Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
— Bilagan är skriven av Silverstolpe själv. 250 Den 20 Juni 1812 och lugn i sinnena hade kunnat vinnas, utan åtminstone af något Eiks Stånd alldeles afslås.
Det har verkeligen blifvit afslagit af tvänne; och preliminair-delen af afsigten är således vunnen.
Rättvisan fordrar likväl härvid af mig det tillägg, att denna plan var enskilt, oell kom icke från Regeringen.
Jag önskar på det uppriktigaste, att, genom tidiga öfverenskommelser, alla de misshälligheter inom Riksens Ständers plena, som 56:te och 81 :sta §§ :s ställande mot hvarandra kunna alstra, måtte kunna förekommas:1 tj7 enighet i sinnena är kanske i närvarande tidpunkt, mer än i någon, nödvändig.
Imedlertid kan denna min önskan möjligen gå förlorad: och efter som jag kunnat fatta sakernas närvarande förhållande, är det icke utan sannolikhet att Riksens Ständer i sina plena, genom det öfvertag som ett större röstetal måste hafva öfver ett mindre, möjligen torde i sina beslut öfver Tryckfrihets-Förordningen äfven inbegripa verkligen nyväckta frågor.
Men hvad jag i afseende på det nu färdiga Betänkandet finner mig skola hafva önskat, är att ConstitutionsUtskottet måtte hafva denna gången framgått i samma raka förhållande, hvarifrån någon afvikelse tillförene icke finnes, det vill säga icke mer än någonsin förr, hafva innehållit med den upplysning, att ibland de mångfaldiga frågorna i Betänkandet några få, och som jag tror blott en eller annan nyväckt finnes.
Jag vet att praxis icke bör vara lag.
Jag vet att intet lag-stadgande bestämdt ålägger Constitutions-Utskottet att inför Riksens Ständer uppgifva hvilka frågor äro hvilande eller nya.
Men jag vet ock att ett sådant stadgande saknas endast af det skäl, att ingen lag behöfver föreskrifva hvad ett rent begrepp om allmänna ärenders behandling af Utskott, sjelfmant dicterar.
Jag- tror att för Riksens Ständer äro deras Utskott detsamma, som för Konungen Dess StatsRåd och öfrige Embetsverk — rådgifvare, vägledare, upplysare: ingenting mer, men detta fullständigt : och sådant af det skäl, att, likasom Konungen genom sin egenskap af En, äro RiksStåndens ledamöter genom egenskapen af sin talrikhet, oförmögne både att känna, och att erindra sig om allt.
Jag tror att det således är hvarje Utskotts åliggande att framställa helt hvarje ärendes skick, som det har att behandla.
Jag tror att en ohel framställning i synnerhet då är oriktig, när förtigenheten kan missleda, eller användas att missleda begreppen till att anse för saker af samma beskaffenhet dem, som bära en alldeles skiljaktig stämpel, och ännu mer, när skiljaktigheten är till den grad, att derigenom slutbehandlingen af den ena är af Lagen förutsatt vara alldeles stridig mot slutbehandlingen af den andra.
Efter en fullständig angifning, och efter ärendets 1 Jfr Oscar Alin, Sättet för tryckfrihetslagens antagande 1812. i Historisk Tidskrift 1886.
Den 20 Juni 1812 251 i öfrigt noggranna behandling står ett Utskott fullkomligen klanderfritt inför Riksens Ständer, och hvad mer är, inför sig sjelf: der, men ock ej förr, upphör dess åliggande: allmänna omdömet, sålunda beredt att klart fatta, af gör sedan ärendet efter sin vilja; och den rättskaffens medborgaren underkastar sig densamma, vore den ock icke hans.
Jag' upprepar att jag inser det denna anmärkning är oberättigad till all inflytelse på Constitutions-Utskottets Utlåtande.
Det gifves en Publik som är mycket inskränkt, men mycket aktningsvärd, och det kommer en tid efter ögnablickets hvari man dväljes, hvilkas omdömen jag för min del värderar högt öfver allt det populära medhåll, som skickligheten kan i den närvarande stunden förvärfva sig: och det är till deras pröfning jag önskar få min nu gjorda anmärkning förvarad.
