Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
M:t i Nåder täcktes låta öfverse ControllFörfattningarne i denna del, samt, efter Nådig pröfning, fastställa en, i jemförelse med dåvarande mynt- och metall-värde, skälig förhöjning i ControllAfgifterna; hvarefter K. M:t, genom Nådigt Bref d. 16 Dec. samma år, fastställt den, genom K. StatsContorets och K.
CommereeCollegii CirculairBref d. 28 December 1818, påbjudne förhöjning i dessa afgifter, hvilka nu utgå med 5 sk. för qvintinet af *4 2io S t a t s - U t s k o 11 e t s Guld, i sk 4 r:st- för hvarje lod arbetadt Silfver samt i sk. af skålp. utaf Tenn-arbeten.
Och emedan denna tillökning, ehuru icke till beloppet närmare af R.
St.‘r föreslagen, likväl tillkommit på grund af deras derom gjorda underd. hemställan, samt i öfrigt funnits erforderlig att, enligt hvad från början varit påräknadt, utgöra fond för de med ControllVerket förenade utgifter, anser Utskottet sig icke kunna tillstyrka den föreslagna nedsättningen i ControllStämpeiAfgiften, helst denna afgift utan tvifvel, på sätt författningarne härom förutsätta, egentligen träifa köparne af ifrågasatte metall-arbeten.
Den 29 Januarii iS2g.
Bil. E. Utlåtande, i anledning af väckt fråga om Nu mmerLotteriets och GeneralAssistaneeConlorets indragning.
Uti K. M:ts Nådiga Proposition angående StatsVerkets tillstånd och behof, har väl den såsom NummerLotteriMedel hittills påräknade Summa förslagsvis blifvit bibehållen, men som StatsVerket deraf äger påräkna endast 60,000 R:dr, för hvilkas erhållande, en vida större Summa måste af folket utgifvas, så har K. M:t, med fästadt afseende för öfrigt å beskaffenheten af denna inkomst, föreslagit, att R.
St:r nu ville förklara, det NummerLotteriTnrättningen skall efter en viss tids förlopp upphöra.
Och har Utskottet derjem - Betänkande n. ari te erhållit Remiss, till utlåtandes afgifvande, å de hos Högh R. o. A. samt Hederv.
BondeStåndet väckta motioner om indragning af éj mindre NumerLotterilnrättningen än GeneralAssislanceContoret.
Herr Gustaf MontgomeriCj sorn i sin motion fullständigt utvecklat detta ämne och hvilken motion i de öfriga anföranden finnes åberopad, har till stöd för densamma hufvudsakligen andragit, att Staten, genom Lotteriets fortfarande, emot sin värdighet och den moraliska Lagens fordringar, likasom offentligt uppmanar till Hazardspel, som likväl i allmänhet 8ro förbjudna, och derigenom lockar den korttänkte att uppoffra sina tillgångar i hopp att, utan möda och arbete, hastigt vinna en förbättrad utkomst, ehuru det, i stället, vore Statens pligt, att uppmuntra till flit och sparsamhet, såsom de säkraste medlen till välstånd och oberoende} hvarjemte, i afseende på godtgörande! af den inkomst StatsVerket, i händelse af IVumerLotterilnrättningcns upphörande, komme att förlora, Motionären yttrat att, utom den ökade inkomst Staten inom kort skulle kunna påräkna deraf, att den högst betydliga Summa, som af Landets inbyggare nu på Lotteriet bortspelas, till större delen komme att användas på nyttiga företag och till näringsflitens befrämjande, och sålunda äfven för staten blefve productiv, till fyllande af behofven för tillfället borde i första rummet användas AumerLotteriets samt Gen.- AssistanceContoirets nu ägande icke obetydliga tillgångar i byggnader, ett tryckeri, m. rn., äfvensom den besparing StatsCassan ägde påräkna genom sislnämn - 5T2 Ståts-Utskottets de Verks indragning; förmodande Motionären i öfrigt att, om något bidrag å Nationens sida blefve erforderligt, icke någon funnes som ej med beredvillighet ville för ett så vackert och gagnande ändamåls vinnande, utgifva sin skärf, hvilken icke behölde öfverstiga en skilling på personen.
