Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Betänkande, N-o 18. på nödvändigheten af sådane befordringslagar, hvilka, på samma gång de satte styrelsen i tillfälle att rättvist kunna belöna nit och förtjenster, jemväl förhindrade all gunst och mannamån samt satle individen i åtnjutandet af en välförtjent lön för dess bemödanden för det allmänna, Herr Stjernsvärd föreslagit antagandet af befordringsgrunder, hvilande på den rättsgrund: ”att hvarje uppfylld pligt medförde en bestämd rättighet, och hvarje utmärkt skicklighet ett företräde”; att ingen rimligen borde bestrida, att armee-befälets närvarande aflöning, till såväl belopp som utbetalningssätt, utginge till lika liten fördel för det allmänna, som för löntagarne, och erfordrade i båda fallen betydliga förändringar; att lönerne för det högre befälet voro i flera fall alltför stora, då dq deremot för de lägre graderne icke motsvarade kostnaden för de oundgängligaste lefnadsbehofven; att aflöningen, som utginge till samma belopp, antingen individen befunne sig i tjenstgöring eller icke, vore i de flesta fall olika för lika befattningar, äfven till och med vid samma regementen; att aflöningssättet genom boställen vore i flera hänseenden olämpligt, enär dels inkomsten deraf vore högst osäker, dels boställena, som nu ej kunde utarrenderas på längre tid än innehafvarnes tjenstetid, icke gåfve de arrenden, sorn deraf kunde erhållas, om arrendetiden utsträcktes till längre tid, och att, om löntagarne sjelfve brukade boställena, de måste underkasta sig kostnaden för inventariers anskaffande m. m., och derigenom ofta råka i skuldsättning, af hvilka jemte flera anförda omständigheter Herr Stjernsvärd ansett giltiga motiver förefinnas för hans förslag om en successiv indragning af indelda armeens boställen och deras utarrendering för Kronans räkning; om en efter billiga grunder bestämd årlig lön för hvar och en af såväl befäl som underbefäl, hvilken under alia förhållanden oafkortadt åtnjutes; om tjenstgöringspcnningar under all slags tjenstgöring; om serskild aflönings-tillökning under kommenderingar utom brigadens stånd; om skjuts- och traktaments-ersättning under embetsresor, samt om serskild aflönings-tillökning för värfvadt manskap, i följd af förlängd tjenstetid; att vidare, då bevillning å löner saknade all rättsgrund, emedan densammas erläggande utgjorde ett återlemnande af en del utaf den lön, sorn en tjensteman åtnjöte; då afdraget för begrafningshjelp hvarken vore klokt eller rättvist, enär mistningen af ett halft års lön ofta utgjort fröet tili ett sednare,
ständigt fortfarande ekonomiskt obestånd, och att det endast vore anhöriga till deni, som i tjensten afledo, hvilka deraf skördade någon fördel, samt då lösen för fullmakter icke kunde betraktas såsom annat än tjensteköp, Herr Stjernsvärd ansett alla dylika afdrag böra försvinna; att, i afseende å provianteringen, det icke vöre öfverensstämmande med billigheten, Stals- samt Allm.
