Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Be tänkande, har Utskottet medgifvit, alt den förra Betänkandet såsom reservation bifogade af Friherre Stjernstedt uppgjorda beräkning af sedelstockens minskning kan vara likaså riktig, som den, hvilken Utskottet sjelft uti samma Betänkande antagit.
Denna Friherrens beräkning har äfven af Boksluts-Commissarien blifvit granskad, godkänd och endast så vida rättad, att summan af den indragna sedelstocken blifvit af BokslutsCommissarien beräknad ännu högre.
Utskottets förra beräkning uppgaf sedelstockens minskning till 1,640,000 R:dr.
Den af Friherre Stjernstedt uppgjorda med det tillägg, Boksluts-Commissarien gjort, ökar deremot denna summa med 1,402,000 R:dr.
Utskottet gjort ett sådant medgifvande, har Utskottet icke derföre föreslagit någon förändring eller utvidgning i sina förra förslag, rörande användandet af förhanden varande tillgångar, hvilket Utskottet synes mig bordt hafva gjort, då hela Utskottets förra Betänkande livilar på den förutsättningen, att det, hvarmed sedelstocken minskats, borde å 113m utgå i rörelsen, antingen i låneväg eller genom annat användande.
Af denna preemiss följer, efter milt förmenande, att Utskottet nu bordt lill Rikets Ständers pröfning föreslå äfven användandet af denna sålunda tillkomna och verificerade tillgång.
Yäl har Utskottet nu äfven förklarat, alt tillgångarne för lånerörelsen icke bero eller utgöras af endast det belopp, som förut varit i omlopp och utsläppt i rörelsen; en mening, hvilken jag äfven så mycket heldre biträder, som densamma låg lill grund för min vid förra BelänDih. till R.
Fröt. 1840 och 1841 • 6 Sami. 1 Afd.
Haft•
S2. 2 10 Banco-Utskottets Utlåtande} N:o iyg. kandet bifogade reservation.
Men om delta är Utskottets grundsats, så är efter min tanka bela beräkningen i förra Betänkandet för hvad, som borde i låneväg eller på annat sätt utgå i rörelsen, icke hvilande på rigliga grunder och Utskottet hade icke bordt komma till det i förra Betänkandet innehållne resultat, att Banken hade endast en summa af omkring 1,640,000
R:dr alt använda, eller just den summa, hvarmed Utskottet då ansåg sedelstocken vara minskad.
En af grundsatserna måste vara den rigtiga, antingen deiij alt Banken har en summa att utsläppa i rörelsen, lika stor med h vad, som blifvit indraget och i sådant fall hade icke, efter hvad som numera är upplyst, endast 1,640,000 B:dr bordt såsom tillgång beräknas, ulan 2,562,000 R:dr, eller den} att Bankens tillgångar kunna utan fara mer eller mindre utsträckas blott man icke närmar sig för mycket grund-proportionen 2:5 och i sådant fall finnes ett spelrum af ända lill i5,000,000 R:dr inom hvilket tillgång finnes till rörelse-capitalets förökande för näringarnes förkofran; och sedelstockens förra belopp är då blott den punkt, hvarifrån Banken har att utgå, för alt småningom och i mon af folkmängdens tilltagande och näringarnes lill vext varsamt utvidga rörelsecapitalet.
Utom denna anmärkning får jag äfven göra en annan.
Utskottet tillkännagifver i förevarande Betänkande, att Utskottet har sig bekant, det Stals-Utskollet beslutat att tillstyrka Rikets Ständer att till Banken öfverlemna 2,000,000 R:dr för alt göras fruktbara, men att Utskottet vill uppskjuta att om deras användande utlåta sig, tilldess Rikets Ständer derom fattat sitt beslut.
Della beslut synas mig Riks-Stånden hafva svårt alt fatta, i fall ej tillika ett förslag uppgöres, huru de skola användas, i synnerhet som alla motioner, rörande lånerörelsens ytterligare utvidgning öfver den redan antagna och beslutade, blifvit af Utskottet afstyrkta, och pä grund deraf af Rikets Ständer afslagna.
