Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Till detta syfte i n b j u d a vi därför h ä r m e d s v e n s k a f o t o g r a f e r att till o s s i n s ä n d a så rikhaltiga samlingar som möjligt utaf af d e m t a g n a porträtt af barn, ifrån den spädaste åldern intill en ungefärlig åldersgräns af tio år.
S å v ä l e n k e l k o r t s o m g r u p p k o r t få d e l t a g a o c h b ö r a f o r m a t e n v a r a visit- eller k a b i n e t t.
Samtliga kort böra vara uppfodrade och bära f o t o g r a f e n s n a m n s a m t i n s ä n d a s före den I juni d e t t a år t i l l: Redaktionen af Idun, Stockholm.
Bland de i denna tografer utdela vi tre n ä m l i g e n ett pris som helhet porträtt; bästa täfling d e l t a g a n d e f o - pris å etthundra kronor för den, betraktad, ett pris grupp-porträttet; pris å femtio trättet.
bästa å femtio kronor kollektion kronor samt af för det desslikes ett för det bästa enkel-por- V i d p r i s b e d ö m a n d e t har redaktören för » F o t o g r a f i s k T i d s k r i f t » h e r r Albin Roosval g o d h e t s f u l l t l o f v a t m e d h j ä l p a, o c h fästes d ä r v i d a f s e e n d e, ej b l o t t v i d d e t r e n t tek- niska utförandet, utan o c k v i d porträttens måleriska o c h tilltalande verkan.
Bland alla d e i n g å n g n a p o r t r ä t t e n utväl- jes därefter ett hundratal af de bästa och för reproduktion mest lämpade att införas i Iduns ofvannämnda julnummer.
j \ t d e t au- t o t y p i s k a u t f ö r a n d e t af d e s s a k o r t k o m m e r att ägnas synnerlig o m s o r g; tryckningen s k e r p å ett fint o c h för ä n d a m å l e t l ä m p l i g t p a p p e r, h v i l k e t b o r g a r f ö r ett f ö r s t k l a s s i g t återgifvande.
Så väl d e tre pristagarnes n a m n s o m n a m n e n på samtliga de fotografer, hvilkas a r b e t e n a n t a g a s till i n f ö r a n d e, k o m m a att meddelas i julnumret.
D å hela täflingen för de porträtterade s m å t t i n g a r n a s v i d k o m m a n d e naturligtvis blir fullkomligt anonym, b e h ö f v a eller b ö r a ej några n a m n u p p g i f t e r på dessa åtfölja sänd- ningarna.
S t o c k h o l m i april 1896.
Psykoterapi eller b e h a n d l i n g af s j u k d o m a r m e d h y p n o s o c h suggestion.
Af Doktor M a n får stundom höra äfven af eljes för- ståndiga människor, att den hypnotiska behand- lingen verkar liksom ett morfinrus, som den sjuke m e r och mer längtar efter, till dess han aldrig kan k o m m a därur.
H v a d detta betyder, kan jag icke rätt förstå.
D e t är d o c k en him- melsvid skillnad mellan att dagligen i allt större kvantiter använda ett för organismen fördärf- bringandc gift än att försättas i ett fullkom- ligt ofarligt tillstånd, som bringar jämnvikt i själen o c h skänker den trötte o c h sömnlöse ro och lugn, ett tillstånd, som ingen förnuftig människa borde förtänka en sjuk, att han läng- tar därefter, ända till dess han själf lärt sig att vara o c h förblifva frisk.
T y däruti ligger den hypnotiska behandlingens v ä s e n: den är en uppfostran för själ o c h kropp, äfven o m den obetydligaste kroppsliga sjukdom på detta sätt blir botad, går härigenom den sjukes mo- raliska kraft bättre o c h luttrad fram ur behand- lingen, emedan den har skänkt honom en lär- dom.
Därigenom att han förstår koncentrera sina tankar, hvilken konst de flesta, som varit föremål för hypnotisk behandling, ha fått lära sig, har han ett värdefullt medel i sin hand att kunna öfvervinna många krämpor o c h li- danden.
