Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Fredsdomaren må dock, äfven fjöre handelsdomstolens utslag, kunna verkställa försegling, så väl på grund af embetspligt, som på gjord anmaning af en eller flere borgenärer, dock endast i fall af gäldenärens afvikande eller undanstickande af samtlige eller en del af hans tillgångar. 458.
Försegling äro underkastade gäldenärens magasiner, kontor, kassa, böcker, handlingar, husgeråd och öfriga lösegendom.
Är konkursgäldenären en bolagsfirma, gånge på sådant sätt försegling i verkställighet icke blott å den ort, der bolaget har sitt hufvudkontor, utan äfven på alla ställen, der särskilda solidariska bolagsmän hafva deras hemvist.
Fredsdomare åligge att i hvarje fall, sedan försegling gått för sig, ofördröjligen derom till handelsdomstolens ordförande afgifva berättelse. 459.
Inom tjugu fyra timmar, sedan handelsdomstolen afkunnat utslaget om öppnande af konkurs, vare domstolens sekreterare jemväl pligtig att utaf samma utslag till krono-åklagaren i distriktet meddela utdrag, upptagande de hufvudsäkligaste omständigheter och beslut, utslaget innefattar. 460.
Verkställigheten af handelsdomstolens beslut angående konkursgäldenärens insättande i bysättningshäkte, eller vakt om hans person, åligger krono-åklagaren eller gode männen, hvem skyndsammast det utföra kan. 461.
Finnas ej penningar i konkursboet, lillräcklige för utgifterne i och för utslaget om konkursens öppnande, för samma utslags offentliga anslående och införande i tidnipgarne, för förseglingen, för gäldenärens bysättning eller vårdnad, må dessa kostnader förskjutas utaf statsmedel på anfordran af domstolsreferenten, och skall, hvad sålunda utaf statskassan förskottsvis kan varda utbetaldt, återgäldas med förmånsrätt af de först til! konkursboet inflytande penningar, dock oförkränkt den pant- eller hypotheksrätt, för hvilken de först försålde tillgångarne kunna häfta.
KAP. IV.
Om förordnande tillsvidare af syssloman och förnyelse af valet utaf desamma, 462.
Uti det utslag, som förklarar konkurs öppnad, utser handelsdomstolen äfven en eller flere syssloman lills vidare.
Utan dröjsmål och sednast inom fjorton dagar åligge konkursmålets referent och öfverförvallare alt sammankalla de förmodade borgenärerne och att inhemta de då till städeskomnes mening om hvilka borgenärerne äro och deras ställning till konkursboet, samt om utnämning af nya sysslomän.
Vid detta sammanträde skall protokoll föras, hvari de närvarandes utsagor och anmärkningar upptagas, hvarefter detta protokoll till domstolen ingifves.
Skrifvelse, N:o 10. 55 Efter föredragning af detta protokoll och inhemtad kännedom om de förmodade borgenärerne, deras fordringsbelopp och vilkor, utnämner handelsdomstolen nja syssloman eller bibehåller de förut lills vidare utsedde.
De sålunda förordnade sysslomannen förblifva i deras befattning, domstolen dock obetaget, alt dem derifrån skilja och andra i deras ställe utse, uti de händelser och på Sätt, som härefter bestämmes.
Antalet af sysslomän bestämmes efter sig företeende omständigheter under konkursen, dock ej flere än tre; de kunna utses äfven bland personer, främmande för massan, och erhålla, antingen de äro fordringsegare eller icke, efter aflagd redogörelse för deras förvaltning, ett arfvode, som, efter i saken gifvet utlåtande af konkursmålets referent, utaf domstolen pröfvas och bestämmes. 463.
Till syssloman må icke utses någon gäldenärens anförvandt eller slägting till och med fjerde led. 464.
Förekommer anledning att förstärka antalet af redan förordnade syssloman, eller att, i stället för någon eller några af dessa, utse nja; gore referenten derom hemställan hos domstolen, hvilken då, enligt de i art.
