Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
7. till fyllnad i aflöningssumman efter nya staten 515,273:16. — anmärkande härvid kommitterade, att från den erforderliga fyllnadssumman, hvilken mycket understege den, som år 1840 ifrågakom, äfven kunde afriiknas den, i händelse af indelte lönernes indragning, belöpande ersättning för forsellön å derunder inbegripen spanmål, hvilken syntes kunna beräknas till omkring 8,000 r:dr, och att, då den af högsta behof pakallade ytterligare lönetillökning för länsmän, ehuru ringa för hvar och en, erfordrade ett nytt anslag af omkring 48,000 r:dr, hvarifrån dock borde afgå hvad som annars skulle utgöra ersättning för mantalsskrifnings-provisionen, vore det belopp, som blefve behöfligt för att bereda nödig förbättring uti öfriga landtstadspersonalens aflöning, mindre betydligt, hvilket väsendtligen härrörde af den föreslagna nya regleringen med häradsskrifvarne, enär, då dessas löneinkomster år 1835 beräknades till 84,107 r:dr 5 sk., och numera, efter beviljade tillökningar, samt med afseende å indelte räntornes högre värde och boställenas verkliga afkastning, säkert kunde uppskattas till 90,000 r:dr, skulle deremot till aflönande af de i stället föreslagne tjenstemän vid lands-kontoren icke 28 erfordras mera än 40,666 r:dr 32 sk., hvarigenom sålunda för den öfriga löneregleringen uppkomme en tillgång af nära 30,000 r:dr.
Vidare, i afseende å den föreslagna nya regleringens tillämpning, hafva kom mitterade, enär de, som af Kongl. Maj:t och Kammar-kollegium blifvit befordrade till landsstatstjenster sedan November 1828, äro, enligt vid tillsättningen gjordt förbehåll, skyldige att afträda det belopp, hvarmed deras löneförmåner öfverskjuta de blifvande lönerne, ansett sig icke böra tillstyrka något häremot stridande stadgande, ehuru vid det förhållande, att omkring 20 år förflutit sedan nämnde förbehåll började att i fullmakter och konstitutorialer införas, det syntes blifva nog strängt att till större eller mindre del minska löneförmåner, som de tilläfventyrs under en läng följd af år tillgodonjutit och hvarpå alla deras beräkningar blifvit byggda; men hvad beträffade de tjenstemän, uti hvilkas fullmakter eller konsti tutorialer något sådant vilkor icke förekomme, borde, i de säkerligen högst få fall då nya aflöningen understiger hittills åtnjutne löneförmåner, skillnaden å allmänna indragningsstaten öfverflyttas, för att, vid deras afgång från tjensten, upphöra.
Vidkommande åter frågan om häradsskrifvaretjensternes indragning och tillsättandet i stället af häradsbokhållare, hafva kommitterade åberopat hvad derom blifvit hemstäldt uti det särskilda betänkandet om beskattningsväsendets m. m. förenklande, eller att, sedan de föreslagne nya jordeböckerne hunnit upprättas, förändringen inom hvarje län verkställes då så många häradsskrifvaretjenster, antingen genom afgång eller innehafvarnes medgifvande att emottaga den nya tjenstgöringen vid landskontoren, blifva lediga, att de för dem beräknade sammanlagde aflöningsförmåner, med undantag af mantalsskrifnings-provisionen, motsvara den aflöning, som för häradsbokhållarne bör utgå, samt att i följd häraf de under tiden ledigblifvande häradsskrifvaretjensterne få bestridas efter förordnanden, emot åtnjutande, såsom arfvoden, af de dermed förenade lönevilkor; men på det att emedlertid den nya löneregleringen må kunna i staterne iakttagas, hafva kommitterade särskildt hemställt, huruvida icke lämpligast vore att det belopp, hvarmed häradsskrifvarnes löner, jemte åtnjutue provisioner och debetssedel-lösen, de sednare inkomsterne, beräknade efter medeltalet för sistförflutne tio år, för hvarje län öfverskjuter löne-anslaget för härads-bokhållarne, uppföres å allmänna indragningsstaten, att utgå så länge häradsskrifvarnes tjenstgöring fortfar, hvaremot, när densamma i ofvannämnde ordning upphör och härads-bokhållare-tjensterne tillsättas, de då qvarvarande, med fullmakter försedde, häradsskrifvare böra å samma stat personelt åtnjuta beloppet af ordinarie löner samt bibehålla innehafvande boställen, hvaremot resepenningarne samt ersättningen för provisioner, äfvensom audre extra inkomster, borde upphöra. 