Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Bilaga till Mem. N:o 19. 335 för Ledamöter i Stats-Rädct, Föredragande derstädes samt Konungens Nädgifware i Commandomal.
Pä Constitutivns-Utskottets magnar: D.
Nuunerliaim.
Earl v. Dosoustsin.
Daniel Lder8tein. ck:80n Il^olrsrt. ./. D. Bilaga till Mem. N:o 19.
Lag, hmarefter ständig Ledamot as StatsRädet, Föredragande samt den Embetsman, Konungen allmän befattning 'ned Commaudomat uppdragit, skola för Embetssörseelser af Niks-Rätt mörnäs. Stats-Ministrarne, Stats-Räden, Hos-Cantzleren, Föredragande samt den Embetsman, Konungen allmän befattning med Commandomäl uppdragit, skola, pä sätt Regerings-Formen af den 6 Junii 1809 förestrifmer, uti förekommande Negeringsärender, af htvad beskaffenhet de mara ina, ester deras bästa förständ och öfmertygelse räda Konungen till det sorn Rikets Grundlagar likmätigt är samt, i öfmerensstämmolse med dem, till Konungens och Rikets förman lända kan; alltid lata sig marda om Konungens magt och Rikets Ständers samt Innebyggares fri- och rättigheter, allt efter hmad härom i Rikets Lagar och författningar är 336 Expeditioner till Rits-Ständen. stadgadt och förordnadt; sjelfkrafdc påminna om Rikets rätt och bästa, dock endast Konungen rada, men ej jemte Honom regera.
De äro ej allenast såsom Medborgare och för sine personer underkastade hmad Allmän Lag och Laga stadgar bjuda, utan skola ock för deras rådslag och gerningar i och för deras Embeten Riksens Ständer answarige mara, pä sätt Regerings-Formen utstakar och här nedanföre stadgas; dock kan dem ej tilläggas, om, emot deras pä anförde skäl grundade och ej emot tydlig
Lag stridande råd, utgången utom deras förmällande blifmer olycklig och det äfyftade goda ändamälet icke minnes. 8 1 Försöker nägon Stads-Räds-Ledamot, under den tid dä Regeringen enligt 39, 40, 41, 42 och 43 HZ eif RcgcringS-Formen föres af Stats-Rädet, att mäldsamligcn öfmerändakasta Regeringssättet, sädant det genom Rikets Grundlagar antaget är, eller med räd eller gerning medmerkar till lagstridigt förändrande eller upphäfmandc af nägon Rikets Grundlag, eller tillstyrker nägon Stats-Räds-Ledamot, när Regeringen icke af Stats-Rädet föres, eller den Embetsman, forn uti Commandvmäl Konungen räd gifmer, sädan ösmerträdelse, eller underläter att deremot göra föreställningar, eller den mällar genom bemisligt fördöljande af nägon upplysning, straffes säsom Rikets förrädare och miste lif, ära och gods.
Ehmad Regeringen af Stats-Rädet föres eller icke, mare till samma straff skyldig den Ledamot af Stats-Rädet eller den Konungens rädgifware i Commandomäl, hmilken genom tillstyrkande, underlätenhct att föreställningar göra, eller bemisligt för - Bilaga till Meni.
337 döljande af någon upplysning, befrämjar eller »vällar sadan ösmerträdclse, svin enligt 110 Z af NegeringsForinen säsom förräderi anses bör. 8 2.
Underlåter StatS-Nädet den otvilkorliga pligt att, i de fall 01, 02, 03 och 04 88 NcgeringsFormcn utstaka, till deruti föreskrifne tider Riksens Ständer till allmän Riksdag kalla, eller skulle en eller flere af Stats-Rädets Ledamöter sadan kallelse, eller kallelse till Lagtima Riksdag, afstyrka eller förhindra söka; hasme den eller de brottslige förmerkat lifmct.
