Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Har för gästgifveri å landet rättighet lil! bränvins utskänkning en gång blifvit af egaren uppsagd, må den icke kunna för gästgifveriet åter förvärfvas.
Gästgifvare må 344 Expeditions- UIskot le Is Förslag till anderd.
Skrifvelse N:o 126. dock kunna för sin person vinna rättighet lill braa vins utskänkning pä sätt i § 15 medgifves. § 21.
Rättighet till minuthandel nied eller utskänkning af bränvin må ej på annan person öfverlåtas, utan att denne i stad af Magistraten och å landet af socknenämnd prölvas tjenlig och i öfrigt behörig. § 22.
Innan minuthandel med eller utskänkning af bränvin företages af den, som till sådan försäljning rättighet undfått, vare han pligtig alt i stad hos Magistraten och å landel hos Kronobetjeningen anmäla, å hvilket ställe han försäljningen idka vill.
Vid läger, eller der trupp eljest är för (lere dagar sammandragen, vid helsobrunn eller badort, på passagerarfartyg, eller der värdshusrörelse af annan auledning kan komma i fråga att under endast någon del af året utöfvas, må, för kortare tid än år, rättighet lill bränvins utskänkning meddelas af Kongl Majlis Befallningshafvande, när, i förstnämnda fall, befälhafvande Militärchef, och i öfriga täll andre vederbörande derom gjort anmälan.
Afgiflen bestämmes al den för bevillnings-taxering näst derefter sammanträdande kommitté, men får ej understiga det belopp, som för den ifrågavarande liden svarar mot den afgift, hvilken enligt de i §§ 17 och 18 stadgade beräkningsgrunder lör år minst utgå bör.
Skulle tiden ej uppgå till fjorton dagar, må dock afgifterne ej för kortare lid beräknas.
Då till utskänkning, nu sagd är, tillstånd meddelas, underrätte Kongl. Majlis Befallningshafvande derom vederbörande skönskrifvare. § 24.
Utaf de afgifler, sorn enligt denna förordning inflyta för minuthandel med och utskänkning af bränvin, vare sig i stad eller å landet, insattes f i Landtränteriel för Hushållnings-sällskapets räkning, för att af detsamma förvaltas och användas till ändamål, som för länet nyttiga äro.
Af de afgifter, som i stad inflyta, tillfälle de återstående -fine staden, men af dem, som från socknar å landet ingå, aflemnas de fine i Landlränteriet, hvarifrån det för hela länet sammanlagda beloppet genom Kongl. Majlis
Befallningshafvande fördelas på länets samtlige socknar i förhållande till hvarderas folkmängd.
Skulle Pröfnings-kommitté tillstyrka och Kongl.
Majit bifalla, att län för sådant ändamål indelas i distrik, af hvilka dock hvartdera bör innefatta minst eli fögderi, utdelas, likaledes efter folkmängden, de från distriktet influtna fine emellan dess samtlige socknar.
I Stock - Expeditions-Utskottets Förslår/ till vnderd.
Skrifvelse N:o 126 345 I Stockholm tillfälle hela afgifteii staden.
När enligt § 23 rättighet meddeladts till bränvinsutskänknirig på passagerarfartyg* skola derför belöpande utskänknings-afgifter uppbäras i den stad eller kommun, hvarest rederiet har sitt hufvudsäte. § 25.
Vial annan mönstring, uppbördsstämma, mantalsskrifning, ting eller annan till folksamling föranledande förrättning må ej bränvin försäljas annorlunda, än vid måltider åt spisande gäster.
Ej må någon i landsbygd fara med bränvin från by till by eller från gård till gård, alt dermed köpslaga. § 26.
På Apothek må ej bränvin, med elier utan droguer eller andra tillsatser, i minut säljas, ulskänkas eller annorledes till förtäring pä stället utdelas. § 27.
Under sou- eller helgedag må ej bränvin, sorn är fory tt rad t genom parti- eller minuthandel, lill köpare utmätas eller utlcinnas.
På landet vare då all annan utskänkning förbjuden, än på gästgifvaregården vid måltider lill resande, derest Ifongl.
Maj:ts llelällningshafvan e ej, på grund af särskilda omständigheter, undantag meddelat.
1 stad ege vederbörande myndighet ali bestämma, hvilka limmar om dagen utskänkning må vara tillåten.
Linder gudstjenst skall utskänkningsställe alltid vara tillstängdl. § 28.