Utgående således ifrån den grundsats eller förutsättning — huru man vill kalla det — hvarpå förra Betänkandet är grundadt och som af tvänne Riks-Stånd blifvit antagen, måste jag, äfven till följd af dessa båda Riks-Stånds beslut, numera anse, att tillgångar för lånerörelsens utvidgning förefinnas, eller kunna komma i fråga utöfver de i förra Betänkandet uppgifna och antagna, bestående dels af 1,402,000 R:dr, enligt verificerad calcul, indragna eller upplagda medel, dels af 2,000,000 R:dr uti Stats-medel, tillsammans 3,402,000 R:dr; och öfver hvilket användan - B anco-Ut skottets Utlåtande> JV:o ijg. de jag för min del hade trott Banco-Utskottet uti dess förnyade Betänkande bordt i ett sammanhang sig utlåta.
Då detta icke skett, får jag åtminstone för min enskifta del förklara, huru jag anser dessa sålunda ifrågakommande tillgångar böra i låneväg användas.
Dessa tillgångar äro för stora, för att användas till förstärkande af redan förhanden varande lånerörelser, hvilka i alla fall, med undantag af en eller annan, icke visat den välgörande verkan på välmågan och productionen, som dermed borde åsyftas.
Således måste de, enligt mitt förmenande, användas på nya vägar, och efter andra grunder.
Det, som mest störande och ofördelaktigt inverkar, så väl på folkets välmåga, som äfven på realisationens bestånd, är vårt lands tidtals förekommande och oundvikliga missvext-år.
År i838 införskrefvos öfver 5oo,ooo tunnor säd, hvilka inköptes till dubbla priset emot hvad säden gällt inom landet och hvartill den utomlands blifvit försåld de föregående mera fruktbara åren.
Följden deraf var en utskeppning af Bankens silfver, uppstigande på ett enda år till 2,700,000 R:dr.
Det behöfves flera år, innan en sådan uttömning kan på naturlig väg återfyllas.
Sådana för Banken och landet lika menliga conjuncturer kunna visserligen icke förekommas; men deras verkningar kunna betydligen minskas och afledas; och det ligger tydligen i Bankens intresse att motarbeta desamma; hvilket åter icke kan ske genom annat än befordrandet af spanmåls-upplag och detta åter icke utan genom spanmålens belåning.
Ansvaret således för de fruktansvärda följderna af en missvext ligger således lill en del hos Banken, i fall den, mera än någon annan institution, skulle genom belåningsrält kunna bidraga att förekomma eller afböja dem.
Alt en sådan belåning icke är fremmande för Bankens rörelse och bestämmelse, anmärkte jag redan i min förra reservation.
Uti i3 §. af Reglementet för Danska Banken förklaras denna belåning för den vig tigaste af alla; och att den ej bör anses omöjlig att införa i Sverige, synes af Banco-Secreleraren Helsingii tillstyrkande deraf uti dess till BancoFullmägtige aflåtne yttrande, rörande den af realisationen föranledda nya regleringen af Bankens rörelse (sid. 75).
Då nu medel och fonder för en sådan belåning finnas, så är visserligen ingen anledning att släppa tillfället ur händerna, och att antingen indraga dessa medel ur rörelsen, och låta dem uppläggas i Banken — både för Banken och landel ofruktbara, eller använda dem för andra mindre vigtiga ändamål. 13 Banco-Utskottets Utlåtandej N:o lyg.
Det förnämsta hindret för en sådan belåning är svårigheten att controllera hypothekets verklighet, dess förvarande och dess skötsel.
Denna svårighet försvinner till en stor del, då man utgår ifrån förhanden varande förhållanden.
Spanmåls-uppläggning utgör redan en allmän Communal-angelägenhet i vårt land.
Våra öfverallt utspridda Sockenmagasiner, som redan kunna rymma emellan 2 och 3oo,ooo tunnor säd stå under församlingarnes styrelse och ansvar.
Då vi nu äro med skäl angelägne att utveckla våra Communal-inrältningar, torde den ifrågavarande delen deraf icke böra förbises, utan tvertom anses för kanske en af de nyttigaste deraf.
