Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ritningar på valeurerne boo, 100,25 och I R:dr äro bifogade å Fol, 7, 8, 9 och 10 i medföljande Häfte; och har jag sökt gifva åt hvarje ett så olika utseende som möjligt, hvarigenom Sedelns valeur i allmänna rörelsen lättare och säkrare må kunna urskiljas.
Stockholm d. Nov. 1828.
STOCKHOLM, tryckt i Ecicsteinska Tryckeriet, x83o. Banco-Utsk:s Betänkande, N:o 91.
t N:o g t.
Ankom till Exp. Utsk, d, 29 Dec. 1829.
Betänkande, i anledning af de frän 3:ne Riks-Stånd remitterade motioner af Herr Öfversten I. P. Lefren, Herr Prosten C. O. Forslind och Riksdagsfullmägtigen frän Gefleborgs Län Carl Hindricsson Bergman, angående rättighet för Banken att utfärda sä kallade Ränte-Coupons , jemte yttranden , som i sammanhang härmed af andra Ledamöter inom Riks-Sländen blifvit af gfna uti detta ämne.
Genom Remiss från Högloflige Ridderskapet och Adeln, of den 20 förlidne November, har Banco-Utskoitet fått emottaga en af Herr Lefren, I. P., väckt motion af följande innehåll: ”Sedan samtlige Riks-Stånden beslutat, alt
Myntbestämning med åtföljande re* alisation skall ega rum, och, i följd af de för densamma stadgade grunder, den förderfliga utvägen blifvit för framtiden stängd att, genom Sedelstockens förökande, utan motsvarande valuta, föröka Rot else-Capitalet; men angeläget är, att Rikets Ständer till Näringarnes förkofran vidtaga alla de åtgärder lill Penninge-Röreisens befordrande och stadgan Bih. till R.-St,.
Brot. 1828 och 1829, 6 Sami. 3 Band. 1:dra Haft. it i J)anca-T]lsk:s Betänkande, N:o 91. de, sorn nied realisationsgrunderna äro förenlige; så får jag, i stöd af 56 §.
Riksdagsordningen, vördsamt framställa följande motion, samt om remiss af densamma till Banco-Utskotlet anhålla: j:o Banken utfärdar så kallade RanteCoupons med 4 och en half procents ärlig ränta, motsvarande det belopp, hvartill BankensFastigliets-Lån för det närvarande uppgå. 2:0 Hvarje Coupon ställes på 5oo
Rdr ined 22 och en half Rdr årlig ränta, som af Banken hvarje år liqvideras till Innehafvaren. 3:o
I den utfärdade Couponen förbehåller Banken sig att kunna densamma infria efter 6 månaders föregången uppsägning; hvaremot Innehafvaren är skyldig att låta Lånet qvarstå så länge och intill dess det af Banken nppsäges. 4:o Sådana Ränte-Coupons försäljer Banken, emot full valuta i Silfver eller BancoSedlar, till en hvar, sorn anmäler sig att en sådan Coupon inköpa. 5:o
I samma nion och lill samma belopp, som Banken infår penningar för försålde Ränte-Couponsj utgifver Banken nya Fastighet6-Lån emot 4 °ch en half procents
Ränta och 1 och en half procents årlig Capitalafbetalning. 6:0
Minimibeloppet för dessa Lån, på en liand, blifver obegränsadt, och endast be - Banco-Uts7i:s Betänkande, N:o gi. 3 roende af pantens värde; dock mä ingen pant belånas till högre belopp, än dess halfva värde, men väl derunder, allt efter Banco-Fullmägtiges ompröfvande. 7:0
Så väl den inflytande årliga Capitalafbetalningen å nuvarande Fastighets-Lfin, utgörande omkring 180,000
Rdr, som ock den Capitalafbetalning å 1 och en qvart procent å nu föreslagna nya Fastighets-LSn, utgörande, (pia 5 Millioner blifvit ut lån ta,) 75,000 Rdr, eller tillsammans årligen 255,000 Rdr, användes till Fond, för att bibehålla Ränte-Cöupons vid deras värde; i hvilket ändamål det öfverlemnas lill Banco-Fullmägtige, att på Börsen uppköpa hvad sorn der kan under Al pari till försäljning utbjudas. 8:0 Intill nästa Riksdag böra Banco-Fullmägtige icke inlösa utelöpande Coupons i annan händelse, än alt de å Stockholms Bors utbjudas under
Al pari, med rättighet att de sålunda inlösta åter försälja, då sådant kan ske emot full valuta. g:o Skulle denna nya Lånerörelse icke stiga till så stort belopp, att hela den ingående afbetalningen å gamla Faslighets-Lånen af Banco-Fullmägtige pröfvas nödig till upprätthållande af Rcinte-Couponernes Credit; må Banco-Fullmägtige ega rättighet att använda öfverskottet till Lån för Handels-Rörelsens befordrande; börandes dessa Lån stal - 4 Banco-Utskts Betänkande, N:0 g t. las pä kort tid, högst 3 månader, utan afbetalningsrätt, emot 7 procents årlig ränta, samt fullgod och vid sådana Lån bruklig säkerhet.
