Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Tiotalet af påföljande åren 1799 till j8o8, lemnar ett medelpris af 26 sk för ett öke-dagsverke, svarande emot 35 mils skjutsning; och de sedan förflutna 6 åren , på hvilka medelpriset i Markegången på ett öke-dagsverke varit 44 sk., har 3y mils Den 16 Juli. mils skjutslega fordrats att inbringa denna summa * Jemnfdrelsen mellan priset på öke-dagsverken och skjutslegan under olika tider leder sålunda till den obestrideliga slutföljd, att i detta afseende skjutsnings-besvuiet var mycket mindre betalt från år 1766 till 1788, än det sedan, genom de oftare skedde förhöjningar, blifvit.
Under dessa 23 år fordrades ifrån 4* ända till nära 7 mils skjutslega, för att betala ett ökedagsverke, då dertill, på de sednare 26 år, eller efter 1788, aldrig fordrats fulla 4 mils skjutsnings-förtjenst.
Afven detta beräkningssätt visar, att skjutslegan var förmånligast nyss efter påökningen är 1789, som också ej kan annorlunda vära, enär den på en gång fördubblades, då andra varu-priser ej kunde annat än långsamt stiga.
Dock är åtskillnaden imellan denna högsta förmånlighet för dessa åren och närvarande tid icke betydligare, än att den svarar mot skillnaden imellan 3f samt 4^, en skillnad, som matte vara fullkomligen och till öfverflöd upp» vägd af Författningen angående åkningens skyndsamhet, och af förbudet, att mera än en person får efter en häst färdas.
Af samteliga nu anförda skäl, finner Utskottet inga anledningar vara för handen, som kunna föranlåta Utskottet att till Riksens
Ständer föreslå att i underdånighet tillstyrka någon förhöjning i nu gällande skjutslega.
Utskottet har äfven funnit det vara mycket skäl till det uråldriga stadgandet, att skjutslegan är drygare i Städerna än på landet, i anseende til * 14°® Deri i&:
JuH, till den vida större svårighet, sorn det för Stä-t demas innevånare medforer, att underhålla hästkreatur, och den stora tunga, hvilken detta onus för åtskilliga i de större stråkvägar belägna Släder förorsakar.
Hvad åter -förhöjning af legan för Krono-, och Fångskjuts beträffar , linner Utskottet sådant medföra en tillökning i Stats-Verkets utgifter, •och det således icke tillhöra detta Utskott , att sig häröfver utlåta.
Dock kan "Utskottet icke lemna oanmärkt, att den af Riksdagsmannen Gustaf Gustafsson från Södermanland omförmälte olägenhet vid Båtsmäns transporterande till och från Carlskrona är för landet tryckande.
Het är allmänt öfyerklagadt, ätt detta manskap, hvilkets forslande vanligen inträffar under svåraste väglag, och som ofta icke är åtföljdt af ett till deras styrande tillräckligt befäl, merendels ej iakttager den ordning, som man bör förvänta af en Militairisk Corps; Utan genom en alltför hård körning illa handterar de skjutsandes kreatur.
Att föreslå, det Båtsmännen matte marchera till fots, finner dock Utskottet betänkligt, % anseende till olägenheterna vid deras inqvartering och förplägning; och att transportera dem sjöledes medgifver icke 'årstiden, åtmindstene icke vid nedresan, som infaller innan isen ännu alldeles försvunnit.
Utskottet får derföre vördsammast tillstyrka, det mätte Riksens Ständer hos Kongl Majit i underdånighet anhålla om den Författnings utfärdande, att ett så tillräekligt antal befäl, af de vid Amiralitetet tjenstgörande Officerare matte Commenderingarne åtfölja, Ben 16 Juli. *40» följa, som nödigt ar för att kunna på manskapet hålla ordning , och att desse Officerare måtte förpligtas att hindra , det de skjutsande må kunna tvingas att skyndsammare, än författningarne bestämma, fortskaffa det tågande manskapet, samt i öfrigt förekomma all misshandling, och allt förolämpande bemötande.
