Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Härifrån afgå, jemnlikt stadgandet i 122 §. af sednaste Banko-reglemente, Riksgälds-kon torets kreditiv 1.000,000: — — Vexlingsförskott till landsorterne 66,396: 14.
— Inlösta otydliga transportsedlar 8,874: 45, 4. d:o d:o sediar af nyare slaget .... 2,616: 32.
— Metalliska värdet af Riksgälds-kontorets utelöpande Kopparskiljerr.ynts-polletter 54,465: 29, 3. 1,132,353: 24, 7. Summa Sedelstock 30,506,725: 16, 11.
Skillnad emellan den sammanräknade sedel- och depositions-skulden samt maximi-beloppet af sedelstock, beräknad enligt 123 § i Bankoreglementet 1,683,926: 12. 5.
Summa banko R:dr 32,190,651: 29. 4.
Som den här ofvan citerade delen al 24 § i Bankoreglementet bör, med hänvisning till 5 § i Lagen för Rikets Ständers bank angifva sättet för upprättande af de uti sistberörde § af Bank-lagen omförmälda öfversigter; så anser sig Utskottet, under förutsättning af Banko-Utskottets Memorial, N:o 47.
S*t *f bifall till den föreslagna förändrade redaktionen af Bankoreglementets 122 §, böra hemställa, att till vinnande af öfverensstämmelse emellan dessa reglements §§, 24 § måtte i anmärkta delen undfå denna uppställning: enligt 5 § i Lagen för Rikets Ständers Banle af den 1 Mars 1830, alt för hvarje halft år låta, efter faststäldt formulär, upprätta samt derefter trycka och med allmänna tidningarne utdela uppgift öfver förhållandet emellan Bankens metalliska kassa samt utelöpande sedlar och depositionsskuld jemte obegagnade andelar af kreditivoch låneförlag, (hvarvid beloppet af de mot återbetalning i silfver utgifna fastighetslån må approximativt beräknas.)
Bin. tilt R.
Prof. 1859 $ 1851. 6 Sami. 1 Afd. 17 Haft. 3 STOCKHOLM.
Bedling, 4 851.
Hör till Banko-Utskottets Memorial, N:o 47, Uppgift öfver Bankens
Metalliska kassa saint utelöpande sedlar oell
Depositions-skuld jemte obegagnade andelar af kreditiv oell ILäiie förlag den 31 December f§äO.
Likmätigt 5 § uti lagen för Rikets Ständers Bank den i Mars 1830- Transport- ■Sedia r på 5 Sedlar på 500 Rdr. » » 100 Rdr. » » 33] Rdr. » » 161 Rdr. » » 10 Rdr. » » 61 Rdr. » » 2 Rdr. » » 32 Skillia » » 16, 1 2 0( » » 3 och 2 » 3 och 2 » 14 och 1i Sedel-Skuld. a) Utelöpande Sedlar.
Rdr och derutöfver af åren 1777-1836 I omlopp från den 2 April 1836 dito dito dito dito dito dito
I omlopp från den 11 Maj 1836 I omlopp från den 1 December 1835 I omlopp från den 2 Januari 1837 . gar dito dito . . . ch 8 Skillingar, af åren 1803 med 1849 Rdr med dubbla blad, af åren 1777-1812 Rdr med enkla blad, af åren 1813-1836 92,220 4,860,500 3,867,200 1,448,466 693,066 2.817.000 1.519.000 3,764,370 1,923,186 1,173,905 71,652 99,760 32,098 22,362,425 33. 6 32. - 32. — 16. — 16. — 33. 6 b) Utelöpande invisningar och insättnlngsbevis: emellan Depositions- och Kassa-afdelningarne emellan Låne- och kassa-afdelningarne . 31,276: 45. 10. 11,650: 5. 10. 42,927: 3. 8.
Deposition s-Skuld.
Behållning tillhörande Allmänna Verk och Inrättningar samt Bolag och Enskilde personer 5,316,261: 44.
4. dito i Guld, 1088 Dukater å 5: 32 6,165: 16.
