Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
A l l t är stånd, hvilkas uppkomstsätt ej på annat sätt ä g n a d t att t i l l f r e d s s t ä l l a h e n n e: i n t e t o r o - kan förklaras, den visar oss, att rätt många läkemedel o c h kurmetoder blott äro verksam- - l i g t f j ä s k m ä r k e s h o s t j ä n a r n e — i t a m b u - r e n står d e n p å p a s s l i g e b e t j ä n t e n f ä r d i g att ma g e n o m suggestionens makt, hvilka många mottaga ytterplaggen, och husan lägger just så småningom redan inse.
Efter en ej alltför sista h a n d v i d s e r v e r i n g s b o r d e t s o r d n a n d e, aflägsen tid skola ännu flere förstå detta, och att ej h e l l e r d ä r n å g o n t i n g m å f a t t a s; i då skall verkan i sjukdomar af den indirekta k ö k e t f ö r e s s p i r a n af e n p e r s o n, s o m är suggestionen, såsom en framstående nervläkare fullt v u x e n sin sak; m a t s e d e l n är u p p g j o r d Möbius uttrycker sig, blifva maktlös och många efter H a g d a h l o c h v i n e r n a äkta; s a l e n o c h medikamentcr o c h metoder falla i glömska, m i d d a g s b o r d e t te sig i strålglansen från hvilket för öfrigt terapiens historia tillräckligt visar.
Suggestionsläran skall också därför små- k r o n a, a r m s t a k a r o c h l a m p e t t e r ä n n u för- delaktigare än på förmiddagen; rumsvärmen ningom göra slut på kvacksalfveriet, när den allmänna bildningen lärt sig fatta dess inne- är d e n a n g e n ä m a s t e, b l o m s t e r d e k o r a t i o n e r n a charmanta, hvarenda vrå i huset putsad och håll.
Man måste instämma med Forel, då han säger, att läran o m suggestion är århundradets f e j a d, h v a d a n f e s t e n ä g e r alla b e t i n g e l s e r för att b l i f v a e n s u c c é s, o c h l i k v ä l!
— största o c h betydelsefullaste psykologiska upp- läses d e b u t a n t e n s oro i h u s m o d e r n s drag.
täckt.
» Falska mynt. » En pröfvad m o d e r har m e d rätta tagit till orda (i Idun n:r 10) om den skamliga lek m e d kär- leken, som kallas flirtation.
Om hvar o c h en, som i det afseendet blifvit misshandlad, skulle tala, skulle vi få en hel literatur o c h det skulle kanske kunna bidraga till att rycka upp ogräset.
Denna ohederlighet i känslor o c h utprånglandet af dess falska mynt äro förhatliga för hvar o c h en, s o m håller på heder o c h tro i det afseendet såväl s o m i alla andra.
Det är en tarflig sport, o m man så får säga, och det b o r d e bildas föreningar, där skick i sätt och uppförande fordrades, hvilket dock ej skulle hindra ett fritt och godt sällskapande, o c h där den, hvilken öfverskred ett visst råmärke, äfven fick stå sitt kast och taga saken m e d det allvar, s o m den kräfver.
Ser man något mer osmakligt än ett meningslöst slösande m e d lifvets äkta pärlor, huru de kastas värdelösa omkring för att söndertrampas.
Man hör ibland till o c h m e d unga flickor för- svara flirtationen, o c h det går nästan för långt: detta argumenterande är lika simpelt s o m dess utöfvande.
Mig tyckes, att de likna en suddig, halfvissen ros, s o m gått ur hand o c h i hand o c h hvars doft hvar och en insupit, hon är se ' u ej mera värd än att kastas bort eller sopas ut.
Det är den hjärtlösas sätt att fånga beundrare, o c h h o n tycker sig stolt, där hon står på sin triumfvagn, släpande m e d sig sina offer.
För den, som sät- ter kärlek o c h tro högt, för h o n o m ser hon ut som en megära.
Vi behöfva ej gå långt.
V i hafva d e m bredvid oss litet hvarstädes, både män och kvinnor.
Saken tål vid att dragas fram både i tal o c h skrift.
Broder Edmund.
V. Middagen.
K l o c k a n i d e t n ä r b e l ä g n a k y r k t o r n e t slår kvarten före sex, o c h gästerna k u n n a vän- tas h v i l k e n m i n u t s o m helst.
