Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Så har man fått höra ett rop ifrån Östan och Västan, ifrån alla fyra väder af Fabrikanter och Manufucturister ©m Fabrikernas fölfall; örn förlust ef egendom och rörelse, om brutna löften gifna af Nationen, bekräftade af Regeringen ; om den redan lutande Handels-Balancens fullkomliga undervigt; om Tullförsnillning; om den skara af brödlösa arbetare, §om skola öka tiggarehöpen in, m. och i dessa dagar har man sport detta rop framburet till Thronen uti en klagoskrift af Fabriks Gesällerna, hvilka man antingen genom runda löften, eller, hvad som icke synes otroligt och för att begagna conjuncturen man genom nedsatta arbetslöner och under hot om uppsägning, förmått att alliera sig med Manufacturisterna till förfägtande af prohjhiuv-systemet.
Jag respecterar egande rätten, och den rätt hvarje medborgare eger, att genom sitt snilles och krafts utvecklig få, på ett i Lagar och Författningar medgifvet sätt, söka och virma sin utkomst, sin bärgning, sin förkofran; men jag kan ej älska den snillrika utväg, att på medborgares bekostnad beskatta andre efter behag och sådant har likväl varit en Irukt af prohibitiv-systemet.
Om våra inhemska Fabrikanter ansett det vara.. ts 52 T&eviliningi"Utsbottett Rttänkanätn. sig (Hillet, att u sina tillverkningar taga en oska. lig vinst, oell derigenom gora'sin vara 30 tilt 40 procent dyrare, an hvad (ten borde vara; så matte det också vara mig tillåtet såsom consujnent att fa tillhandla mig denna samma varan fdr bästa pris , och således på hvad ställe der bästa priset erhåiles..
Sådant hörer ju till friheten 1 ali handel och vandel.
Jag nämnde den oskäliga vinst, sorn Fabrikanter hafva .genom sitt oinskränkta sätt att taxera sina producfer, och jag anhåller att få upplysa detta med ett exempel af egen erfarenhet.
Af ao ffe Ull till Klädestillverkning insatta hos en Fabrikör , fick jag Sjutton ainar svart kläde..
Tillverkningskostnaden , färgningen in beräknad , uppgick, som jag med räkning kan bestyrka,, till Tre Riksdaler Riksgäld alnen.
Ullen kostade ela,.enligt hvad jag sjelf erhöll samma gång för nain försålda 1 R:dr 24 sk.
Riga Skålpundet.
Således kostade hvarje alu kläde mig Fyra Riksdaler 36 sk. 8 r:st R;gs;och det var af den godhet, att till köps kostar dylikt Atta ä Nio- Riksdaler .alnen,.
Månne väl tillverkningen af Fabrikörernas egen Ull kan kosta honom yner, än af en annansp
Det lärer ingen kunna påstå: meri man taxerar sin vara efter behag och stegrar priset öfver hufvan, äfven då man, sorn billigt lie medgifver ersättning för forlagskqstnaden af rudimaterieme och procenteri å varans värde för den. tid hon ligger oförsåld , eller såld på Credit.
Och så har det tillgått, och sa skall alltid tillgå med bibehållandet.af prohibitiv.systemet i Sverige, der Fabrikernas skydd alstrat ett oerhördt prejeri, oaktadt det liberala understöd Bevlllnings-Vtsköttets Betänianden.
253 »lerås egare njuta af Manufactur-Discont-Fofiden, och hvarpå vi under dessa dagar egt ett upplysande intyg uti Kongl. Commerce Collega Utlå» O C» tande i anledning af Herrar Revisorers anmärkningar år ife2'2. -— Afven jag befarar mindre, hvad likväl så många synas frukta, våra inhemska Fabrikers undergång derigenom, att de utländska, hvarest rudimatärier och tillverkningskostnaden äro i lägre pris, alltid skola undersälja vara hemgjorda Fabrikater, ty genom Transportkostnader och Tudumgälder höjas alltid utländska Manufacturernas värden, och våra inhemska skola utan förlust alltid kunna täfla i pris med utländningens , liksom de redan täfla med den sara ma i godhet.
