Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Man kan bli vansinnig själf af att pianoklink?
Ni sitter vid ert arbete och har just lyc- höra oväsendet.
Olyckan är, som sagdt, att hela världen kats få tankarne samlade.
Då tränga toner genom trossbottnen.
Det är grannen inunder, numera spelar piano, ej blott de, som hafva som spelar sitt älsklingsstycke, det där gamla, anlag för musik, utan äfven alla andra.
Det ni vet.
Lätt och obehindradt slamrar det måtte sammanhänga med hela den demo- undan som en bryggarkärra i en utförsbacke.
kratiska tidsströmningen, som, hur myc- Ni känner hvar enda ton så väl, som ni kän- ket godt den för med sig, dock lider af det ner möblerna i ert rum.
Vid femte takten, stora felet att förbise anlagens och begåfuin- andra reprisen, håller ni andan oeh rynkar gens betydelse.
Det förhåller sig alldeles icke ögonbrynen, ty ni vet, att just nu kommer så, att i alla möjliga hänseenden » en ann ' kan vara så god som en ann '. » Därför att det att köra fast.
Och det kör fast.
Det har ännu aldrig fru Petterssons döttrar spela piano, är det låtit bli att köra fast, så många tusen gånger alls inte sagdt, att fru Anderssons böra göra ni har hört det där stycket, i stilla skym- detsamma.
Ty det kan mycket väl hända, ningsstund, i arla morgondito, under dagens att fru Anderssons döttrar sakna musikalisk begåfning, och hvarför skola de då pina sig timmar eller nattens.
Och så börjar det om igen från början, själfva och andra med att använda sina små lätt och sorglöst utför backen, tills ni åter flinka, arbetsdugliga fingrar till något, hvar- rynkar ögonbrynen vid den ödesdigra femte till de aldrig varit ämnade.
Ned med den dumma fördomen, att ett takten, och det skräller till och blir tyst, hvarpå följer ett hjälplöst trefvande öfver tan- visst mått af färdighet i pianoklink skall genterna, som man trefvar efter dörrarne på vara oumbärligt för den, som vill anses ha en mörk vind.
Och så om igen — om fått en god uppfostran!
Må endast musika- liska människor handskas med musikinstru- igen — ment.
Litet mindre — och — bättre musik än Ert arbete är förstördt, era nerver förstör da, er själsfrid borta, och ni ledes vid lifvet.
den, som vanligen bestås i familjerna, skulle Det talas så mycket i våra dagar om ner- inte skada.
Musikaliska ungkarlar kunde vositeten såsom en tidssjukdom.
Man skyl- då våga tänka på att gifta sig.
Ty näst att ler på öfveransträngning i skolorna, på det få en hustru med verklig musikalisk talang jäktande lif, som blifvit en följd af den allt är det målet för männens drömmar att få en mer tillspetsade kampen för tillvaron, på hustru, som åtminstone ej äger förmågan att missbruket af stimulantier o. s. v. Pianots störa hemmets trefnad med pianoklink.
syndaregister låtsar ingen om.
Jag vill ej Efraim Rosenius, gå till öfverdrift och påstå, att pianomissbru- läser man en messa Så utan öfver reson: doktorn
I D U N 1392 De s v e n s k a kvinnornas Chicago- utställning.
^om vi förut omnämnt, förberedes till den 29 och 30 november å Börsen härstä- des en utställning i förening med basar af de föremål, som insändts och delvis anta- gits att deltaga i de svenska kvinnornas Chi- eagoutställning.
Vi behöfva väl ej erinra om det verkligt fosterländska syfte det här gäl- ler att främja, för att alla kvinnor med in- tresse måtte omfatta en sak, som till den grad är deras egen.
Utställningen på börsen lofvar att blifva en intressant och rikhaltig uppvisning af alster af kvinnlig verksamhet på olika områden, representerande litteratur, skön konst, konstindustri och handaslöjder af många slag, såsom väfnad, knyppling, konst- och linnesömnad, glasetsning, föremål af gra- verad koppar m. m. Iduns redaktion utgifver i anledning af basaren ett extra festnummer, rikt försedt med porträtter, andra illustrationer och text, allt med afseende på den svenska kvinnans deltagande i Chicagoutställningen.
Detta nummer skänkes till basaren och kommer att därstädes försäljas.