Man träffar människor, som, utan att hafva någon kännedom om hypnotisk behand- ling, förstå liksom Campanella att göra sig känslolösa för smärta eller liksom K a n t kunna Otto G. Wetterstrand.
(Forts.) Huru känner man sig härunder och huru befinner man sig efter uppvaknandet ur det hypnotiska tillståndet?
E n tysk läkare, som själf varit föremål för hypnotisk behandling, beskrifver på följande sätt hvad han erfor: » e n outsägligt välgörande värmekänsla ström- mar g e n o m hela kroppen, man känner sig lik- som undanryckt tyngdlagarne, man tycker sig ha förlorat all makt öfver sina lemmar, det s är, som om kroppen upplösts i ett behagligt intet.
Ingenting i världen skulle ha förmått mig att öppna ögonen eller upplyfta cn af mina armar.
Jag hade blott en enda önskan o c h den var, att detta sömnliknande tillstånd ännu rätt länge måtte fortfara.
Visserligen hade jag icke förlorat medvetandet, jag var herre öfver mina tankar o c h förnam allt, som försiggick omkring mig, men redan detta lätta hypnotiska tillstånd visade mig, huru oändligt välgörande, lindrande o c h lugnande detta måste verka på öfverretade n e r v e r.
» * I denna D:r Tatzels er- farenhet öfverensstämma de flesta, s o m under- gått hypnotisk behandling.
Uppvaknandet sker på det lättaste o c h enklaste sätt i världen, lä- karen säger blott » v a k n a », o c h med ens slår den sjuke upp ögonen o c h återkommer så att säga ögonblickligen styrkt o c h upplifvad till sig själf äfven ur den djupaste hypnotiska sömn.
I c k e det minsta obehag erfar man, o c h allt tal o m motsatsen vittnar o m fullkomlig obekantskap med frågan.
M e n visserligen måste läkaren förstå sin sak, o c h det beror j u på den sjuke själf, om han vill öfverlämna sig i oer- farna eller rent af okunniga händer.
Liksom en slarfvigt utförd kirurgisk operation kan för den sjuke medföra fara eller liksom ett oför- siktigt handterande af giftiga, starkt verkande medel kan förorsaka skada till o c h med af allvarsam natur, så kunna också rått utförda, af okvalificerade personer iscensatta hypnoti- seringsförsök åstadkomma skada, ehuru sällan af allvarsam natur.
A t t charlataner o c h okun- niga, oerfarna personer kunna orsaka obehag och skada, när de vilja använda denna fina själsbehandling, kan j u icke berättiga till att förkasta en af sakkunnig hand utförd sådan, lika litet som man ansett det nödigt att för- kasta bruket af alkohol o c h morfin, ehuru detta senare väl vore på sin plats.
För den, som närmare intresserar sig härför, hänvisas till Grossmanns arbete * *.
bota sig med tillhjälp af sin energiska tanke- kraft.
Till denna kategori af människor hörde också G o e t h e.
Då läkaren en gång lärt den sjuke att taga i sin tjänst en disciplinerad tanke o c h då den senare blifvit öfvertygad o m styrkan af sin moraliska kraft, skall han också blifva herre öfver sin organism.
D e t är den sjukes vilja att lida, som med suggestionen ahgripes, men på denna vilja lägger han ej så synnerligen stor vikt.
D å t. ex. en ökad matlust sugge- reras en, som lider af brist på aptit, är j u af ingen betydelse den förebråelsen, att ett atten- tat gjorts m o t den sjukes frihet, då j u samma förebråelse drabbar alla medikamenter, som verka i denna riktning.
Eller om hos en drinkare bortsuggereras smaken för spritdryc- ker, i det man framhåller för h o n o m, att alko- hol i öfvermått i längden åstadkommer ruin, moralisk o c h fysisk d ö d, eller om hos cn mor- finist suggereras vedervilja o c h afsky för mor- finet, så göres visserligen ett ingrepp i dessa sjukes frihet, det är sant, men just deras vilja var sjuk o c h härden för deras sjukdom.
