Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Grefve Sparre har uti sin motion, efter erinran om den vid 1854 års riksdag, jemte beslutet att Stamjernbanor i riket skulle genom Statens omedelbara försorg anläggas, tillika uttalade grundsatsen, att företagandet och utförandet af smärre jern vägsanläggningar skulle ankomma på den enskilda industrien och företagsamheten, och att på särskild pröfning i hvarje fall skulle bero, om och i hvad mån dylika företag borde af Staten understödjas, hvarvid företräde borde tillerkännas anläggningen af sådana jernvägar, som komme att stå i direkt förbindelse med någon af Staten anlagd jernbana, yttrat att sistberörda tillägg vore förtjent af särdeles afseende, såväl ur synpunkten af Statens gagn, som, då den sjelf bekostade anläggningen af stambanorna, tjenande till pulsådror för den allmänna rörelsen, måste vara intresserad för anläggningen af bibanor, utan hvilka, särdeles i vårt mindre talrikt befolkade land, erforderlig tillförsel till Stambanorna komme att saknas, som ock med hänseende till de särskilda orternas intresse, hvilket, rätt uppfattadt, också inginge i Statens.
Genom jernvägarne, särdeles der dessa ej anlades vid de gamla stråkvägarne, förorsakades nemligen en omstörtning i de O D 7 O O industriela förhållandena, i det att de till jernvägarne angränsande orterna gynnades till mehn för de aflägsnare, hvilka sålunda försattes i ett oförutsedt och oförvålladt trångmål, till undanrödjande hvaraf det vore af vigt, att åtminstone utfartsvägar bereddes dem, på det att de icke vid täflan med de förra måtte komma att stå alltför mycket tillbaka.
En sådan, i direkt förbindelse med en af Staten anlagd jernväg stående bibana, vore den, som blifvit föreslagen att dragas från den vestra Stambanan till Borås, hvilken väg, i hjertat af riket, ledde till en ort, från urminnes tider känd för sin näringsflit, och som, följande den nya tidens industriela utveckling, på samma gång den alltmera utvidgade väfnadsindustrien såsom husslöjd, tillika för denna industri anlade fabriker till den mängd och i den skala, att den i vårt land ensam kunde förtjena namn af fabriksdistrikt; en ort, som, ehuru lidande af sednare tiders förändringar i tullagsstiftningen, för att uthärda konkurrensen med utlandet, användt de berömvärdaste ansträngningar, fastän under missgynnande förhållanden, härrörande af bristande kommunikationer, då ortens befolkning nödgades, med numera särdeles dryga forsellöner, icke allenast på axel en väg af sju mil föra rudimaterierna för en tillverkning af åtta till tio millioner alnar väfnader, hvilka åter på axel måste föras 3 och mil för att nå en större kommunikationsled, utan äfven från andra orter på hjuldon hemta en stor del af sina lifsförnödenheter af spannmål och andra behof; — en ort slutligen som hittills, oaktadt denna isolering, på den måhända magraste och torftigaste delen af Sveriges jord, endast genom en exempellös idoghet närt -jV^el af Sveriges befolkning, men hvilken, Stats-Utskottets Utlåtande N:o 160.
19 i följd af den konkurrens, hvilken genom en, nog hastig förändring i tull-lagstiftningen framkallats, måste duka under, om densamma icke genom Statens mellankomst i någon ringa mån erhölle understöd, hvarå orten desto hellre kunde ega grundade anspråk, som denna ort hittills mindre måhända än någon annan njutit understöd af det allmänna.
— I fråga om öppnandet af nya kommunikationsledet- förefunnes, på sätt motionären vidare anfört, en högst väsendtlig skilnad emellan angelägenheten deraf för ett jordbruksidkande och ett fabriksidkande distrikt.
Det förra kunde i saknad af kommunikationer visserligen till någon tid hämmas i sin utveckling, men dess förnämsta rikedomskälla, jordens alstrande förmåga eller skogens produkter upphörde icke utan återstode alltid, då kommunikationen en gång öppnades; hvaremot förhållandet vore helt annorlunda med ett fabriksdistrikt, hvars näringsliv i saknad af oundgängligen c? ' O o Ö nödvändiga kommunikationer, måste, under täflan med deraf gynnade likartade anläggningar, aftyna och utdö, samt kunde måhända, oaktadt alla bemödanden, icke mera återväckas.