— Obegagnade andelar af kreditiv och Låne-förlag, tilhörande Depositions-afdelningen 3,761,762: 27. — nemligen: af kreditivet för Jernbelåning i Götheborg » dito till Riksgäldskontoret » dito till Kongl. Kommerskollegium » dito till Jernkontoret ....
575,000 1,000,000 110,177 85,450 41.
7. af fonden för utlåning genom Allmänna Diskonten, dels mot mamn och reverser och dels mot pant af Aktier och publika papper: i Stockholm . . 527,43 4: 26. 3. i Götheborg . . 121,324: 26. 7. i Malmö . . . 66,333: 16. — .715,092: 20.
10. » dito för utlåning och diskontering genom Han 7. 5. dels- och Närings-Diskonten: . 109,043 1,075 200 i Stockholm i Götheborg i Malmö Dukater. .110,318: 7. 5. » dito för Kassa-kreditiv åt enskilde: i Stockholm . . 1,005,724: 5, 2. i Götheborg . i Malmö 66,000: — 94,000: — .1,165,724: 5. 2.
Säger 3,761,762: 27. — tillhörande Låne-afdelningen 1,665,830: 27. 5, 1,318,247: nemligen: af fonden för belåning af guld och silfver » dito för belåning af fast egendom i Städerna och på landet 50,5 46: 4. 11. » dito för lån till Skiften och Odlingar . 14,441: 36. 10. » dito för lån till Fahlu Bergslag och kreditiv till Spar-Bankerna i Riket .... 232,595: 33. 8. » dito för kreditiv till Stockholms stads Drät- sel- ■kommission 50.000: — Säger 1,665,830: 27. 5.
Riksdaler Banko. 1,088 22,405,352 5,322,427 37 5,427,593 Bankens Guld- och Silfvcr-tillgång Myntadt, gångbart, i kassa liggande Utländskt mynt (efter evalvation) Omyntadt (efter prof och uträkning) Hos Kongl. Myntet På Utrikes ort innestående .
Dukater. 25,759 46,625^ Riksdaler Silfver. 862,032 1,334,956 33 2 2,007,657 10 6 24,576 19 5 190,767 1 Summa Guld- och Silfver—tillgång
Dukat-summan 72,384y5nj motsvarar å 102 Skillingar Silfver . 7 2,384xg0 4,419,989 153,817 — 11 6 Su mma Härifrån afgå, jemlikt stadgandet i 122 § af sednaste Banko-Reglemente:
Riksgälds-kontorets kreditiv 1,000,000:
Vexlings-förskott till Landsorterne 66,396: 14.
Inlösta otydliga Transport-Sedlar 8,874: 45. 4. » » Sedlar af nyare Slaget . . 2,616: 32. — 1,088 33,155,373 1,077,887 43 11 Summa Sedelstock Skillnad emellan den sammanräknade Sedel- och Depositions-skulden samt maximi-beloppet af Sedelstock, beräknad enligt 123 § i Banko-Reglementet 32,077,485 119,331 12 32 10 Summa Banko Riksdaler 32,196,816 45 5 Silfver—tillgång alltså på det hela motsvarande enligt Myntbestämningsgrunden Likmätigt Ranko-Reglememtets 123 § får Sedelstocken derutöfver högst utgöra Obs.
Uti Bankens, jemlikt sednaste Bankoreglementets 113 §, här ofvan upptagna metalliska kassa, inbegripes icke Bankens tillgång i kopparskiljemynt Rdr 23,216: 32, helst detta mynt, som är att betrakta såsom fritt bytesmedel för silfver eller sedlar, möjligtvis kan komma att, lika med sådane, användas till uttagande af silfver. 4,573,806 17 Riksdaler Banko. 12,196,816 20,000,000 45 Su mitta Banko Riksdaler 32,196,816 45 Bih. till R, St Prot. 1850—51. 6 Sami. 1 Afd. 17 Haft.
Tryckt hos N.
Marcus, 1851. - .c .!; , . _ . ■ ’ ■ ' ■ : ’ ,. T.:'1!. : r, . arJ ai., .-ij. ii .-i!.’.. naii* r. lii *. -5 ' »bstip- rd JJiil . 'lii' k •>'
•111 >kj lii! a ‘-fi i li :i f- . 1» : - ■ ■- i : • -■■ii--'' :1 - . • -i : ' • . .! i ii • - i!
