Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Mörner, enligt ett vid den underdåniga ansökningen bilagdt intygande, meddelat de mest fördelaktiga vitsord om elen skicklighet och det välförhållande, hvilka Lidinson ådagalagt under den tid af tillsammans utöfver 31 år, hvarunder han förestått de magtpåliggande, mödosamma och ansvarsfulla Häradsskrifvare- och Kronofogde-befattningarne uti Medelpads Eögderi, har Utskottet, i betraktande häraf och då utkräfvandet af Kronans hos Lidinson egande fordran skulle för honom, som, vid en ålder af 57 år, befinner sig uti knappa omständigheter, medföra fullkomligt obestånd, funnit sig böra tillstyrka, att Rikets Ständer måtte för sin del bevilja Kronofogden Lidinson eftergift af den skuld, för hvilken han, jemlikt Yester-Norrlands Lagmans-rätts ofvanberörde laga kraftvunne dom, hos förra allmänna Magasins-fonclen häftar; dock med skyldighet för Lidinson att till Advocat-fiscals-embetet i Kammar-Rätten utgifva så stor del af skuldbeloppet, sorn motsvarar den actorats-provision, hvilken, på grund af 23 §:n uti den för bemälde embetsverk under den 15 October 1831 utfärdade Nådiga Instruction, skolat Advocat-fiscalsembetet tillkomma, derest Kronans meranämnde fordran blifvit vederbörligen indrifven.
Stockholm den 22 November 1844. Stats-Vtskotlets Utlåtande, N:0 82, 13 N:o 82.
Ack. till Exp.-Utsk. d. 25 Nov., kl. 11 f. ra. 1 Utlåtande, i anledning af vacht motion om öfverlåtelse till Haparanda stad af Capitaines-bostället vid Norrbottens Fålljägarc-corps, Hapaniemi N:o 1, mantal. (I. A.) Till Stats-Utskottets handläggning har Bonde-ståndet remitterat ett af Riksdags-fullmägtigen Johan Jacob Rutberg från Norrbottens Län till beinälde Riks-stånd ingifvet Memorial, deruti, enligt uppdrag af Haparanda stads Borgerskap, blifvit hemstäldt, att, till beredande af en, dels för utöfning af stadsmanna-yrken, dels för idkande af åkerbruk och ängsodling såsom binäringar, erforderlig utvidgning af nämnde stads jord-område, Rikets Ständer måtte medgifva, att det till boställe åt Stabs-capitainen vid Torneå vacanta compagnie af Norrbottens Fältjägare-corps anslagne, för närvarande utarrenderade, hemmanet Hapaniemi N:o 1, I mantal, i Haparanda by, finge såsom donation åt staden öfverlemnas, eller ock, derest sådant icke kunde bifallas, åtminstone tillåta Haparanda stad att emot en köpeskilling af 3,000 R:dr B:co, som skulle räntefritt erläggas på 15 års tid med 200 R:dr årligen, inlösa Hapaniemi hemman och hvad dertill hörer, i hvilket sistnämnde fall, och enär den erbjudne köpesumman motsvarade hemmansdelens hela värde, staten icke komme att tillskyndas annan uppoffring, än det anslag, hvilket under ofvanberörde tid borde utgå i ersättning åt Fältjägare-eorpsens löningsfond.
Uti förenämnde motion och dervid bilagdt protocoll, rörande ett den 28 sistlidne Juni hållet sammanträde af Haparanda Borgerskap är, till upplysning i förevarande ämne och såsom skäl för det väckte förslaget, hufvudsakligen anfördt: att sedan, efter förlusten af Torneå stad, anläggningen af en ny stad å Svenska sidan af Torneå eif funnits af behofvet påkallad och till plats derför blifvit utsedd den i Neder-Torneå socken, en mil från elfvens utlopp belägne Önstinkentä utmark, så hade, enär denna plats sedermera visat sig för ändamålet olämplig, Kongl. Maj:t under den 3 u Stats-Utskottets Utlåtande j N:o 82.