Betänkande, N:o iS. 21 att för dess bestridande, såsom nu vore fallet, olika trupper åtnjöte olika belopp; att då truppens beväpning, beklädnad, remtyg och utredning bekostades vid de indelde roterade regementerne direkte af Kronan, vid rusthålls-regementerna af rusthållarne och vid de värfvade regementerne af entreprenörer (eller passevolans-innehafvare), så vore deraf en följd, att vid de indelde regementerne soldaten icke bade någon fördel af att vara aktsam om sin beklädnad, samt att vid de värfvade regementerne det vore kompani-cheferne, sorn åtnjöte fördelen af den längre varaktighet, som soldatens enskilda omtanka och aktsamhet kunde gifva en eller annan persedel, hvilken fördel dock obestridligen borde soldaten sjelf tillkomma; att monderingens anskaffande och underhåll vid rustbålls-regementen utgjorde för rusthållaren ett af indelnings-verkets mest tryckande och till beloppet mest oberäkneliga onera, på samma gång, som detsamma i militär-ekonomiskt hänseende vore högst olämpligt; att, hvad de indelde truppernes öfningar anginge, så vore det ett oeftergifligt vilkor för dessa truppers verkliga tjenstbarhet, att de tid efter annan förlädes i en längre tjenstgöring, hvilket hvarken lämpligare eller med mindre kostnad kunde verkställas, än medelst deras successiva garnisonstjenstgöring i Stockholm; att landt-beväringens nuvarande öfningar, hvilka .kostade landet nära en half million årligen, voro af nästan ingen nytta, enär bevärings-ynglingarne, under 12 dagars möten, väl kunde lära sig att verkställa några ställningssteg, men icke att möta rikets flender, enär de icke finge inhemta konsten att bruka det vapen, sorn dertill borde användas; och att, i anseende till detta förhållande, Herr Stjernsvärd föreslagit ofvanomförmälde skjutöfningar, till hvilkas åvägabringande kostnaden blifvit upptagen till 32,000 r:dr, men genom hvilka kunskap uti skjutning skulle beredas icke blott bevärings-ynglingarne, utan äfven hvar och en vapenför mansperson; att sättet, för bildandet af befälets pensioner måste högeligen ogillas, emedan dessa pensioner uppkommo genom afdrag, som individerne sjelfve finge vidkännas å deras ändå till största delen knappa löner, då deremot statens skyldighet onekligen vore att bereda ett nödtorftigt uppehälle åt den, som, så länge helsa och krafter det medgåfve, egnat det allmänna sin tjenst; och att soldatens pensioner voro så ringa, att de icke i något hänseende uppfyllde behofvets kraf; men att, efter Herr Stjernsvärds tanka, om krigsmanshus-kassan icke användes till andra än de med densamma afsedda ändamål,
omförmälde pensioner kunde ökas.
Derjemte, och enär sistberörde förslag till förändrad organisation af landtförsvaret, uti flera delar förändrade närvarande förhållanden, har Hr Stjernsvärd summariskt meddelat följande förslag till föreskrifter, enligt hvilka öf - 22 Stalt- samt Allm.
Betänkande, N.o 18. vergången från den närvarande till den sålunda föreslagna organisationen borde verkställas, nemligen: att förändringen inom de indelda trupperne skedde successive, i mån af afgång och ingångna kontrakters tilländalöpande; att passevolansen med de värfva de trupperna genast borde uppsägas och inga rekapitulationer med manskapet vidare ingås; att af värfvade kavalleriet borde, på grund af frivilligt medgifvande, formeras den värfvade kavalleri-brigad, som förslaget innehölle, samt återstoden af manskapet, äfvensom det värfvade infanteriet, afskedas efter tilländalupen kapitulation; alt officerare, under-officerare och vederlikar vid de värfvade trupperna lemnades öppet att, i mån af vissa lefnads- och tjensle-år, ega fritt val emellan afsked med pension, eller transport till hvilken annan korps som helst; samt att all ingång på ny stat, med förändrad aflöning, borde ske i mån af de påräknade tillgångarnes realiserande, samt ega rum först för ny-utnämnde. derefter för de sämre aflönade och sist för dem med bättre löner.
Slutligen har en rekapitulation blifvit gjord af förslaget.
Enligt densamma skulle kostnaden för landtförsvaret, utom för den Gottländska nationalbeväringen, nu uppgå till 6,995,642 r:dr 26 sk. 10 r:st.
De ständiga stridskrafterna skulle för närvarande utgöras af:
Generalitetet 8 personer.
Topograf-officerare 11 d:o, Infanteriet 26,072 man, Kavalleriet 4,966 d:o, med 5,077 hästar.
Artilleriet 3,190 d:o, med 725 hästar och 128 kanoner, samt Ingeniör-korpsen 49 man, eller till sammans ständiga stridskrafter 34,296 man, med 5,802 hästar och 128 kanoner.
Dessutom skulle Staten ega att såsom krigs-reserv disponera 104,250 man beväringsmanskap, 295 man af ny ordinarie rotering, samt 2,206 trosshästar, eller tillsammans krigsreserven 104,545 man och 2,206 hästar.
Deremot skulle kostnaden för den af Hr Stjernsvärd föreslagna organisationen, enligt den till Stats-Ucskottet remitterade skrifna motion, med dervid fogade tabeller, uppgå till 6,239,545 r:dr 35 sk. 11 r:st., samt, sedan en af Hr Stjernsvärd anmäld missräkning blifvit rättad, till 6,253,359 r:dr 3 sk. 11 r.st., men efter hvad den i Ridderskapet och Adelns protokoll tryckta Stats- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.~Utsk.
