Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utöfningen af ifrågavarande handelsfrihet, som ej saknar likartade exempel inom andra Län, är, i anseende lill de Sju Häradernes svaga och inskränkta samt, för folkstockens underhållande, otillräckeliga jordbruk, ett nödvändigt vilkor för Allmogens derstädes bestånd, och derjemte verksammaste medlet tili det allmännare välstånd, som visar sig både inom de orter hvilkas Invånare begagna Gårdfarihandels-rättigheten och ibland de orters
Invånare som nu mera lemna denna rättighet obegagnad, sysselsättande sig hemma med tillverkning af väfnader och förfärdigande af andre ämnen för handeln; och gäller detta sednare i synnerhet om det stora och serdeles folkrika Marks Härad, hvarest hufvuddelen af väfnaderne förfärdigas, med mycken flit och en skickelighet som för tjenar uppmuntran.
Gårdfarihandeln, i och för sig sjelf, fastän underkastad äfventyr och förluster, inbringar visserligen, oberäknadt den vinst förläggare och tillverkare åtnjuta, en icke obetydlig årlig inkomst åt de Trenne Härader hvarifrån Gårdfarihandlande egenteligen utgå; men ungefärliga beloppet af denne inkomst är svårt att utfinna; Dock torde man kunna antaga det, i medeltal till 80 å 90,000 Riksdaler.
Hcindtv erker ier j på Landet.
Enligt för sista året af detta qvinqvennium, eller i83i, till Kongl.
Commerce-Collegium ingången berättelse om Fabriker, Manufacturier och Handtverkerier i Länet, funnos samma år på Landsbygden 221 Skräddare, Skomakare, Smeder, Murare och Glasmästare med Gernings-bref; hvarförutan 38 personer der arbetade på egen hand i andre handtverksyrken.
Likväl är ögonskenligt att det Skomakare- och Skräddare-arbete som erfordras, för på Landsbygden af detta Län bosatte 190,000 Menniskor, icke möjeligen kan bestridas af det, jemförelsevis inskränkta, antal Skomakare och Skräddare som betala gerningsören och öfrige utskyldev i och för handtverket, äfvensom det synes vara klart, att handt - verksamheten af andre slag pä
Landet erfordras vida utöfver livad öfrige der boende handtverkare kunna tillverka och hvad Städernes handtverkare dit aflåta.
För behofvets uppfyllande, i bägge desse fall, finnes dock öfverallt på Laudet så kallade Fuskare i Skomakare-, Skräddare- och Smeds-handtverket, äfvensom, fastän till mindre antal, uti öfrige nödige handtverk; varande desse personer mantalsskrifne stundom såsom Byhandtverkare och handtverkare vid större Egendomar, stundom såsom afskedade Soldater, Inhyseshjon, Drängar och annorledes; hvarförutan mycket handtverksarbete på Landet förfärdigas af de Skrå-Gesäller sorn uppehålla sig än här, än der, under sine af Författningarne tillåtne kringvandringar; deri ock orsaken torde finnas till den betydliga minskning af Gesällernes antal uti Rikets Städer, som ägt rum i83o, emot 1829, nemligen 124 stycken, jemlikt hvad Commerce-Collega den 1 Februari i83a afgifne Berättelse om handtverkerierne i Riket upplyser.
Uhdantagande för de betydligare binäringarne inom Södra delen af Länet, nemligen:
Väfnads-industrien och Gårdfarihandel^ har det icke varit möjligt att med någon sannolikhet utröna den ungefärliga inkomst, alla öfrige binäringar kunnat lemna genom afsättning utom Länet, emedan uppgifter härom i allmänhet saknas och svårligen stå att erhålla.
Samtelige binäringarnes förhållande jemförelsevis emot förra qvinqvennium, låter icke eller bestämma sig med någon säkerhet:
Visse omständigheter föranleda likväl till det omdöme alt ofvannämnda bägge hufvud-binäringar icke äro i aftagande, oaktadt den större färdighet i väfnadskonsten, som allt mera utvecklats uti Rikets öfrige Provinser; men afsättningstillfället på Norrige för Gårdfarihandels-Districtets tillverkningar, och den här ofvan uppgifne omständighet som lättadt afsättningen deraf inom Riket, synes hittills utgöra en motvigt.
