Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta missförhållande ansågs isynnerhet hafva egt rum vid anskaffning af födoämnen; och skulle, enligt motionärens öfvertygelse, bland annat, en betydlig minskning i fångvårdskostnaderna hafva blifvit beredd, om man bestämt lämpligare leverans-tider.
Derest leverans-terminerne utsattes dels i början af Maj, då transporterne i allmänhet kunde ske på öppet vatten, och dels i början af November, då landthushållaren hunnit bereda hvad till leveranserne erfordrades, och om auktionerna höllos två månader förut, inom Mars och September månader, i hvilket fall landtmannen kunde med mera visshet bedöma, hvad han af sina produkter hade att aflåta, så skulle genom den häraf föranledda större täflan, vinst för Staten uppkomma.
Motionären har alltså föreslagit, att Rikets Ständer skulle hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Embetsinyndigheter, som hafva uppdrag att anskaffa persedlar för Kronans räkning, måtte anbefallas, att ej mindre i vanliga fall och då bchofven kunna på förhand bestämmas, utlysa entreprenad-auktionerne tvä må - Allm.
Besv. och Ekon.-Vlsk.
Betänkande N'.o i. 5 under före leverans-terminerne, än ock omsorgsfullt bestämma dessa till sådana tider af året, då, i anseende till god tillgång på hvad som erfordras samt lättad transport, de för Staten fördelaktigaste vilkor kunna betingas; äfvensom, hvad proviant-persedlar angår, att, då icke oförutsedda händelser göra annan ordning nödig, anställa leverans-auktionerne i Mars och September månader för leverering i början af Maj och November månader.
Utskottet har tagit förevarande motion i öfvervägande och får, i fråga om tiden för kungörande af upphandlings-auktion, som för Kronans räkning bör anställas, vördsamligen upplysa, att genom 8 § i Kongl. Auktions-Reglementet af den 20 December 1825 stadgadt är, att sådan auktion i allmänhet och der särskilda förhållanden ej göra annan ordning nödig, skall allmänt kungöras tre gånger, den första gången minst sex veckor före auktionsdagen, vid hvilket förhållande oell då auktionen vanligen anställes någon tid före det leveransen skall ega rum, den af motionären yrkade föreskrift om auktionens utlysande två månader före leverans-terminen icke synes vara behöflig.
I afseende åter å de af motionären föreslagna tiderna för upphandling af proviant-artiklar för Kronans behof, får Utskottet anföra dels att, enligt hvad upplyst blifvit, inom fångvårdsförvaltningen, hvilken motionären särskildt omförmält och synes härvid hufvudsakligen hafva afsett, sedan mera än tio år tillbaka förfarits så, att auktioner för dylika uppköp blifvit hällne två gånger om året, just under de af motionären i sådant afseende uppgifne månaderne Mars och September, dels ock att leveranserne af proviant-artiklar utaf lätt insedda skäl måste ske efter hand och ej kunna på en gång emottagas, så att förslaget att Ieveranserne skulle fullgöras i Maj och November månader icke är verkställbar; och hvad i öfrigt beträffar motionärens hemställan, att vederbörande
Embetsmyndigheter skulle anbefallas att vid upphandlingar för Kronans räkning i allmänhet bestämma sådana tider för leveranserne, då, i anseende till god tillgång och lättad transport, de för Kronan fördelaktigaste vilkor kunde betingas, så synes en sådan uppmaning icke leda till någon nytta, enär valet af den i nämnde hänseenden lämpligaste leveranstiden sålunda ändock blefve af nit och omtanka hos vederbörande förvaltningsmyndighet beroende.
På dessa skäl finner Utskottet, sig böra tillstyrka, att någon åtgärd i anledning af denna motion icke må af Rikets Ständer vidtagas.
Stockholm den 8 Januari 1857. e Allm.
Besv. och Ekon.-lllsk.
Belänkande N:o S. \:o 5.
Ank. till Exp.-Utsk. den 12 Jan. 1857, kl. 2 e. m, Betänkande, i anledning af väckt motion, angående förändring af vilkoren för åtnjutande af de åt yngre imiversitets-lärare anslagne stipendier.