29 I sammanhang härmed hafva kommitterade i underdånighet föreslagit, att både häradsbokhållare och länsbokhållare, likasom länsnotarier må tillsättas af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande; hvarjemte kommitterade slutligen, angående landshöfdingen i stora Kopparbergs län underdåniga hemställan, att länsmanslönerne i nämnde län tills vidare måtte få betraktas såsom arfvoden, hvarå någon besparing för statsverket ej iakttages, i underdånighet anfört att de väl, lika med Statskontoret, funne det länsmännens löner icke borde till arfvoden förvandlas, men då det emellertid lätt kunde inträffa, att tillfälle icke gifves alt, genast vid yppad vakans, erhålla till tjensten passande personer, samt det ofelbart måste möta stor svårighet och mången gång icke blifva möjligt, att finna någon, som endast mot åtnjutande af halfva lönen, ville tjensten under vakans bestrida, och de olägenheter, hvilka deraf kunna uppkomma, vida öfverväga den besparing, som i dylika fall tillfälligtvis komme att staten beredas, trodde committerade sig böra i underdånighet hemställa,
det Kongl.
Majit, uppå Financedepartementets föredragning den 27 Augusti 1846, förklarat att ersättning för den landskamereraren sålunda frångångne spanmål, 34 tunnor spanmål, hälften råg och hälften korn, skulle påföras öfverskotten å statsverkets inkomster, intilldess vid nästa statsreglering motsvarande anslag kunde varda å stat uppfördt; samt att Kongl.
Majit jemväl, under den 3 April och 19 December 1843, förklarat länsmannen i Frökinds härad af Skaraborgs, och de med boställen försedda länsmännen i Upsala län berättigade till lönefyllnad vid skeende statsreglering, den förre med 10 ridr och de sednare med tillsammans 333 r:dr 46 sk. 10 rist., för att komina i åtnjutande af det lönebelopp, 200 ridr, för hvardera, hvartill de länsmanslöner, hvilka icke uppginge till denna summa, borde, jemlikt Rikets Ständers beslut, vid Riksdagen 1840 och 1841 förhöjas. 30 Statsrådet, som ansåg en allmän, vid flere föregående riksdagar ifrågaställd, lönereglering för landtstatens tjenstemän och betjente vara af behofvet högt påkallad, tillstyrkte alltså, efter öfvervägande af hvad kommitterade i underdånighet anfört och föreslagit, samt hvad i öfrigt härvid förekommit, att framställning må göras till Rikets snart sammanträdande Ständer, om en sådan allmän lönereglering för landtstaten uppå de af kommitterade föreslagne, här ofvan under Litt. a - e upptagna grunder, äfvensom i enlighet med kommitterades förslag, i afseende såväl å personalen som å beloppen af löner, arfvoden och serskilda ersättningar, utom i så måtto att, då Kongl. Majit, redan den 14 December 1853, samt vidare den 25 November 1840, förordnat, att Färentuna härad, hvilket kommitterade beräknat såsom serskildt Fögderi, skulle, vid nuvarande kronofogdens afgång, förenas med Sollentuna och Vallentuna häraders, samt Danderyds skeppslags fögderi, aflöningsstaten borde för Stockholms län minskas med en kronofogde, men i stället, jemlikt hvad Kongl. Maj:t i anseende till angelägenheten, att nära Drottningholm funnes en kronobetjent till nödigt biträde för kronofogden, äfven vid nämnde tillfällen beslutat upptaga en expeditionsfogde för Färentuna härad med 400 r:dr i lön och 100 r:dr till resepenningar och expenser, samt att, enär indragningen af häradsskrifvare-tjensterne, och tillsättningen i stället af häradsbokhållare icke kunde vidtaga före år 1851, samt närmare utredning erfordras angående det antal häradsbokhållare, som för hvarje län borde bestämmas, derom Kongl. Maj:ts Befallningshafvande och Kammarkollegium ännu icke blifvit hörde, med hufvudsaklig pröfning af frågan om staten för häradsbokhållare må anstå närmare intill den riksdag, som näst före nyssnämnde tid inträffar; och skulle alltså, efter hvad Statsrådet nu föreslagit, erfordras:
Summa 473,606: 52.