September 1828 i ' åder bifallit, att en köping finge anläggas uti Haparanda by inom berörde socken, å hvilken köping de för ofvannämnde stad utfärdade privilegier blifvit, jemlikt Kongl. Kungörelsen af den 10 December 1842, i Nåder öfverflyttade; att till plats för Haparanda köping eller numera stad blifvit upplåtet det af Stats-verket för 4,000 R:dr B:co inköpte Krono-skatte-hemmanet Krook N:o 2, i mantal, emot skyldighet för dem, som derstädes sig bosatte, att lösa gårdstomter efter derå bestämde värden till sammanräknadt belopp af 4,022 R:dr 24 sk., äfvensom att ansvara för hemmanets utskylder och onera af alla slag; att utaf dessa gårdstomter numera blifvit, på sätt en af stadens Ordningsman utfärdad, handlingarne bifogad, förteckning utvisade, af invånarne inlöste 52 1 stycken för 2,867 R:dr 24 sk., så alt allenast 27 1 tomter till ett värde af 1,155 R:dr återstodo oinlöste; att utskylderne till Kronan, hvilka för hemmanet Krook utgjort endast 25 R:d-r årligen, sistlidet år för Haparanda stad, enligt motionen bilagdt utdrag af uppbördsboken för Torneå Fögderi, uppgått till 932 R:dr 40 sk., hvarjemte Stats-verket af den vid Haparanda gränse-tullkammare inflytande uppbörd, hvilken under åren 1839—1843 utgjort tillsammans 81,433 R:dr, hemtade en icke oansenlig inkomst; att, i mon af folkmängdens tillväxt i nämnde stad, hade saknaden af nödig jord för odlingars anställande blifvit för stadens i allmänhet medellöse och genom en kostsam bosältning skuldsatte invånare, serdeles af handtverks- och arbetsklasserne, allt mera känbar, samt att detta behof på lämpligaste sätt och med ringa uppoffring för det allmänna kunde afhjelpas genom den ifrågaställde donationen af Hapaniemi boställe, hvilket, ehuru, i följd af sin mindre goda beskaffenhet, för Stats-verket af föga vigt, vore, såsom gränsande intill stadens område, för omförmälde ändamål företrädesvis tjenligt.
Oaktadt den korta tiden af sin tillvaro, har Haparanda stad, efter hvad kändt är, redan vunnit en icke obetydlig förkofran, i hvilket afseende torde få åberopas: att, enligt officiella uppgifter, vid sistlidet års slut 17 handlande funnos derstädes bosatte; att antalet af de stadens invånare tillhöriga fartyg uppgick till 5 stycken om 387 lästers sammanräknad drägtighet och att beloppet af den vid dervarande Tullkammare samma år iuflutue uppbörd bestigit sig till 24,473 R:dr B:co.
I olikhet med flere bland Rikets städer, hvilka vid deras grundläggning fått sig tillagde ansenliga donationer af Kronan tillhörig jord, har Haparanda stad Siats-Utskottets Utlåtande j N:o 82, 15 från statens sida icke åtnjutit annat bidrag, än det till inköp af plats för stadens anläggande lemnade förskott af 4,000 R:dr, men hvilket emedlertid långt för detta blifvit Slats-verket flerfaldigt godtgjordt, dels genom den redan lill två tredjedelar verkställde inlösen al de tomter, hvaruti stadsjorden fördelats, dels genom stadens lill omkring 930 R:dr om året uppgående direcla krono-utskylder samt inkomsterne af dervarande Tullkammare.