I afseende på Land- och Vatten-Comnmnicationarne inom Länet, hvilka i allmännliet äro någorlunda tillräcklige för inre rörelsen, fastän de ännu kunna fullkomnas eller utvidgas, bör serskildt här anmärkas: att en allmän omläggning af vägarne, till större backars utvidgande, blifvit med berömvärd enighet företagen af Wedbo och Tossbo Häraders Invånare, på deras egen bekostnad, och för det mästa äfven fullbordad inom bägge Häraderne, utan annat understöd än att Eders Kongl. Maj:t nådigst anslagit i,3oo R:dr af Stats - medlen till inlösen för den odaljord, som behöft inköpas med afseende på nya vägsträckningen; samt att, af de Trenne inom detta Län belägne, Trollhätte Canal och-Slussverks Bolag tillhörande, Slussverken vid Brinkebergskulle, Trollhättan och lilla Edet, är det sistnämnde nu mera på Bolagets bekostnad förflyttadt till Bohusländska sidan af Götha
Elf och der ombygdt efter utvidgad plan; äfvensom att den Canalanläggning, som sednare åren varit under arbete, till Segelfartens betryggande förbi Stallbacka forssar, emellan Brinkebergskulle och Trollhättan, är i det närmaste fullbordad och början dessutom gjord med vattenbyggnads-arbete till Hamnens förbättrande vid "Wenersborg, det ena och andra på Allmän bekostnad, genom Styrelsen öfver Segelfarts-anstalterne emellan Wenern och Hafvet; och lemnar allt hvad sålunda redan blifvit tillgjordt visshet derom, att den förut serdeles besvärliga ocb ej sällan äfventyrliga, samt ofta mycket långsamma segelfarten på denna Rikets vigtiga Vatten-communication skall innan kort vinna en, äfven för visse delar af Elfsborgs Län, nyttig och välgörande förbättring i det hela. 4- Politisk Författning. a) Kammar-Verk.
Under åren 182-7 till och med 1831 har icke något hemman förfallit i ödesmål, ej eller har något Nybvrgge blifvit på Krono-Allmänning upptagit; men Ellofva stycken förut anlaggda Lägenheter hafva ingått i skatt, efter tilländalupne frihetsår.
Af serskilte
Inrättningar har, under samma lid, ett i ödesmål förfallit
Qvarnverk fått nedläggas och afföras ur Jordeboken; hvaremot 33 Mjölqvarnar och 21 Sågqvarnar, dels emot Tull och till afsalu, dels endast för husbehof, blifvit beviljade till anläggning; äfvensom sju Stampar och ett Garfveri.
Ellofva Mjölqvarnar, Tjugo Sågqvarnar och En Stamp äro under tiden skatllaggde.
Hemmansklyfningen har fortfarit, med tilltagande, i synnerhet på Slättbygden och der mest i Sundahls Fögderi på Dahlsland.
Dessutom hafva en mängd Lägenheter blifvit, genom förpantning eller annorledes, uppl&tne från skattlagde hemman, till serskilt nyttjande, och äfven många Jordtorp blifvit anlaggde, jemte än flera Backstugor och Inhysestorp; hvilket allt bidragit" till Landets bebyggande och odling, dertill jemväl ägoskiften i ej ringa mån medver - 32 kat.
Hemmansbruket inom Länet skötes af 16,000 Possessionater, Boställsinnehafvare och sjelfägande jordbrukare, samt 4>°°o Arrendatorer och hälftenbrukare, oheräknadt förpantnings- och fördels-innehafvare, Torpare, Soldater och andre dy like brukare af små Lägenheter utan hemmantal.
Uti det ofvanförmälte Sundabis Fögderi har förhållandet, i afseende på jordens styckning, varit så i ögonen fallande, att det förtjenar serskildt anmärkas.