Den svenska damkomitén vågar emellertid i ännu vidsträcktare grad än hittills påräkna damernas i landsorten ekonomiska understöd för sin nationella sak.
Om någon vore väl denna värd uppoffringar af litet penningar och tid.
Exempelvis kunde kretskomitéer bil- das, som hvar på sitt håll anordnade någon liten fest till kvinnoutställningens förmån.
P å basaren å Börsen kommer, bland myc- ket annat, en försäljning af fågel, vildt, fruk- ter och sylter att anordnas, och vi ha sär- skildt blifvit ombedda att påpeka, att gåfvor till denna afdelning äro ytterst välkomna — ett bland flere sätt att visa sitt intresse för saken.
Redan ha från flere håll glädjande prof på praktiskt intresse rönts, så har exempelvis från Vesterbottens län insamlats och insändts 100 kr.
genom landshöfdingskan Crusebjörn.
Men den yttersta tiden nalkas allt när- mare, då alla för Chicagoutställningen af- sedda föremål måste afgå ocb arrangementen begynna på ankomstorten, och den nitiska och arbetsamma sveDska damkomitén har väl förtjänat att stödjas i sin uppoffrande sträf- van att bereda den största möjliga framgång åt det svenska kvinnoarbetet vid den stora världsutställningen.
För alla, som " kunna göra något, hänvisa vi dessutom än en gång till den inbjudning, som var införd i Idun n:r 4 5.
Mormors vantar.
| o r m o r, h v a d skall j a g fägna syster Maja m e d till j u l e n, » r o p a d e lilla E l i n förtvif- lad, ty h o n tyckte, att stora syster h a d e s å mycket rart, s å mycket, att Elin icke k u n d e hitta på någonting nyttigt, och nyttigt m å s t e det vara, så hade m a m m a sagt.
Mormor visste n u som alltid att r å d a i n ö d e n, och inom kort såg m a n d a g l i g e n E l i n m e d h e m l i g h e t s f u l l m i n aflägga sina s m å besök hos den snälla g u m m a n.
Vi t i t t a in till d e t v å b u n d s f ö r v a n d t e r n a.
I stora länstolen sitter den gamla i hvit, krusig m ö s s a och med putsade, klara glasögon på näs- t i p p e n.
B r e d v i d h e n n e E l i n, s o m l ä r sig a t t s t i c k a ett p a r v a r m a, s v a r t a y l l e v a n t a r åt systern, s o m ä r ifrig s k r i d s k o å k e r s k a o c h d ä r f ö r b e h ö f v e r n å g o t v a r m t p å d e n lilla h a n d e n.
381 F a s t ä n g a r n e t är fint, h a d e s m å fingrarne r e d a n h u n n i t s t i c k a » d e t t r å k i g a », d e n 10 c t m.
l å n g a p u l s v ä r m a r e n, afvigt o c h r ä t t — 16 m a s k o r p å hvarje nål.
» N u m å s t e vi t ä n k a p å p a t r i a r k e n, s o m s t y r h e l a f a m i l j e n, » s ä g e r m o r m o r, » d ä r f ö r t a g a vi h ä r p å s i d a n en afvig, t v å r ä t a o c h å t e r igen en afvig, fortsätta s e d a n med r ä t a m a s k o r r u n d t sex gån- ger, g l ö m m a d o c k ej d e afviga p å s i d a n.
» » H u r u k a n det blifva t u m m e n, m o r m o r l i l l a?
» » Jo, s e r d u b a r n, det blir e n kil, s o m m a n s m å - n i n g o m ö k a r ut genom att taga u p p en m a s k a ä n h ä r ä n d ä r, tills m a n h a r 2 0 m a s k o r m e l l a n d e t v å afviga.
D å d r a g e r m a n e n y l l e t r å d g e n o m dessa 20 m a s k o r och fortsätter stickningen en l i t e n bit.
Se p å d i n h a n d, d ä r ä r j u e t t litet af- stånd mellan t u m m e n s slut och a n d r a fingrets f ö r s t a led. » » Får j a g inte sticka t u m m e n först? » » Jo — n o g g å r d e t för sig, m e n s k o l a vi i c k e t ä n k a p å m o d e r n och b a r n e n först?
