Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Pretocoll är fördt, som upptager i korthet de skäl Comitéen ansett föranleda till de af henne föreslngne förändringarne i förut gällande stadgan den; hvarvid är fogad en serskild act, innehållande de yttranden, Comi téens Ledamöter afgifvit vid tillfällen, dåde ansett ämnenas beskaffenhet fördra omständligare utveckling eller föranleda till lika meningar, för hvilka närmare redovisning velat göras.
Comitéens åtgärder äro grundade på enstämmighet i meningarne, eller, i fall af skiljaktighet, på rösternes flerhet, utrönt genom anställd votering;— detta allt på sålt Protocollet derom förmäler.
Sålunda bearbetade får Corniléen i underdånighet öfverlemna till E. K.
M. de förslag den fulländat lill förändringar i vissa delar af: 1:0 Tulltaxan med dertill hörande så kallade underrättelser; 2:0
Förordningen till förekommande af oloflig införsel eller utförsel af varor; 3:o Seglations-Ordningen; 0 Stadgan om hvad vid sjöfart inrikes orter emellan och landväga transporter af varor iakttagas bör, samt om tull-förpassning och bevakning; samt 5:o Förordningen om Nederlag och hvad dervid bör iakttagas.
Ehuru Comitéens förslag med dertill hörande Prolocoll och öfrige handlingar, JBevillnings-Utskottets Bet. 2V:0 29. 3 jemförde med hvarandra, kunna anses utgöra erforderlig redovisning för Gomiteens åtgärder, har Comiteen likväl ej hort underlåta alt i allmänhet ytterligare vidröra åtskiilige ämnen, hvilka må anses kunna utgöra föremål för serskild uppmärksamhet.
Då tiden för traclaten om handeln på Finland och Ryssland nu mera gått till ända, och det ligger utom gränserne för Comiteens bedömande, huruvida någon ny tractat derom må komma i fråga, samt hvilka grunder dervid kunde komma att följas; så har Comiteen ansett sig böra i underdånighet föreslå Tullbeslämmelserna i allmänhet, under förutsättning, att någre sådane omständigheter ej voro att tagas i betraktande, hvilka ej borde förbises, i fall att serskilde handelsfördelar vore ett eller annat främmande land förbehållne.
Comiteen tillåter' sig endast i underd. utti^cka den önskan och den fulla förtröstan lill E. K.
Maj:ts vishet, att någre sådana undantag vid tractater med främmande länder i allmänhet ej skola kunna komma i fråga, hvarigenom de inhemska productiva och industriela krafterna skulle kunna lida hinder för den högre utveckling, hvartill den närvarande tidens tecken båda gladare utsigter redan i en närmare framlid.
Efterdömet af hvad i andra länder iakttages, att beräkna tullen efter varornes vigt och värde, bär föranledt
Comiteen att tillämpa enahanda grunder i alla de fall, då sådant, efter närmare undersökning och derigenom inhemtad upplysning om de dervid förekommande förhållanden, funnits vara verkställbar.
Förtullningen blefve derigenom säkrare controlerad och verkställigheten underlättad.
Tull-bestämmelsen å Spanmål har utgjort ett bland de svåraste problem Comiteen ansett sig hafva att upplösa.
Rådfrågande erfarenheten af förflutna tiden har Comiteen trott sig finna, att de anstalter och åtgärder, hvilka i den delen, tid efter annan , blifvit vidtagne , sedermera icke befunnits ledande till det mål, som varit att söka och blifvit i sjelfva verket afsedt.
I följd af befintliga förhållanden, intill senare tiden, då Spanmåls-importen i medeltal kunde beräknas till omkring 3oo,ooo tunnor årligen, fäslades naturligtvis Lagstiftarens hela uppmärksamhet på möjligheten och sättet, att, å ena sidan, befrämja en ökad Spanmåls-production inom landet, och att, å den andra, utvägarne icke skulle afskäras förberedande af tillgång på utländsk säd, synnerligen då felslagna skördar ingåfvo farhågor för uppkommande brist på nödvändiga lifsmedel.
Det blef således nödvändigt, att Spanmålen skulle i vanligt goda år fördyras genom konstlade medel på samma gång som prisen derå skulle nedtryckas vid inträffande svårare år.
