Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Der är hon! ( högt i det han skyndar fram till Anna -Stin a) Min snälla flicka! det var bra att j ag fick tal a med dig litet..
A N T O N ( fattar hennes hand ).
Säg a dig att du är förtjusande .. att jag aldrig sett en sötare flicka.
A N N A -S T I N A ( lösgör sin hand ).
Äh se så .. spektakla inte nu! A N N A -S T I N A . Hvad vi ll unga herrn?
Nej! det är mitt fulla allvar .. och om du vill ha' förtroende f ör mig , så sk all du inte ångra det .. men en sak skall jag underrätta dig om på förhand .. du skall akta dig för gubben far min, hör du det!
A N N A -S T I N A ( förvånad ).
Kors! det var underligt!
Han sa' att jag skulle akta mig för unga herrn, och bara ha' fö rtroende för honom.
Anf äkta! ( högt ) Nå, tror du på hvad han sade?
Ja, jag s ka' väl det .. han som är gammal och erfaren .. och nog tycker j ag att unga herrn kan ha' annat att göra än te' stå här och prata persilja med en f attig flicka som jag .
Säg inte det, min lilla Anna-Stina!
En vacker flicka är aldrig fattig .. och för att vara upprigtig, så skall j ag säg a dig hvarför jag kom h it .. det var för att få en kyss utaf dig .. ( vill taga fast henne ).
A N N A -S T I N A ( spr inger undan ).
Kom inte hit, för då sk riker jag..
A N T O N . ( skrattande ).
Du säger så bara!
Vänta, jag skall nog få dig fast! ( förföljer henne ).
A N N A -S T I N A ( gråtfärdig, i det hon spr inger undan för honom).
Aldrig kunde j ag tro att de s kulle vara s ådana ena i Stockholm! ( stannar bako m pulpeten och säger med hotande stämma åt Anton som and-
55 truten stannar framför densamma. )
Om jag inte får vara i fred, så säger jag åt Anders!
A N T O N ( f låsan de ).
Springer ni alltid så der f ör en kyss nere i Wing åker?
A N T O N ( skyndar hastig t till och fattar tag i henne ).
Men om man tar den då?
Ja, när vi inte vill ha' deu!
A N N A -S T I N A ( ger hon om en örfil ).
Så får man sig en smäck på ö rat! ( medan Anton , häpen öf ver örfilen , faller ner på en stol , skyndar Anna-Stina ut till höger ).
A N T O N ( f lat och förargad ).
Det var en högst obehaglig kyss .. men vänta du , j ag skall betala dig den der örfilen, och det med ränta! ( stiger u pp )
Det var väl att ingen såg det!
Jag skyndar ner till Ernestine och tar mig en bl andare .. hon slår åtmi nstone inga örfilar, hon! ( går mot fonden ).
REDER och GAHM ( från fo nden ).
R E D E R ( i dörren , till Gahm ).
Jag h ar ju sag t kamrern en gång att i fråga om våra affärer .. ( får se Anton ) Hvad gör du här nu igen?
A N T O N ( näsvist ) Jag går min väg, som pappa ser! ( afsides ) Ligger gubben också i procentarklor? ( går och gör en förstulen helsn in g åt Gahm , som besvarar den på samma sätt ).
R E D E R . D et är nu inte fråg a om honom!
Hvarför söker ni mig på kontoret?
Jag har ju s agt er att i samma ögonblick som någon får ringaste aning om vår affär, så är det slu t med diskonteringen!
Det är dessutom för att göra er en tj enst, och inte f ör att f å någon otillbörlig procent på penningarne.
G A H M . Grosshandlaren har en prägtig son!
56 G A H M .
Ja, men j ag tyc ker att då jag betalar tjugo..
Än sedan .. i dessa dyra tider betalar jag sjelf femton .. fem är väl inte för mycket för den risk jag utsätter mig för?
Hos mig riskerar g rosshandlaren mi ndre än hos någon annan .. jag gör sällan andra än små affärer, och de ä' allti d säk ra! G A H M . Tvåtusen riksdaler riksmynt. ( tar fram ett papper ) Här är förbindelsen.
Hur myck et behöfver k amrern?
R E D E R ( ser igenom det ).
