Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utlåtande, i anledning a/ Kongl. Maj.Is nådiga Skrifvelse, angående eftergift af återstoden å eli staden Cimbritshamn meddeladt hamnbyggnadslån. (il. A.) Sedan Rikets Ständer, till understöd för utförande af hamnbyggnad vid Cimbritshamn, beviljat nämnde stad två särskilda lån, nemligen: l:o vid 1840—1841 års riksdag, till belopp af 20,000 Uiksdaler Banko eller 37,500 Riksdaler Riksmynt, hvilket lån, sedan fem år förflutit från dess utbekommande, borde liqvideras medelst årlig afbetalning af fem procent utaf det ursprungliga kapitalet och med beräkning 'Siats-Utskottets Utlåtande N:o 8. 5 af 5 procent årlig ränta för kapital-återstoden, samt 2:o vid 1844—1843 års riksdag, till belopp af 5,000 Riksdaler Banko eller 7,500 Riksdaler Riksmynt, att under 14'/2 års tid, räknad från slutet af år 1850, återbetalas genom erläggande af 8 procent årligen af hela lånesumman, sora, jemte derå efter 2 procent upplupen ränta, komme att anses härigenomm vara till fullo betald, hafva Magistraten och Borgerskapets äldste i Cimbritshamn, uti en genom Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Christianstads län i sistlidne Augusti månad till Kongl. Maj:t öfverlemnad skrift, i underdånighet anhållit, det Kongl. Majit täcktes föreslå Rikets Ständer att bevilja staden afskrifning för det belopp af omkring 55,000 Riksdaler Riksmynt, som uppgifvits för närvarande återstå på det förstnämnda, vid 1840—1841 års riksdag beviljade, länet.
Till stöd för denna underdåniga anhållan hafva Magistraten och Borgerskapets Äldste hufvudsakligen anfört, att staden till hamnbyggnadens verkställande bidragit med nära 40,000 Riksdaler och dessutom, utan understöd af statsmedel, sedermera utfört en till en kostnad af 33,000 Riksdaler beräknad lastbrygga; att, till botande af de å hamnbyggnaden vid åtskilliga tillfällen genom häftiga stormar förorsakade betydliga skador, flerfaldiga kostsamma arbeten dels redan blifvit vidtagna, dels ännu återstode att verkställa; att, ehuru Kongl. Maj:t under den 24 Augusti 1861 beviljat staden Cimbritshamn, till förstärkande af den genom storm skadade norra hamn-armen, ett anslag utan återbetalnings—skyldighet af 20,500 Riksdaler, staden likväl måste till ifrågavarande, genom oförutsedda olyckor påkallade, reparations- och förstärknings-arbeten tillskjuta omkring 20,000 Riksdaler, i följd hvaraf staden blifvit nödsakad att jemväl hos enskilda personer upptaga lån; att hamn-inkomsterne, hvilka, efter afdrag af hvad som erfordrades till hamnens underhåll och nödvändiga fördjupning, endast kunde beräknas till omkring 3,000 Riksdaler årligen, icke vore tillräckliga till verkställande af de föreskrifna kapital- och ränte-afbetalningarne å stadens skulder; samt att det föga bemedlade samhället saknade andra tillgångar härtill.
Efter det ej mindre Kongl. Maj:t Befallningshafvande, än äfven Styrelsen för Allmänna Väg- och Vattenbyggnader, uti afgifvet underdånigt utlåtande till denna underdåniga framställning tillstyrkt nådigt bifall, har Kongl. Majit, uti Dess ofvanberörde nådiga Skrifvelse (införd under N:o 18 i lista Sami. lista Afd. af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll) i nåder förklarat, att då, genom de å Cimbrishamns stads hamnbyggnad uuder de två sednaste och innevarande år inträffade skador, staden för desammas afhjelpande fått vidkännas opåräknade kostnader, men detta förhållande, om än behjertansvärdt, likväl icke syntes påkalla eftergift af ett så betydligt belopp, som blifvit ifrågasatt, Kongl.
