Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Prog. om Statsverket 1833. rätteligen borde föranleda till ökande af befälspersonalen vid Gottlands National-beväring vida utöfver det i nu gällande Stat bestämda antal, har Militär-befälhafvaren likväl inskränkt sig till att endast i underdånighet föreslå här nedanföre upptagna tillökningar i de på Staten uppförde löner, på det att sålunda någon förhoppning måtte vinnas att hädanefter kunna hålla åtminstone fulltaligt detta för National-beväringen afsedda befäl, hvarigenom detsamma, enär dess tjensteskyldigheter förmälas vara nära jemförliga med vederlikars vid indelta infanteriet, skulle komma i åtnjutande af en mot dessas löner något så när svarande aflöning.
Tillika och då saknaden af tillräckligt Ofver-befäl för den betydliga manskapsstyrka, hvaraf National-beväringen numera utgöres, redan nödgat till Under-befälets förstärkande med 94 extra Under-officerare och 177 extra korporaler, men desse, såsom alldeles lönlöse, icke kunde förmås att länge i befattningarne qvarstadna och att tillegna sig den för tjenstgöringen erforderliga militäriska bildning, samt jemväl, i anseende till aflöningarnes ringhet, svårigheter mött att bilda och bibehålla de för signaleringen under vapenöfningarne nödig» hornblåsare och trumslagare, har Militär-befälhafvaren i underdånighet framställt nödvändigheten af nya löne-anslag för 46 extra Under-officerare, 92 extra korporaler och 1 Regeinents-trumslagare, äfvensom af förbättrad aflöning för omförmälde spel. l)e sålunda ifrågaställde löneanslagen föreslås af Militär-befälhafvaren att blifva: för 3 Bataljons-chefer, lönetillökning å 500 R:dr 900: — » 25 Kapitener, dito å 200 R:dr 4,600: .— » 23 Löjtnanter, dito å 100 R:dr 2,300: — » 24 Under-löjtnanter, dito å 40 R:dr 960: — » 5 Adjutanter, arfvoden ä 100 R:dr 500: — » 46 extra Under-officerare, dito å 20 R:dr 920: — » 92 d:o Korporaler, dito å 12 R:dr 1,104: — » 1 Regements-trumslagare, dito 100: — » 43 Spel, lönetillökning å 12 R:dr 340: — eller tillhopa Banko R:dr 11,724:
— Det synes mig alldeles oeftergiflig!, att, så framt Gottlands Nationalbeväring, hvars styrka, såsom af Militär-befälhafvaren är omförmäldt, sedan år 1811 ökats med närmare 50 procent, utan att befälets antal under tiden ökats, skall kunna vid fiendtligt anfall, som sig bör, fullgöra sitt ärofulla uppdrag att hufvudsakligen ensam och i saknad af en utbildad och öfvad stam, försvara den för Sverige utur alla synpunkter så högst dyrbara ön, beväringsmanskapet äfven måste, under fredens dagar och så vidt den korta mötestiden medgifver, vederbörligen öfvas.
Härtill fordras åter, att den för nämnde beväring i Stat afsedda, i sig sjelf otillräckliga befäls-personal må, medelst beviljad, lefnadskostnaden på ön någorlunda motsvarande, aflöning, kunna åtminstone ständigt hållas fulltalig, samt att åt densamma derjemte beredes nödigt biträde af ett talrikare, för tjensten behörigen bildadt, Under-beläl, jemte dugligt spel.
Vid dessa förhållanden och med afseende på de omständigheter, som i Militär-befälhafvarens underdåniga framställning för öfrigt vidröras, finnér jag mig förbunden att i underdånighet tillstyrka, det måtte Eders Kongl. Majit af Rikets Ständer i nåder äska ofvatiberörde, af Militär-befälhafvaren nu i underdånighet ifrågasatta anslagssumma; hvaremot jag anser den af denne på samma gång väckta fråga om det i Wisby förlagde Depot-kompanis af Svea Artilleri-regemente bringande till full nummerstyrka, icke utgöra föremål för något meddelande till Rikets Ständer, enär, för den händelse Eders Kongl. Majit, efter närmare utredning af denna fråga, skulle i nåder finna lämpligt, att den åsyftade förstärkningen af kompaniets manskapsstyrka anbefalla, de dertill erforderliga medel böra kunna beredas inom för handen varande tillgångar.
