Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessa färgackord, denna växling i form, denna eleganta grupperiug i olika ställningar, göra de ej intryck af en liarinoni, som pbniinner om Mozart eller TiTeber? » g verklig en !^ litropade han och drog p&amp; iiiunneii, war det möjligt a t t din gladiolus-grupp har så inycket att saga dig ?&gt; aDet ha alla blommor.
mer an sh för öfrigt.
Det första jag gör nar jag blifvit kladd om morgonen, r e t du hvad det Sr?
Jo, jag skyndar ut i trädgården för att söka reda p&amp; de rackraste bloin- mor, som slagit ut under natten.
J a g utstracker till och med mina efterspaningdr till tingarna och fälten.
Bönderna här i trakten ha blifvit.vana att se niig ströfva omkring ined tradggrdsknif och korg; ibland be de att få se livad jag har i korgen.
De tycka att jag påminner om en liusmor, soin gkr på torget.
J a g samlar allt livad jag får.
tag i, oin hvartannat.
Och nar jag kommit liem igen, ordnar jag det i en stor vas ined rid mynning, ställer den p i mitt skrifbord och.
har den för ögonen, medan jag arbetar.
Den lgr mig skrifva.
Skratta du, så ar det i alla fall.
h d k vill jag inte påstå, att jag är någon inastare i bukettbindning, visst inte!
Jag bekänner mig till des ta ch is tes^, soin milame nn för tiden siiga; hvad jag efterstrafvar ar att förmala ' de bruna tonerna med de hvita, de visletta med de skära o. s. v. J a g studerar hela det rika färgspelet och söker i hvad jag skrifver fhnga d g o t af den harmoniska farg- ' '
verkan, som beror på motsats i ett fall och öfverensstäinmelse .i ett Och l %t oss sedan ej glömma doften; det ä r den som ger annat .. mig den lätta berusning, som ni andra, materialistiska människor, söka hos er afskyvärda pipa och er illaluktande tobak !&gt; » Ålis, inföll inin vän, alltjämt skrattande, » det tycks vara mer ' än en öfvergående nyck det har, det a r ju en .verklig passion! » » J a, men en passion, som har den sällsynta förtjansten att endast göra mig godt. » » Hvad Lr det som lakarne alltid anbefalla oss gamia?
Kropps- rörelse.
N %val, min van, hvar morgon gar jag två $ tre kilometer utan att marka ' det., för att söka upp mina blommor.
Och om du visste hur det lugnar, hur det hvilar öga och sinne att försjunka i åskådandet af ett harmoniskt vaxtlif!
2, Ja, du skrattar natiirligtvis bara åt mig, men att älska blommor.
har ännu en god följd ined sig, af helt anngn art.
Det vacker känslor af välvilja och broderskap, narmar skilda klasser till hvarandra.
J a g har nu bott i mer an femtio %r liar i byn och har sett sinaken för blommor utveckla sig i en högst ovanlig grad.
I denna stund finns har ingen stuga så liten, att ej de låga fönstern om våren lysa af levkojor, nejlikor, geranier eller fnchsier.
Till och med bland bönderna kan man träffa på riktiga amatörer.
I en dags- verkares fönstersmyg har jag sett lika vackra pyramidalklockor som hos Paris förnämsta blomsterhandlare.
E n af mina grannar har i sitt fönster en kaktus, som jag afiindas honom.
Följden blir, att Iivar gång jag kommer till hans dörr, går jag in.
Vi talas vid om blomsterodling och ympning; jag erbjuder honom n k r a skott, och han ger mig frön, Vi känna oss sympatiskt stämda gent emot hvar- andra; vi älska ' livarandra, som troende göra, i hvad vi gemensamt älska.
Också ä r jag den människa evigt tacksam, som hos mig in- ympat kärleken till blommor. » » Och livein var det 3 » » En fattig trädg&amp;rdsmastare.
Han hade sin egen lilla stuga har i byn och förtjänade sitt uy; pehälle genom att göra dagsverken i byfolkets trädgårdar.
