Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I ' rir: z: 50.
S o m m a r s a g o r f ö r vinterqvlllarne d Conrordin Lirfvinf, med illustn- tioner i f 7rnn?
A~t * sfr~wi.
Loortröm.
P k: i: jo.
B a r n e n s julbok, iör Mamma och S m i t t i n g a r n e, gamln visor och rim med teckningnr nf Oftilia Adl / dnrg.
A l b Bonnier.
I ' ris: 3 kr.
C. von Ifof~fcn är rcdin sedan iiera Sr tillhnka s5 fördelaktigt k h d som utmärkt bornboksf~rfattirinnn, att vi ej hehöfvn egnn hennes till sistlidne jul utkomnn nyn samling af barnh historiers n l p n t f ö r l i p r e nnm3inn.
\ ' are det nog sagdt, att denna samling värdigt stitllei si id sidan af sinn iildre syskon.
fina io * ttagigclseförmlgn och talong att p ett a n i l b n d r vis ltcrgifvn hrnd hon sett, sammo.
goda, rcno nndo.
och friska, Icfnidsglndn ~tiimning.
soin skaffat hennes Qdre hnrnböcker en stor och tacksom Ifirekrets.
derfilina i i hör.
Sär- skild1 b e vi Iiisaren i den sista, till utseendet obetydligaste Iicrättulrcn Se akt p?
huru m&amp;tcrligt förfin mcd dc ddrn cnklaste niedel förni3.r tccknn en tilldrngande bild ur lifvet - ur naturen skullc vi kanske sEga, ly hrr tir barn frlgn o m en stackars hundrnlp, den nyliknc och otymplige lille Murre.
7 Louio Fifin@r&gt;ff Ilter oss i .En liten verld bland ellen, följa fem im3 älskvärdi systrar.
raska och litlien norrllndrki lnndtbarn, h de hemma och iuppr vid Rbodarnc., d i ä l vid lek roui vid arbete.
Alltid iiro de friska och vid god1 humör, syonerligen de 2 mellanflickorna, dc slkiIls.de .Rof \, ornn .. vore sig de leka sindianer.
eller lkn kälkbncke, vare sig de ralla korns eller .för dngspen- n i n g plocka potitir.
Endast när .Anna Deas, deras buse, skulle knmmn dera; tjocka peruk, hvarvid shon det, hon blötte och hon tliitnde fltitor, h5rda och tjocka som kïppaw, eller d8 de skulle sitta stilla och plugga med den ohygglige .Oldc .. sjönk deras mod till nollpunkten.
Synnerligen riidd.
n11 hnrn skola blif \; l ölvenpiindn och hridmogna samt öfvermäiti i f momlprcdikningir, har fö7f.n ifseii att rkildrn nhnrn af kött och blod., inga fullkomlighetsmönner - och vi nnse, mi hon lyckats.
En god och sund realism och c11 raskt frnmst3llningss8t utmärker denna bok.
Ile unga nibte i dessa skildringar igeokännn sin egen verld och finna sig runde, ehuru intet synnerligen miirkvönligt intriilim i n i ot kapitel, o m vi undqnuga, d i lilln \ Iivm höll p i all I&gt;riinnas till döds och - d % lille bror föddcs.
Förf: or fruktan.
att min skulle stöta sig p l det samtal hnrnen hUln nicd anledning nf den se- naste tilldrngclscn.
iir i r l r tanke öfveriiödig.
Besiaror ej iildsta sysler ' sysko- nens funderingar, om hror hlihil hittad i biickcn eller i kyrktornct.
ined nllt för hemlighetsfulla ord, SS.
ej synes hon fela genom att varn 0 1.
11 för tydlig.
Aro syster Elsas ord iin blott ett eko af moderns, IUa de likviil nllgot för hfigslämdn i en 12-8rings mun, och vi im ej,att d i a s m l syskon skulle utan en enda ridare anmärkning h i nöjt sig med den förklaring dc fingo.
Godl och riitt cmellcrtid.
au den ömdliga, oundvikliga frigan p i ett SS fint still vidrörts Ors förekom- mer det, som am mammorna borde vara ticksamma ntt blifva s l pars fyndigt hjelpia till ett annat svar än det ronliga: .det iir en sak, som ej nng5r sml barn .. rlf.
l /.
f ' 9
Coaiordh Ldfvim~ har i sinn Sommarsagor för Vinterqvällarnc velat sammonsmtilm det sedollmndc elementet med sagotonen, inen ej alltid lyckau.