Comiteen har ansett vara utom gränserne af sin egentliga befattning, att 4 Bcvillnings-Utskottcts Bet. IV: o 29, uppehålla sig med närmare undersökning, angående de svårigheter, för vinnande af det sökta ändamålet, hvilka voro att linna uti sjelfva de dertill använda, och hvarandra till verkan motarbetande medlen.
Den närmaste följden borde emedlertid blifva af de sålunda antagne grundsatserne, att prisen å Spanmål i allmänhet skulle, utom naturliga orsaker, äfven bero af tillfälligheter, hvilka lågo utom mensklig beräkning, och att denna angelägna produet ej kunde blifva föremål för den handel, som, lifvad af enskild speeulation, dock ytterst är det säkraste medlet, att tillgång å produclcr i allmänhet ej skall, om möjligt, någonsin saknas der, hvarest behof af dem, göres, och utvägar förefinnas, att på ett eller annat sätt godtgöra deras i handeln gångbara värde.
Men äfven de förhållanden, under hvilka ofvanomförmälde grunder för spanmåls-lagarne i allmänhet anses kunna finna tillämpning, ha under loppet af de senare tiderne undergått en förändring, som ej kan eller bör undgå att fästa uppmärksamheten.
Jordbruket i Sverige har gjort framsteg, tillfredsställande för den tid, som är, och lifvande nya förhoppningar för den, sorn instundar.
En öfversigt af spanmåls-importen och exporten för de 10 senare åren, eller från och med 1834 lill och med i833, hvarunder tvänne missväxtår kunna räknas, visar, alt hela importen utgjort 656, 187 tunnor, och exporten, oaktadt en vida utsträckt bränvinsbränning, deremot 703,692 tunnor; hvilken senare sålunda lemnar ett öfverskott af 47>551 tunnor Spanmål — en motsats af hvad i längre tillbaka förflutne tider egde rum, då importen kunde beräknas i .medeltal lill omkring 3oo,ooo tunnor årligen.
Vid jemförelse åter af Spanmåls-prisen uti samtlige handels-platserne vid Östersjön och Sverige, ifrån och med år 1S27 till och med 1833 , för hvilken tid uppgifter om de utländska Spanmålspriseu äro i Corninerce-Gollegium att tillgå, befinnes, att de i allmänhet hållit sig i Fäderneslandet nära nog vid samma ståndpunkt, som i de öfrige främmande Länderna.
Det kan således antagas för afgjordt, att produetion af Spanmål i Sverige i allmänhet är svarande mot consumtion, och att, under vanliga förhållanden, någon grundad anledning ej förefinnes att befara, som skulle spanmåls-prisen, till skada för jordbruket i Sverige, kunna nedtryckas genom de lägre pris, hvartill denna vara kunde från främmande orter till öfverflöd införas.
Skulle åter lägre pris å Spanmål uppkomma deraf, att produetion fortfarande komme att öfverskjuta consumtion, så vore det ej blott ändamålslöst, utan fastmer skadligt, att genom konstlade medel söka tillvägabringa en jemvigt, som endast på naturligare vägar säkrast är att återställa; och dessa äro, att manufacturer och slöjder af alla slug bilda sig och att jordbruket får en Bcvi/lnings-Ut skol tets Bet.
N.-o Q.Q. % rigtning, som leder derlill, att Ladugårds-producler jemväl blifva föremål för Landtmannens omtänksamhet, och att de alster mångfaldigas, hvilka jorden är mägtig all frambringa, genom tjenlig odling och brukning.
Den erfarenhet, som redan vunnits, att production af Spanmål, calculerad för en tidlängd af flera år, lemnar tillräcklig tillgång för consumtionen på det hela, gifver stöd åt den förmodan, att, om det ena årets öfverskott kan användas till upplag och besparing för ett annat, då tillgångarne kunna vara mera inskränkte, så skola bekymren och oroande farhågorne kunna skingras, att en felslagen skörd nödvändigt skall leda till brist och nöd, samt anledningarne försvinna till åtgärder och anstalter, hvarigenom den hotande vådan velat afböjas; men hvilka någon gång kunnat medföra menligare följder, än det onda, som velat förekom mas.
Upplag och besparing af Spanmål, från en tid till en annan, låter dock ej ens tänka sig, annorledes än i förening med möjligtvis antaglige grunder för beräkning af deraf uppkommande förlust eller vinst.
Sådane grunder gifvas icke, så länge Spanmålsprisen bero ej allenast af naturens verkningar genom väder och vind, utan kunna jemväl oförmodligen höjas och sänkas genom de resLricliva eller permissiva åtgärder, hvilka tillfälligtvis kunna komma att vidlagas i afseende å handeln med utländsk spanmål.