Men, invänder man, det nu föreslagna systemet gynnar de handlande, då det ruinerar fibiikanten, det befordrar Tullförsnillning, då det minskar JLurendrejeriet.
Fabrikernas' ruin är ännu ‘problematisk.
En måttlig vinst bör vara tillräcklig, och då man fitnöjes härmed, lopes ingen faTa af concurrencen.
Handeln bör vara fri, annars båtar den icke; och prchibitiv-systemet såsom i strid härmed och onaturligt har tillvägabragt alla möjliga Furen» drejerier så väl af Handlande söra Fabrikanter inom Biket, ja så vida, att utländska tillverkningar af alla slag finnas till köps i erforderlig inängd »öfver allt.
— Af svårare beskaffenhet synes farhågan för Tullförsnillningen.
Hå alla varor emot Tull blifva till införande tillåtna; hvar finnes väl controll att Tull erlägges?
Under prohibitiv syste* 154 'Bevillning} Utskottets Betänk anden* ine t vet raan alltid med visshet, att en förbuden vara som säljes, är luremlrejad meri då fri införsel ernat Tull är medgifva», hvilken är i Stånd att ansvara for, och hvad bevis, skall inan val egt att varan verkligen blifvit förtulladP Oå man ät hvad hitintills, blifvit practlseradt och hvarom flere rättegångar bära vittnesbörd, känner ve. dcrbörandes fintlighet, att genom falska stämplar gifva en'-utländsk vara, icke utseende och halt, men namn af inländsk, och såmedelst all behörighet att öppet försäljas; då män ar lika anled-, ning skulle kunna misstänka, att beställningar utom Riket blifva gjorda af Fabrikater, å hvilka inhemska tillverkares namn blifva inväfde elierpåsatta, hvem kan val då gä i borgen, att då dylika messurei, såsom öfverflödiga, icke vidare behöfvas, för att införa otillåtet kram , man ieka, skall öfversvämma* af oförtullade varor, och. ätt.
Staten såmedelst skall vinna föga ersättning afliberaliieU-systernet, för hvad den till äfventyr* kan förlora genom Manufacturisternas minskade Bevillning, och genom de arbetandes iråkade förlägenhet och fattigdom till gravation för det alijuanna?
'Jag til står, jag är icke mägtig , att upplösa denna knut.
— Kunde en någorlunda säker controll gifvas emot Tullförsnillning — jag skulle då icke tv^ka ett ögonblick, att lemna mitt, ehuru obetydliga bifall i alla delar till det förslag som nu är uppgifvet.
Men så länge detta för mig är problematiskt, tvekar jag att till alla delar instämma uti de åsigter, sorn Betänkandet j detta ämne innefattar.
Den Hans Kongl, Majit Uppdragna höga rätt, att stadga reciprocitetet* Stvillnings Vttkottets Betänkanden.
155 grunder för tillåten införsel af varor, synes väl vara rättvis och hämma befarad undervigt i var handel och näringar, men jag fruktar, att dea ej blir tillräcklig, hvarken att förebygga direct införande af varor ifrån Lancier, med hvilka reciprocitet i compaerciella hänseenden ej kan komina i stånd, ty så snart varan gått igenom andra handen skall den ej vidare kunna anses Otillåten — eller att den blir tillräcklig att förekomma Tullförsnillning, så vida ej en Här af Tullbetjente och Strandridare, med öfver och underbefäl , skall å nyo organiseras och besoldas, till föga annan båtnad än, för dem, sjelfva, sorn, liksona glupande ulfvar om dagen gå ut på rof, och om, natten skifta rofvet.
