Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I hemliga och Banco-Utskotten, der Tyslhets-ed fordras, aflägge äfven de en sådan. §• 41. Stats-Rådets och Högsta Domstolens samtlige Ledamöter, äfvensom JustitieCansleren och Justitie-Omhudsmannen kunna ej säte och stämma i sitt Stånds Plena förnekas, enär de, enligt hvad hvarje Stånds särskilda Ordningar stadga, dertill berättigade äro; dock för Stats-Rådets Ledamöter de särskilda Jall undantagna, då dem, enligt Regerings-Formen, uppdraget är, att med Konungslig makt och rätt styra. / Utskott eller val till UtskottsLedamöter må icke någon af förenämnda personer deltaga.
Ej må någon, af hvilken Riksens Ständer kunna fordra redo och ansvar, inväljas i Utskott, der redovisning för hans egna göromål och Embets-åtgärder kan förekomma; burande för öfrigt och i allmänhet iakttagas, att i mål, som personligen röra en Ledamot af något Riks-Stånd, må han väl i Plena eller Utskott öfverläggningarne, men ej beslutere, öfvervara. §■ 42.
Finner Utskott sig behöfva af någon Konungens Embetsman, eller af något §. 35. Stats-Rådets och Högsta
Domstolens ledamöter kunna ej säle och stämma i sina Stånds eller Riksnämndens Plena förnekas, när de, enligt hvad hvarje Stånds serskilda Ordningar stadga, dertill berättigade äro.
Ledamot af SlalsRådel, hvilken icke är lill riksdagsman vald, ege likaledes tillträde i Riksnämnden, och vare berättigad att uti öfverläggningarne, men icke uti besluten, del laga; dock må ej Stats-Rådets ledamöter, då dem enligt Regerings-Formen uppdraget är, att med Konungslig makt och rätt styra, ej eller omyndig Konungs förmyndare, öfvervara Riksens Ständers öfverläggningar eller beslut.
Till de Nämnder, hvilka utses af Riks-Stånden medelst val, såsom ock till Riks-nämndens Utskott, vare ledamot af StatsRådet eller Juslitie-Råd hvarken valbar eller valberättigad; ej eller vare den, af hvilken Riksens Ständer omedelbart kunna redo och ansvar fordra, valbar
(Mer berättigad till val af Utskott, der redovisning för hans egna embets-åtgärder förekomma kan.
Der så händer, att något mål förekommer, som någon riksdagsman personligen rörer; då må han väl, der han ledamot lii; under öfverläggningarna, ordet erhålla, men ege ej rätt att i beslutet del taga. §. 36.
Finner Constilutions-nämnden eller Utskott sig behöfva af någon Konungens Förslag till ändring, i Grundlag. — Riksdags-Ordn. publikt Verk, inhemta muntliga eller skriftliga upplysningar, hegare genom sin Ordförande, hos den Stats-Rådets Ledamot, Konungen vid hvarje Riksdag dertill förordnar, Konungens Nådiga befallning till vederbörande, om de äskade underrätte!-* sers meddelande.
Galle likväl ej detta stadgande i afseende pä Stats-Contoret, hvilket, likasom Banco- och Riksgälds-Verken, bör, i frågor om sjelfva redovisningen af, medlen, alla äskade upplysningar omedelbarligen meddela. §•
-S3-
Skulle ett utskott anse nödigt att, till öfverläggning om något ärende af särdeles vigt, med annat eller andra Utskott sammanträda, vare det tillätet, på säll Utskotten öfverenskomma, antingen in Plenis, eller fast heldre genom Deputerade.
Finner Banco-Utskottet de ämnen, hvilka utgöra föremålen för dess sammanträde med annat elter andra Utskott, vara af sådan beskaffenhet, all de fordra Tgsthets-ed, af/ägge sammanträdande Ledamöter af andra Utskott densamma.
Emellan Hemliga Utskottet och annat Utskott äge ej sammanträde ruin. §. 44. l:o.
