Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid pröfning af detta ärende hafva Rikets Ständer väl ansett sig, för sin del, förhindrade att upprätta det ifrågavarande förslaget; men då Rikets Ständer ej kunnat undgå att erkänna angelägenheten deraf, icke allenast att osäkerheten, beträffande hvad i ordnings- och polismål för städerna skall anses fortfarande gällande eller icke, måtte med det snaraste upphöra, utan äfven att stadsmyndigheternas behörighet i fråga om lagstiftandet för sådana mål varder bestämd, helst tvifvelsmålen i dessa hänsee‘nden kunna anses hafva blifvit ökade i följd af åtskilliga, sedan förenämnde komiterades underdåniga betänkande och förslag afgåfvos, utfärdade författningar, såsom om kommunalstyrelse i stad, om utvidgad näringsfrihet m. II., äfvensom af de i nya Strafflagen upptagna grundsatser och meddelade bestämmelser, hafva Rikets Ständer funnit sig föranlåtna att hos E. K.
Majit täcktes, för vinnande af det med ofvan omförmälda komités nedsättande afsedda ändamål, vidtaga de åtgärder, som E. K.
Majit kan finna lämpliga.
Stockholm den 14 Mars 1806.
Expedit iöns-1] Iskottets Förslog till underd.
S/fri/ve/se, N:o 33. 1 1V0 33.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den ‘2 Juni 186 6 Preste-Ståndet den 5 — — Borgare-Ståndet den 6 — — Bonde-Ståndet den 7 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. I Maj:ts nådiga Proposition, om antagande af ny Riks dags-Ordning och dermed sammanhängande ändringar i Regerings-Formen.
(Konstilutions-Utskoltets Memorial N:is 2 och 4.) [ | S. A. K. Sedan Rikets nu församlade Ständer till slutligt afgörande förehafl och antagit de från sistförflutna riksdag hvilande, af E. K.
Maj:t medelst nådig Proposition af den 5 Januari 1863 lill Rikets Ständers pröfning framlagda förslag till nv Riksdags-Ordning och dermed sammanhängande ändringar i Regerings-Formen, få Rikets Ständer, med anmälan härom, särskildt öfverlemna sitt Beslut angående den nja Rihsdngs-Ordningens antagande:
Och kommer Regerings-Formen ali, i anledning häraf, erhålla följande förändrade lydelse: § 1- Sveriges Rike — — — Arf-Rike med den arfslöljd, som i fastställd Successions-Ordning stadgad är. § 2.
Konungens Majestät — — — åtal fredade. § 4.
Konungen äger — Evangeliska läran.
Prat. 1865 1860.
IQ Sami. i Afd. 3 Hafi.
I Expedit lons-Utskottets
Förslag till untlerd.
Skrifvelse, N:o 33. § 5.
Slats-Rådel skall — — — Siats-Rådet. § 6.
Af Stats-Rådets — Civil Beställning. § Alla Regeringsärenden, — der afgöras. § 8.
Ej må — — — dylik beskaffenhet. § 9.
Uti alla mål, — — — det beslut fatta. § io. Innan ärendena — — — beredas. § 11.
Ministeriella mål, — — — Stats-Rådet finnas. 9 § 1 Konungen äger — — — Ledamot. § 13- Vill Konungen — — — nyttigast finner. § 14.
Öfver Rikets Krigsmakt — — — Befälet. § 15.
Kommandomål, — — — godt synes. § 16.
Konungen bör — — — lyder. § 17- Konungens domsrätt — — — såvida ej Konungen och Riksdagen, i den ordning 87 § 1 mom. stadgar, — — — bestämda. § 18- Denna Högsta Domstol — — — försuten är. § 19- Inkomma — — — .förklaringar gifva. Ewpeditions-Utskollets Förslag lill anderd.
Skri/velse, M:o 33. 3 § 20.
Uti fredstider •— — — efter Krigsartiklarne. § 21.
Uti Högsta Domstolen — mål deltaga. § 23.
Högsta Domstolen. § 25. blifvit dömd. § 26. — föreskrifver. § 27. Till Justi t ie-Ca nzler — — — begångna blifva. § 28. 1:0.