Jag vantar och önskar blifva vederlagd i denna enda omständighet, då jag utan ali tve-' kan vill och skall instämma i .det framställda förslaget, som genom sina rena och rigtiga grundsatser, och dessas fria utveckling bereder en hög aktningsfull erkänsla mot de Herrar och Män, hvilka härigenom ådagalagt, lika insigter, söm, patriotiska tänkesätt. — — — Herr Wijkman förenade sig med Herr Wickblad, hvars anförande han anhöll matte få bifo gas Betänkandet till Riksens Höglofl.
Herr Hammar förbehöll sig att skriftligen, få inkomma med sine anmärkningar.
Herr Limnelius uppläste följande skriftliga reservation: 158 Bevillning!
Utskottets Bétänkanden.
Flere af .Sveriges framfarne Store Konungar hafva med sorgfällig värd vinlagt sig om Svenska Fabrikernes och Handaslöjdernes upp» komst, trefnad och bestånd, då. desse yrken ifrån ‘ äldre tider njutit det synnerliga hägn, att de icke allenast blifvit tryggade af särskildte privilegier, utan tillika rent de kraftigaste understöd för sin tillväxt, så väl af allmänna sine Hoga beskyddares enskilde tillgångar.
Ändamålet för detta kraftiga'och fortgående bemödande för dessa stora uppoffringar, har otvifvelaktigt varit, såsom det äfven för det närvarande är, att genom konsternas fullkomnande bereda tillgång på inhemska Slöjde och Fabriks tillverkningar, för att såmedelst å ena sidan tillfredsställa allmänna hehofvet, och å den andra till Ilikets vinst, heder och båtnad, satta Samhället i oberoende af utlänningens bidrag ined sådane förnödenheter, som äro tillgänglige inom vårt eget sköte.
Afven har sednare tiders styrelse gatt sam. ma visa afsigter till möte, hvarvid vår nuvarande Konung ådagalagt den prisvärdaste omsorg, ej mindre genom dryga uppoffringar af CapitalSummor, än i en outfötdig verksamhet öfver dessa handteringars utvidgande och förbättring, häraf ock handt, att inhemske.
Fabriks och Slöjde tiliverkningarne i de fleste grenar, vunnit den fullkomlighet, att hehofvet af utländska arbeten snart sagt endast kan anses uppkommit genom af. vikelsen från en sann patriotism och äkta Fosterlands-känsla, begge föraktliga frön af Lurendre» jarens nedriga och vanärande industrie.
Bevillning*- Vtsiottets BetänJt anden'.
'a 57" X öfvervägande af dessa förhållanden, kan jag ej neka, det jag med bestörtning erfarit , att Högloft.
Fevillnings-Utskottet icke tvekar att föreslå sådane förändringar, hvarutinnan medelst fri införsel i Riket af alla sorter utländske Manufactur varor, hvilka inom kort tid ofelbart skola till intet göra Svenska konstfliten, och ödelägga de i sammanhang dermed på Statens och enskildes dryga bekostnad uppkomne nyttige Fabnks-inrältningär; inrättningar hvilka under seclers lopp gagnat Svenska iNationen och sysselsatt flere Tusende arbetare, som dervid för sig och sine familjer vunnit en tarflig bergning.
Man behöfver blott, jemte detta förslag framställa bilden af denna ödeläggelse och antalet af dessa olycklige hvaribland med skäl inbegripas alla de Fa. briks-idkare, hvilka efter att hafva, i förtroende till én vis Styrelse, nedlagt sista skarfven af för. mögenhet uti sina kostsamma verk och inrättningar, drifne ifrån sina yrken, sldljde vid sin egendom, och utan tillgång på lifs uppehälle, otjenlige att antaga andra näringsfång, samt således blottstälde för fattigdomens och nödens häftigaste våld, för att intagas af samina obehagliga känsla som jag, hvilken ännu kraftigare uppröres af den ofelbara och med exempel redan bekräftade öfvertygelse, att, ehvad deremot må invändas, utländska vinningslystnaden ej förr skall lemna speculationen hvila, än detta, för inhemska .Fabrikanter och deras inrättningars brådstör. tande mål, upphunnits; och hvilka äro de fördelar, som härflutne från denna omstörtning för» pil öfverväga deima fö{ det allmänna oersätteU* .ljS Bevillnings Utskottets Bethnk andén. ga skada och så inånga enskildes derifrån sig härledande lidande och förluster?
