Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
(I. A.) Efter remiss från Hedervärda Bonde-Ståndet har Stats-Utskottet fått emottaga en af Riksdags-fullmäktigen Hans Persson från Gefleborgs län väckt motion, deruti motionären, "med förmälan, hurusom från äldre tider vid en del Regementen åtskilliga hemman varit anslagna till så kalladt hemkall för Officerare af lägre grad, hvilka å hemmanen skulle erhålla husrum och ved m. m., hvaremot samma hemman voro från rotering befriade, men att vid den allmänna löne-regleringen för Militär-staten år 1833 hemkallen blifvit uppskattad till visst belopp i penningar, som skulle utgå till Regementernas Lönings-direktioner för att derifrån såsom löne-fyllnad komma Regementets Officerare till godo, före - 12 Siats-Utskottets Utlåtande, A:o 116. slagit, att. då den sålunda bestämda hemkalls-afgiften vore betydligt högre än att den kunde jemnföras med roterings-kostnaden eller den från de fordna Länsmans-hemkalls-hemmanen och nyroterade hemman utgående vakans-afgiften, hvarföre ock grundade klagomål och yrkanden af förändring härutinnan från Militär-hemkalls-hemmanen icke saknats, Rikets Ständer ville besluta, att dessa hemman måtte befrias från hemkalls-afgiftens erläggande till Regementernas Lönings-direktioner, emot det att de utgåfvo till Stats-verket en mot roteringskostnaden svarande vakans-afgift, samt att, för vinnande af sådan förändring Regementerna undfinge af Stats-medel ersättning för hemkalls-afgiften till dess vid 1833 års löne-reglering beräknade belopp, nemligen för Helsinge Regemente 464 R:dr 9 sk. 3 rist, för Wermlands Regemente 17G R:dr 26 sk. 8 r:st och för Jemtlands Regemente 372 R:dr 31 sk. 2 r:st, eller tillsammans 1,013 R:dr 19 sk. 1 r:st.
Då Utskottet, i saknad af utlåtanden i ämnet från vederbörande auktoriteter, icke är i tillfälle att bedöma, huruvida den föreslagna förändringen i hemkalls-afgiftens utgörande kan vara af behof och billighet påkallad, får Utskottet i sakens nuvarande outredda skick hemställa, att ifrågavarande motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri. tf!54.
Slals-Ulskollets Memorial, Jlt 117 och Utlåtande, JU 118, 1 M 117.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 23 Maj 1834, kl. 2 e. m.
Memorial, i anledning af erhållen äterremiss å utlåtandet M 54. (I. A.) Till Stats-Utskottet har Hedervärda Bonde-Ståndet återremitterat ifrågavarande af Utskottet, under JYs 54 afgifna, utlåtande i anledning af väckt motion, angående nedsättning i arrendet för Skällnora kungsgård; men som, enligt Utskottet tillhandakomna protokolls-utdrag, berörda utlåtande blifvit af de tre öfriga Riks Stånden bifallet, anser Utskottet sig icke, emot stadgandet uti 75 § Riksdags ordningen, kunna taga vidare befattning med detta sålunda af Rikets Ständer redan afgjorda ärende.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 23 Maj 183.4, kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af vackt motion om komministers-bostället Torps befriande från rotering. (I. A.)
Uti en från Hedervärda Bonde-Ståndet till Stats-Utskottet remitterad motion har Riksdags-fullmäktigen Olaus Eriksson från Götheborgs och Bohus län, med hämtadt stöd af åtskillige uppgifne Kongl. Författningar och då invånarne uti Krogstads pastorat af nämnda län, enligt köpebref den 5 Juli 1790, inköpt och donerat en fjerdedel af kronoskatte-rusthållsheramanet Torp i Hede socken till boställe åt pastoratets komminister, föreslagit, att detta komministers-boställe
Torp måtte varda från dess nu utgörande ordinarie roterings-skyldighet befriadt Bih. till R.
