Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den till 33% procent å värdet nu bestämda införselstull för ej specificerade slöjdevaror lärer böra nedsättas till 23 procent.
För smör, som nu är åsatt 2 r:dr 24 sk. tull per lispund eller 50 procent å det för denna vara stadgade tullvärde, bör undantag från tillämpningen af det lör inkommande varor antagna maximum, 25 procent, desto mindre medgifvas, som de sista årens erfarenhet visat, att den öfverdrifna tullafgiften föranledt både för trafiken och sedligheten menliga verkningar.
Den egentliga importen af denna förnödenhetsvara har verkstälts från Finland.
Enligt den med 1844 års utgång till kraft och verkan upphörda handelstraktaten med Ryssland kunde smör af finsk afvel derifrån hit till riket införas under åren 1842, 1843 och 1844 mot 32 sk. tull lispundet.
Införseln deraf utgjorde dessa år i medeltal till Haparanda 7,767Vs lispund och till Stockholm 49,423% lispund, men nedgick deremot, sedan med år 1845 den högre tullen af 2 r:dr 24 sk. vidtog, så betydligt, att den det året i Haparanda besteg sig till endast 14% lispund och i Stockholm till 901 lispund, samt att år 1846 icke någon införtullning af smör ägde rum i Haparanda samt i Umeå och i Stockholm icke uppgick till mera än 6l/i lispund pä förra och 116l/2 lispund på det senare stället, utan att likväl någon minskning ägde rum i qvantiteten smör, som från norra orterna afskickades till andra inrikes orter, hufvudsakligen Stockholm, ty då beloppet af dessa afsändningar år 1844 utgjorde från Haparanda 28,312 lispund 9 skålpund, uppgick det år 1845 från nämnde stad till 30,688 lispund 16 skålpund och besteg sig 1846 från Vesterbottens och Norrbottens län till Stockholm sammanlagdt till omkring 42,000 lispund, deraf vid pass 28,000 lispund ankommo från Haparanda.
Under loppet af år 1845 hade likväl gränsetullbevakningen mot Ryssland blifvit icke obetydligt förstärkt, samt den ändring vidtagits i afseende på förut gällande kontrolllöreskrilter, att den åt afsändare af smör från Norr- och Vesterbottens län medgifna attesteringsrätt upphörde för Norrbottens län, så att, för erhållande af förpassning å smör, som från sistnämnda län till andra inrikes orter afsändes, borde löretes inhemske producenters under edelig förpligtelse utgifna bevis, att varan utgjorde afkastning of de egendomar de innehade, å hvilka bevis kronofogde eller länsman i orten eller församlingens kyrkoherde borde hafva intygat, att bevisens utgifvare innehade de uppgilne egendomarne och att de i samma bevis upptagna smörqvanliteter kunde anses vara der producerade.
De produktionsbevis, som grundlagt förpassningsrätten för de 1845 från Haparanda till Stockholm afsända qvantiteter smör, utgjorde ett antal af omkring 1700, och då Generaltullstyrelsen, för att, om möjligt, afskräcka från de bedrägliga tillställningar, som påtagligen ägde rum, att, på grund af falska produktionsbevis, såsom inhemsk produkt lill inrikes Socker, 5-4 Kongl. Maj:ts Nåd.
Skrifvelse, N:o 40. orter försända frän Finland insmuggladt smör, lät till orten afsända de inkomna bevisen, med föreskrift, att låta inkalla utgifvarne till vederbörlig domstol och yrka bevisens beedigande inför densamma, hade det inträffat, att större delen af dessa bevis blifvit genom inbrott borttagna.
Af dessa förhållanden ådagalägges till öfverflöd giltigheten af den åsigt, att det skydd för inhemsk näring, som sökes i förbud eller öfverdrifna tullsatser, sällan är annat än skenbart, och att en så beskaffad tullagstiftning, genom det förakt den föder för lagbuden och genom de öfverträdelser af desamma, som vinningslystnaden vet göra möjliga, vanligen, utan att verka det goda, som dermed må vara afsedt, tvärtom leder å ena sidan till förlust så för näringsidkaren som för staten, och å den andra till brottsliga förelag af dem, hvilkas sedliga känsla icke är nog stark att kunna motstå den retelse, som vinsten af lagbudets kringgående iunebär.