Elin m i n n e s väl fingervisan ännu? » E l i n b e t ä n k t e sig e n s t u n d o c h s j ö n g s e d a n l i k s o m för n å g r a å r t i l l b a k a, p e k a n d e p å f i n g r a r n e och börjande med t u m m e n: » Det ä r f a d e r n m e d s t o r t m o d, d e t ä r m o d e r n, m i l d o c h god, det ä r brodern, stark och stor, det är hjälpredan åt mor, d e t ä r v å r lilla, s ö t a v ä n, o c h d e t ä r h e l a familien. » Vid d e s i s t a o r d e n k n ö t h o n lilla n ä f v e n, s k r a t - tade hjärtligt och famnade den r a r a mormor.
» Nu b ö r j a r d e t bli a l l t för k i n k i g t, » s a d e E l i n den dagen hon skulle börja med fingrarne Men h o n i n s å g s n a r t, a l t d e t v a r ett m y c k e t lätt a r b e t e m o r m o r h a d e föreslagit sin lilla tös.
S e d a n h o n d r a g i t en y l l e t r å d g e n o m a l l a m a s k o r n a u t o m ge- n o m 18, som v o r o t u m m e n n ä r m a s t, fördelat d e s s a p å 2 s t i c k o r, p å e n tredje s t i c k a å t v ä n s t e r s l a g i t u p p 5 m a s k o r och s e d a n f o r t s a t t s t i c k n i n g e n k n a p p a s t en fingerslängd för a t t a f s l u l a d e n s a m m a s o m m a n v a n l i g t v i s a f s l u t a r en s t r u m p a, s å v a r ä n d t l i g e n pekfingret färdigt.
N u gick det fort a t t från y l l e l r å d e n lyfta 16 m a s k o r, 8 på h v a r sin sticka, taga 4 m a s k o r u p p af d e 5 s v ä f v a n d e från det s t i c k a d e fingret o c h s o m f ö r u t å t v ä n s t e r s k a p a 4 m a s k o r till.
D a g e n d ä r p å s t i c k a d e Elin t r e d j e fingret p r e c i s s o m långfingret, m e n k u n d e ifrån y l l e t r å d e n e n - d a s t lyfta i i m a s k o r för a t t b e h å l l a 12 till li 11- fingret, s o m o c k s å ville v a r a m e d.
Det v a r d e n s k ö n a s t e d a g e n E l i n l i l l b r a g t i m o r m o r s trefna k a m m a r e — den dag hon stickade åt » Gullbrand ».
M o r m o r h a d e tagit fram en liten f ö r t o r k a d b l o m - m a, den första morfar skänkt h e n n e på h e n n e s s e x t o n d e födelsedag.
Det v a r en stilla vårafton, f ö n s t r e t u n d e r h ä g g e n h a d e s t å t t u p p e o c h på f ö n s t e r b r ä d e t i d e t lilla s y s k r i n e t, s o m m o r m o r alltjämt ä n n u begagnade, h a d e hon hittat violen.
S e d a n på kvällen, då m a n bad h e n n e sjunga, fann h o n ej b ä t t r e ä n: » Gullbrand, det är v ä n n e n min, b a r e r r i n g e n s l ä t o c h fin, om h a n s lycka vet min sång, m e n d e n v i s a n ä r för lång. » Elin h a d e sett t å r a r i m o r m o r s ögon, m e n de v a r m a, s t e k t a ä p p l e n, s o m h ä n g d e i en t r å d fram- för b r a s a n, togo h e n n e s o d e l a d e i n t r e s s e i a n s p r å k.
S l u t l i g e n blef o c k s å i u m m e n färdig af d e 2 0 m a s k o r, s o m b i l d a d e kilen, o c h af o m a s k o r, s o m togos u p p på inre sidan.
A n d r a v a n t e n gick m y c k e t l ä t t a r e ä n d e n första.
Men ej n o g h ä r m e d.
Då arbelet var fullbordadt, s k r e f E l i n e n l i t e n v e r s öfver d e treiliga stick- k v ä l l a r n e h o s m o r m o r, öfver d e n v i s s n a v i o l e n, öfver » G u l l b r a n d » o c h s t e k t a ä p p l e n.
T y s t o r a s y s t e r k u n d e k a n s k e a n s e h e n n e s y l l e v a n t a r för e n p r o s a i s k gåfva, o c h d e t s k u l l e s m ä r t a E l i n o c h m o r m o r djupt.
