Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 10, i anledning af väckta motioner om inrättandet af Navigationsskolor, m. m. N:o 11, i anledning af väckt motion om inrättandet af real-skolor.
N:o 12, i anledning af väckta frågor om anslag till Ullsorterings-Contoirs im ättande i städerna Götheborg och Malmö.
N:o 15, i anledning af väckt fråga om mantals-penningarnes användande för fattigvårdens behof, m. m.
N:o 16, i anledning af väckt fråga om sänkning af den så kallade Brunnsviken.
N:o 18, i anledning af väckt fråga om förändradt beräkningssält för rote* hjelpens utgörande inom Kronobergs
N:o 19, i anledning af väckt motion om lindring för hemmans-egarne å Hammarön uti deras roterings-skj ldighet, m. m.
N:o 20, i anledning af väckta frågor om förnyad granskning af grunderna för båtsmanshållets fördelning, Rikets städer emellan. S. D. Gillades Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens, den 22 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 17, i anledning af väckt motion 0111 åtskilliga till dessa Utskott remitterade frågors behandling i ett gemensamt B, tänkande, m. m. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Bevillnings- samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens memorial N:o 4, 1 anledning af Herr Tornerhjelms, Rudolph Victor, motion, angående tiden för den blifvande nya Författningens, rörande bran vins-bränningen, tillämpning.
Preste-Ståndet beslöt, med ändring af det i Betänkandet N:o 115 af Stats-Utskottet föreslagna vilkor, angående skyldighet för Professoren Akerman att kostnadsfritt undervisa de unga Läkare, som om Orthopediska sjuk - 56o Prot. Utdr. d. ag
Aug. i84°- behandlingen önska taga närmare kännedom, att, i dess ställe, vid det beviljade anslaget fästa det vilkor, att en yngre Läkare af Professor Akerman vid Institutet antages såsom dess biträdare, hvilken af honom undervisas i den Orthopediska Läkare-kosten för att sålunda bildas, att en gång efter Professor Akerman kunna blifva Institutets föreståndare.
För öfrigt bifölls, hvad så väl i Betänkandet N:o 115 som N:o 264, blifvit af Utskottet tillstyrkt, blott med det tillägg, att anslaget till Professor Akerman personligen 500 R:dr utsår från och med början af innevarande år samt uppföres på Allmänna Indragnings-staten.
Och skulle de respective Med-Slånden vänligeu inbjudas att om enahanda beslut sig med Preste-Ståndet förena. S. D. Föredrogos ånyo Stals-Utskottets följande utlåtanden och memorial:
N:o 235, i anledning af väckte motioner om upphörande ef tredskoböter för uragtlåten leverering till Stora Kopparbergs
Bergslag af ränte- och mantalskolen.
Återremitteradesj för att af Utskottet i betragtande tagas i sammanhang med det återremitterade Utlåtandet N:o 170.
N:o 241, i anledning af Prosten Ödmanns motion om anslag lill bildande af en fond lill emeriti-löner för Lärare vid Upsala Stifts läroverk.
N:o 257, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om pensioner för f. d. Stats-Råden Herr Friherre Åkerhjelm och Herr Grefve Hård.
A ter remitterades.
N:o 258, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående uppförande å Indragnings-staten af löne-ersättning åt f. d. Slats-Secrelerarne Grip och v.
Län motion, angående ersättning till Nämndemän och Fjerdingsman för syner och värderingar.
N:o 261, i anledning af Herr EdenhjelmSj G.., motion om rättighet för nu varande Vexel-Controllörer att få bibehålla de af dem innehafvande arfvoden.
N:o 262, i anledning af Herr Norins motion, angående förnyelse af den förut väckta frågan om delegare-rätt uti Civil-statens pensions-inrättning för Borg - Trot. XJtdr. d. 29 Aug. 1840.
56i Borgmästare i Rikets städer, med undantag af Stockholm, samt för dessa embelsmäns enkor och harn.