Bland Kongl. MajUs Nåd.
Prop. om Statsverket 1853. 17 Bland behofven för arméens Materiel, hvilka jag i underdånighet utber mig att i det följande få hemställa, hade äfven rätteligen bort förekomma anslags-behofvet för en ännu felande Fältbry g ge-utredning; men som denna fråga, med afseende på dess nära gemenskap med den om uppsättning af särskild Ingeniörtrupp, redan blifvit alhandlad i sammanhang med denna sednare, får jag här endast i underdånighet åberopa hvad i ämnet förut blifvit anfordf.
Öfriga under denna afdelning hörande frågor afse bristerna i materielen för arméens sjukvård, dess beklädande och bevarande samt slutligen fäslningarne.
Beträffande den, i händelse af ett fredsbrott, behöfliga utredning för de många och stora fältsjukhus, som då måste iordningställas, så är det obestridligen af högsta vigt att, jemte tillräcklig läkare-personal, hafva i beredskap den betydliga sjukvårds-materiel, hvilken för arméen, då den försättes på krigsfot, kommer att erfordras; och önskligt hade således varit, om beloppet af det för detta behof nödiga anslag nu kunnat af mig tillförlitligen uppgifvas.
Då det likväl icke varit mig möjligt, att nu tillvägabringa de för sådant ändamål oundgängliga, vidlyftiga utredningar, och för öfrigt ifrågavarande materiel bör inom en, jemförelsevis mot den öfriga materielen, kortare tidrymd kunna anskaffas, finner jag mig häraf föranlåten underdänigst hemställa, att med framläggandet af detta behof för Rikets Ständer må för denna gång få anstå; hvarvid jag dock anser mig böra upplysningsvis anföra, att, enligt erfarenheten inom andra, väl ordnade och utrustade arméer, sjukvårdsutredningen vanligast beräknas efter 10 å 12 procent af den i fält agerande styrkan, och att således för Svenska arméen på krigsfot sådan utredning borde i förråden finnas upplagd till åtminstone det omfång, hvarpå nyss uppgifna procent-förhållande häntyder, helst sjukligheten under ett fälttåg i det nordiska luftstrecket måste antagas, hvad för öfrigt erfarenheten äfven bekräftat, blifva större än uti sydligare belägna länder.
Ett af arméens nödvändigaste behof är en god och ändamålsenlig beklädnad.
Truppens helsa och tjenstbarhet äro deraf i hög grad beroende.
Kriget i Finland åren 1788, 1789 och 1790, äfvensom 1808 och 1809 årens olyckliga fälttåg, äro varnande exempel pä vådan, att med likgiltighet omfatta denna så högst vigtiga angelägenhet.
En armées beklädnad och utredning måste under fredens lugn beredas och anskaffas, ty i farans stund blifver det oftast för sent att beställa de nödige materialierne samt förfärdiga de tusendetals munderingar, som då i största hast erfordras.
Under det man nödgas vidtaga sistnämnde anstalter, — och detta säkerligen med både större kostnad och uppoffring, än om man i tid varit betänkt derpå, — äro landets söner med sina egna, alltid otjenliga, ofta trasiga eller slitna kläder utsatte för en oblid väderleks alla omvexlingar och börja alltför hastigt att fylla de på detta sätt snart otillräckliga sjukhusen.
Bristande omtanka för samt vård om fosterlandets vigtigaste intressen förtjenar alltid och undgår sällan sitt straff; — skada blott att detta så ofta träffar den oskyldige.
