Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid de två sistförflutna riksdagarne hafva Rikets Ständer åt Lithogra fen Billmark anvisat ett årligt belopp af 800 R:dr såsom understöd för fortsatt ut gifvande af planche-verket ”Sverige, aqvarell-lithografier och tontryck”; och har nu Herr aj Sillén, L. G., uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt, till Stats-Utskottet remitterad motion (N:o 19) föreslagit, att dylikt understöd måtte
Billmark jemväl för år 1867 beviljas; och då, enligt hvad Utskottet inhemtat, omförmälda arbete med oförminskadt nit fortsättes och Billmark fortfarande är af ifrågavarande understöd i behof, tillstyrker Utskottet, att, såsom understöd för fortsatt utgifvande af planche-verket ”Sverige, aqvarell-lithografier och tontryck”, må åt Lithografen Billmark jemväl för år 1867 beviljas ett anslag af 800 Riksdaler att från Riksgälds-kontoret utgå. 141 :o. Under åberopande af de skäl, som föranledt Rikets Ständer vid föregående riksdagar att till fortsatt utgifvande af planche-verket ”Fordna och Närvarande Sverige”, hvilket, påbegyndt af framlidne Öfverste-löjtnanten U.
Thersner i lifstiden, blifvit fullföljdt först af hans enka och sedermera af deras efterlemnade dotter, Thora Thersner, bevilja årliga anslag, har uti en inom Borgare-Ståndet väckt, till Stats-Utskottet remitterad motion (N:o 114) Herr A. II Wistrand föreslagit, att Rikets
Ständer måtte såsom uppmuntran till fortsatt utgifvande af ifrågavarande planche-verk anvisa för år 1867 enahanda belopp, som under innevarande statsregleringsperiod i sådant hänseende årligen utgår eller 400 R:dr; hvarförutan motionären, jemte förmälan, att åtskilliga af de mellersta häftena af detta planche verk, till ett antal af 20 å 30, vore nära att utgå och således måste omtryckas, om ej verket skulle blifva ofullständigt och derigenom nästan alldeles värdelöst, hemställt att Rikets Ständer måtte, till möjliggörande af berörda omtryckning, bevilja ett. anslag för en gång af 3,000
R:dr eller, om hinder deremot skulle möta, åtminstone medgifva någon väsendtligare förhöjning i det begärda årliga anslaget till arbetets understödjande.
Enligt hvad motionären meddelat, har ifrågavarande arbete sedan år 1862 vunnit tillökning med 5 häften, bland hvilka 2 omfatta provinsen Dalarne, 1 Westmanland, 1 Westergötland och 1 Wermland, hvarjemte ännu ett häfte vyer från sist - 36 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66.
(Fortsättning.) nämnda provins vore ämnad t att utkomma mot slutet af nästlidet år, då plancheverket komme att utgöra 87 häften; varande dessutom handteckningar utförda till ytterligare två häften; och då således arbetot ännu fortgår samt de omständigheter, hvarunder hittills understöd derför beviljats, icke torde undergått någon väsendtlig förändring, synes detta understöd böra jemväl för 1867 med oförändradt belopp utgå; men enär kostnaden för den ifrågasatta omtryckningen af en del planche!- bör, så framt en sådan omtryckning skall anses vara af mera allmänt intresse, lätteligen betäckas af inflytande försäljningsmedel; har Utskottet ansett motionärens yrkande om understöd i sådant hänseende icke böra vinna bifall; hemställande alltså Utskottet, att ofvanberörda motion af Rikets Ständer i så måtto bifalles, att, till försatt utgifvande af arbetet ”Fordna och Närvarande Sverige” må för år 1867 anvisas ett belopp af 400 Riksdaler. 142:o.
Jemte erinran, hurusom, efter det Kongl. Maj:t under den 7 Februari 1816, uppå Rikets Ständers hemställan, beviljat anslag af statsmedel för utgifvande af arbetet ”Scriptores rerum Svecicarum medii ;evi”, första delen af detta arbete utkommit redan 1818 och andra delen år 1828, har uti en från Preste-Ståndet till Stats-Utskottet remitterad motion (N:o 16) Doktor Thyselius hemställt, att för utgifvande af tredje delen af berörda arbete måtte anvisas ett reservationsanslag af 5,000 R:dr; varande af motionären jemväl omförmäldt, att utaf denna del, hvilken skulle innehålla de hittills icke utgifna källorna för medeltidens kyrkohistoria, 13 ark redan för 20 år sedan blifvit tryckta och å Upsala universitets Bibliothek förvarades.
