Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I de angående utlåning till Staten och allmänna inrättningar, under §§ 40, 41, 42 och 43, i reglementet upptagna föreskrifter, är ändring icke ifrågasatt; men till denna afdelning af låne- och kreditiv-rörelsen torde böra hänföras ett stadgande om Allmänna Hypotheksbankens skuld till Banken för Öfvertagna fastighetslån, hvilket föreslås af följande lydelse: l:o.
De af Allmänna Hypotheksbanken, mot säkerhet i denna banks obligationer, från Rikets Ständers Bank öfvertagna fordringar mot pant af inteckning i fastighet på landet och återbetalning i sedlar till belopp, Banko-Utskott«ls Memorial M 10. 3 samma fordringar vid 1864 års slut utgjorde, eller 6,280,832 R:dr 56 öre Riksmynt, liqvideras i öfverensstämmelse med uppgjordt aftal och antagen amorteringsplan.
Till manufakturernas och fabrikernas understöd är anvisadt ett kreditiv af 2,250,000 R:dr, hvilket, enligt 44 § i reglementet, intill nästa (innevarande) riksdag, hålles Kongl. Kommers-kollegium till handa mot vilkor, bland andra, att för de å kreditivet dragna summor beräknas tre procent årlig ränta.
Om fortfarandet al detta kreditiv är fråga ej väckt; men i nådig Skrifvelse till Rikets Ständer af den 27 Oktober nästlidet år (N:o 19) har Kongl.
Maj:t meddelat, att derest Rikets Ständer fortfarande bevilja kreditiv å Riksbanken för den lånerörelse, som från Manufakturdiskonten bestrides, Kongl. Maj:t är sinnad framdeles fatta nådigt beslut derom, att af diskontens medel 250,000 R:dr successive öfverflyttas till fonden för förlagslån, så att denna tnå utgöra 1,000,000 R:dr.
Deremot har, i en inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckt och till Utskottet remitterad motion (N:o 49), Riksdagsfullmägtigen J.
Rundbäck från Göteborgs och Bohus län föreslagit, jemte annat, att ofvanberörda kreditiv måtte uppsägas och indrifvas, för att allmänna diskonten tillhandahållas; hvarförutan Riksdagsfullmägtigen C. A. Larsson frän Östergötlands län i motion (N:o 64) tillstyrkt att alla Riksbankens fonder (och således jemväl nu ifrågavarande kreditiv) sammanföras till allmänna diskontfonden och utlånas med vanlig omsätlningsrätt, företrädesvis åt sådana yrken, som tarfva längre tid för realiserande af sina produkter, mot den ränta, som Fullmägtige ega bestämma.
Vid öfvervägande af frågan huruvida Manufakturdiskonten bör än vidare och till nästa riksdag bibehållas vid den kreditiv»ätt, nämnda diskont-inrättning nu åtnjuter från Rikets Ständers Bank, har Utskottet, i betraktande deraf, alt en rubbning i närvarande förhållanden möjligen skulle menligt inverka på den näringsgren, som från manufakturdiskonten hemtar en del af sina understöd, ansett kreditivet böra vid oförändradt belopp bibehållas; men då räntefoten i allmänhet stigit och den afkomst Banken ä kredilivet erhållit, jemförelsevis varit ganska ringa, har Utskottet hållit före, att räntan, nu bestämd till 3 procent, bör lill 4 procent förhöjas.
Utskottet hemställer alltså 2:o.
Att stadgandet i 44 § af reglementet må, med ändring af allenast räntefoten, bibehållas, så lydande:
Till manufakturernas och fabrikernas understöd är anvisadt ett kreditiv af 2,250,000 R:dr R:mt, hvilket intill nästa riksdag hålles Kongl. Kommers-kollegium tillhanda mot samma vilkor, som varit stadgade för de hittills å Banken, för berörda ändamål, anvisade låneunderstöd, samt under förbehåll: 4 Banko-Utskottets Memorial M 10. l:o att Banken för hela det belopp, som å kreditivet kan varda uttaget, eger säkerhet i manufakturdiskontens alla fordringar samt egna behållna tillgångar; 2:o att, i händelse Fullmägtige, med afseende å Bankens ställning, finna sig nödsakade att kreditivet eller någon del deraf uppsäga, Kongl.
