Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men då anledning är att förmoda, det Bolaget, detta oaktadt, tilltror sig kunna göra anspråk på den inkomst, sorn nu kommer att inflyta, af den redan segelbara Vestgötha-Linien under de återstående byggnads-åren: ja måhända äfven på 5 procents ränta under samma tid å det tecknade Actie-Capitalet; så kan jag icke annorlunda än med min reservation yrka det vilkor, ofvanförmäldt är, och som jag förmodar icke må anses förmycket hegardt, för ett så ovänligen betydande bidrag , som det här ifrågavarande.
Saken är i min tanka mycket enkel.
Det af Riksens Stander bestämda byggnads-anslag, är nu till fullo lemnadt.
Byggnaden är slutad, så vida icke Aelie-egarne 3o2 Stats - Utskottets eller Staten vilja den fortsätta: tvingas dertill kan ingendera.
Man liar icke hört att
Actie-egarue vilja gå in på detta verks fortsättning med egna medel, men väl liar blifvit föreslaget, att Staten skulle åtaga sig denna kostnad allena.'
Oell i förmodan, att denna begäran måste bifallas, har man ock bort en ny fordran af fortsatt ränta å Actie-Capitalet, under den nya byggnads-tiden, och torde man väl äfven vilja tillegna sig vinsten af den segelbara Canalen, hvilken dock, enligt 1815 års beslut, ovägerligen borde ‘användas till Canal - byggnaden.
Korteligen :
Byggnaden kan ej fortsättas utan Statens förnyade bidrag, oell sedan Staten gifvit detta nya bidrag, anses den skyldig, att just under denna byggnads-tid, sorn igenom detta bidrag, allena får en tillvarelse, äfven fortsätta ränte-betaliiingar åt Actie-egarne.
Om jag skall lemna ruin röst till det stora byggnads-biträde, sorn bär begäres, oell jag numera för Svenska National-äran och af detta skäl allena icke kan vägra ; så tror jag mig dock skyldig, att i hvad man jag kan, frälsa det allmänna ifrån framtida anspråk, hvilka illa svara mot dess ädelmodiga och stora uppoffringar.
I händelse det af mig föreslagna vil O O O kor icke skulle bi falla s, så anliåller jag, att min reservation mätte* få Betänkandet åtfölja.
Uti detta Herr Öfver-Hof-Prcdik anten Doctor Hedrens yttrande , förklarade Herr Professoren .Fröberg och Riksdagsmannen Sandsten sig instämma.
Betiinkanden. 3o3 4-o. stj Herr Handelsmannen Jacob Linström.
I Början af denna Riksdag, ordades mycket om Allmänna JNöden oell Förlägenhetens afhjelpande, men ännu är denna vigtiga sak oafgjord, lÖrmodeiigen derföre, att först skulle a (göras, om anslag till de uppgifne mångfaldige nya, och ökade Stats-hehof samt till åtskillige Gratificationer, Pensioner med flere dylika utgifter; Icke destomindre har Höglofl.
Stats- och Banco-Utskotten i sitt nu till Rikets Höglofl.
Ständer afgifvande Utlåtande, om medels anslående till Canalen, sådant tillstyrkt, utan att dertill ega någon annan fond, än i nya Riksgälds-Sedlars utgifvande, eller ock, af upptagande Stats-Lån, emot ränte-löpande Obligationer, dem Rikets Innevånare sedermera skola genom Bevillning godtgöra.
När jag i öfvervägande, täger det allt för betydliga bidrag af medlen Banco- och Statsverket redan till Götha Canal upp.offrat, så har jag funnit det vara vida öfverstigandé våra tillgångar, men ändå är nu fråga om 2 å 3 Mill ioner Riksdalers uppoffrande, till nämnde Canals fullbordande!
För min det måste jag bestrida allt detta.
Jag anser det vara Canal-Bolagens ovilkorliga skyldighet, att sjelfve anskaffa sig behöflige medel, till sine Storverks fullbordande.