O : J s :• o j "■ ( : \ . . .I'. i ktai il'ju i .. . . i... : 'i- i ; 1 1 •'
: '' i : i ■ - i ■ '• i _ — • . . ■ i il. i ;<-: 1! . . . t i : i ,! ■.!>) i-' i : - i .i: -l.i &däK - ■ i . . • i:!!.
Ii -■ i'
,Z r.tor v. . ■ ■- * : if( ‘. ui - . . • /■• !;»; ):i tillit?
1 OJlb « . ., * ; '■:! : • . ; ; ....
-I" ■ -j i . • -1;: tli-j- ’ . - lii iJ . i oiib « (W).0ö . . . . . • . - ■ :0Jtl!i:il f 9' ! lii § i. * . J' ' Ui- ■ !
Jilifni: ! - . _ _. .;<!«o.n<}o ! . . . iJ - .
. ■ : arn -i - ' / r i -i Ty- ■< . ■■ ' — .{ i; • : 'ii.
'Ii : 'i -:i - : f t 2! ii ' ■ '• 1;i;! !■ ir: i • ; . '-■i ■ . • Banho-Utskotlets Utlåtande, N'.o 48. 1 N:o 48.
Ank. till Exp.-Utsk. den 16 Juni 1851, kl. 5 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt förslag om förändrad organisation af Banko-verket samt reglering af dess tjenste mann a-personal.
Genom 29 § i Banko-reglementet af den 23 Oktober 1848 berättigades Bankofullmägtige att utfästa ett praemium åt den eller dem, som, innan denna riksdags början, till Fullmägtige afiemnade ett så beskafladt, till enkelhet i förvaltningen och räkenskaperne inom Banken samt till besparing i förvaltningskostnaderna ledande förslag till en förändrad organisation af Banko-verket samt reglering af dess tjenstematma-personal, att detsamma i sina hufvudsakligare delar af Rikets Ständer godkändes; och skulle beloppet af berörde prsemium, hvilket högst finge uppgå till 4,000 Rdr banko, i öfrigt bestämmas med afseende å den fördel, som genom det framlagda och godkända förslaget blefve Banken tillskyndad.
Med anledning häraf, och under erinran, att åberopade reglements §, tillkommen redan vid 1844—1845 årens riksdag, föranledt ett förslag, som, upprättadt af person utom Banko-verket, inlemnades före sednaste riksdags början, men hvilket, vid derå anställd granskning, befanns sakna de för detsammas godkännande nödiga egenskaper, hvarefter något förslag icke inkommit, oaktadt kungörelse om det utfästade pranniet fortfarande blihit åtskilliga gånger i allmänna tidningarne införd, hafva Bankofullmägtige, uti 8 § af deras till Utskottet afgifna och jemte memorialet N:o 2 till Rikets Ständer öfverlemnade Berättelse, yttrat, att det emedlertid icke borde bestridas ait felaktigheter förefunnos i Iiih. till R.
Fröt. 1850—51. 6 Sami. 1 Afd. 18 Haft. t 2 Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 48.
Bankens nu varande organisation: att göromålen torde kunna både förenklas och jemnare fördelas till fördel för Banko-verket och den allmänhet, som dermed har beröring: att granskning och kontroll kunde möjligen, i vissa fall, utan skada, förminskas, men borde i andra åter skärpas: att aflöningen, nu till en del beroende af tillfälliga inkomster, behöfde ordnas efter tidens fordringar och de anspråk, verket måste ega på tjenstemannens odelade tid och arbetsförmåga: att utgiftsposter, belastande förvaltningskostnaden, torde böra borttagas och denna kostnad nedsättas: att, med ett ord, hela förvaltningen erfordrade en reorganisation, som delvis verkställd, icke kunde åstadkomma full belåtenhet.