Till civila Tjenster inom Riket oc h till D ornare-Einbeten må sådane män endast nämnas, som äro af den rena Evangeliska läran; härifrån dock undantagne lärarebeställningar och öfriga tjenster vid inrättningar för slöjd och skön konst, äfvensom läkare-befattningar, till hvilka jemväi andre, än bekännare af den rena Evangeliska läran, kunna utnämnas.
Hvarje Departements-Ghef — — — Departementet höra. 2:o.
Sålunda naturaliserad — — — utnämnas. § 29.
Till Ärke-Biskop — — — föreslagne blifvit. § 30.
Konungen äger — — — valrätt bibehållna. § 31.
Städernas till deltagande i Riksdagsmannaval berättigade innevånare äge att till Borgmästare-Tjenster — — — Stockholm. § 32.
Sändebud — — — närvaro.
Uti Konungens — Konungen äger — — — Då Juslitie-ärenden — — 4 Expeditions-Ulskotlets Förslug till underd.
Skrifvelse, :Y.-o 33. § 33.
Slats-Ministrarne — — — inneha
Iva eller utöfva. § 35.
Stats-Rådets ledamöter — — — skäl äga. § 36.
De som — — — flyttas. § 37.
Vill Konungen — — — Sina Riken vistas,1 utan föres Riksstyrelsen under Konungens frånvaro, i Hans namn, af den till thronföljden närmast berättigade Prins, om han uppnått den ålder, som i 41 § sägs.
Han styre såsom Regent med all Konungslig makt och myndighet, enligt denna Regeringsform; dock må Han ej Adeligt stånd och värdighet förläna, eller lill Greflig! och Friherrlig! stånd upphöja, eller Riddarevärdighet utdela; äfvensom alla lediga förtroendesysslor endast tillsvidare kunna förvaltas af dem, som Regenten dertill förordnar.
Finnes ej till thronföljden berättigad Prins, eller har den dertill närmast berättigade ej uppnått den i 41 § för myndighet stadgade ålder, eller är Han af sjukdom eller af vistande utom Sverige och Norrige hindrad att Riksstyrelsen öfvertaga, före Stats-Rädet styrelsen med samma makt sorn Regent.
Huru förhållas skall, derest Konungen längre lid än tolf månader ur Riket blifver, derom varder i 91 § stadgadt. § 40.
Blifver Konungen — •— — vårdar, förhålles med Riksstyrelsen såsom i föregående § bestämmes. § 41.
Lag samma vare för den till thronföljden närmast berättigade Prins. Dör Konung, innan Tbronföljaren denna ålder uppnått, föres styrelsen af Stats-Rädet, enligt 39 §, i Konungens namn, intill dess Riksdagen sammankommer, och den Förmyndare-Styrelse, Riksdagen förordnar, Regeringen tillträdt; ställande sig Stals-Rådel denna Regeringsform till ovilkorlig efterlefnad.
Expedit/'oi/s-Cll.ihottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 33. 5 § 42.
Skulle den — — — Siats-Rådet Regeringen mpd den makt, 39 § stadgar, intill dess Riksdagen hinner sammankomma och eli njtt Konungahus utkora, samt den valde Konungen Regeringen tilli rädt.
Uli alla de lall, dä enligt denna och föregående tre §§ Riksstyrelsen föres af Stats-Rådet, skola dess samtlige Ledamöter vara närvarande och rösta. § 43.
Hvad nu om Konung sagdt är, galle ock i afseende på Regent, dä Riksstyrelsen af honom utöfvas. § 44. - Ingen Prins — — — efterkommande. § 45.
Hvarken Svea — — — de bära. § 46.
Rikets Hof-Rätter — — — olagligen behandlas. § 48.
Hof — — — derifrån afsätta. § 49.
Den fördelas i två Kamrar, hvilkas Ledamöter väljas, pä säll Riksdags-Ordningen stadgar.
Kamrarne ega i alla frågor lika behörighet och myndighet; skolande Riksdagen i kraft af denna Grundlag sammankomma lill lagtima möte hvarje är den 15 Januari, eller, om helgdag då inträffar, dagen derefter; Konungen dock obetaget alt, emellan Lagtima Riksdagar, Urtima Riksdag sammankalla.
Hos Urtima Riksdag må endast förekomma ärende, som föranledt Riksdagens sammankallande eller af Konungen eljest för densamma framlägges, så ock hvad med dylikt ärende slår i oskiljaktigt .sammanhang. § 50.