Sedan Rikets Ständer år 1851 anslagit 4,000
R:dr till rese-stipendier åt utmärkte yngre Akademiske lärare, samt Kongl. Maj:t, uti en till Kanslers-Embetet den 21 Februari 1852 afbiten Nådig Skrifvelse, dels förordnat att nämnda belopp skulle tills vidare användas till två stipendier för hvartdera Universitetet, det ena stipendiet å 1,200 R:dr och det andra å 800 R:dr, allt banko, dels ock såsom vilkor för dessa stipendiers åtnjutande föreskrifvit, att innehafvaren af det större skulle under tio och innehafvaren af det mindre under sex månader å utrikes ort sig uppehålla, så har Herr Dalman, IV. F., uti en hos Högloft.
Ridderskapet och Adeln väckt, till Utskottets handläggning öfverlemnad motion hemställt, att, då lefnadskostnaderne äfven utomlands under de sednaste fyra åren stigit så ansenligen, att stipendii-beloppen blefve otillräckliga för utrikes vistelse under den föreskrifna tiden, och sålunda det stadgade vilkoret icke utan enskilda uppoffringar kunde fullgöras, men önskligt vore att dessa stipendier kunde företrädesvis tilldelas mindre bemedlade yngre lärare vid Universiteten, Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit underdånigst anhålla, att stipendiat, som erhåller det ofvannämnda understödet af 1,200 R:dr banko, skulle anses hafva fullgjort vilkoret för detsammas åtnjutande genom sju månaders och innehafvare af stipendiet å 800 R:dr Banko genom fyra månaders vistande å utrikes ort.
Utskottet har tagit motionen i öfvervägande; men då Utskottet befarar att tiden, under hvilken stipendiaterne skulle vara pligtige att på utrikes ort sig Allm. llesv. och Ekon.-Utsk.
Belänkandi N:o 6. 7 uppehålla, blefve, efter de inskränkningar deri, motionären ifrågaställa alltför otili" räcklig för stipendiaten ,att kunna derstädes med mera allvar fortsätta det studium, ät hvilket han egnat sig, utan måhända, just i anseende till sin korthet, kornme att till icke obetydlig del användas på de nöjen och sysselsättningar, hvilka vanligen upptaga den, som på kortare tid besöker främmande ort, så att det med anslaget afsedda ändamål icke komme att uppnås; och då Utskottet tillika föreställer sig att dessa stipendier böra betraktas mera såsom hufvudsakliga bidrag för beredande af tillfälle åt obemedlade vetenskapsmän att under vistande å utrikes ort fullkomna sig, än såsom full ersättning för all kostnad, sorn med en resa för sådant ändamål kan vara förenad, så anser Utskottet sig böra vördsamligen hemställa, att Herr Dalmans motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Ank. till Exp.-Utsk. den 12 Jan. 1857, kl. 2 e. m.
Betänkande, i anledning af väckt fråga om reglering af Länsindelningen.
Uti memorial, som från Högloft.
Ridderskapet och Adeln blifvit till Utskottets handläggning remitteradf, har Hans Excellens, Herr Grefve Löwenhjelm, Carl Axel, anmärkt olämpligheten af residens-städernas belägenhet inom flere af rikets län, samt erinrat att sa väl länens invånare, hvilka ofta hade angelägenheter att hos Länsstyrelserne besörja, som äfven LandshÖfdingarne, hvilka borde egna personlig uppmärksamhet at förhållandena i orten, hade ej ringa fördel deraf, att residensen voro någorlunda centralt inom länen förlagde.
Sådant vore likväl ofta 8 Allm.
Betänkande N:o 6. ej iakttaget, såsom exempel hvarpå anförts: att Stockholms län sträckte sig nära intill Upsala; att Skaraborgs län ginge i sydost J mil nära Jönköping och i vester nära intill Wenersborg; samt att en del af Götheborgs och Bohus län gränsade nära intill Wenersborg, och att hela norra delen af länet hade mycket närmare till nämnde stad än till Götheborg, under det vissa delar af Elfsborgs län lågo närmare Götheborg än Wenersborg, o. s. v. Då emellertid flyttning af residensen skulle i de flesta fall medföra betydliga svårigheter och kostnader i anseende till de för Länsstyrelserna erforderliga embets- och boställsbyggnader, hvilka på de hittills bestämda orterna redan funnes uppförda, har motionären ansett annan utväg för de anmärkta olägenheternas afhjelpande icke återstå, än att bereda en lämplig jemkning af länsindelningen, samt fördenskull föreslagit, att Rikets Ständer skulle hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att åtgärder måtte vidtagas för uppgörande af förslag till en, både för administrationen och med afseende å invånarnes kommunikationer med Länsstyrelserna, ändamålsenligare indelning af rikets län.
