Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sista julaftonen h a d e Stina fått fem kro- n o r i pengar af det rara h e r r s k a p e t, och h o s h e r r s k a p e t midt emot, d ä r Hilma tjänte, h a d e g u m m a n också varit i n b j u d e n och fått jul- klapp.
Nu skulle h o n k u n n a t köpa till ny bomullsklädning, m e n det gjorde h o n ej — » vill inte mer te! » Hon såg ä n d å alltid snygg ut i de gamla kjolarne.
» Botade » voro de visserligen, men därför höllo de o c k s å ihop, och mor Stina var den s o m ej aktade besvä- ret.
Mest arbete h a d e hon dock m e d den gamla stickstubben, ty den var så ofta botad att hon rätt k u n d e s k ä m m a s för den.
Hon att underlätta arbetet för tjänarne allra helst serve- ras inne i hvardagsrummet på ett serveringsbord; sköter frun själf om sitt tekök, gör detta det hela ofta nog mycket angenämare och trefligt.
Då man äter middag så sent som half 5, behöfves icke heller någon kraftigare supé.
Sön- och helgdagar serveras till middagen alltid en liten efterrätt.
Då några vänner helsa på om aftnarne göres ej annan skilnad än att man möjligen serverar kaffe med dopp, punsch och vatten samt till supén ett rikligare smörgåsbord samt litet små biffar, kotletter eller dylikt därtill.
Ytterst sällan hafva vi serverat särskildt lagad kött- rätt till kvällen, och åtminstone inom de yngre fa- miljerna börjar allt mer och mer försvinna uppbul- landet af en massa mat, så snart någon kommer och helsar på.
Hvad tjänarne beträfla, så få de kaffe, smör och bröd till frukost, middag kl. 1 bestående af något från föregående mål öfverblifvet, fläsk, pannkakor, sill, ärter o. 8. v., på eftermiddagen kaffe med skor- por, på kvällen mjölk, smör ocb bröd.
Gifvet är att då ärter, kål o. s. v. serveras, få tjänarne vänta med sin middag till kl. half 5.
Har man en gam- mal bepröfvad kokerska, så bör ej vara riskabelt att till henne öfverlämna skafferiet, och är det dessutom nästan nödvändigt, då husmodern har alla sina tre barns kläder m. m. att tänka på, hvadan hon svår- ligen hinner att ständigt springa ut och in för hvarje småsak.
Jag har åtminstone icke märkt någon skil- nad i utgifter, då jag själf eller tjänaren haft nyc- keln.
Detta hindrar icke att jag i särskildt skåp för mig har förvaradt kakor, socker (tjänarne få sär- skildt), sylter o. s. v. I afseende på mina inköp så får jag hvarje lör- dag 15 kr.
till uppköp för veckan; alla specerier, såsom kaffe, socker, te m. m., äro billigare och bättre att på en gång för 2 å.
3 månader i sender köpa kontant från någon större firma i Stockholm, då man får bättre och billigare varor än i landsor- ten samt därjämte i de flesta fall får allt levereradt fraktfritt.
Särskildt är det mig ett nöje att i den IDUN försökte alltid få vara e n s a m, n ä r hon skulle dit med en ny » b o t ».
Men n u var det slut med att längre hålla ihop d e s s a världsliga t r a s o r n a, ty Stina blef sängliggande, och fast ej A n n a ville tro, att mor skulle dö, t r o d d e h o n det själf.
Hon låg länge och h e n n e s älskling fick b e s ö k a h e n n e.
Sista gången A n n a kom var en s ö n d a g fram p å vintern.
Hon h a d e ledigt att gå i kyrkan på förmid- dagen och så äfven Hilma midt emot, men A n n a kom in och bad h e n n e i stället följa med till fattighuset.
G u m m a n blef så glad, n ä r h o n såg d e m, och de sutto kvar u n d e r hela kyrktiden.
» Nu får j a g nog aldrig se dig mer, » s a d e hon till A n n a.
I n n a n de skulle gå, satte h o n sig u p p, m a t t som h o n var, famlade u n d e r h u f v u d g ä r d e n och drog fram någonting, som befanns vara en g a m m a l s t i c k s t u b b, tjock och stel af l a p p a r, troligen ditlagd för att höja den enda h a l m k u d d e n.