Sex månader .. löpande med sex procent; nå, jag skall väl hjelpa er då .. ( går till kassakistan ) Det vill säga, de fjorton procenten afdraga vi på förh and .. ( afsides ) Gummans f emhundra s tå mig billigast .. dem skal l han få .. ( räknar upp penningar ).
Det är inte många som få sådana här h andtag af mig, sk all jag säga! G A H M ( leende i det han tar penningarne ).
Det är väl inte många som betala dem så bra h eller!.. ( räknar och stoppar in penningarne ).
Hvad gör det er som tar fyrtio igen?
Måste väl det .. vore mina förlagsmän litet billigare, så kunde jag också vara det mot mina kunder .. nu f år den ene betala för den andre!
Och när grosshandlaren tar tjugo och inte syns, så är det väl inte fö r mycket att jag, som får heta "tjufprocentare" m. m., har något för mitt obeh ag!
Mjuka tj enare! ( ämnar gå ) . G A H M ( vänder sig om ).
Hvad är det f råga om?
Kanske grosshandlaren vill ha' fem och tjugo?
R E D E R ( då han är nära dörren ).
Hm! ett ord!
Inte något dål igt skämt.
Herrn har j u en bro rson?
Ja, gudnås! R E D E R .
Får han ärfva herrn?
57 G A H M ( med en grimas ).
R E D E R . J a, men när h errn dör?
Det få vi s e då!
G A H M ( gäckande ).
Tänker grosshandl aren erbjuda honom kompani skap?
R E D E R . J a, men j ag vi lle veta det nu .
Nej, men om han hade något, så skulle han kunna .. få min brorsdotter, som är g alen i honom!
G A H M ( lifligt , i det han går fram ).
Hvasa? ( afsides ) Sådan tjufpojke att ha' tu r! ( högt ) Grosshandlaren sk ämtar väl?
Nej, det är mitt alfvar.
Det vill säga, om ni vis ar mig testamentet hvaru ti han är utsedd till er univers al-arfvinge.
I motsatt fall h ar jag en annan friare till flickan! G A H M .
Albert vet på hvilka vilkor han får ärfva mig, vill han gå in på dem, så..
Är kamrern g alen?
Tror herrn att min bro rsdotter får gifta si g med en procentare?
Hm! än sen?.. brorsdottern till en diskontör .. j ag tycker att partiet är egalt!
Seså, inte ska' vi bråka om namn!
Vill ni ge' mig skriftligt på att pojken får er brorsdotter, så ger j ag er min förbi ndelse i afseende på testamentet.
Åhja .. ti ttar j ag väl ef ter i gömmorna, så kan det hända att jag får rätt på lika myck et! R E D E R .
Topp! men först vill jag tala med er bro rson .. j ag vill sondera honom litet .. vill kamrern skicka hit honom.
Men .. flickan har hundtratusen..
Jag g år genast till honom.
Tjenare! ( afsides ) En prägtig affär!
Flickan h ar hundratusen .. jag har knappt hälften .. min diskontör är lu rad!..
He-he-he! ( går genom fonden , och möter i dörren Smaal som inko mmer utan respirator ).
SMAAL.
R E D E R ( i det han ser Smaal inträda ).
Ses å för fan! nu kommer den andre! ( går emot honom fryntligt ) Tjenare herr kongl. sek ter .. hur står det till?
S M A A L . Tackar ödmjukast .. j ag skall helsa så mycket från pappa .. j ag hade nyss bref ifrån honom han har li tet snufva, men annars är det myck et bra.
Fägnar mig .. hvad får j ag tillskrifva äran af kongl. sek terns besök?
S M A A L ( småler förläget ).
Kors! det är för det andra, vet jag!
R E D E R ( låtsar okunnig het ).
Hvilket andra?
S M A A L . Ursäk ta mig .. nog vet g rosshandlaren hvad jag menar..
S M A A L ( mycket förlägen ).
Jo .. det är .. det vill säga, jag tänkte .. den der förlofningen..
Nej..
R E D E R ( spelar förvånad ).
Tänker kongl. sektern förlofva sig?
S M A A L . Ja, med mams ell Maria .. det var ju uppgjordt s å .. i förrg år..
R E D E R ( låtsar vrede ).