Jemte tillkännagifvande att Utskottet, i sammanhang med öfriga ärender rörande RiksgäldsVerket, vill meddela yttrande öfver frågan om GeneralAssistanceContoirets upphörande, hvilket den inom Hederv.
BondeStåndet af P. Andersson från Halland väckta motion ensamt afser, har Utskottet, i afseende på NumerLotteliets jemväl ifrågaslällde indragning, ansett sig först böra upplysningsvis meddela att, då enahanda indragning vid senaste Riksdagen föreslogs, hvaröfver Utskottet äfven hördes, Utskottet, under erkännande af NumerLotteri-Inrättningens skadliga inflytande i moraliskt hänseende och dess menliga verkan på mängden af de spelandes ekonomiska- ställning, likväl och med lmfvndsakligt afseende å den betydliga inkomst Staten af Inrättningen påräknade och hvilken icke annorlunda än genom ökad allmän bevillning kunde ersättas, var af den tanka, att NumerLotteri-Inrättningen tills vidare borde fortfara.
— Och blef detta yttrande godkändt af Högv.
PrästeStåndet, Vällofl.
BondeStändet och i följd deraf den calculerade summan af 60,000 R:dr bland StatsVerkets InkomstTitlar bibehållen.
— StatsVerkets behållna netto inkomst har, under de senare åren, utgjort: Betänkande n, 213 År 1823 R:dr 84,210: 26. 1. • 824 „ 97,33o: 36. 2. 182 182 182 samt för de 3:ne första Qvarta len år 1828, omkring. ... „ 47,8oo: hvaraf vill synas, som den hittils calculerade, Statsverket behållna, inkomst af Lotteri-Inrättningen än vidare bör kunna påräknas.
Och då Utskottet nu, i likhet med hvad förra Riksdagen yttrades, förutser omöjligheten att betaga den på spel begifne alla andra utvägar att tillfredsställa sin vinningslystnad, och för säkert kan antagas att, om NumerLotteriet, såsom en allmän anstalt, komme att indragas, enskilta Lotterier i stället skulle uppkomma, der ingen controll å vederbörande blefve möjlig samt, i allt fall, spel å utländska Lotterier, oaktadt största uppmärksamhet, icke skulle kunna förekommas, hvilka spel serskilt medföra den olägenhet att penningar dragas ur landet, så är Utskottet af den tanka att NumerLotteri-Inrättningen tills vidare må bibehållas.
Den 29 Jan. 1829.
Af Herr Biskopen Doctor Thyselius: ”Emot de beslut, som, så väl uti sjelfva hufvudfrågan om K.
NumerLotteriets indragning, eller bibehållande, som 2:ne i sammanhang dermed väckta mindre hufvudsakeliga öfverläggnings-äranen, fattades al Höglofl.
StatsUtskot - ai4 Stats-Utskottets tets majoritet, får jag till Protokollet anmäla min reservation, hvilken jag begär måtte till de resp.
RiksSlånden medfölja. 1:0 Emot Höglofl.
Utskottets beslut, att tillstyrka NumerLotteriets bibehållande, reserverar jag min olika tanka, ur det skäl, att, såsom mig synes, Folkets Ombud, nu uppmanade af en vis och Landsfaderlig regering, att afskaffa en inrättning förnuftsvidrig i sin grund, samt för all sund Stats-oeconomie och sann moralitet skadlig i sina följder, icke hade bordt ett ögonblick tveka, att dertill gifva sitt bifall.
Skäl, som hemtas från en måttelig penningevinst af det, som erkännes vara immoraliskt — och ursäkter, sökte från svårigheten, att förekomma en öfverklagad oordning, eller farhågan för andre ännu vådeligare missbruk , väga, efter min tanka, här mindre, än att de bordt komma i någon beräkning. 2:0 Emot uteslutande af det, för Höglofl.