Med förmanande, uppfostrande, lugnande, tröstande ord b ö r alltså suggestionen under det hypno- tiska tillståndet handhafvas.
Man söker att bringa till utveckling det goda, som finnes i hvarje människobröst, o c h går man den sjuke sympatiskt till mötes, kan m y c k e t uträttas i denna riktning.
O m den hypnotiska behand- lingen så uppfattas o c h praktiskt tillämpas, ligger däruti ett betydande element till själf- uppfostran för den sjuke, s o m därigenom lärer sig att bättre b e d ö m a sitt tillstånd, hans ego- ism smälter bort o c h i stället för att blifva danad till en maskin, som på det o c h det klockslaget skall göra det o c h det eller under- låta det o c h det, vinner han friheten att handla o c h lefva som cn frisk människa.
Här- med bortfaller allt tal om inskränkning eller, som man stundom får höra, totalt upphäfvande af all egen vilja genom den hypnotiska behand- lingen.
D e t är just raka mostatsen, som äger rum, det finns ytterst få, som ej blifva vilje- starkare g o n o m denna behandling.
Och om äfven få människor kunna lära sig behärska sin organism som en K a n t eller Goethe, så kunna de dock g e n o m en frivillig öfning, som suggestionsbehandlingen har lärt d e m, liksom dessa öfverlägsna andar hindra sig från att blifva offer för många lidanden, eller de kunna uppehålla sig eller höja sig, då de tyckas blif- va krossade.
Om nu den viktiga frågan uppkastas, hvad suggestionsbehandlingen under hypnosen förmår uträtta, hvad man g e n o m dess användning är i stånd att realisera, så är detta i hufvudsak följande.
D e t lättaste är att borttaga smärtor, af hvad natur de än må vara.
M e d andra ord, den hypnotiska suggestionen behärskar all- deles säkert alla yttringar af smärta o c h om man särskildt fäster sig vid de smärtor, som ej ha något för oss upptäckbart anatomiskt underlag, dit t. e x.
neuralgierna höra, hufvud- värk m.
, så nekar numera ingen, att sug- gestionen vanligen borttager dessa smärtor.
M e n hvarje smärtförnimmelse kan på samma sätt modificeras, äfven om den skulle förorsakas af en materiell, påvisbar anatomisk orsak, såsom t. e x.
vid kräfta, ryggmärgslidande, reumatism m. m.
H v a r och en vet, att hjärnan är absolut nödvändig för den medvetna uppfattningen, o c h * Tatzel, die Psychotherapie, Berlin u. Leipzig 1894, sid. 28 * * Grossmann, die Bedeutung der l l y p n o t i s c h e n Suggestion als Heilmittel, Gutachten und Heil- berichte der hervorragendsten wissenschaftliehen Vertreter des Hypnotismus der Gegenwart, Ber- lin 1894. o m vi medels suggestionen hämma den del af hjärnan, som uppfattar, bedömer, analyserar en smärtförnimmelse, så tillintetgöra vi denna för- nimmelse eller, hvilket är praktiskt samma sak, vi undertrycka den medvetna smärtför- nimmelsen.
T y det är j u hjärnan parsamma N y h e t e r i k l ä d n i n g s -, k a p p - och k o s t y m t y g e r för v å r s ä s o n g e n h o s Hildur Andersson, Stockholm.
12 ensam, som Hötorget 12 Filial: i Södermalmstorg 4 Riks- och Allm.
uppfattar smärtan, emedan en smärta, hvarom man icke har någon idé, praktiskt icke finnes till, därför kan man säga, att hjärnan, när den m e d suggestionen under hypnosen försättes i ett tillstånd af hämmad verksamhet, icke vidare känner någon smärta.
Man får ofta höra, att de smärtor, som af suggestionen under hypnosen lindras eller b o - tas, äro » i n b i l l a d e ».
N i vinner ingenting m e d mig, säger den o c h den lärde kritikern, emedan ni kan bota blott inbilladt ondt.