Riksdagen skall sammanträda i Rikets Hufvudstad, utom i de fall, då fiendes framträngande eller pest eller andra lika vigliga hinder göra det omöjligt eller för Riksdagens frihet och säkerhet vådligt.
1 dessa fäll tillkommer Konungen att, elter samråd med Riksdagens Fullmäktige uti Banken och Riksgälds-Contoret, annan Riksdagsort utsätta och kungöra. 6 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, iY.-o 33. § 51.
I de fall, då Konungen eller Regenten eller Stats-Rådet sammankallar Riksdagen, läslställes liden lör dess sammanträde efter Tjugonde och inom Tretionde dagen från den, då kallelsen blifvit uti Hufvudstadens kyrkor kungjord. § 52.
Lagtima Riksdag skall för ärendenas beredning tillsätta dessa Utskott: ett Constitutions-Utskott — — — yttranden deröfver till Riksdagen afgifva — — — utreda och för Riksdagen uppgifva — Banko-förvaltningen gifva; samt eli Lag-Utskott att utarbeta de från Kamrarna remitterade — — — förbättring.
Deputerade att med — — — ärenden, dem Han pröfvar böra hemliga hållas, utväljas desse Deputerade af Kamrarna, dock åge desse Deputerade icke makt — — — Konungen dem meddelar.
I hvilken ordning Konungens Propositioner, så ock af Riksdagsmän inom Kamrarna väckta frågor, må til! afgörande företagas, derom stadgas i Riksdags-Ordningen. § 57.
Svenska Folkets urgamla rätt att sig beskatta utöfvas af Riksdagen allena.
Huruledes särskilda menigheter må för egna behof sig beskatta, bestämmes genom Kommunallagarne, hvilka af Konungen och Riksdagen gemensamt stiftas. § 58.
För hvarje Lagtima Riksdag låte Konungen — — — fordringar och skulder.
Skulle genom — — — redovisas. § 59.
I sammanhang med uppvisandet af Stats-Verkets tillstånd och behof låte Konungen för
Riksdagen framställa förslag rörande sättet att genom Bevillningar fylla hvad Slaten kan utöfver de ordinarie inkomsterna erfordra. § 60.
Till Bevillningar räknas Tull- och Accis-medlen, — — — Husbehofs-Bränrierimedlen samt hvad hvarje Riksdag dessutom särskildt såsom Bevillning sig ålager.
Ej må — — — utan Riksdagens samtycke — — — monopolier fastställa. Expedilions-Ulskoltets Förslag till anderd.
Skrifvelse, N:o 33. 7 § 61.
Alla afgifter, som Riksdagen under de — — — Bevillningen af Riksdagen fastställd blifver. § 62.
Sedan Stats-Verkets behof blifvit af Riksdagen pröfvade, ankommer det på Riksdagen att en deremot — — — anslå. § 63.
Dessutom böra, — — — utbetalning å Riksgälds-Contoret anvisas; — — — Siats-Rådet in pleno hort och Riksdagen sammankallat.
Såväl Rikets — — — till Siats-Verket af Riksdagen anslås, — — — till de af Riksdagen pröfvade behof — — — anordnas. § 65.
Riksgälds-Contoret förbiifver under Riksdagens styrelse, inseende och förvaltning; och då Riksdagen ansvarar för den Rikets gäld, Coniord ombesörjer, sä kommer Riksdagen, sedan Contorets tillstånd och behof blifvit i vederbörlig ordning utredda, att genom särskild Bevillning och vårdad. § 67.
Konungens Ombud — — — öfverlägga. § 68.
De till Riksgälds-Verket — — — behof än dem, Riksdagen bestämt.
Allt — — -- kraftlöst. § 69.
Då — — — till pröfning bos Riksdagen förehafves, — — — stadgas.
Fatta Kamrarne stridiga beslut, som ej varda samtnanjemkade, skola Kamrarna hvar för sig rösta om de olika beslut, Iivari hvardera förut stad nät; kommande den mening, som dervid erhåller de fleste Ledamöters af båda Kamrarna sammanräknade röster, att gälla såsom Riksdagens beslut. § 70.
