Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Domkyrko-kommissionen, med anledning af såväl Rikets Ständers yttrade åsrigt som kyrkans egna behof, hemställt, att de utgifter, som belastade domkyrkan i och för undervisningsverket, måtte till kyrkans förmån, så fort ske kunde, indragas, i hvilket afseende särskilda bestämmelser blifvit, på sätt den nådiga propositionen utvisar, efter olika förhållanden af Kommissionen föreslagna.
Sedan derefter ej mindre konsistorium i Westerås stift och E. K. Majits Befallningshafvande i länet, än äfven Kammar-kollegium och Stats-kontoret med underdåniga utlåtanden i ämnet inkommit, dervid konsistorium påyrkat rättighet för elementarläroverkets lärare att för all framtid bibehållas vid de nu med deras befattningar förenade förmåner, men de öfriga myndigheterna hufvudsakligen tillstyrkt nådigt bifall till
Domkyrko-kommissionens förslag; så hade E. K. Majit, med gillande af den utaf Rikets Ständer yttrade åsigt, att de medel, som åt domkyrkan blifvit anvisade, äfven borde oafkortadt vara för kyrkans förvaltnings- och framtida underhållskostnader att tillgå, i nåder meddelat de föreskrifter-, som för sådant fall ansetts erforderliga; men enär de förmåner, hvaraf, på domkyrkans bekostnad, åtskilliga af elementarläroverkets lärare voro i besittning, blifvit i deras löner inberäknade med ett belopp af Sjuhundrati-etiofyra Riksdaler 28 öre Riksmynt; har E. K.
Majit nu föreslagit att läroverksanslaget måtte från och med år 1864 varda med ett motsvarande belopp förhöj dt.
Enär någon anledning ej förefinnes, hvarför domkyrkan i Westerås skulle i aflöningen åt elementarläroverkets lärare deltaga, samt då förevarande nådiga framställning tillkommit på grund af Rikets Ständers vid sistlidne riksdag derom gjorda underdåniga anhållan, hafva Rikets Ständer beviljat det af E. K.
Majit för ifrågavarande ändamål äskade belopp, 734 Ridr 28 öre årligen. 40:o
Uti särskild den 27 sistlidne Mars till Rikets Ständer aflåten nådig Proposition, har E. K.
Majit behagat meddela, hurusom Weskinde och Bro till Wisby stift hörande församlingar uti en den 31 Mars 1857 till E. K.
Majit ingifven skrift, genom befullmägtigade ombud, anhållit, att, sedan pastoratet, på grund af församlingarnes vid gällstämma den 19 Augusti 1770 gjorda medgifvande, blifvit till prebende åt konrektor vid dåvarande trivialskolan i Wisby samma år upplåtet, med rättighet förförsamlingarne att sjelfva af tre på förslag i stadgad ordning uopförde prestmän välja Bth till B.
Brot. 1862 & 1863. 10 Sami, 1 Afd. 77 Haft. 4 26 Expeditions- Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 169. vice pastor, denna prebende-egensbap måtte så fort som möjligt upphöra och pastoratet återgå till sin förra natur af konsistorielt gäll.
Sedan E. K. Maj:t derefter, dels under den 20 Maj 1858, med bifall till hvad Rikets Ständer, uti skrifvelse _den 23 förutgångne Februari, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Åttonde Hufvudtitel, underdånigst hemställt, i afseende å de med lärarebefattningar vid elementarläroverken förenade prebendepastorat, i nåder förordnat, att dessa pastorat med undantag af dem, som borde åtfölja theologie lektorsbeställningarne, skulle, i mån af inträffande ledighet, såsom prebenden upphöra; och dels den 1 påföljde Oktober, i enlighet med hvad Domkapitlet i Wisby föreslagit, förklarat Endre pastorat böra för framtiden vara med theologie Lektorsbeställningen i Wisby förenadt, i följd hvaraf Weskinde och Bro pastorats prebendeegenskap komme att, vid inträffande ledighet, upphöra; hade pastoratets innevånare, uti ånyo ingifven skrift, underdånigst anhållit, att, då merberörda fråga vore för sökandernes kommunala och ekonomiska välbefinnande af synnerlig vigt, E. K.