Iklädd en enkel sidenklädning, träder värdinnan nt ur sin b u d o a r.
En nästan högtidlig stämning råder i den tysta salongen m e d dess däm- M e n n u m ö t e r h e n n e nr m a n n e n s ö g o n e n b l i c k af s t o l t tillfredsställelse, s o m åter- ger h e n n e l u g n o c h säkerhet, o c h m e d g l a d min skyndar h o n, när t a m b u r k l o c k a n ringer, i n att m o t t a g a s i n a g ä s t e r.
Vid middags- b j u d n i n g a r m ö t a s d e s s a ej s å s o m v i d s o a r é - e r n a v i d s a l o n g s d ö r r e n af v ä r d o c h v ä r d i n - n a, u t a n m o t t a g a s i ett i n r e g e m a k, o m s å d a n t finnes.
V ä r d i n n a n sitter s a m t r e s e r s i g f ö r hvarje n y gäst, m e d a n däremot värden un- der hela m o t t a g n i n g e n förblifver på gående fot.
O m t ä n k s a m h e t e n b j u d e r, att m a n ber n å g r a n ä r m a r e a n f ö r v a n t e r i n f i n n a s i g litet t i d i g a r e ä n d e ö f r i g a g ä s t e r n a, f ö r att så- lunda kring värdfolket m å bildas en ange- n ä m och o g e n e r a d krets, hindrande de först a n l ä n d a n d e f r ä m m a n d e p e r s o n e r n a från att v i d sitt i n t r ä d e erfara n å g o n k ä n s l a af ö d s - l i g h e t eller k y l a.
E t t h j ä r t l i g t v ä k o m m e n, e n artig fras, e n djup n i g n i n g m e d t a c k för äran, s o m sker h e n n e s h u s — se d ä r d e v a n l i g a s t e h ä l s n i n g s - formerna.
D e t f ö r s t å s af s i g själft, att e n n y b ö r j a r e g ö r k l o k t i att p å f ö r h a n d t ä n k a sig i n i, m e d h v i l k a p e r s o n e r h o n k o m m e r att stå a n s i k t e m o t a n s i k t e, o c h s å l u n d a e n s m u l a f ö r b e r e d a sitt lilla h ä l s n i n g s t a l, så att ej n å g o n af d e s s a o m f ö r l ä g e n h e t v i f t a n - de, m i n d r e behagliga pauser m å uppstå.
Ö f n i n g g e r i d e t t a s o m i allt a n n a t s n a r t g o d f ä r d i g h e t, o c h d e t är b l o t t, s o m s a g d t, för n y b ö r j a r e saken blifvit påpekad.
U n d e r d e få m i n u t e r, s o m f ö r e g å m i d d a g e n s ser- verande, presenterar värdfolket för hvaran- dra de personer, s o m råkas första g å n g e n, hvarjärnte värden underrättar herrarne o m, h v i l k e n d a m d e s k o l a f ö r a till b o r d e t.
P u n k t l i g h e t är e n p l i k t, s o m v i d e n m i d - d a g s b j u d n i n g åligger i s a m m a g r a d de bju- dande s o m de inbjudna.
Maten måste vara f ä r d i g p å u t s a t t k l o c k s l a g, o c h g ä s t e r n a få ej låta v ä n t a p å s i g.
I förbigående sagdt, är clet e m e l l e r t i d i v a l e t m e l l a n t v å o n d a t i n g att f ö r e d r a g a, att g ä s t e r n a v ä n t a p å maten, f r a m f ö r d e t att m a t e n v ä n t a r p å gästerna.
U n g e f ä r t i o m i n u t e r f ö r e d e n ut- s a t t a t i d e n k a n d e t v a r a l a g o m, att d e in- b j u d n a b ö r j a infinna sig.
T i d i g a r e k u n d e de m ö j l i g e n g e n e r a, m e n s e d a n k l o c k a n slagit, förorsakar deras dröjsmål inquietude.
Att afgöra h u r u m a n b ö r förhålla sig g e n t e m o t d e m, s o m k o m m a för sent, k a n vara kvistigt nog.