Skola de be» räknas från jordbrukets tillväxt i samina man, Som våra Fabriker aftyna och Riket öfversvämmas af Utländskt gods-; så är en sådan princip lika origtig, sorn stridande emot all pröfvad erfarenhet» heldst ingen lärer kunna påstå, att den arbetsförtjenst hvilken genom
Fabriks-inrätthingarne är blifven beredd och som hitintills stannat inom Riket, skall samlad i XJtläridnihgens händer öka productionen af vårt jordbruk; likasom det ej eller synes troligt, att Landtmannen genom af sig komne Falu iks'arbetare ökar antalet af en i förhållande till vidden och beskaffenheten af dess jordbruk» redan afpassad arbetsstyrka; men val vill jag medgifva,, att handeln någon korrt tid torde 7 af denna förändring draga hytta, en nytta som likväl snart skulle förflytta vår redbaraste egendom i utländningens eg O och oss i fattigdom, ty om också skulle antagas, att utländske Manufactur-varor någon gång kunde erhållas till lindrigare pris än inhemska af samma sort; lärer dock den vigtiga sanning här* vid få komma i beräkning, att de penningar, sorn för sådant ändamål utbytas, för ali tid äro förlorade
Och dragne ur inhemska rörelseh, hvaremot allmänna förlusten blir desto kännbarare» som den tillbytta varan icke eger ett fortfarande
Värde utan med tiden förnötes och slutligen bl ifver till intet, och då härtill lägges, det icke ringa antal Fabriks arbetare, som genom inrättning garnes förfall ostridigt skall komma Samhället till last; lärer väl ingen betvifla , att den föreslagne
Éeviilnings'-TJtskottets Betänkandet). 15g frihet, att i Riket äfven emot hvad Tuli afgift som heldst, införa utländske Manufactur varor, Utan undantag, skall i sin verkställighet ådraga Samhället de känbaraste olägenheter, hvilka genom följder af tidehvarf icke stå att rättas.
Här klagas öfver sede-förderf, men sällan gifver man sig möda, att undersöka grunden och orsakerne dertill.
Tor min del håller jag före» att hufvudkällorne hvarifrån detta onda ledet sitt ursprung, bestå i öfverdrifven lux och tärande fattigdom.
På Fuxena fortbredatule ver. kan lemna oss nederlagen i Götheborg och Carlshartin för färska exempel, för att nu tarfva ett förnyadt återförande i minnet ; och om följderne af en tvingande fattigdom upplysas vi af Bvardagliga händelser, .Begge desse olycksfödatide omständigheter vinna en ymnig tillväxt genom den åsyftade Varu-införseln.
I förra fallet, emedan Nationen icke upphunnit den manlighet i charaktären, sorn sätter den utom ett inbilladt behof af Utländskt kram, och i det sednare genom följden af det förra en vidgad lux och slutligen en allmän fattigdom. -—
Med förbigående af de särskilde anledningar till detta förderfa fortskyndande, som måste framstå från den större mängd menniskor af båda konell, hvilka nu anställde vid Rikets Fabriker, samt andre slöjde* verk och der njutande skydd och bergning, gå att strida emot den grymmaste af alla fiender, hungern och förtviflan, då för dessa så hjelplöst olycklige i sitt eget Fädernesland, just derföre att de användt sin tid på redbara och samma Fädernesland gagnande yrken, endast ar öfrigt att tigga, j6o Bevillnings-Utskotten Betänkanden. stjäla och straffas, eller ock förgås i det gräns* lösaste af alla eländen.
