Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Enär likväl Utskottet, efter granskningen af de rörande förevarande ärende hos Fullmägtige förda vidlyftiga protokoll, icke kan annat än vitsorda den osparda möda och omsorg Fullmägtige egnat åt frågans behandling, samt då Utskottet, lika Bi/i. lill Ii.
Urat.
IS62 & 1S63, 4 Sami. 1 Afd. 9 Haft. 6 42 Slals-Vlsknltets Cllålantle i\:o SS. med Revisorerne, nogsamt inser de svårigheter, hvilka vid utförandet af ett så grannlaga och ansvarsfullt uppdrag varit förenade, finner Utskottet sig höra hemställa, att hvad sålunda förekommit icke må till någon åtgärd föranleda. 8:0 Angående upphörandet af Ljuspenningar för Fullmägtige. (1861 ars Rev.-ber. sidd. 70. 71.)
Då den af Revisorerne vid 1861 års revision gjorda hemställan om upphörande af ljuspenningar för Fullmägtige i Riksgälds-kontoret synes haft sin grund deri, att enahanda hemställan föregående år blifvit gjord om indragning af de till Fullmägtige i Rikets Ständers Bank anvisade ljuspenningar, har Stats-Utskottet, enär likhet i afseende på de förmåner, som böra tillerkännas Fullmägtige i Banken och Riksgäldskontoret, onekligen bör ega rum, samt då ifrågavarande förmån, så länge densamma får af Fullmägtige i Banken åtnjutas, följaktligen äfven bör tillkommma Fullmägtige i Riksgälds-kontoret, ansett sig, i afvaktan af det beslut Rikets Ständer uppå Banko-Utskottets framställning komma att fatta, rörande de till Fullmägtige i Banken anslagna ljuspenningar, för närvarande icke böra i denna fråga afgifva något yttrande. 9:o.
Angående decharge för Riksgäld s-kon torels styrelse och förvaltning.
(1860 års Rev.-ber. sid. 66, 1861 års Rev.-ber. sid. 71, 1862 års Ber. sid.76.) Då Stats-Utskottet, lika med hvad Revisorerne under de tre sednast förflutna revisionerna sammanstämmande yttrat, funnit Fullmägtige i Riksgälds-kontoret hafva med synnerligt nit och ospard möda uppfyllt sitt vigtiga och ansvarsfulla kall, anser sig Utskottet, utan hinder af de anmärkningar som här ofvan förekommit, böra vördsamt tillstyrka, att Fullmägtige må tillerkännas full decharge för de uti deras protokoll från den 20 Oktober 1859 till och med den 24 Okto ber innevarande år antecknade beslut och åtgärder.
Herr A. O. Wallenberg har begärt här få antecknadt, att lian hvarken hos den Utskottets Afdelning, som handlagt Revisions-berättelserna eller i Stats-Utskottets plenum deltagit i öfverläggningen och beslutet, rörande den i 7:de punkten upptagna frågan, angående upplåningen mot inhemska fonderade stats-obligationer.
STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, 18G2. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 23. 1 N:o 23.
Ank. till Exp.-Utsk. flen 5 Jan. 1863, kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om utdelning bland Riks-Ståndens ledamöter af kommitterades underdåniga betänkande angående bankväsendet i riket och förändrad organisation af bankanslalterna. (R. A.)
I sammanhang med en af Friherre Tersmeden, W. F., hos Ridderskapet och Adeln väckt och till Banko-Utskottet remitterad motion om antagande af de utaf i nåder förordnade
Kommitterade afgifna förslag till ombildning af Rikets Ständers Bank och till förordning angående enskilda banker, har bemälde Friherre, uti särskild till Stats-Utskottet remitterad motion (N:o 187) föreslagit, att vederbörande måtte anmodas föranstalta om utdelning till Riks-Ståndens ledamöter af det underdåniga betänkande, nämnde Kommitterade under den 30 Juni 1860 afgifvit, angående bankväsendet i riket och förändrad organisation af bankanstalterna, af hvilket betänkande en större upplaga blifvit för Statens räkning tryckt och till Riksgälds-kontoret öfverlemnad.