M e n d å liten E l i n s e n a r e af M a j a s f ä s t m a n fick h ö r a de o r d e n: » Jag tycker o m yllevantarne, d ä r ligger l i k s o m p o e s i m e l l a n m a s k o r n a » — d å s p r a n g h o n å t e r till m o r m o r, s l o g a r m a r n e o m h e n n e s h a l s och h v i s k a d e: » Mormor, de äro poetiska. » Christel.
» La parisienne » t urudan parisiskan, den äkta parisiskan är såsom typ oeh individ, har en ung pa- risare, rn:r Bigeon.
medarbetare i Le Figaro, i denna vecka velat lära oss stock- holmare och isynnerhet stockholmskor.
Myc- ket var det dock icke, sanningen att säga, som vi fingo lära under den tre kvarts timme, som det lätta kåseriet varade, åtminstone alls in- genting nytt, ty en hvar af oss har väl läst en eller annan af de några tusen chroniques, essais, études, esquisses eller rätt och slätt obetitlade tidskrifts- eller tidningsartiklar, att ej tala om noveller och romaner, som behandla detta samma ämne.
Det får medgifvas, att det under sådana förhållanden icke faller sig synnerligen lätt att komma med några nya uppslag.
Hr Bigeon vedervågade heller icke försöket: han höll sig till det gamla oeh kända.
Han genomsnck de särskilda klasserna af det stora parisiska samhället, damen af stora världen, bördens eller rikedomens, bourgeoisien, ämbetsmannaståndet, artisterna, » folket » o. s. v. och skildrade med mycket lätt hand de olika förhållanden, hvarunder parisiskan ur den ena eller andra af dessa kategorier lefver och haf- ver sin varelse.
Han hade för de flesta den beundran, hvilken han såsom deras landsman och talande om dem för en främmande publik bör uttrycka, och som de verkligen förtjäna — nota bene de, som hr Bigeon uteslutande fram- höll, de bästa hvar och en i sin art.
Han lät oss emellertid kanske för mycket se blott ljussidorna.
Det heter ju, att undantagen äro till för att bekräfta regeln, men vi fingo icke en gång en aning om, att undantag gifvas.
Det skulle kunna vara anledning att fästa oss vid några af de anmärkningar, hvilka före- läsaren gjorde, icke så mycket för att kritisera dem som ej mera för att med denna utgångs- punkt uppdraga en jämförelse med motsvarande förhållanden hos oss.
Men vi måste låta detta anstå till vårt nästa nummer, för hvilket vi skola anmoda en af våra medarbetare att med- dela sina erfarenheter om » Parisiskan och stockholmskan. » Att stärka linne ä r e n k o n s t, s o m e g e n t l i g e n ä r e n u p p f i n n i n g från den senare medeltiden.
Såsom en mäktig hjälp för s å v ä l k v i n n l i g s o m m a n l i g fåfänga fann d e n s å g o d t s o m g e n a s t u t b r e d n i n g b l a n d a l l a civili- s e r a d e folk i E u r o p a.
M e n icke n o g h ä r m e d.
M a n sökte göra k o n s t e n s å fullkomlig s o m möjligt och dref d e n formligen v e t e n s k a p l i g t, s å a t t m a n in- r ä t t a d e s k o l o r därför, h v i l k a l ä m n a d e b å d e t e o r e - tisk och praktisk u n d e r v i s n i n g i konsten att stärka.
A l l d e l e s s ä r s k i l d t g y n n a d v a r d e n n a k o n s t af den lika statskloka som nyckfulla drottning Elisa- b e t af E n g l a n d.
H o n t y c k t e i c k e b l o t t o m b l ä n - d a n d e hvitt, stärkt linne, u t a n g y n n a d e ä n n u mer det blåhvita.
U n d e r h e n n e s s e n a r e lifslid r å k a d e e m e l l e r t i d det » b l å n a d e » l i n n e t i o n å d, s å a t t h o n s t r ä n g e l i g e n förbjöd det.
O r i g i n a l e t till f ö r b u d e t finnes ä n n u kvar, och aktstycket är s å kuriöst, a t t d e t t o r d e i n t r e s s e r a, o m vi å t e r g i f v a d e t.