Lag samma ware om Ledamot af Stats-Nadet eller Föredragande tillstyrker Konungen att, innan Riksdagskallelse i Hufmndstadcns Kyrkor »vederbörligen kungjord blifmit, egcnmägtigt eller waldsamligcn lyfta den i 63 H Negerings-Formcn sist vmförmälde pcnningcsumma, hwarä Riksens Stander förseglad anordning lemnat; likaledes om StatsNädct, dä det likmätigt 30, 40, 41, 42 och 43 M Negcrings-Formen förer Regeringen, pä vfwanförmälde olagliga tid och sätt berörde summa lyster,, eller någon Stats-Nädets Ledamot ett sä bcskaffadt. lyftande tillstyrker. 8 3.
Skulle Stats-Räds-Ledamot eller Konungens Nädgisware i Commandomäl tillstyrka Konungeir att »vidtaga sädant steg, hlvilkct uppenbarligen är stridande emot Negcrings-Formcns bokstafliga föreskrift uti 57, 60 och 73 88 "in Riksens Ständers Beskattningsrätt; uti 66, 68 och 72 rörande Riksens Ständers besättning med Riksgälds- oH 22 A 338 Expeditioner till Riks-StLnden.
Baneo-Wcrkcn; samt uti 78 Z att någon del af Riket icke inä kunna derifrån afföndras; eller underläter han att emot någon sadan öfwcrträdclse göra föreställning, eller den wällar och befrämjar genom bcwisligt fördöljande af någon upplysning, miste lifwct. 8 4- Stats-Näds-Lcdamot eller den i Commandomal Konungen rädgifwande, hwilken tillstyrker Konungen att widtaga sädant steg, som uppenbarligen strider emot Regerings-Formens bokstafliga föreskrift uti 79, 80, 86 samt 109 eller underlåter att emot nägon sadan öfverträdelse göra föreställning, eller den wällar eller befrämjar genom fördöljande af någon upplysning, hafwc förwcrkat Embetet, blifive ej widare nyttjad i Rikets tjenst, samt hälles i fängsligt förwar a fästning ifrän ett halft till högst twänne ärs tid. 8 5- Tillstyrker Stats-Räds-Ledamot eller Konungens Nädgifware i Commandomäl nägot, soin uppenbarligen är stridande emot Regerings-Formens bokstafliga föreskrift uti 15, 36, 51, 58, 65, 74, 76 och 77 eller undcrläter han emot nägon fädan öfwcrträdclse göra föreställning, eller den walkar eller befrämjar genom bewisligt fördöljande af nägon upplysning, eller yttrar sig i de mäl 13 § iunchäller, utan att till utomordentligt Stats-Räd kallelse blifwit utfärdad, miste Embctet och blifwe ej mera nyttjad i Rikets tjenst.
Lider nägon genom nägon af förenämnde Embetömäns tillstyrkande, underlätande att göra föreställningar eller bewisliga fördöljande af nägon upplysnings stada till lif, ära G Bilaga till Mein.
339 eller personlig frihet, utan att lagligen förwunnen och dömd wara, eller förloras gods, löst eller fast, utan laga ransakning och dom, eller blifwer nägons frid i hans hus störd, eller någon förwisad fran ort till annan, skola den eller de af oswannämnde Embetsman, hwilka sädant lidande pä oswanbeskrifne sätt befrämjat, dessutom Hallas i fängsligt förwar a fästning ifrän ett halft till högst twänne är, efter brottets beskaffenhet.
Uraktlätcr Stats-Näds-Lcdamot eller Konungens Nädgifware i Commandomäl, att de öfrige dem i Grundlagarne uttryckligen föreskrifnc, men i denna Anfwarighetsiag icke särskildt uppräknade pligter och föreskrifter iakttaga och fullgöra, ware för sädant förhällande ansedd enligt Regcrings-Formens l07 §.
Döljer Stats-Miniftcr för Utrikes Ärendcrnc eller Hof-Cantzler, eller den Stats-Näds-Ledamot, hwilken Konungen i dennes sränwaro tillkallar, för Konungen bewisligen nägon sadan upplysning i frågor, som röra krig, fred eller förbund med främmande Magter, att Riket af dess undandöljande tager skada, miste han Embetet och hälles i fängsligt förwar ä fästning ifrän sex mänader till högst twänne är.
Warder genom ett sädant hans förwällande Rikets wälfard förspilld, dess säkerhet och lugn störde, miste lifwct.
