Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Banko och Svenskt Silfver-Specie skulle alltså uppgå till Runt 27,283, 55. hvarvid dock bör anmärkas att, i Kongl. MyntVerket, för proberingens anställande, från hvarje plants uttagits omkring -f lod, belöpande detta för ifrågavarande Silfver, som utgjort 624 plan tsar, till 312 lod fin-silfver, förminskande omförmäldta skillnad, efter beräkning af 2, 08 pr lod, med .... 648 : 96. till , . . . Runt 26,634: 59.
Till ofvanupptagna, i fakturorne påförda omkostnader, Hamb.
Banko mark 9,534: 13, utgörande i Runt .... 12,713, 08. komma ytterligare:
Frakt till Lubeck och speditions-umgälder derstädes 1,596, 67.
Frakt från Lubeck till Stockholm 4,176, 94.
Dragare-penningar till Packhus-arbetarne .... 27, 91.
För vägning och uträkning till Kongl. Mynt-Verkets tjenstemän å 1 R:dr per plants .... 624, — Transport till och ifrån Kongl, Mynt-Verket . . 171, 50.
Summa omkostnader Runt 19,310, 10.
Det inkomna’ silfret har, på sätt ofvan omförmäles, efter afdrag' af myntskatten, utgjort i Runt 2,954,640: 47, som, förvandlade till R:dr Silfverspecie, visar ett belopp af R:dr 738,660:
- Vid fördelning på dessa Silfver R:dr 738,660 af de särskilta utgifts-posterna, uppkomma å hvarje R:dr Silfver-Specie: för skillnaden imellan Hamb. Banko och Svenskt Silfver-Specie, utgörande R:mt 26,634: 59.
Runt öre 3,605 för Myntskatten uppgående till Runt 22,327: 15 „ „ 3,023 och för omkostnaderna, slutande i ett belopp af Runt 19,310: 10 .
■ „ „ 2,614 eller tillsammans
Runt öre 9,242
De med vexelköp oell försäljning förenade göromål och bestyr hafva besörjts, intill nästlidet års utgång, af dåvarande Ledamöterne i Banko-Styrelsen, Herrar Grosshandlarne Fr.
Schartau och C. D. Arfwedson, under första qvartalet detta år, af Herr Kommendör-Ivaptenen G. B.
Lilliehöök och Herr Professoren N. IL Selander och sedermera af den sistnämnde och Herr Grosshandlaren J. G. Sch wan, med undantag för den tid af Juli och Augusti mådader, då, under bemälde deputerades frånvaro, Herr Grosshandlaren L. J. Hjerta och Herr Rådmannen A. W. Björck innehaft ifrågavarande uppdrag.
Till Ombud i Götheborg, för besörjande af Bankens vexelärenden derstädes, äro utsedde Herrar Grosshandlarne Chr.
Arjoidson och A. W.
Lewgren samt, i händelse af förfall för någondera af dem, Herr Grosshandlaren J. O.
Gréen. § 19.
Sedan Högloft. Banko-Utskottet, genom utdrag af protokollet för den 16
December innevarande år, till iakttagande meddelat, att de protesterade vexlarnes belopp borde från Bankens metalliska kassa ofördröjligen afföras; så förordnade Fullmägtige att, vid verkställighet deraf, ett nämnde vexlar motsvarande belopp af 107,212 R:dr 27 öre Runt skulle minska behållningen å Bankens Reserv-fond, hvilken åter komme att godtgöras de af- och slutbetalningar å protesterade vexlarne, som dädanefter kunde komma att inflyta.
Å dessa vexlar äro sedermera, till och med den 8 September, inbetalta 3,704 R:dr 44 öre Ruut.
Protesterade vexlars afftiving frän Metalliska Kassan. 24 V V V V 75 § 20.
Bduppet af ] 24 S af 1859 års Revisions-berättelse är upplysning: lemnad utelöpande . t . t 11 >/ o sedlar vid ser- angående beloppet vid serskildta tidpunkter af Bankens utelöpande >kptmktef' se<^av- fortsättning häraf, få Revisorerne meddela, att nämnde ‘‘ sedlar å nedanupptagne tider utgjort: 1859 September 10 36,364,700, 72.
