Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Besv. och Ekon-Utskott:ns Utlåtande, IV:o i3y• n och böra vidtagas af Kongl. Ma’:f, utan att Rikets Ständer i sådant afseende frambure underdåniga Önskningar; tuen då deU blifvit inom det Hedervärda .Bonde-Ståndet upplyst, att, i anseende lill det ringa antal samlingsplatser, som nu finnas för Blekinge trenne indelda bålsmans-compagnier, det å flere ställen skall inträffa, att bålsmännen måste skjutsas lill samlingsplatsen flere mil af samma väg, som de sedan måste färdas tillbaka för att komma till Carlskrona,! hvilket skall inräffa med båtsmännen ifrån Hellaryds och Ål)ryds m. fl. socknar; samt att samlingsplatsernes alltför ringa antal derjemte skall gifva anledning till det för Rotehållarne betungande förhållande, att de nödgas utgöra kronoskjuts, för bortskaffande af från aflägsnare socknar kommande båtsmän, å samma tid, som de äro anbefallde att å samlingsplatsen inställa sina egna båtsmän; så anse Utskotten, af dessa skäl och då de öfverklagade olägenhelerne snarast torde kunna afhjelpas, om Rikets Ständer derå fästade Kongl.
Majlis Kådiga uppmärksamhet.
, sig böra tillstyrka Rikets Ständer, att i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t, efter föregången undersökning och Rotehållarnes hörande,|täektes i Nåder vidtaga de åtgärder, som kunna finnas tjenliga för afhjelpande nyssberörde öfverklagade olägenheter; i afseende å skjutsning till och inställelse å samlingsplatserne af Blekinge Läns indelda båtsmän.
Stockholm den 21 Januari iSjr - N:q 1 Ant. till Exp, Ut sk. d#n js3 Januari 1841, kl. 5 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion, att den sedan år i£>$a inom Helsingland och Gestrikland uppodlade jord icke må med rotering besväras, m. m•
Uti en hos Hedervärda Bonde-Ståndet väckt och till Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotten remitterad motion, har Riks - 12 Stats* samt Allm. Besv.- ock El< on.-Ut skottens Utlåtande, N:o 13^ dags-fullmägtigen Erik Persson från Gefleborgs Län anfört, att, då Gestrikland samt Helsingland år 1682 åtogo sig att uppsätta en indeld infanteri-styrka af 1,200 nian, sådant skedde emot försäkran af Kongl. Majit, att dessa landskap icke skulle derutöfver med någon utskrifning betungas, hvilket förhållande motionären förmodat böra fortfara, äfven ulan afseende på framlida ytterligare uppodlingar, samt till följd häraf yrkat, alt alla de nyhemman, som ifrån berörde år blifvit upptagne, och kunna rotering underkastas, må anslås till understöd åt de äldre hemman, som är0 med ordinarie soldat-rotering betungade, och att enahanda förhållande måtte ega rum inom de socknar, som draga bålsmans-rotering, med den skillnad, att intet nyhemman der må såsom sådant räknas förr än efter 1688, då eontracten om nämnde rotering upprättades.
Härjemte har motionären fästat uppmärksamheten derpå, att Länsmännen inom Gestrikland och Helsingland haft såsom löneförmoner sig anshgne vissa hemkall eller hemmans-afgälder, hvilka i stället bordt ingå till en så kallad Udderöks-cassa, hvaraf de svagare rotarne fått understöd vid utgörande af roterings-besräret; men, att Kongl. Majtt, genom Nådigt Bref till Kammar-Collegium af den 12 Mars i83p, förklarat, att Länsmännens rätt till hemkalls-hejnnian eller hemmans-delar helt och hållet skulle upphöra, och dessa henrman i stället varda indeldta i ordinarie soldat- eller båtsmans-håll.
