Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ö m t å l i g a ä n d a till s j u k l i g h e t o c h o ä n d l i g t s e n s i b l a, t å l a h e n n e s h v i t a b l a d i n t e t v i d r ö r a n d e, d å g u l n a d e i k a n t e n o c h r u l l a s i g lik- s o m förnämt ovilligt tillbaka.
Ej heller k u n n a h e n n e s k ä n s l i g a n e r v e r f ö r d r a g a d e t fulla, klara, v a r m a s o l s k e n e t.
D e t b l ä n d a r o c h m a t t a r h e n n e o c h k o m m e r h e n n e s fina, d e l i k a t a r o s o r att t r ö t t a h ä n g a n e d.
H o n är e n r i k t b e g å f v a d n a t u r, m e n d e n g a m l a för- n ä m a s l ä k t e n h a r ej m y c k e n k r a f t k v a r, o c h o f t a falla d e ä d l a, h v i t a r o s o r n a af, i n n a n d e i n n e r s t a b l a d e n för- m å t t ö p p n a s i g o c h u t v e c k l a alla d e s s a r i k a s k a t t e r, s o m m a n a n a r.
O c h så d ö r h o n, s l u t e n o c h kall o c h e n s a m s o m h o n lefvat.
H e n n e s doft öfverensstämmer m e d hennes känsliga t e m p e r a m e n t.
— U t s ö k t fin s o m b o u q u e f n af g a m m a l t v i n, e h u r u l i t e t m a t t, l i t e t t u n n k a n s k e, är d e n j u s t af d e t slag, att e n k ä n n a r e g e n a s t m ä r k e r d e n b l a n d h u n d r a d e andra rosendofter.
B r e d v i d » h e r t i g i n n a n », d e n n o b l a ä t t l i n g e n af d e n u r g a m l a ä t t e n, står » La baronne JRothschild », börsaristo- katiens raka, styfva dotter.
H o n h a r d e n n a klara, s k ä r a f ä r g, s o m n ä s t a n är l i t e t s i m p e l, d ä r f ö r a t t d e n är så s k a r p o c h s k u g g f r i, att m a n o m e d v e t e t k o m m e r att t ä n k a p å de platta stockrosorna.
H o n är r i k o c h n ä s t a n b o r - gerligt kraftig.
S t o l t sitter h e n n e s h u f v u d p å d e n r a k a s t a m m e n, så s t o l t att m a n m å s t e b ö j a n e d h e n n e s s t y f v a n a c k e, o m m a n v i l l se i n i d e n s t o r a r o s e n, s o m a l l t i d ö p p n a r s i g h e l t o c h e j d ö l j e r ett s p å r a f m y s t i k b a k o m sina flata, b r e d a b l a d.
M e n i all sin r i k e d o m s a k n a r h o n d e t, s o m d e n m i n s t a lilla b o r g a r f l i c k a i n o m r o s e n v ä r l d e n ä g e r: h o n h a r e j n å g o n d o f t, h o n är e n k a l l, b e r ä k n a n d e s k ö n h e t, u t a n själ.
Marie van Houtte är d ä r e m o t d e n ä l s k v ä r d a s t e o c h b e h a g l i g a s t e lilla a d e l s f r ö k e n i v ä r l d e n.
D e t är r a c e i h e n n e s fina, h a l m g u l a, s t a r k t u t å t b ö j d a b l a d m e d e n s m ä l - tande persikorodnad v i d kanten.
O c h hennes älskliga, l j u f v a d o f t, s o m är l i t e t s ö t, u t a n att v a r a s l i s k i g, k o m - m e r e n att t ä n k a p å e n l e e n d e, l y c k l i g u n g f ä s t m ö, m y c - k e t n y f ö r l o f v a d o c h m y c k e t ä l s k a d, s o m l ä n g t a r efter b r ö l - l o p e t o c h r o d n a r, så o f t a h o n i s m y g t ä n k e r d ä r p å.
h o n aldrig k a n vara riktigt glad o c h aldrig riktigt sorg- sen, endast l j u m, o c h ett artigt leende, s o m blifvit en s m u l a s t e r e o t y p t, f ö r m i n s k a r ej s t e l h e t e n h o s d e n n a » g r a n - de d a m e ».