Konungens Propositioner, äfvensom allmänna frågor, hvarmed förstås sådana, som kunna eller böra komma under samtliga Riks-Ständens öfverläggning och pröfning, må ej i Riksens Ständers Plena lill omedelbarligt afgörande upptagas, utan'skola Öfverlemnas lill utredande af behöriga Utskott, hvilkas yttranden, hvaraf alltid eli exemplar må hvarje Stund tilldelas, böra, enligt hvad här ofvanföre samt embetsman, eller af något publikt Verk, inhemta muntliga eller skriftliga upplysningar, begäre genom sin Ordförande, hos den Stats-Rådets ledamot, Konungen vid hvarje riksdag dertill förordnar, Konungens
Nådiga befallning till vederbörande om de äskade underrättelsers meddelande.
Gällö likväl ej detta stadgande i afseende på Stats-Kontoret, hvilket, likasom Bancooch Riksgälds-Verken, bör, i ‘frågor om sjelfva redovisningen af medlen, alla äskade upplysningar omedelbarligen meddela. (§. 43 uti nu gällande Riksdagsordning skulle utgå.) §. 37. Allmänna frågor, med hvilka sådana förstås, som kunna eller böra komma under samtliga Riks-Slåndens öfverläggning och pröfning ejler Ständ, må ej till afgörande i Riksnämnden förelagas, innan Utskott, eller i Grundlagsfrågor, Cunstitulions-nämnden, deröfver betänkande afgifvit; dock må en af riksdagsman väckl fråga kunna omedelbart af Riksnämnden nedläggas, derest den, suni fril - Förslag
Ull ändring, i Grumling. — Riksdags-Ordn. vidare i Röijerings-Formens 36. §. stadgas, föregå Riksens Ständers beslut; och kunna Riksens Ständer, genom Ståndens pluralitet, när så nödigt pröfvas, förelägga Utskotten tid till deras Betänka/idens lifgifvande. 2:o. Hvarje Riks-Sländ vare obetaget att, utan de ofri g as hörande, till vederbörligt Utskott hänförvisa ett i dess Plenum framstiildt Förslag; dock må alltid MedStånden underrättelse härom meddelas. 3:o. Hill Utskott återlemna något från ett eller flera Riks-Ständ remilteraclt mål, såsom till dess befattning ej hörande, åiligge Utskottet att, sist inom åtta. dagar; - afgifva, sitt Utlåtande, med deruti anförda skäl, till samtliga Riks-Slånden, hvilka derefter böra skyndsamt yttra sig, under hvilket Utskott de anse målet höra.
Aro de flesta Riks-Slånden härom ej ense, eller stadna Tvä Stånd emot Två, afgöre Constitutions-Utskotlet hvarthän frågan bör förvisas. §•
45- Landtmarskalk och Talmän vare berättigade att-, hvar för sitt Stånd, utförda kallelse till Plena; deltaga i beredningen till målens föredragning; dem i Stånden föredraga; upptaga, framställa och reda de yttrade meningar; göra propositioner och vidmakthålla ordning vid sammankomsterna; t\W{sammans efter dir föreskrifter, som här nedanföre stadgas; men äge ej sjelfve någon röst i delib er alianen eller voteringen, och kunna ej något annat föreslå, än hvad som fordras lill verkställighet af det Grundlagafné, liiddarhus-Ordningen eller Ståndens Ordningar och Beslut föreskrifva. 37 gan väckt, det Unskar, eller Iva tredjedelar af Nämndens närvarande ledamöter det besluta. §. 38.
Landtmarskalk och Talmän, hvar för sitt Stånd, så ock Talmannen i Riksnamnden, vare berättigade att utförda kallelse lill Plena; deltaga ali målens beredande till föredragning; föredraga ärendena uti Ståndet eller Riksnämnden; upptaga, framställa och reda de yttrade meningar/w; göra propositioner och vidmakthålla ordning vid sammankomsterna, allt efter de föreskrifter, som här nedanföre stadgas, men ej skola de någon röst uti öfverläggningen eller vid votering ega, eller kunna något annat föreslå, än hvad sorn fordras till verkställighet af redan fattade beslut, eller af det, Grundlagarne, eller andra för riksdags - 38 Förslag till ändring, i Grundlag. — Riksdags-Ordn. §• 46.