Högre införselsafgift å smör än 1 r:dr 16 sk. lispundet eller 25 procent å ett till 5 r:dr 16 sk. antaget varuvärde, synes alltså icke kunna skäligen stadgas, hvilket belopp öfverstiger både norska införselstullen, som utgör 44 sk. 2 rst, och den i Danmark gällande, hvilken, oaktadt detta lands högt uppdrifna boskapsskötsel och betydliga produktion af smör och andra ladugårdseffekter, icke till skydd för sagda näring är bestämd till högre belopp än omkring 28 sk. lispundet.
Ehuru införselstullen å rått socker, utgörande 3 sk. skålpundet, uppgår till fullt 25 procent af värdet, äfven med beräkning af den lindring, som för denna vara, då den inkommer direkte från produktionsonsorterne, äger rum, och alltså till mer än något annat med inhemsk produktion icke konkurrerande råämne är underkastadt, synes likväl, i betraktande af denna artikels betydenhet såsom den mest inkomstgifvande af alla rikets importvaror, och af dess beskaffenhet att jemförelsevis mera egna sig till en högre tullbestämmelse utan äfventyr af tullförsnillning, skäl icke vara för handen att medgifva någon nedsättning i denna afgift; men på det imellerlid de inhemska fabrikationerna för detta råämnes förädling må komma i åtnjutande af samma skydd, som andra näringar, i förhållande tillden lindrigare tullbehandlingen af råämnet, för deras tillverkningar, torde införselsafgifterna å de beredda sockerslagen undantagsvis böra bestämmas till i någon män högre procent, än som för fabrikstillverkningar i allmänhet till norm antagits; oell hemställes i sådant afseende, att tullen å krossadt lumpsocker och andra dermed jemförliga slag, som nu är bestämd till 6 sk. skålpundet, må antagas till 4 sk. 6 rst eller 50 procent högre tull än å råämnet, samt å topp-, kandi- och kaksocker bestämmas till 6 sk. skålpundet, eller 100 procent utöfver råämnestullen.
Spamu ål.
Speldosor.
Spelsar, addar och blonder. 5 trunifior.
Skrifvelse, N:o 40. 55 I afseende å spanmål åberopas Kong!.
Maj:ts, angående nådig proposition till Rikets Stander om åtgärder för behöfvandes undsättning i missväxtår samt dermed gemenskap ägande frågor, den 22 i denna månad fattade beslut, enligt hvilket den nedsättning i införselsaTgifterna å de särskilta slagen af spanmål ansetts böra äga rum, att desamma komme att med en fjerdedel understiga de nuvarande.
Speldosor, som hittills, enligt hänvisning i noten, förtullats såsom positiv bland musikaliska instrumenter, synas i stället böra hänvisas till slöjdevaror ej specificerade.
Å silkes- och linnespetsar, uddar och blonder hemställes, att, lill minskning af vådan utaf deras tullförsnillande, införselsafgiften må nedsättas från 6 r:dr till det af Tullkommitteen föreslagna belopp, 5 r:dr skålpundet.
Tullkommitteen af år 1859 hade för artikeln strumpor bland annat föreslagit, att hufvudrubriken måtte få följande lydelse: «strumpor och andra på strumpstol eller genom stickning tillverkade arbeten,» hvilken redaktion ock af Rikets åren 1840 och 1841 församlade Ständer godkändes.
— Vid utfärdandet af 1841 års taxa blef imellertid den redaktion af artikeln, som den äldre tulltaxan af 1835 innehöll, bibehållen, så att artikelns omfattning inskränktes till endast strumpor, hvarefter Generaltullstyrelsen, uppå förekommen anledning, genom cirkulär den 16 November 1842, meddelade den förklaring, att andra på strumpstol eller genom stickning tillverkade arbeten skulle, såsom före tillämpningen af 1841 års taxa, anses icke vara till införsel tillåtna.
