Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Till stöd för denna anhållan hade sökanderne, bland annat, anfört, att rustnings-kostnaden kunde antagas uppgå till ett sammanräknadt belopp af '170 R:dr 43 sk. 4 r:st B:ko, så att, då augments-räntan med 60 R:dr frånräknades, de rustnings-skyldige årligen måste vidkännas den dryga utgiften af 4 10 R:dr 43 sk. 4 rist B:ko för hvarje rusthålls-nummer, och ett större belopp, när omkostnaderna af tillfälliga omständigheter ökades; varande vid denna underdåniga ansökning fogade afskrifter af 3 utaf nyssnämnde Riksdags-fullmäktige väckta motioner, hvaraf den ena afsåge lindring i rustnings-skyldigheten och de begge andra sådan förmån i hvad anginge så väl rustning som rotering.
Häröfver anbefalldes Krigs- och Kammar-kollegierna att sig yttra; och uti det underdåniga utlåtande, som bemälde Kollegier till följd deraf gemensamt afgåfvo den 19 Juni 1854, är, till bemötande af hvad sökanderne till stöd för sin anhållan uppgifvit, hufvudsakligen ennradt: att rusthållaren, i ersättning för rustnings-besväret, tillgodonjöte icke blott augments-räntan, utan äfven såväl räntan af sjelfva rustningsstammen eller rusthålls-hemmanet, med undantag endast af boskaps-penningarne, 32 sk. pä mantal, hvilka vore kronan behållna, som ock fullkomlig befrielse från rotering; att enligt en, på grund af då sednast inkomne eller 1852 års landsboks-räkenskaper och samma års markegångs-taxor, inom Kammar-kollegium upprättad uträkning, uppginge rusthålls- och augments-räntan i allmänhet för ett rusthåll vid Smålands Hussar-regemente till 20 R:dr 32 sk. 1 rist specie, motsvarande i silfvermynt, ä 3 daler på Riksdalern, 62 daler 4 penningar eller, efter markegångs-förvandling, 165 R:dr 45 sk 5 rist Biko, hvadan, då roterings-kostnaden, uti samma uträkning upptagen endast för 1 mantal på hvarje rustnings-stam, ehuru åtskilliga rusthåll hade mer än 2 mantal sig anslagna, utgjorde 38 Ridr 4 sk. 7 rist, uppginge sammanlagda ersättningen för rustnings-besväret till minst 204 Ridr 2 sk.
Banko, eller till ett ersättnings-belopp, som med 33 Ridr 6 sk. 8 rist öfverskjöte den af sökanderne sjelfve uppgifna rustnings-kostnaden.
På grund af den utredning, som Kollegierna sålunda lemnat af de med rustningen inom provinsen Småland gemenskap egande förhållanden, fann Kongl.
Majit, enligt Nådig Resolution den 23 Augusti 1854, den i ämnet gjorda underdåniga ansökning icke till någon åtgärd föranleda, men anbefallde merbemälde Kollegier, att, i anledning af de tid efter annan förnyade klagomålen öfver den tunga, roleringsbesväret uti Småländska länen medförde, noggrannt undersöka, i hvad mån roteringsskyldigheten kunde anses vara i Småland mera betungande och ojemnare fördelad, än uti andra rikets landskap.
Till fullgörande af denna nådiga föreskrift hafva Kollegierna, uti underdånigt utlåtande den 4 Oktober 1856, tilt Kongl.
Majit öfverlemnat fem stycken upprättade tabeller rörande rikets rotering, af hvi.ka Sammans.
Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande AU 46. 19 Tabellen JVs 1 omfattar: a) uppgift å manta] och egor m m. till åtskilliga medelgoda soldat-rotar uti de 19 lån, der rotering linnes, grundad å de genom Krigs- och Kammar-kollegiernas
Bref den 20 Februari 1843 i och för rotering af provinsen Jemtland fran Konungens Befallningshafvande infordrade förteckningar; b) uträkning efter medeltal för en rote dels i hvarje lån särskildt och dels gemensamt ej mindre för de tre Småländska länen, än ock för öfrige 16 länen; och c) uppgift å vakans-afgifter för en soldatrote i hvarje län efter 1855 års markegångs-taxor.
