Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Härförulan har blifvit anfördt, att det ej vore skäl alt tillägga innehafvare af posthemman i och för de 4o8 mil, som de äro skyldige att forsla poster, mera än de nu uppbära, helst de ega rättighet att för det öfveiskjutande miltalet tillgodonjuta samma betalning, som erlägges för gästgifvare-skjuts, och då det vore uppenbart, att, om de nu erhöllo 5o procents förhöjning i skjutslegan, äfven för de /jo8 milen, deras hemman skulle erhålla ett högre värde än hittills, på öfrige skattdragandes bekostnad, och på sådant satt posthemmanen blifva ett slags privilegierade hemman j att om Stais- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskotlens Ullålandej N.-o 18g. '3 högre ersättning någonstädes billigtvis borde ifrågakomma för postföring, sådant dock ej lärer kunna rättvisligen ske, förr än efter en noga undersökning derom, helst man dervid icke kunde underlåta att fästa afseende på det högst olika förhållande, som skall ega rum emellan de gamla och nja posthernmanrn, samt å det förhållande, att på ganska många orter posthemmanen i och för de friheter, de åtnjuta, anses i värde högre än andra hemman, såsom exempel hvarå anförts de stora svårigheter, som från innehäfvarne af gamla posthemman möta, vid frågor om öfverfljttning af postföringsskjldighelen från ett sådant lill ett annat hemman.
Utskottens tillstyrkande om stallrums anskaffande för postförarnes hästar å de ställen, der de någon längre tid måste uppehålla sig, under väntning på posten, har blifvit anmärkt, atta sådane ställen vanligen finnas skjul, der hästarne kunna insättas , och att det alltid vöre lätt för en ordentlig postskjutsande att, der dylika byggnader icke vid Post-Contoret äro att tillgå, skaffa sig tillstånd att begagna en sådan i grannskapet; att Postmästarne, som olta hyra de rum, der de bo, vid slikt förhållande, icke hafva någon jord attupplåta i och för uppbyggandet af stallrum åt postförare ; samt att vid gästgifvaregårdarne hus och jord vanligen tillhöra gästgifvarne, som ej heller lära kunna åläggas alt upplåta någon tomt för inredning af de föreslagna stallarn^ in. m., al hvilka skäl det äfven blifvit föreslaget, alt Utskotten malte frångå sitt tillstyrkande i detta fall, samt i stället föreslå beviljandet af väntniiigs-penningarp för hvilka de skjutsande sjflfve må kunna på lämpliga ställen hyra sig stallrum.
Slutligen har ock blifvit anmärkt, att det icke vore skäl att betala skjutsning af snällposterne dyrare än gästgifvarskjuts, enär snälJposternes lass icke väga så mycket som resandes i allmänhet, hvadan skjutsen deraf alltid vore lättare, och hvilken fördel fullt ansåges" uppväga den olägenhet, som kunde innefattas uti föreskriften om en hastigare fart för dessa poster; inom Preste■ Ståndet: att det voro mindre väl betänkt att, på sätt Utskotten föreslagit, eller lill förhöjning uti poslskjuts-legan använda de tillgångar, som staten kunde af Postverket påräkna, då man toge i betraktande, dels att dessa torde i första rummet böra begagnas till underlättande af communicalionerne i de delar af Riket, der sådant ännu är af behofvet påkalladt; och dels, altå många ställen posthemmanen vore bättre än andra hemman, i och för den dem medgifna befrielse från en del skyldigheter, sorn eljest vore förbundna med den skattskyldiga jorden, då deremot å andra orter dessa hemman vöre i värde lägre, allt i den mon, som postskjutsen ansåges iner eller mia» 4 Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskoltens Utlåtande, N.-o tSg.. dre tryckande, och har, i anseende härtill, anmärkts, att Utskotten, innan de föreslagit en tillökning af 5o procent i postskjuts-legan, hade bordt tillstyrka Rikets Ständer att hos Kongl. Maj;t i underdånighet anhålla om en undersökning uti ifrågavarande fall, till utrönande af, hvilka hemman voro mest i behof af lindring; dessutom har det blifvit yttradt, att
