Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Persbo, Bergsbo, Enkullen, Klenshyttan , Gonäs, Räfvåla, Åbeckshyttan, Saxhyttan, Presthyttan och Björnhyttan i Grangärdes socken; Snöå, Marnäs, Råmen , Flatenberg, Munkbo, Stimmerbo, Spjutsbo, Bomarsbo, Bredsjön, Westansjö, Hellsjön, Björsjo, Starbo, Gesberg, Finnbo och Mattsbo i Norrberkes socken; Saxe, Tolfsbo, Hemshyttan, Harhyttan, Tunkarsbo» Westenby, Gersjöbo, Billsjön och Kloten i Söderberkes socken; Ulriksberg och Strömsdal i Löfsnäs socken; Löfsjön i Floda socken; hvilka alla hyttor dels helt och hållet, dels hufvudsakligen hemta sina malmer från Grangärdes odalfält och andra grufvor; hvarförutan betydliga (jvantiteter af dessa malmer forslas till åtskilliga hyttor i Riket, dels på Strömsholms canal, dels från Smedjebacken och dels från Wiks lastageplats i Söderberke/’
Af ofvanstående synes, hvilken massa af malm och tackjern redan finnes att transportera på denna canal, så snart den blir öppnad, och om dertill lägges allt hvad en inom orten ökad industri, som ovilkorligen skall framkallas af lättade transporter, kan komma att frambringa, så synes mig Utskottet hafva saknat skäl att afstyrka bifall till Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposition; ooh tager jag mig friheten föreslå Rikets Ständer, att: ”med bifall "till Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, anslå en summa af460,000 R:dr Bmo "till anläggande af en canal emellan sjöarne Wessman och Barken uti "Stora Kopparbergs
Län, efter den af Herr Öfverste-Lieutenanten Edström "uppgjorde plan, af hvilken summa dock endast iiö.ooo R:dr B:co komma "att utgå under nästföljande frenne år, med en tredjedel årligen, och under "det vilkor, att ett Bolag bildar sig, sorn förbinder sig att verkställa ofvan"hämnde caual-byggnad.’0' 2:0 Jmänn ingens ock Snytens canal.
Genom förening af dessa båda sjöar, hvaraf den förra ligger i Strömsholms canal-linea, skulle en direct vattencommunication blifva öppnad emellan Norbergs rika jernmalmfält ocb Mälaren.
Henna canal skulle komma att utgöra en längd af 2,700 alnar och upptaga tvänne sänkslussar, samt en bestämmande sluss vid inloppet ifrån sjön Snyten; slussarnes bredd är antagen till iS fot och deras längd till 70 fot, canalens bredd till tj fot i botten och dess djup till 4 f°tKostnaden för denna canal skulle, enligt den af Herr Öfversle-Lieutenanten Edström uppgjorda plan, komma att uppgå till 84,812 R:dr B:co, I en tid, då vår jernhandtering är så i behof af understöd, sorn den närvarande, Stats-Utskottett Utlåtande, N:o 156. 27 torde det ej vara för mycket begärdt, att Staten biträder på det sätt, sora efter min öfvertygelse är det enda rätta, det nemligen, att undanrödja de binder, som förefinnas för oss att i tillverkningspris täfla med andra länders producenter, och onekligt är, att ett af de sLörsta hindren derför äro våra dryga transportkostnader.
Jag dristar i anledning derutaf anhålla, att ”Rikets
Ständer ville till ’’ofvannämnde canal-anläggning anslå en summa af 5o,ooo R:dr, hvaraf ”3o ooo
R:dr skulle utgå under nästpåföljande trenne år, med en tredjedel ”årligen, under vilkor att ett Bolag bildar sig, sorn förbinder sig att arbe*tet utföra efter uppgjord plan.””
Vid 3:dje punkten, angående anslag för en båtled mellan Hjelmgren och Järle Bruk, samt mellan Nora-sjön och Få-sjön.