Tabellerne N:is 2, 5 och 4 utvisa i hvad mån en soldatrote i nämnde 16 län häruti mantal, taxerings-värde m. m. mer eller mindre än en sådan rote uti Kronobergs, Jönköpings och Kalmar län, samt Tabellen J\l 5 redogör för i hvad mån en soldatrote dels uti de Småländska länen, hvart för sig och dels efter medeltal i dessa 3:ne län gemensamt har uti mantal, taxerings-värde 0. s. v. mera eller mindre än en sådan rote, efter medeltal räknadt, uti Upsala, Stockholms, Skaraborgs, Vestmanlands, Östergöthlands, Södermanlands, Elfsborgs, Stora Kopparbergs, Örebro, Vermlands, Gefleborgs, Vesterbottens, Malmöhus, Christianstads, Götheborgs och Norrbottens län gemensamt.
Häraf inhemtas, att, enligt medel-beräkning å åtskilliga medelgoda rotar uti de särskilda 19 länen, rote-mantalet, som utgör i Calmar län 1^ mantal, i Kronobergs län något mindre och i Jönköpings län något mera än 1| mantal, uppgår i sex län, nemligen Upsala, Stockholms, Vestmanlands, Östergöthlands, Örebro och Christianstads till mer än 2 mantal; i tre län, nemligen Skaraborgs, Södermanlands och Malmöhus till nära 2 mantal; i Elfsborgs och Kopparbergs län till något mindre än mantal; i Gefleborgs och Vesterbottens län till något mer än 1 mantal; och i tre län, nemligen Vermlands, Götheborgs och Norrbottens län till något mindre än 1 mantal; att, efter medel-beräkning särskildt för de tre
Småländska länen gemensamt och särskildt för öfriga 16 länen gemensamt, rote-mantalet utgör i de förra länen, så väl som i de sednare något mer än 1^ mantal; att rote-mantalet i nio län är större och i sju län mindre än medel-rotemantalet i de Småländska länen gemensamt; att taxerings-värdet uti alla ofvannämnde sexton län är större än i Kronobergs län, uti tretton län större och i tre län mindre än i Jönköpings län och i mo län större samt i sju mindre än i Calmar län; att rotens område i tolf län är mindre och i fyra större än i Kronobergs och Jönköpings län samt i fyra län mindre och i tolf 20 Sammans.
Stais- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande Ad 46. större än i Calmar län; att, efter medel-beräkning gemensamt för ofvannämnde sexton län, utsädet och afkastningen, öfver hufvud taget, är mindre för en rote i de
Småländska än uti öfriga roterade länen, men att äfven grundräntan är mindre uti Småländska än i öfriga länen, äfvensom vakans-afgiften uti Jönköpings och Calmar län, hvaremot denna afgift uti Kronobergs län är större än uti de 46 länen.
Denna utredning af förhållandet i allmänhet med roterings-besväret i de Småländska så väl som uti öfriga roterade länen ådagalägger, dels att, med hänsigt till skatte-talet allena såsom grund för rote-indelningen, roterings-bördan, efter medel-beräkning af åtskilliga medelgoda rotar i de särskilda länen, icke vore mera betungande i de
Småländska än uti flere andra län, och dels att, efter enahanda beräkning, en rotes afkastning visserligen är mindre i de
Småländska än i de öfriga länen, men att deremot icke blott egorymden och följaktligen äfven utsigten till rotebemmanens utvidgade uppodling till ökad afkastning är större i de förra än i de sednare länen, än äfven grundräntan, uti hvilken rotarnes förbättring icke verkar lörhöjning, mindre i de Småländska än i de öfriga sexton länen.