Bränvin må icke utlemnas till den, som synbarligen är öfver lastad, ej heller å utskänkningsställe till den som minderårig är.
Den, som öfverlastad är, får ej uldrifvas från utskänkningsställe, der han starka drycker förtärt, eller ulan vård lemnäs. § 21).
Då minuthandel med eller utskänkning af bränvin sker, får dörren till försäljningsrummet icke vara läst. ; § 30.
Den, som eger rättighet till minuthandel med eller utskänkning af bränvin, vare förbjudet att, äfven utan betalning, utlemna sådan vara vid tillfälle, då försäljningsrätten ej utöfvas får.
Brot. 1856 & 1857. 10 Saini. 1 Afd. 44 34G Expeditions- U isko Hets Förslag till anderd.
Skrifvelse N:o 426. § 31.
I öppen salubod för handel med andra varor än bränvin, vare bränvinsuldelning, äfven ulan betalning, förbjuden. § 32.
Ej vare någon berättigad alt utsöka belalning för bränvin, som blifvit vid utskänkning utborgadt.
Lag samma vare, då bränvin blifvit vid minuthandel till mindre belopp än en kanna utborgadt. § 33.
Byteshandel med bränvin vare lika med bränvins försäljning ansedd. § 34.
Bränvin, som är försatt med något för helsan skadligt ämne, eller sorn icke är renadt från finkelolja, eller hvars styrka icke uppgår till minst 46 procent, får icke vid minuthandel eller utskänkning lill salu hållas. § 35.
Då bränvin sändes från stad med fartyg saltsjövägen, bör tullförpassning bränvinet åtfölja samt kärlen med tullförsegling vara försedda; dock inbegripes icke härunder skeppsbesättnings förråd, räknadt lill 2 kannor på man.
Vid införsel och transport af utländska brända eller distiilerade spirituösa drycker galle hvad särskildt derom stadgas. § 36.
Med undantag af den i § 34 meddelade föreskrilt om bränvinets rening och styrka, skall hvad i denna förordning är stadgadt om minuthandel med eller utskänkning af bränvin gälla äfven för andra brända eller distiilerade, in- eller utländska, spirituösa drycker, äfvensom för drycker, hvilka äro dermed tillagade. § 37. Å gästgifveri, der rörelsen är mellan flere åboer fördelad, skall en, af kronobetjent påtecknad, uppgift om den tid, hvardera åboen är till bränvins-utskänkning berälti - Expeditions-Flskotlets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 426. 347 gad, vara anslagen hos den, som för tillfallet försäljningsrätten utöfvar, och iios honom, under samma tid, jemväl skylt vara anbragt, pä sätt i § 38 löreskrifves. § 38.
Der minuthandel med eller utskänkning af bränvin idkas, skall vara anbragt skylt, som rörelsen utvisar. § 39.
Af denna förordning bör å det ställe, der minuthandel med eller utskänkning af bränvin idkas, ett exemplar alltid vara i försäjjningsrummet anslaget. § 40.
Den, som genom minuthandel eller utskänkning föryttrar bränvin, utan att i stadgad ordning hafva dertill förvärfvat rättighet, bote första gången från och med 15 till och med 30 R:dr, andra gången från 30 till och med 60
R;dr och tredje gången från 60 till och med 120 R:dr.
Den, som ljerde gången eller oftare med sådan förbrytelse beträdes, dömes till fängelse med arbete från och med två månader till och med ett år.
Förbrytaren varde derjemte dömd att utgifva minuthandels- eller utskänkningsafgift för det kannelal, som, efter hvad utredas kan, blifvit föryttradt, dock ej under det belopp, som svarar mot en fjerdedel af hvad, enligt de i §§ 17 och 18 stadgade grunder, för år minst utgå bör.
Dessutom vare af det i försäljningsrummet befintliga bränvin till och med 60 kaunor, tillika med kärl, som för deras afhemtning tjenliga äro, underkastade beslag och förbrutna.
Har förbrytelsen skett å sön- elier helgedag, ökas straffet med böter från och med 15 till och med 30 R:dr, utom det ansvar, som, enligt allmän lag, bör för sabbatsbrott ådöroas. § 41.
Om den, som till minuthandel med bränvin berättigad är, andra gången beträdes med oloflig utskänkning, vare han tillika sin handelsrättighet förlustig.
Annan handlande, som andra gången beträdes med oloflig minuthandel med eller utskänkning af bränvin, vare likaledes sin handelsrättighet förlustig. § 42.