Att den ofvannäinnde
Fonden är mer än tillfyllestgörande att bibehålla RänteCouponerna vid pari värde, synes deraf, alt ända till 2q:dedeleti, eller 5 procent af hela det utelöpande beloppet, kan per år inlösas; ett förhållande, sorn fyra gånger öfverstiger hvad i Frankrike 1111 lör samma ändamål är afsatt.
Och då dessa, 4 och en half procents ränta bärande Coupons endast småningom komma i omlopp, men, af den påräknade årliga Amortissements-Fonden, 180,000 Rdr från och med den 1 Januarii iS3o finnas afsätta, och Banco-Fullmägtige få sig föreskrifvet, alt icke af utelöpande Coupons några inlösa intill nästa Riksdag, i annor händelse, än att de å Stockholms
Börs utlojudas under alpari, så att städse tillräcklig Amortissements-Summa finnes tillgänglig; bör icke någon fruktan kunna uppstå, att dessa Bankens förbindelser, oaktadt de icke bära högre än 4 och en half procents årlig ränta, dock bibehålla deras fulla värde.
Slutligen torde det tillåtas mig få nämna de skäl, sorn. föranledt att föreslå 4 och en half procents ränta.
Jag har nemligen trott, att, örn å dessa papper bestämdes 5 pro - Banco-Utsh:s Betänkande, N:o gr. 5 cenls ränta, sådant möjligen kunde föranleda några, som nu hafva sina penningar placerade emot pant af Fastighet, att uppsäga dem, för att i stället köpa Ränte-CouponSj då endast r procents förlust derafuppkornme i den nu egande afkaslningen; hvaremot skillnaden emellan 6 och 4 och en half procent är så betydlig, att sådant icke bör kunna rimligen befaras.
Å andra sidan åter, om räntan bestämdes lägre än 4 och en half procent, kan det möjligen befaras, att dessa Ränte-Coupons icke vinna hos allmänheten den begärlighet, som är ett vilkor för åtgärdens framgång.
Skulle Rikets Ständer, emot förmodan, icke finna angeläget vara, att, på sätt nu nämndt är, använda Coupons-försäljning till beredande af nya Lån-fonder för Fastighetsegare och handeln; så synes mig, att Banco-Fullmägtige i alla fall böra medgifvas rättigheten att sålunda göra en del af de gamla Fastighets-Lånen rörlige, för de tillfällen då Banken behöfde bereda sig utvägar till upprätthållande af Silfverutvexlingens fortgång.” Jemte Remissen från Ilögloflige Ridderskapet och Adeln hafva åtföljt yttranden af Friherre Kantzow_, J. A., Herrar Uggla,, C. W., Cederschjöld-, P. G., Rosenblad, 11., Friherre Boije-, L., Grefve von Schwerin^ F.
B-, Herrar Tham-, W.j Rosenqvist-, F. 6 Banco-Utsh:s Betänkande, N:o gr.
L.j von Troilj E., Friherre Sprengtporten, J. JF.j Herr DalmaUj L. J., och Motionairen sjelf, dels emot, och dels till stöd för förslaget.