» Den vill j a g du skall ta ', » s a d e h o n.
De bägge flickornas förvåning kan t ä n k a s — eller r ä t t a r e d e r a s bestörtning, ty h u r stod d e t väl till med den s j u k a s h u f v u d?
» Hvad skall j a g med d e n?
» s a d e A n n a.
» Jo, j o, du skall h a ' d e n, » e n v i s a d e s gum- man.
» Men, mor, j a g kan inte e n s b ä r a hem den midt på s ö n d a g s f ö r m i d d a g e n.
» Hilma satt och u n d r a d e, att g u m m a n ej så godt k u n n a t välja en snygg bomullskjortel.
F ö r öfrigt skola de d ö d a s kläder tillfalla fat- tighuset.
De a n d r a hjonen s k r a t t a d e och s a d e, att gamla Stina blifvit alldeles kollrig.
» Jo, j a g vill, att du skall ta ' den, » h v i s k a d e Stina, » för n ä r j a g ä r död, får du den inte.
Den kan bli dig till nytta. » » Ack, inte skall mor dö nu, » s a d e A n n a, » och mor behöfver den b ä s t i kylan, n ä r mor k o m m e r upp. » Nej, det hjälpte e j, h o n m å s t e taga den, och de a n d r a g u m m o r n a, r o a d e af d e n n a lilla förlustelse, skaffade h e n n e ändtligen en gam- mal tidning för att så mycket som möjligt vägen få till husmödrars i landsorten hågkomst re- kommendera firman Percy F.
Luck &amp; Comp.
i Stock- holm, hvilkas utförliga och praktiska priskurant 2 å, 3 ggr på året medföljer till Iduns hela läsekrets.
Jag vill nu med några ord beröra de särskilda hushållsposterna och har därför uppsatt följande spe- cificerade tabell öfver fördelningen af ofvannämnda 1205 kronor.
», pr ar.
Ägg 52: - 1: - Bröd _ 36: — 0: 70 Mjölk ... 105: 56 2: 03 Kött .. ' 230: — 4: 42 Fisk 36: — 0: 70 Smör 144: — 2: 76 Viktualier 36: — 0: 70 Grönsaker, bär m. m 42: — 0: 80 Mjöl, gryn ... 83: 20 1: 60 Socker 80: — 1: 54 Kafle 42: — 0: 80 Te 17: 20 0: 33 Öfriga specerier 54: — 1: 03 Ost 15: 60 0: 30 01, spirituösa m. m 112: 44 2: 16 Ljus, fotogen 30: — 0: 70 Tvätt 50: — 0: 96 Diverse 33: — 0: 62 IjummY I2Ö5~: — 2 1: 17 Agg.
Beroende på äggprisen, hvilka här på orten variera mellan 2 k ', pr tjog vintertiden och 60 a, 80 öre öfriga tiden, blir åtgången inom hushållet större eller mindre, men åtgå i allmänhet 4 ägg pr dag, däraf 2 beräknade för frukost och öfriga 2 till hushållet.
Genom alt på de tider, då äggen äro bil- ligast och fås för till och med 50 öre tjoget, lägga in dem i kalk eller salt, kan man förvara dem för att användas under de tider, då priset pr tjog upp- går till öfver 2 kr.
Härigenom kan man använda mera ägg till hushållet — och specielt för barnen — än om man för hvarje vecka skulle köpa efter gängse 1893 skyla den för kyrkfolket.
Och hon gick, följd af m o d e r n s kärleksblick och s ä k e r t af mången tyst, välsignande bön.
N ä r flickorna k o m m o h e m, visade Anna den besynnerliga gåfvan, och h e n n e s unga glada fru tog den, b r e d d e ut den öfver själfva pia- not och k u n d e ej se sig mätt d ä r p å.
» Hvem vet!
— i s å d a n a gamla plagg h a r m a n k u n n a t hitta en hel förmögenhet, » s k ä m - tade hon.
» Ah, så frun talar, » s a d e A n n a.
