Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Och meddelar Kongl. Maj:t, i sammanhang härmed, Rikets Ständer den upplysning, att Kongl. Maj:l, genom Kådiga Bref al den 23 Februari 1844 och den 2 April 1845., förordnat, alt den utsockne frälsehemmanen i Halland debiterade rotevakans-afgift icke skall uttagas, äfvensom alt Kongl. Maj:t under den 30 April 1846 i Kader tillåtit, all med verkställande af den anbefallda debiteringen må för de år, för hvilka den icke redan egt rum, anstå intilldess, frågan om dessa hemmans rotering blifvit af Kongl. Majit och Rikets Ständer gemensamt i sin helhet afgjord; dock utan att ett sådant anstånd med debiteringen må fritaga hemmanens innehafvare från utgörandet af rolevakansafgifl
Lill det belopp, som framdeles kan varda bestämdt.
Maj;t förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen.
OSCAR, C. A. Gylfen granat.
Utdrag. af Protokollet öfver Sjöförsvars-Departcmcntct tillhörande ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen uti Statsrådet d Stockholms Slolt d. 18 Nov. 18/17.
Hans Excellens Juslitie-Statsminislern, Herr Grefve Posse, lians Excellens Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Ihre; Statsråden:
Friherre Stael von Holstein, Munthe , Friherre Peyron > 6 Kongl, Moj:ts Nåd.
Silfverstolpe , IVceni , Friherre Gyllen granat , Faxe , Fåhreeus.
Departements-chefen, Statsrådet Friherre Gyllen granat upplåste till justering: 2:o
Ett i Öfverensstämmelse med förut fattadt beslut uppsatt förslag till Kongl Maj:ts nådiga proposition till Rikets Ständer, i fråga om eu närmare och fullständig utredning af förhållandet med utsockne frälsejordens i Halland roteringsskyldighet samt om lindring uti ifrågavarande rotering.
Majit i nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes detta protokoll bi lagd t, samt befalla, att, i enlighet med detsamma, nådig proposition skulle till Rikets Ständer expedieras.
Utdrag af Protokollet öfver Sjöförsvars-Departement et tillhörande ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen uti Statsrådet å Stockholms Slott den 18 Maji 184y.
Friherre Stael von Holstein , Munthe , Friherre Peyron, Silfverstolpe , Waern, Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition, N:o 29. 7 Friherre Gf Ilen granat j Faxe.
Departements-chefen, Friherre Gyllengranat anmälde och föredrog i underdånighet: 3:o
Målet angående lindring i Hallands rotering i afseende hvarå Departemenls-chefen uppläste följande skriftligen uppsatta anförande: ”Hos Kongl. Majit hafva Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse af den 13 Februari 1841, uppå anförda skäl, i underdånighet anhållit, att Kongl. Majit genom nådig kungörelse täcktes förklara, att alla de åtgärder, som blifvit vidtagna för utsockne frälsehemmanens i Halland ordinarie rotering, endast vore att anse såsom förberedande undersökningar i frågan m. m.
Då denna underdåniga anhållan den 23 Februarii 1844 till pröfning företogs, behagade Kongl. Maj:t i nåder förklara, det Kongl. Majit väl icke kunde denna Rikets Ständers begäran bifalla, men att Kongl.
Majit ville vid nästinträffande riksmöte till Rikets Ständer aflåta en nådig skrifvelse, hvaruti förhållandet med nämnde hemmans skyldighet att draga ordinarie rotering fullständigt utreddes, samt en billig lindring i dessa hemmans båtsmanshåll föreslås.”
'För alt kunna fullgöra denna Kongl. Majits nådiga befallning, utbeder jag mig att i lörsta rummet få i underdånighet afgifva en berättelse om Halländska roleringen i allmänhet och utsockne-hemmanens deltagande deri i synnerhet.” "Provinsen Halland förpautades af Danmark till svenska kronan på 30 år, genom fredsfördraget i Brömsebro den 13 Augusti 1645, och afstods sedermera till Sverige genom freden i Roeskild den 26 Februari 1658, bekräftad genom freden i Köpenhamn den 27 Maj 1660.
