Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anser att vid Infanleri-gardes-regementerne och vid Artilleri-regemenlerne, hvilka alla hafva större nummerstyrka, för hvardera en lön af 500 R:dr R:mt till en Balaljons-predikant bör anslås. 33 p.
Bevarings-manskapets vapenofningar hafva blifvit bibehållne i nuvarande ofullständiga skick, ehuru ej någon lärer kunna bestrida nödvändigheten af det unga manskapets danande för det vigtiga kall de höra uppfylla, Fäderneslandets försvar.
Hvad som försummas i utbildandet af de stridskrafters användbarhet, hvilka i farans stund skola anlitas, kan ej ersättas genom sentida ansträngningar.
Följden måste blifva alt erfarenheten skall sökas i den dyraste rekrytskolan, kriget.
Den större uppoffring af folk, som häraf härleder sig, måste vara mera kännbar än de arbetandes frånvaro under några veckor årligen.
Den jord, hvars brukande man härigenom anser så försvårad, har dock sitt högsta, värde deri att den häfdas af frie män.
Ej är någon försakelse stor dä den leder till detta mål.
Jag anser alt Bevärings-manskapet till en början bör öfvas under 2:ne år och 15 dagar hvartdera året.
Stats-Utskottets Utlåtande N:o 11. 83 2 p. mom. c. (extra anslagen).
Slite på Gottland.
Genom (let Statsrådsprotokoll, som åtföljde Kongl.
Maj:ls Nådiga Proposition till Rikets Ständer år 1853 är för dem tillkännagifvet att Kongl. Maj:t ansett nödigt befästa Slite.
Rikets Ständer uttalade sig då ej öfver denna åtgärd.
Det synes således vara skäl förmoda att den åtminstone ej ogillades.
Arbetet fortgick, men den beräknade kostnadssumman befanns otillräcklig sedan alla priser stigit till en förr ej känd eller förutsedd böjd.
Ett mer än halffärdigt arbete kunde ej lemnäs ofullbordadt äfven då den politiska utvecklingen af de ömtåliga förhållanderne närmat sig en önskvärd lösning.
Att nu förglömma alla de skäl, hvilka föranledde be slutet om befästandet af Slite hamn och endast tänka det närvarande som ett oföränderligt förhållande samt, sedan farorna äro öfver, nära nog neka att de någonsin hotat, eller kunna återkomma, kan ej af mig gillas.
Af dessa skäl anser jag att den summa, som fullbordandet af verket fordrat, bör anslås att utgå med 51,000 R:dr R:mt årligen under nu följande 3:ne år.» af Herr 0. J.
Fåhreus vid 2 punkten mom. a; vid 13 punkten i hvad den rör aflöningen för Topografiska Corpsens Chef; vid 18 punkten, mom. a och b; vid 2 punkten (extra anslagen) mom. a och förra delen af mom. b; Vid samma punkt mom. c: »Till
Rikets försvar eller andra högst vigtiga och angelägna ändamål anvisade Rikets Ständer vid sisllidne Riksdag, såsom vanligt, ett kreditiv å två millioner R:dr Ranko, hvarförutan, uppå Kongl. Maj:ts
Nådiga framställning om behofvet af ett serskildt kreditiv för vidtagande af nödiga åtgärder till upprätthållande af den i anledning af befaradt fredsbrott emellan de stora sjömakterna afgifna neutral i tetsförklaring’, Rikets Ständer »inseende »vigten deraf, att berörde, i öfverensstämmelse med fäderneslandets sanna intresse »och folkets tänkesätt, afgifna neutralitetsförklaring med kraft understöddes, samt »förvissade om nationens beredvillighet att göra de uppoffringar, som af den dåva»rarnle politiska ställningen påkallades», för sagde ändamål anvisade ett serskildt kreditiv å 2\ millioner R:dr Banko.
Bland de åtgärder, som åsyftade att gifva kraft åt neutralitets-förklaringen, voro äfven befastnings-arbelena vid Slite.
— Orsakerna dertill att dessa arbeten icke blifvit så snart, som ämnadt var, fullbordade, redovisas i det Statsrådsprotokoll öfver Landtförsvars-ärenden, sorn åtföljt Kongl.
Majlis vid innevarande
Riksdag aflåtna proposition om Statsverkets tillstånd och behof.
Hvarken den omständighet, att arbetena blifvit förberedda, innan de omförmälda krediliven anvisades, eller det fördröjda fullbordandet deraf kan för mig gälla som skäl att vägra ersättning för kostnaderne.
