Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Skrifvelse, N:o 18. kets Ständers Justitie-ombudsman, samt Hofrätts-rådet i Svea Hof-rätt, Kammarherren, Kamereraren vid E. K.
M:ts orden och Riddaren af E. K. Mits Nordstjerneorden, Grefve Carl Göran Betlof Mörner, alt vara Justitieombudsmannens suppleant, fa Rikets Ständer härigenom underdånigt anmäla 5 framhärdande etc.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 20 Febr. 1851.
Preste-Ståndet den 1 Mars — Borgare-Ståndet den 1 — — Bonde-Ståndet den 1 — — Rikets Ständers Förordnande för Häradshöfdingen, hammarrådet S. L.
Theorell att vara Rikets Ständers Justitie-ombudsman. WI efterskrefne Sveriges Rikes Ständer etc. etc. etc., som härstädes å lagtima riksdag äro församlade, gore veterligt: alt, sedan, jemlikt hvad 96 och 97 §§ Regeringsformen samt 63 § Riksdagsordningen stadga och Förmå, Ware elektorer i laglig ordning utsett Häradshöfdingen i Södra Möre domsaga, Kammarrådet Sven Lorenz Theorell, att bekläda Justitie-ombudsmans-embelet; så vilje Wi, i kraft häraf, hafva förordnat honom, Sven Lorenz Theorell, att vara Wår Justitieombudsman, hvarvid honom åligger att ställa sig till efterrättelse rikets grundlag och laga stadgar, jemte den af Oss under den 1 Mars 1830 serskildt utfärdade instruktion; och kommer han att åtnjuta de lönevilkor och öfriga förmåner, som Wi För detta embete anslagit.
Till yttermera visso bafve Wi detta underskrifvit och med Wära insegel bekräftat, som skedde i Stockholm den 1 Mars 1851.
N:o 19. Expeditions-Utskottets Förslag till and.
Skrifvelse, N:o 19. 25 N:o 19.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 26 Fehr. 1851.
Preste-Ståndet den 1 Mars — Borgare-Ståndet den 1 — — Bonde-Ståndet den 1 — — Rikets Ständers förordnande för Hofrätlsrådet m. ni.
Grefve C. G. D. Monier all vara Rikets Ständers Justitie-Ombudsmans Suppleant.
WI efterskrifne Sveriges Rikes Ständer etc. etc., som härstädes å lagtima riksdag äro församlade, gore veterligt: att, sedan, vid anställdt val, i öfverensstämmelse med 98 § Regerings-Formen och 63 § Riksdags-Ordningen, Wäre Elektorer utsett Hofrätts-rådet i K. M:s och Rikets Svea Hof-rätt, Kammarherren, Kamereraren vid Ii.
M:s Orden och Riddaren af K. M:s Nordstjerne-Orden, Grefve Carl Göran Detlof Mörner, att efterträda Wår Justitie-ombudsman, i händelse han innan nästkommande riksdag skulle med döden afgå; så vilje Wi, i kraft häraf, hafva förordnat honom, Grefve Carl Göran Detlof Mörner, att i detta fall vara Wår Justitie-ombudsmans efterträdare; och har han under tiden att ställa sig till efterrättelse hvad Wår den 1 Mars 1830 för Justitie-ombudsmannen utfärdade Instruktion i 25 § stadgar och förmår.
Till yttermera visso bafve Wi detta underskrifva och med Wära insegel bekräftat, som skedde i Stockholm den 1 Mars 1851.
St:s Prot. 1850 & 1851. 10 Sami. 1 Afd. 4 26 Expeditions-Utskottets Förslag till tind.
Skrifvelse, N:o 20.
Preste-Ståndet den 1 Mars — Borgare-Ståndet den 1 — — Bonde-Ståndet den 1 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, med anhållan, att undersökning i afseende på Helgonskylden i Halland måtte anställas.