Maj:t måtte med första möjliga till nådig pröfning företaga berörda underdåniga ansökning.
Ej mindre
Domkapitlet än nuvarande prebende-innehafvaren, hade uti infordrade underdåniga yttranden förklarat sig ej hafva något emot den ifrågasatta förändringen att invända, så framt utvägar kunde på annat sätt beredas att lemna prebende-innehafvare full ersättning för de af pastoratet utgående förmåner; hvarefter slutligen Stats-kontoret, i ämnet bordt, i underdånighet upplyst, att Weskinde och Bro pastorat för närvarande vore uti theologie lektorns vid Wisby högre elementarläroverk aflöning inberäknadt med 1,063 R:dr, hvadan, när prebende-egenskapen komme att upphöra, ersättning af statsmedel till motsvarande belopp erfordrades, för att fylla bemälde lektorslön till hvad gällande stat för honom upptager; och sorn både rättvisa och billighet syntes tala derför, att nämnde pastorat, som af församlingsboerna, på sätt sockenstämmobeslutet den 19 Augusti 1770 utvisade, icke blifvit upplåtet tili prebende åt annan, än innehafvaren af den numera indragna konrektorsbeställningen till förbättring i hans ringa löneförmåner, och hvilket pastorat sedermera utan församlingarnes dertill lemnade särskilda medgifvande blifvit förenadt med en af lektor stjen stern a vid Wisby år 1819 inrättade gymnasium, icke mot församlingsboernas bestridande bibehölles vid ifrågavarande egenskap, som, enligt hvad upplyst blifvit, för pastoratet medförde flera olägenheter, har E. K. Maj:t nu i nåder föreslagit att, på det Weskinde och Bro församlingars pastorat, redan innan nuvarande innehafvaren från sin lektorsbefattning afginge eller erhölle annat prebende-pastorat, måtte komma i åtnjutande af de fördelar, som af en förändring till konsistorielt gäll påräknades, ett belopp af 1,063 R:dr, utgörande den i gällande stat under theologie Lektorns lön upptagna inkomsten af pastoratet, måtte varda uppfördt under anslaget till elementarläroverken, för att ingå såsom fyllnad i lönen för bemälde Lektor.
I betraktande af hvad uti denna fråga sålunda förekommit, hafva Rikets
Ständer jemväl bifallit denna nådiga framställning och i följd deraf medgifvit att ett årligt belopp af 1,063 R:dr må på elemtarläroverkens stat uppföras. 41:o
Med hänseende dertill att, innan den vid 1856—1858 årens riksdag beslutade utvidgning af de flesta elementarläroverk i riket trädde i verkställighet, de ordinarie lärarnes antal vid åtskilliga af de större läroverken under en längre tid varit alldeles otillräckligt för undervisningens uppehållande, och i följd deraf särskilda extra lärare eller så kallade duplikanter måst antagas, hvilka emot en ringa ersättning, vanligen 240 R:dr Banko för år räknadt, under flera år haft enahanda undervisningsskyldighet, som de ordinarie lärarne, funno Rikets sednast församlade Ständer, uppå derom gjord framställning, skäligt medgifva, att de lärare, som under längre tid än fem år före verkställigheten af nämnde läroverks-reglering varit an - Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 169. 27 stäilda såsom extra lärare eller duplikanter med tjenstgöringsskyldighet af ofvan omförmälda beskaffenhet, och hvilkas tjenstgöring blifvit väl vitsordad, berättigades att från och med år 1861 såsom grund för högre lönetur beräkna sig tillgodo jemväl det antal afslutade läseår öfver fem, hvarunder de på sådant sätt tjenstgjort.