Betänkande, N:o i8. 85 motion utvisar, till 6,252,825 l-.dr 46 sk. 3 r:st.
De ständiga stridskraf - terna skulle utgöras af:
Generalitetet 6 personer, Kommendant-staben 30 d:o, General-staben 50 d.o, Infanteriet 26,110 man, Kavalleriet 3,918 d:o, med 3,900 hästar.
Artilleriet 2,239 d:o, med 786 hästar och 144 kanoner, samt Ingeniör-truppen 271 d:o, eller tillsammans ständiga stridskrafter 32,624 man, med 4,686 hästar och 144 kanoner, hvarjemte
Staten skulle ega disponera ett lika antal beväringsmanskap, som nu utgår, 2,483 reservliästar och 2,206 trosshästar; samt derjemte ega en landtstorm af 479,550 man, hos hvilken man i allmänhet kunde påräkna skjutfärdighet.
Den öfversigt utaf Hr Stjernsvärds ofvanberörde tvänne förslag, som sålunda blifvit af Utskotten framlagd, ådagalägger, att förslaget N:o 1 ärgrundadt på indragning af hela den indelda armeen, på rust- och rotehållares åläggande, att, emot bestämda belopp i kontant, afbörda sig rust- och roteringsbesväret; på en, i betydlig mån utsträckt beväringspligt, samt på de nuvarande regementernas upplösning och truppernas indelning i brigader, på en för hälften af den effektiva styrkan förutsatt tvungen permittering under större delen af året, samt på den för förslagets verkställande erforderliga åtgärd, att dertill använda Krigs-kollegii kassas och Armeens pensionskassas samlade fonder; att deremot förslaget N:o 2 är stödt på bibehållandet af indelda armeen samt dess indelning i brigader, men minskning i artilleriets och kavalleriets numerära styrka, samt indragning af större delen af den värfvade arméen; på upphörandet af all bevärings-exercis, och dess ersättande med skjutöfningar; på åläggandet af de rotehållare, som nu betala vakans-afgift, att i stället derför utgöra effektiv rotering, och för en del rusthållare, att utbyta rustningen mot rotering; samt rote- och rusthållsnumrens sammanförande i samma korps-fördelningar, äfvensom på samtlige rusthållarnes förpligtande att för beväpning, beklädnad m. m., erlägga passevolans-afgift. 24 Stals- samt Allm.
Besvärs- ocÅ Ekon.-Utsk.
Efter den redogörelse
Utskotten sålunda afgifvit för Hr Stjernsvärds ofvanberörde tvänne förslag, och de grunder, hvarpå desamma blifvit byggde, återstår för Utskotten att öfver samma förslag afgifva sitt yttrande.
Hvad dervid först beträffar förslaget N:o 1, som med några få rättelser och tillägg är detsamma, som Hr Stjernsvärd vid sistlidne Riksdag ingaftill Högloll.
Ridderskapet och Adeln, och för granskning hvaraf Hr Ekholm inom Yälloll.
Borgare-Ståndet då väckte motion om en kommittés nedsättande; så meddelade, i anledning af denna motion, Stats- samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten vid samma Riksdag ett betänkande, hvaruti Utskotten, fästande uppmärksamheten, bland annat, derå, att de väsendtligaste fördelar, som Hr Stjernsvärd med förslaget åsyftade, vore en ökad styrka, en minskad kostnad samt ökade löner åt befälet, under hvardera af dessa synpunkter tagit förslaget i öfvervägande och anfört: att den numerära öfverlägsenheten i stridskrafter, sorn förslaget utvisade, hufvudsakligen härledde sig från det deruti begagnade sätt att beräkna beväringsklassernas ani al och styrka, nemligen att icke allenast upptaga (i klassers beväring, utan äfven beräkna hvardera klassen till 20,850 män, ehuru uti härens nuvarande personal endast 5 klassers beväring inginge, hvardera klassen af 16,243 man; att en rättvis jemförelse emellan de båda organisalionssätten icke kunde uppgöras, utan att, genom beväringsskyldighetens utsträckning äfven på det gamla systemet till 6 år, på begge organisationerna tillämpa ett lika antal beväringsklasser, samt att upptaga dessa till lika stort antal; att, om en beräkning gjoi’des, efter ett lika antal manskap för hvarje beväringsklass, det visade sig, att Sveriges försvarsstyrka utgjordes af, jemte stående hären 34,301 man, 5 klassers beväring, ä 20,850 man 104,250 „ således 138,551 man; men, enligt förslaget, af stamsoldater 17,162 „ och 6 klassers beväring 125,000 „ eller 142,262 man; hvadan skillnaden i styrka endast utgjorde 3,711 man, fastän en hel beväringsklass, på sätt nämndt är, blifvit tillagd den i förslaget förordade organisationen; men att, oansedt den numerära öfverlägsenhet, samt beväringsmanskapets fullkomligare öfning, som Hr Stjernsvärds förslag upptoge, man likväl egde grundad anledning att betvifla den föreslagna organisationens större försvarsförmåga, än den närvarandes, helst om man betraktade, att i denna Stats- samt Allm.