Öfverträdes förbud, som i § 26 gifvet är, vare lag som f § 40 sägs. § 43.
Underlåter den, som erhållit rättighet till minuthandel med eller utskänkning af bränvin, att afgift derför i föreskrifven tid erlägga, varde afgiflen genast utmätt.
Vid sådan underlåtenhet andra gången vare minuthandels- eller utskäukningsrältigheten förverkad, och varde försäljningen genast inställd, i stad af Magistraten och å landet af 348 Expeditions-f]tskatlels Förslag till underd.
Skrifvelse N:o F26.
Kronofogden; men näringsidkaren vare ändock pligtig alt, under försälj nings-året, afgiftcn fortfarande utgöra.
Den, som idkar minuthandel med eller utskänkning af bränvin under tid, hvarför afgift icke blifvit i föreskrifven ordning erlagd, bote första gängen frän och med 15 lili och med 30, och andra gången från 30 till och med 60 R:dr. § 44.
Idkar någon minuthandel med eller utskänkning af bränvin å annat ställe, än dertill uppgifvet är, eller tillåter den, som icke är lill utskänkning berättigad, alt, då han i parti eller genom minuthandel säljer bränvin, något af det sålda på försäljningsstället förtäres, eller förbrvter sig den, som till minuthandel med eller utskänkning af bränvin berättigad är, mot § 25 mom. 1 eller 2, § 27 mom. 2 eller 3, eller § 30; bote första gången från och med 15 till och med 30 R:dr, samt andra gången från 30 lill och med 60 R:dr, och vare dessutom andra gången sin minuthandels- eller ulskänkningsrätt förlustig.
Ofverträdes del förbud, sorn i § 25 mom. 3 gifvet är; vare bot första gången från och med 15 till och med 30 R:dr, andra gången från 30 till och med 60 R:dr samt tredje och följande gånger från 60 lill och med 120 R:dr.
Säljes dervid mindre än 15 kannor; ansvare förbrytaren tillika enligt § 40. § 45.
Handlande, som mot § 31 sig förbryter, böle första och andra gången enligt § 44 och håfve andra gången dessutom sin handelsrättighet förverkat. § 46.
Förbrytelse mot § 4 mom. 2, § 22, § 27 inom. 1, § 28, 29, 34, 37, 38 eller 39, straffes med böter från och med 7
R:dr 50 öre till och med 30 R:dr.
Då förbrytelse, skett mot § 34, vare tillika det till salu hållna bränvin underkast ad l beslag och förbrutet. § 47.
Skulle den, som är pligtig alt förbrytelser emot denna förordning åtala, sjelf beträdas med oloflig bränvinsförsäijning, vare han förfallen till dubbla böter och miste tjensten.
Den, som under tid, då han för förbrytelse mot förordningen är under tilltal ställd, samma förbrytelse fortsätter, skall, när han härtill lagligen förvunnen varder, för hvarje gång stämning derför utfärdats och delgifvits, fällas till de böter eller det fängelsestraff med arbete, som för sadan förbrytelse stadgade äro; dock må fängelsestraffet icke öfverstiga ett år. Expeditions-Utskottets Förslag lill underd.
Skrifvelse N:0 126. 349 § 49.
Husbonde ansvare för förbrytelse, som, med bans vetskap, mot denna förordning begås af hans hustru, husfolk eller i hans arbete antagen person, likasom vore förbrytelsen af husbonden sjelf gjord. § 50.
Underlåtes vid transport af bränvin föreskrift, som i § 35 gifvet* är, dömes varan förbruten, derest egaren ej gitter visa, att hon är af inhemsk tillverkning eller blifvit vederbörligen förtullad. § 51.
De i denna förordning utsatta afgifler oell böter skola i Riksmynt räknas. § 52.
Böter, som enligt § 40, 42, 43 eller 44 ådömas, skola, då tillgång brister, enligt 5 kap.
Slraflbalken, lill fängelse vid valten och bröd förvandlas.
Böter, som eljest enligt denna författning ådömas, skola, i brist af tillgång, förvandlas lill fängelse sålunda, alt mot böter till och med 15
R:dr svara 7 dagar, från 15 till och med 37 R:dr 50 öre ....... 14 ,, ,, 37
R:dr 50 öre till och med 75 R:dr 21 ,, „ 75 R:dr „ „ ,, 150 30 ,, „ 150 „ „ „ „ 225 „ 45 „ „ 225 ,, „ „ ,, 300 ,,..... . 00 ,, eller 2 månader o. s. v.