Jag har hört det Götha Canal - Bolags Actie-egare viljk ensamma tillräkna sig detta 3o4 St ats-Ul skottets Storverk, mea det kan jag ej medgifva, då af Bankens och Statens medel, så betydliga summor blifvit uppoffrade, utan lärer hela Svenska Folket numera få räkna sig till Bolaget, .lag förutser val det svar jag härpå skall erhålla, nemligen: att, det är orimligt komma fram med sådant yttrande, då Konung och Ständer, vid de föregående Riksdagar, ansett sig böra medverka till Canalens fullbordande.
Men må det tillåtas mig att fråga! hvem är upphofvet till dessa beslut ? hvem har uppgjord t planen? och hvem har ledt Verkets gång? fÖrmodeligen Canal-Directionen.
Man borde väl billigt begära, att desse Herrar skulle insett, att kostnaden, som i början uppgick till 1,600,000 R:d., skulle mångdubblas, och derigenom numera väcka motvilja till vidare bidrag.
Af sammandraget öfver Götha Canal-byggnads kostnad, från år i8i5 till år 1822, är utbetaldt till
Directiöns-arfvode, samt aflöning till Tjenstemän, Verkmästare, Commenderings-Befälet, aflöning utan arbete, med flere dit hörande kostnader, Marsche-kostnader, Pensioner och Gratilicationer, diverse utgifter till ett belopp af 1,206,183 R:d., häraf torde slutas, huru Calculcrne blifvit missräknade, till förlust för Actie-egarne och Staten, och följder deraf komma att drabba efterkommande i långliga tider.
Betänkanden. 3o5 5:o. Af Herr Borgmästaren Montan.
I anledning af de Reservationer jag anmält emot Höglofl.
Stats- och Banco-TJtskottens Utlåtande, i frågan om anslag till Götha Canal, anhåller jag vördsammast få anföra , ej mindre de skäl, på hvilka jag ej kunnat bifalla de beslut, Höglofl.
Utskottens pluralitet fattat, än ock, huru jag för min del ansett denna dyra och för landet högst betungande byggnad. i:o. I afseende på Höglofl.
Utskottens yttrande, att framställa det uppgjorde kostnads-förslå get, såsom grundadt, får jag, såsom Ledamot af den afdelning, som haft denna sak i beredning, upplysa, att en fullständig granskning af delta kostnads-förslag varit omöjlig att företaga, på den korta tid, som dertill varit lemnad, att detsamma visserligen icke kan äf någon säkert bedömmas, utan en vetenskaplig undersökning på stället, en inliemtad noga kännedom af arbetet och Räkenskapssättet, och huru hela arbetskostnaden kan reduceras ifrån penningar till dagsverken, och ifrån dem åter till penningar.
De fleste afdelningens Ledamöter, ovane vid dylika konstlade, ehuru i vetenskaplig form uppgjorde, förslag, hafva icke utan mycken möda och arbete härom kunnat göra sig /± Sami. 3 B. 30 3o6 Staii-Utskottets elt redigt begrepp, och således icke kunnat franska kostnads-förslaget annorlunda, än 3>lott jemnförelsevis med de förslag, sorn förr blifvit för denna byggnad uppgjorde, deraf jag med flera Afclelningens Ledamöter funnit, att dylike kostnadsförslag, på sätt Herr af Uhr anfört, kunna uppgöras med olika resultat efter de olika grunder och beräkningar man för dem antager.
Delta visar sig ganska lätt uti Bilagan N:o i, vid Bolagets nu till Konungen afgifne underdåniga ansökning, der Herr Major Lagerheim, uti Redovisningen för 1815 års koslnads-förslag pag. 25, på ett ganska behändigt sätt, betäcker en del af miss-calculeli uti förenämnda förslag, med en afförd summa af 6q3,52.3 R-'d. förminskning, i de påräknade tillgångarne, och deraf orsakad tidsutdrägt.
Då Rikets Ständer år 1818 anslagit en bestämd summa af 3oo,ooo R:d. årligen, till Canalens byggnad, hade det val varit Bolagets skyldighet, att derefter uppgöra arbetsplanen med beräkning af de Ämbetsmän, Materialer m. m. som, i mån anslaget minskades, äfven minska antalet af Ämbetsmän och Verkmästare m. m.