H e n n e s d o f t är n å g o t m y c k e t d i s k r e t o c h har e n a r o m af ä k t a, fint t e.
D e n k o m m e r e n att t ä n k a p å e n t e k o n s e l j, d ä r d e t är m y c k e t t r å k i g t o c h m y c k e t för- n ä m t o c h d i t d e t är » e n ä r a » att b l i f v a b j u d e n, f a s t ä n ledsamheten där hänger sig v i d klockans visare o c h tiden där går l å n g s a m m a r e ä ö f v e r allt a n n o r s t ä d e s.
— n — — S o r g e n är så stor h ä r i v ä r l d e n.
D e n smy- g e r s i g i n ö f v e r allt.
Ä f v e n till r o s o r n a h a r d e n k o m m i t.
» Souvenir d ' un and * är e n ä k t a » s o r g e r o s ».
Likt två halfslutna, d r ö m m a n d e ö g o n, djupt försjunkna i mystik, h ä n g a d e n e d från s t j ä l k e n, d e s s a b å d a m a t t s k ä r a r o s o r, s o m aldrig helt ö p p n a sig.
D e n veka, slanka s t a m m e n l u t a r s i g m o t sitt s t ö d, l i k s o m v o r e d e n f ö r s v a g att e n - s a m bära u p p d e n t u n g a sorgen.
O c h d e fina, s i r l i g a r o s e n b l a d e n h a f v a f o r m af s m å h j ä r t a n, m e n ä r o b l e k a s o m e n u n g flickas k i n d, n ä r m å n g a, s t o r a t å r a r r u n n i t däröfver.
H e n n e s d o f t är n å g o t o ä n d l i g t d r ö m f i n t o c h a n i n g s - fullt.
D e t är e n h e m l i g h e t s f u l l h v i s k n i n g från a n d e v ä r l - den, o c h m a n måste inandas den m y c k e t tyst, m e d slutna ö g o n o c h å t e r h å l l e n a n d e d r ä k t, d ä r f ö r att d e n h a r h o s s i g n å g o t så ä n g s l i g t s k y g g t o c h så lätt, att e n s u c k, e t t andedrag kan skrämma den.
N ä r » s o r g e r o s e n » fäller s i n a b l e k a b l a d, d r o p p a d e e t t o c h ett s o m s k ä l f v a n d e t å r a r n e d p å d e n s v a r t a m u l l e n.
Men de innersta hjärtbladen falla a f p å e n g å n g, t ä t t s l u t n a intill h v a r a n n, l i k s o m o m d e v i l l e g ö m m a o c h b e - vara något.
O c h så t a g e r h o n sin s o r g s h e m l i g h e t m e d sig i n i d ö d e n.
— — E t t l i t e t r o c o c o f r u n t i m m e r m e d p u d r a d t hår, fyrkantig urringning o c h höga, röda sidenklackar — det är M:me Falcot.
E n liten graciös en, m e d koketta blickar öfver solfjäderns kant, m e d svarta m o u c h e r v i d kindens g r o p o c h e n h e l l i t e n fjärilslek af lätta, franska o r d i alla d e s s a s p y d i g a o c h s p i r i t u e l l a s m å k v i c k h e t e r, s o m alltid fladdra o m k r i n g h e n n e.
När d e n u n g a » p r i n s e s s a n » slipper ur klosterskolans t j o c k a m u r a r, d å skall h o n h a f v a e n h o f m ä s t a r i n n a.
Den r e g e r a n d e » d r o t t n i n g e n » h a r r e d a n u t s e t t åt h e n n e e n.
