Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vare ock domaren, sorn synen förrättar, pligtig att, vid ansvar, inom åtta dagar från sy ne för rättningens slut, utan lösen och i öfrigt kostnadsfritt, tillsända tillträdande kapellanen behörigt och fullständigt syneinstrument. ’’ För behandling af detta ämne har Lag-utskottet ansett nödigt sammanträda med Allmänna Besvärs- och Ekonomi-utskottet; och få de förenade Utskotten till en början vördsamt upplysa, dels att ofvanåberopade Kongl, resolution den 12 Januari 1757 uti 8 § 3 mom. innehåller, det Kongl. Majit, i betraktande af kapellanernes knappa lön och utkomst, ansett skäligt, det de, som förrätta husesyner på kapellansbord, icke äro mera berättigade till arfvode derföre, än de, som syna militära boställen, hvilka, likmätigt husesynsordningen den 15 September 1752, derföre alls ingen vedergällning få begära eller emottaga, de orter dock undantagne, hvarest några serskilda stadfästade föreningar härutinnan kunde vara ingångne, hvilka, efter öfverenskommelse, så hädanefter som dittills, borde orubbade förblifva; dels ock att nyssberörde Kongl. Huse-syns- och Boställs-ordning för de indelda regementena till häst och fot den 15 September 1752 i tredje afdelningens 10 § bland annat stadgar, att, när huse-syn blifvit förrättad, "hvarföre allsinyen vedergällning får begäras eller tagas”, må domaren eller den, som synen förrättat, icke begifva sig från det af honom synte boställe, innan el t exemplar af huse-svnsinstrumentet och synerättens utslag blifvit renskrifvet och af honom underskrifvet samt med lians och häradets sigill bekräftadt, och det vid fyratio daler silfvermynts vite; börande det således renskrifna exemplaret sedan straxt tillställas regements- eller munsterskrifvaren, hvilkendera tillstädes är, att deraf taga afskrifter, hvilka af honom sedan böra vederbörande tillställas.
Vid öfvervägande af hvad sålunda förekommit och då, på sätt ofvanberördt är, Kongl, resolutionen den 12 Januari 1757, i fråga om arfvode för syneförrättningar å kapellansboställen, hänvisar till hvad i detta afseende uti huse-syns-ordningen den 15 September 1752 rörande militära boställen är vordet stadgadt, samt berörda huse-syns-ordning åter uttryckligen innehåller, att, för förrättad husesyn, allsingen vedergällning får begäras eller lagas, och syneförrättaren, enligt sistnämnda Kongl, förordning, icke är berättigad till 42 Lag- saint Allm.
Besvärs Och Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 7. någon lösen för tillträdarens exemplar af syne-instrumentet, finna Utskotten det vara med författningarnas föreskrift öfverensstämmande, att lösen för husesyns-instrument å kapellansbord icke må af domaren uppbäras eller ersättning fordras, hvadan ock behof af ytterligare stadgande i detta hänseende, efter Utskottens tanka, icke är af nöden.
Vidkommande åter motionärens anmärkning derom, att vederbörande domare skola, till skada för tillträdaren, så länge fördröja expeditionen af husesyns-intrumentet, att tiden för ändrings sökande, i händelse han dertill skulle finna sig befogad, vid instrumentets delfående redan gått till ända; så och då ett sådant förfarande, som stridande emot författningarnas föreskrift är att anse som en försummelse å syneförvaltarens sida, hvilken, i likhet med andra tjenstefel, kan till laglig beifran och rättelse i stadgad ordning anmälas, finna Utshotten hvad af motionären, till förekommande af ett sådant förhållande, är vordet föreslaget, icke vara för ändamålet erforderligt; tillstyrkande Utskotten på dessa skäl, att motionärens framställning, så i ena som andra hänseendet, icke må lill någon Rikets Ständers åtgärd för anleda.
Stockholm den 28 April 1848. lV.o 7. Ank. till Exp.-Utsk. d. 29 April, kl. 11 f. m.
Betänkande, i anledning af väckt fråga om förändring i sättet för rösters afgifvande vid Prestval, m. m.
Preste-ståndet väckt, till Lag-utskottet remitterad, motion, har Herr Prosten Setterblad, i ändamål att till någon del afhjelpa några af de olägenheter, hvilka vid prestvals-förrättningar öfverklagas, nemligen röstvärfning samt svårigheten för valförrättaren att summera de afgifna rösterna, hvilken sednare åtgärd, der mycket brutna tal förekomma, under nuva - Lag- samt Allm.
