Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det synes visserligen önskvärdt om staten kunde ersätta alla enskilda förluster, ehvad de blifvit förorsakade af svekfulla handlingar eller af olyckor; men för min del anser jag mig icke berättigad att härtill använda allmänna medel.
Betänkligt torde det ock i visst hänseende vara, om Ständerna taga sig före att såsom pröfningsnämnd granska grunderna för domaremaktens beslut och tillintetgöra dess utslag genom att på juridiska eller moraliska skäl ålägga Banken eller det allmänna en betalningsskyldighet, hvarifrån den lagligen blifvit frikänd.
Fördenskull, och da jag icke kan finna att
Banko-komniisarialet genom någon olaglig handling förorsakat
Skottes testamentstagare den öjverklagade förlusten, kan jag icke heller tillstyrka någon utbetalning af Banken vare sig till större Banko-Utskottets Utlåtande, N.o 51.
15 eller mindre belopp af den fordrade ersättningssumman, serdeles då både Bankens fiskals-embete, understyrelse och fullmäktige enhälligt afslyrkt densamma.
Härtill kommer alt, enligt livad Stats-Kommissarien af Sillén i sin reservation upplyser, f. d. Presidenten baron Jakob Cederström åtnjuter öfver 5,000
R:dr banko årligen i diverse pensioner, samt att han så väl som baron Mörner ännu lefva och kunna ärfva tillgångar.
Min enskilda Öfvertygelse är alt både primitive säljaren Anders Cederström och köparen Jakob Cederström, hvilka äro bröder, ganska väl kände hemmanens natur oell således visste, att, oaktadt de sålde och köpte och ånyo sålde dessa gårdar och derföre erhöllo penningar, kunde likväl samma egendomar, när som helst utan lösen återtagas af den bland deras närmaste anförvandter, som framträdde och legitimerade sig som fideikommissari us. Baron Mörner kunde också svårligen vara okunnig derom.
Det är derföre ingalunda obilligt om dessa herrar, serdeles om Presidenten m. m. baron Jakob Cederström blir tvungen att dels med sin egendom, sedan köpekontraktet derom blifvit upphäfvet, dels med något af de stora inkomster, som han årligen åtnjuter, småningom godtgöra Skottes testamentstagare en del af den förlust, som de nu öfverklaga, och hvartill Jakob Cederslröms och hans broders olagliga köpande och säljande voro den ursprungliga orsaken.”
Riksdagsfullmäktige Lars Olsson från Stora Kopparbergs län, Johan Westermark från Westerbottens län och Nils Seensson fran Blekinge län.
Af Riksdagsfullmäktige!!
Henrik Andersson från Orebro län. ”Emot det af Utskottet, på en enda röst, fattade beslutet, att tillstyrka Rikets Ständer till alt låta Banken till aflidne kaptenen Erik Skottes arfvingar utbetala en summa af 10,000 Rd:r, såsom ersättning för den förlust, som den aflidnes bo förmenas hafva blifvit tillskyndad genom försäljning ä Banko-auktion af säteriet Eketorp, ladugården Samuelsås och frälsehemmanet Sadelmakarekrogen, får jag mig reservera.
Det har inför Utskottet blifvit ådagalagdt, dels genom de i Fiskals-kontoret förvarade handlingar 5 dels genom Kongl. Svea Hofrätts och Konungens Högsta Domstols sammanstämmande domar, att Bankens tjenstemän alldeles icke, såsom å motionen föregifvits, varit vållande till den återgång af köpet utaf bemälde egendomar som i följd af hemuls-skyldighet drabbat Skottes arfvingar, och dessutom, ega desse ännu hemuls-anspråk på presidenten m. m. friherre Jacob Cederström, hvilken, såsom innehafvare af en utaf de största pensioner staten utbetalar, icke IG Banko-Utskottets Utlåtande, N.-o 51. kan anses vara utan tillgång', så att icke ens medlidandets känsla i denna sak kan med skäl tagas i anspråk.