Brot. 1853 å 1854. 4 Sami. 1 Afd.
2 Band. i Haft. \ 2 Slals-Ulskollets Utlåtande, JYi 118. och densamma flyttas på andra närbelägna och oroterade, men icke privilegierade, hemman och lägenheter eller ock, i händelse det i roteringen måste qvarstå, i brist på tillgängliga hemman för flyttningen, få sig tilldelad rote-frihets- eller vakans-afgift såsom vederlag.
I afseende härå får Utskottet upplysa, att sedan, i anledning af hos Rikets åren 1850 och 1851 församlade Ständer gjord framställning, att, då förenämnde komministers-boställe
Torp icke vore i åtnjutande af den, preste-boställen i Riket tillerkända, rote-frihet, nämnda boställe måtte från detsamma påförd rotering, på det af motionäreu ofvan föreslagna sätt, befrias, Rikets Ständer, efter inhemtande af åtskilliga förhållanden, som i berörde afseende rörde de presterskapet anslagne boställen, uti underdånig skrifvelse den 26 Juni 1851 förklarat sig, icke vara i tillfälle att i alla delar pröfva befogenheten af det sålunda väckta förslaget, samt anhållit, att Kongl. Majit täcktes i Nåder låta granska det framställda anspråket och, derest detsamma skulle finnas grundadt samt med lag och författningar öfverensstämmande, vidtaga de åtgärder, förhållandena kunde påkalla; så och elter det Kongl. Förvaltningen af Sjöärendena och Kongl. Kammar-kollegium uti infordradt och den 29 nästpåföljde November afgilvet underdånigt utlåtande upplyst, att ett. helt mantal Torp vore rustningsstam vid Sörbygdens kompani af Bohus läns Regemente, men att '/4 mantal häraf, enligt afhandling den 5 Juli 1790, blifvit från enskild man af Krogstads, Hede och Sanne församlingar inköpt för att till komminister-boställe användas; i följd af hvilket förhållande med hemmanet och genom Landshöfdinge-Embetets och Kongl.
Kammar-kollegii utslag den 5 Juni 1818 och den 16
December 1819 af dåvarande komministern sökt flyttning af roteringen å annat hemman ogillats, hvarvid ock, såsom med författnin— garne öfverensstämmande, Kongl.
Förvaltningen och Kongl.
Kammar-kollegium ansett böra förblifva, har Kongl. Majt medelst Nådigt Bref den 25 Augusti 1852 täckts förklara, det Kongl.
Majit, med afseende å hvad sålunda blifvit upplyst och anfördt, funne Rikets Ständers ofvanberörda framställning icke föranleda någon åtgärd, vederbörande likväl obetaget att i fråga om befrielse från delaktighet i rotering eller om ersättning derför efter befogenhet väcka talan å ort och ställe som vederborde; och enär sålunda den af motionären nu väckta frågan tillförene utgjort föremål för Kongl. Majits och Rikets Ständers pröfning samt motionären till stöd för sitt yrkande icke anfört andra skäl än dem, som vid berörde pröfning redan blifvit tagne i öfvervägande; så och då vederbörande hafva sig öppet lemnadt att i laga ordning utföra talan i afseende å den sökta befrielsen från eller ersättning för roteringens utgörande, hemställer Utskottet, att ifrågavarande motion icke må till någon åtgärd af Rikets Ständer föranleda.
Stockholm den 15 Maj 1854. Stals-Ulskollels Utlåtande, M 119. 3 M 119.
Ank. till Evp.-Utsk. d. 25 Maj 1854, kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af vackt motion om rättighet får kommunerna att till deras allmänna behof använda å pastorsoch komministers-boställen befintlig, men får boställena icke behöflig skog. (L A.) Från Hedervärda Bonde-Ståndet har Stats-Utskottet erhållit remiss å en af Riksdags-fullmäktigen Johan Johansson från Örebro län väckt motion, deruti blifvit föreslaget, att d§ det icke sällan inträffade, att, medan innehafvarne af pastorsboställen hade mera än tillräcklig tillgång på ved och byggnadsvirke, kommunerna ofta vid förefallande behof af byggnads-materialier och vedbrand för skol— och fattighus voro i verklig förlägenhet, Rikets Ständer ville besluta, det vederbörande socken-nämnder skulle äga att, då omständigheterna så medgåfve, och det utan skada kunde låta sig göra, af den till pastors- och komministers-boställen anslagna skog använda så mycket, som för nämnde ändamål vore af nöden.