Besvärs- och Kkon.-Utsk.
Betänkande, IV.-o 18. denna sednare den stridande delen af stammen vore dubbelt så talrik, sorn den i förslaget upptagna, och att den derjemte bestode af i allmänhet utvaldt manskap; äfvensom att, hvad anginge landtstormen, hvars första uppbåd beräknats till 250,000, och det andra till 208,500 man, förslaget derom lika väl kunde inympas på den gamla organisationen, om Svenska folket ville ingå på en till 50 ålders-året utsträckt värnpligt; att, i fråga om den besparing, till belopp af 731,947 r:dr, som genom antagandet af förslaget skulle uppkomma, flera anmärkningar vore att framställa, såsom dels att vid beräkningen af de tillgångar, som för den nya organisationen skulle blifva tillgängliga, inkomsten af befälets samtlige boställen vid indelda armeen upptagits till 570,441 rdr, som utgjorde 50 procent, eller 190,147 r.dr mera än det belopp, hvartill densamma vore uppskattad, och att berörde inkomst, om den ock borde anses öfverskjuta uppskattningssumman, likväl, efter Utskottens öfvertygelse, icke kunde beräknas till den af motionären antagna summa, dels att, om äfven uppgifterna, i afseende å det belopp, som, genom armeens ställande på vakans, skulle kunna erhållas, och som i förslaget upptagits af 22,299 rothållsnummer å 30 rdr till 668,970 rdr, samt af 7,005 rusthållsnummer å 133 rdr 16 sk. till 934,000 rdr, vore riktigt beräknade, det likväl icke kunde tagas för afgjordt att alla rust- och rotehållare skulle vilja, äfven mot de af motionären beräknade nedsatte belopp, med kontant afbörda sig natura-prestationen, liksom det syntes föga troligt, alt rusthållarne skulle vara benägne alt hålla vakans emot en årlig summa af 133 r:dr 16 sk., synnerligen då ett stort antal af dem skulle, enligt förslaget, vara skyldige att årligen anskaffa och underhålla bäst för kavalleriets och artilleriets behof, emot en ersättning af 43 rdr 16 sk. föråret, samt dessa rusthållare för vakans af karl och frikallelse från skyldigheten att anskaffa sadelmondering, således komme att betala 90 rdr b:ko, eller tre gånger så myck,et, som rotehållaren borde erlägga för karl-vakans; att, beträffande utgiftsposterna, beräkningen af desamma jemväl vore vacklande, enär dels brukningstiden för vissa persedlar blifvit för långt utsträckt, dels priserna för åtskilliga sådana upptagits mindre än vederborde;
på grund af hvilket allt, jemte andra anförda omständigheter, Utskotten ansåge att utgifterna, enligt ifrågavarande förslag, skulle i betydlig mån komma att öfverstiga den deruti upptagna summa, likasom att de beräknade inkomsterna icke på långt när kunde antagas uppgå till det i beräkningen upptagna belopp, hvadan den besparing af 731,947 r-dr, som, genom förslagets sättande i verket, antti/i. lill R.
Prof. 1850 & 1851. 4 Sami. 2 Afd. 6 Haft. * 26 Stats- samt Allm■ Besvärs- och Ekon.-Utsk.