Det anslagsbehof, för hvilket ofvanbemälde motionär nu påkallat Rikets Ständers uppmärksamhet, synes Utskottet vara af den beskaffenhet, att det icke lämpligen bör till omedelbar pröfning hos Rikets Ständer förekomma, utan torde detsamma först böra i behörig ordning anmälas hos Kongl. Maj:t, som då, så framt det ifrågasatta arbetet, efter vederbörandes hörande, finnes företrädesvis förtjent af allmänt understöd, icke lärer underlåta att, derest tillgängliga medel icke derför lemna tillgång, till en kommande riksdag göra den framställning, hvartill förhållandena kunna föranleda; och får i följd häraf Utskottet hemställa, att Doktor Thyselii förevarande motion ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. 143:0.
Under anförande, hm-usom under 1859 års sommar från trycket utkommit ett af mamsell Octavia Carlén författadt arbete, under titel: »Anteckningar öfver Kongl. Lifrustkammarens och Kongl. Klädkammarens samlingar» har genom en hos Ridderskapet och Adeln väckt motion (N:o 101) Herr Liljenstolpe, A. F., föreslagit, att, i anseende till den tid och möda, som blifvit af författarinnan nedlagd på detta arbete, Rikets Ständer måtte, såsom godtgörelse härför eller gratifikation, åt henne anslå en summa af 500 R:dr eller helst 1,000 R:dr för en gång; men då ifrågavarande arbete, hvilket icke lärer kunna i litterärt hänseende tilläggas någon större betydelse, antagligen genom försäljning åt besökande i Lifrustkammaren vunnit ali den uppmuntran, som för detsamma bort kunna förväntas, anser Utskottet Herr Liljenstolpes förevarande motion böra af Rikets Ständer lemnäs utan afseende. 144:o.
Uti en hos Bonde-Ståndet väckt, till Stats-Utskottets behandling remitterad motion (N:o 270) har Riksdagsfullmägtigen Nils Olsson från Malmöhus län, jemte uttryckande af den åsigt, att Staten borde befrämja spridningen af sådana läroböcker och arbeten, som vore företrädesvis egnade att framkalla en sann med - Stats-UtsJcottets Utlåtande N.-o 66.
(Fortsättning.) 37 borgerlig bildning och meddelade sådana allmännyttiga kunskaper, hvaraf hvarje samhällsmedlem numera vore i behof, föreslagit att, då ett arbete af dylik beskaffenhet, hvilket både för sitt sakrika innehåll och den derpå nedlagda mångåriga flit vore förtjent af den största uppmärksamhet, nyligen utkommit i bokhandeln, under titel: “Den kunskapsrike Skolmästaren», Rikets Ständer måtte till inköp af 2,500 exemplar af denna bok, för utdelning till folkskolor eller sockenbibliotheker, anvisa ett anslag för en gång af 20,000 Rdr.
Afven om det må antagas, att ifrågavarande arbete egnar sig till fyllande af sockenbibliotbekernas behof af en kortfattad encyklopedi, synes dock anvisande af statsmedel uti ifrågavarande hänseende icke böra ifrågakomma, helst arbetets pris icke är högre, än att dess inköpande lämpligen bör kunna öfverlemnas åt vederbörande kommuners egen omtanke; hemställande alltså Utskottet, att Riksdagsfullmägtigen Nils Olssons ifrågavarande motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. 145:o.
Med anförande, hurusom någon s. k.
Evangeliibok på finska språket med de nya för vårt land fastställda predikotexterna ännu icke funnes tryckt, oaktadt det Sverige tillhörande Finska folket, hufvudsakligen bosatt inom Neder-Torneå, Carl Gustafs, Öfver-Torneå och Pajala socknar, uppginge till öfver 17,000 personer, har, uti en hos Preste-Ståndet väckt motion (N:o 99), Kongl.
Bosenius af i öfrigt anförda skäl föreslagit, att Rikets Ständer måtte bevilja anslag till betäckande af tryckningskostnaden för 4 å 5,000 exemplar af omförmälda texter, hvilka in extenso och med så tydlig stil, att de äfven af äldre personer kunde läsas, borde, så fort sig göra läte och till så billigt pris som möjligt, hållas den Svensk-finska befolkningen tillhanda.