Huruvida åter roteringen, med hänsyn till förhållandet vid hvarje särskild rote och vid jemförelse emellan rotarne dels inbördes uti hvarje särskildt län och de särskilda länen emellan, är mera betungande eller ojemnare fördelad i de Småländska än uti öfriga länen inhemtas icke af ofvannämnde tabeller, och en sådan undersökning af hvarje särskild rote i riket skulle erfordra en lång tid och medföra högst betydliga utgifter lill särskilde kringresande tjenstemän i och för ett vidlyftigt jord-* uppskattnings-arbete.
Krigs- och Kammar-kollegierne ansågo likväl, att den genom tabellerne åstadkomna jemförelse ådagalade, att roteringsbördan i Småländska länen icke vore större än hvad i allmänhet egde rum inom öfrige län, men att, om ock genom en tid och penningar ödande undersökning slutligen skulle visa sig att, vid roteringens införande, hemmanen i de
Småländska länen blifvit i allmänhet strängare roterade än i de andra, tyngden och orättvisan deraf endast drabbat den roterade jordens då varande egare, hvilket förhållande icke i någon mån inverkade på de nuvarande innehafvarne, ty under de närmare 200 år, som roteringen egt bestånd, hade hemmansvärdena så väl i dessa som andra län, med afseende på dem åliggande onera, vunnit den stadga, att säkerligen redan länge ingen, hvarken vid arf eller köp, beräknat egendom i något län till högre värde, än som återstode, sedan så väl roterings-kostnaden som andra utskylder blifvit från afkastningen afdragna; hvadan ock Kollegierne voro af den öfvertygelse, att roterings-tungan sålunda öfver allt jemnat sig sjelf och att alla åtgärder ull inskränkning af roterings-besväret, vare sig antingen genom bidrag från annan oroterad jord eller genom tillskott al penningar eller spanmål, icke vore annat, än en gåfva till den roterade jordens nuvarande egare Sammans.
Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande M 46. 21 egare och dessas arfvingar, i hvilkas hand egendoms-värdet derigenom höjdes, utan att roterings-besväret i någon mån minskades för blifvande egare, hvilka genom köp eller annan afhandling korn me i besittning af hemmansdelarne efter de genom ifrågavarande godtgörelse derå stegrade värden, och voro, enligt Kollegiernes tanke, alla åtgärder, hvilka hade till föremål att bringa rotarnes styrka till likhet sins emellan så väl inom hvarje län, som inom de särskilda länen, helt och hållet öfverflödiga och icke ledande till annat än onödiga uppoffringar af Staten, till visserligen ett stort antal nu lefvande hemmans-egares fördel, men på bekostnad af öfriga skattdragande, som dertill direkte eller indirekte finge bidraga, utan att erhålla någon motsvarande förmån.
Sedan Kongl. Krigs- och Kammar-kollegierne sålunda sig utlåtit rörande förhållandena med Småländska roteringen. har Kongl. Majit, den '13 Januari 1857, enligt Kollegierne meddelad nådig underrättelse, funnit frågan om lindring eller jemkning för provinsen Småland i roterings-besväret då icke erfordra någon Kongl. Majits åtgärd.