Icke mera lör de neutrala hamnarnes försättande i försvarsskick än för öfriga försvars-anslalter förbehöllo sig Rikets Ständer någon föregående pröfning, utan bestämmandet af åtgärderne i ena och andra hänseendet har varit af Kongl.
Majit helt och hållet beroende, I 84 Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 7/.
Det omdöme, som Stats-Utskottets majoritet nu uttalat, att ifrågavarande »befastnings-arbeten varit utan ändamål och icke kunna blifva af något gagn för riket* är jag i hvarje fall så långt ifrån att biträda, att jag tvertom hyser den mening att det icke skulle kunnat försvaras, om under dåvarande politiska förhållanden åtgärden underlåtits— en mening, som jag är viss, att sakkunnige icke skola jäfva.
Då härtill kommer, att, om ifrågavarande arbetskostnader kunnat till siffran bestämmas innan Riksdagens början, det icke varit något hinder att dertill anordna medel från det kreditiv, som till Rikets försvar ni. m. vid sistlidne Riksdag anvi sades, derå vid innevarande Riksdags början 500,000 R:dr Banko ännu vore i behåll, finner jag den äskade ersättningen för hvad Krigs-kollegium till detta behof förskjutit och som, enär, efter hvad numera är vordet upplyst, det för år 1855 uppgifna förskoLtet å 26,463 R:dr 37 sk. 4 rist blifvit, jemlikt Kongl. Brefvet den 19 Oktober samma år, af sistnämnde kreditiv ersatt, rätteligen utgör endast 39,800 R:dr, icke på giltiga skäl kunna afstyrkas; likasom och då kostnaderna för de redan verkställda arbetena skulle vara fruktlöst förspilda, derest anläggningen ej fullbordades, jag anser äfven det återstående kostnadsbelop pet 35,736 Ridr 10 sk. 8 rist Banko böra beviljas.
Afstyrkandet af ifrågavarande anslag, — hurudan mening man för öfrigt derom må hysa, — står dessutom ovedersägligen i skärande motsägelse till hvad Rikets Ständer vid nästlidne Riksdag förklarat om »nationens beredvillighet att »göra de uppoffringar, som af den dåvarande politiska ställningen påkallades»; af Herr F. M/.
Leijonancker, hvilken instämde uti Herr
Fä brai reserva tion vid 2 punkten (extra anslagen) mom. c; af Prosten Teltbom, som äfven instämde i nyssnämnde reservation; af Herr Gråå, vid 8 punkten, med åberopande af utgifts-afdelningens förslag till utlåtande, så lydande: »Vid flera riksdagar har inom representationen fråga varit väckt dels om Krigs-akademiens upphörande och införlifvande med högre Artilleri-läroverket å Marieberg, dels örn en förändrad organisation deraf; och vid 1840 och 1841 års riksdag uttalade Rikets Ständer den åsigt, att all ensidig riktning i undervisningen till ett visst yrke i de yngre åren vore skadlig och att den yngling, som egnade sig åt statens tjenst, borde hafva valet öppet, sedan han fulländat sin humanistiska hildning, samt anhöllo ock hos Kongl.
Majit i underdånighet att åtgärder måtte vidtagas, hvarigenom Akademien från ett militäriskt gymnasium med contubernium, såsom den då var, kunde succesive utbildas till och blifva en tillämpnings-skola- för Arméens befäl af alla vapen.
Sedermera hafva väl åtskilliga förändringar i Akademiens organisation blifvit vidtagna till undanrödjande af dervid anmärkta olägenheter.
Denna läroanstalt motsvarar dock ingalunda begreppet om en Akademi.
De anmärkta olägenheterna finnas nemligen annu till stor del qvar, och allmänna meningen är fortfarande den, att detta undervisningsverk tarfvar en förändrad organisation, hufvudsakligen i den riktning alt de lägre Stats- UIs leot tets Utlåtande N:o H. 85 klasserna komma att upphöra.
I betraktande häraf och dä, genom dessa klassers försvinnande, lärareplatser kunna indragas och medel härigenom beredas till en måhända behöflig förhöjning af den öfriga personalens aflöning, hemställer Utskottet, alt Rikets Ständer ej må bevilja den äskade anslags-tillökningen, utan låta det i nu gällande riks-stat uppförda anslag för Akademien bibehållas vid oförändradt belopp, med rättighet för Kongl. Majit alt använda de besparingar, som genom indragningar kunna beredas, till förbättring af den qvarblifvande personalens aflönings-vilkor.»