Majit ville endast i nåder föreslå Rikets
Ständer att — till beredande af någon lindring i den förlust, som sålunda drabbat detta obemedlade samhälle, och till lättnad vid fullgörandet af ännu återstående kostsamma muddrings- och andra arbeten vid hamnen, hvars inkomster, under den tid sådana arbeten till större omfattning komma att fortgå, icke syntes blifva tillräckliga för de beviljade begge lånens samtidiga förräntande och amortering — Rikets Ständer måtte bevilja afskrifning af hvad ännu återstode oguldet å det staden vid 6 Stats-Utskotlets Utlåtande N:o 8. 1844—1845 års riksdag till hamnbyggnaden beviljade lån å 7,500 Riksdaler, samt derjemte medgifva, att med erläggandet af de föreskrifna ränte- och kapital-afbetalningarne å det vid 1840—1841 års riksdag beviljade lån å 37,500
Riksdaler må anstå under loppet af åren 1864, 1865 och 1866.
Stats-Utskottet, till hvars handläggning denna nådiga Skrifvelse blifvit från samtlige Riks-Stånden remitterad, anser sig först böra upplysa, att Rikets Ständer medgifvit, under 1847 och 1848 års riksdag, anstånd till 1850 års slut med de föreskrifna ränte- och kapital-afbetalningarne å det år 1843 lyftade lånet, samt dels under 1850 och 1851 års riksdag anstånd till 1852 års slut, dels under 1853 och 1854 års riksdag anstånd till 1856 års utgång med inbetalningarne å begge lånen, hvilka således fått räntefritt innehafvas, det större lånet under mera än 13 samt det mindre utöfver 11 års tid; hvarförutan staden för sina hamnbyggnads arbeten sedan 1840 års riksdag från Riksgälds-kontoret, såsom anslag utan återbetalnings-skyldighet, utbekommit ett sammanräknadt belopp af 51,596 R:dr 32 sk.
B:ko eller 77,395 R:dr Runt, oberäknadt de 20,500 R:dr, hvilka, enligt hvad uti nu ifrågavarande nådiga Skrifvelse omförmäles, under år 1861 blifvit af Kongl. Majit beviljade till förstärkande af den genom storm skadade norra hamn-armen.
De inbetalningar, som blifvit gjorda å de båda från Riksgälds-kontoret utbekomna lånen, uppgå för det större lånet till 9,375 R:dr och för det mindre till 3,000 R:dr; och utgör återstående skulden, efter sednast i början af detta år derå gjorda inbetalningar, för det förra i kapital 33,635 R:dr 15 öre och för det sednare 5,179 R:dr 32 öre, förutom från inbetalningstiden upplupna räntor.
Då staden Cimbritshamn, enligt Utskottets åsigt, från statens sida för sin hamnbyggnad åtnjutit allt det understöd och all den lindring, som billigtvis bordt kunna ifrågasättas, har Utskottet destomindre ansett sig kunna eller böra tillstyrka någon eftergift af större eller mindre del utaf stadens ifrågavarande skuld, som Utskottet anser af yttersta vigt, att Rikets Ständer strängt vidhålla den grundsatsen, att kommuner, som af staten erhålla dylika låne-understöd, böra, derest icke alltför ömmande omständigheter oundgängligen påkalla särskildt undantag derifrån, tillförbindas att noggrannt fullgöra sina för lånebeloppens återbetalning afgifne förbindelser.
Ett motsatt förfarande skulle deremot lätteligen leda derhän, att kommuner, som af staten erhölle lån till utförande af allmänt nyttiga företag, trodde sig kunna ingå på hvilka vilkor som helst, under förutsättning att vid en kommande riksdag erhålla eftergift af skulden.
Rikets Ständer skulle ock på sådant sätt draga mera i betänkande att bevilja dylika låne-understöd, enär man oftast kunde befara, att låntagarne, under åberopande af gifna prejudikaler, skulle hos kommande
Ständer söka eftergift af sin betalnings-skyldighet; på alla dessa skäl anser sig Utskottet böra afstyrka bifall till Kongl. Maj:ts i ofvanberörde hänseende gjorda nådiga framställning.