462 utstakade former, eger alt förordna i ämnet. 465.
Hafva sysslomän blifvit nämnde flere än en, handle dock i gemensamt råd och med gemensam ansvarighet, derest icke konkursens referent och öfverförvaltare . uppdragit och bemyndigat en eller flera bland dem, att några åtgärder, hörande till massans förvaltning, särskildt utföra, i hvilket fall de dertill af honom förordnade äfven ensamt för utförandet ansvara. 466.
Vill någon klandra sysslomännens åtgärder, anmäle sådant klander hos referenten och öfverförvallaren, hvilken åligge, att sist inom tre dagar deröfver besluta, den eller de klandrande obetaget, att i beslutet hos handelsdomstolen söka ändring; gånge dock under tiden beslutet i verkställighet. 467.
Hafva klagomål öfver sysslomannen blifvit hos referenten anförde af konkursgäldenären eller af borgenärerne, ege lian, der han finner sådant lämpligt, att föreslå det en eller flere af sysslomännen må frän deras befattning skiljas; varande honom ock obetaget att af embetspligt och egen myndighet sådant föreslå; har referenten ej inom åtta dagar öfver sådana hos honom anförda klagomål sig utlåtit, måga de hos handelsdomstolen kunna anmälas.
I förra som i sednare fallet lätte och afkunne handelsdomstolen, samma dag anmälan gjorts, (en chambre du conseil) dess utslag öfver den väckta frågan om sysslomännens entledigande, sedan domstolen först hört dessas förklaring och referentens yttrande. O J KAP. V.
Om sysslomannens åligganden. l:sta Sect.
Allmänna bestämmelser. 468.
Har försegling icke blifvit verkställd före sysslomännens förordnande, åligge desse, att genast anlita fredsdomarens embetsbiträde för verkställighet deraf. 469.
På framställning af sysslomännen, stände det referenten fritt alt från förseglingen undantaga: l:o nödiga kläder och husgeråd för gäldenären och hans familj, enligt skriftlig förteckning, upprättad af sysslomännen, hvilken af referenten påtecknas; 2:o sådana varor, som äro underkastade försämring elier förskämning eller hastigare fallande i värde, eller som medföra en alltför kostsam vård eller magasinshyra; 56 Kongl. Maj:ts_Nåcl.
3:o sådane varor af gäldenärens tillhörigheter, hvilka äro nödvändiga för fortsättning af dennes rörelse eller yrke, derest denna eller detta icke kan afbrytas utan borgenärernes skada; å de i sistnämnde två punkter omförmäide, från försegling undantagne, effekter, skall genast i fredsdomarens närvaro förteckning upprättas med åsätta värden och hvilken af denna med sin påskrift vitsordas. 470.
Om försäljningen af sistomförinälde, från försegling undantagne, varor och effekter, likasom om fortsatta bedrifvandet af rörelsen eller yrket, åligge det sysslomännen att draga försorg, på gifvet bemyndigande af referenten. 471.
,A gäldenärens böcker öfver rörelsen skall förseglingen brytas af fredsdomaren, och desamma, sedan de af honom blifvit påtecknade (arretées), till gode männen öfverlemnas; uti fredsdomarens protokoll upptages korteligen i hvad skick de befunnits.
Från kassaförseglingen må äfven af fredsdomaren uttagas vexlar, hvarpå accept bör sökas, andra försknfningar, hvilkas förfallotid snart stundar, och i allmänhet sådana t handlingar, innehållande fordrings- eller rättsanspråk, för hvilkas bevakande någon åtgärd bör vidtagas.
Alla sådana dokumenter öfverlemnas åt sysslomännen till bevakning och indrifning, sedan noggrann förteckning derå blifvit tili referenten lemnad.