Ett närliggande exempel i detta afseende vore staden Alingsås, hvars genom Alströmers nit anlagda fabriker spårlöst försvunnit. ■—•
Sedan numera icke allenast utlandets väfnader, dels mot lägre tull infördes, dels från importorterne på de redan iståndkomne kommunikationslederne med lätthet transporterades, utan äfven de närmare kommunikationslederne belägna fabriker kunde obehindradt öka sin tillverkning och undersälja de mindre gynnade, under det att alla lifsförnödenheter på dessa samma kommunikationsleder strömmade till de större afsättningsorterne, skulle den ifrågavarande från kommunikationsleden aflägsna orten nödvändigt dels förlora på sin tillverkning, dels gå i mistning af den vanliga tillförseln från sitt naturliga handelsterritorium, som på den öppnade jernvägeu försände sin spanmål till andra håll.
Detta hade också erfarenheten i nämnde ort redan gifvit vid handen, och örn ej den ifrågavarande vägen, i förhoppning hvarom näringsidkarne hittills, äfven med uppoffring, fortsatt sin rörelse, snarligen komme till stånd, vore redan i den aldra närmaste framtiden de bedröfligaste förhållanden inom orten att förvänta.
— Jernvägs O O anläggningen vore således för denna ort af utomordentligaste vigt, och företaget hade icke blott ur synpunkten af lokalintresset, — hvilket föröfrigt vore af den betydenhet, att det icke rätteligen så borde benämnas — utan ock för det allmänna, sin stora betydelse.
Den redan öppnade delen af vestra Stambanan hade icke lemnat de resultat i fråga om trafiken, som man väntat, och det vore att befara, att resultaterna af den icke ännu byggda delen icke komme att blifva bättre.
Orsaken härtill låge, enligt motionärens åsigt, deruti, att banan genomginge trakter, der näringsfliten icke vore synnerligen utvecklad, och som för sina tunga och skrymmande produkter, särdeles då de måste föras längre väg, nödgades uppsöka billigare transportmedel, än jernvägen erbjöde.
Så mycket mera skäl blefve det derföre att med en jemförelsevis högst ringa uppoffring bereda Stambanan förbindelse med en bygd, som i saknad af alla andra 20 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 160. kommunikationsmedel, måste anlita jernvägen, och dessutom såsom fabriksidkande hade att till transport å jernvägen erbjuda varor, som kunde bära en längre transport, och redan under nuvarande förhållanden spriddes öfver hela riket.
I öfverensstämmelse härmed hade också Jernvägs-undersöknings-kommittéen yttrat: ”att ifrågavarande bibana, som satte en af landets mest befolkade och industriella orter i beröring med Stambanan, kunde ej annat än såväl för landet i allmänhet som för berörde trakter i synnerhet blifva af utomordentligt gagn; och Kommittéen vore också förvissad, att denna bana skulle, genom den person- och varutrafik, som till och från densamma komme att utgå, mer än för dubbla rörelsen och inkomsterna på Stambanan emellan Göteborg och den 7-| mil derifrån belägna punkt, der bibanan komme att afvika.
När dertill lades den stora varurörelse som af Borås och trakten deromkring drefs upp åt landet, samt behofvet af spannmål från Skaraborgs till södra delen af Elfsborgs län, så kunde
Kommittéen ej annat än anse den tillämnade bibanan emellan Borås och Härljunga såsom en af de nyttigaste bibanor i landet.’’ Till ytterligare stöd för denna af Kommittéen uttalade åsigt har motionären anfört, att, enligt noggranna beräkningar, som uppgjorts öfver trafiken på denna bana, bruttoinkomsten å Statens jernbana skulle genom samma trafik ökas med icke mindre än 450,000 K:dr R:mt årligen, ett belopp, som skulle kunna synas öfverdrifvet; men om hvars tillförlitlighet kunde, genom i ämnet meddelade faktiska upplysningar, vinnas kännedom, och hvartill den nyligen vunna erfarenheten om trafiken på Gefle-Dalajernvägen, som, lika med den ifrågavarande, öppnat en väg till en helt och hållet instängd landsort, lemnade ett motstycke.