Sedan 1826 hafva der, genom klyfning, 253 nya brukningsdelar tillkommit, som alla innehafvas af sjelfägande Bönder; Och hemmanen, som vid samma års slut voro styckade i något mindre än femtedelar, äro det nu mera än i sjettedelar, öfver hufvud; Likväl anses detta ännu kunna bära sig, emedan den sjelfägande Bonden är genom arbetsamhet och flit besuten på en ganska liten hemmanslott.
Tjugutvå nya jordtorp hafva under tiden blifvit anlaggde, hvilket jemförelsevis är ringa och bevisar att
Bonden icke rätt inser hela fördelen af sådane anläggningar, framför den skadeliga bortförpantningen af små jordlägenheter på längre tid; ty af slike förpantade lägenheter har antalet blifvit ökadt ända till ia5 procent; De voro vid 1826 års slut 81 stycken och sistlidet år i85.
— Genom desse Lägenheters tillkomst, vanligen utan någon motsvarande årlig afgäld till hemmansägaren, anses jordbruket icke vinna förkofran, helst som lägenheterne ofta bestå af redan odlad jord och förpantningsinnehafvarne merendels äro dålige jordbrukare.
Jordens skiftning emellan hemman och hemmansdelar, samt äfven inom hvarje hemmans område uti serskilte enstaka lotter, fortgår ock, företrädesvis uti nämnde Fögderi, med stor verkan på Landtculturen; så att man ser skogsmarker, kärr och ljungbackar, ofta med en förvånande hastighet, förvandlade till fruktbärande åkrar och ängar med bebjrgde gårdar.
Den åbo som bibehålies orubbad vid odaljorden blifver vanligen bäst belåten och bergad, oaktadt han erhåller inskränktare jordrymd och måste utgifva en kännbar utflyttnings- och odiings-hjelp; men han får genast, eller i oafbruten ordning, skörda jordens afkastning, då deremot den utflyttande åbon mäste uti tvänne år och stundom längre, under påstående nyodling, vidkännas en bristande eller förminskad skörd och inrätta hela sin hus - 33 hushållning efter ett honom dittils obekant, elen nya jordens, läge.
Värdet af den bättre häfden å förut innehafd jord, får denne sednare väl lyfta uti ersättningar och understöd, för att nedläggas på de nya ägorna: just denne disposition är dock för mängden äfventyrlig och medförer ej sällan den följd, att medlen användas till ändamål främmande för jordbruket.
Olägenheten i allmänhet af desse förhållanden synes, lör öfrigt, ej vara annan än den, alt bonden som qvarblifver vid odaljorden går framför den utflyttande i förkofran och välstånd.
Sådan är den ljusare sidan af taflan.
— Men, sedan potatocsodlingen mera allmänt tilltagit, hafva, genom detta lätt tillgängliga födoämne, yngre personer af arbetande classen blifvit lockade till hjonelag och bosättningar, ulan beräkning af de större behof som uppstå för batns underhåll, och för egen bergning vid aftagande arbetsförmåga.
Tidigt undsluppen föräldrä- eller husbonde-väldet hafva sådane hjonelag, utan nog arbetsvana, utan erfarenhet och medellöse, snart infallit uti en sorglös overksamhet, derest binäringar icke lemnat tillfälle till förtjenst af handarbeten, samt sålunda fortlefvat med jemn brist och, efter missvextår, nöd, äfvensom ofta sedeförderf, i följe.
Emedlertid, och såsom en naturlig följd af lefnadssättet, hafva de framalstrat många barn, hvilkas uppdragelse både i fysiskt och moraliskt hänseende nödvändigt måst blifva i öfverensstämmelse med föräldrarnes omständigheter — och deras framtid ett ännu djupare nedgående.
— På sådant sätt bildas och tillväxer en dass af för sig sjelfve onytlige, för Samhället betungande och kanske i än flere hänseenden skaddige samhälls-medlemmar.