O c h hennes val har varit m y c k e t passande, ty ingen bland r o s o r n a l ä m p a r s i g b ä t t r e h ä r f ö r ä n M:me Hippolyte Jamain.
H e n n e s fina r o s e n h u f v u d e n, h v i l k a m e d s i n a kru- s i g a, r u l l a d e b l a d t y c k a s c o i f f e r a d e, ä r o h v a r t o c h ett ett helt litet konstverk, raffinerade i t e c k n i n g o c h form.
D e - ras m a t t g u l a f ä r g är s m ä l t a n d e fin m e d e n s k u g g n i n g af g a m m a l t guld längst innerst i v e c k e n.
På de elegant b ö j d a stjälkarne har h o n k a s t a t u t s i n a r o s o r m e d e n viss kokett nonchalans, liksom o m de plötsligt stannat i e n m e n u e t t s sirliga t u r e r.
H o n är e n m y c k e t s t å t l i g, m e d e l å l d e r s d a m, aristo- k r a t från d e n y t t e r s t a r o t s p e t s e n till d e n m i n s t a b l a d u d - den.
Y t t e r l i g t s t r ä n g i s i n a g r u n d s a t s e r, skall h o n v e t a att n o g a i n p l a n t a h o s d e n u n g a » p r i n s e s s a n », h v a d s o m » passar sig ».
D e t h v i l a r e n kall g l a n s ö f v e r h e n n e s gula blad, s o m likna g a m m a l t elfenben liksom h y n hos högförnäma änkenåder.
H o n är så » c o m m e il f a u t », att M: m e F a l c o t k a n b l i f v a ö f v e r d å d i g t g l a d, till o c h m e d s m å t t frivol, s å s o m det graciösa, litet ö f v e r m o d i g a t i d e h v a r f h o n t i l l h ö r.
M i d t i d e n af m ä t t a m e n u e t t e n k a n h e n n e s lilla fina f o t flyga u p p i ett djärft c a n c a n s t e g.
M e n simpel o c h p l u m p kan hon aldrig blifva.
På den r o s t b r u n a s t a m m e n sitta s m å h v a s s a t a g g a r.
M: m e Fal- c o t t ö r s i n g e n k o m m a n ä r m a r e, ä n h o n s j ä l f vill.
IDUNS JULNUMMER H e l a h e n n e s lilla t ä c k a aning af te.
änkenåders sökta M e n hennes långtrådiga assembléer med företeelse doftar lätta parfym tekonseljer.
ä r o alla vanilj m e d e n liten för aldrig af a t t h a f v a liten d e n stora visa » sådana sensuella, hafva yppig halsen, röda, skönhet kanske för en färg, o c h tunga, o c h efterhängsen, ögon.
hon k a n lida ifrån henne, sammet, doft för e n tjurs När och Dolgoruki En — tyst skull.
H o n k a n frysa, f ö r d e n h o n älskar.
o c h h o n k a n bita, brinna och Deras propra, utan långt sor.
stängel såsom d e n brännande lågan telegraf blommor, som syns.
o m det D e flata, p l a t t a flickor, billig beskäftigt rosorna doft n å g o t surt h o s sig.
o m dessa s m å Anna s o m l e f v a a f a t t sitta eller t e l e f o n, o c h h v i l k a s å f o r t f ö r l o r a s i n t ä c k a och ungdom.
efter s o m hata L ä n g s t innerst g ö m m a d e p å e n liten k v ä f d, ett eget, litet o m b o n a d t h e m o c h m j u k a o m halsen.
männen barn- M e n d e äro för fattiga torra o c h sitta p å k v i n n o m ö t e n m e d s u r t mungipor.
konturer, s m å tandade, D e likna Man Hennes långt idel s m å v a g g a n d e ljusgröna blad — e n u n g skara konfirmander, rosenhufvu- d e t är Mignonette.
s o m stå i begrepp att o c h u p p l e f v a lifvets renaste ö g o n - kinder, g å r ofta i måste tänka o c h dit världens dem någo-nstädes allt annor- o c h o r o aldrig kunna n å.