Om sådant på behörigt sätt skett, är det icke förenligt med det goda omdöme man hittills haft örn detta arbetets drift och planmässiga reglering, attén så stor summa sorn 6g3,523 R:d. kunnat på den korta tiden af 5 år, bortslösas uti så kallade fant fraies, af löner, arfvoden m. m.
Enär erfa - Iietutikanden. renbeten af de kostnads-förslager, hvilka af Götha Canals Ämbetsmän hittills, så vid denna , som Hjelmare-byggnader , blifvit uppgjorde , vittnar att dessa förslag aldrig befunnits tillräckeliga, utan merendels beräknade, så att dessa arbeten skulle vara färdigé till en påföljande Lagtima'Riksdag, då åter nva ökande kostnads-förslag blifvit ingifne, ock större anslag begärdte, och det nu uppgjorde kostnads-förslag äfven i samma form inkommit, tycker jag mycken anledning visa sig, att de nu begärdte anslag skola till byggnadens fullbordan blifva lika otillräckeliga som de förra, och är jag inom mig fullt öfvertygad, alt om de nu begärdte medlen kunde tili fullo anordnas, nya anslag vid nästa Riksdag erfordras oell begäras, särdeles som Herr af Uhr trott sig med säkerhet kunna beräkna, att nära k af arbetet ännu återstår.
Det är äfven anmärknings värd t, att ehuru, uti Herr Lagerheims ofvannämnde Redovisning, pag. a5, en missräkning af 10,000 R:d. påtageligen finnes, så har ändå Canalen kunnat på runstycket jemn t afslutas och hopjemijkas.
Om dylika missräkningar skulle linnas å många ställen uti det nu uppgjorde köstnads-förslaget, så har man väl icke mycket skäl att detsamma, såsom ofelbart för Rikets Ständer framställa.
Någon inkomst af den redan färdige Vestgötha-Canalen, är icke heller nu beräknad, ehuru uti 1815 års förslag, densamma blifvit calculerad till icke mindre än 64,000 R:d.; hvilken glömska jag äfven anser 3o8 Stcits-Utskottets vara elt icke obetydligt fel uti kostnads-förslaget. * 2:0.
Yttrandet, att Ilöglofl.
Utskotten icke kunnat fatta någon bestämd öfvertygelse, huruvida kostnaden genom arbetets fördröjande skulle kunna årligen ökas med 120,000 R:d., har jag icke heller kunnat dela.
Då uti Calculen härföre, pag. 3o, Bilagan N:o 1 , man finner att hela årliga manlige AflÖnings-Staten för Ämbetsmän, Verkmästare, Förråders bevakning, Hushyror, m. m. är deruti beräknad till y4>000 R-d., och för resten, genom tillökning å dagsverken, slumpevis upptagne, utan angifven grund för Calculen /p,ooo R:d., hvilka summor sammanlagde, väl ej utgöra mer än 116,000 R:d., men ändå blifvit utförde med slumpade 120,000 R-d., så torde man snart finna, att denna uppgift icke bör på något sätt godkännas, ty ett arbete beräknadt på mindre tillgångar, måste väl kunna verkställas med mindre antal Ämbetsmän m. m., och Marsche-kostnaderne för Ärbetsmanskapet, afräkning för Sön- och Högtidsdagar, som öka Dagsverks-kostnaden, samt ett minskadt Befäl , måste minska kostnaden i samma proportion som arbetsstyrkan till antalet blir ringare.