Vid 1809 års Riksdag då Tryckfrihets-Lagen först tillskapades, yttrade Constitutions-Utskottets nuvarande
Secreterare för mig sin tanke vara att i detta Land Dagblad och Veckoblad ännu behof de till en viss grad-vara ställde under Regeringens police-uppsigt.
Jag tillstår att jag ej då fann denna tanke riktig.
Jag ville ej föreställe mig det, som sedan inträffat : jag trodde ej att Tryckfriheten någonsin hos oss skulle få att beskaffa med en så låg retsamhet å ena sidan, och en så eländig retlighet å den andra.
Utskottets tillstyrkande så vidt det rörer den hufvud-idée att Dagoch Veckoblad böra stå under Regeringens tillsyn: och anhåller äfven för detta mitt förklarande om ett rum i ConstitutionsUtskottets protocoll.
Men då Riksens Ständer ej antagit Constitutions-Utskottets vid förra Riksdagen afgifne Betänkande om Grundlagsfrågornas behandlingssätt, så (var det ej) Utskottets (sak att) Pluralitet ej ansett sig1 kunna välja imellan 56 och 81 §§ olika föreskrifter.
Man har ej ansett eller trott att, öfver hvad 2ne Stånd således afslagit, Constitutions Utskottet ej skulle äga att upgifva ett annat förslag, som vid nästa Riksdag kunde antagas.
Om mitt yttrande togs i motsatt mening, så blef jag orätt förstådd. 1 Orden Pluralitet ej ansett sig äro tillskrivna i marginalen.
Anakoluten i den slutliga satsfogningen har uppkommit genom strykningarna och tillägget.
252 Den 20 Juni 1812 Herr Öfver-Intendenten Edelcrantz fann tvätydighet vara imellan de båda §§.
Herr Doctor Wijkman: Kammarherren Silverstolpes personliga närvaro hindrar mig 1 att anföra så väl mitt om beredningens yttrande i afseende å dess förklarade förtroende till Herr Kammarherren Silfverstolpe vid anhållan om dess åtgärd till redactionen af ett nytt project om Constitutionelle måls handterande.
Jag tror att om ett nytt project helt och hållet göres af en sådan Ledamot, det skulle blifva fullkomligare, och då man under föregående Riksdagar haft en lycklig erfarenhet af Herr Kammarherrens nitiska och förtjenstfulla bemödanden i afseende på våra Grundlagars stiftande, så har 2 :dra fördelningen2 ansett sig icke kunna med större förtroende anmoda någon annan än Herr Kammarherren att i förevarande ämne utarbeta ett nytt förslag; hvilket jag nu för Utskottets Plenum får den äran tillkännagifva.
Utskottet förenade sig i en dylik anmodan till Kammarherren Silverstolpe; och åtskildes derefter kl. h, 7 efter middagen.
In fidem Aug. von Hartmansdorff. 1 Meningen har ursprungligen lytt: ... hindrar mitt omdöme öfver det af Stånden ej antagne Betänkandet om Grundlagsfrågornas Behandlingssätt.
Men då man trodde att om ett helt nytt project helt och hållet gjordes af.en Ledamot, det skulle etc. etc.
— Genom strykningar i texten och tillägg i marginalen har slutligen texten härovan tillkommit, 2 Meningen löd ursprungligen: ... så har 2:dra fördelningen anmodat Herr Kammarherren etc. etc.
Den 23 Juni 1812 253 55.
Den 23 Juni 1812.
Justerat d. 4 Julii 1812. A. G. Mörner.
Tisdagen d. 23 Juni kl.
‘ 10 förmiddagen sammanträde R. H. S.
Constitutions Utskott in Pleno, då Herr Kammarh. Silfverstolpe, Öfverste Schönström, Biskopen
Doctor Faxe, Professoren Doctor Wijkman, Doctorerne Falk och Agrell, Assessoren Arosenius, Borgmästarne Egge och Nordström, samt Riksdagsmännen Bengt Svensson och Lars Israelsson voro frånvarande.