Utskottet har i afseende å förevarande ämne inhemtat: att, sedan Rikets Ständer vid Riksdagen 1834—1835 fästat Kongl. Maj:ts
Nådiga uppmärksamhet på det af motionären anmärkta missförhållande samt Kongl. Majit förklarat sig vilja taga denna framställning i öfvervägande i sammanhang med ett år 1814 af Tabell-kommissionens dåvarande
Sekreterare upprättadt förslag till regulier indelning af rikets län, domsagor, fögderier, pastorat och socknar, Kongl.
Majit vid ärendets pröfning den 23 Februari 1842 funnit nämnde förslag mötas af så betydliga svårigheter, att Kongl. Majit såg sig nödsakad låta frågan då falla; men att åtgärder för missförhållandets afhjelpande inom särskilda län emellertid varit å bane, såsom dels i Norrbottens län, der residenset blifvit flyttadt, och dels i Calmar län, hvars delning i två län blifvit af Kongl. Majit vid Riksdagen år 1840 för Rikets Ständer i Nåder föreslagen, men i anseende till åtskilliga hinder sedermera ej kommit till verkställighet.
Utskottet biträder fullkomligen motionärens åsigt om olägenheterna af residensens olämpliga belägenhet i en del af rikets län och anser således att det skulle vara i hög grad önskvärdt, det dessa olägenheter kunde, vare sig genom ny reglering af länens gränser eller flyttning af residensen, behörigen afhjelpas; men enär samma förhållanden, hvilka Kongl. Majit år 1842 funnit utgöra hinder för allmän omreglering af länen, otvifvelaktig! ännu äro för handen, anser Utskottet en begäran från Rikets Ständers sida om sådan reglerings verkställande nu icke kunna leda till något resultat.
Utskottet är derjemte öfvertygadt att, derest förhållandena i ett eller annat län skulle göra en förändring uti ifrågavarande hänseende synnerligen behöflig, Kongl. Maj:t icke lärer underlåta att, såsom i afseende å två län redan egt rum, i Nåder tillse, huruvida en dylik förändring må kunna tillvägabringas och i sådant fall derför vidtaga nödiga åtgärder.
Betänkande N:o 7. 9
På grund häraf och då det dessutom torde vara skäl att, innan någon mera omfattande åtgärd för länens reglering eger rum, afvakta utgången och resultaten af frågan om jernvägs-anläggningarne, hvilken på detta förhållande sannolikt kommer att utöfva mycken inverkan, finner Utskottet sig böra för närvarande vördsamligen hemställa, det någon åtgärd i anledning af motionen icke må af Rikets Ständer vidtagas. Stockholm ,den 8 Januari 1857.
A':o t.
Betänkande, i anledning af väckt motion om förhöjning i traktamentet åt Magistratspersöner och Borgare vid hesigtningar och andra förrättningar för Kronans räkning.
Till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet har af Yällofl.
BorgareStåndet blifvit remitteradt ett af Herr P. H.
Hesselgren afgifvet memorial, hvari anförts, att, ehuru från långliga tider tillbaka klagomål hos Rikets Ständer för sports öfver det Städernes Magistratspersoner och Borgare ålagda onus, att biträda vid syner, värderingar, besigtningar och inventeringar in. m. för Kronans räkning, så innefattades dock allt, som dermed vunnits, uti Kongl. Kungörelsen den 2 Maj 1849, hvarigenom för sådana förrättningar traktamente af En R:dr Banko för dagen blifvit Magistratspersoner och Borgare tillagdt.
Dessa förrättningar vore ej allenast af mycken vigt i anseende till värdet af de stora förråd, hvilka i synnerhet för landt- och ,sjö-försvarets räkning voro samlade, utan ock förenade med stort ansvar, enär, bland annat, uti 15 § af Kongl. Förordningen den 20 December 1825 om besigtningar och öfverbesigtningar för landt- och Bih. lill R.
Prot. 1856 8j 1857.
S Sami. 1 lläft. 2 10 Allm.
Betänkande N:o 7. sjö-försvarets behof stadgades, att om
Besigtningsman underlåta att med den noggrannhet, som vederbör, undersöka det levererade godset, det skulle åligga Advokat-Fiskalen i det Verk, för hvars räkning varan blifvit levererad, att inför domstol lagligen tilltala Besigtningsmännen, så att Kronan må åtnjuta full ersättning för all uppkommen förlust af dem bland Besigtningsmännen, som varan godkänt.
