Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jemte dessa anmärkningar hafva äfven följande från Utskottets afviknnde förslag till förändrade controller sökt göras gällande, nemligen: 1:0 det af Kamrnar-Rätten i dess underdåniga utlåtande framställda, likväl med det tillägg, att, sedan förteckningarne tillika med chartacbeloppen från Under domstolarne till Kammar-Rätten inkommit, Öfver-Revisions-Departementets tjenstemän skulle i Svea Uof-Rätt och serskilde tjenstemän vid öfrige Hof-Rätterna i samma Hof-Rätters archiv genomgå de dit inkomne renoverade protocoll och domböcker samt jemföra desamma med de till Kammar-Rätten insända förteckningarne; 2:0 det utaf Herr Friherre Oxenstjerna uti dess vid Utskoltets Betänkande fogade reservation anförda, i afseende å köpe-, bytes-, gåfvo- och fastebref, att nemligen värdet af det stämplade papper, som för nämnde handlingar finnes stadgadt, skulle erläggas till statens uppbördsman på lika sätt, som vid köp förfares med uppbörden af Wadstena Krigsmanshus-afgiften, hvarefter uppbördsmännens qvittencer skulle antingen vidhäftas handlingarne, eller, emot derå teeknadt bevis, qvarstanna hos domstolarne; uti hvilket förslag flere modificationer likväl ansetts nödiga, såsom att domstolarne skulle genast efter Tingets slut till Konungens Befallningshafvande insända förteckningar öfver beviljade lagfarter, och. enahanda förteckningar sedermera äfven af Hof-Rätlerne upprättas, i öfverenstämmelse med dit inkom - 16 Bi'ilhiings-Uiskottets Utlåtande, IV:o 29. mande lagfartsprotocoll samt dfversändas till Kammar-Rätten; att då den lagfartssökande inställer sig vid domstolen och företer uppbördsmannens qviltence öfver erlagde afgiften, den deremot svarande Charta Sigilla ta borde inför domstolen vidfästas lagfartshandlingen; att stämplade pappersafgiften först efter vunnen lagfart borde, enligt af domstolen lemnade förteckningar, utaf uppbördsmännen debiteras och uppbäras, samt denna controll icke utsträckas till fastebref, hvilka, af samma skäl, som Utskottet anfört i fråga 0111 intecknade skuldebref, ansågos icke behöfva underkastas serskild controll; 3:o alt, såsom i flera andra länder vore stadgadt, alla handlingar, för att ega gällande kraft, borde skrifvas å stämpladt papper, hvarigenom all vidare controll blefve öfverflödig och staten komme i åtnjutande af högst betydliga inkomster; och borde, för vinnande af detta ändamål, Författningen sålunda omarbetas, att afgifterna i allmänhet nedsaltes samt bestämdes efter vissa tiotal, hvarpå såsom exempel anfördes tariffen för vexlars chartering; och 4:o att det måtte stadgas, att ingen handling, som vill åberopas såsom grund för en afhandling eller såsom bevis, skulle gälla inför domstol eller annan auctoritet,
så vida den icke från början är vederbörligen charterad, och att, till förekommande deraf, att handlingen först belädes med charta, när den skulle vid domstol företes, tillika borde föreskrifvas, dels att chartan, som vore bilagd, skulle hafva samma årtal i vattenstämpeln, som sjelfva handlingen, dels ock att vid hvarje års slut hos Chartae-Sigillatas-försäljningsmännen ombyte skulle ske af chartor, och det gamla förrådet förstöras; och förmenades den härmed förknippade kostnad blifva ganska ringa jemförelsevis med de löner åt controllanler, som i stället kunde undvikas.
Hvad härvid i första rummet torde böra undersökas, är frågan, huruvida förändrade controllföreskrifler i afseende å stämplade pappersafgiftens behöriga erläggande må anses af nöden, eller om, såsom Bonde-Ståndet beslutat, hittills gällande föreskrifter i detta ämne böra oförändrade bibehållas.