Rättvisan fordrar dock att erkänna, det stora förbältringar blifvit under de sista tiotalen af år vidtagne, såväl i afseende på den indelda som värfvade arméens beklädnad, hvilken också numera fullkomligt motsvarar sitt ändamål.
Hvarje karl är, enligt gällande föreskrifter, försedd med tvänne munderingar, den ena för exercis och daglig tjenstgöring, den andra, blott vid några få tillfällen begagnad, att tillgå så snart krig utbryter.
Men bevärings-manskapets beklädnad, och till en del utredning, äro deremot uti elt så mycket bedröfligare skick och tarfva derföre en lika skyndsam som mera ändamålsenlig anordning, så framt ej skall äfventyras, att den exercerande klassen inom kort kommer att sakna det nödvändigaste i detta afseende.
Vid flera föregående riksdagar har krigs-styrelsen tagit sig friheten i underdånighet anmäla såväl denna brist, som behofvet att densamma afhjelpa, Bil.
Jtä 2 & 3 lill K.
Majlis Prop. om Slatsv. 1853. 1 Sami. 1 Afd. 1 Häft. 3 18 Kongl. Maj:ls Nåd.
Prop. om Statsverket 1833. och Eders Kongl. Maj:t har icke heller underlåtit att i nåder fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på detta bekymmersamma missförhållande, som dock beklagligtvis hittills icke blifvit tillräckligen behjertadt.
Också har följden blifvit, såsom ofta händer, den, att, sedan man en tid nödgats draga sig fram med årlig brist uti såväl nyanskaffnings- som underhålls-kostnad, så uppstår på en gång en så stor och väsendtlig lucka, att utomordentliga nya tillskott oundgängligen erfordras och icke längre kunna undvikas.
Af det betänkande, Krigs-kollegium uti detta vigtiga ämne i underdånighet afgifvit, har Eders Kongl. Majit i nåder täckts inhemta, att bevärings-manskapets beklädnad är dels ofullständig, då den icke upptager hvarken klädesbyxor eller behöriga hufvudbonader. dels bristfällig, enär de afsedda brukningstiderna, i saknad af behöfliga medel, alltför ofta måst öfverskridas, hvarigenom icke allenast erforderlig ny anskaffning till stor del blifvit omöjlig, utan äfven reparations-kostnaden årligen stigit samt allt mer och mer medtagit de redan förut otillräckliga tillgångarne.
Då blott en enda omgång persedlar finnes i bruk, måste dessa nyttjas i all slags exercis samt vid alla förekommande handräckningar, och dessutom att ligga med i tälten, hvarigenom till och med en ny mundering inom kort tid måste blifva utsliten och förstörd.
Bland de regementena för bevärings-manskapet tilldelade 20,233 munderingar finnas omkring 10,000 vapenrockar och lika många lägermössor, som under de sednare åren blifvit förfärdigade och således böra vara uti godt stånd.
Återstoden af jackor och lägermössor, ehuru visserligen underhållen uti ett någorlunda brukbart skick, har dock, enligt hvad Krigs-kollegium i underdånighet upplyst, undergått en särdeles ojemn slitning, till följd af de många tvungna dubbla beväringsmöten, som på ett och samma år vid flera regementen måst hållas, och hvarigenom uppstått en synnerligen märkbar och olämplig olikhet uti oinförmälde m. fl. persedlars såväl beskaffenhet som utseende.
Såsom en följd häraf antages, att åtminstone 10,000 jackor och lägermössor med aldra första behöfva ombytas; men enär blott 2,300 äro beräknade att årligen omsättas, sä åtgå ännu 4 år, innan denna så behöfliga utgallring hinner fullbordas.
Under tiden kan ifrågavarande exercismundering hvarken anses vara, eller på länge komma att blifva uti fullständigt skick, såsom önskligt bör vara, och följden af alla dessa förenade omständigheter måste derföre blifva, att denna mundering, när marche-ordres inträffa, alltid skall finnas mer eller mindre obegagnelig och ofullständig.