Denna in- vändning har intet som helst vetenskapligt värde.
Hvarje smärta är, som vi sett, smärta blott i hjärnan, det är där o c h endast där, som förnimmelsen tager form af smärta, det är där, som smärtans idé skapas.
O m man ej fruktade att blifva missförstådd, kunde man säga, att hvarje smärta vore inbillad, men detta uttryck är olämpligt o c h illa valdt.
Hvarje smärtförnimmelse förtjänar namn af smärta, en- dast då, när den öfvergått i en idé, hjärnan är städse det organ, som antingen upptager denna idé eller bortdrifver den, allt efter dess disposition för tillfället.
V i d den fysiologiska experimentella inhibitionen — suggestionens användning under det hypnotiska tillståndet är blott en form af ett dylikt experiment — till- intetgör hjärnan smärtans idé, likgiltigt o m den är » inbillad » eller » v e r k l i g ».
(Forts.) * Kamraten, illustrerad tidning för S v e r i g e s u n g d o m är obestridligen vårt lands förnämsta ungdoms- blad.
Ä n n u kunna alla nummer erhållas.
T i l l en konfirmand.
Vakna, barn, se ljuset strömmar Mot din blick så skönt i dag!
Vakna ur din barndoms drömmar, Och ett steg i lifvet tag!
Lämna barnets lugna tider, Men din barndoms tro g ö m kvar, Ty för världens bittra strider Ingen bättre vapen bar.
Skynda, kyrkoklockan klingar, Manar dig till Herrans hus, Andaktsfull sig b ö n e n svingar Lärkan lik från jordens grus.
För dig, barn, i dag den ljuder, Önskar, att dig väl må gå, Och i dag dig Kristus bjuder V i d sitt b o r d en plats att få!
A r du redo, är du m o g e n Till att möta nu din G u d?
Vill du alltid blifva trogen M o t hans ord o c h m o t hans b u d?
Vill du tyst o c h ödmjuk vandra I hans spår att göra godt, Tänka, döma mildt o m andra, Glad förvalta hvad du fått?
Må ej världen dig förvilla M e d sin flärd o c h litenhet!
Stilla må du hvila, stilla V i d den sanningen du v e t: Löftet s o m du själfmant säger Ut i dag v i d Herrans bord.
Hela världen dock ej äger G u d välsigne så din bana, Hvart den än i lifvet bär.
Kära barn, du kan ej ana Ä n hvad vägens törne är.
Men behåll i hjärtat kvar Barndomstro o c h barnasinne, Ständig lycka då du har, Ty Guds frid du har därinne!
Friskare vind.
E n » pröfvad moder » o c h » broder E d m u n d » ha skrifvit tänkvärda ord i Idun o m dessa » falska m y n t », denna lek m e d kärlek, s o m ödelägger så månget ungt, lofvande lif.
Man må sannerligen utropa m e d » broder Ed- m u n d »: » Det är en tarflig sport! » Och man m å gärna brännmärka dem, s o m på detta sätt synda.
T y det är synd, att bara på beräkning locka till sig unga oerfarna sinnen och hjärtan, hvilka ej kunna b e d ö m a saker o c h ting, utan tro, att allt s o m glimmar är äkta guld.
Men på tal o m » olycklig kärlek » må n i a n ej förbise en viktig sak.
Det finnes en del ung- domar, isynnerhet flickor, s o m äro så » lättantänd- liga » i kärleksväg, att o m en vanlig f y g g l i g per- son af andra könet broderligt eller systerligt när- mar sig dem, så fatta de genast eld o c h » älska » så det rent af gnistrar o c h sprakar!
Jag har haft bekanta o c h väninnor som t. e x.
dagen efter en bal varit alldeles s o m kringvridna af ö m tanke på någon artig kavaljer, som kväl- len förut under inflytande af vinets inverkan o c h dansens behag pratat en h o p meningslösa artigheter o c h älskvärdt svammel, och s o m kanske under ett ögonblick af sinlig » begeistring » råkade att under valsen trycka sin dam intill sig annor- lunda än konvenansen kräfde.
