Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
En större mängd måleri - Stats-Vtskottets Utlåtande, N.o 216. alier hade också, för verkställigheten häraf, sedermera blifvit framskaffad, men, till följd af 2:ne Staden åren 1777 och 1804 öfvergångna eldsvådor, hade dessa byggnadsmaterialier måst för andra ändamål användas, hvarefter Staden varit urståndsatt att fortsätta sine åtgärder för kyrkobyggnadens till— vägabringande.
Landsförsamlingen hade åter, efter en år 1842 inträffad mordbrand, nyligen måst återuppbygga de å Kyrkoherdebostället vid detta tillfälle förstörda uthusen, hvilket för densamma medfört en kostnad af omkring 3,000 R:dr.
Dessutom hade sednare årens ännu fortfarande ofördelaktiga conjunctur för jernhandteringen högst menligt inverkat ej allenast på nämnde Stads borgerliga rörelse och näringstillfällen, utan äfven på kringliggande landsbygds häraf nästan helt och hållet beroende arbetsförtjenst och penningetillgång.
Den för ifrågavarande kyrkobyggnad, hvilken skall företagas år 1848, erforderliga kostnad uppginge till något mer än 55,000 R:dr.
Kyrko-Cassornas behållna tillgång utgjorde deremot endast R:dr 7,470: — — och församlingarnes contanta bidrag] C),53o: •— — hvarjemte deras tillskott medelst arbets-biträden och materiaher, tillika med hvad som genom gammalt virkes försäljning komme att inflyta, kunde beräknas till 18,000: — — Hvad utöfver dessa tillgångars och bidrags sammanräknade belopp eller 35,000: — — erfordrades, måste följaktligen af Församlingarne upplånas; och då lån för enahanda föremål vid förflutna Riksdagar meddelats andra menigheter, hoppades församlingarne, som förut icke anlitat Rikets Ständer om något understöd, att nu deraf komma i åtnjutande.
Hvad de Utskottet, i afseende på meranämnde låneunderstöds erhållande, tillställda handlingar sålunda innehålla, har Utskottet tagit i öfvervägande, men har dervid likväl icke funnit några sådana serskilda omständigheter förekomma, som, enligt Utskottets åsigt, skäligen kunna föranleda beviljandet af' lån utaf allmänna medel för ett byggnadsföretag, hvartill erforderliga tillgångar, jemlikt gällande författningar, skola dels af vederbörande menigheter utgöras, dels i stadgad ordning, meddelst enskilda tillskott, anskaffas.
Tvertom synes, i betraktande af ej mindre ofvanbetnälde 2:ne församlingars redan samlade och disponibla tillgångar, än försa nili ngarnes storlek, folkmängd och naturförmoner, den förestående, under nära eLt sekel ifrågaställa, kyrkobyggnaden böra kunna af dem utföras med mindre känbara uppolliingar, än sådana byggnader för andra byggnadsskyldige menig - 8 Stats-Utskottets UtlåtandeAT.o 216. heter icke siil lan medföra.
Vid nu anförda förhållanden, kan Utskottet följaktligen icke understödja de, angående oftaberörde låns meddelande, gjorda framställningar, utan får deremot hemställa, alt desamma må förfalla.
Af Herr Biskop Hedrén: ”Jag hade ansett ifrågavarande betryckta samhälle förtjena ett närmare behjertande.
Gerna medgifver jag den grundsats såsom regel, att enskilda menigheter må sjelfve, utan biträde af det allmänna, besörja de byggnader, de behöfva; och att undantag ifrån denna regel må ega rum, endast då sådane byggnader erfordra större utrymme och kostnader, än skäligen borde för det enskilda samhället kunna beräknas.
Men jag anser ännu ett undantag vara lika, om ej mera, billigt, nemligen, då ett sådant samhälle blifvit, utan eget förvållande, träfifadt af svåra olyckor samt befinner sig i större förlägenhet.
Detta är verkliga förhållandet med Christinehamn.