O c h v i d altaret är d e t idel b l o n d a barnahufvuden, vintern idel rosiga åter sitt k o r t a skönhetslif i ljus o c h doft, m e n k o m m e r f ö r a s d e b o r t till m ö r k e r o c h t y s t n a d.
i d e n stora tystnaden ljuset.
stormar än öfver i d e l f r o m m a, b l å ö g o n.
— — • — — — Så lefva rosorna när p å e n liten hvit landskyrka b o r t a, d ä r allt är b l i d a r e o c h m i l d a r e städes, Hennes egen glöd förtär bestå, blick.
Kriiger blir g a m m a l, d å blir h o n f e t — Bland bourgeoisiens aktningsvärda, kunna a n n a n t y p.
E n liten ljusröda träda inför G u d s heliga ansikte v i n, eggande s o m ett rödt skynke ansikte, påminner idel bladen mörka o c h djupa s o m välvilligt, sminkadt är e n h e l t m e d banalt — Idel mjuka framme m e d e t t stort binda en vacker bu- skulle Oskuld, l j u f h e t o c h kyskhet hafva väft Mignonettes skära miniatyrro- ännu glöda.
o c h flamma s o m e l d.
Men utan » sådana där » f ö r o b e t y d l i g a att blifva gifta, o c h så blifva d e g a m l a den, h o n k a n svälta, kyssar åter s o m sluta så v a r m t — tanke, hushålls- » mamma ».
Älexejeff neddragna kär- panna.
själf, p å att af s m å hvita » Mistress Bosanqueter », som göra våra ut, så att hela fröhuset fröknar, till s a m m a M e n d o l k e n är aldrig där hennes ros, m e d d e yttre s o m hetsigt armar, o c h h a r d e t p å allt s ä t t k o m f o r t a b e l t o c h v ä l b ä r g a d t.
— henne göra anspråk o c h ljufva, o c h hvilkas högsta l y c k a innefattas i d e t längtan är idel passion o c h Marie Dolgoruki k a n aldrig blifva g a m m a l.
förtär friskhet gardiner Kriiger, m e n e n helt annan aldrig bli snart violetta, o c h d å få deras c h a m p a g n e i t u n n a, flata g l a s.
sig hän utan beräkning, en Mdle Franziska trög kyrkan spricka Den kommer m e d neddragna ett samhälle » namnsdagsros » på bank, H o n gifver m e d a n hjärtbladen varma o c h t r ä n g e r i n i alla e n s Marie D o l g o r u k i är b e r u s a n d e att d e l i t e n f y l l n a d s r o s, v a n a t t al- f ö r sin e g e n skull.
s m å hjärtegoda Anna d o f t är till- för sin familj, H o n h a r ett öfverflöd en anspråkslös lilla b l y g a o r d e t — Älexejeff Stor o c h härlig t y n g e r e n e n d a r ö d ros p å hennes slanka en enda hem Hennes Hennes Franziskas.
för sin kärleks är endast Liksom D e n suger sig s o m s ä n k t Marie låga n i v å s o m M:lle Franziska lidelsefullhet.
att d e ännu kunna fyllnadsrosor skulle m a n aldrig k u n n a kett.
sammetstofflor, p å e n natt i lössläppt y r a m e d slöj- D e t är ä f v e n k ä r l e k e n, — små för tanken p å blåsvart hår, fuktiga behängda lampor o c h skummande endast detta att m a n n ä s t a n blir torr i p å e n d a g i lättjefullhet än M:lle H o n h ö r till d e s s a ö d m j u k a, sig så helt s o m s m å k n u b b i g a b a r n h ä n d e r b r u k a h å l l a fast u t i.
