Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit funnit den ifrågaställa upp- och utlåningen genom Riksgälds-kontoret, sådan den blifvit till sina hufvudgrunder föreslagen, icke kunna på ett tillfredsställande sätt uppfylla det dermed afsedda ändamål, Men, ehuru således denna utväg till upphjelpande af den närvarande penninge ställningen icke befunnits antaglig, har Kongl. Majit likväl, med afseende å den utsträckning, som förlägenheten morn landet redan vunnit och ytterligare hotar att erhålla, trott, att snar och kraftig hjelp från Statens sida måste mellankomma, för att vid ett så utomordentligt undantagsfall, som detta, söka, så vidt som möjligt, afböja de menliga följderna häraf för de flesta af landets vigtigaste näringsgrenar.
Majit anser emellertid, att sättet för en sådan Statens medverkan till näringarnes bistånd bör vara enkelt till sin grund och i utförandet stödja sig på de medel och inrättningar, hvilka redan förefinnas, men sorn för tillfället behöfva förstärkas för att kunna utveckla en ökad verksamhet, och för att i en tid, då de enskildes krafter äro otillräckliga, så vidt ske kan ersätta den brist på förlag, som eljest, till många näringars och hela folkklassers oberäkneliga skada, måste uppkomma
En dylik bepröfvad och stark inrättning eger också landet redan i Rikets Ständers Bank, hvars dubbla bestämmelse är, att upprätthålla mynt-värdet och att »befordra handelns och alla nyttiga näringars uppkomst och förkofran.» Kongl.
Majit tror derföre, att den lämpligaste utvägen för ändamålets vinnande består deruti, att Riks-bankens kraft till näringarnes understödjande, vid detta tillfälle, såsom ett undantagsfall för viss tid, förhöjes. hvarigenom icke någon ny, blott en ökad verksamhet för densamma uppkommer
Den första och angelägnaste omsorgen måste härvid blifva, att tillförsäkra Banken en ökad tillgång på silfver.
Rättigheten att genom lån eller kreditiv anskaffa silfver, till ett belopp af högst tre millioner Ridr Specie, är redan, enligt gällande föreskrifter, Banko-fullmäktige medgifven, vid de fall, då Bankens säkerhet sådant kräfver; och Kongl. Majit anser, Kongl. Majus Nåd.
M 134. 5 att, i öfverensstämmelse med hvad sålunda för ett annat ändamål är föreskrifvet, en dylik åtgärd nu bör vidtagas, icke för att, såsom afses i nyssnämnda stadgande, hvilket med oförminskad giltighet qvarstår, bereda en större fasthet åt Banken, hvars ställning för närvarande ej synes fordra förstärkning, utan för att, till näringarnes underhjelpande, bereda tillgång till en ökad utlåning.
. Kongl.
Majit vill alltså härmed i nåder föreslå: l:o Att Rikets Stander, för att bereda en af behofvet påkallad tillfällig förökning i förlags-kapital för handel och'näringar, måtte bemyndiga sina Fullmäktige f Banken, att, med Kongl. Maj:ts nådiga garanti, och under den form, som för ändamålet kan finnas mest lämplig, å utrikes ort skyndsamt upptaga lån eller bereda kreditiv till belopp, motsvarande 3 millioner Riksdaler silfver, hvilket lån eller kreditiv skall till fullo vara slutligen liqvideradt sednast inom slutet af år 1860; viljande Kongl. Maj:t, i händelse denna åtgärd varder af Rikets Ständer beslutad, härvid lemna all den bemedling och medverkan, som på Kongl. Maj:t kan ankomma.
På det att den tillökning i landets rörelse-medel och förlags-kapital, som sålunda skall beredas, måtte så skyndsamt som möjligt komma näringarne och den allmänna rörelsen till godo, föreslår Kongl. Maj:t vidare: 2:0
Att så snart, på fullt säker hand, och med Kongl Maj:ts garanti, aftal om lånet eller kreditivet blifvit träffadt, Riksbanken piå efter behof och enligt Fullmäktiges bepröfvande genast utgifva ett deremot svarande belopp i sedlar; hvarefter, likaledes i mån af behof, genom försäljning af vexlar eller indragning af silfver den metalliska kassan skall beredas en mot den ökade sedelutgifningen svarande förstärkning.