Enligt hvad af det den nådiga Propositionen bilagda Statsråds-protokollet inhemtas, hade, i öfverensstämmelse härmed, under de två nästförflutna åren åtskiliige lärare, på grund af tjenstgöring såsom duplikanter, blifvit i högre lönegrad uppflyttade; men några andra åter, hvilka såsom extra ordinarie lärare tjenstgjort lika lång tid, som de förre, men under större eller mindre del af denna tid varit anställde såsom vikarier, icke kunnat af nämnde förmån komma i åtnjutande.
1 anledning häraf och då vikarierande lärare och duplikanter i det väsendtliga måste anses befinna sig i samma förhållande och då vidare de förra i de flesta fall måst åtnöja sig med icke obetydligt mindre aflöning än de sednare, under det att för bestridande af vikariater i allmänhet erfordrades större skicklighet och erfarenhet än för duplikants-befattning, hvarmed vanligen vore förenad tjenstgörings-skyldighet endast i de lägsta klasserna, har E. K. Maj:t nu föreslagit, att den rättighet i afseende på uppflyttning i högre lönegrad, som Rikets Ständer medgifvit de lärare, hvilka före verkställigheten af den vid 1856—1858 årens riksdag beslutade reglering af läroverken tjenstgjort såsom duplikanter eller extra lärare, måtte utsträckas äfven till dem, hvilka före löneregleringen varit i egenskap af vikarier vid läroverken anställde, på det sätt att de bland dem, som under längre tid än fem år före verkställigheten af berörda reglering varit anställde såsom vikarier och hvilkas tjenstgöring blifvit väl vitsordad, måtte berättigas att från och med år 1864, såsom grund för högre lönetur, beräkna sig tillgodo sammanlagda antalet afslutade läseår öfver fem, som de på sådant sätt tjenstgjort.
I sammanhang härmed har hos Rikets Ständer blifvit anfördt, hurusom vikarierande lärare på eget ansvar skötte den ordinarie lärarens alla åligganden, men såsom godtgörelse endast erhölle hvad den ordinarie läraren kunde af sin lön afstå, under det extra lärare obh duplikanter tjenstgjorde på den ordinarie lärarens ansvar
Och såsom hans biträden, men dock uppbure bestämd aflöning; med afseende å hvilket förhållande, och då det ej ens berodde på läraren sjelf om han blefve såsom vikarie eller duplikant anställd, är vordet föreslaget, att Rikets Ständer måtte tillerkänna extra ordinarie lärare, hvilka såsom vikarier tjenstgjort under läroverkens organisationsperiod från 1849 till 1858, samma förmåner i fråga om uppflyttning till högre lönegrad, som vid sistlidne riksdag blefvo åt extra lärare och duplikanter beviljade.
Billigheten deraf, att de lärare, hvilka på eget ansvar under längre tid vikarierat för ordinarie lärare, må, sedan de vunnit befordran, berättigas att vid bestämmandet af deras lönetur inberäkna åtminstone någon del af den tid, hvarunder de vid läroverket innehaft anställning af omförmälda beskaffenhet, synes Rikets Ständer, genom hvad här ofvan finnes ur Statsråds-protokollet anfördt, vara tillfyllest ådagalagd; och då otvifvelaktigt ofta inträffat att lärare just till följd af väl vitsordade kunskaper och framstående duglighet blifvit använda såsom vikarier för ordinarie lärare i högre klasser, i stället att få anställning såsom duplikanter och extralärare med mera inskränkt undervisnings-skyldighet, torde giltigt skäl vara för handen att tillägga de lärare, som under längre tid uppehållit vikariat, enahanda förmån i afseende på beräkning af lönetur, som Rikets Ständer redan vid sistlidne riksdag beviljat dem, hvilka varit såsom duplikanter och extra lärare anställde, och sålunda medgifva förenämnde lärare rätt att jemväl för innevarande statsregleringsperiod erhålla den godtgörelse, som uti ifrågavarande hänseende kan på dem belöpa.