Hvad den af .Riksdagsmännen från Stora Kopparbergs
Kan gjorda hemställan vidkommer, att skjutslegan måtte få bero på frivillig öfverenskommelse imellan resande och skjutsande, förutsätter den, å de sednares sida , mot en vägfarande , sorn ofta är nödsakad, för angelägenheten af det ärende, han på viss tid måste hafva ombestyrdt, underkasta sig hvilka' kostnader som heldst man honom må ålägga, en billighet och hjelpsamhet, som nog mycket är stridande mot den erfarenhet hvilken hitintills i detta afseende blifvit ådagalagd.
Om obilliga prejerier mot resande icke värk sällsynta på en tid, då endast vissa tillfälligheter, för några timmar, gjort dem beroende af de skjutsandes välbehag, låter möjligheten af vägfarandes fortkomst icke tänka sig, örn detta beroende skulle i alla händelser inträffa.
Det är ock derföre, som i alla hyfsade Stater skjuts-inrättningar finnas, med ålagd skyldighet, att, för viss bestämd lega, fortskaffa ’ resande; och Utskottet är fullkomligen öfvertygadt, det sådana anstalter i Sverige omöjligen kunna umbäras.
Icke heller tyckes det vara tjenligt, att skjutslega!! för hvarje är vid Markegångs-sätt nin - 14Ö2 Den 16 Juli. ningarne bestämmes efter fodrets olika pris.
Hvilken villervalla det skulle medföra, att skjutslegan i särskilta
Län vore olika, vid alla de ersättningar, sorn limbets- och Tjenstemän af Kronan eller privata för resor hade att fordra, måste falla en hvar i ögonen; äfvensom det i allmänhet torde kunna anses för otjeriligt att öfverlemna ett ämne, sorn af Kongl. Maj:ts Nådiga välbehag alltid varit beroende, åt några fä Medborgares godtycko.
Dä Utskottet slutligen måste meddela sina tankar angående nu varande Skjuts-Författnings upphäfvände och skjutsens besörjande genom entreprenad, får det åberopa hvad vid 1809 års [Riksdag af detsamma uti detta ämne till Riksens Ständer är yttradt, nemligen, att de olägenheter, som så val i oeconomiskt som moralikst afseende åtfölja den närvarande Skjuts-inrättningen, icke äro Utskottet obekanta, men att, fastän Utskottet för sin del skulle önska dess snara förändring, och Utskottet är öfvertygadt, att hvar och en upplyst Jordbrukare, som riktigt öfvervägar och beräknar sin kostnad och sin vinst vid skjutsens utgörande, skall utan betänkande vara färdig att göra én emot förlusten rättvist svarande uppoffring, för att från denna skyldighet blifva friad, så befarar Utskottet lik väl, att dessa olägenheter icke utan största svårighet kunna häfvas.
Utskottet ansåg, vid förenämnde Riksdag, att värt I.ands ringa befolkning, det långa afStatidet på flera ställen imellan bostäderna, och dess, i förhållande till andra [Länder, obetydliga - Den 16 Juli•
1403 liga rörelse vorb egentliga orsakerna, att icke här, sorn i de flesta Europeiska Länder, skjutsningen, i stället för att^åtfölja jordbruket, kan bestridas af Entrepreneurer
Det gjorde häraf den slutsats, att, utom på våra största vägar, skulle dessa Entrepreneurer icke kunna påräkna en någorlunda jemn skjuts, och att, Utan detta vilkor, inrättningen svårligen skulle kunna bära sig.
I stöd af dessa grunder, ansåg sig Utskottet då icke böra föreslå någon allmän Författning i detta ämne, utan tillstyrkte, att Riksens Stander hos Kongl. Maj:t måtte anmäla sin önskan, att Konungens Befallningshafvande måtte, hvar och en i sitt Län, söka bertila så beskaffade öfverenskommelser imellan de skjutsande och vissa Entrepreneurer, hvarigenom håll- och reserveskjutseri måtte kunna upphöra.