Då emellertid Utskottet anser, att den af motionären föreslagne allmänna dispositionen af omförmälde boställens skogar troligen skulle mångenstädes leda till misshushållning dermed, och dessutom kommunerna hafva sig öppet att särskildt i vederbörlig ordning söka tillstånd, att, der tillgången sådant medgifver, å boställenas skogar erhålla för kommunernas allmänna behof erforderligt byggnadsvirke, hemställer Utskottet att ifvågavarande motion icke må till någon åtgärd af Rikets Ständer föranleda.
Stockholm den 15 Maj 1854. 4 Stals-Ulskoltels Utlåtanden, N:ris 120 & 121. JfS 120.
Ank. till Exp.-Ctsk. <1. 23 Maj 1834, kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion, angående omarbetning af den får Rikets Ständers Revisorer af Stats-Verket nu qdllande instruktion. (I. A.)
Uti en inom Vällofliga Borgare-Ståndet väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion har Herr L. W. Henschen, med åberopande af den erfarenhet, han under två stats-revisioner haft, föreslagit att den för Rikets Ständers Revisorer af Stats-Verket nu gällande instruktion måtte omarbetas.
Men som motionären, hvilken i motionen förmält sig skola i berörda afseende till Utskottet aflemna förslag, utan att dock hittills hafva sådant fullgjort, icke ens uppgifvit i hvilka delar af omförmälda instruktion eller af hvad skäl den ifrågasatte omarbetningen skulle vara af behofvet påkallad, samt dessutom denna instruktion blifvit af Rikets Ständer antagen för icke längre tid tillbaka än vid 1840 och 1841 årens Riksdag, får Utskottet tillstyrka, att ifrågavarande motion icke må till någon åtgärd af Rikets Ständer föranleda.
Stockholm den 15 Maj 1854. JW 121.
Utlåtande, i anledning af vackt motion, angående befrielse får komministers-bostället
Edet eller Falkarsed från erläggande af krono-tionde. (I. A.)
Uti en inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion, har Riksdags-fullmäktigen Nils Nilsson från Wermlands län, med Stats-Utskollels Utlåtande, M 122. 5 förmälan, hurusom komministern i Nyeds socken vore den ende inom Carlstads stift, som för sitt boställe Edet eller Fulkarsed, bestående af nära Vö mantal, utgjorde kronotionde till skolstaten vid Carlstads läroverk, anhållit, att då nämnde komministers löne-inkomster voro särdeles knappa, berörda boställe måtte befrias från erläggande af kronotionde, och skolstaten vid Carlstads läroverk beredas ersättning för indragningen af denna inkomst, som utgjorde fem kappar råg och 30 kappar hafra årligen.
Då, enligt Utskottets tanke, bifall till denna motion skulle för framtiden medföra ett vådligt praejudikat i likartade fall, samt förevarande fråga dessutom saknar behörig utredning, hemställer Utskottet, att Nils Nilssons ifrågavarande motion måtte af Rikets Ständer lemnäs utan afseende.
M 122.
Ank. tili Exp.-Ulsk. d. 23 Maj 1834. kl. 2 e. m.
Ullätande, i anledning af vackt motion, angående rättighet för egarne till skattejord all friköpa densamma från grundskatt samt bildande af en fond af de genom berörde köp inflytande medel. (I. A.)