Per Persson Från Örebro Län åberopade, såsom sin reservation, Utgifts-Afdelningens förslag till utlåtande, så lydande: ”Då anläggningen af ifrågavarande båtled således är för denna ort, fen af de betydligaste Bergslager i Riket, utaf en obestridlig vigt, genom, lättandet af alla transporter, samt derigenom till verkligt allmänt gagn, så anser Utskottet densamma vara förtjent utaf understöd från Statens sida.
Det har derjemte blifvit upplyst, att de tomter uti Örebro, der canalen skulle framgå, för närvarande äro afbrände och obebyggde, samt således nu kunna för lindrigare pris erhållas.
På desse anledningar tillstyrker Utskottet, att en summa af 3oo,ooo R:dr anvisas att utgå, på 3:ne år, med 100,000
R:dr om året, under vilkor, att det blifvande Bolaget, utan något ytterligare bidrag från Statens sids, anskaffar hvad som, enligt fastställande plan, utöfver nämnde belopp erfordras för arbetets ändamålsenliga utförande. ” Hvarjemte Per Persson anförde, att, enligt Kongl,Bergs-Collegii Bref den 7 November i638 till Bergmästaren Sten Andersson_, redan då ansetts nödigt att bygga en sluss vid Bor, emellan Få-sjön och Nora-sjön.
Häruti instämde Herr A. Wedberg.
Vid urte punkten, angående lån för Carlshamns hamn: af Herr von Celsing.
Vid 35:te punkten, angående rese-och undersoknings-kostnader m. m.: af Per Persson från Örebro Län, sora ansåg 6,ooo fUdr årligen vara tillräcklige. 28 Stats-Vtshotlets Utlåtande, N:o 156.
Vid 37:de punkten, angående aflöning för Styrelsen öfver Väg- och Vattenbyggnader: af Friherre von Krcemer: ”Emot beslutet, angående aflöning för Styrelsen öfver Allmänna Väg- och Vattenbyggnader får jag mig reservera.
IVb>j:t har vid 1840 — 1841 årens Riksdag till detta ändamål äskat RtlrB:co 9766: 32., fördelade sålunda:
Till Central-Förvaltningen: i Chef (lika med Expeditions-Cheferne vid Stats Deparlementen) R:dr 3,000: — — 1 Byrå-Chef för den teckniska detaljen .... i,ooo: — — 1 Kamererare ......... 1,000: — — Canzli-biträde ......... 800: — —- 2 Ritare, tillsammans ........ 800: — — 1 Vaktmästare ......... 166: 3a. — Sum m a 6766: 3z. — 1 Landsorterne t 5, Districl-Chefer, ä. 600, R:dr ......
3,ooo: — — Summa 9,766: 82. —■
Ett lika stort anslag har Kongl. Majit äfven nu begärt.
Då Rikets Ständer vid sista Riksdag nedsatte detta aflöningsbelopp tili 8,000 R:dr B:co, anfördes såsom skäl, att innan hela det äskade anslaget kunde beviljas, lämpligt vore, att erhålla en närmare ledning för omdömet i afseende på de resultat, som af denna administrationsgrens utvidgade verksamhet borde kunna förväntas.
Denna erfarenhet är nu vunnen; ty hvar och en, som baft med denna styrelse någon beröring, torde med mig kunna intyga, att densamma, på ett serdeles verksamt sätt och med en sällspord noggrannhet och skyndsamhet, fullgjort allt hvad den ålegat.
En mängd allmänna arbeten i och för sjöars och sanka trakters uttappning, vägars förbättring, hamnars och canalers byggande, hafva, under den korta tidrymden från sista Riksmöte, blifvit påbörjade hufvudsakligen genom denna Styrelses och underlydande Districls-Chefers tillgörande.
Controllerne öfver dessa arbetens ändamålsenliga fullbordande, i förening med nya undersökningar och planers uppgörände till företag i samma rigtning, påkalla en rastlös verksamhet, , hvarföre jag anser, alt Utskottet nu saknat skäl minska med 1,766 Slats-Utshottets Utlåtande, N:o 156. 29 B:dr 32 sk. den aflönings-stat, Kong!.