Då för erhål lande af nämnde bruttoinkomst de vanliga utgifterna för trafikens underhåll å Stambanan icke i någon särdeles märkbar mån komme att ökas, så skulle Staten på det belopp af 1,700,000
R:dr, som af det för banans utförande bildade bolag blifvit begärdt såsom lån, skörda, oberäknadt den ränta, som för detsamma komme att erläggas, en omedelbar vinst af 25 procent årligen; i betraktande hvaraf och då ett Bolag erbjudit sig att, utan egentlig uppoffring från Statens sida, emot erhållande endast af ett låneunderstöd, åstadkomma ett arbete, hvarigenom inkomsterne å ett af Staten utfördt företag, som syntes vilja knappt bära sig, mer än fördubblades, det icke borde vägras att antaga detta anbud, helst i annat fall den fråoa, som redan varit å bane, att från det förnämsta fabriks O 7 7 distriktet, Marks härad, söka. en genare väg till vestkusten vid Warberg, kunde ånyo uppstå, hvarigenom
Staten för sina jernvägar ginge miste om denna rika inkomstkälla.
Af dessa skäl och med erinran derjemte, att, ehuru den ifrågavarande bibanan, för hvars utförande redan före sistlidna riksdag ett bolag varit bildadt, då icke lyckades erhålla understöd, behofvet af jernvägsanläggningen likväl blifvit af 2:ne Riks-Stånd behjertadt, samt att icke allenast
Jernvägskommittéen satt denna bana i främsta rummet bland ifrågasatta bibanor, utan äfven Kongl. Maj:t i Dess aflåtna nådiga Proposition angående Statens jernvägs - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 160. 21 byggnader vid innevarande riksdag, med erkännande af banans synnerliga vigt, endast af bristande tillgångar funnit sig förhindrad att intaga densamma i den nådiga Propositionen, har motionären, öfvertygad att Pikets Ständer skulle finna utvägar att fylla ett behof, hvars afhjelpande icke vidare kunde uppskjutas, föreslagit att åt det bolag, som bildat sig för åstadkommande af meranätnnde bibana emellan Borås stad och vestra Stambanan, måtte beviljas ett lån af 1,700,000 R:dr
Ihra t på enahanda vilkor, som blifvit Gefle-Dala Jernvägsbolag medgifna.
Ombudet för staden Borås under innevarande riksmöte, Herr Rydin, som i nämnde egenskap och under åberopande af erhållet uppdrag utaf Bestyrelsen för det bolag, som inom Borås samt kringliggande städer och orter bildat sig för anläggning af jernbana från Borås till närmaste mest tjenliga punkt vid vestra stambanan, anhållit att för utförande af nämnde jernbana, utgörande i längd 3 mil 32,890 fot, och beräknad till en kostnad af 2,558,784 Riksdaler Riksmynt, måtte beviljas ett amorteringslån till | af kostnadssumman, eller i rundt tal 1,706,000 Riksdaler Riksmynt under samma ränta och betalningsvilkor som för Gefle—Fahlu-banan blifvit fastställde, har, till stöd för sin framställning, anfört, att, genom denna utgrening från vestra stambanan, en befolkning af omkring 100,000 personer, af hvilka större delen sysselsatte sig med den för hela landet högst vigtiga väfnadsindustrien, komme i tillfälle att förskaffa sig de till väfnadsyrket till stor del från andra orter erforderliga materialier både skyndsammare och till vida lägre pris, än som nu vore fallet, då de högst betydliga partierna af nämnde materialier måste med hästar ditforslas mot en särdeles dyr och betungande frakt; — att genom råämnenas erhållande mot billigare transportkostnad, och ännu mera genom det färdiga vä fnadsfab rikatets forslande till lägre pris på jernbana från grannskapet af tillverkningsorten, komme äfven dessa så nödvändiga och oumbärliga fabrikater att till allmän båtnad säljas till billigare pris öfverallt, der stambanor och bibanor mer och mer utgrenade sig inom landet; — att förmånen af det billigare priset ännu mera komme att ökas derigenom, att den talrika befolkningen kunde, synnerligast från Skaraborgs län, erhålla de för orten erforderliga stora partier spanmål och andra lifsmedel mot ett lägre inköp, än som nu vore fallet, då dessa lifsmedel måste forslas 6 a 8 till 12 å 16 mil på axel för hästar; — att Göteborgs stad, Skaraborgs län samt andra orter, hvilka redan nu hade en betydlig afsättning på Borås och kringliggande landsbygd, skulle, efter en jernbanas anbringande dit, hafva en ännu betydligare fördel, dels genom den vinst lindrigare frakt skall bereda, dels genom deraf uppkommande större varu-afsättning ; — att genom den föreslagna bibanan, som inom loppet af* ett år kunde färdigbyggas, vestra stambanan skulle få ett högst betydligt tillflöde af varor och passagerare till och från Borås-banan i sträckningen både åt Göteborg och uppåt landet,