Banken erhåller derigenom äfven utvägar både till controll öfver förvaringen och ansvaret för spanmålens vård; och den offentlighet, som i denna angelägenhet, hvilken vanligen på sockenstämma regleras, iakttages, gör underslef och bedrägerier nästan omöjliga.
Det andra hindret ligger uti ovanan i vårt land att torka spanmålen.
Detta vigtiga ändamål, för hvars vinnande alla andra medel hittills hafva felslagit, skulle mera genom en sådan belåningsrätt befordras, än på något annat sätt.
Emedlertid ligger detta ändamål utom Bankens befattning, och Banken kan ej på annan grund intressera sig derför eller inblanda sig deruti, än att ej dess säkerhet genom spanmålens förskämning må äfventyras eller förminskas.
Detta kan vinnas derigenom, att utom hypotheket af varan, samma säkerhet fordras, som för
Discont-lån, och att lånen liksom dessa äfven tidtals förnyas.
Det blir då åt socknarnes eget intresse öfverlemnadl att sjelfve vårda och förbättra sin vara, hvilket skulle ännu mera förökas, derest mindre ränta betalades för torkad än för otorkad spanmål, t. ex. 3 eller i början a procent för den förra och 4 procent för den senare.
Då spanmålen understundom stiger 100 procent öfver hvad den vid andra tillfällen gäller, blir en sådan ränta icke betungande.
Uti alla socknar finnas kloke personer, som skulle påyrka torkningen af spanmålen uti socken-magaziner, hvarigenom denna angelägenhet hastigare än på annat sätt skulle fortskyndas.
Genom en sådan belåning skulle förekommas hvad, som nu gör sockne-magazinerne nästan onjHliga och ändamåls-lösa, nemligen att förrådet utlånas under goda år, hvarigenom det ej finnes tillgängligt under svåra, när det som bäst behöfves; hvarföre äfven såsom vilkor borde föreskrifvas, alt belånad spanmål icke fick åter utlånas.
Denna belåning skulle vinna ännu större fullkomlighet, om den kunde äfven direct tillerkännas och medgifvas enskilde.
En sådan utvidgning har visserligen större svårigheter, men är icke omöjlig uti slä - Banco-Utskoltets Utlåtande, N:o tyg. i3 derne Stockholm, Götheborg och Malmö, hvilka också utgöra de egentliga stapelplatserne för spanmålshandel, och der den inmagazinerade säden, som i detta fall naturligtvis endast borde vara torkad, kunde äfven uti de två sistnämnde sLäderne genom Bankens der inrättade LåneContor vara under Bankens lås och sigill, hvilket för sockne-magazinerne icke vore af nöden.
Då jag icke har förhoppning, att denna min mening vinner något stort deltagande, vill jag ej deröfver vara vidlyftigare; men saken har synts mig under de tilltagande missvexlåren för vigtig, för att ej med anledning af de nya tillgångarne för utvidgandet af Bankens låne-rörelse å nyo fästa uppmärksamhet derpå, att både ett förslag om en sådan belåning, och ett annat om understöd för sockue-magaziner redan blifvit af Riks-Slånden denna Riksdag afslagne, hvaruti jag äfven deltagit, bar icke synts mig för dess upptagande vara något binder, då dessa båda förslag utgingo från belt andra praemisser, samt dessutom voro åtskilda från hvarandra, då just derigenom, att de förenas, de båda komma i belt annat ljus, samt, understödjande hvarandra, kunna blifva både möjliga och fördalagtiga.
Äfven alla andra tillökningar i låne-rörelsen hafva blifvit förut bestämda, hvilket likväl icke hindrat Utskottet att i det föregående Betänkandet föreslå nya tillökningar.
Detta beror naturligtvis på de nya tillgångar, som sedermera kunna yppa sig och som på något sätt böra användas.
Ett annat nyttigt användande af de för banden varande nya lånetillgångarne är öppnandet af en Creditiv-rörelse i Banken för alla de provinser, der ej Privat-Banker finnas, i synnerhet påyrkad inom det Högv.