— I afseende på sättet för utförandet af denna reglering hemställde Statsrådet i underdånighet, att Kongl. Majit må föreslå Rikets Ständer: för Lands-secreterare.
» Läns-notarierne . » Lands-canzlisterne » Lands-kamererarne » Landt-Räntmästarne » Läns-bokhållarne » Lands-kontoristerne » Vaktbetjente . » Kronofogdarne . » Länsmännen . 167,000: 148,800: 18,600: 9,600: 4,800: 46,666: 52. — 37,353: 16. — 19,200: 12,000: 9,606: 52. — 31 a) att det belopp, som med behörigt afdrag för de boställen och bohemman, som komma af kronofogdar och länsmän bibehållas, efter den nya staten för ofvannäinnde tjenstemannapersonal erfordras, utöfver hvad nu för landtstaten utom landshöfdingarne är å riksstatens sjette hufvudtitel upptaget, må för ändamålet å samma hufvudtitel uppföras; b) att det belopp, hvarmed för vissa af de landtstatstjenster, som å nya staten bibehållas, nuvarande löneinkomster öfverskjuta det, som efter samma stat kommer alt för dessa tjenster utgå, må efter skeende pröfning af Kongl. Maj:t och för så vidt ej innehafvare!! finnes böra nedsättningen vidkännas, på grund af det förbehåll, som i de af Kong.
Majtt och Kammar-kollegium sedan November 1828 utfärdade fullmakter och konstitutorialer blifvit intaget om förbindelse för den utnämnde, att underkasta sig den tilliimnade löneregleringen, må få uppföras på allmänna indragningsstaten, för att derifrån till innehafvaren intill dess afgång utgå; c) att, hvad häradsskrifvaretjensterne angår, ej allenast dertill hörande indelda och kontanta löner och resepenningar, utan ock, på det debetssedel-lösen till förmån för de skattskyldige, samt mantalsskrifnings-provisionen må, när löneregleringen i allmänhet vidtager, kunna upphöra, ett mot desamma svarande belopp, efter medeltal för sistförflutne 10 år, må uppföras på allmänna indragningsstaten, för att, efter hvad för hvarje häradsskrifvaretjenst belöper, från denna stat utgå, intilldess genom häradsbokhållares tillsättande med löner på stat, göromålen vid tjensten upphöra, samt, hvad angår ordinarie löner för de af nuvarande, med fullmakter försedde, häradsskrifvare, som då qvarstå och icke blifva till häradsbokhållare- eller annan tjenst förflyttade, äfven allt framgent intill deras afgång, hvarintill de ock borde få sina boställen bibehållna; d) att, enär de indelda löningar, som till statsverket indragas, icke inflyta förr än efter förloppet af det år, för hvilket de äro att såsom löneförmon, be räkna, samt denna indragning bör kunna, för större delen af ifrågavarande tjenstemannapersonal, utan serdeles uppehåll verkställas, då dervid iakttages, att icke någon med indeld lön må, utan att densamma indrages, undfå lönetillökning efter nya staten, och att löntagare, blott i det fall att han blifvit utnämnd till tjensten utan förbehåll om förbindelse att underkasta sig blifvande lönereglering, är berättigad att icke, utan eget medgifvande, skiljas från indeld lön i utbyte mot kontant, Rikets Ständer må, jemlikt hvad för så beskaffade fall varder i nådig proposition angående beskattningsväsendets samt uppbörds- och redogörelse verkets förenkling föreslaget, sätta Statskontoret i tillfälle att qvartaliteter utbetala de kontanta löner, emot hvilka de indelda komma att utbytas.