Staten icke borde belastas med några kostnader för stallrums anskaffande åt de postskjutsandes hästar, då sådant lät sig göra ganska väl, antingen genom deras egen omtänksamhet eller ock på många ställen genom Postmästarnes försorg; och slutligen Utskottens förslag, att de, som skjutsa snällpost, ej måtte färdas fortare, än en mil på en timmas tid m. in., icke vore med allmänna skjutsförfattningarne förenligt; samt inom Borgare-Ståndet: att all postskjuts-lega borde erläggas med det belopp, som för gästgifveriskjuts i orten betalas; att Utskottens förslag om 5o procents förhöjning af postskjuts-legan ej vore utan största orättvisa tillämpligt, innan undersökning föregått, i afseende å hvilka posthemman kunde behöfva lindring, i sammanhang hvarmed blifvit uppställd en jemnförelse emellan de besvär, ♦sorn postföringen medförer för posthemmanen, och de förmoner, som deremot äro dem medgifna, genom befrielse från en del andra åligganden; att stallrum för postskjutsandes hästar borde anskaffas på det sätt, att, vid Postmästares framtida tillsättning, det vilkor gjordes, att desse, emot någon viss ersättning från Postverket, skulle vara förbundne att välja sina bostäder, så att ifrågavarande stallrum der kunde beredas; samt att ett tillägg bordt ske vid Utskottens tillstyrkande, i fråga om snällpost-skjutsen, nemligen att dessa poster skulle fortskaffas långsammare i dåligt väglag.
Slutligen har äfven blifvit yrkadt, att posthus i hvarje stad borde på allmän bekostnad uppföras.
Emot Utskottens hemställan derom, att ersättning i och för postföring måtte, utom der denna sker genom beting, höjas med 5o procent, har sålunda blifvit hufvudsakligen anmärkt: att medel härtill icke funnes, utan ett serskildt anslag; att undersökning af posthemmanens behof af den föreslagna förmonen borde föregå tilldelandet deraf; samt slutligen, att Utskotten bordt tydligare, än som skett, uttrycka, för hvilken eller hvilka delar af postskjutsen förhöjning i legan vore ifrågasatt.
Utskotten anse väl en sådan undersökning, sorn blifvit äskad, vara af nöden, men tror dock, att densamma väl kan företagas, utan att den mängd af posthemman, hvilka, efter hvad upplyst blifvit, äro i stort behof af un - Stats- samt Allm.
Be sv.- och Ekon.-Ut skottens Utlåtande > N.-o 189. 5 derstöd, i afvaktan å denna undersökning, komma att gå i mistning af den nu ifrågasatte förmonen, ytterligare och tilldess en sådan hunnit verkställas; och akta Utskotten derför skäligt att i hufvudsakligaste måtto vidblifva sitt förra Betänkande i denna fråga, likväl med iagtlagande af nödiga förändrin gar, samt hemställa alltså: att Rikets Ständer ville hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att, då lindring för posthemmanen uti det tryckande postförings besväret vore af behofvet påkallad , Kongl.
Maj:t täcktes i Nåder bereda densamma genom förhöjning i postskjuts-legan, på det sätt, att för de ^\Q mil, som ett posthemman är förbundet att skjutsa posterne, i enlighet med hvad Kongl. Maj:ts och Rikets KammarCollegii Kungörelse den i5 Febr. 1822, samt Kongl.
Brefvet den 27 Mars i83o, omförmäla, måtte beviljas ersättning med 5o procents förhöjning utöfver det belopp, hvarmed den nu utgår, samt för det öfverskjulande miltalet af postskjuts, sora från ett sådant hemman kommer att bestridas, och hvarför nu betalas vanlig skjutslega eller 16 sk.