Besvärs- och Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 7. 13 rande förhållanden ansåges upptaga en tid af 3 till i timmar, föreslagit, att, med bibehållande i öfrigt af nu gällande stadganden i afseende å missivering, prof och rösträttighet, den ordning måtte iakttagas, att hvarje röstegares på flera ställen i val-längden upptagna röster frågodagen sammanföras i en summa, hvarigenom blefve bestämdt, huru stor röst hvarje till votum berättigad person egde att afgifva, samt att detta röstetal upptages i dagens protokoll, som, der frågor förekomma, hvilka då icke kunde redas, före valet borde å valdagen kompletteras; att, med ledning af detta protokoll, författas, med \alförrättarens namn »förses samt af församlingens äldste pröfvas voteringssedlar, hvilka, efter ordningen i protokollet, uppträdas, för att till de röstande under valförrättningen öfverlemnas; att vid omröstningen borde sålunda tillgå, att uti kyrkans kor dels uppställas 3:ne urnor, försedda med lås och så stor öppning, att en vanlig voteringssedel deruti kan införas, påtecknade med romerska siffror N:o I, II, III, som skulle utmärka 1:a, 2:a och 3:dje missivisten, dels ock framom dem uppföres en förlåt, i ändamål att göra urnorna äfvensom de röstande osynliga för församlingen, hvarefter och sedan valförrättaren jemte några af församlingens äldste tagit sin plats framför denna förlåt, så att de icke kunde se urnorna, samt notarien tillika med några församlingsledamöter intagit den motsatta sidan, valförrättaren uppropar de röstande, hvar efter annan i den ordning de i protokollet förekomma, tilldela hvar och en den honom tillhöriga voteringssedel, som den röstande då lägger i den urna, han för godt finner; att på lika sätt fortfares, intilldess omröstningen är förbi, då, för summering af rösterna, den första urnan först öppnas, sedlarna uttagas, de hela rösterna räknas, men de brutna, som tillsamman utgöra en hel röst, sammanläggas, hvaruppå dessa hela röster, den ena efter den andra, uppträdas, hvarigenom de återstående brutna röstetalen, som icke på detta sätt kunna paras, lätt kunde genom ett enda additions-tal uträknas; att enahanda ordning följes i afseende å de andra urnorna, hvarefter pluralileten afgör utgången; samt slutligen, att den röstegare, som vore hindrad från inställelse,
bör tillåtas till ombud välja och med fullmakt förse hvilken han behagar, under rättighet för ombudet att uttaga voteringssedeln och lägga densamma i den urna, hvarom dem emellan vore aftaldt, men hvilken öfverenskommelse ej finge för någon yppas; dock att till denna oinbudsbefattning hvarken förrättningsmännen eller annan röstegare må utses, likasom det icke heller skulle vara någon tillåtet att åtaga sig fullmäktigskap för flere än en frånvarande röstegare.
För behandling af delta ämne har Lag-utskottet sammanträdt med Allmanna Besvärs- och Ekonomi-utskottet; och då del af motionären föreslagna 14 Lag- samt Allm.
Besvärs- och Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 8. voleringssätt, oberäknad! de svårigheter, sorn vid detsammas tillämpning torde möta, efter Utskottens tanka, måste, till följd af dess vidlyftiga och invecklade beskaffenhet, taga vida större tid i anspråk, än som för dylika förrättningar nu åtgår, utan att likväl å andra sidan förekomma de olägenheter, hvilkas afhjelpande dermed varit afsedt, anse Utskotten sig ega skäl hemställa, att denna motion icke må till någon åtgärd föranleda„ Stockholm den 28 April 1848.
Betänkande, i anledning af väckta frågor, dels om upphäfvande af det i Kongl.
Kungörelsen den 2 Mars 1819 stadgade förhud att, utan af Körningens Befallningshafvande dertill lemnadt tillstånd, anställa svedjande å sandmo, bergaktig och stenbunden mark, dels ock om förklaring af de uti Kongl, brefvet den 1 Augusti 1845 serskildt gifna föreskrifter, i fråga om rättighet till svedjande inom Blekinge län.