» Undrar h v a r mor skulle fått den ifrån med sin lilla stickning, h o n behöfde nog sina slantar på f a t t i g h u s e t; » och slutet blef att hon h ä n g d e s t u b b e n p å vindskontoret — långt u n d a n, ty hon var angelägen att h a alla underplagg fina — och gick till sina göromål med t a n k a r n e ofta hos den ä l s k a d e, som låg d ä r b o r t a, som sagt, att h o n k a n s k e ej skulle se h e n n e mer.
J a visst såg det underligt u t!
Hon som all- tid förr varit så redig, ordentlig och klok I Dagen d ä r p å kom också verkligen bud från fattighuset, att mor Stina fått sluta.
H ä r var intet för dottern att göra, ingen bouppteckning, ingen k v a r l å t e n s k a p alt taga om h ä n d e r.
Men hon fick af frun en hel tyllklädning till vacker svepning — och så följde hon mor till grafven.
Så var allt åter i sin j ä m n a gång, och un- d e r det göromålen gingo som ett urverk, d r ö m d e hon om b å d e nytt och gammalt, t ä n k t e på all m o d e r n s kärlek, på h e n n e s långa, e n s a m m a lif, på att nu var det förbi med glädjen att k u n n a b e r e d a h e n n e bättre dagar i en framtid.
I en framtid, j a!
— N ä r skulle hon k o m m a till sin A n d e r s?
Ett p a r m å n a d e r h a d e väl gått.
F r u n var borta, de lätta göromålen gjorda.
A n n a h a d e tid p å eftermiddagen och s a d e till Hilma, att h o n tänkte ta och lappa sitt stora m ö r k a köksförkläde.
Helt skulle åtminstone allting vara, men h v a r få liknande l a p p a r!
— tyst — de d ä r storrutiga blå på m o r s s t u b b voro ej olika.
— S t a c k a r s ä l s k a d e m o r!
A n n a gick u p p efter s t u b b e n, jämförde och priser.
Inläggning af 20 å.
30 tjog för vintern bör vara tillräckligt.
bör man BÖka baka hemma; det blir onek ligen det billigaste sättet, ocb bör bakningen ske hvar tredje dag utaf finare bröd och 1 å, 2 gånger 1 månaden af grofbröd.
I vårt hem köpas endast 2 franska bröd till frukost hvarje morgon samt torrt bröd.
Allt^öfrigt bakas, äfven tebröd.
Åtgången häraf beräknad till 2 liter och \ \ liter skummjölk; en och a n n a n gång mer, ibland mindre.
Prisen här p å orten 10 öre för den förra och 5 öre för den senare, allt pr liter.
Häraf köpes i regeln 3 k g.
oxkött sam dessutom för 2 it 3 kronor annat kött, allt pr vecka.
Priset för oxkött här på orten under olika tider 60, 65, ti 80 öre p r kg.
Salt kött, surstek m. m. är gifvet a t t man själf nedlägger.
I allmänhet ätes i vårt hem kött 4 gån- ger i veckan; å t tjänarne serveras färskt kött hvarje söndag.
De tider, då det vilda håller sig billigt här på orten, billigare till och med än kött, är det ut- räkning a t t köpa u p p större kvantiteter för att för- vara för framtiden.
Då all korf göres hemma, blir vid de tillfällena köttåtgången större än eljes.
serveras 1 k 2 gånger i veckan och d å all- tid tillsammans med någon mäktig soppa eller kött- rätt.
Åtgången bäraf beräknas till i \ kg.
i vec- kan (| k g.
mejerismör it 1: 55 och J kg.
bondsmör å.
1:23 p r k g.)
, mera naturligtvis vid bakning af tebröd, bjudningar m. m.
Häri inberäknas rökt s pes färsk och saltas in i hemmet, litet rökt lax, ox- kött, renstek, m. m. för att serveras till smörgås- mat m. m.
I oktob tern af a l l a rotsaker och grönsaker, som kunna för- varas öfver vintern genom nedläggning i sand.
All syltniog och saltning måste göras i hemmet, och i rätt stor skala, då jag funnit uträkning i att ofta använda saft till soppor och gröt.