Utan att hysa någon misstanka emot Domare-corpsen i allmänhet om bristande nit att bevaka Statens rätt till ifrågavarande afgifter, har Utskottet likväl både af erfarenheten, att vid handlingars chartering missbruk egt rum, och af Kongl. Maj:ts Högstberörde Nådiga Skrifvelse funnit sig uppmanadt, att för Rikets Ständer framställa sina åsigter om de förändrade controllföreskrifler, som i vissa hänseenden må finnas af behofvet påkallade; Och alt delta behof ganska allmänt erkännes, vitsorda mängden och beskaffenheten - Bevillnings-TJiskottets Utlåtande, N-o 29. 17 fenlieten af de inom Riks-Stånden i ämnet afgifne yttranden; hvadan och då de vili Kongl. Majrts Nådiga Skrifvelse omförmälde serskilda controllföreskrifter påkalla yttrande från Rikets Ständer, det icke torde vara lämpligt att inskränka yttrandet till endast det förklarande, att Rikets Ständer låta vid nu gällande föreskrifter hero.
Bland de förslag, som, för vinnande af säkrare controll, blifvit uttalade, framstå, såsom mest genomgripande, de a:ne sistomförmälde, hvilka gå derpå ut, att hvarje handling skulle, lör att ega gällande kraft, skrifvas på eller från början förses med behörigt stämpladt papper.
I förra fallet skulle skrifchartor tillverkas å nästan alla möjliga valörer, ehuru en stor del kanske aldrig komme att begagnas.
I sednare händelsen åter skulle vid hvarje års slut alla då obegagnade chartor förstöras; och ehuru de kostnader, sorn häraf uppkom me, visserligen icke utgöra hufvudsakligaste hindren emot antagande af någotdera förslaget, tror Utskottet sig likväl böra meddela, att, enligt Utskottet tillhandakomne upplysningar, de nya skrif-charlorne kosta i tillverkning och stämpling omkring 3y
R;dr per i.ooo st. och biläggningschartor omkring ti R:dr för lika antal; hvaraf Utskottet beräknat, att förlusten i Chartas-tillverkningen skulle, med antagande af ifrågavarande förslag, uppgå tili flera Tusende Pi:dr B:co årligen; och enär dessa förslag, hvaremot flere Ledamöter inom Riks-Stånden sig yttrat, dels skulle rubba de beskattningsgrunder, som i nu gällande, af samtlige Riks-Stånden redan godkände, stadganden äro bestämda, enligt hvilka stämpladt pappersafgift för vissa handlingar alldeles icke eger rum, förr än handlingarne vid Domstol uppvisas, och för andra åter äro helt olika, såsom i fråga om skuldsedlar, då dessa företes i lagsöknings- eller concursmål, dels ock å landet serdeles i glest bebodda orter, der tillräckligt antal Chartas-Sigillatas-Försäljningsmän svårligen kunna erhållas, skulle medföra stora olägenheter, i synnerhet för allmogen, samt följaktligen mötas af allmän missbelåtenhet, anser Utskottet sig böra afstyrka allt afseende å dessa förslag.
Genom det i Herr Friherre Oxenstiernas reservation återgifna, af minoriteten inom Kammar-Rätten väckta, förslag, att till Statens uppbördsman skulle erläggas stämplade pappersafgiften för köpe-, bytes-, gåfvo- och fastebref, hafva flere Ledamöter inom Riks-Stånden, likväl under förbehåll om en eller annan, förslagets princip till och med upphäfvande, förändring, trott sig på ett enkelt och betryggande sätt finna correctiv mot missbruk vid charBih. till R.
Prot. 1845, 5 Sami. 1 Afd. 14 Haj t. 3 18 Bevillnings-Utskoltets Utlåtande, N.-o 29. tering af omförmälde handlingar.
Härvid torde dock böra bemärkas, att den föreslagna förändringen, i stället att förenkla controllen öfver elia rtae—sig illa t se—a fgi f— lernas erläggande, skulle dels rubba sjelfva idéen för denna afgift, att stänipladt papper deremot erhälies, oell såmedelst återinföra hvad under namn af chartoesigillatse-recognilion, för längre tid tillbaka, blifvit, såsom olämpligt, afskaffadt, dels ock splittra redovisningen för chartte-sigillatae-uppbörden, samt dertill icke lemna ringaste conlroll mot missbruk af uppbördsmänoen, så vida icke serskilde åtgärder, såsom att Under-Dotnstolarne och Hof-Rätterne skulle, de förra till Konungens Befallningshafvande och de sednare till Kammar-Rätten insända förteckningar O O * O ofver beviljade lagfarter, tillika fastställdes.