Nådigst för denna administra tions-förvaltning föreslagit.’' Vid 38 punkten, om Stipendier för Elever vid Mariaeberg: af Herr Lagerborg: ”Jag reserverar mig mot Utskottets beslut, angående det af Kongl.
Maj;t äskade anslaget af stipendii-medei för Civil-Ingenieurscursens genomgående på Mariaeberg, hufvudsakligen af följande orsaker:
De flesta europeiska eller andra civilicerade Stater hafva erkänt civilingenieurs-yrket som en serskilt vetenskap och ansett detsamma, om jag så får uttrycka mig, som scbacktningarne till ett förbättradt eller mera betryggadt handels- och näringslif i allmänhet, och detta ur synpunkten af naturvetenskapens application dervid.
Sådan är nutidens fordran, som tyckes sträfva till att söka bannlysa eherlataneriet och egoismen, åtminstone i detta afseende.
Bevisen dertill igenfinnas i det ändamålsenligare sättet att anlägga väg-communicationer, hamnar, canaler m. m.; och i sättet att ändamålsenligt kunna underhålla gjorda anläggningar.
Den practiska öfvertygelsen hafva samma länder förut vunnit, att okunnigheten, tilltagsen sjelfklokhet m. m., förslösat stora summor både för det allmänna och den enskilde uti dylika företag, icke allenast vid planernes uppgörande, utan äfven vid deras utförande, såsom t. ex. i sednare fallet.
Hvilka betydliga summor hafva icke ovana Arbets-chefer förstört, blott genom illa fördelta dagsverken, illa bedömde och begagnade materialier, obekantskap med nya förbättrade methoder m. m.? och derföre tillhör det Staten att förminska möjligheten af sådana misstag och att med den öfversigt af vetenskapernes framsteg, som den eger i sitt våld, äfven i detta afseende taga initiativen.
På nuvarande civilisations ståndpunkt är det derföre Staten, som bör, äfven, uti ifrågavarande fall, vägleda den enskilde och bereda för dess interessen en större säkerhet och nytta.
Så synes mig saken ur en allmän synpunkt betraktad.
Det tillhör mig nu att uttala mina åsigter i ämnet, serskildt lämpade på vårt kära fädernesland.
Maj:ts Nådiga Proposition i ämnet borde vara välkommen för hvar och en, som fördomsfritt vill landets väl, i afseende på ett förbättradt eller mera betryggadt handels- eller näringslif i allmänhet, ty den fyller en lacune i undervisningsvägen uti ifrågavarande fall.
Sverige är troligen del enda land i Europa, som i detta afseende ej på Statens bekostnad ut - 30 Stals-Utsliotlets Utlåtande, N:o {56. fört en undervisning, svarande emot Englands Civil-Engineers och Frankrikes Ecole Poly technique m. m.
Nå väl! månne icke både det allmänna, och synnerligast enskilda, redan tillräckligt hos oss genomgått profven af okunnighetens och sjelf klokhetens m. m. förstörande lärospån?
eller skola dessa fortfara?
Maj:ts Nådiga Proposition visar åtminstone en motsatt väg.
Att den är ändamålsenlig, och det på ett för Staten minst kostsamt sätt, bevisar ett serskildt Kongl. Bref, som föreskrifver, att civil— ingenieurs-cursen skall genomgås vid det högre Mili tär-und er visnings ver ket på Mariaeberg, på det att de förberedande kunskaperne i Malhematik, Physik, Chemie m. m. må kunna af samma lärare-personal meddelas åt alla elever derstädes gemensamt, utan afseende på valdt yrke, Ändamålsenligheten att på samma ställe äfven genomgå de serskilda curserna för de olika yrkena, torde icke eller kunna betviflas.
Jag anhåller vidare om att få tillägga några enskilda anmärkningar, Beträffande nödvändigheten af att anslå stipendii-medel för Civil-Ingenieurselever.
Ty likaså pracliskt det är. att man i början måtte köpa utsädet, för att plantera eller så ett erkändt nyttigt frö, innan man af skörden kan erhålla dylika till ett kommande år, likaså nödvändigt är det för Staten, vid början af en nyttig institutions införande, huru lysande den i öfrigt till sina följder må förespeglas, att taga densamma under armarna och bidraga idl dess ändamålsenliga utveckling.