Stockholm den 24 November 4862, Stats-Utskottets Utlåtande N:o 9. 7 M:o 9.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse, angående Markaryds församlings befrielse från skyldigheten att betala återstoden af det för dess kyrkobyggnad från Riksgälds-kontoret utgifne lån. (R. A.) Uti en af Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande i Kronobergs län och Domkapitlet i Wexiö stift underdånigst öfverlemnad och förordad ansökning har Markaryds församling, genom utsedde ombud, i underdånighet begärt, det Kongl. Maj:t ville hos Rikets Ständer göra nådig framställning, iftt församlingen, som, till understöd för återuppbyggandet af sin genom åskeld nedbrunna kyrka, vid 1853—1854 årens riksdag från Riksgälds-kontoret erhöll ett lån af 10,000 Riksdaler Riksmynt, med vilkor att såsom kapital- och ränte-afbetalning årligen erlägga 600 Riksdaler, måtte befrias från skyldigheten att gälda den del af detta lån, som ännu återstår obetald.
Till stöd för denna ansökning har blifvit anfördt, bland annat: att en icke obetydlig reparation å den uppförda nya kyrkan redan nästa år behölde företagas, emedan tornets tak, hvilket består af zink, äfvensom takrännorna af samma metall tagit sådan skada, att taket måste omläggas, nya rännor anskaffas, och rappningen å kyrkan till stor del förnyas, hvartill komme, dels att nästan alla församlingens byggnader å kyrkoherde-bostället med det snaraste tarfvade ombyggnad, dels att skolhus i de särskilda skolrotarne måste uppföras, om folkundervisningen skulle kunna med fördel bedrifvas, helst allmogens bostäder der på orten allmänneligen vore till skollokaler otjenlige; att Markaryds socken, utgörande 69| till 44| förmedlade hemman, har en folkmängd af 3,340 personer, bland hvilka endast få befunno sig i goda, några i bergliga, men de flesta i knappa omständigheter, till följd hvaraf fattigvården vore synnerligen betungande; samt att, i anseende till socknens aflägsenhet från såväl sjöstäder som jernväg, alla transporter vore med svårighet och dryg kostnad förenade. 8 Stats-Utskottets Memorial N:o 10.
I anledning af hvad sålunda förekommit, har Kongl. Majit, genom ofvanberörde den 24 sistlidne Oktober aflåtnu nådiga Skrifvelse, (införd under N:o 27 i 1 Sami. 1 Afdeln. af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll) hvilken från samtliga Riks-Stånden blifvit till Stats-Utskottet remitterad, meddelat Rikets Ständer Markaryds församlings sålunda gjorda underdåniga framställning till det afseende, Rikets Ständer kunde finna sig föranlåtna att derå fästa.
Under erinran hurusom Rikets sednast församlade Ständer, genom bifall till Stats-Utskottets den 5 .Tuni 1860 afgifna utlåtande N:o 131, ansett sig icke böra bevilja då begärd eftergift och afskrifning af ifrågavarande kyrkobyggnads-lån, å hvilket, efter sednast i sistlidne Juli månad gjord inbetalning, nu återstår i kapital 8,699 Riksdaler 72 öre jemte derå sedermera upplupen 4 procents ränta, får Utskottet, som anser några sådana ömmande omständigheter icke vara förhanden, som böra föranleda till eftergift af statens hos en hel kommun egande fordran, hemställa, att Markaryds församlings ifrågavarande underdåniga framställning icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Alik. till Exp.-Ulsk. den 24 Nuv. 1862, kl. 11 f, m.
Från Borgare-Ståndet har till Stats-Utskottet blifvit remitterad Kongl.
Proposition om tillägg uti 15 § af Kongl. Kungörelsen den 13 November 1860, angående den allmänna Beväringen; men, som efter hvad Utskottet inhemtat, högstberörda nåd.
Proposition är af de 3:ne öfriga Riks-Stånden remitterad till LagUtskottet, har, vid sådant förhållande, Stats-Utskottet funnit det icke tillkomma sig att med detta ärende taga befattning; hvilket, med anledning af Borgare-Ståndets remiss, Utskottet ansett sig böra anmäla.