Erfarenheten vitsordar ock, att oöfvervinneliga svårigheter möta vid bestämmandet af den grund, efter hvilken tull å Spanmål årligen kunde rätteligen och ändamålsenligt bestämmas.
Spanmålsprisen ej allenast omvexla märkligen å olika årstider, utan företer sig jemväl den betydliga skilnad deri, att, då t. ex. en tunna korn gäller till och med 8 R:dr Banco i den ena provincen, betalas en tunna af samina slag säd i den andra endast med 4 R-dr B:co, och så vidare.
Vid öfvervägande af allt detta, med hvad mera Protocollet derom innehåller, har Comitéen förenat sig att till E. K. M.
Nådiga godtfinnande i underdånighet hemställa, om icke en fix tull å Spanmål i allmänhet kunde bestämmas, åtminstone för en lid af fem år, beräknad så, att den, under närvarande förhållanden, å ena sidan, kunde utgöra tillräckligt skydd mot utländsk concurrence, och, å den andra, dock ej vara så hög, att deri, under möjligen inträffande missväxtår, så fördyrade Spanmålen, att den bidrog till brist och nöd, till underlättande hvaraf tullen a inkommande utländsk Spanmål vore att anse såsom en tillgångs att. i främsta rummet användas lill understöd i de orter af landet, som, hårdast tryckte af missväxt, i öfrigt befunnos vara i högsta behof af undsätt ning.
En ny erfarenhet vore härigenom att vinna, hvilken, om den, såsom det vill synas, kan vara att försöka utan serdeles våda, skall medföra väsendtliga bidrag till närmare utveckling af de säkraste och ändamålsenligaste grunderne 6 Bevillnings-Ut skottets Bet. N.O 2 g. för Spanmålslagarne i Sverige, ftied det mera af den oeconomiska lagstiftningen, som dermed står i ett nära sammanhang.
I följd af den Stats-oeconomiska grundsats, att afsättning, i främmande Länder, af hvad industrien och konstfliten förmår producera i eget land, kan underlättas och befrämjas, äfven derigenom, att de inhemska producterne vid deras utförande ej betungas med afgifter, hvilka fördyra deras säljbara värde, och sålunda inverka på deras användande i den utländska handeln, har Comiteen föreslagit, att dylika afgifter kunde, i hvad möjligt vore, antingen nedsättas eller ock alldeles försvinna, allt med hänsigt till det större eller mindre behof afsådan lindring, som företrädesvis utmärkte åtskilliga industri-grenar och för handen varande utvägar, att kunna fylla den derigenom uppkommande minskning uti beräknade oeftergifliga Stats-inkomster genom Tullen.
Comiteen har deremot förhöjt tullafgifterne å vissa inkommande utländska artiklar af den natur, att de ansetts kunna bära sådan förhöjning, utan befarad menlig verkan på handeln och cousumtion, eller att controlen och uppbörden derigenom skulle förlora af sin kraft och verkan.
Den i underdånighet bifogade Tabellen upptager calculationsvis förhållandet, och utvisar, att de förändrade lullbestämmelserna i vissa fall, i stället alt minska det belopp på det hela, hvartill tull-intraderne de sislförflutne åren kunnat beräknas, fastmer leder i någon nion till deras förökande.
Den utvidgade frihet i handeln, som är föreslagen, hvarigenom åtskillige varor, som förut varit begripne under absolut förbud, anses kunna hädanefter derifrån lossas, skall äfven verka fördelaktigt å Tull-uppbörden.
Det säkraste stödet för beräkningarne, att Statsinkomsterne genom Tullen skola, år från år: tillväxa, för så vidt som händelser ej mellankomma, hvilka ligga utom gränsorne för menskligt vetande, är att söka och finna deri, alt den inhemska industrien visar sig vara väckt till en förut ej spord omtanka och verksamhet, samt att den ökade production, som deraf blifver närmaste följden, förskaffar medel och föremål för en ökad cousumtion, hvilken senare, i förening med den förra, bereder sysselsättning åt handeln.