Maj:t, som för Sin del anser, att en på vissa vilkor och inom vissa begränsningar medgifven rättighet, att efter omständigheterna fritt bestämma om räntans belopp, skulle vara för rikets penmngeställning af synnerlig vigt, men som vid detta tillfälle finner någon framställning härom, hvilken dessutom skulle ske i en annan form, icke kunna ega rum, tror likväl, att, då de medel, som nu äro i fråga att utomlands anskaffas, möjligen måste betingas på drygare vilkor, än som motsvaras af här gällande laglig ränta, det både kan och bör stadgas, att, vid utlåning af dessa medel, en lämplig provision afdrages, hvarigenom Banken hålles skadeslös för dess omkostnader; och Kongl. Maj:t föreslår derföre: 6 Kongl.
Proposition M 134. 3:0
Att af den sålanda beredda tillgång bildas en särskild diskonterings- och utlånings-fond; och att, jemte ränta, för de å denna fond beviljade lån erlägges en provision till det belopp, som Banko-fullmäktige, efter sig företeende omständigheter och behof, finna skäligt att bestämma, och som vid lånens meddelande förskottsvis afdrages.
I afseende å fördelningen af de summor, som från den föreslagna nya fonden, efter behof och billighet böra, såsom ökad låne-tillgång, tillkomma de olika rörelsegrenarne och iåne-distrikterna, anser Kongl. Majrt, att, då fördelningen i detta afseende af den nuvarande Handels- och Närings-diskont-fonden, i sista hand, tillkomme Banko-fullmäktige, äfven den nu ifrågavarande fondens fördelning lämpligast kunde uppdragas åt Fullmäktige; och Kongl.
Majit hemställer alltså: 4:o att den föreslagna nya fondens tillgångar måtte till utlåning för delas mellan Bankens olika låne-distrikter, på det sätt, som Fullmäktige, under ett samvetsgrant afVägande af de olika orternas och näringarnes billiga anspråk och behof, kunna finna för ändamålet tjenligast.
Beträffande slutligen sjelfva formen för utlåningen, så behöfver, enligt Kongl.
Maj:ts tanke, icke någon särskild myndighet för sådant ändamål tillskapas, utan torde detta bestyr lämpligen kunna, under ledning och kontroll af Fullmäktige, uppdragas åt de nu varande diskont-direktionerna, helst om dessa förstärkas med personer, hvilka, jemte redbarhet och insigt i olika yrken, ega en noggrannare kännedom om orternas affärs-förhållanden; och Kongl. Maj:t anser
Sig på grund häraf böra hemställa: 5:o
Att utlåningen af omförmälta medel, hvilka, i den ordning, sorn af Fullmäktige närmare bestämmes, ovilkorligen skola dragas ur rörelsen inom den tid då Banken skall återgälda sin för detta ändamål åtagna skuld, må, under Fullmäktiges tillsyn och kontroll samt enligt af dem meddelade föreskrifter, utan hinder af de bestämmelser, som äro gällande för andra delar af Bankens lånerörelse, besörjas af vederbörande diskont-direktioner, hvilka, i den mån Fullmäktige finna sådant erforderligt, böra förstärkas med personer, kända för redbarhet och kunskap om ortens rörelse och affärsförhållanden.
De närmare bestämmelser, som, i händelse af Rikets Ständers bifall till nu omförmälda förslag, för öfrigt må kunna för dess genomförande, vare sig i afseende å upp- eller utlåning, finnas nödiga, torde af Rikets Ständer såsom Bankens högsta Kongl. Maj:ts Nåd.
M 134. 7 styrelse i kraft af 72 § Regerings-formen meddelas; och Kongl.
Majit förblifver Rikets Stander med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen.
