Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Committerade» betänkande af år 1789 hemställer om icke tunnans cub skulle kunna utvidgas till 64 kannor, för att derigenom göra dess minsta delar Commensurabla med kannans afdelningar | men 1 delta fall skulle den nya och gamla tunnans o* likhet säkert föranleda oreda, särdeles hos den mindre kunnige, alla nu brukliga målkärl blifva obrukbara och 64 kannors tunna med allt detta; är ändå icke bättre skicka sig till decimal-fördelningen an den af 63, hvilken sistnämnde, i fall tunnan skulle ansets så väsentlig att den ej kan alldeles bortläggas, det torde vara bäst att blj behålla.
Decimal-fördelntngen af tunnan är af vida Större vigt än af något annat
Mit eller mål , e-] medan den oändliga mängd af bråk af kappar,'
Som uppkommer vid Kronans uppbörder, invec» kla uppbördsräkenskaperna på ett ganska onödigt Sätt.
Fördelningen af tunnan efter dicimaler eller hundradedelar är likväl lika lätt användbar på tunnans vanliga fördelningar, sora på kannans, men den måste sluta sig med ett förut ej brukadt mått, som innefattar tunna, eller 63 cubik. tum, och som torde få helt enkelt namn af Mått.
Tunnan och dess vanliga afdelningac för* Betänkande om Mätt, Mål och Vigt.
305 förhålla sig då till deéimal-fördelningen på följande sätt:
En Tunna
Fjerding
Fördelarna af tunnans decimal-fördelningar äro följande:
Räkenskaperna öfver uppbörden af kronotionde spannemålen blifva oändligt förenklade , då de, i stället för bråk af tunnan med flere olika nämnare, föras i dicimaler.
Det oaktadt blir itltet af de nu brUkliga målkärl, hvarmed tunnans afdelnihgar pläga mätas, för landtbrukaren obrukbart, emedan, då rågen särskildt med kappmålet tillägges, de kunna nyttjas i hans énskildta bruk , utan att han behöfver anskaffa mer än tunnans minsta fördelning, måttet, hvilket han till och med kan umbära, så länge han ej finnér sig interesserad att vänja sig vid den delning af tunnan, efter hvilken skattesäden skall mätas.
Genom möjligheten af detta gemensamma användande af båda fördelningarna, Utan att de kunna med hvarandra till någons skada förblandas, kan man hoppas att tunnans decimal-fördelning, inom få år, skall blifva en för Landtmannen så bekant sak, att han företrädesvis skall deraf betjena sig.
Biktnf lill Jtiki-St.
Pral• lii ta Sätil.
IJ3J* 3o6 Betänkande om Mätt, Mål och Vigt'.
Att tunnan för alla varor skall vara Ilka stor, torde icke böra sättas i fråga, hvadan således tunnan af malt, salt och kalk hädanefter kommer att utgöra 63 kannor.
Malträntor och Salt-tullen måga derefter beräknas.
Tunnans multipler utgöra icke någon sär-, skildt enhet.
De som för kol och kalk brukas,' under namn af Däst, medföra ingen fördel och. behöfva ej i slatsmålet upptagas, hvilket man räknar endast i tunna och mått.
Då tunnemålet ingår på så mångfaldigt sätt i allmänna hushållningen, har Vetenskaps-Akademien ej ansett sig böra föreslå, att alldeles bortlägga det; men Akademien kan icke lemna detta ämne, utan att anföra de fördelar, som synas blifva följder af att, i spannmålsmätning, icke mera betjena sig af tunnan.
Detta mål är en alldeles för stor enhet.
Sedan tunnan från 56 kannor blifvit ökad till 63, utgör den mera än hvad en man af vanliga kroppskrafter förmår att utan öfverspänning bära.
Af ålder lärer spannmål, i flera af Rikets provinser hafva blifvit inäten med kanna och skjäppa, hvilken sistnämda innehöll ungefär 10 kannor, efter hvilka mått krono-räntorne också voro i jordeböckerne uppförde; men hvilket af 3739 års Förordning upphäfdes och förändrades.