Vid betraktande af allt detta, och att den sålunda tillskapade controll ändå icke kunde utsträckas till alla de handlingar, hvars chartering borde underkastas serskild granskning, såsom skuldebref, hvarföre afgiften, förr än visshet, att inteckning beviljas, icke eger rum, och bouppteckningar, öfver hvilka slags handlingar Kronans uppbördsman hittils icke fått af Dofnstolarne emottaga förteckning, samt enär det icke eller synes välbetänkt att genom denna uppbörd, som under alia tider af året inflyter, lemna uppbördsrnännen ytterligare tillgångar att betacka möjligen åsamkade balancer, tror
Utskottet ifrågavarande förslag desto mindre böra af Rikets Ständer antagas, som det slutligen vid sjelfva tillämpningen skulle på landet medföra stora olägenheter, då Kronofogden icke är ovillkorligen förbunden att vistas vid Tingen, utan rättsökande först skulle nödsakas infinna sig hos Kronofogden, för att erlägga afgiften, innan handlingen, hvarpå lagfart söktes, finge af Domstolen emottagas.
Elter det Utskottet sålunda sökt visa olägenheterna af de förändrade controllföreskrifter, sorn inom Riks-Stånden blifvit fö res] agne, och hvarvid Ulskottets och Kammar-Rättens princip för controllen att skilja chartan från handlingen, hvartill den hörer, icke blifvit antagen, torde Utskottet nu böra först behandla de anmärkningar, som emot denna princip' förekommit, nemligen att chartans befintlighet vid handlingen skulle utgöra säkraste controllen emot missbruk, samt att den embetsman, som vore ålagd ansvara för charteringens riktighet, svårligen skulle O Ö O 7 O vilja till den controllerande myndigheten aflemna den handlingen frånskiljda chartan, som utgjorde enda beviset öfver charteringens behöriga fullgörande.
Med anledning af det till svar å dessa anmärkningar uppgifna förslag, att stämplade papperet borde vara så inrättadt, att det kunde delas i 2 delar, med fullständiga Be -nilinin gs - Ut sk o! tets Utlåtande, N:o 29.
19 stämplar a hvardera, har Utskottet infordrat och erhållit den upplysning, att de i biläggnings-chartorna upphöjda eller ljusa vattenmärken, såsom valör och årtal, kunna, utan omarbetning af formarne, efter önskan förändras, eller nya tilläggas, äfvensom att de inuti congrevska stämplarne förekommande valör-märken, utan serdeles kostnad, kunna förändras eller med nya förses.
Då de nu antagne biläggnings-chartor sålunda kunna, utan serdeles kostnad, förses med lika valör- och årtals-stämplar å båda äudarne, och Utskottet icke vill bestrida nyttan deraf, att någon del af stämplade papperet vidfästes den handling, hvartill det hörer, heldst detta utgör en conlroll öfver charteringens riktighet, på samma gång, sorn det tryggar vederbörande Embetsmän mot på följd för försummelse, i den händelse andra delen af chartan skulle förkomma, får Utskottet hemställa, att vid charlet in" af sådane handlingar, derföre serskilde con O O troll-föreskrifter meddelas, biläggnings-chartan, på nyssnämnde sätt förändrad, skall på midten verticalt alklippas, båda delarne maculeras, och venstra hälften biläggas handlingen, samt den andra hälften deremot tjena till verilication öfver charteringens riktighet.
O O Hvad vidare angår frågan angående hvilka handlingar, som böra underkastas den serskilda controllen, så och med stöd af hvad i betänkandet angående bouppteckningar, hvilka till Öfver-Domstolarne ingifvas, blifvit anfördt, finnér Utskottet sig, utan afseende å den häremot gjorde anmärkning, böra vidblifva sitt derom afgifne förslag.
Med anledning åter af anmärkningarne i fråga om intecknade skuldfordringsbevis, och då flere Ledamöter inom Utskottet äfven vitsordat, att icke sällan intecknade skuldsedlar finnas ocharterade, hemställer Utskottet, med frånträdande af sitt yttrande härom i Betänkandet, alt intecknade skuldfordringsbevis äfven må underkastas dea serskilda controllen öfver charteringens verkställande.
I följd hvaraf Utskottet anser sig sakna all anledning understödja den anmärkning, som blifvit framställd derom, att Fastebref borde, lika med intecknade skuldebref, från serskild controll befrias.
Beträffande härefter de anmärkningar, som blifvit rigtade emot
Utskottets alternativa förslager till verkställande af den nödig ansedde serskilde controllen, så, 20 Bevillnings-Utskotlets Utlåtande, iUo 29. om afven dermed vore förknippade dryga stats-utgifter samt ökade besvär för Under-Domstolarne, hvilket sednare dock icke är fallet, om Utskottets första alternativ anlages, lära dessa tvenne olägenheter icke kunna alldeles undvikas, så vida man vill ändamålet, hvarigenom Utskottet dock är förvissadt, att Staten skall meia än rikligen få utgi(terne ersatta.