Nåväl — m å den unge mannen o c h den unga kvinnan lära sig att urskilja skal o c h kärna — äkta m y n t o c h falska!
Man läre sig själfbehärsk- ning.
E n g o d karaktär, s o m arbetar på sin ut- veckling o c h uppfostran, går inte o c h förälskar sig » dödligt » så där på måfå.
Visserligen kan det hända äfven en sådan, under en fortsatt förtrolig samvaro m e d någon af det andra könet, s o m han eller h o n tycker bra o m, att känslan kan värmas o c h s} ' mptom af för- älskelse inställa sig.
M e n detta är ingen olycka, tvärtom!
T y denna känsla han hjälpa den unge att fostra o c h tukta sitt sinne.
Ä r han eller h o n en intelligent, tänkande personlighet, så skall det snart klarna för h o n o m eller henne, huruvida den beundrade verkligen är värd dessa känslor samt rätt uppskattar o c h delar dem.
Ä r så icke fallet, skall kärleken kunna kväfvas i sin linda.
T y det är säkert, att för den s o m vill se, ytt- rar sig snart skillnad på vanlig, meningslös » flirt » o c h en djupare känsla.
A t t så många ungdomar gå o c h hänga hufvudet för » olycklig kärlek » beror i många fall på dem själfva.
D e inbillade sig, att där lektes kärlek — o c h så var det ej annat än skämt o c h joller eller kanske en småtreflig syskonvänskap och kanske ej ens så m y c k e t!
— Det var i vintras en bod- dräng i Göteborg, s o m höll på att ta lifvet af sig af » olycklig kärlek » till en af butikfröknarna, hvil- ken af välmening talat vänligt m e d h o n o m o c h gifvit h o n o m en liten julklapp.
Detta exempel är icke enastående.
Det vore långt ifrån mig att försvara flirt o c h kurtis, m e n jag menar, att u n g d o m e n b ö r stålsätta sig en smula o c h stärka sin karaktär.
Det be- höfver verkligen blåsa upp en friskare vind i det kamratliga umgänget könen emellan, så att det där sjukliga känslosvallet må lämna ruin för ett sundare o c h hurtigare samlif, då skall äfven den verkliga kärleken, då den inställer sig, gå förnuf- tiga vägar o c h bidraga till lycka o c h välsignelse.
En Till alla kvinna.
Till d e m alla — från Y s t a d till Finland — som haft godheten sända mig barnvisor o c h barnramsor, uttalar jag här min hjärtliga tack- sägelse.
Dristig vorden af detta tillmötesgående, kom- mer jag m e d ännu en b ö n: Skulle någon af Iduns läsarinnor känna till en saga af ungefär följande innehåll o c h vilja sända mig afskrift däraf, bevisades mig därmed en stor tjänst!
— Bon- den fäster en dräng o c h uppgifver för denne andra namn på elden, brunnen hästen, hunden, katten o c h halmen.
Och så slutas det med, att hunden griper katten o c h kastar h o n o m i elden, katten far ut m e d eld i svansen, tänder på halmen; gården brinner o c h drängen ropar på husbonden m e d hela ramsan af de underliga namn denne lärt honom begagna.
Äfven sådana uppteckningar, som icke äro full- ständiga, emottagas m e d stor tacksamhet af AUE.
(Adress: fru Eva W i g s t r ö m, Helsingborg.)
L — m.
Handarbetets vänners vårutställniug har i början af denna vecka pågått i föreningens lo- kal vid Brunkebergs torg.
Bland det rika urval af sevärdheter, utställningen haft att bjuda, märk- tes ett stort fönsterarangemang m e d motiv från drottning Kristinas tronhimmel i statens histori- ska museum.
Vidare salsstolar m e d gobelinväf- nader, mönster m e d blomstermotiv, k o m p o n e r a d e af fröken Sjöström, portiére i orientaliskt mön- ster, komponeradt af fru Olason m.