Stats-Utskottet, till hvars behandling denna framställning blifvit öfverlemnad, har tagit densamma i öfvervägande; och då, enligt hvad motionären meddelat, Konsistorium i Hernösands stift vid flera tillfällen förgäfves sökt göra tryckningen af ifrågavarande predikotexter till föremål för enskild spekulation, synes Statens mellankomst i sådant hänseende af oundgängligt behof påkallad; men enär
Utskottet icke eger någon ledning för bedömande af beloppet utaf det anslag, som skulle för ändamålet erfordras, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse fästa Kongl. Majffs nådiga uppmärksamhet på behofvet af tillgång på predikotexter för Sveriges Finska befolkning, samt anhålla att Kongl.
Majit täcktes låta vidtaga de åtgärder, som för fyllande af nämnda behof kunna finnas nödiga. 146:o.
R:dr ej kunde vara tillfyllest, då frågan vore att tillegna sig ett skulpturarbete eller annat konstverk af ovanligare art eller omfång, hvilket lyckats framför andra höja Sveriges anseende inom konstverlden, har uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt, till Stats-Utskottets behandling öfverlemnad motion (N:o 10) Herr Dardel, F. L., föreslagit att, då till dylika arbeten onekligen borde räknas
Molins grupp “Bältespännare“, hvilket kolossala arbete såväl på verldsexpositionerna i Paris och London, som inom fäderneslandet tillvunnit konstnären ett rättvist och allmänt erkännande såsom en af nutidens största skulptörer, Rikets Ständer måtte ställa till Kongl. Majffs nådiga disposition en till 25,000 R:dr förslagsvis beräknad summa, för att sätta Professor Molin i tillfälle att för Nationalmusei konstsamlingar i brons gjuta omförmälda kolossala grupp.
Redan vid sistlidna riksdag uttalade Rikets Ständer sin åsigt om önskvärd - 38 Stats-TJtskottets Utlåtande N:o 66.
(Fortsättning.) beten deraf, att ett arbete af så erkändt konstvärde måtte, utfördt i ett dyrbarare material, komma att tillhöra Nationalmuseum, ehuru Rikets Ständer dels funno tillgångarne icke medgifva anvisande af den då begärda summan, 30,000 Rdr, för konstverkets utförande i marmor, dels ansågo med beviljande af anslag för detta ändamål kunna anstå intill närmare tiden för Nationalmusei fullständigare ordnande.
Då emellertid nu Nationalmusei samlingar redan under innevarande år blifva för allmänheten tillgängliga; då, enligt hvad Utskottet inhemtat, den för gruppens gjutande i brons föreslagna summan af 25,000 R:dr lärer, med någon förändring i planen, kunna utan väsendtlig olägenhet inskränkas till 20,000 R:dr; och då, i fråga om utförande af ett arbete af nu ifrågavarande beskaffenhet, det måste vara af synnerlig vigt, att detsamma företages inom den tid, att ledningen deraf kan åt konstnären sjelf anförtros, har Utskottet, i betraktande af dessa omständigheter, icke tvekat tillstyrka, att Rikets Ständer må för gjutning i brons af Molins grupp “Bältespännare“ anvisa ett belopp af 20,000
R:dr, att enligt Kongl. Maj:ts nådiga disposition från Riksgälds-kontoret utgå. 147:o.
Uti en från Ridderskapet och Adeln till Stats-Utskottets behandling remitterad motion (N:o 71) har Herr Anckarsvärd, Th., hufvudsakligen anfört, hurusom
Diakoniss-anstalten i Stockholm, hvilken till sin verksamhet vore dels en läroanstalt för bildande af lärarinnor för folkskolan samt sjuksköterskor, dels ett räddningshem för fallna qvinnor, för några år sedan låtit för anstaltens behof å Södermalm uppföra nya, väl inrättade byggnader med en kostnad af 135,000 R:dr.
Å denna kostnad häftade anstalten i skuld för 44,000 R:dr; och då för anstalten, som i afseende på sina inkomster vore helt och hållet hänvisad till den enskilda välgörenheten, svårighet mötte att, jemte den betydliga dag-kostnaden, jemväl bestrida räntebetalning å denna skuld, ilar motionären föreslagit, att Rikets Ständer måtte till Diakoniss-anstalten i Stockholm för en gång och utan återbetalningsskyldighet anslå en summa af 44,000 R:dr, till betäckande af den vid anstaltens egendom häftande skuld.
Vid flera föregående riksdagar hafva hos Rikets
Ständer framställningar blifvit gjorda om anvisande af årligt understöd åt det af
Diakoniss-anstalten inrättade räddningshem, men i full öfverensstämmelse med nuvarande Stats-Utskotts åsigter hafva Rikets Ständer ansett denna angelägenhet böra fortfarande åt den enskilda välgörenheten öfverlemnas.
