Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Skrifvelse, N.-o i3g. 337 dan argärd, som från Rikets Ständers sida deraf kunde föranledas, täckts gifva [likets Ständers Siats-Utskott tillkänna, alt Kongl. Maj:t, uti Nådigt Rref den 1 Febr. 1841, förklarat Piteå och Luleå städers stadsjord, till så stor del densamma är opriviligierad, böra med ordinarie båtsmanshåll beJäggas samt, utan rubbning i den fastställda fördelningen Rikets städer emellan af deras ordinarie båtsmanshåll, dervid densamma icke ingått i beräkning, utgöra vacance-afgift intill nästa Riksdag, då frågan kunde blifva föremål för Rikets Ständers öfverläggning, äfvensom alt Kongl.
Majit under den 18 Februari 1843 i Nåder tillåtit, att samma vacance-afgift för hvardera af förenämnde städer skulle erläggas för en fjerdedels båtsmans-nummer, till det belopp, afgiften i behörig ordning blefve fastställd; och då Rikets Ständer anse omförmälde tillökning i båtsmanshållet icke i någon märkbar nion inverka på den af Rikets Ständer vid innevarande Riksdag redan fastställda beräkning af båtsmans-vacance-afgifternas belopp,' finna Rikets Ständer berörde förhållande nu icke till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda; hvilket Rikets Ständer få hos E.
Ii. M. i underdånighet anmäla.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 17 Mars (845.
Preste-Ståndet den 17 — — Borgare-Ståndet den 17 — — Bonde-Ståndet den 26 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse3 angående afskrifningar af utbetalda Statsmedel.
(^Stals-Utskis Uti., Ntris 80 och åtskilligt 174.) S. A. K. Uti E. K. M:s vid innevarande Riksdag aflåtna Nådiga Proposition om Bih. till R.
Prot. i8^S. to Sami. 1 Afd, 43 333 Expeilitions-Vlskotlets Förslag till lind.
Skrifvelse, N.O i3g.
Suts-Vefkets tillstånd och behof har framställning jemväl blifvit gjord angående afskrifning eller ersättning, dels för åtskilliga under åren 18.38— 1841 å Inkomsl-titlarnes öfverskott anordnade förskottssuminor af tillhopa 18,051 R:dr 42 sk. 6 r:st, dels ock för andra, till ett sammanräknadt belopp af 15,993 R:dr 28 sk. 3 r:st uppgående, utgifter, hvilka E. K.
M:s och Rikets Stats-Conlor åren 1841 och 1843 af under händer hafvande medel bestiidt; varande specifika förteckningar å samtlige ofvanberörde utgiftsposter bila g da E. K. M:s Nådiga Proposition; och få Rikets Ständer, till svar härå, i underdånighet anföra följande:
På öfverskotten å Stals-verkets inkomster hade blifvit anordnade: l:o Rotejemkuings-kostnader för år 1838 . . . 2,866: 35.
7. dito dito „ 1839 . . . 2,573: —•
8. dito dito „ 1840 . . • 3,409: 22. — dito dito „ 1841 . . . 3,277: 7. 2. för bestridande af hvilka utgifter några serskilda medel icke funnits anvisade, hvadan det iagttagna liqvidations-sältet från 1841 och 1843 årens Stats-revisorers sida icke föranled t någon erinran. 2:o Ådömd ersättning till arrendatorn af Pauliströms bruk, Bergmästaren O. G. Öngren, 2,339 R:dr 42 sk. 10 r:st.; i afseende hvarå Rikets Ständer inhemtat, det ifrågavarande utbetalning stödjer sig på laga kraftvunna utslag och Kongl. Maj:ls den 30 November 1836 gifna dom, äfvensom att köpeskillingen för berörde, numera af Kronan försålda, bruksegendom tillgodokommit Öfverskotten å Stats-verkets inkomster. 3:o
För upprättanda af formulairer till de förvaltande verkens räkenskaper, 1,818 R:dr 3 sk., hvilka, numera af Kongl. Maj:t i Nåder fastställda räkenskaps-formulairers utarbetande egt rum till följd af Rikets Ständers vid 1834-—1835 årens Riksdag derom gjorda framställning, och hade beloppet af den för ändamålet nödiga kostnad måst, i saknad af serskildt dertill beviljadt stats-ansiag, å öfverskotten anordnas, hvilken åtgärd ej eller vid 1843 års
Stats-revision föranledt någon erinran. 4:o Ersättning till innehafvare af roterade ecclesiastik-boslällen, 1,767 R:dr 27 sk. 3 r:st., hvilken ersättning, på sätt Kongl. R efvet den 6 December 1834, i öfverensstämmelse med Rikets då föisamlade Ständers beslut, föreskrifver, skolat utgå af vacance-afgiften för jord, sorn, ehuru ordinarie rotering underkastad, likväl icke pimsterar roteling in natura; men sedan, jemlikt Rikets Ständers vid sistlidne Riksdag fattade beslut, omföritoälde vacance-afgifter blifvit, såsom en till Stats-verket inflytande inkomst, uti Riks-staten upptagna, i följd hvaraf desamma icke vidare kunnat, såsom Expedilions-Ulshottctt Förslag lill und.