J a g fick höra att lian sålt det enda fat vin, som skörden i hans vingård inbringat, och dömt sig sjalf a t t dricka bara vatten ett helt Hrs tid.
Jo, för att kunna .bygga sig ett litet drifhus.
det draget gaf mig lust at; lära känna honom.
» J a g sökte upp honom, och vi kommo öfverens om, att han skulle komma till mig fyra gånger i veckan och sköta min trädgård.
brukade ofta stå och se på, medan han arbetade, och prata med honom under rasterna.
, Men tro icke att han var en modern trädgårdsmästare!
Han hade ingen idé om konsten att p % en gräsmatta strö ut röda, gula och violetta blomsterfiackar, väl afrundade och symetriska, där ej en stjälk sticker högre upp an den andra och som best&amp; af blott fem till.
sex slags växter, ideligen desamma.
TiU trädgårds- mästare vid någon offentlig anläggning hade han ej passat.
Han beundrade hela blomstersläktet, fattiga och rika, enkla och dubbla, gammalmodiga och moderna, etthriga och fleråriga, alla, ända till de tusentals smh ängsblommorna, till * skogens vilda örter.
J a g har den hedersmannen att tacka för mycket.
Redan förut tyckte jag om blom- mor, men han lärde mig att älska dem pk det enda riktiga sättet, älska dem sh, att inan känner och först&amp; att hvarje den minsta detalj har sin betydelse.
Kvinliga jurister.
\ - I ett föregående nummer ' af denna tidskrift lämnade jag några meddelanden om fru d: r ~rnilie Kernppins försök att vinn8 ett prak- tiskt verksamhetsfält för sin juridiska insikt och erfarenhet.
Som det efter den af kantonalrkdet i Zurich tillsatta kommissionens hem- ställan om afslag H ansökningen, tyvärr var ' att vänta, blef hkunes begäran ej beviljad.
Däremot har hon nu erhållit anställning såsom privatdocent vid universitetet i Ziirich, där .hon kommer att meddela undervisning i engelsk och amerikansk rätt. '
Enligt ' hennes sista meddelande hyser hon i alla fall inga sangviniska förlioppninga; be- träffande sin ställning till sina nya kolleger och lärjungar, och kommer antagligen att bestå mangen kalmp mot fördom och vana innan hon kan f å kanna någon trefnad i sin nya verkningskrets.
F å r man emellertid draga någon slutsats af det lifliga intresse och deltagande, som visades henne i Zurich vid hennes installering shsom privatdocent, borde nian kunna förespå henne en ganska lofvande framtid.
Som första kvinliga privatdocent vid nagot tysktalande uni- versitet höll hon sitt inträdestal i den största, till sista platsen af en akademisk publik fyllda hörsalen. '
Tilloppet var till och med så stort, att hundratals intresserade för bristande utrymme ined sviken förvan- taii måste stanna utanför.
Hennes väl genomtänkta, utan koncept framsagda tal om » die modernen Trusts, varade under spänd ' upp- mä~ksan~liet från åliörarnes sida e n ' hel timme.
De lifliga .bifalls- yttringarna vid talets slut tillkännaghfvo det sympatiska mottagande det rönt.
BIhliända intresserar det att erfara, att 27 år förgått, sedan den första kvinliga studenten syntes i en af Ziiricheruniversitetets.
hörsalar.
Fru Kempins duglighet tycks ock vara erkänd äfven inom andra juristkretsar, ty ett af henne utgifvet arbete om de amerikanska lagarna omnämnes med beröm.
uti en i Berlin utkommande juridisk tidskrift, livarjämte hon af den internationella kriniinalistiska föreningen fått sig anförtrodt att i det tillämnade stora.verket &gt;Die Strafgehetzgebung der Gegenwart in rechtsvergleichender Darstellunga bearbeta.
af Förenta Staternas straffrätt.
I juridiska sällskapet i Berlin hiöl1 hon den 9 sistlidne mars ett föredrag om rättsvetenskapens nuvarande ståndpunkt i Förenta Staterna.