Utskottets beslut, troligen hos många verkande motiv, som hemtas ifrån Statens påräknade inkomst af NumerLotteriet, reserverar jag mig; emedan efter min åsigt, det varit bättre, att öppet och oförstäldt yttra sin mening och bättre, att tillstå, det Utskottet ej tilltrodde sig kunna inkomma med ett förslag till fyllande af den Statsbrist, som kunde uppstå genom NumerLotteriets indragning, än att anklaga Svenska Folket för en ohjelpelig begifvenhet på sedeförderfliga vågspel, samt yttra misstroende till en Landsfaderlig regerings omsorger och kraft, att afstyra de oordningar, som hämmade i en rigtning, kunde vilja utbryta i en annan.
Betan tanden.
215 3.‘o Ändteligen reserverar jag mig emot beslutet, att icke tillstyrka det underd. anmälandet af fleres nu yttrade önskan, det måtte, så vida NumerLotteriet varder bibehållet, Directionens rätt, att för tillfället förbjuda Spel på vissa numror, hädanefter upphöra.
Om Staten skall fortfarande öfva hasardspel och dertill inbjuda landets barn, borde väl åtminstone spelsättet vara öppet, lika och jemnt.
Det synes ock löna mödan, att på sådant sätt intill nästa Riksdag försöka, om ej, hvad många förmoda, NumerLotteriets vinst så skulle aftaga i betydlig nion och dermed det enda skälet för dess bibehållande försvinna.” Af Herr CommerccRådet Santesson:
Jag har ej heller kunnat dela pluralitetens af Elögiofl.
Utskottet beslut, att hos R.
St:r afstyrka bifall till K. Mtts Nådiga Proposition om NumerLotteriets indragning och upphörande.
Jag anser verkeligen denna fråga, som förevarit äfven de föregående Riltsdagarne i anledning af enskildes motioner, nu vara mogen att afgöras på ett sätt, som öfverensstämmer med allmänna ölvertygelsen, det en sådan af Staten legitimerad Spelinrättning är både i moraliskt och Stats-economiskt hänseende skadelig och förderflig; — att Staten derföre ingalunda bör fortsätta densamma, om ock derigenom Staten i de fleste åren haft en verkelig direct penninge-inkomst, ehuru exempel ej heller saknas, att Staten derå förlorat, till ex. år 1816 — 20,000
R:dr; jag kan ej dela deras ii6 S tåls -U t sko t le ts tanka, som tro delta spel erforderligt, sorn ett oskyldigt, eller mindre skudeligt tidsfördrif för den fattigare och tjenande Folk-Classen ; att det afskaffadt, skulle efterträdas al allmännare begagnande af spel i Utländska Lotterier, eller af andra spel utaf sämre art; — att de 12 skillings-sedlar nu anväodas här, skulle till god del gå till Bränvin; och i så måtto ännu mera allmänt och enskildt förderfliga oseder och ovanor blifva följder af NumerLotteriets borttagande; jag tror fastmera, att spelande på Utländska Lotterier fått insteg och framgång igenom föregångne uppmuntrande och vänjande vid spel å Statens inhemska; — att, för åtkommande af medel till detta spel, frestelser att olofligen skaffa sig medel dertill, ofta ej kunnat emotstås; *—att förtviflan öfver misslyckande, äfven ej sällan befordrat, i stället att minska fyllerilasten; — att, efter detta offenteliga spel-tillfälles borttagande, många 12- skiliingar skola i stället vandra till Spaibankerne, och der snart bilda en varaktigare grund för framtida förhoppningar, än den Lotteri-sedlarne bibragt; — att lusten för utländska Lotteriers begagnande äfven skall efterhand förfalla; —. att dertill äfven skola medverka i sin mon förbud deremot, på sätt Herr Biskopen Thyselius föreslagit;— men, om ock desse, likt andra förbud, ej skola kunna utestänga smygspelande, detta dock skall blifva vida mindre; -— och jag kan ändteligen aldrig biträda den sats, att man skail bibehålla, minst sanctionera, ett erkändt skadeligt eller ondt i samhället, för det att man ej ser sig istånd, att afskaffa eller undanrödja alla farliga elier onut föraule - Betänkande n. 217 dande förhållanden; det måtte vara ett Lagstiftningens åliggande, att allt mer och mer, än i ett, än i annat afseende, utverka för Folkets och Landets förbättring, och för detta stora ändamål anser jag äfven i sin nion Bidragande, att Staten upphör att hålla Spel med beräkning, att draga till sig enskildes, och merendels de minst bemedlades besparde skärfvor.