Vid 17 punkten: »Jag får anmäla min reservation dels deremot att de under särskilda rubriker, nemligen till Exercitie-sqvadrouernas underhåll, till fouragering vid Indelta Kavalleriet, till mötes-kostnader och till ersättning för dagporlioner vid Indelta .Arméens marcher till och från möten, hitintills utgående fyra anslag blifvit sammanförda till ett enda, dels ock samJ. isynnerhet deremot att Stats-Utskottet tillstyrkt detta nya anslags upptagande i stat såsom ett förslags-anslag, ehuru bland de nuvarande /yra ofvannämnda anslagen tre äro reservations-anslag och blott ett enda till belopp af 33,940 R:dr B:ko innehar egenskapen af förslags-anslag.»
Vid 22 punkten: »I öfverensstämmelse med Utgifts-afdeluingens förslag till utlåtande, anser jag Wermlands Fältjägare-regemente, sorn tillkommit under förhållanden, hvilka numera icke förefinnas, böra indragas, i den mån ledigheter inom befälet uppstå och manskapet uttjent sin kapitulationstid.
Enligt min tanke är det icke i principen riktigt, att ett värfvadt regemente hålles, hvars tjenstgöring är inskränkt till ett kort möte ärligen.
Dertill kommer väl åliggandet att exercera det på regementet indelade bevärings-manskapet, men denna exercis torde kunna verkställas af härtill kommenderadt befäl från Wermlands Infanteriregemente, hvilket synes desto mera lämpiigt, som del sätt, hvarpå det förra regementet rekryteras, måste göra det mindre tjenligt att med detsamma införlifva beväring.
Under sådant förhållande anser jag några tillökningar uti ifrågavarande regementes anslag icke böra anvisas samt föreslår derföre, alt Rikets Ständer icke må bevilja de äskade anslags-tillökningarne
Ulan i underdånig skrifvelse anhålla att Kongl. Majit läcktes vidtaga sådana åtgärder, hvarigenom ifrågavarande regemente kunde komma att successive indragas.»
Vid 28 punkten:
»Då det för mathållningen åt manskapet vid Garnisons regementena erforderliga fyllnads-belopp blifvit i den Kongl. Propositionen angående
Statsterkets tillstånd och behof beräknadt lill 150,000 R:dr
Rimt och denna beräkning blifvit uppgjord vid en tidpunkt, då priserne på lifsförnödenheter varit särdeles högt uppstegrade, anser jag Stats-Utskoltet hafva saknat all anledning att förhöja summan tillj.175,000 Ridr Rimt, hvadan jag emot detta Utskottets förslag mig reservtrar.»
Vid Gite punkten (extra anslagen), med instämmande uti den af Herr Björck i ämnet afgifna reservation; 86 Slats-Utskottels Utlåtande N:o 71. af Herr Björck: »Stats-Utskottels
Utlåtande rörande anslagen under 4:de Hufvud-titeln innefattar åtskilliga förslag oell yttranden, deruti jag icke kunnat instämma; men då den enskilda meningen icke kan göras gällande emot tänkesättet hos en öfvervägande majoritet, har jag ansett det i allmänhet ändamålslöst att ytterligare framhålla mina åsigter i lönereglerings-frågorne, hvarför dessa endast i några få hänseenden i denna reservation komma att vidröras.
Deremot har jag funnit mig icke böra underlåta att fästa närmare uppmärksamhet vid sådana ämnen, hvilkas behandling i enlighet med Utskottets förslag skall för stats-förvaltningen i framtiden medföra vådor eller ock utgöra hinder för de förenklingar och förbättringar i denna förvaltning, sorn synas nödige och möjlige. 1) Departements-chefens lön anser jag icke böra bestämmas till högre belopp än 12,000
R:dr, då tillökningen ändock hlifver öfver 14 procent.
Fördelen af boställe, som
Departements-chefen åtnjuter, hör jemväl komma under betraktande. 2) Den plan till en förändrad arbels-ordning inom Departementet, hvartill Utskottet ansett sig höra uttala ett bifall, finnes icke ens omförmäld uti den Kongl. Propositionen eller i del deruti åberopade Protokollet för Landtförsvars-ärenden, utan förekommer endast i den underdåniga framställning, som i afseende på Finans-departementet af vederbörande Föredragande afgifvits.
Den förändrade arbetsordningen afser emellertid icke någon minskning i embets- och tjenstemänneiis antal och öfverensstämmer ej heller med de åsigter, dem Utskottet förut i afseende på vissa arbetens anordnande framställt och hvilka inom Stånden vunnit erkännande.