Fullmägtige befarade likväl, att något så genomgripande förslag icke skulle framkallas genom det i ofvanberörde § anvisade medel, ty det syntes kunna antagas å ena sidan, att ganska få utom
Banko-verket egde den närmare insigt om mångfalden och beskaffenheten af derstädes förekommande göromål, som fordrades, för att framlägga ett förslag, hvilket, undanrödjande fel och brister i den nu varande organisationen, upptoge ändamålsenliga förändringar, äfvensom att, bland dessa fä, ingen ville, för den ovissa belöningen, underkasta sig ett arbete af denna mera omfattande egenskap; och å den andra sidan, att personer inom verket hvarken kunde, till följd af sina befattningars trägenhet, eller ens funne det lämpligt att, utan serskildt uppdrag och således endast för den tillfälliga inkomst, dem derigenom kunde beredas, framlägga ett förslag, som alltid måste för en större det af kamraterne medföra skada genom fördröjd befordran eller af andra orsaker, ehuru Fullmägtige icke egde anledning betvifla, att skicklige personer inom verket funnos, som i händelse de dertill erhölle uppdrag, skulle, efter bästa förmåga, detsamma fullgöra.
I betraktande häraf, och då en del af de brister, som vidlåda nuvarande organisation, otvifvelaktig! härflöto derifrån, att den för upprättande af organisationsförslaget sammansatta komité bestod af nog många ledamöter, höllö Fullmäktige före, att, till undvikande deraf, ett mindre antal, t. ex. trenne personer, borde tili förslagets uppgörande utses; och då de arfvoden, som möjligen ansåges böra åt dem anvisas, gerna kunde bestämmas till något lägre belopp för bestridande af deras tjenstgöring under den bestämda tid af t. ex. ett år, inom hvilken förslaget borde vara till Fullmägtige aflemnadt, så skulle, äfven om samma förslag icke befunnes antagligt, Bankens uppoffring i och för saken vara obetydlig och den visshet åtminstone vinnas att, på denna väg, en ändamålsenlig organisation ej stöde att erhålla; hvaremot och om förslaget vore användbart samt genast kunde och finge tillämpas, Utskottet vid nästa Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 48. 3 riksdag skulle lättare komma i tillfälle, att anställa en jemnförelse emellan den nya och den gamla ordningen inom Banko-verket.
Redan vid 1814—1845 årens riksdag ansågo Rikets Ständer en förändring uti Bankäns organisation vara påkallad till följd af de emot densamma framstälda grundade anmärkningar; och fattade, af sådan anledning, det vid sednaste riksdag bibehållna beslut om utfästande af ett prremium för uppgörande af förslag till verkets reorganisation.
Detta af Rikets
Ständer anvisade medel har likväl icke ledt till det åsyftade ändamålet och lärer svårligen med hopp om framgång kunna vidare anlitas.
Att emedlertid, under den sedermera förflutna tiden, behofvet af en dylik förändring ingalunda blifvit förminskadt, utan oförändradt qvarstår, torde nogsamt inses icke blott af Bankofullmägtiges nu ifrågavarande framställning, deruti åtskilliga anmärkningsvärda felaktigheter och brister i den närvarande organisationen uppgifvas, såsom: att göromålen böra både förenklas och jenmare fördelas till fördel för Banko-verket och den allmänhet, som dermed har beröring, att granskning och kontroll kunde, i vissa fall, utan skada, förminskas, men böra äter i andra skärpas; att aflöningen, nu till en del beroende af tillfälliga inkomster, behöfver ordnas efter tidens fordringar och de anspråk, verket måste ega på tjenstemannes odelade tid och arbetsförmåga samt att utgiftsposter, belastande förvaltningskostnader, böra borttagas och denna kostnad nedsättas; utan äfven, med betraktande af de flerfaldiga, mer eller mindre giltiga anspråk på dels ersättning för mistade inkomster, dels löneförbättringar, som tid efter annan blifvit af tjenstemän inom Banken gjorda hos Utskottet och Rikets Ständer.
Det synes derföre vara af stor vigt, att sådane åtgärder vidtagas, hvarigenom en ändamålsenlig reorganisation af förvaltningen må tillvägabringas samt tjenstemanna-personalen så regleras, att genom förminskning af dess antal, tjenstemännen kunna, utan tillökning i verkets förvaltningskostnad, erhålla löneförmåner, tillförsäkrande om tarflig utkomst.