Den nu väckta motionen afser visserligen endast beviljande af ett tillfälligt understöd, men då det icke i allmänhet synes välbetänkt att Staten skulle träda mellan med bidrag så snart en enskild barmhertighetsinrättning vid anordnandet af sina utgifter öfverskrider tillgångarne, och det ej eller kan vara med god ordning öfverensstämmande att statsmedel till så betydligt belopp skulle anvisas för en anstalt, som ej står tinder någon offentlig kontroll och der således all garanti för anstaltens ändamålsenliga verksamhet och förvaltning saknas, hemställer Utskottet, att Herr Anckarsvärds förevarande motion ej må af Rikets Ständer bifallas. 148:o.
Uti en inom Bonde-Ståndet väckt, till Stats-Utskottet remitterad motion (N:o 154) har Riksdagsfullmägtigen Andreas Eskilsson från Blekinge län, med hvilken Riksdagsfullmägtigen Per Andersson från samma län instämt, bland annat anfört, hurusom, efter det Jemshögs församling i Listers härad af nämnda län blifvit fördelad i tvänne serskilda församlingar, Jemshög och Kyrkhult, den sednare församlingen, utgörande 35 x mantal, varit nödsakad att uppbygga egen kyrka, inköpa och bebygga pastorsboställe, anlägga vägar till kyrkan, m. m.
Efter afräknande af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66.
(Fortsättning.) 39 moderförsamlingens bidrag och hvad genom enskilda gåfvor influtit, återstode för församlingen att utgifva 50,175 R:dr, hvarförutan till kyrkobyggnaden utgjorts 18,000 dagsverken; och då församlingen ej förmådde utan understöd vidkännas nämnda betydliga _ utgift, har motionären anhållit, att Rikets Ständer måtte bevilja Kyrkhults församling dels ett anslag af 10,000 R:dr utan återbetalningsskyldighet och dels ett amorteringslån af 25,000 R:dr, att under de för liknande fall bestämda vilkor återbetalas.
Vid pröfning af de särskilda framställningar om anslag för utförande af kyrkobyggnader och kyrkoreparationer, som vid föregående riksdagar blifvit gjorda, hafva Rikets Ständer städse ansett det böra åt den kommunala omtankan och verksamheten öfverlemnas att bereda utväg till och verkställighet af dylika företag.
Visserligen har undantagsvis en eller annan menighet i särdeles ömmande fall erhållit låneunderstöd för fullbordande af kyrkobyggnader, men ett sådant understöd torde i förevarande fall så mycket mindre böra ifrågakomma, som, enligt hvad motionen bilagda handlingar utvisa, arbetena å Kyrkhults församlings kyrka redan äro afslutade.
Utskottet hemställer alltså, att Riksdagsfullmäktige!!
Eskilssons förevarande motion måtte af Rikets Ständer lemnäs utan afseende.
Vid l.-sta punkten, mom. a (angående arfvode åt en Öfver-inspektör öfver elementarläroverken) : af Domprosten Sondén: “Det anslag Kongl.
Maj:t äskat åt en öfver-inspektör öfver elementarläroverken, 1,500 R:dr, med tillägg af 1,000
Rdr åt ett nödvändigt tjenstebiträde, synes mig, med hänseende till sakens vigt och de egenskaper, denna befattning kräfver, så måttligt, att ingen nedsättning deraf bör ega rum.
Såsom öfverinspektör kan denne man icke vara underordnad under Expeditions-chefen, om han ock mellan inspektionerne bestrider en Byrå-chels göromål.
För att vid dessa kunna fästa en man, som tillika är qvalificerad att utöfva högsta tillsynen öfver läroverken anser jag att hvad Kongl. Maj:t äskat bör beviljas.“
Vid 17:de punkten (angående lön för en Adjunkt vid Upsala universitet): af Herr Huss, M., Biskop Sundberg och Professoren Selander, hvilka ansågo det af Kongl. Maj:t äskade lönebelopp, 2,500 R:dr, böra beviljas.
Vid 20:de punkten (angående anslag för underhåll af sjuka å Upsala lasarett) : 40 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66.
(Fortsättning.) af Riksdagsfullniägtigen C. J.