N:o 263, i anledning af erhållne återremisser å Utlåtandet N:o 107.
Ståndet godkände hvad Utskottet i Utlåtandet N:o 107 tillstyrkt och i N:o 263 vidblifvit.
Nio 266, i anledning af erhållen återremiss å Stats-Utskottets Utlåtande N:o 135, rörande väckt fråga om Kungsgården Halltorps på Öland återvinnande till Kronan.
Ståndet biföll hvad Utskottet i Utlåtandet N:o 135 tillstyrkt och i N:o 266 vidhållit.
N:o 267, i anledning af erhållen återremiss å Stats-Utskottets Utlåtande N:o 165, angående väckt motion om afskrifning af 1836 års spanmål-arrende för Ryda Kungsgård eller nedsättning i arrendets belopp.
Ståndet godkände hvad af Utskottet i Utlåtandet N:o 165 blifvit föreslaget och hvilket Utskottet äfven vidblifvit i N:o 267.
N:o 268, i anledning af erhållen återremiss å Stats-Utskottets Utlåtande J\T:o 166, och N:o 269, i anledning af erhållen återremiss å Stat-Utskottets Utlåtande N:o 167.
Med godkännande af hvad Utskottet i Utlåtandena N:ris 149 och 271 tillstyrkt, beslöt Ståndet likväl, det må lån, hädanefter som hittills, beviljas till 75 procent af ullens värde.
N:o 272, i anledning af ånyo väckt fråga om en Magazins-byggnads uppförande vid Mörbylånga köping på Öland.
N:o 273, i anledning af 2:ne till Utskottet remitterade motioner om Vexel-controllörs-befattningarnes upphörande.
N:o 274, i anledning af Riks-Ståndens skiljagtiga beslut, angående aflöningen för deras Secreterare och Notarier.
I sammanhang hvarmed föredrogs en af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln meddelad inbjudning i Protocolls-Utdrag af den 26 dennes att förena sig i Bih.. till R, St.
Trot. 1840. 9 Sami. 1 Band, 71 562 Troi.
Ut dr d. 2 g dug.
1840. det af samma Stånd faltade beslut, att aflöningen för Stånds-Notarierna bör utgå med 5 R.dr örn dagen för hvardera.
Ståndet, som vidblef sitt i detta ämne fattade beslut, godkände de af Utskottet framställde Voterings-propositioner och lade nyssnämnde inbjudning till handlingarne.
N:o 275, angående yrkad ersättning för forslingen af Presterskapets i Lappmarkerne lösnings-spanmål.
Bifölls. S. D. Föredrogos ånyo Constitutions-Utskottets memorial: N:o 26, angående en af Herr E. J. Westman anmäld anledning till anmärkning.
Med godkännande af Utskottets åtgörande, lades memorialet till handlingarne.
N:o 27, med Utlåtande öfver Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående Lagtima Riksdagars återkomst hvart 3:dje år, samt om föremålen för Urtima Riksdagar.
Memorialet, med afstvrkande af bifall Lill Kongl. Maj:ts Högstberörde Någa Proposition, godkändes.
N:o 28, med Utlåtande öfver Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående ändring i 109 §.
Hvad Utskottet föreslagit, innefattande afstyrkande af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, Bifölls. S. D. Vid nu ånyo skedd föredragning af Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens Betänkanden:
N:o 7, i anledning af väckt fråga om ersättning till ledamöter i SyneRätt för verkställda syner å Militiae boställen och N:o 8, i anledning af väckt motion, om förändrad grund för utgörande af Brandstod och Riksdagsmanna arfvode, blefvo samma Betänkanden af Ståndet bifallna. S. D. Föredrogos ånyo Lag-Utskottes sedan d. 13 dennes å bordet hvilande följande Betänkanden: N:o 100, i anledning af väckte motioner, dels om utarbetande af en ny utmätnings-författning och dels att f. d. Lag-Comiteens förslag till UtsökningsBalk må varda antaget, eller åtminstone 12 Cap. 1 §. deri, samt att i sistnämnda fall må utfärdas ej allenast förändrade föreskrifter, i afseende på tiden för utmätnings verkställande och afgifvande af utmätningsmans slutredogörelse, utan äfven det stadgande, att Öfver-excecutors utslag i Prot. Utdr. d. 2g Aug. 184.0. 563 utmätningsmål skola till de sökande utskrifvas i den ordning målen blifvit färdige till afgörande, och när de sökande sig anmäla och erbjuda lösen, till dem genast ullemnas.
