Odelberg må, utan föregången auction, erhålla trettio års förlängning i arrendet af Edeby kronohemman, räknadt från Midfastan år 1846, emot erläggande till det minsta af den arrende-summa, som för nämnde egendom nu utgöres och emot öfriga uti nu gällande arrende-contract föreskrifna villkor, voterar Ja ; den det ej vill, Nej; vinner Nej, skola Rikets Ständer hos Kongl.
Maj:t i underdånighet anmäla, det Rikets Ständer medgifva, att, så vida, efter i behörig ordning anställd Slats-Ulskollcts Memorial, JY.o 2gS.
15 undersökning, beftnnes, alt del af sökanden erbjudna serskilda villkor, i afseende på egendomens åbyggnader» är för Kronan af verklig fördel, undantag från de af Rikets Ständer, i afseende på förvaltningen al Kronans egendomar bestämda grunder, må uti ifrågavarande fall göras, och Odelberg, utan föregången auction, erhålla trettio års förlängning i arrendet af Edeby kronohemman, räknadt från Midfaslan år 1846, emot erläggande lill det minsta af den arrende-summa, som för nämnde egendom nu utgöres, och mot öfriga uti nu gällande arrende-contract foreskrilna villkor.
Ant. till Exp. Utsi. den 19 Augusti, kl. 2 e. m.
Memorial, i anledning af olika beslut öfver Utlåtandena N:o 84 och sgo, angående prolongation å arrendet af Söderby hemman. CL A.) Sedan Stats-Utskoltet, uti Utlåtande N:o 84, i anledning af Kongl. Majlis
Nådiga remiss, uppå M.
Rundstedts ansökning om prolongation å arrendet af kronohemmanet Söderby i Lofö socken, tillstyrkt ”att berörde ”hemman må på ytterligare 3o år, räknade från Midfaslan år 1846, då ”nuvarande arrende tilländagår, till Rundstedt upplåtas, emot skyldighet ’'att erlägga den nu bestämda årliga airende-afgift af 86 tunnor ji kappar ”spanmål, hälften råg och hälften korn;” har detta Utlåtande blifvit af Preste- och Bonde-Stånden bifallet; och har Ridderskapet och Adeln, efter det Utskottet, i följd af återremiss, under N:o 190, nytt yttrande afgifvit, beslutat, ”att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t mätte anmäla att, om, efter skedd undersökning, Kongl. Majit pröfvar det vara med Rikets fördel öfverensstämmande, Rikets Ständer medgifva, att kronohemmanet Söderby må på ytterligare trettio år, räknadt från Midfastan år 1846, till Rundstedt upplåtas, emot skyldighet att erlägga den nu bestämda årliga arrende-afgift af 86 tunnor 11 kappar spanmål, hälften råg och hälften korn, 16 Stats-Utskollets Memorial, N.-o 2q8. äfvensom att fullgöra öfrige uti nu gällande arrende-conlract fastställda villkor; hvaremot Borgare-Ståndet den sökta prolongalionen afslagit.
Enär, enligt hvad sålunda är vordet tiilkännagifvet, trenne Riks-Stånd Bifallit arrendets förlängning, fastän Besluten till redaclionen äro skiljagtige, hvadan deras sammanjetnnkande, enligt 7 3 §.
Riksdags-Ordningen, bör föreslås, har Utskottet ansett sig böra hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln så mycket heldreskulle finna skäligt instämma uti Preste-och Bonde-Ståndens Bifall till Utskottets yttrande, som Utskottets lika Beskaffade hemställanden uti Utlåtandena N:ris 68, 81, 187, 83 och 183, om prolongation å arrendena af Svartsjö Kungs-ladugård samt Lunda och Hogsta, m. fl. hemman, redan Blifvit genom 3:ne Riks-Stånds bifall afgjorde och grundlagt Rikets Ständers uti ämnet aflåtne underdåniga skrifvelser och det synes lämpligt, att alla dessa frågor jemväl i formen erhålla enahanda Behandling.
Om åter detta icke antages, föreslår Utskottet, att votering i förstärkta Stats-Utskottet må anställas öfver följande propositioner:
Den, som vill, att, i likhet med Slals-Utskottets uti Utlåtandet JV:o 84 gjorda tillstyrkande, Rikets Ständers till Kongl. Maj:t afgående underdåniga skrifvelse skall innehålla: att Söderby hemman må på ytterligare 3o år, räknadt från midfaslan år 1846, då nuvarande arrende tilländagår, till Rundstedt upplåtas, emot skyldighet att erlägga den nu bestämda årliga arrende-afgift af 86 tunnor ii kappar spanmål, hälften råg och hälften korn, voterar ja; den det ej vill, voterar nej:
Vinner nej, skola Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t anmäla, alt, om, efter skedd undersökning, Kongl. Maj:t pröfvar det vara med Rikets fördel öfverensstämmande, Rikets Ständer medgifva, att Kronohemmanet
Söderby må på ytterligare 3o år, räknadt från midfastan år 1846, lill Rundstedt upplåtas, emot skyldighet, att erlägga den nu bestämda årliga arrende-afgift af 86 tunnor ri kappar spanmål, hälften råg och hälften korn, äfvensom alt fullgöra öfrige, uti nu gällaude arrende-conlract, fastställde villkor.