B:co för milen, måtte erläggas hädanefter samma lega, som för gästgifvarskjuts i allmänhet och med den förhöjning,, som derför kan varda bestämd; hemställande Utskotten, att Rikets Ständer, enär Postverkets överskjutande odisponerade inkomster icke torde för närvarande förslå till ersättande af den sålunda föreslagna förhöjningen i postskjuts-legan, ville å Riksgälds-Contoiret anvisa ett försiags-anslag af i5,ooo Rdr till bestridande af ifrågavarande utgift, att årligen utgå, tilldess Postverkets öfverskott kunna dertill bereda tillgång.
Utskotten anse sig vidare böra tillstyrka, att Rikets Ständer derjemte må hos Kongl.
Maj:t anhålla, att, enär posthemmanen är o å serskilde orter ganska olika tryckta af postförings-besväret, samt följagtligen mera eller mindre i behof af lindring, en undersökning i delta afseende, och till utrönande af posthemmanens i Riket olika behof af lättnad uti post föringsbesväret, må,. på sätt Kongl. Majit kan finna tjenligast, verkställas.
Hvad dernäst beträffar de anmärkningar, sorn blifvit framställda emot Utskottens tillstyrkande, att vid de Post-Contor1, der vanligen de postskjutsande någon längre tid uppehålla sig, under väntning på posten, måtte, på Postverkets bekostnad och på sätt, som för Staten kan vara det minst betungande, beredas stallrum för de skjutsandes hästar, så vida ej något 6 Slats- samt Allm.
Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N.-o 18g. lämpligare salt för denna olägenhets skotten deraf väl ej funnit sig föranledda att nämnde tillstyrkande frångå, men hemställa likväl, att, med afseende derå, ett tillägg må uti dtn underdåniga skrifvelsen härom göras, att .Rikets Ständer för sin del förmoda, alt, då, genom Öfver-Posl-Direetörs-Ernbetets Cirkulär-Bref den 28 Mars i836, Postmästare blifvit ålagde att tillhandahålla rum åt postförare, under den tid, desse afbida post expeditionen, mot att sådant beräknats de förre till godo vid bestämmandet af deras hyres-ersäfctning, på lika satt äfven torde kunna beredas stallrum för de posiskjulsandes hästar.
Vidkommande derefter de återremisserne åtföljande yttranden , rörande snällposternes fortskaffning, så finna Utskotten, med anledning deraf, nödigt upplysa: att Kongl.
Majit för till vägabringande af en skyndsammare postföring emellan Stockholm och Christiania, genom Nådigt Bref den i3 Mars j83o, förordnat, alt posterne från Stockholm till Norrska gränsen och derifrån tillbaka skola hädanefter, oberoende af ordinarie postgången , förtskaffas med gästgifvar e-skjuts, hvarvid de skjutsande ej få använda mera än en timme på hvarje mil, men deremot tillgodonjuta en föihöjning af t^yra skillingar utöfver den vanliga skjuts-legan, m. m.; att, i händelse på något ställe gästgifvare är ifrån skjulsniugsskyldighet befriad, Kongl.
Majds Befallningshafvande böra uppgöra öfverenskommelser med vederbörande hemmansegare om tillhandahållande af häst och åkdon pä bestämda tider och under stadgade vilkorj och alt i de fall åter, då skjutsskyldigheten icke åligger gästgifvaren eller öfverensskommeJse derom kunnat träffas och postföringen följagtligen mäste bestridas aj de till håll- eller reservskjuts indelda, böra väntningspenningar, enligt Skjuts-förordningen, vid postens fördröjda ankomst mer än en timme öfver den bestämda tiden, uppå Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes reqvisition, de skjutsande af postmedlen godtgöras.