Hvad sålunda förekommit har Utskottet tagit i öfvervägande; och vidkommande först de flere förslag, som, på sätt ofvan är vordet omförmäldt, blifvit väckte om befrielse för rusthållarne vid indelta kavalleriet, ej mindre från deras befattning med remontering och rekrytering, samt underhåll af beklädnad, mundering och utredning m. m. så för häst som karl, vare sig emot erläggande af en, en gång för alla bestämd, mot kostnaderne svarande ersättning till Kronan, dels ock i vissa fall utan någon ersättning, så och enär en sådan ersättning, hvilken, enligt Utskottets tanke, icke kan på förhand, i anseende till vexlande priser och andra omständigheter, bestämmas utan förlust för Kronan, och i allt fall, enligt hvad erfarenheten gifver vid handen, någon öfverenskommelse emellan rusthållarne om utgörande af en skälig ersättning icke är att förvänta, samt dessutom rusthållarne tid efter annan och sednast vid denna riksdag genom eftergift af furagerings-passevolansen, kommit i åtnjutande af betydligare lindringar uti rustnings-besväret, som, enligt den utredning, hvilken af Krigs- och Kammar-kollegierne blifvit meddelad, rörande rustningen i de Småländska länen, der densamma förmenats vara tyngre än uti de andra länen, icke är mera betungande, än att de friheter och förmåner, som rustmngs-stammarne tillkomma, stundom öfverstiga de kostnader, hvilka med rustnings-skyldighet. en äro förknippade, hvadan ock Kongl. Majit, genom högstberörda resolution den 23 Augusti 1854, funnit rusthållarnes i de Småländska länen gjorda ansökning om lindring i rustnings-besväret icke böra föranleda till någon Desa nådiga åtgärd, anser Utskottet sig ega skäl hemställa, Bih. till n. St.
Prat. 1856—1858. 4 Sami. 2 Afd. 20 Haft. 4 22 Sammans.
Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Vtskottets Utlåtande M 46. att förenämnde vid denna riksdag väckte motioner, angående rustnings-skyldighetens utgörande, icke eller mätte föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd.
Beträffande slutligen de gjorda framställningarne om jemkning och lindring uti knekte-roteringen, så och alldenstund Rikets vid innevarande riksdag församlade Ständer medgifvit upphörandet af det från rotehållarne vid indelta infanteriet utgående bidrag till soldat-beklädnadens anskaffande och underhåll, samt i stället beviljat ett betydligare anslag, hvarigenom rotehållarne tillskyndas en icke obetydlig lindring uti roterings-besväret, får Utskottet, med åberopande derjemte af hvad Krigs- och Kammar-kollegier ne, uti dess förrberörda underdåniga utlåtande af den 4 Oktober 1856, yttrat, hemställa, att de ofvannämnde förslag om jemkning och lindring i knekte-roteringen äfven måtte af Rikets Ständer lemnäs utan afseende.
Reservation: af Riksdags-fullmäktigen Anders Medin från Kronobergs län. STOCKHOLM, tryckt hes Eric Westrell, 1858.
Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande M 47. 1 N:o 47.
Ank. till Eip.-Ut8k. d. 1 Febr. 1858, kl. 10 f. m.
Utlåtande, i anledning af vackt motion om befrielse från rotering för Ansätts hemman i Jemtlands län.
Uti en hos Hedervärda Bonde-ståndet väckt motion har Riksdags-fullmäktigen Nils Larsson från Jemtlands län. anfört, att Ansätts nybygge, hvilket förut tillhört Offerdahls socken, men nu mera hörde till Hotagens kapell-församling inom Fölinge Lappmark, vore det enda inom nämnde församling, som blifvit med ordinarie rotering betungadt; att detta nybygge vore af sämsta beskaffenhet, såsom beläget längst upp i sjelfva fjellet och tätt under det höga, nära nog hela året om med snö betäckta Ansätts fjell; att någon sädes-afkastning der aldrig varit eller vore att skörda/icke ens potatisskörd att påräkna; att nybygges-åboerne måste på långa, till stor del obanade vägar hemta sina behof af säd eller mjöl, hvartill komme den svåra omständigheten, att de, såsom varande i saknad af furu- eller tallskog på sina tilldelade marker, icke ens egde tillfälle att lifnära sig med furu- eller barkmjöl; att deras ladugårds-afkastning vore högst ringa, härledande sig från den inskränkta areal af duglig mark, som vid afvittringen blifvit dem tilldelad, samt att de fiske-vatten, som funnes inom deras egor, inskränkte sig till några få tjernar, hvilka voro föga indrägtiga och ej fyllde åboernas husbehof.