„ Oktober 15 36,142,121, 20.
„ November 12 35,052,208, 12.
„ December 17 . . . 36,066,914, 54. 1860 Januari 14 37,386,096, 92.
„ Februari 11 36,991,073, 96.
„ Mars 10 37,203,016, 54.
April 14 36,284,353, 7.
Maj 12 36,262,350, 73.
Juni 16 37,235,114, 75.
Juli 21 37,335,145, 21.
Augusti 11 37,361,929, si.
„ September 8 39,283,460, 35.
Om från beloppet af utelöpande sedlar m. m. den 10 September 1859 R:dr 36,364,700, 72. afräknas det å Låne-afdelningen då anordnade förskott i och för Postremissmedels-räkningens förstärkande 3,000,000, — och hvilket förskott motsvaras af kontanta behållningarne hos Låne-Kontoren i dervarande postremiss-kassor; så utvisar återstoden, . . . 33,364,700, 72. det verkliga beloppet af utelöpande Sedlar å nämnde dag; hvilket, efter verkställande af enahanda afdrag, uppgående till 3,800,000 lkdr den 8 September, då utgjorde .35,483,460, 35. § 21.
Myntning af Behållningen i silfvermynt af de sorter, som från Banken i ‘ vexling till allmänheten utgifvas, uppgick den 8 September detta år till Runt 3,850,800 R:dr och utgjordes af följande valörer: 25 å 4 R:dr R:mt R:dr 1,552,800 2 „ „ „ 459,000 ii ii ii ,, 438,600 „ 50 öre R:mt „ 238,800 ii 25 „ „ . . . . „ 716,400 n 10 „ „ „ 121,200 S:gr R:dr 3,526,800 R:dr Silfver R:dr 312,000 ii sV ii ii „ 12,000 Summa R:dr 3,850,800: — Utmyntning liar endast ifrågakommit för tillgodogörande af Bankens behållning hos Kongl. Mynt-Verket, i afräkning hvarå till Banken lefvererats i 1 R:dr Runt stycken R:dr 112,200. § 22.
Ofver guld- och silfver-utmyntningen äro från Kongl. Mynt- Kongl. MyntVerket, efter utgången af hvarje qvartal äfvensom för sistförflutna Verk£*Jräk~ året, räkningar ahemnade, hvilka, efter undergången granskning och befunnen öfverensstämmelse med Bankens räkenskaper, vid de till Fullmägtige inkomna handlingar förvaras. § 23.
I öfverenstämmelse med föreskriften i 128 § af Reglementet, inventering « hafva hullmägtige, genom deputerade, deltagit i den inventering, Konyir^nt' som i Januari månad detta år är vorden å Kongl.
Mynt-Verket anstäld och hvarvid, i hvad Banken rörer, anmärkning ej förekommit. 24.
Genom in- och utvexling af kopparskiljemynt har Bankens och utvex i p i . 1?ng af koppar skiljemynt. förråd af nämnde mynt undergått följande förändring- Ungafkoppar - Revisorernes Berätt. ang.
Banlcoverket. 4 26
Af äldre prägeln j i i i 1 t a -1! 2! 41 (P i2 sk. samt Riks- gälds-kontorets polletter.
Af äldre prägeln å 4, 2, 1, |-, och jt sk.
Behållningen utgjorde den SO Juni 1859 Från allmänheten äro till och med den 30 Juni detta år invexlade 4,650 1,750 — 48,675 18,375 53,S25 20,125 — Hvadan behållningen af dessa slags kopparmynt, sorn numera icke få utvexlas, sistnämnde dag uppgick till 6,400 67,050 78,450 Någon ommyntning af Kopparmynt af äldre prägeln har under tiden från sednaste Revisionsberättelsens afgif- vande ej egt rum, hvarföre Bankens förlust på så beskaffad ommyntning, beräknad från och med år 1842, då denna ommyntning tog sin början, vid 1859 års slut fortfarande utfördes till 20,576 R:dr 41 öre.