Motionären har, i anledning af denna åtgärd, erinrat, att, vid indelningsverkets upprättande, ej gjordes afseende å hemmanens större eller mindre skattetal, utan bestämdes, att endast tvänne åboer skulle utgöra en jrote, hvarigenom hände, att vissa hemmansdelar icke inrolerades, utan skulle, i mon efter deras utgörande krono-skatter, och i förhållande till röterings-besväret å de öfriga hemmanen, årligen betala en visa afgift, sönå ingick till härofvanberörde så kallade Udderöks-Cassa, då just en del af dessa hemman sedermera blifvit snslagne lill hemkall åt Länsmännen, så vore det väl i sin ordning att frånkänna desse nämnde inkomst, hvilken ej med rätta dem tillkommit, man deremot origtigt att ålägga samma hemman ny rotering, då de från början endast varit afsedde till understöd åt den gamla indelningen.
På grund häraf har motionären begärt Rikets Ständers medverkan, lill vinnande af en rättvis och billig förändr ing i b«- rörde afseende.
Med motionären hafva sig förenat Riksdags-fullmägtige Olof Persson och Jon Olsson båda från Gefleborgs Län.
Ut - Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.- Utskottens Utlåtandej N:o i3y. i3 Utskotten hafva della allt i öfvervägande tagit; men, då Kongl* Maj:t gemensamt med Rikets Ständer beslutat, att krono-skalte- och frälse-jorrl inom hela Riket, som ej förut varit till ordinarie rotering indeldt, skall i sådan rotering deltaga, till följd hvaraf äfven detta redan verkställts samt blifvit aflslutadt i en del Län, då i andra det deremot ej ännu medbunnits, så finna Utskotten sig, vid sådant förhållande, böra tillstyrka, alt motionärens framställning om ny-hemmans befrielse från roterings-besväret, utom i hvad deraf kan vinnas understöd för den redan roterade jorden, icke må till någon åtgärd föranleda.
Hvad sedermera beträffar Länsmans-hemkallens rotering, samt dessas rättighet att betala sin rote-afgift till Udderöks-Cassorna, så och då motionären icke uppgifvit, hvilka och huru många sådana hemmans-delar kunna komma i fråga, ej eller styrkt, på hvad sätt de frångått sin gamb rotering och blifvit till länsmanslöner anslagne, samt Utskottets således sakna nödvändiga upplysningar för att i berörde hänseende kunna ti litty rka någon underdånig framställning från Rikets Ständer, hvartill kommer, alt, om något fel härutinnan af vederbörande Rolerings-Commission begås, den dermed missnöjde då eger att, på föreskrifvet sätt, deröfver anföra besvär, hvilka äfven, hvad Gefleborgs
Läns nya rotering angår, verkligen egt rum, samt för närvarande utgöra ett hinder för den slutlig» pröfningen af de redan för nämnde
Län upprättade roterings-längder, enligt hvad Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer N:o 85 al den 17 October 1840 gifver vid handen, finna Utskotten sig, vid sådant förhållande och uppå anförde skäl, böra hemställa, att ofvanberörde yrkande icke eller må till någon åtgärd föranleda.
Stockholm den 21 Januari 1841 - jBih. till R. S. Prot. 1840 och 184i- 4 Sami. 2 J/d 3i Haft. 3 STO C;K KOLM, Eahéns och G&akseeos TaVcie*t iS^t, m Stats- samt Allm, Besv,- och Ekon.-Utskottens Uliåfaoge, N',o 138, 1 N:o 138. * Anis. lill Exj>.
Utsi;. den 23 Jan. 18^1, kl. 5 c ra« Utlåtande, i anledning'af återremiss å [J Isiko Hens Eelänfiaridjp1, N:o 14, angående åtskilliga, ön S:t Barthelemy rörande?J
'\£ förhållanden.
Vid föredragning af detta Betänkande hos Rrks-Ståndeji, har detsamma blifvit af Högvördige Presle-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet bifallet, men deremot återremitteradt af Höglofl.