Preste-Ståndet, men hvarpå Utskottet icke trott sig kunna fästa något afseende.
Jag behöfver ej förorda denna rörelse, den är allmänt erkänd och pröfvad samt äfven af Banco-Secreteraren Helsingius uti dess ofvan citerade utlåtande förklarad lämplig för Svenska Riks-Banken.
(Sid. 73).
Banken bar att använda i låneväg, öfver de förut af Utskottet föreslagna och af tvänne
Stånd antagna utvidgningar af låne-rörelsen, tvänne nya tillgångar, den ene af 1,402,000 R:dr, och den andre af 2,000,000
R:dr, så skulle jag för min del anse, alt den Jörra, jemte hvad som icke kan komma alt disponeras till uppköp af räntebärande papper, hvilket borde blifva betydligt, torde anslås lill belåning af spanmål; den senare lill öppnandet af en Crediti v-rörelse i Banken för producenter uti de provincer, inom hvilkas område icke Privat-Banker finnas.
Banco-Ut skot tets Utlåtande > N:o ijg.
Jag inser emedlertid svårigheten för Riks-Slånden att utan ledning af det Höglofl.
Utskottet häruti ingå uti någon speciel reglering; men då Creditiv-rörelsen är i vårt land numera genom Pi ival-Bankerne allmänt känd, så torde Riks-Stånden icke deröfver behöfva fatta något annat beslut, än att anslå sjelfva det capital, som derföre anses böra användas, samt i öfrigt öfverlemna åt Banco-Fullmägtige att intill nästa Riksdag reglera densamma, i enlighet med de grunder, som redan äro i Privat-Bankerne allmänt antagne.
Hvad åter spanmåls-belåningen angår, så synas äfvenledes RiksStånden, i fall de gilla sjelfva hufvudsaken, icke behöfva deröfver fatta några andra speciella beslut, än att bestämma det capital, som dertill bör anslås, räntan, hvartill torkad och olorkad spanmål belånas, den säkerhet, som fordras utöfver sjelfva hypotheket, för att Banken ej derpå gör någon förlust; och att öfverlemna åt Banco Fullmägtige att i allt öfrigt intill nästa Riksdag reglera denna nya låne-i örelse.
Riksdagen synes nu så hastigt skynda emot sitt slut att, en så vigtig fråga knappast på annan väg kan hinna afgöras.
Skulle åter ett sådant afgörande icke medhinnas, så skulle icke blott tvänne så vigtiga ändamål gå förlorade, som de ofvannämnde, utan äfven en indragning af rörelse-capitalet uppstå af 3,4oo,ooo R:dr, hvilket under kommande missvext-år, då, i anseende lill det dubbelt höga priset af den vara, som medtager största delen af rörelse-capitalet, skulle göra nöden och förlägenheten ännu större.
En gång måste man väl komma dertill, all hafva det förtroende för Banco-Fullmäglige, att de icke blott blifva verkställare af Riks-Ståndens speciella beslut ulan äfven tillerkännas en större verknings-krels och en större magt vid ledningen af Bankens rörelse.
Detta blir en nödvändig följd af Bankens genom realisationen förändrade ställning till verldshandel, och således äfven af oförutsedda conjuncturer, som inverka på denna ställning och för hvilka Rikets
Ständer omöjligen kunna på förhand i alla specialiteter reglera.
Banco-Fullmagtige handla i så många andra fall med Rikets Ständers rätt, att ett öfverlemnande deraf i den speciella regleringen af nya låne-rörelsen, för hvilken Rikets Ständer både anslagit capitalen och föreskrifvit de allmännaste vilkoren, icke kan anses såsom någon nyhet.
För min del har jag det förtroende för nuvarande Banco-Fullmägtige, att jag anser denna angelägenhet bättre af dem JBanco-Utskottets Utlåtandej N:o 180. i5 kunna regleras, än i fall elen skulle i alla sina specialiteter af Riks-Stånden bestämmas.” N:o 180.
Ank. till Exp.-Utsk. den i5 Maj 1841 > kl. 4 e. m.