Herr Grefven och Ordföranden tillkännagaf,1 att Utskottet nu vore sammankalladt för att öfvervara justeringen af senare Plenorum Protocoll, tillika med åtskillige Ledamöters till Protocollet för d. 19 Juni afgifne serskildte meningar — hvarefter justerades Protocollerne för d. 10, 17 och 19 Juni.
Företeddes och upplästes den i enlighet med ConstitutionsUtskottets förra betänkande författade redaction af Tryckfrihets Förordningens 5 §, då till undanrödjande af det missförstånd som uppkommit om Utskottets redan tagne beslut, att såsom Alternativ till Riks Stånden öfverlemna de tvenne olika meningar, som, vid frågan om rättegångssättet i Tryckfrihets mål, bland Utskottets Ledamöter varit rådande, Utskottet, uppå derom af Herr Grefven och Ordföranden väckt motion, förklarade: att alternativen bestå deri: att i det ena fallet antages de 5 första morn., i det senare, att § begynner med det 6:te; saint att, om Juryn bifalles, 5 § 8 morn. börjar med: »Sedan Nämndens Utlåtande således» etc., men i annat fall: »Vid Underrätt pröfve och afgöre
Domaren saken, men underställe sitt Utslag» etc.2 Herr Grefven och Ordf. framstälte till Utskottets afgörande om de af åtskillige Ledamöter afgifne särskildte yttranden, genom Protocolls Utdrag borde Stånden meddelas — i anledning hvaraf Herr Borgmästaren Ullberg anmärkte, att det redan nog vidlöftiga Betänkandet ej härigenom borde ökas, clå hvar och en af Utskottets Ledamöter inom sitt Stånd ägde tillfälle att anföra, hvad han under Utskottets öfverläggningar i ämnet förut yttrat.
Med afseende hvarå Utskottets tillstädesvarande
Ledamöter beslöto att inga serskildta meningar skulle Betänkandet till Stånden åtfölja; Herr Biskoppen Faxe såsom frånvarande likväl obetaget, att på hvad sätt Herr Biskoppen ansåg tjenligast, låta sitt anförande komma till Ståndens kännedom. 1 Stycket fr. o. m. orden Herr Grefven etc. t. o. m. orden Ståndens kännedom återfinnes i C. U. M. 1810—1815, sid. 404.
2 Alternativen äro tryckta i C. U. M. 1810—1815, sid.
282 ff. 254 Den 23 Juni 1812 Upplästes: 1 :o Ett af Riksdagsmannen Jonas Nordstedt från Jönköpings Län ingifvit Memorial af d. 18 Juni 1812, hvaruti andrages, att sedan Riksdags Ordningen af d. 10 Febr. 1810 i 15 § förordnat, att Allmogen inom hvart Härad äger efter hemmantalet välja till Riksdagsman af Bonde Ståndet den inom Häradet boende och beslutne Krono, Kronoskatte eller Frälseskatte Hemmansägare, hvilken icke tillförene hört till annat Riks Stånd, eller någon ordinarie beställning i Rikets tjenst innehaft; så stadgar den påföljande 17 §, att vald
Riksdagsman bör af dem som äro berättigade att välja njuta anständigt och tillräckligt underhåll; hvaraf följden blifver, att ingen annan är skyldig erlägga Riksdagsmans arfvode, än den som är berättigad välja Riksdagsman — hvilken föreskrift
Författaren anser strida både emot förra vanligheten och leda till allmogens oskäliga betungande.
Af sådan anledning anhåller Riksdagsman om ConstitutionsUtskottets
Utlåtande häröfver till Riksens Ilögl.
Ständer, på det att denna fråga om rätta grunden för utgörande af Riksdagsmans arfvode inom Bonde Ståndet, såsom vid denna Riksdag väckt, vid den nästföljande må komma under pröfning.1 Uppå Herr Grefvens och Ordf.