Hon m e d de tjocka, hvälfda bladen, s o m h e t, saffransgul fast v i d e n, t u n g lek henne finsmakare.
o c h d o f m e d e n bismak af patchouli.
och släpande bort, och vackra.
drig uppmärksammas Kriiger är e n r o s i sin h ö g s t a m o g n a d, en- läppar, att tänka unga ej funnes p o r e r, tills m a n b l i r d o m n a n d e m a t t o c h f ö r v i r r a d.
en glömma få v a r a förkläde, men M; me s o m » damer af värld » bruka när m a n länge ser p å d e m, fylliga kvalmig Kriiger, H o n ä r till o c h m e d s m å t t n y - intresse, o c h full mättade e n sådan typisk.
t u n n a rosor, s o m slå fort u t o c h vissna lika fort.
fruntimmer ».
Franziska alltför Franziska demimondeskönheten o c h ägnar öfverlägsna, förstulna M:lle alldeles » c h i c » p e r s o n, g e n e r a s d o c k e j alls henne bredvid sig.
litet dast Bosanquet k v i n n o r, s o m offra s k u g g f r i a f ä r g k o m m e r e n a t t t ä n k a p å e t t stort, h v i t t Falcot, s o m är e n sådan på ställa dans.
B r e d v i d M: m e F a l c o t står M:lle fiken o c h tebordet o c h paren Mistress bakadragna V i d M: m e F a l c o t s s m å ut- glada, vackra o c h unga.
sina s v ä n g d a r o c o c o b e n skjuts snart u n d a n u p p s i g till är tanken p å till Och d r ö m m a d e!
M e n h v a d d e d r ö m m a blir för lif, n ä r v å r e n s första solstråle k y s s e r deras första knopp.
s m å h u s l i g a fruar Illustrerad af GUNNAR W E N N E R B E R G.
ELSA LINDBERG.
[DUNS JULNUMMER.
V \ MA / VVVW \ / \ ^ \ A / WvAAAAAA / V \ AAA / AAA T V Å * S Y S T R A R B l a n d d e n m ä n g d af skrif- velser, s o m f ö r h v a r j e dygnets posttur böljar öfver Iduns redaktionsbord, m o t t o g o v i e n d a g ä f v e n föl- jande framställning: Till redaktionen af Idun!
Många gånger har jag tänkt, att det skulle vara ett stort nöje att få läsa något i Idun om den norska kvinnan.
Hvarje svensk kvinna, som något tänker, skulle nog mycket intressera sig för att i ord och bild få stifta en närmare bekantskap med kvin- nan i Norge.
Jag vågar påstå, n o m I d u syster, n, d e till A l v i l d e att den svenska kvinnan i allmänhet ingenting vet om sin norska r u b r i k e jag rna under bilderna om hennes hemlif i stad och på land, i dal och på fjäll, hvilket förklaring.
antager i mycket skiljer sig från vårt.
Den del af Sveriges kvinnor, som äro bundna vid hemmet eller hvilkas tillgångar ej tillåta några resor, men som genom vännen Idun få veta så mycket, skulle helt visst med tacksamhet mottaga en sådan skildring af den norska systern i Iduns julnummer.
En kvinna af Sveriges Resxiltatet f ö r e l i g g e r n u h ä r!
M å n å g o t af d e n ä d l a afsikt, s o m l i g g e r i n n e s l u t e n i d e v a r m h j ä r t a d e författarin- n o r n a s o r d, slå u t i b l o m i svenska och norska syster- h j ä r t a n, till e n v ä l s i g n a d s k ö r d af i n b ö r d e s f ö r s t å e n d e o c h kärlek!
D e i l l u s t r a t i o n e r, s o m åt- följa u p p s a t s e r n a, stå v i s s e r - l i g e n ej i n å g o t s t r ä n g t d i r e k t s a m m a n h a n g m e d texten, m e n ä r o v a l d a o c h a f s e d d a att i bild gifva en komplettering af d e n s a m m a.