Besv. och Ekon.-Utsk. Bet., N:o 29.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer, vid öfvervägande af väckt fråga om utredande af förhållandena med den s. k. helgonskylden i Halland, inhemtat, huruledes, uppå Rikets Ständers under den 23 Maj 1845 derom gjorda underdåniga anhållan E. K.
M:t täcktes låta genom vederbörande Embetsmyndigheters försorg anställa undersökning, dels om den rätt, på grund hvaraf i Lunds stift varande städers skolor åtnjuta helgonskylds-korn af de inom 2:ne mil från städerna belägna landsförsamlingar, och dels till huru stort belopp denna helgonskyld till skolorna utgår, på sätt E. K. M:s den 3 December 1847 till Rikets då församlade Ständer aflåtna nåd. skrifvelse innehåller j så och då billigheten synes fordra, att, beträffande den helgonskyld, som från landssocknarne i Halland utgår till stadsskolorna derstädes, denna provins må få tillgodonjuta samma förmån, som Skåne och Blekinge, på det att, om någon förändring uti användandet af helgonskylden framdeles kan blifva beslutad, en sådan må samtidigt kunna ega runi uti alla 3 provinserna, 11 Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det E. K.
M:t täcktes i nåder anbefalla, att enahanda undersökning, som redan i afseende på helgonskylden egt rum i Skåne och Blekinge, måtte verkställas i Halland samt denna helgonskylds värde i penningar uppskattas.
Skrifvelse, N:o 21. 27 N:o 21.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adela den 26 Febr. 1851.
Preste-Ståndet den 1 Mars ■— Borgare-Ståndet den 1 — — Bonde-Ståndet den 1 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående upphörande af vågafgiften å tackjern rn. som fores förbi Stockholms våg.
(Allm. Besv.- och Ekon.-Ulsk. Uti., N:o 30.) S. A. K. Hos Rikets Ständer liar erinran blifvit gjord derom, att jernelfekter, som komma från uppstadsvåg, hvarest vågumgälder redan äro belalde, och som afgå till andra vågplatser, der samma jernelfekter skola åter vägas och enahanda umgälder derför erläggas, äro, blott för det de passera Stockholms sluss-linia, utan någon här skedd omlastning, underkastade ej blott vågafgifter till Stockholms stad å 1 sk. 6 rst.
B:ko per skeppund, utan tillika provision å 1 sk. samma mynt per skeppund till hufvudstadens våg-inspektor, oansedt de förut vanliga sluss-umgälderne i allt fall skola utgöras, hvilket förhållande, som icke grundade sig på nödvändigheten att bekosta och underhålla de i och för en sådan varutransport och trafik åstadkomma inrättningar, samt, för jern transporten, serdeles från de norra orterna, som hemta sitt tackjern från Norbergs östra och vestra bergslager, orsakade både uppehåll och onödig beskattning, hvilken, sammanlagd med öfriga statsumgälder, förmått åtskilliga befraktare att undvika passagen genom Stockholm och i stället taga den längre och besvärligare vägen genom Södertelje kanal; och hafva Rikets Ständer, vid öfvervägande af hvad härutinnan sålunda förekommit, ansett det vara hvarken med rättvisa eller billighet öfverensstämmande, att afgift erlägges lill Stockholms våg för elfekter, hvilka, utan att å denna våg föras eller derstädes uppvägas, endast genom staden transporteras, hvadan Rikets Ständer få hos E. K.
M:t i underdånighet anhålla om nådig föreskrift, att vågafgift för tackjern och andra effekter i berörda fall icke måtte vidare ega rum.
Stockholm den 1 Mars 1851. 28 Expeditiom-Utsliottets
Skrifvelse, N:0 22.
Preste-Ståndet den 1 Mars — Borgare-Ståndet den 1 — — Bonde-Ståndet den 1 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående undersökning om ändamålsenligheten af anstalterna för färj ningens bestridande emellan Oland och Kalmar.
(Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Uti., N:o 32.) S. A. K.
Med hänseende till de flera olägenheter, som skola härflyta deraf, att transport af menniskor, kreatur och varor, å öppet vatten, ifrån Oland till Kalmar, enligt derom nu gällande föreskrifter, icke får af en hvar verkställas, har hos Rikets Ständer blifvit anfördt: att, i äldre tider, på Ölands vestra kust blifvit anlagda Irenne färjplatser, Röhälla, Färjestaden och Fröbygårda, hvilkas innehafvare erhållit uteslutande rätt att, så länge det är öppet vatten, mot föreskrifven taxa, från denna del af ön, medelst färjning, ombestyra kommunieationen med Kalmar, Länets och stiftets residens-stad, samt den vigtigaste handelsplatsen i orten, och att det vore hvar och en annan förbjudet att betjena personer med fortskaffning öfver sundet, vid vite af 10 R:dr B:co flir hvarje gång sådant skedde; att, då den del af ön, hvars invånare mäste begagna sig af berörda transportmedel, utgjorde en sträcka af nära tvänne mil, det vore uppenbart, att öns flesta invånare vore, i och för kommunieationen med fasta landet, helt och hållet beroende af det sätt, på hvilket färj ningen verkställdes och af de transportsmedel, som dervid begagnades; att ehuru det vore medgifvet hvar och en att med egen båt öfverföra, jemte sig, en och annan granne samt de personer, hvilka icke kunnat vid nämnda färjplatser blifva transporterade öfver sundet, så vore ett sådant medgifvande dock ej af någon betydenhet, enär de flesta personer, som foro öfver sundel, behöfde att till torgdags inkomma till Kalmar och der afyttra sina varor och produkter, men deruti förhindrades vid de tillfällen, då färjorna voro upptagna af andra trafikerande, samt enär minst A mil vore till närmaste ställen för att söka och erhålla Expeilitions-Utslcottets Förslag till urid.
Skrifvelse, N:o 22.
29 biträde till öfverfarten, och dessutom inga strandvägar emellan gårdarne vid kusten funnos anlagda; att de färjor eller båtar, som till färjningen begagnades, stundom vore af bristfällig och svag beskaffenhet och ofta hlefvo alldeles öfverlastade, så att resa öfver sundet då vore förenad med lifsfara eller åtminstone stort obehag; samt att, om än ändamålet med tilldelandet af den uteslutande rättigheten att besörja kommunicationen med fasta landet varit att förekomma fara för lif och egendom vid transporten, ett sådant ändamål likväl kunde vinnas, om färjningsrättigheten lemnades öppen för hvar och en under vilkor, att hvarje, farkost, som, till sådan transport begagnades, skulle af sakkunnige män besigtigas och godkännas, innan densamma finge dertill begagnas.
Vid öfvervägande af denna fråga hafva Rikets Ständer af delgifna handlingar i ämnet inhemtat, det förevarande framställning afgifvits i öfverensstämmelse med invånarnes uti flera socknar å Oland, äfvensom med åtskilige handlandes i Kalmar derom yttrade önskan, samt att underdåniga besvär rörande ofvanomförmälda förbud och dervid stadgade vite vid tvänne serskilda tillfällen blifvit hos E. K.
M. anförda och genom nådiga resolutioner af den 13 Juli 1824 och 20 Januari 1837, med jemkning af dittills gällande föreskrifter, afgjorda; Och som Rikets Ständer funnit hvad i detta ärende förekommit utgöra giltig anledning lill det antagande, att de nu varande anstalter för bestridande af trafiken emellan Öland och fasta landet icke i allt uppfylla de trafikerandes anspråk, få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det É. K.
M:t läcktes låta anbefalla en undersökning, huruvida nu befintlige anstalter för färjningens bestridande emellan Öland och Kalmar stad äro af beskaffenhet att uppfylla det med deni afsedda ändamål, äfvensom att E. K. M:t, efter det en sådan undersökning blifvit hållen, behagade vidtaga de åtgärder, som af omständigheterna kunna påkallas.