Proposition skulle detta Memorial till Andra Fördelningens beredande öfverlemnas. 2:0 Utdrag af Högl.
Ridderskapet och Adelns Protocoll för d. 9 Juni 1812, med anmodan till de bland Riks.
Utskott till hvilkas handläggning Kongl. Propositioner blifvit hänvisade, att med Utlåtande öfver desamma till Riks.
Ständer inkomma så skyndsamt som målens beskaffenhet kan medgifva. 3:o Utdrag af Högv.
Prest Ståndets Protocoll för d. 20 Juni 1812, med tillkännagifvande, att Preste Ståndet, efter uppläsande af Constitutions Utskottets d. 19 dennes afgifne Memorial af innehåll, att Utskottet förrättat den granskning af Stats Rådets Protocoll, som frikallar Stats Rådets Ledamöter, föredragande och Konungens Rådgifvare i Commandomål från all ansvarighet för deras Embets utöfning intill den dag, då innevarande Riksdag tagit sin början, beslutit, att Expeditions Utskottet, till iakttagande häraf vid Riksdagsbeslutets uppsättande, härom borde underrättas.
Utskottet åskiljdes kl. 1, 12.
Palmblad 1 Memorialet tryckt i C. U. M. 1810—1815, sid. 569 ff.
I enlighet med de grundsatser, enligt vilken denna publikation utgives och sorn bl. a. innebär, att förslag, väckta inom utskottet, skola här atergivas, avtryckes Nordstedts memorial såsom bilaga till detta protokoll, ehuru ett så pass utförligt referat av detsamma gives i texten ovan.
Bilaga till protokollet den 23 .Tuni 1812 255 Jonas Norstedts memorial.
Uppläst i Const.
Utsk. d. 23 Juni 1812 d: 4.
Julii å nyo upläst och lagt på bordet.
Sedan Riksdagsordningen af den 10.
Februarii 1810 i 15 §: förordnat, att Allmogen innom hvart Härad äger efter Hemmantalet välja till Riksdagsman af BondeStåndet den innom Häradet boende och beslutne Krono, Kronoskatte eller Frälse Skatte Hemmans
Ägare, hvilken icke tillförene hört till annat Riks Stånd eller någon ordinarie beställning i Rikets tjenst innehaft; Så stadgar den påföljande 17. §: at vald Riksdagsman bör af dem som äro berättigade at välja njuta anständigt och tillräckeligt underhåll.
Följden häraf blifver naturligtvis den, att ingen annan är skyldig erlägga Riksdagsmans arfvode än den som är berättigad välja Riksdagsman.
Men at denna föreskrift strider både emot förra vanligheten och leder till Allmogens oskäliga betungande, är uppenbart.
Krono, Kronoskatte och Frälse Skatte hemman hafva altifrån den tid Allmogen började deltaga i Lagstiftningen, varit ansedde såsom tillhörande detta Stånd och skyldige att till dess RiksdagsFullmäktiges aflönande bidraga utan hinder derutaf, om ett, eller annat tillhört dem som egentligen icke kunnat räkna sig till Bonde Ståndet.
— Nu åter äro icke allenast desse Ståndspersoner som på sina ställen utgöra ett stort antal och innehafva en betydlig del af den gamla OdalAllmogens område, befriade från allt deltagande i arfvodet på den grund, att de icke kunna väljas till Riksdagsmän; utan äfven alla Enkor och omyndige tillegna sig en sådan frihet efter de icke få i valen deltaga, så äfven de, som väl innehafva hemman, men genom eget upförande försutit en sådan Valrättighet.
Härigenom så väl som [genom] det altmera inträffade förhållande, att Bönder köpa Säterier och förvärfva sig
Frälse rätten till deras förut å boende Skatte hemman; och i begge fallen undandraga sig allt deltagande i Riksdagsmanna arfvodet, kommer den egenteligen besutne Allmogen i det trångmål och den belägenhet, att icke utan egen undergång kunna skicka Fullmäktige till
Riksdagarne för att bevaka deras med den öfriga skaran af Hemmans - 256 Bilaga till protokollet den 23 Juni 1812 agares gemensamma angelägenheter, men allena derföre vidkännas kostnaden.