Kostnaden kan äfven vidare förminskas , om i mån af arbetarnes antal, arbetet sker blott på 2 å 3 stationer, i stället för 5 å 6, hvarigenom man kan alldeles afskeda de Ämbetsmän, Verkmästare m. m., som å de ej arbetade stationernc finnas, och äfven i sam - Betänk andén. ina förhållande minska både Materialer och Förråder, jemte deras bevakning; och som Bolaget icke eger andre tillgångar, än dem Rikets Ständer af Nationens svett och möda tillskjuta, emedan hvad till Cail al-byggnader anslås, eljest kunnat användas, att minska Rikets Bevillning, så mäste väl arbets-planen kunna och böra regleras ocb utställas med sådan besparing, att om Rikets Ständer icke skulle kunna anslå mera än iao å i5o,ooo R:d., hvilka af Bankens behållna vinst kunna utgå, hela denna summan icke åtgår till faut fraies, utan desse kunna lämpas efter arbetet. 3:o. Den af Canal-Bolaget å detta års Byggnads-biträde begärdte tillökning af 100,000 Il:d., kan jag icke annat än bestrida.
Då Rikets Ständer år 1818 bestämdt anslogo 3oo,ooo R:d. årligen till byggnaden, hade det efter min tanka ovilkorligen varit Bolagets ecb dess
Directions skyldighet, att derefter uppställa och beräkna arbets-planen för innevarande år, och om Bolaget icke häruti åtlydt Ständernas föreskrift, bör det efter min tanka, blifva Bolagets eller dess
Directions (hvilkendera härtill varit vållande) skyldighet, att ersätta ali den kostnad och skada, sorn Canal-Byggrtads-Cassan kan tillskyndas , i fall arbetet detta år, genom brist på desse penningar afstadnar.
Om Directionen fullgjord t Rikets Ständers Beslut, att vid detta års början affordra Actie-egarne deras till betalning då föreskrefne Actie-Procent, hade derigenom 3io Stats - Utskottets minst 156,ooo 11;:d. influtit, och således full tillgång för årets kostnader funnits ; men då Bireetioneu äfven häruti åsidosatt åtlydnad af Konungs och Ständers4Beslut, och sjelfvillig! uragtlåtit, att genom dessa medels infordrande, skaffa sig tillgångar,, utan i stället antici perat på di? anslag, de likasom ålagt Riksens Ständer att nu meddela, och derigenom blottställt arbetet för en nu först uppgifven förlust, så linner jag häraf så, rnycke^ mera skäl för mitt ofvannämnde påstående.
Af en Directionens Ledamot, är väl häremot anfördt, att den, vid Riksdagens början hos Kongl. Maj:t och Rikets Ständer anmält behofvet af dessa 100,000 R:d., och att om Rikets Ständer sig deröfver då yttradt, arbetsplanen kunnat derefter ändras; men då I)irectionen fann att något yttrande häröfver icke kunde medlemnas, att af Ständerna meddelas , såsom beroende på finanee-planen, så hade det efter min tänka varit den skyldighet, att endast rätta sig efter 1.818 års Beslut, och derefter rätta arbets-planen för detta år.
4:°- Bet af Högloft.
Utskotten, Aclieegarne medgifne anstånd, att till årets slut få dröja med inbetalningen af de 10 procent, hvilka, på sätt jag, uti föregående punct anmärkt, enligt 181S års Beslut, bordt vara infordrade innan 1820 års anslag i Banken fått lyftas, anser jag vara rakt stridande emot 1815 års Beslut, och ett o vilkorligt upphäl - Betänkanden» vande af detsamma; emedan genom detta anslag, Actie-egärne få tillfälle att qvitta desse io procent emot a:ne års räntor, och således Staten nu efterskänkt de i56,ooo R:d. hvilka af Actie-egarne detta år bordt contant till Byggnads-Cassan inbetalas, oell derigenom med denna summa, det bidrag Staten nu i stället mäste lemna, komma att ökas. 5:o.
Lika med .Utskottens pluralitet, delar jag den öfver ty gelsen, att Bolagets erbjudande, att ytterligare insätta 20 procent, bör förkastas, och att vid de anslag, sorn nu beviljas , bör bestämma, att af Staten icke erkännes någon förbindelse , att under byggnadsåren, eller sedan godtgöra Bolaget någon ränta å deras Actie-Gapital.