Stockholm den 1 Mars 1851. 30 Exp editions- Uti k o itc ts Förslag till rind.
Skrifvelse, N:o 23.
Preste-Ståndel den 1 Mars — Borgare-Ståndet den 1 — — Bonde-Ståndet den 1 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående rättigheten att på scenen uppfora dramatisk författares arbete.
(Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:s Uti., N:o 34.) S. A. K. Rikets
Ständers uppmärksamhet har blifvit fästad deruppå, att, då i fäderneslandet under sednare åren börjat utveckla sig en dramatisk litteratur, hvilken staten borde lemna skydd för de många hinder, sorn merändels möta uppträdande författare samt lätteligen kunna qväfva deras anlag och håg för konsten, det tillkomme lagstiftningen att äfven i sin mån värna dessa författares, så väl som all annan eganderätt, desto hellre, som dramatiska författare här i landet, jemförelsevis med de utländska, ega cn fåtalig publik och för närvarande, i saknad af dylikt skydd, kunde, i anseende till lättheten för theaterföreståndare i riket att tillegna sig dramatiska arbeten, blott sällan våga öfverlemna sådana till allmänhetens granskning samt ej eller blefve i tillfälle alt af förläggare betinga sig det honorarium, som eljest kunde beviljas, äfvensom författare nu hade att befara, det deras arbeten stympas och vanställas, Lill skada för konsten och författarens rykte.
Med hänseende till dessa hos Rikets Ständer framställda förhållanden, och enär ett dramatiskt arbete, genom uppförande på scenen, blifver till allmänhetens kännedom öfverlemnadt, samt således samma rättsgrund, sorn föranledt det i Tryckfrihets-förordningens 1 § 9 mom. stadgade förhud emot spridande genom tryck af ett utaf annan person författadt eller förlagdt arbete, äfven uti förevarande fall är i viss mån tillämpligt, få Rikets Ständer hos E. K.
M:t i underdånighet anhålla, det stadgas måtte, att dramatiskt arbete, utan afseende derå, om det varit genom tryck allmängjordt, icke må, ulan rätte egarens tillstånd, uppföras på skådeplats, förr än feni år förflutit efter det samma arbete med författarens begifvande blifvit första gången uppfördt.
Expediiions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N:o 24. 31 N:o 24.
Preste-Ståndet den 1 Mars — Borgare-Ståndet den 1 — — Bonde-Ståndet den 1 — —- Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående förhöjning i dagtraktamente för Gottlands National-Beväring under exercistid.
(Stats-Utsk. Uti., N:o 35.) S. A. K. Hos Rikets Ständer liar framställning blifvit gjord, i ändamål att afhjelpa det missförhållande, att den del af manskapet bland Gottlands national-beväring, hvilken bildar jägarestyrkan och som tillsammans med Wisby bevärings-artilleri vanligtvis uppginge till omkring 4,000 man, under den tid af sex dagar, in och utryckningsdagarne oberäknade, då denna trupp till vapenöfning kompani- eller bataljonsvis årligen är sammandragen, i traktamente erhåller endast 8 skillingar för hvarje af dessa dagar, eller 1 R:dr för bela mötet, i olikhet med beväringen på fasta landet, som, utom 4 sk. i beklädnadsbidrag, åtnjuter 12 sk. i underhåll per dag; och som Rikets Ständer härvid ansett en förhöjning i underhållet för Gottlands national-beväring under exercistider vara hillig och rättvis, få Rikets Ständer hos E. K.
M:t i underdånighet anhålla, att vid beväringsmanskapets öfningar på Gottland de heväringsskyldige derstädes måtte åtnjuta ett underhåll, motsvarande det, som beväringsmanskapet uti rikets öfriga provinser under vapenöfningarne undfå.