Fredsfördraget 1658 innehöll i 8;de punkten, att Adeln i de cederade provinserna skulle vara pligtig att göra Kongl. Majit och svenska Kronan dess trohetsed, samt "sig till lydno, trohet och tjenst obligera, såsom de Danmarks Konungar för detta skyldige varit hafva”; hvaremot de, i 9:de punkten, erhöllo den för alla innebyggare gemensamma försäkran, alt ”blifva vid deras vanliga rätt, lag och 8 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition, N:o 29. gamla privilegier och friheter olurberade och obehindrads, så vida de icke löpa eller strida contra leges fundamentales af Sveriges Krona.” Fredsfördraget af 1660 är af samma innehåll, sorn 8:de punkten af 1658 års; och uti resolutionen på Ridderskapets och Adelns besvär den 26 November 1660 § 26 försäkrade Kongl. Maj:t dem, som innehade gods i Halland och de öfriga acquirerade provinserna, att de, efter pacta, skulle "vid deras vanliga friheter och rättigheter mainteneras, efter sorn Kongl. Maj:t ock Nådigst vill erfara, hvartill de många tributer och exactioner, sorn dem hafva varit pålagde, äro använde och emploijerade.”
För att närmare bestämma de, genom freden med Sverige, införlifvade provinsers skyldigheter och rättigheter, utnämndes sedan Compromissarier, hvilka med provinsens inbyggare behandlade dessa föremål, hvarefter genom Malmö Recess den 18 September 1662 bestämmelser så i ena som andra hänseendet lemnades, och 8:de punkten af denna Recess innehåller, att Ridderskapet och Adeln blifver, vid de immuniteter och privilegier, sorn de ”af ålder njutit hafva, så vida de icke strida emot Sveriges fundamental-lag och stadgar och dess välfärd och intresse.”
I afseende på rusttjensten och knecktehållel åberopades en af Komraissarierne gifven serskild resolution å Adelns besvär, b vilken, af samma kraft som sjelfva resolutionen, i 14:de punkten lyder sålunda: ”för det sista, så bafva ock Kongl.
Commissarierne intagit Ridderskapets och Adelns anhållande, angående utskrifningen och alt ingen sådan må blifva dem, ritan deras vetskap, ålagd.
Nu, som Kongl. Gumm isa rieme intet äro annorledes informerade, än att Hans Kongl. Nådigst vill lemna Ridderskapet och Adeln det vilkor, som de tili presterande af sina knektar, jemte rusltjensten, bafva varit vane, alltså låta Kongl. Commissarierne dervid bevända” m. m.
Sedermera åtog sig Adeln i Halland, enligt 3 §. i Riksdags-beslutet den 27 Augusti 1664, att, likasom den i Skåne, ”hålla 2 knektar af en bäst, dock så att donerade, köpte och förplanlade gods dersammastädes blifva vid det kontraktet, som, i Drottning
Christinas tid med dem upprätladt är”, ock, enligt 4 §., att lika deltaga i båtsmanshållet af dem ”tillhörige eller förundte bönder, dock förbehållna sätesgårdar och vekedagsbönderne”, men i öfrigt skulle inga gods, "de vare sig under lån eller allodialrätt, ehvarest de ock äro belägna, eller ock af hvem de helst besittas, frälse eller ofrälse, så väl som enkors eller omyndiga barns, icke eller Adelns betjenles förlänta gods och gårdar, vara härifrån frika linde”.
Vid 1668 års Riksdag förnyade Halländska Adela åtagandet om kncklehållet, och Adela i allmänhet Kongl. Maj:Is Nåd.