A f syn- nerligt intresse var en utställd gobelinväfstol, på hvilken tre af föreningens skickliga gobelinväf- verskor arbetade under titställningsdagarne m e d att väfva på en stor gobelintapet, beställd af gref- ve Hallwyl till hans nya hus v i d Hamngatan.
Samtliga de mönster och modeller till arbeten, s o m tillkommit sedan senaste utställningen, v o r o utställda, liksom en rik samling af spetsar, så väl utländska s o m svenska från olika landskap.
Före- ningen har haft att glädja sig åt flere beställ- ningar, däribland äfven af konungen.
En rådig kvinna.
Till föreståndaren för telegrafverkets telegraf- o c h telefonstation i Marie- stad, Ingeborg Granqvist, hvilken v i d den eldsvå- da, s o m den 6 december 1895 ödelade en betyd- lig del af nämnda stad, ådagalagt ett synneligt nit o c h intresse uti att omhändertaga telegrafverkets tillhörigheter samt skaffa hjälp till afvändande af eldfaran, har regeringen bemyndigat telegraf- styrelsen att utbetala en gratifikation af 500 kronor.
Fosforförgiftningarna.
Första kammaren har nubeslutit att — icke biträda Andra kammarens beslut o m skrifvelse till K.
M:t i syfte att få ett förbud m o t fosfortändstickors införsel o c h salu- bjudande.
Denna fråga är härigenom fallen • — åtminstone för i år.
Ett vilseledande tryckfel rättas härmed.
I vår notis i n:r 14 o m sjuksköterskornas pensions- fond uppgafs s o m villkor för erhållande af pen- sion bland annat att delägare skulle ha till kas- san inbetalat minst 5000 kronor.
En förarglig nolla för m y c k e t!
Skall vara minst 500 kronor, som j u rimligare är.
operan gaf i lördags sin femte symfonikon- sert för innevarande säsong.
Ä f det väl valda programmet, upptagande både äldre o c h nyare musik, vilja vi särskildt framhålla Svendsens rhap- sodi n:r 3.
B y g d på anslående norska melodier o c h på ett oöfverträffligt sätt instrumenterad, väckte den så lifligt bifall, att den måste omtagas.
Som hufvud- o c h slutnummer å programmet stod Brahms symfoni n:r 2, d-dur, hvilken, mindre grubblande o c h dyster än flertalet af Brahms öf- riga kompositioner, likaledes gjorde ett godt in- tryck.
Gärna hörda äro alltid H a y d n s militär- symfoni, g-dur, o c h Goldmarks konsert-uvertyr » V å r », s o m inledde aftonens konsert.
Det hela leddes af förste hofkapellmästaren O. Nordqvist m e d vanligt lugn o c h skicklighet.
Måhända torde dock Brahms symfoni kunnat gå något jämnare.
— I måndags uppfördes åter Flotows intagan- de o c h trefliga opera » Martha ».
Plumketts roll återgafs denna gång af en tysk sångare Hofer, gift m e d sånglärarinnan fru Falck-Hofer härstä- des.
Ehuru tydligen indisponerad för aftonen, redde han sig m y c k e t väl m e d sångpartiet.
förfogar öfver en djup o c h voluminös bas- stämma, s o m dock tycktes, måhända på grund af indispositionen, sakna klang.
M e d spelet redde han sig förträffligt.
Operan gick för öfrigt med van- ligt lif och framkallade m y c k e t bifall från den nära fullsatta salongen.
Dramatiska teatern har återupptagit Fuldas skådespel » Talismanen », s o m ju fick lämna rum för A g a.
, nej för » Herr Dardanell » mena vi.
Återupptagandet torde få anses m y c k e t välbetänkt.
Men hvar tog den nya Bita vägen, s o m man ta- lat o m?
IDUN 1896 Filharmoniska sällskapet gaf i tisdags sin tredje abonnementskonsert, denna gång i Katarina kyrka.
Programmet upptog Händels storslagna oratorium - iSimson », o c h för att kunna åstadkomma den samverkan, s o m här af nöden, hade såväl orke- ster s o m kör fördubblats.