Bonde-ståndet har Lag-utskottet fått till behandling emottaga framställningar i dessa ämnen: 1 :o af riksdags fullmäktigen Jöns Jönsson från Christianstads län, som, under åberopande deraf, att nu stadgade förbud i afseende på svedjande å sandmo, bergaktig och stenbunden mark dels innebure ett ingrepp i individens rätt att förfoga om sin egendom, dels ock saknade ändamålsenlighet och nytta, hemställt, huruvida icke 53 § i Kongl, förordningen om skogarna i riket den 1 Augusti 1805, sådan densamma lyder i Kongl, kungörelsen den 2 Mars 1819, kunde sålunda ändras, att enhvar egare af frälse-, kronoskatteoch all jord, förenad med verklig eganderätt, blefve tillåtet att, utan föregången ansökning och Konungens befallningshafvandes tillstånd, efter godtfinnande, svedja hvad jordmån som helst; till stöd för hvilket förslag ytterligare anförts, att åtskilligt besvär och kostnad jemte tidsutdrägt vöre med utverkande af ett sådant tillstånd förenadt; Och Lag- samt Allm.
Besvärs- och Ekonomi-1 tskottens Betänkande, N:o 8. 15 2:o af riksdags fullmäktigen 0.
Pehrsson från Blekinge län, som anmärkt, att då inom Blekinge län jorden icke är skiftad i de serskilda slags egor, å hvilka, jemlikt gällande stadganden, svedjande är tillåtet, ulan endast upptagen under de allmänna benämningarna ”ut- och mägor”, häraf inträffat, att, oansedt genom Kongl, brefvet den 1 Augusti 1845 förklarats, det de för svedjande inom riket i allmänhet stadgade föreskrifter äfven skola vara gällande för Blekinge län, hemmansegare, hvilka svedjat i beteshage och således å den mark, der lag sådant tillåter, härför blifvit tilltalade och fällde till bötesansvar, jemte förlust af den växande grödan.
I ändamål att förekomma ett dylikt, emot lagstiftarens mening uppenbart stridande, tolkningssätt, har motionären föreslagit, det Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att en sådan förklaring öfver högstberörda Kongl, bref njåtte meddelas, hvarigenom bestämdes, att allmänna lagens och gällande författningars föreskrifter om svedjande äfven skola vara gällande för Blekinge län, utan hinder af de skiljaktiga benämningar, hvarunder nämnda läns jordeböcker upptaga dess skog och utmarker.
Lag-utskottet har, i förening med Allmänna Besvärs- och Ekonomi-utskottet, till behandling förehaft dessa motioner; och hvad först angår frågan om oinskränkt rättighet för jordegare i gemen, att å ägor, af hvad jordmån som helst, använda svedjande, få de förenade Utskotten, under tillkännagifvande, att framställningar af enahanda innehåll med den ifrågavarande vid föregående riksdagar blifvit gjorda, men af Lag- och Ekonomi-utskotten afstyrkta, vördsamt förklara, att då de bestämmelser, hvilka genom författningarna i detta hänseende åro gifna, efter Utskottens tanka, innebära ett, med hänsigt till skogarnas vård och framtida bestånd, nödigt skydd emot obetänksamma eller af bristande insigt föranledda förelag, hvilka för landet och det allmänna kunna medföra oberäknelig skada, utan att likväl betaga den enskilde jordegaren rättighet att till svedjande begagna mark af ofvan uppgifna beskaffenhet, der sådant, efter föregången pröfning, utan olägenhet kan användas, Utskotten ansett skäl icke vara för handen, att tillstyrka någon förändring eller utsträckning af hvad gällande stadganden i detta afseende innehålla; hvadan Utskotten hemställa, att denna motion icke må till någon åtgärd föranleda.
Vidkommande åter ifrågasatt förklaring af Kongl, brefvet den I Augusti 1845, rörande rättighet till svedjande inom Blekinge län; så enär de för svedjande i allmänhet inom riket gifna föreskrifter genom högstberörda Kongl, bref förklarats gällande äfven för sistnämnda län, samt den af motionären anmärkta svårighet att bestämma, huruvida jord, som härtill användts, varit af sådan beskaffenhet, att svedjande derå lagligen kunnat ega rum, icke lärer 16 Lag- samt Allm.
Besvärs- och Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 9. genom någon åtgärd å lagstiftarens sida kunna förekommas, destomindre som undersökning och pröfning härom för hvarje serskildt fall är af nöden, anse Utskotten sig ega skäl hemställa, att denna motion må lemnäs utan afseende.
Stockholm den 28 April 1848. i\:0 9- Ank. till Exp.-Utsk. d. 29 April, kl. 11 f. m.
Betänkande, i anledning af väckta motioner om ändring i Kongl. Kungörelsen den 5 Mars 1831, i fråga om liden, då auktion å landet bör vara slutad.