Proposition, N:o 29. i allmänhet det om båtsmansliållet, enligt 6 och 7 §. §. i riksdagsbeslutet den 22 September samma år; och vid 1672 års riksdag belefvades, enligt 3 §. i riksdagsbeslutet den 18 December sistnämnde år, att Ridderskapet och Adeln i Halland skulle hafva samma ulskrifningsförfattning, som gällde i de öfriga provinserna, ”så vidt deras skattlagda bönder angår.”
Samma grund följdes äfven sedermera, enligt riksdagsbeslutet den 22 November 1680 §. 3, hvarjemte uti Kongl, resolutionen å Adelns besvär den 29 i samma månad, §. 57, lofvades, att Kongl. Maj:t ville närmare låta genomse det ackord, som 1650 slutades om utskrifningspenningar, samt andra persedlars utgifvande i Halland, som, ’i förmågo af beniäldte accord, till ordinarie räntor skulle vara anslagna”.
Brefvet den 22 Februari 1684 stadgades, att rusttjensten i Halland skulle presteras på lika sätt som i Skåne af enkor och faderlösa barn, men prester, borgare, bönder och andre betjente, som hafva allenast 12 3 eller 4 hemman, begrepos icke under Adelns rusttjenst, utan ville Kongl.
Maj:t framdeles förklara, hvad dc, i stället för rusttjenst, skulle prestera, och genom Kongl. Brefvet den 17 Januari 1686 stagdades, att skattefrälse, som af frälse eller ofrälse man, under frälse vilkor ifrån Kronan äro ti 11 ha nd la de, skulle vid utskrifningen vara 10 hemman om en rote, samt genom Kongl, resolutionen på Adelns besvär den 21 Februari 1689, §. 8, alt Ridderskapels och Adelns i Halland frälse gods, vid de årliga utskrifningarne, icke mätte graveras högre än frälse gods i Skåne och nästgränsande provinser.
När det tilläts, att utskrifningspenningar, i stället för utskrifning, fingo erläggas, fastställdes dessa, för frälset till 2 daler, ”undantagande veckodags- och insockne godset, som derföre alldeles har varit befriadl”, och uti detta belopp vägrades minskning genom Kongl. Brefvet den 24 December 1692, hvaruti förklarades, att frälset ifrån denna afgift icke mera än andra undersåter borde frikallas.
Yid den utskrifning af manskap, sorn 1703 verkställdes, sattes 5 kronohemman om rolen, då deremot 10 utsockne frälsehemman tillädes hvarje rote.
Vid 1708 års utskrifning togos 3 hemman af de förra och 6 af de sednare, men vid 1711, 1712 och 1713 årens utskrifningar svarade utsockne frälset lika med kronohemman.
Uti Malmö
Recess var lofvadt, att de nya provinsernas adliga privilegier skulle med de gamla svenska provinsernas jemföras och att vidare skulle afhandlas, huru privilegierna å hegge sidor ”mätte förblandas och inrättas”: men en sådan jemkning för sig gick icke, förr än i sammanhang lith.
Hit Ii St. Pr. 1847 &. 1848, 1 Samt. 1 Afd, 8 Helft. 2 10 Kongl. Maj:Is Nåd.
Proposition, N:o 29, med de privilegier, hvilka, ef Ler enväldets afskaffande, för hela Rikets Adel utfärdades.
Adel den 7 Juni 1664 erhållit 'admission och incorporation’’ i svenska Riddarhuset.
Resolutionen den 27:de Januari 1721 för kl aras detta frälse med skäl och fog icke lära undandraga sig rotering.