Utlåtande öfver gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande JS:o 15g, i fråga om belåning af Actier och Publika Papper.
V^id det förslag, som innefattas uti berörde, af Borgare-och Bonde-Stånden godkända, Betänkande, hafva inom de öfriga arne Riks-Stånden åtskilliga anmärkningar blifvit framställde, på grund af hvilka dessa Stånd till Utskottets förnyade handläggning hänvisat samma Betänkande.
Inom Ridderskapet och Adeln är vordet erinradt, att, då Utskottet uti Betänkande N:o 158, tillstyrkt uppköp för Bankens räkning af så väl Bruksegares- och Skånska Hypotheks-Föreningens Obligationer, som Obligationer, utgifne af sådarie Svenska Hypotheks-Föreningar, hvilka hädanefter på likartade grunder med de begge förstnämnde kunna bildas och sorn blifva af Kongl. Maj:t i Nåder stadfäslade samt af Banco-Fullmägtige finnes innebära nödig säkerhet, måste det kunna antagas, att endast en tillfällig inadvertens vållat, att Utskottet ej tillstyrkt belåningsrätt för samma papper, som ansetts nog säkra, för alt kunna inköpas af Banken; att derjemte och då otvifvelaktigt i annat fall fonden för Publika papper, serdeles vid vissa tillfällen, likasom nu, skulle blifva föga begagnad, till men för den beräknade rörelsen, borde lånerälten utsträckas till flere papper; i hvilket afseende är vordet föreslaget, att följande papper måtte belånas efter 90 eller åtminstone 80 procent, nemligen: a) Stockholms Stads Drätsel-Commissions
Obligationer, rörande hvilka blifvit åberopad en af Herr Stuart vid Betänkandet fogad reservation; och b) Götha Canal-Bolags med 5 procents ränta och bestämd amortering försedda Obligationer. 16 Banco-Utskottets Utlåtande, jV;o 180.
Hos Preste-Ståndet har blifvit yrkadt, dels att Riksgälds-Contorets Obligationer måtte få belånas till fulla Capital-beloppet och dels att Drätsel-Commissionens
Obligationer måtte erhålla belåningsrätt.
De sålunda framstälde anmärkningar bar Utskottet tagit under behörigt öfvervägande; och får, hvad först angår yrkandet om belåningsrätt i Banken af Stockholms Stads Drälsel-Commissions
Obligationer, under åberopande af de skäl, som berörde reservation upptager, bos Rikets Ständer hemställa att ornförmälde
Obligationer måtte få belånas efter de grunder, som blifvit föreslagne för belåning af Riksgälds-Contorets m. fl. Obligationer.
Beträffande dernäst Götha Canal-Bolags Obligationer; så och då bemälde Bolags egendom representeras genom Aclierne, hvilka sålunda utgöra sjelfva eganderätts-bandlingen, samt dessa Actier äro belånbara i Banco-Disconten; finner Utskottet, i betraktande jemväl af den omständighet, att Bolaget icke är solidariskt, de af detsamma utgifne Obligationer ej innebära antaglig säkerhet, och afstyrker fördenskull den väckta frågan om dessa Obligationers belåning.
I fråga åter om belåningsrätt för Obligationer, utgifne af sådane Svenska Hypotheks-Föreningar, hvilka hädanefter på likartade grunder med Skånska Hypotheks-Föreningen och Bruks-egares Hypotheks-Förening, bunna bildas; så enär Utskottet, för sin del, ansett, det Obligationer, utfärdade af förstnämnde Föreningar, kunna för Bankens räkning inköpas; får Utskottet, i öfverensstämmelse dermed, hemställa, att Obligationer, utgifne af sådane Svenska Hypotheks-Föreningar, hvilka hädanefter, på likartade grunder med de bägge nyssnämnde, kunna bildas, och som blifva af Kongl.
Maj:t i Nåder stadfästade, samt af Banco-Fullmägtige finnas innebära nödig säkerhet, måtte få belånas till det belopp, som Rikets Ständer fastställa för belåning af sistberörde Föreningars Obligationer.