Borgare-Ståndet, der ålskillige Ledamöter, med förmälan, att slaf-handel idkades och slafveri egde rom å nämnde Ö, Sveriges enda uftramarinska besittning, yrkat, att, då sådant icke allenast vore ovärdigt Svenska nationen, ulan äfven verkade ofördelagTigt på omdömet om moderlandet, samt dessutom slaf-handel vöre, genom Sveriges Lagar förbuden, Rikets Ständer mätte hos Kongl.
.,Maj:t i underdånighet anhålla om sådane åtgärders vidtagande, hvarigenom slafveriet på Ön kunde belt och hållet afskaffas; hvarjemte serskildt hos Vällofl.
Borgare-Ståndet dels blifvit väckt af Herr Geijer en motion uti samma syftning, hvilken remitterats till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet, samt dels afgifvits yttranden: l:o af Herr Petre': alt, ehuru Rikets Ständer icke ”med fullt lagliga - termer” afhändt Sveriges krona besittningen af Ön S:t Barthelemy, ett sådant a Bländande dock varit af föregående Ständer åsyftad L; alt, i a^seeficle härtill, Utskotten bordt fästa mera afseende, än de gjort, vid den^ttälade afsigten att skydda Stals-Verket från förluster i och för den &kmd,, sorn af Öns förvaltning uppkommit; samt att Ulskollen bordt utreda de äfventyr för Stats-Verket, som kunde föranledas genom de förhållanden, hvilka egde rum mellan Sverige och Ön; och har tillika härvid åberopats de'n utredning af ämnet, som blifvit framlagd uti Herr Petre's i det återremitterade Betänkandet omförmälda och besvarade motion; 2:o af Herr Vinge, som föreslagit, att, med stöd af Rikets Ständers underdåniga skrifvelse till Kongl. Maj:t af .den 18 Juli 1818, Ön S:t
Barthelemy måtte till den högstbjudande försäljas, äfven om denne vöre en enskild person, och de medel, som derföre kunde erhållas, inlemnas tilt Riksgälds-Contoret, för att sedermera användas, på sätt Rikets Ständer kun Lih, till R, St.
Prat, 1840 och 1841•
4 Sami, 2 Afd, 32 Haft, 1 Stats- samt Allm, Besv,- och Ekon,-Utskottens Utlåtandej N'.o 138, de derom besluta; hvilket förslag Herr
Vinge ansett desto heldre böra ■vinna framgång, sorn, i händelse af ett inträffande krig mellan Sverige och en annan magt, Ön lätteligen kunde Sverige afhändas,, ulan att ersättning derföre komme att vinnas..
Detta, tillika med hvad åtskillig© andre Ledamöter inom sistnämnde tvänne Riks-Stånd anfört och yttrat, hafva Utskotten tagit i öfvervägande; och, hvad först beträffar frågan om afskaffandet af slafveriet och slaf handeln på Ön S:t Barthelemy; så kunde Utskotten i det meddelade, men återremitterade Betänkandet så mycket mindre hafva bordt afgifva yttrande i denna Plåga, som de motioner, angående Ön, hvilka Utskottet mottagit och i Betänkandet besvarat, ej gåfvo dertill anledning, samt då frågan blifvit bos Riks-Stånden väckt först, sedan Utskottens Betänkande till afgörande derstädes föredragits.
Då nu likväl serskild motion uti ämnet blifvit hos Yällofl Borgare-Ståndet väckt och till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet remitterad,, men frågan är af den beskaffenhet, att samma Utskott lämpligen torde kunna den ensamt behandla; så anse
Utskotten sig icke böra annat än hänvisa till det Betänkande, sorn Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet kommer att derom afgifva.
Mot de i Betänkandet förekommande tillstyrkanden hafva endast, inom Yällofl.
Borgare-Ståndet anmärkningar blifvit framställda.
I anseende härtill få Utskotten, sorn till vederläggande af samma anmärkningar blott åberopa de skäl, hvilka redan blifvit anförda, hemställa, att dessa anmärkningar måtte föi falla.