Andra fordringar indrifvas likaledes af gode männen mot deras qvitto Bref. ställde till gäidenären, öppnas af gode männen; dock må denne, derest han är närvarande, biträda vid öppnandet. 472.
Domstolsreferenten må, efter den ställning, som gäldenärens bo synes honom hafva, kunna föreslå gäldenärens försättande i frihet, genom tillsvidare utfärdadt frids- eller lejdébref.
Beviljar domstolen lejden, må den dock kunna ålägga gäidenären att för något, efter omständigheterne bestämdt, belopp, ställa borgen att han på kallelse skall inställa sig; hvilket belopp förverkas och hemfaller till massan, i fall han deremot bryter. 473.
Ilar referenten sådant lejdebref för gäidenären icke föreslagit, vare denne obetaget, att sjelf derom anhålla hos domstolen, hvilken, efter referentens inhemtade yttrande, deröfver ege att i offentlig session sitt beslut fatta. 474.
Underhåll må gäidenären och hans familj kunna utaf massans tillgångar tilldelas; och varde beloppet, sedan sysslomännen derom afgifvit förslag, utaf referenten bestämdt, kunnande dock i referentens beslut ändring sökas bos domstolen. 475.
Sysslomännen åligge, att kalla gäidenären till dem, för att i deras öfvervaro boets böcker och räkningar afsluta.
Infinner han sig icke på deras enskilda anmodan, varde han bevisligen anmanad, att sist inom tvänne dygn sig inställa.
Antingen gäldenär erhållit lejdebref eller icke, stånde det honom fritt, att genom ombud inställa sig, der han företett sådana hinder för sin personliga inställelse, »om utaf handelsdomstolen godkända blifvit. 7 476.
Har gäldenär icke till domstol ingifvit förteckning å tillgångar och skulder, vare sysslomännen pligtige, att sådan förteckning genast upprätta, på grund af de upplysningar, dem de från gäldenärens böcker och handlingar och i öfrigt kunna sig förskaffa, hvilken förteckning dem åligger att till domstolens sekreterare aflemna. 477.
Domstols referent bafve makt att förhöra gäidenären, hans kontorsbetjening och öfriga tjenare och jemväl hvilken annan person som helst, så väl öfver hvad som kan angå gäldbundna boets tillgångar och skulder, sorn rörande orsakerne till och omständigheterne vid gäldenärens obestånd.
Skrifvelse, N:o 10. 57 478.
Ilar gäldenärs bo efter bans död blifvit försatt i konkurstillstånd, eller har gäldenär, efter anmälan om sitt obestånd, aflidit, ståndc det bans enka, barn eller anhörige fritt, att antingen sjelfve eller genom ombud i den aflidnes ställe biträda så vid uppteckningen af boets tillgångar och skulder, som vid alla öfriga till konkurs-utredningen hörande åtgärder. 2:dra Sect.
Om förseglingens borttagande och bouppteckning. 479.
Inom tre dagar åligge det sysslomannen, alt begära förseglingens borttagande och att förrätta uppteckning och värdering af all gäldenärens egendom i fast och löst, vid hvilken bouppteckning gäldenären vederbörligen kallas att komma tillstädes.
I den mån förseglingen hinner borttagas, verkställe sysslomännen, i fredsdomarens närvaro, uppteckningen och värderingen, och protokollet deröfver varde tväfaldt upprättadt samt af fredsdomaren påtecknadt, hvarje gång förrättningen a (bry tes.
Det ena af dessa protokoller varde till domstolen inom 24 timmar aflemnadt, det andra heliade sysslomännen sjelfve.
Sysslomän kunna, för protokollets uppsättning och för värderingen, taga lill biträde hvem eller hvilka de behaga.
Hvad som vid förseglingen blifvit undanlaget och särskildt enligt art.
469 upptecknadt och värderadt, varde vid bouppteckningen öfversedt, samt i hvad tillstånd det befinnes antecknadt. 481.