Det vore likväl ofta svårt för Besigtningsmännen att bedöma varorne, annorlunda, än till deras yttre egenskaper, och en ovan Besigtningsman kunde lätteligen blifva utsatt för förbiseende, helst om förrättningen måste med skyndsamhet verkställas.
Ifrågavarande förrättningar medförde dessutom stort besvär, äfvensom kostnad för anskaffande af föda utom hus samt för skjuts, särdeles inom Stockholm, hvadan, äfvensom på grund af flere anförda skäl, motionären föreslagit, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det en ersättning af minst Två R:dr Banko måtte tilläggas Städernes Magistratspersoner och Borgare för hvarje dag, de kallas till biträde vid besigtningar, inventeringar, värderingar, syner och dylika förrättningar för Kronans räkning; och vore den tillökade utgift, som derigenom skulle komma att drabba Statsverket, enligt motionärens tanke, af ringa belopp jemförelsevis med den förlust, som nu tillskyndas den enskilde.
Utskottet får, i anledning af förevarande motion erinra derom, att de deri afsedda förrättningsmännen icke åtnjuta aflöning af Staten och att denna således icke kan skäligen göra anspråk på deras biträde utan att derför lemna nöjaktig ersättning: och då de här ofvan upptagne, af motionären anförda skäl synas
Utskottet fullkomligen ådagalägga behofvet af den föreslagna arfvodes-förhöjningen, så vida arfvodet skall kunna anses någorlunda motsvara de uppoffringar af tid, möda och kostnader, hvilka med ifrågavarande förrättningar äro förenade, får Utskottet, i enlighet med motionärens förslag, vördsamligen tillstyrka, att Rikets Ständer måtte till Kongl. Majit aflåta underdånig skrifvelse med anhållan, det Kongl. Majit behagade i Nåder förordna, att Magistratspersoner och Borgare, hvilkas biträde för Kongl. Majits och Kronans räkning vid syner, värderingar, inventeringar m. m., brandsyner å Kronans hus och Ränteri-inventeringar likväl undantagna, må derför, ehvad förrättningen varar längre eller kortare tid, uti en eller flera dagar, uppbära i traktamente
Tre (3) Riksdaler Riksmynt för hvarje dag.
Betänkande N:o 8.
I 11 11: o 8.
Betänkande, i anledning af vackt fråga om beredande afGuds tjensts- och Skollokaler för Garnisons-församlingarne i Stockholm.
Uti fin till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet remitterad, af Herr Kongl. Hof-Predikanten JVensjoe väckt motion, hvari Högvördiga Preste-Ståndets öfrige Ledamöter enhälligt instämt, har blifvit föreslaget, att Rikets Ständer matte dels fästa Kongl. Maj:ts
Nådiga uppmärksamhet på behofvet för de i Stockholm förlagde Garnisonstrupper, att erhålla lokaler så väl för gemensam gudstjenst, som ock till skola, der minderårige personer, tillhörande Garnisons-församlingarne, kunde erhålla gemensam undervisning, dels ock underdånigst anhålla att Kongl. Maj:t behagade låta närmare utreda förhållandet och, derest behofvet befunnes grundadt, till Rikets Ständer vid nästa Riksmöte aflåta Nådig proposition om beviljande af allmänna medel för behofvets afhjelpande.
Till ådagaläggande af behofvet af kyrkolokal för de ifrågavarande församlingarne, har motionären ej mindre anfört att dessa församlingars personal, uppgående till närmare 4,000 själar, för närvarande icke har annan lokal att för sin gudstjenst tillgå, än en hyrd läktare i Hedvig Eleonore kyrka, med platser för högst ett pär hundra personer, samt att således en till garnisons-församlingarne hörande person ej mer än tre å fyra gånger om året kunde få tillträde till den Söndagliga Högmesso-guds tjensten, än äfven åberopat följande, uti skrifvelse till Hof-Konsistorium af Gar nisons-Regementenas Pastorer i ämnet andragne skäl, nemligen: att, utom det Hedvig Eleonore församling, innefattande en folkmängd af ej mindre än 12,000 (numera öfverstigande 15,000) personer, sjelf hade behof af allt det utrymme, dess kyrka kunde lemna, samt denna församlings religiösa vård ingalunda kunde anses be - 12 Ålim.
Besn. och Elton.-Utslc.