Men då jag således afstvrker bifall till Utskottets betänkande och vägar påstå, att Rikets Ständer icke, såsom Bankens garanter och vårdare, ega rätt, sedan Banken blifvit lagligt förklarad befriad från alf hemuls-styldighct, att bortskänka en så betydlig summa: anser jag mig, jemte åberopande af hvad Bankens Fiskals-embete upplyst, samt den dom i målet, som Hofrätten den 3 Maj 1848 afgifva och som Högsta Domstolen den 7 Mars 1849 fastställt, och hvaraf finnes, alt Bankens kommissariat icke allenast vid auktionstilifället, då nämnde egendomar, gemensamt med några andra, samma egare tillhörige och i Banken belånade egendomar, skulle, enligt egarens egen begäran, på samma gång utbjudas, före fastigheternas utbjudande underrättat vederbörande spekulanter, alt Eketorp, Samuelsås och Sadelmakarekrogen icke voro under Bankens pant inbegripne, utan äfven i utfärdadt köpebref af den 20
Maj 1809 upptagit anledningen dertill, att nämnde egendomar kommit att jemte den förpantade å Bankens auktion försäljas, hvarvid det bestämda förklarande intagits att Banken endast utfästade sig ”att, likmätigt innehållet af Kongl, förordningen den 30 Maj 1781, stånda laga hemul för denna egendom, sd vidi den varit till Banken förpantad,” etc. etc. och hvarigenom således, utom befrielsen för det juridiska ansvaret, Bankens principaler mäste anses fulldt befriade äfven från det sä att säga moraliska, som kunnat ifrågasättas om dess embetsman olagligt eller oförsigtigt behandlat försäljningen af annan tillhörig egendom; härmed böra fästa uppmärksamheten på det förhållandet, alt Rikets Ständer, genom bifall till hvad Utskottet föreslagit, skulle låta Banken åtaga sig underlättandet af det ansvar, som så rättvist synes böra drabba den förste köparen af egendomen, friherre Jacob Cederström, hvilken måste anses i flera afseeiiden ega icke blott denjuridiska, utan derjemte en stor moralisk förbindelse att godtgöra Skottes arfvingar deras förlust.
Friherre Jacob Cederström var en så nära anhörig af egaren af bemälde egendomar, att deras fideikommiss-natur icke gerna kunnat vara honom obekant; och detta synes ock varit enda förklarings-grunden huru domaren i orten, i förlitande på friherrens trovärdighet, kunnat meddela uppbud och fasta på de försålda egendomarnc, utan att iakttaga den derför i Kongl, förklaringen den 14 Maj 1805 gifna föreskrift om alla egenderätts-handlingars oviikorliga uppvisande.
Då, såsom redan antydt blifvit, friherre Jacob Cederström uppbär en betydlig pension, synes således allt medlidande i detta afseende vara olämpligt; utom del alt, såsom jag förmenar, Rikets Ständer icke hafva rätt att med Bankens model göra sådana gunstbevis, som det ifrågasatta.” Häruti Banko-Utskotieis Utlåtande, N:o 51. 17 Häruti hafva instämt:
Riksdagsfullmäktige Olaus Eriksson från Götheborgs- och Bohus län, Per Nilsson från Christianstads län samt Nils Andersson från Christianstads län.
Dessutom äro reservationer anmälda af Herr Räjelt Anton, Domprosten Widebeck samt Herr Sundin C. .. ,Her^ *?•
J- Schönmeyer ville hafva undertecknadt, att han icke öfvervarit ärendets behandling i Utskottet.
Pral. 1850 & 1851.
G Sami. 1 A/d. 19 Haft. 3 t STOCKHOLM, TRYCKT IIOS ISAAC MARCUS, 1851. Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 52. i N:0 52.
Ankom till Exp. Ulsk. den 23 Juni 1831, kl. 7 e. m.
Utlåtande, i anledning af f. d. Löjtnanten, Friherre C. J. Fleetivoods ansökning om eftergift af öfverriinta ä diskontlån.
Ilos Utskottet har f. d. Löjtnanten, Friherre C. J.