Herr Grefve Schwerin_, efter att hafva antydt hufvudändamålet med berörde förslag att, nemligen på sätt Motionairen uti ingressen sjelf uppgifvit, befordra en lifligare Capitalens omsättning, har ansett sig böra från denna synpunkt betrakta ämnet, utan att fästa sig vid de föreslagna vilkoren för upplåningen och utlåningen.
Det vore genom erfarenheten vitsordadt, att i Länder, der dylika omsättnings-anstalter funnes, kunde, med ett mindre RÖrelse-Capilal, lika mycket till Näringarnes förmon uträttas, som med ett större Rörelse-Capital åstadkommes, der brist på förtroende och andra den allmänna Creditens gång rubbande förhållanden hindrade sådana omsättningsutvägars begagnande.
Genom Banco-Ordningens 44 §• hade redan en dylik omsorg blifvit Banco-Styrelsen ålagd.
I denna § stadgades om Capitals upplåning och utlåning, nemligen ”till förebyggande af ocker och obilliga interessens tagande, samt till beqvämlighet för dem, som egde frugtlöst liggande Capital.”
I långliga tider hade Banco-Styrelsen handlat efter denna föreskrift, och de Låne-Banco-Obligationer, som ännu funnes, vore lemningar efter det - Banoo-Vtsk:s Betänkande, N:o 91. 7 ta system.
Skillnaden emellan Bankens äldre Obligationer oell det slag af Obligationer som Motionairen föreslagit, bestode deruti, att de forre kunde af Lårigifvaren uppsägas, de senare icke.
Dock funnes i Banken äfven några SkubJ-poster, som icke kunde uppsägas, depositioner nemligen, hvaraf Räntan är anslagen till Fromma Stiftelser, Detta system bade man nödgats frångå, sedan, i följd af Statens politiska förhållanden, allmänna Crediten blifvit förstörd.
Omöjligheten att kunna upplåna hvad i ullåningsväg erfordrades, ledde derhän, att man gjorde mynt.
Det gjorda myntet kostade mindre än det upplärda.
Räntorne för Bankens utlåningar ned sattes efter Secreta Utskottets förordnade år 17b6, och från den tiden hade Rikets flere Käringsgrenav tä fia t att, den ena framför den andra, deraf draga fördel.
Denna uti vårt Land, i nära 100 års tid, öfvade konst att hjelpa sig med sjelfgjordt mynt, när upplåning deraf mött svårigheter, hade framkallat egna binäringar, hvilkas idkare naturligtvis önskade, att konsten måtte fortfarande öfvas, och på goda skäl sökte förebygga sådant, sorn kunde lända dem till men i deras handtering.
Derifrån härledde sig hufvudsakligen, att införandet af hvad i andra Länder kallades ordning, möttes af så starkt motstånd, och alt såsom landsförderfliga och olycksbådan - 8 Banco-Utslits Betänkande, N:o gi. de stämplades sådana åtgärder, hvilka, ehvad än den yttre anledningen till deras vidtagande varit eller vore, likväl vittnade om ordning och sans.
Herr Grefve Schwerin har vidare utvecklat dessa sina åsigter af ämnet och derefter förklarat sig understödja.
Herr Lefréns satts om upplåning å Bankens sida j såsom satts för sig_, men utan afseende på några bestämda föremål för de uppl äntå penningarnes återutlemnande.
Hvarefter Herr Grefven slutligen yttrat: ”Skulle Utskottet behaga fästa någon uppmäi ksamhet * vid detta mitt anförande, och finna, alt upphörandet af den i BancoOrduingen föreskrifna upplåningen, äfvensom att flen, after Banco-Sedelns nuvarande värde till en löjlig ytterlighet sträckta MyntSedeltillverkningen, fordom följder deraf, att Banken kommit på obestånd, för närvarande, genom de speciela fördelar, som derigenom tillflyta serskilda elasser, på andras och det helas bekostnad, utgöra verkliga binder för återinförandet af en önskad ordning och för garantien af dess varaktighet; så torde Utskottet också finna nödvändigheten att en sådan sin öfvertygelse bestämdt för Rikets Ständer förklara.’* ”Utskottets förslag, angående Lånerörelsen till nästa Riksdag, kan jag visserligen icke gilla; men jag kan ej derföre nu ladia Utskottet.