Uti 1845 års tulltaxa blef väl redaktionen fortfarande lemnad utan ändring, men Kongl.
Maj:t har likväl sedermera den 15 April nästlidet år 1846 behagat uti ett särskilt fall förordna och tullstyrelsen till efterrättelse i allmänhet förständiga, att sist— berörda slags arbeten voro att efter nyssnämnda taxereglering betrakta såsom till införsel tillåtna och borde såsom väfnader tullbehandlas.
Då det likväl synes vara mera ändamålsenligt att ifrågasatta tillverkningar sammanföras med strumpor, hemställes att ofvanberörda af Tullkommitteen antagna redaktion må i nåder godkännas.
Beträffande dernäst de å de särskilta slagen stadgade införselsafgifter och dervid först silkesstrumpor, torde den derå nu gällande tull 5 r:dr skålpundet finnas väl hög, särdeles som varan, enär deraf under åren 1842—1845 icke i medeltal införtullats mer än omkring 100 skålpund årligen, synes kunna hafva utgjort föremål för smuggling.
1 norska och danska tulltariferna utgör tullen också icke fullt 3 r:dr skålpundet, och i tyska tullföreningstaxan omkring en Slrumpslie kor.
Strängar. 56 Kongl. Maj:ts Nåd.
Skrifvelse, A:o 40. tredjedel mindre; och föreslås, med hänsigt till dessa förhållanden, att sagda afgift må bestämmas till 3 r:dr skålpundet.
Genom särskilt resolution har Generaltullstyrelsen under den 13 Augusti 1842 förklarat, att halfsidenstrumpor skola förtullas såsom silkes-; men då dessa i allmänhet stå dubbelt så högt i värde som de af halfsiden, torde, likasom för öfriga väfnader är stadgadt, dessa sistnämnda böra under särskilt rubrik till tullbehandling upptagas, och tullafgiften dervid bestämmas till hälften mot den å silkesstrumpor föreslagna, eller 1 r:dr 24 sk. skålpundet.
Å bomullsstrumpor är tullen för närvarande bestämd till 2 r:dr 10 sk. 8 r:st eller 33Vs procent å det antagna tullvärdet 6 r:dr 52 sk.
Enligt erhållna vigt- och prisuppgifter, utgör tullprocenten, med tillägg af konvoj- och öfriga afgifter, likväl vida mera, ej under 40, men ända till 170 procent å verkliga värdet, hvilket värde i allmänhet ej kan antagas högre än till 5 r:dr banko skålpundet; och då äfven dessa slags strumpor och strumpväfnader, såsom af de ofta inträffade anhållningarna af desamma under beslagsanspråk ådagalägges, varit underkastade betydlig tullförsnillning, hvilket dessutom finnes bestyrkt deraf, att fastän, samtidigt med en jemt stigande förbrukning af varan, tillverkningen inom landet årligen minskats, den lofliga importen likväl aftagit i det märkbara förhållande, att densamma, som år 1842 utgjorde 3,826 skålpund, nedgick år 1843 till 1,689, år 1844 till 934, samt år 1843 ytterligare till endast 806 skålpund.
Med anledning häraf föreslås, att införselstullen icke må för detta varuslag bestämmas högre än till 36 sk. skålpundet, hvilket jemväl i det närmaste instämmer så väl med algifterna i Norrige och Danmark, som med den i tyska tullföreningstarifeu stadgade tull; men då värdet å redgarns- samt å de under rubriken andra slag hänförliga strumpor och strumpstolsarbeten föga skiljer sig från dem af bomull, hemställes, att till ändamålsenlig förenkling, samtliga dessa slag må innefattas under den gemensamma benämningen »andra slag», och åsättas berörda införselsafgift 36 sk. skålpundet, Då det å strumpstickor i gällande taxa utsatta värdet, 6 r:dr 12 sk skålpundet, är vida högre än det verkliga, hvilket t. ex. å det allmännaste slaget, eller af stål, icke lärer öfverstiga 32 sk., föreslås nedsättning i införselstullen från 30 till 8 sk. skålpundet.