Staden undergick vid slutet, af förra århundradet en svår eldsvåda, dervid den gamla, redan då förfallna, kyrkan skonades.
Under det staden småningom härefter utur askan uppstod, voro invånarne betänkte på nybyggnad af kyrka, hvartill anskaffades med betydlig kostnad flera materialier af sten, timmer, kalk m. m.
Under dessa förberedelser inträffade i början af detta århundrade en ännu svårare eldsvåda, som förstörde den största och bästa delen af staden, men för andra gången skonade den föråldrade kyrkan.
De anskaffade byggnads-materialierna blefvo härvid dels obrukbara, dels uppbrända.
Att det i sig sjelft föga bemedlade samhället både blef försvagadt och modfäldt af så täta och härda lidanden, lärer ingen undran väcka.
Det angelägna föremålet lemnades likväl icke utur sigte.
Flera rådplägningar höllos, mycken verksamhet utvecklades och sammanskott i mon af den bräckta förmågan beslutades; hvilket allt jag desto säkrare kan vitsorda, som jag under någon tid deltagit i kyrko-ärendenas ledning i denna ort.
Dessa bemödanden fortgingo, visserligen långsamt i afseende på samhällets inskränkta, i sednare åren högst ofördelaktiga, rörelse, bestående nästan endast af frakter och commissions-arfvoden för kringliggande orts skogs-och bergs-elfecter, jemte hushyror vidden så mangrann t besökta Fastings marknad; men de fortgingo dock oafbrutet och omsorgsfullt, intill dess staden för omkring 4 år sedan å nyo hemsöktes af den härjande fien - St als- Utskottets Utlåtande, N'.o 2/7. 9 fienden, genom anställd mordbrand, hvaraf den förut skonade delen ödelädes.
Det är lätt begripligt, i hvilken beklagansvärd belägenhet detta samhälle måste, efter så hårda pröfningar, befinna sig, helst i en tidepunkt, då dess hufvudsakliga inkomstkälla, jernhandteringen, i kringliggande ort fullkomligen uttorkat.
Och det är i denna belägenhet, Christinehamns stad trott sig kunna påräkna Rikets Ständers behjertande, icke, likt många andra dylika samhällen, för att återuppbygga sina enskilda boningar, hvartill den, efter sina genomgångna olyckor, hvarken erhållit eller någonsin begärt allmänt understöd, utan för att fullborda den af motgångarna förhindrade byggnaden af ett värdigt hus för sin offentliga gudstjenst.
Att lånet begäres nu, ehuruväl, byggnaden icke företages förr än 2 ä 3 år härefter, synes mig långt ifrån att motverka, snarare böra tala för bifall, enär de för byggnaden nödiga förberedande anstalter , materialiers inköp m. m., icke kunna påtänkas utan visshet om tillgängliga medel.
Jag vågar förena min bön med stadens; och hemställer vörsammast till Rikets Ständers ädla deltagande, huruvida icke det begärda lånet måtte bifallas.
De medel, som äro disponibla, kunna icke bättre användas än till understöd åt betryckta menigheter, som för sina angelägnaste behof åkalla dem och som både vilja och säkerligen kunna återbetala dem.”
Likaledes reserverade sig Hr P. O. Norin emot Utskottets beslut.
Ank. till Exp.-Utsl. d. 23 Febr. kl. 1. e. m.
Utlåtande, angående ett föreslaget lån för reparerandet af Catharina Kyrka i Stockholm.
(Pc.glds Afd.)
Under åberopande af erhållet och genom aflemnadt sockenstämmoprotocoll styrkt uppdrag, har vice Talmannen Herr A. M. Brinck, uti en inom Borgare-Ståndet väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion, hemställt, alt Catharina församling här i hufvudsladen, för en nu behöflig, hufvudsakligen utvändig, fastän till en del äfven invändig, reparation å församlingens stora och vackra kyrka, måtte af allmänna medel erhålla ett lån å 20,000 R:dr, emot antingen 2 procents årlig ränta och 3 procents Bih. till R.