Banco-Utsk:s Betänkande, N:o gi.
Utskoltet.
Jag inser, att någon plan för Bankens administration, efter rigliga Banccgrunder, hvarken kan för närvarande uppgoras, eller, om den kunde uppgöras, skulle komma ali godkännas.”
,rMen deremot önskade jag, alt BancoTJtskottet, medgifvande Låne-Rörelsens bedrifvande med dertill anslagna Fonder på samma sätt som hittills, ville föreslå Rikets Ständer, att berättiga Banco-Styrelsen att,på sätt JBanco-Ordningens 44 §• tilläter, få upp* luna penningar, när de emot billiga vilkor kunna erhållas, och att sedan, efter egen fri pröfning af hvad omständigheiertie kunna fordra, i Utlåningsväg, efter rigtiga Bancogrunder, göra deni frugtbara.”
'Tillfälle berediies härigenom till jemförelser, som torde hinda framtiden till gagn.
Rikets Ständer hafva förr en gång erfarit, huru det förtroende, de hyste för sina Fullmägtige, blifvit motsvaradt.” ”Fullmägtiges handlingar äro föremål för hvars och ens fria bedömande, hvarje ord, sorn går ur deras mun, antecknas, och i långliga tider vittnar för eller emot deras rättskänsla och deras förstånd.
Voleiingslådan åter, hvarifrån, efter långa debatter, Instructionerna slutligen utgå, medvetslös som grafven, emottager hvad deri nedlägges, Bilt, till B.-St. Prot. 1828 och i 829, 6 Sami. 3' Band. andra Haft. 3 10 Ranco-Utskts Betänkande, N:0 gli och stundom förblifver en graf för rättvisa och förstånd.” Från Högvördige Preste-Ståndet harBanco-Ulskollel, enligt Remiss af den 16 November, fatt emottaga ett anförande af Herr Prosten Forslind, hvilket innehåller i allo enahanda Förslag, som det bär ofvanintagna, utaf Herr Lefrén_, med uteslutande endast af den i dess y:de punkt omnämnde utlåning emot 7 procents ränta till Handels-Rörelsens understöd.
Hedervärda Bonde-Slåndet4iar likaledes, under den 16 November, till Banco-Utskottet remitterat ett yttrande ?S. Carl Hindricsson Bergman från Gefleborgs Län, hvaruti iramställes, att då, under nuvarande Riksmöte, så många nya förmoner blifvit beredda för de flesta Medborgare-Classer, utotn för Jordbrukare, hvilka tycktes hafva dervid blifvit satta i sista rummet, så vöre det tid att tänka på sådana åtgärder, hvaraf Jordbruket lunde vänta någon fördel.
Dervid blefvc utan tvifvel af serdeles vigt, att lättare och lindrigare utvägar öppnades för Fastighetsegare till Låns et hållande, hvartill hörde, altFonden lör Fasiighets-Lån utvidgades utöfver hvad Bailco-Utskottet föreslagit, och att en lindrigare ränta fastställdes, till betalande blott en gång om året.
Om detta icke skedde, så vore Jordbrukarens fördel alltför mycket åsidosatt; och då hvar och en borde vara yt - Banco-Utshts
Betänkande, N:o gi. ii teist angelägen om att medverka lill det vigtiga ändamålet, så hade Bergman för sin dei velat till sitt Stånds uppmärksamhet öfverlemna enahanda Förslag, som här ofvan finnes infördt, med undanlag blott af den i 9:de punkten vilkorligt föreslagna utlåning till Handels-Rörelsen emot 7 procents ränta.
Förslaget hade, efter Bergmans tanka, jemte andra uppräknade fördelar, äfven den alt vara enkelt och naturligt.
Det reducerade sig helt okonstladt dertill, att Banken åter gjorde rörliga, eller uti Låneväg ånyo satte uti omlopp, de 5,ooo,ooo Rdr, som utgjorde dess fordringar emot inteckning, utan att fordringsbeloppet behöfde iudrifvas af de Låntagare, som nu för detsamma häftade.