Ej må dock någon, för bristande tillgång lill böter, mer än ett år i fängelse hållas, ehvad belopp böterna må utgöra.
Under fängelsetiden bör fången till arbete hållas. § 53.
Då minuthandels- eller ulskänknings-afgilt jemte böter enligt denna förordning ådömda blifvit, må, der tillgång till afgiften eller någon del deraf saknas, böterna ej kunna med penningar gäldas, utan skall den sakfällde i stället undergå det straff, som enligt § 52 mot böterna svarar. § 54.
Böter skola gäldas af den pliktfäildes egendom i löst och fäst, så långt den räcker.
Hafva böter till en del utgått, förvandlas återstoden efter de i Kongl. Brefven den 5 Februari 1768 och den 27 Oktober 1820 stadgade grunder. 350 Expeditions- Uisko Hets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 126. § 55.
At böter, så ock af minuthandels- eller ulskänkningsafgift, sorn enligt denna förordning ådömas, samt värde af bränvin, som förbrutet anses, tillfälle §- åklagaren oell £ den stads eller sockens fattigkassa, der den åtalade förbrytelsen är begången.
Maj:ts Befallningshafvande hålle allvarlig hand öfver iakttagande af hvad i förordningen stadgadt är.
.§ 57.
Lands- och Stads-fiskaler, Krono-, Stads- och Polis-betjente, samt de personer, hvilka särskildt antagas att vaka öfver förordningens efterlefnad, åligge alt förbrytelser mot densamma åtala, äfven utan särskild angifvelse.
I öfrigt ege en hvar rättighet att för sådane förbrytelser anställa åtal, dock ej barn mot föräldrar, eller tjenstehjon, så länge de i tjensten äro, mot husbondefolk.
Då åtal anslälles af annan än den, sorn i 1:sta mom. af denna § nämnd är, gifve lian sin talan allmän åklagare tillkänna så tidigt, att denne må kunna målets utförande öfvervara. § 58.
Rättighet att förbrytelse mot förordningen till åtal af allmän åklagare angifva tillkommer en hvar, utom barn emot föräldrar.
A landet bör socknenämnd och i stad stadens äldste egna synnerlig uppmärksamhet deråt, att sådane förbrytelser varda till åtal angifna.
Beslag skall göras i två vittnens närvaro. • § 59.
Ej vare någon jäfvig att angående oloflig bränvinsförsäljning vittne bära endast på den grund, att han dervid bränvin sig tillhandlat eller förtärt. § 60.
Förbrytelser mot denna förordning böra vid allmänna domstolar åtalas och afdö mas, med undantag af frågor om oloflig bränvinsförsäljning i de städer, der poliskammare finnes, uti hvilka dylika frågor skola i hittills vanlig ordning behandlas. § 61.
Denna förordning skall från och med månaden näst efter den, då förordningen blifvit kungjord, lända till efterrättelse.
Exjwdilions-Utskottets Förslag lill anderd.
Skrifvelse N:o 427. 351 127.
Uppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln den 16 Sept. 18S7.
Preste-Ståndet den 19 — — Borgare-Ståndet den 19 — — Bonde-Ståndet den 19 — — Mikels Ständers underdåniga Skrifvelse, angående befrielse Jör Svenska ångfartyg, sorn göra reguliera resor, från skyldigheten ali taga lots dä de komma från sjön.
Besv:s o. Ekon.
Utsk:s Bet:de N:o 81 och Utkde N:o 109) S. A. K. Rikets Ständers uppmärksamhet har blifvit fästad derå att, då ångfartyg, äfven under reguliera resor inrikes orter emellan, hade med fartyg, sora anlända fran frem mande länder, det gemensamma åliggande alt anlita kronolots för anlöpande af kustplatscr, hvilka äro vid öppen redd belägna, detta förhållande, hvad förstnämnde fartyg beträffade, likväl icke syntes vara af behof påkallad t, men deremot ofta föranledde menligt uppehåll och tidsutdrägt i resan, hvarjemte förekomme, att flertalet af de ångfartyg, hvilka, gående utomskärs, göra reguliera resor, blifvit, efter underdåniga ansökningar, Nådigst befriade från skyldigheten att, när de komma från sjön, lots begagna.
I betraktande häraf fa Rikets Ständer hos E. K.