Under Hans Maj:ts Min Allernådigste Konungs och Herres sjukdom: CARL. J. A. Gripenstedt.
Utdrag af Protokollet öfver Finans-Ärenden, hållet, under Hans Maj:t Konungens sjukdom, inför Hans Kongl. Höghet Kronprinsen i Statsrådet å Stockholms Slolt den 11 December 1857.
Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern Gunther, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Friherre Lagerheim, samt Statsråden: Wallensleen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou, Almqvist och Friherre af Ugglas.
Chefen för Finans-departementet, Stats-rådet Gripenstedt, uppläste till justering ett, i enlighet med Kongl. Maj:ts denna dag, på Statsrådets enhälliga tillstyrkande, fattade beslut, uppsatt förslag till Kongl.
Maj:ts nådiga proposition angående åtgärders vidtagande för att underlätta penningeställningen och rörelsen inom landet. 8 Kongl. Maj:ts Nåd.
Efter uppläsningen häraf anförde Stats-rådet Grefve Mörner i underdånighet: »Jemte det jag för min del i allo instämt uti det af Departements-chefen framställda förslag, utbeder jag mig tillika att få i underdånighet tillkännagifva, att, enligt min tanke, det åsyftade ändamålet endast kommer att mera ofullständigt uppnås, derest ej, i sammanhang med nu föreslagna åtgärder, större frihet, än som enligt nu gällande lag är medgifven, beredes långifvare och låntagare att vid försträckningar sig emellan öfverenskomma om räntans belopp.
Då emellertid frågan att an tingen i allmänhet upphäfva nu gällande förbud att taga högre ränta, än 6 för hundrade om året, eller ock så till vida förändra detta lagbud, att det icke framgent skulle ega tillämpning å vissa slag af fordringar, redan utgjort föremål för Rikets Ständers pröfning och derstädes förfallit, lärer samma fråga icke, i den utsträckning eller den form, hvarunder den sålunda hos Rikets Ständer förekommit, ånyo kunna, emot stadgandet i 75 §.
Riksdagsordningen, upptagas eller väckas; men mig vill det likväl synas, att hvad sålunda hos Rikets Ständer förelupit icke skulle lägga hinder i vägen att framställa det, af frågan om en allmän lagförändring oberoende förslag, att det skulle vara låntagare och långifvare obetaget att, utan hinder af hvad genom 6 § i 9 kap.
Handels-balken är vordet i allmänhet stadgadt, under en viss kortare tidrymd, vid belåning af förbindelser å betydligare belopp, ställda på bestämd kort förfallotid och icke betryggade genom inteckningssäkerhet. sig emellan om räntan öfverenskomma.
Ett förslag i den syftning, som jag nu tagit mig friheten antyda, är icke af beskaffenhet att böra förleda dem, som hafva sina penningar utlånte mot inteckning eller på längre tids uppsägning, att dem från gäldenärerne infordra, men skulle deremot sannolikt i sin mån bidraga att locka fram åtskilliga kapitaler, som nu ligga räntelösa.
Genom detsamma skulle, således, enligt min åsigt, en ej obetydlig lättnad beredas dem, hvilka, för afhjelpande af en iråkad tillfällig förlägenhet, just nu behöfva anlita försträckningar af andras pennmgetillgångar, på samma gång man i betydlig mån undginge de vådor, som obestridligen skulle kunna uppstå, derest någon sådan åtgärd vidtoges, som föranledde till en brådstörtad eller mera allmän omflyttning af de på fasta händer nu utlånta kapitaler.
Skulle hvad jag nu haft nåden anföra finnas förtjent äf någon uppmärksamhet, lärer detsamma likväl för närvarande endast kunna föranleda dertill, att mom Justitie-departementet ett förslag i ämnet blefve utarbetadt, hvilket sedan kunde underställas Eders Kongl.
Höghets pröfning och, derest detsamma, efter undergången granskning i Högsta Domstolen, vunne Eders Kongl. Höghets godkännande, sedermera till Rikets Ständer genom nådig proposition öfverlemnas»
Uti hvad Stats-rådet Grefve Mörner härvid anfört, instämde Stats-råden Grefve Gyldenstolpe och Friherre af Ugglas.