Skrifvelse, N:o l3g. 33g i högstberörde Nådiga Bref är vordet stadgadt, till ifrågavarande ersättning
Ät roterade ecclesiastik-bosiällen användas, bade dylika ersättningar, enligt Kongl. Brefvet den 22 December 1841, blifvit å öfverskotta» af Stats-verkets inkomster anordnade, euär något serskildt stats-anslag härför icke varit anvisadt.
Med afseende å hvad sålanda i ena och andra omständigheten förekommit och enär de å Stats-verkets inkomster anordnade samt uti förrberörde fyra punkter upptagna summor af tillsammans 18,051 R:dr 42 sk, 6 r:st.
B:co redan äro vordne vid liqvid emellan Stats- och Riksgälds Contoren till afforing befordrade, hafva Rikets Ständer godtfunnit den skedda aflöringen af dessa utgiftsposter godkänna.
Af under händer hafvande medel äro följande utbetalningar bestridda: 5:o
För doms fullgörande uti tvänne rättegångar emellan Kongl. Maj:t och Kronan, å ena, och Öfverste-Lieutnanten H. J. Chierlins sterbhusdelegare, å andra sidan, enligt Kongl. Brefvet den 21 December 1839, 524 R:dr 45 sk. 1 r:st.
Förenämnde summa, utgörande dels erlagda rotefrihets-bevillnings-afgifter, tillsammans 399 R:dr, dels rotevacance-afgifler till belopp af 125 R:dr 45 sk. 1 r:st, hade Kongl. Majit och Kronan, genom Sollentuna Härads-Rätts och Stockholms Läns Lagmans-Rätts sammanstämmande beslut, fått sig ålagdt att till bemälde sterbhusdelegare utgifva; hvarefter medlen måst i och för vads fullföljande hos Svea Hofrätt i vederbörlig ordning deponeras; och som Stats-verkets ersättningsskyldighet i berörde hänseende blifvit genom Kongl. Majits den 10
September 1841 gifna serskilda domar slutligen i Nåder fastställd, hafva Rikets Ständer medgifvit, att nyssnämnde 524 R:dr 45 sk. 1 rist, må, vid näslblifvande liqvid emellan Stats- och Riksgäldsverken, å stats-inkomsternes öfverskott afföras. 6:o
Uti rättegången emellan Kongl. Majit och Kronan, å ena, samt f. d. Dykeri- och Bergnings-Compagniet, å andra sidan, enligt Kongl. Brefvet den 11 Januarii 1840, 5,143 R:dr 32 sk. 9 rist., och, jemlikt Kongl.
Brefvet den 19 September samma år, 972 Rldr 23 sk. 6 rist.
Sedan, jemlikt Kongl. Majlis Nådiga dom, bemälde Compagni fått sig tillerkänd ersättning af Kronan, till belopp af 26,662 Ridr 34 sk. 3 rist., för den förlust, Compagniet vidkänts genom åtskilliga emellan Sverige och främmande Magter ingångna Handels-ti'aclater, hade, i följd af anställd förnyad rättegång, Kronan blifvit, medelst Stockholms Kämner-Rätts utslag, förpligtad att lill Compagniet erlägga fem procents ränta å nämnde summa, dels från den 22 Februari 1831 till den 3 April 1833, dels från den 23 34o Expeditions-Ulskottels Förslag till anel.