Den fråga har slutligen blifvit väckt och discuterad inom Comiteen, ”huruvida det vöre lämpligt, att en viss tid bestämdes, vid hvilken de ännu fortfarande absoluta förbuden mot införande af vissa utländska varor borde ovilkorligen anses komma att förfalla, och under hvilken de öfrige tullbestämmelserne jemväl borde förklaras att förblifva oföränderlige.” Comiléen har dervid funnit, att förtroendet till Lagarne och deras bestånd visserligen utgjorde ett af de stöd, vid hvilka närings-idkaren i allmänhet bade behof att fästa sig, då lian uppgjorde sina beräkningar om framgången af Bevillnings-Utskottets Bet. if.-o 2g.
T, sina företag.
Men det har icke heller kunnat lemnäs ulan uppmärksamhet, att sjelfva föremålet för den oeconomiska lagstiftningen är underkastad t föränderlighet, och att det just utgör en af egenskaperne af dessa Lagar, att kunna och böra lämpas efter sig företeende omständigheter och förhållanden.
Le fall kunde någon gång inträffa, då ett ihärdigt vidhållande af hvad som blifvit stadgadt, i ett visst tidsmoment, till befordrande af ett gifvet vigligt ändamål, ej kunde möjligen verkställas, eller ock leda Lill motsatsen af hvad dermed i sjelfva verket varit nfsedt, och bo^de afses.
I anledning häraf, och då ett allmänt stadgande i detta ämne skulle komma alt omfatta många olika föremål, på hvilka samma skäl ej ens kunde lämpas, har Comiteen stannat vid att i underdånighet öfverlemna till E. K.
Maj:ls vishet hvad i denna del må vara att tillgöra, jemte underdånig anmälan , att det serskilda yttrande, en bland Comileens Ledamöter i detta ämne afgifvit, är Comiteens Protocoll vidfogadt.”
H. Ständers Stats-Utskott, uti Protocolls-Utdrag af d. 12 sisth Aug., till Bevillnings-Utskottet öfverlemnat Kongl.
Maj:ts Nådiga remiss uppå en af åtskillige Alunverks-egare till Kongl. Maj:t i underdånighet ingifven skrift, hvaruti, efter framställning af det ofördelaktiga läge, uti hvilket, genom flere uppgifne omständigheter, Alun-verken sig befinna , bland annat i underdånighet begäres, att, så vida ej all utförsel-tull å Alun kunde upphäfvas, samma tull måtte varda jemkad och nedsatt, åtminstone lill det belopp, som för Svenska Stångjernet blifver fastställdt.
Och hafva dessutom, med afseende å Tullbevillningen, samt dermed sammanhang egande ämnen, följande inom Riks-Stånden väckta motioner blifvit till Utskottets behandling öfverlemnade, nemligen: Från Högloft.
Ridderskapet och Adeln: af Herr Grefve von Fersen H., som föreslagit, att, till befordrande af näringar nes och industriens framsteg till lika höjd med andra länders, eller åtminstone sådan grad af utveckling, alt productionernes värde och beskaffenhet öppna möjlighet och tillfälle till concurrence i verldshandeln , utförseltullen måtte så lämpas, att export af inhemsk production och tillverkning befordras, samt i vissa fall export-premier uti Tull-Taxan införas å sådane varuartiklar, hvilka tillverkas och produceras inom landet till den mängd och beskaffenhet, att landets behof deraf kan anses vara fylldt; af Herr Bruncrona G. A.> att den stora förbrukningen och införseln af vin, hvilken till betydlig del absorberade behållningen af vår dyrbaraste och redbara export-vara och, lill öfvermått njutet, icke vore mindre skadligt 8 Bevillnings-TJtskottets
IV.-0 29. än bränvinet, borde förekommas, och att dertill tillfälle nu bäst erbjöd sig, då man för den lägre folkmassan söker inskränka förtäringen af bränvin, och billigheten syntes fordra reciprocitet i detta fall hos den bildade delen af nationen, hvarföre Motionairen, såsom i någon ilion bidragande till afsigtens vinnande, föreslagit en lämplig förhöjning i tullen å inkommande viner.