I fråga åter om det belopp, hvarmed riksstatens sjette hufvudtitel i och för denna reglering behöfde tillökas, fann Statsrådet att då från ofvannämnde summa 473,606 r:dr 32 sk. afräknas a) det belopp deraf, som svarar mot afkastningen af de boställen och bohemman, som bibehållas och hvilket, enär afkastningen af alla nuvarande landtstatsboställen, utom Landshöfdingarnes, uppskattats till 60,000 r:dr, kan utgöras 50,000: — — b) nuvarande tillgång å stat i indelda räntor och kronotionde : 205,680: — — samt i kontant löuingar och spannmål in natura 118,010: 373,690: så utgjorde hela tillökningen å denna hufvudtitel 99,916: 52. — och då till denna summa lägges hvad, som fordras att uppföras å allmänna indragningsstaten, nemligen enligt förenämnda mom.
Litt. b, förslagsvis högst 3,000: — — och enligt mom.
Litt. c, efter hvad uppgjorde uträkningar gifva vid handen högst. 63,277: 16 — gg 277: 16. 166,194:
Men från denna summa vidare afräknas det belopp, hvarmed anslagen å sjunde hufvudtiteln till remisslage, uppbörds- och observations-procenter samt mantalsskrifnings-provisioner, tillsammans 24,000 r:dr, kan förminskas, hvilket belopp, då 4,000 r:dr kunna anses tillräckliga för tjenstemän utom landsstaten, som komma att dylika provisioner än vidare åtnjuta, bör beräknas till 20,000: — — lå visade sig en å riksstaten i och för denna reglering behöflig tillökning af 146,194: — — hvaremot skulle vinnas besparing af provisioner, som utom berörde, från sjunde hufvudti Transport 146,194: — — 33 Transport 146,194: — — teln anordnade, hittills af statens medel utgått, till ett belopp af omkring 40,900: — — äfvensom de skattedragande skulle befrias från debetsedellösen 13,000: — — och forsellön å indeld spannmål, omkring . . 8,000: — — qqq. så att den effektiva utgiftstillökningen endast skulle blifva 84,294: — — hvilken dock ytterligare minskas i den mån förenämnde särdeles lågt beräknade boställs—afkastning, vid ny uppskattning befinnes lemna större tillgång för den nya regleringen; Varande dessutom att anmärka, att de poster, som flyttas till allmänna indragningsstaten tillsammans 66,277: 16. — komma, allt eftersom innehafvarne genom dödsfall, afsked eller befordran afginge, att för staten åter besparas; hvaremot å ordinarie staten framdeles skulle uppföras häradsbokhällarne med förslagsvis beräknad aflöning 40,666: 52. — så att tillökningen å stat skulle med . . . 25,610: 52. — nedsättas till 120,583: 16. — äfvensom, och då jemväl kommer att besparas afkastningen af landssekreterares, landskamererares, landträntmästares, häradsskrifvares och vaktbetjentes boställen, minst 10,000: — — den effektiva tillökningen i utgifter skulle ytterligare minskas med 35,610: 52. — och sålunda nedsättas till 48,683: 16. — oberäknadt, att en säkerligen betydlig ytterligare tillgång torde vinnas genom boställsafkastningens högre belopp än som hittills i kalkyl upptagits, äfvensom att remisslage, observations- och uppbördsprocenter samt mantalsskrifningsprovision vanligen uppgått till 8 å 10,000 r:dr mer än här, efter förslagssummans belopp å sjunde hufvudtiteln beräknats.
N:o 3 till Kongl. Majlis Prop. 1847, Baft. 1- 3 34 Derjemte och då genom förmedling af den på Iandskamrerarelönen i Skaraborgs län indelda spannmålsränta för Lerdahla tullmjölqvarn, de å stat nu uppförda tillgångarne för landsstaten minskats med 54 tunnor, hälften råg och hälften korn, hemställde Statsrådet i underdånighet, att upptagandet af motsvarande belopp, eller omkring 306 r:dr, må af Rikets Ständer begäras; äfvensom Statsrådet ansåg, att, för den händelse, att den föreslagna allmänna löneregleringen icke skulle i afseende å länsmännen och vaktbetjente vid landshöfdingeembetena bifallas, Rikets
Ständers uppmärksamhet serskildt borde fästas derå, att i allt fal! antalet af länsmän behöfver ökas med 6 i Vesterbottens och 1 i Södermanlands län samt ytterligare en vaktbetjent antagas vid hvarje landshöfdinge-embete, der blott en sådan nu finnes, och att länsmannen i Frökins härad och de med boställen försedde länsmännen i Upsala län af Kongl. Majit pröfvats berättigade till erhållande af lönefyllnad i 200 r:dr, den förre med 10 r:dr och de sednare med tillsammans 553 r:dr 46 sk. 10 rst.