I kopparöremynt innehade Banken den 30 Juni 185 9 R:dr 1 18,500:
— Efter afdfng för de till samma dag detta år utvexlade 34,200: — utgjorde behållningen den 3 0 Juni 18 60 84,300 — och hela behållningen af kopparskiljemynt .
. R:dr 1 157,750 — § 25.
Angående det
Med anledning af Rikets Ständers, genom Högloft.
BankosediLnebcgag- Utskottets protokolls-utdrag af den 19 Januari detta år, Fullmägnade papper, ti ge delgifna beslut om angelägenheten deraf, att Fullmägtige, så fort ske kan, vidtaga åtgärder till införande af nödiga förbättringar vid tillverkning af det till Riksmynts-sedlarne begagnade papper, så att
Banken till sina sedlar må erhålla ett papper af i möjligaste måtto tjenlig och ändamålsenlig beskaffenhet; tillkännagifva Fullmägtige i den af dem till Revisorerne afgifna berättelse, att de angående proftillverkning af nytt sedelpapper föranstaltat och att de ej skola underlåta att åt denna vigtiga angelägenhet egna noggrann omsorg. 27 Revisorerne hafva härvid inliemtat, att till Fullmägtige inlemnade prof å nytt sedelpapper icke ansetts i alla delar fullt motsvara det ändamål, som afses; hvadan vederbörande voro sysselsatta med ytterligare försök i denna väg. § 26.
Antalet af till Banken ingångna förslitna och tillverkade mja sedlar har från och med den 1 Juli 1859 till samma dag 1860 uppgått till följande belopp.
Banko-sedlar. 500 R:drs valör ....
3,509 2,631,750 100 99 „ .... 17,321 2,598,150 33J 99 99 .... 31,260 1,563,000 16; 99 99 .... 24,468 611,700 10 99 99 .... 82,700 1,240,500 6 \ 99 99 ....
340,000 3,400,000 — 2 99 99 .... 747,000 2,241,000 — 3 2 skilks „ .... 2,184,500 2,184,500 — 16 „ 99 «... 6,000 3,000 — 12 „ 99 .... 8,750 3,281 25 8 „ 99 .... 10,250 2,562 50 14 „ 99 ....
1,000 437 50 10 „ 99 ....
500 156 25 Inkomna förslitna sedlar Förfärdigade nya sedlar Stycketal.
231,000 231,000 Summa 3,457,258 16,480,037 50 231,000 231,000 — Riksmynt*-sedlar.
Af 1000 R:dr valör 6,095 6,095,000 — 8,000 8,000,000 99 500 99 99 2,388 1,194,000 — 99 100 99 99 11,143 1,1 14,300 — 38,000 3,800,000 — 99 50 99 99 10,739 536,950 — 28,000 1,400,000 — 99 10 99 99 104,5u0 1.045,000 — 493,500 4,935,000 — 99 5 99 99 309,600 1,548,000 — 332,500 1.662,500 — 99 1 99 99 853. 250 853,250 — 3,360.000 3.360,000 —j Summa | 1,297,710] 12,386,500]—„4,260,000|23,157,500,- Inkomna, försilina och förfärdigade nya sedlar. 28 Fullmägtige, hvilkas uppmärksamhet fästats derå, att kassationen af Biksmynts-sedlarne vore högst betydlig, hafva, enligt hvad protokollet för den 14 nästlidne Juni utvisar, för utrönande af orsakerna härtill, närmare granskat åtskilliga af de sedlar, hvilka såsom förslitna, blifvit från Bankens kassor till Sedelkontoret lefvererade och af vederbörande kommissarier korssade; Och som Fullmägtige dervid erfarit, att ganska många sedlar i kassorna annullerades och till berörde kontor aflemnades, hvilka långt ifrån voro för vidare gångbarhet oanvändbara, hafva Fullmägtige, genom utdrag af protokollet, erinrat Understyrelsen, som, enligt 32 § morn.
1 i Beglementet, hade att besörja den egentliga förvaltningen af Banko-Verket på det hela och hvars Ordförande och ledamöter, i egenskap af Chefer, hvar för sin afdelning eller kontor inom Verket, åligga att hafva tillsyn öfver ordningen inom dessa afdelningar och kontor, förständiga vederbörande att dädanefter med större noggrannhet härutinnan förfara.