— Denna beräkning ligger i öppen dag igenom den föreslagna Summans, R:dr 60,000 B:co, Calculerande som årlig behållen Inkomst, oaktadt Höglofl.
Utskottet igenom särskild votering beslutat, att, i olikhet med InkomstAfdelningens afgifna Förslag till Betänkande, äfvensom i olikhet med hvad vid föregående Riksdag varit fallet, utesluta detta motiv såsom hufvudsakeligen inverkande på tillstyrkan hos R.
St:r att bibehålla Inrättningen.
— När åter pluraliteten af Höglofl.
Utskottet, oaktadt K. M:ts Nådiga Proposition om Inrättningens upphäfvande, beslutat hos R. II.
St:r tillstyrka dess än vidare bibehållande för Staten, så har jag för min del yrkat, att dervid måtte fogas det tillägg, såsom vilkor, eller åtminstone såsom en framställande önskan, att spelsättet måtte blifva i så måtto mera fullständigt, eller rent ut sagdt, mera ärligt, så att ingen inskränkning eller förbjudande af visse Numror efter godtycke, eller på grund af Calculer till ensamt Inrättningens, ej de spelandes, vinst, hädanefter måtte få äga rum; men när pluraliteten ej heller bifallit detta, och dermed ytterligare bevisat, att vinsten är egenteliga ögonmärket för saken; så får jag äfven i denna del reservera mig emot beslutet, och slutligen 218 S t a t s - U t s k o t t e t s anhålla, att hela detta mitt anförande får åtfölja Högloft.
Betänkande till R.
H. St:r.
Uti hvilka reservationer, sig förenat Herrar Heykensköld, L. D., Nordenfeldt, O., Herr Biskopen Doctor Wallenberg, Herrar Prostarne Grevillius, Östberg, Heurlin, Hasselroth, Rönbeck och Hteggblad, flur Lundgren och Eckerman samt RiksdagsFullmägtigen Anders Nilsson från Malmöhus Län; hvarjemte Herr Lefre'n, J. P., som vid beslutets fattande ej tiiI— städesvar vid justeringen af Utskottets ofvanberörde Utlåtande, förklarat sig uti förenämnde reservationer deltaga.
Bil. F.
Utlåtande, angående dels ersättning för Godsoch Fartygs-ägare vid olyckor, som genom Lotsars förvållande inträffa, samt dels om användande af inflytande Lots- och Båkafgifter.
Till StatsUtskottets Utlåtande, har Vällofl.
BorgareStåndet remitterat nedannämnde Memorialer och Anföranden : 1:0 Af Herr C. J. Ekerman, att, ehuru genom K.