Hans Kongl. Maj.ts Nåd.
Proposition M 134. 9 Hans Kongl. Höghet Kronprinsen behagade, på Statsrådets underdåniga tillstyrkande, dels i nåder gilla ofvanberörde af Stats-rådet Gripenstedt upplästa, detta Protokoll bilagda förslag, i enlighet hvarmed nådig proposition alltså skulle till Rikets Ständer afgå, dels i nåder förklara, att Kongl. Mäj.t ville, på föredragning genom Justitie-departementet, taga under särskildt öfvervägande den af Stats-rådet Grefve Mörner väckta fråga om ändring, för vissa fall, i nu gällande föreskrifter om laga ränta.
Ex protocollo: C. F. Smerling.
Prat. 1856 & 1857. 1 Sami. 1 Afd. 2 Iland. 27 Hiift. 2 STOCKHOLM, tryckt hos Eric Westrell, 1857.
Majds Nådiga Skrifvelse N:o 135. 1 \:o 135.
Ank. till Exp.-Utsk. dea 1 Febr. 1858, kl. SO f. a».
Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständers Statsutskott, angående pension å Allmänna Indragnings-staten för Landshöfdingen i Skaraborgs län, f d.
Stats-rådet A. P. Sandströmers efterlemnade enka; Gifven Stockholms Slott den 15 Januari 1858.
Sedan Landshöfdingen i Skaraborgs län, f. d. Stats-rådet, Kommendören af Kongl. Maj:ts Nordstjerneorden Anders Peter Sandströmer den 1 December nästlidet år med döden afgått, har hans efterlemnade enka, Clara Sandströmer, född Lidbeck, uti en till Kongl. Maj;t ingifven underdånig skrift anhållit, att nådig framställning måtte till Rikets nu församlade Ständer aflåtas om beviljande för henne af en årlig pension; varande denna underdåniga ansökning åtföljd af ett utaf Utredningsmännen i framlidne Landshöfdingen Sandströmers sterbhus den 11 i nämnde månad afgifvet edeligt intyg om boets ställning vid dödsfallet, enligt hvilket intyg behållningen utgör 2,483 R:dr i6 sk. b:ko, utom lösören och inventarier, jemte afkastningen af Landshöfdinge-boställena Marieholm och Cathrineberg, för den tid samma afkastning af sterbhuset åtnjutes; kunnande dessa sednare tillgångar icke ännu till beloppet uppgifvas.
Bih till R. SI.
I Afd. 2 Band. 28 Hafi. *) Kongl.
Maj:ls Nådiga Skrifvelse -N:o 135.
Med fästadt afseende å de utmärkta förtjenster, framlidne Landshöfdingen, f. d. Stals-rädet
Sandströmer under sin verksamma lefnadsbana ådagalagt uti de åt honom uppdragna vigtiga befattningar samt å det efterlemnade boets ringa tillgångar för bans enkas och tre omyndiga barns behof, vill Kongl. Majit härmed i uåder föreslå Rikets Ständer, att en årlig pension af Ett Tusen Femhundra Riksdaler Riksmynt må bemälde Landshöfdings efterlefvande enka tilläggas, att från och med innevarande år utgå från Rikets Allmänna Indragnings-stat.
De detta ärende rörande handlingar skola lill Stats-Utskottet aflemnas.
Majit förblifver Utskottet med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen.
Under Hans Majits Min Allernådigste Konungs och Herres sjukdom: CAEL. J. A. Gripenstedt.
Utdrag af Protokollet öfver Finans-ärenden, hållet inför Hans Kongl. Höghet Kronprinsen-Regenten i Stats-rådet å Stockholms Slott den 15 Januari 1858.