Ständer meddelade uppgifter skulle bifall till det ifrågaställda förslaget, till 28 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 169. dea utsträckning, deråt gifvits uti omförmälda hos Rikets Ständer särskildt gjorda framställning, föranleda för nästa statsregleringsperiod en årlig utgift af 6,000 R:dr samt för åren 1861, 1862 och 18b3 ett sammanlagdt belopp af 15,500 R:dr.
Rå grund af hvad sålunda blifvit anfördt, hafva Rikets Ständer medgifvit, att de lärare, som under längre tid än fern år före verkställigheten af den vid 1856—1858 årens riksdag beslutade reglering af rikets elementarläroverk varit anställde såsom vikarier, vare sig i Lektors- Adjunkts- eller Kollega-befattning och hvilkas tjenstgöring blifvit väl vitsordad, må berättigas att från och med år 1861, såsom grund för högre lönetur, beräkna sig tillgodo jemväl det antal afslutade läseår öfver fern, som de på sådant sätt tjeustgjort; för hvilket ändamål Rikets Ständer anvisat dels ett årligt belopp af 6,000 R:dr att läroverksanslaget tilläggas och dels ett anslag för en gång å 15,500 R:dr att från Riksgälds-kontoret utgå. 42:o Hos Rikets Ständer har uppmärksamheten fästats derpå, hurusom det under nu gällande stadganden vore förmånligare att genast såsom student ingå vid ett läroverk såsom vikarierande lärare, då för en sådan tjenstgöring med någorlunda tillräckligt vikariearfvode vanligen efter 4 år af E. K. Maj:t erhålles kompetensrät.t till kollega- eller adjunktstjenst utan undergången filosofisk kandidatexamen, än att före inträdet derstädes bemälda examen undergå, och att den naturliga följden af berörda förhållanden blefve, att de flesta kollega- och adjunktsbeställningar, till stort men för läroverket, småningom komme att intagas af ograduerade män.
Med afseende härå har derför blifvit föreslaget, att lärare, hvilken varit såsom extra lärare, vikarie eller duplikant anställd vid elementarläroverk, innan han till ordinarie lärare-tjenst blefve befullmägtigad, måtte, vid fråga om uppfiyttning till högre lönegrad, få räkna sig till godo de år, under hvilka han såsom extra ordinarie tjenstgjort, såvida han dessförinnan filosofiekandidat-examen aflagt.
Då erfarenheten ådagalagt, att under nuvarande förhållanden det är förenadt med stora svårigheter att vid elementarläroverken erhålla duglige extra ordinarie lärare, synes nödvändigheten fordra, att någon särskild förmån förunnas de personer, som, efter att hafva förvärfvat kompetens till ordinarie lärarebefattning, såsom extra lärare, duplikanter eller vikarier tjenstgöra; och hafva Rikets Ständer på grund häraf ansett sig böra hemställa att, i afseende på den åt lärare förunnade rätt till löneförhöjning hvart femte år, måtte förordnas, att vid sådan årsberäkning för uppfiyttning till högre lönegrad hvarje lärare får tillgodoräkna sig äfven den tid efter inträdet af nästa statsregleringsperiod, under hvilken han, efter det han undergått filosofiekandidat-examen, må hafva såsom extra lärare, duplikant eller vikarie varit vid elementarläroverket använd, dock med undantag för de tre första åren af hans så beskaffade verksamhet. 43:o Genom särskilda hos Rikets Ständer väckta framställningar är vordet föreslaget, dels att Lektorer, hvilka, enligt Efori uppdrag och beslut, under den tid de varit Kolleger, skött en Lektors åligganden, måtte från början af nästa statsregleringsperiod få såsom grund för högre lönetur beräkna sig till godo det antal afslutade läseår, dock icke öfver fem, som de med godt vitsord på sådant sätt tjenstgjort ; och dels att de, som från lägre läraretjenst blifvit till Lektorer befordrade, måtte vid frågan om uppfiyttning till högre lönegrad få beräkna äfven de år, de före 1858 innehaft ordinarie tjenst vid elementarläroverket.