På det att föreskrifterne om snällpostens fortskaffande må , på sätt inom Riks-Stånden blifvit yrkadt, bringas i öfverensstämmelse med de allmänna stadgandena om skjutsskyldigheten, anse Utskotten sig böra tillstyrka , att Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, alt hvad i nyssnämnde Nådiga Bref blifvit förordnadt om gästgifvars samt håll- och resfcrv-skjnIsskyldiges åligganden, i afseende på snällpostföriivgen, må upphäfvas, samt hädanefter denna postskjuts bestridas endast efter träffad öfverenskommelse.
Stals- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, JV.-o 18g.
Då i den händelse, alt delta vinner bifall , det kommer alt bero på de skjulsande sjelfve att ingå på de dem erbjudna vilkor, anse Ulskotten sig böra frångå, hvad i det återremitterade Belänkandet blifvit föreslaget, i afseende derå, alt de, som skjutsa snällposter, må tillförbindas alt ej färdas fortare, än en mil på en timmas lid.
Enär inga anmärkningar blifvit gjorda emot Utskottens öfriga hemslällanden i det återremitterade Betänkandet, få Utskotten nu endast desamma vidhålla.
Hvad slutligen vidkommer de väckta förslagen, dels om ökadt anslag för militäre embets- och tjenstemäns resekostnader i det fall, att all skjutslega kommer att förhöjas, samt dels om uppförande af posthus på allmän bekostnad i hvarje stad, så anse Utskotten sig vid dessa frågors nuvarande outredda skick, icke kunna tillstyrka Rikets Sländer alt derå för närvarande fasta afseende.
Emot Utskottens beslut, i afseende på den föreslagna förhöjningen af postskjuts-legan, anmäldes reservationer af Herr Grefve von Platen: ”Jag reserverar mig emot Utskottens beslut, på den grund, att, då jag anser vara utredt, att åtskillige posthemman verkligen äro i behof af lindring, med afseende å poslförings-skyldigheten , det dock , då tillika blifvit upplyst, att detta icke är fallet med alla hemman af denna natur, synes mig varit rigtigast , att lindring blifvit dem beredd, till följd af skedd undersökning, icke oagtadt den ej blifvit verkställd.” Häruti instämde Herr Friherre Lejonhufvud, Abr. ; samt af Herr Friherre Hamilton , Herr Aminoff, Herr Biskopen m. m Hedren, Herr Doctor Björkman, Herrar Piostarne Stenhammar, Afzelius och Gumaelius.
Stockholm den io April 1841 • 3 Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Förslag, N.-o 1Q0.
Ank. till Exp, Utsk, den i3 April 1841, kl. n f. m.
Förslag till samman jemkning af Riks-Ständens skil jagtiga beslut, rörande allmänna stadganden och anslag till Folk-undervisningens befrämjande.
Enligt Utskotten lillhandakomne Protocolls-utdrag om Riks-Slåndens beslut, i anledning af Utskottens Belänkanden N:is 5 och 128, rörande allmänna stadganden och anslag till folk-undervisningens befremjande, äro dessa beslut i vissa delar sä skiljagtiga, att Utskotten, enligt ^3 §.
Riksdagsordningen, böra afgifva förslag till deras sammanjemkande, dervid Utskotten, för att lätta jemförelsen emellan sammanjemknings-förslagen och de stadganden, som genom sammanstämmande beslut redan äro antagne, anse sig tillika böra redogöra för resultaten af de serskilda besluten , äfven i de delar, för hvilka någon sammanjemkning icke erfordras.
Den af Utskotten föreslagna allmänna bestämmelsen om undantag vid de gifne föreskriflernes tillämpning är, till hufvudsakliga innehållet, af alla Stånden godkänd, men skall, enligt trenne Stånds beslut, nedflyttas samt utgöra 17 §. af förslaget, och kommer här att upptagas i den ordning, som sålunda är föreskrifven. 1 §•
1 och 2 mom. äro bägge gillade af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet, utan annan förändring, än att Ridderskapet och Adeln ansett orden ”Kyrkoherden och” i 2:dra mom. böra utgå.