Af sådan anledning är det som jag vördsammast vågar häruppå fästa det Höglofl: Constitutions Utskottets upmärksamhet och lika vördsamt anhålla om Höglofl:
Utskottets benägna utlåtande häröfver till Riksens Höglofl:
Ständer, på det denna fråga, om rätta grunden för utgörande af Riksdagsmans arfvode innom BondeStåndet, såsom vid denna Riksdag väckt, vid den näst följande måtte komma under pröfning.
Örebro den 18 Junii 1812.
Jonas Norstedt Rigsdags Fulmäktige från Jönkiöping Län.1 1 Underskriften med titel är egenhändig: texten är skriven med annan, mera driven stil.
Den 4 Juli 1812 257 56.
Den 4 Juli 1812.
Justerat d. 10 Julii 1812. A. G. Mörner.
Lördagen den 4 Julii kl. 10 f. m. sammanträdde Constitutions Utskottet in Pleno, då af dess Ledamöter Herr Öfver Intendenten Edelcrantz, Herr Doctor Wåhlin och Herr Lagman Sandberg voro frånvarande.
Protocollen för den 20 och 23 förlidne månad justerades, hvarefter Uplästes ett af Herr Regerings Rådet Hallenst jerna under denna dag ingifvit Memorial, rörande uteslutande af 3 :dje Momentet af 37 § :n Regerings formen och öfverlåtande till Konungens Nåd: välbehag att vid Grefliga och Friherrliga värdighetens utdelande göra de inskränkningar som redan före Regeringsformens antagande och föreskrift i denna del varit antagne och befundne nyttige.1
Äfvenledes uplästes ett af Herr Protocolls Secreteraren C. V. Rothlieb denna dag ingifvit Memorial, hvaruti hemställes om icke 37 § :n Regerings formen på sätt och efter den form Grund lagarne föreskrifva må förändras att Adeliga värdigheten hädanefter som förr må tillfalla alla en adlad persons ägta barn och efterkommande, så af man- som qvinnokön, då likväl det kunde få ankomma på Konungens godtfinnande att utdela Grefliga och Friherrliga värdigheterne endast till äldste sonen, son efter son, efter rörstfödslo rätten.2 hvilka Memorialer till 2 :dra fördelningens handläggning öfverlemnades.
Herr Doctor Agrell anmälte att han fått sig tillskickad en till Utskottet stäld skrift, hvars författare Ekonomi Directeuren och Kongl. Gymnasii Boktryckaren Sven Rask föreslår, att 1 § 4. mom.
Lagen måtte förändras så, att några ytterligare vilkor för nya Boktryckeriers anläggande blefvo föreskrifne; men som berörde skrift hvarken är af någon Riksdags fullmäktig författad eller såsom dess egen hit ingifven, kunde Utskottet dermed sig icke befatta.
Från de respective Riks Stånden hade följande Protocolls Utdrag inkommit: 1 Memorialet är tryckt i C. U. M. 1810—1815, sid. 642 ff.
Hallenstjernäs memorial avtryckes såsom bilaga efter detta protokoll. 2 Tryckt i C. U. M. 1810—1815, sid. 647 ff. 258 Dén 4 Juli 181'2 1:0 af d. 26 Junii från Höglofl.
Ridderskapet och Adeln 2 :ne Protocolls Utdrag det ena rör:de gillande af den utaf Utskottet föreslagne nya redaction af Tryck frihets
Lagens fyra första §§ samt det andra rör:de bifall till den nya redaction af 5 § Tryckfrihets Lagen med förklarande att alternativet ang :de Tryckfrihets måls behandling genom en jury måtte till afgörande vid nästa Riksdag blifva på bordet hvilande. 2 :o, 3 :o, 4 :o, 5 :o, 6 :o, 7 :o, 8 :o från Högvördiga Prest Ståndet, Vällofl. Borgare Ståndet och Hedervärda Bonde Ståndet, af d. 26, 27 och 29 Junii angående enahanda ämnen.