Den sedermera förflutna tiden har väl, i anseende till det krigstillstånd , hvaruti Riket sig befunnit, icke varit den tjenligaste för sådana öfverenskommelsers befrämjande.
Dock äro på åtskilliga orter försök gjorda, att dem till vägabringa.
På ett och annat ställe, hafva de ock så vida lyckats, att både de skjutsskyldige och Entrepreneurerna äro belåtna; men på andra ställen hafva antingen de Hemmansbrukare, sorn skola hålla Entrepreneuren skadeslös, funnit sig alltför mycket betungade, eller ock Entrepreneuren, genom sitt företag, råkat i obestånd.
Utskottet förmodar likväl, att om den Forvagns-inrättning. hvartill Utskottet, uti ett gemensamt med Riksens Ständers Stats-Utskott afgifvande särskildt Betänkande, gör förslag , skulle korn ina 3404 Den lf» Juli. tomma till verkställighet, en betydande lindring uti skjutsnings-besväret kunde vinnas och åstadkommas.
Slutligen och som Utskottet inhämtat, att håll- och reserve-skjuts-skyldigheten icke på alla orter i Riket är så jemt fördelad, att den drahbar de skjutsskyldiga lika, får Utskottet yttra den önskan, att Riksens Högloft.
Ständer kunde hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, ej allenast det Kongl. Maj:t i Nåder täcktes förständiga Dess Befallningshafvande i Dänen, att i detta afseende anställa undersökningar, och derefter så föranstalta, att den ena skjutsskyldige icke blifver mera besvärad än den andra, utan ock, att, efter att sådana undersökningar skett, och vederbörande hörde blifvit, en sådan reglering af Gästgifvaregårdarnes afstånd från hvarandra måtte anställas, att, så vidt möjligt är, hvarje skjutshåll må blifva af a. mils längd, äfvensom att, å de mindre befarna vägarna inom Uänet^, Gästgifvaregårdarne måtte ä alla ställen, der det lämpligen ske kan, indragas, och de dit anslagna håll- och reserv-lag läggas till de bibehållna Gästgifverierna, till lättnad vid skjutsningens utgörande derstädes.
Utskottet kan dock ej underlåta att anmärka , det en förhöjd skjuslega skulle på de skjutsandes sida i betydlig mån motverka alla förenämnda anstalter, emedan de aldra flesta, af Ögonblickets förtjenst lockade att sjelfve häraf förvärfva sig en omedelbar förmån , icke skulle utan missnöje se densamma åt andra öfverlemnad.
Detta Den 16 Juli. 1405 Detta alltsammans varder nu, jemte åtskilliga Ledamöters särskilta, uti bifogade Protocolls Utdrag innefattade meningar, Biksens Högloft.
Ständers ompröfvande vördsamligen un« derställdt.
Stockholm den io Juli 1815- Pi Häglof!. Biddersk. och Ad.
Ledamöters' vägnar A. Lantingshausen.
Lredin.
På Högv. Prest-Stån-i dets Ledamöters Bryn. vägnar Hesselgren.
BondeStåndets Ledamöters vägnar Nils Månsson.
M. M. Bosbeck, Utdrag af Protocollct, hållet i Riksens Högloft.
Stånders Allmänna Besvärs- och Oeconomie- Utskotts Plenum den 29 Juni 1815- S. D.
Då nu till granskning skulle företagas det från Utskottet3 Andra Beredning Inkomna Och den 21 uti innevarande månad på bordet lagda Förslag till Betänkande, i anledning af de från Biks-Stånden till Utskottet remitterade Memorial och Dictamina , rörande dels yrkad ändring Uti Håll- och Gästgifveri-skjuts-inrätt»ingen, dels ’ förhöjning uti skjutslsgan, ingaf Biks - J4°6 Den 16 Juli.
Riksdagsmannen Jacob Ericsson från Örebro Uän ett så lydande Anförande till Protocollet: * Undertecknade, som^af hemmavarande högst betryckta Medbroder fått sig uppdraget, att antingen hos Riksens Hoglofl.