Kommers-kollegium då skall, efter nio månaders förlopp och sedan derom sex veckor förut blifvit tillsagdt, till Banken återbetala hvad som derå är vordet lyftadt; och 3:o att för de å kreditivet uttagna summor Banken eger att beräkna 4 procent årlig ränta, som. enligt deröfver uppgjorda liqvider, vid hvarje halft års slut till Banken inbetalas, vid äfventyr att, i annat fall, kreditivet anses uppsagdt.
Till Jernkontoret är ock, enligt 45 § i reglementet, å Banken anvisadt ett kreditiv, stort 900,000 R:dr.
För de summor, som å detta kreditiv lyftas, er lägges likaledes allenast 3 procent ränta.
Herr Th. af Wirsén har i en inom Höglofliga Ridderskapet och Adeln väckt samt till Utskottet remitterad motion (N:o 69) hemställt, att Jernkontoret måtte äfven vid denna riksdag bibehållas vid ifrågavarande kreditivrätt å Banken under nu stadgade vilkor; hvaremot de i nästföregående punkt omförmälde motionärer föreslagit att de för detta kreditiv afsatta medel böra anvisas lill utlåning med omsältningsrätt.
I sin förenämnda motion har Herr af Wirsén erinrat, dels att beloppet af den ränte-irikomst, sorn genom kreditivets utlåning uppkommer, efter afdrag af den ränta, Banken för kreditivet påför, uppgår till omkring 15,000 R:dr årligen, hvilket således, förutom ett obetydligt bidrag till Bergsskolan i Falun, hvars underhåll i öfrigt af Jernkontorets egna medel bekostas, utgör hela det understöd, som för närvarande är för den ena af landets hufvudnäringar från det allmänna anvisadt, och dels att detta förhållande synes, åtminstone så länge Statsverket icke genom erforderliga anslag understödjer och medverkar till den inhemska jernhandteringens utveckling, innefatta tillfyllestgörande skäl för fortsatt beviljande af den jemförelsevis ringa förmän, som nämnda handtering genom kreditivet beredes.
Utskottet anser att, så länge ännu, vid bestämmelserna om användningen af Bankens kapitaltillgångar, den grundsatsen vidhålles att afsätta särskilda större eiler mindre delar deraf för särskilda industrigrenar eller industri-idkare och på gynnsammare vilkor, än som kunna tillgodokomma den öfriga näringsverksamheten, den ifrågavarande, Jernkontoret sedan längre tid tillbaka förunnade förmånen icke nu bör detsamma fråntagas; och aldraminst skulle Utskottet kunna tillstyrka indragning af detta och andra dylika förlag i den syftning, som J.
Rundbäcks och C. A. Larssons ofvanberördi motioner afse, eller att ställa Riksbankens lånerörelse till största delen eller helt och hållet på lån med längre återbetalningstider, hvari - Banko-Utskottets Memorial N:o 10. 5 genom det otvifvelaktigt skulle blifva för
Riksbanken omöjligt att uppfylla sitt första och förnämsta ändamål, myntvärdets upprätthållande, för hvilket det är ovilkorligen nödvändigt att åtminstone den hufyudsakligasle delen af Bankens kapital hålles rörligt, på det Banken mä kunna, när behof göres, skyndsamt och verksamt förminska sina vid anfordran betalbara förbindelser.