Hans Excellens, Herr Justitie-Stats-miuistern Gunther, Hans Excellens, Herr Stats-ministern för Utrikes Ärendena, Friherre Lagerheim, samt Stats-råden IVallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou, Almqvist, Friherre af Ugglas och Ehnemark Chefen för Finans departementet, Stats-rådet Gripenstedt, uppläste tili justering ett, i öfverensstämmelse med förut fattadt nådigt beslut, uppsatt förslag till nådig skrif - Kongl. Maj-.ls Nådiga Skrifvelse, N:o 135. 3 velse till Rikets Ständers Siats-Utskott, angående pension å Allmänna Indragnings-staten för Landshöfdingen i Skaraborgs län, f. d.
Stats-rådet A. P. Sandströmer efterlemnade enka.
Hans Kongl. Höghet Kronprinsen behagade, enligt Slats-rådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörde förslag, sådant det tinnes detta protokoll bilagdt, samt befallte att, i öfverensstämmelse dermed, nådig skrifvelse skulle till Rikets Ständers Statsutskott aflåtas.
Ex protocollo Mildhog Limdgren.
Utdrag af Protokollet, öfver Finans-ärenden, hållet, under 11.
Majit Konungens sjukdom, inför H. K. II.
Kronprinsen i StatsRådet å Stockholms Slott den 30 December 1857. t\ ärvarande: Hans Excellens, Herr Justilie-Slals-minisleru Gunther, Hans Excellens, Herr Slats-ministeru för Utrikes Äreudeua, Friherre Lagerheim, Stats-råden (Vallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou, Almqvist och Friherre af Ugglas.
Departements-chefen, Stats-rådet Gripenstedt, föredrog i underdånighet följande mål, nemligen: 31:o.
En utaf aflidne
Landshöfdingen i Skaraborgs län, f. d. Stats-rådet ni. m. Auders Peter Sandströmers enka, Clara Sandströmer, född Lidbeck, i underdånighet gjord ansökning, att nådig framställning måtte till Rikets nu församlade
Ständer allåtas om beviljande för henne af .en årlig pension; varande denna underdåniga ansökning åtföljd af ett utaf Utredningsmännen i framlidne Landshöfdingen Sandströmers sterbhus den 1 1 / 4 Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse N:o 135. innevarande månad afgifvet edeligt intyg om boets ställning vid dödsfallet den 1 i samma månad, enligt hvilket intyg behållningen utgjorde 2,483 K:dr 16 sk. banko, utom lösören och inventarier, jemte afkastuingen af Landshöfdinge-boställena Marieholm och Cathrineberg för den tid samma afkastning af sterbhuset åtnjutes; kunnande dessa sednare icke ännu till beloppet uppgifvas.
Med afseende å de utmärkta förljenster, framlidne f. d.
Stats-rådet, Landshöfdingen Sandströmer under sin verksamma lefoadsbana ådagalagt i de honom uppdragna vigtiga befattningar, samt å det efterlemnade boets ringa tillgångar för bans enkas och tre omyndiga barns behof, tillstyrkte Stats-rådet i underdånighet, det Kongl. Maj:t täcktes hos Rikets nu församlade Ständer göra nådig framställning derom, att en årlig pension af Ett Tusen Femhundra Riksdaler Riksmynt måtte Landshöfdingen Sandströmers enka tilläggas, att från och med nästkommande år utgå från Allmänna Indragnings-staten.
Hvad Stats-rådet uti ofvanstående trettioett mål uuderdånigst yttrat och tillstyrkt, fann Hans Kongl. Höghet
Kronprinsen godt till alla delar i Nåder gilla och bifalla.
Maj:/#
Nådiga Skrifvelse N:o 1S€.
\:o 136.
Ank. till Exp.-Utsk. d. J Febr. JS58, kl. JO f. tu.
Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständers Ståts-Utskott, om eftergift af Kronans rätt till dana-arf efter Föraren Pihls frånskiljda hustru Charlotta Kindberg; Gifven Stockholms Slott den 15 Januari 1858.
