Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Behofvet af läroverkets utvidgning vore redan härigenom ådagalagdt, och för en sådan åtgärd talade äfven flera andra omständigheter, såsom det långa afståndet af omkring 15 mil till läroverken i Gefle och Hernösand, lärjungarnes stora antal vid Hudiksvalls skola samt provinsen Helsinglands starkt tillvexande folkmängd; — och har motionären, hufvudsakligen på grund af dessa skäl, alternativt- föreslagit, att ökadt. anslag måtte för Hudiksvalls läroverk beviljas antingen för 2:ne lcktorsplatser på den klassiska linien eller, om medel dertill icke ansåges kunna beredas, för tvänne kollega-beställningar; — varande enahanda förslag äfven i Borgare-Ståndet- framställdt genom en af Herr Brun väckt motion, deruti, utom nyss omförmälda förhållanden angående Hudiksvalls läroverk, motionären erinrat om de betydliga kostnader, ej understigande 80
R:dr årligen, som, ifall läroverket ej utvidgades, endast sjelfva resorna till och ifrån Gefle eller Hernösand skulle föranleda för hvar och en af de ynglingar i staden Hudiksvall och orten deromkring, hvilka önskade fortsätta sina studier på den klassiska bildningslinien.
Jemte Ridderskapet och Adelns remiss å först omnämnda motion af Friherre Fock är från samma Riks-Stånd Utskottet tillhandakommet protokollsutdrag angående den öfverläggning, hvartill motionen gifvit anledning; och har, enligt hvad deraf inhemtats, Herr Grefve Hamilton, Henning, bland annat, fästat uppmärksamheten på den betydliga tillökning, 526,000 R:dr årligen, som af Rikets sist församlade Ständer anslogs till rikets elementar-läroverk, samt på nödvändigheten att vid statsutgifternas bestämmande icke allenast tillse, om hvart och ett af de yppade behofven vore i och för sig vigtigt och angeläget, utan ock, i Stats-Utskottets Utlåtande N:o 123.
53 den mån sådant kunde ske, sinsemellan jemföra och mot hvarandra afväga de särskilda utgifter, som komine i fråga, för att derefter, med behörigt afseende på Statens begränsade tillgångar, kunna bedöma, hvilka behof vore mest magtpåliggande och företrädesvis påkallade anslag af allmänna medel.
En sådan granskning och jemförelse hade äfven, enligt hvad Herr Grefven vidare meddelat, föregått och legat till grund för Kongl. Maj:ts nådiga framställning till Rikets Ständer i fråga om de anslag, som vid nuvarande riksdag borde beviljas för elementarläroverken; och då endast för tillämpningen af sist församlade Ständers beslut örn tillökning i hvarje lärares lön efter vissa tjensteår m. m. erfordrades en ytterligare anslagsförhöjning af omkring 150,000 R:dr, hade Kongl. Maj:t ansett utgifterna för elementar-läroverken i öfrigt böra inskränkas till hvad som funnes vara oundgängligen nödvändigt.
Den åsigt, som sålunda blifvit af chefen för Eckl,esias tik-departementet uttalad och jemväl vunnit Kongl. Maj:ts godkännande, kan icke heller Stats-Utskottet för sin del undgå att biträda; och ehuru, lika med Friherre Fock samt öfriga omförmälde motionärer, Utskottet erkänner, att ifrågavarande läroverk ej torde kunna uppnå den utveckling, eller undervisningen derstädes, uti de till real-linien hörande ämnen, erhålla den grundlighet och omfattning, som Rikets Ständer tvifvelsutan åsyftat och benämningen ”fullständiga” elementar-läro verk tydligen angifver — med mindre än att lärarekrafterna vid dessa skolor ytterligare förstärkas; har Utskottet dock, på grund af de omständigheter, om hvilka Herr Grefve Hamilton erinrat, och med afseende jemväl å den icke obetydliga tillökning i lärareplatser, som uppkommer, i händelse den tillstyrkta utvidgningen af Norrköpings och Wenersborgs skolor af Rikets Ständer bifalles, funnit betänkligt att under närvarande förhållanden, då erfarenheten visat att tillgång på dugliga ämnen för ett större antal lärare-beställningar endast småningom kan beredas, förorda flere nya lärares anställande vid öfriga real-skolor, än en, såsom Kongl. Maj:t föreslagit.
Dock anser Utskottet denna tillökning vara mindre angelägen för Luleå mindre besökta skola, som förut 2-klassig, genom Kongl.
Brefvet den 4 September 1858 upptogs bland de på real-linien fullständiga elementar-läroverken och följande vårterminen utvidgades till 3-klassigt, samt således ännu icke på långt när erhållit den utveckling, som åsyftats med skolans uppfattning bland de fullständiga läroverken.
Hvad åter angår beskaffenheten af de nya lärareplatserna, finner Utskottet de utaf Friherre Fock härvid anförda förhållanden innefatta grundade skäl för den öfvertygelse, att icke allenast väsendtligen större gagn hör af dessa befattningar vara att förvänta, om de blifva lektorater, utan äfven att sådant är af verkligt behof påkallad t, för att i någon mån motverka de för real-skolornas utbildning menliga följder, som kunna föranledas deraf att, i anseende till de mindre goda utsigterna till befordran vid dessa läroverk, de dugligaste lärarne måste finna sig uppmanade att företrädesvis söka anställning vid sådana läroverk, som äro på båda linicrna fullständiga.
Vid bestämmandet af det läroämne, hvarför de nya lektors-befattningarne skola afses, bör enligt Utskottets tanke komma i betraktande den olika art af bildning, som åsyftas med de särskilda linier, i hvilka elementar-läroverken äro fördelade.
Hvad nemligen angår den äldre linien, der, såsom tillförene vid alla gymnasier egde rum, undervisningen i de gamla språken fortsättes genom hela läroverket, kan det icke förnekas, att studiet af dessa språk, när det bedrifves i tillräckligt omfång, utöfvar ett väsendtligt inflytande på beskaffenheten af ynglingar - 54 Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 123. nos intellektuela uppfostran i sin kelhet.
Man har äfven alltid ansett, att detta språkstudium, genom don redighet i begreppsutvecklingen samt klarhet i uppfattning och framställning, som det, med allvar idkadt, framkallar, utgör den hufvudsakliga grunden för den lärda bildningen; — och Utskottet tvekar icke heller att tillerkänna detta läroämne den mest framstående plats på denna linia af elementar-läroverket.
— Af de ämnen åter, som ingå i realbildningen, och inom de läroverk, hvilkas hufvudsakliga uppgift är denna bildnings befrämjande, torde det vara allmänt erkändt, att matematiken intager främsta rummet.
I följd häraf och då realbildningen, i saknad af säkra kunskaper uti matematik, svårligen torde kunna leda till något tillfredsställande resultat, anser Utskottet, i likhet med hvad ofvanbemälde motionärer äfven synas hafva antagit, undervisningen i detta ämne vid real-skolorna vara företrädesvis magtpåliggande, och att således de nya lektors-befattningarne böra afses för matematiken.
Yidkommande särskildt Herr von Knorrings och Herr Bruns framställningar om beviljande af erforderliga medel för 2:ne nya lektors- eller kollegatjenster vid Hudiksvalls läroverk, anser Utskottet sig böra erinra, att, om äfven den uppoffring, ortens innevånare tillsvidare åtagit sig för aflönande af en lärare i de gamla språken, utvisar, att läroverkets utvidgning är för dem en sak af stor angelägenhet, kunna likväl de särskilda orternas anspråk på statsbidrag för sina läroverk icke å det allmännas sida bedömas från andra än allmänna synpunkter.
Då nu de af Staten inrättade högre elementar-läroverk enligt skolstadgan äro af tvänne slag: dels sådana, som gifva fullständig undervisning å båda kunskapslinierna, dels sådana, som äro fullständiga endast å real-linien; och då det måsto vara af högsta vigt att båda dessa slag af skolor inrätta sin verksamhet i enlighet med stadgade föreskrifter och på ett ändamålsenligt sätt arbeta för sitt gifna mäl — synes det Utskottet, att om Hudiksvalls skola, hvilken vid sistlidna riksdag, från att vara ett lägre elementar-läroverk, uppflyttades bland dem som äro fullständiga på real-linien, nu skulle ytterligare höjas och blifva ett fullständigt elementar-läroverk; så borde otvifvelaktig! anslag beviljas för lika stort antal lärare i Hudiksvall, som i allmänhet äro vid de nyinrättade högre elementar-läroverken anställde.
Till denna kostnad kunna likväl, med afseende å Statens strängt anlitade tillgångar, medel svårligen beredas; men äfven om sådant vore möjligt, skulle hinder förefinnas i de väsendtliga betänkligheter, som möta inrättandet af ett allt för stort antal nya fullständiga elementar-läroverk och anställandet på en gång af allt för många nya lärare.
Af dessa skäl och då härtill kommer att Hudiksvalls läroverk, om man afser antalet lärjungar, som vid hvarje skola åtnjuta undervisning, i detta hänseende står icke obetydligt efter andra läroverk af samma slag, har Utskottet icke kunnat tillstyrka ytterligare förökadt anslag för utvidgande af läroverket i Hudiksvall.
Slutligen och beträffande aflöuingen för de vid fullständiga real-läroverk anställde öfningslärare, har Utskottet, i betraktande af hvad uti den Kongl. Propositionen blifvit anfördt om behofvet af tillökning i dessa lärares löneförmåner, icke funnit anledning att ifrågaställa någon minskning af de belopp, Kongl. Maj:t i sådant hänseende föreslagit; — men anser deremot, att vid Luleå hittills mindre besökta skola det angelägnaste behofvet bör blifva uppfylldt, om för närvarande blott en öfningslärare antages, för att undervisa i teckning, intill dess läroverket uppnår någon större utveckling.
I öfverensstämmelse med nu yttrade åsigter, får Utskottet således hemställa, Stats-Utskottets Utlåtande N:o 123. 55 a) att för en Lektor i matematik vid hvartdera af de å real-linien fullständiga läroverken i Helsingborg, Westervik, Nyköping oell Hudiksvall må uppföras löner å stat, med tillsammans 8,000 R:dr; b) att till arfvoden för lärare vid nyssnämnda fyra läro verk i gymnastik, i musik och sång samt i teckning, må anvisas 400 R:dr för hvarje lärare, att höjas efter 5 års väl vitsordad tjenstgöring till 000 R:dr och efter ytterligare 5 års sådan tjenstgöring till 800 R:dr, samt för en lärare i teckning vid Luleå elementar-läroverk 400
R:dr, med rättighet till enahanda förhöjning; — utgörande den häraf uppkommande anslags-tillökning för närvarande tillhopa 5,200 R:dr; hvarjemte Rikets Ständer, i öfverensstämmelse med hvad Kongl. Majit vidare föreslagit, torde medgifva c) att de vid sistlidna riksdag till arfvoden åt Gymnastiklärare vid de lägre elementar-läroverken anvisade 9,000
R:dr årligen, äfvensom de till arfvoden åt lärare i musik och sång samt i teckning vid samma läroverk beviljade 10,000 R:dr, jemväl för år räknadt, må under nästa statsreglerings-period oförminskade utgå.
Då, i händelse Utskottets i dessa frågor afgifna förslag af Rikets Ständer godkännas, Sånglärarne vid alla på real-linien fullständiga läroverk, och således äfven vid det i Hudiksvall, erhålla sina löner förhöjda från 150 till 400 R:dr, har Utskottet ansett den af Herr Brun i Borgare-Ståndet väckta motion om beredande af löneförbättring för sistnämnda läroverks Sånglärare, Kantorn B. O. Näsberg, icke från Utskottets sida påkalla vidare yttrande. 43:o.
Uti 17:de punkten af förut åberopade, den Kongl. Propositionen åtföljande Stats-Råds-protokoll meddelas, hurusom det reservations-anslag, 2,000 R:dr, som af Rikets sednast församlade Ständer beviljades till aflöning åt Bibliothekarier vid elementar-läroverken, medgifvit arfvodens anvisande åt sådane tjenstemän endast vid de läroverk, hvilkas boksamlingar varit af särdeles betydenhet.
Då likväl flera af de öfriga högre elementar-läroverken redan ega boksamlingar af ganska stort värde, hvilka, sedan den förut till Statsverket ingående skolafgifton blifvit anslagen till anskaffande af böcker och undervisningsmedel eller eljest behöflig materiel, komma att oafbrutet tillvexa, och då det vore af vigt, att dessa bildningsmedel i möjligaste måtto kornrne läroverken och allmänheten till gagn, i hvilket fall bibliothekarie-befattningen måste upptaga så mycken tid, att svårligen någon torde finnas villig att utan ersättning åtaga sig densamma, har Kongl.
Majit föreslagit Rikets Ständer ofvanberörda anslags förhöjande från 2,000 till 3,000 Ridr, att, ställdt till Kongl.
Majits disposition, användas till arfvoden åt Bibliothekarier vid de högre elementar-läroverken, med vilkor att boksamlingarne vissa timmar i veckan hållas för allmänheten tillgängliga; — och tillstyrker Utskottet, att denna Kongl.
Majits framställning måtte af Rikets Ständer bifallas. 44:o. Sedan Rikets Ständer vid sistlidna riksdag funnit, att bland de femklassiga skolorna borde uppföras Clara, Jakobs, Maria och Catharina skolor i 56 Stats-TJtshottets Utlåtande N:o 123, hufvudstaden samt beslutat att en lärare-stat af en Rektor och 5 Kolleger skulle för dem antagas, bar — enligt hvad 10:de punkten af Stads-Råds-protokollet innehåller — erfarenheten visat att, till följd af lärjungarnes ökade antal, som uppgått vid Clara skola till 211, vid Jakobs till 134, vid Maria till 197 och vid Catharina till 192, undervisningen vid dessa skolor icke kunnat af de ordinarie lärarne bestridas, helst vissa klasser måst af nämnda orsak delas i tvänne, hvadan biträde af extra Lärare fortfarande visat sig vara af behofvet påkalladt; — och har af sådan anledning Kong).
Majk föreslagit Rikets Ständer, att för ytterligare 2 Kolleger vid Clara, 2 vid Maria, 1 vid Jakobs och 2 vid Catharina elementarläroverk löner måtte å stat uppföras med 1,000 R:dr för hvardera eller tillsammans 7,000 R:dr.
Med afseende å de uti den Kongl. Propositionen anförda förhållanden, synes det vara nödigt, att
Lärarnes antal vid berörda skolor tillökas på sätt Kongl Majk föreslagit, och hemställer derföre Utskottet, a) att den härtill behöfliga anslagstillökning, 7,000
R:dr, må beviljas.
Under behandlingen af denna fråga har emellertid Utskottets uppmärksamhet blifvit fästad derpå att den nuvarande organisationen af dessa fyra skolor icke torde vara fullt lämplig för undervisningens ändamålsenliga ordnande; i hvilket afseende Utskottet jemväl inhemtat, att Direktionen för Stockholms stads undervisningsverk till Kongl. Majk aflåtit en underdånig framställning innefattande det förslag, att Clara och Maria elemcntar-läroverk skulle befrias från skyldigheten att undervisa sådana lärjungar, som icke läsa klassiska språk, samt Jakobs och Katrina läroverk frikallas från åliggandet att i nämnde språk meddela undervisning; — varande af Direktionen härvid, hland annat, anfördt, att den föreslagna förändringen skulle medföra de hufvudsakliga fördelar, att undervisningen kunde lättare anordnas och blifva grundligare både för den ena och den andra linien; att ett mindre antal lärare skulle behöfvas och deras arbete blifva visserligen icke minskadt, men vida mindre tröttande och långt mera fruktbärande; samt att nybyggnader, förenade med stor kostnad för Staten skulle blifva obehöfliga åtminstone för Jakobs, Maria och Katrina läroverk.
I anledning häraf har Utskottet ansett sig böra föreslå, b) det Rikets Ständer måtte i underdånighet anhålla, att Kongl. Majk täcktes taga i nådigt öfvervägande, huruvida icke vid ofvannämnde fyra skolor må, genom cn enklare fördelning af läroämnena uti den i Direktionens ofvanberörda skrifvelse antydda riktning, kunna beredas en sålunda förändrad organisation, att undervisningen blifver ändamålsenligare ordnad och besparing vinnes i lärarekrafter. 45:o.
Uti en hos Borgare-Ståndet väckt motion har Herr Rydin anfört, hurusom på grund af Drottning Christinas resolution af den 25 Februari 1642, Rektor och Kollega vid Borås stadsskola fått sig anvisade sockengång spenningar af staden samt Fristads och Torpa socknar, hvilka medel inom staden uppburos af lärarne sjelfva genom personligt kringgående i husen vid jul och påsk, ända till 1828, då stadens innevånare, som ansågo detta uppbördssätt å ömse sidor medföra olägenhet och icke låta förena sig med tidens lynne och värdigheten af dessa personers kall, genom sockenstämmobeslut tilldelat hvardera af nämnde lärare 200 R:dr Stats-Utskottets Utlåtande N:o 123. 57 R:dr R:gds årligen ur stadskassan, såsom ersättning för ifrågavarande såkallade djekne- eller terndnationspenning ar.
Stadens förpligtelse till nämnde frivilligt beslutade ersättning, som egentligen motiverades af en tidsenligare uppfattning af lärarekallet, hviiade naturligtvis icke på mora bindande rättsgrund, än sjelfva det ursprungliga onus, i stället för hvilket det tillkommit; och då i sednare tider sockengången blifvit afskaffad, djeknepenningarne, en ersättning derför, försvunnit från debetsedelns skattetitlar och tcrminationspenningars emottagande blifvit genom sednaste skolförfattning lårarne förbjudet samt således Rikets samtliga städer och orter genom formliga beslut blifvit från dylik beskattning befriade, syntes det icke vara med billighet förenligt, att densamma ensamt q vars tode för Borås stad, hvilken i allo fullgjorde hvad Stadgan för rikets allmänna elementar-läroverk städerna ålägger, men ingalunda åtagit sig fortsättandet af ifrågavarande frivilliga bidrag under de helt och hållet förändrade förhållanden, som förefunnes dels i nämnde beskattnings upphörande för öfriga städer, dels i stadsskolans förändring till allmänt elementar-läroverk; — varande af motionären, på grund häraf, föreslaget, att nämnde beskattning, såsom numera saknande stöd af lag och författning, måtte för Borås stad upphöra och att ifrågavarande 400 R:dr Rant, hvilka oriktigt blifvit bland elementar-läroverkets tillgångar upptagna, måtte genom Rikets Ständers beslut af allmänna medel anvisas, att, i likhet med öfriga löningsincdel, från länets ränteri utgå.
Utskottet har för sin del ej kunnat godkänna motionärens förutsättning, att ifrågavarande aflöningsmedel skulle hafva blifvit oriktigt upptagna bland tillgångarne för Borås elementar-läroverk, enär, sedan staden en gång sjelfmant åtagit sig berörde afgift, all anledning saknats att anse detta beslut annorlunda än såsom för staden bindande.
Om likväl, enligt hvad motionären förmenat, erläggandet af denna afgift numera skulle vara stridande mot lag och författning, bör utan tvifvel ändring deruti kunna i författningsenlig ordning vinnas, och det måste vara vederbörande obetaget att härom väcka och utföra den talan, hvartill de finna sig befogade.
— Emellertid synes denna fråga, såsom grundande sig på ett rättsanspråk, icke i den ordning, hon nu blifvit väckt, böra af Rikets Ständer till pröfning upptagas; — och hemställer derföre Utskottet, att Herr
Rydins motion ej må till vidare åtgärd föranleda. 46:o.
Af de nuvarande treklassiga elementar-läroverk en är endast för Christinehamn tillökning i förut utgående anslag i frågaställd, nemligen genom särskilda motioner, väckta hos Ridderskapct och Adeln af Grefve C. A.
Adlersparre, hos Borgare-Ståndet af Herr Wennerström; — och bar förstnämnde motionär, då det visat sig att läroverket uti Christinehamn vore i högsta behof af ytterligare en lärare, såvida undervisningen skulle nöjaktigt kunna bestridas, samt kommunen, såsom betänkt att oförtöfvadt låta uppföra en kostsam skolbyggnad icke vore i tillfälle att göra vidare uppoffringar för läroverket, anhållit att Rikets Ständer måtte anslå medel till aflöning för en ny lärare derstädes.
De handlingar, motionären till stöd för denna framställning åberopat och meddelat, upplysa bland annat, att vid Christinehamns läroverk, som intill nästlidna riksdag utgjorde en pedagogi med blott 2 lärare, men då uppflyttades bland elementar-läroverken och erhöll 3:ne lärare, undervisning alltifrån år 1846 meddelats till ett omfång, som ungefär motsvarade lärokurserna uti de gamla trivialUih. till B.
Prot. 1859 $ 1860. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 16 lläft. 8 58 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 123. skolorna, från hvilka lärjungarne afgingo till gymnasium: — att undervisningens uppehållande i denna utsträckning vöre för staden och hela den omgifvande orten af största vigt, men att sådant, enligt hvad skolans Rektor och lärare tillkännagifvit, numera svårligen kunde låta sig göra, enär de genom den nya skolstadgan meddelade föreskrifter i afseende å läsplan och sättet för undervisningens handhafvande toge i anspråk ojemförligt större lärarekrafter än förr erfordrats.