B i l l i g h e t e n f o r d r a r, att m a n åt d e m, h v i l k a s k l o c k a m ö j l i g e n dra- parsamma N y h e t e r i k l ä d n i n g s -, k a p p - och k o s t y m t y g e r för vårsäsongen hos Hildur Andersson, Stockholm.
Fruar!
O {-, Kl M o ca M &amp; S £ o ra
g i t sig, b e v i l j a r e n f e m å t i o m i n u t e r s r e s p i t e, m e n så s n a r t k v a r t e n är i n n e, a n s e v i e j, att m a n b ö r t v e k a, u t a n s e r v e r a m i d d a - gen.
Att längre framskjuta den vore en ohöflighet m o t de öfriga gästerna — d e icke p u n k t l i g a å t e r ä r o f ö r t j ä n t a af e n l i t e n l ä x a.
N a t u r l i g t v i s m å s t e n å g o n h ä n s y n t a g a s till h v e m d e n d r ö j a n d e är.
M a n b ö r e n l i g t v å r m e n i n g ej låta d e öfriga i n b j u d n a v ä n t a e n s f e m m i n u t e r p å e n u n g m a n eller e n n ä r a a n h ö r i g, h v a r s d r ö j s m å l e j s k u l l e ses m e d blida ö g o n; m e d a n åter en stunds vän- tan p å en äldre, v ö r d n a d s v ä r d person, hvil- k e n m a n v i s s t e o f ö r m ö g e n att b e g å en o h ö f - l i g h e t eller b r y t a m o t l a g a r n e f ö r d e t k o r - rekta, näppeligen skulle v ä c k a n å g o n känsla af o t å l i g h e t h o s s ä l l s k a p e t o c h g ä r n a m å tillåtas.
E n l i t e n e r i n r a n m å h ä r få s i n p l a t s.
Värdinnan b ö r aldrig v i d en bjudning, s o m ej h e l t o c h h å l l e t ä g e r f ö r t r o l i g h e t e n s k a r a k - ter, s k y n d a u t i t a m b u r e n att v ä l k o m n a s i n a g ä s t e r, e n ä r d e s s a i r e g e l f ö r e d r a g a att f ö r e i n t r ä d e t i o b e m ä r k t h e t få o r d n a s i n t o i - lett.
Skulle emellertid det undantagsfallet inträffa, att e n k u n g l i g p e r s o n g j o r d e d i t t h u s d e n h ö g a ä r a n, i h å g k o m då, att m a n nedanför trappan mottager en sådan gäst.
När matsalsdörrarna slås u p p o c h b e - t j ä n t e n t i l l k ä n n a g i f v e r att d e t är s e r v e r a d t, bjuda herrarne damerna armen, o c h m a n g å r u t till b o r d e t i f ö l j a n d e o r d n i n g: V ä r d e n först m e d d e n g e n o m sin ålder eller s a m h ä l l s s t ä l l n i n g f ö r n ä m s t a b l a n d da- merna; därpå följa de andra paren utan r a n g o r d n i n g, h v a r v i d l i k v ä l i a k t t a g e s, att d e y n g r e t r ä d a åt s i d a n o c h l å t a d e ä l d r e p a s - s e r a f ö r e; v ä r d i n n a n sist m e d d e n h e r r e, m a n vill v i s a största hedern, o c h h v i l k e n h o n själf n a l k a s o c h låter f ö r s t å, att h o n v ä n t a r att af h o n o m b l i f v a u t f ö r d till b o r d e t.
Smörgåsbrickan b judes omkring inne i s a l o n g e n, o c h m a n slår s i g g e n a s t n e d v i d bordet.
I n n a n v i b j u d a a n d r a att s i t t a n e d v i d v å r t b o r d, är d e t n a t u r l i g t v i s af v i k t, att v i s j ä l f v a f ö r s t å ä t a p å ett fint o c h b e h a g l i g t sätt.
U n d e r ä t a n d e t v i s a v i o s s från v å r m e s t p r o s a i s k a, f ö r att i c k e s ä g a d j u r i s k a s i d a, h v a r f ö r d e t b ö r o s s a n g e l ä g e t v a r a ned- l ä g g a all m ö j l i g o m s o r g p å d e n n a m a t e r i - ella f u n k t i o n.
H u r u lätt k u n n a v i e j e l j e s p å v e r k a v å r a b o r d s g r a n n a r p å ett allt a n n a t än angenämt vis!