Föredragande i Stats-Nädet ware answarig att frän Konungen utgäende Expeditioner och be - ll. 8 7. 8 8. 340 Expeditioner till Riks-Ständen. sallningar, hwilka »med hans Contrasignation skola wara försedde, instämma nied deröfwer förde Protocoll, äfwensoin att ej någon sak, hwaröfwer icke behörigt Protocoll fördt blifwit, expedieras.
Sker annorlunda, miste han Embetet, utan att någon tid kunna deruti ater insättas eller till annat Embete inom Stats-Rädet förordnas.
Lag samma ware om han uraktläter att till Stats-Nädcts Protocoll göra föreställning emot sädant Konungens beslut, hwilket han sinner stridande emot Negerings-Formens bokstafliga föreskrift.
Urkar Konungen ändock, att ett sädant beslut skall utfärdas, ntöfwe dä Föredraganden sin rättighet och pligt att Contrafiguationen derä wägra.
Gör han annorlunda, hanve han sörwerkat
Embetet och bliswe ej widare nyttjad i Rikets tjenst.
Lag samma ware om han Embetet ätertager, förrän Riksens Ständer hans förhållande pröfwat och gillat.
Lider nägon skada till lif, ära eller personlig frihet, eller mister gods, löst eller fast, utan laga ransakning och dom, eller blifwer nägons frid i hans hus störd, eller »agon förwisad frän ort till annan, derigenom att han Contrasignation ej wägrat, skall han desiutom hallas i stingsligt sörwar ä fästning ifrån ett halft till högst twänne är, efter brottets beskaffenhet, men hafwcr någon genom ett sädant hans förwällande lis mistat, gifwe lif för lif.
Föredragande ware i öfrigt för sin befattning ansedd skyldig till enahanda answar, som denna Lag Stats-Räds-Ledamot uti föregäende 88 älägger, enligt brottets derutinnan utmärkte fwärarc eller lindrigare beskaffenhet, med derefter lämpade straff. 8 V. Stats-Räd, hwilken, af Konungen dertill utsedd Bilaga till Mem.
N:o 19. 341 < och förordnad, tager säte och röstar i Högsta Domstolen öfwer nial, som frän Krigs-Domstolarnc dragas under Konungens pröfning, ware för sadan befattning underkastad
Domare saf och answar, enligt Lag och Laga stadgar, lika med annan Ledamot af Högsta Domstolen. 8 io.
Enär någon af de i 1 § omnämnde Embctsmän tilltalas, som redan utur tjenste» blifwit entledigad eller afsked tagit, och warder till straff skyldig förklarad, skall hwad^ han i pension eller andra förmäncr af publiciue medel kan innchafwa i sadan händelse för dä och alltid honom frändömas; ätnjuter han ej sädane förmäner, swarc ett halft ärs fängelse mot Embetets förlust. 8 11. Hwad emot Stats-Näds Protocoller intill den dag, dä Riksdagen börjas, under dä pägäende Riksdag icke anmärkt blifwer, derä mä sedan wid päföljande Riksdagar ätal icke ske. 342 Expeditioner till Riks-Ständen.
N:o 20 Z ättledning af gjorda anmärkningar tvid Utflottcts förslag till SucceSsions-Ordning.
I anledning as Högloft.
Nidderskapets och Adelns samt Wällofl. Borgare-Standets ätcrremist af Constitntivns-Utskottets förslag till SuccessionsOrdning, får UtskoMet wördsamt afgifwa följande Yttrande: Jcinlikt hwad ivid tredje ^ bliswit crindradt, tillstyrker Utskottets att i stället för ändock de ma utsättas: ändock desse.
Widare har den anmärkning förekommit, att i förslaget ej uttryckligen finnes stadgadt, det Swensk Prins, hwilken förmenas att taga Gemål af Swensk
Ätt utom Konungahuset, ej tillika, under samma wilkor af en sörwerkad thronföljd, förklarats oberättigad att ingä ägtcnfkap med privat utländsk mans dotter.
Med skyldigt afseende hära förestår Utskottet den förändring i Successions-Ordningens 5 Z, att efter orden med eller utan Konungens samtycke ma införas: tager till Gemål enskild Swensk eller Utländsk mans dotter.
De öfrige paminnelserne synas, i Utskottets omdöme, ej werka till någon förändring eller tillsats.