Ilet tir ocksa en yitcnt svår uppgift, rom fullt lyckits endast för den gnmle Andersen.
Ilos fröken Löfving l r det sagotonen.
rom hliMt den lidande och iiundom hell och hillet förlorrt sig i hnnnln utrop eller reflexioner alldcle.
m m d e för s n.
\ ' i anföra h l r följande rom exempel: Prinsessan Sinni igreps af en 6 6 ingesifull kriida.
n11 hon satte rig upp med ett hjeruklrmdc rop.
Detta anmhker icke derför, alt boken skulle gcnom &lt;Mana missgrepp hli mindre omtyckt, något som en indm ripplngr rcdrn virat icke vara fallet.
utan dcrför att hnrnens smak och uppfattning genom dem pberkns i cn falsk riktning.
alt deras sinn.
för den iikta folktonen och folk-karakteren pcnom sädm hlandad ntiring pir förlorodi.
B a r n e n s Julbok?
f ö r Mamma och S m l t t i n g a r n e, gnmln visor och rim med tecknin ar af Of / ilia Adelborg, Ur en bok, som redan hunnil sprida mycken gllldje öfverht, der den blifvit hcmmnrtndd.
soni htir Ur fnllcl.
I %ts melo- dierna itfölja rimmen !r en lycklig ingifvclrrc: de sml b ju derigenom hade ömn- och agonfögnnd.
ARen för oss stora har det varit ett nöje alt l n en &amp; g iä h&amp;rn vår .fattiga Inppmans.
klagande toner, att återse .klackarfw.
hvilken för resten tycks h i lika mycket rit bestyra nu, som d i vi sjelfva vom barn.
Och alla drrio.
odödliga gossar och flickor sedin, mla hirnkammirvlnnn till oss nch till vira förlldrar f6re oss och rå undnn undnn genom flers generitio- ner1 Just detta, att boken $r så alltigenom rvcnsk.
stegrar del vtirde d m cgcr i sig sjelf i dc verkligt konstnmliga tccknin arni.
1 stfillet för den brokiga smak- löshet.
som ulmtirkrker dc vnnliga kalorer %c hnrnböckems.
ser m m hïr e n d m fina, harmoniska färgtoner, bvilka kommit liU sin fulla d i t gcnom den omsorg inan nedlagt ä arheteis tryckdng.
Aran hhrnf tillkommer C.
A. Cnrlrsons lito- grafiska anst&amp;.
gr FrAn f red rika-~rernbt -- förbundet.
Fredrika-Bremer-förbundetp Arsmöte kommer a t t h i l l a s hYr i Stockholm Torsdagen den 27 innevarande M a j i LTkaresYllskapets s t o r a sal.
n: o 19 Jakobsgatan (f. d.
Nya Kungsholma- brogatan).
hvarvid föredrag kommer a t t M I I a s och irsberllttelse för f ö r s t a Pret a f förbundets verksamhet a t t uppläsas.
M r i n a r e underr3ttelser g e n o m de allmYniia tidningarne d a g a r n r f ö r e mötet.
t \ nti18lan d personer, hvilka ö n s k a kallas till metllemmnr af för- htintlei, kan dagligen s k e % förbundets byrii, I.illa Vattug; rtan 19, kl. 12-4 e.
Sjukkassan.
Af okand gifvare h a r förbtin~ler för sin sjukkassas rakning haft gladjen mottaga e t t h u n d r a (100) kronor.
Till t. f. förestandarinna f ö r förbundets byr % har d e s s sty- relse ilen 5 innev.
m a n a d utnamnt fröken Grrtrud Adelbog i stallet för fröken Illina Forsrll, soni förklarnt sig v a n förhindrad a t t fort- fara m e d sin hittills innehafda befattning s o m n s m n d a byris chef.
Hvarjehanda i ' qvinnofr8gan.
S ~ I ~ I I ~ I I I C I T I ~ ~ Ett I I ilisknsrionsinötc ~ ~ ~ J I ~ ~ I I.
rörande &amp; nna fraga anordnades Annandag Pisk af Föreningen för gift (] vinnas cganderiiti.