D e t lyder i öfversättning s å l u n d a: » Vår n å d i g a d r o t t n i n g h a r b e h a g a t b e f a l l a, a t t h v a r k e n m a n eller k v i n n a, af h v a d s t å n d eller å l d e r d e t v a r a m å, får u n d e r s t a sig a t t b ä r a blå- n a d t l i n n e.
T r o t s d e n n a b e f a l l n i n g h a n å g r a här- v a r a n d e i n v å n a r e vågat öfverträda detta förbud.
F ö r a t t d y l i k t m å f ö r e b y g g a s, offentliggöres p å H e n n e s M a j e s t ä t s b e f a l l n i n g d e n n a lag å n y o, o c h e r i n r a s o m, a t t t r e d s k a n d e straffas m e d h å r d t fän- gelse.
Gifvet i v å r t p a l a t s St. J a m e s.
Elisabet, Regina. »
IDUN 332 Iduns julklappsbasar.
De yngre flickorna i f a m i l j e n k u n n a g l ä d j a m o d e r eller t a n t e r m e d p å s a r a t t f ö r v a r a g r y n e r, mjöl m.
u t i.
M a n s y r af lärft eller » b o l l a n d s » v a n - l i g a p å s a r m e d e n d r a g s k o 3, 4 c m.
från k a n t e n och broderar midt på ena sidan initialerna och p å d e n a n d r a, h v a d p å s e n i n n e h å l l e r, t. e x.
Ä r t e r, R i s g r y n m.
Vill m a n, k a n m a n f o r d r a m e d röd diagonal det, s o m står u t o m dragskon, det p r y d e r a l l t litet, m e n då b ö r äfven r ö d t a n v ä n d a s a t t b r o d e r a m e d.
Till e n 2 k i l o s p å s e t a g e r m a n e n bit, s o m ä r 7 0 c m.
l å n g o c h 29 c m.
b r e d.
För kyrkan.
F ö r p e r s o n e r, h v i l k a h a f v a dålig hörsel, s å att de i kyrkan b ö r a hafva plats n ä r a predikanten, är det mycket behändigt att hafva en l ä t t s t o l, h v i l k e n d e k u n n a t a g a m e d sig.
För yngre personer kan en vanlig tältstol passa, h v a r t i l l m a n d å b r o d e r a r p å m ö r k t l i n n e - eller y l i e j a v a t y g något vackert mönster, fordrar det s a m t p r y d e r d e t m e d s n ö r e n, f r a n s a r o c h toffsar, o m m a n s å vill.
F ö r ä l d r e p e r s o n e r ä r o d e s s a s t o l a r o b e k v ä m a, m e n d å får m a n j u l ä t t a, b e h ä n - d i g a s t o l a r m e d r y g g s t ö d, h v i l k a äfven k u n n a s l å s ihop och b e k v ä m t b ä r a s m e d sig.
D e m pryder m a n på s a m m a sätt s o m föregående.
Sådana stå a t t k ö p a i G e m l a b u t i k e n i S t o c k h o l m o c h flerstä- des.
Bilderbok åt de små.
G o s s a r n e i f a m i l j e n k u n n a u n d e r d e l å n g a v i n t e r a f t n a r n e r o a sig m e d a t t k l i p p a u t taflor o c h b i l d e r, d e l s u r v a n l i g a s. k. b i l d a r k, s o m k ö p a s i b o k h a n d e l n, dels u r g a m l a b ö c k e r o c h tidskrifter, s o m sett s i n a b ä s t a d a g a r o c h d ä r f ö r blifvit k a s s e r a d e.
D e s s a u r k l i p p u p p - k l i s t r a s m e d l i m b l a n d a d t k l i s t e r p å lika s t o r a stycken g a m m a l t bomullstyg s a m t läggas därefter i press att torka.
Tygstyckena häftas s a m m a n till e n b o k, h v a r s r y g g k a n t a s m e d e t t s t y c k e starkt tyg.
En sådan bok är mycket hållbar och d ä r t i l l billig s a m t ä g e r f ö r d e l e n, a t t m a n själf k a n v ä l j a b i l d e r till d e n s a m m a, s o m l ä m p a sig för d e s m å.
(F r å n s m å b r ö d e r n a till Ullan).
Glashylla att upphänga på väggen.
D e n b e s t å r af 3 g l a s s k i f v o r af o l i k a s t o r l e k.