Ständer söka helt och hållet befrielse från ait längre utgöra Hålloch Reserve-skjutsen, eller åtmindstone att erhålla en sådan förhöjning i legan,, att uthållandet med skjutsningsbesväret tills vidare för oss göres möjligt, finna sig föranlåtne, i anledning af det Betänkande, som i detta ärende genorn röst pluralitet ifrån Andra Beredningen till Utskottet inkomrnit, afgifva följande yttrande:
Vilja vi icke uraktlåta att förklara den Höglofl Beredningen vår största högaktning och innerliga erkänsla för det afseende som Beredningen har täckts fästa å våra i detta ämne ingifna Memorial, derigenom att Beredningen förmedelst upprepandet af alla de slag af Ernbefs-, Tjenstemän och Corporationer som ä'ro satta t nödvändighet att resa inom Eandet, har Beredningen till en icke obetydlig del upplyst och styrkt hvad vi, i anseende till besvärligheten att emot en ytterst låg skjutslega fortskaffa hela den resande massan, i våra Memorial redan anfört ; men sorn Beredningen endast uppräknat dern , hvilka i och för Samhällets så till sågandes sammanhållning äro i nödvändighet att resa, torde Utskottet icke eller illa upptaga , att vi upplysa , det dessa, jemförelsevis med hela det resande antalets, förhåller sig sorn I till 20.
Af de förra har vår veklagan eller dea begärda förhöjningen af skjutslegan ingalunda varit föranledd, * Den 16 Juli. 1407 anledd, ty ehuru löjligt, orättvist och obilligt det i ett upplyst
Tidehvarf än tyckes vara, att den ena Medborgaren, utan fullkomlig motsvarande ersättning, skall vara tvungen att lemna den andra sitt biträde, tro vi dock icke att dessas antal är talrikare, än att hvad dem vidgar vi äfven, utom förhöjning af skjutslegan , torde hafva mägtat att ännu någon tid kunnat dem fortskaffa; men deremot hafva vi så mycket kraftigare skäl att emot de sednare göra våra billiga anspråk gällande.
Bland dessa räkna vi sådana, 90m dels resa i oell för sitt nöje, och dels för att återvinna en genom vällefnad eller andra orsaker förlorad hälsa, och dels i egna ärendet: ' och speculationer, hvaribland äfven en stor del äro utlänningar.
Alla dessa classer åtnöja sig icke med 1 ä 2, utan de medtaga mindst 3, och ofta lo, ii å 15 hästar och derutöfver.
Många tunnor säd hafva under sånings- och bergningsjiderna för oss gått förlorade, derigenom att våra dragare till förskaffande af dessa caravaner ryckts oss ur händerna, utan att vi en gång på långt när fått uppbära den kostnad ett sådant besvär oss medfört, oberäknad! många andra dermed förknippade olägenheter.
Af Beredningens Betänkande inhämta vi väl, att Beredningen, till förekommande af de Besandes betungande, icke blott afstyrkt all vidare förhöjning af skjutslegan, utan äfven, som en följd af Herr Borgmästaren Hambrsei välgrundade uppgifter, medgifvit, det hädanefter a:ne personer måtte få åka efter en häst; men deremot erfara vi med så mycket större tillfreds - t ’ ' 1408 X)er1 16 Ju/m fredsställelse att Beredningen ansett skjutsninga» besväret ifrån helt andra synpunkter och liberalitets-principer, än vi vågat oss ens föreställa, deruti att Beredningen grundat hela detta sitt
Betänkande på följande uti ingressen förekom^ mande ordamenirig > lydande ord från ord sorn följer:
Det ät uti Sveriges Geografiska, och Dy siska tage i som efter Utskottets tanka, hiifvudsaken igenfinnas till de områ, hvilka man Varit nödsakad d* lägga största delen af jorden i afseende pä resandes fortskajfdiide.