Jemte bibehållande af bestämmelserna för kantiljsträngar, hvilka i nuvarande taxa felaktigt benämnas »cantiller», äfvensom för messings- och stålsträngar, men med den ändring i redaktionen att lydelsen blifver »af metall», torde å tarmsträngar, Stålarbctcn, ej specificerade.
Stärkelse, hvit.j Sågblad, p Såpa.
Tennlikar.
Skrifvelse, N:o 40. 57 strängar, hvilken rubrik jemväl lämpligen synes böra ändras till lydelsen »andra slag», införselsafgiften, enär desamma icke utgöra föremål för inhemsk tillverkning, kunna nedsättas från 1 r:dr 24 sk. till 1 r:dr skålpundet.
Sedan å poleradt jernmanufaktursmide nedsättning i införselstullen blifvit föreslagen från 36 till 18 sk. skålpundet, lärer den nu å ej specificerade stålarbeten gällande tull 1 r:dr böra nedsättas i samma förhållande, nemligea till 24 sk. skålpundet; hvarjemte, i enlighet med hvad förut blifvit föreslaget i afseende å bomulls- och linne-, guld- och silfver-, jern- samt koppar- och messingstråd, här lärer böra inrymmas en rubrik för ståltråd med enahanda införselstull som för jerntråd, nemligen 4 sk. 6 rst skålpundet; dock att, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts uppå förekommen anledning under den 19 Januari innevarande år meddelade nådiga beslut, föreskrift tillika intages, altför tillverkning af sådana arbeten, hvartill utländsk ståltråd erfordras, införsel deraf må, efter pröfning af behofvet och med särskilt tillstånd af Kommerskollegium äga rum mot 10 procent af värdet.
Till nära likhet med norska tulltarifen och Tullkommitteens förslag, torde införselsafgiften å stärkelse, nu utgörande 1 r:dr lispundet eller 33Vä procent å varans tullvärde, kunna minskas till 32 sk. luförselstullen å sågblad, 9 sk. skålpundet, synes likaledes kunna jemkas till 8 sk., enär varuvärdet något understiger det i taxan utsatta.
Enär införselsafgiften å såpa, 36 sk. lispundet, utgör 33 Vs procent å det antagna tullvärdet, lärer densamma böra nedsättas till 24 sk. eller 25 procent å varuvärdet.
Vid artikeln tegel synes den förenkling lämpligen böra äga rum, att rubrikerne eldfast, klinker och mursten sammanfattas under den gemensamma benämningen »mursten alla slag», derå den lägsta eller för klinker nu gällande införselstull 4 r:dr per 1000 stycken, motsvarande fullt 25 procent å värdet af vanlig mursten, torde finnas tillfyllestgörande; äfvensom nedsättning i införselsafgiften å taksten, hvilken nu utgör 40 r:dr per 1000 stycken eller icke mindre än 37 V2 procent å tullvärdet, föreslås till 6 r:dr 32 sk., hvarigenom tullprocentens förhållande till varuvärdet jemväl här blifver såsom 25 till 100.
Tennlikar synas lämpligen kunna ur texten utgå och i noten hänvisas till lika tullbehandling med arbetad messing.
Jemte det, enligt hvad ofvan är omförmäldt, tullfrihet ansetts böra medgifvas vid utförsel af oarbetadt, samt arbetadt, gammalt och sönderbrutet tenn, lära de å arbetadt, nytt, olackeradt och lackeradt nu till 33 V3 procent å tullvärdena stadgade införselsafgifterna böra nedsättas, å det förra, hvars verkliga värde ej Bih. till R.
Brot. 1847 och 1848. 1 Sami. 1 Afd. 10 Baft. 8 Tobak.