Utskottet hade alltså bort afhålla sig att gilla en arbetsordning, den Utskottet dessutom i visst fall ansett icke böra tillämpas; och i stället att den Expedilions-sekreterarne lillagde tillökning blifvit sammanförd med deras löner, hade beloppet deraf hort lemnäs till Kongl. Maj:ts disposition för upprätthållande af göromålens gång i likhet med hvad som skett beträffande Kanslist- och Kopistbefaltningarne. 3)
Da de äldsta Hof-rätts-råden icke komma att undfå mera än 5,000 R:dr.. lön hvardera, anser jag, att lönerne för General-intendenten och äldsta Krigs-rådet icke bort bestämmas till lika belopp, utan nedsättas till 4,500 R:dr, i följd hvaraf ock lönerne för öfrige Krigs-råden böra utgöra endast 4,000 R:dr för dem hvardera. 6) Ehuru jag, i likhet med Utskottet, ansett att ett arfvode till visst ' belopp bör bestämmas för Kommendanten i Stockholm, har jag dock icke kunnat tillstyrka, att detta belopp bestämmes högre än 1,800 R:dr, helst det föreslagna beloppet 2,555
R:dr är beräknadt såsom traktamente för en Ofverste, hvilken grad Kommendanten, enligt hvad upplyst är, icke ovilkorligen skall innehafva. 8) Utgifts-afdelningen har afstyrkt all förhöjning i ulgifterne för Krigsakademien, hufvudsakligen af det skäl, att denna inrättning är i behof af en full - Stats-UIskottets Utlåtande N-.o 71. 87 komlig omorganisation.
En sadan bör i första rummet afse att från Akademien afskilja de lärjungar, hvilka ännu icke inhämtat den undervisning, som tillhör de allmänna elementar-läroverken, så att läroanstalten inskränkes lill elevernes utbildning för militär-yrkel, sedan de uppnått den mognad i ålder och insigler, att de sjelfva kunna bestämma sig för detta yrke och mera uteslutande egna sig ål de förberedelser, som fordringarne inom detsamma kräfva.
På detta sätt skola de olägenheter kunna undvikas, som i de flesta fall äro en nödvändig följd af en uppfostran för en viss sysselsättning, då en sådan uppfostran vidtager innan ännu någon mera mångsidig uppfattning af olika förhållanden i lifvet är möjlig.
Genom en anordning i ofvannämnde syfte skulle icke heller uppstå något hinder för fortgående undervisning i sådana kunskapsämnen, som ingen med anspråk på bildning får åsidosätta, helst denna undervisning äfven nu lemnäs i Akademiens högre klasser.
Vidhållande Afdelningens berörde åsigt, enligt hvilken ock genom indragning af den lärare-personal, som är afsedd för de yngre lärjungarne, medel till förbättrande af de öfrige lärarnes vilkor kunna inom det nuvarande anslaget för Krigs-akademien beredas, har jag äfven vid förhandlingarne inom Utskottet afstyrkt tillökningen i samma anslag.
14) Kongl. Maj:t har föreslagit att ett anslag, förslagsvis beräknadt till 250,000 R:dr, skulle ställas till
Dess höga disposition för att användas till förhöjd aflöning åt befälet vid indelta Kavalleri- och Infanteri-regementen och korpser.
I sammanhang härmed är det tillkännagifvet, alt löntagarne af samma grad, men vid olika regementen eller korpser anställde, uppbära skiljaktig aflöning; att Kompani- och Sqvadrons-chefer, likasom åtskillige af underbefälet i enahanda grad, vid ett och samma regemente åtnjuta sins emellan ganska olika löneförmåner; att desse skiljaktigheter härleda sig dels från beskaffenheten af de för aflöningen anvisade tillgångar af indelta räntor, kronotionde, boställen eller kontanta anslag, dels från de boställena åsatte uppskattnings-värdena, hvilka icke blifvit bestämde efter samma grunder vid de serskilda regementerne; att de utarrenderade boställena väl lemnade en inkomst utöfver uppskattningen, som komme löntagarne till godo, men att denna tillökning i allmänhet icke vore tillräcklig, helst de indelta lönerne blifvit nedsatte och ytterligare koinmo att nedsättas till följd af det förändrade sättet för grundräntornas och kronotiondens utgörande; och att det väl icke kunde förnekas, att inkomsten af de boställen, som nu voro anvisade till bostäder, kunde påräknas större, i händelse desse boställen på bestämda år för regementernes och korpsernes räkning utarrenderades, men att mångå och vigtiga skäl talade för deras bibehållande, så alt den enda åtgärden, som i afseende på dem kunde vidtagas, vore att underkasta dem till deras verkliga afkastning en förnyad uppskattning, verkställd efter samma grunder vid samtlige regementerne och korpserne, hvarefter en ny stat för befälets aflöning borde fastställas, dock endast med den följd, att behofvet af kontanta fyllnads-anslag, som derefter borde rättas, komme att minskas eller försvinna.