Deremot synes det Utskottet, att räntan för detta kreditiv gerna kan, likasom räntan för krediti vet. till manufakturdiskonten, höjas till fyra procent; och Utskottet får, på grund af det nu an förda, vördsamt föreslå 3:o. att motsvarigheten lill 43 g i reglementet må erhålla denna, beträffande ordalagen i öfrigt något jemkade, uppställning:
Det vid 1817—1818 årens riksdag
Jernkontoret beviljade kreditiv, stort 900,000 R:dr, ega Fullmägtige i samma Kontor att, mot lyra procent ränta, till nästa riksdag disponera, i följd af deras under den 20 Oktober 1818 till Banken utfärdade skuldebref och mot derå tecknad fortfarande ansvarsförbindelse; beroende det af bemälde Fullmägtige att, i öfverensstämmelse med det al Banko-fullmägtige stodfästade reglemente, bestämma på hvad sätt och i hvad ordning detta kreditiv bäst må till bruksrörelsens nytta och båtnad användas, under vilkor likväl, att räntevinsten bör särskildt redovisas och anses såsom tillgång, disponibel för Jernkontorets Fullmägtige till ändamål, som med näringens framgång och förkofran, genom anställande rön och försök m. m. hafva gemenskap, men ej utgöra någon till vext i Jernkontorets enskilda lånefond; och kom mer framdeles, såsom hittills, Banken att i den årliga revisionen öfver ofvannämnda fond deltaga genom ett dertill utsedt ombud.
I 46 § af reglementet upptagas bestämmelserna angående kreditiv åt filialbanker.
Sedan det vid förra riksdagen förordnades dels att nya filialbanker hädanefter ej komma att undfå kreditiv, dels alt filialbanker, oktrojerade 1838 och föl jande åren, icke må, efter oktrojtidens utgång, hafva att påräkna försträckning, och dels att åtskilliga filialbanker, hvilka ställt säkerhet lill belopp, Överskjutande den åt dem anvisade försträckning, skulle, under vissa dervid fästade vilkor, erhålla förhöjning i innehafvande försträckning; så intogos dessa Rikets Ständers beslut i ingressen till lista momentet och i 3:dje momentet af 46 §.
I nämnda ingress stadgas, att filialbanker, hvilka blifvit oktrojerade före 1836 och undfå förnyad oktroj, kunna erhålla försträckning i form af kreditiv.
Till förklaring af den olikhet årtalen emellan, som förekommer i Rikets Ständers beslut oell ingressen lill lista momentet af reglementets 46 §, bör Utskottet upplysa, att under åren 1836 och 1837 oktroj icke utfärdades för filialbank.
Af de filialbanker, som sålunda berättigades att, efter erhållen förnyad oktroj, ånyo erhålla försträckning, har filialbanken v 6 Banko-Utskoltets Memorial N:o 10. i Lund upphört, samt de öfriga, nemligen filialbankerna i Sundsvall och Hudiksvall, redan undfått sådan.
Af hvad nu är anfördt synes således att meranämnda l:sta moment bör till uppställningen något lörändras.
Af de i 3:dje momentet uppräknade filialbanker, som, under vissa vilkor, kunde erhålla förhöjd försträckning, hafva filialbankerna i Skellefteå, Carlshamn och Wisby, begagnat den dem gifna rätt, hvaremot de öfriga, eller filialbankerna i Borås, Hernösand, Nyköping och Orebro län, icke anmält sig till undfående af dylik förhöjning; och enär dessa banker icke, efter hvad af flertalet bland dem anmäldt blifvit, vilja underkasta sig de vid förhöjd försträcknings meddelande fästade vilkor, samt oktrojerna för deni snart löpa till ända och Banken för öfrigt icke kan anses vara skyldig att än vidare reservera några medel för ifrågavarande ändamål, har Utskottet ansett berörda 3:dje moment kunna från blifvande reglemente uteslutas; och, såsom följd häraf, att jemväl litt. b) af Usta momentet, som angår tiden, hvarå kreditiv meddelas och högsta kreditivbelopp, bör utgå.