Med afseende å dessa förhållanden och enär stadens tilltagande välstånd och rörelse icke allenast för kringliggande landsort, ulan ock, i följd af de häraf framkallade ökade stats-inkomster, måste för det allmänna medföra en obestridlig fördel, samt den uppoffring, Stats-verket komme att, för befrämjande af delta ändamål, vidkännas genom ifrågavarande donation af Hapaniemi hemman, icke är af den betydenhet, alt någon betänklighet i detta hänseende synes böra möta för bifall till motionärens hemställan, anser Utskottet, för sin del, vigtiga skäl tala för beviljande af den sökte törmönen för Haparanda stad; men enär frågan, så vidt af de Utskottet meddelade handlingar kan inbemtas, ännu icke befinnes så utredd genom vederbörande Chefs-embetes, Boställs- och Lönings-directions, Local-auctoritelers och Collegiers utlåtanden, att Utskottet är i tillfälle att bedöma, huruvida sådana rätts-anspråk eller locala förhållanden förefinnas, som möjligen kunde lägga hinder i vägen för Capitaines-boställets Hapaniemi öfverlålande till det af motionären anvisade ändamål, har Utskottet ansett sig ega allt skäl tillstyrka: att Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Maj:t, sedan vederbörande utlåtande afgifvit, i Nådigt öfvervägande taga, huruvida Capitaines-bostället vid Norrbottens Fältjägare-corps Hapaniemi N:o 1, i mantal, sedan det angående detsammas utanendering nu gällande contract ti 11- ändagått, eller förr, i händelse öfverenskommelse derom med arrendatorn kan träffas, må såsom donation åt Haparanda stad för all framtid öfverlåta*,, och dertill förunna Nådigt bifall, så framt Kongl. Majit pröfvar det sökta Öfverlåtandet gagneligt och med rättvisans fordringar förenligt; med förklarande derjemte, dels att Rikets Ständer, för sin del, så vidt en rubbning af Indelningsverket härigenom åstadkomxnes, medgifva boställets öfverlemnande till Haparanda stad,, dels alt Rikets Ständer genom ett slats-anslag, sorn kan prof - 16 Ståts-Utskottets Utlåtandet N\o 83. vas motsvara ifrågavarande boställes afkastning, vilja bereda Fältjägare-corpsens lönigsfond ersättning för berörde boställes öfverlåtelse till Haparanda stad.
Ank. till Exp.-Utsk. den 24 Nov., kl. u f. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion, rörande Waxholms stads invånares besittningsrätt till derstädes befintliga tomter och läqenheter.
(I. A.) Från Borgare-ståndet bar Stats-dJ(.skottet erhållit remiss å ett af Herr G.
Akerberg till bemälde Riks-stånd afgifvet Memorial, deruti blifvit anfördt, hurusom det område, hvarå Waxholms stad är uppbygd, sedan äldre tider tillbaka utgjort
Kronans tillhörighet och för närvarande vore ställdt under Kongl. Krigs-Coilegii inseende; att nämude embetsverk tid efter annan, enligt serskilde i sådant afseende utfärdade upplåtelse-bref, till stadens invånare på vissa år och emot dryga tomtöres-afgifter utarrenderat de till ifrågavarande område hörande tomter och lägenheter, samt att, då (jlenna besittningsrätt med October månads utgång år 1848 ginge till ända, invånarne följaktligen måste, derest icke ändring uti nuvarande förhållande dessförinnan kunde vinnas, underkasta sig en ny och tilläfventyrs alltför betungande taxation eller ock utan hopp om ersättning afhysa sina tomter.
Då nu denna osäkerhet i hänseende till besittningsrätten gjorde det för invånarne omöjligt att sysselsätta sig med sådana företag, för hvilka erfordrades mera kostsamma localer, såsom fabriker och andra inrättningar, hvartill stället likväl, i anseende till sitt läge vid stora segelleden och närheten till Rikets hufvudsakligaste afsättningsort, vore serdeles lämpligt, samt det icke eller tycktes med rättvisa öfverensstämma, att, på sätt Stats-Utskottets Utlåtandej N:o 84, 17 sätt nu egde rum, stadens invånare, oberäknadt nämnde tomtcires-afgifter, måste för hus, tomter och stadsjord erlägga serskild bevillning efter uppskattningsvärdet, har motionären på grund häraf föreslagit, det Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet begära, att, efter 1848 års utgång, Waxholms stads invånare måtte varda försäkrade om everldelig besittningsrätt lill deras då innehafvande tomter och lägenheter emot erläggande af den tomtöres-afgift, som, enligt nu gällande tomtöres-bref, derutaf utgår, med rättighet för invånarue att, ulan Kongl.