Bonde-ståndet har till Lag-utskottet remitterat tvänne serskilda i detta ämne gjorda framställningar: 1:o af riksdagsfullmäktigen Olof Johansson från Stockholms län, som, enär nu gällande föreskrift rörande tiden för auktioners afslutande på landet, hvilken tid blifvit bestämd, i afseende på auktioner, som hållas från och med den 15 Mars till och med den 15 Oktober, till klockan nio, och för dem, som förrättas under den öfriga delen af året, till klockan sju eftermiddagen, icke uppfyllde det ändamål, som af lagstiftaren dermed varit afsedt, helst oordningar af den vid dessa förrättningar församlade menigheten lika väl kunde begås under den för auktionens hållande nu tillåtna tid, som en eller annan timma sednare på aftonen, men deremot både för köpare och säljare medförde flera olägenheter, medelst tidspillan för de förre och saknad afsättning eller vanpris å de utbjudna varorna för de sednare, föreslagit den ändring uti ofvan åberopade Kongl, kungörelse, att auktioner å landet må, under alla lider af året få fortsättas till kl. 10 eftermiddagen, destoheldre som uti de städer, der auktionsförrätlningar fått fortgå till denna tid, eller derutöfver, någon klagan i ofvan anmärkte hänseende icke försports; och 2:o Lag- samt Allm.
Besvärs- och Ekonomi-Vt skot tetis Betänkande, N:o 9. 17 2:0 af riksdags fullmäktigen Lars Ifarsson från Elfsborgs län, som, under åberopande deraf, att, efter hvad erfarenheten visat, ifrågavarande stadgande icke medförde den dermed åsyftade verkan, utan fast heldre gåfve anledning dertill, att den menighet, som bivistat auktionen, i anseende till förrättningens tidiga upphörande, i saknad af sysselsättning, söker förströelser och tidsfördrif, hvilka kunna urarta till oordningar och lagöfverträdelser, af sådan anledning och under anförande i öfrigt af de utaf föregående motionär uppgifna skäl, hemställt, att dylika auktionsförrätfningar måtte få fortgå till den tid, som af samma motionär här ofvan blifvit föreslagen.
Vid den diskussion, som i anledning af Olof Jonssons motion inom det Ilederv.
Bonde-ståndet egt rum, hafva Pehr Östman från Westernorrlands län, Efraim Larsson från Elfsborgs län, Anders Bengtsson från Jönköpings län med flere ledamöter i ämnet sig yttrat, af hvilka de fleste förklarat sig instämma i motionärens förslag; hvarjemte riksdagsfullmäktig en Anders Pehrsson från Örebro län serskildt hemställt, att, derest nämnda förslag i sin helhet icke kunde vinna bifall, den ändring uti nu gällande stadgande åtminstone måtte vidtagas, att auktioner, hvilka hållas under tiden från och med den 1 Mars till Oktober månads slut, måtte få fortsättas till klockan nio eller tio på aftonen.
Lag-utskottet har, för behandling af denna fråga, sammanträdt med Allmänna Besvärs- och Ekonomi-utskottet; och då nu gällande stadgande om en viss, i förhållande till årstiden och dagens längd, afpassad tid, efter hvilken auktioner å landet icke få fortsättas, dels har sin grund deruti, att de utbjud.- na varorna vid utropen må kunna behörigen skådas och till deras värde uppskattas, hvarigenom svek å ena, samt missbelåtenhet å andra sidan, velat före kommas, dels ock är föranledt af nödig omtanka derom, att vid de folk samlingar, hvartill auktioner å landet gifva anledning, måtte iakttagas ordning och skick, hvars störande, derest auktionsförrättningarna under den mörka årstiden finge fortgå ännu längre på aftonen, kan vara att befara, anse Utskotten sig af dessa skäl icke kunna tillstyrka den utsträckning i afseende på tiden för fortsättande af dylika auktionsförrättningar i allmänhet, som af motionärerne blifvit yrkad; men enär, efter hvad kändt är, flertalet af auktioner på landet, i anledning af den instundande afflyltningstiden, hållas i början af Mars månad, hafva Utskotten af denna omständighet och med fästadt afseende å de svårigheter, som, till följd af auktionsförrättningens tidiga slut, för varornas för Bih. lill B.
Prot. 1847 och 1848. 7 Sami. 2 Afd. 1 lläft. 3 \ 8 Lag- samt Allm.