I de fleste länder är enheten för spannemålsmålet vida mindre än vår tunna, och lag-' ges nu härtill den felande öfverensstämmelsen i delarne af rymdmålet för torra och våta varor, så synes tunnemålet alfvarsamt påkalla en reform, Dervid erbjuder sig såsom det enklaste och naturligaste att till rymdaiått använda
Cu - JBetänhande om Mätt] Mai och Vigt.
307 ben af en Fot, sorn innefattar lo kannor,' en. qvantitet, hvilken i afseende på sin storlek, vida bättre än tunnan, passar att
Vara torr-varumålets enhet, Detta rytndemål knnde då kallas Foting, (liksom cuben af en tum fås nara* net tumming).
Genom antagandet af denna enhet för torr-varumål, erhålles den öfverensstämmelse i rymdemålet, sorn genom tunnans del-j ning i 63 kannor gått förlorad, och torr-Varumålet kan delas, till de minsta qvantiteter, med kannans afdelningar.
Föreställom oss att spannmål, i stället att beräknas efter tunnor, beräknades efter kannor, en beräkning som visserligen innebär ingenting orimligt, oeh som är så lätt, att säkert hvar och en individue, som kan hafva med spannmålsmätning att skaffa, utan svårighet förvandlar tunnemålet i kanntal, så har feian på en gång taflan af de svårigheter, som vöre förknippade med införandet af Foting, såsom målets enhet; emedan kannornes antal på englag, utan särskild beräkning, tillkännager antalet af foting»
En tunna, sorn utgöres af 63 kannor, är t. ex. 6 foting och 3 kannor, och då bland Rikets allmoge, hvar och en känner huru många kannor sorn gå på tunsaans alla delar, så har man reduetion från tunnemålet till det af foting och kannor redan i förhand gifven.
Fördelarne af detta mätningssätts antagande äro följande: 1:0
Ar enheten för detta mål cuben af längdmåttets enhet, nemligen foten.
Tunnan deremot är cuben af 18 tum, halfspann af 11t6öVö tum och kappen af 5 AVff tum-
Vid controllering af cubiska målkärl ger det nya må - 3o8 Betänkande om Mått, Mål-e\ch Vigt. let en stor lättnad, då deremot det gamla, för bråkens skuld, ej af hvar och en, med tumstockens tillhjelp, lika lätt controlleras, 2:0
Sammanhänger det nya torr-varumålet med kannemålet på ett sådant sätt, att de utgöra ett och samma mål och äro till sina minsta bråk commensurabla. 3:0
Kan, vid de små afdelningar af kappen* hvartill gärdgifvare, enligt jordeböckerna, debiteras, närmare mätas med det nya målet, än med det gamla.
Indelningen i tunna och kappe medgaf icke någon närmare delning än till högst gV tunna (
Indelningen i tunna och mått går ännu närmare, némligen till tunna (hela måttet), eller till och med tunna (halfva måttet).
Indelningen i foting , kanna och tumming medger en precis delning vida längre, äti det för torr-varumål kan behöfvas, och medför under allt detta, den stora beqväinligheten att alla dessa små skattedelar, endast genom en enkel addition, reduceras till foting och kannor, 4:0
År reduction till det nya måiet i så måtto lättare, än jemförelsen emellan kappar och mått tunnan), att folket redan i för hand är vant vid att göra den, och att hvar och en förut vet huru många kannor och delar deraf gå på halftunnan,' halfspann, fjerdingen och kappen. 5 o
Infalla 6 foting emellan en struken och rågad tunna och utgöra en lagom mansbörda. 6:0
Kan uppmätningen ske med ett vida ringare antal ifyllningar och uthällningar, än vid den vanliga fördelningen af torr-varumålet * Betänkande om Mått, Mål och Vigt. $09 emedan, inom hvart tiotal , arne uppmätningar ar det högsta som behöfves.