Säkert torde en hvar l a g t m ä r k e till, att d e n e n e f u l l g ö r d e n n a förrättning skickligare, d e n andre m i n d r e s k i c k l i g t, j a, p å få s a k e r s k i l j e r m a n så t y d l i g t d e n uppfostrade m ä n n i s k a n från d e n o u p p f o s t r a d e s o m p å h e n n e s s ä t t att äta.
R e d a n h o s b a r n e t i n p l a n t a s d e t i d e t bil- d a d e h e m m e t, att d e t v i d b o r d e t m å s t e u n d v i k a alla h ä f t i g a, k l u m p i g a r ö r e l s e r, p å d e t att g l a s e n e j m å b l i f v a k u l l s l a g n a o c h d u k e n n e d f l ä c k a d, att d e t e j s k a l l s m a c k a m e d l ä p p a r n a eller s l u k a m a t e n; ej s ä n k a m u n n e n n e d till tallriken, u t a n l y f t a a r m e n till m u n n e n o.
Emellertid m å den, s o m v e r k l i g e n k a n äta, o c k s å tillåta s i g e n o c h a n n a n frihet.
S å t. e x.
b e r ä t t a s d e t, att d r o t t n i n g V i c t o r i a, h ä r s k a r i n n a n ö f v e r etikettens land, tager kycklingsbenet mellan fingrarna o c h afgnager köttet därpå.
Kan det blott ske m e d grace, m å gärna de tio af m o d e r n a t u r själf g i f n a v e r k t y g e n f ö r födans inmundigande någon gång användas.
T ö l p e n f ö r r å d e r s i n o r i g i n e g e n o m att k l u m - pigt gräfva m e d s o c k e r t å n g e n i skrinet, m e d a n d e n verserade d a m e n helt lätt tager sockerbiten m e d fingrarna.
Bland fruntimmer tyckes d e n uppfattnin- g e n v a r a g a n s k a g ä n g s e, att m a n g e n o m att v i s a i n t r e s s e f ö r h v a d m a n ä t e r s k u l l e å d a g a l ä g g a brist på belefvenhet.
G e n t e m o t e n d y l i k u p p f a t t n i n g tillåta v i o s s från d:r H a g d a h l citera n e d a n s t å e n d e: » S e d a n B y r o n o f f e n t l i g e n u t t a l a t s i n för- kastelsedom öfver damernas närvaro v i d större måltider o c h själfve G o e t h e i sin ' W i l h e l m M e i s t e r ' ä f v e n u t t r y c k t s i t t ogil- l a n d e ö f v e r a n b l i c k e n af ä t a n d e d a m e r, så föreställer sig m å n g e t fruntimmer det vara p r o f p å g o d t o n att v i s a e n f u l l k o m l i g lik- g i l t i g h e t f ö r allt h v a d d e f ö r t ä r a; m e n d e n - na f ö r d o m har nu p å ett talangfullt sätt b e k ä m p a t s, » — syftar på en middagsskil- d r i n g af l a d y M o r g a n — » o c h Brillat-Sava- r i n s ä g e r ä f v e n p å sitt b e h a g l i g t s k ä m t - s a m m a s p r å k, fullt af s a n n i n g a r: Gurman- d i s e n är p å i n t e t s ä t t o p a s s a n d e f ö r frun- t i m m e r; d e n öfverensstämmer m e d deras s p ä d a k r o p p s b y g g n a d o c h är e n e r s ä t t n i n g för d e n ö j e n, s o m d e n ö d g a s afsäga sig o c h f ö r d e o l ä g e n h e t e r, till h v i l k a d e t y c k a s v a r a d ö m d a af n a t u r e n.
Intet kan skänka en å s k å d a r e m e r a n ö j e ä n att s e e n t ä c k k v i n n - l i g g u r m e t u n d e r v a p e n: h e n n e s s e r v e t är l a g d m e d o m s o r g, d e n e n a af h e n n e s hän- d e r h v i l a r p å b o r d e t, d e n a n d r a f ö r till m u n - n e n s m å s m a k f u l l t s k u r n a b i t a r eller e n r a p p h ö n s v i n g e, p å h v i l k e n k ö t t e t m å s t e af- gnagas; hennes ö g o n tindra, h e n n e s läppar g l ä n s a, h e n n e s s a m t a l är a n g e n ä m t, alla h e n n e s r ö r e l s e r fulla af b e h a g; h o n b o r t - l ä g g e r i c k e d e n n a fläkt af k o k e t t e r i, s o m k v i n n o r n a v e t a att i n l ä g g a i allt.