N:o 101, i anledning af väckt motion, att på Magistrat i hvarje stad må öfverlåtas rättigheten att upptaga och handlägga lagsöknings- och utmätningsmål mot dem, som lyda under stadens jurisdiction, lika med hvad för Borgmästare och Råd i Götheborg redan är stadgadt, och i följd deraf Konungens Befallningshafvandes befattning med lagsökningar mot städernas invånare upphöra.
N:o 102, i anledning af väckte motioner om rättighet för Länsmän att, på eget ansvar och utan förutgången remiss från Kronofogde, äfvensom för enskilde på sockenstämma utsedde personer, verkställa utmätningar.
Vid nu ånyo skedd föredragning af Lag-Utskottets, sedan den 13 dennes å bordet hvilande Betänkande N:o 103, i anledning af väckt mo tion om ett förändradt lagstadgande, i afseende på försäljning af utmätt gods, blef samma Betänkande bifallet. S. D. Föredrogos ånyo Lag-Utskottets följande Betänkanden: N:o 96, i anledning af väckt motion om stadgande af skyldighet för bördeman, att gifva köpare ersättning för af denne erlagde undan tags-för möner.
N:o 97, i anledning af väckt motion om inskränkning i allmän åklagares rätt att anställa åtal å brott emot 14 Cap. 3 §.
Bifölls. S. D. Föredrogos ånyo Banco-Utkottets nedanstående Utlåtanden och memorial: N:o 55, öfver en af Herr Rosenblad, Bernhard, väckt fråga om bestämmande af någon viss praescriptions-tid, inom hvilken åtskillige äldre fordrings-poster böra från Banken uttagas.
- Bifölls. 564 Prot. Vldr. d. IQ -dag. 1840.
N:o 58, i anledning af väckt fråga om förändring i föreskrifterne i afseende på låhs erhållande ur Rikets Ständers Banks- och andra publika cassör.
N:o 57, öfver en väckt motion om förändring i afseende på förnyandet af Bankens inteckningar.
N:o 59, innefattande hemställan att åtskillige å
Daler kopparmynt utgifne sedlar måtte få i Banken inlösas.
N:o 60, i anledning af väckt fråga om aflemnande af en samling sällsyntare medaljer och skådepenningar till Rikets Mynt-Cabinet.
N:o 61, i anledning af väckt motion, att ränta å Discontlån ej må beräknas förr, än medlen kommit låntagarne till handa.
N:o 62, i anledning af IIof-Rätts-Commissarien S.
Anderssons ansökning om eftergift af öfver-ränta å ett Discont-lån.
N:o 63, lill svar å Höglofl.
Ridderskapet och Adelns återremiss af Utskottets under N:o 35 aflålna Betänkande.
Vid nu ånyo skedd föredragning af Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens Betänkanden:
N:o 9, om bildande af undervismngs-anstalter för skeppsbyggeri, samt anslag dertill.
N:o 10, i anledning af väckte motioner om inrättandet af Navigationsskolor, m. m.; och N:o 11, i anledning af väckt motion om inrättandet af real-skolor, biefvo samma Betänkanden af Ståndet bifallna. « S. D.