Har flickan understått sig .. men vänta, det skall hon få betala .. ( skyndar till hög ra dörren och ropar ) Maria! kom genas t ut! ( till Smaal ) J aså, herre!
ni ställer till oreda inom familjerna ..
ni är en Don Juan..
Åh, man lurar sig på u tseendet! ( ro par ) Mari a!
S M A A L ( afsides ).
Det här f år jag lof att skrif va om till pappa!
S M A A L ( ängsligt ).
Ser jag ut som en Don Juan?
DE FÖRRE. MARIA ( från höger ).
M A R I A . Hvad önskar f arbror?
Har du förlof vat dig med den herrn?
Nej , det kan j ag inte påminna mig!
R E D E R ( till Smaal ).
Nå, hvad är det då som kongl. sektern pratar om?
Men det var j u grosshandlarn sjelf .. ursäkta mig !.. som sa' att .. att .. det skulle k unna bli' en sådan affär..
R E D E R . Affär? ( skrattande ) Ni har missförstått mig .. j ag menade att jag ville inleda en jernaffär med er far!
S M A A L . Jaså .. ja, då får jag be så mycket om ursäkt..
Skadar inte!
Lika goda vänner för det, inte s annt .. s e! min brorsdotter sk all förlofva sig med en annan .. en ung målare..
M A R I A ( g lad , afsides ).
Hvad kommer det åt farbro r!
En mycket hygglig ung man med stor talang .. och ser ni, jag afgudar talang en .. j ag väntar honom hit, och .. i ( detsamma ö ppnas fonddörren och Albert inträder , brådskande och förvirrad ) Se der är han ju!
Välk ommen herr Gahm! mycket välkommen!
ALBERT ( från fonden ). A L B E R T ( helsan de ).
Herr g rosshandlare .. mamsell .. j ag mö tte min farbror en bit härif rån .. och
60 .. ( fattar häftigt Reders hand )
Får jag väl tro den lyck a som han sade vänta mig här?
Hm! hm! det få vi tal a om sedan! ( presenterar ) Herr artisten Gahm .. kongl. sekter Smaal ..
A L B E R T ( går till Smaal och trycker hans han d ).
Mjuka tj enare .. nå, h ur blir det med porträttet?
S M A A L ( ond ).
Ursäk ta mig .. men, j ag tål ing en drift den här gång en .. och jag skall minsann skrifva till pappa och säg a .. j a! det sk a j ag! ( går myc ket uppretad g enom fonden , och skuffar till Anders som i detsamma kommer in genom dörren ) Se opp bondlurk, för jag är rasande! ( går ).
DE FÖRRE ( utom Smaal ).
ANDERS, sedan ANNASTINA ( från höger ).
A N D E R S . Jo, jag skulle liksom be' te' f å tal a vid Anna-Stina!
R E D E R . J aså .. j a, gå u t i köket, så träffar du henne!
R E D E R ( till Anders ).
A L B E R T ( som talat vid Maria; afsides ).
AnnaStina!
Ja, om j ag då kunde få veta hvar k öket ä' så..
M A R I A . Anna-Stina är inne hos mig .. ( går till högra dörren , öppnar den och ropar inåt )
AnnaStina! din följeslag are är här och vill tala med dig!
R E D E R ( till Albert ).
Kom med mig ned på kontoret, s å f å vi vidare tala om vår affär.
Med nöj e, h err g rosshandlare! ( Just som de ämna gå inkommer Anna-Stina från höger ).
61 A N N A -S T I N A ( från hö ger , i en enkel men väl sit tande ljus klädning , och med en liten schalett på hufvudet , gen erad i sitt sätt , men utan att kunna u ndvika att se på sig med ett visst välbehag ).
Herre Gud, hvad det här är underligt! ( får se Albert ) Kors! afritaren! ( blir stående fö rlägen och darrande strax innanför dörren ).
R E D E R ( af sides , ser på Anna-Stina ).
Hon är en liten sö tunge! A L B E R T ( afsides ).
Hvad hon är vack er!
A N D E R S ( som vid Anna-Stinas åsyn slag it iho p händerna af förvåning ).
Nej! nu ä' det kontant galet ända igenom .. ä' dender fina qvinfolksmenniskan Anna-Stina! A N D E R S .
Jag höll på te' aldrig känna igen di g!