Ständens Plena böra, då de angå allmänna Riksdagsmäl, så ofta sig göra låter bos alla Stånden på samma tid hållas.
Skulle ett Stånd tarfva flera Plena, än de öfriga, vare det Ståndet obetaget att, innan slutet af ett Plenum, utsätta dag till det nästföljande; börande Ståndets Landtmarskalk eller Talman de andre Talmännen i tid derom underrätta, samt med dem om timman öfverenskomma, hvilken då bestämmas bör, att Utskottens vanliga sammanträden icke derigenom hindras.
Utskott må ej sammanträda på samma tid, då i ett elter flera eller afla Stånd Plenum hålles.
Landtmarskalk eller Talman bafve ej makt att, utan Ståndets samtycke, åtskilja ett Plenum. §• 47.
Uti Plena föredrages först de för Riks-Stånden gemensamma ärendena och sedermera hvarje Stånds enskilda, alla i den ordning de, hvart, slag för sig inkommit, så framt ej Stånden derom annorlunda förordna; börande Landtmarskalken och Talmännen, sedan de förut inhemtat, huruvida någon Konungens Proposition ärendenas behandling, gällande Ordningar föreskrifva. §. 39.
Ståndens Plena böra, då de angå allmänna riksdagsmäl, så ofta sig göra later, hos alla Stånden på samma tid hållas.
Skulle ett Stånd tarfva flera Plena, än de öfriga, vare det
Ståndet obetaget att, innan slutet af ett Plenum, utsätta dag till det nästföljande; börande Ståndets Landtmarskalk eller Talman de andre Talmännen i tid derom underrätta, samt med dem om timman öfverenskomma, hvilken så bestämmas bör, att Nämndernas och Utskottens vanliga sammanträden icke derigenom hindras.
Ej må Plenum i Stånd hållas samma lid, som för sammanträde i Riksnämnden utsatt är; ej eller må annan Nämnd eller något Utskott liktidigt med Plenum i Stånd eller i Riksnämnden, sammanträda.
Till Plenum i Stånd eller i Riksnämnden för påföljande dag, må anslag sednare ej ske, än kl. 6 e. m.; och lill sammankomst i annan Nämnd eller Utskott ej sednare, än kl. 8 e. m. den föregående dagen.
Landtmarskalk eller Talman bafve ej makt att utan Ståndets eller Riksniimndens samtycke åtskilja ett Plenum. §. 40.
Uti Plena föredragas ärendena i den ordning, de inkommit, så framt ej Ståndet eller Riksnämnden derom annorlunda förordna; börande Landtmarskalken och Talmännen, sedan de förut inhemtat, huruvida någon Konungens proposition till öfverläggning kan förekomma, samfäldt, i närvaro utaf en af hvarje Stånd:och fyra Förslag till ändring, i Grundlag. — Riksdags-Ordn.
39 till öfverläggning' kan förekomma, samfäldt, i närvaro utaf tvänne af hvarje Stånd utsedde Ledamöter, helst sådane, som vid någon föregående Riksdag varit i Ståndet Riksdagsmän, samt med biträde af Ståndens Sekreterare, dagen förut i ett särskildt rum å Riddarhuset sins emellan öfverenskomma om följande dagens föredragningsämnen, på det desamma må i möjligaste måtto hos alla Stånden tillika afgöras. §. 48.
Föredragningsämnen äro dessa och inga andra: l:o Konungens Propositio ner, sorn å Rikssalen, eller sedermera under Riksdagens lopp, blifvit till Stånden eller Stats-Utskottet öfverlemnade; 2:o Mål, som genom Protokolls-Utdrag eller Deputationer frän Med-Ståhden communiceras ; 3:o Utskottens Betänkanden och Förslag, 4:o Motioner, gjorda i Plena af någon vid Riksdagen då närvarande Ståndets Ledamot. §• 49. l:o
Hvar och en allmän fråga, som första gången i något Stånd förekommer, skall, så vida ej
Ståndet enhälligt genast densamma till vederbörligt Utskott förvisar, ligga på bordet till nästa Plenum, då Remiss hör ske; dock stånde hvarje Ledamot öppet att öfver samma mål sig Vttra, hvilket hans yttrande äfven skall till Utskottet remitteras.