För att visa, i hvad mån Fullmägtiges omförmäldta protokollsutdrag medfört åsyftad verkan, få Bevisorerne, under erinran att sedlarne å valören 1 B:dr Bunt sist af samtliga valörer och ej förr än den 1 Septeinber nästlidet år utkommo i rörelsen samt att dessa sedlar såsom spridda bland en större allmänhet, måste vara mera utsatta för nötning, än öfrige sedelvalörer, meddela följande jemnförande uppgift å inkomna förslitna Biksmynts-sedlar under nedanstående månader år 1860:
Mars och April.
Juli och Augusti. Stycketal Riksdaler.
Af 1000
R:dr valör 1,310 1,310,000 748 7 48,000 ii 500 ii ii 471 235,500 338 1 69,000 ii 100 ii a 2,328 232,800 1,608 1 60,800 a 50 ii a 3,085 154,250 1,857 92,850, ii 10 a a 30,400 304,000 24,900 249,000 ii 5 a a 65,450 327,250 56,250 281,2501 ii 1 a 246,250 246,250 253,250 253,250 Summa | 349,294) 2,810,05Oj 3 3 8,951)1,9 54,150 29
Och ehuru den betydliga förminskning i annu]leringen af sedlar å alla valörer, utom den lägsta, som således under de 2:ne sednare månaderne egt rum, icke gerna kan antagas hafva helt och hållet härrört af omförmäldta till Understyrelsen aflåtna erinran, enär under förra hälften af året, genom de från landtränterierrie inflytande medel för krono-utskylder, vanligen ingå större antal förslitna sedlar än eljest, kan dock med visshet deraf dragas den slutsats, att vederbörande numera med större noggranbet och urskiljning tillvägagå vid annulleringen af inkomna förslitna sedlar.
Revisorerne få härvid omförmäla, att under år 1859 blifvit, jemlikt 181 § af Reglementet, utbetaldt: för granskning och öfverkorsning af förslitna sedlar, R:dr 6,053, 60. „ underskrifter å sedlar „ 19,422, — Tillsammans Ralr 25,475, oo. Utelöpande transportsedlar, samt sedlar å 3 och 2 R:dr på ofärgadt papper, hvilka, på grund af Rikets Ständers år 1857 fattade beslut, äro inom linien förda och från beräkningen af Bankens sedelstock uteslutna, utgjorde vid 1848 års slut R:dr 350,879 27.
Under året äro inlösta: transportsedlar R:dr 3,040, — sedlar å 3 och 2 R:dr Banko på dubbla blad „ 66, — d:o d:o på enkla blad „ 406, 50. 3,512, 50. och balancerades alltså såsom utelöpande vid 1859 års slut R:dr 347,366, 77. § 27.
Förskott till invexling af förslitna småsedlar hafva under nästlidet år blifvit reqvirerade af Läns-Styrelserne uti Kronobergs, Jönköpings, Westmanlands, Östergöthlands, Elfsborgs, Stora Kopparbergs, Örebro, Gefleborgs, Hallands och Norrbottens Län, genom antagne vexlingsförrättare, till hvilka anordnats tillsammans R-dr 171,750 Runt.
De vexlingsmedel, hvilka uti Länen utestodo den 31 December 1859, utgjorde 42,250 R:dr, hvaraf uti Invexling t landsortcrnc af förslitna småsedlar. 30 Kontrasignation af Bankens sedlar.
Län R:dr 5,000 Jönköpings „ „ 5,000 Westmanlands „ „ 3,750 Östergöthlands „ „ 5,000 Elfsborgs „ „ 4,500 Örebro „ „ 5,000 Gefleborgs „ „ 5,000 Hallands „ „ 4,500 Norrbottens „ „ 4,500 8:gr R:dr 42,250 Enahanda förskott har under nämnde tid anordnats till Götheborgs Lånekontor med R:dr 390,000 „ Malmö d:o „ „ 300,000 S:gr R:dr 690,000: - hvaraf vid 1859 års slut endast hos Lånekontoi'et i Götheborg utestodo 30,000 R:dr. Wisby Lånekontor, som under året ej undfått något vexlingsförskott, har deremot redovisat en del af 1857 års balans, R:dr 6,450, med R:dr 5,000 Runt.