I 2:dra momentet af den nu under granskning varande § stadgas att till kreditiv åt filialbanker är anvisad en summa af tio millioner Riksdaler; men då numera denna lånerörelse är under utredning och ytterligare försträckningar icke komma att utgifvas; så bör stadgandet i berörda del utgå.
Det till försträckuingar åt filialbankerna utestående belopp uppgår till 8,766,400 R:dr, hvilket detta år kommer att förminskas med 662,500 R:dr, motsvarande lörsträckningen till filialbanken i Westerbottens län, som med utgången af nästinstundande Juli månad upphör.
Den bestämmelse, som innefattas i 4:de momentet af 46 §, bör lämpligen hänföras till det i reglementet varande stadgande om Bankens reservfond, till hvilken återbetalda filialbanks försträckningar skola ingå.
Med erinran att åtskilliga af de äldre filialbankerna i afseende på dels den andel af teckningssumman, som skall i kontant erläggas och dels räntan för krediti vet äro underkastade andra vilkor, än som gälla för de öfriga, hvilket för nödig fullständighet bör i reglementet angifvas, får Utskottet tillstyrka 4:o. att i stället för 46 § ett så lydande stadgande må i Bankoreglementet införas: Mom. 1.
Till filialbanker komma förströckningar hädanefter ej att utgifvas.
För nuvarande filialbanker gälla följande bestämmelser: a) Filialbank är förbjudet att utgifva egna tryckta eller graverade kreditsedlar eller andra såsom mynt löpande förbindelser. b) Filialbank-bolaget skall utgöras af minst tretio personer, hvilka, en lör alla och alla för en, ansvara för filialbankens förbindelser. Banko-Utskottets Memorial N:o 10. 7 c) Af teckningssumman erlägges minst hälften eller 80 procent i rikets gällande mynt; dock med undantag, hvad angår filialbankerna i Borås, Calmar, Helsingborg, Hernösand, Nyköping, Uddevalla, Westerbottens län, Örebro län och Östersund, hvilkas delegare skola erlägga minst 28 procent i rikets gällande mynt.
För den del af teckningssumman, som icke utgöres af rikets gällande mynt, afgifve delegarne en till filialbanken eller ordres ställd förbindelse, betalbar efter sex månaders uppsägning samt åtföljd af hypothek, bestående af myntadt eller kontrolleradt guld eller silfver, eller publika papper, beräknade till det värde, hvartill de i Rikets Ständers Bank belånas, eller inteckningar inom 1880 års taxeringsvärde i fastighet å landet och sjelfegande stadsjord, eller inom två tredjedelar af brandförsäkringsvärdet å fastighet i stad.
Säkerheten pröfvas och godkännes af delegarne jemte ett af Fullmägtige utsedt ombud, och skola förbindelserna med åtföljande hypothek antingen i länets ränteri eller å säkert ställe i stad, der
Direktionen har sitt säte, förvaras i kassakista, hvartill Direktionen och ett af Fullmägtige utsedt ombud hafva hvar sin nyckel, eller ock, enligt de föreskrifter, Fullmägtige i sådant afseende meddela, aflemnas till förvar i Riksbanken.
Tillsynen deröfver att säkerhetshandlingarne bibehållas vid gällande kraft åligge Direktionen. d) Å den filialbank beviljade försträckning afgifver filialbanken, genom dess direktion, en lill Riksbanken eller ordres ställd förbindelse, i hvilken, till Riksbankens säkerhet, filialbanken pantförskrifver till enahanda belopp de förbindelser med hypothek, filialbankens delegare aflemnat, samt jemväl underkastar sig alla de vilkor och förbehåll, som blifvit fästade vid rättigheten för filialbank att försträckning hos Riksbanken begagna. e) På kreditiv eger filialbank att, efter behof, utfärda icke alleoast till viss man eller ordres ställda och vid uppvisandet betalbara vexlar å 100 R:dr och derutöfver, äfven i brutna tal, utan ock assignationer å valörerna 100 R:dr, 500 R:dr och 1,000
R:dr; och gäller härvid för öfrigt till efterrättelse, att till så väl vexlar som assignationer begagnas tryckta blanketter, hvilka, på reqvisition, mot betalning från Fullmägtige utlemnas; att vexlarne icke få in blanco transporteras, samt att, med först afgående post efter vexlarnes eller assignatiouernas utfärdande, förteckning å desamma med uppgift å deras nummer, datum och summa, till Riksbanken insändes. f) För de summor, som å kreditivet lyftas, erlägger filialbank till Riksbanken fyra procent ränta, hvilken alltid beräknas å högsta fulla 100- tal R:dr; dock så att minsta ränteafkomst, som Riksbanken för kreditiv Banko-Utskottets Memorial N:o 10. påför, blifver två procent af krerJitivets hela belopp, efter år räknadt; kommande dock för de i litt. c) här ofvan uppräknade filialbanker berörda räntesatser att utgöra respektive tre och en procent.