Detta är den vanliga följden af målkärlens inrättning efter decimalfördelningen.
Så manga fördelar förenade förtjena ali uppmärksamhet.
Vetenskaps-Akademien har föreslagit detta mätningssätt i andra rummet, ej för det att Akademien icke sjelf anser det förtjena, att framför alla andra antagas, utan derföre att hon befarar, att nya namn och nya mål, ehuru af väl kända qvantiteter, möjligen kunde medföra någon ting motbjudande för deras antagande, has dem sorn icke närmare eftertänkt detta ämne. —■
Och i sanning, då Akademien Jiar velat göra sig reda för de olägenheter, som skulle följa af detta rymdemåtts antagande lill allmänt bruk bland Rikets jordbrukare, bar icka någon enda framställt sig, emedan den hufvudsakligaste reduction, från det gamla tunnemålet till det nya, kan anses vara redan i förhand gjord, derigenom att hvar och en kan evaluera kappmålet i kannor.
— Det återstår då endast svårigheterna för uppbördsräkenskaperna, hvilka likväl i fråga om tunnemålets reduction till foting och kanna, aldrig kunna medföra andra eller större olagenheter, än den reduction fran kanna och skjappa lill tunna och kappe, som 6 Morn, af 1739 års Förordning påböd.
Dessa svårigheter äro mindre än man för mod a q och underlättas dessutom genom beqvämt inrättade reductions-tabelier; men vid detta tillfälle inträffar den fördelen, att gärdgifvaren, utan behof af tabeller, sjelf med lätthet beräknar sin 310 Betänkande om Mått, Mål och Vigt, contingent efter det nya målet och kan control-- lera Uppbördsmannen.
Hvilket system af torr-varu raal, som sluten ligen kan komma att antagas, så faller det af sig sjelf, att all annan mätning, än med strukna kärl, måste förkastas såsom orlgtig. 4:0 Vigt, J>e varor som tili sin qvantitet ■bestämmas genom vägning, kunna anses vara af tvänne slag, antingen ganska tunga och i för-- hållande dertill mindre dyra, eller sådana, som, oaktadt ringa till vigten, utgöra ett betydligare penningevärde, Båda dessa slags kroppar böra, kunna vägas med samma system af vigter, h varföre vigterna mäste erhålla vida utförligare bår de multipler och. under-afdelningar, försedda med egna namn, Marken är en för liten vigt, xelatift till mångå varors värde, för att nyttjas, utan multipler; de äldre multipler vi deraf hafva, såsom pund och skeppund, passa ej emedan de icke äro decimal-multipler.
För att få en passande multipel af marken, torde kunna an-, vändas en i Sverige förut ej alldeles obekantvigt, kallad Centner, sorn utgöres af 100 marker* efter hvilken då, i Statens räkenskaper, levexancer af varor efter vigt bokföras, Det skall icke föra till den minsta förvillelse eller oreda* om enskilde, i handel och vandel, fortfara att kalla 20 marker ett lispund, om de i stället för centner säga 5 lispund, eller i stället lör 4 centner säga ett skeppund; men sedan centnern en gång blifvit erkänd såsom statsvigt, skola väl ganska få enskilda personer fortfara att bokföra i skeppund, pund och marken Betänkande om Mått, Mål och Vigt 311; Till denna centner reduceras Tackjerns-, Råkoppar-, Bergs-, Uppstads-, och Stapelstadsvigterna.
Då i Statsvigten intet skeppund erkännes, skall intet slags oreda eller missförstånd kunna uppkomma vid metallvigtens reduction, hvilket hade varit att befara, om man hädanefter kallat t. ex. ett skeppund stångjern en qvantitet jern, som innehållit | till så mycket jern som ett skeppund, efter den nu brukliga stapelstadsvigten.
Utan denna omständighet, att nemligen hädanefter intet slags skeppund blir qvar i statsvigten, vore det visserligen omöjligt alt, utan oredor och misstag, bringa under en gemensam vigt alla de ämnen, som förut blifvit vägde med olika vigter.