Erfarenhet här dessutom hos oss bevisat, att ynglingar, som vilja egna sig åt yrken, hvilka fordra åratals långa ansträngningar, för att slutligen kunna gagna både sig sjelfve och det allmänna, vanligen äro medellösa och således, synnerligast i sådana yrken, der man ej under detta sträfvamlet, antingen genom ccnditioner eller andra sysselsättningar kan bidraga till alt skaffa sig uppehälle under tiden, måste afstå från ett sådant val , så vidt ej resourcen af stipendii-medel finnes, och så kommer troligen alt ske uti nu ifrågavarande fall, ty i detta yrke måste cursen consecutivt följas i 2 a 3 år utan afbrott.
Slutligen ett ord, om det icke sällsporda yttrandet: ”alt man kan väl berga sig hädanefter som hittills i detta fall” — så säger den stationära — men, icke bör det blifva eli orakelspråk för det rörligare begreppets fordringar i ämnet; ecb fastän Sverige är lyckligt nog att för närvarande ega några utm?rkta Civil-Ingenieurer, hvilka hufvudsakligast bildat sig sjelfve, så är ett dylikt förhållande ej med säkerhet alt påräkna för framtiden — Stats-VtsJiottets Utlåtande, N:o i56. 31 oell det är dessutom af vigt, alt just deras förvärfvade och heprofvade erfarenhet i yrket, synnerligast beträffande tillämpningen deraf till våra climatiska förhållanden, må på ett ändamålsenligt sätt fortplantas,” Härmed förenade sig Friherre Tersmeden, Herr von Celsing och Herr Ekströmer.
Af Friherre von Kraemer: ”Förenande mig i den reservation Herr Lagerborg afgifvit emot vägradt anslag till Stipendier för dem , som genomgå Civil-lngenieurs-curSj får jag, såsom ytterligare skäl för bifall af det anslag, 1,000 R:dr B:co i 3:ne år, som Kongl. Majrt till sådane stipendier äskat, anföra: att i landsorterne en stor brist finnes på personer, som med skicklighet och sakkännedom kunna uppgöra kostnadsförslager och ritningar till allmänna arbeten och byggnadsföretag samt sedermera vaka öfver deras ändamålsenliga utförande.
Länsbyggmästarne äro i allmänhet föga skicklige dertill, hvarföre ock icke obetydliga förluster tillskyndas så väl Staten, sorn enskilde, genom de misstag och felaktiga beräkningar, hvilka härvid oftast förekomma.
Prydlighet, i förening med varaktighet och dea minsta kostnad vid utförandet, är hvad hittills i byggnadsväg inom vårt fädernesland föga kunnat påräknas.
Utan att understödjas med stipendier, är väl ej att hoppas, det medellösa yngliugar egna sin tid till erhållande af en grundlig och vetenskaplig bildning i Civil-Ingenieurs-yrket.
Jag tillstyrker anslaget." STOCKHOLM, Tryckt hos W. F. DALMAN, 1845.
Siats-TJtskottcts Ullätande, N.-o 15'7. 1 M 157.
Ank. till Exp. Utsk. d. 17 Jan. kl. 2 e. midd.
Utlåtande, i anledning af väckt motion, att det reserverade stats-anslaget ef dy,ooo Kalr till odlingar u Gottland må ännu i feni år få begagnas för samma ändamål, samt att g,ooo R:dr deraf må förvandlas lill anslag för utlösen af vattenverk m. m. (U. Ä.)
Uti en inom Preste-ståndet väckt, till Stats-Utskottet remitterad, motion, liar Prosten Gahne, efter en redogörelse för anledningarne, hvarföre af de vid sistlidne
Riksdag till lån för odiingsföretag å Gottland anvisade 5o,ooo R:dr, icke mera än i3,ooo R:dr blifvit disponerade, äskat, att Rikets Ständer matte, icke allenast med bifall till hvad Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof i detta afseende innehåller, bevilja, alt de 37,000 R:dr, hvilka å förstnämnde summa således funnos reserverade, måtte under ytterligare fern år för det afsedda ändamålet bibehållas, utan ock, så väl med afseende på provincens stora penningenöd, som för att göra alla lika rätt, tillåta, att af den reserverade summan gooo R:dr
B:co måtte få utgå såsom anslag för utlösen af vattenverk, för bergsprängningar och undanrödjande af andra svåra impedimenter.