Vid uppgörande af Kongl, privilegierna den 16 Oktober 1723 kommo deremot de nya provinsernas rättigheter och skyldigheter under öfvervägande, enligt hvad ingressen tydligen visar, der det heter, att, emedan Adeln i i Skåne, Halland och Blekinge ”genom deras laga fullmäktige vid denna riksdag framtedt och Oss föredraga låtit deras medbragla uråldriga privilegier, friheter och rättigheter, som de uti fordna Svenska och Danska Konungars handfästningar och recesser finnas och sedermera, genom fredsfördragen, Malmö Recess och flere förordningar, fastställde och befästade äro, ty bafve Wi — — och — — — vill härmed, och i kraft af detta Wårt öppna bref sammanfoga Adeln uti förbemälde återvunna provinser med ali den öfriga Riksens Adel, begge deras gunila väiförvärfvade adliga privilegier, friheter och rättigheter återställa, styrka och stadfästa, pä sätt oell vis, som allt härefter föijerAf desta ord lärer den slutsats otvunget kunna dragas, alt Halländska Adelns gamla friheter och rättigheter, till så stor del som de för framtiden borde bestå, äro intagne i 1723 års privilegier för hela Rikets Ridderskap och Adel, samt att något, som uti dem icke blifvit upptaget, ej eller borde gälla; och då nu 8:de punkten i dessa privilegier från rotering endast frikallar Halländska Adelns sätesgårdar och insockne frälsehemman, med tillåtelse att, om några af Adelns då varande utsockne hemman skulle med orätt hafva mist insockne rättigheter, som samma hemman af ålder, nemligen den liden, då landet ifrån Danmark till Sveriges lyd no och devotion, egt och befinnas vara d ei till berättigade, så tilläts dem att en sådan rättighet återvinna; och då vidare uti 9:de punkten uppräknas de onera, från hvilka utsockne hemmanen befrias, samt, ibland dessa, icke nämnes utskrifning eller rotering, måste det antagas, att sistnämnde hemman, efter 1723 års privilegier, voro dessa onera underkastade; dock att, enligt 10:de punkten, ”när Riksens larf och lägenheter förefalla, sorn uti ”lagen förbemälde äro, och någon contribution och hjelp måste utgöras, då ”skulle icke något påläggas Adelns landlbonde!- och utsocknefrälsehemman, 'utan menige Ridderskapets och Adelns, som sjelfve några landtgods ega, Kongl. Maj:ts Nåd.
11 ’’goda ja och samtycke”; och skulle då alltid räknas 2 frälse mot ett Kro"no- och skattehemman; och således skulle äfven hållas om ”utskrifning hos ”Allmogen lill Riksens värn och försvar samtyckt och beviljad blifver”.
År 1721 indelades
Halland till hålmanshåll efter samma grunder, som gällde för Blekinge; men denna indelning upphäfdes 1723 och nuvarande roteringsverk uppgjordes i stället 1726.
Ehuru den för Rolerings-commissionen utfärdade inslruclion bestämde, att utsockne frälset skulle roteras, kom det dock derlill icke i fråga och n mines ej heller i det med provinsen sistnämnde år afslutade kontrakt om ständigt båtsmanshåll, hvartill orsaken får sökas i den omständighet, alt detta frälses egare vid förrättningen protesterat emot roteringsålgärden, samt att tillåtelse erhållits, tält dermed fick anstå lill nästa riksdag.
Vid 1723 års riksmöte förklarade Adeln från Halland sig ej vilja undergå rotering för sina utsockne frälsehemman, emedan l:o de utgöra sådana extra ordinarie utlagor, som icke åligga andra frälsebönder i riket, der båtsmanshåll är; 2:o det skall strida emot deras privilegier och 3:o något ”erkläckeligt” bålsmanstal af dem ej kunde erhållas.
Rikets Ständer anmälde detta förhållande hos Kongl. Maj:t, men förklarade derjemte, alt de förmodade, det’Adeln, uppå vidare föreställning, skulle kunna förmås åtaga sig rotering, i fall 6 hemman sattes om hvarje rote och utskrifningspenningarne eflergåfvos.