Stockholm den 18 Augusti i84o.
N:o 2()g.
Stats-Utskottets Memorial, N.o 2,9,9. 17 N:o ‘299.
Ant. till Exp. TJtst. den 19 Augusti, 11. 2 e. m.
Memorial, angående ski/jagtiga beslut öfver Utlåtandena JS:ris 85 och 18g, rörande prolongation ä arrendet af Barkarby~ hemman. CL A.) Enligt Utskottet tillhandakomne Protocolls-utdrag hafva Preste- och Borgare-Stånden bifallit Utskottets Utlåtande, N:o 85, hvaruti, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga remiss å den af Assessoren Lagercrantz gjorda ansökan om prolongation å arrendet af Barkarby Kronohemman 1 Lofö socken, är vordet tillstyrkt: ”att bemälde Assessor måtte på nu gällande arrende af Barkarby Kronohemman erhålla förlängning af trettio års tid, ”räknad från midfastan år 184G, emot skyldighet att fullgöra de enligt nuvarande contract, arrend,i toren åliggande förbindelser;” hvaremot, efter det Utskottet, i anledning af återretniss, under N:o 189, afgifvit förnyadt Utlåtande, Ridderskapet och Adeln beslutat, ”det Rikets Ständer hos ”Kongl.
Majit måtte anmäla, att, om, efter skedd undersökning, Kongl. Maj:t ”profvar det vara med Rikets fördel öfverensstämmande, Rikets Ständer ”medgifva, att Assessoren Lagercrantz mätte på nu gällande arrende af ”Barkarby Kronohemman erhålla förlängning af 3o års tid, räknad från ”midfastan år 1846, emot skyldighet att fullgöra de, enligt nuvarande con”tract, arrendatorn åliggande förbindelser;” varande åter uti Borgare-Ståndet Utskottets hemställan afslagen.
Emedlertid är således contractet» prolongation af 3:ne
Stånd medgifven, ehuru med någon skiljagtighet i redaction af besluten; och har Utskottet derföre, i Öfverensstämmelse med ^3 §.
Riksdags-Ordningen, för sam manjemnkning häraf, skolat, under åberopande af hvad uti memorialet, N:o 298, i enahanda fråga är vordet yttrad t, inbjuda Ridderskapet och Adeln, att med Preste- och Bonde-Stånden sig om den af Utskottet gjorda framställning förena.
Medgifves icke detta, hemställer Utskottet, att votering uti förstärkt Stats-Utskott må anställas öfver följande propositioner:
Billi Cili R.
Prat, 184.0. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. rf:de Haft. 3 18 Siats-Utskottets Utlåtande, N.-o 3ocx Den, som vili, att, i likhet med Stats-Utskottets uti Utlåtendet N:o 85 gjorda hemställan, Rikets Ständers till Kongl. Majit afgående underdåniga skrifvelse skall innehålla, att Assessor Lagercrantz må på nu gällande arrende af Barkarby Kronohemman erhålla förlängning af 3o års tid, räknad från midfastan år 1846, emot skyldighet att fullgöra de, enligt nuvarande contract, arrendatorn åliggande förbindelser, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, skola Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t anmäla, att om, efter skedd undersökning, Kongl. Majit pröfvar det vara med Rikets fördel öfverensstämmande, Rikets Ständer medgifva, att Assessoren Lagercrantz måtte på nu gällande arrende af Barkarby Kronohemman erhålla förlängning af 3o års tid, räknad från midfastan år 1846, mot skyldighet att fullgöra de, enligt nuvarande contract, arrendatorn åliggande förbindelser.
N:o 300» Ank. till Exp. Utsk. den 19 Augusti, kl. 2 e. m.
Utlåtande j angående sökt rättighet för åtskillige städer att återbekomma af dem erlagd rotejrihets-bevillning.
Sedan, i anledning af de, vid granskningen af i835 års Krono-räkenskaper, författade anmärkningar rörande oberäknad rotefrihels-bevillning för den städerne tillhöriga jord, Kongl. Majit, genom Nådigt