Det var ett lika säkert sora bedröfligt bevis derpå , att den gamla Romerska National charaktarén, som uträttat så dråpliga storverk, redan gått förlorad, då Roms Innevånare ifrigare ropade efter spectakel än bröd, och jag fruktar , att de-n Nation, sorn föredrar utländsk slöjd framför production af egen konstflit, med snabba
Steg fortskyndär till sin ofärd. -—•
Jag skulle fela emot den djupa vördnad oell den innerliga tillgifvenhet, jag hyser för Hans Maj:t Konungen, om jag ett ögonblick kunde tro , att han skulle sanktionera detta beslut eller låta frånrycka sig magt att förbjuda införsel af sådane slöjde tillverkningar, som inom Riket till mängd och godhet kun. na motsvara det allmännas behof; —• hvarföre jag ock af pligt emot mig sjelf, af pligt emot en vis Regerings välgörande omsorg för allmänt väl, sch af pligt emot det Samhälle, hvars förtroende mig kallat, alt vid detta Riksmöte vara dess ombud, reserverar mig emot ett förslag som innefattar så eftertänkliga och vådliga följder.
Uti denna Herr .Limnelii reservation instämde Herr Huldt.
Hurr Ehinger.- Herr Stads-Major
Rimnelii anförande föranlåter mig, att dervid göra några anmäkningar.
Aldrig har det varit det Höglofl.
Utskottets afsigt att på något vis villja undandraga våra Fabriks-inrättningar det skydd, hvilket de af så val våra framfafne Regenterj sorn vår närvarande Nådige.
Bevillning* TJtsloHtts BetänkaruUn. 161 Nådige Konung, njutit och ännu hafva rätt att njuta.
Man undersöka det förslag till ny Tulltaxa, som Utskottet nu gar att underställa Ständernas pröfning, och de grunder, som vid författandet deraf blifvit följde, och all sådan miss. tanke skall för den fördomsfrie och billigt tänkande försvinna.
— Men.
Utskottet har trott, att de åtgärder, som den tid då man först började med Fabriks-inrättningar i Sverige, ansågos nödige till desse späda fostrens fredande för fremmande åverkan, nu mera borde vara öfverflödiga, då efter snart ett sekels förlopp, och efter alla de förde-lar Fabrikerna njutit och alla de uppoffringar Nationen för dem gjordt, man eger rätt att vätiw dem vara så fullväxta, att de på egen hand och af egna krafter böra kunna fortskrida till vidare utveckling och fullkomlighet, elier om de det ej förmå, anses som drifhus-väx. ter, hvilka endast genom konstlade och kostsamma mede! hos oss kunna bringas till ett ' slags mognad och derföre icke passa för vart land. lemte Fabrikamerne utgöres Nationen äfven af andra medlemmar, hvars rätt visa anspråk, -ej heller måste förbises och hvars bördors lättande bör ligga Nationens Bepresentanter lika ömt örn hjertat, som befordrandet af Fabrikanternes fördelar.
Allt hvad som icke kan förenas med det allmännas val, måste såsom skadligt förkastas.
Dertill anser jag böra räknas det prohibitiv sy. stern, sorn en längre tid i vårt Land herrskat , och hvarigenom handel och rörelse blifvit för* lamad, folkets krafter utsugna och Nationen de^ Bihang tili Rikt, St, Prat. 1323. giM Sami, |I. i6a X'evillningt Utskottets Betänkanden. moraliserad.
Detta system har förlamat handel och rörelse genom de band det pä densamma lagt, det Ilar utsugit folkets krafter; ty dryga skatter hafva rnåst uppfylla hvad en fri handel, utan folkets betungande genom ökade Tull in. trader , skulle hafva till staten inbragt; det har demoraliserat Nationell, då det satt densamme i det onaturliga tillstånd att anse lurendrejeriet som en icke skamlig sak, och mened såsom en nödvändighet.