Om en genom muntligt anförande gjord framställning lägges på bordet, bör anförandet till Protokollet af Riksnämnden utsedde ledamöter, heldst sådane, som vid någon föregående riksdag riksdagsmän varit, samt med biträde af Ståndens och Riksnämndens Sekreterare, dagen förut i serskildt rum å Riddarhuset sins emellan öfverenskomma om följande dagens föredragningsämnen, hvilka, då de skola uti Stånden behandlas, böra, sä vidt möjligt är, hos dem alla samtidigt handläggas. §. 41.
Föredragningsämnen äro dessa och inga andra: i Riksnämnden: l:o Konungens propositioner och skrifvelse!'; 2:o riksdagsmäns inom Nämnden väckta motioner och förslag; 3:o frän Utskott eller från Cunstilulionsnämnden inkomna betänkanden och förslag; 4:o Ärenden, som genom protokollsutdrag från Stånden blifvit Riksnämnden meddelade; i Stånden: l:o Nämndernas eller Ståndets enskilda Utskotts betänkanden och förslag; 2:o riksdagsmäns inom Ståndet väckta motioner och förslag angående Ståndets enskilda angelägenheter. §. 42. l:o Hvar och en allmän fråga, som i Riksnämnden första gången förekommer, skall, så vida ej Nämnden enhälligt densamma genast till Utskott, eller, dä den grundlagsfråga är, lill Cons lila tionsnämnden, förvisar, ligga på bordet till nästa sammanträde, då sådan remiss bör ske, derest ej frågans nedläggande beslutes; dock stånde hvarje ledamot öppet att öfver samma mål sig yttra.
Uppstår fråga om, eller hvart, remitteras bör; må 40 Förslag lill ändring, i Grundlag. — Riksdags-Ordn. (likleras och afskrift deraf sednast i julsta Plenum till bordet aflemnas.
Uppstår fråga oin eller livart remitteras bör, kan denna fråga blott för den Plenidagen läggas på bordet; men i nästa Plenum skall beslut ovägerligen fallas.
2:o l)å saken från Utskott älerkommit, Wifve den efter första uppläsandet liggande på bordel.
Den kan vid nästa föredragning, ehvad öfverläggning ägt rum eller ej, på flera Ledamöters - förenade begäran, åter hvila; men då saken tredje gången förekommer, skall den lill afgörande företagas.
Hvar oell en fråga af annan än allmän beskaffenhet, äfvensom preliminära hemställande!) och förfrågningar ifrån Utskotten,, må genast kunna afgöras, så vida den eller de af någon Ståndets Ledamot ej begäras på bordel. Uti Ståndens Canzlier bör alltid finnas en öppen Förteckning öfver alla på bordel lagda
Mål tued dertill börande Akter och Handlingar. 3:o Vid pröfningen i Ståndens Plena af Utskotts afgifna förslag, skall detsamma först framställas lill antagande eller förkastande ulan förändring.
Göres dervid anmärkning lill förändring, oell linner Ståndet ärendet tillfyllest utred t,'må Ståndet, sedan bestämdt förslag till sådan ändring blifvit uppgjordt, om dess antagande eller förkastande, antingen genast eller, derest någon Ledamot det äskar, i annat Plenum besluta.
Är anmärkningen af den beskaffenhet, alt den anses fordra närmare utredning, erhålle Utskottet af samma anmärkning del, för ali förslaget derefter ytterligare granska och jemka.