Stockholm den 24 November 1862. N: o 11. Ståts-Utskottets Memorial N:o 11. 9 Wso 11.
Genom remiss från Bonde-Ståndet har Stats-Utskottet fått emottaga en inom bemälda Riks-Stånd af Riksdagsfullmägtigen Olof Nilsson från Westerbottens län väckt motion, dels att underhållet af allmänna lands- och häradsvägarne måtte skiljas från jordbruket och öfvertagas af Staten samt bestridas genom allmänna skattebidrag, dels ock att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t göra underdånig framställning om tillsättande af en Kommitté för ordnande af denna angelägenhet; men som Utskottet anser denna fråga icke tillhöra dess handläggning, får Utskottet, med stöd af 44 § 3 mom.
Riksdags-ordningen, förenämnda motion återlemna, för den åtgärd, Rikets Ständer finna med åberopade § öfverensstämmande, i hvilket afseende Utskottet får upplysningsvis anföra, att en likartad fråga blifvit vid 1859 och 1860 årens riksdag till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet remitterad och sedermera, jemlikt 43 § Riksdags-ordningen, af Sammansatta Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet behandlad.
4 Sami 1 Afd. 3 Iiäft.
Rumstedt, 1862. t‘* .<*.» Stats-Ut$koUetf Memorial N:ri* 12 och 13. 1 1:0 t%, Arilj. till Exp.-Utsk. den 11 Dec. 1862, kl. 2 e. m.
Vid riksdagen» början antog Stats-Utskottet, i likhet med hvad under föregående riksmöten egt rum, extra Kanslister, att vid förefallande behof biträda med kansli-göromålen.
Af bemälde extra Kanslister har Utskottet redan funnit nödigt inkalla några till tjenstgöring och inom kort, erfordras för ärendenas skyndsamma handläggning, ytterligare tillökning af Kansli-personalen.
Utskottet får derföre till Rikets Ständer hemställa, att ytterligare 3:ne kanslist-arfvoden måtte ställas till Stats-Utskottets disposition, att i mån af behof användas, och att dessa arfvoden må få beräknas och utgå från och med de dagar, extra Kanslisterna inträdt i tjenstgöring.
Stockholm den 11 December 1862.
Ank. till Exp.-Utsk. den 11 Dec. 1862, kl. 2 e. m. Memorial.
Genom remiss från Bonde-Ståndet har Stats-Utskottet fått emottaga en af Riksdagsfullmägtigen Ola Jönsson från Malmöhus län inom bemälda Riks-Stånd väckt motion om tillägg i 18 § af Kongl. Kungörelsen den 13 November 1860, angående den allmänna Beväringen; men som, efter hvad Utskottet inhemtat, Kongl.
Maj:ts till Rikets Ständer allåtna nådiga Proposition i samma ämne blifvit af samtlige Riks-Stånden till Lag-Utskottet remitterad, har Utskottet funnit det icke tillkomma sig att med detta ärende taga befattning; hvilket Utskottet, med anledning af Bonde-Ståndets remiss, ansett sig böra anmäla.
Stockholm den 11 December 1862. lith. till R.
Prol. 1862 & 1863. 4 Sami 1 Afd. 4 Hafi.
Kimstedt, 1 .arn* m n^njJoift*) U# t il •»:-••/ hnfi-K ■ ublfirrf h n .< ,0KB» i > o; /o/ "
• nsh f Ipr'/! vtft.taf*>rjni i ,/ij • f[Tn..v Ib If/llld 'MOV rm.nfifc 1 *l? lil) :V jf; j'M<i .tf: i ••: >'■ ■ > i 'O-H :;nirtbr»inh b-Ti W4ltrn rmiJJfiiod sssi $hii9if> BJtol» l , ulfirn ii 8 8iöd jii* JJoänn r*drn:
.-08 * odnmöd 11 V\V>V1 1 :V>\k 1 Aviu>f' v *mV-A* . A AV, A\
Stats- Utskottets Memorial N:o 14. 1 14.
Ank. lill Exp.-Utsk. den 15 Dec. 1862. kl. li f. m.