Markens fördelning i ioo:delar afviker något mera från det vanliga delningssättet, emedan man, utom delningen efter ~, j, SCc., delat den i 3a lod.
Emedlertid är decimalför— delningen äfven här ganska lätt att införa, derigenom att de större underafdelningarna svara emot jemna looulelar af marken.
Till markens hundradedel måste en ny vigt antagas, för hvilken föreslås namnet Ort.
Markens delningssatt, sig emellan jemförde, utfalla då på följande sätt: | Mark
Lod
Här infaller således lodet, på när töTö*Sö mark eller lod (det vill säga inom eq mindre vigt, än som vanligen i handel och vandel vages) med 3 ort. 31] Betänkande om Mått, Mål Och Vigt, För handel med de ädlare metallerna be-?
höfves en mindre vigt än orren, denna blir dä T5^ ort eller röéeö marken , eller en milliondel af centnern, och kan kallas Korn, under hvilka afdelningar af marken visserligen inga andra i handel och vandel behöfyas.
Vid denna indelning har man följande fördelar, de oberäknade som af ert lättare räkenskapssätt härflyta, att alla krönla lödjor af högre vigt, ända ned till och med marken, passa lika väl till den nya fördelningen, som lill den gamla, och nödga ingen ari, för deri nya fördel-? ningens skuld, anskaffa nya.
Al markens fördelningar bibehålla sig 16 och 8 lod, men för de derunder varande, såsom icke passande jemt upp med örtens vigt, mäste orlvigier anskaffas, hvilket således, drabbar endast de lättaste, hvars jnköp kostar minst.
Antagandet af markens decimalfördelning kommer dessutom att betydligt underlätta en myntordning, sorn förr eller sednare torde komma i fråga, hvarvid äfven speciexnyntet torde kunoä få begagna decimaldelningens fördelar.
Statens Mått, Mai och Vigt skulle således hädanefter komma att utgöras efter följande enkla föreskrift:
Längdmått har foten till enhet.
Denne är delad i 10 tum och tumen i 10 linier.
Rymdmått o) för flytande varor har kannan till enhet, sorn delas i soo tomming, i)
För torra varor har rymdmåttet antingen tunnan till enhet, sorn t! el as i 100 mätt, hvart och ett räknadt till 63 cubiktum, eller har det (ill enhet, en cubik fot, kallad foting, sorn delas i 10 kan - Betänkande om Mått, Mål och Vigt. 313 nor.
I förra fallet voro torrvarumålet ett särskildt, med våt varumålet osamman hängande mål, i det sednare utgör det med detta ett och samma decimalsystem.
Vigten har marken till enhet, och utgöres af en Centner, som delas i 100 marker, 1 mark sorn delas i 100 ort, oph 1 ort som delas i loo korn, lII:o Beträffande afskaffandet af det sorn i våra hittills brukliga Mått, Mål och Vigter föranledt till förvillelse och oreda, later detta lättast verkställa sid derigenom, alt man antager såsom en orubblig princip:
Att (vänne alika Mått, Mål eller Vigter icke fä bära samma namn, emot hvilket stadgande visserligen intet grundadt skäl lärer kunna anföras.
Hufvudsakliga oredan i Sveriges Mått, Mål och Vigt har legat deri, att man under lika namn förstått olika mål och olika vigter, hvarigenom den, som ej förut om dessa olikheter varit underrättad, blifvit bedragen på likheten i namnet.
— Utan denna omständighet hade visserligen nu aldrig fråga örn ändring uppstått, men också hade den förutan den inbillade fördelen af olikhet i vigt, efter olika afstånd från Stapelstaden, helt och hållit försvunnit.