Berörda filialbanker, hvilka innehafva en del af försträckningen i form af lån, erlägga för denna del af försträckningen tre procent ränta. g) Filialbanks rörelse bedrifves medelst utlåning, vexeldiskontering, öppnande af upp- och afskrifningsräkning samt beviljande af kreditiv, på sätt närmare bestämmes genom af Kongl. Maj:t i nåder faststäldt reglemente. h) Filialbank beviijadt kreditiv skal! till Riksbanken återbetalas sednast å den dag, den för filialbanken bestämda oktrojtid tilländagår.
Före oktrojtidens slut skall kreditiv, i efterföljande fyra fall, till Riksbanken återbetalas, nemligen: l:o derest filialbank skulle derförinnan upphöra, i hvilken händelse filialbanken skall kreditivet inbetala sex månader efter den dag, då filialbanken med sin utlånirigsrörelse upphört; 2:o derest Fullmiigtige, i öfverensstämmelse med § (28), skulle pröfva Riksbankens säkerhet sådant fordra, då den filialbank beviljade kreditiv— rätt, efter sex månaders förutgången uppsägning hos filialbankens direktion, kommer att förminskas med en femtedel hvar sjette månad; filialbanken dock förbehållet att. om direktionen sådant äskar, kunna den förlorade kreditivrätlen återfå, när Riksbankens ställning det medgifver; 3:o derest filialbanksdirektion försummar att, inom stadgad tid, fullgöra föreskrifven ränteliqvid till Riksbanken, då Fullmägtige ega att, om de så för godt finna, kreditivet till större eller mindre del uppsäga till återbetalning inom ett år efter det direktionen derom af Fullmägtige erhållit uppsägning; och 4:o af den anledning och i den ordning, punkten litt.
I) omförmäler. i) I den revision, som årligen bör förrättas öfver filialbanks räkenskaper och förvaltning under det förutgångna året, skall ett af Fullmägtige utsedt ombud deltaga; egande Fullmägtige dessutom att när som helst, genom ombud, taga kännedom om filialbanks räkenskaper och förvaltning. k) Vid hvarje räkenskapsårs slut skall filialbank, angående sin dervid befunna ställning samt rörelse under förflutna året, till
Riksbanken aflemna uppgift enligt vederbörligen faststäldt formulär, hvilken uppgift genom Fullmägtiges försorg uti officiela tidningarne meddelas.
I) Iakttager ej filialbanksdirektion af Kongl.
Maj;t i nåder faststäldt reglemente eller de vilkor, som vid kreditivets erhållande blifvit fästade, och derom vid revisionen eller eljest göres anmärkning, som af Fullmägtige - Banko-Ulskottets Memorial N:o 10. 9 tige godkännes, bör rättelse i anmärkta hänseendet beredas.
Följer ej rättelse, vare Fullmägtige berättigade att uppsäga, till större eller mindre del, det filialbanken beviljade kreditiv till inbetalning inom ett år. m) Kostnaderna för de ombud, som enligt punkterna litt. c och » af Fullmägtige utses, bestridas af Riksbanken.