Förgäfves skulle Banken bjuda till att få belåna sina inteckningar.
Capitalisterne, som nästan inskränkte sig inom Hufvudstaden, skulle icke vilja inlösa så beskaffade SäkerhetsHandlingar.
Deremot vore högst troligt, att de med begärlighet skulle emottaga Bankens Bänte-Coupons.
Bankens soliditet, och vissheten att på dagen erhålla räntan, måste verka till ett sådant förtroende.
Bland Låneutvägar för Jordbrukare kundeBergttiati, efter sin åsigt, ej gilla någon annan, än att för dem öppnades tillgång att erhålla Fastighets-Lån emot låg ränta och med lindrig Capitalafbetalning för året.
Jordbruket förmådde icke bära Lån i vanlig Discontväg, 12 Banco-TJuk:s Betänkande, N:o 91. såsom bärande för hög ränta och förenade med andra kostnader, samt hade för stora oell för täta Cupilalafbetalningar; hvadan de icke eller blifvit egentligen för Jordbruket införda och afsedda.
Månge af Hedervärda Ståndets Ledamöter hafva förklarat sig häruti instämma; hvaremot betänkligheter vid Förslaget, i vissa delar, blifvit framställde af Änders Danielsson från Elfsborgs Län, Lars Andersson från Skaraborgs Län, Nils Strindlund från Vester-Norrlands Län och Eric Andersson från Vestmanlands
Län, deruti äfven åtskilliga bland Ståndets öfriga Ledamöter sig förenat.
Uti de sakrika och upplysande yttranden, som öfver detta ämne blifvit BancoUtskottet från respective Riks-Stånden meddelade, hafva så väl de förmodade fördelarne, som de befarade olägenheterna af förslagets antagande blifvit utvecklade och från alla sidor betraktade, med deri skarpsinnighet, fullständighet och sakkännedom, att föga eller intet nytt återstår att från Utskottets sida tillägga.
Utskottet torde alltså här kunna inskränka sig att blott i korthet antyda dess åsigter, dels rörande sjelfva den föreslagna anstalten, till sina möjliga följder för
Banken och för den beslutade realisationens bestånd, om vid verkställigheten skulle följas de grunder, som af Motionairerna blifvit lagde, och Banco-Vtskn Betänkande, N:o 91. i3 dels angående den af Herr Grefve Schwerin yrkade allmänna salis: penningars upplåning genom Ilanco-Sty reisen, likmätigt Banco-Ordningens 14 §-jför att , efter denna Styrelses egna fria pröfning j i utlåningsväg göras frugtbara.
Vid Up- oell Ullåningsförslaget i dess varande skick, grundadtpå Ränte-Coupons, som af Banken utgåfves, finnér Utskottet sig böra hufvudsakligen erinra: 1:0 att något egentligt eller nödvändigt samband ej finnes emellan den fordran af5 Millioner, som Banken redaneger emot pant af Fastighet, och den operation att utställa Rante-Coupons å en lika Summa, samt i nya
Lån utgifva de 5 Millioner Riksdaler Banco-Sedlar, som i betalning för dessa papper kunna erhållas; så att, ehvad Capitalafbetalningarne på de gamla FastighetsLånen eller någon annan af Bankens intrader anvises såsom Fond för att hålla Couponerne i värde, de dock lill sin natur äro och förblifva ett alldeles nytt, med ränta på hela Samhällets bekostnad löpande Creditmrnt, skapadt i och för af hjelpande af enskildas Lånébehof; 2:0 att, då utgående Räntan för detta löpande Creditmynt bestämmes lika med ingående
Räntan för de Lån, som derigenom blifva tillgänglige, eller lill 4 och en half procent för året, men de inflytande medlen 14 Banco-Utsk:s Betänkande, N:o gi. ej möjligen kunna lika fort utlånas, sorn rle i Banken blifvit emottagne, uppstår häraf en gifven och oundviklig Ränteförlust, för hvars betäckande ingen tillgång blifvit i förslaget afsedd; 3:o att då, enligt 8:de punkten, de tid efter annan inlöste Coupons skulle kunna åter försäljas, samt de för dem inflytande medel å nyo utlånas, vore deraf en gifven följd, att, i fall t. ex. 200,ooo Rdr årligen behöft, under en tid af Fyra år, till inlösen af Coupons användas, Bankens egen verkligen utelöpande Sedelstock ökat sig med En Million Riksdaler, oaktadt någon motsvarande tillökning i reela valutan ej, enligt förslaget, egt rum.