Vid riksdagen 1727 väcktes åter fråga om samma frälses skyldighet att deltaga i rotering, hvarom man dock icke kom att förena sig, och vid 1731 års riksdag framställdes, i anledning af Åmiralitets-Collegiets erinran derom, nådig proposition, att Adeln i Halland skulle åtaga sig för sina utsockne frälsehemman hålla 128 båtsmän, genom hvilken rotering frälsemannen i Halland ansågos icke komma att ”känna någon större afsaknad än frälset uti Bleking och Södermöre i detta fall är underkasladt, som i sig sjelf är af föga eller alls ingen consequens, emot det att Kongl. Maj:t och riket dermedelst en märklig nytta tillflyta.”
Men sedan Halländska adeln vägrat att bifalla propositionen, ”ehuru den projekterade båtsmans-indelningen för dem var dubbelt lindrigare än i Bleking,” förklarade Kongl. Majit, under den 16
Fråga om Halländska utsocknefrälsets rotering väcktes sedan vid alla påföljande riksdagar, intilldess Kongl. Majit, uppå Rikets Ständers underdåniga begäran, under den 7 September 1756, i nåder förklarade, att samma frälse skulle då och för framtiden bibehållas vid utskrifningspenningars utgörande i stället för rotering, hvilket äfven ansågs förmånligt för kronan, enär.
Halländska roteringen var inrättad på den grund, att så många åboer, som annars skulle ut - 12 Kongl. Maj:Is Nåd, Proposition, N:o 29. göra 24 daler silfvermynt utskrifningspenningar, i stället svara för en båtsman och således med iakttagande af den vanliga principen, att frälset deltager till hälften emot krono och skatte för hvarje båtsman, skulle förlora 48 daler silfvermynt.” ”Sedan frågan på detta sätt var afgjord, utgingo utskrifnings-penningarne oafbrutet; deras belopp var år 1811, 3964 r:dr.
Uti bevillningsförordningen den 15 Juni 1800 Art. 2 § 5 mom. 5 stadgade Rikets Ständer, att de hemman, som voro fullkomligt fria från rotering, skulle erlägga en rotefrihets-afgift af 8 r:dr, hvarifrån dock undantogs provinsen Halland, samt i allmänhet alla de hemman, hvilka för en slik roleringsfrihetj förut betalte, eller hade annan, emot voteringen i någon måtto svarande, tunga; och någon rotefrihetsafgift utgick således icke af de Halländska utsocknehemmanen, emedan åboerne å dem betalte inskrifningspenningar.
Uti Kongl, kungörelsen den 6 April 1810, angående förändringar och jemkningar i riks-slåndens privilegier, stadgades om bevillnings erläggande jemväl af utsockne frälsehemmanen, och i bevillnings-förordningen den 28 i samma månad förnyade Rikets Ständer deras i 1800 års bevillningsförordning förut gifna ofvannämnda stadgande.” ”Vid 1809 och 1810 årens riksmöten förekom fråga om krigsmaktens nödvändiga förökande, och Rikets Ständer öfverlemnade, uti underdånig skrifvelse af den 28 April sistnämnde år, såsom svar å Kongl. Majds, den 31 förutgångne Mars, aflåtna nådiga skrifvelse, Allmänna Besvärs- och Ekonomie-Ulskotiets, den 10 April, i ämnet afgifna betänkande, innehållande, att all oroterad jord, af hvad namn den vara måtte, mililär-boslällen allenast undantagne, skulle extra roteras lill presterande af manskap i krigstid, hvilken rotering verkställdes enligt Kongl, instructionen den 5 Februari 1811 och i följd hvaraf de Halländska utsockne frälse-hemmanen samma år till extra rotering indelades.” ”När hemmanen blefvo extra roterade, befriades de från erläggande af utskrifningspenningar, hvilka dittills i Halland erlagts af allmogen å skatte- krono- och utsockne frälsehemman med 2 daler silfvermynt (32 sk. broo) för hvarje ulskrifningsgill person, och den inkomst, som dymedelst från Skåne och Halland påräknades
Lill ett belopp af 15,000 rdr årligen, uteslöts ur 1812 års riks-stat.” "Emedlertid hade Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse af den 10 Augusti 1812, anhållit, att den verkställda extra voteringen måtte varda å nyo öfversedd och der den skulle finnas ojemn, i förhållande lill gam - Kongl. Moj:ts Nåd.