Hvad deremot angår Herr Vinges förslag, att Ön måtte åt den högstbjudande försäljas; så har, efter hvad äfven förut blifvit nämnd t, Kongl., Maj:t, genom Nådig Skrifvelse till Rikets Ständer af den 18:de Juni 1818,. förklarat Dess Nådiga afsigt vara att, i händelse Ön skulle på billiga vilkor kunna till en främmande magt afträdas, en afhandling i sådant afseende genast ingå, under vilkor, att afkastningen af den derför inflylande summa användes efter de i Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den 15 Maj 1812 fastställda grunder; hvarefter Rikets Ständer, genom beslut af den 8:de Juli 1818, samtyckt till Kongl. Majlis; berörde Nådiga framställning, med de förbehåll, Ständernes omförmälde underdåniga skrifvelse innehåller; och, då Utskotten anse någon ytterligare åtgärd , å Rikets Ständers sida', för det af Herr Vinge afsedda, ändamål, vara öfverflödig, få Utskotten hemställa, att nämnde förslag äfven, må förfalla.
Stockholm den 21 Januari 1841, Stats- samt Allm, Besv,- och Ekon.-Utskottens Betänkande, iV.o 139, 3 N: o 139.
Ank. till Exp. Etsk. d. 23 Jan 1841, kl. 5 c. m.
Betänkande, i anledning aj väckt mation, rörande landels uppodling och nybyggens anläggande å Kronans ouppodlade trakter m. m.
Uti ett lill Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet och till Stats-Ulskottet remitleradt Memorial, har Riksdags-Fullrnägligen Johan Jacob Rutberg från Norrbottens Län anmärkt, att de vilkor, sorn äro förenade nied anläggandet af nybyggen å Kronans ouppodlade trakter, medföra flera olägenheter och motverka en för såväl nybyggar ne som det allmänna fördelagtig uppodling af landet; samt att ändamål med nybyggens upptagande snarare skulle vinnas, om nybyggarne, i Stället att, som nu vore fallet, innehafva den jord, de odlat, under egenskapen af Krono-jord, erhöllo den under skalle-rält, så att de omedelbart blefvo i full ego deraf; varande vid sistberörde Memorial fogad en afhandling med öfverskrift: ”Betänkande och Förslag, med afseende på landets uppodlande och nybyggens nedsättande å ouppodlade Kronans marker i Riket, synnerligast uti Norrland och de orter annorstädes, hvilka gränsa mot fjällen; äfven angående ledan anlagda Krono-nybyggens och Krono-hemmans bättre trefnad och uppkomst.” Jemte en uppgift på åtskilliga Författningar, rörande krono-jord samt nybyggens upplagande och anläggande å Kronan tillhörige trakter, innehåller berörde afhandling dels en framställning örn nämnde Författningars olämplighet, dels ett förslag till reglemente, ej mindre för de Krono-nybyggen, hvilka redan ingått i skatt, och dem, som ännu tillgodonjuta frihetsår, utan äfven för dem, sorn framdeles kunna upptagas; omfattande detta förslag hufvudsakligen följande punkter: l:o alt den, som önskar anlägga nybygge å Kronans mark, bör anmäla sig hos Konungens Befallningshafvande, som eger att, efter sig företeende omständigheter, bevilja tillåtelse för nybyggets anläggande, äfvensom, till ett antal af från och med 35 till och med 50, bestämma de frihetsår, hvilka för nybygget må ega rum; 2:o att, så snart ett nybygge sålunda blifvit vederbörligen ”privilegieradt”, det skall införas uti Jorde-Boken, under benämning
Skatte-nybygge samt njuta enahanda rättigheter och förmoner, som åtfölja skatte-lägenheter i allmänhet; 4 Stats- samt Allm, Besv,- och Ekon.-Utskottens Betänkande, N.o 139.
3:o att alla hemman, hvilka för det närvarande innehafva Krononatur, böra, utan att lösen erlägges, Öfverlemnas till de åboer, som dem innehafva, med skatterätt, så att äfven sådane hemman kunna säljas och lagfaras samt tillika för skuld intecknas.