Enär de lån, hvilka blifvit från Banken utgifna mot inteckning i fast egendom och förbindelse att liqvideras på 33 år med 2 procent årligen i silfver af låne kapitalets primitiva belopp, numera äro slutligen liqviderade, torde 5:o. 48 § i reglementet, som innefattar föreskrifterna, angående dessa lån, få från blifvande reglemente uteslutas.
Sedan till Allmänna Hypotheksbanken ölverlåtits Bankens alla fordringar mot inteckning i fast egendom pä landet, återstår af denna Bankens utlåtiingsgren allenast fordringarne mot inteckning i hus och jord i städerna utom Slockholm, hvilka fordringar äro på liqvidation och indrifning beroende.
Utskottet har alltså skolat hemställa 6:o. alt 49 § i reglementet må utbytas mot följande föreskrift:
För indrifning af återstående obetalda lån mot inteckning i hus och jord i städerna utom Stockholm tjenar till efterrättelse hvad derom i äldre bankoreglementen och gällande tjenstgöringsordningar är stadgadt.
Då i det stadgande, som, efter hvad längre fram omförmäles, är ämnadt att motsvara nuvarande § 61, angifves, åt hvilka kreditivrätt får beviljas, torde 7:o. uti litt.
D af 32 § orden »åt Riksgälds-kontoret, Sparbanker samt enskilde» kunna utgå; då denna § kommer att lyda sålunda:
Denna rörelse omfattar: A) diskontering af vexlar; B) utlåning mot hypothek af löpande förskrifning, aktier, publika papper eller annan säkerhet; C) utlåning mot pant af vågförda effekter; D) beviljande af kreditivrätt; och E) utlåning med omsättningsrätt.
I afseende på 53 § hafva Banko-fullinägtige anfört följande:
En bestämmelse af fond till visst belopp för de rörelsegrenar, som tillhöra nuvarande handels- och uäringsdiskontfonden, hade sitt berättigande, då denna fond Bih. till II.
Brot. 1865 & 1866. 6 Sami. 1 Afd. 5 Häfl. 3 10 Banko-Utskottets Memorial N:o 10. var till ändamål och förvaltning skild från Bankens öfriga fonder, men saknar numera all grund.
Fördelningen mellan kontoren synes ock olämplig.
Gemensamt föranleda dessa stadganden till en begränsning af rörelsen, som icke har sin grund i dennas behof eller Bankens förmåga att detsamma afhjelpa.
Utskottet gillar dessa af Fullmägtige anlörda åsigter.
Splittringen i flera särskilda fonder af Bankens lör utlåning tillgängliga medel förorsakar en minskning i tillgång, derigenom att oanvända medel tillhörande den ena fonden icke kunna, utan en till tidsutdrägt ledande omgång, fruktbargöras för annat föremål, och det bör under sådana förhållanden vara af fördel för såväl Banken som rörelsen, derest Bankens alla fonder till en enda sainmanslogos.
Då likväl utlåningen med omsättningsrätt i vissa afseenden särskiljer sig från den öfriga utlåningsrörelsen, har Utskottet, lika med Fullmägtige, ansett sammanslagningen kunna stadna inom det förslag, som Fullmägtige framställt och hvilket förslag, innefattande förändring af momenterna I och 2 af 53 §, härmed, allenast med den förändring i uppställningen, som måste följa deraf, att
Utskottet anser den hittills varande benämningen »handels- och näringsdiskontfonden», böra bibehållas, underställes Rikets Ständers bepröfvande, så lydande: 8:o.
Med undantag af hvad sorn till bestämdt belopp är anvisadt för utlåning med omsättningsrätt, sammanföras de öfriga medel, som kunna och böra afses för lånerörelsen, till en gemensam handels- och näringsdiskontfond samt användas för de i nästföregående § (52) af reglementet under litt.
A, B, C och D uppgifna föremål.
På Fullmägtige ankomtner att emellan diskont- och lånekontoren medlen fördela.