Ilar gäldbundet bo, efter gäldenärens död, blifvit försatt i konkurstillstånd och liar bouppteckning icke derförinnan skett, eller har gäldenären aflidit, efter tillkännagivande utaf sitt obestånd, men före bouppteckningens verkställighet, gånge denna genast för sig, såsom i föregående artikel stadgas, och skola gäldenärens arfvingar vederbörligen kallas att dervid vara tillstädes. 482.
Sysslomännen i hvarje konkursmassa åligge, alt, inom fjorton dagar efter deras tillträde af sysslomans-befatlningen eller deras bibehållande vid densamma, till domstolsreferenlen afgifva en summarisk berättelse eller redogörelse öfver konkursens synbara förhållanden, öfver de hufvudsakligaste orsakerne till och omständigheterne vid densamma, och öfver den karakter, den tyckes hafva.
Denna berättelse, med referentens egel utlåtande beledsagad, vare denne pligtig alt utan dröjsmål till den offentliga åklagaren aflemna.
Ilar berättelsen icke blifvit af sysslomännen inom stadgad tid till referenten afgifven, tillkännagifve denne sådant jemte orsakerne dertill för offentliga åklagaren.
Offentliga åklagaremaktens tjenstemän stånde fritt, att inställa sig uti gäldenärens hemvist och bouppteckningen öfvervara; och håfve de jemväl, under hvarje tidpunkt af konkursen, magt att äska meddelande utaf alla handlingar, papper och böcker, som konkursen angå. 3:dje Sect.
Om försäljning af konkursboets varor och öfriga lösegendom samt inkassering af boets fordringar. 484.
Efter slutad uppteckning och värdering varde gäldbundna boels samtlige tillhörigheter i reda penningar, varor, fordringar, böcker, handlingar, samt gäldenärens husgeråd och annan hans lösa egendom, till sysslomännen öfverlemnade, hvilka, genom å boupptecknings-handlingen påtecknadt erkännande, derför ikläda sig ansvarighet. 485.
Sysslomännen åligge, att, under domstolsreferentens tillsyn, fortfara med indrifvande af konkursboets fordringar.
Prot. 1853 & 1854. 1 Sami. 1 Afd.
S Haft. 8 58 Kongl. Majus Nåd.
Skrifvelse, N.-o 10. 486.
Domstolsreferenten tillkomme, alt, sedan gäldenären blifvit hörd eller han blifvit bevisligen för slikt ändamål kallad, bemyndiga sysslomannen, att skrida till försäljning af konkursboets handelsvaror och öfriga lösegendom.
Honom åligge likaså, att afgöra huruvida försäljning må ske under hand eller å öppen auktion, med biträde af mäklare eller andra för sådant ändamål förordnade offentliga tjenstemän.
Syssloman vare berättigade, alt bland den klass af offentliga tjenstemän, referenten sålunda bestämt, utse de personer, dem de vilja använda. 487'.
Sysslomän vare, efter dertill af referenten erhållet tillstånd och sedan gäldenären deröfver hörts eller för sådant ändamål blifvit bevisligen kallad, berättigade att ingå förlikning i alla konkursboets tvister, jemväl rörande sådana, som angå rättigheter och talan i och för fast egendom.
Är föremålet för förlikningen utaf obestämdt värde eller öfverskrider det 300 francs, håfve dock icke förlikningsaftalel laga verkan, derest det ej blifvit godkändt och faststäldt, utaf handelsdomstol, i fall förlikningen angår lösegendom, utaf civil domstol, i händelse det rörer fastighet.
Gäldenären varde kallad och hörd, förrän öfver fastställelsen afgöres, och håfve rätt att fastslällelse-utslaget klandra.
Ilar fastställelsen till föremål fråga om fast egendom, vare hans anmälda klander tillräckligt att betaga förlikningsaftalel gällande kraft.