Vid nu ånyo skedd föredragning af Lag- samt Allmänna Besvärsocli Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o 2, i anledning af väckte frågor om ändring och förklaring i vissa delar af Kongl. Förordningen den 1 Augusti 1805, samt andra Författningar, rörande skogarne i Riket, blef detta Betänkande bifallet.
S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets följande Utlåtanden: N:o 276, \ anledning af väckt motion om ändring uti fördelningen af den till Lunds Academi utgående krono-tionde uti vissa härader af Christianstads Län.
Fröt. ZJtdr. d. 29 Aug. i84°■ 565 N:o 277, i anledning af erhållen återremiss å Stats-Utskottets Utlåtande N:o 158.
N:o 278, i anledning af erhållen återremiss af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 184.
Bifölls. N:o 279, i anledning af väckta motioner rörande dispositionen af ett efter enkan A. B. Wetterström Kronan tillfallet dana-arf.
N:o 280, i anledning af Professor Geijers motion om uppförande å Allmänna Indragnings-staten af pension åt f. d. Stals-Secreteraren m. m. Danckwardt.
Län motion om contant ersättning till rotehållarne inom Kållands härad, för Yägrad utsyning å Kronoparken Rådaås.
N:o 288, i anledning af Herr Hjertås motion, angående ersättning för proviantering och fouragering åt tågande trupper.
N:o 284, i anledning af Herr von Hartmansdorjfs> A.t motion att, i händelse nu gällande skjutslega blifver förhöjd, vissa embets- och tjenstemän måtte erhålla löne-tillökning.
N:o 285, i anledning af erhållne återremisser å Utlåtandet N:o 109.
Ståndet, som bifallit Utlåtandet N:o 109, vidblef sitt beslut och lade Utlåtandet N:o 285 lill handlingarne.
N:o 286, memorial i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 140.
N:o 287, i anledning af Professorn Geijers motion om ett serskildt vicarie-arfvode för Adjuncten i Historien vid Upsala Universitet, så länge han för motionären ombesörjer examina och tentamina.
Från Väll o fl. Borgare-Standet. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o 6, i anledning af väckta frågor om disposition och fördelning af härads-allmänningarne, deras förvaltning, samt Jiigeri-statens upphörande. 566 Prot. Uidr. d. 2 g
Aug 1840.
S. D. Föredrogos ånyo följande Stats-Utskottets Utlåtanden:
N:o 257, i anledning af Kongl. Majrls Nådiga Proposition om pensioner för f. d. Stats-Råden Herr Friherre Åkerhjelm och Herr Grefve Hård.
N:o 258, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående uppförande å Indragnings-staten af löne-ersättning åt f. d. Stats-Secreterarne Grip och von Hartmansdorff.
N:o 260, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga remiss uppå f. d. Löjtnanten J. W. af Uhrs underdåniga ansökning om pension.
N:o 262, i anledning af Herr Norins motion, angående förnyelse af den förut väckta frågan om delegare-rätt uti Civil-statens Pensions-inrättning för Borgmästare i Rikets städer, med undantag af Stockholm, samt för dessa embetsmäns enkor och barn.
N:o 263, i anledning af erhållna återremisser å Utlåtandet N:o 107, öfver en af Herr af Forsell, C., väckt motion, om anslag till bildande af en pensionsfond för Landtmäteri-staten.
De i Utlåtandet N:o 107 afgifna, och i Utlåtandet N:o 263, vidhållna förslagen godkändes; och N:o 265, med svar å erliållne återremisser af Utlåtandet N:o 133, i anledning af Kongl.
Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående väckt fråga om statsanslag för en Pharmaceutisk läro-anstalt.
Utlåtandet N:o 265, bifölls. S. D. Föredrogos ånyo och godkändes följande Utskotts bordlagde Utlåtanden, Betänkanden och memorial: l:o Banco-Ulskottets:
N:o 57, öfver en väckt motion, om förändring i afseende på förnyandet af Bankens inteckningar.