Elt af Inspektoren Johan Kindberg i Köping den 31 December 1822 upprättadt testamente af hufvudsakligt innehåll, att efter hans död qvarlåtenskapen skulle tillfalla hans hustru Catharina Åkerman och efter jemväl hennes frånfälle öfvergå till deras dotter, Föraren Pihls frånskiljda hustru, Charlotta Kindberg, men efter den sistnämndas död skiftas i tre lika delar, hvaraf en lillkomme mannen Kindbergs närmaste släglingar, den andra Catharina Åkermans närmaste släglingar och den tredje Köpings stads fattige, bevakades och tillämpades både efter Kindbergs år 182 4 och etter hans hustrus år 1834 timade död samt blef efter Charlotta Kindbergs frånfälle den 28 Oktober 1840 ånyo anmäldt bos Rådstufvu-rätten i Köping, som den 16 påföljde November föreskref, att testamentet borde Johan Kindbergs och Catharina Åkermans närmaste släglingar. såsom Charlotta Kindbergs arfvingar, delgilvas, med föreläggande af ett års klandertid, vid talans förlust.
Sedan berörde testamente, med sådant föreläggande, blifvit alla de kände sterbhus-delegarne meddeladt och tre gånger, sednast den 27 Januari 1841, infördt i S>e - ö hang!.
Moj:ls nådiga Skrifvelse A.-o 1S6. riges Siats-tidning till efterrättelse för de okände slägtingarne, utan att derförinoan eller sedermera någon anförvandt till Johan Kindberg kunnat uppgifvas eller sig anmält, förrättades deu 13 Juli 1842 af två Magistrals-ledamöter i Köping arfskifte efter Charlotta Kindberg, af hvars behållna qvarlåtenskap, upptagen till 5,074 R:dr 24 sk.
Banko, eu tredjedel utskiftades på Catharina Åkermans slägtingar, en tredjedel tillerkändes de fattiga i Köping och den tredjedel, eller 1,69 1 R:dr 24 sk.
Banko, som. enligt Johan Kindbergs testamente, skulle tillkommit hans slägtingar, ansågs, i brist af sådana, hemfalla till Kongl.
Majit och Kronau, såsom dana-arf, enligt 15 Kap, 1 § Ärfda-Balken.
Enär denna arfskiftes-bandling skriftligen godkändes, bland anuat af Charlotta Kindbergs alla kända arfvingar på mödernet, har all vidare rätt till de kronan sålunda tillerkända dana-arfs-medlen blifvit i derom sedermera uppkommen tvist, genom Svea Hof-rätls laga kraftvunna dom deu 12 Juni 1855, frånkänd Catharina Åkermans nedanuämnde fränder, nemligen, aflidne brödren Erik Olssons son, Erik Fagerström i Åltorp och döttrar Anna och Catharina Fagerström, aflidna systern Maria Olsdotters son Lars Oiofsson i Arboga, aflidna systern Brita Olsdotters sonsöner Anders Andersson i Tveta och Lars Andersson Björklund i Ågesta samt de begge sistnämndes syster Carin Andersdotter, gift med Jan Erik Jansson i Stentorp.
Dessa Catharina Åkermans fränder hafva nu (Anna och Catharina Fagerström genom sin förmyndare, Färgaren C. W. Öström, samt Carin Andersdotter genom sin man Jan Erik Jansson) hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit om vidtagande af sådane åtgärder, alt kronans rätt till omförmälda dana-arfs-medel, tillika med derå upplupen och vidare upplöpande ränta, måtte varda på sökauderne öfverlåten, helst kronan icke syntes böra vidhålla en henne genom skiftesmäns uppenbara misstag tillagd fördel, hvaraf sökanderne gått i mistning endast till följd af en, med hänsigt till deras samhälls-ställning, förlåtlig okunnighet.