Då hufvudändamålet med ifrågavarande betänkandes tryckning och öfverlemnande till Riksgälds-kontoret måste vara, att göra betänkandet tillgängligt för Rikets
Ständer vid pröfningen af de deruti framställda förslag, får Utskottet, som inhemtat, att antalet af i Riksgälds-kontoret förvarade exemplar af ifrågavarande betänkande är mer än tillräckligt för den af Friherre Tersmeden föreslagna utdelning, hemställa, att Utskottet måtte få sig uppdraget anmoda Fullmägtige i Riksgälds-kontoret draga försorg derom, att ofvanberörda betänkande ofördröjligen varder bland Riks-Ståndens ledamöter på vanligt sätt utdeladt.
Prof. 1862 & 1863. 4 Sami. 1 Afd. 10 Haft. I 2 Stats-Vtskottets Utlåtande N:o 24.
Auk. till Exp.-Utsk. den 5 Jan. 1863, kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om ett anslag å 12,000 R:dr till ersättande af utgifter för undersökning af den så kallade Nynäsbanan. (R. A.)
Uti en hos Hedervärda Bonde-Ståndet väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion (N:o 444) har Riksdagsfullmägtigen P. F. Mengel anfört att, sedan förslag för mer än tio år tillbaka blifvit väckt om anläggande af en jernväg för att sammanbinda hufvudstaden med någon lämplig uthamn inom Södertörn, samt Nynäshamnen derefter redan år 1856 blifvit framställd såsom härtill särdeles passande, så och efter det denna frågas stora betydelse, ej blott för Stockholm utan äfven för möjliggörandet af vintertrafik på Östersjön och för tillvägabringande af transitorörelse öfver Sverige till Ryssland, på ett förtjenstfullt sätt blifvit utvecklad uti en år 1861 utgifven broschyr, hade förslaget örn en jernvägs anläggande till och en nödhamns åstadkommande vid
Nynäs blifvit med större intresse omfattadt; och hade vid hållna sammanträden en Kommitté blifvit tillsatt för att, efter nödiga undersökningar, bringa frågan till utredning.
De af denna Kommitté med omsorg utförda undersökningarne, rörande den föreslagna jernbanan från och hamnanläggningen vid Nynäs, hade medfört betydliga utgifter, hvilka till en del blifvit bestridda medelst sammanskott, hvaremot det belopp, som icke på sådant sätt blifvit betäckt, förskjutits af de utsedde Kommitterade, hvilka, sedan undersökningsarbetet afslutats, hos Kongl.
Majit i underdånighet anhållit att för de gjorda förskotten erhålla godtgörelse af statsmedlen.
Som något anslag för detta ändamål icke funnits att disponera, hade Kongl. Majit till den gjorda framställningen icke kunnat lemna nådigt bifall.
Då det likväl vore obestridligt, Stats-Utskottets Utlåtande N:o 24. 3 att det framställda förslaget om anläggande af en jernbana från Nynäs till vestra stambanan samt inrättande af en nödhamn vid
Nynäs förr eller sednare måste bringas till verkställighet, och då det vore lika obestridligt, att de förberedande undersökningar, sora nu blifvit verkställda, redan vore af stor nytta och i allt fall förr eller sednare måste försiggå, hvadan det syntes fullt billigt, att de penningar, som Kommitterade af egna medel förskjutit, blefve dem godtgjorde, har motionären föreslagit, att Rikets Ständer måtte bevilja en summa af 12,000 R:dr att öfverlemnas till bemälde Kommitterade, såsom ersättning för de i och för dessa undersökningar af dem bestridda utgifter, dock med skyldighet för Kommitterade att till Kongl. Civil-departementet aflemna ej allenast fullständig räkning å de bestridda utgifterna, utan äfven alla undersökningen rörande handlingar.
Enär de ifrågavarande undersökningarne blifvit föranstaltade på grund af enskilde personers åt Kommitterade lemnade uppdrag, utan att hvarken Kongl. Maj:t eller Rikets Ständer på ringaste sätt dertill uppmanat, ännu mindre gifvit någon försäkran derom, att de deraf förorsakade kostnaderna skulle blifva af statsmedel godtgjorde, samt Kommitterade vid sådant förhållande icke kunna ega några giltiga anspråk att för de af dem bestridda utgifter erhålla ersättning af Staten, och härtill kommer, att det kunde utgöra ett för framtiden vådligt prejudikat, om Rikets
Ständer beviljade enskilde personer eller af dem utsedde Kommitterade godtgörelse för utgifter, som blifvit nedlagde på undersökningar af kostnaden för och utförbarheten af ett arbetsföretag, hvars behof och gagnelighet icke förut blifvit i vederbörlig ordning pröfvadt; anser sig
Utskottet böra hemställa, att ifrågavarande motion må lemnäs utan afseende.