Den rotfästes på Landet genom Backstugors och Inhysestorps anläggande samt genom behyggande af jord i alltför små lotter, ofta blott till plats för en stuga och ett par tunnors utsäde af Potatoes, hvilken sednare utväg att abalienera jord, om icke för alltid åtminstone för längre tid, hemmansägare, dels af behof och dels af ett illa beräknadt vinningsbegär, vidtaga under åtskillige former och namn såsom förpantning, fördel och lega, merendels emot en viss liten summa i penningar, eller annan ovaraktig och hemmanet icke båtande förmån.
Den enda Kronan förbehåilne Kongsgård, som linnes i Länet, nemligen Ollestad i Gäseneds Härad, är upplåten adeliga Gyllen - svärdska Ätten, tili bruk och nyttjande emot gamla räntans utgörande efter Markegångs-förvandling, så länge samma Ätt fortvarar.
Postgårdame uti Länet äro 4°, svarande emot 34 hela hemmantal.
Gästgifvaregårdarnes antal uppgår på Landsbygden till po, som tillhopa motsvara 5i|- i hemmantal.
Länets fem
Städer hafva dessutom hvardera en Gästgifvaregård, underhållen af Staden.
Vattenverks rättighet till uppdämning hindrar visserligen, på flere ställen, annars möjelige odlingar; men Vattenverkens nytta och oumbärlighet för det Allmänna uppväga merendels jordbruket förlust härutinnan, hvilket äfven funnits vara förhållandet i hänseende till de anläggningar af nya Vattenverk som under detta qvinqvennium ägt ruin.
Strömrensningar, lill förekommande af öfversvämning på odlade eller odlingsbara ägor, hafva på orternes bekostnad blifvit verkställde: i Lill-ån och Nösse å inom Kullings Härad samt vid sjön Mjörén i Wedlle Härad; äfvensom försök blifvit gjordt, att, genom gräfning och utvidgning af afförings-canalen, sänka vattnet i Hullsjön inom Wäne Härad.
Det större företag sorn varit i fråga, till sänkning af Wenerns vattenhöjd och sorn blifvit förberedt genom vidlyflige undersökningar uti de till sjön gränsande Länen, har tills vidare afstahnat; och sannolikt är sjelfva företaget förbundit med alltför stort äfventyr i hänseende till segelfarten, för att någonsin kunna bringas till verkställighet.
Deremot är troligt alt
Allmänna medel skulle kunna med fördel användas å visse orter, i synnerhet på Dahsland, för större afloppsdikens anläggande, till vattnets afledande från sanka odlade eller odlingsbara trakter, i likhet med hvad som redan skett inom Skaraborgs Län; och har jag, af sådan anledning, hos Kongl. Landlbruks-Academien tillstyrkt att en sakkunnig person måtte anställas för att i detta afseende göra nödige undersökningar och afvägningar äfven här i Länet. b) Stats-Biclrag.
Deras värdesbelopp å hvarje Beskattningseller Prestations-tilul utvisas af Statistiska Tahellerne, serskildt för hvart slags hemman och för hvarje näring.
Till upplysning om visse förhållanden, sora härmed äga sammanhang, får dessutom i underdånighet anmärkas följande:
Efter Roterings-Indelningen, uppställer och underhåller Elfsborgs Län till Rikets försvar: 35 Vid Wes (.gollin Regemente, som är indelad t till Cavallen, men af sulit på 3o är 208 Man.
Elfsborgs Infanteri-Regeiåente . .'
. . I>I9I — Westgölha-Dahls
Dito, 6 Compagnier 900 — Råtsmaiishållet 87 jemte Städernas Contingent 60 ^
Den år 1826 tillkomne, ehuru ännu icke af Eders Kongl. IVfajlt stadlästade Ordinarie Roteringen för dittills brotérirde hemman, anses böra lemna .... 16 — Och Extra Roteringen, efter samma år skedd jemkning i detta Roteringshesvär 161 — tillhopa 2,623 Man.