Fleetwood, uti ingi 1- ven skrift, anhållit om befrielse frun erläggande af upplupne öfverräntan A ett af honom år 1831 hos Banko-diskonten upptaget och efter 1836 års revision, såsom osäkert, inom linien lord t lån, stort 2,400 r:dr han ko, för hvilket hans nu mera allidne svåger, vice Consul J.
Gödecke, ingått borgen; och till stöd för denna ansökning förmält, ej mindre alt berörde lån blifvit •,d bemälde Gödecke ensam användl, än äfven alt sökanden, som nu vid 62 års ålder,» sjuklig och med försvagade krafter, befinner sig, jemte hustru och fy i barn, i den mest nödställda och ömmande belägenhet, för kommande da< . saknar all annan utsigt lill bergning, än den, som ett ifrågaställdl, men ännu ej medgifvet arrende af en liten jordlägenhet å Dahlsland erbjuder, hvilket arrende likväl icke beviljas, likasom ej eller de derför fastställde vilk( r kunna af sökanden uppfyllas, med mindre än att han frikallas från vidai j ansvarighet för ifrågavarande diskontskuld.
Beträffande denna ansökning, har Diskont-direktionen, som å densamma lillst' rkt bifall, upplyst, att, sedan gäldenärerne vid låneis förfallotid funnits sakna all annan tillgång, än de hos Friherre Fleetwood utmätte fastigheter, hvilka vid försäljning icke uppgått ens till beloppet af deruti intecknade fordringar, samt Gödecke år 1834 å utrikes ort i utfattigt tillstånd aflidit, Fleetwood, efter föregånget yrkande af bysältning, år 1836 erbjudit sig att, genom anförvandlers biträde, årligen inbetala 500 rdr banko; men att, då detta åtagande endast för en gång blifvit fullgjordt, samt bysättnings-* påståendet af sådan anledning mot honom förnyats, lian till Direktionen iniemnat ett med borgen försedt erbjudande af 100 r:dr årlig afbetalning, samt att, genom dessa afbetalningars fortgång, lånets kapitalåterstod i Januari månad 1849 nedgått till 900 rxlr banko, då, efter erhållen underrättelse, alt arf efter en afliden syster skulle hafva tillfallit Fleetwoods friherrinna, Bih. Ull 11.
Prot. 1850 & 1851. 6 Sami. 1 Afd. 20 Uiift. Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 53. diskontverkels kraf förnyats, utan att likväl någonting kunnat i exekutiv väg tillvinnas, enär berörde arf genast blifvit från Juslitie-kollegium uttaget af Fleetwoods slägtingar, hvilka, på grund af erhållna invisningar, dermed godtgjort sig för hvad de till hans underhåll dittills förskjutit 5 vid hvilket förhållande och sedan Fleetwood hos Diskontdirektionen gjort framställning om någon mildring i betalningsvilkoren, så vida han, i sin nödställda belägenhet, skulle kunna undgå att göra cession, Diskont-direktionen funnit med Verkets fördel närmast förenligt medgifva, att, derest Fleetwood liqviderade lånets kapitalålerstod, 900 r:dr banko; honom förunnades befrielse från exekutiva åtgärder, så länge hans ekonomiska vilkor icke föranledde alt göra sådana åtgärder gällande; varande den föreskrifna inbetalningen af Fleetwood behörigen fullgjord.
Då, med kännedom af Friherre Fleetwoods medellösa belägenhet, det icke är ringaste anledning förmoda, att lian, som redan uppnått en ålder af 62 år, skall någonsin komma i tillfälle godtgöra den till belopp af 2198 r:dr 21 sk. 5 rst. banko, å ifrågavarande lån upplupne öfverränta, hvaraf en betydlig del blifvit beräknad efter 8 procent, har Utskottet, i likhet med hvad i dylika fall hitintills egt rum, skolat hemställa, att meraberörde öfverränte-skuld måtte la afskrifvas.
Reservationer : af Doktor Sandberg, bifogad Utlåtandet N:o 53. af Herr C. Sundin.
N;0 53 Ank. till Exp. Utsk. den 23 Juni 1851, kl. 7 e. m.