När i fråga om Riks-Rankens styrelse och förvaltning, inkomster och utgifter, Kamrarne stadna i stridiga beslut, skola Kamrarne derom hvar för sig rösta, såsom i nästföregående § sägs. § 71.
På enahanda sätt förfares jemväl der Kamrarne sig icke förena om grunderna — — — fördelning til! utgörande. 8 Expeditions-Ulskoltets Färsta# till underd.
Skrifvelse, N:o 33. § 72.
Riks-Banken förbiifver under Riksdagens egen garantie och vård, så att Fullmaglige, Kamrarne dertill förordna, — — — vidare af Riksdagen göras kunna.
Riksdagen allena äger rätt att — — — inlösas. § 73.
Konungen åge — varda försedde. § 75.
Hvad desse i afseende på markegångssätlningen fastställa, tjene — — — vinnes. § 76.
Kungsgårdar och — — Konungen icke utan Riksdagens samtycke genom — — efter de grunder, Riksdagen derom föreskriiver; dock alt — — Skatte försäljas. § 78.
Ej må — — dylikt sätt. § 79.
Ingen förändring — — äga rum utan Riksdagens bifall; Konungens — — oförkränkt. § 80.
Krigsmakten till — — intill dess Konungen och Riksdagen finna nödigt — — utan genom Konungs och Riksdags sammanstämmande beslut, tillkomma. § 81.
Riksdagens beslut i Grundlagsfråga, väckt af Konungen, skall hos Honom anmälas, pä sätt Riksdags-Ordningen föresklifver.
Konungen inhemte då, förr än Riksdagen åtskilts, hela Slats-Rådels tankar i ämnet, och tneddele Riksdagen, på Rikssalen, Sitt samtycke eller de orsaker, för hvilka Han beslutet ej j godkänner. § 82.
Hvad tili ändring af Grundlagarna, uti föreskrifveu ordning, Riksdagen beslulil och Konungen gillat, eller Konungen föreslagit och Riksdagen antagit, äge kraft afl Grundlag. § 83.
Expeditions-Ut sk otlets Forsla;/ till underd.
Skrifvelse, N:o 53. 9 § 83.
Ej må någon — — det sätt, som vid ändringar i dem iakttagas bör. § 84.
Såsom Grundlagar — — — den Tryckfrihets-Förordning, hvilka i öfverensstämmelse — bestämmas, Riksdagen och Konungen gemensamt fastställa. § 86.
Med Tryckfrihet — — — hemliga hällas. § 87. l:o.
Riksdagen äger gemensamt — Civil- och Criminallag och att — utan Riksdagens samtycke, och icke Riksdagen utan Konungens, — må i Riksdagens Kamrar kunna väckas och skola, sedan Lag-Utskottet deröfver blifvit bordt, af Riksdagen afgöras.
Beslutar Riksdagen för sin del någon ny
Lag eller gammal Lags upphäfvande och förändring, aflemnas Förslag derom lill Konungen, — beslut fattat, meddele Riksdagen antingen
Sitt samtycke lill dess åstundan eller Sina skäl att det vä<*ra.
Kan Konungen icke förr, än Riksdagen åtskiljes, låtta — underrätte då Riksdagen vid dess nästa sammankomst — — — någon Lagfråga för Riksdagen framställa, — — — samt meddele Sin — — yttranden åt Riksdagen, som med frågan vidare förfar, såsom i Riksdags-Ordningen sägs. 2:o.
Riksdagen äge ock gemensamt med Konungen stifta, förändra eller upphäfva Kyrkolag: dock alt dervid erfordras samtycke jemväl af Allmänt Kyrkomöte.
Lag skola, på sätt i mom. t sägs, Stats-Rådels och Högsta Domstolens tankar inhemtas och jemte Konungens Proposition, då sådan göres, Riksdagen meddelas.
Har ej Förslag, hvarom nu fråga är, före början af Riksdagen näst efter den, som framställt eller antagit Förslaget, blifvit såsom Lag genom Allmän Kungörelse ulfärdadt, vare det förfallet, och Konungen underrätte då Riksdagen om de skäl, som hindrat Förslagets antagande. § 88.