Oaktadt detta hemmans dåliga beskaffenhet, och som allmänt ansåges mera vanlottadt än de öfrige hemmanen inom kapellaget, hvilka voro af Lappmarks natur och såsom sådane frie från rotering, hade detsamma dock icke kunnat undgå att blifva till ordinarie rotering indeladt.
För att vinna befrielse derifrån har motionären föreslagit, Bih. till Ii.
Prat. 1*50—1858. 4 Sami. 2 AfcL 21 Höft. 1 2 Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande JW 47. att, med afseende på förekommande ömmande omständigheter, Rikets Ständer måtte för sin del medgifva och hos Kongl. Majt anhålla, att soldat-roten M 792 Wallrun vid Jemtlands fältjägare-korps, hvarunder hemmanet Ansätt är till rotering indeladt, må, efter denna för samma nummer tjenande soldatens afgång, få tills vidare och intill dess Kongl. Majit kan finna för godt att i nåder annorlunda förordna, hållas vakant, emot vakansafgift för öfrige i samma rote indelade hemman, men med befrielse från sådan afgift för den rote-andel, som utgöres af Ansätts hemman om { mantal eller 1| tunnlands skatt.
Af de motionen bifogade handlingar inhemtas, att, enligt Jemtlands Afvittrings-rätts utslag af den 12 Augusti 1829, angående verkställd delning å de i Offerdahls socken befintliga krono-afradsland, så till fyllnad för svaga i behof varande hemman, som till anläggning af nybyggen, hade för »Ansigte» nybygge, hvilket Afvittringsrätten uppskattat till £ mantal och 750 tunnlands egorymd duglig mark, med förunnade 15 frihetsår och 2|
R:dr i grundränta, skiftesmannen, som ansett detta nybygge vara af sämsta beskaffenhet, såsom längst uppe i sjelfva fjellet beläget, der säd aldrig finge skördas, utan åboernes enda näring vore boskaps-skötsel och dess afkastning. funnit skäligt tilldela en areal af 1,143 tunnland, hvilken i godhet endast kunde jemföras med de bestämda 750 tunnlanden; varande gränsorne för den tillslagna egorymden bestämda till 4,000 alnar i qvadrat från fjellfoten; att jemlikt den, till följd af Kongl. Instruktionen den 22 Maj 1846, upprättade längd öfver till ordinarie rotering indefad jord uti Jemtland, för hvilken effektiv rotering eller rustning kommer att utgöras, är under stamroten JVf 792 Wallrun upptaget »Ansäll» med åsatt skattetal af 1| tunnland i norra fögderiet och Fölinge socken; att, enligt utdrag af protokollet, hållet vid allmän sockenstämma med Hotagens kapell-församling den 28 September 1856, kapell-boerne, på dertill gifven anledning, meddelat det vitsord, att ifrågavarande hemman vore det enda inom kapeilaget med rotering betungadt; att detsamma vore beläget tätt under, på södra eller syd-sydvestliga sidan om det höga. med snö nära nog hela året om betäckta Ansätts fjell, så att, till följd af detta hemmans läge tätt under fjellbandet, någon sädes-afkastning eller ens potatis-skörd icke kundeerhållas; att åboerne å detta hemman derför måste, på 9 å 10 mils obanade och 20 å 30 mils banade vägar, hemta sitt knappa förråd af den säd eller mjöl, som de förbrukade, hvartill komme den svåra omständigheten, att de, såsom varande i saknad af furu- elier tallskog på sina tilldelade marker, icke ens egde tillfälle att lifnära sig med furu- eller barkmjöl; att deras ladugårds afkastning vore högst ringa; att de fiskevatten, som lågo på deras egor, voro fåtaliga och föga indrägtiga, ej ens fyllande deras husbehof, och att, i följd af allt detta, dessa hemmans-åboers belägenhet vore mer än mycket vanlottad och bek!agansvärd vid sidan af andra åboer å Lappmarkshemman, hvilka dock vore från rotering befriade.
Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Btlåtande M 47.
3 Sammansatta Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet, till hvilket denna motion blifvit öfverlemnad, har tagit densamma i öfvervägande; och beträffande först framställningen derom, att roten JVS 792 Wallrun vid Jemtlands Kongl Fältjägare-korps måtte hållas vakant emot erläggande af vakans-afgift; så och enär frågor af denna beskaffenhet ankomma på vederbörande befäls pröfning och afgörande, anser Utskottet denna del af motionen icke böra föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd.
Vidkommande åter förslaget derom, att Ansätts hemman måtte befrias från den detsamma åsätta rotering; så och då, på sätt ofvan är vordet ådagalagdt, ifrågavarande Lappmarks-hemman är af särdeles svag beskaffenhet och åboerne derå i en särdeles nödställd belägenhet, hvaruti någon förändring till ett bättre icke, i anseende till lokala och klimatiska förhållanden, är att emotse, samt roteringen i Jemtland blifvit så nyligen fastställd, att den tunga, som dermed är förenad, sannolikt icke blifvit tagen i beräkning vid hemmanets öfverlåtande från en till annan egare och vid hemmans-värdets bestämmande utöfvat inflytande, finner Utskottet sig icke sakna skäl tillstyrka Rikets Ständer att i underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl. Majit täcktes, efter verkställd undersökning och så vidt Kongl.
Majit finner dertill skäl, framställa nådig proposition till Rikets näst sammanträdande Ständer om befrielse tills vidare för
Ansätts hemman från utgörande af detsamma åsatt rotering.
4 Stats- samt Allm.
Besv- och Ekon.-Utskottets Utlåtande M 48.
Ank. till Exp.-Utsk. den 1 Febr. 1858, b. 10 f. m.
Utlåtande, i anledning af väckta motioner, angående lindring i båtsmans roteringen och dermed sammanhang egande frågor.
Inom Hedervärda Bonde-ståndet hafva i förestående ämne motioner blifvit väckte, 1:o af samtlige Riksdags-fullmäktige från Blekinge län, nemligen Jöns Pehrsson, Håkan Pettersson, Nils Svensson och Sven Haraldsson, hvilka föreslagit: att båtsmans-hållet inom Blekinge län måtte befrias från skyldigheten att bidraga till båtsmännens beklädnad och att erforderliga medel till bestridande af denna kostnad måtte anvisas.
Till stöd för detta förslag är hufvudsakligen anfördt, att Blekinge län vore hårdare betungadt af båtsmans-hållet, än något annat län i Riket, då i medeltal endast f:dels hemman vore indeladt till hvarje båtsman; att Kronan redan öfvertagit. bestyret med de fleste båtsmännens beklädnad; att Rikets Ständer redan vid 1817 och 1848 års riksdag beviljat ett förslags-anslag af 28,000 R:dr
Banko att årligen utgå till bestridande af de kostnader, som uppkommo i följd af beklädnads-bestyrets öfvertagande vid hela båtsmans-hållet, och hvilket anslag endast behöfde förhöjas i fall hemmansegarne i Blekinge erhölle befrielse från allt beklädnads-bidrag; att härigenom den stora fördelen skulle vinnas, att Kongl. Maj.t skulle vara oförhindrad att huru som helst förordna om de förändringar med båtsmännens beklädnad och utrustning, allt efter som sjöförsvarets utveckling samt nya upptäckter med flera andra förhållanden kunde göra önskligt och nödvändigt, hvarjemte de olikheter, sorn nu förefunnes i manskapets beklädnad, och hvilka eljest komme att länge fortfara, skulle på en gång försvinna. 2:0 af Riksdags-fuilmäktigen Efraim Larsson från Elfsborgs län, som föreslagit, att båtsmans-roteringen inom riket måtte befrias från skyldighet
Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande M 48. 5 att bidraga till båtsmannens beklädnad och att erforderliga medel till bestridande af denna kostnad måtte af stats-medlen anvisas. 3:o Af Riksdags-fullmäktigen Tobias Lind, som alternativt hemställt, att Rikets Ständer måtte genom underdånig skrifvelse hos Kongl. Majit anhålla, det Kongl. Majit täcktes vid nästkommande riksdag föreslå, att båtsmans-beklädnaden, om ej i sin helhet för första gången, likväl till hälften deraf, måtte bekostas af Staten och dertill bereda nödigt stats-anslag för ändamålets vinnande, eller ock, derest sådant icke kunde ske, att hela båtsmans-beklädnaden måtte öfvertagas af Kongl. Majit och Kronan mot lika ersättning, som redan vore bestämd för de delar deraf, hvilka uti krono-förråderne för närvarande tillhandahöllos. 4:o Af Riksdags-fullmäktigen E. J. Rudberg från Kalmar län, som föreslagit, att båtsmans-truppens uppsättning och underhåll måtte öfvertagas af Staten och att båtsmans-rotarne i stället finge utgöra en viss penninge-ränta eller, om detta icke kunde beviljas, erlägga en lämplig vakans-afgift. 5:0 af Riksdags-fullmäktigen Nils Pehrsson från Kalmar län, som anfört, att Södra Möre härad vore framför andra orter i riket betungadt med en ganska svår rustnings- och roterings-börda, derigenom att häradet med en befolkning af endast 27,000 innebyggare måste anskaffa, utrusta och underhålla öfver 800 stycken båtsmän.
Väl hade under de sednare åren rustnings-kostnaden blifvit lindrad, hufvudsakligen genom den rust- och rote-hållare lemnade tillåtelse att med penningar lösa sig från skyldigheten att in natura leverera de fleste af de till båtsmännens utrustning och beklädnad hörande persedlar; men denna åt ortens hemmans-egare bestådda fördel öfvervägdes dock i högst betydlig mån af den för dem ständigt ökade svårigheten att inom en icke talrik befolkning nödgas anskaffa till kronans tjenst fullt dugliga karlar till så stort antal som erfordrades.
Inom Södra
Möre härad hade nemligen, liksom nästan öfverallt inom landet, tjenstedrängars och legoarbetares dagspenningar blifvit högt stegrade utöfver de belopp, hvartill de förut uppgått, och ensamt denna omständighet hade till naturlig följd, att den lega, som rust- och rote-hållarne vid båtsmännens antagande nödgades erlägga, äfven blifvit i samma mån uppdrifven eller då samtidigt med denna stegring af arbets-priserne i orten icke blott anspråken hos flottans befäl å båtsmannens duglighet och tjenstbarhet ganska betydligt ökats, än äfven båtsmännen inkallats till mycken längre tjenstgöring, än tillförene egt rum, men sådant oaktadt dem icke bestått» några förbättrade aflönings-vilkor, hade derigenom svårigheten ökats för ortens hemmansegare att hålla deras många båtsmans-nummer fulltaliga. 6 Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Ut skot tets Utlåtande M 48.
Fordom uppfordrades båtsmännen inom Södra Möre efter den regeln, att indelnings-båtsmännen kallades hvarje år till fyra månaders och roterings-båtsmännen hvart tredje år till års-tjenstgöring och på detta sätt hade vid uppfordringarne så länge tillgått, att rust- och rotehållarne trodde sig ega både lagliga och billiga anspråk, att denna häfdvunna och i de s. k. roteböckerne föreskrifna ordning för båtsmännens tjenstgörings-skyldighet, icke annat än undantagsvis och då bindande nödvändighet det fordrade, skulle förändras.