Förordningen och Reglementet, angående Båk- och Lotslnrättningen i Riket af den 16 Maji 1827, sjöfarandes alia skyldigheter, så väl i afseende å ålagd förbindelse all begagna sig af Lotsar, som ock å dessas Betänkande n. 219 godtgörande för leinnad tjenst och handräckning, saint erläggandet af Båk- och Fyr-afgifter, på det nogaste äro föreskrifne, har likväl den ersättning, som godsoch fartygs-ägare, enligt naturlig rättsgrund , böra tillkomma, då sjöskador möjligen kunna uppkomma genom Lotsars mindre skicklighet eller ock vårdslöshet, icke blifvit nog försäkrad genom det ansvar i3o §. i samma Reglemente för Lotsars försummelse stadgar, eller genom den uti 5i §. deraf LotsDistrictsCheferne i allmänhet ålagde förbindelse, att ansvara för fullgörandet af de under dess district varande Lotsars skyldigheter; med anledning hvaiaf Herr Ekerman hemställt, om icke vid inträffande olyckor, sorn af vederbörlig
Domstol blifvit pröfvade vara föranledde genom Lotsens bristande skicklighet eller ock dess vårdslöshet, full ersättning bör tillkomma Gods- eller Fartygs-ägare af de medel, som inflyta i Lots-, Bäk-och Fyr-afgifter, eller dermed gemenskap egande fonder; vederbörande sedan obetaget, att hälla sig till den eller de, som till skadan vållande varit; i hvilket yttrande, flere af Yällofl. BorgareStåndets
Ledamöter sig förenat. 2:0 Af Herr J. J. Kleman; deruti, med instämmande af Herr Ekerraans åsigter, föreslås det alternativa stadgande, att antingen den ovilkorliga förbindelsen för Skeppare att vid in- och utgående i hamn begagna Lots måtte upphöra, och Skepparen, då han med kännedom af farvattnet anser sig af Lotsmannabiträde ej vara i behof, berättigas att slikt biträde på eget ansvar och äfventyr sig afsäga, eller ock, derest 220 Stats -U tskottets skyldigheten att begagna Lots skulle qvarstå, att antingen vederbörande LotsDistrictsChefer, hvilkas vårdnad det tillhör, att inga andra än duglige, nycklre och pålitlige Lotsar anställas, eller ock
Båk-ochLotsfonden måtte ställas i ansvarighet för gäldandet af ali den förlust, som, genom felaktig och vårdslös lotsning, Skepps- och Godsägare tillskyndas, så vidt Lotsens egendom till densammas gäldande ej förslår. 3:o Af Herr Jan Lamberg som, under förmodan, att många af de genom Lotsarnes vårdslöshet inträffande skeppsbrott förorsakas deraf, att Lotsarne äro illa lönta och att Lots-inrättningen ej lemnar någon uppmuntran för de Lotsar, som utmärka sig, hemställt att, till dess Lotsverket i det hela kunde förbättras, eller inrättas på ett sätt, som någorlunda nalkades likheten med den Norrska Lots-inrättningen, som vore af fördelaktigare beskaffenhet, sådane säkre och däckade båtar, som de Norrska Lotsarne begagna, måtte af Staten anskaffas, och, med straff för de försummelige Lotsarne, de åter af dem, som sina skyldigheter fullgöra, erhålla uppmuntran.
Herr Lamberg förmodar äfven att rätta ändamålet med Lots-inrättningen skulle kunna vinnas så derigenom, som ock att Staten skänkte några dylika Lotsbåtar till private eller fiskare, på det desse, emot något understöd i början, kunde täfla med Kronans Lotsar, till frälsning af många menniskors lif och egendom. 4:o Af Herr B. IL Santesson, som, instämmande med Herrar Kleman och Lamberg och med det tillågg, alt derest Skeppare berättigades att få afsäga sig Betänkande o. aai Lots-biträde, dermed äfven borde följa befrielse från Lotspenningarnes erläggande, föreslagit, att alla Lotsoch Båk*inlomster och deribland äfven den ersättning Danska Regeringen årligen lemnar för underhållet af Svenska Fyrarne i Sundet, men hvilken hittills skall användts för LandshöfdingeResidencers byggande och underhållande, i första rummet begagnas till alla nödiga förbättringar af Lots- och Fyrbåks-anstalterne samt sjöfartens betryggande, och det år, derpå blefve öfverskott, sådant reserverades till ett påföljande, och då desse öfverskott tillika skulle ådagalägga, att afgifterne ej fordrades så höga, som de nu äro, en proportionerad nedsättning uti dem ock måtte äga rum.