H v a r j e skifva k a n - t a s m e d ett 8 c m.
b r e d t a t l a s b a n d p å s å s ä t t, a t t m a n i h ö r n e n lägger v e c k, s o m s t a d i g t t i l l s y s.
Vid a l l a fyra h ö r n e n p å d e n s t ö r s t a s k i f v a n fast- sys något s m a l a r e b a n d, vid hvilka s e d a n de b å d a a n d r a s k i f v o r n a f ä s t a s p å g o d t y c k l i g t a f s t å n d från hvarandra.
D e fyra b a n d e n k n y t a s s a m m a n ofvan h y l l a n i en r i k r o s e t t, b a k o m h v i l k e n f ä s t e s e n r i n g för u p p h ä n g n i n g p å v ä g g e n.
Äfven p å d e sex hörn, som bilda framsidan, anbringas s m å r o s e t t e r för a t t d ö l j a s t y g n e n.
F ä r g e n p å b a n d e n v ä l j e s i ö f v e r e n s i - t ä m m e l s e m e d r u m m e t s öfriga d e k o r e r i n g.
D e n n a lilla h y l l a, p r y d d m e d m e r eller m i n d r e d y r b a r a k o n s t v e r k o c h s m å s a k e r, s e r finare o c h l ä t t a r e u t ä n e n l i k n a n d e af p o l e r a d t eller ö f v e r k l ä d t t r ä.
Paraply- och parasollväska m e d k o r s s t y g n s b r o d e r i.
E r f o r d e r l i g t t y g: 1,55 m e t e r g r å t t l i n n e af 8 0 c m.
bredd.
V ä s k a n b e s t å r af e n d u b b e l, 8 5 c m.
l å n g s a m t upptill 4 4 och nedtill 25 cm.
bred r e m s a, h v a r p å e n 6 8 c m.
s t o r k v a d r a t af t y g e t f a s t s y s n e d t i l l i fyra o l i k a b r e d a m o t v e c k, h v i l k a tillstic- k a s i h e l a s i n l ä n g d m e d l i t s e r o c h v i d g a sig uppåt.
Broderiet s y s m e d rödt och blått garn, och v ä s k a n k a n t a s och g a r n e r a s m e d litser s a m t u p p h ä n g e s vid litsöglor.
D e n n a v ä s k a ä r synner- ligen praktisk och b e k v ä m att u p p h ä n g a p å insi- d a n af e n g a r d e r o b d ö r r.
/ sola.
Dockhus af papp.
S t o r l e k e n: u n g e f ä r 3 5 c m.
l å n g t.
18 c m.
b r e d t o c h h ö j d till t a k å s e n u n g e f ä r 3 0 c m.
M a t e r i a l e n: styf p a p p, h v a r å p å f r ä m s t a l å n g - sidans midt i » undervåningen » ritas dubbeldörrar i s n e d a u t s k u r n a r ä n d e r o c h öfverst e t t f ö n s t e r i dörrarnes bredd m e d u t s k u r n a rutor.
Fordras m e d k u l ö r t s i l k e s p a p p e r, s o m k a n oljus litet för a t t blifva riktigt g e n o m s k i n l i g t.
S å höga fönster i öfver- o c h u n d e r v å n i n g e n m e d l å n g g a r d i n e r af u d d a r n e i ett b u k e t t p a p p e r s a m t fordrade liksom d ö r r a r n e, m e n i a n n a n färg.
L å n g s i d o r o c h g a f l a r n e h o p s y s v i d k n u t a r n e, o c h k l i s t r a s r e m s o r öfver.
F ö n s t e r k a r m a r: en m å l a d r a n d om hvarje fönster.
T a k e t: e n h e l skifva m e d v i k n i n g till å s.
G r a n d o c h g å r d s p l a n i ett s t y c k e af styfVaste p a p p, lim- m a d t o c h ö f v e r s i k t a d t m e d s a n d till g å r d s p l a n.
E n k ä l l a af s p e g e l g l a s k a n å d e n n a a n b r i n g a s.
I h u s e t s golf g ö r a s t v ä n n e s t o r a u t s k ä r n i n g a r, h v a r i - g e n o m m a n k a n i n s ä t t a t ä n d a j u l g r a n s l j u s i förut g j o r d a » s t a k a r ».
S k o r s t e n a r n e h a f v a b å l för luf- tens skull, äfvenså u t s k ä r a s » stjärnor » i taket om s å behöfs.