Och huruledes, i förening härmed, den proportion af Silfver emot Sedlar, såsom 5 till 8, hvilken utgör sjelfva grunden och vilkoret för Realisationens företagande, någonsin skulle kunna uppnås, har Utskottet ej funnit af motionerne utredt; 4:o Förslaget innefattar, att Ränte-Coupons skulle för Bankens räkning inköpas, så ofta de på Stockholms
Börs utbjödos under al pari; dock naturligtvis ej till större belopp, än den tillgängliga Fonden medgåfve.
Det må lemnäs derhän, huruvida, såsom i Förslaget antages, Fonden alltid blefve för detta ändamål tillräcklig.
Men någon utväg, att på Utländska Börser hål - la samma papper i värde, finnes icke i För Banco-TJ tsk:s Betänkande, N:o 91. i5 slaget antydd.
Utskottet kan emedlertid ej annat föreställa sig, än att en betydligare nedsättning i detta värde på Utländsk ort skulle lika säkert som skyndsamt verka tillbaka på Sverige, antingen omedelbart genom motsvarande nedsättning härstädes, eller medelbart genom Yexel-Coursens uppstegrande; 5:o
Utom det att Utskottet tror sig kunna taga för gifvet, att utlåningar från Banken, emot högre ränta än den lagliga_, icke af Rikets Ständer må beslutas annorlunda, än i förening med en i allmänhet fri ränteberäkning, och alldraminst komma i fråga, i och med detsamma anspråk göras att för hvarjehanda behof och till serskilda Närings-Classers förmon begagna detta Verks lånebiträden, emot •vida lägre än laglig råntaj förmodar Utskottet, allden större Handeln, för hvilken både Ut**- och Inländska Capital, under inga slags skiften, upphört eller Upphöra ali vara tillgänglige, i den moll som dess credit, genom förståndiga beräkningar och solida affairer bevaras och upprätthålleS, utail tvifvel blefve den, som aldrasist komme att anlita eli Låne-anstalt emot ^ procents ränta.
Det blefve utomdess svårt, att med tillförlitlighet bestämma, när de för upprätthållandet af Ränte-Couponernes värde anvisade Fonder skulle kunna med säkerhet dragas ifrån detta föremål, och i dess ställe till utlåning begagnas.
För Ut - i6 Banco-UtskH Betänkande, N:o 91. skottet vill det synas, att afven om, under Ett a
Två års lid, ingen rubbning i RänleCouponernes vSrde skulle hafva påkallat ett användande deraf, sådant ingalunda hindrade, att ju under ett påföljande år skakningar i den allmänna crediten kunde yppa sig, till hämmande hvaraf den motvigt, sorn vore alt påräkna uti ett enda
Srs anslag, befunnes alldeles otillräcklig; 6:0
Såsom den förnämsta och hufvudsakligaste anmärkningen, hör slutligen ej lemnäs obemäldt, att Utskottet, för dess del, måste anse det vara en nära oförenlig motsatts, *tt en Bank, som måste, vid anfordran, inlösa med klingande mynt sina utställda Sedlar eller Mynt-Representativer, skulle under samma tid och derjemte uti den Inländska rörelsen hafva utelöpande sådana Obligationer, som hvarken äro på viss betalningstid ställde, eller af Innehafvaren kunna uppsägas, och som följaktligen måste i Börshandel stiga och falla.
Lika lätt som ofelbart skall då Opinionen om det Bankens papper, hvars Credit tidtals rubbas och vacklar, öfvergå till misstroende för det Bankens papper, som aldrig bör eller får till sitt värde nedsättas.