Föredrogs å nyo det af Riksdagsmannen Jonas Nordstedt den 18 i förlidne månad ingifne
Memorial1 ang :de skyldigheten att erlägga arfvode för Riksdagsmän af Bonde Ståndet, hvilket Memorial den 23 sistl.
Junii förevarit, och blef det samma efter någon discusion, på begäran af Bonde Ståndets Ledamöter på bordet hvilande.
Kock. 1 Jämför plenarprotocollet den 23 juni, ovan sid.
254 jämte där i not given hänvisning!
Bilaga till protokollet den 4 Juli 1812 259 Regeringsrådet Hallenstjernas memorial.
Uplast den 4.
Julii 1812 och remitteras till 2:dra fördelningen.
Uppläst och lagdt på Bordet i Andra Beredn. d. 7 Juli 1812.
Vördsamt Memorial.1 Regeringsformens 37.
§. sorn bibehåller
Konungen vid dess urgamla rättighet at uphöja til adligt stånd och värde män som genom trohet, tapperhet och dygd, lärdom och nitiske tjenster gjort sig af Konungen och Riket synnerl. förtjente, har genom den inskränkning den dervid gjort, at adelskapet hädanefter ej tilfaller flere än den som adlad blifvit, samt efter honom hans manliga bröstarfvinge i rätt nedstigande, led efter led, och efter denna grenens utgång stamfaderns närmaste manliga afkomling och så vidare, beredt så innom ståndet som innom dessa nya adlade slägter hittils okände förhållanden, som för ingendera skola i längden blifva nyttige, tvärtom leda til oreda, missnöjen och ledsamheter.
Herigenom hafva innom Riddarhuset Classer åter blifvit stiftade med olika förmoner och rättigheter.
Adeln före d. 6.
Junii 1809 som vi nu få kalla den gamla är med söner och döttrar adel, den efter samma dag, som vi deremot få kalla den nya, dess söner och döttrar äro ofrälse.
Den gamla adeln kan innom Ätterne representeras af Hufvudmannens söner och alla den famillens ättemän, den nya Adelsmannen har inga sådane, han är ensam, kan ej representeras af söner, så gamle de må vara, antingen måste han icke hafva fullmägtig el. taga den bland den gamla adeln.
I de fall 7 och 8 §§ af Riddarhus ordningen omtala blifva de nya adliga nummer vid Riksdagarne ledige.
I alla förra tider har adelskapet varit en belöning som sträkt sig til alla den adlades barn och efterkommande.
Hvilken förbrytelse har väl kunnat vålla denna hårda dom öfver den nya Adeln!
Är förtjensten nu mindre ansedd, eller hafva våra Konungar missbrukat el. fruktar man at de skulle kunna missbruka denna deras urgamla rätt?
Sådant lärer ingen påstå eller är dertil anledning.
Är Adelns antal för stort ?
Visserligen icke, och i intet stånd 1 Hallenstjerna skriver konsekvent w i st. f. v; här har normalisering till v genomförts. 260 Bilaga till protokollet den 4 Juli 181*2 gifves flere ogifte, och är folkökningen mindre.
De yrken, hvartil dess ungdom i allmänhet danas, äro icke rigtande, gifva icke den utkomst som bereder bosättningar: i våra krig skördas dess söner til mera myckenhet än de andra stånden jämnförelsevis.
Minskning i mantalspenningar?
Et så litet föremål måste ej kunnat ingå i räkningen och föranledt til en så ny och ovanlig lag.
Minst, kan jag föreställa mig någon vidrighet mot nu varande embetsman och dem som kunnat vara i belägenhet och äro det at vänta denna belöning.
Lagen är icke gjord för ögnablicket utan at värka beständigt så länge Rike och folk vara med den nya Regeringsformen.
Likväl då jag ser huru sedan och på samma Riksdag som den antogs Constitutions Utskottet fortfarit at försvåra åtkomsten af Adelskap genom tilstyrkande at adoptioner och naturalisationer icke måtte tillåtas är man frestad at misstänka något sådant.