Då man ej känner den verkliga påföljden af Bolagets förrberörde anbud, skulle man tro, att derigenom skulle till Byggnads-fonden inflyta i af bela Actie-Capitalet, eller omkring 63o,ooo R:d., med sådant inträffar aldeles icke, utan tvärtom .inflyter icke en skilling, emedan bela Liqviden af Bolaget uppgöres genom en qvittning af Bolagets under tiden upplupne 4 års räntor å Actie-Capitalet å 5 procent som fyller, och äfven om det hittills använde liqvidationssättet, att beräkna ränta på ränta, finge begagnas, skulle öfverstiga den summa, sorn borde insättas.
En sådan qvittningsrätt för räntan, ehuru på intet ställe i Bolagets privilegier til - 3l2 Stats-Utskottets låten, lärer allt sedan år 1815 varit begagnad, och efter hvad en Directionens Ledamot, som tillika deltagit uti Utskottens öfverläggningar, upplyst, har densamma af bolaget enskildt, vid en dess sammankomst år 1815, blifvit besluten , dock med det vilkor, att dertill skulle begäras Kongl. Maj:ts Nådiga sanction, och då det ej är styrkt, att någon sådan hvarken blifvit begärd, eller erhållits, lärer ett sådant Bolagets eget beslut,, till ändring uti deras privilegier icke kunna anses annorlunda, än olagligt.
Från flere håll låter väl Canal-Bolaget framlysa de pretentioner det tror sig ega, att under byggnadsåren af Staten fordra 5 procents ränta å deras insatte Capital; men det för Bolaget utfärdade Privilegium stadgar endast, att Bolaget af sine egne medel eger att uttaga 5 procents ränta.
Ingen förbindelse finnes sedan af Staten vara gifven, att uti någon ränta till Bolaget deltaga, och 'således kan Bolaget icke ega minsta lagliga rätt, ått af Statens, endast till byggnadens fullbordan, anslagne medel, något — till ränta tillgripa; och som Bolagets egne insatte medel, äro använde och nedgräfne, så att deraf ingen tillgång qvarfinnes, måste, efter min tanka, denne ränte-beräkning af egne tillgångar, som ej mera finnas, längesedan och af sig sjelf hafva upphört.
Af Canal-Bolagets räkenskaper, visar sig, att Canal - Bolaget vid hvarje afbetalning å Ac lierne, Betänkanden. 313 Actierne, beräknat sig till godo, och afdragit all upplupen ränta, hvilken således hvarje gång afbetalning skedt, på sådant sätt blifvit lagd till Capitalet.
Då denna Operation, sedan i8i5, 5 gånger blifvit begagnad, har Bolaget derigenom godtgjort sig ränta på ränta, 5 gånger, hvilket hvarken allmän lag eller Bolagets privilegier tillåta; hvartill desse Bolagets, sedan år 1815, insatte contante medel, sedan de räntor, de sig godtgjort, blifvit afdragne, icke utgöra mera än 570,125 B:d. 24 sk.; hvaremot, och efter den föreskrift, som uti Riksens Ständers underdåniga skrifvelse, den 8 Augusti 1815, är för Bolaget gifven, nu borde vara influtne . 1,884,720 deraf blifvit beräknade att afgå 10 års räntor med i,iq3,656 då differencen 691,064 blifver den summa, som nu bordt vara contant insatt; och om härifrån afdragas de levererade 570,128 R:d. 24 sk., så återstår 120,938 R:d. 24 sk., hvilka genom den olagliga beräkningen af ränta på ränta, för Byggnads-Cassan gått förlorade; och hvilka, med afdrag af 15,00.0 R:d., som vid liqvider, om de återstående 10 procent böra inflyta, jag ansett Bolaget, böra till Byggnads-Cassan inbetala; Underställandes jag detta Rikets Höglofl.
Anmärkningsvärd! är, att Bolaget från 1809 till 1815, uti insatte 4° procent, af 20 3.4 Stut s-Utskottel s Aclic-Capitalct, contant inbetalt en summa af ........
R:d. i,23o,ooo: —• men sedan i8.5, nar vid liq viden om 5o procent, blott influtit .... — 570,125: a4< eller tillsammans R:d. 1,800,125: 24. som är den summa Bolaget verkeligen contant insatt, ehuru räkningen upptager 2,825,i5o R:d., deraf således icke mindre an 1,02.1,024 B:d. 24 sk. utgöra dels laglige räntor, dels ränta på ränta. * 6:0.
