Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
blodet till lättare omlopp och komma hjärtat att s1k.hög.t af nytt lef- nadsmod, nytt hopp för land och folk.
Har, tänkte man, här ar medlet, som skall lata iiationen ena och eröfra sig själf sanit ställa henne mäktig och värdig försvaret mot .b&amp;de inre och yttre fiender.
Men hvarför lm * d i icke den märkliga tanken, sedan den för hdftannat &amp; r sedan uttalades vid ett för~va~rsrnöte i upsala; blifvit af fackmän upptagen och utredd?
Hvarför har den icke vid försvarsmöten, som hillits öfver hela landet, .icke ens i hufvudstaden eller i Upsala gjorts till ämne f ör offentlig öfverläggning?
- f ör sakrikt tankeutbyte mellan medborpre och militärer?
Huru kcm en hel nation tiga, inför ' ett sadapt förslag?
O, tröga folk, fullt af hetsigheter!
Hvad skall man tänka om dig?
Sofver du p&amp; den stora.
enande tanken.
eller ämnar du tign ihjäl henne, medan klasshatet opiitaldt får sönderslita nationen och partierna trista om makten?
I det föregiende liar talats om och till männen.
De utgöra dock blott den ena hälften af nationen; kanske vore det skal att rikta ett ord afren till den andra, den, som kallas än » den svagare,, an aden biittre N.
Hvem vet om ej äfven liar kunde tillämpas Thorilds bevekande bön: ~ e r ö f r a dessa skilda hiilfter!
gör oss till att folk!
» Frågan är lockande; men Bär fB,.
den upptagas endast nr en synpunkt, den medborgerliga.
Nar, för tjugufem år sedan, representationsreformen genomfördes, sprungo några gnistor af hanf örelsens elektriska.
ström öfver äfven i kvinnans själ - och detta ej sällan i strid mot de känslor, som hennes narmaste manliga omgif- ning uttryckte.
Det torde varit det första drng af sjiilfsta~l- digt omdöme i f osterländska offentliga angelägenheter, som Sveriges kvinnor lagt i dagen under detta sekel, med undan- tag möjligen af 1809.
Men något varaktigt spitr af den uppflammande hiiiif örelsen finner man knappast.
Va1 lästes i den då utgifna kvinnotidningen ett och annat varmt upp- rop i fosterländskt syfte, men de ledde icke till handling.
Kci921zowa hafra l i k litet som ~ a i i m e n, - ~ (7ei7.
s z q r n?
l d f i k w ~.
~ cg fol7cet Zika litet smt ~ 7 e n stcc.is7xi~rer, - gjort m i y t för crf lit- bilda naeclbwgare för r4rt inya, sfc !t~s7~Yr7~ Man invände icke att det rarit dem omöjligt.
Hade de begripit sin uppgift, s&amp; skulle deras söner, de som för tjugu- fem &amp; r sedan voro vid en ålder af tio h femton &amp;, mera allmänt burit vittne därom; vi hade d i bland valmak och valde haft färre partigängare, färre politiskt liknöjde, meii flera fosterliindska medborgare i ordets biista bemärkelse.
Så stor ar kviiiiians makt, så stort hennes ansvar.
Man tänker har ofrivilligt p&amp; ett ord, yttradt för tjugu år sedan af en framstående riksdagsman på tal om en fråga af hög, fosterländsk betydelse:)) Har 7cande 7; v %lwzun v a m en 7mftig hjälp.
Så co9.e hon i cclla stom frågor.
I milzdre kan hon zlnzbäras; ej l&amp;.
Sådana ord uttalades ej sällan af det nya statsskickets förste man och föllo för ögonblicket tän- dande i m&amp;ngen kvinnosjiil.
Ett visst intresse för krigs- undervisningen i skolorna, för skaspskytterörelsen m. m. höll sig uppe till en tid.