Äfven såsom praktisk jurist synes hon vara besjälad af energi och verksamhetsbegär, ty hon har nu i Berlin upprättat en filial af sina i New York och Schweiz.
etablerade rattsbyraer.
t ..
Lyckligare i sin sträfvan att skaffa kvinnan obehindradt rum för sin talang och förmåga afven pk den praktiskt-juridiska banan har rumäniskan Sarmisa Bilcesco varit.
I alla afseenden en ädel och beg&amp;fvad person, förenande kvinnans och mannens basta agenskaper, har hon, efter enträgna och allvarliga studier vid Sorbonne i Paris, förlidet $r dar aflag % sina examina med glansande framgång.
I hennes fädernesland restes, i trots af dess unga kultur, inga hinder emot hennes begäran om tillstånd att i Bukarest utöfva sak- förarekallet, ett vackert förediime för de gamla kulturstaterna.
Som fröken Bilcesco ar medlem af en ansedd och rik familj, har hon ej för afsikt att för; egen del begagna sig af den henne lämnade rättig- heten, utan ville hon endast, med en .för hennes ungdom (hon ar blott 24 år gammal) och lyckliga ekonomiska förhgllanden beundransvärd energi, öppna en ny väg för sina medsystrar i Bnmlinien.
För oss har i Sverige äro dessa företeelser just nu af sarskildt intresse.
Sistlidne april utgick frbu Upsala universitet efter där med utmärkelse aflagd examen Sveriges första kvinliga jurist, fröken Elsa Eschelsolz.
Några korta biografiska data om denna banbryterska på ett för den svenska kvinnan .hittills främmande omrhde torde vara af intresse för våra lasare.
Född 1861, aflade fröken Elsa Esclielson g % våren 1882 matu- ritetsexamen med högsta betyget (laudatur) i Vallinska skolan i Stock- holm och började hösten samma hr sina studier vid universitetet i Upsala, dar hon i januari 1885 tog filosofie kandidatexamen med mycket höga betyg.
Det följande h e t tillbragte hon dels pk resor i södern, dels i Stockholm, där hon, sedan hon bestämt sig för det juridiska studiet i januari 1886 med teoretisk filosofi kompletterade sin filosofie kandidatexamen för att kunna, anvabada densamma salsom -
förberedande examen till juris kandidaten: Följande höst började Iion sina juridiska studier i Upsala, som dock vid nyåret 1887 afbrötos af en svår nervfeber, och först hösten sistnämnda å r kunde återupp- tagas, hvarefter de fortsattes, ' tills de nu i april vunno sin afslutning genom en examen, som i Upsala anses för den vackraste af de där- städes på de sista åren ' aflagda, och lär.
fröken Eschelsson enligt iipp- - gift nu komma att börja sin praktiska förberedelse hos en aktad landtdornare. '
:: - Äfven i det konservativa Prenssen förmår man icke längre till- sluta ögonen för tidens kraf och har kommit så långt, att depute- radekammarens undervisningsutskott i anledning af de af några kvinno- föreningar inlämnade petitioner rörande tillåtelse.
för kvinnor att, studera vid universitet, enhälligt besiutat att öfverlämna frhgan till regeringens öf vervägande.
Enligt nu gällande bestämmelser haf va Tysklands kvinnor hvarken kunnat upptagas som studenter eller er- hålla tillträde till föreläsningars åhörande, hvarför kultusministern, d % det liar blifvit fråga om lämpligheten af en ändring i dessa be- stämmelser, aflåtit ett cirkulär till samtliga preussiska universitets- kuratorer med anmodan att inhämta såväl de.
akademiska senaternas, som de särskilda fakulteternas mening i denna sak, samt a t t inkomma med deras betänkanden och egna utlåtanden.
Daremot blef en sam- tidigt inläiniiad ansökan om upprättandet af kvinliga gymnasier afvisad.