Slutligen får Utskottet förklara, att, då, för den händelse RiksgäldsContorets Obligationer i Banken finge belånas till fulla capital-beloppet, Banken omedelbart blefve långifvare åt Riksgälds-Contoret, Utskoltel, till förekommande deraf, ansett sig icke kunna föreslå högre belånings-rätt för dessa, än för andra goda räntebärande papper.
Under B anco-XJt skottets Utlåtande> N:o 180. *1 Under förutsättning, att Rikets Ständer godkänna, hvad Utskottet sålunda hemställt och föreslagit får Utskottet, med ändring af Utskottets tillstyrkan uti ofvanberörde Betänkande, härigenom hemställa, att uti upprättande Banco-Reglemente mätte få inflyta en så lydande föreskrift:
Såsom hy poth ek må antagas och belånas: l:o Till högst
Nittio procent af capital-Beloppet.
Obligationer med 4§ procents ränta och deröfver, utfärdade af Riksgälds-Contoret, Armeens Äccords-Amorterings-Fond, Stockholms Stads Drälsel-Commission, Bruks-egares Hypolheks-Cassa, Skånska HypotheksFöreningen samt sådane Svenska Hypotheks-Föreningar, hvilka hädanefter på likartade grunder med de begge sistnämnde kunna bildas, och som blifva af Kongl.
Majit i Nåder stadfästade samt af Banco-Fullmäglige finnas innebära nödig säkerhet. 2:o Till högst Sjuttiofem procent af capital-beloppet.
Ofvanberörde Obligationer, med lägre ränta än 44 procent. 3:o Emot tillika ställd antaglig borgen för den brist i Verkets fordran„ som vid hypothekens användande möjligen skulle kunna uppkomma. a) Adier i Hjelmare Canal- och Slussverks-Bolag, lill 5o procent af aclie-capilalet; b) Adier i Södertelje Canal- och Slussverks-Bolag, till 5o procent af det ursprungligen tecknade capitalet, belöpande sig till 10 procent af den summa, nuvarande Actierne upptaga; och c) Adier i Götha Canal-Bolag, af första Classen, till Tjugufem procent å primitiva actie-capitalet.
Stockholm den i3 Maj 1841 • Bih. till Ii.
Fröt- 1840 och 184.1. 6 Saini. 1 Afd.
Haft. 5a. 3 STOCKHOLM, Nordströmska Boktryckeriet, 184 * - !
{Bil. till Banco-Utskottets Betänkande, dr 1841 j IV.-o tyg.)
A. Tableau öfver Bankens, vid 1834 års slut, egande Fordringar: kos Staten, kos Städer och Corporationer, för Lån på Fastigketer samt Discont- ock Creditiv-Förlag; den tillökning deruti, som, enligt 1835 års Banco-Reglemente, kunnat ega rum; samma Fordringars återstod vid 1839 års utgång samt sluteligen öfyer den Tillgång, som yid sistnämnde tidpunkt skulle kunna anses oanvänd* Fordringar hos Staten:
För till Kongl. Maj:t åren 1818 och 1819 ullemnade Spanska Piaslrar Riksgälds-Contorets Obligationer för återstoden af 1808 och 1809 årens Krigskostnad Förskott till Riksgälds-Contoret på löpande Räkning Dito
Dit0 mot liqvid på grund af Bokslutet för år 1834:
R:dr 120,591: 40. 4, hvilka icke utföras, enär Rikets Ständer ej förordnat om deras användande Förskott till Kongl.
Myntet
Lån till Släder och Corporationer . • „ mot Inteckning i Fastighet och återbetalning i Silfver ,, mot Inteckning i Fastighet och återbetalning i Sedlar, uppgingo vid 1834 års slut till R:dr 4,800,047 4 r:st., men enligt 189:de § i 1835 års Banco-Reglemente får dertill ej användas mer än o ' Skiftes- och Odlings-lån Discont-Rörelse:
Förlag till Banco-Disconten samt Låne-Contoreu i Götheborg och Malmö „ „ Riksgälds-Contoret för Utredning af Götha Canal- och Malmö f. d. Disconter Handels- och Närings-Disconternes år 1834 egande Förlag, R:dr 989,500, grundade sig å motsvarande Upplåning, som sedermera är vorden inställd, hvaremot disconleringen nu bedrifves med Bankens egne medel och upptages fördenskull blott hvad, sorn vid 1839 års slut var dertill disponeradt Förstärkning af Discont-Fonderne för belåning af Publika Papper Förlag till Stockholms Handels- och Närings-Discont (Reserv-Fonden) har bildats af Vinstmedel på Upplånings-Rörelsen och upptages alltså icke.