samt att genom samma bibana i förening med påtänkta bibanor, dels från Mariestad, dels från Lidköping, 22 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 160. den sednare ämnad att stöta till stambanan på samma punkt, Herrljunga, der Borås-banan skulle möta, komme alla vid sjön Wenern belägna städer och orter att erhålla en lätt och mindre kostsam kommunikation med den sydliga delen af Elfsborgs län och en stor del af vestra Sveriges inre trakter; och då, i en måhända ej särdeles aflägsen framtid, jernbanan sannolikt äfven komme att från Borås sträcka sig i sydlig rigtning, skulle sålunda sydvestra Sveriges rikaste och mest befolkade provins, Skåne, komma att sammanbindas med Småland, Halland, Elfsborgs och Skaraborgs län på den kortaste, och mest ändamålsenliga väg, tillika utgörande den fördelaktigaste förbindelse emellan sydvestra och vestra Sveriges längre från hafvet aflägsna delar, der icke någon sjökommunikation, hvarken på kanaler, strömmar eller sjöar förefunnes, och nämnde provinser jemväl erhålla jernvägsförbindelse med Göteborg och Norrige, samt med sjöarne Wennern, Wettern, Hjelm aren och Mälaren, med tillstötande städer och landskap.
Sedan motionären härefter dels erinrat om den vid 1853 —1854 års riksdag fastställda grundsatsen om företräde för dc jernvägs-anläggningar, sorn stöde i direkt förbindelse med någon af Staten anlagd jernbana, dels åberopat yttranden angående den ifrågavarande bibanan af Styrelsen för Allmänna Väg- och Vattenbyggnader samt Chefen för Statens jern vägsbyggnader, äfvensom de beräkningar öfver den blifvande passagerare- och godstrafiken å banan, som, enligt uppgift, vore Bolags-bestyrelsens till Kongl. Maj:t ingifna ansökning om låneunderstöd bifogade, har motionären, med åberopadt stöd af den erfarenhet, de sedan förra riksdagen färdigbyggda banorna och den derå varande trafiken gifvit, ytterligare tillagt, att den åsigten, som vid nämnde riksdag af mången hystes, och måhända mer än något annat bidrog till afslaget af det då begärda låneunderstödet, nemligen att den stora Borås-trafiken skulle komma vestra stambanan till godo, antingen den ifrågavarande bibanan blefve anlagd eller icke, ingalunda bekräftat sig; att de jernbanor som blifvit anlagda i samma riktning med segelbara vattendrag och med dessa måst täfla om fraktförtjenst, hade en mycket ringare pro portionerlig inkomst, än de banor, som vore byggda i de inre delarne af landet, der inga vattendrag delade förtjensten; att vestra stambanan innehade ett missgynnande läge icke allenast genom dess sträckning utmed Göta Elf och Wenern, utan måhända fullt ut lika mycket i anseende till de å andra sidan belägna så kallade Svältorne, hvarigenom, från denna sida, ingen rörelse till förmån för jernbanan vore att förvänta, förrän förbindelse bereddes med den talrika industriela befolkningen, å andra sidan om dessa svältor, hvilken befolkning likasåväl ännu, som före vestra stambanans anläggning, måste med hästar forsla de stora och OO O7 tunga partien af lifsmedel och fabriksråämnen till Boråstrakten, och de färdiga fabrikaterna derifrån till långt aflägsna delar af landet; — att om bibanan blefve O O 3 anlagd, skulle stambanans trafik säkerligen blifva mer än fördubblad, och erhålla en vinst, som säkerligen blefve mera än dubbelt större, än hvad fallet nu vore, enär forslingen på stambanan för Boråstrafiken blefve vida mera än dubbelt Stats-Utslcottets Utlåtande N:o 160. 23 längre än på bibanan och således för hvarje En Riksdaler, som den sistnämnda erhölle i inkomst, finge stambanan minst två; — och slutligen att, sedan för vestra stambanan emellan Göteborg och Töreboda jemte bangård och verkstad 1 Göteborg blifvit anslaget tillsammans 15,575,000 Riksdaler Riksmynt,
det icke skulle vara med god hushållning förenligt om, genom vägran att på antagliga grunder bevilja ett lån af en proportionsvis ringa summa af något mera än ljtdels million Riksdaler, vestra stambanan fortfarande komme att blifva i saknad af de betydliga in komster och den vinst, som genom den ifrågavarande bibanans öppnande skulle komma densamma till godo.