Mötet var anda till tringscl hesökt och diskussionen liflig.
S a t i r ~ r ~ ~ t I c m i s ~ MA u ~ r p ri4sdq~r11.
~~~ Andra kammarens tillfilliga ntskott n: o i hade meil anledning af niotioner af hrr Hedin och Ostberg föreslagit: intt riksdagen behiigadr i skrifvelse till k. m:!
anhilln, dc1 läcktcs k. nxi taga i öfvcrvägm~d~, huruvida icke.
i öndainN anii rinna erfarenhet om fördelurni och oliigenheternn vid gemensam undervisning för ossar och flickor, försök i detta sylie borde znstllllno, vare sig gcnom nti rid n&amp;.
af statens Iärovcrk nn- ordna sidan samundervisning d e r genom au i i cnrkildn Broverk, som ville under sutcns kontroll nnardiin soinundcrviining.
mcddeln rtnisun&amp;xsröd ...
förslaget den 30 April förekom till behandling i andra kam- iiiaren, ufIogos, eRer en stunds disknssion, utan omröstning s k 3 1 ut- skottets heiiistiillaii som motionerna.
E n b t ~ r ~ ~ t ~ ~ o r s k c f har u r c bildats ~i~ i Stockholm, .hrillien har satt till sitt m31 att, genom att arbeta för barnmorskornas höjande i m o - raliskt, intellcktuelt och ekonomiskt.
afsecnde, förskaffa dem den so- ciala stiihing, som bör tillkomma dem, d a man tager deras ansvars- fulla kall i Iietraktaiide.
AlIn~u~tt f l i k k o l ~ n ~ u t c det, tredje i ordningen, kommer att Ii8llas i Stockholm den 9-1 I niistkoniniande Juni.
D ~ t ~ c / o r ~ ~ J f i i r har t # ~ i i dessa ~ ~ ~ ~ dagar e ~ ~ i konstslöj&lt;liiiagasiiirt i det s. k.
I ' almeska huset vid Kiiiigstr3dgtdsgaia1i haft en utst811- ning af d e uiaf henne förordade och antagna modeller till under- kliider och till resdriigt för sonininren.
Utstiillningen tyckes ha vickt ganska aIliii.ïnt intresse, ciifir den varit besökt af Ilcra hiindra perso- ner, deribland ifven liikore.
Göteborgs gvinnoförc~~i~ts har nyligen inrittat en sjuk- och begnf- ningskassa, till Iivilken ifven utom föreningen at9entlr qvinnor kunna vinna tilltriide.
Den fdrstfl hggrc sn~,rrRo !an i Fit~hrnrl.
läroverket för gossar och fickor i Helsingfors, som öppnades d.
3. sept.
1883, har sedan dess fortgatt under ett alltid vrxande förtroende hos föräldrar och m91smXn .samt, som en följd deraf, ett ständigt tilltagande elev- antal, f. n.
40 gossar och 6 2 flickor, eller summa 102 cle \ .cr, a f Iivilka den yngsta är 8, den äldsta 17 ar.
rKnligt 1irareii.a~ en- stämmiga utsago har det \ k a t sig, att det pedagogiska arbetet p i omradet för .samfild tindervisning iir tuc~sumn~urc, än der eleverna äro Htskiljda.
Ileii ömsesidiga täflan gör framgingen säkrare, emedan arbetet utföres med lust.
Allmanna andan har varit god och nagon Öfvernnstrhngning 9. fickornas sida har ej förspiirts.~ F ö r att före- bygga faran af öfvernnsträngiiing ha eii del iniiien leninats val-
158 fria.
r1 matematik skola, enligt Iararnes försaran, flickorna st$ sig ovantadt hrar.
Den gynsamma erfarenhet denna skola vunuit har manat till efterföljd, sa att en ny samskola redan öppnats och annu tvenne sådana nasta höst komma att inom landet anordnas.
Al / nriuanu @ ska pi11110fdrc~ ' ngen har erhallit roo,ooo mark att anvandas som understöd i t tyska qvinnor, hvilka vilja stndera medicin.
A&gt; qvinnosaksii ' iini~~fi I nästan alla lander uppsd i Qr nya organ för qvinnofriågan.