Tran och späck, alla slag.
Trädvaror. 58 Kongl. Maj:ts Nåd.
Skrifvelse, N:o 40. kan antagas högre än till 32 sk., från 12 sk. till 8 sk., och å det lackerade från 16 till 12 sk., eller till 23 procent å varuvärdena.
På enahanda grunder, som vid artikeln socker blifvit åberopade, och med afseende å den mindre behöfligheten af tobak för en allmännare förbrukning, synas de så väl å råämnet, som å den manufakturerade varan nu faststälda införselsafgifter, ehuru vida öfverstigande den i allmänhet såsom norm antagna högsta tullprocenten, böra oförändrade bibehållas, med undantag likväl af cigarrer, hvarå den till 1 r:dr 6 sk. skålpundet bestämda iuförselstullen torde böra återföras till hvad den, enligt 1841. års taxa, utgjorde, nemligen 1 r:dr per skålpund, såsom i allt fall utgörande 33 Va procent å varuvärdet.
Hvad i öfrigt redaktionen angår, synes för vinnande af en mera systematisk uppställning någon jemkning erforderlig, så alt artikeln klassificeras i »oarbetad», nemligen »blad», med uteslutande af specifikationen uti »Marylands» och »andra slag», samt »stjelkar», och i »arbetad», hvarunder hänföras alla manufakturerade slag.
På lika sätt som för oljor blifvit föreslaget, hemställes att tran och späck må tullbehandlas efter vigt i stället för kannvis, och införselsafgiften, nu utgörande 2 r:dr 24 sk. för 60 kannor, bestämmas till 7 sk. lispundet.
Tryffel, som nu har sig åsatt 1 r:dr tull per skålpund vid införsel, eller 33 Va procent å värdet, torde, med hänsigt jemväl till varans egenskap af rå naturprodukt, icke böra beläggas med högre afgift än 16 sk. skålpundet.
Jemte borttagande, på sätt ofvan är föreslaget, af nuvarande införselstull å virke, oarbetadt, sågadt eller tillhugget, af alm, ask, bok, björk, ek och andra ej specificerade sådana trädslag, som växa inom landet, — af buxbom, ceder, ebenholz och pockenholtz, — samt af furu- och grantimmer, otillhugget eller sågblockar, — äfvensom af utförselsafgifterna å fanerskifvor, handspakar, och å borrade pumpträd, synas i afseende å rubrikernes lydelse samt tullbeloppen för öfriga trädvaror följande ändringar vara af behofvet påkallade, nemligen, att vid rubriken bjelkar och sparrar af furu och gran särskilt tullbestämning icke må äga rum för dimensionerna af 8 till och med 10 tum midtpå, utan dessa inhegripas under bestämningen »deröfver», d, v. s. från och med 8 tum, men med bibehållande för sist nämnda dimensioner af den tull 12 sk. stycket, som nu är gällande för dem af 8 till och med 10 tum, hvarigenom nedsättning till nämnda belopp från 20 sk. beredes för sådana, hvilkas tjocklek öfverstiger 10 tum; hvarjemte det näst under ifrågavarande rubrik intagna stadgande, att bjelkar och sparrar af furu och gran kunna utföras både liksidiga och platta, synes böra jemväl till införseln utsträckas;— att, då med föreskriften vid rubriken »ribbor, längre eller kortare», att vid export deraf bör styrkas, att de äro fyrkantiga och förfärdigade genom sön - Kongl. Maj:ts Nåd.