Det enda land där i vårt civiliserade Europa barnen icke bära samma adliga namn som deras far är England men efterhärmningen är misslyckad.
Peereme i England äro annat än våra adelsmän, Öfverhuset helt annat än vårt Riddarhus.
Peerernes barn anses likväl för adel.
Det är något besynnerligt at samma riksdag som här gjorde fidekommiss af namn och värdighet til älsta sonen i den nya Adeln, afskaffade dem 1 för ägendom.
För at härma
England hade man snarare bordt ålägga den nya adlade at för dem som honom i värdigheten och representation efterträda skulle, besörja at de kunde oberoende och med heder i ståndet inträda.
En för adelskapet skapad fond, genast i början, hade ej kunnat mera än första gången synas en orättvisa, men då vid hvarje generation den älste sonen gynnas framför sina syskon med bättre upfostran, med större förmoner för at kunna visa sig i verlden och med tiden vid våra riksmöten på et värdigt sätt, grundläggas förtrytsamhet och hat imellan syskon.
Ilos oss, där lagar och opinion icke gifva företräde åt förstfödslorätten är äfven ur denna grund den nya ordningen illa uttänkt och skall altid blifva förhatlig.
De nya förhållanden sorn herigenom upkomma innom slägterne, då far och barn, bror och syskon bära olika namn, då arf olika skiftas efter hvarderas olika stånd, skola nödwändigt gifva anledningar til flera handa irringar och besynnerligheter, äfven rättegångar.
Adelskapet tilfallande än son, än sonson, hvar annan, hvar tredje, hvar fjerde led, om hvar annan frälse och ofrälse, hvilken oreda?
Nu tilfaller det en sidogren, den som aldrig tänkt dit åt.
Han har ingått i yrken, mindre förenlige med adelsståndet: han är til ex.
Magistrats person, nögd och hedrad där han är; skall han nu öfverge sit kall, försaka de förmoner som göra dess be - 1 Felskrivning för den.
Bilaga till protokollet den 4 Juli 1812 261 stånd ?
Han står villrådig: lotten kunde falla på den som herigenom blefve aldeles förstörd.
— Låt oss tänka, at förra innehafvarén varit uphöjd til friherre el. grefve, at den nya är dräng och han går at sätta sig ibland Rikets Herrar.
En vårdad upfostran för alla barn lika, efter råd och lägenhet: yrken förenlige med ståndet: efterdömen och upmaningar; en medfödd känsla af skyldigheter, har bibehållit adeln i heder och anseende; men jag lämnar hvar och en at döma, när i den nya ordningen utgreningar upkomma af skilda namn och yrken och värdigheter, då den adliga, om den just icke vill misskänna sina ofrälse slägtingar, åtminstone icke tror sig skyldig at omfatta dem med någon särdeles aktning, hvilken esprit skall upkomma innom desse först halffrälse, sedan urartade och för hvar annan främmande slägter och huru sammansättningen innom den nya adliga classen på riddarhuset slutl. skall blifva, hvad heder den skall göra det och Riksens ständer i allmänhet.
Stånd bör väl innom sig vara angelägit at stärka aktningen äfven utom sig.
Ständer sins imellan likaledes och icke författningar vidtagas som i längden grundlägga förakt för någotdera.
De 3ne som genom val beredas, skola altid bestå af landets mäst värdige och uplvste män; det som genom födseln har rättighet och kallas til riksmöten, bör väl också vara organiserat så at det kan hädanefter såsom hittils hedra national representationen, och såsom det främsta icke stå efter i seder, uplysning och förfarenhet ; men huru osäker skall icke den nya Classen af Adel efter et Seculum och mera blifva, då en enda för hvar nummer är at tilgå, hvars beskaffenhet altid blir oviss och slumpen af gör hvarifrån han kommer ? då all Glassens ungdom är utestängd under fädernes lifstid? sent kommer den til säte, ovan vid former och allmänna ärenders behandling, med en trolig afvighet mot den andra classen, hvad nytta är at vänta af dessas biträde och rådslag?