Af den anförde principen följer således o-. villkorligt att Tackjerns-, Råkoppar-, Bergs-, Uppstads-, och Stapelstads skeppnnd, markpund och marker antingen böra alldeles försvinna eller få hvar och en sitt särskildta namn ; hvarvid utan all fråga det redigaste och minst besvärliga blir, att, i stället för nytt namn , uppkalla hvart och ett efter sitt varde i centner och marker, hvari - a 14 Betänkande om Mätt, Mai och Vigt. genom ali särskild vigt upphör.
Ett skeppund stapelstadsvigt blir då 3 centner och ao marker ("hvilket kan äfvenså väl uttryckas med 320 marker,) ett markpund blir 16 marker, ett skeppund bergsvigt blir 3 centner 52 marker och ett skeppund tackjernsvigt 4 centner 58 marker»
Den inbillade fördelen af att 26 skeppund tackjern gifva 20 skeppund stångjern vore lika väl vunnen med att utväga till hammarsmeden a centner 60 marker tackjern för att deraf erhålla U centner stångjern igen.
Genom denna förvänd-' ling till cenfner-vigt af alla vira hittills brukliga markpund, lispund och skeppund, låter således mångfalden i våra vigter , utan svårigheter för den närvarande generation och till stor nytta för den kommande, undanrödja sig.
— Dägger man nu härtill, att hvar och en , som tror de flerfaldiga vigtsorterna nödvändiga för dess egen beqvämlighet eller för egna räkenskaper, has full rättighet att använda dem inom sitt enskildta område, i beting med egna arbetare samt i eget bokförande, och att staten icke anbefaller afskaf» fandet af deras bruk vidare, än så vidt det röjer hans förhållande till det allmänna, i hvilket all beräkning mäste ske efter statsvigten , så hinner det nya snart läras , för dessa fall, och det gamla kan i dagligt bruk användas af den som finner den från ombyten oskiljaktiga lilla ansträngningen för mycket mödosam.
I rymdmåttet har man brukat tvänne slags tunna:
Spannmålstunna och Packfunna.
Afskaf» fandet af den sistnämnda, hvars cubiska innehåll är 48 kannor, medforer ingen slags nytta, oredan kommer från namnet tunna som lika burits Betänkande om Mätt, Mål och Vigt. 315 af 63 kannors målet.
Om detta, på sätt ofvan» före är föreslaget, i statsmålet bortlägges , så är dervid all oreda upphäfven.
Då packtunnan icke är annat, än ett krönt packkärl, i hvilket varor försäljas, som icke på annat, sätt uppmätas, såsom sill, lax, strömming, tjära o. d. och som i alla fall till säkerhet för köpare tillika böra uppvägas, så kan den alldrig vara tillåten, att bruka såsom målkärl i salubod, på torg eller i hamnar, der all uppmätning måste ske med statsmålet och dess afdelningar.
Packtunnan blir således för torra varor hvad ankare, fat och åm äro för de flytande, endast ett krönt förvaringskärl, men ej ett målkärl.
Hvad sluteligen, vid längdmåttet, verktu men beträffar, som har lika namn af tum med decimal-tumen , så behöfver intet särskildt för dess afskaffande stadgas, emedan den alldrig nytt. jas annorlunda, än sorn enskildt måttstock, likasom famnen.
Statsmålet och Statsvigten torde böra anbefallas till nyttjande i statens räkenskaper, samt vid alla de tillfällen der allmänna authoriteters åtgärder fordras, såsom vid upphörd, vid angifning till ut- och ingående tull, vid afslutanda af köp genom Mäklare, vid auctioner förrättade genom statens ombud eller i kraft af damfäste Utslag, i räkningar öfver leverancer till Kongl, Maj:t och Kronan , med ett ord , der staten på något sätt deltager i transactionen.
Deremot måge enskildte, sig emellan och då de derom äro öfverens, använda gamla Mått, Mål och Vigter, Till undvikande af de misstag, som någon gång uppståt vid publtke auctioner, t. ex. då myntet 3i6 Betänkande om Mått, Mål och Vigt. förändrades från riksgäld till banco, böra, un*, der de första 5 åren efter det nyas antagande, vid publike auctioner, Mått, Mål och Vigter Utsättas b.åde efter det gamla och nya delnings, sättet.