59 dersågning af större timmer, lärer afsetts att förekomma användande dertill af den yngre och omogna skogen, men, enär denna icke med fördel kan söndersågas, ändamålet torde vinnas endast genom tillägg i rubriken af ordet »sågade», sagda föreskrift må uteslutas och rubriken i stället komma att lyda: »ribbor, sågade, längre eller kortare»; — att då, med den af Rikets senast församlade Ständer föreslagna och af Kongl. Maj:t godkända sönderdelning af den under rubriken »stäfver, lagg-och botten-», i 1841 års taxa förekommande underafdelning »af till och med 42 verktums längd å de förra och högst 27 verktums längd å de senare» uti två, annat icke synes hafva åsyftats, än att för laggstäfver af mindre längd än 34 tum, och för bottenstäfver, som voro endast 22 tum långa och derunder, kunna i någon mån nedsätta utförselstullen, men en slik nedsättning skäligen må kunna medgifvas äfven för laggstäfver intill 42 och för bottenstäfver intill 27 verktums längd, hemställes, att den äldre ofvan anförda lydelsen må antagas och utförselsafgifterna nedsättas å derunder hänförliga stäfver af ek till 4 sk., och af hok, furu eller gran till 1 sk. per 120 stycken; — att, med bibehållande af nuvarande in- och utförselsafgifter för björk- samt bok- och ekved, de öfriga specificerade slagen, nemligen al, gran och tall, må uteslutas och inbegripas under rubriken »andra slag,» samt derå, med nedsättning i nu för sist nämnde rubrik stadgade belopp, och någon höjning i in- och utförselsbeloppen för granved, antagas de afgifter, som för al och tall äro gällande, nemligen 16 sk. vid in-och 36 sk. vid utförsel per famn; — samt att rubriken »svarfvarearbeten, ej specificerade, med eller utan betsning, målning eller lackering» må, enär, på sätt ofvan är omförmäldt, en särskilt rubrik för leksaker blifvit till intagande i tarifen föreslagen, utgå och inbegripas i den nästföljande rubriken, samt införselstullen å denna, nu utgörande 33V2 procent, nedsättas till 25 procent å värdet.
Enär skiljaktigheten i värde å tvål hufvudsakligen är beroende på dess egenskap att vara parfymerad eller icke, torde i rubriken »parfymerad och savonetter» orden »och savonetter» böra uteslutas, hvarjemte införselstullen, som nu motsvarar 33 Vä procent å värdet, lärer böra nedsättas från 16 till 12 sk. skålpundet, men deremot å rubriken »sämre slag», hvarå värdet skäligen kan antagas till 12 sk. skålpundet, bibehållas vid 3 sk.
Tågvirke, Sedan för ohäcklad hampa föreslagits tullfrihet vid införsel, synes införselsaf «.
V«- giften å nytt tågvirke kunna från 36 till 24 sk. lispundet nedsättas.
Då nuvarande tullvärde å ej specificerade delar af ur, 40 r:dr skålpundet, vida öfverstiger det verkliga, hvilket i medeltal icke lärer utgöra mer än 20 r:dr, föreslås nedsättning af införselslullen i samma förhållande, nemligen från 2 till 1 r:dr. Visitkort.
Vekar.
Verktyg, ej specificerade.
Vin, alla slag.
Vindrufvor.
Vinsten.
Väfnader. 60 Kongl. Mcij:ts Nåd.
Rubriken visitkort synes lämpligen kunna ur texten utgå oell hänvisning för denna artikel i stället meddelas i noten till papper, färgadt, pressadt, tryckt, figureradt, försilfradt eller förgyldt, på sätt i Norrige äger rum.
Då på den senare tiden silkesvadd alls icke utgjort föremål för införsel, synes särskilt tullbestämmelse för det slaget icke erfordras, utan, derest import deraf ifrågakommer, förtullningen kunna verkställas efter den i tarifen sist förekommande rubrik för ospecificerade varor.
Bomullsvadd åter torde, med införselsafgiftens bestämmande till 25 procent af nuvarande tullvärde 24 sk. eller till 6 sk. skålpundet, lämpligen böra flyttas under bokstafven B.
Lamp- och ljusvekar torde kunna sammanfattas under en gemensam rubrik och införselstullen bestämmas till 20 sk. skålpundet eller 25 procent på ett antaget medelvärde af 1 r:dr 32 sk.
Den nu å verktyg till 20 procent å värdet faststälda införselstull må skäligen kunna till 15 procent nedsättas.