1 olikhet härmed äro serskilda stadganden beslutade, af Preste-Ståndet, så lydande: ”1:0
I hvarje socken bör finnas minst en, helst fast, Skola, ”men, der locala förhållanden det förhindra, en eller flere flytt”bara Skolor, hvari minst en behörigen godkänd Lärare meddelar ”undervisning; dock må tvänne eller flere socknar om en Lärare ”sig förena, der folkmängden är så ringa, att en Lärare kan ändamålsenligt bestrida undervisningen samt local-förhållandet för ”öfrigt sådant medgifver; Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon -Utskottens Förslag, N.o igo. 9 ”2:0 Kyrkoherden skall, jemte Skol-Styrelsen, hafva inseende ”ofver församlingens Skoi-verk , samt besörja, att det i tillbörligt ”skick hålles och (iiligt begagnas”; samt af Bonde-Ståndet, att bägge momenten sammanslås till ett, så lydande: ”1 hvarje pastorat bör finnas en eller lieie folkskolor, antingen ”lasta eller flyttbara, efter commuuernes eget bestämmande.
Åt ”Skol-Styrelsen inom hvarje dislrict vare bufvudinseendet å dervarande skolor anförtrodt,” Som Bonde-Ståndets beslut, alt communerne måga bestämma skolornes anta] och beskaffenhet i hvarje pastorat, icke är af något annat Stånd biträdt, lärer detta beslut förfalla, heldsl de öfrige Stånden bestämdt föreskrifva, att i hvarje socken skall finnas minst en lärare, der icke folkmängden är så ringa och local-föi hållanden för öfrigt medgifva , att en lärare kan ändamålsenligt bestrida undervisningen för flere socknar.
Genom hvad Preste-Ståndet i denna del beslutat, har detta Stånd, lika med Ridderskapel och Adeln samt Borgare-Ståndet , ordagrant antagit Utskottens förslag i 1 mom. af denna § , hvilket således kommer alt bibehållas efter förslagets lydelse: ”1 hvarje socken bör anställas minst en lärare; dock må tvänne ”eller flere socknar ornen lärare sig förena, der folkmängden är så "ringa, att en lärare kan ändamålsenligt bestrida undervisningen ”samt local-förhållandet för öfrigt sådant medgifver/* Hvad åter ardra mom. af förslaget beträffar, skiljer sig Preste-Ståndet från de öfrige Stånden, genom föreskriften, att i hvarje socken skall finnas minst en, helst fast, Skola, så vida icke locala hinder möta, då genom Utskottens förslag, det Ridderskapet och Adeln jemte Borgare-Ståndet godkänt, denna fordran icke är utsträckt vidare, än till hvarje pastorat, och BondeStåndets beslut medgifver en än ytterligare inskränkning af denna fordran.
Då detta enskilda beslut således lärer förfalla , torde Preste-Ståndet icke finna någon betänklighet alt instämma med Ridderskapet oeh Adeln samt Borgare-Ståndet om förslagets antagande i denna del, helst vilkoret om undanlag, der locala hinder möta, är äfven i Utskottens förslag förutsatt, genom den allmänna bestämmelsen , som öfverlemnar åt vederbörande Embetsmyndigheter att pröfva, hvilka undantag från föréskrifternes tillämpning, som måga meclgifvas.
Bonde-Ståndet torde äfven finna skäl till ett sådant instämmande, emedan förslaget mera, än hvad Preste-Ståndet beslutat, närmar sig till öfverensstämmelse med det beslut, hvari Bonde-Ståndet Bih. till R.
Brot. 184° och 1841• 4 Sami. 2 Afd. 3g:de Haft. 2 40 Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskoltens Förslag, N.-o t§o. stannat.
Härefter återstår blott en enda skiljag tighet, nemligen elen, att Ridderskapet och Adeln jemte Bonde-Ståndet ansett orden ”Kyrkoherden oelf höra utgå, då deremot Preste- och Borgare-Stånden antagit Utskottens förslag oförändradt i denna del.