Utlåtande öfver ett af förre Handlanden C.
A, Gödecke gjordt achords-anbud.
Lili en lill Utskottet ingifven ansökning, har förre Handlanden C. A. Gödecke anhållit om eftergift af förfallna och upplöpande öfverräntan å det lån, stort 4000 r:dr banko, b varför han, emot borgen af Friherre G. J. Fleetwood, till Banko-diskontverket häftar, äfvensom att honom mätte tillåtas liqvidera lånets kapitalåterstod medelst successiva afbetalniugar af högst Banko-Vtskottets Vllåtande, N:o 53. 3 66 r:dr 32 sk. banko årligen, varande till stöd för berörde ansökning anföldt, att lånet icke blifvit af sökanden, utan af bans broder, numera aflidne vice Consul J.
Gödecke, upptaget till primitivt belopp af 5000 r:dr banko, mot borgen af Friherrarne Carl Johan och Georg Fleetwood; men att sökanden, i anseende till ej mindre Friherre G.
Fleetwoods, än äfven luifvudgäldenärens frånvaro på utrikes resor, och, för att rädda sin broder från det obestånd, som hela lånets indrifvaude ovilkorligen skulle hafva för honom medfört, nödgats alt, först i egenskap af löftesman och sedermera såsom låntagare, med borgen af Friherre C. J.
Fleetwood, öfvertaga å lånet, efter första omsättningen, återstående 4000 r:dr; att, sedan sökanden, som till sin meranäinnde broder anförtrott större delen af sin ärfda förmögenhet, efter det denne år 1834 i fattigdom aflidit, föranlåtits att, för bevarandet af sin personliga frihet, göra cession, sökanden numera icke ägde annat försörjningsmedel, än det knappa arfvode han, såsom förvaltare af Rostocks brunn i Elfsborgs Län, åtnjöte, samt slutligen, att, derest det nu gjorda erbjudandet icke antoges, utan strängare åtgärder från
Diskontverkets sida mot sökanden beslutades, för honom ej återstode annan utväg, än att, genom ny cessionsansökning, söka desamma afböja.
Af Diskont-direktionens, i anledning häraf, infordrade utlåtande är vordet upplyst, alt, sedan ifrågavarande lån år 1832 till betalning förfallit, gäl - denärerne funnits sakna all annan tillgång, än de hos Baron C. J. Fleetwood utmätte fastigheter, hvilka vid försäljning icke uppgått till beloppet af deruti intecknade fordringar, samt att ingen utdelning erhållits hvarken från C. A. Gödeckes konkursmassa eller J.
Gödeckes urarfvabo; att de af Baron Fleetwood sedermera gjorde afbetalningar blifvit använde till godtgörande af ett utaf honom i Bankodiskonlen upptaget lån, stort 2400 r:dr banko; att då i Januari månad 1849 underrättelse erhållits, det a rf efter en afliden syster skulle halva tillfallit Gödecke, hvilken dittills icke kunnat å sin diskontskuld göra någon afbetalning, Diskontverkets anspråk på liqvid för dess fordran bos honom gjorts gällande, dock utan att något af berörde arfi exekutiv väg kunnat tillvinnas, enär detsamma från Justitie-kollegium genast blifvit uttaget af dem, som, för derå lemnade förskotter till Gödeckes underhåll, erhållit invisningar till sin godtgörelse; men alt Gödecke, då Diskontverkets kraf icke desto mindre i exekutiv väg fortsattes, lill
Direktionen inkommit med ansökning, deruti han, jemte framställning af sin nödställda belägenhet och tvånget för honom att göra cession, om icke några mildrande vilkor för hans diskontskulders liqviderande beviljades, förklarat sig, genom slägtingars understöd, vara i tillfälle erbjuda 666 r:dr 32 sk. banko i afbe - i Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 53. täkling på sitt lån, så vida han vunne befrielse från alla exekutiva åtgärder, intill dess Piikets Ständer sig yttrat öfver hans tillämnade ansökning i syftning alt från ifrågavarande skuld blifva befriad; alt