Betänkande N:o 8. fordrad genom den omvexlande verksamheten af ett talrikt främmande presterskap, de åt
Regements-församlingarne upplåtne platser ej blott voro af allt för inskränkt utrymme, utan ock belägne i den vidsträckta kyrkans mera aflägsna delar, så att ordet och förmaningarne från altare och predikstol svårligen, åtminstone ej alltid i fullt sammanhang, kunde af åhörarne derstädes uppfattas; att svårigheter icke sällan mötte för ordnande af Nattvardsgångarne inom de olika församlingarne på sådane sätt och tider, som för församlings-medlemmarne voro de tjenligaste, samt att gemensam gudstjenst för församlings-ledamöter i så olika lefnadsställning kunde anses vara i kyrkligt hänseende mindre lämplig, enär mycket, som af Predikanten kunde och borde sägas inför en samling af krigsmän, icke väl lämpade sig för en församling i vanlig mening; hvarförutan motionären i afseende härå förmält, att IIof-Konsistoijum, som ansett det i hög grad önskvärdt att en gemensam garnisonskyrka för de i Stockholm förlagda Regementena kunde snart beredas, remitterat Regements-Pastorernes omförmälda framställning, till Cheferne för Gardes-Regementena och för Svea Artilleri-Regemente, hvilka instämt i den af Regements-Pastorerne yttrade åsigt, under tilläggande af det skäl, att Hedvig
Eleonore församling vore oförhindrad att, när som helst, uppsäga de om platsernas upplåtande i dess kyrka på obestämd tid afslutade kontrakt, med undantag af hvad angick Svea Artilleri-Regemente, hvilket möjligen torde kunna göra särskilda anspråk gällande.
I afseende åter å behofvet af lokal till gemensam skola för GarnisonsRegementena, har motionären hänvisat till ett i Regements-Pastorernes ofvan åberopade skrifvelse förekommande yttrande, hvaraf inhemtas, att, som den förmån af förhöjd tjensteårs-beräkning, hvilken varit tillagd Lärarne vid Garnisons-Regementenas nuvarande tre skolor (en för Svea Lif-Garde, en för Lif-Gardet till Häst och en gemensam för Andra Lif-Gardet och Svea Artilleri-Regemente), och hvilken förmån utgjort en icke oväsendtlig fyllnad i lärarnes inskränkta kontanta aflöning, blifvit genom Kongl.
Brefvet den 6 Oktober 1852 afskaffad, så hade sådant haft och komme att framgent hafva till följd att sökande med erforderlig skicklighet vid lärare-ledigheter saknades, så länge nämnde förlorade förmån ej blefve med ökad penningelön ersatt, samt att, med anledning häraf, förslag blifvit uppgjordt att förena de nuvarande Regements-skolorne till en enda, fördelad i två klasser med två lärare, af hvilka den ene, Rektor och Lärare i högre afdelningen, borde vara en person med väl vitsordade Akademiska studier och den andre en sådan, som med goda betyg genomgått Folkskolelärare-Seminarium, hvilka lärares aflöning, jemte öfriga för skolans underhåll nödiga kostnader, skulle bestridas genom de medel, som för nuvarande lärares aflönande och skole-kostnader voro att tillgå; men att hinder för verkställighet af förslaget uppstått genom brist på ändamålsenlig lokal, samt att, då en hos Stockholms Stads Nämnd gjord framställning om bidrag från hufvudstadens Folkskolemedel för bristens af - Allm.
Betänkande N:o 8. 13 afhjelpande blifvit afslagen, man ansett
Statens mellankomst såsom enda återstående utvägen för genomförande af den antydda organisationsplanen, sorn skulle på en, gång för framtiden betrygga ifrågavarande gagneliga Garnisons-skolors bestånd och medföra den fördel att, medelst sammanslående af de åt spridda håll använde tillgångarna, en utvidgad och ändamålsenligare skolinrättning kunde åstadkommas; varande slutligen af motionären erinradt, att tjenlig lokal för båda de ifrågavarande, för religionsvården och undervisningen inom garnisons-församlingarne vigtiga ändamålen, möjligen skulle kunna i samma byggnad beredas.
Utskottet har tagit förevarande motion i öfvervägande; och med afseende å vigten deraf, att tjenliga lokaler må vara att tillgå så väl för gudstjensts hållande med garnisons-församlingarne i hufvudstaden, söm för gemensam skolundervisning för dessa församlingars barn, får Utskottet vördsamligen föreslå, att Rikets Ständer måtte uti underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl. Majit behagade låta närmare undersöka förhållandet, till utredande deraf, huru ifrågavarande behof må, vare sig med begagnande af redan befintlige lokaler eller annorledes, kunna lämpligast afhjelpas, samt derefter uti Nådig Proposition till Rikets ( Ständer göra den framställning, som tilläfventyrs kan derför blifva af nöden.