Hela kostnaden för Rustning och Rotering utgör, enligt Statistiska Tabellen o för Landet, hvilken är grundad på de från hvarje Fögderi serskildt gjorde och sinsemellan, i följd af olika localförhållanden, skiljaktige beräkningarne 120,946 R:dr 18 Skill., hvartill kommer Vacance-afgiften i fredstid för Städernes Båtsmans-nummer, 2079 R:dr 46 Skill., eller tillsammans 123,026 R:dr 16 Skill.; Och detta total-belopp uppstår äfven temmeligen nära då Rustnings- och RoteringS-prestationen, efter allmännaste förhållandet, öfver hufvud beräkiras årligen kosta.
R:dr för hvarje Soldat-rote vid Elfsborgs och 'VVestgötha-Dahls Regementen, vanligen bestående af 1 \ mantal:
Soldatens lega , fördelad på i5 års tjenstetid . . R:dr 2: —- — årlig lön ...........••••.4. — —— Soldate-Torpets afkastning och förmåner .
. . . . . 16: 3a _ Åbyggnadens och Hägnadens underhållande . . . . . 6: 82 — Diverse körslor och brukningshjelp 5: — — Utsädeshjelp, JulékoSt, med mera 3: — — Mötes-Passevolance-afgiften . 8: — — men för åren i83o och 1831 endast 7 R:dr.
Beklädnads-bidrag . . 4: 3a — R:dr 5o: — — hvilket ungefärligen motsvarar hvad som vanligen betalas i Vacanceafgift för ledige Rotar. 36
För hvarje Rusthålls-Nummer vid Westgölha-Regemente, i anseende till hvilket samme beräkningsgrunder i öfrigt antagas, men hvarest Rusthållet eller Roten består Soldatens hela beklänad och utredning, ökes ofvanupptagne kostnad med 10 R:dr, och anses således årligen utgöra 60 R:dr, oberäknadt Hästvacance-afgiften, som utgår med Sju Tunnnor Spanmål af Numret.
För Båtsmanthållet upptages å hvarje Rote, vanligen sammansatt af 4§ Mantal:
Båtsmanslega fördelad på år R:dr 2: — — årlig lön 3: 16 — Båtsmans-Torpets afkastning och förmåner 16: 3a — Åbyggnadens och hägnadens underhållande . . . . . 6: 3a — Diverse körslor och brukningshjelp' 5: — — Utsädeshjelp, Julekost m. m 3: — — Beklädnaden som bör räcka i 3 år kostar vanligen l\0 R:dr, och således årligen i3:i6 — R:dr 5o: — — Vidare motsvarar fyllnaden i den totalsumma Tabellerne innehålla: 1:0 Kostnad för Städernes Båtsmans-Contingent, hvilken, när uppsättningen under krigstid tages i beräkning, utfaller för hvarje Nummer åtminstone lika med den för Landets Båtsmanshåll; 2:0
Rotefrihets-afgift för ännu icke definitivt indelte oroterade hemman, utgörande tillhopa 770 R:dr årligen: och 3:o, Kostnad för Extra Roteringen, hvilken approximativt antages svara till -^-delar emot Ordinarie Roteringskostnaden, eller, på år fördelad, emot nära 20 R:dr på hvarje Rote.
Sammanräknade beloppet af alla i Länet belägne RusthållsSianimars och Augmenters för rustningen anslagne räntor, utgör, elter medeltalet af de ifrågavarande fem årens markegångspris, 20,400 R:dr årligen.
Vid den tid allmänna Bevärings-skyldighetcn först infördes, utgjorde årliga antalet af Bevärings-skyldige Ynglingar per medium iSaS, och af lill krigstjenst approberade 961; Men, med folkmängdens tilltagande, har Beväringsmanskapets antal äfven ökats, så att det under nu ifrågavarande qvinqvennium utgjorde årligen 2,213, deraf 1,062 approberade.