Stockholm den 1 Mars 1851. 32 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N:o 25.
Uppläst och godkändt bos Ridd. och Adeln den 26 Fehr. 1851.
Preste-Ståndet den 1 Mars — Borgare-Ståndet den 1 — — Bonde-Ståndet den 1 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående afskrifning af en Handels- och sjöfarts-fondens fordran, genom förskott till slafvarnes friköpande ä S:t Barthelemy. (Stats-Utsk. Uti., N:o 36.j S. A. K. Sedan E. K.
M:t till rikets sednaste församlade
Ständer i nåder öfverlemnat att bestämma, huruledes handels- och sjöfarts-fonden, som, genom tillhandahållande af de till friköpandet af slafvarne å ön S:t Barthelemy erforderlig summor, fått vidkännas en utgift af tillsammans 119,760
R:dr 19 sk. svenskt banko, måtte för detta förskott undfå ersättning, samt Rikets Ständer, enär statens då disponibla tillgångar icke medgåfvo godtgörandet af ifrågavarande betydliga förskottssumma, funnit densamma böra uti räkenskaperna balanseras till denna riksdag, då Rikets
Ständer finge tillfälle att rörande ersättandet deraf sig vidare utlåta; så har E. K. M:l, genom nådig proposition vid innevarande riksmöte behagat detta ärende till Rikets Ständer ånyo öfverlemna.
Vid den sålunda föranledda förnyade behandlingen af förevarande fråga hafva Rikets Ständer funnit, att, i likhet med hvad nästlidne riksdag egde rum, Statsverkets tillgångar äro, i förhållande till de många och vigtiga behofven, nog knappa, i följd hvaraf handels- och sjöfarts-fondens fordran för slafvarnes friköpande å ön S:t Barthelemy nu, likasom då, icke kan utan olägenhet godtgöras; hvadan och i betraktande deraf, att skuldens fortsatta balanserande i räkenskaperna synas mindre lämpligt, enär tillgångar och behof för stats-verket äfven vid blifvande riksmöten icke torde motsvara hvarandra, Rikets Ständer, som inhemtat, att berörda fonds tillgångar medgifva den ifrågasatta afskrifningen samt att fondens inkomster de sednare åren betydligt öfverstigit utgifterna, ansett densamma skäligen kunna vidkännas en utgift, sådan som den ifrågavarande, äfven om den icke, egent - Expeditions-Utskottets Förslag till rind.
33 egentligen skall tillhöra fondens andamål; — oell fa Rikets Ständer allisa, jemte medgifvande för sin del, af skuldens afskrifning i konvoj-kommissariatets räkenskaper, i underdånighet anhålla, att E. K.
M:t täcktes meddela nådigt tillstånd för summans afförande, samt anbefalla vederbörande att om verkställighet deraf gå i författning.
Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 1 Mars 1851.
Presle-Ståndet — 1 Mars — Borgare-Ståndet •— 1 — — Bonde-Ståndet — 1 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående ett beviljadt anslag af Kronotionde till Askersunds stads-för samlings kyrka.
N:is 20 och 39.) S. A. K. Enär Askersunds stad, hvilken vid dess grundläggning i medlet af 1600-talet uti ecklesiastikt hänseende skiljdes ifrån den, staden till större delen omgifvande landsförsamlingen af samma namn och sedermera utgjort ett serskildt pastorat, alltid för sin kyrko-kassa saknat förmonen af sådant kronotionde-anslag, som under benämning af vin- och byggnadssäd tillgodonjötes af de fleste bland rikets församlingar, och hvaraf den känbara olägenhet för ifrågavarande mindre församling uppstått, att någon kyrko-kassa, motsvarande kyrkans behof, der icke kunnat bildas, har, med åberopande af detta förhållande, framställning hos Rikets Ständer blifvit gjord rörande behofvet för Askersunds stadsförsamlings kyrka att erhålla ett årligt krono-tionde-anslag, såsom vin- och byggnadssäd.