Gästgifvareg friheter.
Majit, under den 25 Maj 1858, i nåder förordnat, att vid frälseskattehemmanet V4 mantal Kappeled, beläget på den 2 % mil långa vägen emellan Bölaryds och Gisslaveds gästgifverier i Villstads socken Vestbo härad och Jönköpings län, skulle vara ständigt gästgifveri, hade åboerne å delta hemman, Mårten Jönsson, Börje Erikson och Jöns Andersson, under åberopande af svårigheten för dem att utgöra de med gästgifverihållningen förenade skyldigheter, hvilka erfordrade, bland annat, underhållandet af en ständig dräng eller hållkarl för skjutsbudningen, och en häst för skjutsningen, som annars icke behöfdes, hos Kongl. Majits befallningshafvande i länet anhållit om understöd härutinnan genom dels befrielse fiån hemmanets rotering för Vi mantal i roten Nio 13 vid Norra Vestbo kompani af Jönköpings regemente, dels ersättning af rote- vakans- eller andra allmänna medel, motsvarande roteringskostnaden för % mantal, så att hemmanet finge åtnjuta förmånen af rotefrihet för ett helt mantal och dels någon af kronans behållna räntor från hemman i grannskapet till belopp af omkring 80 ridr årligen.
Efter härom hållen undersökning vid häradsrätten i orten, i enlighet med 28 § af gästgifveriordningen den 12 December 1734, och sedan ej mindre vederbörande kronofogde och häradsskrifvare, än chefsemhetet vid Jönköpings regemente, blifvit hörde, hade Kongl. Majits befallningshafvande uti underdånig skrifvelse af den 28 Januari 1843 anmält, att Kongl. Majits befallnings - 35 hafvande funnit det vara tillförlitligen utredt, alt innehafvarne af lA mantal Kappeled vore i behof af understöd för gästgifveriets tillbörliga uppehållande, att likväl, enär jemlikt Kongl, brefvet den 7 Juli 1812 roteringsfrihet icke egde rum för andra gästgifvaregårdar än sådane, som före år 1734 njutit en dylik förmån, Kongl. Maj:ts befallningshafvande saknade skäl att tillstyrka befrielse från den hemmanet åliggande rotering, hvaremot Kongl. Maj:ts befallningshafvande, som ansåg tungan af gästgifverihållningen egentligen beslå i uppbudningen af skjuts och underhåll af en skjutshäst, hvilket sednare svårligen kunde vid gästgifverihemmanet åstadkommas utan alltför kännbar afsaknad i foder till nödiga kreatur, i underdånighet föreslagit, att nämnde hemman måtte erhålla något understöd af kronans behållna hemmansräntor, svarande mot en årlig inkomst af 66 r:dr 32 sk. banko.
Uti häröfver afgifvet underdånigt utlåtande hade Kammarkollegium hufvudsakligen anfört: att de förmåner, Kappeleds frälsehemman såsom gästgifveri redan åtnjöte, vore frihet för skjutsfärdspenningar, 6 sk. banko, samt från inqvartering i fredstid; att genom undersökningen vid häradsrätten blifvit fullkomligen utredt, att detta svaga, emellan 3 åboer fördelade, % hemman vore i ovedersägligt behof af ytterligare understöd för gästgifveriets uppehållande; samt att, då intet hemman egde undandraga sig skyldigheten af gästgifverihållning, när denna af vederbörande embetsmyndighet ansåges på stället nödig, men det lika litet vöre billigt eller lämpligt, att på de ställen, der denna för allmänna ändamål ålagda skyldighet medförde, icke en förmån, utan ett besvär, åboerne dermed betungades i den grad, att deras bestånd undergräfdes, kollegium funne billigt, att staten vid sådane tillfällen komme vederbörande till hjelp med det understöd, som för ändamålet pröfvades skäligt; hvadan och ehuru, hvad ifrågavarande gästgifverihemman beträffade, det anslag, Kongl.