M e d så m å n g a f ö r d e l a r p å s i n s i d a är h o n o m o t - s t å n d l i g, o c h c e n s o r n C a t o själf s k u l l e låtit beveka sig. » I f r å g a o m a n v ä n d a n d e t af k n i f o c h gaf- fel s t r i d a d e t e n g e l s k a o c h f r a n s k a b r u k e t o m väldet.
D e t f ö r s t n ä m n d a består, s o m b e k a n t, däri, att k n i f v e n, a l d r i g l ä m n a s u r h ö g r a h a n d e n, att k ö t t e t s k a r e s i d e n m å n m a n äter, o c h att m a t e n f ö r e s till m u n n e n m e d gaffeln, s o m hålles i d e n vänstra; det s e n a r e däri, att k ö t t e t f ö r s t s k a r e s h e l t o c h hållet, att m a n d ä r p å b o r t l ä g g e r k n i f v e n o c h fattar gaffeln m e d h ö g r a h a n d e n o c h en brödbit i den vänstra.
B å d a sätten äro b r a, o c h m a n a n v ä n d e r efter b e h a g d e t m a n är v a n v i d.
M e n v i å t e r v ä n d a efter d e n n a lilla afvi- k e l s e till f e s t m i d d a g e n o c h till v å r a amfi- tryoners plikter.
S e d a n s o p p a n ätits o c h v i n e t b l i f v i t s e r v e - radt, fatta v ä r d o c h v ä r d i n n a sina glas o c h d r i c k a s i n a g ä s t e r till, h v a r v i d v ä r d e n y t t r a r några välkomstord.
N u börjar feststämnin- g e n erfaras, t u n g a n s b a n d l o s s a s, k o n v e r - sationen flödar.
G o d t h u m ö r o c h g o d vilja t i l l h ö r d e t h v a r o c h e n att till b o r d e t m e d f ö r a.
» Sorgsna minnen, Tankens plågohär, Denna sälla stund försvinnen!
Den för glädjen är. » Värd och värdinna dricka sedan under m i d d a g e n s lopp m e d h v a r o c h en särskildt af s i n a g ä s t e r — f ö r e n g ä s t å t e r att » t r y c k a » e n af v ä r d f o l k e t lär e n l i g t g a m m a l s v e n s k sed kosta sju glas —; vid c h a m p a g n e n h å l l e s festtalet, o c h är o r d e t s e d a n fritt.
V i d s i s t a g l a s e t f ö r e s l å r d e n ä l d s t e eller m e s t framskjutne b l a n d herrarne värdfolkets skål j ä m t e d e t att h a n å s i n a o c h ö f r i g a s v ä g - nar tackar för välfägnaden.
D e t g a m l a b r u k e t att v i d b o r d e t u p p - s t ä m m a en liten visa t y c k e s n u m e r a vara alldeles b o r t g l ö m d t.
Men denna plägsed kunde gärna upplifvas.
V i börja tvinga in o s s i allt f ö r s t r a m a f o r m e r.
L i t e t o m v ä x - ling skulle ej skada.
S ä k e r t s k u l l e d e t äf- ven p å » sena tiders b a r n » verka ganska s t ä m n i n g s f u l l t att u n d e r e n p a u s i s e r v e - ringen höra en kvartett uppstämma någon af d e v a c k r a B e l l m a n s s å n g e r n a s å s o m t. e x.
» H v i l a v i d d e n n a k ä l l a », eller h e l t u p p - f r i s k a n d e, o m alla m e d r ö s t h e l t e n k e l t in- stämde i en unisont sjungen bordvisa.
A t t s å n g e n i ett b i l d a d t l a g s k u l l e u r a r t a till skrål o c h d r y c k e s v i s o r, k a n j u ej förut- sättas.
N ä r v ä r d o c h v ä r d i n n a s e att alla s l u t a t, u t b y t a d e e n b l i c k af s a m f ö r s t å n d o c h r e s a sig s a m t i d i g t, h v a r m e d t e c k n e t är g i f v e t att återvända in i salongen.