IIih. till R. St.-s Prot. 1850 & 1851. 10 Samt. 1 Afd. 5 34 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, X:o 27.
I betraktande häraf och då det kronotionde-anslag af tillsammans 4 tunnor spannmål, sorn förut varit anvisadt åt Askersunds stads- och landsförsamlingar, men nu utgår endast lill sistnämnda församling, är så obetydligt att någon fördelning deraf icke synes med skäl kunnat ifrågasättas vid det tillfälle dessa församlingar från hvarannan skiljdes, samt Askersunds stadsförsamling, som består af endast omkring 1000, mestadels obemedlade innevånare, således måste anses vara i behof af det sökta understödet, hafva, med hänsigt jemväl dertill att alla öfriga städer uti Orebro län för sina kyrkor åtnjuta årligt anslag af vin- och byggnadssäd, Rikets Ständer pröfvat skäligt att, i likhet med hvad för Nora stadskyrka finnes anvisadt, bevilja Askersunds stadsförsamling ett anslag af tre tunnor spannmål, att, såsom vin- och byggnadssäd för kyrkan, i penningar, efter länets markegångspris årligen utgå.
Preste-Ståndet den 1 Mars — Borgare-Ståndet den 1 — — Bonde-Ståndet den 1 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående utbyte aj fjerdingsmans-bastället
Mylinge emot klockare-bostället Klintorp i Östergöthlands län. (Stats-Utsk:s Uti., N:o 40.) S. A. K.
Sedan, efter samtidigt inträffad ledighet af numera indragna krono-fjerdingsmans-bostället Mylinge N:o 2 och klockare-bostället Klintorp, hvardera om mantal och belägna, det förra i Östra Hargs samt det senare i Törnevalla socken af Åkerbo härad och Östergöthlands län, Östra Hargs församling, åt hvars klockare Klintorp, ehuru liggande utom församlingen och pastoratet, hittills varit såsom boställe anslaget, hos E. K. M:ts Befallningshafvande i länet anmält den önskan att, medelst byte med kronan, i stället komma i besittning af hemmanet Mylinge, hvil - Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, IV:o 27. 35 ket, med afseende å dess läge, vore till boställe för församlingens organist, som hädanefter tillika komme att vara lärare i socknens folkskola, vida lämpligare, än det på mer än en half mils afstånd från östra Hargs kyrka belägna Klintorp, samt denna fråga sedermera blifvit behörigen handlagd af E. K.
M:ts och Rikets Kammar-kollegium, som densamma derefter, med tillstyrkan af det sökta bytet, till E. K.
M:ts nådiga pröfning i underdånighet öfverlemnat, så har E. K. M:t uti nådig proposition till Rikets Ständer, jemte tillkännagifvande af hvad i detta ärende förekommit, och på grund deraf, hehagat föreslå, att det för närvarande till boställe åt klockaren i östra Hargs församling anslagna mantal Klintorp måtte, på sätt församlingen begärt, få emot f. d. krono-fjerdingsmansbostället \ mantal Mylinge utbytas, under vilkor af ömsesidig öfverflytta!ng af hvartdera hemmanets utskylder sålunda, att Klintorp komme att utgöra så väl den kronan nu behållna del af Mylinge hemmansränta 8 sk., som den indelta delen deraf 5 R:dr 32 sk. 4 r:st, hvilken, såsom ännu på indragningsstat utgående till fjerdingsmännen i Linköpings fögderi, tillsvidare borde till bemälde ljerdingsmän och, i mån af deras afgång, till kronan erläggas; att detta hemman likaledes utgör den nu af Mylinge utgående kronotionde 1 tunna 8 kappar spanmål, samt öfvertager sistnämnda hemmans rotering, med undantag af dithörande soldat-torp, som skulle komma att qvarligga på Mylinge egor; att Mylinge deremot utgör kronans behållna ränta af Klintorps utjord, 2 r:st, och kronotionde 1 tunna spanmål, men i öfrigt innehafves räntefritt af boställsinnehafvare!], samt på sina ägor bibehåller förenämnda soldat-torp, som dock bör af roten underhållas och brukas; och slutligen att väghållning, presträttigheter, jemte alla öfriga allmänna och kommunala besvär och utskylder bibehållas vid hvartdera hemmanet, som bör afträdas enligt skeende laga af- och tillträdes-syn, med åbyggnader och stängsel m. m. i laga skick, samt med behörigen verkstäldt trädesbruk och höstutsäde, hvarefter Klintorp borde genom
Kammar-kollegii försorg i vanlig ordning för kronans räkning utarrenderas.