Direktionen, efter inhemlande af upplysningar örn Gödeckes omförmälda arfsanspråk, funnit med Diskontverkets fördel närmast förenligt, att i så måtto ansökningen bifalla, att, om Gödecke ofördröjligen erlade 1,333 r:dr l(i sk., samt Gödecke och Fleetwood derförutan från och med 1850 årligen inbetalade hvardera 6(3 rxlr 32 sk., allt banko, inom hvarje års forsla qvartal, intill dess skulden vore liqviderad, dem medgåfves befrielse från exekutiva åtgärder, så länge deras ekonomiska vilkor icke föranledde att emot någondera af dem göra sådana åtgärder gällande; och har Direktionen, då de förelagda vilkoret! blifvit behörigen fullgjorda, så att Gödeckes lån, stort 4000 r:dr, genom inbetalning af 1466 r:dr 32 sk., blifvit ininskadt till 2533 r:dr 16 sk., ansett sig, med afseende å gäldeiiärernes kända medellöshet, som icke lemuade något hopp om en fördelaktigare liqvid för ifrågavarande, efter 1834 års revision, såsom osäkert, inom linien förda lån, ega skäl hemställa och föreslå, att återstoden, 2533 r.dr 16 sk. banko, af Gödeckes lån må af gäldenärerne få betalas med 133 rxlr 16 sk. banko årligen, inom utgången af hvarje års första qvartal; dock att Gödecke komrne att i första rummet, enligt sinaförut algifna förbindelser, för dessa inbetalningar ansvara, samt att, om dessa afbetalningar ordentligen och noggrannt fullgjordes, gäldenärerne mätte från exekutiva åtgärder varda befriade.
Sedermera har Gödecke, uti en till Utskottet inlemnad ytterligare skrift, tillkännagifvit, hurusom det numera lyckats honom förmå några sina släglingar och vänner, alt, emot det Gödecke till dem afstode halfva arfvodet såsom förvaltare vid Rostocks brunn, hvilket högst kunde beräknas till 300 rxlr banko för året, bispringa honom, så att han nu vore i tillfälle erbjuda betalning af halfva kapitalskulden under 3:ne år, räknadt från September månad år 1852, under vilkor, alt varda befriad från erläggandet af ej mindre kapitalets andra hälft, än äfven den å länet upplupna öfverränta, saint att återfå den utgifna förbindelsen.
Efter öfvervägande häraf, och enär förre Handlanden Gödecke sannolikt icke åtnjutit någon andel af ifrågavarande lån, för hvilket han endast af sådan anledning blifvit ansvarig, att han, i anseende till primitiva låntagarens, vice Consul J.
Gödeckes frånvaro, vid lånets första omsättning, ikliidt sig ansvarighet för detsainmas återstod, samt det är troligt, att de Gödeckes slägtingar och vänner, hvilkas mellankomst föra nied t den nu erbjudna inbetalningen, undandraga sig en dylik uppoffring, i händelse det dermed af - Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 53. $ seilcla ändamål icke vinnes, eller att Gödecke frän skulden befrias, hemställer Utskottet, att, så vida f. d. Handlanden C.
A Gödecke till
Diskontverket inbetalar hälften af ofvanberörda låns nuvarande kapital-återstod, med 1266 r:dr 32 sk. banko, på det sätt, att 422 r:dr 10 sk. 8 rst. nämnde mynt årligen, före utgången af September månad, under hvartdera af åren 1852, 1853 och 1854, erlägges, samt för fullgörandet af dessa inbetalningar ställer Banko-diskontdireklionen godkänd säkerhet, återstående kapitalbeloppet, jemte öfverräntan, må få afskrifvas.