Naturligtvis välja d e n o g a ö g o n b l i c k e t att b r y t a u p p, så att ej ett s a m t a l eller e n r o l i g h i s t o r i a a f b r y t e s.
Herrarne t a g a d a m e r n a s stolar o c h skjuta i n d e m u n d e r b o r d e t j ä m t e s i n a e g n a, så att t r ä n g s e l e j m å u p p s t å, h v a r p å m i d d a g s - sällskapet tågar in parvis i salongen i sam- m a o r d n i n g, s o m f ö l j d e s v i d u t g å n g e n till bordet.
é U p notisboken.
Stochliolms internationella lärarinne- Iiem.
Föreningen för detta beaktansvärda h e m hade häromdagen årsmöte i hemmets lokal, Kungs- gatan 26.
A f årsberättelsen framgår, att hemmet, som att börja m e d bestod af 6 rum, jungfrukam- mare o c h kök, under året måst utvidgas m e d en våning på 7 rum o c h kök, däraf 10 äro upplåtna åt inackorderingar.
H e m m e t har för närvarande 16 sådana, m e n kan mottaga in allés 18 pensio- närer.
I h e m m e t ha under året 78 pensionärer varit intagna, nämligen 55 svenskor, 2 norskor, 2 finskor, 5 danskor, 9 schweiziskor, 3 tyskor, 1 engelska o c h 1 polska.
Föreningsmedlemmar- nes antal är 348.
H e m m e t s lokaler äro mycket trefliga o c h in- bjudande, priset för hel inackordering 45 kr.
Drottning Josefinas minne.
» Stiftelsen K o n u n g Oscar I:s minne » firade den 1 dennes i Stockholm årsdagen af sin 20-åriga tillvaro.
Den 1 april 1876 uppläts nämligen anstalten för de första pensionärerna, hvilka några dagar senare därstädes välkomnades personligen af änkedrott- ning Josefina, anstaltens stiftarinna.
Till åmin- nelse af den för stiftelsen betydelsefulla dagen aftäcktes ett särdeles lyckadt, af fröken E. Keijser i olja måladt porträtt af änkedrottningen.
Inför de v i d tillfället församlade pensionärerna jämte anstaltens föreståndarinna m e d biträden samt ledamöter i styrelsen tolkade ordföranden, gene- ralen frih.
Leijonhufvud, i varma o c h vältaliga ordalag den hädangångna furstinnans ädla lifs- gärning.
» Ord och bild », d e n förtjänstfulla, af hr Earl Wahlin utgifna illustrerade månadstidskriften, har i dagarne utsändt sitt andra häfte för året, det femtionde i följd sedan tidskriftens begyn- nelse.
M e d anledning häraf har utgifvaren läm- nat en öfverblick öfver » Ord o c h bilds » hittills- varande verksamhet o c h utveckling samt ägnat några minnets o c h erkännandets ord närmast åt de personer, som under den gångna perioden gått hädan o c h hvilka — i literärt, artistiskt eller ekonomiskt hänseende — ägnat tidskriften o c h dess all uppmuntran värda program sin med- verkan o c h sitt understöd.
A f denna öfversikt skall man finna bekräftad t, hurusom » Ord o c h bild » alltjämt kring sig vetat samla de bästa krafter, vår nutida inhemska odling på skilda områden förmår uppvisa, o c h på ett synnerligen berömvärdt sätt förverkligat sin vackra uppgift som » föregångsman » i n o m vår ej alltför rika tid- skriftslitteratur.
» Ord o c h bild » måste också oveldigt erkännas vara väl förtjänt af den bildade allmänhetens uppmärksamhet o c h uppmuntran, hvarhelst konstnärliga o c h literära intressen fun- nit plats i svenska h e m.
Dess spridning har varit i jämnt stigande, o c h den smak o c h kon-
sekvens, utgifvåren allt fortfarande ådagalägger vid målets fullföljande, borga för, att den nu närmast förestående femtiohäftesperioden kom- mer att utgöra ännu ett steg framåt i tidskrif- tens såväl inre s o m yttre utveckling.
V i till- önska den därtill hjärtligen all framgång!
Svenska turistföreningens årsskrift f ö r 1896 är nu u t k o m m e n o c h utgör ett glädjande vittnes- börd öfver det framgångsrika o c h energiska sätt, på hvilket den lifskraftiga föreningen om- händerhar sin fosterländska uppgift.