Stockholm den 5 Januari 1863. 4 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 25.
Ank. till Eip.-Utsk. den 5 Jan. 1863, kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Majlis nådiga Proposition, angående afskrifning af Statsverkets äldre undsätlningsfordringar inom Westerbottens och Norrbottens län. (R. A.)
Under erinran om de flera beslut, som tid efter annan blifvit fattade i afseende å indrifningen af Statsverkets fordringar för de under åren 1831—1839 till enskilde undsättningstagare inom Westerbottens och Norrbottens län meddelade lån, och hvilka fordringar, med afseende å de förändrade grunder, sorn efter sistnämnde år blifvit följda vid dylika låns beviljande, fått namn af Statsverkets äldre undsättningsfordringar, har Kongl, Maj:t, som, vid föredragning af Kammar-rättens den 17 Januari sistlidet år afgifna berättelse, angående förhållandet med dessa undsättningsfordringar, inhemtat, att desamma icke, oaktadt alla de åtgärder, som under loppet af flera år vidtagits för deras indrifvande, blifvit i någon väsendtlig mån förminskade, uti Sin den 5 sistlidne December aflåtna nådiga Proposition (intagen under N:oj>4 i lista Sami. af Bih. till RiksStåndens prot.) gifvit Rikets Ständer tillkänna, att Kammar-ratten, till åtlydnad af gifven nådig befallning, och efter det vederbörande länsstyrelser meddelat nödiga utredningar i ämnet samt Kammarrättens Civilräkenskaps- och Advokatfiskals-kontor blifvit hörda, uti afgifvet underdånigt utlåtande, angående förhållandet med undsättningsfordringarne under tiden från den 10 Januari 1857, då 10 procents provision för deras indrifvande beviljades, till den 15 sistlidne Augusti, meddelat följande uppgifter: Stats-Utskottets Utlåtande N:o 25. 5 a) i Westerbottens län:
Hos enskilde undsättningstagare utestående fordringar den 10 Januari 1857 Hant R:dr 151,580: 38.
Efter sistnämnda dag till den 15 Augusti 1862 dels afskrifvet 5,913: 12. dels levereradt 2,841: 33. dels ock affördt såsom provision ..... 8: 51. ^ 849- 84 Den 15 Augusti 1862 utestående fordringar 142,817: 42. ggQ. gg b) i Norrbottens län:
Hos enskilde undsättningstagare utestående fordringar den 10 Januari 1857 ifcmt R:dr 192,520: 44.
Efter sistnämnda dag till den 15 Augusti 1862 dels afskrifvet 115,560: 23. dels levereradt 2,013: 91. dels ock affördt såsom provision 161: 93. 2 175- 84 Den 15 Augusti 1862 utestående fordringar 74,784: 37. 192520- 44 Och hade Kammar-rätten, i betraktande dels af de obetydliga belopp, som, enligt hvad ofvanstående uppgifter visa, å ifrågavarande undsättningsfordringar influtit, äfven efter det provision för deras indrifvande blifvit beviljad, dels ock af de hinder, hvilka, på sätt i den Kongl. Propositionen blifvit nämndt, mötte för samma fordringars indrifvande, slutligen yttrat, att ytterst ringa afbetalningar å dem vore att för framtiden emotse, och att afskrifning af fordringarne således vore den enda åtgärd, sorn numera återstode att vidtaga.
På grund af hvad sålunda förekommit, har Kongl. Maj:t föreslagit Rikets Ständer, att de undsättningslån, hvilka, i anseende till 1830 och flera påföljande års missvexter uti Westerbottens och Norrbottens län, blifvit af Staten, emot enskilde undsättningstagares förbindelser, under åren 1831—1839 inom dessa län utgifna samt, enligt behöriga restlängden, hos undsättningstagarne ännu utestå oguldne, må, utan vidare undersökning angående gäldenärernes tillgångar, varda ur kronoräkenskaperna afskrifna i den för afskrifningsfrågor stadgade ordning.