Hvad sluteligen angår Höglofl.
Utskottens alternativt beslutne anslag till Canalens fullbordande, emot hvilka båda alternativer jag mig reserverat, får jag emot i:sta alternativet, som tillägger Camaieu det byggnads-biträde det hegardt, att utgå af de Lån, hvilka genom de af Höglofl.
Utskotten i sammanhang med finance-planen, föreslagne Statsobligationer, mot 3 procents ränta skall upptaga, åberopa: att som Borgare-Ståndet, deraf jag är medlem, afslagit förslaget om desse Stats - Obligationer, så har jag på grund deraf, äfven ansett mig, icke kunna samtycka till Höglofl.
Utskottens Beslut, att anslagen genom denna utväg, skulle erhållas, och emot 2:dra alternativet, som anslår 3oo,ooo R:d. årligen, har det hos mig uppstått den betänklighet, att desse 3o0,000 R:d.
,icke kunna utgå, utan att dertill måste användas någon del af Statens ordinarie inkomster, eller att Statens Bevillning skulle dermed till någon del ökås.
Uti en lid, då penninge-förlägenheten är allmän, och då särdeles Landtmannen och Allmogen högt yttrar, att den dignar undar bördan af Ulskylcler och Skatter, ändåmera tryckande för de mindre Städers Borgerskap, hvilkas rörelse genom Landtmannens vanmagt, nästan alldeles upphört, kan jag ej annat än bestrida, de större anslag till Canaler och Strömrensningar, hvarigenom utskylderne, antingen nu genast, eller genom skuldsättning på framtiden, komme att ökas; för min del hade jag trott, det Riksens Ständer, härtill högst skulle kunna anslå den fond af omkring 3oo,ooo II:d., som äfven blifver af Bankens vinst, sedan Banco-Verkets omkostnader och de till Silfveruppköp anslagne 266,666 R:d. 3a sk, deraf blifvit bestridde; Och att af desse 3oo,ooo R:d- i5o å 200,000 skulle kunna anordnas för Götha Canal, på det sätt, att först fullbordas Yestgötha-Canal-Linien, och sedan arbetet på Östgötha-Linien.
Om genom detta minskade anslag, hvilket, enligt hvad jag uti a:dra puncten aumärkt, då det rätt användes, icke betydligt bör kunna öka kostnaden för Canalens fullbordande i Östergöthland, ett dubbelt antal år uppehålles, så har åtminstone
Staten under tiden fått tillfälle hemta krafter; och då ingen afkastning af denna Canal är uppgifven eller calculerad, och den troligen knappast kan underhålla byggnaden , men säkert aldrig lemna Staten någon ersättning för dess stora kostnader, så anser jag det genom detta dröjsmål ingen skada eller förlust för Riket kan uppkomma. 3i6 Stats-Utskottets Lycklige skulle Rikets Representanter varit, om de kunnat från denna Riksdag, liemkomma med försäkran, omen nedsatt Bevillning, hvilket ofelbart låtit sig verkställa, om Bankens vinst fått användas till Statens Hjetta: men dådetta, för Canalernas skull, nu ej kan ske, må vi val åtminstone undvika, att genom ny skuldsättning, åter förstöra vårt Penningeverk, och att nu upptaga nya skulder, hvilka genast, genom de årlige räntorne, blifva en tryckande börda, och hvilka vid olyckligare förhållande om krig, missväxt m. m. inträffade den tid, deskulle återbetalas, vi omöjligen skulle kunna gälda.