Har gäldenär blifvit från bysättningshäkte befriad, eller har han lejdebref erhållit, må sysslomän kunna använda honom att biträda och upplysa dem i deras förvaltning, och bestämme referenten det arfvode, sorn. bör honom derför tilldelas. 489.
Alla penningar, influtne för försålde tillgångar eller inkasserade fordringar, efter afdrag utaf' sådant belopp, som af referenten pröfvas nödigt för konkurs-förvaltningens omkostnader och utgifter, åligge det sysslomän, att, å statskassans räkning, för depositionsmedel insätta, sist inom tre dagar sedan penningarne influtit, och vare sysslomän pligtige att för referenten sådan insättning styrka och redovisa; dröja de utöfver denna tid med insättningen, gälde de konkursmassan ränta för alla summor, de uraktlåtit att insätta.
Alla sådane i statskassan på deposition sräkning af sysslomän eller annor man för konkursmassan insatta penningar måge ej lyftas, utan i kraft af referentens skriftliga anordning.
Har lyftning blifvit af referenten förordnad, men blifvit af någon bestridd, och är lill följd utaf sådant bestridande qvarstad yrkad eller beviljad, åligge det sysslomän, alt för qvarstadens undanrödjande vidtaga nödiga åtgärder.
Referenten vare berättigad att anordna utbetalning af konkursmassans insatta penningar ifrån Statens deposit-kassa direkte lill borgenärerna efter utdelningslista, uppsatt af sysslomännen och af referenten godkänd och lili verkställighet påtecknad. 4:de Sect.
Om vidtagande af säkerhetsåtgärder i afseende å konkursmassans tillhör igheter. 490.
Sysslomän vare pligtige, alt, från den dag de i sin befattning inträda, vidtaga alla nödiga åtgärder för betryggande af konkursboets rättsanspråk emot dem de kunna angå, alt taga inteckning i fastigheter, som kunna vara pantförskrifna till säkerhet för konkursgäldenärens afträdda fordringar, derest gäldenär sjelf ej inteckning begärt, och varde inteckningen tagen i konkursmassans namn.
Likaså åligge dem, att för konkursmassans räkning laga inteckning uti konkursgäldenärens fasta egendom, derest sådan är veterlig; sysslomännen anmäle, uti deras ansökning om inteckningen, blott att konkurs eger rum och datum å det utfärdade utslaget, hvilket dem till sysslomän utnämnt.
Uajds Nåd.
Skrifvelse, N:o 40. 59 5:le Sect.
Om for äring arnes anmälan och bevisning. 491.
Ifrån den dag utslaget blifvit afkunnadt, hvilket öppnar konkurs, stånde det borgenärerne fritt, att till domstolens sekreterare ingifva bevisen för deras fordringsanspråk med bifogad förteckning, upplagande fordrans belopp.
Sekreteraren vare fdigtig, att öfver alla anmälda fordringar föra anteckning och att om de mottagna handingarne gifva bevis.
Likväl vare han icke ansvarig för sådana handlingar längre än fern år efLer den dag, dä i hvarje konkursbo fordringarnes anmälan begyntc. 492.
Borgenärer, som, vid den tidpunkt, då de ordinarie sysslomännen utnämndes, eller de tills vidare förordnade såsom ordinarie (art. 462) bibehöllos, ännu ej hafva enligt näst föregående art. sina fordringar anmält, varde genast anmanade, både genom tillkännagivande i tidningarne och sekreterarens kallelsebref, att de, inom' tjugo dygn ifrån lillkännagifvandets dalum, hafva alt sjelfve eller genom fullmäglige till gäldbundna boets svsslotnän göra anmälan om deras fordringar och ingifva bevisen, hvarpå dessa sig stödja, derest de ej föredraga, ali hos domstolens sekreterare, på sätt förr nämnts, sine bevakningar verkställa, och erhålle, i hviiketdera fallet, öfver ingifvandet bevis af den eller derti, som vederbör.