Den fruktan, som blifvit yttrad, alt den af Utskottet föreslagne controll skulle alltför länge fördröjas eller, der extra Domare varit förordnade, stundom göras alldeles overksam, tror Utskottet desto mindre förtjena afseende, som Lagfarts- och Intecknings-Protocollen, dervid de mest betydande och hufvudsakligaste chartoe-sigillatae-beloppen skulle ingå till granskning, ovilkorligen böra, inom en månad efter hvarje Ting, till IIof-Rätterne inlemnas, samt Domböckerne för det ena året aflemnas det nästföljande, och således ett år tidigare, än Landsholmen ingår till granskning i Kammar-Rätten, hvaraf sig visar, att någon skyndsammare controll, än, på sätt Utskottet föreslagit, svårligen Iman vinnas; och vill det synas, som detta förslag skulle kunna medföra äfven den i andra hänseenden icke obetydliga fördel, att strängare uppsigt öfver Domböckernas insändande från Under-Rätterna komme att för chartse-sigillataä-controllens skull utöfvas; hysande LTtskottet, beträffande anmärkte olägenheterne i fall, der extra
Domare varit förordnade, den utaf erfarenheten icke jäfvade mening, att ordning i afseende å Protocollens och
Domböckers insändande vanligen icke plägar af dessa extra Domare försummas.
Ått den af Utskottet föreslagne controll så vida må vara ofullständig, att den icke kan utsträckas till de i Embets-verkens archi ver förvarade handlingar, medgifver Utskottet desto heldre, som det hvarken varit Utskottets mening ej heller föranledts af den Kongl. Skrifvelsen, att för granskning af sådane handlingar föreslå förändrade controller; hvarjemte Utskottet, med erkännande af anmärkningarne angående Rådhus-Rättens och Justitiae-Collegii i Stockholm befrielse att till Hof-Rätten insända renoverade Domböcker, här nedan vill i detta hänseende afgifva vidare yttrande.
Hvad slutligen emot l:sta alternativet i Utskottets förslag blifvit anmärkt, att, enligt detsamma, Hof-Rätterna inblandades i uppbördsbestyr och blefve
Domstolar i Revisionsmål, torde böra närmare skärskådas.
Enligt nu gällande och äldre författningar, åligger det Advocat-Fiscalerne i Rikets Hof-Rätter, likasom i allmänhet alla Kronans Actorer, att beifra öfverträdelser af Chartae-Sigillatoe-författningen, och skall Under-domare för felaktig Chartering tilltalas vid den IIof-Rätt, hvarunder lian lyder.
Att behörigen efterlefva Chartre-Sigillaiae-Författningen, är ett åliggande för hvarje Domare, såsom sådan, utan att man hittills ansett honom vara Statens uppbördsman i vidsträcktare mon, än om han emottagit stämpladt papper.till försäljning, derför redovisning i serskild, af Domarebefattningen alldeles oberoende, ordning skall afgifvas, Bevilbungs-Utskottets Utlåtande, N.-o 29. 21
Vid dessa förhållanden och då Hof-Rätterna hafva att vaka öfver Under-Domares embetsutöfning, kan Utskottet icke finna, att den föreslagna granskningen i HofRätterne öfver behörig chartering vid Under-Domstolarne inblandar Hof-Rätterna i något uppbördsbestyr, eller att Hof-Rätterne, genom att döma öfver angifne felaktigheter vid handlingars chartering, hädanefter mera än hittills blefve
Domstolar i Revisions-mål; hvaremot det förefaller Utskottet formvidrigt, om Under-Domare skulle för under embetets utöfning begångna förseelser emot ehartse-sigillataeförfattningen, åtalas inför Kammar-Rätten af Ofver-Revisions-Departementets tjenstemän.
Sedan Utskottet sålunda sökt vederlägga de anmärkningar, som emot Utskottets förslag blifvit framställde, torde någon vidare utredning af skälen, hvarför Utskottet tror samma förslag böra lemnäs företräde framför Kammar-Rättens, äfven med de vid delta sednare inom Riks-Stånden gjorde tillägg, i afseende på controllen öfver de föreslagne förteckningarnes öfverensstämmelse med Under-Domstolarnes till Hof-Rätterna insända Protocoll och Domböcker, icke vara af nöden; viljandes dock Utskottet, i afseende å detta tillägg, erinra, att det synes föga lämpligt att till tjenstemännen i Ofver-Revisions-Departementet öfverlåta en granskningsåtgärd, som skulle verkställas i Hof-Rättens Advocat-Fiscals-Conlors local.