Oå vid arfskifte! efter Charlotta Kindberg arfvingar sig anmält och, vid sådant förhållande, någon del af qvarlåtenskapeu icke lagligen bordt, såsom dana-arf, Kronan tilläggas, har Kongl. Maj:!, efter Kammar-kollegii hörande, väl funnit anledning icke för Kronan saknas till eftergift af samma dana-arf; men då, enligt hvad upplyst är, Kronan icke uppburit någOD ränta å ifrågavarande medel, Banko Riksdaler 1,691: 24. och Kammar-kollegii Advokat-fiskals-embete deraf åtnjutit i aktorats-arfvode 12 procent med 202: 47. pröfvar Kongl. Maj:! skäligt endast så tillvida bifalla sökandernes ofvanberörde anhållan, att Kongl. Majit härigenom i Nåder föreslår Rikets Ständer, det Kronans behållna andel af ifrågavarande dana-arf, utgörande en summa af . .
Banko R:dr 1,488: 25.
Ett Tusen fyra hundra åtlatioåtta Riksdaler tjugufem skillingar Banko, må, till förmån för sökanderne, efterskänkas.
Maj:ts Kådiga Skri/velse N:o 136.
De till detta mål hörande handlingar skola Rikets Ständers Stats-Utskott tillhandahållas ; och Kongl. Maj:t förblifver Utskottet med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen.
Under Hans Majits, Min allernådigste Konungs och Herres sjukdons: CARL. J. A.
Utdrag af Protokollet öfver Finans-ärenden, hållet inför Hans Kongl.
Höghet Kronprinsen-Regenten i Stats-rådet å Stockholms Slott, den 15 Januari 1858.
Hans Excellens, Herr Justitie-Stats-uiinistern Gunther, Hans Excellens, Herr Stats-ministern för Utrikes Ärendena, Friherre Lagerheim, samt Stats-Råden: Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou, Almqvist, Friherre af Ugglas samt Ehnemark.
Chefen för Finans-departementet, Stats-rådet Gripenstedt, uppläste til! justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts denna dag fattade Nådiga beslut, uppsatt förslag till Nådig Skrifvelse till Rikets Ständers Stats-Utskott, om eftergift af Kronans rätt till dana-arf efter Föraren Pihls frånskiljda hustru, Charlotta Kindberg.
Hans Kongl. Höghet Kronprinsen behagade, enligt Stats-rådets underdåniga tillstyrkande, i Nåder gilla berörde förslag, sådaut det tinnes detta protokoll bilagdt, samt befailte att, i öfverensstämmelse dermed, Nådig Skrifvelse skulle till Rikets Ständers Stats-Utskott aflåtas.
Ex protocollo Mildhog Lundgren STOCKHOLM, tryekt hos J. W. Lundberg, 1858.
Majds Nådiga Skrifvelse N:o 137. 1 ft:o 137.
Ank. till Exp.-Utsk. den 5 Febr. 1858, kl. 1 e. m. Kongl.
Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständers Stats-Utskotl, angående begärd utsträckt räntegaranti m. m. för Kongl. Svenska Aktiebolaget för jernväg mellan Köping och Hult; Gifven Stockholms Slott den 15 November 1857.
Uti eu under den 11 innevarande manad lill Kongl. Majit iugifven skrift tiar Direktionen för Kongl.
Svenska Aktiebolaget för jernväg mellan Köping och Hult, med åberopande af de svårigheter, som under deu närvarande, öfverallt rådande penuingebristen mötte
Direktionens försök att, medelst fortsatt teckning af s. k. preferens-aktier i bolaget, erhålla nödiga medel till jernvägs-arbetets fortsättande, i underdånighet anmält, att Direktionen, äfven om någondera af de förmåner, hvarom
Direktionen under deu 23 September 1856 hos Kongl Majit gjort underdånig framställning, nemligeu antingen en förändrad räntegaranti eller ett låne-understöd, blefve af Staten beviljad, likväl ej vågade hoppas att kuuna fullborda jernvägs-arbetena; samt att, enligt Direktioueus tanke, dertill fordrades, att den summa, på hvilken Svenska Statens garanti för ränta och amortering beviljats, blefve höjd till likhet med hvad som kunde förutses och beräknas blifva deu verkliga kostnaden för en jernvägs-anläggning af deu längd och bern till K.