Och då Fullmägtige synas hysa den förhoppning, att ett förslag i den afsedda syftningen skulle kunna erhållas om utarbetandet deraf uppdroges åt 3:ne tjenstemän inom Banko-verket, samt den kostnad, som härför komme att drabba verket, borde i sådant fall blifva obetydlig; har Utskottet ansett sig böra biträda Fullmäktiges förslag, under dervid här nedan gjorda förbehåll.
Vid sådant förhållande, och enär, om äfven Rikets Höglofl.
Ständer bifalla Utskottets, i Betänkandet N:o 45 framställda, förslag, det är ganska ovisst om och när någon förändring i Bankens verksamhet deraf kan blifva en följd, far Utskottet vördsamt tillstyrka, 4 Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 48. att, i stället för öfvanberörde 29 § i Banko-reglementet, följande föreskrift må i blifvande reglemente intagas:
Fullmägtige berättigas att ät trenne personer uppdraga utarbetandet af förslag till en så beskaffad organisation af Banko-verket samt reglering af dess tjenstemanna-personal, att, jemte åstadkommande af större enkelhet i förvaltningen och räkenskaperne, all möjlig besparing i verkets förvaltningskostnader på det hela samt ökad beqvämlighet för allmänheten må, utan åsidosättande af nödiga kontroller, kunna beredas; börande förslaget i fullständigt skick till Fullmägtige allemnas före slutet af år 1852, hvar efter detsamma, i händelse af Fullmägtiges godkännande, får tills vidare bringas till verkställighet, under vilkor likväl, att Bankens nuvarande aflöningsstat icke må öfverskridas; och ega Fullmäktige, att låta, på Bankens bekostnad, besörja tjenstgöringen för de personer, som till förslagets upprättande utses, under den tid de dermed äro sysselsatta, samt att i och för detsamma tilldela dem något lämpligt arfvode.
STOCKHOLM, TRYCKT HOS N. MARCUS, 1851. Banko-Utskottets Utlåtande, N.-o 49. 1 N:o 49.
Exp. Utsk. d. 18 Juni 1851, kl. 5 e. m.
Utlåtande, i anledning af förre gårdegaren C. M. Petterssons ansökning om eftergift af öfverränta a diskontlån.
Förre gårdegaren i Döderhultsvik C. M. Petterson, hvilken, i' egenskap af löftesman, häftar för ett år 1843 under af förre handlanden Per Lindgren i Bankodiskonten upptaget lån å 400 II:dr b:ko, har hos Utskottet anhållit, att, sedan han, genom verkställda afbetalningar, numera minskat berörde diskont-skuld, så, att deraf endast återstå 150 R:dr, honom måtte tillåtas att, med afbetalning hvarje halft år af 50 R:dr b:ko, få afbörda sig denna skuld, samt förunnas eftergift af den å lånet upplupna öfverränta.
I afseende å denna ansökning är vordet af Diskont-direktionen, uti infordradt utlåtande, upplyst, att gårdegaren N. P. Sjöberg, jemte Pettersson, ingått borgen för ifrågavarande
Ian; att samtlige gäldenärerne, vid hos dem anställde utmätningsforsök, befunnits i saknad af tillgångar; att, efter mot Lindgren och Pettersson väckte bysättnings-påståenden, Lindgren gjort konkurs, vid hvilkens utredning ingen tillgång för oprioriterade borgenärer funnits; men att Pettersson deremot, uti en til! direktionen år 1848 ingifven ansökning, erbjudit sig, ätt hvarje halft år inbetala25
R:dr h:ko, mot bibehållande af personlig frihet, intilldess Rikets Ständer beslutat öfver den anhållan om eftergift af återstående skuldbeloppet, som Pellersson förmält sig vara sinnad att inlemna, samt att, sedan direktionen, i anledning deraf, medgifvit, det Pettersson finge vara fri från bysättning, så vida han genast inbetalade 50 R:dr b:ko och sedermera hvarje halft år ett lika belopp, dessa inbetalningar blifvit af Pettersson ordentligen fullgjorde.