Sammanlagda beloppet af de från Banken under år 1859 utgifna förskott till invexling af förslitne småsedlar i landsorterne uppgår således till R:dr 861,750: samt de vid åi'ets slut oredovisade till 73,700 R:dr. § 28.
Uppå gjord anmälan af Understyrelsen, att, efter det åtskillige af Bankens tjenstemän under sommaren detta år undfått ledighet, de 3:dje och 4:de graderna tillhörande tjenstemän, hvilka egde att kontrasignera Bankens sedlar å 10, 5 och 1 R:dr, icke medhunne att underskrifva berörde sedlai’, hvaraf understundom erfordrades 2000 å 3000 bundtar i veckan, hafva Fullmägtige, den 5 nästlidne Juli, tillåtit, att, under tiden till den 1 i denna månad, de Bankens extra ordinarie tjenstemän, som af Fullmägtige, eller af Understyrelsen blifvit eller blifva förordnade att förrätta ordinarie tjenst, finge, lika med de ordinarie tjenstemännen, deltaga i kontrasigneringen af Bankens sedlar å 10, 5 och 1 R:dr. 31 § 29.
Sedan Fullmägtige, under den 22 December nasti, år, dels 0m viieaneranberättigat vikarierande kommissarier, att, under den tid kommissa- Jes Skyldighet rie-befattning af dem besörjdes, med de ordinarie kommissarierne att deltaga i Ti, • v • ,.n i • • i n.. i* r* sluihqa qransk deltaga i granskning, öfverkorsning, uppräkning och försegling af ni„g;n Jaf för. annullerade och förslitne sedlar, och dels förordnat, att de af sist- sedlar. berörde sedlar, hvilka i ofvanuppgifna ändamål till kommissarierne eller deras behörigen tillförordnade vikarier aflemnades, borde vara till Sedelkontoret återstälda sednast inom 15:de dagen i månaden näst efter den, då sedlarne af dem emottagits, så hade Understyrelsen fästat uppmärksamhet å det möjliga äfventyr, som för Verket kunde uppstå derigenom, att en såsom kommissarie tjenstgörande kassör deltoge i sedel-korsningen, i det att en kassör, som längre eller kortare tid varit förordnad att såsom vikarierande kommissarie tjenstgöra, vid återgåendet till sin kassörs-syssla måste icke allenast till kassan medföra en del af de sedlar, som han under sitt vikariat emottagit till slutlig granskning och korsning, utan ock ytterligare emottaga och qvittera hvad som icke under vikariats-tiden kunnat åt honom från Sedel-kontoret utdelas, till följd hvaraf han således skulle hafva att på samma gång af allmänheten emottaga och i första hand annullera förslitna sedlar samt derjemte för verkställighet af den kommissarierne tillkommande gransknings- och annullerings-skyldigheten få om händer lika beskaffade, förut i kassan behandlade sedlar, samt slutligen att derigenom åtminstone för någon gång svårighet kunde möta dels för Understyrelsens ledamöter att besörja den anbefälda månadtliga inventeringen i Speciel-kassorna och dels för Kassa-Chefen att dagligen taga en öfversigt af behållningarne dersammastädes.
Med anledning häraf och enär det med god ordning och nödig kontroll närmast öfverensstämde, att kommissarie, som af en eller annan anledning hnge tjenstledighet, genast då densamma vidtoge, från sig till den utsedde vikarien, mot dennes qvitto, aflemnade alla de af bemälde kommissarie derförut, för korsning m. m. emottagna men ej handlagda sedlar, likasom att vikarierande kommissarie, då han frånträdde det innehafda förordnandet, likaledes 32 Om indragning af Bankens sedlar a 1 JR:dr JR:mt. mot qvitto, till den ordinarie kommissarien öfverlemnade alla dylika sedlar, hvilka han under tiden emottagit men ej handlagt, samt med iakttagande ej mindre häraf, än att ofvankerörde qvittenser tillstäldes vederbörande i Sedelkontoret, de olägenheter, Understyrelsen förmenat kunna uppstå deraf att såsom kommissarie tillförordnad kassör i sedelkorsningen deltoge, enligt Fullmägtiges åsigt, vore undanröjda, hafva Fullmägtige ansett Understyrelsens ofvanberörda framställning icke böra föranleda ändring i det af Fullmäktige fattade, ofvan omförmäldta beslut. Ö O 7 § 30.