Detta förslag, som jemväl innehåller åtskilliga andra, på nämnde 3:ne punkter beroende, föreskrifter, har af Riksdags-Fullmägtigen Rutberg åberopats, under förklarande, att han ville hafva detsamma såsom sin motion ansedt, med undantag likväl af ett deruti förekommande yrkande om minskning i det till nybyggarne i de norra orterne anslagna understöd för nybyggens anläggande, hvilket understöd Riksdags-Fullmägtigen Rulberg ansett böra utgå, i enlighet med hvad, som för närvarande för samma ändamål eger ruin.
Sedan Slats-Utskotlet ansett nödigt att behandla denna motion tillsammans med Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet, hafva Utskotten gemensamt tagit densamma i betragtande; och hvad nu först vidkommer lörslaget i första och andra punkterna, att i allmänhet alla de nybyggen, som framdeles anläggas, måtle omedelbarligen, efter det de blifvit upptagne, och, såsom motionären uttryckt sig, privilegierade, erhålla samma natur, som skattehemman, så att följagtligen deras åboer komme alt njuta enahanda rättigheter och förmoner, som de senare hemmanens egare; så, enär detta förslags bifallande otvifvelagligt skulle hafva till följd, alt personer nedsatte sig å Kronans ouppodlade trakter, under förevändning att derstädes anlägga nybyggen, samt sedermera nedhöggo och föisålde den å samma trakler växande skog, utan att uppodla sjelfva landet, hvarigenom ändamålet med nybyggens anläggande blefve förfeladt och Kronan tillskyndad betydlig skada, ulan deremot svarande ersättning; få Utskotten tillstyrka, att detta förslag måtle förfalla.
Serskildt få Utskotten upplysa, att, genom Kongl. Brefvet den 10 Februari 1824, nybyggare i Rikets alla norra provincer, äfvensom Gefleborgs Län, förklarats berättigade att erhålla skatteköp å deras nyhemman, utan lösen, så snart de börja att erlägga den för hemmanet bestämda räntan; och, ehuru Utskotten väl inse vigten deraf, att anläggandet af nybyggen i desse orter uppmuntras på lämpligt sätt; så torde likväl beviljandet af större förmoner, än som nämnde äro, hvarken för ändamålet vara behöfligt eller ens tjenligt.
Hvad slutligen vidkommer det i 3:dje punkten omnämnda yrkande, att alla Kronohemman måtte, ulan lösen, öfverlemnas till deras åboer, Stats- samt Allm.
Besv,- och Ekon,-Utskottens Utlåtande, N\o 140. 5 sorn skulle deraf blifva egare med skatterätt; så, och då Utskotten icke funnit något antagligt skäl för detta förslag, få Utskotten tillstyrka, alt detsamma måtte lemnäs utan vidare afseende.
Ank. till l£xp.
Etsk. den 23 Jan. 1841, lil. 5 e. Bt.
Ullåtande, i anledning af väckt fråga örn klockare-helgonskrjldens i Skäne användande lill Folkskolor.
Bland de motioner, som blifvit bos Riks-Stånden väckte och till Utskotten remitterade, i frågan om den allmänna folkbildningen, förekom äfven elt af Riksdagsmannen Nils Jeppson från Malmöhus Län till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet Memorial, deruti, efter en framställning om uppkomsten af den s. k. klockare-helgonskylden i Skåne och Blekinge samt älskillige densamma rörande förhållanden, yrkats, att denna helgonskyld, allt elter som de nuvarande klockarne afginge, måtte få användas till aflöning åt skol-birare inom församlingarne, och klockarne endast i det fall, att de uppfyllde deras skyldighet att jemväl vara skol-lärare, få bibehålla den helgonskyld, de innehade.
Då Utskotten afgåfvo sitt
Betänkande om den allmänna folkbildningen, hade Utskotten äfven till handläggning företagit denna Nils Jeppsons motion, och ansågo sig också hafva besvarat densamma, genom nämnde Betänkande.