Skrifvelse, Nio l3g.
Mars 1835 till den 21 December 1836; hvarefter Rådstufvu-Rätlen, hvars Dom af Svea Hof-Rätt gillats, tillagt
Compagniet ytterligare ränta å 5,233 R:dr 6 sk. 4 r:st från den 3 April 1833 till den 21 December 1836; och hafva, till fullgörande af sistnämnde domar, omförmälda medel blifvit i vederbörlig ordning deponerade.
Som Kongl. Maj:t uti Dess Högste Domstol, under den 13 October 1842 i Nåder fastställt Hof-Rättens Utslag, och Dykeri-Compaguiels rättighet att utbekomma nämnde deposilionlmedel således är slutligen bestämd, hafva Rikets Ständer funnit skäligt, att beloppet deraf, tillsammans 6,116
R:dr 8 sk. 3 r:st, må, i likhet med de uti föregående punkter omnämnda medel, alföras. 7:o Trycknings- m. fl. kostnader för Fattigvårds-Comiteen, enligt Kongl. Brefvet den 1 Februari 1840, 2,510 R;dr 44 sk. 8;o Till aflöning
At den Svenske Secreteraren och vaktbetjeningen hos den af Kongl. Maj:t i Nåder förordnade Comilee för reglering af Unionsförhållandena emellan Sverige och Norrige, samt till liqviderande af åtskilliga andra för Comitéeus räkning förefallande utgifter, enligt Kongl.
Brefvet den 21 December 1839, 500 R:dr. 9:o Till Protocolls-Secreteraren N. A. Heurlin, i förskott på dess arfvode såsom Secreterare hos Kyrkolags-Comitéen, enligt Kongl. Brefvet den 8 April 1843, 400 R:dr. 10:o Till samma Comites disposition för nödiga utgifter, enligt Kongl. Brefvet af samma dag, 500 R:dr. ll:o Till Protocolls-Seereteraren Heurlin, arfvode, svarande emot hvad han, i följd af sin tjenstgöring såsom Secreterare hos Kyrkolags-Comiteen, måst af sin Protocolls-Secreterare-lön afstå under April—September månader 1843, enligt Kongl.
Brefvet den 29 September samma år, 200 R;dr. 12:o
Dagtractamente för ledamöterne i sistnämnde Comité från och med den 1 October till och med den 18 December 1843, jemte dem tillkommande rese-kostnadsersättning, enligt Kongl.
Brefvet den 29 September samma år, 819 R:dr 14 sk. 13;o Rese- och tractaments-kostnadsersättning till ledamöterne och Secreteraren i Revisionen öfver Rikets Elementar-läroverk, enligt Kongl. Brefvet den 1 November 1843, 2,302 R:dr 23 sk. 8 r:st. l4:o Till Ordförandens i nämnde Revision disposition för skrifmaterialier m. m., enligt samma Kongl.
Bref, 100 R:dr.
Enär de uti punkterna 7—14 upptagna kostnader utgått till ändamål, hvilkas behöflighet och nytta för det allmänna icke kunnat ifrågasättas, Expedilions-Vlskottets För:lag till lind.
N.o 13g. men till bestridande hvaraf serskilda anslag icke varit anvisade, hafva Rikets Ständer medgifvit, att berörde kostnader, tillsammans uppgående till 7,332 R:dr 33 sk. 8 r:st, må, genom beloppets afförande å Öfverskotten af Siats-Verkets inkomster, varda godtgjorda. 15:o
För fullföljande af Kongl. Maj:ts och Kronans talan uti ett af Svea IIof-Rätt afdömdt mål emellan Kronan och arrendatorn af Ryda Kungsgård, M. Stangenberg> angående ersättning för husröta, enligt Kongl.
Brefvet den 14 September 1843, 1,815 R:dr 26 sk. 9 r:st, jemte 5 procents ränta från den 1 Augusti 1841 till och med den 28 September 1843, 190 R;dr 42 sk. 6 r:st, tillsammans 2,006 R:dr 21 sk. 3 rist, hvilket belopp blifvit å Upsala Läns depositionsräkning nedsatt.