8 Sami. 1 Bäft. 3 STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, 1857.
Besvärs- ork Ekon.-Utsk.
Betänkande jyi 9.
Ank. till Exp.-Utsk. d 16 Jan. 1857, kl. 2 e. m.
Betänkande, i anledning af vackt förslag om a flätande af underdånig skrifvelse till Kongl. Magit, med anhållan det vederbörande mätte förståndigas alt noggrannt iakttaga de i afseende på truppers fortslmffande sjöledes gifne föreskrifter.
Friln Hedervärda Bondeståndet liar till Utskottet blifvit remitterad en af Riksdagsfullmäktige» Per Mattsson från Wester-Norrlands län väckt motion, hvari anföres, att Kongl.
Förordningen den (5 September 1842, angående truppers och persedlars bortskaffande visserligen stadgade dels uti 89 §, att, när tlere bataljoner skola på en gång sjöledes afsändas på Kongl. Maj:ts och Kronans fartyg och Embarkerings-chef icke blifvit särskildt förordnad, eller Sjöofficer icke finnes på stället att tillgå, vederbörande befälhafvare öfver trupperna eger att uppdraga befattningen med embarkeringen åt en dertill passandeOfilcerare, som har att ställa sig till efterrättelse hvad för Embarkerings-chef funnes stadgadt, och dels, uti 92 §, att Embarkerings-chef skall foga anstalt, det transport-fartygen varda, innan fraktslut om deni uppgöres, behörigen besigtigade och värderade samt derefter inredde med kojer för manskapet, äfvensom att för resor, som anses påstå endast fem å sex dagar, erfordras sängrum blott för hvarannan man, då halfva antalet i sender skulle vistas å däck; men att, oaktadt dessa stadganden, det likväl allt för ofta handt att transporter af arméens och flottans manskap på hyrda ångfartyg egt rum, utan att kojer blifvit för manskapet inredda eller Efnbarkqrings-chef förordnats. Såsom exempel på den liknöjdhet, hvarmed Kronans manskap under sjötransporter blefve behandladt, har motionären anfört, att, då 175 Båtsmän, hvilka nästlidne sommar varit kommenderade till tjenstgöring vid Stockholms station, skolat vid slutet af sistlidne September månad till hemorten återvända samt kontrakt om manskapets öfverförande till Örnsköldsvik blifvit, efter motionärens förmodan, genom Stations-befälhafvarens försorg, med rederiet för ångfartyget Berzelius uppgjordt, för manskapets beqvämlighet omhord varit så illa sörjdt, att, ehuru resan, under regn och hardt väder, varat fern dygn, allt manskapet måst, i anseende dertill att fartyget varit full-lastadt, uthärda hela tiden ofvan däck, hvaraf följden blifvit, att dels en man under resan insjuknat i kolera och sedermera i Söderhamn allidit, dels ock en stor del af manskapet, som under resan ådragit sig förkylning, efter hemkomsten jemväl angripits af kolera och att omkring 10 man deri aflidit, äfvensom att kolerasjukdomen spridt sig i manskapets hemorter och derstädes vållat stort elände och dödlighet; och har motionären, som funnit öfverflödigt att anföra andra dylika exempel, ehuru liera sådana skulle kunna uppgifvas, på grund af hvad anlördt blifvit, föreslagit, att, då det i synnerhet vöre den jordbrukande klassen, som finge vidkänBih. till It.
Prof. 1856 & 1857. 8 Samt. 2 Höft. t Allm.
M 10. nas de med Indelningsverket och Båtsmanshåll förenade kostnader, samt det derföre tillhörde
Bondeståndet att söka utverka behöfliga rättelser uti ifrågavarande hänseende, nämnde Riksstånd måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om förständigande för vederbörande auktoriteter, på hvilka ansvaret för den anmärkta försummelsen hvilar, atlför framtiden ställa sig ofvan åberopade författning till ofelbar efterrättelse.
Uti förenämnde motion har Riksdagsmannen Per Ostman från Wester-Norrlands län instämt; hvarjemte Riksdagsmannen Ola Mänsson från Christianstads län i anledning deraf hemställt, att underdånig skrifvelse i ämnet måtte från Rikets Ständer till Kongl.
Majit i underdånighet aflåtas.