Prot. 184S 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 12 Haft. 2 IO Stats-Utskottets Utlåtandej N:o 2/7. med år i85o vidtagande årlig capital-afbetalning, eller en ränta af 3 procent och en capital-afbetalning af 2 procent årligen; anförande motionären: att, oberäknadt smärre reparationer, nämnde församling, hvars fleste medlemmar voro mindre bemedlade, sedan år 1816, användt till sin kyrkas ut- ocb invändiga förbättrande samt till ombyggandet af Församlingens skolhus mer än 58,ooo R:dr; att då de verkställda reparations- och byggnads-arbetena icke kunnat uppskjutas, intill dess härtill erforderliga tillgångar hunnit beredas genom nästan oafbrutna samt till ocb med år 1848 fortfarande uttaxeringar hos församlingens medlemmar, hade dessa tillgångar måst genom upplåning emot dels 6, dels 5 procents årlig ränta anskaffas; att berörde ränta medtagit öfver 18,000 Rdr utaf de uttaxerade tillskotten; att, oansedt församlingens alla ansträngningar för Kyrkans underhållande ocb förbättrande, denna likväl snart måste, i anseende till dess läge och byggnadssätt, å nyo repareras, så vida ej större skador å densamma ville äfventyras; samt alt församlingen hoppades, att, enär Rikets Ständer förut beviljat understöd för andra Kyrkors iståndsättande, det nu sökta lånet jemväl skulle beviljas och sålunda medel, på ett för församlingen mindre betungande sätt än förut, beredas till ifrågavarande reparations företagande.
För öfrigt erbjöds till säkerhet, för lånesummans behöriga återbetalning, en af Kyrko-Rådet, ä församlingens vägnar, på grund af laga kraft vunnet sockenstämmö-beslut, utgifven skuldförbindelse, öfverensstämmande med af Kongl. Maj:t stadfästadt stadgande angående capital-afbetalningarnes uttaxering.
Som det sålunda sökta låneunderstödet likväl icke är föranledt af någon inträffad olyckshändelse eller några andra serskilda förhållanden, och då Utskottet ingalunda kan föreställa sig, att en så folkrik församling, som den, för hvilken detta understöd skulle beviljas, är oförmögen att, utan ett dylikt bidrag från Statens sida, iståndsätta ocb vidmagthålla sin Kyrka, helst denna församling för sådant ändamål säkerligen kan med vida mindre omgång och uppoffring, än andra från hufvudstaden aflägsna försam lingar, af härvarande contanta cassa-behållningar förskaffa sig det tillfälligtvis erforderliga låne-beloppet; så anser sig Utskottet föranlåtet hemställa, att den väckta frågan om ett dylikt
Iåns meddelande utaf allmänna medel må förfalla.
Stockholm den 21 Februari i845.
Af Herr Gustafsson. Stats-Ulskottets Utlåtande, N:o 218.
II N:o 218.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 25 Febrv kl. 11 f. m.
Utlåtande, angående ett låne-understöd för fullbordandet af den nja Stifts-kjrkan i Hernösand.
(R:glds Hfd.J
Till fullgörande af erhållet uppdrag, har Fullmägtigen för Hernösands Stad vid nuvarande Riksmöte, Herr E.
Tjernberg, uti en inom Borgare-Ståndet väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion, hemställt, att nämnde Stad jemte Hernö landsförsamling matte, för deras påbörjade kyrkobyggnads fullbordande, utaf allmänna medel erhålla ett låne-understöd af 40,000
R:dr emot viss årlig capital-afbetalning samt helst utan ränta, eller, i fall sådant ej kunde beviljas, emot så lindriga ränte- och betalningsvilkor, som, med hänsigt till härvid förekommande serskilda omständigheter, ansågos böra medgifvas.
Jemlikt det öfver ifrågavarande kyrkobyggnad upprättade och till Utskottet, i bestyrkt afskrift, ingifna kostnadsförslag, skulle denna byggnads uppförande och fullbordande, i öfverensstämmelse med derför af Kongl.