Mödrarna laste med sina gossar om Gustaf Adolf vid Lutzen, om tåget öfver Balt, om slagen vid Lund och Narwa o. s. v. De lifligczste följde med ett visst deltagande ar.méförslageiis öden vid riksdagcmne, och f ör insamlande af medel slutligen bildades e92 7~c~z~~oföraailzy,i till en fästningsbyggnad, hrartill Andra kammaren vägrat anslag.
Allt detta vittnade ju om ett visst fosterländskt syfte hos våra kvinnor; men det vande sig dltid kring försvars- frigan.
Man tänkte sig dltid f~ste~landsk~rlelren sh att saga i uniform.
Den civila patriotismen - medborgarandan, rätt och slatt - var eli okänd storhet i hemmen och i skolan, såväl som i det politiska lifvet.
Icke som skulle harmed vara riktadt ett klander mot försvarsrörelsen, tvärtom!
Den Sir d 1 heder vird, och det skall icke glömmas, att det ar p&amp; kvinnoföreningens initia- tiv den gått u t öfver hela landet.
Det &amp; r .blott detta wan har velat f å sagdt, att försva- ret, ehuru utomordentligt vigtigt, icke omfattar helcb den fosterländska f r å g m; att det utgör blott en del af den med- borgerliga, uppgiften samt att kvinnan kunde vara en kraftig hjälp i lösningen af denna fråga, om hon kunde se den i stort.
På henne beror i vasentlig inåii ett vanligt närmande klasserna emellan, om också icke på det gamla patriarkaliska satt, som till Ömsesidig båtnacl råder, dar husmor och underly- dande åldrats tillsammms.
För att vinna det nya slaktet for- dras nya medel, som öfverensst&amp;mma &amp; ed nutidens åskådning .. Förstode den bildade kvinnaii ratt sin uppgift, skulle mån-.
gen strejk förekommas och mbetariies klagomål med rättvisa.
Eade hon förstått att närina sig siii arbetande syster, skulle man icke fått npplefva att, sksom nu, hustrurna. '
hetsat sina män att fortsätta ett hopplöst motsthd och hå- nat lagens tjänare, dd de måst ingripa.
Dar den bildade kvinnan förstiltf sin uppgift, skulle, sksom nyligen vid ett stort, af kvinnor ägdt järnverk &amp; dt i den värsta strejktrakten, arbetarne förblifva lugna och plikt- trogna, och när missf örhiillanden inträdt, skulle genom heii- nes inflytande siken med rättvisa och tilamod utredas, bätt- ras eller förklaras.
Nekas kan dock icke, atlt det gifves offentliga ' förhiil- landen, där k v i n n p icke lca.11 personligen uppträda, utan att skada mer än hon.
gagnar.
Men icke desto mindre kan hon verka kraftigt och rent äfven p&amp; sådana förhiillanden genom att Bilda o~~ii~zion f ö ~ det, sonz är s a m t och r d t.
Allmänna opi- nionen utöfvar alltid inflytande; styrkt af ett enigt, rent ' och saklmnnigt omdöme friin kvinnans sida, blefve den en makt.
Men f ö ~ cctt Bilda m opilzion d i s t e man liga en öfuertygelse, icke en blott partidisciplin eller en fäderneärfd tradition, ej hel- ler en snarvunnen x modern lifs&amp;skådning s, utan en själftill-.
egnad personlig öfvertygelse, fast,.
men pd samma gång.
Om .den samtida Amerikanska romanliteraturen.
f. torde v51 de unga män och qvinnor vara?
som icke älska roinanläsning.
Författaren får erkänna att afven lian Iiör till dem, som skattat åt denna böjelse.
Man slukade gerna allt man kom öfver, skandinavisk och utiandsk literatur; men var der någon gren deraf, som särdeles behagade, så var det för visso den engelska roinanliteraturen.
Den egde ocksa på det ar val snart 25 år scdan - utmärkta malsman.
denna tid Kring Dickens ocli Thackcray, såsom ledare, grupperade sig en mängd man och qvinnor med snille eller åtminstone med talang.