När ett sålunda beredt förslag till Stånden återkommer, varde det behandladt på samma säll, som bär ofvan om Utskotts första denna fråga blott för den plenidagen kunna på bordet läggas; men i nästa Plenum skall beslut ovägerligen fattas. 2:o
Då betänkande från Utskott; till Riksnämnden /»kommit, Wifve det efter första uppläsandet liggande på bordel.
Vid nästa föredragning ma detsamma, på flere ledamöters förenade begäran, ehvad öfverläggning egt rum eller ej, åter kunna bordläggas; men då saken tredje gången förekommer, skall den lill afgörande företagas.
Lag samma vare om handläggning i Stånden af Nämndernas meddelanden, förslag och belänhandcn.
Hvar och en fråga af annan än allmän beskaffenhet, äfvensom preliminära hemställanden och förfrågningar må genast kunna afgöras, så vida den eller de ej af någon Ståndets eller Riksnämndens ledamot begäras pä bordel.
Uti Ståndens och Riksnämndens Canzlier bör alltid finnas en öppen förteckning öfver alla på bordel lagde mål, med dertill börande akter och handlingar. 3:o Vid pröfningen i Riksnämndens Plena af Utskotts afgifna förslag, skall detsamma först framställas lill antagande eller förkastande ulan förändring.
Göres dervid anmärkning lill förändring, och finner Nämnden ärendet tillfyllest ulredt, må Nämnden, sedan bestämdt förslag lill sådan ändring blifvit uppgjordt, om dess antagande eller förkastande besluta.
Ar anmärkningen af den beskaffenhet, alt närmare utredning anses behöflig, dä skall Utskottet af samma anmärkning erhålla del, flur alt förslaget derefter ytterligare granska och jemka.
När ett sålunda beredt förslag till Riksnämnden återkommer, varde det behandladt på samma sätt, som bär ofvan om Förslag till ändring, i Grundlag. — Riksdags-Ordn.
41 förslag sladgas, dock att ytterligare återreiniss ej må äga rum. - 4:o Återförvisar något Riks-Stånd ett redan be?'edt mål till vederbörande Utskotts ytterligare utlåtande, åligge Utskottet att dermed inkomma till det Stund, som återremitterat.
, eller, så framt de öfriga Stånden, uti mål, der Tre Stånds röst utgör Riksens Ständers, redan fattat sammanstämmande beslut, Ståjidet derom underrätta; kunnande, genom sådan återförvisning, expeditionen af beslutet ej uppehållas. §. 50.
Hvarje Stånds Ledamot äge rätt alt i Plenum, stående och från sin plats, till Protokollet fritt tala och utlåta sig i alla frågor, som under öfverläggande komma, och om lagligheten af allt, som inom Ståndet sig tilldrager.
Hvar och en yttre sig öfver ett ämne i den ordning, han dertill sig anmält och uppropad blifvit; och må ej någon vara berättigad att lala utom Protokollet.
Ingen tilläte sig personligen förolämpande uttryck; sker det, pröfve Ståndet, huruvida den Ledamot, som sålunda sig förgått, må af Landtmarskalken eller Ståndets Talman erhålla tjenlig föreställning och varning, eller om saken bör behandlas enligt 78 §, eller ock alldeles förfalla. §. 51.
I en skrift böra ej flera mål af olika beskaffenhet sammandragas.
Icke eller må ett Memorial, som flere än en Ledamot underskrifvit, emollagas, med mindre det är tecknadt af Ståndets Ledamöter från Bih. till fl. Sl. Prot. 1853 & 185i. 3 i Utskotts första förslag stadgas, dock att ytterligare åtérremiss ej må ega rum. 4:o
Vid prof ningen i Ståndens Plena af Nämnds afgifna förslag, skall detsamma framställas till antagande eller förkastande utan förändring. §. 43.
Hvarje Stånds eller Riksnämndens ledamot ege rätt att i Plenum, stående oeh från sin plats, lill protokollet fritt tala och utlåta sig i alla frågor, som under öfverläggande komma, och om lagligheten af allt, som inom Ståndet eller Nämnden sig tilldrager.
Hvar och en yttre sig öfver ett ämne i den ordning, lian dertill sig anmält och uppropad blifvit; och må ej någon vara berättigad att tala utom protokollet.