Krigs-Coilegii hörande, dessa tomter förvärfva, abalienera, lagfara, inteckna och förpanta.
Då ifrågavarande lill Waxholms stad hörande tomter och lägenheter, i följd af deras närbelägenhet intill Waxholms fästning, möjligen kunna i en framtid, i och för befästandet af inloppet lill Stockholm, blifva förståten behöfliga, samt, vid sådant förhållande, det synes mindre lämpligt att, genom medgifvande af invånarnes everdeliga besittningsrätt till dessa tomter och lägenheter, afhända Kronan allt anspråk på desammas begagnande, anser sig Utskottet sakna anledning att till Herr Åkerbergs förrberörde motion tillstyrka Rikets Ständers bifall.
Slockholm den 22 November 1844.
Auk. till Exp.-Utsk. den i.!\ Nov., kl. ii f. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion, angående befrielse för en del hemmans-egare i Hortlax by från erläggande af tilloknings-skatt. (I. A.) Från Bonde-ståndet har Stats-Utskottet erhållit remiss å ett af Riksdagsfullmägtigen Johan Andersson Limdberg från Norrbottens
Län inom benni Ide Riks-stånd afgifvet memorial, deruti anföres, hurusom, vid den med Hortlax by inom Piteå Härad år 1794 verkställda afvittring, Kongl. /tili, lill R, St, Prot, 1844, 4 Sand. 1 Afd. 24 Haft, 3 18 Slats-Utskollels Utlåtande, N:o 84> Majlis Befallningshafvande i Vesterbottens
Län, genom utslag den 28 October samma år, tillagt hvarje mantal i nämnde by en ego-rymd af 950 tunnland och derjemte förordnat: att de uti byn varande femton serskilda hemmansdelar, som understego i mantal, borde till fullt - mantal upphöjas och för denna tillöknings-skatt efter ofvanberörde grund få sig tilldelad mark af den vid afvittringen uppkomne öfverloppsjord, vid hvilken åtgärd Kongl.
Kammar-Collegium, enligt utslag af den 1 Juli 1795, låtit bero; att de hemmansdelar, hvilka sålunda underkastats tillöknings-skatt, utgjort tillsammans 2 ~~ mantal, och fyllnads-skatten deremot for desse hemmansdelar uppgått till ett sammanräknadt belopp af 1 -- mantal; att emedlertid de egor, hvilka i och för det ökade skatle-talet blifvit hemmanen tillerkände, befunnits till odling alldeles otjenlige samt att följaktligen ett kännbart missförhållande uppstått emellan skattens belopp och hemmanens verkliga värde, hvilket misshållande föranledt flere åboers obestånd och hotade att bereda de nuvarande innehafvarne ett lika öde; att, efter flera fruktlösa försök å hemmans-egarnes sida att från den betungande tillöknings-skallen varda befriade, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Norrbottens Län, enligt utslag af den C November 1834, bifallit sökandernes derom framställde anhållan, hvaremot Kongl.
Kammar-Collegium, genom utslag af den 15 Juni 1835, förklarat samma skatt böra af hemmanen fortfarande utgå.
Med anledning häraf och då hemmans-egarne, i följd af deras antagne ombuds uragtiåtenhet alt inom laga tid hos Kongl. Maj:t i underdånighet öfverklaga sistberörde utslag, och sedan underdånig ansökning om resning jemväl blifvit afsiagen, beröfvats ali utväg att i författningsenlig ordning utverka upphäfvandet af meranämnde tillökning i hemmantalet, men det syntes innefatta en uppenbar orättvisa att tvinga åboerne å dessa hemman att behålla den ifrågavarande odugliga marken, hvilken vid afvittringen icke blifvit af dåvarande egare begärd, har motionären hemställt, det Rikels Ständer måtte bifalla, att de Hortlax byamän, hvilkas hemmansdelar äro dylik tillöknings-skatt underkastade, må, emot skyldighet att till Kronans disposition afträda den deremot svarande mark, befrias från åliggandet att för densamma utgöra skatt och ränta, räknadt från början af år 1835, sedan hvilken tid, i följd af Kongl.