Folket suckar under bördan af dryga skatter, och hafva rätt att af Rikets Ständer förvänta åtgärder, hvarigenom deras bördor lättas: det har rätt att förvänta nedsättning i utskylderne.
Men Rikets sjelfständighet fordrar äfven betydande Stats-bidrag, som icke heller få eftergifvas.
Huru nu förena desse begge motsatser ? jag tvekar icke att bekänna min öfvertygelse, att tvång sysfernet i vår handel förorsakat Skatternas ökande, och att om handeln befriades från detta tvång , den hos oss lika som i andra Stater otvunget skulle åtaga sig att fylla största delen af Stats.behofven genom de förhöjda Tullinkomster den lemnade och i och med det simma medgifva betydliga nedsättningar i de allmänna utskylder hvaröfver Nationen klagar.
— På desse skäl och med full öfvertygelse, om nyttan deraf har jag biträdt det Höglofl.
Utskottets beslut att föreslå Rikets Ständer etablerande af ett mera liberalt handels system och upphäf. vandet af det hittills gällande införsel-förbudet, samt tillåtandet af att alla varor mot en efter varans beskaffenhet lämpad Tull matte blifva Bevillning!
Utsltoittts BetUnkanden» »6} File till införsel i Riket.
— Herr Limnelius har orätt om han påstår att omsorgen för våra inhemska Fabrikers fortkomst och bestånd dervid på minsta vis blifvit åsidosatt.
Tvertom har Utskottet just till betryggande af deras fordel föreslagit en så hög Tull på alla sådane utländske Fabriks artiklar, som vid inhemska Fabriker kunna tillverkas, för att förebygga våra Fabrikers prtjudicerande af utländningen.
Om detta correctiv af Ständerna gillas, så lemnäs genom denna åtagna beskattning ett nytt bevis på Nationens beredvillighet, att för sina Fabriker alla de uppoffringar, som med rättvisa och billighet kunna förenas.
Att de imhemske
Fabriks-inrättningarne genom denne föreslagne införsel frihet skola gå under, dess egare ruineras, och dess arbetare blifva tiggare, uslingar och brottslingar o. m. d. äro påståendet som flerfaldiga gånger förut och af flere än Herr Limnelius blifvit declamerade och upprepade men af ingen bevisade.
Tvertom tror jag, att ingen Fabrik, som för Sverige är naturlig, skall häraf lida minsta skada.
Den skall endast sättas i täflan med utländningen i tillverkandet af goda Fabrikater, utan att behöfva frugla att denna skall täfla med honom i priset emot hvilket Utskottet bestämt correctivet.
Denna täflan skall naturligtvis verka nå Fabrikaternas Stigande i fullkomlighet, dessa fullkomligheter förskaffa Fabrikanten en förökad afsättning, och den förukade afsättningen föröka hans vinst.
Hvar finnes nu skälen till frugtan för alla dessa olyckor, fattigdom och elände, dem Herr "i64, BevillnhgsJJtskottets Befcinkanden.
(Limnelius förespår om Svenska folket, som af en nog dyr erfarenhet fått lära hvad vinst för det allmänna af prohibitiv-systentet stätt att skörda , nu skulle vilja taga sin tillflykt till *ett mera liberalt systern?
Ingen kan .vara säker, att icke någon gång se sig anfallen af spökrädsla (och endast den tillskrifver jag all den fruktan Herr Limnelius nu yttrat) men oförsvarligt är det att äfven vilja meddela denna rädsla åt allmänheten hvars inbillningskraft snart, nog kan bli retad, att anse för förfarliga Jättar hvad som blott är murkna Vaderqvarnar.
Jag vill icke tvista med den värde Talaren om Luxens-skadliga inflytande på nationen, jag vill blott hemställa till haris eget afgörande, om alla våra hit till gällande Lurendrejerie-författnirigr. r ett ögonblick förmått att bemma densamma.