Då vi ofta nog Bröd Mjölk.
Fisk Viktualier.
Grönsaker, bär.
1893 började sprätta.
Besynnerligt, den flickan lät a n n a r s ej ett a r b e t e mögla u n d e r hän- d e r n a, men d ä r låg förklädet olagadt ä n n u långt fram på aftonen.
Dock h a d e hon brådt- om, ifrigt s p r ä t t a n d e eller ock på knä, le- tande bland vadd och l a p p a r på golfvet.
Men afsides för sig själf h a d e h o n lagt en hög af besynnerliga t u n n a, m a t t brokiga lappar.
Till slut reste hon sig och s p r a n g in till Hilma.
Här var h e r r s k a p e t h e m m a.
Det blef en uppståndelse.
Alla skulle se det u n d e r b a r a — ty det var något u n d e r b a r t.
U n d e r hvar- enda » bot » på s t u b b e n h a d e gömts en sedel.
Där funnos p a p p e r s r i k s d a l r a r, femmor och till och med så kallade schaltior.
Sammanräk- nade s u m m a n gjorde öfver 5 0 0 k r o n o r.
A n n a var n ä s t a n viljelös af h ä p n a d och glädje.
— » Ser d u, » s k r a t t a d e frun, n ä r hon kom h e m, » var det ej detta j a g sade! » Sen den dagen blef A n n a m e d e l p u n k t e n för mycket r å d s l å e n d e, s t y r a n d e och ställande inom de bägge vänliga familjerna.
En s u m m a af 5 0 0 kr.
a n s e s ej i a l l m ä n h e t af stor be- tydenhet, men n ä r lyckan en gång b e g a g n a r sig af en g a m m a l stubb till y m n i g h e t s h o r n för att gjuta d e n n a skatt öfver en s t a c k a r s tjänstflicka, då blir den s e n a r e h a r d t n ä r en sagoprinsessa.
Ar h o n därtill rödrosig och grann som Anna m i n s k a r ej det effekten, och är hon därtill en s å d a n god och b r a flicka, befinnes hon än m e r värdig guldskon och prinsen.
P r i n s e n i den h ä r sagan, A n d e r s, som gick och slet på hinsidan jordklotet för att få i h o p till biljetten, han blef naturligtvis med första u n d e r r ä t t a d; men A n n a ville ä n d å tjäna k v a r hos » herrskapet » till 2 4 april, och sedan bjöds hon att b o i h u s e t och fick all möjlig hjälp i råd och dåd med den enkla utstyrseln, tills h o n var i ordning och reste till sin lycklige A n d e r s.
Enligt h e n n e s t a c k s a m m a och glada bref från det nya h e m l a n d e t blef det i Brooklyn de slogo sig ned, och sist hon skref till Hilma h a d e de öppnat ett.
litet kafé d ä r s t ä d e s.
bo ute på ring dels att en del kas af oss landet på sommaren, blir rätt stor bespa- i hushållet i allmänhet och dels genom bärsorter som blåbär, lingon m. m. ploc- själfva.
Mjöl och gryn.
Åtgången af hvetemjöl beräknas till 1 kg.
veckan till matlagning och 4 kg.
till bröd, skorpor m. m.; af sammalet mjöl till grofbröd om- kring 3 kg.
pr vecka; af grynsorter begagnas mest hafregryn och polentagryn, hufvudsakligen för bar- nen till frukost och kväll.
Af socker beräknas omkring 1 kg.
bit- socker och 1 kg.
kross- eller strösocker i veckan samt dessutom extra för syltning och saftning.
Till tjänarne bör hvarje vecka lämnas ut för veckan af- sedt behof.
Vanligen drickes kaffe 2 gånger om dagen och är fördelaktigt att köpa 2 sorter, däraf en finare vid extra tillfällen och 1 billigare för dagligt behof.
Te serveras hvarje afton; åtgången beräknas till 3 å 4 kg.
Ost J kg.
i veckan, afsedt endast för oss själfva, ej för tjänarne.