Maj:ls Befallningshafvandes i Norrbottens
Län ofvanberörde utslag, oftanämnde skatt varit till uppbörd inhiberad.
Enligt hvad de vid motionen bilagde handlingar utvisa, har Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Norrbottens
Län, uppå vederbörande hem - Slats-Ulskollels Utlåtandej N:o 19 inans-egares ansökning under den 26 September 1824 bifallit, det tillökningsjorden i Hortlax by borde från byns område afskiljas och till Kronans disposition afstås, samt innehafvarne från skatt och tunga derför befrias.
Genom utslag den 2 Maj 1825 förklarade likväl Kongl. KammarCollegium, att som, enligt dess laga kraflvunne beslut den 1 Juli 1795, Hortlax by blifvit fastställd till visst skattetal och ego-område, hvarefter ock byn sin fullsutenhet i skog och utmark erhållit samt vissa frihetsår för tillökningsjorden åtnjutit, funne Collegium skäligt upphäfva Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes förenämnde beslut.
Detta Collegii utslag blef sedermera af Kongl. Maj:t, jemlikt Nådig Resolution den 21 Februari 1826, faststäldt, med förklarande, del heminans-egarne, derest de kunde visa, att deras hemman med derå då åsatle mantal och räntor icke kunde ega bestånd, hade öppet att söka och erhålla förmedling.
Uti Nådigt Bref till Kammar-Collegium af den 29 April 1830, har Kongl. Maj:t vidare förordnat, det egde Kongl. Maj:ts vederbörande
Befallningshafvande att bevilja nedsättning uti sådane hemmans mantal och ränta, hvilka, såsom varande' under 1 mantal, vid förra afviltringen, mot tillökad t utrymme, blifvit utan egarnes begäran och åstundan förhöjde till i mantal, så vida nemligen dels området för dessa hemman då ännu icke blifvit behörigen utbrutet samt rålinierne uppgångne och rörlagde, dels utrönts, att å den anslagne fyllnadsmarken saknades odlingslägenheter, nödige för den skedde mantalsförhöjningen , så att hemmanet dermed kunde ega bestånd.
Sedan, under åberopande af högstberörde nådiga skrifvelses innehåll, egarne af ifrågavarande mindre hemmansdelar hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ånyo anhållit örn befrielse från det förhöjde skatte-talet, och alt den mark, som dertill blifvit anslagen, måtte från hemmanen utbrytas, så och efter det vid anställd undersökning befunnits, det hemmanen voro i saknad af sådana emot det förhöjde skatte-talet svarande egor och förmoner, som för hemmanens bestånd oundgängligen erfordrades, har Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, genom utslag den 6 November 1834, förklarat, att, då de uti högslberörde Kongl. Bref af den 29 April 1830 förutsatte förhållanden inträffade i afseende på sökandernes hemman och den af dem gjorde uppgift, alt deras förfäder vid afviltringen ej begärt omförmälde tillökningsskalt, af afvittrings-handlingarne icke emotsades, komme sökanderne att från samma skatt befrias och den deremot svarande ego-rymd att från Hortlax bys område utbrytas och till Kronans disposition afsättas.
Slutligen har Kammar-Collegium, genom laga kraftvunnet utslag af den 15 Juni 20 Ståts-Utskottets Utlåtande j .A':o 84• 1835, upphäft Kongl.
Majlis Befallningshafvandes beslut, på den grund, att Kongl. Majit, i frågan om Hortlax bys ti 1 lök ni ngs-ska Lt, den 21 Februari 1826 redan meddelat Sitt Nådiga beslut, hvilket., såsom icke ändradt genom 1830 års Kongl. Bref, borde tjena till efterrättelse.