För de borgenärer, som, boende inom Frankrike, hafva sitt hemvist utom konkursdomstolens domvärjo, ökas denna frist utaf 20 dagar med en dag för hvarje myriameters längre afstånd ifrån domstolens säte till borgenärens hemvist.
För borgenärer, som hafva sitt hemvist utom Frankrikes gränsor på Europas fasta land, ökas denna frist i öfverensstämmelse med de i 73 art. af Civila Rätteg.-ordn. utstakade grunder. 493.
Hafva tre dagar förflutit efter den frist, som i 1 och 2 mom. af nästföregående artikel blifvit bestämd, tage granskningen af de anmälda fordringsanspråken sin början och varde fortsatt utan afbrott på den dag och timma och å det rum som af domstolsreferenten tilikännagifves.
Sådant tillkännagivande varde borgenärerne meddelad t uti den kallelse, som i föregående art, omförmäld är; och skola dessutom borgenärerne genom ny anmaning, på enahanda sätt utfärdad, sammankallas.
Sysslomannens fordringsanspråk varde utaf domstolsreferenten granskade.
Utaf alla andra fordringar skall granskningen föregå inför referenten, i fordringsegarnes och sysslomännens närvaro, hvilka sednare det åligger, att emot dem anföra de jäf, som fordringsanspråkets beskaffenhet kan föranleda; — hvad å begge sidor anfördt blifvit tage referenten till protokollet. 494.
Borgenär, hvars fordran finnes upptagen i förteckningen öfver gäldbundna boets skulder eller hvars fordringsanspråk blifvit, såsom ofvan förmäldt är, granskadt, vare berättigad, att öfvervara granskningen af de öfrige borgenärernes fordringar och att emot desse anföra sina jäf, ehvad granskningen af desamma redan är gjord eller ännu pågår; samma rätt håfve ock konkursgäldenären sjelf. 495.
Uti det af domstolsreferenten öfver granskningen af fordringarne förde protokoll, varde antecknade fordringsegarnes eiler deras fullmägtiges hemvist jemte en kort uppgift om beskaffenheten utaf de bevis och handlingar, hvarpå fordringarne sig stödja; och varde deruti jemväl anmärkt, om uti dessa bevis och handlingar iiågon radering eller skrift emellan raderne förekommer; skolande ock deruti slutligen upptagas, om fordringsanspraket blifvit lemnadt utan anmärkning och godkändi eller bestridt. 496.
Vid granskningen utaf hvarje fordran håfve referenten, äfven utan något derom gjordt påstående, magt att å embetets vägnar ålägga borgenär, att sina böcker och handlingar förete, eller utdrag utaf desamma, gjordt af den domstol, inom hvars domvärjo han sitt hemvist häfver. 60 Kongl.
Skrifvelse, N:o 10. 497.
Varder fordran leninad utan anmärkning och godkänd, åiigge sysslomannen att å 1'ordringsbevisen teckna följande förklaring: v Godkänd fordran i konkurs lill belopp af den » Referenten vitsorde ytterligare, med sin påskrift, denna sysslomannens förklaring.
Sist inom 8 dagar, sedan hans fordran blifvit granskad, åiigge hvarje borgenär, att inför referenten med ed bekräfta fordringsanspråkets sannfärdighet. 498.
Är fordran vorden bestridd, håfve referenten magt, att, inom utsatt kort tid, de tvistande utan vidare kallelse lill handelsdomstolen förvisa, hvilken, sedan referenten målet föredragit, detsamma pröfvar och afgör.
Anser handelsdomstolen nödigt, att, före pröfningen af målet, andra personer varda deruti hörde och upplysningar inhemlade, ege domstolen anbefalla sådan undersöknings anställande inför referenten, som eger att dertill kalla de personer, hvilkas hörande anses behöflig!. 499.