Som, efter hvad Rikets Ständer erfarit, omförmälde tvistemål ännu icke blifvit af E. K. M. i Dess Högste Domstol pröfvadt och afgjordt, samt Stats-Verkets åliggande att utgifva ofvanberörde, genom Hof-Rättens och Under-Domstolarnes sammanstämmande beslut, till betalning ådömda summa följaktligen ej är slutligen bestämdt, hafva Rikets Ständer ansett sig i detta sakens skick icke kunna till den i Nåder äskade godtgörelsen af ifrågavarande 2,006
R:dr 21 sk. 3 rist lemna bifall. l6;o Kronan ådömd rättegångskostnads-ersättning, 13 R:dr 16 sk., uti ett emellan Kronan och Bruksidkaren B.
Beskows sterbhusdelegare m. fl. anhängiggjordt mål, angående egande-rätten till åtskilliga laxfisken i Ljusne-elf; varande nämnda summa, i och för underdånigt ändringssökande uti Svea Hof-Rätts den 18 Augusti 1843 i målet gifna dom, hos Öfver-Ståthållare-Embetets Canzli deponerad.
Enligt Rikets Ständer meddelad upplysning, är detta ärende ännu på E. K.
M:s Nådiga pröfning beroende, vid hvilket förhållande Rikets Ständer funnit den Nådigst ifrågastälIda ersättningen af berörde 13 R:dr 16 sk. för närvarande icke kunna bifallas.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 26 Mars 1845. 3{i Expeditions-Vtskottels Forslag till und.
Skrifvelse, ff.o l4°- N:o 140.
Uppläst och godkändt ho» Ridd. och Adeln den 17 Mar* 184S.
Preste-Ståndet den 17 — — Borgare-Ståndet den 17 — — Bonde-Ståndet den a6 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, med förklarande i afseende d det /. d. Consulat-Secreteraren Thulstrup beviljade understöd.
(Stats-Utsk;s Ull., N:o 183). S. A. K.
Uti underdånig skrifvelse den 8 sistlidne Februari, angående regleringen af utgifterne under Riks-Statens 9:de Hufvud-Tilel, hafva Rikets Ständer hos E. K.
M:t anmält deras beslut att å Allmänna IndragningsS. aten tillägga f. d. Consulats-Secreteraren L.
Thulstrup en pension af 400 R:dr årligen, räknadt från innevarande års böljan; och få Rikets Ständer nu, enär afsigten med detta beslut varit att försäkra Thulstrup om en tarflig utkomst på bans boga ålderdom, men icke att bereda hans borgenärer någon förmån, underdånigst förklara, att nyssnämnde, f. d. Consilia tSecreteraren Thulstrup tillagda pension blott utgör ett honom personligen tillerkänd t understöd, hvarå borgenärer icke ega något anspråk.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 26 Mars 1845.
Expedition!-Utskottet!
Förslag till utd.
Skrifvelset N.o 141. 343 N:o 141.
Uppli»t och godkändt ho* Ridd. och Adeln den 17 Mnr* 1845.
Preste-Ståndet den 17 — — Borgare-Ståndet den 17 — — Bonde-Ståndet den 36 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelsej angående Häradsskrifv varén J.
Thysenius förunnad eftergift från ådömd skyldighet att ersätta oriktigt af kortade Kronoutskylder.
(Stats-Utsk:s Ull. !N:o 106 och Mern.
N:o 200;. S. A. K.
Uti en den 2 September förlidet år till Rikets Ständers Stats-Ulskolt aflåten Nådig Skrifvelse, liar E. K.