Enär Pettersson säl "iida, ehuru han, enligt hvad vitsordadt blifvit, jemte hustru och trenne minderåriga barn, befinner sig i mycket knappa omständigheter, Bih. till R.
St:s Prof. 1850 & 1851, 6 Sami. 1 Afd. 19 Haft. 1 2 Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 50. efter bästa förmåga sökt bereda diskont-verket godlgörelsc för ofvanbcrörda, efter 1846 års revision inom lineen förda iån, anser Utskottet skäl vara för handen, alt, i öfverensstämmelse med
Diskont-direktionens hemställan, på det sätt lill ansökningen tillstyrka bifall, att, såvida C. M. Pettersson, inom slutet af innevarande år till diskont-verket inbetalar ifrågavarande låns kapilal-ålerstod, 150 R:dr b:ko, han må befrias från erläggande af den å samma lån upplupna öfverränta.
Ank. till Exp.-Utsk. den 18 Juni 1851, kl. 5 e. m.
Utlåtande, i anledning af enkan Guslafva Djurbergs och Bryggaren Robert Östermans ansökningur om eftergift af öfverränta ä diskontlån.
Sedan enkan Gustafva Djurberg, under förmälan, att hon med sine öfrige borgenärer träffat ackord om 33* procent, hos direktionen öfver Banko-diskontverket den 14 Oklober 1847 anhållit, att genom successiva afbelalningar få liqvidera sina diskont-förbindelser, samt direktionen, med antagande, såsom säkerhet för inbetalningarnes fullgörande, af jemväl erbjuden inteckning uti bennes bär i staden å södermalm belägne fastighet, pröfvat skäligt berörde anhållan bifalla; så hafva, efter det ifrågavarande förbindelser, nemi. <z) enkan Djurbergs, med Bryggaren Robert Östermans borgen försedda, revers ä 1,500
R:dr, hvpothiserad i Handels- och Närings-diskonten för år 1846 Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 50. 3 afvikne grosshandlaren Henrik östermans den 23 Januari 1847 förfallna lån på lika belopp; oell k) bendikla enkas borgen såsom för egen skuld, jemte Henrik Österman, för Robert Östermans lån i Banko-diskon len på 1,600 R:dr, förfallet den 20 Februari sistnämnde år, numera blifvit till kapitalen fullt betalde, cj mindre enkan Djurberg, än äfven förre bryggaren Robert Österman, uti serskilda till Utskottet ingifne skrifter, sökt befrielse från erläggande af de å lånen upplupna öfverräntor, utgörande å Ilandels-diskontlånet 232 R:dr och å Banko-diskontlånet 197 R:dr 38 sk., allt banko; hvilka ansökningar
Diskont-direktionen, uti deröfver infordradt utlåtande, till bifall förordat.
Af nämnde utlåtande bar Utskottet inhemtat, att Diskont-verket, såsom utdelning från bröderne Henrik och Robert Östermans konkurser, erhållit den 21 Augusti 1848 utur den förres massa 156 R:dr 24 sk., och den 15 April nästlidet år utur den sednares 806 R:dr, samt att Robert Österman, efter konkursens afslutande, efter hand inbetalt 229 R:dr 26 sk. 8 rst. banko; men att hvad, sorn i öfrigt erfordrats för kapital-liqviderna, blifvit erlagdt af enkan Djurberg; sedan bon, i följd af det medgifna betalningssättet, kommit i tillfälle återkalla sin bos Stockholms Rådhus-rätt anbängiggjorda afträdes-ansökan.
Vid det förhållande, att enkan Djurbergs öfrige borgenärer, af deltagande för bennes, genom Henric Östermans förvållande, iråkade bekymmersamma belägenhet, förmedelst antagande af allenast 331- procents ackord, gjort det för benne möjligt att kunna, på sätt som skett, till fullo godtgöra diskont-verkets kapitalfordringar, samt enär föga anledning förefinnes att erhålla någon ytterligare liqvid af Robert Österman, som, enligt hvad vitsordadt blifvit, ”icke eger annan inkomst ”än en vanlig dagakarls, medelst arbete å landet,” anser Utskottet sig ega skäl till den hemställan, att de ä förenämnde 2:ne lån upplupne öfverräntor måtte få afskrifvas.