Som man ser vinner id6n om det berättigade i anapråken på frihet afven för kvinnan att i inån af anlag och begåfning ' välja för henne individuelt passande verksa~nlietsfalt allt mera terräng.
Ingen klarseende ifrare för kvinnans framåtskridande lär väl emellertid kunna önska och tro, att hon uteslutande eller för&amp;rädeshs bör söka och finna sin lycka och bestämmelse i sträfvanden på de verksamhetsområden, som hittills ansetts blott tillkommande mannen.
E t t annat är att söka undanrödja hindren för en fri.
utveckling af de kvinliga individer, hvilkas hag och naturgåfvor, samt yttre om- ständigheter hänvisa till sådant arbete, som icke inbegripes under hvad, man i allmänhet benämner kvinliga sysselsättningar.
Likasom inom de husliga göromålens och slöjdens gebiet, ända från kokkonstens till damskrädderiets det knappt gifves någon arbetsgren, där ej den man-
liga arbetaren täflar med, ja stundom öfvertriiffar kvinnan, s % bör det vara henne tiilhtet att efter förmagi p % andra områden täfla med mannen.
Hon skall dock därför icke glömma de höga uppgifter i hvilkas fullgörande hennes allmänna skaplynne framghngsrikt gör sig gällande.
Familjeandens v h d och barnens uppfostran, likasom kärleks- och barmhärtighetsverk skola i alla tider förblifva något s % viktigt och upphöjdt, att kvinnan, jag ar viss därpk, icke skail vilja afstå från omsorgen därför.
Hennes, af mannen så ofta betonade, större känslorikedom och förmkga af uppoff ring skola säkerligen f örhj älpa henne att fortfarande kunna uppfylla sina plikter p&amp; dessa omrkden.
Manliga och kvinliga bank- fi; uiktionärer.
3 Svenska bankmanna f öreni ngens komiterades fö~slag till för vinnande a f ökad kontroll ofver dde- skärpta bestci; ~) mzelser tet i de enskilda sedelutgi fvande hankerna och aktiebankerna a r den långa titeln på en broschyr, soin utkom i slutet på förra året.
Broschyrens innehåll i sin helhet faller utom Dagnys verksainhets- område, men ett uttalande i den samma ar af den art, att det bör i tidskriften upptagas och bemötas.
Under afdelning IU: Aflöningsför- måner och pensionering yttras på sid. 12:. '
DI sammanhang härmed anse sig komiterade afven böra yttra sig något öfver kviwzam nnv2inclafide i banktjänst.
Urider det a t t för ett tiotal å r sedan, kvinliga biträden endast sparsamt användes, be- kläda de nu för tiden kassörs-, kontrollants- och bokhållareplatser, ja fall förekomma till och med, att i landsorten kamrerarebefattningen ar öfverlämnad ht fruntiininer.
De liafva, efter hvad erfarenheten visat, aldrig svikit det förtroende, som lä&amp;mts dem; de bedrägerier och försnillningar, som blifvit begångna, hafva manlige upphofsman.
Ehuru shlunda denna oiriständighet talar för att än ytterligare använda.
kvinliga bitraden, vilja koiniterade dock framhålla, att en grans för dessas antagande bör sattas.
Med den mindre fysiska styrka, hvar- med kvinnan i jämförelse med mannen är ' utrustad och med sarskildt afseende fästadt därå, att en kvinlig bankfunktionar svårligen kan äga " en blick på bankaffärer och dessas skötande i dess olika detaljer och ej heller nå den liögre befordran, som en inanlig sådan, ar det ju ock naturligt, att kvinnans intresse icke blifver så öppet och vaket för bankarbetet soin mannens.
Kvinliga biträden kunna dock enligt komi- terades mening fortfarande so111 hittills ined fördel användas vid sedel- uppräkning, en del bokföring ocli för renskrifning, inen i allmänhet icke p % shdana platser, iiled hvilkas skötande ar förenad kontroll öfver andra tjiinsteliian och förutsättning af insikter darutinnan.
w aFriintii1iinerslogika liar länge varit ett slagord, som a r nästan identiskt ined fullkomlig brist på all logik.