Likväl har, vid föredragningen deraf hos Hedervärda BondeSlåndet, Nils Jeppson anmärkt, att, ehuru Utskotten handlagt och besvarat ifrågavarande motion, de likväl icke afgifvit något bestämdt yttrande om antagande eller förkastande af det framställda ftmslaget, hvadan Nils Jeppson funnit sig böra förnya detsamma oeh påyrka, att ofvanberörde helgonskyld måtte senast vid hvarje hädanefter ledigblifvande klockare-lägenhet komma församlingarne till disponibelt begagnande, såväl till införande af nödiga skolor, som lill lärares aflöning inom hvarje församling; och hafva härutinnan instämt Niklas Jönsson, Lars Bengtsson, Häkan Nilsson och Per Påhlsson från Skåne, Gustaf Bernhard äppelqvist från Blekinge samt.
David Andersson och Olof Lindbäck från Halland.
6 Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Uiskollens
Ull alande j AT:o 140.
Härvid få Utskotten först fästa uppmärksamheten derå, att, sedan genom Kongl. Brefvet den 9 December 1836 en del af omförmälde helgonskyld blifvit anslagen till inrättande af en Cathedral-skola i Lund, men forsamiiugarne sökt ådagalägga, att helgonskylden vöre erforderlig, dels till Klockarnes aflöning, dels för sockenskolornas behof, och af sådan anledning påyrkat dess oförändrade bibehållande till nämnde ändamål, Rikets Ständer, med anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition i ämnet, uti underdånig Skrifvelse af den 1 Juli innevarande år, förklarat, att rättigheten alt disponera ifrågavarande helgonskylds-spanmål icke lämpligen borde eller kunde bestämmas annorlunda än efter laga pröfning; men att, då det vore af högsta vigt, att församlingarne bereddes tillfälle att inrätta folkskolor eller förbättra de redan varande, för hvilket ändamål den förut till Catliedral-skolans behof afsedda andel af helgonskylden lämpligen borde kunna användas, Rikets Ständer beslutat, att de församlingar, inom Lunds Stift, af hvilkas helgonskyIdskorn påräknats bidrag tiil Cathedral-skolan i Lund, borde, så vidt de förbundo sig att uteslutande till folkundervisningens befrämjande inom församlingarne använda detta bidrag, bibehållas vid oqvald besittning deraf; och alt deremot de församlingar, som ej ville antaga ett sådant vilkor, och ej eller kunde lagligen styrka sin rätt att disponera denna del af helgonskylden, skulle, i nion af de dermed aflönade klockarnes afgång, densamma inleverera till Lunds Cathedral-skola, i enlighet med hvad uti Kongl. Maj:ts ofvanberörde Nådiga Bref af den 9 December 1836 bestämmes.
I afseende å denna del al' helgonskylden, torde således något vidare yttrande icke erfordras; och som den öfriga delen deraf för närvarande användes till klockarnes aflöning och torde vara dertill erforderlig, samt, i händelse densamma skulle upphöra att n■ gå i och för delta ändamål, andra medel måste i stället dertill anskaffas; alliså och då församlingarne, om de, efter laga pröfning, skulle anses berättigade att disponera om ifrågavarande del af helgonskylden, på sätt dem bäst synes, ega att efter egel godtfinnande använda densamma i och för sitt skolväsende; fä Utskotten, med åberopande af hvad de i sitt
Betänkande om den allmänna folkbildningen föreslagit, rörande folkskolors inrättande och folklärares bildande samt klockare- och folkskole-lärare-befattningarnesförenande, tillstyrka, att ofvanberörde framställning, angående helgonskyldens i Skåne användande lill folkbildnings-anstalter, icke måtte föranleda till någon Rikets Sländers vidare åtgärd.
Stats- samt Allm, Besv.- och Ekon.-TJtskottens L llåtande, IV'.o 141.
Anlw till Exp. Utsi» elon 23 Jan. 1481, kl* 5 e. m>.