Hwad särskildt beträffar det as en Högloft.
Nidderskapets och Adelns Ledamot framställda förslag, att i Succcssions-Ordningen kunde intagas ett stadgande om Riksens Ständers rättigbet att sörcskrifwa huru Nrf-Prinsar böra uppfostras, har Ut - Memorial N:o 21. 343 skottet ansett detta ämne ej kunna utgöra ett föremal för Successions-Ordningen, saint tror dessutom, för sin del, att
Konungen ej bör betagas hivarje husfaders rättighet att sjelf uppfostra sina barn, och att en ung Prins säkrast skall bildas till god Regent genom en »välsinnad faders egna omsorger.
Stockholm den 40 November 1800.
Pä Constitntions-Utskottets »vägnar: u. Nnnnorlroim.
Carl von R.086ll8toin. ck. 6. (lalin. ch.. ck:80n U^olrert.
Med ett omarbetadt Förslag till Instruktion för Riksens Ständers Zustitier-Ombudsman. Wördsamt Meniorial.
Ständers atcrrcmiss af Constitntions-Utskottets förslag till Jnstruction för Riksens Ständers Justitico-Ombudsman, samt med närmare ledning af de hos Nespcctive Niks-Ständcn dcr»vid yttrade och meddcladc anliiärkningar, htvarigcnom Utskottet ägt ett önskadt tillfälle att instämma i Riksens Högloft.
Ständers afsigter, har Utskottet, under bibehållande af de i Con - 344 Expeditioner till Niks-StLnden. stitutioncn lagda huswudgnmder sökt gr siv a en fullständigare form ät i staga warande Jnstruction, hwilkcn således omarbetad härmedelst till Riksens Högloft.
Ständers pröfning wördsamligcn öfwerlännäs.
Utom hwad i hosfölsande proseet finnes iakttaget, får tillika med anledning af gjorda crindringar Utskottet föreslå, att tiden, fran hwilken utöfwandct af Justitiee-Oinbudsinannens befattning skall taga sin början, nia räknas fran samina dag, dä den Negcrings-Form antogs, i hwilkcn Embetcts tillwarclsc stadgades, eller frän den 6 Junii 1809.
Derjemte, och ehuru Utskottet ej anser sig tillhörande, att projektera någon Statsreglering för de i Justiticr-Ombudsmanncns Expedition biträdande personer, tror Utskottet, för sin del, i enlighet med hwad anmärkt blifwit, att en Waktmästare med lön äfwen bör pä Betjeningsstaten uppföras.
Ständer sannolikt ej lära fordra, att Utskottet, sedan de i desi omdöme werkställbara rättelser blifwit föreslagna, ingär i nägon utförlig förklaring i afseende pä öfrige anmärkningar, utbeder sig Utskottet att ibland dcha i korthet fä beswara endast de mest hnfwudsakliga eller inom de Rcspeetivc Niks-Ständcn allmännast förekomnc.
Man har dels ansett Justitiee-Ombudsmannen sorn öfwerflödig, dels ock yrkat, att hans
Åtgärder mätte sträckas längre tillbaka än frän den tid, dä han genom Grundlagen är nämnd.
Den förra päminnclscn torde, såsom egentligen ställd emot Ncgerings-Fornien, ej bchöswa här upptagas.
Hwad den sednare beträffar, har Utskottet wäl redan niedgifwit, att tiden af Regerings-Formcns antagande bör blifwa Epoqncn för Jnftitieo-Ombudsmannens börjande »verksamhet, men fär tillika förklara sin öf - Memorial N:o 21. 345 wertygelse, att, om ä ena sidan Justitice-Ombudsmannen ämnades att wara den borgerliga frihetens stöd och förwärfwa ät den Constitntion, i kraft af hwilken han bliftvit tillsatt, ctt tillbörligt anseende, mäste^ man likwäl ef sträcka »verkan af medlen för denna Constitutions wärdande och helgd tillbaka till den tid, dä en annan Grundlag hade stadgat ett annat Regeringssätt.
I stället för att nu och framgent »vara rättwisans »väktare, skulle pä sädant sätt Justitiee-Ombudsmannen kan hända endast anses som en, genom Constitutionen beredd, åklagare af förut begängna felsteg.