Men att den manliga logi: ken ' afven ibland kan förete betänkliga brister visar komiterades ofvan citerade uttalande.
De komiterade börja med att gifva de kvinliga bankfunktio- närerna sitt ampla erkännande: » De hafva aldrig-yttras det - ssvikit det förtroende, som lämnats dem, de bedrägerier och försnill- ningar, som blifvit begångna, hafva haft manlige upphofsmän.~ 31m väntar nästan, a t t af detta faktum skall dragas den konsekvensen, a t t man i l&amp;ngt större utsträckning än hittills bör använda kvinnor i ban- kernas tjänst och s&amp; mycket som möjligt anförtro dem de med ansvar mest förbundna posterna.
De koniiterade komma emellertid till diametralt motsatta slut- satser och förklara, a t t oaktadt de obestridliga förtjänster kvinnorna 1agt.i dagen vid sitt skötande af banktjänster bör en gräns sättas för deras användning.
Till svar på det förvånade ahvarfön?
som vid detta kategoriska påstående ofrivilligt framställer sig, hafva de komi- terade icke att anföra någon anmärkning mot bristande nit eller dug- lighet hos de kvinliga funktioniirerna utan maste taga sin tillflykt till den gamla axiomatiska satsen om den mindre fysiska styrkan kvinnan i jämförelse med mannen besitter, denna sats, som ständigt anföres, då man för kvinnan begär likställighet med mannen i afseende på, undervisning eller aflöning, men hvilken ingen tanker på, d % det galler fullgörandet af hennes mycket fordrande plikter som maka och moder.
Sedan komiterade väl proklamerat kvinnans fysiska underlagsen- het under mannen, proklamera de med samma bestämdhet hennes oför- måga att i den upphöjda och invecklade bankvetenskapen täfla med man.
Nu ä r det hennes intresse, som icke kan vara så öppet och vaket som mannens.
frågar man %ter.
Jo, en kvinKg bankfnnktionar kan - yttras det - svbligen ags den blick på bankaffärer och dessas skötande i dess olika detaljer och ej heller %å den Irögre befordran son e) $ nlaslig sådan.
Det a r ju möjligt, a t t fruntimren i en bank ej alltid äro full- ständigt inne i verkets hela maskineri med d l a dess olika detaljer, men skälet härtill ä r oftast icke bristande intresse eller förmåga utan den större svkrigheten för dem än för herrarne a t t komma in i detta maskineri.
D e manliga bankfunktionärerna användas nämligen mer p % olika platser och få därigenom en mangsidigare erfarenhet, hvar- emot ett fruntimmer å r efter år m %ste utföra samma arbete.
Herrarne ha dessutom tillfälle att deltaga i diskussioner och rådplägningar rörande bankväsendet, från hvilka fruntimren äro fullkomligt utestängda, de äldre tjänstemännen äro beredvilligare a t t sätta yngre manliga kamrater in i arbetets detaljer än att göra de kvinliga biträdena samma tjänst.
Angående komiterades senare invandning mot kvinnans anvand- ning, den att hon ej kan n i ' den högre befordran som hennes manliga kamrater och att, detta måste verka hämmande.
på hennes intresse, så tyckes saken vara lätt hjiilpt.
eppna för henne tillfälle a t t nå denna hogre befordran, och hennes intresse skall vidgas, hennes arbetsför- måga vaxa i samma mån som hennes utsikter till bättre stallning ökas.
- Komiterade draga emellertid en helt * annan slutsats ur sitt p %- stående.
De vilja i stället bota missförhållandet genom att skjuta undan kvinnan på platser, dar arbetet är anda mer mekaniskt och intresselöst, dar löneförmånerna äro ändi ringare.
Likaledes vilja de förvisa henne från alla de platser, livilkas skötande är förenadt med kontroll öfver andra tjänsteman och det oaktadt de började sitt anförande med att framhålla de kvinliga bank- funktion %rernas öfverlagsenhet framför de manliga i afseende p % red- barhet och pålitligliet.