Som 16 §. innehåller, att Kyrkoherden alltid är Ordförande i Skol-Styrelsen , och han således är inbegripen under den sistnämnde benämningen, har skiijagligheten icke afseende på hufvudsaklig» innehållet; och det torde äfven synas öfverflödigt, att han här serskildt utmärkes, derföre Preste- och Borgare-Stånden torde förena sig med de öfrige Stånden om den föreslagna uteslutningen.
Utskotten hemställa således om antagande af följande lydelse af 2 mom.
I hvarje Pastorat hör finnas minst en fast Skola, under in seende af Skol-styrelsen. 3 mom.
Ridderskapet och Adeln, jemte Borgare-Ståndet, hafva gillat Utskottens förslag, med uteslutande af orden ”minimi-fordran af”, äfvensom förslaget är af Bonde-Ståndet antaget, med uteslutande af ordet ”fästa”; men Preste-Ståndet har, i stället för detta morn., beslutat en så sydande föreskrift: ”Lärares anskaffande och Skolors inrättande bör sättas i verket inom loppet af fem år, räknade från det Författning i ämnet blifvit kungjord.
Der om folk-undervisningen redan , genom vederbörligen fastställde Reglementen, är stadgadt, må dervid förblifva."
Bonde-Ståndets beslut om uteslutande af ordet ”fasta”, äfvensom den af Preste-Ståndet beslutade föreskriften om giltigheten af förut befintliga Skol-Reglementen, lära förfalla , då icke något annat Stånd deri instämt.
Den af Ridderskapet och Adelli jemte Borgare-Slåndet beslutade uteslutningen af orden ”minimi-fordringen” verkar icke lill förändring af, hufvudsakliga lydelsen och icke eller till mindre tydlighet i uttrycket ; derföre Utskotten hemställa om följande lydelse af 3 mom.
Lärares anskaffande och fasta Skolors inrättande bör sättas i verket inom loppet af fem år, räknadt från det Författning i ämnet blifvit kungjord; kommande det att bero på föisamlingarne sjelfve att bibehålla de redan varande Skole-lararne , dock med skyldighet för desse att iagttaga och uppfylla stadgandet, i afseende på bibringande af här nedan bestämda kunskaper. 4 mom. är bifallet af Ridderskapet och Adeln med den förändring , att orden minst utbytas emot ordet ”vissa”.
Stånden hafva hvar för sig beslutat olika lydelse af detta moment, nemligen Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Ulskotlens Förslag, IV.-o iqo. 11 P reste-Ståndet:
Den lid, Skolorne, så de fasta som de flyttbara, årligen böra hållas öppna, bestämmes i Skol-Styrelsens af vederbörande myndighet fastställde Reglemente. Borgare-Ståndet :
Fast Skola skall för undervisning bållås öppen vid den eller de tider af året, som Skol-Styrelsen bestämmer, B onde-Ståndet:
Skola skall för undervisning hållas öppen vid den eller de tider af året, som Skol-Styrelsen bestämmer.
Då Preste-Ståndels beslut förutsätter ett af vederbörande myndighet fastsläldt Reglemente, men de öfrige Stånden icke antagit behofvet af en sådan fastställelse, lärer denna förutsättning förfalla.
För öfrigt äro besluten skil jäktige deri, att Ridderskapet och Adeln jemte Borgare-Ståndet ansett stadgandet böra inskränkas till fasta Skolor, då deremot Preste- och Bonde-Stånden utsträckt det till Skolor i allmänhet.
Som likväl här endast kan vara fråga om fasta Skolor, emedan om flyttande Skolor förekommer motsvarande stadgande i 8 §, hemställes om antagande af den förra meningen, och att stadgandet må lyda, i enlighet med Borgare-Ståndets beslut, såsom i öf rigt instämmande med hvad samtlige Stånden antagit, nemligen:
Fast Skola skall, för undervisning, hållas öppen vid den tid eller å de tider, som Skol-Styrelsen bestämmer. § 2 är anlagen af Ridderskapet och Adeln s,amt Borgare-Ståndet.