Utskottet har i sitt utlåtande, N:o i56, afgifvit yttrande, i Råga om fortfarande anvisande af det belopp, som reserverats å den vid sista Riksdag till låne-understöd för odiingsföretag å Gottland beviljade summa af 5o,ooo R:dr; och, hvad angår motionärens förslag, att en del af detta reserverade belopp malte få utgå såsom anslag utan återbetalnings-skyldighet, så, enär sådane odiingsföretag, som af dem, för hvilka de skulle medföra nytta, icke förmodas gifva så stor vinst i framliden, att de utan direct bidrag af statsmedlen kunna tillvägabringas, icke heller lämpligen torde böra genom sådane åtgärder från Statsverkets sida framkallas och befrämjas, tillstyrker Utskottet, att motionen ej måtte till någon åtgärd föranleda.
Bih. till 11 St.
Fröt. 1845, 4 Sami. 1 Afd. 39 Haft. 1 2 Stats-Utskoltcts Utlåtande* IV-o 158.
Ank. till Exp.-Utsk. den 17 Jan. kl. 2 e. midd Utlatande, angående en prcescriptionstid för liqviderandet af åtskilliga i Riksgälds-Conlorets räkenskaper balancerade äldre skuldposter.
(Rgs Åfd.)
Fullmägtige i Riksgälds-Contoret hafva hos Slats-Utskotlet anmält, hurusom uti nämnde Contors räkenskaper, sedan längre tid tillbaka, finnas upptagna flera mindre betydliga skuldposter, bestående dels af förfallna, men ej till inlösen företedda, obligationer, och dels af insatta medel å det så kallade creditsedel-verkets räkningar.
Till undvikande af en framtida ändajnålslös bokföring af dessa skuldposter, hvaraf obligationerna redan för mer än 20 år sedan förfallit och depositionsskulderna varit balancerade vida längre tid, än Rikets Ständers Banks attester öfver derstädes deponerade medel numera äro gällande, hafva Fullmägtige hemställt, att en viss tidepunkt matte varda af Rikets Ständer bestämd, efter hvilken de dessförinnan icke företedde obligationernas capital- och räntebelopp, äfvensom de innestående depositionerne skulle få ur räkenskaperne helt och hållet afföras.
I afseende på denna tidepunkts bestämmande, hafva Fullmägtige tillika föreslagi t, att, i öfverensstämmelse med hvad som vid i8a3 års Riksdag stadgades, rörande liqviden af den då återstående s. k. gamla Riksgälden, vederbörande innehafvare af nu ifrågavarande obligationer och depositionsbevis mätte, genom utfärdande allmän kungörelse, åläggas att, vid förlust af all vidare betalningsrätt, till Biksgälds-Contoret inlemna samma obligationer och bevis inom slutet afåret mäst efter det, hvarunder kungörelsen härom varder offentliggjord.
Enligt Utskottet tillställd förteckning öfver ofvannämnde, till afskrifning föreslagna, obligationer och deposilionsskulder, utgöras desamma af; Stats-Utskoltets Utlåtande, Nio 158. 1:0
Till innehafvaren utfärdade Obligationer med 5 procents ränta: 3 Till fiii Ta! 1 oda- Capital. gen ht ra k l acil Banco. rn teresse.