Uti ett sedermera inom Borgare-Ståndet aflemnadt och till Stats-Utskottet remitteradt anförande i fråga om Borås-banans beräknade nettoinkomst, har Herr Rydin anfört, att då denna bana komme att utgöra en utgrening från vestra stambanan vid Herrljunga, derifrån afståndet vore till Borås nära 4 mil, till Göteborg 8,1 mil, till Jönköping öfver Falköping 8,5 mil och till Töreboda 9,05 mil, och då alla råämnen till den betydliga väfnads-industri, som inom Boråstrakten idkades, hemtades från Göteborg, samt nästan alla fabrikater, som på banan komme att forslas, skulle gå till Göteborg, Jönköping eller Töreboda, måste medellängden af dessa varors forsling på stambanan blifva minst 8 mil, och således mera än dubbelt längre än på Borås-banan.
Med detta antagande, hvars vigtighet svårligen kunde bestridas, skulle, genom att bevilja, såsom lån åt bolaget, 1,706,000 R:dr, eller § af den till 2,559,000 R:dr beräknade kostnaden, mot 3 procent, deraf 2 såsom ränta och återstoden årlig amortering, uppstå följande förhållanden: 1,706,000 R:dr lån mot 3 procent årligen, deraf 2 såsom ränta och återstoden amortering 51,180:
— Okad inkomst på stambanan genom personal- och varu-trafik från Borås-banan till minst dubbla beloppet af sistnämnde banas egen vinst 102,360: — R:mt R:dr 153,540: — men då det förutsattes att Staten sjelf upplånat det begärda kapital-beloppet. 1,706,000 R:dr för omkring 5-J procent, deraf 41 såsom ränta och återstoden årlig amortering, hade Staten att härtill årligen utbetala 98,095: — och finge således en vinst af R:dr R:mt 55,445: — årligen, tills Statens lån blifvit infriadt, hvarefter för all framtid 102,360 R:dr erhölles hvarje år, oberäknadt den ökade vinst, som vore att emotse af ökad rörelse i framtiden.
Deremot blefve, såsom motionären vidare andragit, bolagets vinst, i jemförelse med Statens, högst obetydlig, hvilket utvisade» af följande beräkning: - 24 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 160. 1,706,000 R:dr lån af Staten, mot 3 procent, deraf 2 såsom ränta och återstoden årlig amortering 51,180:
Då bolaget sjelft skulle tillskjuta 853,000 11:dr, hvarå borde få påräknas 4 procent, eller 34,120: borde således vinsten på Borås-banan utgöra R:dr 85,300: —, hvilket likväl, efter afdrag af underhåll, aflöning och driftkostnad å en bana af ej fullt 4 mils längd, vore vida mera, än som sannolikt någonsin blefve fallet; hvadan och då, sedan Staten erhållit sin andel, föga af inkomsten komme att återstå åt aktie-egarne, det begärda understödet kunde och borde af Staten lemnäs utan räntegodtgörelse och endast mot vilkor af årlig kapital-afbetalning, helst Boråsbanan komme att tillskynda stambanan vida större vinst än som åtginge till ränte- och kapital-afbetalning å de medel, Staten för bidragets meddelande måst utom riket upplåna.
Det hade, på sätt motionären slutligen erinrat, af en annan ansetts möjligt, att, om ett lån beviljades bolaget mot 5 procent, deraf 4 såsom ränta och återstoden årlig amortering, dessa vilkor skulle kunna af bolaget uppfyllas, men detta erbjudande vore, på sätt motionären sökt genom efterföljande kalkyl visa, för bolaget ej antagligt, ehuru förmånliga nämnde vilkor vore för Staten. 5 procent, deraf 4 såsom ränta och återstoden årlig amortering å 1,706,000 R:dr utgjorde 85,300:
Okad vinst genom Boråsbanan å stambanan, i enlighet med of - vanstående beräkning . . . 102,360: — 187,660:
— Efter afdrag af det räntebelopp, Staten sjelf betalade . . . 98,095: — skulle Statens vinst blifva . . . 89,565: — och efter slutad inbetalning af skulden vida högre; hvaremot bolagsmännen för sina utlagde 853,000 R:dr icke kunde påräkna den ringaste inkomst, hvaraf följde, att, under sådane vilkor, bolaget måste upplösas, och att Boråsbanan aldrig komme till stånd.