Länet får vidkännas i och 37 för Beväringsskyldigheten hav hittills icke varit, och är icke eller nu, upptagen uti Statistiska Tabellerne, i saknad af föreskrift derom; Dock torde här böra anmärkas, att samme kostnad kan approximativt beräknas till värdet af 2 dagsverken per man i och för Bevärings-mönslringarne, således, för 2,210 man ä 16 Skill, dagen, B:dr 1,47^: 16 — saint halfva värdet af 16 dagsverken per man i och för den approberade Styrkans öfningsmöten; följaktligen för 1,062 man, ä 8 Skill, dagsverket 2,832: — — eller tillhopa årligen B:dr 4*207: 16 — Clereciets aflöning ingår endast till så vidt i Statistiske Tabellerne, sorn den af skattdragande hemman, inrättningar, näringar och personer serskildt och årligen utbetalas.
1 sådan del rättar den sig merendels efter tiondesättning och gamla eller nya öfverenskommelser, som dels äro af Kongl. Maj:t stadfästade för viss tid, dels ock i allmänhet allenast gälla för den lönade Prästmannens tjenstetid.
’ Utgifter härtill, inberäknadt Kyrko-betjeningens aflöning, är för ena orten så olik emot den andra, att hvarje ifrån det hela dragen slutsats örn samma utgiftsbelopp på hemmantal, eller annorledes, skulle blifva förvillande och icke kunna lemna någon sann måttstock för bedömandet af detta onus i ofvannämnde speciella hänseenden:
Det är dock ganska säkert på Landsbygden ett ibland de betydligaste, då beloppet deraf kanske uppgår till i5, 20, 2 5 och ända till 3o R:dr Banco på helt mantal om året, oberäknadt de så kallade jura stolae.
I Städerna deremot äro afgifterne till Clereciet vida mindre och således föga betungande.
Med afseende på F a tligför sör j n i 11 gs- k ost n ad e 11 anmärkes: att den i allmänhet synes vara snarare för lågt än för högt beräknad, oaktadt den tillökning i beloppet, förorsakad af 1826 och i83o årens missväxter, som ägt rum för åren 1827 och 1831, emot vanligheten.
Uti Statistiska Tabellerne äro dessutom gifne Allmosor åt kringgående tiggare icke afsedde, eller till beräkning upptagne:
De voro likväl i synnerhet under åren 1827 och 1831 högst betydlige, samt kanske jemförlige med öfrige fattigförsörjnings-kostnaden; och troligen kan således beloppet af alla de utgifter till fattiges underhållande, sorn Länets Invånare under ifrågavarande qvinqvennium fått 38 vidkiiminas * i calcul antagas lill Åtminstone i \ a i5,ooo R:dr årligen utöfver hvad Tabellerne innehålla.
Skjntsningshesviiret ])å Landsbygden bestrides i fredstid med fyra Hästar af hvarje derifrån icke lagligen befriadt belt hemman; men då Reserv- och Fångskjutsen nu mera kan anses ersatt med den lega som för skjutsningen erhålles, har endast Krono-skjutsen jemte Håll-skjutsen, pä de få ställen denna sednare ännu utgöres, blifvit såsom onera upptagne.
I öfrigt är Håll-skjutsen redan afskaffad, tilan att deraf förmärkts någon serdeles olägenhet för resande, helst sorn Reserv-skjutslagen och andre invid Landsvägarne boende hemmansbrukare ej • sällan täfla om den resandes förskaffande, så alt tvister, dels inom Reserv-lagen dels emellan desse och andre skjutsande, under sednare åren ofta ägt rum och stundom föranleda lill rättegång.
För Väghållningen på Landet erfordras årligen från och med 4 till och med 16 Öke Dagsverken af hvarje helt mantal, i föjhållande till localen, samt något mera vid tillfälliga större skador å Vägarne; och genom dessa Dagsverken, beräknade efter ett medeltal af Markegångs-priserne, med tillägg af Brobyggnads-kostnaden, har uppkommit den summa Tabellen innehåller för detta onus, och hvilken, fördelad lika på förmedlade hemmantal, svarar emot ii R.*dr eller något deröfver på helt mantal årligen.