Om detta förslag bifa lies bör från 3:dje momentet af 53 §, som blifver 2:dra momentet, ordet »sålunda» bortfalla, då nämnda moment erhåller denna lydelse: 9:o.
De till ifrågavarande rörelse anvisade medel ega vederbörande styrelser att, enligt af Fullmägtige meddelade allmänna föreskrifter, förvalta och utlåna, på sätt styrelserna, efter eget bepröfvande och med rättvist afseende å de olika lånebehofven, finna för orternas rörelse mest gagneligt, dock under iakttagande deraf, att utlåning mot pant af vågförda effekter och vexeldiskontering sker företrädesvis framför annan utlåning samt att å någon betydligare del af utlåningstillgångarne kreditiv beviljas till det belopp, styrelserna bestämma.
Vid behandlingen af 55:te § i reglementet, angående utlåningeu med omsättningsrätt, har Utskottet till pröfning förehaft ej mindre de förslag, som inne - Banko-Utskottets Memorial N:o 10.
11 fattas i här ofvan anförda motioner af Riksdagsfullmägtige Jöns Rundbäck (N:o 49) och C. A. Larsson (N:o 64), utan äfven följande till Utskottets handläggning hänvisade motioner, nemligen: i:o. Af Herr Ridderstad, som inom Vallöf].
Borgare-Ståndet väckt motion (N:o 54) derom: a) att den nuvarande omsättningsfonden bibehålles till oförminskadt belopp; b) att alla i riket af Kongl. Maj:t oktrojerade banker, som af Banko-styrelsen anses erbjuda tillräcklig garanti för medlen och en ändamålsenlig förvaltning deraf, ega rättighet att hos Banko styrelsen anmäla sig till erhållande af förlag för en omsättningsfond, afsedd att understödja jordbruket och de mindre näringarne inom den ort, der banken finnes, helst med begränsning till län och städer eller härader; c) att dessa förlag meddelas på högst 10 års tid; d) att förlaget utgår af omsättningsfonden under vilkor: 1 :o att förlaget användes för sagda lån och endast tillfälligtvis och på kort tid får på annat sätt göras räntebärande; 2:o att förlaget återbetalas 8 månader efter uppsägning, som dock endast får afse £:del hvarje gång, och skola 8 månader förflyta emellan hvarje förfallotid; 3:o att årligen erlägges 4 % ränta å beloppet, hvilken ränta betalas halfårsvis; 4:o att årlig redovisning för beloppets behöriga användning lemnäs; 5;o att, om denna redovisning icke finnes nöjaktig, indragning kan ske af den del, som icke blifvit behörigen använd, och uppsägning i öfrigt ega rum af större eller mindre del.
En sådan uppsägning kan ock ske om banken icke innehar nöjaktig säkerhet för försträckningen; e) att bestämmandet af det belopp, som tillerkännes hvarje särskild bank, tillkommer Banko styrelsen, medjjiakttagande: l:o att öfverflyttningen sker från Diskontkontoret eller något af Lånekontoren, allt efter som baukeu afser en ort inom det för hvardera kontoret bestämda distrikt; 2:o att vid fördelningen afseende fästes på ortens folkrikhet, näringar och behof, i förhållande till öfriga orterna inom distriktet; 3:o att vid hufvudkontoret tills vidare behålles hvad som efter nämnda grunder motsvarar den andel, som tillkommer den närmast deromkring belägna orten; och 2:o af Riksdagsfullmägtigen J. V. Lundqvist från Skaraborgs län, som i motion N:o 8 tdlstyrker att anslaget till filialbankerna, R:dr 10,000,000 R:mt, måtte, i den mån hvarje af dessa bankers oktrojtid tilländagå!-, af Rikets Ständer J2 Banko-Utskottets Memorial N:o 10. anvisas till förstärkning af allmänna diskonten, för att företrädesvis användas såsom låneunderstöd för jordbruket.