Maj:t i Nåder gillad och fastställd ritning, medföra en kostnad af 72,241 R:dr 45 sk. 4 rst- Banco.
Men, på sätt motionären uppgifvit, hade under det redan verkställda arbetet redan visat sig, att den verkliga byggnadskostnaden komme att vida öfverstiga det i kostnadsförslaget beräknade belopp.
Härtill skulle hufvudsakligen hafva bidragit, att de inom orten gångbara dagsverkslöner och träd varupriser under byggnadstiden stigit i en förvånande grad och uppgått till ett högre belopp, än någonsin tillförene, samt att det för byggnaden erforderliga tegel icke kunnat, såsom påräknadt varit, erhållas i stadens granskap, utan måst med högst ansenlig kostnad, från Stockholm anskaffas.
Till följd af dessa med flera inträffade förhållanden, skulle kyrkobyggnaden, ehuru densamma endast kunde anses till hälften utförd, redan hafva medtagit ej allenast hela den, före dess påbörjande, dertill samlade fond, uppgående till ett belopp af 38,000 R:dr, utan ock; en, genom upplåning hos enskilde personer, anskaffad summa af 14,000 R:dr; hvarförutan församlingarne, för byggnadens fortsättande under sistlidne års sommar, måst ytterligare upplåtna 6,000
R:dr; skolande för det under detta år förestående byggnads-arbelet all tillgång saknas.
Församlingarne, bland 12 Stats-Utskoltets Utlåtande, N.o 218. hvilkas medlemmar, utgörande ett antal af 2,5oo personer, blott några få kunde anses förmögne eller behållne, emotsågo följaktligen med största bekymmer den återstående och till ett belopp af 5o,ooo
R:dr sannolikt uppgående kostnaden för den nya kyrkans fullbordande.
På det att icke meranämnde byggnadsföretag skulle behöfva afbrytas eller öfvergilvas, hade forsamlingaine, vid nu anförda förhållanden, funnit sig föranlåtne att åt Stadens Riksdagsfullmäglig uppdraga att bos Rikets
Ständer söka utverka något allmänt bidrag eller läne-understöd för ifrågavarande kyrkobyggnad, i likhet med hvad under enahanda omständigheter varit andra stads-församlingar beviljadt.
Det förfallna skick, deruti lie 1 nösands Stifts—kyrka, sedan längre tiel tillbaka, sig befunnit, har äfvenledes under förflutna Riksdagar varit för Rikets Ständer anmäldt.
Enligt hvad sista Riksdags Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotts Utlåtande N:o 106 utvisar, var också denna kyrka för omkring 10 år sedan så bristfällig, att hon ingalunda kunde repareras; och då ett fortsatt begagnande af densamma ansågs alltför vådligt, har hon blifvit tillsluten, hvarefter församlingarne måst förrätta sin offentliga Gudstjenst inom det uti Staden belägna Gymnasiihus.
Såsom den egentliga anledningen, hvarför den gamla kyrkan icke långt före detta blifvit iståndsatt eller ombyggd och hvarför serskildt understöd af allmänna medel till den nya kyrkans uppförande utaf församligen påyrkades, har så väl vid denna som vid näslföregångna Riksdag uppgifvits, att Hernösands Stifls-kyrka, under nära 200 år, varit i saknad af den hufvudsakligasle delen utaf den DomkyrkoLionde, som från Sliftet utgått och ännu utgår.
Anspråk å förändring härutinnan för framtiden hafva visserligen under de 2:ne sednaste Riksdagarne blifvit väckta och af Rikets Ständer jemväl understödda, men, genom serskilda Nådiga beslut, af Kongl. Maj:t ogillade, under förklarande, att Domkyrkan i Upsala borde äfven framgent bibehållas vid den Domkyrkospanmål, hon från urminnes tider af Hernösands Stift åtnjutit.
Enahanda anspråk äro också vid innevarande Riksmöte ånyo framställda; men sedan Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotten, uti deras under N:o 12 afgifna gemensamma Utlåtande, tillstyrkt Rikets Ständer att hos Kongl.