Som han i allt fall, med iakttagande af för detta gällande lagar, endast kunde atala hivad Justitiee-Cantzlercn försummat anmärka, skulle han, dä tillika enligt 1772 ars NcgeringsForur Konungen ägde att förordna om Lagens skipande och följaktligen äfiven om actioners nedläggande, fwärligen finna föremål eller grunder för sitt ätal; och om de ej desi mindre funnos, skulle ef Domaren kunna lagföras eller domens »verkan rubbas, utan störande af den personliga säkerheten och Medborgares »välfärd.
Det torde således »vara nog, att Justitico-Ombudsmanncn förses med all nödig »verkningskraft för framtiden, hivarigenom han ock »visierligen ef uteslutes ifrän rättigheten att beifra hivad ännu »vid någon Domstol är anhängigt eller htvilar oafgjord».
Widare har man förmodat och genom anställde femförelser sökt bcivisa den collifion eller förblandning, som tvid flera tillfällen förmenas uppkomma emellan Justitico-Dmbudsmannens och Justiticc-Cantzlerens Embetsätgärder.
Utskottet kan ej neka, det ju begges bestämmelse är att atala förbrytelser, men det anser äfweu omöjligt att fastställa en sadan fördelning eller classification af öfwerträdclser och felsteg, hivarigenom den ene Em - 346 Expeditioner till Riks-Ständen.
Letsmannens befattning kunde fullkomligen skiljas ifrän den andres, nino att de någonsin sammanträffade.
Utskottet har dock, i öfwerensstämmelse med Grundlagens esprit, sökt utmärka att JustiticoOmbudsmannens ätgärd egentligen består i den allmänna uppsigten öfwer de wigtigaste delar af lagskipningcn, hivaremot den mera enskilda detailen tillhör Justitice-Cantzleren.
Som för öfrigt, jemlikt Negerings-Formens 96 8/ Justiticc-OmLudsnrannen, cj mer än någon annan Actor, kan handla emot hwad Lagar och Författningar föreskrifwa, synes ingen olägenhet deraf uppsta, att han till utförande upptager hwilkct allmänt mäl som helft. Widkommande äter enskildas klagomäl, fär Utskottet wördsamt äberopa 9 och 10
M af det omarbetade förslaget, hwilka, dä de jemföras, torde klarligen upplysa, att i sädane fall ingen collifion äger rum, särdeles som klaganden alltid bör anses anlita blott endera af desta Embetsmin,; warande JnstiticeOmbndsm amien lika förbunden, att till JustiticeCantzleren hänwisa hwad han funnit wara af mindre allmän wigt, som att beifra hwad denne lcmnat utan afseende.
Utskottet fär härwid tillägga, att flera omständigheter märkbart skilja Justitice-Cantzleren och Justitice-Ombndsmannen frän hwarandra.
Denne sednares uppmärksamhet wid allmänna hushällningSanstalterne, det biträde han wid Åtskilliga tillfällen bör lemna Riksens Ständer, hans deltagande, såsom Ordförande, i Tryckfrihetens wärd, allt tyckes utgöra ätminftone en del af gränslinie» emellan hans och Justitice-Cantzlcrens befattningar.
Det yrkade stadgandet, att Konungen ej borde kunna wägra en utaf Jnftitiee-Ombndsmanncn begärd granskning af en Domstols, ett Collegii- eller Embetswerks ätgärder, wägar Utskottet, för sin del, cj tillstyrka.
Att lemna Jnstitice-Ombudömannen Memorial N:o 21. 347 controllen af wcrkställande magtcn i allmänhet, torde blifiva lika wädligt och olämpligt, som det synes constitutionsstridigt.
Enligt Rcgeriugs-Formens 96 kumra Embetswerkcn ej tilltalas, blott Embctsmänncn.
Resultatet af undersökningen, i händelse den af Konungen sörordnas, och hmilkcn undersökning ej bchöftves, för att rätttvisa JustiticeOmbndsmannens defi förutan widtagande lagliga Embctsbefattning, skall nogsamt säga honom, huruwida skäl finnas till aetion eller ej; och om defia werkligen yppas, skall han sedermera obehindradt tilltala den eller de felaktige, utan att individncrne kunna skydda sig under Embctswerkets collectiva sorm.