Nej, de komiterade måste nar de skrefvo ifrågavarande stycke, varit behärskade af en helt annan tankering an den de försökt ut- trycka.
De hafva tydligen varit besjälade af en kanske i nkgon mån berättigad fruktan för konkurrensen, en fruktan, som de dock icke haft mod att öppet uttala. '
Den svenska kvinnans ' deltagande i världsutstäliningen i Chicago 1893.
Med hänvisning till en uppsats med ofvansthende titel i ett före- gående häfte, få vi härmed meddela, att arbetet för den svenska kvin- nans deltagande i Chicagoutställningen oafbrutet fortgått, ehuru den ursprungliga planen nagot förandrats.
Svenska utstäiiningskomitén har nämligen ej ansett sig kunna bevilja damkomitdns ansökan om särskildt utrymme i den svenska afdelningen, ej heller ansökningen om penningeanslag, hvarföre damkomitdn sett sig föranlaten att en- dast emottaga sådana arbeten af särdeles framstående beskaffenhet, som äro afsedda för galleriet i s wo man ' s building,.
I denna senare byggning har genom den allmänna utställnings- komitdns försorg ett utrymme af 150 kvadratfot blifrit för de svenska utställarinnorna reserveradt.
Insamlandet af de statistisk-litterära uppgifterna kommer att fortgå efter den därför antagna planen.
Dessa uppgifter torde dock insändas före september manads utghng, d % tid erfordras för öfver- sättning, tryckning och nödiga anordningar.
Före anmälningstidens utgång ha till damkomitdn ingatt cirka 100 anmälningar af utställningsföremal från afdelningarna för bildande konst, konstindustri samt slöjd och yrken.
För att under juni, juli, augusti och september månader besöka olika delar af landet i andamåi att utse för utstäilning i wom man ' s building, lämpliga föremål af särskilat fi~nzsttiende arbeten, sh väl af kvinlig slöjd som med egendomlig nationel prägel, har dainkomitdn shsom reseombud antagit fröken Carh Wastberg, hvilken för detta ända- mål af kongl.
svenska utställningskomitdn erhållit fribiljett p i statens järnvägar samt ett resebidrag af 300 kr.
H. kronprinsen har godhetsfullt till damkornitdns för- fogande ställt en för byrån särdeles lämplig lokal i arfprinsens palats vid Gustaf Adolfs torg, i hvilken lokal centralkomitdn under loppet af hösten kommer att hterupptaga det under sommaren hvilande arbetet.
Meddelanden Fredrika-Bremer- Förbundet.
Bristaflan för barn- och ungdomsböcker.
Da Fredrika-Bremer-Förbundet i september manad 1 8 9 1 utdelade ett pris för en af fru Kerfstedt slnifven ' barnbok, kunde Förbundet, tack vare enskild frikostighet, nästan ome- delbart därefter utlysa en ny pristäflan.
Liksom förra gan- gen utsattes tvenne pris: ett första, utgörande 300 kronor, och ett andra, utgörande 100 kronor.
Tiden för den nya pristäflazi bestämdes till 6 malnader och tilländagick den 15 april 189 2. afven denna fifling har omfattats med intresse; inom den utsatta tiden iiiiemnades 15 täflingsskrifter.
Efter verksfilld granskning har Förbundets bokkomité vid sammantkide den 8 juni beslutit tilldela författareii af)) Sig- trygg Torbrandsson » första priset, 3 00 kr., och f örfattaren af)) F r i n nordisk rot andra priset, 100 kr.
Vid öppnandet af ' de namnsedlar, som &amp; tf öljde de prisbelönade skrifterna, befanns.
» Sigtrygg Torbrmdsson D vara f örfattad af fru Ma- thilda ~ ö n i b e r g, f. Stenhmmar oc$)) Från nordisk rot r af fru Maria Anholm, f. Oberg.