Den hufvudsakeliga anmärkning sorn f«£ oss således återstår att anföra emot detta Betänkande är den , att då åt Beredningen en så rund tid blifvit lemnad att utreda detta vigtiga ärende, borde Beredningen hafva kunnat medhunnit ätt genom Dess Ordförande hafva infordrat ett års
Dagböcker öfver hela Riket , och till Ut* skottet inkommit, hvarigenom Utskottet hade försätts i tillfälle att inhämta skillnaden af skjutsntngs-besväret för dem söm utgöra reserven och hållet närä stråkvägarna, emot de, sorn antingen äro derifrån aflägse eller vid mindre befatnä vägar belägne, och derefter Uppgjort ett Förslag till ' en lika fördelning på alla skjuts-skyldiga.
Som nu Beredningén detta åsidosatt, och icke heller på något ställe i Betänkandet oinförmält hvad för annan åtgärd, som, till utrönande af denna hufvudsak, barde vidtagas, anhålla vi ödmjukl. hos Höglofl.
Utskottet, om icke följande tillägg kunde göras i Betänkandet, nemi. att Utskottet hemställer hos .Riksens Höglofl.
Sladder, lien 16 Juli. 140g der, det lios Kongl.
Majit den underdåniga önskan anmältes, att Kongl. Majit, ju förr dess heldre, täcktes lala infordra Dagböckerna ifrån alla Landshöfdingedöme!! for sisth år^ för att äflernnas ät Åkerbruks Acaderaien , jemte det åliggande för Académien, att den, såsom en följd deraf, inkomme med ett sådant förslag L ämnet, som hade en lika fördelning af skjutsnings besväret' å all skjutsskyldig jord i Riket för ändamål.
Hvad vi imellertid på förhand krinne upplysa är det, att trefjerdedelar af skjutsrtingsbesväret besfrides för det närvarande af på sin höjd ^del af de så kallade skjutsskyldiga som ligga nära vid stora stråkvägarna , till hvilken HedersCllass vi hafva den äran räkna oss, och erfara icke vi en snar och hnfvudsakelig lindring uti detta odrägeliga onus, blifva vi nödsakade alt helt Och hållet undandraga oss allt slags utgörande af annan skjutsnings-skyldighet än Kongl.
Majit, Kron- Och Arf-PrinSarne, Kongl.
Färfiillen, Hofvet, saint Kronans effeCter, och detta af den orsak , att vi uke hafva något annat val öfrigt, än det att i annat fall gå ifrån våra hemftiansdelar, hvilket vi allt således, i kraft af de ifrån våra hemmavarande Medbroder erhållna uppdrag, härigenom velat reservera.
Stockholm den 2g Juni 1815.
Nils Pehrsson från Christianstads Län. Jacob Ericsson ifrån Örebro Län, Fullmägtig för Fellingsbro, Örebro och Glanshammars Härader.
Häruti instämde Ronde-Ståndets samtelige Ledamöter. 5ife Bandat. 177. 178.
Herr 1410 Den 16 Juli.
Herr- Handelsmannen Stabeck ingaf ocla uppläste likaledes följande
' Jemte det jag instämmer med hvad Jacob Ericsson ifrån Orebro
Eän uti skjutsnings-frågan anfört, kan jag icke undgå att emot ett och annat ställe i Beredningens Betänkande göra följande Anmärkningar :
Utom de flera skäl som i Betänkandet åberopas, såsom talande för en låg skjutslega, förekommer äfven följande:
Alltid är Staten i behof af sådana yngre medlemmar, som genom Studier skola danas skicklige att blifva Tjenstemän uti Församlingen eller, vid Civila och Militaira värf. Jag bestrider visst icke, att Staten är i behof af skickelige Tjenstemän, tvärt om har jag länge nog erfarit att Staten varit af sådana i ett stort behof.
Men jag tror icke, att genom en låg skjutslega, desse desto förr tillskapas.
Sådant vore åtmindstone både emot sakens natur och den erfarenhet man häruti har från andra Händer, hvarest större delen, och icke mindre rike än medellöse, Studerande resa till fots.