— Egenteligen är dock väghållnings-besväret, när vägarne jemn t och försvarligt underhållas, icke betungande i förhållande till hvad ziffran sålunda derom utvisar, emedan bidraget dertill för det mesta utgår in natura, eller genom arbete, på sådane mellantider af året då hemmansbrukaren och hans dragare äro mindre upptagne af andra göromål och körslor; men det är sannolikt att väghållnings-besväret blifvit drygare, eller erfordras flere dagsverken, sedan Väglagningstiden och Vägsynerne förflyttades inpå sommaren, och likväl förenar sig dermed den allmänna olägenhet, att vägarne nu äro ojemna och tunga för trafiken äfven under sommarmånaderne, då de annars borde och kunde vara goda.
Nämnde olägenhet torde dock mötvägas af den omständigheten, att väglagnings verkställande sommar-tiden anses falla sig beqvämligast för de väghållnings-skyldige i allmänhet, och fördelaktigare i det fall, att den inträffar på en tid då jordbruksarbetet lemnar mera ledighet dertill, än vår och höst, i synnerhet 39 när missgynnande väderlek för brukning oell skörd försvårar detta sednare angelägna arbete.
Hvad Tabellerne upptaga under rubriken:
Diverse Afgifter, Onera och Allmänna Besvär, utgår på Landsbygden för Kyrko-, Prestegårds- och Tingsbus-Byggnad, Inqvartering, Skallgång och andre Jagtanstalter, Tingsgästning och Häradstjenares aflöning, Curhusmedel, Barnmorske-aflöning, Djeknepenningar, Collect- och Stamboks-medel och Riksdagsmanna-arfvode, samt, i Städerne, för Kyrko-, Scholae-, Rådhus- och andre publike Byggnader, Brandredskaps underhållande, Magistraters och Stads-beLjentes aflöning, Inqvartering, Curhusmedel, Djeknepenningar, Collect- och Stamboks-medel och Riksdagsmanna-arfvode, med flere mera tillfällige communal-ntgifter.
Beloppet af samtelige dessa afgifter, både i det hela och för hvarje del serskildt, är alltför olika, Orter och Städer emellan, att kunna sammanföras och beräknas till något visst å hvarje Hemman, Bruk, Inrättning, Näring eller Person, med den lillio r 1 i t e lig h e t i calculen, sorn för ändamålet skulle erfordras.
I fråga om Stats-bidragens verkan på näringarne genom den tyngd de directe medföra, finnes icke anledning att nu, mera än förr, anse ständige ränlorne tryckande, i och för sig sjelfve, ej eller någon viss näring framför den andra utaf dessa räntor belastad.
Hvad Jordbruks-näringen serskildt angar, borde det väl snarare vara tvärtom, sedan, genom hemmanens fortgående klyfning i sednare tider, hcmmans-skalten blifvit för hvarje jordbrukare betydligt mindre än fordom, då hemman vanligen innehades hela eller klufne i halfva och fjerdedelar, och nyodlingar sällan ägde rum, emedan odaljorden ansågs vara för brukaren tilli äckelig.
Deremot kan icke nekas, att ju jordeboks- och hemmantals-räntan, samt, jemte den, alla efter hemmantal utgående onera, träffat och träffa hemman olika, i förhållande till de mer och mindre lindriga eller stränga grunder, sorn vid skattläggningen varit gällande och vunnit tillämpning, samt, förnämligast, i följd af den större eller mindre förändring, hemmanen under liden genom odling, bättre eller sämre häfd och brukning, mistning af skog och fiske, eller på annat sätt, undergått, allt likväl olikheter som endast vid ny refning och skattläggning skulle kunna jernnäs; och dessutom måste man medgifva, alt ständige räutornes förvandlande lill penningar efter årligen faslstäl - 4o lande Markegångs-pris, medförer en osäkerhet i beräkningen af hemmanens utskylder, som vid missväxtår har för jordbrukaren menliga följder, synnerligen relativt till den förnämsta län te-persedeln: spannemål, och hvilken olägenhet måhända skulle aflijelpas genom för längre tid, till exempel 5 eller ioår, gällande Markegångs-sättningar.