N:o 59, innefattande hemställan, att åtskilliga å daler kopparmynt ut gifna sedlar måtte få i Banken inlösas; och N:o 62, i anledning af Hof-Rätls-Commissarien S.
Anderssons ansökning om eftergift af öfverränta å ett discont-lån; och 2:o Lag-Utskottets:
25 (lera ledamöter, blifva desse naturligen äfven ledamöter af polisstyrelsen.
I alla städer måste finnas stationerade kronofogde oell länsman.
Den förre kail lämpligen vara ordförande i stadens poliskammare, och den senare stadsfiskal.
Vore stadens nämndeman blott en; så valdes ännu en person, för att jemte honom vara ledamot af poliskammaren.
De municipalsammankomster, som nu af stadens invånare hållas inför magistraten, skulle dels kunna ske inför poliskammaren, och dels, i vigtigare ämnen, inför häradsrätten vid tingen, som i hvarje stad komme att hållas.
Genom städernes intagande i planen kan imedlertid deras lagskipning icke blifva lika permanent, som den hittills genom rådstufvudagar i hvarje vecka varit.
Utom polismålen, om hvilkas behandling nu är tält, kunna dock städernes lagskipningsärenden i allmänhet ej vara mera brådskande än landets.
Och i stad ej mindre än på landet blir den större skyndsamheten i sakens alslutande en fullgod ersättning för hvad som genom permanentsens uppoffrande förloras i sakens början, enär man med första domen kommer att hinna lika långt, som hittills med den andra, och vida snarare, än denna nu kan erhållas.
Det är en sats, som varit missbrukad och derföre fallit i misskredit, men det oaktadt innehåller sanning, att tillfället till för mycken brådska i anklagelsers och tvisters anställande icke alltid är helsosamt; men åtminstone ela bör uppehållet vara drägligt, när det icke är sjelfva den slut liga upprättelsen, utan endast dess första påkallande, sorn fördröjes.
Angående permauentsen åberopar jag för öfrigt det förut tryckta underdåniga utlåtande, hvari jag med Lagberedningens pluralitet instämt, öfver frågan om domstolarnes organisation, och hvarigenom de alltför täta domstolssammanträdena på landet blifvit afstyrkta.
En följd af gemensama domstolar för land och stad är, att äfven rättegångsordningen för begge bör blifva i alla delar gemensam.
Dertill hörer, att tiderne för lagfart, stämning om börd, jemknings sökande i arfskifte, bevakande af äktenskapsförord, blifva för land och stad desamma.
Den verkliga olägenhet, som måste träffa alla städer utom dem, i hvilka landstingsrätterne sitta, förekommer i vexel- och sjörättsmål samt i hyresoch ulliyttningsmål, der det fordras skyndsam åtgärd af första instantsen och verkställighet af dess beslut, utan hinder af klagan.
Det bör derföre i dessa mål stå käranden fritt att, utan afbidan af ting, omedelbart anlita landstingsrätten.
Och då inskränker sig olägenheten dertill, att parlerne kunna få ett Just.-Ombudsmans Emb.-Berätt. till 1850 års riksdag.
d - 26 stycke väg att färdas.
Ty den afdelning, sorn på inställelsedagen siller, bör kunna utan dröjsmål saken upptaga och handlägga.
För de större städerna, och synnerligen för hufvudstaden, blir säkerligen nämndemanstjensten motbjudande, tilldess man småningom hunnit vänja sig vid detta vigtigaste och mest hedrande af alla municipala bestyr.
Imedlertid kan härmed må hända förhållas på lika sätt, som förut med beväringsskyldigheten tillgått, nemligen att den, sorn skyldigheten drabbar, står fritt att i sitt ställe anskaffa en vikarie.
I hufvudstaden blir dock alltid en modifikation oundviklig.
Sjelfva benämningen af den föreslagna öfverrätten passar här icke.
Mellanskofven från ling till ting få icke vara hela sju veckor långa.