Ingen tilläte sig personligen förolämpande uttryck; sker det, pröfve Ståndet eller Nämnden, huruvida den ledamot, som sig sålunda förgått, må af Landtmarskalken eller Talman«e« erhålla tjenlig föreställning och varning, eller om saken bör behandlas enligt 6g §., eller ock alldeles förfalla. § 44.
Icke eller må ett memorial, som flere än en ledamot underskrifvit, emottagas, med mindre det är tecknadt af Ståndets ledamöter från ml. 1 Haft. 6 42 Förslag till ändring, i Grundlag. — Riksdags-Ordn. något Stift, Stad eller Län, och sådan orts angelägenheter beträffar, §. 52.
Utaf alla Memorialer och Anföranden, sorn äro af egenskap att bura till något Riksens Ständers Utskott remitteras, skola till Ståndet ingifvas
Tvä exemplar, hvaraf det ena stadnar vid Protokollet, och det andra till Utskottet afgår.
Begäres communication med de öfriga Stånden, aflemnas dessutom tre exemplar, för alt dem tillställas. §. 53.
Enär ett ämne slutligen skall afgöras, böra alla dertill hörande Handlingar uppläsas, så framt någon Ståndets Ledamot sådant åstundar.
Ej må något mål till slutligt afgörande företagas förr, än Landtmarskalk eller Talman först inhemta!, huruvida Ståndet anser öfverläggningen fulländad, hvarefter Propositionen justerad framställes.
Besvaras
Propositionen med Ja, må väl erinringar dervid i tjenliga ordalag göras, men ingen försöka att heslutet genom ny öfverläggning upprifva.
Besvaras Propositionen med Ja, blandadt med några
Nej, eller tvärtom, och de, sorn öfverröstade äro, ej begära votering, läte de, om dem så godt synes, sin särskilda mening i Protokollet anteckna; kunnande sådant dem ej i något fall förvägras.
Begäres af en eller flera votering och han eller de ej vilja derifrån afstå, då skall voteringsproposition, jemte tydlig contra-proposition, genast författas, justeras och. anslås, samt voteringen straxt derefter för sig gä; och må proposition ej göras, om det voteras skall, ej eller något Stift, Stad eller Län, och sådan orts angelägenheter beträffar. (§. 52 uti nu gällande Riksdagsordning skulle utgå.) §. 45.
När ett ämne slutligen skall afgöras, böra afla dertill hörande handlingar uppläsas, så framt någon ledamot sådant åstundar.
Ej må något mål till slutligt afgörande företagas Itirr, än Landtmarskalk eller Talman först inhemtal, huruvida Ståndet eller Riksnämnden anser öfverläggningen fulländad, hvarefter propositionen justerad framställes.
Besvaras propositionen med Ja, må väl erinringar dervid i tjenliga ordalag göras, men ingen försöka att beslutet genom ny öfverläggning upprifva.
Besvaras propositionen med Ja, blandadt med några
Nej, eller tvärtom, och de, som öfverröstade äro, ej begära votering, läte de, om dem så godt synes, sin serskilda mening i protokollet anteckna; kunnande sådant dem ej i något fall förvägras.
Begäres af en eiler flera votering och han eller de ej vilja derifrån afstå, då skall voteringsproposition, jemte tydlig contra-proposition, genast författas, justeras och anr slås, samt voteringen straxt derefter för sig gå, och må proposition ej göras, om Förslag till ändring, i Grundlag. — Riksdags-Ordn.
43 votering derom tillålas.
Vid omröstnin garne, som alltid skola med tryckta och omärkta, enkla, slutna och hoprullade sedlar verkställas, beräkne hvarje Ledamot blott en röst, änskönt han ock vore Fullmäktig för flera till val berättigade Corporationer.
Till undvikande af paria vota, skall Ordföranden vid hvarje omröstning, förrän sedlarne uppräknas, en bland dem uttaga och genast förseglad aflägga.