Det kan val handa att deras arbeten till en stor del redan hem- fallit at glömskan; det kan val handa att ett och annat bland dessa verk af professionela estetici räknades till de förkastliga tendens- eller ~tévattensromanernap det var ej omöjligt att kunna locka läsaren att grata.
isom man gråter i ungdomens vår,.
mcn i alla fall angrar Stminstone undertecknad icke sin syssel- sättning med dessa arbeten.
De skankte en uppfriskande hvila.
de gafvo niånga giiigcr genom sina liffulla nutidsskildringar en inblick i lifvct och dess förh5llanden, de kundraverka bildande för hjerta och karakter.
De utgjorde afven ett föreningsband mellan ungdom af de báda könen, de lanades hit och dit; och det tycktes som om de små gula Tauchiiitzvolymema cgde för- mágan att hclt och hallet insöfva alla den aldrc generationens niisstankar och förbud niot romanlasning.
1 % detta satt öfvade man sig i och I5rde älska det engelska språket.
Vill man åter nu St uppviixandc ungdom rekommcndera modern engelsk roman- literatur, r.5kar man sannerligen i förlagenhet.
Va1 kan man till cn viss grad hänvisa dcn till de klassiska verken, men dessa för- slå cj att matta ungdoiiiens begär efter det moderna.
\ %r tids ynglingar och flickor fordra nägot nyare an Uickens och Thac- keray, likasåväl som vi i vår tid icke nöjde oss med Walfw Scott och * The Vicar of Wakeficld.a Om det också villigt må erkaniias, att åtskilliga engelska författare ocli författarinnor på ett berömvardt satt hälla de goda traditionerna uppe, får å andra sidan icke förnekas, att ett så- dant klöfverblad som WilRc ColIi~~s, Miss Brnddon och O d a svårligen kan tillvinna sig famiijesympatier eller bidraga till ung- - Dogny.
w domens moraliska bildning.
Men har det engelska språket nu en gång blifvit oss kart och vilja vi ej gerna undvara den u p p friskande bekantskapen med dess prosastil, trots det att det gamla moderlandets forfattare icke hålla målet, ar det oss en gladje att veta, att, i dotterstaten p i andra sidan Atlanten lefver och verkar en skara forfattare, hvilkas bekantskap är värd att sökas.
Om jag nu nämner några utaf dem, sker det visserligen på grund af personlig kännedom on1 deras författarskap i allmänhet: men jag hoppas att ingen må fordra af mig en proprie borgen för hvarje Fisigt, som nagon af dessa forfattare kan i ett enstaka verk hafva uttryckt; far rekommendationen är det mig nog att hafva lärt kanna dem genom några af deras typiska arbeten.
Om jag da börjar uppräkningen med de tvenne namnen Bre; Harte och Mark Tvnin, så presenterar jag harmed ingalunda några obekanta män.
Båda dessa författare äro genom öfver- sättningar redan kända och älskade af vår läsande allmänhet.
men likväl får det anmärkas att öfversattningarne icke Mlla jemna steg med författarnes ännu oförminskade produktivitet.
Det ingår heller icke i min plan att noggrant uppleta, Iivilka amerikanska noveller och skisser kunna vara öfverflyttade till vårt sprak, d i det just tvertom ar till studium i original jag vill anbefalla dem.
De scener, som dessa båda forfattare skildra, äro dessutom af ' en alldeles egendomlig art, och det skulle vara ett stort misstag, om man förestalde sig att andra samtida anieri- kanska novellister endast dväljas bland halfkultiverade territorier och deras egendoniliga befolkning.
Flera andra författare skildra lifvet sådant det rör sig i Newyorks och Bostons förfinade sa- longer.
De skänka oss derigenom intressanta tidstaflor, väl eg- nade till att fylla mangen lucka i vart vetande, till att utrota mången traditioncl föreställning.
Uti arbeten sådana som .Gentlemen of leisure.
af Edgar Fawcctt, $The House of a merchant prince * af H.
1.V.