Med förklaring gifver, kunna ogillas af först derefter sammanträdande Riksdag, så ock, om förklaring angår ämne, som tili Kyrkolag hörer, al det Allmänna Kyrkomöte, som efter förklaringens meddelande först hålles, och må dylika förklaringar, der de sålunda ogillade blifvit, ej längre gälla eller af Domslolarne iakttagas och åberopas. § 89.
Uti Riksdagens Kamrar må frågor — alla slag.
Riksdagen äge dock icke makt finner.
Vill Konungen åt Riksdagen öfverlemna angående Lagfrågor är i 87 § 1 morn stadgadt.
Prot. 1865 Sf 1866. 10 Sami. 1 A/d. 3 Hå/t. 2 10 Expeditions-VIskottets Förslag; till underd.
Skrifvelse, N:o 33. § 90.
Under Riksdagens, dess Kamrars eller Ulskotts öfverläggningar — — — annat sätt, än Grundlagarne bokstafligen föreskrifva, komma frågor — — — Inrättning. § 91.
I den händelse — sammankalle Regenten eller Stats-Rådet, då det Riksstyrelsen förvaltar, genom öppet Påbud Riksdagen, och läte — — — återkommit, tage Riksdagen den författning om Rikets styrelse, hvilken Riksdagen nyttigast finner. § 92.
Lag samma — icke befattat. § 93.
Riksdagen äge — — förordna en, tre eller fem Förmyndare — — — må utöfva. § 94.
Skulle den olyckliga — — utginge, sammankalle Stats-Rådet — — — död, Riksdagen, som då skall ett nytt Konungahus utkora, — — — Regerings-Form. § 95.
Om, emot förmodan, Regenten eller Stats-Rådet — — omförmäla, Riksdagen genast sammankalla, då åligge det ovilkorligen Rikets Hof-Rätler alt, genom offentliga kungörelser, underrättelse härom meddela, på del Riksdagen må kunna sammankomma, att sin och Rikets rätt iakttaga och skydda.
Sådan Riksdag sammanträder å Tretionde dagen efter den, då Regenten eller Stats-Rådet — — kungöra. § 96.
Hvarje Lagtima Riksdag skall förordna en — — man, att såsom Riksdagens Ombud, efter den Instruktion Riksdagen för honom utfärdat, hafva tillsyn — — — olaglighet begått, eller underlåtit att sina — — Aktörer utstaka. § 97. Denne Riksdagens Justitie-Ombudsman, som, så länge han embetet innehafver, skall i alla afseenden anses lika med Konungens Justitie-Canzler, väljes på sätt Riksdags-Ordningen stadgar; och bör dervid jemväl utses en man af de egenskaper, som bos denna Embetsman erfordras, alt honom efterträda, ifall han, innan nästföljande Lagtima Riksdag anställt nytt val af Justitie-Ombudsman, skulle med döden afgå, samt att utöfva Embetet under den tid Justilie-Ombudsmannen kan vara af svår sjukdom eller annat laga förfall derifrån hindrad. § 98.
I händelse Justilie-Ombudsmannen, under del Riksdag är församlad, afsäger sig det erhållna förtroendet, eller med döden afgår, skall Riksdagen i Embetet genast insätta den man, sorn blifvit till hans efterträdare utsedd.
Skulle Justilie-Ombudsmannens utsedde efterträdare, under Riksdag, afsäga sig det erhållna förtroendet eller i Justitie-Ombudsmans-einbelet insättas, eller med döden afgå, utväljes, på ofvan stad - Expedilions-Ulskottels
11 gade sätt, en annan behörig man i hans ställe.
Inträffar något af dessa fall emellan Riksdagarna, skall Riksdagens rätt härutinnan genom dess Fullmäktige i Banken och Riksgälds-Contoret ulöfvas. § 99.
Juslitie-Omhudsmannen må, — — det askar. § 100.
Juslitie-Omhudsmannen åligge, att till hvarje Lagtima Riksdag aflemna redogörelse för — — deras förbättring. § 101.
Skulle den — — egendom, vare Juslitie-Omhudsmannen pligtig, — — — befordra. § 102.
Denna Domstol, — — — Rikets tjenst. § 103.
Lagtima Riksdag skall hvart tredje år, på säll Riksdags-Ordningen stadgar, tillsätta en Nämnd, som äge att döma — — — skiljas.