Maj:t anhålla., det Kongl. Maj:t, vid det kända förhållande, alt Upsala Domkyrka, äfven utan de från Hernösands Stift till samma Kyrka utgående 124 tunnor spanmål, egde tillgångar för tillfälliga reparationer och kyrkans framtida underhåll, täcktes i Nåder anbefalla, att berörde spanmål hädanefter skulle tillkomma Hernösands Stifls-kyrka, så hafva 2:ne Stats-Vtskottets Utlåtande, N:o 218. i3 Riks-Stånd, nemligen Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet afslagit detta, af de arne andra Riks-Stånden deremot nu bifallna, utlåtande; hvadan omförmälde fråga således vid denna Riksdag förfallit.
Efter att hafva uppgifvit nuvarande förhållandet med de af motionären åberopade anspråken på Domkyrkotionden inom meranämnde Stift, öfvergår Utskottet till yttrandet af dess åsigter, i fråga om det nu äskade allmänna låne-understöd; i hvilket afseende Utskottet alltså får, för sin del, förklara, att då, vid företagandet af kyrkobyggnaden i Hernösand, ej blott församlingarnes ovedersägliga behof af ett nytt, tillräckligt och värdigt Tempel måste afses, utan derjemte äfven de serskilda anspråk tillfredsställas, som, med hänsigt till den nya kyrkans storlek och utseende, billigtvis kunna göras på en byggnad, som skall blifva Rikets vidsträcktaste Stifts hufvud- eller moderkyrka, och hvarest således delta Stifts förnämsta religieusa ceremonier skola firas; — då, i anseende härtill, kostnaden för den påbörjade kyrkobyggnaden kommer att öfverstiga både den derför samlade fond och de bidrag, som under byggnadstiden kunna af församlingen utgöras; — då enahanda byggnadsföretag i framfarna tider blifvit med allmänna undersöd, dels i anslags- och dels i låneväg, befordrade; — och då sådana för iståndsättandet af större och dyrbarare kyrkobyggnader beviljade lån, som vid flere tillfällen blifvit af Rikets Ständer anvisade att af Bankens medel utgå, numera icke lära kunna af dessa medel beviljas, utan afvikelse från de vid realisationens verkställande för nyssnämnde Verks framtida rörelse stadgade hufvudgrunder; så anser sig Utskottet, med tillämpning af Rikets sednast törsamlade Ständers meddelade stadganden, rörande återbetalningen af de lör byggnads- och odlings- m. 11. företag beviljade låne-understöd, böra tillstyrka: att, för fullbordandet af den under byggnad varande Stifts— kyrkan i Hernösand, ett lån af Fyratio Tusen R:dr må af Riksgälds-Contorets medel ulgifvas, emot vilkor, att, sedan detta lån under 5 års lid innehafts utan ränta, Fem procent af detsammas ursprungliga belopp till Riksgälds-Contoret, före hvarje års slut, inbetalas, af hvilka 5 procent först beräknas 3 procents årlig ränta å det återstående lånecapitalet, hvarefter det belopp, som derutöfver skall erläggas, kommer att såsom capital-afbetalning å lånesumman afgå, intill dess denna är till fullo godtgjord; börande, innan lånet från RiksgäldsContoret utlemnas, detta Verk hafva mottagit en af Hernö’ *4 Stats-Utskottets Utlåtandej N.o 21Q. sands Stads och Hernö landsförsamlings Kyrkoråd, efter härtill vid allmän sockenstämma erhållet behörigt uppdrag, å församlingarnes vägnar utgifven samt af Fullmägtige i Riksgähls-Contoret godkänd förbindelse,
att de i afseende på samma lån af Rikets Ständer stadgade betalningsvilkor vederbörligen fullgöra.
Af Riksdagsfullmäktige Petter Persson, Jonas Johansson, Anders Nilsson, A. J. Sandstedt, G. B. Appelqvist och Jöns Månsson.