Uti en inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion har Riksdags-fullmäktigen Johan Persson från Upsala län, med förmälan, hurusom den årliga grundskatten endast vore att anse såsom ränta å en på jorden hvilande ouppsägbar skuld till staten samt att genom jordägaren lemnad rättighet att medelst kapital-afbetalningar minska berörde skuld ej allenast hans egen ställning i betydlig mån skulle förbättras, utan äfven nödvändig jemnlikhet i rättigheter och skyldigheter emellan all jordegendom i landet beredas, föreslagit, att full frihet måtte lemnäs att till frälse köpa all skattejord dymedelst att jemte skatten eller den årliga räntan afbetalningar till kronan å den vid jorden häftande kapital-skulden finge göras, dock ej till mindre belopp än en procent derå, hvarigenom skatten eller den årliga räntan småningom minskades och slutligen, då hela kapitalet blifvit till kronan inbetaldt, alldeles försvunne; samt att af Bih. till R.
Brot. 4883 & 1854. 4 Sami. 4 Afd. 2 Band.
4 Höft. 2 6 Stalf-Utskottets Utlåtande, JU 122. de gentina berörde lösen inflytande medel borde bildas en lund, som, stiilld under Rikets Ständers kontroll, allt framgent skulle bibehållas vid sitt ursprungliga kapital ocb hvaraf endast räntan i stället för den förut af jorden utgående grundskatten finge användas bolst för produktiva ändamål ocb i första rummet till förkofran af jordbruket, såsom landets modernäring; hvarjemte motionären anfört, att, derest utaf de för skattelösen inflytande medel bildades diskontbanker i provinserne i stället för de med skiil öfverklagade privatbankerne, så skulle dessa nya för statens räkning bedrifna banker lemna så betydlig vinst, att Rikets
Ständer ej skulle finna sig i förlägenhet för fyllande af statens behof.
I afseende härå får Utskottet upplysa, att enahanda förslag jemväl vid sednaste riksdag varit bos Rikets Ständer framställdt, hvarvid Utskottet uti dess utlåtande, 169 dertill afstyrkt bifall af skäl, alt skiljaktighet emellan skattejord och frälsejord ändå skulle bibehållas; att den åsyftade friheten från grundskatt väl skulle uppstegra nuvarande skattejords värde, men derigenom också grundskatterne komma att egentligen blott utbytas mot förhöjd ränta å jordens kapitalvärde; att likartade förslag tillförene blifvit af Rikets
Ständer alslagne samt att i förslaget icke blifvit närmare utvecklade de grunder, hvarefter löseskillingen för grundskatterne skulle komma att beräknas och i öfrigt erforderlig utredning af ämnet icke varit för Utskottet tillgänglig; och enär berörda utlåtande då blifvit utaf Rikets Ständer bifallet, och några förändrade omständigheter sedermera icke inträffat, anser sig Utskottet böra hemställa, att ifrågavarande motion icke må till någon åtgärd af Rikets Ständer föranleda.
STOCKHOLM, TRVCKT HOS JOH. BECKMAN, 18Ö4.
Slult-UtskotU-li itlålande, JV:o lii. i \:a JI53.
Ank. til) isxp.-Utsk. d. 29 Maj 1854, kl. 6 e. m.
Uttalande, i anledning af väckta motioner, angående förändradt användande af den till Skolorna i städerna inom Lunds stift och provinsen Halland af Götheborgs stift utgående Helgonskyld. (L A.) Till Stats-Utskettet hafva i detta ämne blifvit från Hedervärda BondeStåndet remitterade följande motioner: l:o. Af Riksdags-fullmäktigen Nils sindersson från Christianstads län, med hvilken Riksdags-fullmäktige Johannes Nilsson, Nils Svensson, Ola Svensson, Nils Pehrsson och Johannes Bengtsson från Skåne sig förenat; varande uti denna motion, efter framställning af den s. k. helgonskyldens uppkomst och ursprungliga användande först för upprätthållande af Gudstjensten inom församlingarne och derefter till allönande af deras klockare i och lör kyrkosångens och barna-undervisningens bestridande, erinradt, att ehuru denna afgift, sorn af församlingarnes medlemmar sammansköts och användes för församlingarnes tjenst, rätteligen bordt betraktas såsom dessas enskilda egendom, en del af helgonskylden blifvit dragen till för kommunerne främmande ändamål på så sätt, att, sedan genom 1539 års Ordinants blifvit anbefaldt de landtsocknar, som lågo nära städerne, att taga sig klockare af stads-skolornas lärjungar och låta dem få lönen såsom hjelp för studiers idkande samt detta stadgande blifvit genom 1568 års bref af den 23 Mars förnyadt för de socknar, som lågo inom 2 mil från stäBih. lill R.