Besvärs- och Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 10. yttrande under nämnde förhållanden kunna uppkomma, hemtat anledning föreslå, alt, med bibehållande i öfrigt af de uti ofvan åberopade Kongl, kungörelse den 5 Mars 1831 gifna föreskrifter, måtte stadgas, att auktioner å landet, hvilka hållas från och med den 1 Mars till och med den 15 Oktober, få fortsättas till klockan nio eftermiddagen.
Stockholm den 28 April -1848.
M:0 m.
Betänkande, i anledning af väckt motion, att resandes åkdon måtte vägas och förses med stämpel, utvisande den tyngd, de innehålla.
Med anledning af de olägenheter, hvilka ansågos uppkomma deraf, att resande, vid begagnande af skjuts, icke sällan medhade åkdon af sådan tyngd, att, synnerligen på svåra och backiga vägar, de skjutsandes hästar deraf togo skada, har riks dags fullmäktig en Anders Gunnarsson från Elfsborgs län, med hvilken Johan Bergström från Skaraborgs län och Gustaf Johansson från Kronobergs län sig förenat, uti ett hos Hederv.
Bonde-ståndet afgifvet, till Lagutskottet remitteradt, memorial föreslagit, att resandes åkdon måtte af fabrikanten eller kronobetjeningen vägas och med stämpel öfver den tyngd de innehålla förses, på det att, såsom motionären anmärkt, med inberäknande af åkdonet, större tyngd efter hvarje häst icke må påläggas, än som med gällande föreskrifter öfverensstämmer.
Hvad motionären sålanda hemställt, samt i öfrigt vid öfverläggning i ämnet inom det Hederv.
Ståndet förekommit, hafva Lag- och Ekonomi-utskotten i öfvervägande tagit; men då den af motionären föreslagna åtgärd, oberäknad! de svårigheter, som för verkställighet deraf torde möta, icke lärer uppfylla det åsyftade ändamålet, helst åkdonets mer eller mindre tjenliga konstruktion Lag- samt Allm.
Besvärs- och Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 10.
19 i detta hänseende jemväl torde böra tagas i betraktande, få Utskotten, som i öfrigt sakna skäl att tillstyrka motionärens förslag i fråga om åkdonets inberäknande uti den tyngd, resande, jemlikt stadgandet i 28 kap. 13 § byggninga-balken samt 15 § i Kongl, gästgifveri-ordningen den 12 December 1734, ega medföra, vördsamt hemställa, att förevarande motion icke må till någon Rikets Stunders utgärd föranleda.
Lag- sami Allm. Besv.- o. Ekon.-Ulskottens Betankandej No t/. i N:o 11.
Ank. tili Exp. Utsk. den 23 Maj, kl. ii f. ra.
Betänkande , i anledning af serskilde motioner> i fråga om kostnadernes bestridande för ekonomiska besigtningar å kyrkoherde- och kapellans-bord. l^edan samtlige riks-stånden “illat Allmänna Besvärs- oell Ekonomi-utskottets betänkande (N:o 10), deruti Utskottet, på anförda skäl, afstyrkt bifall till en af riksdagsfullmägtigen A. J.
Sandstedt från Jönköpings län väckt motion örn upphörande al ekonomiska besigtningar å kyrkoherde- och kapellans-bord, iiafva, på grund af 56 § riksdags-ordningen, nya motioner i ämnet blifvit inom Hederv.
Bonde-ståndet väckte och till Utskottets behandling remitterade, nemligen: l:o af riksdagsfullmägtigen Ingemund Odin från Gotl land , som, enär orsaken till ekonomiska besiglningars anställande å prest-bord vore att härleda från den vanhäfd, hvaruti boställs-innehafvarne låtit dessa boslällen förfalla, ansett det icke vara med rättvisa och billighet öfverensstämmande, att kostnaden härför af kyrkokassorna ensamt utgjordes, helst dessa medel lill kyrkornas byggnad och underhåll jemte andra oundgängliga behof voro bestämda; hvadan motionären föreslagit, att boställs-innehafvarne måtte förpligtas att koslnaderne för omförmälda besigtningar till hälften bestrida; och 2:o af riksdagsfullmägtigen Sandstedt, som, jemte erinran, att, enligt hvad motionären förut anmärkt, de ekonomiska besigtningarne å ecklesiastikboställen voro obehöfliga, helst några förbättringar till följd af desamma sällan eller aldrig vidtogos, yrkat, det kostnaden för dylika besigtningar mätte af boställs-hafvaren utgöras, destoheldre som, hvad komministers-boställena angår, indelningshufvaren derå är förpligtad att underhålla alla, samt pastor å kyrkoherde-boställen en del af derstädes befintliga åbyggnader.