Herr Wennerström har åter i sin motion hemställt, att tvänne nya lärare måtte för herörda skola å stat uppföras, och till stöd för denna begäran dels anfört de at Utskottet nyss omförmälda förhållanden angående läroverket, dels i öfrigt meddelat, att skolans lärjunge-antal nu uppgingo till 60, af hvilka 34 tillhörde den omgifvande, bördiga och fruktbara landsorten, äfvensom att stadens innevånare beslutat att för innevarande år af egna medel aflöna en extra lärare, men att ett sådant bidrag derefter ej kunde utgå i anseende till flera förestående byggnadsföretag för stadens räkning.
Utan att vilja förneka, det den föreslagna utvidgningen af ifrågavarande läroverk är en för staden Christinehamn och den omgifvande orten magtpåliggande angelägenhet, finner Utskottet sig dock icke kunna tillstyrka statsmedels anvisande för detta behof, hvilket icke blifvit af vederbörande myndigheter eller af Kongl.
Maj:t pröfvadt.
Såsom Utskottet förut erinrat, uppgå Statens utgifter för elemontar-läroverken redan till ett så ansenligt belopp, att, med särskildt afseende å Statsverkets nuvarande mindre fördelaktiga ställning, nödvändigheten påkallar, att icke ytterligare tillökning af dessa utgifter medgifves för andra än de mest oundgängliga föremål.
I betraktande häraf och då dessutom, enligt de sednaste uppgifter, som för Utskottet varit att tillgå, andra treklassiga skolor finnas, hvilka äro besökta af ett större antal lärjungar än Christinehamn, — torde Rikets
Ständer ej finna skäl att bifalla någondera af ifrågavarande motioner. 47:o.
Beträffande nu befintliga två-klassiga skolor, hafva följande förslag blifvit framställda: a) I afseende å Söderköpings skola meddelas uti 14:de punkten af StatsRåds-protokoilet, att skolan haft 3:ne lärare till år 1839, då Kongl. Maj:t förordnado, att en af dessa lärare-beställningar skulle indragas, men att, enligt nådiga Cirkulärbrefvet den 20 Mars 1858, det lägre elemcntar-läroverket i nämnde stad utgör ett tvåkiassigt läroverk med en Rektor och en Kollega.
Lärjungarnes antal vid denna skola hade emellertid sedermera varit så i tilltagande, att det under de sednaste läseterminerna icke understigit 60.
Med anledning häraf, och då bemödandet att ändamålsenligt ordna undervisningen varit förenadt med den största svårighet samt icke heller kunnat till fullo lyckas i anseende till det antydda missförhållandet mellan lärarekrafter och lärjungars antal, hade
Dom-kapitlet i Linköping hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, att för motverkande af skolans återfall i dess förra aftynande tillstånd, en tillökning i lärarnes antal med åtminstone en Kollega måtte i nåder beviljas; — och enär Kongl. Majt ansåge att, — såvida ej de fullständiga läroverken skulle allt för mycket öfverhopas i de lägre klasserna, och lärjungarnes antal derstädes vexa till en höjd, som både för utrymmet och ordningens upprätthållande blefve menlig, — angeläget vore att behofvet af undervisning i de lägre klasserna någorlunda tillfredsställdes å de orter, Stats-Ufskottets Utlåtande N:o 123.
59 der det med någon kraft framträdt, har Kongl. Majit föreslagit Rikets Ständer Söderköpings skolas utvidgande till ett treklassigt läroverk, samt att följaktligen å dess stat måtte uppföras: —- förhöjning i Rektorns aflöning från 2,000 R:dr till 2,500 R:dr med 500 samt aflöning för ytterligare en Kollega'med 1,000 Ridr eller tillhopa 1,500 R:dr.
Samma förslag angående denna skola är inom Bonde-Ståndet framstäldt uti en motion af Riksdags-fullmägtigen N F.
Andersson från Östergötlands län, hvilken dervid, jemte omförmälande af nyss anförda förhållanden, särskildt fästat uppmärksamheten derpå, att clementar-läroverken uti de närmast
Söderköping belägna städer vore besökta af flere lärjungar än de hittills derstädes anställde lärarne kunde beqvämligen medhinna att undervisa, samt att
Söderköpings skolas utvidgning till treklassigt läroverk vore desto mera angeläget, som staden nu ämnade hygga nytt skolhus, hvars utrymme horde beräknas efter skolans blifvande omfång. b).