Med Statsmålets och Stadsvigtens antagandet till allmänt hruk, torde böra dröjas viss tid efter derom fattadt beslut , för att derigenom lemna t 11 fa
I le till nödige reductioners verkställande för uppbörden efter den nya fördelningen af Mål och Vigt , under hvilken tid allmänheten skall underrättas , genom en kort och fattlig beskrifning, om decimalfördelningens bruk och fördelar, åtföljd af redqctionstabeller, så uppställde att all slags reduction kan derefter, utan särskild räkning, genast göras.
Då bruket af de äldre fördelningarna torde» komma att bibehållas egenteligen af den närvarande, dervid redan tillvande generationen, så torde sådana mått och steg böra tagas, hvarigenom det hindras att fortplanta sig allt för långt in på den nu uppväxande.
Såsom härtill bidra* gande får Yetenskaps-Akademien underdånigst föreslå att Justerare, efter statsmålets och statsvigtens antagande till allmänt bruk, icke må tillåtas att kröna andre Mått, Mål och Vigter, med deras delar och multipler, ån de som i statsmålet eller statsvigten inbegripas, hvadan således af längdmåttet krönas endast den i decimaltum delade foten och alnen, och bör, på alla så kallade tumstockar och alnemått, den ena sidan va-, ra fördelad efter decimal-tum, och på denna si* da alltid kröningsstämpeln slås.
Betänkande om Mått, Mal och Vigt. 3*7
Af kannemålet krönas alla multipler af kannan , som kunna åstundas.
Af dess underafdelningar krönas tills vidare stopet, med påslående af 50 tumming, hälfstopet med 25 tomming, Och derunder 10, 5, 3,2 och 1 tumming.
Af tunnan, ifall denna bibehålles, krönas dess afdelningar: halftunna med 50 mått, halfspann med 25 mått, samt särskildte målkärl af 20, 10, 5 och 1 mått, hvärvid antalet af mått
Vid kröningen inbrännas.
Af fölingen, ifall denne skulle blifva föredragen , kronås alla hanterliga multipler, samt såsom dennes underafdelningar kannmått på 5, 3, 2 och 1 kanna.
Af vigterna krönas lödjor åf centnern och dess multipler, Samt, af dess fördelningar, lödjor på 50, på 20 på 10 och 1 mark.
Och af markers afdelningar: på 50 ortj på 20, på 10 och på 1, samt slutligen på 50 korn* p| 20, och på 1.
Varandes en hel sats af vigter från centnern till och med kornet, sammansätt af följande:
En lödja af 1 centner, en af 50 marker, två af 20, eti af 10, en äf 5, två af 2, en af i , en af 50 ort, en af ao, två af io,en af 5, två af a, en af 1 , en af 50 korn, två af so, en af 10, en af 5, en af 3* en af 2, och en af 1, tillsammans af 25 särskildta Vigter, med hvilka looo.öoo särskildta qvantiteter kunna uppvägas, Eikaremål och likarevigter höra efter hand för alla Eän förfärdigas
Och stal las Under Landshöfdinge-Ambetets vård.
Beträffande åter, justering, af Mått, Mål och Vigt, förhållandet med packtunnors kröning 318 Betänkande om Mati, Mai och Vigh i Vesterbottniska hamnarne, med flera af dö särskilde frågor, som genom åtskillige personers underdåniga ansökningar blifvit väckte, samt öfver hvilka Collegiernes underdåniga Utlåtan* de medföljer den af Kongl. Maj:t nådigst remitterade acten, utgöra de alla sådane föremål* hvilkas afgörande fordrar ett föregående beslut rörande de här föredragne ämnen* Bruket af Pyndare, hvartill åtskillige bland Bondeståndets Ledamöter begärt nådigt, tillstånd, vågar Vetenskaps - Akademien i underdånighet tillstyrka, i likhet med hvad Friherre Wetter* stedts betänkande innehåller, för sådane varors vägning, sonrTnti vägas med Betsman, med det förbehåll att modellen till de hädanefter tillåtnö pyndare, blir af Landtmäteri-Contolret föreskrifven.