Till afhjelpande af nu omförmälda olägenheter, hvilka på bevärings-manskapets tjenstbarhet måste utöfva ett högst väsendtligt inflytande, föreslår i underdånighet Kollegium, att ofvanberörde 20,253 munderingar (hvarutinnan klädesbyxor icke ingå) nu måtte ökas med 4,703 nya, så att hela antalet blelve 23,000.
Kostnaden härför beräknas till 75,837: 24. hvartill kommer remtyg och utredning för en lika styrka . 65,156: 12. äfvensom erforderliga trosspersedlar 2,923: — gl}!. .g Dessutom anser Kollegium att 23,000 par klädesbyxor, som förut icke funnits, böra anskaffas, derför kostnaden upptages till ett belopp af 134,166: 52. hvarifrån dock, enär dessa plagg ej genast skulle förfärdigas, på sätt jag längre fram kommer att i underdånighet föreslå, arbetslönen, 52 skill, banko paret, rätteligen bör af dragas med 16,666: 32. hvarefter skillnaden blifver 157,300:
— För öfrigt och i ändamål att öka nuvarande reserv-förråd med reqvisita och persedlar för 9,300 man, upptager Kollegium vidare . . . 414,432: 24. hvadan hela kostnadsbeloppet skulle blifva B:ko R:dr 691,871: 12.
Prop. om Statsverket 1853. 19
Men enär lili denna beräkning icke ingär anskaffandet af hufvudbonader, upptages, för fullständighetens skull, utgiften derför här med .... 116,666: 32. då slutliga uppsättningskostnaden blifver Ihko IP.dr 808,537: 44.
Pä detta sätt skulle väl det resultat vinnas, dels attén någorlunda försvarlig exercismundering funnes att tillgå för 25,000 man beväring, och dels alt en ny lifmundering vore i förråd upplagd för en lika stor styrka; men deremot kunde denna sistnämnde mundering icke påräknas förr än densamma hunne förfärdigas af de i reservförrådet samlade materialier och reqvisita, hvartill flera månader torde åtgå, så att under tiden och i afvaktan derpå det genast behöfliga bevärings-manskapet icke skulle kunna till krigsuppbrott utrustas och beklädas.
Då just denna sistnämnde omständighet, i min tanka, utgör en icke oväsendtlig brist uti Krigs-kollegii underdåniga förslag, har jag trott mig icke böra tillstyrka nådigt bifall till detsammas genomförande, utan hellre vara betänkt uppå att på annan väg och emot nedsatt kostnad kunna komma till det åsyftade målet, i hvilken afsigt jag vågar utbedja mig Eders Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet för hvad jag i sådant afseende har att i underdånighet föreslå.
Efter mitt underdåniga förmenande bör bevärings-manskapet, i likhet med de indelda och värfvade trupperna, vara försedt med tvenne munderingar, nemligen en exercis- och en /i/t-mundering, den förra att under fredstid begagnas i daglig tjenstgöring, den andra beräknad att påtagas endast vid särskildt anbefallda tillfällen, och således nästan ny och i fullkomligt skick att genast tillgå, då beväringen vid krigets utbrott skall sammankallas.
Till beredande af större intresse och bättre vård om dessa beväringens munderingar borde desamma, i stället att direkte höra under Krigs-kollegii tillsyn, som icke är i tillfälle att deröfver hålla nödig och skyndsam kontroll, öfverlemnas åt någondera af indeldta regementenas förvaltnings-direktioner.
Enligt en bestämd tariff, upptagande för hvarje persedel sjelfva anskaffnings-kostnaden, fördelad på de till dessas förbrukning fastställda åren, med tillägg af 10 procent lagningsanslag, borde dessa direktioner erhålla en viss årlig summa, för hvilken de skulle vara förpligtade att, såsom nu sker för stammens mundering, besörja bevärings-beklädnadens så väl anskaffning som årliga underhåll; hvarjemte, till vinnande af nödig omsättning, exercis-munderingen borde ersättas med lif-munderingens persedlar i den mån de förra, enligt åsatte brukningstider, blefve uttjente eller oduglige.