All tvätt bör ske hemma af jungfrun med tillhjälp af en bjälpmadam, likaså strykning; af sär- deles uträkning är att ej i sin tjänst taga någon som ej kan stryka och stärka; tvätten far dessutom bättre af att behandlas i hemmet, där man kan öfvervaka och laga den bättre, än då man skickar bort den.
Ljus och fotogen.
Häraf beräknas omkring 1 liter pr dag eller 1 kanna för 2 ä 3 dagar.
Ljus brän- nes sällan, hufvudsakligen om aftnarne, då man skall lägga sig.
Af lampor beräknas brinna en i kök, en i barnkammaren till kl. half 9 på aftonen och en i hvardagsrummet.
Ol, spirituösa, diverse.
Att närmare specificera dessa poster, som tillsammans uppgå till 145 kr.
44 öre, torde ej vara behöfligt, utan får hvar och en använda summan efter eget godtfinnande.
Att, så- som ofta nog sker, alldeles förbigå denna post, är ej heller riktigt, ty i hvilket hus som helst blir all- I DU N Från Persien.
Persien, Meshed, juni 1893. å jag läser om de ordnade hushåll och pryd- liga kök, Idun talar om, så får jag stor lust att berätta, hur ett hushåll ser ut i Persien, här i Meshed.
Kanhända att några ärade läsarinnor skulle vara intresserade att höra därom.
Låtom oss då träda in i ett persiskt kök.
En öppning i väggen — se där dörren, genom mindre sådana strömmar ljuset in i det ofta halfmörka rummet.
Om vintern äro dessa fönster öfverklist- rade med papper, framför dörren hänges ett skynke.
Vår blick söker spiseln.
I ett hörn på golfvet se vi en hel rad obegripliga små nischer; två tegel- stenar bilda sidorna till en sådan nisch, en fon- den.
Kastrullen på, ved eller kol under.
Primitivt — icke sannt?
På en lång smal bänk tillreder kocken maten, sittande nedhukad på marken.
Inga bord, inga pallar finnas.
Alla kastruller och kokkärl ligga radade på en murad estrad; öfverst de väldiga grytorna och så i rang och värdighet de öfriga köksutensilierna nedåt på estradens trappsteg.
Golfvet är oflast stenlagdt, men hos de fattigare endast af trampad lera.
Vatten för husbehofvet tages ur några väldiga lerkrus.
En djup brunn för diskvattnet finnes midt i golfvet täckt af ett stensåll.
Affall och sopor sopas härifrån af » schagistin » till ett hörn af rummet och transpor- teras vidare en gång om dagen ut på gatan af samma tjänsteande.
Hvarje något förmögnare kök har åtminstone ett sådant biträde eller kökspojke.
Ehuru han har det egentliga arbetet att skuta, sopa, hämta ved, springa ärenden och finnas allestädes närvarande, erhåller han en lön från 10 ä 20 kran i månaden det vill säga ungefär 5 ä 10 kronor.
» Ustaan » — köksmästaren — gör sig bemärkt genom sitt säkra sätt och sin högljudda röst, där han kom- menderar den andra tjänstpersonalen.
En kock, skicklig och någorlunda snygg kan få en lön af ända till 100 kran i månaden.
Ärade läsarinna, kanhända ni nu vill vända om, ty om ni börjar närmare granska renligheten och tillagningen, förgår er aptit.
Visst glänsa kopparkärlens förtenning, visst uppstiger en re- tande doft ur grytan, men — se ej närmare dit I Vi begära en sked att smaka på någon af anrätt- ningarna.
Ustaa ' n fjäskar hit och dit, hittar änt- ligen en och torkar den på sin » dastmal », sen räcker han oss den med ett » med Gud ».
Men skeden är flottig och hemsk att skåda, trasan, han torkade den med, är hans faktotum, den tjänar att torka händerna, kastrullerna, brädet och det tid något tillfälle, då äfven den mest absoluta och återhållsamma nödgas använda spirituösa.
En half butelj öl eller svagdricka får man åtminstone be räkna för hvarje middag samt dessutom såväl öl, punsch, konjak och brännvin för att hafva — äfven om man ej själf använder dessa varor — då någon kommer till en på besök o. s. v. Min man är ej synnerligen förtjust i öl, men sätter mera värde på ett glas sherry eller marsala, fastän omständigheter- na ej tillåta oss hafva det annat än på söndagarna.