Herr Bruks-Patron Bjuhr förklarade sig hufvudsakligen instämma, uti de tankar, som uti den af Herr Borgmästaren Montan afgifne Reservationsskrift blifvit yttrade, men ville doek hafva för sin del tillagdt, i öfverensstämmelse med Herr Bruks-Pätronens reservationer, emot de tillstyrkanden, som blifvit afgifne af Utskottens sammansatte Beredning, till granskning af de vid denna Riksdag ifrågakomne anslag till Canal-arbeten, hvaraf Herr Bruks-Patronen varit Ledamot, och hvilka derefter blifvit af Utskotten gillade; att enär behofvet af Direction, och en ganska vidlöftig betjening, ingalunda upphörde med Ganal-byggnadens fullbordan, och troligen utgifter dertill komme att med obetydlig minskning fortfara, äfven derefter, så att i detta afseende föga olikhet i kostnaden, kunde af arbetets fortskyndande uppkomma, hade Herr Betänkanden.
Bruks-Patsonen, så väl af denna anledning, som dem , hvilka Herr Borgmästaren Montan utfört, för sin del icke kunnat finna annat, än att tillökningen uti hela byggnads-kostnaden af Gotha Canal för hvarje år, som arbetet komme att räcka längre, ari det blifvit föreslaget, ej komme att uppgå öfver 4o,ooo R:d.
, men väl betydligen understiga denna summa; heldst då äfven, som sig borde, deruti upptoges den tillgång, för ny arbetskostnad, som a'fkornsten af den redan färdiga delen af Canål-arbetet lemnade; i olikhet emot Utskottens tillstyrkande, som upplåtit denna inkomst till utdelning åt Actie-egarne, emot hvilket beslut Herr Bruks-Patron äfven anmält sin reservation; under åberopande af sjelfva språkbruket, enligt hvilket ett arbete ej anses fullkomligen färdigt, förr än det till alla delar blifvit fullbordadt.
Och ansåg Herr Bruks-Patronen sig äfven böra vid detta tillfälle, * såsom reservation, anmäla den yttrade meningen, att då den första Octroyen kan anses såsom tilländalupen, så framt ej Actieegarne vilja med egna fonder och tillskotter fullända Canalen, vid de nu beviljande anslagen borde, innan de beviljades, fästas det vilkor, att Staten för sine förskotter, skulle, då Canalen blifver färdig, och under byggnadsåren, njuta samma fördelar, i mån af tillskotterne, som Canal-Bolagets Interessenter äro och blifva tillräknade.
I afseende åter på Utskottens yttrande, rörande den väckta frågan om Götha Canal» \ 318 Stats-Utskottets Bolags Actlers ,belänings-rätt, begärde Herr Bruks-Patron Bjuhr, att det måtte anmärkas, det han väl icke lunne skäl att bestrida, det frågan af Banco-Utskottet ensamt behandlades ; men dock aktade nödigt reservera sig emot de uttryck i Betänkandet, hvarigenom anledning blifvit gifven, till möjlig beläning af Götha Canals Actier utaf Banco-Discontens fond för publika pappers beläning, enär Herr Bruks-Patrouen ansåg dessa Actier, för ingen del kunna hänföras under denna benämning. lili den reservation, som den af Herr Bruks-Patron Bjuhr i sålunda sist anförde särskilda tanka innehåller, instämde Herr Grosshandlaren Eckhoff. ylf Riksdagsmannen Carl Bergman, Emot Höglo fl.
Utskottens tillstyrkan , att de medel, den redan färdiga Vestgötha-Linien af Götha Canal i behållning årligen inbringar, skola gå till utdelning åt Actie-egarne, får jag anmäla vår reservation.
Jag tror, nemligen, att då Actie-egarne icke mägtat sjelfve fullborda Canalen, utan detta skett, och vidare måste ske på Statens bekostnad, så är det en orimlighet, att den under tiden ingående förtjensteh, skall komma Actie-egarne tillgodo.
Denna förtjenst, eller hvad den färdiga delen af Canalen in - Betänkande?). bringar, bör efter vår tanka, ingå till SiatsVerket eller, som blifver detsamma, användas till Canalens fullbordan, och Stats-anslagen i mån derefter minskas, hvilket tyckes vara så mycket rättvisare och billigare, sorn det biträde Staten gifver till Canalen , är en skänk, som icke bör ega rum i längre mån an tillgången i Canal-Cassan brister.
Häruti instämde Riksdagsmännen Anders Sandsten, Johan Andersson och Olof Pehrsson.