Reservationer: af Herr af SiUe'n, som skiljde sig ifrån Utskottets beslut i så målto, sorn han ansåg det af Herr Gödecke gjorda belalningsanbudet böra till antagande tillstyrkas, under vilkor, att den derjemte sökla och föreslagna afskrifningen icke beviljas, utan att den af honom utgifna och med Friherre Fleetwoods proprieborgen försedda förbindelse bör hos Banken qvarblifva, helst Gödeckes ansökning innehölle endast begäran om dess frisägelse från allt vidare kraf, men icke derjemte sådan befrielse för Friherre Fleetwood. af Doktor San dberg: ”Banko-Utskottets Räkenskaps-afdelning, som pröfvat skälen uti Herr C. A. Gödeckes och Baron C. J. Fleetwoods ansökningar om eftergift af deras skulder till Banko-diskonten, bade först afgifvit förslag till utlåtande häröfver .af följande hufvudsakliga innehåll: ”Utskottet, som jemväl tagit kännedom af
Diskont-direktionens i ämnet förda protokoll, och derutaf, bland annat, inhemtat ej mindre att Gödeckes syster i början af år 1849 allidit, efterlemnande en tillgång af 53,000 r:dr banko till fördelning emellan 5 arfvingar, af hvilka Brukspatron Björling, enligt fullmakt, lyftat största delen af arfvet, eller hela kontanta beloppet deraf, samt Juslilie-kollegium anmält sig lill utbekommande af der qvarvarande reverser, på omkring 12,000 r:dr banko, innan någon åtgärd vidtagits lill betryggande af
Diskontverkets rätt till betalning utur de på Gödecke och Fleetwood belöpande arfsandelar, än äfven att Direktionen den 28 Februari sistnämnde år beslutat inställande af i sådant ändamål då vidtagne åtgöranden, fann, vid öfvervägande af hvad under handläggningen af delta ärende förekommit, det vara ådagalagdt, alt f. d.
Handlanden Gödecke oell f. d. Löjtnant Baron Fleetwood, hvilka sjelfve medgifvit det de i främsta rummet arrvändt dem tillfallna arfsmedel lill gäldande af hvad deras fi Banko-Utskottets Memorial, N:o 54. sliiglingar för deni förskjutit, sålunda synas hafva undanhållit
Diskonlvei ket den detsamma rätteligen tillkommande andel af deras, genom det erhållna arfvet, vunna tillgångar; vid hvilket förhållande, och enär det icke kan nekas, att ett i allo redbart handlingssätt måste utgöra första vilkoret för eftergift af det allmännas fordringar, Utskottet pröfvade skäligt afslå ifrågavarande ansökningar, hvarom underrättelse skulle genom utdrag af protokollet Direktionen öfver Banko-diskontverket meddelas.”
Under den förnyade behandlingen i Utskottet blefvo Herrar Gödecke» och Fleetwoods ansökningar besvarade uti serskilda utlåtanden, på det sätt iNris 52 och 53 utvisa.
Men då, efter min öfvertygelse, en fåtalig personal uti en Utskottsafdelning, som primitivt behandlar ett ämne, grundligare undersöker alla dithörande handlingar och omständigheter, än ett talrikt Utskottsplenum, och, enligt den enskilta åsigt jag hyser, att Utskottsafdelningarnes förslag i allmänhet borde oförändrade ingå till Riks-Stånden, torde det icke anses olämpligt, att uti min reservation föregående förslag blifvit intaget, såsom också närmare öfverensstämmande med hvad som härutinnan svnes mig - _ ö hafva varit det rätta.”
Uti denna reservation hafva instämt Riksdagsfullmäktige Olaus Eriks son från Bohus Län, Henrik Andersson från Örebro Län, Pehr Nilsson från Christianstads Län och Anders Pehrsson från Östergöthlands Län. N:0 54.
Utsk. den 23 Juni 1851, kl. 7 e. m.
Memorial, i anledning af erhållen återremiss af Utlåtandet N:o 35, angående afskrifning af f. d. Handlanden M. J.
Bergelins skuld till Banko-diskontverket.
Ofvanberörda Utlåtande, innefattande hemställan, alt räntan å Irenne stycken lån, för hvilka förre Handlanden M. J.