Då hela öfverrältsdistriktet här utgöres af en enda stad; kan ock utan olägenhet omvexlingen imellan öfverrätts- och stadsrätts sessioner ske vida oftare.
En öfverrättens afdelning behöfver hvarje gång ej hålla längre sammankomst än två veckor, hvarpå kan följa en pleni- och expeditionsvecka, så att hvarje omgång af båda afdelningarnes sessioner upptager sex veckor.
Stadsrättssessionerne räcka då äfven hvarje gång två veckor, med fyra veckors mellanskof.
Sex veckor efter det hvarje sak är utagerad, skall då dom deri utfalla, hvilken här får emottagas omedelbarligen inför öfverrätten, och hvaremot vädjas under Högsta Domstolen.
Härmed äro icke alla planens detaljer uppgjorda; men det väsendlliga deraf torde vara så vida utredt, att öfriga detaljer blifva deraf gifna följder.
För omdömet öfver planens ändamålsenlighet erfordras dock ännu att betrakta densamma i förhållande till högsta instantsen.
Kan den antagas, utan att Högste
Domstolen blir alltför mycket öfverhopad af göromål?
Hvilka försigtighetsmått äro deremot att påtänka?
Kan Högste
Domstolen då bibehållas i dess varande skick?
Och är detta, i all händelse, möjligt?
— I svaret på dessa frågor ingår jemväl allt, hvad som hörer till sättet och vilkoren för talans fullföljande emot en domstols beslut, öfvergången från en lägre instants till en högre.
Hvad först angår iakttagande af den härtill föreskrifna fatalietid, erbjuder sig en kanhända icke likgiltig fördel af min plan.
Domars ulgifvande efter anslag är ett för parters rätt vådligt förfarande.
Att dagligen efterspana anslag, utan att veta, huru många månader det ännu kan dröja, är att förspilla oberäknelig tid, under ständig oro att ändock förbise det fatala anslaget. 27 I öfverrätt och stadsdomslol, der målen afgöras, när som helst, är sakers bevakande i delta afseende högst förhatligt.
Domstol»rne gå parter tillhanda med kallelser, hvartill de icke äro förpligtade; men om dessa af vaklbetjeningen försummas, eller en part icke träffas, eller ett ombud, som får kallelsen, glömmer sig; så kan partens rätt vara ohjelpiigen förlorad.
Den förevarande planen lemnar tillfälle att undgå denna olägenhet.
Alla domar, som af landstings- eller öfverrätt meddelas, böra utgifvas endast vid sessionernes slut.
I mål från stads- eller häradsrätt kungöras dessa domar vid början af nästa stads-eller häradsting, der parterne då okallade infinna sig att afhöra och emotta dom, så framt icke någon påyrkar att dessförinnan få uttaga den hos landstingsrätten; i hvilket fall dock derigenom ingen ändring sker i fatalietiden, som alltid räknas från första dagen af nästa stads- eller hä radsting.
Icke behöfvas två fatalietider, en för att hos den domstol, som dömt, anmäla missnöje, och en för att fullfölja detta hos högre rätt.
För närvarande lärer det vara, noga räknadt, fyra grader af fatalier att genomgå, innan man kommer från hofrätt till Högsta Domstolen: 1) missnöjets anmälande, 2) penningars erläggande lill lösen för protokoller, 3) företeende af bevis om doms fullgörande, af qvitto på nämnde lösen och af borgen för kostnad och skada (tre särskilda fullgöranden, hvartdera vid fatiliepåföljd, således rätteligen tre särskilda fatalieäfventyr) samt ändtligen 4) fullföljandet bos Justitia Revisionen — hvart för sig vid talans förlust.
Lagförslaget minskar visserligen talet af dessa äfventyr, men icke till ett enda, utan lill två, nemligen en anmälan inom 20 dagar och sedan fullföljande inom dertill bestämd tid.