Ank. till Exp.-Utsk. den 25 Febr., kl. 11. f. m.
Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss å betänkandet, JY:o 8a, angående ifrågaställd öfverlåtelse till Haparanda stad af Capitaines-bostället vid Norrbottens Fältjägare-Corps, Hapaniemi, N:o 1. (/. A.)
Uti förenamde betänkande, hvilket enligt till Stats-Utskottet ankomne Protocolls-utdrag, blifvit af Ridderskapet och Adeln afslaget, af Preste- och Bonde-Stånden bifallet och af Borgare-Ståndet återremitteradt, hade Utskottet tillstyrkt, att Rikets Ständer måtte i underdånighet anhålla, det läcktes Kongl. Maj:t, sedan vederbörande utlåtande afgifvit, i Nådigt öfvervägande taga, huruvida Capitaines-bostället vid Norrbottens Fältjägare-Corps Hapaniemi N:o 1, | mantal, sedan det angående detsammas utarrendering nu gällande contract tilländagått eller förr, i händelse öfverenskommelse derom med arrendatorn kan träffas, må såsom donation åt Haparanda stad för all framtid öfverlåtas, och dertill förunna Nådigt bifall, så framt Kongl. Maj:t pröfvar det sökte öfverlåtandet gagneligt och med rättvisans fordringar förenligt; med förklarande derjemte, dels att Rikets Ständer, för sin del, så vidt nn rubbning af indelnings-verket härigenom åstadkommes, medgifva boställets öfverlemnande lill Haparanda stad, dels att Rikets Ständer genom ett Stats-anslag, som kan pröfvas motsvara ifrågavarande boställes afkastning, Stats-Utskottets UtlåtandeN.o 21 g. 15 vilja bereda Fälljägare-Corpsens lönings-fond ersättning för berörde boställes öfverlåtelse till staden.
De inom Borgare-Ståndet framställde anmärkningar, hvilka föranledt återremiss af betänkandet, äro hufvudsakligen följande: att då Haparanda stad, vid nyligen fullbordad afvittring, fått sig anslagne 2,700 tunnland duglig mark, jemte flere hundrade tunnland impdimenter, af kronans kring staden belägna jord, Stats-verket icke borde åt staden afstå ifrågavarande boställe under annat vilkor, än mot erhållande af den uti motionen alternativt föreslagne köpeskilling af 3,000 Riksdaler Banco; att den omständighet, att en köpeskilling till dylikt belopp blifvit å stadens sida erbjuden, syntes vederlägga motionärens uppgift, angående boställets mindre goda beskaffenhet; att Utskottet icke bordt, utan föregången undersökning och i saknad af nödig kännedom om de local-förhållanden, sorn i förevarande fråga vore af väsendtlig vigt, tillstyrka Rikets Ständer, att dels åt Kongl. Maj:t öfverlemna afgörandet af ett ärende, deri Rikets Ständer egde beslutande rätt, dels vilkorligen bevilja ett Stats-anslag, hvars behof och belopp icke ens kunnat uppgifvas, samt att för öfrigt frågan om meranämnde boställes upplåtande åt Haparanda stad, i följd af motionärens derom gjorda underdåniga ansökning, redan vore på Kongl.
Maj:ts Nådiga pröfning beroende.
Af tvänne serskilda utaf Kommissions- och Afvittrings-Landtmätaren //. TV. Hackzell samt Förste Landtmätaren och Styresmannen för afvittringsverket i Norrbottens Län J.