Beslutar denna Nämnd efter omröstning, i den ordning, som i Riksdags-Ordningen sägs, att någon eller någre af Hö gsta Domstolens Ledamöter skola anses vara ifrån Riksdagens förtroende uteslutne, blifve han eller de derefter af Konungen, hos hvilken Riksdagen skall härom göra anmälan, ifrån Embetet — — — halfva belopp. § 104.
Laglima Riksdags Constitutions-Ötskott äge — — fordras. § 106.
Finnér Utskottot — emot sådan öfverträdelse, eller den vållat och upplysning eller att den Föredragande — — utaf Konungen och Riksdagen fastställd varder. § 107.
Skulle — — tillkännagifva för Riksdagen, hvilken, om den Guner Rikets väl det kräfva, kan hos Konungen skriftligen anmäla siti önskan, att — — — blifvit gjord.
Frågor — — i Riksdagens Kamrar väckas och af andra Riksdagens Utskott än Constitulions-Utskottet hos Kamrarna andragas, men icke af Riksdagen afgöras — — bordt.
Riksdagen efter granskning godkänt eller lemnat oanmärkt, hör anses hafva vunnit décharge i afseende på det granskade, och ingen'ny, till ansvarighet förbindande, granskning al ny Riksdag i samma mål vara tillåten; dock bör, oaktadt den af Riksdagens Utskott eller Revisorer förrättade generella öfversigt af Statsmedlens utdelning, det åligga vederbörande Embetsman att verkställa den speciella revision, som dem i kraft af deras Embetsbefattning tillkommer. 12 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 33. § 108.
Lagtima Riksdag skall hvart tredje år, på sätt i Riksdags-Ordningen sägs, förordna Sex för kunskaper och lärdom kände Män att jemte Justitie-Ombudsmannen, som bland dem förer ordet, utöfva vård öfver Tryckfriheten.
Desse Committerade, af—• — ligge det ä Committerade. § 109.
Lagtima Riksdag kan ej utan egen begäran upplösas förr än den varit fyra månader tillsammans, derest icke Konungen, såsom i Riksdags-Ordningen sägs, förordnar om nya val till båda Kamrarna eller den ena af dem, i hvilka läll Riksdagen skall, med bibehållande af sin egenskap utaf Lagtima, sammanträda å den tid inom tre månader från det Riksdagen blef upplöst, som Konungen bestämmer, samt må ej vidare af Konungen upplösas förr än efter fyra månader från det sednare sammanträdets början.
Der så oförmodadt skulle hända, att Riksdag, när den afslutas, icke hade Staten reglerat eller någon ny Bevillning till bestämdt belopp sig åtagit, fortläre den förra Statsregleringen och Bevillningen intill nästa Riksdag.
Är åter Bevillningens hela belopp bestämdt, men Hamrarne icke om fördelningen deraf ense, då skola, — — och uppdrage Riksdagen sine Fullmäktige — — — utfärda. § no. Ej må någon Riksdagsman under tilltal ställas eller sin frihet beröfvas för sina gerningar eller yttranden i denna egenskap, utan att den Kammare, lill hvilken han hörer, sådant tillåtit genom uttryckligt beslut, deruti minst fem sjelledelar af de röstande instämt.
Ej eller skall — — — försöka att våldföra Riksdagen, dess Kamrar eller Utskott eller någon — — och ankomme på Riksdagen att slika förbrytelser i laga ordning beifra låta.
Blifver Riksdagsman, medan Riksdag samlad är, eller under resa till eller ifrån Riksdagen, när man vet honom i sådant ärende stadd vara, med ord eller gerning ofredad, gälle derom hvad angående våld eller förolämpning emot Konungens Embetsmän, i eller för Embete, i Allmän Lag stadgadt är.
Samma lag vare, om Riksdagens Fullmäktige, Revisorer eller Justitie-Ombudsman, eller Sekreterare eller Canzlibetjente i någon af Riksdagens Kamrar eller i något dess Utskott, i eller för utöfning af sådan befattning, våldföres eller förolämpas. § Hl Beskylles Riksdagsman för grof missgerning, må han ej i häkte kunna inmanas förr än, efter anställd ransakning, Domaren sådant skäligt pröfvat, så vida ban ej å bar gerning funnen varder; dock gälle, om han, efter Domstols kallelse, sig ej inställer, hvad Allmänna Lagen i t hy läll stadgar.