Sparbanksmedel, öfverlemnade till Banco-Disconten Creditiver: Jern-Contorets och Commerce-Collegii • • Fahlu Bergslags Lånerätt å högst 3000 SkU.
Råkoppar, å 90
R:dr pr SkU.
Sparbankernes i Riket, minst Stockholms Stads Brandförsäkrings-Contors tillfälliga Creditiv-rätt å 33,333 R:dr 16 sk., äfvensom Handels- och Närings-Disconternes, för 250,000 R:dr, torde icke böra här upptagas.
Nya Cassa-Creditiv, hvartill äro afsedde dels Bankens i annan Låneväg odisponerade lillgångar, dels årliga återbäringar från Banco-Disconten, af dess Fond till Lån på namn och reverser Tillkommer:
Behållna vinsten för åren 1835 1839 , .
Om således till ofvanstående, vid 1834 års slut beGnteliga Lånebelopp R:dr 21,516,974: 24.
4. ytterligai’e läggas de tillgångar, som derutöfver kunnat användas „ 3,766,411: 29. io. R:dr 25,283,386: 6- 2. men deremot afräknas utestående Lånen den 31 December 1839 „ 23,774,900: 36. 6. så visar sig en innestående oanvänd tillgång af R-dr 1,508,485: 17. s. Fordringar yid 1834 ars slut.
Medgifven tillökning.
150,828 4,400,000 1,000,000 37,755 88,023 707,561 4.780.000 183,697 8.500.000 15,000 is 45 21 23 45 50,000 1,600,000 4,107 21,516,974 14 24 4 Fordringar yid 1839 års slut.
10,000 33,000 116,302 265,892 30,000 3,311,216 4i 5 33 10 3,766,411 29 io 3,960,000 1,000,000 47,755 73,686 607,443 4,563,549 37,697 8,500,000 15,000 2,710,000 200,000 50,000 1,600,000 9,767 23,774,900 45 44 20 26 6 37 400,000 36 ^ STOCKHOLM, P. A. NOP.STEHT &
SONFP. , 1841. 'JK 1 ' " : t ■ • 9 • . . . . ■ i . I r 1 J I I I , ' 1 . . . - • - _____ / Litt. B. (Bil. till Banco-Utskottets Utlåtande år 1841> N.-o 17g.)
Tableau öfver användandet af de Tillgångar, Banken, enligt Bilagan Litt. A, kunde anses tga vid 1839 års slut samt sedermera, dels redan erhållit, dels ytterligare, till och med År 1815, har ait förvänta.
Oanvänd
Tillgång vid 1839 års 'slut, enligt Bilagan Litt.
A R:dr Novo Conto.
Ofvanstående
Öfverskott upptages å nyo Inkomster och Capital-afbetalningar åren 1840—1845:
Afbetalning å Riksgälds-Contoirets Obligationer, 88,000
R:dr årligen i 6 år „ å Lånen till Städer och Corporationer „ å Fastighets-lånen mot återbetalning i Silfver . . „ å Bankens inom Linien förde fordran hos Riksgälds Contoiret, för Utredningen af Götha Canal- och Malmö f. d. Disconter Indragen årlig Vinst, ealculerad till ..........
Summa R:dr 1,508,485 926,499 528.000 25.000 132.000 30.000 4,550,000 6,191,499 17 8 1,508,485 17 39 39 Credit.
Ehuru Rikets Ständer ännu icke beslutat., angående fortfarandet af nedanstående, förut medgifne Lån-anslag, upptages likväl här hvad, som af dem ej blifvitbegagnadt, nemligen: