Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Som mödrar hade vi en aktad och ärad ställning, då vi dermed uppfylde vår medborgarpligt; som husmödrar voro vi enväldiga, och att uppfostra slägtet kognak, Axel!
Vi ha pratat så mycket. var ju icke någon vanhederlig syssla.
Ge mig en
Ibland!
Ibland inte!
Hva ska man kunna
AXEL (tar fram kognak).
Hvarför dricker du?
Jag är visst unken.
qvinna?
Det skulle vara en man som beherrskade en
Nå om du fick se det?
älska honom!
Tänk om det vore blague hela det här oväsendet!
Så skulle jag -- hvad heter det nu igen --
nu är för en!
Nej, nog är det en rörelse der, hvad det
och baklänges.
-- Och en dumhet kan också komma i rörelse bara man får majoritet för den! AXEL.
Ja, här är så mycket rörelser framlänges
mycket buller förgäfves, för nu börjar det bli otäckt att lefva snart.
Om det vore det, då ha ni gjort fanken så
saken.
-- Nå Axel, nu blir väl din ställning friare, sedan Bertha fått sälja!
Vi bullra så ni bli yra i hufvudet!
Sälja!
Har hon sålt?
äppelträdet!
Den der lilla taflan med
Nej det har hon inte talat om!
ANDRA AKTEN ABEL.
hon väl öfverraska dig med pengarna.
I förgår!
Nå då tänker
Mig?
Hon sköter ju kassan sjelf! AXEL.
Såå!
Då blir det väl... tyst hon kommer nu!
ANDRA SCENEN. DE FÖRRE.
BERTHA (till Abel).
din väg?
Se god afton, är du här?
Hvarför gick du
Jag tyckte det var tråkigt!
Ja, det är inte roligt att glädjas med andra.
Nej! BERTHA.
Du sitter här så flitigt och målar du Axel! AXEL.
Ja, jag sitter här och knåpar.
venstra armen är för lång!
Det är bra det der, men den der
(Tar penseln från honom.)
Tror jag?
Det kan jag väl se!
Ta hit... AXEL.
Nej, låt bli!
Hvad säger du för slag!
AXEL (ond).
lära mig måla?
Skäms, sa jag! (stiger upp.)
Ska du komma och
af dig, ingenting.
Derför att du har att lära af mig, men jag
ningslöst.
Man bör dock veta hvad aktning man...
Jag tycker herrn behandlar sin hustru akt-
det för specialaktning mannen är skyldig qvinnan, när de skola vara likställiga?
Nu är du gammalmodig Bertha!
ANDRA AKTEN BERTHA.
mot sin hustru?
Jaså du finner det rigtigt att en man är grof
Ja, när hon är oförskämd mot honom!
Rif ögonen ut på hvarandra!
Åhnej, dertill är saken väl ändå för obetydlig.
vår ekonomi hädanefter kommer att undergå förändringar, så vill jag veta husets ställning.
Var snäll och låt mig se hushållsboken!
Säg inte det! -- Hör du Bertha.
Efter som
fuserad!
Det är en nobel hämd derför att du blef re-
hållsboken med mitt missöde på salongen?
Ge mig nyckeln till chiffoniern!
BERTHA (letar i fickan).
Hvad för hämd!
I hvad sammanhang står hus-
jag tyckte nyss jag hade den!
Var så god! -- Hm!
Det var besynnerligt,
Sök!
inte om det der!
Du talar i sådan befallande ton!
Jag tycker
Sök reda på nyckeln! BERTHA (letar i rummet).
borta!
Jag kan inte finna den.
Den måste vara bortkommen!
Ja men det här är oförklarligt! -- Den är
Är du säker på att den icke fins?
Fullkomligt säker!
AXEL (ringer i lufttelegrafen).
TREDJE SCENEN. DE FÖRRE, PIGAN in AXEL.
Gå efter en smed!
En smed! AXEL.
En smed som dyrkar opp en lås!
ANDRA AKTEN PIGAN (får en blick af Bertha).
Jag ska genast gå!
FJERDE SCENEN. DE FÖRRE utom PIGAN
AXEL (byter om rock; tar bort ordensbandet och kastar det på bordet).
Ursäkta mina damer!
BERTHA (mjukt).
Genera dig inte!
Ska du gå ut?
Jag ska gå ut!
Stannar du inte på sammankomsten?
Ja men det skall man finna mycket ohöfligt!
Det får man!
Jag har angelägnare saker för mig än att höra på ert vrövel.
BERTHA (orolig).
inte frågar dig hvart du går!
Det behöfver jag inte redogöra för, när jag-
karnevals-fremmande till oss i morgon afton.
Du glömmer väl icke bort att vi ha bjudit
Fremmande?
I morgon afton.
mark och Carl ha kommit i dag och jag har bedt dem vara med.
Det går inte an att inställa det, då ju Öster-
din kostym.
Kom nu hem i god tid så att du hinner profva
fruntimmer.
Min kostym!
Ja det var sant.
Jag ska spela
FEMTE SCENEN. DE FÖRRE, PIGAN. PIGAN.
Smeden hade inte tid nu, men han kommer
kommer till rätta ändå!
Nu måste jag gå i alla fall.
Har han inte tid! -- Så! -- Kanske nyckeln
Kom inte sent hem!
ABEL (nickar åt Axel till afsked).
Det vet jag inte hur jag kommer att göra.
Adjö! (Går.)
SJETTE SCENEN. ABEL och BERTHA.
Så morsk din herre var!
böja honom, så djupt att han skulle komma krypande efter mig.
Så oförskärnd!
Vet du jag skulle ha lust att
nypet med salongen. -- Bertha, säg mig: har du älskat den der narren någonsin?
Ja, han tycks inte ha fått nog af det der
för han var snäll.
Men han är dum och... när
Älskat?
-- Jag tyckte rätt mycket om honom
han vrenskar sig så känner jag att jag skulle kunna
hata honom.
Tänk det har redan kommit ut att han har målat min tafla.
eklatant.
Har det gått så långt, då måste du göra något
Om jag bara visste hur?
Om du skulle hemta hans refuserade tafla i morgon afton, och låta den komma hem när de fremmande samlats.
Jag brukar vara påhittig.
Jo, låt mig se!
Nej, det ser ut som om jag ville triumfera.
Det är för grymt.
är bättre.
Den skickas efter af portvakten i Axels namn.
Den ska ju ändå hem, och det är ingen hemlighet att han fått den tillbaka.
Nå, om jag låter göra det!
Eller Gaga, det
Nej vet du...
har väl rätt att försvara dig!
Han sprider ut falska rykten, och du
vill inte ha någon befattning med saken.
Jag ville bra gerna att det skedde, men jag
kunna stå ren och svära på att jag är oskyldig.
Det ska du få!
Jag sköter om saken.
Han har aldrig begärt den förr!
Är det några intriger han har för sig?
Hvad tror du han ville med hushållsboken?
efter om du uppfört på inkomsterna dina tre hundra francs du fick för taflan.
Det är nog något sådant.
Han vill se
Hvilken tafla?
Som du sålde åt madame Roubey.
Det har hela verlden reda på!
Och Axel med?
trodde han visste det.
Det var rysligt oklokt af dig att inte säga honom det med detsamma.
Ja det råkade jag tala om, derför att jag
Rör det honom, om jag säljer!
KAMRATERNA ABEL.
Åhja, på visst sätt!
Nog gör det väl det!
göra honom ändå mera ledsen, efter som han redan haft den sorgen att jag kom in på salongen.
Ja, då kommer jag att säga att jag inte ville
ster att göra, efter som ni ha äktenskapsförord, och du har all anledning vara stram mot honom, om inte för annat så för att statuera ett exempel.
Stå i qväll!
Strängt taget har han inte med dina inkom-
på dig, du, när han kommer med sina predikningar
Men -- en annan sak.
Hur ska vi behandla Östermarkska affären?
Åh jag vet nog hur jag ska sköta honom.
ta hand om honom!
Vi ha en räkning ouppgjord sen gammalt, han och jag.
Var lugn du!
Honom
Östermark, ja, det är min stora ovän.
Låt mig
ska vi nog få bugt med, ty vi ha lagen på vår sida.
Vi ska konfrontera parterna, som det heter.
så få vi se hur han kommer att se ut.
Bjud hit fru Hall och båda hennes döttrar,
Nej, ingen skandal i mitt hus!
trumf.
Är det krig, så ska man döda sina fiender, och inte såra dem bara.
Och nu är det krig.
Hvarför inte det?
Kan du neka dig en sådan
som han inte sett på aderton år.
Ja men en far och hans hustru och döttrar
Nå så ska han få se dem nu.
Du är förfärlig Abel! ABEL.
måtte ha mjukat upp dig!
Jag är litet starkare än du.
Äktenskapet
Lefver ni som gifta, hva?
men han kan bita dig i hälen ännu.
Du har retat Axel; du har trampat honom,
Tror du han vågar göra något?
Jag tror du får en scen när han kommer hem!
Åh, jag ska nog ge igen!
nyckeln var dumt.
Så dumt!
Kan du det bara!
Det der med chiffonier-
snäll igen, när han varit ute och luftat af sig.
Jag känner honom.
Kanske det var dumt.
Men han blir nog
SJUNDE SCENEN.
DE FÖRRE, PIGAN (in med ett knyte).
Det är ett bud här med en kostym till herrn!
Ge hit!
fruntimmerskläder.
Men det är väl till frun, efter som det är
Nej det är nog rätt!
Det är till herrn.
Nej kors, ska nu herrn gå i kjolar också!
BERTHA (går).
med dig!
(Hon öppnar knytet och tar fram en spansk qvinnodrägt).
Hvarför inte det, när vi gå i kjolar.
Adjö
skönt att få hämmas sina dumheter.
Ja, men det är bra påhittadt.
Åh det är
ÅTTONDE SCENEN. DE FÖRRE, WILLMER (med ett bud som bär paketer).
WILLMER (klädd i svart frack med hvita uppslag; blomma i knapphålet; knäbyxor; röd halsduk; och veckade manchetter).
ljuden, och här ä buteljerna.
En chartreuse och
God afton, ä ni ensamma!
Se här har du
två vermouth; här är två paket tobak och det andra.
Nå men nu var du en snäll gosse, Gaga!
Och här är qvitterade räkningen! BERTHA.
Är hon qvitterad!
Då har du lagt ut igen!
er nu, för gumman är väl snart här.
BERTHA,
Ja det hinner vi nog göra upp.
Men skynda
medan jag sätter i ljusen.
Vill du vara snäll och slå upp buteljerna
Det vill jag visst det!
(BERTHA öppnar ljuspaketen vid bordet; WILLMER står bredvid och tar buteljerna ur deras papper).
allt ha blifvit en bra liten man du Gaga.
Det der ser rigtigt familjelikt ut.
WILLMER (lägger sin hand om Berthas hals och kysser henne i nacken).
BERTHA (vänder sig om och slår honom en örfil).
till för slag?
Skäms du inte pojkvas!
Hvad tar han sig
Tål du det Gaga, så tål du knifven.
WILLMER (ursinnig).
inte att jag är en författare af rang!
Pojkvas?
Vet du inte hvem jag är!
Vet du
Du; som skrifver sån der smörja!
Det var inte smörja när jag skref för er.
Du skref upp det vi pratade, det var alltsammans!
Akta dig Bertha; du vet att jag kan störta dig.
och basa opp gossen, Abel!
Jaså du hotar, din lilla racka.
Ska vi ta
Bertha, tänk på hvad du säger!
släp; men jag kan bitas också!
Jaså, jag har varit er racka och legat på ert
Får jag se på dina tänder!
Nej, du ska få känna på dem!
Se så, lugnen er nu, innan ni ångrar er!
WILLMER (till Bertha).
fruntimmer, som mottager presenter af en ungherre.
Vet du hvad man har rätt att säga om ett gift
Presenter!
I två år har du mottagit mina presenter.
kryp, som har gått och hängt i kjolarna.
Tror du inte att jag kan rå på dig!
Du skulle ha stryk ditt falska
WILLMER (med en axelryckning).
Jo, det är möjligt.
Du vågar kasta skugga på en qyinnas heder.
köpa en del hushållssaker som du skrifvit upp på din man.
Heder!
Du har heder af att jag fått
Gå ut ur mitt hus, usling!
noga, men med fiender ska man räkna hårstrån!
Och du ska få räkna mig med -- äfventyrerska, lita på det! (Går).
Ditt hus!
Med kamrater räknar man inte så
NIONDE SCENEN. BERTHA.
Du kommer att stupa på din dumhet, Bertha!
ANDRA AKTEN Att låta en vän gå ifrån sig som fiende, det är farliga saker.
mig! han vågade erinra mig att jag var en qvinna.
An, låt honom komma!
Han vågade kyssa
att erinra sig!
Du har lekt med elden.
Vet du det tror jag alltid en man kommer
kunna lefva som kamrater utan att det ska bli eld.
Elden!
Ser man aldrig en man och en qvinna
det allt bli brinna af!
Nej, vet du, så länge det fins två kön, så lär
Ja, men det ska tas bort!
Ja -- det ska...
TIONDE SCENEN. DE FÖRRE.
PIGAN. PIGAN (håller igen sitt skratt).
Richard...
Richard Wahlström!
Det är en fru derute, som kallar sig...
BERTHA (går mot dörren).
Åh, Richard är här!
gäller det om vi kan reda din härfva, Bertha! BERTHA.
Nå då få vi öppna sammankomsten! -- Nu
Reda'n eller klippa af den!
Eller fastna i den!
Ridå.
TREDJE AKTEN.
Samma dekoration som förra.
Taklampan tänd.
Månsken utanför på atelierfönstret.
Kaminen är eldad.
FÖRSTA SCENEN. BERTHA och PIGAN. (BERTHA klädd i en morgonrock af spetsar, syr på den spanska fruntimmerskostymen; PIGAN plisserar ett fräs).
Det är inte roligt att sitta uppe och vänta sin
vänta på frun.
Det här är första gången han är ute ensam...
Tror frun att herrn har roligare att sitta och
ma då?
Nå hvad gör han, när han sitter ensam hem-
Han sitter och penslar på trästockar!
Trästockar!
Ja, han harstora högar med trä,som han målarpå.
TREDJE AKTEN BERTHA.
varit närgången mot dig!
Säg mig Ida, en sak.
Har herrn aldrig
Nej det är en ordentlig herre!
Är det säkert det!
PIGAN (alldeles säkert).
Tror frun, jag är en sådan...
Hon är väl bortåt half tolf. BERTHA.
Då kan du gå och lägga dig.
benrangelen!
Blir frun inte mörkrädd bland alla de här
Så, godnatt med dig!
Jag, mörkrädd! -- Tyst nu gick det i porten!
God natt frun!
Sof godt! (Går).
TREDJE AKTEN
ANDRA SCENEN. BEETHA ensam: lägger bort arbetet; kastar sig på kanapèn; ordnar spetsarne på morgonrocken.
Derpå springer hon upp: skrufvar ner lampan till hälften, återtar posituren på soffan och låtsas sofva.
En paus: derpå kommer Axel in.
Är någon här?
-- Är Bertha här?
BERTHA (tyst).
AXEL (går fram till henne).
låg och slumrade af, och jag drömde så illa...
Är det du min vän!
ret när du intog den der ställningen på soffan.
BERTHA (rusar upp).
AXEL (lugnt).
Det ljuger du, för jag såg genom gårdsfönst-
lodramer!
Var sansad och hör på hvad jag har att säga dig!
(Sätter sig på en stol midt på golfvet.) BERTHA.
Inga förförelsescener i nattrockar!
Inga me-
slutet: vi måste upplösa det här konkubinatet.
En hel mängd saker; men jag skall börja med
hvad får jag icke upplefva.
(Kastar sig baklänges på soffan).
fin på dina spetsar!
Gör inte hysteri, för då slår jag vattenkaraf-
dig, i en fri täflan.
Detta är hämnden derför att jag besegrade
Det står inte alls i sammanhang med den saken!
Du har aldrig älskat mig!
motiv till att gifta mig med dig; men hvarför gifte du dig med mig?
Derför att du hade dåliga affärer, och bleksot!
Jo, jag har älskat dig, det var mitt enda-
Det är lycka att ingen hör oss! AXEL.
Jag har behandlat dig som en kamrat, med obeoffer som du känner. -- Har sme'n varit här?
Det vore ingen olycka om någon hörde oss.
gränsadt förtroende, och jag har äfven gjort små
Nej, han kom aldrig!
TREDJE AKTEN AXEL.
kenskaper.
Jag har läst dina räBERTHA.
Jaså du går och snokar i mina böcker.
upp falska utgiftsposter, och underlåtit införa inkomster.
Hushållsboken är gemensam!
Du har fört
Ja se, vi få inte lära oss bokföring i skolorna.
far har du fått mycket bättre sådan än jag: du en folkskola.
Inte vi heller!
Och hvad uppfostran beträf-
har gått på seminarium, men jag har bara gått i BERTHA.
Det är inte böckerna som uppfostra... AXEL.
Nej det är mödrarna!
Men det är eget att de inte kunna lära döttrarne att bli hederliga...
brottslingarne träffas bland männen?
Hederliga!
Jag undrar om inte de flesta
om nittionio procent brottsliga män kan man med domaren fråga: où est la femme?
-- Men -- för att återvända till dig.
-- Du har ljugit för mig
De flesta straffade, skall du säga, men bak-
hela vägen igenom, och till sist bedragit mig.
står till exempel tjugo francs färg i stället för tjugo francs frukost hos Marguery.
Det är inte sant; den kosta bara tolf francs.
inte tagit upp tre hundra francs för din sålda tafla.
Alltså stoppat i fickan åtta! -- Så har du
deröfver må hon och råda".
Står det i vår lag!
"Hvad qvinnan genom eget arbete förvärfvar,
Det var ingen paradox alltså?
Ingen monomani!
Nej det måtte inte ha varit det!
ditt, och har rådt öfver mitt på ett oförsvarligt att du borde ha talat om för mig att du sålt.
Nå, vi ska inte vara småaktiga, du råder öfver
sätt.
Tycker du inte ändå -- kamrater emellan --
Det angick dig inte.
att jag lägger in ansökan om skilsmessa.
Det angick mig inte!
Nå då återstår bara
skammen som en frånskild hustru!
Tror du jag låter köra bort mig ur mitt hem, som en piga, den man skickar bort med sin koffert! AXEL.
Skilsmessa!
Tror du att jag tänker gå med
om jag ville, men jag skall gå humant till väga och yrka skilsmessa på grund af oenighet!
Jag skulle kunna låta kasta ut dig på gatan,
Du som talar så, du har aldrig älskat mig!
din hand?
Svara mig: hvarför tror du jag tiggde om
Derför att du ville att jag skulle älska dig.
skulle kunna anklaga dig för förfalskning, ty du loppen.
O heliga, okränkbara, vördade fånighet! -- Jag
har gjort skuld hos Willmer och påfört mig be-
Ah, det lilla krypet har varit framme.
talt honom trehundrafemtio francs som du var skyldig honom.
Men vi ska inte vara småaktiga i penningsakerna.
Vi ha värre affärer ändå att uppgöra.
Jag skildes nyss från honom efter att ha be-
Du har låtit denna slyngel delvis betala mitt husseende.
Hvad har du gjort med pengarne?
håll, och derigenom har du totalt förstört mitt an-
Det är lögn allt hvad du säger!
Du har förstört dem på fester?
hvad det är, slösare!
Nej jag har sparat dem; och det vet du inte
ken kostar två hundra francs och min kostar tjugofem.
Ack, du sparsamma själ!
Den der nattroc-
Har du något mer att säga?
försörja dig sjelf hädanefter.
Jag vill icke längre
Inte mer än att du får vara betänkt på att
rita trästockar och låta dig spara hop förtjensten.
skyldigheter du iklädde dig när du narrade mig att bli din hustru.
Det ska du få se! AXEL.
Jaså, du tror att du så lätt kommer ifrån de
händelser få en annan färg.
Det förefaller mig nä-
Nu när jag fått upp ögonen börja förflutna
TREDJE AKTEN stan som om du framkallade det der frieriet; det utsatt för hvad Ni kallar en förförelse; det synes mig numera som om jag råkat i händerna på en
förefaller mig nästan som om jag då och då varit
äfventyrerska som ville locka af mig pengarne på ett hôtel garni; det tycks mig nästan som om jag lefvat i laster, sedan jag förenades med dig!
(Stiger upp).
mig och jag ser din nacke med det korta håret,
Nu när du står så der med ryggen åt
är det -- -- -- ja det är precis som om -- husch! som om du var Judith och skänkt mig din kropp för att få ta hufvudet af mig.
Se der ligger drägmed!
Ja, för du kände att det var en förnedring
ten som jag skulle bära, som du ville förnedra mig att bära dessa vida veck, som skulle dölja för att skulle bjuda ut varan.
Der har du din kär-
reta, detta nerskurna lif som på korsettens tallrikar lekslön igen, nu kastar jag min boja!
(Kastar vigselringen).
BERTHA (ser på honom med förundran).
AXEL (stryker upp håret).
än du, och derför lät jag håret dölja den, för att
Du vågade inte se att jag hade högre panna
inte förödmjuka dig och skrämma dig!
Men ser du, nu ska jag förödmjuka dig, och efter du inte ville nöja dig med att vara min jemlike, när jag sänkte
mig, så ska du få vara mig underlägsen, som du är!
du var mig underlägsen!
Allt detta, all denna nobla hämd, derför att
din tafla!
Jag var dig öfverlägsen äfven då jag målade
jag slår dig!
Har du målat min tafla.
Säg om det, och
den första att vädja till den!
Slå du!
Du som föraktar den råa styrkan, är alltid
Tror du inte jag rår!
(Hon går emot honom).
AXEL (tar henne om båda handlofvarne med en hand och håller fast dem).
att jag äfven är den fysiskt öfverlägsne!
Böj dig, eller bryter jag dig!
Nej det tror jag inte!
Är du öfvertygad nu,
Vågar du slå mig?
hvarför jag inte skulle slå dig.
Jag vet inte mer än ett skäl
Och det?
Att du är otillräknelig.
BERTHA (söker göra sig lös).
Ah, släpp mig! AXEL.
När du bedt om förlåtelse!
Så, på knä med dig!
(Han bryter ner henne med ena handen.)
nerifrån!
Der är din plats, som du sjelf valt!
Se nu. opp till
TREDJE AKTEN BERTHA (ger sig).
Är det du som svor att älska mig, du som bad att få bära mig, att få lyfta mig.
Axel, Axel!
Jag känner inte igen dig, mer!
mig ega kraft att göra det, men du klippte min
Jag var stark då och trodde
styrkas hår, medan jag lade mitt trötta hufvud i och ändå räckte det nu till att kufva dig.
Stig att tala om!
ditt knä, du sög mitt bästa blod under sömnen -- upp och låt oss sluta deklamera.
Vi ha affärer
BERTHA (upp: sätter sig på soffan och gråter). AXEL.
Hvarför gråter du?
(Bertha stumt spel hela tiden: markerande öffergången).
Derför att jag är svag kanske!
Ser du, din styrka, det var jag!
När jag tog igen mitt, så hade du intet qvar.
Du var som en föll du ihop som en tom säck. gummiboll som jag blåste upp; när jag släppte dig,
BERTHA (utan att se upp).
sedan vi blefvo osams, har min styrka gått af mig!
Axel, vill du tro mig, jag har aldrig erfarit för dig hvad jag nu känner!
Jag vet icke om det är som du säger, men
Så, hvad känner du så?
är att... älska, men.
Det kan jag inte säga!
en stilla längtan att få äta mig lefvande en gång till.
Du börjar älska mig!
Hvarför icke förr, då oss vara elaka!
Inte sant!
Hvad menar du med älska!
Är det inte som
jag var god emot dig!
Godhet är dumhet, låtom
Ja, var hellre lite elak, men var icke svag.
(Upp).
Axel, förlåt mig, men öfvergif mig inte.
Älska
mig!
O, älska mig!
ha fallit för dig, så som du nu står för mig, men nu är det för sent!
I går, i morgse skulle jag
Hvarför är det för sent nu?
äfven det sista!
Derför att jag i afton har brutit alla band,
BERTHA (tar hans händer).
Jag har varit dig otrogen!
BERTHA (far tillsammans).
Ah! AXEL.
Det var det enda sättet att slita mig lös!
BERTHA (hemtar sig).
En qvinna...
etcetera!
Du ska skona dig!
Som en qvinna!
Med långt hår, hög barm,
Tror du jag är svartsjuk, på -- en sådan.
En sådan, två sådana, många sådana!
BERTHA (hemtar andan).
du göra skandal och inställa bjudningen?
Och i morgon äro våra vänner inbjudna.
Nej, jag vill inte vara låg i min hämd!
morgon hålla vi bjudningen, och i öfvermorgon skiljas våra vägar!
(går till venstra dörren).
Ja nu måste våra vägar skiljas! -- God natt! AXEL.
God natt! (går till högra dörren).
BERTHA (stannar).
Axel!
Ja! BERTHA.
honom med knäppta händer)...
Ja, det var ingenting! -- Jo, vänta!
(Går emot
Älska mig, Axel!
Älska mig!
Vill du dela med en annan?
Blott du älskar mig!
till dig som förr!
Du drar mig icke mer
jag, ty eljes skulle jag aldrig förödmjuka mig så, så som jag gör, inför en man.
Älska mig, af nåd!
Jag är upprigtig nu tror
jag icke befalla fram någon kärlek.