Då likväl uppskattningen af boställena icke 88 Stats+Utskottets Utlåtande N;o 7/. kunde ske inom kortare tid än 3 å 4 år, har Kongl. Majit föreslagit en provisorisk stat för indelta Arméens befäl och tjenstemän samt i öfrigt hufvudsakligen yttrat, att vid hvarje indelt regemente eller korps borde till aflönirtgens bestridande i första rummet bibehållas och användas de tillgångar, som för närvarande finnas regementet eller korpsen anvisade, samt att, i händelse ett regementes äldre lönétillgåfigar skulle öfverstiga den provisoriska staten för regementet, öfverskott skulle på samma regementes löntagare pro rata fördelas, och ali, intilldess den förnyade uppskattningen af bostads-boställena försiggått, de nu åsätta uppskattningsvärdena skulle i alla löneliqvider bibehållasj
Varande derjemte upplyst, att, enligt utredning afseende året 1854, aflönings-liligångarne
Vid 5 regementen öfverskjuta de för samma regementen föreslagna provisoriska stater thed tillhopa 33,849 R;dr, äfvensom att efter afdrag af Öfrige löne-öfverskottsmedel, beräknade lill 310,000
R:dr, bristen i tillgången för tillämpning af den provisoriska staten i dess helhet skulle uppgå till omkring 221,000 R:dr, till betäckande hvaraf det ifrågasatte förslags-anslaget alltså skulle användas.
Sedan regeringen i åratal lemnat å sido de ofta förekomne anledningarne alt åstadkomma rättelser uti indelta Arméens befäls aflönings-förhållanden, har den, när ändtligen något skulle tillgöras, hänvisat till framtiden hvad som uteslutande berott och beror af dess egen åtgärd, toen deremot laggt tyrtgden af den afsedda förbättringen uteslutande på de skattdragande och icke ens medgifvit att i; de fall, då öfverskott verkligen förefinnas utöfver de i den provisoriska staten föreslagne löner, dessa öfverskott må användas till lindring i de skaltdragandes börda 5 likasom ej heller framdeles, sedan en difinitiv lönereglering skett, sådana öfverskott skulle få komma Stats-verket till godo till afdrag i de äskade fyllnadsbeloppen.
Icke desto mindre har Stats-Utskottet gått förslaget till mötes i så måtto, sorn Utskottet tillstyrkt, att ett belopp af 100,000 R:dr bör anslås till förbättring i afiöningen åt dem af befäl och underbefäl vid indelta Arméen, hvilka icke innehafva boställen och som kunna finnas vara af en sådan löneförbättring i behof.
Det återstår således för mig endast att mot denna tillstyrkan uttala min reservation.
Det har länge och nära nog allt sedan 1833 års lönefeglering för indelta Arméen sattes i verkställighet varit ett allmänt kändt och öfverklagadl förhållande, att aflöningarne varit olika vid de serskilda regementerne och att betydliga skiljaktigheter jemväl förefunnits mellan aflöningarne för samma grad inom samma regemente; och det har likaledes länge sedan varit tydligt för en hvar, som åt detta ämne egnat någon uppmärksamhet, att denna skiljaktighet i löneförmåner beror af så mångå olika och vexlande förhållanden, att deh icke kan förekommas, så länge grunden för den nuvarande löneregleringen bibehålies, äfven om det vore möjligt, att en uppskattning af bostads-boställena kunde ske med rättvisa och efter enahanda grunder inom hela riket.
Omöjligheten att på denna väg vinna den Slats-U(sleotlets-Uttåtande N:o 74. 89 den sökta likstämmigheten och ännu mera att bibehålla den, utgör redan en giltig anledning att taga i betraktande huruvida icke ett annat och mera ändamålsenligt sätt för tillvägabringande af likhet i aflöning för samma statstjenst bör sökas.