Den förra utgjorde sålunda omkring 100 man, medan den senare uppgick till inemot 300 personer.
A t t det under dylika omständigheter ingalunda är en lätt sak att sammanhålla det hela o c h få det att gå fullt korrekt, torde en hvar inse.
Direktör Heden- blad såväl som de uppträdande förtjäna emeller- tid erkännande för att det hela gick så pass lyck- ligt s o m nu var fallet.
Solister voro grefvinnan Math.
Taube (Delila) o c h fru Dina Edling (Micah) samt hrr C. F. Lundqvist (Simson) o c h Salomon Smith (Manoah).
Som oratoriesångare står den sistnämnde s o m kändt hors concours, o c h hans föredrag af de båda recitativen i slutet af sista afdelningen var af förträfflig verkan.
Simsons parti låg ledsamt n o g på några ställen för högt för hr Lundqvist, hvars stämma d o c k flerestädes gjorde sig förträffligt gällande.
Grefvinnan Taube o c h fru Edling sjöngo sina partier m e d den sä- kerhet o c h konst, man af d e m kunnat vänta.
För någon utförligare redogörelse för det stor- slagna oratoriet hafva vi här ej rum.
Vilja en- dast i korthet nämna följande.
Handlingen rör sig s o m bekant kring det sista tragiska skedet af den israelitiska nationalhjälten Simsons lef- nad; huru han efter att hafva tillfångatagits af filisteerna o c h beröfvats sina ögons ljus hålles i trä!
dom, m e n till slut, sedan han, i o c h m e d det af Delila afklippta hårets återväxt, får tillbaka sin styrka o c h då hämnas på filisteerna g e n o m att v i d en fest i deras afgudatempel nedstörta detta iifver sig själf o c h dem.
Oratoriet sönderfaller i tre afdelningar, o c h i alla äro körerna det mest dominerande.
Flere af d e m äro af öfver- väldigande verkan antingen g e n o m den lugna förtröstan, s o m talar ur dem, eller den gripande hänförelse, s o m bär dem.
Detta gäller närmast o m israeliternas körer.
Filisteernas däremot präg- las af en sorglös glädtighet, s o m likaledes ver- kar anslående.
Att nämna några särskildt till- talande körer skulle vara att framdraga nästan alla.
Ett par rena orkesternummer förekomma, nämligen ouvertyren till första afdelningen o c h den egendomliga sorgmarschen i dur i sista af- delningen.
Det hela afslutas på ett gripande o c h värdigt sätt genom Manoahs härliga recitativ » Ädle hjälte, sof i ro » m e d tillhörande kör o c h sist israeliternas hänförande o c h upplyftande slutkör, » Lofven, I himlar, Herrens härlighet! » D e t vackra templet var alldeles fylldt af en andäktigt lyssnande publik, som säkerligen ej så snart skall glömma denna musikfest, af hvilken Filharmoniska sällskapet har all heder.
Södra teaterns nya p r o g a m låter se sig så godt s o m månget annat i den vanliga farsstilen, o m det ock ej erbjuder något högre intresse.
För- pjäsen, » Gyllene d r ö m m a r », är en spansk bagatell, där hr E. Wagner särskildt har en lustig roll, s o m han förtjänstfullt skiljes från.
Därpå följer » Fru Lohengrin », en fars af tre franska författare, hvilken efter en tysk bearbetning öfverflyttats till svenskan.
» Fru L o h e n g r i n », sådan den nu ter sig, förefaller nog o c k, tack vare den långa omvägen, föga fransk, annat än i själfva intrig- byggnaden, s o m röjer stor konstfärdighet.
Där finnas d o c k onekligen många lustiga scener och situationer, men det hela verkar något ansträngdt, o c h orimligheterna framträda ibland allt för på- tagligt.
Mest skrattar man åt hr Bergström, s o m också har den bästa rollen.
Vidare kan man man m e d erkännande nämna fru Fornell, hrr Wagner, samt fröken Caspér.
Däremot äro hr o c h fru Lambert denna gång ej fullt i sitt esse.