Den verkan Herr Bruncrona ansett af en sådan åtgärd böra följa vore: att fåfängan och öfverflödet företrädesvis beskattades; alt, om ock den förmögne eller de , som ville passera derföre, tillfredsställde deras bégär till fåfänga, skulle likväl det förhöjda priset å åtländska viner, hos den mindre bemedlade, omtänksamma 'och klokt beräknande hushållaren, verka till inskränkning af deras bruk, på samma grund som fördyradt bränvin förmodades leda till en mindre consumtion af denna vara; att, genom förböjd tull, Stats-intraden skulle ökas, och, genom minskad införsel, handelsvågen gynnas, samt slutligen, att, då Frankrike fortfor att belägga Svenska jernet med hög tull, skulle förhöjningen af vin-tullen härstädes icke kunna anses annorlunda, än såsom ett reciprocitets-steg, och återförandet af Tuli-afgiften lill dess förra belopp , i fall sådant på Stats-oeconomiska eller politiska grunder framdeles komme i fråga, borde icke medgifvas förr än tullen på Svenskt jern i Frankrike nöjaktigt blifvit nedsatt; af Herr Hjerta, Lars, som uti tvänne serskilda motioner yrkal: alt utförsel-tullen å Stångjern må upphäfvas; att införsel-tullen å utländskt beredt läder, såsom ännu utgörande ett ämne, hvilket icke utan derå nedlagdt arbete till omedelbar förbrukning kan användas, må nedsättas lill hälften af den nuvarande; att införsel-tullen å Silkesfelb, såsom det ämne, hvilket inom
Riket tillverkas, men förnämligast användes till manshattars förfärdigande, och sålunda utgör en af våra första nödvändighets-artiklar, må nedsättas till 3a sk.
B:co per skålp; att tullen å sammansatta mechaniska verktyg måtte nedsättas lill fem procent af värdet, emedan, i Motionairens tanka, den prohibition, som hittills försvårat machiners och modellers införskrifvande, vore ett misstag om rätta medlen till industriens uppmuntrande och förkofran, då dessa verktyg, i samma mon som civilisationen stigit, befunnits utgöra menniskokraftens lika mägtiga, som oumbärliga hjelpmedel till åstadkommande af clc flesta slöjd-producter, som utgöra föremål för fabrication i större scala; att tullen å vin, hvilken, enligt nu gällande Tull-taxa, för, vissa slag, med omkostnader, skulle uppgå till öfver 200 procent af inköps-priset, måtte nedsättas till hälften, då ett oxhufvud Italienska, Grekiska och en del Fransyska, så kallade landt-viner, här skulle kunna säljas till mindre än 60 Bevillnings-Utsköttets
JV.-o 2g. g
R:dr, eller en bouleille ungefär till samma pris, som en bouteille porter för närvarande kostar, hvarigenom vin-eonsumtionen skulle blifva minst dubbel, och Staten i aila fall erhålla lika mycket i tull, samt äfven den mindre bemedlade fa råd alt bestå sig en sund och smaklig dryck, en mängd förfalskningar undvikas, oell ett tjenligt och helsosamt surrogat vinnas för bränvinet, hvars förbrukning de fleste äro ense om böra inskränkas; anseende
Motionairen dessutom ganska troligt att en sådan nedsättning, i reciprocitets-väg, kunde medföra någon nedsättning i den Fransyska import-tullen å Svenskt Stångjern och Trädvaror; om hvilken förmons beredande i diplomatisk väg Molionairen förmodat, att Utskottet icke lärer underlåta föreslå R.
Ständer att hos Kongl. *Maj:t i underdånighet anhålla.
Af Herr Lagerhjelm P., som föreslagit en liten men årlig ökning i import-tullen å vissa artiklar, derefter bibehållandet af den högre tullen, under tio år, och slutligen dess årliga nedsättning.
De varor, hvilka Herr Lagerhjehns förslag omfattade, äro fläsk, hampa, hudar (oberedde), humla, kött, lin, talgljus, ost, smör, talg, ull, väfnader af ylle och halfylle, blaggarn och bolstervar.
Maximum af tullen bar Mötionairen ansett böra antagas från 33? till 66?
procent af varans värde, och ett närmare bestämmande bero på huru stor tullen nu är och Rikets behof kan fyllas inom landet, samt om varan utgör råämne för någon förädling inom Riket.
Fördelarne af en högre tull på dessa Landtmanna-producter, har Mo- ' tionairen ansett skola blifva: 1:0 Minskning i Spanmåls-produetion under jordens fördelaktigare användande, hvaraf ovilkorligen skulle följa någon förhöjning i Spanmålsprisen, hvilket åter väl behöfdes, både för Landtmannen och Löntagaren. 2:0
Ökning af kreaturens antal , hvaraf åkerjorden skulle tilltaga i bördighet. 3:o
Spridning af penningar till de orter, som sakna fördelen af närbelägenhet lill stora städer, hvarest Ladugårdsskötsel lättast kan utvidgas, och hvaraf flera sakna bergsbruk och hemta förnämsta delen af sin bergning från landtbruket, som i Sverige är i behof af binäringars stöd. 4:o Möjlighet att lägga högre skatt på husbehofs-bränvins-bränningen eller alldeles borttaga den, i det man öppnar nya utvägar för jordbrukaren att vända jordens alster i penningar.