M:t underdånigst anhålla, att Svenska ångfartyg, som, enligt på förhand upprättade rese-turer, göra reguliera resor, måtte befrias från skyldigheten alt, kommande från sjön, taga lots.
Stockholm den 19 September 1857. 352 Expeditions- Utskottets Förslag till anderd.
Skrifvelse N:o 128.
Uppläsl och godkändt hos Ridd. oell Adeln den 16 Sept. 1857.
Preste-Ståndel den 19 — — Borgare-Ståndet den 19 — — Bonde-Ståndet den 19 — — /likets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående lån Jör återuppbyggande uj IVallen luna församlings genom åskeld förstörda kyrka.
N:o 110). S. A. K.
Med förmälan alt tornet vid Wallentuna uti häradet af samma nanni och Stockholms
Län belägna kyrka i medlet af November månad sistlidne år genom åskeld afbrunnit och vid nedstörtandet krossat kyrkans hvalf äfvensom en del af dess ytlermurar, så att ny kyrka mäste från grunden uppbyggas, har hos Rikets Ständer blifvit föreslaget, att, enär de med denna byggnads uppförande förenade utgifter och åligganden icke utan att medföra ekonomiskt obestånd för de fleste socknemännen skulle kunna af dem fullgöras, helst största delen af de 51 oförmedlade mantal, hvaraf Wallentuna socken, sorn egde en folkmängd af 1,200 personer, utgjordes, voro krono-skatte-hemman, hvilka, utöfver deni ålagde utskylder, endast skulle lemna en knapp bergning åt sina egare eller brukare, Rikets Ständer, med afseende på härvid förekommande mer än vanligt ömmande omständigheter, måtte, för nämnda församlings förestående kyrkobyggnad, bevilja ett statsbidrag, motsvarande skilnaden emellan kvrkokassans egande kapital-behållning, jemte öfriga tillgångar, äfvensom brandskade-ersätlnings-beloppet, och den summa, kostnadsförslaget. för den nya kyrkan upploge; i hvilket afseende är vordet ådagalagdt, att berörda kostnad, förutom vissa af församlingen utgående dagsverken, sålunda upptagits lill R:dr R:gs 43,237: 24. samt att omförmälda tillgångar för kyrkobyggnaden deremot utgjorde endast 22,184: 14. hvadan en brist skulle förefinnas af 21,053: 10.
Och då den olycka, hvaraf Wallentuna församling nu hemsökts, synts påkalla Rikets Ständers deltagande och medverkan för att lindra följderna deraf samt underlätta för - Expeditions-Utskoltels Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 129.
353 församlingens ansträngningar för sin Ödelagda kyrkas återuppbyggande, hafva Rikets Ständer, som ansett låne-underslöd af allmänna medel böra nämnda församling, för ändamålet, beviljas emot samma vilkor, hvarunder, vid likartade fall, lån tillförene blifvit af Rikets Ständer meddella, pröfvat skäligt tillerkänna Wallentuna församling, för ny kyrkas uppbyggande, ett låne-understöd af Tjugu Tusen Riksdaler Riksmynt, till utgående från Riksgälds-konloret emot vilkor, att, sedan detta lån under fem års tid fått utan ränta inuehafvas, sex procent å detsammas ursprungliga belopp skola, före slutet af hvarje år, till Riksgälds-konloret inbetalas, af hvilka sex procent beräknas fyra procent årlig ränta för det återstående låne-kapitalet, hvarefter det överskjutande beloppet kommer att såsom kapital-afbelalning å lånesumman afgå, intilldess denna blifvit till fullo godlgjord.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 19 September 1857.
N:o 12$.
Uppläst och godkändi hos Ridd. oell Adeln den 16 Sept. 1857.
Preste-Slåndet den 19 — — Borgare-Ståndet den 19 — — Bonde-Ståndet den 19 — — Rikets Sländers underdåniga Skrifvelse, angående ett lån Jör fullbordandet aj reparations- jemte andra arbeten å Skara domkyrka samt liq vider andel aj kyrkans skuld.
N:o 117). S. A. K. Hos Rikets Ständer har blifvit anfördi att, sedan en länge behöflig allmän reparation å Skara domkyrka för omkring 20 år tillbaka kunnat med samlade tillgångar företagas, hade dervid befunnits, att åtskilliga hvalf, till följd af tidens åverkan samt öfverBih. lill R.