Det är slut, det är dödt!
Om jag också hade medlidande med dig, kan
TREDJE AKTEN BERTHA
och kan skjuter mig ifrån sig!
Jag tigger om en mans kärlek, jag en qvinna,
att säga nej, fastän vi icke äro så kinkiga.
Hvarför inte!
Vi kan också en gång få lof
får nej!
En qvinna som bjuder ut sig åt en man och
de på knä tiggt om den nåden att få ge hvad den andra tar emot!
Känn det för hela ditt kön och tala sedan om hur det kändes!
Känn på huru millioner ha kännt det, när
BERTHA (reser sig).
Alltså i öfvermorgon! AXEL.
Ock du vill ha festen i morgon, fortfarande?
Ja, jag vill ka festen i morgon!
Alltså -- i öfvermorgon!
(De gå åt hvar sitt håll som förut).
FJERDE AKTEN.
Men glasdörrarne till trädgården öppna.
Solen skiner utanför och ateliern är starkt upplyst.
Sidodörrarne till glas och buteljer m. m. (AXEL är klädd i svart bonjour utan orden; med uppstående krage och långhalsduk, samt har håret uppstruket.
BERTHA: i mörk klädning, urskuren i fyrkant, med fichu och krås.
Hon har en blomma på venstra axeln.
CARL: civil med orden.
Fröknarne HALL extravagant och dyrbart klädda. rummen stå uppslagna.
I trädgården synes ett serveringsbord med
FÖRSTA SCENEN. BERTHA. in från trädgården.
Blek och med blå skuggor omkring ögonen.
ABET in från fonddörren.
De omfamnas och kyssas.
God dag, välkommen!
Du kommer sent!
ABEL:
Och Gaga lofvade komma!
bad om förlåtelse.
Alldeles afgjordt.
Han var ångerfull och
BERTHA (rättar på kräset).
TREDJE AKTEN ABEL.
gonting.
Hvad är det med dig i dag?
Det är nå-
Du har...
Du är inte lik dig!
Skulle?
Och så blek?
Du har färg; du har glans i ögonen!
Jag måste gå ut till mina gäster.
Säg, är Carl här och Östermark?
Båda två äro ute i trädgården.
Och flickorna Hall, och frun?
Frun kommer senare, men flickorna äro här,
Det här blir väl också bara pannkaka.
Nej inte det här, du!
ANDRA SCENEN. DE FÖRRE, WILLMER med en blombukett.
Går fram till
BERTHA, kysser hennes hand och lemnar buketten.
För min kärleks skull!
Jag vet inte -- men i dag vill jag inte ha några ovänner!
Nej, inte derför, men -- det är detsamma!
TREDJE SCENEN. DE FÖRRE. AXEL.
BERTA och WILLMER förlägna.
AXEL (till Bertha, utan att låtsa om Willmer).
Om jag störde!
Inte alls! AXEL.
Jag ville bara fråga om du har bestält super?
Efter din önskan!
Ja jag bara ville veta det!
Så högtidliga ni se ut!
BERTHA och AXEL.
GAGA går ut i trädgården.
Gaga!
(Skyndar efter honom.)
FJERDE SCENEN. BERTHA och AXEL..
Hvad har du beställt till supern?
BERTHA (ser på honom och ler).
Hummer och poulet.
AXEL (osäker).
Åt dina tankar.
Hvad tänker jag då?
ligtvis inte -- såvida det inte skulle vara på den den vårqvällen då du hade friat...
Du tänker på -- åhnej jag vet det natur-
första supern vi hade som förlofvade på Djurgården,
Du hade friat...
Det var en kort sommar!
Axel! -- Och nu är det den sista; sista gån-
Väl kort; men solen kommer nog igen.
Ja för dig som har solsken i hvar gata.
brasa.
Hvad hindrar dig att söka värme vid samma
vid lyktsken?
Så kanske vi råkas igen, menar du, en afton
heure!
Det blir åtminstone ett fritt förhållande.
Det menade jag inte... men à la bonne
Ja mycket fritt; i synnerhet för dig.
För dig också.
Men behagligare för mig.
BERTHA
Det är en nobel tanke.
talade om supern! gäster!
Seså -- -- inte rifva upp det gamla!
Så! (går i sitt rum.)
Och vi få inte glömma våra
Om supern!
Det var den vi skulle talat om.
(Går in i sitt rum, upprörd.)
FEMTE SCENEN.