13 la voteringen, derefter blifva jemkad, ehvad underdåniga besvär deröfver blifvit anförda eller icke, och under den 8 Augusti 1815 anhöllo Rikets
Ständer ånyo om jemkning samt uppgåfvo de grunder, som Ständerna ansågo dervid böra följas.
Vid 1823 års riksdag tillkännagaf sedermera Kongl. Maj:t, genom nådig skrifvelse af den 20 Mars, att krigs- och kammar-coliegierna bade, uti deras infordrade underdåniga utlåtande öfver Rikets Ständers sistnämnda skrifvelse, varit af olika tankar, angående rotejemkningen, i anseende hvartill och då de af ständerna vid 1815 års riksdag uppgifna grunder icke voro med fullkomlig tydlighet bestämda, Kongl. Maj:t öfvcrlemnade handlingarne till allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet och ville, sedan Rikets Ständer sig i ämnet utlåtit, utfärda föreskrifter till roterings-jemkningens definitiva verkställighet.
Det utlåtande, som nämnde Utskott, i anledning af denna nådiga framställning, under deri 8 Juli samma år afgaf, innehåller, bland annat, följande; ”Sedan Utskottet ”öfver väga t, att, enligt äldre stadgar och författningar, all jord af krono” skalle- och frälse-natur bör vara underkastad ständig rotering, har Utskottet trott sig finna, alt, bland undantagen från extra rotering, äfven all så beskaffad jord borde innefattas, och af sådan anledning föreslår Utskottet derföre, att, i stället för sistnämnde rotering, med ständigt kneckte-och båtsmanshåll, enligt de i hvarje provins förut gällande roleringsgrunder, eller, der sådana icke finnas, efter nya, med afseende på hemmanens förmåga att draga rotering lämpade grunder, må beläggas alla vid 1811 års rotering antecknade hemman af förenämnde beskaffenhet■” och hemställde Utskottet, att, derest Piikels Ständer bi föllo utskottets förlag, det måtte öfverlemnas till Kongl. Maj:t att om verkställigheten deraf låta besörja, dock så, att de på detta sätt tillkommande ordinarie rotarne blifva ställda på ständig vacanee, emot en årlig afgift lill stats-verket, då den rotefrihetsafgift, sorn af ifrågavarande hemman dittills varit erlagd, kom att upphöra.
Emot detta Utskottets förslag väcktes anmärkningar inom tre riksstånd, hufvudsakligen härledde deraf, att Utskottet ansågs icke hafva varit behörigt att detta förslag väcka, och uti nytt utlåtande af den 20 September frångick Utskottet sitt tillstyrkande, dock med förklarande derjemte, att Utskottet fortfarande ansåg krono- skatte- och frälsehemman ej böra i extra rotering deltaga.
Sedan detta utlåtande af samtlige riksstånden blifvit bifallet, afläto Rikets Ständer, under den 17 December samma år, lill Kongl. Majitfen underdånig skrifvelse, uti hvilken, bland annat, förekommer ”alt, efter hvad genom Rikets Ständers år 1810 fattade beslut,, varit åsyfladt, extra roterin - 14 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition, N:o 29. sen endast borde träffa så kallad priviligierad jord, samt alt derifrån således äfven böra skiljas alla hemman och lägenheter af krono- skatte- och frälse-natur, hvilka enligt för fattningar ne äro underkastade ständig rotering", och ansågo Rikets Ständer, att ifrån extra roteringen borde uteslutas ”alla vid 1811 års extra rotering antecknade hemman af förenämn”de beskaffenhet, i afseende på hvilka särskild undersökning blifver nödig, ”om icke å ett och annat ställe, delar af förut roteradt hemman kommit ”att, i extra roteringen ingå, blott derföre att hemmanet i gamla roteringen '”blifvit upptaget till mindre hemmantal, än hvaraf det efter jordeboken be”står, och utan afseende derpå, att sådant skett för hemmanets svaghets skull, eller andra gällande orsaker.” ”1 anledning af denna Rikets Ständers underdåniga skrifvelse utfärdade Kongl.