På grund af hvad Utskottet nu andragit, får, i afseende å sättet,, hvarpå granskning af de original-handlingarne till hälften frånskiljde chartornas riktiga belopp, lämpligast må kunna verkställas, Utskottet till Rikets Ständers pröfning ånyo vördsamt hemställa de i Utskottets betänkande, (pag. 28 och 29) framställde alternative förslager, med uteslutande i begge af orden ”samt Justitiac-Collegium och Förmyndare-Kammaren i Stockholm” samt införande framför först förekomne orden ”det stämplade papper” följande ord högra halfva bladen af-, i följd hvaraf de alternativa förslagen erhålla följande lydelser (det första) ”att Iläradshöfdingar och Rådhus-Rätter åläo-sas vid de reno *->
Ou verade exemplar af Protocoll och Domböcker, som, inom förut bestämda tider, skola till vederbörande Hof-Rätter insändas, foga högra halfva bladen af det stämplade papper, hvarmed omförmälde i samma Protocoll och Domböcker intagne eller beskrifne handlingar skola förses, och att någon inom hvarje Hof-Rätts Advocat-Fiscals-Contor anställd tjensteman, emot lämpligt, af chartae-sigillatae-medlen utgående, arfvode, som Kongl. Majrf, efter det Hof-Rätterne blifvit i ämnet hör - 22 j Bevillnings-Utskottets Utlåtande , N:o 29. de, täckes i Nåder bestämma, må blifva ålagd att granska chartorna oell jemföra dem med de i meranämnde Protocoll och Domböcker intagne handlingar; hvarefter åtal bör inför Kongl. Hof-Rätten anställas å de felaktigheter vid charteringen, som kunna upptäckas.” (det andra) ”att Häradshöfdingar och Rådhus-Rätter må åläggas, att vid de till vederbörande Hof-Rätter ingående renoverade exemplar af Protocoller och Domböcker, bifoga ej allenast liögra halfva bladen af det stämplade papper, hvarmed de deri intagne eller beskrifne, bär ofvan uppgifne, handlingar, skola förses, utan ock serskilda förteckningar, upptagande samma handlingars beskaffenhet och beloppet, hvarå de lyda, jemte summan af det stämplade papper, som för hvarje sådan handling blifvit erlagdt, och att, sedan dessa förteckningar blifvit i HofRätternas Advocat-Fiscals-Contor jemfördr, så väl med Protocollen och Domböckerna, som med de insände chartae-beloppen, förteckningarne skulle i Advocat-Fiscals-Contoren förses med bevis öfver deras riktighet, och derefter från Hof-Rätterne öfverlemnas till Kongl. Kammar-Rätten, för att i dess Ofver-Revisions-Departement underkastas den speciellare granskning, som för utrönande af riktigheten utaf chartornas belopp, i förhållande till handlingarnes innehåll, vore ytterst af nöden; samt slutligen att, i händelse detta förslag bfilver antaget, så väl den af Kongl. Kammar-Rätten uppgifne ersättning för förteckningarnes upprättande, sorn ock lämpligt af Kongl. Maj:t bestämmande arfvode för den i Hof-Rätterna och Kammar-Rättens Öfver-Revisions-Departement skeende granskningen, måtte af Chartte-Sigillatae-medlen utgå.” Varande Utskottets afsigt med de alternativa förslagen, att båda måtte af Rikets Ständer framställas till Kongl.
Majit, på det, i händelse första alternativet icke skulle af ett eller annat skäl i Nåder bifallas, det andra må vara att tillgå; och hemställer Utskottet, att begge alternativen af denna anledning må utaf Rikets Ständer godkännas.