Vid öfvervägande af hvad sålunda förekommit, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer icke mätte med denna fråga taga någon befattning.
Reservation af David Andersson från Halland, som åberopade Inkomst-afdelningens förslag till utlåtande, så lydande:
"Vid öfvervägande af hvad sålunda förekommit, och då Utskottet icke kunnat undgå att erkänna giltigheten af de skäl , hvilka grundlagt Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes den 6 November 1834 gifne utslag, hvarigenom Hortlax byamän frikallats från lillöknings-skallens utgörande, samt Kongl. Majlis till stöd för Kammar-Collegii sednaste beslut åberopade Nådiga Bref af den 21 Februari 1826, angående berörde skatts fortsatta erläggande, efter Utskottets tanka, icke synes hafva bort lägga hinder i vägen för ärendets behandling i öfverensstämmelse med de uti 1830 års Kongl.
Bref stadgade förändrade grunder, så och enär, på sätt ett vid motionen bifogadt betyg ådagalägger, den omständighet alt Kammar-Collegii utslag vunnit laga kraft föranledis genom underlåtenhet af hemmansegarnes antagne ombud att, i enlighet med deras gifne uppdrag, samma utslag hos Kongl. Majit i underdånighet öfverklaga, har Utskottet ansett sig ega anledning hemställa, det Rikets Ständer ville hos Kongl. Majit i underdånighet begära, det täcktes Kongl.
Majit, oansedt falalie-tiden i delta mål blifvit af bemälde hemmans-egare försulen, lill Nådig pröfning företaga deras anhållan, alt, mot afstående af den vid 1794 års afvittring hemmanen anslagne lillökningsmark, åtnjuta befrielse från den i och för samma mark belöpande skatt.” Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 85, 21 N:o 85.
Ull Exp.-Utsk. cl 24 Nov., kl. 11 f. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion, angående upphörande af llusth allar nes vid Cavalleri-regementena åliggande alt utgöra s. k.
Trosspassevolancc-äfgift. (I. A.) Frän Bonde-ståndet har till Stats-Ulskottets handläggning blifvit remitterad en af Rlksdagsfullmägtigen Anders Andersson från Skaraborgs
Län väckt motion, innefattande hemställan, att den Rusthållarne vid Cavalleri-regemenlena åliggande skyldighet att utgöra så kallad Trosspassevolance-afgift mätte för framtiden upphöra, hvilken förändring, efter motionärens tanke, desto heldre syntes af rättvisa och billighet påkallad, som Rotehållarne vore från dylik afgift befriade och Rusthållarne dessutom, i jemförelse med de förre, måste vidkännas vida flere och mera betungande onera.
Enligt serskilde under loppet af åren 1775—1783 med vederbörande Rusthållare afslutade contract, har Kronan åtagit sig att, emot uppbärande af vissa fastställde Trosspassevolance-afgifter, i all framlid så väl under krigs- som fredstid besörja anskaffandet, vidmagthållandet och transporten af de vid indelda cavalleri-regemenlen och lill infanteri förändrade indelda cavalleri-corpser behöfliga trosspersedlar; varande dessa afgifler för hvarje rusthåll bestämde till följande belopp.
Vid Lif-regementets dragon-, husar- och grenadier-corpser: för trossens fortskalfande och underhåll samt för trosskuskarne, 1 ett för allt 3 R:dr 8 sk. specie.
Vid Andra Lif-grenadier-regementet eller f. d. Östgötha cavalleri: för trossens fortskalfande 38 daler silfvermynt, samt för trossens och trosskuskars underhåll i freds- och krigstid 17 1 daler silfvermynt.
Vid f Fest göt ha regemente, Smålands husar-regemente och grenadierbataljon samt Skånska husar- och dragon-regementena: för trossens fort - n Stats-Utskottets Utlåtande, N.-o 86, skaffande 35 daler; för trossens och kuskarnes underhåll i fred 15 daler och i krigstid 17 1 daler silfvermynt; samt Vid Bohus Läns regementes södra bataljon i ett för allt 3 R:dr 32 sk. specie.