BisIwp, * An Amcrican Politician.
af MaMn Crmwford m. fl.
införas vi uti det finaste amerikanska sallskapslif.
Vi må ej farestalla oss att någon republikansk enkelhet i sederna har träder oss till möte; all den utsökta lyx, som penningar och äfven smak kan be- reda, omgifver oss i de hus, dit vi blifvit införda.
TiU och med en skara af galonerade och pudrade lakejer saknas icke.
Uti detta sällskap ar man ej heller mera demokratisk an att man med den största ifver efterforskar, huruvida man ej på ett eller annat sätt kan leda sin härkomst ifrån de äldsta kolonisterna i den
29 I nya kontinenten, och en sådan härkomst skanker ett socialt foretride lika stort som det.
hvilkct p3 ort och ställe cgnas Spaniens blåaste blod.
Liksom uti den europeiska novellen de unga älskandes for- ening hindras genom de oförsonliga motsatserna af borgerlig och adlig börd, visa oss de amerikanske författarne, att liknande konflikter kunna uppkomma p5 andra sidan Atlanten mellan fa- miljer, som härstamma från .Pilgrimsfäderna# och nyuppkom- lingar från Vestern.
Uti m chance ncquaintancn låter HmueIfs denna motsats leda till upplösning af en inghgen förlofning; uti ithe lady of the Amstouk.
följer väl hjelten sitt hjertas val och giftcr sig icke med en * society girb fr511 Boston, utan med .en enkel, hjertegod och karaktersfast flicka från landsbygden; men samnie förf.
kan då icke placera det lyckliga paret i n5gon af dc stora städerna, utan låter det skapa sitt hem å en boskaps- farm. Af skildringarne i dessa noveller framgår för öfrigt, såsom vi1 var att vänta, att den nya verldens män, likasaväl som den gamlas, hembara dcn gyldene kalfven sin hangifna dyrkan.
Inom många refonnifrande kretsar i det gamla Europa får man höra Amerika framställas sisom de politiska institutionernas förlofvade land, der folkfriheten redan afskaffat alla de missbruk, soni ännu häfta vid det Europeiska statsliivets former.
Ameri- kanen Blskar högt sitt land.
den amerikanska novellisten icke minst; men likväl anser han denna kärlek fordra att han håller sanningens spegel for sina landsmans ögon.
Den snillrike, okände förf.
till ~Dnrrocracy~ har derför icke tvekat $tt blotta skugg- sidorna uti det nuvarande amerikanska statslifvct.
1 denna bok målas den politiska korruptioncn uti farger så bjerta, att de skulle göra ett synnerligen pinsamt intryck, om ej en rik humor bredde en nsgot försonande slöja ofver det hela.
Tycker man att denna.bok är för pessimistisk, att den framställer idel skugg- sidor, hyser man en instinktiv förhoppning att den ärorika fri- staten afven i vara dagar kan cga ärliga offentliga män, och värdiga efterföljare till Washington och Lincoln, så läsc man Marion Crawfords ran American Politician .. I den bild, som denna författare ger oss af sin hjelte, skall man icke kunna finna cndast en idealiserad romanfigurs drag; den ger hrertom intrycket af att vara en skildring ur lifvet och erfarenheten.
John Harrington i r en politisk realist: som kanner de möjlig- heter han har att räkna med, lian kan finna sig vid att endast
292 gradvis nå sitt mål, men han inlåter sig ej p i niigon kapslagan om grundsatser.
Endast i stora frågor tillgriper han den högre politiska vältaligheten; det tal om partibildning, hvarmed den sistnamda boken afslutas, ar en perla i sitt slag och förtjenade att blifva kändt och beaktadt inom de vidsträcktaste kretsar.
Det kan ju ej förvåna oss, att de amerikanska novellisterna lemna liffulla skildringar af sitt lands egendomliga natur.
Niagara och Mississippi, klippbergen och prairierna målas ju biist af dem.
hvilka sedan barndomen lefvat inne bland deras scenerier.