Pral. ISSI Sf ISS',. 4 Sami.
I Afd. 1 Hand.
S Uäfl. 1 Slats-Utskollets Utlåtande, N:o 123.
Jerne, Konung Christian elen IY:de, genom bref Jen 4 Februari 1618, tillåtit socknarne att i vanlig ordning taga sig klockare utom skolorne, med skyldighet dock för dessa att af hvart pund säd betala en skeppa till skolebarnens uppehälle, hvarefter såväl under den återstående Danska tiden, som den Svenska, klockare-tjensterna sköttes af substituter, emot en ringa vedergällning och skolans lärjtmgar voro derifrån befriade, hvilket väl hade sina skäl, då icke de såsom stipendiater åtnjöto lönen, utan lärarue bekommo den såsom en deras inkomst.
På grund häraf och dä Svenska Staten åtagit sig Danska Statens förbindelser och löften samt det stifts-gods, utaf hvilket de lärda skolorna före reformationen underhållits, af Staten tagits med uttryckligt löfte, att detsamma till skolors och lärde mäns underhållande använda och ännu hades i handom uti kronotionden och åtskilliga kungsgårdar, då i allmänhet
Statens förhållande till kommunens medel vore inskränkt till den så kallade jus circa eller tillsyn att de inom kommunen för Sin bestämmelse användes och denna princip fanns i Danmarks Dagvid Skånes öfvergång till Sverige samt den
Danska dispositionen icke till stipendier användes eller för detta först afsedda ändamål behöfdes, utan öfvergätt till lön
,åt lärarne i Statens skolor, då skolorna icke vidare uppfyllde säng- och undérvisnings-skyldigheten på sätt i början ålades, samt det nu angifna förhållandet menligt inverkade på kyrkosången och öfriga klockarnäs tjenste-åligganden, och socknarne derjemte betungades med ny beskattning i gåfvor, så vida de icke skulle se sin klockare lida nöd, och då det dessutom vore en högst vådlig princip, att
Staten skulle ega rätt här och der fråntaga och hit och dit disponera kommunernes medel, har motionären föreslagit, att 1539 och sednare års dispositioner af helgonskylden från socknar inom Lunds stift till Lärdoms-skolorna derstädes måtte upphöra, samt helgonskylden till socknarne och dess ursprungliga bestämmelse återställas; samt att Staten mätte af egna medel anslå ersättning till sina skolor för aflöning af deras lärare, hvilken ersättning, enligt Kongl. Kammar-Kollegii vid 1847 och 1848 årens Riksdag lemnade utredning, skulle utgöra en summa af 7,937 R:dr 38 sk. 4 rst. banko; 2,:o. Af Riksdags-fullmaktigen Pehr Nilsson från Malmöhus län, med hvilken Riks d ags- f 111 i m äk t i ge Johannes Nilsson och Jöns sindersson från samma län sig förenat och som på anförde skäl instämt uti hvad af Riksdags-fullmäktigen Nils Andersson, på satt nyssberördt är, blifvit föreslaget; samt 3:o. Af Riksdags-fullmäktige Bengt Gudmundsson och David sindersson från Hallands län, hvilka hufvudsakligen andragit, att då sjelfva grunden för helgonskyldens utgörande i gamla tiden till städernas skolor af inom två mil från städerna varande hemman, nemligen att ifrån skolorna djeknar och korgossar skulle besörja kyrkosången i landtkyrkorna, upphört, sedan numera landtför - Slats-ltskoUcls Ullålande, iV.-o 123. 5 samlingarne sjelfve höllö i kyrkosången inlärde klockare, och derjemte största delen af utskyld en, sora varit ämnad till understöd för fattiga disciplar, efterhand öfvergätt till aflönande i städernas skolor af sjelfva lärarne, föreslagit, att de socknar i Halland, der helgonskyld nu utgjordes till städernas skolor, måtte från och med år 1855 tillåtas disponera densamma för sina egna folkskolors behof, under förändrad benämning af skolskyld, samt att såsom ersättning för denna städernas skolor sedermera icke tillkommande inkomst måtte af Statsmedel anordnas till Halmstads lägre lärdomsskola 150 R:dr, till Warbergs lägre lärdomsskola 450 It:dr och till Falkenbergs pedagogi 50 R:dr, eller tillsammans 650
R:dr, uti hvilket belopp ifrågasatt forlöns-ersättning jemväl vore inbegripen.