På detta sätt kunde icke allenast den exercerande klassen af bevärings-ynglingarne alltid vara försedd med en tjenlig exercis-beklädnad, utan äfven med en fullständig, redan färdig lif-mundering, att pådragas i samma ögonblick, som manskapet kallas att möta rikets fiender, då åter den förra, eller exercis-munderingen, vid samma tillfälle kunde öfvertagas af ett lika stort antal andra bevärings-skyldige, som till reserven blifva uppbådade.
Härtill fordras likväl, att en fullständig ny, eller ålminstone nära ny, beklädnad för detta ändamål öfverlemnas till de omtalde förvaltnings-direktionerne; men då, till vinnande af besparing, flera redan utlemnade, mindre slitna persedlar möjligen kunna, emot något nedsatt värde, af regementena genast emottagas, borde åt
Krigs-kollegium uppdragas att med hvarje direktion närmare uppgöra vilkoren för slikt öfvertagande.
Staten för bevärings-beklädnaden är, såsom i det föregående finnes antydt, beräknad för 20,255 man, hvilket antal munderingar dock redan i fredstid för en klass af beväringsmanskapet är otillräckligt, enär största delen af flottans beväring, eller närmare 4,000 man, äfven måste under vapenöfningarne dermed förses, men blifver det ännu mera i krigstid, i samma mån flera klasser måste uppbådas. ^.Den aktiva arméen, ställd på krigsfot, behöfver till stammens förstärkning, ambulans- och train-soldater m. m. minst 28,000 bevärings-ynglingar, samt till reservtrupperne omkring 22,000, utom de, som kunna erfordras vid regementenas depöter, för att derifrån 20 Kongl. MajUs Nåd.
Prop. om Statsverket 1855. komplettera skeende afgång o. s. v.
Mera än 50,000 munderingar erfordras således i en hast, om den behöfliga bevärings-styrkan skall vara försedd med nödig beklädnad; men då ett så stort antal fullständiga munderingar skulle fordra alltför betydliga anslag på en gång, samt, hopadt i förråd och utan tillräcklig omsättning, blott af tiden mer eller mindre förstöras, så tager jag mig friheten underdånigst föreslå en medelväg, som torde någorlunda fylla behofvet, utan att dock taga i anspråk större tillgångar, än dem jag anser oundgängligen nödvändiga, så framt ändamålsenlig och någorlunda tillräcklig beklädnad skall kunna beredas åt’ det antal bevärings-ynglingar, som i farans stund kunna komma i fråga att anlitas.
Sålunda, om man, medelst den anordning, jag nu vågat påpeka, förvissar sig derom, att ett antal bevärings-skyldige, beräknadt till 25,000 man, alltid eger i brukbart skick en dubbel omgång munderingar, nemligen en lif- och en exercis-mundering, kan den förstnämnde påräknas för de vid första uppbrottet utkommenderade bevärings-ynglingarne, hvarvid de möjligen felande 5,000 munderingarne torde kunna med lätthet i behofvets stund anskaffas, emot billig ersättning, utur indelda och värfvade arméens s. k. tjenstgörines-beklädnad.
De reserven tillhörande, omkring 22,000 bevärings-ynglingar böra, under de 2 å 5 månaders vapenölningar, som mäste förbigå, innan de troligen komma i fråga att fiiras emot fienden, förses med den då tillgängliga s. k. exercis-munderingen, som blifvit qvarlemnad af de till aktiva arméen först utkommenderade och hvilken i alla afseenden kan anses fullt motsvara beväringens enda nuvarande beklädnad.