SS ock i Frankrike, der den ijercle tidningen af detta slag, &gt;La Federntio~r des Fernn~es&gt; (Qvinnornas för- bund), harjat utgifvas.
De tre föreg9ende heta: * La droit des frnin~w (Qvinnornas rntt), * La finn~c et I ' EnfaRI.
(Qvinnan och barnet) samt d n Citqunne * (Medborgarinnan).
Denna sista, som i ar börjat sin femte argang, redigeras af den om q %.innofr$gans utveckling i Frankrike s11 högt förtjenL1 M: lle Hubertine A~~cIert, tillika stiftarinna af den ar 1876 gmndade d i g a n till f ö r s m för qvinnans lagliga rattigheterw.
af M. idon Richer, Boqer / &amp; jcml#Met for q v i ~ ~ n a P11 ~ ~ initiativ.
utgifvare af ofvannämda * La droit des femmesr och en af qvinnofn- görelsens varmaste och verksammaste förkampar i Frankrike, bildades efter deputerade valen förliden höst en extraparlementtir kommission.
sammansatt af senatorer och deputerade, i afsigt att utarbeta och redan i depiiteradekanimaren föresla andringar i code civils (civillagens) he- stXmmelser med afseende 5. qvinnans ställning.
Dessa äro nemligen synnerligen hkda.
orattvisa och för qvinnans värdighet förnedrande.
Den franska qvinnan är t. ex. ej ens vittnesgill för att attestera en namnunderskrift, och den gifts qvinnan Nr nasian fullkomligt rattslös.
Under det kommissionen emedlertid tvekat att taga steget fiillt ut och endast vill sysselsätta sig med den ogifta qvinnans stall- ning, har M. Kicher nyligen till den samma inlemnat ett alagförslag.
soni har till mal saval den gifta som den ogifta qvinnans erhsllande af f~~fIstiindign nzedbot&amp;ip mtt&amp;hetrr och rättigheter inom familjen-.
Ijen franska tidningspressen visar sig dlmänt, utan hänsyn till parti- stithingen i öfrigt, sardeles gynsamt stämd för den af kommissionen hyftade lagreforn~en.
Signom Gunlberta Ade / nide Bcrcari, utgifvarinna af: La Donna, h a r utgifva en ny tidskrift.
B r folkets döttrara, som afser att för det hillga priset I Lira (kr.
o,; n) för aret hvar fjortonde dag skaffa arbetames döttrar en angnam och bildande lasning.
Siilfskapct pr pinnarn höpe bildrning har sistlidne höst under stort tillopp af besökande invigt sin nya, storartade, genom fn- villig snbskription Sstadkomna~ med pdktiga föreliisningsrum och labora- torier försedda byggnad.
Högskolan har redan flera skickliga lärjungarr, som aro framstående i historia och literatur, men framför allt i natur- vetenskap, s$ att det ryska kemiska siillskapet intagit nagra af deras alhandlingar i sin tidning.
I 159 @ uitt / id.rr tidnb~gsredakfurer.
Fröknarna Jobarhnikoj ' och Eurryinaw hafva företagit sig vigstycket att grunda en ny politisk, vetenskaplig och liter * tidskrift och verkligen erhallit vederbörandes till8telse dertill.
i / i k a r t r r.
D11 fraga uppstitt om att dessa kurser skulle upphafvas, hafva, s5väl inom pressen som enskildt, m h g a röster ifrigt yrkat deras bibeli5llantle.
Det är känilt, att de qvinliga lakame gjort allmänheten stora tjenster i egenskap af sfads / &lt;ikare, och att d e i egenskap af frutrtinrt,rrrsh7kare anses vara alldeles oersättliga, i synnerhet 118 landet, i fruntimmersskolor m. m. samt för den miihn- medanska befolkningens qvinnor, hvilka aldrig kunna förmas anlita nianliga läkare.
Man tanker derföre pa att petitionerna om att f8 d e qvinliga lakarekurserna h a h a vid makt.
De af oss i förra numret omnämnda 1 2 unga japa- nesis a damerna, som saiidts till Frankrike för att der utbildas till lärarinnor, hafva nyligen anländt till Paris och skola eitcr derstades slutade studier för sin ytterligare utbildning vistas ett halft ar i Tysk- land och ett halft ar i England.