Memorial, med ett af Chefen för
Statens jernväg sbyggnader af gifvet underdånigt utlåtande, i anledning af Rikets sednast församlade Ständers underdåniga skrifvelse, angående åtgärder till beredande af besparing i anläggnings- samt drift- och underhålls-kostnaden för Statem jernvägar. (R. A.)
Med afseende å vigten att, så väl i och för det vidare ordnandet af trafikanstalterna å Statens redan påbörjade banor, som med hänseende lill framtida jernvägsförelag, alla de förhållanden, som röra jernvägarnes ekonomi och hvad dermed eger gemenskap, måtte, med begagnande af den erfarenhet, som vid dylika anläggningar inom och utom landet vunnits, blifva noggrannt och fullständigt undersökta och utredda, samt vid jernvägs-lrafikens inrättande äfvensom vid förekommande frågor om Statens medverkan och bidrag för jernvägs-förbindelsers åstadkommande tillämpade, anhöllo Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse af den 23 Oktober 1860 (N:o 169 uli 10 Sami. af Bihangel lill R.
Protokoll 1859 & 1860), ali närmare undersökningar i uppgifna hänseenden måtte af Kongl. Majit, på sätt lämpligast syntes, varda föranstaltade och till Rikets nu församlade Sländers kännedom meddelade, t anledning af denna Rikets Ständers skrifvelse, har Kongl, Majit under den 18 Januari 1861 infordrat Chefens för Statens jernvägsbyggnader underdåniga utlåtande, hvilket först den 20 November innevarande år till Kongl. Majit ingifvits och nu kommit Stals-Utskotlet tillhanda; och får Utskottet, i anledning af Rikets Ständers uti lörenämnda underdåniga skrifvelse uttryckta begäran att erhålla del af den utredning, som uti ofvanantydda hänseenden kunde vinnas, ifrågavarande underdåniga utlåtande lill Rikets Ständers kännedom öfverlemna, under erinran att de yttranden i afseende på vissa detaljer af jernvägarnes anläggningssätt, hvilka Chefen för Statens jernvägsbyggnader i nämnda utlåtande upptagit, icke äro Rikets Ständers, ulan tillhöra enskilda motionärers framställningar i ämnet; kommande Utskottet framdeles, under riksdagens lopp, att i sammanhang med behandlingen af jernvägsfrågorna, taga i öfvervägande de uti samma underdåniga utlåtande af Chefen för Statens jernvägsbyggnader gjorda framställningar.
Prot. 1862 & 1863. 4 Sami. 1 Afd.
5 Rätt. I 2 Stats-Utskottets Memorial N:o 14.
Genom nådig remiss af den 18 Januari sistlidet år liar Eders Kongl. Majit anbefallt mig inkomma med underdånigt yttrande öfver Rikets Ständers underdåniga framställning af den 23 Oktober 1860, angående åtgärder till beredande af besparing i anläggnings- samt drift- och underhålls-kostnader för Statens jernvägar.
Till åtlydnad af denna Eders Kongl. Majlis nådiga belallning får jag i underdånighet till utredande upptaga hvarje af de Rikets Ständers skrifvelse vidrörda frågor i den ungefärliga ordning, desamma i den underdåniga skrifvelsen förekomma.
Hvad först beträffar Rikets Ständers erinran, att den kostnadsberäkning, på grund hvaraf beslut om anläggning af stambanor vid 1853—1854 års riksdag fattades, upptagit anläggningskostnaden lör en mils jernväg med enkel bana om fem fots spårvidd, afsedd alt begagnas med lokomoliver, till i medeltal 333,333 R:dr 16 sk.
Ranko eller 500,000 R:dr R:mt, kostnaden för driflmateriel inberäknad, men att deremot, enligt det förslag, hvilket Indes til! grund för Eders Kongl Majits Proposition i samma ämne vid 1856—1857 årens riksdag, kostnaden för en mil jernväg med driflmateriel uppginge till mellan 7 och 800,000 R:dr i medeltal, så. torde det emellertid icke tillkomma mig att härom afgifva upplysning, då jag först år 1855 erhöll Eders Kongl. Majits nådiga uppdrag att vara Chef lör Statens jernvägsbyggnader och derförinnan icke haft den ringaste kännedom om de för ifrågavarande anläggningar tillkomna förslager eller kostnadsberäkningar.