Riksdags-fullmägtigen Johannes Andersson, hvars motion innefattar enahanda förslag som Herr Bydins, har grundat sin framställning å nödvändigheten ätt, genom den ifrågavarande bibanans anslutning till vestra stambanan, bereda ökade inkomster å denna sednare; — betydenheten af den trafik, som å den föreslagna kommunikations-leden vore att förvänta, samt behofvet af samma kommunikation för orten, hvars kända industri, i saknad deraf, enligt motionärens åsigt, komme att gå under.
I anledning af dessa framställningar, genom hvilka den redan vid sistlidne riksdag väckta frågan om jernvägsförbindelses åstadkommande emellan staden Borås Stats- Utskottets Utlåtande N:o 160. 25 Borås och vestra stambanan blifvit Rikets Ständers förnyade pröfning underställd, har Utskottet ansett sig här böra i ett sammanhang redogöra för den förberedande behandling denna, för oi'ten högst magtpåliggande och jemväl för det allmänna vigtiga angelägenhet hittills erhållit, och de åsigter angående företagets nödvändighet och nytta, äfvensom angående planen för dess verkställighet, hvilka dels inom orten allmänt gifvit sig tillkänna, dels blifvit yttrade af vederbörande embetsmyndigheter.
Sedan nemligen, uppå ansökning af Bestyrelsen för det bolag, som bildat sig för att åstadkomma en bibana från Borås till Statens vestra stambana, Kongl. Majtts Befallningshafvande i Elfsborgs län, i början af år 1856 ingått till Kongl. Maj:t med underdånig framställning om låneunderstöds beviljande för anläggningen af en sådan jernväg, hvilken ansågs böra i närheten af Wårgårda förena sig med nämnde stambana, och Kongl. Maj:t i anledning deraf förklarat sig vilja, efter det vederbörande afgifvit fullständig plan äfvensom kostnadsförslag i afseende på detta företags utförande, taga i öfvervägande huruvida nådig Proposition angående ett lån af allmänna medel för detsammas understödjande i större eller mindre mån, borde till Rikets Ständer aflåtas, blefvo, under Chefens för Statens jernvägsbyggnader Öfversten Ericsons ledning och inseende, undersökningar för ifrågavarande jernvägs-anläggnings verkställande, sagde år, förrättade å flera linier, och en fullständig, af kostnadsförslag åtföljd, arbetsplan för jernbanan i den vid undersökningarna lämpligast befunna riktningen, eller från Borås till Herrljunga, uppgjord, dervid kostnaden för en 3 mil 32,890 fot lång jernväg mellan nämnde ställen med enkelt spår af 5 fots vidd, beräknades till 1,705,856 R:dr B:ko.
Uti afgifvet yttrande öfver denna, af Löjtnanten i väg- och vatten-byggnadskorpsen C. Wennerström upprättade plan och kostnadsberäkning, tillkännagaf Öfverste Ericson, att ehuru han, i fråga om den punkt, der den föreslagna jernvägen skulle förena sig med stambanan, förut varit af den åsigt, att för den framtida rörelsen Sköfde vore en fördelaktigare punkt än det 1J mil längre från Göteborg belägna Herrljunga, ansåge han sig likväl, med afseende å det väckta förslaget att sammanbinda Lidköping med vestra stambanan genom en bibana, som skulle genomgå den sädesrika del af Skaraborgs län, hvilken allmänt benämndes Lerslätten, äfven böra tillstyrka Borås-banans ledning öfver Borgstena till Herrljunga, hvarigenom denna bana koinme att möta den från Wenern och Lidköping till vestra stambanan gående bibana, och bereda direkt jernvägsförbindelse mellan nämnde stora insjö och Borås samt omgifvande landsbygd; hvarjemte, beträffande det uppgjorda kostnadsförslaget, Öfverste
Ericson yttrade att detsamma befunnits tillförlitligt och så uppstäldt, att ett enskildt bolag kunde derpå grunda sina beräkningar.
Vid den granskning samma plan och kostnadsförslag derefter ej mindre hos Styrelsen för Allmänna väg- och vattenbyggnader, än äfven af den i nåder sednast tillförordnade Jernvägs-undersöknings-kommittéen Bih. till R.
Prot. 1859 Sf 1860. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 31 Haft. 4 26 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 160. undergått, har Styrelsen, enär planen blifvit upprättad i följd af undersökningar å lokalen, kontrollerade af Chefen för Statens jern vägsbyggnader, och bemälde