M e d sitt femtiotal vyer, s o m dock kunnat vara bättre tryckta, från olika delar af vårt land o c h m e d sina lockande skildringar från reselif i norr o c h söder, i b y g d o c h o b y g d, utgör den präktiga v o l y m e n ej blott en prydnad för kam- marsittarens bokhylla, utan, hvad mera är, den bästa eggelse till att draga ut m e d rensel o c h staf o c h själf lära känna sitt land.
Och att Svenska turistföreningen o c h dess syften vunnit anslutning äfven bland våra lefnadsfriska unga damer, därom vittna i det nu föreliggande häftet exempelvis fröknarna Cleves o c h Paijkulls fängs- lande vandringsminnen från Lule lappmark eller doktor Ellen Fries ' teckning af den lilla staden Strängnäs ' kulturhistoriska mmnesmäi ' ken.
Påskhelgen har s o m vanligt haft att bjuda på en hel del musiktillställningar, mer eller mindre märkliga.
V i hålla oss uteslutande till de förra och omnämna d e m här helt kort i tidsföljd.
Hrr Franz Nerudas och Salomon Smiths konsert blef naturligtvis till en enda stor triumf för de båda eminenta o c h populära artisterna.
En full- talig publik o c h en smittande stämning af hjärt- lig, otvungen hyllning!
Allra främst bland de vokala prestationerna sätta vi hr Smiths breda, mäktigt stilrena oeh imponerande föredrag af Beethovens härliga Gellert-Lieder, men äfven i de operasaker o c h romanser, s o m programmet upptog, gaf han denna afton det bästa af sin gedigna konst.
Professor Neruda tog oss också alla med, redan m e d första dragen af sin stråke i Bruchs välkända adagio öfver hebreiska melo- dier.
Och han höll oss orubbligt fast, hela af- tonen, vare sig det gällde hans egna slaviskt färgmättade kompositioner, romansen i e-dur o c h serenaden, Moszkowskis eller Saint-Saéns ' eleganta modernitet eller Poppers förtjusande virtuoslek » Papillon ».
Grefvinnan Taube fick man beklag- ligtvis försaka, m e n fru Edling gaf vacker ersätt- ning, o c h ingen hade väl heller denna afton nå- gon tanke på hvad s o m icke bjöds för allt det fullgoda, s o m ymnigt gafs.
Par Brikolls konsert kan väl ej räknas till de egentliga påskkonserterna, m e n måste här in- rymmas, enär den gått af stapeln efter sedan Iduns förra n u m m e r presslades, nämligen ons- dagen den 1 dennes.
Programmet b j ö d s o m van- ligt på förträffliga Bellmanskörer äfvensom andra körer, bland d e m Eeissigers populära » Olav Trygvason ».
Därjämte fick man tillfälle att i ett par solonummer göra bekantskap m e d en ny o c h ganska sympatisk tenor, nämligen kantorn i judiska synagogan härstädes W. Klein.
Solo- n u m m e r utfördes för öfrigt af hr W. Dorph, känd från flere föregående konserter.
Programmets hufvud- o c h slutnummer utgjordes emellertid af » Der Barde », ballad för solo, kör o c h orkester af dir. E. Åkerberg, en dramatisk o c h målande komposition, väl instrumenterad, o c h som gjorde sin upphofsman all heder.
Utförandet häraf län- der brikollisternas skicklige anförare, komposi- tören själf, såväl s o m kören o c h sällskapets or- kester till berömmelse.
Solopartiet tolkades äfven här förtjänstfullt af hr Klein.
Sällskapets orke- ster utförde dessutom Jubeluvertyr af W e b e r o c h suite I ur » Peer G5 ' nt ».
Det hela leddes för- träffligt af dir.
Å k e r b e r g o c h väckte rättvist bi- fall hos den fullsatta salongen.
Alma Fohströms konsert ägde rum torsdagen den 2 dennes inför en publik, s o m kunde hafva varit mera fulltalig.
De, s o m k o m m i t tillstädes, fingo emellertid tillfälle stifta bekantskap m e d en af kontinentens mest framstående sångdivor, hvad beträffar strupfärdighet, j ä m n h e t i stämman o c h denna senares höjd.