Riksdagens Fullmäktige och Revisorer kunna ej, i och för sin befattning, emottaga befallningar utan af Riksdagen allena, och enligt dess Instruktioner, ej eller till redo och ansvar ställas, utan efter Riksdagens beslut. § 112.
Uti Riksdagsmannaval) — — — Sysslan. Expeditions-Utskottets Förslag lill underd.
Skrifvelse, N:o 35. 13 § 113.
Taxeringsman, som Riksdagens Bevillnings föreskrifter å dess vägnar — — — ställas. § H4.
De fordna Riks-Slåndens Privilegier, Förmåner, Rättigheter och Friheter skola, der de ej ägt oskiljaktigt sammanhang med den Stånden förut tillkommande representationsrätt, och således med denna upphört, fortfarande gälla.
Ej må ändring eller upphäfvande deraf ske, utan genom Konungens och Riksdagens sammanstämmande beslut och med bifall, om Irågan rörer Ridderskapet och Adelns eller Presterskapets Privilegier, Förmåner, Rättigheter och Friheter, i förra fallet af Ridderskapet och Adeln samt i det sednare af Allmänt Kyrkomöte.
Stockholm den 7 Juni 1866. / 14 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Rikets Ständers vid 1865—1866 årens Riksdag fattade Beslut angående antagande af ny Riksdags-Ordning.
Vi efterskrifne Sveriges Rikets Ständer, Grefvar, Friherrar, Biskopar, Ridderskap och Adel, Presterskap, Borgerskap och Menige Allmoge, som nu, å egne och hemmavarande medbröders vägnar, till allmän Riksdag församlade äro, gore veterligt:
Att, sedan Kongl. Majit medelst nådig Proposition af den 5 Januari 1863 till Vår pröfning, i enlighet med 81 § Regerings Formen, öfverlemnadt ett förslag lill ny Riksdagsordning.
, så håfve Vi, elter grundlagsenlig behandling af detla vigtiga ärende, antagit omförmälda nådigst framställda förslag, så lydande:
Allmänna grunder. § 1- Svenska Folket representeras af Riksdagen, fördelad i två Kamrar, den Första och den Andra, hvilka i alla frågor hafva lika behörighet och myndighet.
Expedilions-Vtskattets förslag till underd.
Skrifvelse, N:0 35. 15 Urtima Riksdag sammankallas, då Konungen så nödigt finner, äfvensom i de fall, hvarom i Regeringsformens 91, 92, 93 och 94 §§ förmäles.
Hos Urtima Riksdag må endast förekomma ärende, som föranledt Riksdagens sammankallande eller af Konungen eljest för densamma framlägges, sä ock hvad med dylikt ärende står i oskiljaktigt sammanhang. § 3.
Riksdagsmännen utses till båda Kamrarna genom val för viss tid; dock eger Konungen, innan den tid lilländagått, att förordna om nya val i bela Riket till båda Kamrarna eller den ena af dem. § 4- Ej må någon Riksdagsman förmenas att sin Riksdagsmanna-befattning utöfva; dock galler under krigstid undantag härutinnan för militärpersoner, då de af Konungen i Rikets tjenst beordras. § 5.
I dessa fall skall Riksdagen, med bibehållande al sin egenskap utaf Lagtima, sammanträda å den tid inom tre månader från det Riksdagen blef upplöst, som Konungen bestämmer, och må den ej vidare af Konungen upplösas förr än fyra månader från det sednare sammanträdets början förflutit.
Urtima Riksdag eger Konungen, när Han för godt finner, åtskilja, och vare Urtima Riksdag alltid upplöst innan lid för Lagtima Riksdags sammanträde infaller.
Kamrarnas bildande. a) Första Kammaren. § 6.
Går ej folkmängden upp till trettiotusen, väljes dock en Riksdagsman. § 7- Val till Riksdagsman i Första Kammaren anställas af vederbörande landsting och stadsfullmäktige, så olta ledighet uppstår, eller då Konungen förordnat nya val.
Landsting sammanträder för det ändamål, der så erfordras, till urtima möte. 16 Expeditions-Utskottets Förslag lill anderd.
Skrifvelse, N:o 33. § 8.