Nu så ska' jag säga dig att jag h ar fått rätt på moster din .. och hos henne har j ag tagi t tjenst för dig ! A N D E R S . Jo du , det kan du lita på ä' en fru som heter duga .. hon har trakketersställe der vi tog qvarteret, .. och hon var så glad att få veta att du var här!
Hvad s äger du?
Ja, kors Anders! viss t är det jag!
Men flickan h ar ju redan tagit tjenst hos mig!
M A R I A ( som betraktadt Albert , hvilken med ofrånvända blickar ser på Anna-Stina ).
Det är ännu icke afgjordt, och om Anna-Stina sjelf vill, så må hon gå till sin släg ting!
Hon kan i alla fall icke de sysslor som förekomma i ett sådant hus som vårt!
M A R I A ( till Albert som står tankfu ll ).
Hvad tänker ni på, Albert?
A N D E R S . Ja, kom du, Anna-Stina.
A L B E R T vaknar u pp ur sin tankfullhet , och kysser var mt hennes hand ).
På min l ycka, älskade Maria! A N N A -S T I N A ( ser han dkyssn ingen och säger afsides ).
Det der skulle j ag i alla f all aldrig s tå ut med
62 att se! ( till Anders ) Jag går in och tar igen mi na egna kläder, och kommer strax!
Ja, och jag väntar nere i porten! ( g år genom fonden ).
A N N A -S T I N A ( till Maria ).
T ack så mycket f ör mamsells besk edlighet emot mig .. men inte passar jag här .. det ser j ag .. det är bättre att jag s öker opp min mos ter! ( nig er för Reder ) Adjö herr patron .. tackar ödmjukast för att patron ville bli' som en far fö r mig.. det!
R E D E R ( för lägen ).
Jaja .. l åt oss inte tala om
A N N A -S T I N A . Adjö mamsell .. och adjö han också, herr...
Nej ! nu står jag inte ut här l ängre! ( skyndar in till höger ).
M A R I A ( afsides med en blic k på Albert ).
Jag kan undra om h an älskar henne?
A L B E R T ( ser efter Anna-Stina , och säger med en suck ).
Jag undrar hvad hon tänker om mig? ( då han ser sig observerad af Maria , vän der han sig till henne och antag er ett g ladt utseende , medan ridån faller ). _______
TREDJE AKTEN. _______ Gästrummet på fru
Pettersons traktörsställe "
Gröna jägaren " på söder.
Dörr i fon den och på sidorna.
Till venster en vanlig krogdisk med skåp och hyllor bakom , fy llda med g las och buteljer.
På disken matkarotter o ch tallrickar med så kallad " bit-mat ".
En stor bränvinsf laska och f lera glas på en br icka.
Vid väggarna flera mindre server ingsbord med stolar omkring.
Illa målade taflor , föreställan de bac hanaliska scener , på väggarne.
I hörnet innanför disken en stor dalkarlsklocka i fodral.
Vid ridåns uppgång sitter Carin innanför disken , sysselsatt med att räkna penningar i ett skrin; hon har bredvid sig en griffeltaf la och en liten silfversnusdosa.
Vid ett af borden till höger sitta 2:ne karlar samtalande , den ene klädd i muraredrägt , den an dre som en vanlig , något luggsliten gesäll.
Vid ett par an dra bord sitta oekså gäster; f lera sådana komma och gå under aktens lo pp.
CARIN. GÄSTER. E N K A R L ( går fram till disken ).
Frun lilla! hu r mycket var det j ag sku lle betala?
C A R I N ( slutar upp med räkningen och ser på taflan ).
Aderton skilling -- -- det är hel a affären!
64 K A R L E N . D em k an f run gerna sätta opp på mig .. frun som h ar så mycket sch aber i sk rinet! C A R I N .
Tror inte Lundqvist att de g å åt?
Aldrig är det annat än att s ätta opp!
Låt bli att supa, när han inte har råd att betala det!
K A R L E N .
Sköt frun sin disk, och baka inga moralkako r, inte.
C A R I N .
Betala han kontant, s å slipper han k akorna!
K A R L E N ( tar upp peng ar ).
Det k an j ag också om det kniper till!
Sku lle annars ha hem den här styfvern till mo r och barnena .. frun sk a tro det är inte s å roligt att ha stugan full med bytingar ... en kan behöfva sig en tår emellanåt!..