Efter pröfning af de i berörda hänseenden väckta förslag hafva Rikets Ständer funnit skäligt besluta, att de lärare, som, innan de blefvo till Lektorer utnämnde, hafva haft full lektorsundervisningsskyldighet, få beräkna denna sin tjenstgöring, med undantag af feni år, vid löneförhöjningen inom lektorsgraden. i likhet med hvad alla andra extra lärare, duplikanter och vikarier inom adjunkts- och kollega-graden fått Expedit? ons~ Uis kottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 169. 29 6ig tillerkändt, samt för detta ändamål på elementarläroverkens stat uppfört ytterligare 2,000 R:dr årligen, att från och med år 1864 utgå. 44:o Uti den nådiga Propositionen om Statsverkets tillstånd och behof har E. K. Maj:t gjort framställning derom, att det af Rikets Ständer vid fastställandet af lönebeloppen för Rektorer vid de fullständiga läroverken fästade vilkor, att Rektor icke får innehafva prebendepastorat, måtte upphöra att vidare vara gällande; men Rikets Ständer hafva icke funnit skäl att till denna nådiga framställning lemna bifall. 45:o Hos Rikets Ständer är vordet anfördt, hurusom Magister Zacharias Grape, som den 9 Augusti 1854 blifvit anställd såsom Kollega vid Haparanda läroverk, den 5 December 1857 förordnats att förestå pastoralvården i Carl Gustafs finska pastorat, emedan bristen på i finska språket kunnige prester varit så stor, att Konsistorium ej haft annan utväg än att från nämnda skola använda Grape, som i sitt ställe vid skolan afiönat en vikarie.
Grape, som, efter beräkning från utnämningsdagen, år 1860 varit berättigad att vid läroverket uppflyttas i högre lönegrad, hade emellertid tjenstgjort såsom prest i Finska församlingar tillhopa 3 år 101 månader, i följd hvaraf E. K. Majit, enär Grape icke uppfyllt vilkoret af 5 års oafbruten tjenstgöring vid skolan, förklarat Grape icke vara berättigad till berörda uppflyttning; dock hade E. K.
Majit dervid tilldelat honom en gratifikation af 500
R:dr; och har på grund af dessa förhållanden förslag blifvit vackt, att, då Grape, genom sin beredvillighet att betjena en eljest nödställd församling, sålunda vid skolan i lönetur förlorat 3 år lOj månader, under hvilken tid ett belopp af 2,000 Ridr skulle honom i lönetillökning tillkommit, men deraf genom E. K.
Majits nåd återfått 500 Ridr, Rikets Ständer måtte åt bemälde Grape, i ersättning för hans oförvålladt mistade lönetur, bevilja ett anslag af 1,500 Ridr.
Emedan det vore obilligt att Grape, derföre att han såsom den ende för tillfället lämplige blifvit utan egen begäran använd i ett vigtigt uppdrag utom skolan, skulle förlora sin lönetur såsom lärare, hafva Rikets Ständer, med bifall till berörda framställning, åt Grape beviljat ett anslag för en gång af 1,500 Ridr, att från Riksgäldskontoret utgå. 46:o Sedan hos E. K.
Majit underdåniga framställningar blifvit gjorda derom att till åtskilliga skolor inom Lunds stift och i Hallands län under namn af landtgillen och klockarepensioner från klockarelägenheter inom samma stift och län utgående afgifter måtte få till klockarelägenheternas innehafvare återgå och skolorna beredas ersättning för de inkomster, som de sålunda skulle förlora, har E. K.