Någon rättighet för Justitico-Ombudsmannen att äga tillgäng till Stats-Rädets Protocoll finner Utskottet sä mycket mindre böra medgiftvas, som defia Protocoll, i stöd as Regerings-Formens 106 tz, endast kunna äskas af Constitutions-Utskottct, hvilket äger att anmoda Jnstitico-Ombudsmannen om iltförandet af Riksens Ständers talan.
Stockholm den 13 November 1809.
Pä Eonstitutions-Utskottcts ivägnar: D. N.
Nannerlieim.
Earl v. UosenKoin.
Daniel Merstein.
Natt8 Dsllrbson.
D. Dalenius. 348 Expeditioner till Riks-StLndcn.
Bilaga till Mein. N:o 21.
Förslag till Instruktion för Riksens Ständers Znstitice-Ombudsman. 8 l Niksens Ständers JustitiK-Ombudsman skall haftva en allmän tillsyn östvcr Lagars, Författningars och Jnstruetioncrs eftcrlesnad af Domare, Embets- och Tsenstemän, samt, om de i sina Embetcns utöfning af wäld, mannanion eller annan orsak någon olaglighet begå, eller underläta att sine Embetspligter behörigen fullgöra, deni tvid wederbörliga Domstolar i Laglig ordning derföre tilltala eller tilltala läta.
Konungens Justitico-Cantzlers göromål och förhällande mä Justitice-Ombudsmannen dock icke i uägot fall ätala; lika som ock JustiticeOmbudsmannens göromål och förhällande ej äro af egenskap att kunna af Justitiee-Cantzlcren ätalas. 8 2.
Justitieo-OmbndSmannen bör förnäiilligast anmärka och beifra sädane af Domare, Embets- och Tjenstemän bcgängna fel, som synas honom antingen härröra ifrän egennytta, tvrängwisa, mäld och grof försumlighet, eller bereda en allmän osäkerhet för Medborgares rättigheter. 8 3.
Formärker Justitiee-Ombudsmannen, att nägon Domare, Embets- etter Tjensteman, utan tvräng afsigt, endast af owarsamhet felar, mä han sädant Bilaga till Mem. N:o 21. 349 Konungens Justitice-Cantzler wid handen gifwa, likwäl utan att sitt tillkännagifwande nied något påstående beledsaga. 8 4.
Skulle den oförmodade händelse inträffa, att antingen hela Konungens Högsta Domstol eller af desi Ledamöter en eller flere funnos hafwa af egennytta, wrängwisa och försumlighet sa orätt dömt, att derigenom någon, emot tydlig
Lag och sakens utredda och behörigen styrkta förhållande, mistat eller kunnat mista lif, personlig frihet, ära eller egendom, ware Riksens Ständers Justitico-Ombudsman Pligtig att wid Riks-Nätt den eller de felaktige under tilltal ställa samt till answar efter
Lag befordra; och före alltid dä Justitico-OmbudSmanncn sjelf talan. 8 5.
Dä Riksens Ständers Constitutions-Utskott, med anledning af Stats-Nädets Protocoll, enligt hwad Negerings-Formens k06 tz föreskrifwer, ställt nägon Stats-Rädcts Ledamot eller den i Eommandomäl Konungen rädgifwandc Embetsman under tilltal af Justitico-Ombudsmanncn, äligge honom likaledes att inför Niks-Rätten sjelf talan föra. 8 6.
Jnstitice-Ombudsinanncu äger i andra fall än de i nästföregående twänne omnämnde, att an tingen sjelf eller genom sädane af honom behörigen bcfullmägtigade Ombud, som äro berättigade att förandra wid Domstolar tala, föra de actioner emot Domare, Embcts- och Tjenstemän, hwartill han 350 Expeditioner till Niks-StLnden. finnér sig föranläten.
Justiticr-Ombudsmannen äge dock, innan Rättegång anställes, och der han sä nödigt pröfwar, att lemna den eller deni, hwilka äro i sräga att tilltalas, tillfälle att inom kort, af honom söreskriswcn tid, inkomma med de upplysningar, till hwilka de kunna anse sig befogade.
Af Konungens Embetsman i allmänhet ma han fordra den lagliga handräckning, som de efter 99 Z i Negerings-Formcn äro skyldige att honom lemna, samt af alla Fiscalcr äska och erhälla biträde att anställa och utföra actioner samt Rättegängs-former bewaka efter de föreskrifter, hwilka han dem bör meddela; ägandes han, hwad witcs föreläggande beträffar, dertill lika rätt med Konungens JustitieoCantzler. 8 7- Skulle emot förmodan Justitico-Ombudslnanneu någon Domare, Embets- och Tjensteman utan skäl tilltala eller tilltala läta, eller genom obehöriga tillmälen och olagliga pästäenden förolämpa, ware han till answar och pligt derföre, lika nied Actorcr i allmänhet, efter Lag och Författningar skyldig.
För ätal och pästäenden, som wederbörandc Fiscaler, enligt med, och således icke utöfwer, Justitiee-Mmbudsinannens föreskrifter, anföra, ware han auswarig. 8 8.
Jnstitice-Ombudsmannen mä, när han det nödigt anser, öfwerwara Högsta Domstolens, Rikets Allmänna Ärendcrs Berednings, Nedre JustiticoReoiffviiens, Hof-Nättcrnes, de Kongl. Collegicrncs och alla lägre
Domstolars samt de genom Regeringens tillförordnande med allmänna Oeeonomiska mäl befattning ägande Wcrks öfwerläggningar och Bilaga till Mern.
N:o 21. 351 beslut, dock utan rättighet att siu mening derwid yttra, samt äga tillgäng till alla Domstolars, Collcgicrs och Embets-Werks Protoevll och Handlingar.
Klagar någon hos Justitiee-Ombudsmannen osmer Domares, Embets- och Tjenstemäns åtgärder, och sin klagan, skriftligen författad, med fullständiga handlingar och bemis söker styrka, mä JustitieeOmbudsmannen, om han, efter de i 1 och 2 §§ bestämda grunder, finner sakens beskaffenhet och wigt det fordra, atala eller atala lata sädana ätgärder, eller i annat fall skriftligen anmisa den klagande att, der honom sä godt synes.
Konungens JustitieeEantzlcr om laga rättelse ansöka; börandcs tvid alla tillfällen, da klaganden sadant äskar, Justitiee-Ombndsmannen lata nieddcla honom bcwis, att han klagoskriften cmottagit.
Har Konungens Justitice-Cantzler lemnat utan afseende nägon hos honom omedelbarligen eller efter Justitiee-Ombudsniannens hänwisning af enftild man anmäld klagan, hmilkcn Justitiee-Ombudsmannen anser wara pä goda skäl grundad, äligge det dä honom att efter den tids förlopp, han nödig pröfwar, ehwad mälet är af allmän wigt eller icke, och sedan han i Justitico-Cantzlcrs-Embetcts Expedition inhcmtat behörig kännedom af sakens tillständ, giswa den klagande det lagliga biträde, som han finner omständighcterne fordra. 8 »o. ii. Anser Jnstitiee-Ombudsmannen nödigt, att nä - 252 Expeditioner till Niks-Ständen. gon Domstols, något Collegii eller något GmbetsWerks åtgärder i allmänhet ma granskas, gore han derom underdånig anmälan hos Kongl. Maj:t, hwilken allena det tillkommer att om en sadan granskning sörordna.
Warder den af Kongl. Majrt anbefalld, äge Justitice-Ouibudömanncn rättighet att, utan deltagande i förrättningen, derwid tillstädeK wara, för att kunna med upplysningar tillhandagå. 8 12.
Hafwa Riksens Ständer eller deras BaucoUtskott eller as Riksens Ständer förordnade Revisorer funnit skäl att ställa Fullmägtige i Bangucn eller Riksgälds-Contoiret under tilltal, äligge det Juftiricr-Ombudsmannen att sself eller genom Ombud sadan talan utföra. 8 13- Justitiee-Ombudsmauncn ma, enär han sadank nödigt finner, genom resor i LandSorterne förskaffa sig upplysningar om Lagskipningcns tillstånd; dock fä rcsekostnaderne derwid cs öswerstiga den summa penningar.