Bergelin hos Banko-diskoutverket häftat, måtte eftergifvas och afskrift as, under vilkor, att Bergelins sterbhusdelegare, inom sex månader efter erhållen del af heslutet derom, till Banko-diskonten inbetalade ifrågavarande låns nuvarande kapitalåterstod, med tillsammans 432 r:dr 8 sk. banko, är, enligt Utskottet tillhandakomna Banko-Utskottets Memorial, N:o 55. 7 protokollsutdrag, bifallet af Ridderskapet och Adelil samt Bonde-Ståndet, men återremitterad t af de öfrige 2:ne Riksstånden, på grund af framställning utaf åtskillige ledamöter inom Preste-Ståudet oell en ledamot inom BorgareStåndet derom, att, med afseende å de ömmande skäl, som blifvit till stöd för motionen anförda, samt enär öfrige fordringsegare i Bergelius sterbhus förklarat sig villige att afstå från alla anspråk på betalning, derest Bankodiskontens fordran eftergifves, afskrifning jemväl för ofvan upptagna kapitalskuld måtte få äga rum.
Då Utskottet likväl, till förmån för Bergelins sterbhusdelegare, föreslagit eftergift af ali å skulden sedan år 1821 upplupen ränta, samt den pä banko-diskonten belöpande utdelning af sterbhusets tillgångar finnes vara tillräcklig till gäldande af nämnde Verks kapitalfordran, vid hvilket förhållande Bergelins enka kommer i tillfälle alt draga fördel af de eftergifter, öfrige borgenärer kunna henne bevilja, har Utskottet, i betraktande jemväl deraf, att berörda Utlåtande redan blifvit af tvänne Riksstånd bifallet, funnit sig böra vidblifva hvad deruti är vordet tillstyrkt; på grund hvaraf Utskottet ånyo underställer Rikets Ständers bepröfvande den tillstyrkan, som Utlåtandet N:o 35 innehåller.
Ank. till Exp. Utsk. den 23 Juni 1851, kl. 7 a. m.
Memorial, med hemställan om afskrifning af ett odlings-lån.
Uti ingifven skrift har Hofrätts-kommissarien J. G. Sandahl, såsom förmyndare för aflidne Stadsfiskalen A. G.
Gjöthbergs omyndiga barn, jemte ileras moder, enkan Margaretha Gjöthberg, född Wahlberg, anhållit om afskrifning af nu återstående kapitalbelopp af ett i urarfva-målet efter bemälde Gjöthberg, å Bankens vägnar bevakadl, och till betalning faststäldt odlings-lån, genom hvilken afskrifning de få, högst nödvändiga lösörepersedlar, som borgenärerne hittills låtit enkan och barnen begagna, skulle kunna räddas från försäljning. 8 Banko-Utskottets Memorial, A:o 55.
I afseende å ifrågavarande lån har Utskottet inhemlat, alt detsamma, sorn primitivt utgjorde 300 r:dr, blifvit den 3 Maj 1819, under N:o 444. till odling å Kvonoskattehemmanet Solberga, 1 mantal i Skarke socken af Walla härad och Skaraborgs
Län, då varande Kronolänsmannen A. G.
Gjöthberg beviljadt emot borgen af Fältväbeln A. G. Friberg och hemmansegaren Josef jacobsson i Dalen Skärf, samt derefter bevakadtoch tili betalning fastsläldt i så väl Gjöthbergs konkurs, som det efter honom anhängiggjorda urarfva-mål, uti hvilket sistnämnda enkan Gjöthbergs boskillnads-anspråk, så vidt Banken angår, är vordet gilladt; att af löftesmännen, hvilka, i exekutiv väg ålagde alt skulden gälda, men dertill saknat tillgång, Friberg för flere
Ar sedan i utfattig belägenhet allidit och Josef Jacobsson, enligt ingångna undersökningsbevis, sednast af år 1847, befunnits i så utblottad belägenhet, att han måst genom bettlande åt sig förskaffa lifsuppehälle, samt a! t, efter erhållna utdelningar'af Gjöthbergs konkursmassa och urarfva bo, lånets nuvarande återstod endast utgör 23 ralr 38 sk. 1 rst b:ko, oberäknadt upplupen ränta från den 2 Sept. 1825.