D e till E l l e n K e y s uppsats äro utförda ge- P r y d z ' artikel g e n o m Urd.
D e olika t o r d e för ö f r i g t g i f v a d e m t i l l r ä c k l i g VÅR NORSKA SYSTER.
allmoge.
AF E L L E N KEY.
D e n n o r s k a k v i n n a n h a r b e v a r a t i c k e få af d e d r a g, h v i l k a för de g a m l a sagornas k v i n n o r v o r o k ä n n e t e c k n a n d e.
R e d a n i d e t y t t r e g i f v a d e n o r s k a k v i n n o r n a ett i n t r y c k af kraft.
D e äro ofta h ö g v ä x t a, d e r a s a n s i k t e n u t p r ä g - l a d t starka, d e r a s v ä s e n raskt, r ä t t f r a m t o c h e n k e l t.
D e n fasta vilja, den behärskade tysta handlingskraft, den styrande och rådkloka m y n d i g h e t, hvilka redan i forntiden kännetecknade de n o r d i s k a k v i n n o r n a, återfinnas ä n n u i d e n o r s k a s t o r b o n d e h e m - m e n, d ä r h u s t r u n ter s i g s o m e n d r o t t n i n g o c h m a n n e n s o m e n S n a r t fick d e n n a t a n k e e n y t t e r l i g a r e u t v i d g a d f o r m.
En k u n g, i s t o l t s j ä l f k ä n s l a af att h v a r d e r a b e h ä r s k a ett litet r i k e.
b e g å f v a d s v e n s k författarinna, m e d personlig k ä n n e d o m o m o c h K l a s s k i l l n a d e n är i N o r g e m y c k e t m i n d r e ä n i S v e r i g e, o c h b o n - v a r m a sympatier för » den norska s y s t e r n », o c h hvilken var villig d e s t å n d e t har s e d a n u r g a m m a l tid d e t t r y g g a m e d v e t a n d e t o m för I d u n f ö r f a t t a d e n a f s e d d a u p p s a t s e n, h a d e v i f u n n i t i f r ö k e n Ellen Key.
P å s a m m a g å n g s o m d e t t a s t e g t o g s från d e n s v e n - sin e g e n v i k t o c h sitt e g e t v ä r d e, h v i l k e t b o r t t a g e r s å v ä l fram- f u s i g h e t e n s o m » b o n d b l y g h e t e n » i u m g ä n g e t m e d d e b i l d a d e klas- s k a k v i n n o t i d s k r i f t e n s s i d a, t y c k t e s d e t o s s e m e l l e r t i d, att e n lik- M e d d r i f t i g h e t l e d e r b o n d h u s t r u n alla h u s e t s i n r e s y s s l o r nande å t g ä r d från n o r s k t håll b o r d e träffas: händerna skulle s e r n a.
och deltager äfven i jordbruksarbetet utomhus.
I Norges många mötas från ömse sidor om Kölen!
afsides liggande b y g d e r måste allmogekvinnan ännu i d a g lefva T i l l d e n ä n d a n f ö r e t o g o v i e n r e s a till K r i s t i a n i a o c h ö p p - ett s t r ä f s a m t, af k r o p p s a r b e t e, e n f o r m i g h e t o c h e n s l i g h e t n e d - nade underhandlingar m e d den utmärkt redigerade norska kvinno- t y n g d t lif.
O c h i d e s s a från s a m f ä r d s e l n a f l ä g s n a b y g d e r ser t i d n i n g e n * Urd »: s N o r g e s I d u n, h o s h v a r s t a l a n g f u l l a r e d a k t r i s m a n v a n l i g e n s a m m a g a m m a l d a g s ställ, s o m u n d e r å r h u n d r a d e n f r ö k e n Anna Böe v i från f ö r s t a ö g o n b l i c k e t m ö t t e d e n v a r m a s t e v a r i t s e d.