Ett apotek har för en tid sedan öppnats i det elegantaste qvarteret i Havanna af tre cubanska (lamer, som hafva gjort sina farmaceutiska studier i New-York.
@ vin / &amp; kt~skar.
I Chiles städer ser man ofta qvinliga kuskar och vid sparvägstrafiken finnas nästan endast sadann.
Denna inrättning förskrifver sig fran kriget med Peru, till hvilket landets hela manliga befolkning uppbada (!es.
Qvinnorna skötte under tiden den nämn~la befattningen sa val, att man bibehallit dem dervid.
, Ppan.
Korresilondens-afdelning.
Till Freiirika-Brer~fer-Fdrh~ndef.
I Stockholms I) agblail Iistes för nigon tid sedan en notis rörande &gt;Nrrrvrc / roirfcrt.r ' dartren.
Manne icke ben5mningen ~pauvre honteux&gt; kunde utbytas mot ndgon lämpligare, nien tidsenlig, mindre sirande?
En institution, af- sedil att mildra det I~ittra i ett oiörskyldt lidande, bör ej i sitt namn inlägga ndgot af det stingande törne den asyftar att borttaga; för öfrigt är ju benämningen osvensk och detta p8 ett högst otrefligt s W Hvilkeii bland oss fiiredrager ej att kallas fattig framför rpauvre *?
Och I&gt;etriiffanrle ~ I i o n t e u s veta ~ de flesta ej.
hrad det betyder, eller göra sig ett oklart begrepp derom.
Benämningen Sr s5lunda afven ur denna synpunkt olamplig.
Var det ej Fredrika Hreiiier, som förut gaf idéen till denna asyl för Sldre ensamma damer?
Stockholm-, Iduns N:r 35 (506) Prenumerationspris pr å r: Idun ensam kr.
» 5 Iduns Modet., månadsuppl t 3 Barngarderoben » 3 Fredagen den 3 september 1897.
B y r å: Klara södra kyrkog.
16, 1 tr. Öppen kl. 10 — 6.
Redaktör och utøifvare: FRITHIOF HELLBERG.
: J. Nordliiuj.
Tryckeri Aktiebolag.
10.de årg.
För » Platssökande » o. » Lediga platser » Lösnurnmerpris 15 öre 25 öre för hvarje påbörjadt tiotal stafv.
(losn:r endast tor kompletteringar.)
Charlotte Holmgren.
£ n angelägenhet inom sjukvården, som ofta nog dryftats dels af herrar läkare, dels inom kommunerna, har varit tillsättan- det af länssköterskor, förnämligast i och för epedemiers häfvande och begränsande.
En hvar känner, genom egen erfarenhet eller genom hörsägen, de svåra härjningarne af epedemier sådana som difteri, skarlakansfeber och nervfeber.
Mer och mer har man därför börjat inse nödvändigheten af s. k. isolering och desinfektion • isynnerhet på landet, där fol- kets okunnighet och likgiltig- het för faran underlätta smit- tans spridande.
Vi se här i dag bilden åter- gifven af Sveriges första läns- sköterska, ty först löstes ofvan- nämda angelägenhet inom Västmanlands län, där lands- tinget från och med 1896 års början tillsatte och förordnade fröken Charlotte Holmgren att bestrida platsen såsom läns- sköterska med station i Vä- sterås.
Redan förut verksam vid s. k. sjukstugor, öfvertog nu fröken Holmgren en länsskö- terskas ganska dryga plikter, hvilka bestå dels i direkt sjuk- vård, dels i desinfektion.
Vid kallelse af läkare från den angripna orten, gäller det sålunda för länssköterskan att skyndsamt skrida till bekäm- pande af det onda.
På lan- det uppsattes då vanligen en sjukstuga, till hvilken samlas patienter från de af smitta angripna hemmen.
Ej sällan händer att sjukstugan måste inrymmas i bostäder, hvilka i afseende på trefnad och de allra lindrigaste anspråk på komfort lämna mycket öfrigt att önska.
Beträffande de patienter, hvilka där vårdas, kunde man ock säga att de lämna mycket öfrigt att önska, ty i många fall är det icke allenast den smittosamma sjukdomen, utan älven andra mer och mindre svåra åkommor och vanvård, som förvärrat tillståndet.