E n plåt, h ä n g a n d e på i n s i d a n taket i 1892 e n s t å l t r å d o c h b ö j d efter t a k e t, s k y d d a r m o t för- bränning.
Modern lampa.
J a g h a r n y l i g e n sett e n v a c k e r, o r i g i n e l i d é för e n m o d e r n l a m p a.
I m å n g a famil- j e r finns d e t s ä k e r t g a m l a o s t i n d i s k a k r u k o r eller u r n o r eller i n g e f ä r s b u r k a r — m i n d r e eller s t ö r r e.
Hos en l a m p h a n d l a r e utväljer m a n ett l a m p h u s m e d g l a s o c h t i l l b e h ö r — l a m p h u s e t b ö r alldeles p a s s a i u r n a n s h å l.
M a n h a r d å g e n a s t, för r i n g a v ä r d e, e n af d e s s a l å g a, h e m t r e f l i g a l a m p o r.
Äfven en m o d e r n m a j o l i k a - eller p o r s l i n s u r n a k a n n a t u r - l i g t v i s a n v ä n d a s.
E n s k ä r m af m j u k t taft h ä n g e s p å s t ä l l n i n g e n af s t å l t r å d.
Vainqueur.
Minneslappar.
M a n skaffar sig 36 l a p p a r af s i d e n, ungefär 7 cm.
i fyrkant och i s å m å n g a kulörer s o m möjligt.
D e s s a ö f v e r k a s t a s n ä t t o c h l ä g g a s i en p a s s a n d e l&gt;len k a r t o n g.
Ä n d a m å l e t m e d d e s s a är, a t t m o t t a g a r i n n a n s k a l l k u n n a l ä m n a u t lap- p a r n e till s i n a v ä n n e r för a t t få d e r a s n a m n eller m o n o g r a m s y d t.
i ä r p å o c h s e d a n af J a p p a r n e för- f ä r d i g a sig e n l y s e d u k, soffkudde eller d y l i k t.
Att g i f v a r i n n a n s n a m n finnes å e n l a p p ä r n a t u r l i g t.
Kornisclter.
M a n skaffar sig r u n d a k ä p p a r af t r ä, så långa som fönstrens bredd, d ä r de skola an- vändas.
Sedan borras hål i båda ändar.
I den e n a ä n d a n ä r m e n i n g e n, a t t e n p i l s p e t s eller rät- t a r e e n l a u c e t t s p e t s o c h i d e n a n d r a e n pilfjäder s k o l a i n s ä t t a s.
Äfven d e s s a g ö r a s af t r ä.
Min m a n t ä l j d e d e s s a åt m i g, m e n äfven e n v a n l i g snickare kan j u anlitas.
När m a n så har träet i o r d n i n g, b e s t r y k e s k ä p p e n m e d s v a r t e m a l j färg, o c h s p e t s e n o c h fjädern b r o n s e r a s i g u l d.
Till m ö r k a g a r d i n e r t a g a d e sig m y c k e t b r a u t, o c h böra då i gardinerna vara messingsringar, hvilka trädas på käppen, innan den uppsattes.
Bordtäcke.
Af g a m l a b l e k t a s i l k e s g a l o n e r k a n fås e t t u t m ä r k t v a c k e r t t i l l b e h ö r till b o r d t ä c k e n eller l a m p m a t t o r.
Ä r o g a l o n e r n a t. e x.
b l e k t r ö d a, t a g e s fraisefärgad p e l u c h e, g a l o n e r n a eller silkes- g a l o n e r n a s ä t t a s i k a n t e n eller i e n k l a m ö n s t e r o c k s y s till m e d s i l k e i e t t p a r n y a n s e r af p e.
l u c h e n s färg s a m t m e d g u l d t r å d.
Effekten b l i r öfverraskande.
M a n k a n få e n b å r d e n k e l eller b r e d alltefter d e n t i l l g å n g m a n h a r p å g a l o n e r.
Till b l e k t a b l å g a l o n e r p a s s a r h u s a r b l å t t eller b l e u s é v r e s; till g u l a g a l l o n e r vieil o r eller oliv p e l u c h e m e d m y c k e t guld.
s e d a n öfverklädes m e d klippt hvitt papper p å van- ligt s ä t t o c h t j ä n a r till h a n d t a g.
H-na.
||Cache - pot.