Det amerikanska samhallet med alla dess vanor och egendomligheter tecknas ocks5 bättre af landets egna söner än af resande skrift- ställare, de senare m2 vara an så talangfulla.
Egendomligheter har Amerika ingen brist på: från och med landets styresman, ofta uppvuxna i odlingens utkanter och uppfostrade vid yxan eller plogen.
sedermera blifna studenter, krigare, advokater och derifrh stigande till samhällets höjder.
sedan de naturligtvis p5 något satt kunnat fanga lyckan i form af gyldene dollars, - till och med Amerikas qvinnor, utvecklade under frihetens sol.
hvilken lika ratt visar sig kunna alstra missbildade vidunder soni härliga rosor.
Den amerikanske novellisten vill med skal for oss påpeka skilnaden mellan den gamla vcrldens samhälle och den nyas, och för detta ändamål arrangerar han jemförelser p5 ett eller annat sätt.
Ibland låter han, såsom Edgar Fawcett och Marion Crawford, engelska man och qvinnor göra en tur öfver Atlanten.
presenteras i den amerikanska societeten.
och val upptagna der.
föras att granska den ena institutionen, det ena sällskapsbruket efter det andra.
Under denna rundresa kan författaren finna till- falle att frarnhillla för sina landsman både deras goda och deras då- liga sidor.
Ibland åter följer romanförfattaren med den stora ström af landsman, som hvarje Sr landstiger p3 Europas kuster; han granskar deras uppträdande i de gamla kulturländernas societet och malar for oss brytningen mellan nedarfda traditioner och naturfrisk ungdomlighet, för att icke stundom saga klumpighet och affekterad arrogans.
Sålunda kunna vi följa Henry James till Paris, hvilken stad han enligt infödingars utsago känner lika val som de sjelfva; Howells förer oss till Venedig och Crawford till Heidelberg, Mark Twain till en tur genom hela Europa.
Nästan alla sammanställa de europeen och amerikanen, skif- tande åt hvar och en af dem den heder och det företräde, w m honom tillkommer.
293 Det beror så mycket på uppfostran och vanor, i hvilket sallskap vi befinna oss bäst; men skulle jag få välja emellan de kretsar: der nutidens europeiska romanförfattare dväljas, och dem, till hilka amerikanerne i sina böcker inbjucla oss, så tvekar jag ej ett ögonblick att föredraga de senare såsom ledsagare.
Den amerikanske författaren är tillräckligt verldsman, han inser att lifvet af oss fordrar deltagande i sträfvan och arbete, lian begär ej att vi skola sluta oss in i kloster eller blifva eremiter; men när han tager oss vid handen f6r att föra oss igenom sanihället, kunna vi förtro oss at honom skom ledare, han förer oss icke emot var vilja genom gränder, krogar och tjufqvarter, han later oss förblifva inom vår naturliga umgängeskrets.
Väl diskuterar lian ej några inveckladc sa~iihällsproblcm, och finner intressantare ämncn för dikten än äktenskapsbrottets naturalhistoria, men det vore orätt att derför tro att han är en ytlig forskare i mennisk * lifvet.
Han visar oss huru, under gifna oniständigheter och in.
flytelrcr, mcdfödda anlag utbildas och karakterer danas; och uti den noggranna skildringen af sanningen blir han reellare än rea- Man kan ej neka att det är l i s h, naturligare än ~~atzwalisle~a.
en verklig vederqvickelse att läsa en amerikansk roman, sedan nian fiirinit leda vid de toiigi~vandc europeiska författarncs pessi- mistiska alster.
Amerikanen är visst ingen blomstermålare, nien lian later oss Pn nienskligheten porträtterad sadaii den är.
Vi förskonas i f r h desse ständigt 5terkommaiide rou6er och bof- var, dessa sfinxer och cocotter, som utgörii liufvudtyperna i en stor del af den europeiska literaturen, den nordiska ej till for- glönim: indes.
På sin vandringsgang genom lifvet försummar ej amerikanen att taga reda på det ädlaste, det bästa, soin samhallct har att bjuda.