Med två bevakningstider inträffar försummelse lättare, än med en; och detta kan möjligen ingå i afsigten — åtminstone har det troligen förut så gjort.
Men en sådan afsigt är icke konseqvent med den liberalitet, som råder i lagförslaget; och för min del instämmer jag icke deri.
Det är nödvändigt att genom fatalier bereda säkerhet åt den vinnande; men dertill behöfves icke att mångdubbla äfventyret för den lappande.
Således en tid, icke för knapp att medhinna beredelsen, icke just afmätt efter afståndens miltal, med en dags tillökning eller mera för hvarje mil, men ej heller längre, än som för ändamålet tarfvas.
Vid landsting eller stads- eller häradsting, efter eget val, må man kunna anmäla sig, att erhålla underrättelse om hvad till talans fullföljande mot gifven dom erfordras, äfvensom att, efter fullgörandet häraf, sådant ådagalägga och deröfver erhålla bevis, som fredar mot anmärkning om försummelse.
Men vill den missnöjde ej begagna en sådan fördel; icke bör derföre honom beta - 28 gas hans rätt att fullfölja saken; och må han då på inställelsedagen eller dessförinnan hos Konungen visa, att hvad lag föreskriiver, är fullgjoidt.
Motparten bör i allt fall, utan stämning eller kommunikation, vara skyldig att inom den i lag förelagda lid svara, 0111 han det åslundar.
Endast denna lid alt svara behöfver honom föreläggas, ingalunda en förutgående fatalietid att inställa sig till vadinlagans emottagande.
Doms fullgörande, såsom vilkor för talan i högre räll, är det bästa af alla band på kitsligheten och orättrådigheten i rättegångars fullföljande.
Detta vilkor har i lagförslaget försvunnit, enär man ansett tillräckligt, att dom går i verkställighet, utan hinder af klagan.
Häri har jag ej kunnat instämma.
Utmätning på en öfverklagad dom kan väl icke gå lättare, än på en laga kraftvunnen.
Men huru dervid afböja underslef af en orättrådig gäldenär?
Eller hvad orätt vederfares väl denne dermed, att han skall sjelf hälla sin bouppteckning och besvärja den, i fall han säger sig icke kunna betala?
Hvarföre icke begagna det kraftigaste af alla medel att härtill förmå honom, nemligen hans egen fördel, att få sin sak ytterligare pröfvad?
Hvad annat beröfvar man honom dermed, än undflygter och tidsutdrägt?
Huru ofta dessutom är det icke, som tillgångar finnas eller skaffas, när krediten ännu kan dermed räddas, men deremot all möjlig oförmåga ådagalägges, så snart utmätning skall pågå och krediten följaktligen ramlar?
Och huru ökas icke den gäckade fordringsägarens förluster, när han skali bekosta lagsökning, kallelser, utmätningsmans resor, slutligen borgenärers sammankallande, endast för alt utröna, all han ingenting kan få!
Hvarföre icke, i alla de fall, då det kan ske, låta gäldenären sjelf hafva omaket att styrka, det han ingen ting äger?
Vadepenningar — revisionsskilling — äro också i lagförslaget afskaffade; men ej heller deruti kan jag instämma.
I den ursprungliga, af benämningen utmärkta betydelsen, finnas vadepenningar icke mer.
Domaren håller ej mer vad med den rättsökande, att domen skall bestå; och de tvista ej mer med hvarannan inför högre rätt.
Men när man funnit olämpligheten häraf; har man, såsom vanligt, gått till motsatta ytterligheten, låtit den rättsökande ensam betala vadepenning, och skänkt den åt domaren, ehvad hans dom ändrades eller ej.
Nu föreslås, Lill botande af denna orimlighet, all vadepennings upphörande.
En medelväg fanns dock, redan använd: den, att icke ovilkorligen skänka vadepenningen åt domaren, men ej heller efterskänka den åt en utan fog klagande.
Det är om revisionsskillingen, som nu på detta sätt är stadgadt.