Af de maferialier, som finnas i det för 15,500 man beräknade reservförrådet, kunna sedan munderingar i behofvets stund tillverkas, för att, i den mån de hinna förfärdigas, utdelas till reservbeväringen, hvarvid, på sätt här förut är antaget, af indelda och värfvade arméens tjenstgörings-munderingar torde kunna påräknas det ytterligare antal, som då ännu kunde felas, för att fullt utrusta äfven hela denna reservbeväring af 22,000 man.
Härvid tager jag mig friheten i underdånighet erinra, att de oftanämnde 25,000 exercis-munderingarne ytterligare blefve på detta sätt disponibla för att, om så skulle behöfvas, dermed bekläda det bevärings-manskap, som ännu kunde anses behölligt att i regementenas depöter sammandragas.
De till vinnande af ett så vigtigt och så förmånligt resultat erforderliga utgifter sönderfalla i tvenne klasser, nemligen uppsältnings-kostnaden för en gång, samt årliga underhållet.
Kostnaden för anskaffande af 25,000 nya vanliga munderingar, med tillhörande hufvudbonader och nödiga materialier till klädesbyxor, uppgår, enligt här nedan upptagne beräkning*) å 25 It:dr 52 sk. lianko för hvarje mundering med tillbehör, till B:ko R:dr 611,666: 52. hvarifrån dock kan afdragas värdet af 10,000 vapenrockar och lika många Jägermössor, nyligen förfärdigade och i regementenas depoter befintliga å 9: 52. för de förre och å 1: 6. för de sednare, med tillhopa » 107,916: 52. hvarefter återslå . . . .
B:ko fl:dr 555,750: — Transport B:ko R:dr 555,750: — ') 25,000 » » » » » u Vapenrockar, å 9: 32., kosta Lägermössor, å 1: 6. . . . , Tältduks-byxor, å 2: 42 Buldans- d:o å 1: 20. ... Halsdukar å 20 sk Klädesbyxor å 5: 24. (arbetslönen k 52 sk. utesluten) . .
Hufvudbonader å 4: 32 B:ko R:dr 241,666: 32.
» 28,125: — » 71,875: — » 35,416: 32. » 10,416: 32.
» 137,500: — 116,666: 32. tillhopa k 25: 32.
B:ko R:dr 641,666: 32.
Prog. om Statsverket 1855. 21 Transport B:ko R:dr 555,750:
— Härtill komma felande remtygs- och utrednings-persedlar för 4,765 man å 15: 12 t 65,156: 12. äfvensom felande fältlags-tross för samma styrka ' 2,925: — för att bringa det förut befintliga antalet 20,255 till jemna 25,000.
Under antagande att för närvarande finnas åtminstone 10,000 brukbara jackor och lägermössor, upptages ytterligare här anskaffning af 15,000 nya kolletter å 6: 52. med 100,000: — samt 15,000 lägermössor a 1: 6. med 16,875: — då hela uppsättnings-kostnaden för en gång hlifver B:kb B:dr 716,686: 12.
Om denna summa, jemnad till 716,000 IUdr, fördelas på 5:rie år, så erfordras årligen R:dr B:ko 258,666: 52.
För årliga underhållet af alla ifrågavarande bevärings-munderingar erfordras, enligt uppgjord beräkning, en summa af 84,000 R:dr B:ko.
Härtill finnes inom anslaget till försvarsverket i allmänhet en tillgång af 50,000 R:dr B.ko om året, hvadan sålunda den årliga tillökning, som nu måste äskas, utgör 54,000 R:dr, hvarvid dock bör anmärkas, att, då Rikets Ständer vid sista riksdagen anvisade 26,666 R:dr 52 sk.
B:ko om året, till ersättande af de från reservförrådet i orh för beväringen uttagne persedlarne, det således i sjelfva verket är blott skillnaden eller 27,553 R:dr 16 sk., som nu sättes i fråga såsom ny statsutgift.