Se h är, gi f mig tillbaks nu .
C A R I N ( buttert ).
Nåja, det k an f å vara till nästa gång! ( tar upp några bröd ur en låda och g er ho nom ) Tag hem det der till småtting arne! K A R L E N . Tack , frun li lla!.. frun är ändå en krona! ( går men vänder om vid dörren , och säger dröjande ) Hör nu frun! C A R I N .
Hv ad är det om?
Efter frun är vid det humöret, så f år jag väl en perl a till?
C A R I N . Titta får han, Lundqvist!
Skäms han ingenting ... gå nu hem till hustru och barn, det är bättre!
K A R L E N . J a, får väl det då!
Adjös, frua! ( går genom fonden. )
C A R I N ( börjar åter räkna ).
Sudder är han, den der Lundqvist .. men beskedlig karl för resten .. får jag se, s ex och sju gör mig tretton, det vill s äga: femtiotre! hm-hm! ( räknar tyst. ) G E S Ä E L E N (( till muraren ).
Jas å, du arbetar på enskilda banken?
Det måtte bli ett schangtil t hus när det blir färdigt.
M U R A R E N Jojo-men!
Det blir bara silfver och
65 mahogni alltihop, du!
Och sådana trappor sen .. det blir riktiga slottstrappor!
G E S Ä L L E N .
Ja, och lika mycket kommer det väl att luffas i dem också! -- Kan jus t undra hvar de der ha fått alla sina pengar ifrån?
M U R A R E N ( hemlighetsf ullt ).
Jo du , det påstås att de ha gräft opp en sk att, när de l a' grund till huset! G E S Ä L L E N .
Åh fan! j ag hörde någon säg a att di hade g räf t ner en hoper pengar der, jag !
M U R A R E N . Jaha, det l är skall vara sj elfva "resalven", det! ( de fortsätta samtalet ty st .) E N L Ä R G O S S E ( från fo nden , med en butelj och en tallr ik ).
Har f run någon lungmos?
G O S S E N ( räcker fram tallr icken ).
Ja, s å g e mi g en "so tare" då! C A R I N ( lägger en g lödstekt strömming på tallricken ).
Se der, min gosse! C A R I N . Inte förr än om lördag.
G O S S E N .
Och ett h alft qvarter starkt, hälften godt!
Och så bad mäs tarn att f run skulle skrifva opp det till härnäs t. G O S S E N .
Ja, s e f run h ade storfrämmande i g år! ( skyndar ut .) C A R I N . Jaså, är det nu tomt i pl ånbok en igen?
C A R I N . Prägtig hushål lning! -- Men hvad i Herrans namn gö r flickan för slag ! ( ropar ) Annette!
Annette! kommer du i dag?
ANNA-STINA ( från höger ).
A N N A -S T I N A ( nätt och tarfligt klädd ).
C A R I N ( sträft ).
Har du ännu inte hunnit städa derinne?
66 A N N A -S T I N A .
Jo, jag har just nu slutat, kära moster!
Kära moster och kära moster,.. det k an du säga, men rö ra på dig, det duger du inte ti ll!
Gå ut i köket och säg till att de skynda sig med stekta fisken .. men kom igen i dag också! A N N A -S T I N A . Jaha, moster! -- ( skyn dar ut till venster .)
Nu har hon varit här i f yra månader, och ändå har j ag inte f ått bondjäntan ur henne!
Ja, se att ta sig utaf släg tingar, det är då det dummaste som man kan göra!
M U R A R E N ( stiger upp och går till disken för att betala ).
Hvarför grälar frun alltid på tösen der?
Hv ad rör det Sandberg?
Är det han som lönar henne?
C A R I N . Lägg då inte sin näsa i blöt!
Trettitvå skilling kostar kalaset!
M U R A R E N . Nej , det är det inte.
M U R A R E N . Der h ar frun ... men si , ungdom är ungdom, och jag tycker att -- --
Tyck han ingenting!
Karl arne ä' allti d så qvicka att ta de unga slinkornas parti -- men innanför min disk är j ag busen -- kom han ihåg det, min kära Sandberg ! M U R A R E N . Jaja! bi t inte näs an af folk för det! ( till gesällen ) Kommer du med, Thunlund?