Har invändning blifvit gjord emot någon fordran och har det bestridda fordringsanspråkets pröfning, på sätt nu sagts, blifvit till domstolen hänskjuten, men domstolen funnit, att målet icke kan hinna med slutlig dom afgöras inom förloppet af den frist, som i art.
492 och 497 är utstakad för anmälan af inom Frankrike boende borgenärers fordringar, håfve då domstolen magt att efter omständigheterne besluta, att med dom öfver sådan fråga skall anslå, tills borgenärerne hafva blifvit öfver frågan om ackords ingående sammankallade och hörde.
Besluter domstolen uppskof med tvistens afgörande, stånde det den fritt att i uppskofsutslaget tills vidare bestämma något visst belopp, för hvilket fordringsanspråkets innehafvare må uppträda och rösta vid borgenärernes sammanträden. 500.
Mäste sådan tvist till civildomstol hänskjulas, beslute jemväl handelsdomstolen på förhand, om slik hänvisning må omedelbart försiggå eller uppskof dermed ega rum; i förra fallet åiigge civildomstolen, alf, ulan vidare formaliteter, blott på anmälan af svsslomännen, vederbörligen meddelad svarande borgenären, utan dröjsmål bestämma, huruvida denne må tills vidare kunna i öfrige borgenärers öfverläggningar och beslut deltaga, och för hvilket belopp.
Måste något fordringsanspråk hänvisas till ransakning inför brottmålsdomstol eller inför korrektionel polisdomstol, ege handelsdomstolen likaledes att besluta uppskof eller målets omedelbara hänvisning; dock må, i sistnämnde fall, handelsdomstolen icke medgifva innehafvare utaf sådant fordringsanspråk, alt, förrän behörig kriminaldomstol i målet dömt, uti de öfrige borgenärernes öfverläggningar och beslut deltaga. 501.
Borgenär, emot hvars fordran invändning icke blifvit gjord, utan endast emot yrkad förmåns- eller bypoiheks-rält för densamma, ege för fordrans belopp talan föra såsom vanlig borgenär. 502.
Har den frist gått till ända, som för borgenärer, utom Frankrike boende, är uti art.
492 och 497 utstakad, åiigge det handelsdomstolen, alt genast företaga handläggning af frågan om ackord emellan gäldenären och borgenärerne; dock med de förbehåll, som i afseende på förstnämnde borgenärer uti 567 och 568 art. stadgade varda. 503.
Hafva borgenärer, kände eller okände, uleblifvit och icke inom de ofvanföre utstakade fristerne sine fordringsanspråk styrkt eller beedigat, måga de icke upptagas å utdelningslislorne; dock stånde dem i thy fall öppet, alt återvinningstalan anställa, ända till dess alt sisla utdelningen skett, dock träffe kostnaderne dervid dem sjelfve.
Har återvinning blifvit sökt, må anställandet af sådan talan ej utgöra hinder för verkställighet af redan utaf domstolsreferent anbefallde utdelningar; men varder ytterligare utdelning beslutad, förrän domstolen öfver slik anställd talan dömt, varde den Kongl. Maj:ts Nåd.
Skrifvelse, N:o 40. 61 eller de borgenärer, som återvinning sökt, upptagne på utdelningslistan till sådant belopp, domstolen lills vidare (provisoirement) bestämmer, och skola dessa belopp innestå tills dömdt i saken blifvit.
Kommer borgenär och på föreskrifvet sätt styrker fordran, sedan utdelningar blifvit gjorda, ege han ingen rätt till delaktighet i de massans tillgångar, som redan äro vordne utdelade; men återslå ännu ouldelade tillgångar, vare honom hans rätt förbehållen, alt utur dessa erhålla utdelning i den mån de andra borgenärerne förut sådan bekommit och att i hvad derefter kan blifva öfrigt med dessa njuta lika rätt.
KAP. VI.
Om ackord och horgcnärcrncs bolag (du concordat et de 1’union). 504.