För ofvan uppgifne summa, 84,000 R:dr B ko, komme för all framtid icke allenast en dubbel omgång munderingar för 25,000 bevärings-ynglingar attunderhållas, utan äfven lifmunderingens persedlar att, efter de åsatte brukningstidernes slut, med nva ersättas, hvarförutan dermed beläckes den till det bevärings-manskap, som årligen vapenöfvas, med 1 R:dr B:ko per man, utgående ersättning lör begagnandet af egna skjortor, strumpor och skor, hvilken utgilt ensam antages belöpa till 25,000 R:dr B:ko.
Meri till vinnande af ett så förmånligt och tillfredsställande resultat erfordras icke allenast att det ofvan utförda anslaget för en gång till uppsättande af beväringens lifmunderingar erhålles, utan ock att bevärings-beklädnadens framtida underhåll och anskaffning öfverflyttas på någon af regementenas förvaltnings-diréktioner.
Nödig omsättning äf det härvarande reservförrådet kunde sedan beredas derigenom, att behöfliga beklädnads-reqvisita derifrån af nämnde direktioner uttoges?
På det indelda arméens kappor mätte kunna öfverfly ttas på beväringen uti el t. bättre skick, än hittills skett, borde dock brukningstiden för dem måhända något nedsättas.
Under de sednaste 5 åren har kostnaden för 20,000 bevärings-ynglingars beklädande med en enda omgång munderingar ungefärligen uppgått till 67,000 R:dr B:ko orri året, utan att, på sätt Krigs-kollegium i underdånighet upplyst, hvarken nödvändig nyanskaffning kunnat tillräckligen besörjas, eller underhållet ändamålsenligt vidmakthållas.
Deremot skulle hädanefter både underhåll och komplettering af 25,000 mans så väl lif- som exercismundering komma att kosta föga mera.
Till underlättande af jemförelsen mellan det förslag till ifrågavarande beklädnadsbestyrs ordnande, som jag nu baft nåden att Eders Kongl.
Maj:t i underdånighet förelägga, och det af Krigs-kollegium för samma ändamål underdånigst afgifna, anser jag mig ännu böra i största korthet sammanfatta resultaterne af mitt omförmälda förslag.
Enligt detta skulle 25,000 fullt färdiga lifmunderingar, jemte remtyg och utredning m. m., vid första behof ständigt finnas att tillgå vid regementenas depoter, samt dessutom för ytterligare 25,000 man en exercis-mundering uti vida bättre skick, än eller Krigs-kollegii förslag kan förväntas, enär, i stället för de 10,000 vapenrockar och lika många lägermössor, som för närvarande finnas bland beväringens munderingar och hvilka af mig föreslagits att tagas i anspråk såsom hjelp vid uppsättandet af den nya lifmunderingen, icke allenast skulle 22 Kongl. Maj:ls Nåd.
Prop. om Statsverket 1853. lemnäs fullt motsvarande antal nya kolletter och lägermössor, utan äfven derutöfver 5,000 af hvartdera slaget beräknats att anskaffas, hvarigenom den återstående behöfliga utgallringen så mvcket förr komrne att försiggå och sålunda äfven denna exercis-mundering ändtligen blefve försatt uti ett fullt tjenstbart skick, så att ytterligare 25.000 man i första ögonblick af behof kunde dermed beklädas under af vak tan på den tid, som åtgår för att utaf reservförrädets materialier för 15,500 man hinna förfärdiga lika många beklädnader jemte tillhörande remtyg, utredning och lältlags-tross.
Sålunda blefve då icke allenast 40,500 be värings-ynglingar fullt utrustade till krigsbehof, utan äfven 25,000 exercis-munderingar att tillgå för dem, som lemnäs qvar vid depoterna eller reserven för att i mån af behof komplettera dem, som förut blifvit utkommenderade.
Då för öfrigt tillsyn, anskaffning och underhåll komma att besörjas af regementena sjelfva, blefve omsättningen emellan lif- och exercis-munderingen jemte befintliga rudimaterier särdeles lätt att verkställa och att i sin helhet tillvägabringa inom hvart 10:de år.