Han vill liksoni Christoffer Newman uti James ' * the Ame- rican.
se .dc högsta berg, de bliaste sjöar, de vackraste taflor, de ståtligaste kyrkor, de berömdaste man och de skönaste qvinnon.
Och allt hvad en amerikan funnit och iakttagit lägger han fram för sin läsare, utan att dölja eller förvränga dess utseende.
Der- för möter oss i alla dessa böcker en skara qvinnor och män.
långt i f r h fullkoniligheten visserligen, men dock ärliga och sträf- vande, ett bildande och angenäme sallskap på våra lediga stunder.
Det synes mig som om hela den amerikanska literaturen kunde taga till måtto följande ord ur James ' sist anförda arbete: r1 Amerika haha gossar p i 25-30 år gamla hufvud och unga hjertan, eller atmiiistone en ung nioral; här Iiafva de unga hufvud och
- gamla hjertan, och moralen den ar gr2 och skrynklig., Hos oss i norden vore det val ej omöjligt att uppleta några specimen af den amerikanska typen; och om det ej ar möjligt, 15toni oss då med det första importera dylika från Amerika, men val utan skyddstull.
till förståendes Det blir nog kanske till sist en sanning hvad Fredrika Bremer yttrade, att amerikanarne eljes ej stä framför europeerna, rmen d e hafva mera hopp-.
Arbete o c h Erotik.
~Alrdt emot hirdh.
bcrilltelsc af MathiIda Raos.
Albsrl Bonnier.
Stockholm ~886.
Pris: 3,p.
I jeltinnan i dennn roman är Cecilia Arnell, en varm.
lidelsefull natur.
mottaglig för de mest vexlande stamningar och besinningslöst hängifvande sig i t dem.
Efter ett sällsynt gladt och bekymmerfritt lif, hvamnder hon varit sjillen i det lyckliga hemmet samt rört sig såsom en firad skönhet inom hufvudstadens finaste kretsar, star hon vid 28 ars alder fader- och moderlös, utfattig och dertill sviken af den man hon alskat.
Man ger henne tvenne utvagar for sin framtid: a t söka en anställning eller antaga sina slägtingars, gross- handlaren Billners anbud att ristas i deras hem.
Cecilia hade redan miirkt en förtidmjukande skillnad i verldens siltt att &amp; handla henne nu och förr, hon fasade vid blotta tanken pil ett regelbundet arbete i frilmmande omgifning och hon egde dessutom ingen-kunskap eller fardighet, som hade n9got värde pil arbetsmarknaden.
Hon antog saledes slitgtingarnes anbud.
ehuru hon väl k5nde det förödmjukande i ett sadant heroende.
Hon kunde atminstone nu utan t v h g hän- gifva sig &amp; sin sorg och den grlrnslösa bitterhet, som det bmtna kärleksförhtlllandet lemnat i hennes sinne.
Smhingom drages hon likväl in i familjens lif, märker med ett visst nöje, att den af alla tillbakasatte sonen i huset egnar henne en vbande böjelse och hon mottager den utan att erfara ntgon genkärlek blott, af dennn svag- het för det erotiska, som är oskiljaktig fran ett passioneradt qvinligt väsende ..
Slutligen fordrar dock Ernst ett afgörande; hon tror sig ett ögonblick kunna bli hans, men rysande rid hans första smekning stöter hon honom brutalt tillbaka, hertager sitt löfte och beslutar att
295 söka sig en anställning, heldre än att bära med sig genom lifvet den förnedrande vissheten: * Jug hur sålt mr!, t ' t Nu börjar ett nytt skede af Cecilias lif, i det hon lemnm Billners hus.
inackorderar sig hos fru Orii och söker bereda sig tillfälle att arbeta för sin utkomst.
Allt, som möter henne hrr, viicker hennes hemliga afsky, och tanken p i detta arbete, som hon söker, gör henne förtviflad.