Då skyldigheten att anskaffa, underhålla och fortskaffa den för cavalleri-regernentena nödiga tross sedan äldre tider tillbaka innefattats bland de med rustningsbesväret förenade åligganden, i och för hvilkas fullgörande rusthållarne icke allenast åtnjuta eftergift af egna räntor, ulan ock flerestädes fått sig såsom ersättning anvisade serskilde augments-räntor, samt dertill kommer, dels att den af Rikets sednast församlade Ständer medgifne befrielse från möles-passevolance-afgiftens erläggande tillskyndat rusthållarne, hvilka genom formliga med Kronan ingångne contract varit till sistnämnde afgifts utgörande förpligtade, en högst väsendtlig lindring i de på deras hemman belöpande ornera, dels ock att det af motionären framställde förslag om tross-passevolance-afgiftens upphörande vid cavalleri-regementena icke skulle kunna till verkställighet bringas, utan anvisande af serskildt stats-anslag för de kostnader, till hvilkas bestridande samma afgift varit påräknad, hvadan följaktligen den åsyftade fördelen för rusthållarne komme att ega rum på andre skattskyldiges bekostnad, bar Utskottet, på dessa skäl, funnit sig böra afstyrka Rikets Ständers bifall till det af Anders åndersson väckte ifrågavarande förslag.
Ank. till Exp.-Ut6k. den 24 Nov., kl. 11 f. m.
Utlåtande, i anledning af vacht fråga om utbekommande af ytterligare begrafningshjelp efter aflidne Landt-räntmästaren J. F. Alm. (Rgs-Afd.) Genom remiss af den 17 sisllidne September, har Kongl. Majit, för den åtgärd, omständigheterna kunde finnas föranleda, till Stats-Ulskottet i Slati-Ulskottels Utlåtande, N’,o 86. 23 Nåder öfverlemna! en från Kongl. Maj:ls Befallningshafvande i Westerås Län inkommen underdånig skrifvelse, med anmälandet af förre Landt-räntmästarens i nämnde Län, Kongl.
Räntmästaren J. F. Jims efterlemnade enkas anhållan om utbekommande af skillnaden emellan det af RiksgäldsContoret, såsom begrafningshjelp efter hennes man, utbetalda belopp, 254 R:dr 38 sk. och hvad i sådant afseende, jemlikt Kongl. Majrts och Rikets Ständers beslut, skulle henne tillkomma, eller 395 R:dr 24 sk.
Med anledning häraf, anser sig Slats-Ulskotlet, till utredande af det i afseende på berörde begrafningshjelp inträffade och för Rikets Ständer redan, uti 1843 års Revisorers Berättelse angående Riksgäldsverket, sid. 44, 45 , anmälda förhållande, böra upplysa: att Rikets sednast församlade Ständer, genom bifallandet af dåvarande Stats-Utskotts utlåtande N:o 126, niedgåfvo, ”att sterbhusdelegarne efter aflidne Räntmästaren Jim, utan afseende derå, att fordringsanspråket icke blifvit i laga lid anmäldt, skulle ”undfå (leii begrafningshjelp, hvartill de i öfrigt kunde finnas berättigade , Samt ali dessa medel fingo af Riksgälds-Contoret utbetalas.” Detta Rikets Ständers sålunda fattade beslut blef också Fullmägtige i nyssnämnde Conior lill behörigt iagttagande meddeladt, genom ej mindre en skrifvelse från Stals-Ulskoltet, än 96 §:n i det för Riksgälds-Contoret utfärdade Reglemente, uti hvilka handlingar någon uppgift angående begrafningshjelpens belopp ej heller förefinnes.
Deremot innehåller Rikets Ständers härom lill Kongl. Maj:t aflålna underdåniga skrifvelse af den 15 Juni 1841: ”att Rikets Ständer bifallit, att ifrågavarande begrafningshjelp, hvilken "bordt till sterbhusdelegarne utgå med 3g5