Rttlbeck den 28 December sistlidet och den 2 Januari innevarande år utfärdade betyg, hvilka af motionären blifvit till Utskottet aflemnade, inhemtas, att sedan Kongl. Maj:t, enligt Nådigt Bref den 4 October 1834., förordnat, det borde Haparanda Köping eller numera stad af den mark, som Kongl. Majit och Kronan vid det emellan Sverige och Ryssland, under loppet af åren 1821, 1822 och 1823, verkställde ego utbyte utaf Ryska Kronan inlöst, undfå skog för ett mantal, så hade nämnde stad vid den i Neder-Torneå socken förrättade allmänna afvittring, jemlikt Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes i Länet den 23 Juli 1839 gifne och af Kongl. Kammar-Collegium den 4 April 1844 fastställde utslag, för så väl berörde mantal, som för det | mantal, eller Krooks heraman under N:o 2 i Haparanda by, å hvars inegor staden är anlagd, fått sig tilldelade 78 Tunnland 7 T35 Kappland åker och äng eller inrösnings-jord samt 2,448 Tunnland 6 T~ Kappland skog eller afrösnings-jord, tillsammans 2,826 Tunnland 14 I(~ Kappland duglig jord och dessutom 334 Tunnland 8 Kappland impedimenter; och om från nyssberörde såsom duglig uppgifne Stats-TJtskottets XJllalandVj N.O 21g. egovidd afdragas de på Krooks hemman häraf belöpande’ 438 Tunnland 28 _4_9_5_ Kappland, återstå 2087 Tunnland 17 Kappland, såsom den emot ofvannämnde ett mantal svarande jordrymd.
Omförmälde betyg upplysa likväl derjemte, att största delen, eller 1643 Tunnland 8 A3— Kappland af ifrågavarande, Haparanda stad tillagde, skogsmark är belägen å den nära tre mil från staden aflägsna Seskarön i skärgården, och den öfriga mindre delen åter emellan Nickala och Seivits byar på ett afstånd af mera än två mil från staden; att å Haparanda stads på Seskarön befintliga utmark skogen längesedan blifvit i det närmaste förstörd dels genom åverkan af Ryske undersåtare, hvilka, intilldess ego-utbytet å Riksgränsen år 1823 hunnit fullbordas, allena innehaft berörde mark, dels genom en sistnämnde år inträffad eldsvåda, och att jemväl den å stadens öfriga utmark varande skog blifvit af angränsande orters invånare i betydlig nion anlitad och medtagen; samt att för öfrigt staden icke eger odlingsmark att upparbetas till åker eller äng, utan består dess utmark allenast af stenbundna trakter, sandhedar, kärr och mossar.
I betraktande af de sålunda rceddelte upplysningar, anser Utskottet de förmoner, hvilka genom förrberörde åt Haparanda stad anslagne utmarks begagnande kunna staden tillskyndas, icke vara af sådan betydenhet, att häraf torde böra hemtas giltigt skäl till afslag å den väckta frågan om Hapaniemi boställes upplåtande åt nämnde stad; och då Utskottet af hvad uti förevarande ärende i öfrigt blifvit inom Borgare-Ståndet erinradt icke eller funnit anledning att frånträda sina uti Betänkandet, N:o 82, yttrade åsigter, har Utskottet, enär samma Betänkande blifvit af tvänne Riks-Stånd godkändt, funnit sig böra förnya sin i detta ämne förut gjorda ofvanintagne hemställan.
Af Friherre TV. F. Tersmeden.
Af Herr Fr.
Schartau, som ansåg, att den af Stats-Utskoltet, sedan målets första behandling, vunna upplysning derom, att Kongl. Krigs- och Kam mar-Collegierne i underdånigt Utlåtande till Kongl. Maj:t redan yttrat sig afstyrkande, angående öfverlåtelse till staden Haparanda af Hapaniemi Capitains-boställe, hade inneburit skäl för Utskottet att uti sin förra hemställan nu göra den förändring, att Rikets Ständer tillstyrktes hos Kongl. Majrt Ståts-Utskottets Utlåtande, JT.o 21 g. j 17 anhålla, det täcktes Kongl. Maj:t i Nådigt öfvervägande taga, huruvida Capitaines-bostället vid Norrbottens Fältjägare-Corps Hapaniemi N:o 1, | dels mantal, sedan det angående detsammas utarrendering gällande contract tilländagått, eller förr, i händelse öfverenskommelse derom med arrendatorn kan träffas, må emot en erbjuden lösen af Tre Tusen R:dr Banco åt Haparanda