IVien Luxe blir alltid Tuve den må-välja sina .föremål af utländsk eller inländsk tillverkning och der. som genom I.uxé och yppighet blifvit ruinerad, är och blir lika ruinerad, lian3 Luxe må hafva varit utländsk eller inländsk; den har roed införselsfrihet eller införsel-förbud ingen ting gemensamt.
Ian icke frångå att jag finner ett visst . syskontycke emellan hvad Herr Limnelius nu anfört, och ini.ehalli t af alla de sändebref och dedicationer hvarmed Be.villnings-Utskottet vid denna Riksdag blifvit regaleradf.
— Samma spådomar af ruinerade familier, förstörda Fabriker, fattigdom, tiggeri, brott och elände (nästa gång kommer kanske Pest, krig och örlig dertill) med ett ord, »amma spökelsejaistq* BevillningsVtshottets Betankanden. 165 rier.
— Men jag tror att hvarje upplyst och fördomsfri man redan sä tillräckligt hunnit stadga sitt omdöme häröfver, att all vederläggning häraf hör anses för öfverflödig.
Den af vära Fabrikanter yttrade hotelse, att vilja nedlägga alla Fabriker, örn någon ändring i det hittills följda förbud-systemet skulle företagas, förefaller mig eljest, som vissa barns hotelser att vilja dö bort frän Pappa och Mamma, om desse någon gäng skulle finna sig foranlåtne, att icke i allt göra demi till viljes.
Herr Fornander: reserverade sig mot den föröslagne Tull-prdcént'en a Silkes och Bornulls-Fabrikater och yttrade:
Vid bestämmandet af Tull för Ylle, Bomulls och Siden-Fa» briltater har jag icke varit af Höglofl. 33evilInings- Utskottets andra afdelnings allmännaste mening" och dä jag afvert funnit, att pluraliteten i Höglofl.
Utskottets plenum ej ansett sig böra andra Andra Afdelningens tanka i detta ämne, nödgas jag härmed göra min reservation, den jag anhäller malte fä åtfölja Höglofl.
Utskottets Betänkande till Bespective Riks St änden.
Andra Afdelningen har antagit sorn grundprincip, att sätta högre Tull pä Fabrikater, som här kunna tillverkas af inländska ruditnaterier såsom ett billigt .skydd för desse våra-nyttigaste Fabriker..
Deremot har beslutits , att en lägre tull bör sättas å Fabrikater af utländsk judimateria, såsom mindre angelägne vgror *66 Btvillrrfngs-ZJiskattets Betänkanden. och hvilka om vi ej kunna eller vi 1
Ija umbära dem likväl ej tillskynda Staten någon fördel, utom arbets-förtjensten hvilken vinst då den jemföres med enskildes offer , hvar förnuftig måste finna allt för dyrbar och tryckande.
— Andra Afdelningen så val sorn Höglofl.
Utskottets plenum har nu fixerat en Tull A ylle-varor, sorn kunna tillverkas inom Landet - - - - 30 pr* A ylle varor, som ej kuna tillverkas inom Landel - - - - 15 pr. A Bomull inom Landet arbetad * 30 pr.
Silkes-varor, sorn kunna inom Landet tillverkas - - - - 2 5 pr.
Alla öfriga - - - S t5Pr Grundpricipen för min motion, att få det hittills gällande Prohibitiv Systemet uppbäfvit och en ny Sakernas ordning införd, sorn tillåter Medborgaren alt lefva efter Lagar, sorn ära förenlige med ett fritt och sjelfständigt Folks naturliga rättigheter, hvilka utestänga så mycket möjligt all retelse till Lagbrott och aflägsna obilliga fördelar för några monopolister, på millioner Medbstrgares bekostnad, har varit: att genom en måttlig
Tulls bestämmande för alla utländska varor, öka inkornsterne för Stålens behof och minska Bevillnlngs Summan sorn äfven med den billigaste fördelning å hvad annat sätt än Tull, blir mindre rättvist dividerad, och följaktligen mera tryckande i allmänhet.