Denna nådiga Proposition hafva samtliga Riks-Stånden remitterat till Stats-Utskottet, som, med afseende på de i densamma anförda förhållanden, anser sig böra tillstyrka Rikets Ständers bifall till hvad Kongl Maj:t deruti behagat föreslå.
Och anser Utskottet sig härigenom äfven hafva besvarat följande i samma ämne inom Riks-Stånden väckta och till Utskottet remitterade motioner, nemligen: inom Hidderslcapet och Adeln af Herr von Hedenberg, L. A., (mot.
N:o 16) och inom Bonde-Ståndet af Olof Nilsson från Westerbottens län (mot.
N:o 5), hvilka båda motionä - 6 Stats-Utshottets Utlåtande N:o 26. rer yrkat afskrifning af de äldre undsättningsfordringarne i sistnämnda län, samt inom Borgare-Ståndet af Herr G. W.
Cygnceus ("mot. N:o 45), hvars motion afser de äldre undsättningsfordringarne inom begge de ifrågavarande länen.
Ank. till Exp.-Utsk. den 5 Jan. 1863, kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af vädel förslag om beviljande af räntefrilt årligt lånebidrag lill landtmäteri-arfvoden vid laga skiften i Westerbottens län. (B. A.)
Uti motion (N:o 383), som af Bonde-Ståndet blifvit till Stats-Utskottet remitterad, har Riksdagsfullmägtigen P. A. Nyström från Westerbottens län, under erinran derom att laga skiften i hög grad påskyndade landets uppodling samt beredde trygghet och beqvämlighet åt dess innebyggare, men att dessa förrättningar beklagligen vore så kostsamma och ofta derjemte så långvariga, att hemmansegare ej sällan på allt sätt sökte undvika dem och heldre lede utaf måw/skiftets fyrfaldiga olägenheter, än de underkastade sig laga skiftesförrättningens svåra tyngder och besvär, föreslagit, att Rikets Ständer måtte bevilja ett räntefritt amorteringslån af 20,000 R;dr R:mt årligen till bestridande af landtmäteriarfvoden vid laga skiften inom Westerbottens län, emot den garanti och öfriga vilkor för medlens återbetalning, som Rikets Ständer ansåge erforderliga.
Då kännedomen om de fördelar, som laga skiftesförrättningar, oaktadt de dermed visserligen förenade dryga kostnader, bereda jordegare, numera torde få antagas vara så allmänt spridd öfver hela landet, att någon särskild uppmuntran för befordrande af laga Stats-UtskotCets Utlåtande N:o 27. 7 skifte inom olika län icke torde vara af behofvet påkallad, helst sedan förenklade föreskrifter rörande vilkoren och sättet för erhållande af understöd utaf allmänna medel till utflyttningar i följd af laga skiften numera blifvit genom Kongl. Kungörelsen den 27 September 1861 meddelade, anser sig
Utskottet böra hemställa, att förenämnda motion må lemnäs utan afseende.
An k. till Exp.-Utsk, den 5 Jan. 1863, kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl, Majlis nådiga Skrifvelse, angående hegardt anstånd med föreskrifne kapital- och ränte-inbetalningar å de till Norbergs jernvägsbolag af allmänna medel anvisade lån. (R. A.)
Vid 1853—1854 års riksdag beviljade Rikets Ständer för fortsättning och fullbordande af den utaf Norbergs jernvägsbolag, med låneunderstöd till belopp af 150,000 R:dr R:mt från Handels- och Sjöfarts-fonden, påbörjade anläggningen af jernväg från Kärrgrufvan inom Norbergs bergslag till sjön Åmänningen i Westmanlands län ett lån jemväl å 150,000
R:dr att från Rikgälds-kontoret utbetalas emot, bland andra, följande vilkor, nemligen: att ett nytt bolag för nämnde jernvägs ulförande borde vara bildadt före den 1 April 1855 samt förvärfva sig eganderätten till den redan anlagda delen af jernvägen jemte de arbeten, som å den öfriga delen deraf blifvit utförde eller påbörjade; att det nya bolaget äfven borde åtaga sig betalningsskyldigheten för det från Handels- och Sjöfarts-fonden utgångna lån, i afseende hvarå Riksgälds-kontoret skulle ombesörja verkstäl - 8 Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 27. ligheten af de årliga ränte- och kapital-inbetalningarne, emot öfverlåtelse å Riksgäldskontoret af Handels och Sjöfarts-fondeps fordran; samt att de vid jernvägsanläggningen återstående arbeten skulle, genom det nya bolagets försorg och under Styrelsens för allmänna väg- och vattenbyggnader inseende, inom den 1 Juli 1856 utföras och fulländas i öfverensstämmelse med den plan till dessa arbetens verkställande, som af Kongl. Maj:t blefve i nåder fastställd.