En ännu kraftigare uppmaning dertill förekommer, da fråga uppsl-år, all de rikliga tillgångar för aflöningen, som innefattas uti indelningarne, icke skola vara tillräcklige och då man måste erkänna, att detta åtminstone hufvudsakligast härleder sig från dispositionen och förvaltningen.
Men utom dessa skäl för en genomgripande förändring i indelta Arméens aflöningssätt, finnas andra som hafva sin grund i boställs-innehafvarens ställning.
Såvida det icke kan nekas å ena sidan att jordbruket numera både i det allmännas intresse och i det enskildta, kräfver sin man, och å den andra att militär-1jensten, om än icke serdeles ansträngande för det indeldta befälet, likväl har sina anspråk, som hädanefter måhända i ökad mån fordra alt bag och sinne för yrket bibehållas, så torde det ej heller höra förbises, att befälets aflöning genom boställe är menlig antingen för jordens brukare såväl som äfven för dess egare eller ock för statens tjenst, i de flesta fall sannolikt för beggedera.
Det synes således vara föga lämpligt att bibehålla denna aflöning med alla dess erkända olägenheter endast för att bereda bostad åt en del af befälet, helst del område,' som är anvisadt hvarje afdelning af Arméen, i allmänhet är så vidsträckt, alt farhågan för bristande utväg att inom samma område skaffa bostad gränsar till det löjliga, likasom den ock vederlägges af det förhållande, att icke hälften af desse boställen verkligen begagnas till bostäder af löntagarne.
Denna farhåga torde dock vara det egentliga hindret för en lönereglering, som kan åstadkomma full rättvisa, endast man vill tillåta att alla de till aflöning åt indelta Arméens befäl afsedde indelningar ingå till en gemensam kassa, som bestrider den lika och' förhöjda aflöningen för hvarje grad.
Förgäfves skall man söka att bestrida, det indelningarne, rätt förvaltade, äro fullt tillräckliga för detta ändamål, äfven om någon minskning i afkomsten uppkommer genom det förändrade sältet för ränlornes och tiondens utgörande.
Den beräkning för år 1854 af indelningarne, som finnes den Kongl. Propositionen bilagd, är i delta afseende upplysande, om den än icke är så fullständig, som den kunnat och för ändamålet bort vara.
Den visar emellertid, att den nu gällande normal-stalen anslår aflöningen till 990,242 R:dr 45 sk. 1 r:st och att endast de utarrenderade boställena lemnat utöfver den af dem påräknade inkomsten 233,902 R:dr 38 sk. 6 r:st Banko, eller nära 24 procent af hela statens belopp.
Då det nu är ostridigt, att i allmänhet de bättre boställena äro anslagne till boslads-boslällen och således icke bland de arrenderade inbegripne, så skulle, om förhållandet emellan bostads-boslällena och de utarrenderade i hemmantal vöre kändt, en teinligen tillförlitlig kalkyl läll kunna uppgöras, som komme att visa, det afkomsten af indelningarne, beräknad endast efter de grunder, som följa af de till större delen på 1830-talet uppgjorda arrende-kontrakterne, är betydligt större än normalBih. till R.
4 Sami. 4 Afd. 2 Band. 3 Haft. 12 90 Slats-Ulskottets Utlåtande N:o H. staten förutsätter.
En ytterligare och än betydligare tillökning mäste derjemte ovilkorligen uppkomma, om bostads-boställena nu utarrenderas; likasom en sådan erhålles, i den mån de äldre arrende-kontrakten löpa lill ända och nya arrenden, lämpade elter nuvarande förhållanden, tillkomma.
Minskningen genom ränte-förenklingen torde icke serdeles betyda i jemförelse till dessa ökade inkomster, men om icke deslomindre man icke längre skulle vilja vidkännas det förut ofta upprepade påståendet att, om Arméen finge behålla sina indelningar, den skulle tidsenligt kunna aflönas, utan att göra vidare anspråk å Stats-verket, så må man då emot kontanta löner afstå indelningarne till Stats-verket.
Endast under detta vilkor hafva Ständerne bifallit löneförhöjningar åt andre indeliiings-hafvare, och det lider icke tvifvel, att Stats-verket genom eu ändamålsenlig disposition och förvaltning af boställena skall erhålla full ersättning för lönerne, oberäknad fördelen att blifva qvill ett olämpligt och föråldradi sätt att aflöna embets- och tjensteman.
Jemte det jag således bestrider lämpligheten af en förändring i löneregleringen med syfte att indelningarne skulle bibehållas såsom de för hvarje Regemente äro anslagne och att