Beträffande åter Rådhus-Rättens samt J ust i t ise—Collegi i och Förmyndare-kammarens i Stockholm Domböcker, så och då i den förra icke förekomma andre, Bevillnings-Utskottets Utlåtande, N.-o 29, 23 den serskilde controllen underkastade, handlingar, än fastebref, och i den sednare eller Just i t ice-Gol legi i Dombok, endast bouppteckningar, samt inom Justilise-Collegium finnes en serskild Revisor, som åligger att granska alla afgifter för dit ingående boupteekningar, hvarföre i detta sednare hänseende annan åtgärd icke torde erfordras, än att föreskriften om biläggnings-chartans skiljande till hälften från ena exemplaret sålunda iakttages, att andra hälften bifogas det exemplar af bouppteckningen, som stannar i Collegii vård, och blifver för dess Revisor tillgängligt, föreslår Utskottet, att nyssnämnde föreskrift måtte i afseende å bouppteckningar, som till Justitiae-Collegium och Förmyndare-Kammaren i Stockholm ingifvas, varda antagen, tillika med uttrycklig förpligtelse för Collegii Revisor att granska charteringens riktighet, samt att Rådhus-Rätten i Stockholm må åläggas, att till HofRätten insända utdrag af Domboken öfver meddeldte faste bref, och dervid foga så väl sjelfva chartonia, enligt Utskottets första alternativ, som sådane förteckningar, som i andra alternativet omförmälas, för att, lika med öfrige till Hof-Rätten ingående Protocoll och Domböcker, undergå granskning.
Emot Utskottets vid slutet af pag.
29 och till 17 §. pag. 30, framställde förslag, har någon anmärkning "icke förekommit; hvaremot under disoussionen angående controllerna, blifvit yrkadt, att, då handlingar, hvilka icke ovilkorligt, utan endast i vissa fall, äro underkastade charlse-afgift, beläggas med stämpladt papper, vederbörande Embetsmän skulle åläggas å sjelfva handlingen anteckna tiden, då beläggningen skett.
Men som detta förslag icke synes inverka på controllen, sådan den blifvit af Utskottet föreslagen, anser Utskottet samma förslag icke böra till förändring i gällande stadganden föranleda. 17 §.
Utskottets förslag att i 1 och 4 mom. af denna §. införa de bestämmelser, 1835 års och äldre Chartse-Sigillatae-Författningar innehålla, har Ridderskapet och Adeln ogillat samt öfrige Stånden till Utskottet återremitterat, med anmärkningar dels att någon svårighet att erhålla vederhäftige chartae-sigillatse-försäljningsmän på flere orter icke skall hafva mött, dels ock, att då Domare icke utan borgen er - 24 Bcvillnings-Utskottels Utlåtandej TV.-o 29. holle chartor på credit och det möjligen kunde inträffa, att en Domare ej förmådde sådan borgen ställa, stadgandet om hans skyldighet att hålla allmänheten slämpladt papper lill handa blefve overkställbart.
Om älven, såsom det blifvit anmärkt, chartae-sigillatae-försäljningsmän i åtskillige orter finnas att tillgå och äro villige att vid Tingen bålla chartor till salu, så har, efter hvad Utskottet eger sig bekant, det å andra orter varit och är ännu för Läns-Styrelsen och Taxerings-Comiteerne ogörligt att förordna någre sådane försäljningsman.
Uti 1818 års Chartas-Sigillatae-Författning stadgades, att Domare skulle för de chartor, lian på credit finge emottaga, ställa borgen och tillika vara skyldig att vid Ting och andra förrättningsställen hålla allmänheten stämpladt papper till handa, emot samma rättigheter, som chartae-sigillalae-försäljningsmän i allmänhet tillkommo; och bibehölls i 1824 års Författning skyldigheten för Domare att vid omförmälde tillfällen hålla stämpladt papper till salu, hvaremot förbindelsen att ställa borgen, för på credit emottogne chartor eftergafs för Ordinarie Domare.
Då emedlertid denna eftergift hade till påföljd, att chartae-balanser yppades hos någre Domare, återgingo vid 1828 — 3o årens Riksdag Ständerna Lill den äldre föreskriften angående borgens ställande äfven af Ordinarie Domare, hvilken föreskrift äfven i 1835 års Författning igenfmnes, jemte förpligtelsen för Domare att, på sätt förut är nämnd t, vid Tingen vara försedde med chartor för allmänhetens behof, utan att någon olägenhet af samma föreskrifter den tiden öfverklagades.
Rikets Ständers vid nästlidne Riksdag i ämnet fattade beslut, att skilja Domaren från cbartae-försäljningen, afsåg icke eller Domarens befrielse från dermed förenade besvär, utan utgick från den synpunkt, att serskilde försäljningsman skulle af den fördel, en betydligare afsättning kunde medföra, eggas att utöfva noggrann controll deröfver, att alla handlingar, som vid Tinget företeddes, blefvo behörigen charterade.