Och hvad annat än en sådan fortsatt farhåga skulle väl behöfvas, för att, antingen i förväg hindra eller inom några få år tillintetgöra det beslut - Banco-XJtslits Betänkande, N:o t)t.
17 slut om myntbestämning och realisation, som Rikets Ständer vid närvarande Riksdag fattat?
Utskottet är alltså öfvertygadt, ntt, om biträden för de Lånebehöfvande, på längre tid, skola genom det allmännas mellankomst i dylik väg beredas, sådant ej kari eller bör till vägabringas annorlunda, än att upplånihgarne blifva, utan något Bankens inblandande, besörjde genom RiksgäldsContoiret, eller något Statens Verk.
Öfver möjligheten, nyttan och sättet lör verkställigheten af en sådan operation åter, kan det icke i något afseende tillhöra Banco-Utskottet att sig yttra; men i följd af den Nådiga Skrifvelse, som, efter hvad Utskottet har sig bekant, nyligen från Kongl. Maj:t till Rikets Ständer ingått, kommer ämnet att, afven under en sådan synpunkt, blifva föremål för Rikets Ständers öfvervägande.
Emedlertid, och på grund af hvad Utskottet nu korteligen utvecklat, tillstyrkes härigenom vördsamt: att förslaget om utfärdande genom Rikets Ständers Bank af så kallade Ränte-Coupons på obestämd tid, och å Innehafvaréns sida ouppsägliga i och för Lånerörelses bedrifvande, icke må af Rikets Ständer antagas.
Bill. lill R.-St.
Prot. 1828 »ociLiS29, 6 Saini. 3 Band. lidra Haft, 3 i8 Banco-Utsk:s Betänkande, N:o gr.
Beträffande hvad Herr Grefve Schwerin i allmänhet framställt, rörande en återgång till den rätta och ursprungliga grund för Bankens Låne-operationer, att Banco-Slyrelsen skulle, enligt 44 §• * Banco-Ordningen, ega fria händer så väl alt upplåna medel, der de på förmonligaste vilkor stöde att erhålla, som ock att, efter sig företeende omständigheter, bestämma, huru och på hvad sätt de, till allmänt gagn och till Bankens fördel, kunde och borde i Ullåningsväg göras frugtbara; hvarvid alltså, i hufvudsaklig olikhet meri ofvannämnde Förslag, är såsom första vilkor förutsatt, att någon vinst och åtminstone icke förlust skall för Banken uppkomma, så har Banco-Utskottet med tillfredsställelse funnit dessa åsigter alldeles enliga med det begrepp örn en rättskaffens BankFörvaltning, som Utskottet uti flere dess Betänkanden sökt antyda, och hvilkas tillämpning
Utskottet äfven bjudit till att i vissa delar möjliggöra och förbereda, i och genom des9 serskilda tillstyrkanden, att Banco-Räntorn‘e måtte närmas till det lagliga och gångbara.
Rikets Ständer hafva likväl ej funnit omständigheterna medgifva att åt Utskottets Förslag härutinnan lemna något synnerligt afseende.
Så länge de partiela fördelar för vissa Närings-Classer på det helas bekostnad, hvilkas uppkomst och utveckling Herr Grefven så träffande skildrat, så - Banco-Utskts Betänkande, N:o 92. ig lunda ännu anses böra fortvara, vågar Utskottet ej sträcka sina önskningar allt för vida, eller med hopp om framgång föreslå, att Rikets Ständers beslutande rätt i dessa ämnen skulle från dem sjelfva öfverstås, ehuru Utskottet ingalunda tviflar, alt den tid snart torde vara inne, då behofvet al en återgång, eller åtminstone af ett närmande till mera ändamålsenliga och rigliga grunder, äfven för Svenska Bankens Lånerörelse, allmännare inses och erkännes.
Stockholm den 22
Ankom till Exp. Utsk d. 59 Dec. 1829.
Betänkande , i anledning af väckta förslag, att , medelst serskild upplåning af Banken, bereda fond för $n ny utlåning emot pant af Fastigheter.
Då Banco-Utskottet nu går att utlåta sig öfver den del al Herr Hjertås, J. G., uti Betänkandena N;o 53 p. 142 och N:o 82 p.