Som, enligt hvad utredt blifvit, staten icke tillskyndas någon förlust genom det föreslagna utbytet af ifrågavarande hemmansdelar, hafva Rikets Ständer, med afseende jemväl å det dermed åsyftade nyttiga ändamål, godtfunnit att under ofvanberörda vilkor dertill samtycka.
M:ts i ämnet allåtna nådiga proposition, Rikets Ständer få i underdånighet anmäla.
Stockholm den 1 Mars 1851. 36 Expeditions-Ut skottets Förslag till und.
Skrifvelse, A.-o 28.
Preste-Ståndet den 1 Mars — Borgare-Ståndet den 1 — — Bonde-Ståndet den 1 — — Rikets Sländers underdåniga skrifvelse, i anledning af Kongl. Majtls nådiga proposition angående reglering af vissa krono-fsken.
(Stats-Utsk:s Uti., N:o 45.) S. A. K.
Uti en till Rikets Ständer, under den 15 November sistlidet ar, aflåten nådig proposition, liar E. K.
M:t behagat tillkännagifva att, sedan Rikets åren 1840 och 1841 församlade Ständer hos E. K.
M:t i underdånighet dels anmält, hurusom, af anförda skäl, Rikets Ständer för sin del beslutat, att, med undantag af de större lax-fiskena, alla öfriga kronan tillhöriga, utarrenderade fisken, efter det ränta, lämpad efter förut erlagdt arrende, blifvit dem åsatt, skulle, i den män de om dem afslutade arrenden upphörde, på auktion tili den högstbjudande under skattemannarätt försäljas, dels ock anhållit, att, derest några fisken skulle vara af den dåliga beskaffenhet, att de icke kunde till ränta skattläggas och köpare dertill erhållas, E. K.
M:t täcktes till Rikets Ständer framställa nådig proposition, huru med sådana fisken borde förhållas; så hade, efter vederhörandes hörande och sedan en af E. K.
M:t redan förut serskildt anbefalld utredning angående kronofiskena i sammanhang dermed blifvit afgifven, E. K.
M:t beslutat en allmän reglering af dessa lisken, samt, i afseende härå, velat Rikets Ständer följande i nåder meddela:
M:t, som funnit ej mindre de större lax-fiskena, än oek de betydligare strömmings-fiskena höra för kronans räkning bibehållas och enligt hittills gällande föreskrifter utarrenderas, dervid förklarat, att, med undantag dels af nämnda fisken, dels ock af skäl-fisken, hvilka, derest de icke äro skattlagde eller för vissa behof serskildt disponerade, böra, i den män om dem gällande arrendekontrakt tilländagå, på grund af 1 kap. 8 § i 1766 års fiskeri-stadga, till all - Ea'peditions-Utskottets Förslag till undt.
Skrifvelse, N:o 28. 37 mani begagnande frigifvas och ifrån jordeböckerna alföras, alla öfriga för närvarande utarrenderade fisken, för så vidt icke i något fall serskildt derom blifvit stadgadt, skola, i öfverensstämmelse med derom meddelade föreskrifter, under skallemanna-rätt försäljas, hade E. K.