Det har för komitdn varit gliidjande att iakttaga, att de täflande författarna icke uteslutande uppehalllit sig vid skil- dringar af lifvet p i landet, sidant det ter sig bland vara svenska barn.
kunna f&amp; för mycket af landtliga fester och utfärder, kryddade med sma äfventyr till lands eller sjös.
De nu prisbelönade skrifterna äro afsedda för de äldre barnen kingm, och böra för dem blifva och ungdomen, 14-16 välkomna såsom.
goda skildringar och berättelser fraln det kulturhistoriska omradet.
Bland de för de mindre barnen afsedda skrifterna har komitén med nöje tagit del af berättelsen n Barnen p i Broby.
Da dess omfång icke motsvarar den i annonsen om pris-.
taflan bestämda fordran - 150 sidor - har det icke varit möjligt att låta den ifragakomma till erhallande af pris.
Komitén har likvid önskat att på detta sätt f&amp; gifva skriften sitt erkäxmande.
Då komitén icke har ratt att öppna namnsedeln, ar dess författare tills vidare okand.
Flirteckning 6 f ~ e r medlemmarna af Fredrika-Bremer-Flrhundet8 styrelser och komither.
$iPrbundets styrelse.
Ordinarie meollmmar: Riksantikvarien H.
Mildebrand, ordförande, hofintendenten A. Börtzell, v. ordförande, med.
doktor C. Nyström, kassaförvaltare, fröken A. Roos, sekreterare; fru S. Adlersparre, fru E. Ankarsvärd, fröken L. Engstrbm, fröken M. Forsell, fru A.
Höjer, revisionssekreteraren H. Rohtlieb, fil.
doktor fröken E.
Fries samt frn S. Whitlock.
Suppleanter: fröken G. Elfving, kapten L.
A. Huben- dick, fröken L. Dahlgren, fru 9.
Kerfstedt, professor P.
G. Rosén, fru Th. Gyldén, fröken M. Silow, fru J. Jolin, fru G. af ' ~ l i n t b e r g, rektor V. Adler, fru 31.
Arwidsson och fröken Q. EIjelmerus.
Revisorer: Häradshöfding A. Lundvall, fru E. Odelberg och fröken A. Rossander.
Revisors-slqpleanter: doktor V. Svedbom, f r a S. Wising och Iiaradshöfding W. Uppström.
Ordinarie medZem?
) tar: Riksantikvarien Eildebrand, ordförande, fru Adlersparre, fru Ankarsvard, doktor Syström och fröken Roos.
Supplea~~ter: Hofintendenten Börtzell, fröken Dahlgren och fröken Forsell.
Redaktionskomitéaa.
Förbundets ordförande eller vice ordförande, Dagnys redaktris, fru Ankarsvard, fröken M. Cederschiöld, fröken Engström och frn Kerfstedt, hvarjamte fru Adlersparre lofvat deltaga i BomitBns arbete.
Fröknarna Elfving, Forsell, Fries, L. Granbom och S. Leijon huf vud.
Bokkomitén.
F r u Ankarsvard, fröken Engström, fröken Forsell, fröken Hjel- merus, fru S. Alniqvist, fru B. Nordenson, bokhandlaren H. Sandberg.
Komiten för utredning af de till Danmark utvandrande svenska allmogeflickoriias stiillning och arbetsförhhllanden.
F r u Adlersparre, justitierkdet C.
H. Hammarskjöld, fil.
doktor E. Söderberg ocli fröken G. Adelborg.
Samkviimskomitén.
F r u Arwidsson, amanuensen E. Folcker, fru Jolin, fru D. Kind- strand, frn E.
Upniark och intendenten G.
H. W. Upmark.
l Komitén för ordnandet af kurser i triidgtrdsodling för kvinnor.
F r u Ankarsvard, fru M. Bolin och doktor Nyström.
Styrelsen för sjukkassan.
Ordinarie medlemmar: Professor Rosdn, ordförande, doktor Ny- ström, v. ordförande och kassaförvaltare, fröknarna A. Roos och- A. Fabricius vid expeditionen samt medicinalrådet D. Pontiu.