Endast tvenne af d e personer, hvilka tillika med henne gästa inackorderings-heminet!
lyckas hos henne Wcka ett visst intresse, den ena fröken Zelow, i följd af ett intasllsarnt \ .asende och ett halft magnetiskt inflytande, den andre, iiigeniör Vigert, genom sitt krm- friska, frimodiga, arlietsglaila v: isende.
Det itr han, som lofvat söka arbete i t henne, p i samma g b g han begagnar hvarje tilliälle att varna henne för fröken Zelows osunda inflytande.
Cecilia kanner sig ofta styrkt, men ej sällan ocksi tillbakastött af Vigerts nigot sträfva röst och osminkade vasende, s i olikt hennes ideal af en gentleman, samt indrages d a ocli dS i den tvetydiga gamla frökens trollkrets.
ehuru hon.
skilid fr9n henne.
m h t e le i t henlies karleks- fantasier och clununa historier.
Slutlieen har Vieert Ivckats skaffa Cecilia intrrde DS en telefon- byri.
Med e n k#nsL af ?örnedring begifver hon sig dit, krnner sig utpinad och enerverad af det själlösa, men jägtande arbetet och kommer hem i stum förtviflan, Iivilken, d i Vigert uppsöker henne, ger sig loft i bittra iitrog och konviilsivisk grit.
Detta föriindrar likvit1 ingenting i deras förhallande; han söker styrka och niuntra henne, lockar henne att skratta a t sin egen för- triflan och tar hennes löfte att börja arbetet; x % nytt följande morgon.
S 9 sker.
Cecilia gör snabba framsteg, f i r ordinarie plats och far- söker utan knot iiiiderkasta sig sitt öde.
hten d i kommer sommaren och gör arbetet äniiii outhirdligare.
Vigert reser bort, fröken %eloss inflytande v e e r, och en ny flicka far plats \ .ii1 telefoneu.
Gerda ä r iing.
sprd.
skön, en afiild af, Cecilias syster.
Cecilia greps vid hennes aiil&gt;lickr berättar förf: ii, * al denna svärmiska, i erotik skiftande vänskap, som s i ofta insmyger sig i qrinnohjertat, d i det medvetet eller omedvetet törstar efter kirlek ocli är dömdt att försaka.
* Nar Gerda sjuknar.
uppsöker henne Cecilia; hon kan ej afhilla sig att kyssa henne, och vid denna smekning - rodna d e bida!!
Iiör att skaffa Gerda tre veckors ledighet Stager sig Cecilia att tjenstgöra för henne.
Ehuru stark och frisk till sin natur, blir hon nu utarbetad, enerverad, försliten, och hiller sig uppe endats i med- vetande, att hon arbetar för Gerda.
Kommer s9 Gerdas död och den förbittring, som häraf vPckes hos Cecilia emot deni, som fordrn ett s i oerhördt förslitande arbete för s9 ringa lön (7 h S timniar h 50 kr.
i manaden).
En samniankomst anordnas, en strejk eger rum.
och bolngets direktör infinner sig 115 b y r h.
Han Xr en nigra och trettio ars man med behagligt utseende och förbindligt vitsende, men med ett uttryck af koncentrerad kraft i sina jerngri ögon, som redan
vid första anblicken verkar förlamande på de strejkande.
Han be- klagar, att styrelsen ej kan gå damernas önskan till mötes.
Man försöker protestera, men vid hotelsen att antaga dalkullor i d e strejkandes ställe, atergår hvar och en till sitt bord.
Endast Cecilia vägrar trotsigt.
Hon och direktören se hvarandra in i ögonen, och båda mottaga haraf ett icke flyktigt intryck.
Han lägger märke till hennes smidiga gestalt och hennes fina hy, hvars skara rodnad, för- tonade nedat den snöhvita halsen,.
Cecilia känner sin blick skalfva, som hade hon sett in i för skarpt ljus, och härmed förenade sig ett hemligt välbehag vid sammandrabbningen med denna manliga vilja.
Hon afskyr dock sjelfva denna känsla, och upprepar sin vägran.