Deremot äro skiljagtiga stadganden beslutade af Preste- Ståndet: ”Alt uppbygga och underhålla nödige skolhus tillhörer församlingarne, i följd hvaraf hvarje sockens invånare gemensamt böra besörja anskaffandet af tjenlige skolrum, så väl för de fasta, som de flyttbara Skolorne inom socknen; och skola dertill erforderlige medel, utan undantag för serskilde orter, utgå efter grunder, som i lag stadgadt är om kyrkobyggnad, så framt ej öfverenskommelse, på annat sätt, derom träffas.
De församlingar, sorn åtagit sig att tillbörligen och värdigt af egna anslag fortfarande aflöna en 12 Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Förslag, N.o igo. Skol-lärare, men styrka sig sakna medel alt anskaffa nödiga Skolbyggnader med dit hörande tomt- eller jordland, må af Stats-anslaget för detla ändamål hugnas med något lämpligt understöd, efter vederbörande Auctoriteters förslag” ; af B onde-St rindet: ”Hvarje Skol-district åligger att anskaffa och underhålla nödiga rum för de Skolor, som inom districtet finnas.
I kostnaden härtill skola alla inom districtet boende deltaga.
Tillskott i penningar utgöres efter de i 3 Art.
Bevillnings-Förordningen föreskrifne grunder, men byggnads-virke, körslor och dagsverken, efter hvad allmänna lagen om kyrkobyggnad stadgar.
Belfast Skola skall inrättas, ankommer på försam lings-boerne sjelfve att dess läge bestämma.”
De serskilda besluten af Preste-Ståndet om byggnadsbidrag af allmänna medel, och af Bonde-Ståndet om olika grunder för deltagande i bvggnadskostnaden, i den raon den utgöres med contant, eller nalura-praestationer, äro icke af något annat Stånd biträdde, och lära således förfalla.
För öfrigt är, i strid med hvad de öfrige Stånden beslutat, bestämdt af Preste-Ståndet, att Skolbyggnaden skall bekostas socknevis, och af BondeStåndet, alt kostnaden skall bestridas af hvarje Skoldistrict serskilt.
Dessa bestämmelser härleda sig uppenbarligen från de af bemälcle Stånd, vid fråga om 1 §, fattade skiljaktiga besluten om ordnandet af undervisnings-anstalterne, och då dessa beslut förfallit, såsom hvar för sig stridande emot hvad trenne
Stånd sammanstämmande afgjorl, torde nu mera icke möta någon betänklighet hos Preste- och Bonde-Stånden att förena sig med de öfrige Slånden, derföre Utskotten hemställa om antagande af det förut framställde och af Ridderskapet och Adeln jemte Borgare-Ståndet gillade förslaget, så lydande:
Att uppbygga och underhålla nödige Skolhus åligger församlingarna; i följd hvaraf hvarje pastorats invånare gemensamt böra besörja anskaffande af tjenlige skolrum så väl för de fasta , som för de möjligen behöflige flyttande
Skolorne inom pastoratet; och skola dertill erforderlige medel utgå efter de grunder, som i serskilda orter följas, i fråga om kyrkobyggnad , så framt ej öfverenskorjimelse på annat sätt derom träffas; ankommande det på församlingsboerne sjelfve att, efter sig företeende omständigheter, bestämma den fasta Skolans läge.
Skulle denna lydelse icke antagas hvarken af Preste- eller Bondea Ståndet, hemställa Utskotten, då frågan icke är af beskaffenhet alt kunna Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-ZJl skottens Förslag, N.-o t[)0.
13 få förfalla, att Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet må förstärkas, på sätt 73 §.
Riksdans-Ordningen föreskrifter, och frågan genom omröstning i det sålunda Föislärkla Utskottet afgöras.