Det fordras i sanning ett kärleksfullt hjärta och ett lefvande intresse likt fröken Holmgrens, för att åter kunna fram- locka hälsans rosor hos dessa armodets barn, där nöden lika mycket som sjukdomen blekt kinden och kommit lemmarne att vissna.
Till en början visa sig ofta patienterna blyga och rädda för sköterskan, men inse snart nog, att de i henne funnit en kär vän, som ömt och för- sakande vårdar dem, då febern bränner, och uppmuntrar dem under convalescenstidens lju- sare dagar.
Stundom hän- der ock att fröken Holmgren i deras tacksamhetsbevis skör- dar lönen för sin möda, då de små patienterna, friska och krya, med sin bärkorg eller äggskäppa tacka » moster » för besväret.
Som ofvan är nämdt, ålig- ger det äfven länssköterskan att företaga desinfektioner.
Just inom detta område mö- tes hon af de största svårig- heterna.
Som landtbefolknin- gen ej har förmåga eller ens vilja att inse nyttan och nöd- vändigheten af desinfektion, nekar den ofta på det bestäm- daste länssköterskan tillträde till smitthärden.
I sådana fall är det först med fjärdings- mannens tillhjälp man förmår bringa de tredskande till un- derkastelse och lydnad.
I alla afseenden välsignelse-
IDUN 274 Det ingalunda dock är sagdt, A t t s t o r a ord ha s t ö r s t a m a k t V å r värld i ordning s ä t t a.
bringande har fröken Holmgrens verksamhet ock visat sig; högst sällan händer det näm- ligen att epedemien ånyo utbryter, där desin- fektion hållits.
Sitt kall såsom sjuksköterska började frö- ken Holmgren med genomgående af kursen på Köpings lasarett och var sedan flere år verksam inom den privata sjukvården.
I och för tillträdande till platsen såsom läns- sköterska studerade fröken Holmgren hösten 1895 desinfektionsväsendet i Stockholm och biträdde äfven vid desinfektionen å k. slottet efter de små prinsarnes difterisjukdom.
Hilda Ohlsson-Gother.
* pu blonda dotter aj mitt land .... •jlur söderns mö ån bländar och bedår ar med lockars natt och svarta ögons brand, till drottning i min skönhetsvärld jag korar blott dig, du blonda dotter af mitt land.
Din fägring manar fram för mina drömmar allt hvad i världen jag har dyrt och kärt: det folk, hvars blod i mina ådror strömmar, den jord och himmel, som jag älska lärt.
Din blick ett tycke har af skogsviolen, hvars ljusa krona speglar vårens sky, en glans af blåögd sjö, från hvilken solen har tvungit dimmans töckendok att fly.
Din jag din som Ditt mun mig minner, hur på skogens tufva hos ett bär kar sett dess varma färg, lena kind har denna skärhet ljufoa, blomman äger på min hembygds berg.
skratt är friskt likt vårens vind, som drager i muntra tonfall mellan björkens blad, ditt ögas gråt är daggen lik, som tvager en himmelsfär gad blomma i sitt bad.
Din lock, ej prydd af något gyllne spänne, af skördeaxets guld en skiftning har, och fjällsnöns renhet bär ditt hvita ånne, där lifvets morgondager leker klar.
Och din den ditt Allt när ej i ett onaturens häkte kropp har mist sin borna harmoni, siar stolt, hur för ett framtidssläkte sunda blod ett signadt arf skall bli.
hvad mitt hemland äger högst af fäg- ring, allt hvad mitt folk dåraf har undfått — allt jäg åierspegladt ser som.
i en hägring i hela din jungfruliga gestalt.
* Söderberg.
1897 D e, som behöfva hjälp och tröst, De höra bäst den milda röst, S o m v i s a r dem tillrätta.
Magdalena Thoresen.
Sl^iljsmässa.
ch nu skall det verkligen bli skiljsmässa af? » » Inser du icke det?