G E S Ä L L E N . Ja, j ag ska i alla fall ner till rådstun och höra på målena!
För j ag tänker på att sl å mig till och bli abbekat på hösten! ( de gå g enom fo nden .)
CARIN. Sedan ANNA-STINA.
GÄSTER. C A R I N ( läser igen skrin et ).
Åttien riksdaler .. det var h ela högen, det!
Och utskänkningsaf giften är
67 tvåhundra .. k an nu inte Pettersson skaffa något ute, så vet jag inte hur det skall gå!..
Ja, jag s äger väl det, att det skall vara så svårt för en s tack are att slå sig igenom..
A N N A -S T I N A ( från venster , med en karott ).
Här är fisken, moster!
C A R I N . Nå det var då väl .. du får lof att lära dig röra på dig, flicka!
Och så lägg då en g ång bort att v ara s å välsignadt enfaldig .. j ag har nu h aft dig i fyra månader här, och ännu törs jag inte sätta dig innanför disken, derför att du låter lura dig!
Kära moster! inte k an j ag som moster, tro alla menniskor om ondt, inte!
Ja, hvad har du för sk äl att tro dem om godt?
D en der målaren som pratade tok i hufvu't på dig, och narrade dig h it .. de der grosshandl arns som promt ville ha dig till sig, för att unga herrn skulle få kurtisera dig .. ha de gifvit dig skäl till att h a något förtroende till verlden?
Det har jag l ängesen glömt, kära moster.
Eller k anske du tror på den h är granna jägaren, som springer ända upp till söder och äter frukostar och qv ällar hos mig, för att språka med dig.
Gör du det, s å bedrar du dig!
Det är en sådan herre som har en f ästmö på hvar g ata, tro du mig . -- Skölj glasena der, men sl å inte sönder något.
A N N A -S T I N A ( sköljan de g lasen ).
Nej bevars moster lilla!
Men det är omöjligt att herr Blomstervall inte är ärlig; han ser j u så ståtlig ut, så! C A R I N . Flicka! är du tokig i ståt, då g år det aldrig väl ..
Om jag h ade varit tokig i ståt, så hade jag kunnat v ara mycket bättre än vindragarhustru, men Carin v ar inte dum hon!..
Om du f äste dig vid en hederlig arbetskarl ell er gesäll .. eller något sådant der, men flyga hög re än vingarne bär, det vil l du!
Kära moster! var inte ond nu längre
68 ... ( går med ett g las i handen till henne för att smeka henne .)
Tafsa inte hit med fingrarne .. j ag tycker inte o m s mek och slisk, det vet du .. ( skjuter henne bort , så att Anna-Stina tappar g laset i golf vet ) Se der! hvad sa' jag ?
Du g ör mig utfattig , flicka!
Du får lof att se dig om ef ter en annan tjenst, för j ag kan inte h a' dig! C A R I N ( on d ).
Var det kanske mi tt då?
I morgon dag går du och hör dig om tjenst!
A N N A -S T I N A ( bedröfvad ). J a, moster! A N N A -S T I N A .
Moster lilla, det var inte mitt fel!
PICKANELL ( från fonden ).
P I C K A N E L L ( för sig ).
Se der har jag lilla hjertegrynet!..
Herre Gud, hvad hon är fin ... som det schangtilaste s affian! ( högt ) Tjenare f ru Pettersson, huru står det till med affärerna .. god dag , li lla jungfru Annette ... hur är det fatt med helsan och lilla "tjäderl eken"?
C A R I N . God dag , herr Pickanell!
Hvad herrn har varit s ällsynt på en tid! P I C K A N E L L . Ja .. jag har varit bortrest! ( afsides ) D et är v äl inte värdt att tala om att jag setat på bysis! fruntimmerna tror att det är en vanlig arres t! ( högt ) Hvad finns det för godt i k arotterna på middagsqvisten?
Åh tusan, se s tek t strömming .. ge mig ett par sådana och en l iten h alf .. ( slår sig ned vid första bordet till höger ) Har frun "Frihetsvännen"?
Den kommer väl om en stund!
Annette, sätt f ram åt herr Pick anell!
A N N A -S T I N A . Ja, moster! ( hon ser verar ) Vill inte herr Pickanell ha något annat?
P I C K A N E L L ( sakta ).