N:o 1,675, förfallen år 1802 a5o *9 99 38 I „ 4,167, tl:o „ 1807 600 99 9» 60 99 99 >, 4>'68, d.o ,, ,, 35o 99 99 35 99 5o 99 99 5 99 99 ,, 8,454, d:o „ 1821 5oo 99 99 75 99 99 ,, 8,43d, d.o ,, ,, 5oo 99 99 75 99 99 ,, 8 4^6, d.o ,, . . . . . 5oo 99 99 75 99 99 ,, 8,407, d.o tf ,, ..... 5oo 9* 99 75 91 99 Räntekupon, tillhörande den år 1807 förfallne obligationen, N:o 4,556 . . 99 99 99 35 99 99 Summa 3,25o| „ „ [ 5 ro ico K 1 1 -3,7^° 38 1 2:0
Till ersättning för Svenska medborgares fordringar hos Franska Regeringen utfärdade 5 procents obligationer:
N:o 2 förfallen år 1823 261 r 2 ,, 13o 3o 99 362 d:o „ „ 69 34 8 34 4' 99 427 d:o „ „ 52 22 8 10 23 Summa 383[2i 4 i75 47 559 20 och 3:o Depositions-skuld, balancerad till oförändradt belopp sedan är i83f.
Casseuren
Ta velins utelöpande Assignationer Attester . . . Assignationer.
Attester . . .
Assignationer. 99 d:o d:o d:o 99 d:o Wassermans d:o 99 d:o d:o d:o 99 d:o Ströms d:o Riksg.
S:r. 6 44 99 155 8 99 6 3 6 99 '9 99 4 8 99 Transport | 172)341 6)4>32oJio| 5 Stats-Utskottels Utlåtande, N.-o 158.
Transport Afl. Casseuren Lönbergs utelöpande Assignationer 99 d:o Lindq visters d:o d:o 99 d:o Hellströms d:o cl:o 99 d:o d:o d:o Attester . . . 99 d:o Rydbergs d:o cl:o 99 d:o d:o d:o Assignationer 99 d:o Zengerleins cl:o Attester . . . Observations-Conto Fabrikören Apiarii fordran Kongl. Bergs-Gollegii d:o J3örs- och Brobyggnads-Directionens d:o . . .
Brandvakts-Cassae-Administrationens d:o . .
. Discont-Verkets, å räkningen N:o r, d:o ....
Allmänna Enke- och Pupill-Cassans d:o . . . Kongl.
Förvaltningens af Sjö-Ärendena d:o . . Borgmästaren Gothers d:o Assessoren Halldins d:o Kongl.
Krigs-Academiens d:o Militias-Boställs-Cassans d:o ÖfversteLieutenant Reuterskölds d:o Herr Tersmedens d:o Kongl.
TJtrednings-Commissionens d:o å räkningen, JX:o 2 Kongl. Ränte-Kammarens d:o å räkningen, N:o i .
Convoy-Commissarialets d:o å räkningen N:o i d:o d:o å räkningen, N:o 2 1 72 34 6 L9 12 99 20 4 99 j> 36 99 1 16 99 1 44 99 12 99 99 3 4 6 23 18 6 >> 8 99 5> 99 3 CO cq 36 99 1 99 99 151 32 9 9 113 16 99 2 99 5) 36 99 20 99 99 20 44 99 2 16 99 IO 99 99 3 l 2 9 9 I 99 99 233 20 9 56 24 99 99 1 9 ,320 Summa | 897)34! 3 5p8 1 o 22 I o Tillsammans B:co R:dr ) 18133J 3 Stats-Utskottets Utlåtande, N.-o 158.
5 Till närmare upplysning, angående tillkomsten och beskaffenheten af omförmälde skuldposter, har Utskottet ansett sig böra meddela: att de först uppräknade 5 procents obligationerna blifvit utgifna för Riksgälds-Contoret, i slutet af sednast forflutne samt början af nuvarande århundrade, meddelade lån på minst 4 års betalningstid, af hvilka lån en del sedermera äro omsatta;— att obligationerna för fordringarne hos Franska Regeringen grundat sig på Rikets Ständers vid 1812 års Riksdag fattade beslut, angående Rikets dåvarande utländska skuld, —enligt hvilket beslut innehafvarne af sådane, till liqvid jemlikt serskildt fastställda grunder erkända, fordringar skulle erhålla RiksgäldsContorets 5 procents obligationer med 10 års förfallotid; — samt att, så länge utgifningen af Riksgälds-sedlarne fortfor, eller före den r October i834, både allmänna verk och enskilde personer egde att i Riksgälds-Contoret öppna räkningar, derå dylika sedlar till dessa verks och personers disposition insattes, hvarefter de sålunda insatte medlen höllos räkningshafvaren tillhanda, på samma sätt, som i afseende på Rikets Ständers Banks depositions-skulder är föreskrifvet.