Derigenom tillöfvas de icke allenast att ifrån yngre åren blifva goda hushållare, utan deras kroppar härdas; och hvaraf både de sjelf ve och Staten omsider ännu mera vinner , är det, att de , genom på så sätt i sina bästa och lyckligaste år tillryggalagda resor, få en sådan kännedom om Eandets brister och förmåner, Nationens earacter, lynne och seder m. m,, att, i förening med den de sedan vid Uärosäten sig förvärfva, blifva de åtmindstone icke främlingar i sitt eget Fosterland.
På jDen 16 Julli l?å ett annat ställe i Betänkandet anföres: ait betydeliga svårigheter skulle moia Regeringens hulda omsorger, dd deri} vid infallande missväxt-är, finnér sig föranlåten ait till hungersnöds af hjelpande biana Allimogert, afsända betydeliga Spannmåls-transporier till långt ifrån hafvet belägna orter, såsom Hjalarne och Jemtland med flera.
Detta Saknar ali grund, ty blifva Magäziner anlagde i alla
Dan, samt afståndet dem i« mellan afpassädt efter behofvet, sorn allt bör äga runi uti ett val organiseradt Samhälle; öeli sorn under nii varande Riksmöte är föreslaget * kah man vara öfvertyga^ att, vid inträffaridÖ hungersnöd, Regeringen ej behöfver sörja för Spannmålens förande, ty den sorn behöfvér deri» samma, afhämtar den vid Magazinerha gerna sjelf Icke mérä talande äro de skälen ätt Bergshandteringen, i anseende till dess tunga Pröducters forslande, samt Rmbets- och Tjenstemän , sorn i ock för sina Sysslor iiro i nödvändighet
Satte att görd resor, skulle förorsakas olägenheter.
Det blir antingen Bergsmannens eller Statens fel, örn Jernet kostar mera än det är värdt j eller än derföré återbekomrnes, och det blir likaledes Statens ellef Émbetsmäns fel, örn deras resor äro af så föga vigt, att de dermed förknippade kostnader icke kunna bestridas.
1 Betänkandet nekas icke, att då skjutsningslesvareis inflytelse på Allmänna Hushållningen kommer i betraktande, åtskilliga besvärligheter och olägenheter för de skjutsandes jordbruk förorsakasMeri icke destortnndre säger tJtskottet, ätt dessa Hii dö‘ 341 3 Den lG Juli. de flesta’ Memorial äro mycket öfverdrifne.
Jag tror likväl, att om Utskottet hade nogare ■undersökt dessa omständigheter, Memorialernes
Författare skulle befinnas icke hafy,a anfört annat än hvad som med sanningen är öfverensstämmande
Som jag är en ibland dem, och dä jag äfvenledes funnit att Utskottet ur mitt Memorial dragit åtskilliga meningar , och de samma hopblandat , antingen med egna eller andras, hvarigenom det begrepp, sorn jag i en god afsigt velat gifva om ämnet, gått förloradt, tror jag mig äga skäl att anse ett sådant förhållande vara mindre rigtigt Vidare anfnrer Utskottet, att de uti Metnorialerna gjorde uppgifter, antingen röja okunnighet örn verkeliga tillståndet i Landet, eller foresatts, att, för ett visst ändamåls vinnande, göra de mera sällsynta svårigheter till allmänna och oundvikeliga.
Utan att jag vågar hoja mina insigter till någondera af de Herrar Ledamöter, som finnas i Utskottet, så enär jag i lo års tid reste utrikes, och 15 år haft den äran att i egenskap af Borgare, och i ?:ne år som Jordbrukare utgöra en del af reserve-skjutsen, torde jag icke vara så alldeles okunnig i denna delen om verkeliga tillståndet i Landet, som af Utskottet förmodas, och de ändamål, sorn jag med mitt ingifna Memorial åsyftat, hafva varit dels de, att sorn jäg ännu, båVle i egenskap af Borgare och jordbrukare, utgör feserve-skjuts, ligger det mig om bjertat, att åtmindstone från den dagen, då Riksmötet slutas, njuta fullkomlig ersättning for den kostnad och besvär jag härigenom ådra ges t Deri 16 Juli. *4»3 ges, och dels att fä organiserade bade Gästgifveri- och Skjutsnings-inrättningarna på sådana grunder som stå i förening med Landets local, och hvaraf man i andra upplysta Stater sig begagnar.