Utlåtande ,< i anledning af väclit fråga om reglering af sjön Wenerns vattenhöjd, Uti en inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckt, lill Utskottens gemensamma handläggning remitterad, motion, har Riksdagsfullmägligen Magnus Persson från Wermlands Län, jemte en framställning af dels den skada och förlust, som orsakas genom sjön Wenerns vissa år inträffande stigande utöfver dess vanliga höjd, dels den fördel och nytta för de derintill belägna trakter, sorn skulle uppkomma, om sådana åtgärder vidlogos, att vattnet i nämnde sjö hindrades att öfverstiga dess vanliga höjd, föreslagit, att de åtgärder, som vid 1823 åis Riksmöte för ändamålet tillstyrktes, mätte komma i verkställighet, såsom enda. sättet att bereda saken en önskad framgång.
Då Utskotten nu gå ali besvara denna motion, få Utskotten forst upplysa: ail Rikets Ständer vid 1823 års Riksmöte uti underdånig Skrifvelse hos Kongl. Maj:t tillstyrkt: att de af Öfver-Directören Hagström uti frågan lill Rikets Ständer ingifne handlingar mätte på allmän bekostnad lill trycket befordras och exemplar deraf gratis utdelas till försam Hogarne omkring Wenern; att Kongl. Majus Befallningshafvande i Elfsborgs, Skaraborgs och Carlstads
Län måtte besörja om undersökningar, rörande rymden och beskaffenheten af den jord, som genom ifrågavarande företag skulle, i mer eller mindre moa, gagnas, äfvensom utröna,, huruvida och till hvad belopp egare af sådan jord kunde vilja utfästa sig att ersätta kostnaderna för samma förelag; alt undersökning mätte anställas, till bestämmande af det förhållande, hvaruti Götha Elfs vattenhöjd står till sjön Wenerns stigande och fallande, samt att Kongl. Maj:t, efter inhemtande af dessa upplysningar, läcktes dem vid näst påföljande RiksdagRikets
Ständer i Nåder meddela; att vid 1828—29 och 1830 årens Riksmöte, Rikets Ständer inhemtat, hurusom åtskilliga utaf de af Rikets Ständer begärda undersökningar i frågan redan då blifvit vidtagna, och andra dels påbörjade, dels förberedda; men som tillika upplystes, alt en del af dessa förrättningar, beroende ej mindre af sjön Wenerns om hytliga vattenhöjder, än af öfverenskommelser, svåra att tillvägabringa, mellan en mängd af stridiga intressen, fordrade en längre tid för att brill.- 8 Stats- samt Allm, Besv.- och Ekon,-Utskottens Utlåtande, N.-o 142. gas till ändamålsenlig fullbordan, samt att flere års observalioner sannolikt voro af nöden, för att af de anbefallda undersökningarne om vatten höjdernas förhållande till hvarandra kunna hemta ett bestämdt och tillförlitligt resultat, ansågo Rikets Ständer sig endast böra bos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att de påbörjade undersökningarna måtte fortsättas, intilldess saken erhållit all den noggranna utredning, som ämnets vigt fordrade, och hvarigenom Rikets Ständer sattes i tillfälle att öfver hufvudfrågan framdeles besluta.
Utskotten anse Rikets
Ständer sålunda hafva vidtagit alla de åtgärder för vinnande af det åsyftade ändamål, som på Rikets Ständer kunna ankomma; och då motionären icke påyrkat någon annan åtgärd, än som redan blifvit föreslagen och tillstyrkt, eller gifvit vid handen vidare upplysningar i frågan än dem, som redan varit Rikets Ständer meddelade, få Utskotten hemställa, att ifrågavarande motion icke för närvarande måtte föranleda till någon Rikets Ständers vidare åtgärd.
Anti. till Eip. litsk. den 23£.Tan. 1841, lil. 5 e. b. Utlåtande, i anledning af vacht motion, angående remonteringen vid Lif Regementets Dragon Corps, rn. m.