Majit, efter det Domkapitlet i Lund samt Kammar-kollegium och Stats-kontoret blifvit hörde, uti en till Rikets Ständer aflå ten nådig Proposition den 13 sistlidne Februari, af Rikets Ständer äskat ett anslag af 2,957 Ridr 31 öre samt 303 kubikfot 4 kannor oindelt spanmål mod ett förslagsvärde af 606
Ridr 80 öre eller tillsammans 3,564 Ridr 11 öre för Lunds stift samt 302 Ridr 57 öre för Hallands län, att, på sätt Stats-kontoret föreslagit, å Riks-staten uppföras såsom ersättning för omförmälda afgifter, på det dessa till klockarelönerna ursprungligen hörande inkomster må oafkortade få utgå till tjensternas innehafvare.
Med bifall till hvad E. K.
Majit sålunda föreslagit hafva Rikets Ständer funnit skäligt att å Elementarläroverkens stat anvisa det derå för ofvannämnda ändamål belöpande anslag, nemligen: penningar 2,916
Ridr 3 öre, samt 133 kubikfot 3 kanuor oindelt spanmål med värde af 266 Ridr 60 öre; hvaremot, och då ersättning för vissa indelningar sålunda är vederbörande lemnad, förslagsvärdet å de till Elementar-Iäroverkens anslag hörande indelta räntorna blifvit i den nya Riks-staten minskadt med 158 Ridr 50 öre. 47:o Sedan vid granskning af den utaf E. K.
Majit till Rikets sist församlade Ständer nådigst öfverlemnade utredning i afseende å de af kommuner och enskilde 30 Expeditions- Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 169. personer till gymnasier och skolor i allmänhet gifna donationer, Rikets Ständer i underdånighet anhållit, att E. K.
Maj:t täcktes, i afseende å vissa uppgifna donationers tillkomst och beskaffenhet med mera, låta verkställa den vidare utredning, som Rikets Ständer ansett erforderlig, och derefter vidtaga de åtgärder, som kunde vara af omständigheterna påkallade; så finnes nu i det den nådiga Propositionen bilagda Statsråds-protokoll intagen redogörelse för de af E. K. Maj:t i följd häraf, efter vederbörandes hörande, meddelade förordnanden; och inhemtas af berörda redogörelse, vid hvilken Rikets Ständer icke haft något att erinra, bland annat, att afkomsten af åtskilliga donationer, till sammanräknadt belopp af 966 R:dr f öre, funnits icke vidare böra bland elementarläroverkens anslag inberäknas, hvadan dessa blifvit med nämnda belopp minskade.
Statsråds-protokollet gifver jemväl vid handen att sex prebende-pastorater, hvilka varit i elementarläroverkens tillgångar upptagna till en behållen inkomst af tillsammans 6,137 R:dr 67 öre, numera blifvit indragna, så att den årliga ränte-afkastningen af de till elementarläroverken donerade medel med flera särskilda inkomster, hvilka vid förra riksdagen uppskattades till R:dr 52,258: 63. för nästa statsregleringsperiod bör minskas med tillhopa » 7,103: 68. och kommer sålunda att utgöra » 45,154: 95.
Sammanlagda beloppet af de anslag, Rikets
Ständer här ofvan för elementarläroverken beviljat, uppgår till R:dr 1,458,425: 30, och då härifrån afdragas dels Riks-statens nuvarande anslag 1,132,509: 80, som likväl bör minskas med indragna indelta räntor, utgörande s. k.