Efter alt hafva vidrört angelägenheten deraf, att, för ett land med den jemförelsevis glesa befolkning och ringa rörelse sorn Sveriges, jernbanorna blefve anlagda med en så lindrig utgift, som med deras bestånd kunde vara förenligt, såvida icke drift- och underhålls-koslnaden skulle öfverstiga bruttoinkomsten, och Staten sålunda få till dessa kostnaders betäckande vidkännas en årlig utgift utom ränta och amortering på kapitalet, anföra liikets Ständer lill en början att ett icke obetydligt antal jernvägar i andra länder funnes, hvilkas anläggningskostnad, oaktadt nästan öfverallt dyrare arbetslöner och högre pris på trävirke, icke vore större än, och någon gång understege kostuadsförslagen för Statens jernvägar och att äfven inom vårt land erfarenheten visat, alt enskilda bolag utfört jernbanor, som visserligen icke frän början varit anlagda till begagnande af lokomoliver, utan för hästkraft, men också icke kostat fullt en fjerdedel, pr mi! räknadt, af den uppgifna medelkostnaden för Statens lokomotivbanor och likväl redan under loppet af många år kunnat besörja ali den omgifvande ortens godstrafik, hvilket förhållande, jemte den omständigheten att sådana banor kunnat, med en föga betydande tillökning i utgift, förses med lokomotiver för alt motsvara den lillvexande Stats-Utskottets Memorial N:o 14. 3 trafikens behof, gåfve stöd åt den förmodan, alt behofvet motsvarande lokomotivbanor med tillhörande driflmateriel äfven för Statens räkning skulle kunna anläggas billigare än efter hittills framlagda kostnadsberäkningar.
Angående jernvägars kostnad i andia länder får jag i underdånighet meddela, att kostnaden pr
Svensk mil för banor med enkel och samma spårvidd, som de Svenska, stambanorna, i medeltal utgör: för de Preussiska jernvägarne omkring R:dr R:mt 1,400,000.
„ Österrikiska „ „ „ „ 1,720,000. „ öfrige Tyska „ „ „ „ 1,734,000. „ de Franska „ „ „ „ 2,915,000.
„ „ Relgiska „ „ „ 1,377,000.
„ „ Holländska „ ; . „ „ „ 2,092,000. samt att kostnaden lör de Engelska jernvägarne uppgår till ännu högre belopp.
Kostnaden pr mil för de Svenska statsbanorna uppgår deremot i medeltal till endast omkring 800,000 R:dr.
Den uppgiften, alt eli icke obetydligt antal jernvägar i andra länder funnes, hvilkas anläggningskostnad icke vore större än, och någon gång understege kostnadsförslagen för de Svenska statsbanorna, befinnes derföre vid närmare granskning af förhållandena endast hafva afseende på sådana jernvägar, sorn antingen utgöra kortare bibanor, utan egen drift-materiel, eller ock af hästbanor, såsom t. ex. den emellan Budweis—Linz-Gmunden, den enda af längre utsträckning bland de Tyska jernvägarne, hvars kostnad varit mindre än den för våra stambanor, men hvilken endast har 3j fots spårvidd och blott till en del kan befaras med lokotiv samt, i afseende ä byggnadssättet, närmast är att jemföra med de smärre i Wermland och Bergslagena anlagda banorna, ehuru betydligt dyrare än dessa sistnämnde.
Beträffande kostnaden lör de af enskilda bolag i Sverige anlagda banor för hästkraft, hvilka sedermera blifvit förändrade lill lokomotivbanor, samt sådana banors förmåga alt besörja derå förekommande trafik, får jag underdånigst anföra följande.
Vid 1859 års utgång voro de i nedanstående förteckning upptagna smärre jernvägar, dels för lokomotiv, dels lör hästkraft, af enskilda bolag, men med lånebidrag af allmänna medel, anlagda, nemligen:
Banornas namn.
SS S5 s" Zo ’<! w’ Driftkraft.
Ul JCO ►i Si p.