Utskottet får i afseende härå upplysa, att sedan vid 1840 och 1841 årens Riksdag Rikets Ständer, uppå Kongl. Maj:ts derom aflåtne Nådiga Proposition, godtfunnit bevilja ett ärligt anslag af 3,85C
R:dr 45 sk. 4 rst. till Kathedralskolan i Lund, hvarigenom skolans- behof af den helgonskyld, 1,047 tunnor korn, som, jemlikt Kongl. Brefvet den 24 Mars 1824, borde af klockarnes i Lunds stift helgonskylds-säd indragas och till berörde skola användas, komme att upphöra, hvarjemte Rikets Ständer beslutat, att de församlingar, af hvilkas helgonskyldskorn påräknats bidrag till nämnde skola, borde, så vidt de förbundo sig att uteslutande till folkundervisningens befrämjande inom församlingarne använda samma bidrag, bibehållas vid oqvald besittning deraf; så hade, i anledning af hos Rikets åren 1844 och 1845 församlade Ständer gjord anmärkning, dels att den rättvisa, söm genom ofvanberörda åtgärd kommit de församlingar till godt», från hvilka helgonskyldskorn sålunda skulle hafva utgått till Lunds Kathedralskola, icke sträckt sig till de församlingar inom Lunds stift, som voro belägna inom två mil från städerna oell ännu måste betala sin helgonskyld till städernas skolor, dels ock att dessa väl icke kunde undvara den inkomst, som genom lielgonskylden blifvit dem beredd, men att det likväl vore orättvist, att kringliggande landtförsamlingar skulle löna lärare i städernas skolor, då de sjelfva voro i största behof af lielgonskylden för sina egna barns undervisning samt städernas innevånare icke lemnade något bidrag till lärares aflöning hvarken vid Lärdomsskolorna eller Akademien, Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse den 23 Maj 1845, med förklarande, att de icke varit i tillfälle att nog tillförlitligt och fullständigt utreda förhållandet med ifrågakomne helgonskyld eller den rätt, på grund hvaraf de inom Lunds stift belägne städers skolor åtnjutit och för lärares underhåll åtnjöto helgonskyldskorn ifrån de inom två mils afstånd från samma städer belägna församlingar, men ansågo billigt, att, då den helgonskyld, som af öfrige församlingar inom stiftet bordt, jemlikt Kongl. Brefvet den 24 Mars 1824, utgå till Lunds Katedralskola, blifvit vid dessa församlingar under ofvannämnda vilkor bibehållen, jemväl de inom två mil från städerna belägne landtförsamlin - 4 SlaH-lltltollelt Ullålande, A.o l!S. gar finge åtnjuta enahanda förmån, anhållit, att Kongl., Majit täcktes efter anställd undersökning dels om den rätt, på grund hvaraf i Lunds stift varande städers skolor åtnjöto helgonskyldskorn af sistberörde landtförsamlingar, och dels till huru stort belopp denna helgonskyld till skolorna utginge, låta vid nästpåföljde Riksdag till Rikets Ständer öfverlemna den Nådiga Proposition i ämnet,
som Kongl. Majit kunde finna af omständigheterne påkallad.