Till ingen samvets- grannare och mera opartisk domare kan jag vända mig än till dig, farbror Otto; säg att du inser det! » » O m jag också skulle inse det — vi kunna ju förutsätta något sådant — så in- ser jag icke, hur lifvet därefter skulle ge- stalta sig för dig. » » Och du tror icke, att ett arbete i frihet, vore det än så tungt, skulle vara lättare än denna nesliga slafboja med sin tunna fernissa af ärbart sken öfver sargande län- kar af nesa och skam? » » Och du tror inte, att jag vet hvad som väntar en frånskild hustru i en värld, som icke vet af misskund?
Men jag säger dig, att ett stolt, känsligt sinne sådant som ditt missräknar sig på sin styrka gentemot det tysta föraktet, det öppna hånet och den oförsynta närgångenheten, som dock ufce- stänges af denna fernissa, men som, där den ej finnes, hackar och mal, sticker och marterar en frånskild hustru till döds, eme- dan den hittar världen rundt till de göm- daste vrår. » » Under det att mannen med orubbadt anseende får njuta sin brottsliga lycka oan- tastad af samhället.
Är det icke en skri- ande orätt i detta? » » Ja, det är, men tyngdlagen är oefter- giflig: ju högre ställning, dess djupare fall.
Kvinnan är ställd högre, och där hon icke förmår bibehålla sin ställning, där bär det utför med fart. » » Förmår bibehålla!
— — ' Det tysta för- aktet ' skulle således vara lättare att bära i det så kallade egna hemmet, där man spelar en nollas roll gent emot tjänstfolk, barn och umgänge?
Och ligger det icke ett ' öppet hån ' i frågan: ' Frun vet väl inte, när herrn kommer h e m? '
emedan svaret: ' Jag kan inte säga det, det är omöjligt att bestämma ' så ofta genljudit ut i korrido- ren från husets herre, då han därmed af- spisat denna samma så kallade husmoder, som därigenom i rikt mått skördat det ' tysta förakt ', som alltid följer med brist på förtroende.
Är det detta du kallar att ' vara högre ställd '? » » Tydligen icke.
Den som skall hjälpa en annan upp måste själf stå stadigt.
Vi män äro tungrodda, men kvinnans kärlek brukar kunna finna tusende, för andra osedda och obegripliga medel att bogsera oss upp på Ararats berg tillika med arken, där hela bråten står höjd öfver syndaflo- den, som svallar omkring.
Hvad vet j a g?
— Nog voro ni kära i hvarandra och in- gen inverkade på ditt val, ej heller voro ni döfva, när prästen i hela församlingens närvaro uppläste vigselakten, och nog lof- vade n i: » i lust och n ö d ».
— Jag kan och vill icke nu heller inverka på ditt be- slut, ni äro båda fullt tillräkneliga människor och äga att handla efter bästa samvete gent emot hvarandra, mot barnen och mot sam- hället, som hört eden.
Om han brutit den, vet jag icke, att du ännu icke gjort det, kunde jag taga på min salighet.
Det enda jag nu kan säga dig är min mors valspråk: ' den som vinner tid, vinner allt. '
Bestäm dig för en viss tid att vänta och öfver- lägga; denna tid må sedan vara timmar eller dagar, men föreställ dig att därefter blir ingen återgång möjlig. » » Jag tackar dig för rådet.
Emedan det är svårt att följa, måtte det väl vara godt, enligt den höga moralen, som bjuder mod att tåla, tills fullständig slöhet gjort det öfverflödigt, m o d att lida, till dess man icke mera mäktar känna. » Och så vandrade denna försummade maka med trötta, viljelösa steg mot hemmet, utan att fästa ögat på landskapets vårfriska skön- het, där det i breda vidder låg badande i ljus under den på höjden slingrande gång- stigen, som stundom ledde genom svala hagmarker, för att så åter plötsligt fram- ställa den hänförande taflan för det hvi- lade ögat.
Hvad brydde sig nu denna högresta, vackra kvinna med sina dystra, trötta, torr- gråtna ögon om naturens skönhet?
Den fanns ej för henne.
Ihåligt och tomt var allt.
Kärleken var död, och plikterna tyngde som ett ok, ty öfvergifven var hon i det glädjetomma hemmet, dit mannen från re- sor och förevändningar af alla slag vände så korta stunder som möjligt.
Nog visste hon — ja, alla trodde sig veta, hvar han trifdes bättre, hvar han ännu kunde skämta som förr, med hvem han kunde sjunga de- ras forna duetter.