I afseende å begge dessa låns återgäldande, som skulle ske till Riksgälds-kontoret, stadgades, att det äldre lånet borde från och med 1859 års början, och intilldess detsamma blefve till fullo liqvideradt, återbetalas medelst erläggande af fem procent årligen utaf detta låns ursprungliga belopp, dervid fyra procent årlig ränta komme att godtgöras för det före hvarje liqvid återstående kapitalbeloppet och det öfriga afgå på kapitalet; samt att å det nya lånet, hvilket utan ränta och kapitalafbetalning finge innehafvas under den för arbetets utförande afsedda tid, skulle, efter nämnde tids förlopp, inom slutet af hvarje år erläggas tre procent, hvaraf skulle beräknas två procent årlig ränta för hvad af lånet dessförinnan icke godtgjorts, och återstoden utgöra kapitalafbetalning.
Sedan inom föreskrifven tid ett bolag blifvit under benämning af Norbergs jernvägs nya aktiebolag bildadt, och plan för ifrågavarande jernvägs fullbordande den 13 Juni 1855 vunnit Kongl. Maj:ts nådiga fastställelse, enligt hvilken plan kostnaden, ursprungligen beräknad till endast 234,736
R:dr, antogs komma att uppgå till 402,736 R:dr, har Direktionen för nyssnämnda bolag, uti en till Kongl. Maj:t den 18 Mars sistlidet år ingifven skrift, i underdånighet förmält, hurusom, redan under jernvägsarbetets fortgång och ännu mer sedan det nalkades sin fullbordan och efter dess fulländning, bolaget fått erfara, att det beräknade kostnadsbeloppet på långt när icke var tillräckligt att sätta jernvägen och dess rörelsemateriel i sådant skick, som motsvarade dess bestämmelse.
Bolaget hade derföre måst tid efter annan genom beslutade tillskott fylla bristen, i hvilket afseende
Direktionen bifogat utdrag af bolagets reviderade räkenskaper, utvisande att den kostnad, som bolaget dels med de af Staten beviljade lån, för hvilka bolaget stod i betalningsskyldighet, dels ock genom kontanta tillskott bestridt, skall uppgått till 552,821 R:dr.
Utom den uppoffring bolaget sålunda utöfver gjorda beräkningar måst vidkännas, hade bolaget, i afseende å påräknade inkomster efter det jernvägen år 1856 blifvit för trafiken öppnad, drabbats af förluster derigenom att, i anseende till åtskilliga af bolaget icke beroende omständigheter, någon betydligare transportrörelse å Strömsholms kanal för malm icke förr än efter år 1860 varit att påräkna I följd häraf, och sedan med 1859 års ingång jernvägsbölagets skyldighet att betala ränta och verkställa amortering å begge de erhållna lånen vidtagit, hade trafikinkomsterne under nämnde år och år 1860, ehuru öfverstigande dem för de föregående åren, likväl icke, efter afdrag för utgifterne vid trafikens bedrifvande, uppgått till ett belopp motsvarande hvad bolaget i ränta och amortering å statslånen utbetalt.
Då det emellertid sedermera visat sig, att trafiken på jernvägen och i bredd dermed jemväl inkomsterna år från år tilltagit, skulle bolaget hafva egt godt hopp att Ståts-Utskottets (Jlldtande N:o 27. 9 att för framtiden, utan vidare uppoffringar, än förlusten af räntan på det af delegarne tillskjutne kapital, kunna till allmän båtnad underhålla jernvägen i fullständigt skick, derest icke vid jernvägens anläggning blifvit begånget ett fel, bestånde deri, att de af det äldre bolaget inköpte, endast för begagnande af hästbana afsedda, lättare räler af endast 8 skålp. vigt per löpande fot blifvit, äfven sedan beslut fattats att banan skulle byggas för lokomotiv, begagnade på en sträcka af 44,260 fot utaf den 58,260 fot långa banan.