Den derigenom uppkommande minskningen för Statsverket af en föga betydande inkomst skulle, i Herr Santessons tanka, mångfalldigt ersättas af den åt handeln och sjöfarten leranade lättnad och uppmuntran, och hvilka ej skulle underlåta att återgifva sin gärd åt Staten; samt 5:o Af Herr J. U. Winberg, att de, genom K:gl.
Förordningen den 16 Maji 1827, angående Lots- och Båk-inrättningen i Riket, stadgade afgifter äro högst tryckande, serdeles som Svenska sjöfarten och Skeppsrederierne i öfrigt hafva att kämpa med mänga svårigheter.
Då dessutom de till mångdubbelt belopp förhöjda afgifterne icke medfört några förbättrade anstalter till de sjöfarandes säkerhet, men onekeligen lägga hinder i vägen för sjöfartens liflighet, har Motionären hemställt, att en betydlig nedsättning i dessa umgälder måtte äga rum. 222 Stats-Utskottets Innan Utskottet går att besvara dessa serskilta framställningar, har Utskottet trott sig först böra upplysa, att Fyr- och Båk-afgiften ifrån början icke varit betraktad såsom en inkomstkälla för Statens allmänna behof, utan, enligt de vid uppgörandet af StatsRegleringen, för år i8ro yttrade grunder, endast varit ämnad att utgöra fond för tillvägabringandet af utvidgade och förbättrade säkerhets-anstalter till de sjöfarandes skyddande och beqvämlighet.
I öfverensstämmelse med denna åsigt, är det ock som Utskottet nu får tillstyrka att, jemlikt hvad K. M:t uti dess Nådiga Proposition om SlatsVerkets tillstånd och behof äfven föreslagit, Fyr- och Båk-afgiften, som bland inkomsterna beräknas med 5o,ooo R:dr, må till motsvarande belopp uppföras å Tionde HufvudTiteln för att, utan sammanblandning med andra anslag och emot serskild redovisning, intill nästa Riksdag öfverlemnas till K.
M:ts nådiga disposition, att, tillika med de å detta anslag möjligen uppkommande öfverskott, användas till de ändamål, för hvilka dessa utgifter äga rum, såsom KronoLotsars aflöning, (lere sådanes antagande, Lotsleders inrättning samt Båkars och öfrige Sjömärkens underhållande, med hvad mera, som till vinnande af beqvämlighet för sjöfarten hörer; och då häraf är alt förvänta, att de brister, som i ett eller annat afseende förefinnas, varda afhulpne och förbättrade anstalter vidtagne, tror Utskottet sig icke behöfva afgifva något serskildt förslag i anledning af Herr Lambergs ofvanberörde framställning, angående Norrska Lotsbåtames ändainålsenligare construction och om nyttan af Betiinkanden. aa3 deras införande i Sverige m. m., såsom blott afseende detafl-åtgärder.
Att, på sätt Herr Ekerman och flere med honom hemställt, Staten, till hvilken Fyr- och Båk-afgiften ingår, skulle i första rummet hålla Gods- och Fartygsägare skadeslöse, då olycka, genom Lotsens förvållande, inträffar, med rättighet att af den utkräfva ersättning, kan Utskottet, för sin del, icke understödja, enär en enda sådan olycka skulle kunna medtaga ej allenast hvad som blifvit afsatt för förbättrade anstalters vidtagande utan äfven hvad som oundgängligen erfordras för nuvarande F v rars och Båkars tillbörliga underbål lande å Bdkets samteliga kuster, ocb hvarigenom det resultat skulle uppkomma, att genom en eller annans skadeslös hållande, alla öfrige till sjöss trafikerande lemnades utan ledning och skydd.
Då i öfrigt bör förutsättas, att mera nit och skicklighet å Lotsarnes sida är att förvänta, sedan deras vilkor blifvit förbättrade genom
Lotspenningarnes för höjning och förändrad reglering med dessas fördelande, samt de i LotsFörordningen utsatte straffbestämmelser för felaktige Lotsar synas afpassade efter ej mindre vigten af det uppdrag dem lemnäs, utan äfven deras oförmåga att ersätta hvad genom deras förvållande förloras, tror Utskottet något ytterligare åtagande å Statens sida till de enskiltes betryggande för förluster i berörde fall ej skäligen böra komma i fråga.