M e n i de östliga b y g d e r n a, m e d de stora präktiga b o n d - a n s l u t n i n g till v å r i d é.
Broderlandets i närvarande tid utan tvifvel rikast fcegåfvade f ö r f a t t a r i n n a, f r ö k e n Alvilde Prydz, v a r g å r d a r n e, b r u k a s m å n g a af n u t i d e n s u p p f i n n i n g a r, o c h b r i s t e n p å a r b e t s f o l k h a r h ä r f r a m k a l l a t ett allt större a n v ä n d a n d e a f n y a ar- o c k s n a r t v u n n e n f ö r d e n v a c k r a t a n k e n, o c h så l å g i n o m k o r t betsmetoder.
p l a n e n m o g e n: m e d a n svenskan Ellen K e y för svenska k v i n n o r M e d g l ä d j e b e h j ä r t a d e vi d e n v a c k r a t a n k e, s o m t a g i t g e - s t a l t i d e t t a b r e f från e n k v i n n a u r v å r a d j u p a l e d.
I tider, d å t y v ä r r så m y c k e n s p l i t sås u t m e l l a n b r ö d r a f o l k e n, s y n t e s d e t oss vara en v ä r d i g u p p g i f t för de s v e n s k a k v i n n o r n a s t i d n i n g att s ö k a n e d l ä g g a ett, o m ä n så a n s p r å k s l ö s t, l i t e t frö af f ö r s t å e l s e och sympati.
O c h v i b e h ö f d e ej l ä n g e b e t ä n k a o s s för att b e - sluta h ö r s a m m a insändarinnans u p p m a n i n g.
skildrade » d e n norska s y s t e m », skulle norskan A l v i l d e P r y d z för sina l a n d s m a n i n n o r tala o m » d e n s v e n s k a s y s t e m », och härefter skulle s a m t i d i g t de b ä g g e l a n d e n s förnämsta k v i n n o t i d - skrifter, I d u n o c h U r d, i sina r e s p.
j u l n u m m e r b r i n g a d e b ä g g e p a r a l l e l a r t i k l a r n a: » Två systrar ».
T r o t s sin h a n d l i n g s k r a f t o c h d u g l i g h e t i d e t e n s k i l d a l i f v e t hafva de norska k v i n n o r n a icke p å n å g o t väsentligt sätt ingripit i l a n d e t s h i s t o r i a, o c h d e t är e n d a s t e n o c h a n n a n k v i n n a, h v i l k e n k a n n ä m n a s i s a m b a n d m e d d e p o l i t i s k a h ä n d e l s e r n a, s å s o m fru Inger til Östraat, G u s t a f V a s a s s a m t i d a, o c h d e n u n d e r K a r l X I L s 13
IDUNS JULNUMMER m a n l i g a m ö n s t e r, o c h m a n k a n d ä r f ö r u t a n ö f v e r d r i f t s ä g a, att den norska k v i n n a n s o m författarinna m ö t e r oss först när Hen- r i k W e r g e l a n d s s y s t e r, Gamille Gollett, 1 8 5 5 f r a m t r ä d d e m e d d e n stora r o m a n e n Amtmandens T) 0tre, ett af d e n n o r s k a l i t t e r a t u r e n s yppersta verk.
R o m a n e n är b e t y d a n d e s o m k o n s t n ä r l i g t i d s - skildring, m e n b e t y d e r ändå mera g e n o m den genialitet, d e n lidelse o c h d e t l i d a n d e, h v i l k a d ä r u p p e n b a r a e t t p e r s o n l i g t, s t a r k t skälf- v a n d e lif.
D e t är k v i n n o h j ä r t a t s r ä t t C a m i l l e C o l l e t t d ä r h ä f d a r m o t samhällets misshandling, o c h h o n häfdar den m e d flammande pathos, m e d skärande ironi.