Prot. 1856 & 1857. 10 Sami. 1 AJd. 45 354 Expeditions-Vtskottets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 129. gångna eldsvådor, blifvit så osäkra, att de till större eller mindre del fmåsle ombyggas, hvadan kyrkans iståndsätlande blifvit af större omfattning och kostnad, än från början varit beräknad ti så att genom dessa numera till största delen verkställda reparations-och ombyggnads-arbeten domkyrkan ådragit sig en skuld af något mer än 15,000 R:dr banko.
Och da en betydlig del af kyrkans inkomster medtages af ränte-utgifter, aflöningar och kostnader för årligen förefallande mindre reparationer, kunde under loppet af deu närmare framtiden någon afbetalning å kapital-skulden omöjligen verkställas eller den ännu återstående reparationen fullbordas och högst nödiga förbättringar af kyrkans innanrede åstadkommas, samt de prydnader i hög-cborel, hvartill ritning blifvit af E. K. M:t fastställd, anbringas, derest icke, uppå derom tillika gjord framställning, ett lån af 25,000 R:dr
Riksmynt erhölles utaf allmänna medel emot billigare vilkor, än som af enskilda långifvare medgåfves; varande i sådant afseende vederbörligen styrkt, att under åren 1846—1855 domkyrkans behållna inkomster, efter afräkning af domkyrko-beljeningens löner, för år uppgått, i medeltal, till 2,100 R:dr banko, äfvensom att under samma årtionde hade, utom hvad af lånta medel utgifvits för derunder verkställda mera betydliga reparationer och nybyggnader, kostnaderne för mindre förbättringar å domkyrkan samt å andra byggnader, hvilka af dess medel underhöllos, jemte ränte-utgifterne för skulden m. m., bestigit sig till omkring !
,200 R:dr banko årligen.
I betraktande af härvid upplysta förhållanden, samt enär de församlingar, åt hvilka domkvrkorne äro till begagnande upplåtna, i allmänhet anses befriade från skyldigheten att vidkännas de med dessa stora kyrkors vederbörliga underhållande förenade! kostnader, hvarföre också särskilda bidrag utaf allmänna medel blifvit af Rikets Ständer beviljade för verkställigheten af sådana större reparationer, som icke kunnat utföras med de domkyrkorna tillerkända tionde-anslag och öfriga inkomster, så och på del ali den gamla minnesrika och momumentafa kyrkobyggnad, hvarom nu ärf fråga, må kunna försättas och bibehållas i ett dess föremål och ålder samt fosterländska minnen värdigt och dess framtida bestånd betryggande skick, hafva Rikets Ständer funnit skäligt, alt det, med afseende å dels verkställda, dels ännu icke fullbordade reparations- och andra förbättringsarbeten å Skara domkyrka, föreslagna ofvanbemälda lån å Tjugufem Tusen Riksdaler Riksmynt bevilja och anvisa till utgående trän Riksgälds-kontorel, emot samma ränte- och betalningsvilkor, som stadgats för det till fullbordande af reparationen å Linköpings domkyrka under sistförflutna riksdag beviljade understöd; börande således ifrågavarande lån, för hvilket en sådan skuldförbindelse skall afgifvas, som af Fullmäktige i Riksgälds-kontoret godkännes och antages, sedan detsamma fått innehafvas räntefritt till 1860 års slut, derefter årligen återbetalas genom erläggande af sex procent af hela den lyftade låne-summan, hvarvid räntan kommer att godtgöras efter fyra för hundra årligen utaf det obetalda kapital-beloppet samt det öfriga utgöra afbetalning å detsamma.
Skulle den sålunda stadgade inbetalningen icke varda inom bestämd tid fullgjord, skall dessutom, intilldess densamma verkställes, lem procent årlig ränta ä det till liqvid förfallna, oguldna beloppet erläggas.
M:t i underdånighet anmäla; och framhärda Rikets Ständer &c. Stockholm den 19 September 1857. Expeditions-Utskottets Förslag till anderd.
Skrifvelse N:o 150. 355 mo iso.
Uppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln den 16 Sept. 1857.
Preste-Ståndel den 19 — — Rorgare-Slåndet den 19 — — Bonde-Ståndet den 19 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning of Kongl. Majus Nådiga Proposition om eftergift af Direktören N. L.
Hord af Segerstad ålagdt ersättningsbelopp.
(Stats-Utsk:s Ull. N:o 119.) S. A. K.
Uli .'»flåten proposition af den 22 sistlidne Juni liar E. K.
M:t behagat i Nåder meddela Rikets Ständer, huruledes, efter del E. K.