Då nu innehafvarne af ofvan uppgifna obligationer och assignationer under den sedan dessas utgifvande förflutna längre tidervmd, underlåtit att desamma till inlösen förete, samt de utelöpande depositions-attesterna allt hittills icke lära blifvit aflemnade till dem, för hvilkas räkning depositionerna skett; så och på det att ifrågavarande skuldposter icke må behöfva att allt framgent i Riksgälds-Contorets ärliga räkenskaper bland dess förfallna skulder upptagas och balanceras, har Utskottet, lika med Fullmägtige, ansett lämpligt, att en prasscriptionstid för liqviderandet deraf varder af Rikets Ständer fastställd.
I sådant afseende och i öfverensstämmelse med hvad förut rörande ej mindre Riksgälds-Contorets, än Bankens gamla balancerade skulder är vordet stadgadt och iagttaget, får Utskottet alltså tillstyrka Rikets Ständer att bestämma en viss tidepunkt, eller slutet af år 1846, hvarförinnaninnehafvarne af meranämnde obligationer samt assignationer och attester, äfvensom egarne till öfriga här ofvan uppräknade depositionssummor, böra, vid förlust af all rätt till betalning för liqvids erhållande, samma obligationer, assignationer och attester samt andra ford ringsbevis ti 11 Riksgälds-Contoret inlemna; Och får Utskottet, under förutsättning af Rikets Ständers bifall till hvad nu blifvit tillstyrkt, likaledes hemställa, JJih. till !{•
St, Fröt. 1845, 4 Sami. 1 A/d. 39 Haft, 2 6 Stats-Utskot « ts Utlåtandej N.-o 158. att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att allmän kungörelse om den i berörde hänseende fastställda prasscriplionstiden måtte under loppet af innevarande år varda i Nåder utfärdad, och att uti samma kungörelse, så väl obligationerna som depositionsskulderna måtte varda uppgifna, i enlighet med den derå, här ofvan meddelade, förteckning.
Slutligen anser Utskottet sig böra anmäla, att Fullmägtige i RiksgäldsContoret jemväl föreslagit, att kungörelsen angående merberörde praescriptionstid måtte, till underrättelse för möjligen å utrikes ort vistande obligationsinnehafvare, genom Svenska och Norrska Consulatets i Hamburg föranstaltande, varda införd uti ”derstädes utkommande officiella tidningar”.
Men som de obligationer, hvarom nu är fråga, icke varit gångbara utom Riket, och en dylik annoncering i utländska tidningar, vid bestämmandet af prsescriptionstiden för inrikes skulder, tillförene icke ansetts böra verkställas, samt densamma möjligtvis kunde föranleda misstydning, såvida icke en omständlig utredning af de kungjorda skuldernes beskaffenhet tillika blefve meddelad; bar Utskottet icke funnit anledning att understödja Fullmägtiges härom framställda förslag.
Reservation af Herr Schartau: ”Ehuru Rikets Ständer åtskillige gånger tillförene icke dragit i betänkande att utsätta terminer för giltigheten af de genom deras penningeverk utfärdade förbindelser; så anser jag likväl en sådan procedur ej vara dem värdig, eller med deras eget credit-interesse öfverensstämmande, hvadan jag emot den af Stats-Utskottet nu tillstyrkta åtgärd mig reserverar.
” Uti denna reservation instämde Herr Berg. Stats-UIskottets Utlåtande, N.v 159. 7 JS3. 15©.
Ank. till Exp.-Utsk. den 22 Jan., kl. 11 f. ra.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Pdkets Ständer, om anvisande af medel till arfvoden, m. m., för Lag-Beredningen.
(U. A.,) Samtlige Riks-Stånden hafva till Stats-Utskottet remitterat högstberörde den ig