Klockare-pensioner i Lunds stift samt i Hallands län och derför ersättning är lemnad i penningar eller oindelt spanmål, 15S: 50. hvarefter återstå 1,132,351: 30. dels ofvanberörda årliga afkastning af donationer m- m 45,154: 95 1,177,506: 25. så utgör den erforderliga tillökningen i anslaget Ridr 280,919: 5, hvaraf penningar 280,652 R:dr 45 öre samt förslagsvärde å oindelt spanmål 266
R:dr 60 öre; och hafva Rikets Ständer alltså, jemte det elementarläroverkens ofvannämnda särskilda inkomster af donationsmedel m. m. fortfarande påräknas till bidrag vid afiöningen, bestämt Riks-statens anslag för dessa läroverk till en summa af 1,413,270
R:dr 35 öre. 48:o
Vid den sistlidne riksdag verkställda reglering af elementarläroverkens anslag upplystes, att under då innevarande statsregleringsperiod å Åttonde Hufvudtiteln uppstått betydliga besparingar, hvilka vid 1860 års början, enligt approximativ beräkning, utgjorde omkring 143,000 R:dr och deraf största delen uppkommit å nämnda anslag; och då, utöfver hvad för nya lärarebefattningar m. m. anvisats, någon tillgång syntes erforderlig, för att lär ar ne skulle komma i åtnjutande af den förhöjda aflöning, som blifvit dem tillerkänd, funno Rikets
Ständer lämpligast att den del af besparingarne, som uppkommit å elementarläroverkens anslag, jemväl finge, i händelse af behof, användas uteslutande för läroverken; i följd hvaraf Rikets
Ständer dels uppförde elementarläroverkens anslag såsom reservationsanslag och dels hos E. K. Maj:t uti underdånig skrifvelse den 26 Oktober 1860 anhöllo, det E. K.
Maj:t täcktes i nåder medgifva och förordna, att do besparingar, som vid slutet af då varande statsregleringsperiod å detta anslag förefunnes, måtte afskiljas från Åttonde Hufvudtitelns allmänna besparingar och vid afslutandet af 1860 års räkenskaper utbalanseras såsom en för elementarläroverkens behof reserverad behållning till år Expeditions-JJtskottets Förslug till underd.
Skrifvelse, N:o 169. 81 1861 och följande år; men emedan, enligt hvad Rikets Ständer inhemtat, besparingarne å ifrågavarande anslag redan högst betydligt nedgått och under loppet af innevarande år komma att helt och hållet medtagas, finna Rikets Ständer, då elementarläroverkens utgiftsstater numera äro hufvudsakligen reglerade, någon anledning icke vidare förefinnas att för dessa läroverk fortfarande anvisa reservationsanslag; hvadan Rikets Ständer ansett elementarläroverkens anslag böra såsom allmänt anslag i Riks-staten uppföras. Seminarium för bildande af lärarinnor. 49:o
I det för detta seminarium uppförda anslag, 15,000 R:dr, har E. K. Maj:t begärt förhöjning med 5,000 R:dr.
Af Statsråds-protokollet inhemtas, bland annat, att det sålunda föreslagna förhöjda anslaget var beräknadt att fördelas på det sätt, att deraf skulle utgå: till hyra af lokal för seminariet, jemte ved och upplysning 5,500 » en Föreståndarinna utom husrum och ved 2,000 » en Studii-direktör 50C » en Sekreterare och Kamererare 750 » Lärare 8,650 » en Vaktmästare 600 v materiel och diverse utgifter 2,000 Summa R:dr 20,000.
Rikets Ständer, som funnit ådagalagt, att den begärda anslagstillökningen är för ifrågavarande läroanstalts fullt tillfredsställande verksamhet och ändamålsenliga utveckling af behofvet påkallad, hafva alltså beviljat det äskade beloppet, 5,000 Riksdaler. 50:o
Uti särskilda hos Rikets Ständer gjorda framställningar hafva förslag blifvit väckte, angående vidtagande af åtgärder för inrättande af bildningsanstalter för qvinnor, hvarigenom för den qvinliga ungdomen kunde beredas tillfälle till ändamålsenlig undervisning, i viss mån motsvarande den, sorn af ynglingar vid elementarläroverken inhemtades.