Betänkande, Av o 18. setts skola uppkomma, om icke helt och hållet försvunne, åtminstone i högst betydlig mån förminskades; att, till hvad sålunda blifvit anfördt, kunde läggas det förhållande, att i förslaget icke blifvit framlagd den ringaste beräkning öfver alla de kostnader, sorn skulle åtfölja öfvergången från det gamla systemet till det nya, kostnader så mycket betydligare, som större delen af den tjenande personalen endast kunde successivt förafskedas; och att något kostnadsförslag öfver den mängd kaserner, stallar och öfrige etahlissementer, som för den nya kasernerade stamtruppen skulle erfordras, icke blifvit framlagdt, samt att det tillika ej vore anledning förmoda, att arméens personal skulle, äfven mot förespegling af ökade pensioner från Statsverket, medgifva att Krigskollegii kassor och Arméens Pensionskassas fonder, samlade genom kännbara afdrag å egna och företrädares löne-inkomster, sktdle öfverlåtas till omförmälde dermed ej afsedda ändamål; att vidare, och beträffande den förbättring i det lägre befälets löner, som genom tillämpningen af Hr Stjernsvärds förslag skulle vinnas, den anmärkning förekomme, att, ehuru vid beräkningen af tillgångarne för den blifvande organisationen, alkastningen af arméens samtlige boställen blifvit i förslaget upptagen till 50 procent utöfver uppskattningsvärdet, likväl, med beräknandet af befälets närvarande lönevilkor, samma boställens afkastning upptagits endast efter uppskattningsvärdet, äfvensom att ett belopp af 133 r;dr 16 sk. b:ko, såsom motsvarande kostnaden för rum och ved, afdragits å lönerne från och med kaptenens till och med under-löjtnantens, då deremot i den nya organisationsplanen något sådant afdrag icke egt rum, i anseende dertill, att inqvartering in natura bestodes; att, i anseende härtill, med flera anförda omständigheter, det vore tydligt, att de i förslaget gjorda uppgifter om lönebeloppen fordrade en icke ringa jemkning, helst en stor del af befälet vid indelda arméen, genom jordbruk och andra sysselsättningar, vore i tillfälle att förskaffa sig bi-förtjenster, hvartill det föreslagna garnisonslifvet skulle lemna föga eller intet tillfälle.
Derjemte erinrade Utskotten, att i Hr Stjernsvärds förslag den personliga tjenstepligten blifvit ökad, då enligt detsamma hvarje medborgare, endast med vissa bestämda undantag, skulle från och med fyllda 20 till och med fyllda 50 år deltaga i landets försvar; de första 6 åren tillhörande arméen och de derpå följande landtstormen; att det icke vore troligt, alt nationen skulle underkasta sig en så ytterst tiyckande personlig tjenstepligt, hvarigenom individen, utan kallelse för militär-tjensten, skulle slitas från hem och yrke under 6 hela år, för att utgöra en del af härens stam, eller Stols- samt Allm.
Betänkande, N.-o i8. 27 ock, i lyckligaste fallet, förpligtas exercera under 3 på hvarandra följande år; att den i förslaget förutsatta tvungna permitteringen vore olämplig, enär de 5,762 korp or a ler och soldater, sorn, efter slutade öfningar, voro skyldige att underkasta sig densamma för en tid af 288 dagar, säkerligen skulle komma att under denna tid till en del sakna arbetsförtjenst, falla fattigvården till last och gifva anledning till ett ännu större ökande af brotten, än som redan allmänt öfverklagades; och att det ej vore sörjdt för närvaro af en enda prestman vid de tillfällen, då armeen mest syntes vara i behof af själavård, eller under krig; att liera brister än vidare kunde mot förslaget anmärkas, men alt, som redan blifvit yttradt, dessa anmärkningar voro af mindre vigt och kunde vid en tillämpning lätt undanrödjas, såvida förslaget i Öfrigt vore antagligt och nyttigt; men det hvilade på vilkoret af indelningsverkets upphäfvande.
En sådan åtgärd vore dock, efter Utskottens tanka, af den våda för fäderneslandet, att all tanka derå borde lemnäs å sido.
Indelningsverket hade visserligen blifvit klandradt af mången, och i dess organisation funnes väl brister, men till sin hufvudgrund innefattade det, efter Utskottens åsigt, det för Sverige mäst passande organisations-system, ty den indelda armeen vore nationel och egendomlig för Sverige.
Kärleken till det egna hemmet ingåfve soldaten en ökad kärlek till fosterlandet.
Det enkla arbetsamma landtmanna-lif han förde stärkte hans hälsa, gjorde honom ihärdig och duglig till många i falt förefallande göromål.
Då han af fri böjelse omfattat soldatlifvet och valt det till sitt lefnadsyrke, ginge han äfven med mera villighet dess skiftande öden till mötes, än den, som, utan inre kallelse, på grund af en lag, som skulle anses tyrannisk, tvingades att, emot sin vilja, underkasta sig krigstjensten.