I afseende på artikeln vin, för hvilken ändring i de nuvarande tullbestämmelserna icke synes böra föreslås, åberopas i underdånighet hvad 1839 års Tullkommitté derom yttrat, att nemligen, ehuru nedsättning i afgifterna å denna vara af flera skäl må finnas påkallad, »sådant likväl, enär förhållandena med denna artikel vöre af be»skaffenhet att företrädesvis egna sig till sammanbindande med de större intressena, »så väl för utvidgad afsättning af rikets exportvaror i allmänhet, som befrämjande »af svenska sjöfarten genom beredande af lindring i de derpå i utrikes hamnar hvi»lande afgifter, måtte blifva beroende af de utvägar, som kunna i ministeriel väg, »eller genom fördrag med de länder, der vinproduktionen utgör en hufvudsaklig nä»ringsgren, för nyssnämnda ändamål beredas, antingen partielt för något särskilt lands »produktion eller i allmänhet.»
Med nedsättning i gällande införselstull å vindrufvor, 6 sk. skålpundet, torde den af Tullkommitteen derå föreslagna afgift, 5 sk. eller 20 procent å tullvärdet, böra godkännas, enär varan är att hänföra till klassen af naturprodukter.
Såsom af föga skiljaktigt värde synes rå och renad vinsten lämpligen kunna åsättas en gemensam medeltull af 1 sk. 6 rst. skålp., i stället för nu gällande införselsafgifter 24 sk. lispundet å den förra och 2 sk. skålpundet å den senare, jemte det den råa, enligt hvad ofvan är anfördt, ansetts böra ifrån utförselstull befrias.
Den i införselstarifen föreslagna redaktionen af artikeln väfnader innebär både en förenkling i rubrikernes uppställning och en efter de särskilta varornas verkliga värden lämpad nedsättning i tullafgifterna.
Bägge dessa omständigheter torde få anses hufvudsakligen bidraga till de inhemske fabrikernes sanna skydd och fördel, ty en tulltaxa, hvars bestämmelser kunna med lätthet och säkerhet tillämpas, och y< Litt K Kongl.
Skrifvelse, N:o 40. 61 hvars afgifter äro måttliga, aflägsnar vinningslystnadens försök till oloflig införsel och betryggar sålunda bäst den åsyftade uppmuntran för inhemsk slöjd i föiening med statens påräknade inkomst.
En redan flerårig erfarenhet bar äfven här i landet ådagalagt det med siffror bevista förhållandet, att just de handtverks- och fabriksvaror, för hvilka sedan år 1823 införselsförbud blifvit uppbäfna eller nedsätlningar i tull ägt rum, åstadkommits inom landet till större mängd och godhet än förut, och exempel finnes till och med på ett handtverk, som förkofrat sig under tullfrihet för likartade utländska tillverkningar.
Deremot har ock erfarenheten visat, att varor, förbjudna till införsel eller med alltför hög tull belagda, särdeles väfnader, företrädesvis vid beslagstillfällen anträffats.
Med hänsigt lill upphäfvandet af hittills gällande förbud emot införsel af vissa utländska väfnader, förnämligast släta sidentyger, kläden och andra dermed jemförlige ylleväfnader, samt gröfre bomullsvaror, må särskilt erinras, alt betydliga nedsättningar blifvit föreslagna i tullafgifterna å flera för den inhemska tillverkningen nödiga råämnen, såsom färgadt silke, ull, bomolja samt bleknings- och färgämnen, äfvensom att lättnad för införsel af machinerier och redskap blifvit tillstyrkt.
I öf verensstämmelse med hvad Norrköpings fabrikssocietet, uti dess här ofvan anförda skrift önskat, torde Kongl.
Maj:t derjemte finna för godt, att såsom öfvergångsåtgärder, tjenande att lugna tilläfventyrs öfverdrifna farhågor, förordna: dels, att såväl de ylleväfnader, som nu skulle till införsel blifva tillåtne, som öfriga å en särskilt förteckning Litt.