Vidare fortfar Utskottet :
Att kostnaderna i och för skjutsnings skyldigheten skulle uppgå till ett sä betydligt belopp, sorn deri uti åtskilliga ingifna, och särdeles uti Herr Handelsmannen Stabecks Memorial blifvit beräknadt, är sd mycket mindre med erfarenheten öfverensstämmande , som dennanog samt visar, att de närmare till Gastgifvaregårdarna boende, som för aflägsnare hemman åtaga sig Hållskjuts , åtnöja sig med en ojemförligt ringare betalning.
Qrn de som åtaga sig
Håll-skjutsens utgörande för aflägsnare hemman, åtnöja s;g med en ojemnförligt mindre betalning än den förlust som jag i mitt Memorial uppgaf, träffa dero som vid stråkvägarna utgöra Reserve-skjutsen, så bevises derigenom ingen origtighet i min uppgift-
På de flesta ställen utgår Reserven hvarje dag, då Hållet deremot utgår 2:ne gånger i månaden.
Multipliceras således hvad den får i betalning som utgör Hållskjutsen med 15 torde resultatet utfalla till min förmån.
Äfven argumenterar Utskottet: att en hög skjutslega, som lockar äg arin eiler brukaren af hvad hemman som lieldst, att sända sina hästar till Gästgifvaregården , i speculation att genom skjutsning tillvinna sig en penninge- inkomst för dagen, skall deremot alltid blifva ett betydligt hinder föe jordbruket hos de flesta bland Allmogen, som vanligen icke rigtigt
Den 16 Juli. rigtigt beräknar en förmon som endast med tiden utvecklar sig emot ögonblickets vinst.
Qm ibland Allmogen eller brukare af hvad hemman sorn heldst .misshushållare eller sådana personer finnas, som icke kunna beräkna sitt eget intresse, så äro slika fall inga skäl, som, enligt min (anka kunna åberopas vid stiftandet af Thagar för en hel Nation.
Af en sljk mening skulle det resultat kunna dragas, att afsigten dermed endast varit att återföra Svenska Bonden eller brukaren af hvad hemman som heldst något för långt bort i forntiden,då man icke allenast skjutsade för alldeles intet, utan måste äfven tacka för den nåd och barmhertighet, som man derigenom vederfors.
Med att åhöra flera mina anmärkningar, bör jag icke längre trötta Höglofl.
Utskottets tålamod, göres icke afseende på de jag redan pnfört , skulje icke heller något afseende göras på hvad för öfriga skäl som heldst.
Utdrag af Protocoflet, hållet uti Riksens Höglofl.
Ständers Allmänna Besvärs- och Oeconomie- Utskotts Plenum , Måndagen den 10 Juli I815. tjet från Utskottets Andra Beredning inkomna Ex Protocollo M. M.
Rosbeck. å nu till afgörande skulle företagas För - Den 16 Juli. 1415 Förslag till Betänkande, i anledning af de från Biks-Stånden t.ill Utskottet remitterade Memorial och Dictarnina, rörande yrkad ändring uti Hålloch Gästgifveri-skjuts inrättningen m. m., anmältes, att Herr Prosten Doctor Ekelund ingifva ett anförande , innehållande dess särskilta mening i detta mål, med anhållan, att detsamma måtte få åtfölja Utskottets i ämnet afgifvande Betänkande till de Respectiva Riks-Stånden; och var nämnde Herr Doctorns anförande af följande lydelse: ”För min del finner jag Beredningens Betänkande, rörande Skjuts-inrättningen, skrif vet med den grundlighet, tydlighet och sanning, att jag förutser, att det till hela sin vidd antages.
En enda anmärkning vill jag likväl göra, vid påståendet om tillökning i skjutslegan.
Kanske står den redan i Betänkandet, men den kar då undfallit mitt öra.