Maj.t den 20 December 1825 en förnyad nådig instruktion för kommitlerade till förrättande af extra roterings-jemkningen i riket, uti hvilken föreskrefs, bland annat, att extra roteringen endast bör träffa s. k. priviligierad jord, samt ”derifrån följaktligen böra skiljas alla hemman och lägenheter af krono- skatte- och frälse-natur, hvilka, enligt författnings rne, äro underkastade ständig rotering,” hvarjemte, genom nådigt cirkulaire af samma dag, föreskrefs, att, ”emedan ali sådan jord åligger i ordinarie roteringsbesväret deltaga” skulle extra roterings-kommissionerna ”icke ”allenast noga undersöka, huruvida inom hvarje extra roterings kommis”sions-distrikt någon proterad jord af dessa naturer förefinnes, som, efter ”gällande författningar, bör i ordinarie rotering deltaga, utan ock densam”ma i ordinarie rotar indela.” ”Vid 1828 och 1830 årens riksdag hafva Rikets Ständer, på sätt den då utfärdade bevillnings-förordningen innehåller, förklarat, alt, då all i riket befintlig rotering underkastad jord af krono- skatte- och frälse-natur, enligt Rikets Ständers beslut, bör vara till kneckte- och båtsmanshåll indelad, men hemman och hemmansdelar, eller jord likväl gifves, som ännu ej kommit att vidkännas ett sådant onus, så skulle de betala rotefrihetsafgift; men vid samma riksdag begärde Rikets Ständer derjemte, uti underdånig skrifvelse af den 28 September 1829, att den efter 1823 års riksdag beslulade tillökning i ordinarie knecklehållet icke måtte befordras till verkställighet, innan Rikets Ständer latt tillfälle att sig derom utlåta, samt att, om någon verkställighet blifvit vidtagen, densamma måtte blifva återkallad, till svar hvarå Kongl. Maj:t, under den 18 Juni 1834, i nåder meddelade, hurusom Kongl.
Maj;t inhemlat, alt skatte- krono- och frälsejords åliggande Kongl. Maj:Is Nåd.
15 ali deltaga i ständiga kneckte- och båtsmanshållen, redan uti riksdagsbeslutet den 3 Januari 1683 blifvit bestämdt, och sedermera af Rikets Ständer vid flere riksdagar stadfästadl, hvadan cck så beskaffad jord, då den icke varit till effektivt kneckte- eller båtsmanshåll indelad, presterat årlig rotefrihels-afgift, stadgad först, genom kongl, resolutionen den 29 November 1727, till belopp af 10 daler silfvermynt årligen af helt hemman, men sedermera, lid efter annan och sist vid 1812 års riksdag, förhöjd till 12 r:dr; att denna afgift äfven grundade sig på 25 § i 1830 års bevillnings-stadga; att kommillerade väl upprättat förslag till roleringslängden, men alt på dessa förslag ingen verkställighet ännu följt m. m.’’ ”Det nya roteringsverk, som, i följd af 1825 års nådiga instruktion, upprättades, åsatte utsockne frälsehemmanen i Halland endast extra rotering, men denna åtgärd ogillades i Kongl, brefvet den 2 November 1833 och dessa hemman förklarades, i grund af 14 § i riksdagsbeslutet af den 3 Januari 1683, kongl, resolutionen den 27 Januari 1721, samt kongl.