Maj:ts befallningshafvande föreslagit, icke grundade sig på lokalundersökning af hemmanets beskaffenhet eller fullkomlig utredning af den ökade tunga, åboerne af gästgifverihållningen finge vidkännas, kollegium likväl, då detta anslag ögonskenligen icke vöre för högt, såsom ersättning för underhållande af de för skjutsens uppbudning och utgörande ökade utgifter, och dessutom betydligen understege, hvad kronofogden och häradsrätten i orten i detta afseende ansett billigt, nemligen att hemmanet
Kappeled årligen finge uppbära ett mot vakansafgiften för helt hemman svarande belopp och dessutom erhålla någon af kronans der i orten behållna räntor, uppgående till högst 40 r:dr banko, funné sig, lika med Kongl. Maj:ts befallningshafvande, böra i underdånighet tillstyrka ett anslag af 66 r:dr 32 sk. banko årligen till understöd för gästgifverihållningen derstädes. 36 Sedan, vid underdånig föredragning häraf den 16 Oktober 1844, Kongl. Maj:t i nåder förklarat, att med slutliga afgörandet af denna fråga skulle anstå, intilldess sig visat, huruvida, i följd af Kongl. Maj:ts under den 2 Augusti samma år utfärdade cirkulär, entreprenad för skjutsningens bestridande vid Kappeleds gästgifvaregård blifvit ingången och lättnad derigenom kunnat sökanderne beredas, samt, i anledning häraf, Kongl.
Majits befallningshafvande uti skrifvelse af den 9 Oktober 1846 i underdånighet anmält, att någon entreprenad med 'skjutsningen från Kappeleds gästgifvaregård icke kunnat tillvägabringas, hade Kongl. Majit den 2 sistlidne Februari behagat, af det å riksstatens sjette hufvudtitel till extra utgifter uppförda anslag, i nåder bevilja åboerne å ifrågavarande frälseskattehemman, för upprätthållande af gästgifveriet derstädes, ett årligt understöd af 66 r:dr 32 sk. banko, att från och med 1842, eller året efter det, då deras ansökan derom till Kongl. Majits befallningshafvande inkom, till och med innevarande år, utgå med tillsammans 400 r:dr banko, hvarjemte Kongl.
Bko — — — — — — Undervisningsanstalter för Jordbruk och Landt mannanär ing ar. a) Styrelsens för landtbruks-institutets på Ulltuna kungsladugård underdåniga skrifvelse af den 16 sisth April om ett fortfarande årligt anslag för institutet.
Redan uti skrifvelse den 25 Februari 1844 hade kommitterade för organiserandet af berörde landtbruks-institut, jemte afgifvande af förslag till stadgar för institutet, äfvensom af en beräkning öfver årliga inkomster och utgifter derstädes, i underdånighet anfört, att, ehuru allöningen till lärare och tjenstemän samt öfriga årliga utgifter blifvit af kommitterade beräknade under förutsättning, att något statsanslag efter 1848 års utgång icke vore för institutet att påräkna, kommitterade dock ansåge ett dylikt anslag till åtminstone lika stort belopp, som Rikets Ständer för uppköpande af inventarier m. m. anslagit, eller 4,000 r:dr b:ko årligen, fortfarande erfordras om Ulltuna landtbruksinstitut skulle komma att motsvara sin för svenska jordbruket vigtiga bestämmelse, enär genom beviljandet af ett dylikt fortgående statsanslag, lärarnes löner kunde erhålla en behöflig förhöjning, fri-lärlingar vid institutet årligen antagas, de betalandes afgifter möjligen något nedsättas, samt ett erforderligt förlagskapital bildas, till bestridande af oförutsedda utgifter; anhållande kommitterade, på grund häraf, det Kongl.
Majit måtte till Rikets Ständer aflåta nådig proposition om ett årligt statsanslag af minst 4,000 r:dr b:ko till Ulltuna landtbruksinstitut, att utgå äfven sedan kungsladugården blifvit till institutets disposition upplåten.