Vid 27:de punkten (angående dels arfvode!) för Norska och
Danska föreläsningars hållande vid rikets universiteter, dels stipendier för studiers idkande vid Norskt, Danskt eller Finskt universitet): af Herr Fåhreeus, O. I.; af Herr A. W. Björck och Riksdagsfullmägtigen C. J. Svensén från Calmar län, hvilka såsom sin reservation upptogo Utgiftsafdelningens i denna fråga afgifna förslag till Utlåtande, hvilket var af följande lydelse: “Utskottet har dessa särskilda motioner i ett sammanhang förehaft; och då Utskottet anser såsom synnerligen vigtig hvarje åtgärd, som kan vara egnad att i någon mån befordra en lifligare vexelverkan emellan de nordiska universiteten likasom emellan de nordiska folken: då det för undervisningen obestridligen måste vara nyttigt, att lärarne vid de särskilda universiteten blifva satte i tillfälle att personligen utbyta sin erfarenhet och på nära håll jemföra olika undervisningsmetoder; samt då skicklige studerande beredda tillfällen att vid annat nordiskt universitet fortsätta sina studier otvifvelaktigt skulle verksamt befordra en närmare förbindelse mellan de nordiska universiteten, har Utskottet ansett motionärernas framställningar väl förtjenta af uppmärksamhet.
Men då likväl hos Utskottet uppstått tvekan, huruvida icke för våra universiteter kunna förefinnas andra, närmare liggande behof, hvilka, framför de nu ifrågasatta, böra afhjelpas, har Utskottet deraf ansett sig förhindradt att tillstyrka Rikets Ständer anvisande af de begärda anslagen, utan hemställer Utskottet, a) att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse anhålla, att Kongl.
Maj:t ville, efter ärendets behöriga utredning, taga under öfvervägande, huruvida det väckta förslaget om anordnande vid våra universiteter af Norska och Danska vetenskapliga föredrag må kunna anses vara för den allmänna bildningen af det gagn att statsmedel derför böra anvisas, samt i sådan händelse till kommande Riksdag göra den nådiga framställning i ämnet, som kan af omständigheterna påkallas; samt b) att jemväl i afseende på förslagen om inrättande af stipendier för studiers idkande vid Norskt, Danskt eller Finskt universitet, Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t göra en lika beskaffad underdånig framställning^
Vid 28:de punkten (angående stipendier för prestkandidater): af Domprosten Sondén: ‘Då man led brist på folkskolelärare, anslogos åt seminarii-elever stipendier af Staten, och ehuru numera ingen sådan brist är känbar, föreslår Utskottet, att anslaget dertill må förhöjas med 15,000 R:dr till summa 45,000 R:dr.
Till att bereda den frie arbetarens utveckling i konstfärdighet har man anvisat 6,000 R:dr såsom stipendier o. s. v.
Presten är ock till för folkets undervisning ; den underbyggnad han behöfver, kostar vida mera både tid och penningar att förvärfva än de ofvannämndas; att tillfälle beredes unge män att inhemta denna underbyggnad, borde väl icke anses mindre vigtigt för folket, än att handtverksskickligheten blir allmännare.
Af dessa skäl kan jag ej undertrycka min från Utskottets afvikande opinion att Doktor Björlings motion borde bifallas.
* Vid 30:de punkten (angående dels anslag för nya Lektors- och Adjunktsbefattningar vid de högre elementarläroverken, dels utvidgning af läroverken i Helsingborg, Hudiksvall, Westervik, Carlshamn och Ystad): af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66.
(Fortsättning.) 41 af Herr A. W. Björck, hvilken såsom sin reservation åberopade det af Utgiftsafdelningen afgifna förslag till Utlåtande, så lydande: “Kongl.
Bland dessa skäl framstår först nödvändigheten att i allmänhet vid statsutgifternas bestämmande icke allenast tillse, om hvart och ett af de yppade behofven är i och för sig vigtigt och angeläget, utan ock, i den mån sådant kan ske, sinsemellan jemföra och mot hvarandra afväga de särskilda utgifter, som komma i fråga, för att derefter, med behörigt afseende på Statens begränsade tillgångar, kunna bedöma, hvilka behof äro mest magtpåliggande och företrädesvis påkalla anslag af allmänna medel.
Men i detta fall förekommer dessutom det särskilda förhållande, att, äfven om bristande tillgång å penningemedel icke utgjorde hinder för en så hastig utveckling af elementarläroverken, som otvifvelaktigt vore önsklig, måste dock hinder derför möta i brist på erforderliga lärarekrafter.