Jo vars, henne sj elf, lilla söt-
69 nosen! ( då han ser Carin lyssna ) Åhjo, tag hit Dagbladet, i brist på annat!
A N N A -S T I N A . Jaha, strax! ( letar rätt på bladet och lemnar honom. )
P I C K A N E L L ( för sig ) .
Bara för att hon satte fram den, så smakar supen som "ådekolong"! ( han får nu bladet ) Tack lilla Annette .. det var schangti lt! ( läser i bladet ) -- Jag k an undra om det är något för mig här?
PETTERSSON. P E T T E R S S O N ( från fonden , i vindragardrägt , med stort förskinn , svettig o ch brådskande ).
Ses å, mor, nu ä' j ag här!
C A R I N . Ja, det var minsann aldrig för bitti!
P E T T E R S S O N . Anna-Stina du, ge mig en mu gg öl! ( torkar svetten af sig ) Gräl a i fanomma mor! tror du att det växer pengar på gatan som det växer gräs ?
Jag har sprungit stan omkring, innan jag fick styfrarne..
P E T T E R S S O N . J a efter mycket krångel .. först var j ag till ålderman, han hade inga .. och så skuttade jag af till g rosshandlar
Reder .. han h ade heller inga, den snåljåpen! och snäste som en varg .. och till sluts så fick jag skaffa åldermans borgen och gå till en procentare .. en gammal k amrersk analje som heter Gahm .. och der fick jag dom mot fyrti procent.
Hv ad i Herrans namn tänker du på?
Inte kan vi betal a så mycket, inte..
P E T T E R S S O N . J a, men afgiften skall ju ut, och klickar den, så är du af med rättigheterna .. vi få väl ta igen det på något annat..
C A R I N . Jaså, du har f ått dem åndå?
70 P I C K A N E L L ( läser ).
"Två skickliga skomak arg esäller kunna få godt arbete i huset N:o 76 "Mal mskinnsgatan" i po rtg ången"... ( talar ) Tack ! tror ni att jag sätter mig i en portgång! ( äter och läser. ) P E T T E R S S O N .
Men nog var det orätt af g rosshandlarn, som jag haft så mycket göra åt..
Kära gubben! när man behöfver något af dem, så tänka de aldri g på det! C A R I N .
Ja, det är ett elände med de pengarne!
P E T T E R S S O N .
För resten var der ett fasligt fl äng!
Der sk all bli bröllop i rappet ... brorsdottern gifter sig med den der ung a målaren som narrade h it AnnaStina! A N N A -S T I N A ( som hör t hvad han sagt ).
Jaså, han gifter sig nu!
E N K A R L ( inkommer oc h går fram till disken ).
Ge mig en perl a, jungfrun lilla! C A R I N . Tyst då!
A N N A -S T I N A ( tankspridd ).
J aha, s trax! ( slår i , men utan att märka att glaset är fullt , så att det rinner öfver . )
C A R I N ( barskt ).
Tänk på hvad du gör, flicka!..
Ser du inte att det rinner öfver? ( tar henne i armen och skakar henne. )
A N N A -S T I N A ( häpen ).
Kära mos ter .. jag tänkte -- --
På galenskaper, ja!
T änk på dina sys slor, det är bättre!
Skall j ag bli så här god innan qvälln, så får jag v äl in på vattenkur igen! ( super , betalar och går .)
Kom och gå di t in, Carin, så få vi räkna ihop hur vi ska göra med de här s yndpengarne.
För s en sk all jag ner ti ll Skeppsbron och lossa arrack . C A R I N . Strax! ( kärft till Anna-Stina )
Se efter disken nu, och sof inte efter vanligheten!
71 A N N A -S T I N A .
Nej , moster!
C A R I N ( till Pettersson ).
Fyrtio procent!.. jag säger väl det!
Hur mycket gör det, du Pettersson? ( de gå in till ven ster .)
PICKANELL. P I C K A N E L L ( läser ).
"En Carl den tolftes bi bel för godt pris .
På s amma ställe allt som hörer till en fläskhandel!"-- Det måtte vara en rigtig g rosshandlare, som har både bibl ar och fläsk!.. ( ser sig omkr ing ) För tusan, kärngen är borta!.. ( till Anna-Stina ) Hör nu, jungfru Annette lilla?