Det dröjde derföre icke länge efter det jernvägen blifvit för trafiken öppnad, innan nämnde räler visade sig vara alltför svaga att bära lokomotivens tyngd, till följd hvaraf sliper, beräknade att under de svagare rälerna läggas på 2 fots afstånd, måste, för vinnande af bärighet emot den större tyngden, i stället nedläggas på en och en half fots afstånd från hval andra.
Den förökade underhållskostnad af banan, som förorsakades genom denna förändring, och som, i anseende till slipernas benägenhet att snart taga röta och blifva oanvändbara, oftare komme i fråga att bestridas, vore i och för sig en tärande kräfta på jernvägsintraderne; men då dertill äfven komme, att dessa svagare räler genom nötning och den förändring, som deras inre textur af skakningen undergått, snart nog blefve helt och hållet obrukbare och måste mot andra af gröfre beskaifenhet utbytas, motsåge bolaget med bekymmer den icke aflägsna framtid, då uppoffringar förestode, hvilka bolaget omöjligt skulle kunna bära och hvilka följaktligen skulle hafva bolagets ekonomiska undergång till följd.
Under sådana förhållanden har direktionen, jemte uppgift att kostnaden för nedläggning af 15 skålprs räler å en sträcka af 44,260 fot af banan, enligt upprättad beräkning, kunde antagas komma att uppgå till en summa af 103,928 R:dr, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit om aflåtande till Rikets Ständer af nådig Proposition, att anstånd med erläggandet af stadgad ränta och amortering å de för berörde jernväg anvisade två lån å tillsammans 300,000 R:dr, måtte under loppet af fyra år, räknadt från och med det år då Rikets Ständer komme att fatta beslut i ämnet, varda bolaget medgifvet, ej allenast under vilkor att efter nämnde tids förlopp betalningsskyldigheten af omförmälda ränta och amortering åter skulle vidtaga och fortfara intilldess lånen blifvit guldna, utan ock med förbindelse för bolaget att nedlägga nya räler af 15 skålp vigt per löpande fot å hela den del af jernvägen, der sådana förut icke finnas anbragte, samt att i öfrigt iakttaga hvad Rikets Ständer kunde finna lämpligt föreskrifva.
Elter inhemtande af Styrelsens för allmänna väg- och vattenbyggnader yttrande i ämnet, har Kongl. Maj:t uti dess ofvanberörda nådiga Skrifvelse (intagen under N:o 17 i Usta sami af bihanget till Riks-Ståndens prot.) med afseende å de till stöd för ansökningen anförda omständigheter och i öfverensstämmelse med bemälda Styrelses tillstyrkande, hos Rikets Ständer föreslagit, att, på sätt begärdt blifvit, Rikets Ständer måtte medgifva den ändring i vilkoren för återbetalning af de till ifrågavarande jern vägsanläggning anvisade två särskilda lån å tillsammans 300,000 R:dr R:mt, att med vi dare erläggande af ränta och amortering å lånen finge anstå under loppet af fyra år, räknadt från och med det år då Rikets Ständer komme att fatta beslut i ämnet, så att Bih. lill It.
Prot. 1862 & 1863. 4 Sami. 1 Afd. 10 Haft. 2 10 Siats-Utskottets tillåtande N:o 27. först efter denua tids förlopp kapital- och ränte-inbetalningarne skulle i stadgad ordning åter vidtaga och fortfara intilldess lånen blifvit guldna, med förpligtelse dock tor Norbergs nya jernvägsaktiebolag att, så snart ske kunde och sednast inom nyssnämnde tid, hafva låtit utlägga nya räler af 15 skålp:s vigt per löpande fot å hela den del af jernvägen, der sådane förut icke finnas anbragte.
I anledning häraf får Stats-Utskottet, till hvars handläggning berörda nådiga Skrifvelse blifvit från samtliga Riks-Stånden remitterad, först upplysa, att å det äldre, åren 1852 och 1853 från Handels- och Sjöfarts-fonden utbetalda och år 1858 af nämnde fond på Riksgälds-kontoret öfverlåtna lån återstå, efter derå sednast i Januari månad sistlidet år skedd inbetalning, i kapital 145,484 R:dr 46 öre, samt att å det yngre, åren 1855 och 1856 från Riksgälds-kontoret utbekomna lånet återstoden, efter sednast i Juli månad s. å. gjord inbetalning, utgör 140,424 R:dr 54 öre, förutom å båda lånen sedermera upplupne räntor.