Slockholm den 17 Juni 1851. 4 Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 51.
Ank. lill Exp. (itsk. den 18 Juni 1851 kl. 5 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om ulgifvande från Banken aj 20,002 Ikar, jemte ränta, till aflidne kaptenen E.
Utskottets behandling är vorden remitterad en af Riksdagsfullmäktige!], vice talmannen inom Hedervärda Bonde-ståndet J. A. Zetterberg väckt motion om utgifvande från Banken af elt belopp, stort 20,002 R:dr, jemte laga ränta derå från den 14 Mars 1844 till aflidne kaptenen Erik Skottes sterbhusdelegare, såsom ersättning för den förlust, som, enligt motionärens förmenande, skall blifvit dem tillskyndad genom förvållande af de tjenstemän, hvilka år 1809, vid försäljning å banko-auktion af säteriet Eketorp, j mantal, säteri-ladugården Samuelsås 4 mantal och frälsehemmanet Sadelmakarekrogen, \ mantal, utgjort Bankens kommissariat.
Rörande denna fråga har Bankens Fiskals-embete, i ämnet bordt, meddelat följande af i Fiskals-kontoret förvarade rättegångshandlingar inhemlade förhållanden, nemligen: Sedan Kammarherren, friherre J.
Cederström och öfverste-löjtnanten friherre Sven Cederström år 1751 hos Rikets Ständers Bank erhållit ett lån, stort 9,000 daler kopparmynt, emot pant af säterien Norra och Södra Lisma, 2 mantal, samt frälsehemmanet
Upsala med alla derunder lydande torp och lägenheter uti Stockholms län och Svartlösa härad, men sednare innehafvare af dessa fastigheter underlåtit att till Banken erlägga förskrifven kapital- och ränte-hetalning, hade Bankens kommissariat, den 27 Oktober 1807, på grund af då gällande författningar, angående sättet för försäljningen af Bankens fastighetspanter, anmodat Kongl. Maj:ts vederbörande Befallningshafvande föranstalta derom, att Norra och Banko-Utskottets Utlåtande, N.-o 51.
5 Södni Lisma samt hemmanet Upsala blefvo vid nästa och påföljande Ting med Svartlösa härad, för Bankens räkning, nppbudne.
A denna egendom meddelade Härads-rätten, till följd häraf, trenne laga uppbud; hvarjemte emellan andra och tredje uppbudet värdering å egendomarne, för Bankens räkning, den 17 September 1808 företogs; men, vid denna förrättning, hvilken skedde i närvaro af egendomens da varande innehafvare, Understallmastaren friherre Anders Cederström, hade domhafvande)), lagmannen Erland Junbeck, funnit för godt att uti värderings-inslrumentet jemväl inlaga och i ett sammanhang med Bankens pant, efter banko-method, uppskatta de till Banken icke pantförskrifna fastigheterna laketorp, Samuelsås och Sadelmakarekrogen.
Härefter hade väl Bankens kommissariat, uppå Understalimästaren, friherre Ceders/röms anhållan, tillåtit, att Eketorp, Samuelsås och Sadelmakarekrogen, hvilka uppgifvits vara i sambruk med Bankens pant, lingö med denna uti ett köp och under samma utrop försäljas; hvadan ock kommissariatet, i utfärdad kungörelse, med uppräknande af alla de i ofvannämnde värderings-instrument upptagna hemman samt utsättande af deras gemensamma värde, tillkännagifvit, att samtelige fastigheterna förekommo till försäljning å Bankens auktion den 17 Maj 1809, men kommissariatet icke allenast vid auktiunstillfället, före fastigheternas utbjudande, underrättat hugade spekulanter, att Eketorp, Samuelsås och Sadelmakarekrogen icke voro under Bankens pant inhegripne, samt förthy, å Bankens sida, uttryckligen fästat det förbehåll, att derför icke stånda hemul, utan ock, efter det förbemälde Underslallmäslares broder, herr friherre Jakob Cederström, å nämnde auktion samtelige fastigheterna inropat för 30,880 R:dr specie banko, af hvilken köpeskilling