I följd häraf hade Kongl. Majit den 18 Juni 1845 anbefallt Dess och Rikets Kammar-Kollegium, att, efter vederbörandes hörande, med underdånigt Utlåtande inkomma; hvarefter ett sådant Utlåtande, åtföljdt af Konsistorii i Lunds stift och öfrige embetsmyndigheters underdåniga yttrande blifvit af bemälda Kongl. Kollegium den 4 Oktober 1847 till Kongl. Majit i underdånighet afgifvet; och inhcmtas häraf hufvudsakligen, att, Konsistorium i Lunds stift, till stöd för skolornas rätt att tillgodonjuta mcrberörde helgonskyld, åberopat dels Danska Ordinantien af den 14 Juni 1539 och Kongl. Brefvet den 23 Mars 1568, hvilka författningar sedermera blifvit genom åtskilliga Kongl.
Resolutioner stadfästade och medelst Malmö Recess år 1662 bekräftade, dels ock Kongl.
Brefvet d. 17 Okt. 1843, hvarigenom Glostorps socknemäns underdåniga ansökning om bibehållande inom socknen af den derifrån till Malmö skola utgående helgonskyld blifvit lemlund utan afseende, hvarföre och på i öfrigt anförde skäl Konsistorium yttrat den förhoppning, att skolorna i stiftet skulle fortfarande få uppbära helgonskylden; att Kongl. Majits Befallningshafvande i Blekinge län, hvad Sölvitsborgs skola anginge, uppgifvit, att skolans rättighet till helgonskyld syntes vara grundad på förutnämnde Danska Ordinantie och Kongl. Bref; hvarförutan Rektorn vid samma skola upplyst, att nämnde rättighet vore bekräftad genom Kongl.
Brefvet den 3 Februari 4585, Kongl. Götha Hof-Rätts Utslag den 29 Juli 1781 och Landshöfdinge-embetets i Christianstads län den 12 Januari 1782 meddelade Utslag; att Kongl. Majits
Befallningshafvande i Christianstads län, lika med Rektorerne i Christianstads och Cimbritshamn^ skolor, ansett dessa skolors rätt till helgonskyld vara tryggad dels genom förut omförmälde författningar, dels ock genom Christianstads sä kallade skolbok, börjad år 1650, Kongl. Brefven den den 4 Februari och 28 Juli 1618, Kongl. Resolutionen den 1 September 1664, 1668 års Riksdagsbeslut, Kongl.
Resolutionen den 3 Augusti 1681, Kongl.
Förordningen den 27 April 1742 och Kongl. Brefvet den 9 Januari 1798; samt att Kongl. Majits
Befallningshafvande i Malmöhus län på enahanda sätt sökt ådagalägga skolornas rätt till helgonskyld.
Vidkommande åter beloppet af helgonskylden hade, efter föregången noggrann undersökning, följande förhållande blifvit utrönt: Till Lunds Kathedralskola, hvars på Kongl. Brefvet den 24 Mars 1824 Slals-Llshollcls Utlåtande, JY:o (2tl. 3 grundade helgonskylds-intrad af 1.047 tunnor korn, i följd af Rikets Ständers Beslut den 1 Juli 1840 och Kongl. Brefvet den 27 i samma manad, förvandlats till ett årligt Statsanslag, erlägges fortfarande helgonskyld från dels 99 särskilda byar eller enstaka hemman uti 38 socknar och 6 härader, och dels klockarelägenheter i 5 socknar inom ett härad, med tillsammans 6 tunnor 24 kappar räg och 273 tunnor 231 kappar korn, hvartill kommer 2 ll:dr 2 sk. under benämning ”Pensioner af klockare” i ett härad.