5:o att Krono-utlagorna bättre utgå från vissa orter, samt 6:0
Prot. 183/j.j S.-te Sami. i.sta Afd,. 12'te Häftet. 2 jo Bevillning.t-Utskotlcls
N.-o 2.5. \
Deremot hafva tvänne olägenheter synts förtjena afseende, nemligen en möjligen ökad tullförsnillning och minskad tullinkomst.
Till förekommande af den förra borde möjligheten af tullberäkning tagas i betraktande vid tullens bestämmande, ehuru dessa varor voro mindre beqvämliga vid tullförsnillning, och hvad tullinkomsten beträffade-, förtjente bemärkas, att inrikes productitfnen visst icke motsvarade förbrukningen, och att, ehuru qvantiteten af förtulladt gods minskades, steg likväl tullen i procent, hvadan denna omsorg kunde uppskjutas lill nästa Riksdag, då erfarenheten hunnit visa, huruvida tullinkomsten ökats eller minskats under de första fern åren.
Från Vällofl. Borgare-Ståndet: af Herr Werrn, som i betraktande af den vådliga crisis, hvaruti den åsyftade tillkomsten af en ny export-artikel, nemligen silfret, kan under närvarande utsigter försätta landets naturliga export-produeter och deras värden, funnit tidpunkten nu vara inne, då all utförseltull å inhemska produeter äfven i Sverige borde försvinna, så vida ej landets handel och näringar skola iner och mer försvagas, och i sitt slutliga fall medföra större vådor än dagens opinion synes förutse; samt derföre föreslagit: 1:0 Upphäfvandet med innevarande års .utgång af all utförselstull, med undantag endast af den, hvars modererade bibehållande tills vidare kan för specicla artiklar vara af nöden, lill förekommande af våldsamma rubbningar i vissa inhemska näringsgrenar, hvilka från ett äldre tullsystem hemlat sin uppkomst, och 3:0.
Ett liktidigt bestämmande af en så beskaffad i n försel t sill a landtman na-produeter, att den inhemska landlmanna-industrien varder lämpligen skyddad utan att utestänga den täflan, sorn ulgör ett bland hufvudvilkoren för hvarje näringsgrens fortfarande framskridande till ett sanni och sjelfständigt mål; och ansåg Moliouairen den genom export-tullens upphäfvande minskade tullinkomsten, ulan svårighet och utan frångående af ett lagom liberalt tullsystem, kunna återvinnas .genom en jemförelsevis ganska ringa förhöjning uti införseltullen å de mest begärliga öfverflöds-arliklar, som i större massor importeras, såsom socker, caffe, tobak, ilie', n>. fl. samt genom den föreslagna lika nyttiga som nödvändiga import-tullen å landtmnnna-produeter.
Af Herr Holm, som, till förekommande af luxe och flärd, samt till beredande af skydd för inhemsk produetion och fabrication m. m. ansett en modique tull böra åsättas sådana råämnen,, sorn i landet icke finnas, men som erfordras för förädlingar och tillverkningar, hvilka inom landet kunna åstadkommas och äro behöflige, hvaremot sådan® fabrieat och handarbeten, Bevillnings-Utskottets Bet. iF.-o 2Q. hvilka af inländsk man kunna tillverkas lika så väl som af utländningen, eller äro .alldeles öfverflödige och ofta skadlige, borde antingen helt och hållet till införsel förbjudas, eller ock beläggas med en till förbud gränsande tullafgift.
Herr Helm har derföre föreslagit, att R.
Ständer mätte fästa Kongl. Maj:ts Nådiga uppmärksamhet å nödvändigheten af ett förändradt tullsystem i ofvan anmärkte hänseenden, och vore Motionairen öfvertygad derom, att utan att denna reform föregår och landets import minskas samt, till den inhemska handelns uppmuntran, utförseltullen helt och hållet eller till någon del upphäfves, realisation och myntbestämning aldrig i framtiden skall ega bestånd.