Utom det högst betydliga antal nya lärarebefattningar, som inrättades vid riksdagen 1856, tillkom vid derpå följande riksdag åter ett antal af 55 och vid sistlidna riksdag ytterligare icke mindre än 68 nya lärareplatser.
Då man tager i betraktande det antal af unga män, som på sednare åren aflagt Filosofie-kandidatexamen, är det uppenbart, att de nya lärarebefattningarne icke kunnatallestädes besättas med lärare, hvilka innehafva den bildning, som för ett ändamålsenligt bestridande af undervisningskallet är erforderlig och lagligen bestämd.
Bristen på sådane sökande har blifvit så stor, att af 36 lärareplatser, som år 1863 tillsattes, endast 20 kunnat förses med vederbörligen examinerade lärare och ett nära lika stort antal eller 16 blifvit besatta med oexaminerade.
När dertill kommer, att, i anseende till vikarie-arfvodenas ringa belopp, vanligen endast yngre studerande kunna i de talrika vikariaterna användas, så visar det sig, att en ytterligare tillökning i antalet af lärare, som icke ega den bildning eller erfarenhet, hvilken för deras vigtiga kall erfordras, icke skulle lända till undervisningens båtnad.
Den menliga inflytelsen af dessa förhållanden var redan vid sistlidna riksdag märkbar och Rikets Ständer uttalade på grund deraf sin önskan, att lärareplatserna måtte endast med fullt kompetenta personer besättas, samt bestämde, att tillsättningen af de då nybildade lärareplatserna först efter en viss tids förlopp skulle ega rum.
Till följd deraf äro ett stort antal af dessa vid sista riksdag beslutade lärarebefattningar ännu icke tillsatta och komma först nästkommande år att med innehafvare förses.
Då vid sådant förhållande tillsättandet af nya lärareplatser måste, om ej väsendtliga olägenheter för undervisningen skola uppstå, tillsvidare så mycket som möjligt inskränkas, har det synts Utskottet vida angelägnare att de redan befintliga högre läroverken förses med tillräckliga lärarekrafter, än att nya sådana läroverk skulle nu bildas.
Dessutom har inrättandet af högre elementarläroverk hittills i allmänhet endast egt rum efter nådig pröfning af de särskilda orternas behof samt derom af Kongl. Maj:t framstäldt förslag; och denna grundsats synes nu med så mycket mera skäl böra fasthållas, som antalet af dylika läroverk under de sista nio åren ökats från 15 till 30, så att tillfällena till erhållande af fullständig undervisning äro vida talrikare än förr.
— Hvad särskildt angår de enda återstående på reala linien fullständiga läroverken i Helsingborg, Hudiksvall, Westervik och Luleå torde böra erinras, dels att, om än dylika läroverk icke motsvara alla anspråk, de dock måste för de orter, der de finnas inrättade, an ses såsom en stor fördel, i det de, utom meddelande af undervisning på båda bildBih. till B- St Prot. 1865 é 1866. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 1 Häft. 6 42 Stats- Utskottets Utlåtande N:o 66.
(.Fortsättning.) ningslinierna i likhet med de femklassiga läroverken, derutöfver på den reala linien lemna den undervisning fullständigt, som skolstadgan i sådant hänseende föreskrifver, och dels att för dessa läroverks utvidgande till fullständiga jemväl på den klassiska linien skulle erfordras större tillökning i lärarepersonalen, än motionären antagit.
— Härförutom förekommer, i fråga om så väl Helsingborgs realläroverk som Ystads femklassiga skola, att provinsen Skåne redan eger tre högre elementarläroverk, hvarjemte sistnämnda stad, liksom städerna Westervik och Carlshamn, är i saknad af sådan läroverksbyggnad, som för den föreslagna utvidgningen af läroverket vore nödvändig.
Af alla dessa skäl har Utskottet icke kunnat motionärens förslag understödja, utan tillstyrker, att Rikets Ständer, med afslag å förenämnda motionärers framställningar, bevilja det af Kongl.
Maj:t till löner för nya lektorsoch adjunktsbefattningar vid de redan befintliga läroverken samt till arfvoden åt extra lärare äskade belopp, 75,000 R:dr.» af Herr E. Berggren: -Då antalet af lediga tjenster vid elementarläroverken för närvarande är så stort, att det antagligen icke kan under loppet af många år fyllas, har det visserligen kunnat ifrågasättas, huruvida det är välbetänkt, att dels genom utvidgandet af redan befintliga dels genom inrättandet af nya läroverk öka de olägenheter, som bristen på lärare redan medför.