Vid det af Herr Kleman gjorda förslag, att Skeppare måtte äga rättighet att, då han ville sådant äfventyra, in- eller utlöpa utan biträde af Lots, får Ut - 2^4 Stats-Utskottets skottet erinra, dels att denna frihet är genom LotsFörordningens 2 §. förvarad åt alla Svenska och Norrska fartyg, däckade eller odäckade, då de segla inomskärs, inrikes orter emellan, dels att fartygs och godsägares rätt till ersättning af vederbörande Assuradeurer i händelse af olycka icke sällan kunde komma att äfventyras genom Skeppares alltför stora tillit till sig sjelfve, dels ock att, om nämnde frihet utsträcktes äfven till de från öppen sjö kommande fartyg, den overksamhet och liknöjdhet hos Lotsarne, som nu öfverklagas och hvartill man genom Taxe-förhöjningen och det nya Reglementet sökt undanrödja anledningarne, sannolikt skulle åter uppväckas, om Lotsen, hvilken i allt fall vid Fartygs annalkande bör utlöpa, icke kunde påräkna lotsnings-förtjenst, oftare än vid de tillfällen då hans biträde af trängande nöd påkallades.
På dessa skäl, anser Utskottet sig ej kunna tillstyrka hvad Herr Kleman i berörde måtto föreslagit.
Beträffande Herr Winbergs motion om afgifterues betydliga nedsättning, får Utskottet, som, i anledning deraf, sökt inhemta de grunder, hvilka vid senaste LotsFörordningens författande blifvit följda, vördsamt upplysa, att, genom densamma, lindring egenteligen blifvit beredd åt inrikes sjöfarten, att deremot de högre umgälderna i allmänhet träffa utrikes seglationen, att Fyr- och Båk-afgiften, som ingår till K. M:t och Kronan och icke må förblandas med Lotspenningarne, hvilka emellan Lotspersonalen fördelas, nu mera utgöres efter Fartygets lästetal, endast en Bång Betänkande n. aa5 gang för utgåendet eller inlöpandet, då sådan afgift, efter 1820 års Förordning, måste erläggas för hvarje ny lotsled, som under ut- eller inlöpandet passerades; samt att en mera liberal princip i afseende på bestämmandet af undantagen från Båk- och Fyr-afgifts erläggande, blifvit följd i 1827, än i 1820 års Förordning.
Af hvad sålunda blifvit utredt och då Utskottet fullkomligen delar den åsigt, att inrikes communicationen bör i första rummet underlättas, äfvensom att utrikes sjöfarten, som vanligen bedrifves i större scala och med dyrbarare laster, äfven lättare förmår bära den tyngre bördan, samt dertill kommer, hvad samtlige Motionärerne medgifvit, att väsendtliga förbättringar i Lots- och Båkväsendet äro af behofvet påkallade, och hvartill ökade tillgångar nu erfordras, kan Utskottet icke understödja förslaget om ifrågasatte afgifters nedsättning eller förändring för det närvarande; hvaremot Utskottet anser på en framdeles skeende pröfning må bero om, sedan Båk-inrättningen blifvit erforderligen utvidgad och förbättrad, densammas vidmagtbållande kan, med mindre än nu utgående bidrag, låta sig göra, i hvilken händelse B..
Sl:r äfven äga sig öppet lemnadt att medelst Fyr-och Båkafgiftens nedsättande förminska detta för StatsVerkets allmänna behof ej vidare påräknade anslag.
Slutligen får Utskottet, i anledning af Herr CommerceRådet Santessons anmärkning mot de så kallade Danska Fyringsmedlens användande till Landshöfdinge i5 - 226 Stats-Ut skottets Residencers byggande och underhållande, vördsamt upplysa, alt R.