D e n n a b o k är d e t s t o r a s l a g e t m o t k o n v e n a n s - o c h f ö r s ö r j n i n g s ä k t e n s k a p e t o c h ett s l a g s o m v i n n e s!
D e t b l e f af v i k t f ö r k v i n n o f r å g a n i N o r g e, att d e t v a r från d e n n a hjärtpunkt, som emancipationsrörelsen utgick.
T y visserligen g j o r d e C a m i l l e C o l l e t t s e d a n m å n g a m e r a d i r e k t a i n l ä g g i frå- g a n o m k v i n n a n s r ä t t o c h frihet äfven på yttre områden.
M e n d e n i n å t g å e n d e r i k t n i n g, s o m h o n e n g å n g g i f v i t åt d e n k v i n n l i g a f r i g ö r e l s e n, d e n f ö r b l e f för d e n o r s k a k v i n n o r n a a f g ö - rande.
Det var det djupast personliga, det centrala hos kvinnan, s o m h o n v i l l e b e f r i a från f ö r d o m e n s o c h l a g a r n e s t r y c k, o c h p å s a m m a sätt s o m h o n s a m t delvis inspirerade af h e n n e h a f v a s e d a n N o r g e s s t o r a d i k t a r e v e r k a t.
F r a m f ö r allt är d e t I b s e n o c h J o n a s L i e, h v i l k a f o r t s a t t p å d e n af fru C o l l e t t ö p p n a d e v ä g e n.
D e t är J o n a s L i e s o m — i Familjen paa Gilje, Kommend0rens T&gt;0- tre, Di / re Bein o c h ä n n u a n d r a r o m a n e r — v i s a r o s s d e n g a m l a t i d e n s k v i n n o r eller b e r ä t t a r, h u r u n y a t a n k a r b ö r j a t v a k n a o c h n y a i d e a l d a n a s h o s d e u n g a k v i n n o r n a.
D e t är I b s e n, s o m ä n d a från Kjcerlighedens Komedie b e k ä m p a t d e t g a m l a i d e a l e t af k ä r l e k e n o c h ä k t e n s k a p e t, s o m i Dukkehjemmet o c h Gengangere riktat de d ö d a n d e dråpslagen m o t de g a m l a b e g r e p p e n o m k v i n n l i g hän- gifvenhet o c h kvinnlig pliktkänsla.
M e n äfven Björnson och K i e l l a n d h a f v a en stor del i d e n n o r s k a k v i n n a n s frigörande från k o n v e n t i o n e l l a b a n d, från f j ä t t r a n d e f ö r d o m a r, o c h alla d e s s a diktare hafva h o s k v i n n a n u p p m u n t r a t viljekraftens, rättskäns- lans, tankefrihetens o c h sanningskärlekens tillväxt.
Bland de n o r s k a f ö r f a t t a r i n n o r, m e r ä n ett t j u g u t a l, s o m n u v e r k a, v i l l j a g n ä m n a Magdalenc Thoresen, h v i l k e n är f ö d d 1 8 1 9 i D a n m a r k o c h s e d a n i n å n g a år å t e r b o s a t t där.
M e n s o m g i f t m e d p r ä s t e n T h o r e s e n h a d e h o n sitt h e m i B e r g e n, o c h d e t är g e n o m s i n a g r i p a n d e allvarliga o c h poetiska bilder ur N o r g e s folklif o c h na- tur h o n ä g e r sin största litterära b e t y d e l s e.
En annan, i Bergen f ö d d f ö r f a t t a r i n n a, Amalie Skräm, är d ä r e m o t s e d a n sitt g i f t e r m å l bosatt i D a n m a r k, m e n h e n n e s kraftiga p r o d u k t i o n har framför allt o m f a t t a t n o r s k a m o t i v, o f t a h ä m t a d e u r d e l ä g r e k l a s s e r n a s lif.