Uti förevarande framställningar hafva, vid ämnets' behandling i det Hederv. ståndet, Peter Petersson och Petter Mårtensson från Jönköpings län jemte flere ledamöter instämt; hvarjemte riksdagsfullmägtigen Christen Pehrson från Gottland samt Andreas Bengtsson och J Jönsson från Jönköpings län serskildt erinrat, den förre, hurusom det ville synas, att, då, vid dylika besigtningar å andra boställen, arfvodes-kostnader för förrättningen icke Bih. Ull R.
Prot tSf? och 1848, 7 Sami. 2 A/d. 2 Haft. 1 2 Za»- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utskottens Betänkande, N.o 11. ega ram, ersättning för skjuts och traktamenten m. m. vid nu ifiågavarande boställen erlades endast derför, att församlingarnes och kyrkornes medel dervid voro att tillgå; samt de sednare, att då, jemlikt stadgandet i 26 kap. byggninga-balken, kyrkoherde åligger att, sedan socknemän åt honom byggt, sjelf hålla husen vid makt, billigheten tycktes fordra, det pastor äfven borde hidraga lill kostnaderne för besigtningarne, helst desse endast för kontroll å häfden blifvit föreskrifne.
Hvad sålunda förekommit samt af motionärerne föreslaget blifvit, har af Lag-utskottet i förening med Allmänna Besvärs- och Ekonomi-utskottet tagits i öfvervägande; och hvad först angår motionärernes yrkanden, för så vidt de angå kostnadernes bestridande för ekonomiska besigtningar å komministersboställen; så enär, på sätt U skotten i förut afgifvet utlåtande anmärkt, innehafvare af kapellans-bord åtnjuta befrielse från kostnader för laga af- och tillträdes-husesyner, som å desse boställen anställas, finna Utskollen, till följd häraf och med afseende i öfrigt å kapellanernes knappj lönevilkor, en lika förmån i fråga om ekonomiska besigtningar böra deni förunnas; hvadan och då någon ändring af nu gällande stadgande i afseende å kostnadernes bestridande för omföriiiälde besigtningar, så vidt de röra k^pellans-boslälleu, icke kan af Utskotten förordas, Utskotten vördsamt hemställa, att motionärernes framställningar i denna del icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Vidkommande deremot ifrågasatt skyldighet för innehafvare af kyrkoherdeboställen att nämnde besigtningskostnader utgöra eller deruti deltaga, hafva Utskotten funnit det vara med billighet öfverensstämmande, att dessa kostnader drabba kyrkoherden i mån af den byggnadsskyldighet, som honom åligger, men tillika icke förbisett de svårigheter, hvilka, genom antagande af denna beräkningsgrund, uppstå i afseende å bestämmandet af boställshafvarens anpart tili dessa kostnader vid sådana boställen, der församlingen och kyrkoherden gemensamt, till större eller mindre del hvardera, u!i byggnadsskyldigheten deltaga.
I öfverensstämmelse med ofvan antydda åsigt, utan annan förändring, än den, som, lill förekommande af tvistigheter om besigtnings-kostnadens fördelning under nyss uppgifne förhållanden, torde vara af nöden, få Utskotten alltså vördsamt föreslå Rikets Ständer att, uti underdånig skrif velse , hos Kongl. Maj:t anhålla, det Kongl. Maj.t läcktes
. med ändring af hvad uti 8 § af Kongl, kungörelsen den 28 Maj 1880, rörande kostnads-ersättnings utgörande för ekonomiska besigtningar, är vordet stadgadt, i nåder förklara, det nämnde kostnad, hvad”kyrkoherde-boställen’' angår Lag- samt Allm.
Besv - o. Ekon.-Utskottens Betänkande, lV:o it. 3 skall bestridas af boställs haf varén, der han ensam har bygö. nadsskyldigheten å bostället sig ålagd, och af kyrkornas medelj der församlingen ensam har samma byggnadsskyldighet, samt af kyrkoherden och kyrkokassan, till hälften hvardera, der byggnadsskyldigheten mellan den förre och församlingen är delad, ehvad de i denna skyldighet till större eller mindre mån deltaga.
Reservation af herr kontrakts-prosten Odelberg:
"Alt, såsom de sammansatta för ekonomiska besigtningar å kyrkoherde-boställen skalle, till större eller mindre belopp, ersättas af boställsinnéhafvaren, synes mig sakna all rättsgrund.