Största stig- ning.
Kalkylerad kostnad.
Kostnad pr mil.
Söderhamn—Bergvik . . . 1,5 14,3 Anga 4,104 1 : 62 725,000 483,333 Hudiksvall—Forssa . . . . 1,02 14,3 d:o 4,104 1 : 50 560,000 554,400 Norbergs 1,55 8,15 d:0 4,00 1 : 50 500,000 322,580 Wessman—Barken 1,48 13,0 d:o 4,00 1 : 50 755,500 510,473 Frykstads 0,73 8,80 Häst. 3,708 1 : 45 107,175 146,815 ) Sedermera förändrade till Kristinehamn—Sjöändan . 1,11 8 å 12 d:o 3,708 1 : 45 210,000 189,189 > Lokomotiv-banor.
Fiskeby 0,52 8,0 d:o 3,00 1 : 50 96,600 185,769 Bänkered 0,41 7,78 d:o 3,00 1 : 32,5 52,500 128,049 Långban—Yngen 0,33 5,1 d:o 2,33 1 : 31 25,875 78,409 Grängesberg Yngen—Östersjön—Öjewet- 0,33 5,1 d:o — — 43,740 132,545 i tern 1,00 6,0 d:o 2,666 1 : 40 157,500 157,500 lYugen Daglösen 0,66 5,1 1 d:o 2,333 1 : 20 108,675 164,658 jSaxen—Yngen 0,36 5,1 1 d:o 2,333 45,000 125,000 (Stribergs (0,41 6,42 | d:o 2,666 1 : 25 54,000 131,707 4 Stats-Utskottets Memorial N:o 14. hvarförutan Åtvidabergs lokomotivbana äfven var på enskild bekostnad utförd.
Denna jernväg har en längd af 0,97 mil, räler af 15,3 skålp. vigt per lol, spårvidd af 4 löt samt brantaste stigningar af I : 70; men anläggningskostnaden är mig obekant och har således ej kunnat i förteckningen upplagas.
Bland de i ofvanstående förteckning upptagna jernvägar äro Söderhamn—Bergviks, Hudiksvall—Forssa och Wessman— Barken frän början anlagda för lokomotiv och Norbergs jernväg, under utförandet, lill lokomolivbana förändrad; af de öfriga, som alla ursprungligen voro alsedda för hästkraft, hafva tvänne, nemligen Frykstads och Kristinehamn—Sjöändan sedermera blifvit inrättade för ånga.
De afse alla hufvudsakligast godstrafik och utgöra förbindelse dels emellan vattendrag, dels emellan grufvor och segelleder.
Af föreståeude förteckning, som äfven upptager de särskilda vägarnes längd, rälernas vigt, spårvidd, stigningar och de kalkylerade koslnadssummor, som legat till grund för lånebidragens bestämmande, samt kostnaden per mil, inberntas att de fyra förstnämnda, eller de ursprungligen för lokomotiv byggda banorna, hvilkas sammanräknade längd uppgår till 5,55 mil, kostat 2,540.500 Kalr Kunt eller i medeltal 457,567 R:dr per mil.
För de 10 hästbanorna, hvilkas sammanräknade längd utgör 5,86 mil, har elen kalkylerade kostnaden uppgått lill 901,065 R:dr, eller till 153,765 R:dr per mil.
Alt, såsom llihets
Ständer i sin underdåniga skrifvelse anfört, ”sådana hästbanor kunnat
Jerned en föga betydande tillökning i kostnad förses med lokomotiver för att motsvara den tillvexande trafikens behof”, kan jag icke bestämdt motsäga, då denna kostnad naturligtvis är belt och hållet beroende på, huruvida förändringen inskränkt sig dertill, alt banorna endast, såsom skrifvelsen förutsätter blifvit försedda med lokomotiver eller huruvida på samma gång banans öfverbyggnad blifvit förstärkt, men hvad jag med visshet kan upplysa om, är den omständigheten, ali räler, som blifvit beräknade för hästbana, icke äro tillräckligt styfva att bära för samma banapassande lokomotiver.
Dessutom får jag underdånigst fästa Eders Kongl.