M. behagat göra Nådig framställning om Häradsskrifvare!! J.
Thysenii frikallande, till någon del, från ådömd skyldighet att ersätta origtigt afkorlade Kronoutskylder; uti hvilken fråga Rikets Ständer inhemtal, huruledes, med anledning af vederbörande Revisions yrkande, att bemälde Thysenius, jemte aflidne Kronofogden P. Cronas sterbhusdelegare, måtte ersätta Kronan beloppet af de under åren 1831 —1835 dubbelt afkortade mantalspenningar och bevillning för mantalsskrifna personer med fyra minderåriga barn inom Östra och Medelstads Häraders Fögderi af Blekinge Län, Kammar-Rätten, genom Utslag den 9 December 1839, förklarat, att, som Kronofogden och Häradsskrifvare!! ålåge gemensam ansvarighet för debitering och redovisning af Kronans räntor, men vid det förhållande, att de för åren 1831 —1834 såsom dubbelt afkortade anmärkta Krono-utskylder icke blifvit å årsproclamadagen, den 17 Juli 1837, efter aflidne Kronofogden Crona för Stats-Verkets räkning bevakade, någon ansvarsskyldighet foljagtligen icke kunde bemälde Kronofogdes sterbhusdelegare for sistberörde årens medel ådömas; så och enär, jemlikt Kongl. Brefven den 31 Maj 1782 och 29 October 1812, der antingen Kronofogde eller Häradsskrifvare vore död eller icke mägtade betala allt, hvad i redovisning för Kronoräntor bruste, borde af den efterlefvande utkräfvas, ålades Thysenius att ersätta Kongl. Maj:t och Kronan ifrågakomna, under åren 1831, 1832, 1833 och 1834 orätt afkoi tade, medel, tillsammans 180 R:ir 3 sk. banco; hvaremot och då Kronans rätt till ersättning af Cronas efterlemnade tillgångar blifvit, i afseende på de för år 1835 dubbelt afkortade enahanda medel, genom vederbörlig bevakning å nämnde 344 Expediiions-Utskollets Förslag till und.
Skrifvelsej N;o 141• proclamadag förvarad, Cronas sterbhusdelegare och Thysenius förpligtades att detsamma gemensamt
Kronan godtgöra.
Vid pröfning, den 9 November 1841, af Häradsskrifvaren Thysenii öfver Kammar-Rättens ofvannämnde beslut i underdånighet anförda besvär och i sammanhang dermed framställda underdåniga anhållan alt, om ej annorledes, af gunst och nåd varda från den ådömda betalningsskyldigheten (rikallad, har E. K.
M. funnit skäligt att Kammar-Rättens omförmälde Utslag, såsom på författningarne grundadt, i Nåder fastställa; hvarjemte, med afseende å de för besväranden förekomna serskilda omständigheter, E. K. M., uti högstberörde Nådiga skrifvelse, behagat i Nåder föreslå Rikets Ständer, att Thysenius må njuta befrielse från skyldigheten alt till Kongl. Majit och Kronan utgifva halfva beloppet, eller 90 R:dr 1 sk. 6 rist. af de för åren 1831, 1832, 1833 och 1834 i Östra och Medelstads Häraders Fögderi orietigt afkortade Kronoutskylder, 180 R:dr 3 sk., för hvilka hvarken kraf blifvit anstäldt hos Kronofogden Crona under dennes lifstid, eller bevakning i hans sterbhus är vorden i laga tid ombesörjd ; och har E. K.
M. tillika i Nåder gifvit tillkänna, att, i afbidan af Rikets Ständers beslut i denna fråga, Häradsskrifvaren Thysenius fått sig öppet lemnadt att, emoL godkänd borgen, i Blekinge Läns Ränteri lyfta förrbtrörde, der nedsatta, summa af 90 R;dr 1 sk. 6 rist banco.
Rikets Ständer halva ta«it detta ärende i öfvervägande; och då den, genom Kammar-Rättens, af E. K. M. i Nåder gillade, Utslag af den 9 December 1839, Häradsskrifvaren Thysenius ålagda skyldighet att godtgöra Kronan de för åren 1831—1834 dubbelt afkortade mantalspenningar och bevillningsmedel, i cfseende hvarå anmärkning först vid granskning af 1835 års räkenskaper för Fögderiet blifvit af Revisionen framställd, icke kommit alt till mera än halfva beloppet drabba bemälde Häradsskrifvare, så framt å proclamadagen efter den med honom gemensamt redovisningsskyldige Kronofogden Crona Stals-Vérkets ersättningsanspråk blifvit, på sätt för 1835 års räkenskaper egt rum, reservationsvis bevakadt, jemväl i afseende på sådana af Kronofogden upprättade äldre räkenskaper, i och för hvilka, enligt Kammar-Collegii och Kammar-Rättens Kungörelse af den 18 Februari 1811, hans sterbhus kunde finnas böra fortfarande ansvara; så och enär det icke är med billighet öfverensstämmande, att den af vederbörande härutinnan begångna uraktlåtenhet skulle för Thysenius medföra vidsträcktare betalningsskyldighet, än som egentligen skolat på honom belöpa, halva Rikets Ständer godtfunnit alt, i enlighet med hvad E. K. M. Nå - Expidiiions-Uiskottets Förslag, (ill lind.
Skrifvelset N.o /^2.' 345 Nådigst föreslagit, förunna Häradsskrifvaren Thysenius eftergift af halfva beloppet, eller 90 R:dr 1 sk. 6 r:st banco, utaf ifrågavarande för åren 1831, 1832, 1833 och 1834 origtigt afkortade och honom lill ersättning åd örn d-a Kronoutskylder» Hvilket, till svar i ämnet, Rikets Ständer få hos E, K.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 17 Mars i845.
Preste-Ståndet den 17 — — Borgare-Ståndet den 17 — — Bonde-Ståndet den 26 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående utarrendet ringen af den invid Staden Nyköping belägna s. k.
Ull., N:o 201.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har hemställan blifvit gjord derom, alt, som deri vid Nyköpings stad uti S:t Nicolai socken och Jönåkers härad belägna Lilla eller såkallade Tyska Kungsladugården, hvilken, såsom ersättning för en berörde stads hos kronan egande fordran, blifvit år 1642, emot viss stadgad årlig afgift till kronan, åt staden upplåten och sednast af staden innehafts på trettio-årigt arrende, räknadt från Midfastan år 1772, sedermera, på grund af en den 17 Maj 1796 utfärdad Kongl.
Försäkran, blifvit vid nämnde arrendetids utgång, med undantag allenast af en beteshage och en del af den s. k.
Hemängen, hvilka lägenheters begagnande fortfarande staden förbehållits, åt enskild person på arrende under femtio års tid upplåBih. lill R.
Prot. 184S. 10 Saini. 1 Afd. 44 346 Expeditions-U tskottels Förstag lill und.
Skri/velse, IV.-o f/fi. ten, Rikets Ständer måtte, till beredande af godtgörelse åt Nyköpings stad, ej mindre för dess ifrågavarande gamla kronofordran, än ock for den förlast, staden, i följd af arrenderättighelens till Tyska Kungsladugården upphörande, alltsedan år 1802 fått vidkännas, förunna staden rättighet att vid Midfastan år 1852, då de uti 1796 års Kongl. Försäkran bestämda 50 arrendeåren tilländagå, emot enahanda vilkor, som under stadens sednaste arrendetid varit fastställda, eller en modererad afgift, under trettio år på arrende innehafva meranämnde Kungsladugård, samt staden derjemte erhålla försäkring om framtida förlängning af samma arrende.
Af hvad sålunda och i öfrigt detta ärende förekommit hafva Rikets Ständer funnit: att genom flere Kongl. Resolutioner och Riksdagsbeslut staden Nyköping fått sig tillerkänd rättighet till erhållande af vederlag för dess i följd af bortraistad fast egendom uppkomna kronofordran, hvars belopp likväl numera icke lärer kunna bestämdt uppgifvas; att staden alltsedan år 1642 tidtals varit i åtnjutande «f dylikt vederlag, ehuru detsamma under serskilda tider till beskaffenhet och värde omvexla, samt att för närvarande och sedan det år 1770, utan föregången arrende-auction, medgifna treltio-åriga arrende af den vid staden belägna Lilla eller Tyska Kungsla dugården, vid 1802 års Midfasta tilländagått, staden i berörde afseende icke åtnjuter annan godtgörelse, än afgiftsfritt begagnande af en ladugården tillhörande beteshage, äfvensom af en del utaf den så kallade Hemängen.