Tillika får Vetenskaps-Akademien under* dånigst tillstyrka , att särskildte större pyndaré måtte construeras för varor af sådan beskaffenhet, att de ej med beqvämlighet kurtna vägas på våg, såsom malm-lass, större pjecer af gjutgods, samt hö och halm.
Om sådane större pyndare uppställas vid stadens broar, i stället för de der befintlige höparmar så låter den länge ventilerade frågan om höets vägning, lättast verkställa sig till ömsesidig säkerhet för säljare och köpare.
Pyndaxens rigtighet kan när som hälst coritrolleras om tillika anbefalles , att en sats af Vigter alltid finnes till hands, hvarmed, när säljare ellet köpare sådandt äskar, efter varans vägning, deri angifne vigten kan med yigters påläggande controlleras.
Proposition om Extra Grufvu-hjelpen'. 319 Vetenskaps-Akademien framhärdar 1 djupaste underdånighet, nit och trohet.
Maj:ts underdanigste och tropligtigst® tjenare och undersåter F. von Ehrenheim.
Jac. Berzelius.
Maj-.ts Nådiga Skrifvelse till Riksens Ständer4 angående föreslaget upphörande af Extra Grufvu-hjelpen: Gifven Stockholms Slott den 25 fanuarii 1823.
Då Kongl. Maj:t den 23 Februarii 1820 tog under Nådig pröfning och afgörande BondeStåndets Fullmägtiges från Stora Kopparbergs
Län vid i8«5 års Riksdag ingifnä underdåniga ansökning, om Dal-Allrnogens frikallande från Mantals-penningarnes erläggande genom Kohlleverering till Kopparbergs-laget, förekom, i sammanhang härmed, ett i Kammar-Coilegii inliemtade utlåtande framstäldt, af LandshöfdingeÄmbetets uppgifter föranledt i underdånigt förslag, att, enär den så kallade Extra Grufvu-hjelpen dittills ickt?: p| långt när uppgått till samma be-s 3*0 Proposition om Extra Grufvu-hjelptni lopp, som derför åtnjuten lindring i Bevillning gen, och dessutom cj mera vore för Koppar-Grufvans vidmagthållande nödig, utan redan, genom Kongl. Brefvet den 5 Martil 1805, blifvit från Bergslaget indragen, hvarefter den fått lösas med penningar efter markegång, nämnda gärd måtte alldeles upphöra och, i följd häraf, full bevillning den Grufvu-hjelp skyldige Allmtsgen påföras.
Maj:t fann dock detta förslag innefatta ett ärende af sådan beskaffenhet •, att det borde hvita intill nastblifvande Riksdag, desto heldre som den från äldre tider Allmogen förunnade lindring i berörda, ej efter personalen * men efter hemmantalet Utgående gärd blifvit^ äfven Sedan, denna till kronan indrogs, af Riksens Ständer ytterligare bekräftad.
Det är således åt nu församlade Ständer J som Kongl. Maj:t öfverlemna!: att i förevarande ämne taga det med statens nytta och allmänna beskattningsgrunder närmast instämmande beslut: viljandes Kongl. Maj:t för öfrigt låta meddela det Utskott, hvartill frågan remitteras, alla hithörande erforderlige handlingar.
Datum ut Supra CARL JOHAN. C. S. Skogman. <rW....
. N:o 1J
Skrifvelse om utvexlingen af Ratifcationerne. 321 N:o 15.
Protocoll hullet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rädet å Stockholms Slott den 1 Februarii 1823.
Hans Excellence, Justitias Stats-Ministern’ Cferr Grefve Gyllenborg.
Hans Ekcellence Stats-Ministem för Utrikes Arenderne, Herr Grefve von Engeström.
Stats-Rådet, Grefve Löwenhjelm.