Den familj åter, som helt och hållet afsagt sig bru- ket af spirituösa, finner nog användning på annat håll för ovannämnda 145 kr.
44 öre.
I denna sum- ma är dock inberäknad en del utgifter som t. ex. för putspomada, blanksvärta o. s. v. Efter att nu ha genomgått posten om hushållet skall jag söka närmare specificera öfriga utgiftsposter, börjande då med: Mannens kläder, toalett.
Under de år vi varit gifta har kostnaden i medeltal härför årligen upp- gått till 150 kr.
; det kan för mången synas billigt, men det har dock faktiskt räckt till, utan att an- språken på mode och snygghet behöft eftersättas.
Min man begagnar i allmänhet lika kläder både vinter och sommar, och utgöra de olika ytterplag- gen det enda som varierar efter årstiden och tem- peraturen.
Detta gör att man ej behöfver så många olika kostymer att underhålla eller nyanskaffa.
Nyanskaffningen pr år har i allmänhet gått till en kostym 65 Jl 70 kr., en hatt 10 kr., ett par stöflor 16 kr.
: härtill 3 halfsulningar 6 kr., en vin- teröfverrock hvart femte år 70 kr.
eller 13: 90 pr år, en sommarrock hvart fjärde år 40 kr.
eller 10 kr.
pr år samt diverse andra artiklar 29 kr 10 öre.
Ge- nom att årligen köpa cn ny kostym och sälja den gamla, innan den för hårdt slites, samt genom att sälja en del annat kasseradt, får man alltid in litet extra till sin klädkassa.
I afseende på klädernas färfärdigande får man naturligtvis icke vända sig till större och dyrare firmor på andra orter, utan nöja sig med förhållandena på den ort man bor; flottiga spettet; med den lyftes grytan af elden, i den hämtas köttet från basaren.
Färgen är grå- svart.
Hu — vi betacka oss!
Hvad har då kocken där i grytan, som står på sakta eld och med glödande kol på locket?
Detta är » ploff », österlänningens älsklingsföda.
En god » ploif » är ingen småsak att koka, och alla såser och tillredningar, som serveras därtill, skulle fordra ett helt bibliotek att beskrifvas.
Men smakliga äro de flesta af dem, äfven för oss européer.
Nu önskar ni måhända att titta in i tvättstugan.
På några stora stenar eller ock inmurad står en stor &gt;dick », gryta; ett par väldiga lerkrus (en meter höga och två meter i omkrets) och lika väldiga lerskålar innehålla vattnet till byket, men ej klart och friskt, nej, oftast fullt af smuts och spridande en unken lukt omkring sig.
På golfvet sitta några badjii nedhukade framför sina fat och gnugga långsamt och andäktigt på de orena kläderna.
Ärmarne äro uppkallade, men ett stort skynke inhöljer gestalten hvilket in- galunda bidrager till att arbetet skall gå raskt undan.
Kaljan (vattenpipan) står midt i s ä l l - skapet, och då och då tar sig hvar och en en rök.
De tvätta med tvål, men de tro att tvålen gör ar- betet.
Det skall fradga duktigt, och litet emellan bytes tvålvattnet och kastas bort.
Därpå sköljas kläderna i ett af de stora lerkrusen eller måhända i en bassin, som finnes på gården.
Men blir det rent?
Nej då — smutsigt, förfärligt smutsigt skulle ni, ärade läsarinna, säga, när ni ser ett klädesplagg färdigt, hängande på strecket till torkning.
Persiskorna hvarken mangla eller stryka.
Deras gångkläder äro alla af brokigt kattun och, som härom dagen en kvinna yttrade: » de se alltid så rena ut. » De rika ha sina öfverkläder af kläde, silke och sammet och — » de behöfva ej tvättas ».
Nu börja de förmögnaste att stärka och stryka sina korta kjolar, så att de stå som hjul omkring deras höfter.
Om ofvanstående intresserar några vänliga läsa- rinnor, så skall jag gärna berätta mera om per- siskorna, deras lif osh lefverne.