Vid sådant förhållande anse Rikets Ständer billigheten fordra, att, efter nuvarande arrendets utgång, Nyköpings stad förunnas rättighet att på lindriga vilkor ånyo blifva i besittning af berörde arrende; men då, i anseende till ovissheten om den ifrågavarande luonofordrans belopp, icke kan bestämmas, hvad vederlag elier ersättning som derför bör staden tillgodokorn ma, och således ej eller de vilkor, hvarunder upplåtelse af omförmälda arrende raå ega rum, samt en dylik upplåtelse, utan föregången arrende auction, dessutom skulle stå i strid med de rörande förvaltningen af kronans fasta egendomar gällande föreskrifter, hafva Rikets Ständer, med bifall i så måtto till den i ämnet framställda anhållan, pröfvat skäligt för sin del medgifva, att Lilla eller Tyska Kungsladugården, med undantag af den dithörande såkallade Stadshagen och den åt Nyköpings stad nu upplåtna del af Hemängen, hvilka tvenne sistnämnda lägenheter borde, på sätt för närvarande eger rum, utan afgift tills vidare få af staden begagnas, må, vid den tid och i den ordning, som, enligt de rörande Kungs- och Kungsladugårdars utarrendering i allmänhet gällande Författningar, finnas stadgade, lill arrende utbjudas å offentlig auction, hvarvid Kammar-Collegium, Erptdilions-Vlskoliets Förslag till und.
N.o t'43* 347 — jemte det vanliga minsta beloppet, —• jemväl bör bestämma en maximi-summa såsom det högsta, hvartill arrendet får uppgå; och att
Nyköpings stad då må ega optionsrätt att arrendet af ifrågavarande Kungsladugård öfvertaga, emot förbindelse att erlägga det vid auctionen erbjudna högsta årliga arrendebelopp, äfvensom att i öfrigt fullgöra de vilkor, som i afseende på samma arrende kunna af vederbörande embetsmyndigheter författningsenligt bestämmas; — med anmälan om hvilket beslut, Rikets Ständer få i underdånig anhållan, att, derest E. K.
M. skulle läckas till detsamma lemna Nådigt bifall, sådant måtte varda, till behörig kännedom och efterrättelse, vederbörande i Nåder meddeladt.
Stockholm den 26 Mars 184-5.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 17 Mars 1845.
Preste-Ståndet den 17 — — Borgare-Ståndet den 17 — Bonde-Ståndet den 26 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse} angående förändring i "i:de § och upphäjvande af 8:de $ uti Jorda-Balkens 16 CapiteL (Lag-Utsk.
Bet., N:o 24 och Mern., N:o 71.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har i betraktande kommit, hurusom den jordegare uti 16 Cap. 7 § Jorda-Balken tillagda serskilda executionsrätt emot förrymd landbo icke är förenlig med den visa samt till ordning och säkerhet ledande grundsats, att ej någon egenmäktigt må sjelf taga sig rätt, och att, enär jordegares rättigheter ej äro heligare än andras, en afvikelse för honom enskildt från berörde grundsats hvarken är lämplig eller af behofvet påkallad, jemte hvilken åsigt Rikets Ständer likväl, i betraktande af de förluster, hvarför en jordegare skulle vara utsatt, derest landbo’n kunde, utan påföljd rym - 343 Expeditions-Ulskottets
Skrifvelse, N-o 144' ni a frän hemmanet samt medtaga och förstöra den egendom, uti hvilken jordegaren, enligt 17 Cap, 6 § Handels-Balken, eger förmonsrätt för husröta, afrad och annan afgäld, ansett jordegaren böra bibehållas vid den i förstnämnde lagrum honom jemväl lemnade och med lagstiftningen i öfrigt förenliga rättighet att genom laglig myndighet få förrymd landbo med gods hans återförd.
Af sådan anledning, och då de uti 16 Cap. 8 § Jorda-Bal« ken stadgade serskilda straffbestämmelser böra undanrödjas, sedan deri afsedda händelse icke vidare kan inträffa, hafva Rikets Ständer, för deras del, beslutat utfärdande af en Författning, hvarigenom stadgas: att 7 § i 16 Cap.
Jorda-Balken erhåller följande förändrade lydelse:
Rymmer landbo bort inom stämmotid, lite Jordägaren Befallningshafvande!! till, att honom och allt det han med sig fört återhemta.
Landbo skall ock lör olaga afflyttning böta tio daler, jordegarens ensak, eller dens, som jordegarens rätt häfver, och alla de, som med voro att hjelpa landbo afflytta, bote hvardera fem daler; samt att 8 § i samma Capitel och Balk förklaras hafva till all kraft och verkan upphört.