Hans långa tjenstetid inplantade hos honom en krigslydnad och disciplin, hvilken man förgäfves skulle söka hos en på endast national-beväpningens grunder bildad trupp, och denna omständighet, i förening med hans öfriga förhållanden, gjorde honom dessutom mindre benägen för rymning.
Spridd öfver hela landet, utgjorde den indelda armeen en stam, synnerligen lämplig för beväringen och skulle uppfylla detta ändamål ännu mer, derest soldaternas utbildning från början blefve fullständigare och undervisning deni meddelades i alla till soldatyrket hörande delar.
Af sådana skäl funno
Utskotten sig icke kunna tillstyrka tillintetgörandet af en organisation, hvars vidare utveckling efter tidens fordringar utan svårighet läte verkställa sig.
Bess. och Ekon.-Blsk. Betänkande, N:o 18.
Utskotten, som tillika tagit kännedom om det af Herr Stjernsvärd till Höglofl.
Ridderskapet och Adeln jemväl ingifne, vid motionen fogade, tillägg, hvaruti Herr Stjernsvärd dels framställt anmärkningar emot ofvanberörde Betänkande, dels sökt vederlägga flera af de deruti yttrade åsigter och uppgifter, få med anledning deraf anföra, att, äfven om nyssnämnde anmärkningar skulle i ett eller annat mindre väsendtligt hänseende vara grundade, så hafva de likväl icke förringat kraften af de hufvudsakliga skaij på hvilka Utskotten stödt det af dem vid sistlidne Riksdag i frågan afgifna Betänkande.
Med åberopande af dessa skäl hafva Utskotten tillika icke kunnat lemna obemäldt, att man, genom antagandet af Herr Stjernsvärds ifrågavarande förslag ocb genom indelningsverkets upphäfvande, hufvudsakligen endast skulle utbyta en del af roteringsbördan mot en ökad personlig tjeustepligt, och dymedelst förändra krigstjensten äfven under fredstid från ett frivilligt åtagande till en ovilkorlig skyldighet; att, om det äfven kunde antagas, att rust- och rotehållare skulle genom det föreslagna organisationssättet’ vinna någon lindring, så öfvervägas dock fördelarne af en sådan lindring flerfaldigt af den förökade tunga, som fullgörandet af den personliga tjenstepligten, enligt Herr Stjernsvärds förslag, skulle för hela landet medföra, utöfver den, som är en följd af beväringens nuvarande organisation; att värdet af de dagsverken, som komme att i sådant hänseende, för tjenstgör in gens bestridande, årligen användas, utgör, uppskattadt i penningar, ett större belopp, än som man vid första påseendet torde föreställa sig, och kan, äfven efter den lägsta beräkning, antagas uppgå till flera hundra tusen riksdaler om året, samt att dessutom det förhållande icke torde böra alldeles lemnäs utan uppmärksamhet, att, vid förvärfvandet af ett > hemman, de detsamma åliggande onera tagas i beräkning för bestämmandet af dess värde, och att således nuvarande rustoch rotehållare icke kunna, vid jemförelse med andra hemmansegare, anses ega någon laglig rätt att få på andra medborgare hvälfva bördan af de utskylder, eller den afgäld, som
Staten för närvarande äger att af rust- och rotehållare uppbära, hvilket dock kan antagas i viss mån skulle blifva en följd af den föreslagna förändringen.
Utskotten, som, med stöd af hvad sålunda blifvit anfördt, icke kunna godkänna de grunder, hvarå den föreslagna organisationen blifvit byggd, och som derföre icke ansett sig böra här vidare, än som skett, ingå i pröfning om nyttan eller fördelen af de serskilda i delta förslag införda bestämmelser, få alltså vördsamt tillstyrka, Slati- samt Allm. Bus».- och fikon.-Ulsk.
Betänkande, N:o 18. 29 att Herr Stjernsvärds ifrågavarande förslag ej må föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd.
Beträffande härefter förslaget N:o 2, så skulle detsamma leda till en minskning i de ständiga stridskrafterna af ej mindre än 1672 man och 1116 hästar, hvilken minskning synes hafva bordt föranleda betydlig nedsättning i de för arméens årliga underhåll erforderliga kostnader, serdeles som densamma blifvit beredd genom upphäfvande af de värfvade infanteri-regementerna och genom inskränkning i den personal, som tillhör de dyrbaraste vapnen, eller artilleriet och kavalleriet.