Finska i Meshed.
Ack, hur lyckligt skulle ej många lefva, om de bekymrade sig lika litet om andras affärer som om sina egna.
Lichtenberg.
vanligen får man kostymen billigare, om man vid beställningen förbinder sig att betala kontant.
Fruns och barnens konto.
I dessa poster äro ute slutande kläder inberäknade.
Fruns toaletter upp- tagas till 4 nya årligen, däraf en för vintern, en för våren och hösten samt 2 för sommaren, samt dess- utom öfriga nödvändiga småartiklar såsom hattar, skor, strumpor o. s. v. Genom att ej för länge be- gagna samma klädning, utan, liksom då det var frå- ga öm mannens kläder, sälja dem, har jag årligen fått in ej så litet extra, hvarigenom jag haft att disponera öfver icke endast de af min man anslagna 250 kr., utan äfven ett och annat tiotal kr.
ytter- ligare.
Genom besparingar har jag dessutom bildat en kassa för att kunna använda, då inköp af kappa, finare klädning eller dylikt som medfört större ut- gift, förekommit.
Den omständigheten att jag hit- tills tagit nästan allt hvad jag behöft i toalattväg från Paris, från magasin du Printemps, samt låtit en sömmerska sy hemma hos mig, hvarvid jag själf varit behjälplig, har gjort att min toalett i jämfö- relse med mina väninnors ställer sig omkring 30 % billigare.
Af min man brukar jag dessutom alltid till jul få något i klädväg.
Hvad barnens konto beträffar, så har jag till större delen tagit äfven för deras räkning från Paris, dels färdigt, dels i form af rudimaterier, och detta alltid till min fullaste belåtenhet.
Så länge barnen voro två, sydde jag själf nästan det mesta, men då de blifvit tre, är detta ej längre möjligt, utan får jag dels skicka bort en del gröfre till skyddsföreningarnas arbeterskor, och dels låta jungfrun eller flickan, så långt tiden medgifver, hjälpa med att sy.
Gifvet är, att en del af barnens kläder, i synnerhet linne, måste gå i arf, hvarför det nyköpta till största de- len kommer på äldsta barnets räkning.
Kostnaderna för de tre barnen blifva resp. 90, 70 och 40 kr.
Tjänstefolkets konto.
Att med en tjänare sköta ett hushåll så stort som ifrågavarande torde vara
IDUN 238 pelvis Tjänstebetygsböcker, t och ej betyg!
I jänstebetygens otillförlitlighet hvaraf mer de eller flesta bönder gifva vande och något exaktare rinnan fullgjort eller till eller o m kantstött.
Skall sök, 01 1, eller fått örat än ej utforska kärl ett, ä n sätta sättande mig har i kanske ej ärlig, annat färdadt till spik; skäligen är göra detta?
ett b e - bor p å annan Å skrifva ett J a g v e t, att jag har gång observerat m e n huru ut- V i d minsta ned- andra otillbörligt är, sidan stämmer inför domstol, o c h j a g dåligt det, d å duglig finna bekräfta del ker af k o m m e användas att gifver mitt på- förra god o m än Dessa bilda matmoder, så flere i en att blifvit och, dana till en g o d n stor åter de löne- därför fördel o m hennes ingaluuda allenast för borde för vitsor- ej utan bero måste yrket?
är heller det en gång är M e d i vande; äfven, barnen.
beträffar, vaka öfver vanliga är så noga det just ej p å öfver sin barnen, hennes uppförande gröfre förseelser skildt underrätta är betygsböckerna huru tjänstebetygets tämligen under den- jämförelsevis litet emot året.
V i d under hela m a n j u hennes i tillfälle att blifvande sär- husbonde- folk.
betyg, ligga intresse gång såväl K ö k s h i s t o r i s k a n o t i s e r.
att få s å - (Forts.) vidlåda dock de i Å b o be- tjänstebetygsböckerna.
D e upptaga erfarenhet, yrket, tjä- utgif- uppförande införda.
brister s o m plats.
för uppgift, sig efter tid betyder tref- husjungfrun får rubbas, sedan den använda hennes barnen.