Befinnas, vid uppsummerandet af de öfriga, rösterna lika delade, må denna sedel öppnas och gifva depision.
Är pluraliteten redan vunnen, bör den aflagda sedeln ouppbrutcn genast förstöras.- §. 54.
Då Proposition till fattande af ett definitift beslut öfver en Konungens framslällan, eller ett Betänkande, eller en af enskild
Riksdagsman väckt fråga är med
Ja och Nej besvarad, och anmärkningar i saken under diskurserna gjorda, bör propositionen inrättas i enlighet med dem; och skulle målet, under diskurserna, skiljas uti flera delar, hvaröfver särskilda anmärkningar göras, då skall, enär sådant äskas, proposition öfver hvardera delen särskilt anställas.
På lika sätt förhållesi, om första propositionen pä någon Konungens framstäilan eller ett Betänkande eller annat mål, som flera delar innefattar, blifvit med Ja och Nej besvarad. det voteras skall, ej heller votering derom tillåtas.
Vid omröstningarne, som alltid skola med tryckta och omärkta, enkla, slutna och hoprullade sedlar verkställas, beräkne hvarje ledamot blott en röst, änskönt han ock vore fullmäktig för flera lill val berättigade Corporationer.
Till undvikande af paria vota, skall Ordföranden vid hvarje omröstning, förrän sedlarne uppräknas, en bland dem uttaga oell genast förseglad aflägga.
Befinnas, vid uppsummerandet af de öfriga, rösterna lika delade, må_ denna sedel öppnas och gifva decision.
Är pluraliteten redan vunnen, bör den aflagda sedeln ouppbruten genast förstöras. §•46.
, Då uti Riksniimnden proposition till fattande af definitift beslut öfver en Konungens framstäilan, eller ett betänkande eller en annorledes väckt fråga är med Ja och Nej besvarad, och anmärkningar i saken under diskurserna gjorda, bör propositionen inrättas i enlighet med dem; och skulle målet, under diskurserna, skiljas uti flera delar, hvaröfver serskilda anmärkningar göras, då skall, enär sådant äskas, proposition öfver hvardera delen serskildt anställas.
På lika sätt förhålles, om första propositionen på någon Konungens framstäilan eller ett betänkande eller annat mål, som flera delar innefattar, blifvit med Ja och Nej besvarad.
Har lagförslag, som flera ajdelningar eller paragrafer innehåller, blifvit efter afdelning eller paragraf under öfverläggning laget och beslut först öfver hvarje afdelning eller paragraf 44 Förtlag till ändring, i Grundlag. — Riksdags-Ordn. §• 55.
Landtmarskalk eller Talman ma ej kunna vägra proposition, utom i det fall, då han finner en väckt fråga bokstafligen strida mot Grundlagarnes lydelse; börande förut hafva skälen till sitt vägrande anfört.
Ståndet med honom instämma i begreppet härom, utan ändock yrka proposition, äge han att förklara öfverläggningen hvilande, och förvises målet till Constitulions-C/to&ollef, hvilket åligger alt, inom kort förelagd tid, inkomma med inotiveradt och bestämdt Utlåtande Öfver frågans stridighet eller enlighet med Grundlagen.
Hvad Utskottet förklarar icke vara deremot stridigt, derå må proposition sedan icke vägras.
Pröfvas det vara af motsatt beskaffenhet, må den, som motionen gjort, vända sig, der honom så godt synes, till Constitutions-GMefte/, på sätt som Regerings-Forrncns 81 §. föreskrifva'. §. 56.
Ej eller må, med undantag af Grundlags-frågor, nya öm - för sig falladt; dä skall förslaget enlighet med samma beslut derefter till antagande eller förkastande i dess helhet Jramstiillas.
Hvad i denna § här ofvan stadgas, gulle, i tillämpliga delar, äfven för Stånden. §. 47.
Landtmarskalk eller Talman må ej kunna vägra proposition, utom i det fall, att han finner en väckt fråga bokstafligen strida mot Grundlagarnes lydelse; hörande han förut hafva skälen till sitt vägrande anfört.