Äfven under innevarande
Riksdag liar fråga förevarit derom att Riks-Banken ej må utgifva sedlar å valören 1 R:dr R:mt, och hufvudsakligaste anledningen dertill att Rikets Högloflige
Ständer ej beslöto indragning för framtiden af nämnde sedel-valör, hemtades från befarad starkare påkänning å metalliska kassan för dessa sedlars ersättande med silfvermynt, än nämnde kassa, under dåvarande förhållanden, kunde motstå.
Man antog att, i och med detsamma utgifningen af denna sedelvalör upphörde, silfver skulle komma att uttagas för utelöpande sedlar icke allenast å 1 R:dr R:mt, utan äfven å 32 sk.
Banko, hvilket, i bredd med pågående silfver-utvexling för skillings-sedlarnes ersättning, skulle fordra en ganska betydlig summa i silfver.
Härvid har likväl förbisetts, dels att R:dr-sedlarnes förbytande i silfver komme att ske småningom, så att någon betydlig förminskning af metalliska kassan på en gång ej borde uppstå, och dels att för endast en del af dessa sedlar silfver komme att i och för rörelsens behof inom landet uttagas; ty då det är lättare att för de dagliga, mindre liqviderna städse vara försedd med sedlar å 1 R:dr, än ett lika belopp i silfvermynt å samma eller andra valörer, skulle bruket af småmynt sannolikt komma att minskas.
Men om ock vid den tid då förevarande fråga sednast utgjorde föremål för Rikets Ständers pröfning, omförmäldta anledning för bibehållande af sedelvalören 1 R:dr R:mt kunde äga stöd af metalliska kassans ställning, kan samma anledning nu ej åberopas, sedan nämnde kassa stigit till omkring 24,000,000 R:dr R:mt i Silfver; Och Revisorerne hålla dessutom före, att den förminskning, kassan undergår, genom spridning i rörelsen inom landet af ett minskningen motsvarande belopp i silfvermynt, icke kan utöfva något menligt inflytande på realisationens bestånd oell sålunda ej heller påkalla serskildta åtgärder till metalliska kassans förstärkning.
Tvärtom dela Revisorerne den hos Rikets Högloflige
Ständer ofta uttalade föreställning, att realisationen vinner i stadga derigenom att sedlarne’|förbytas mot verkligt mynt, och Revisorerne tveka således icke att ånyo upptaga denna fråga och att söka vederlägga de skäl, som hufvudsakligen blifvit anförda till stöd derför att sedlar å den låga valören 1 R:dr Runt fortfarande böra af Banken utgifvas.
Sålunda, och utom hvad här ofvan blifvit till vederläggning upptaget, har den åsigt uttalats att, genom indragning af Bankens skillings-sedlar och deras ersättande med silfvermynt, allmänheten, åtminstone till någon del, redan bibringats en riktig föreställning om myntets verkliga värde, så att för vinnande af detta ändamål ytterligare åtgärder kunna undvikas.
Riktigheten af denna sats kunna Revisorerne ej medgifva; ty ännu är den förvillelse mera allmänt spridd, att sedlar, vare sig utgifna af Riks-Banken eller Enskilda Banker, äro mynt, och denna förvillelse kan ej borttagas på annat sätt, än att verkligt mynt sprides i rörelsen och mera uteslutande begagnas vid mindre liqvider, hvilket skulle blifva händelsen derest minsta sedelvalören bestämdes till 5 R:dr.
På detta sätt komme allmänheten att betrakta sedlarne för hvad desamma verkligen äro, ö / eller representanter af mynt, och skulle lära sig inse att saknaden i rörelsen af silfvermynt vore ett förebud till förändrade förhållanden, som borde aktgifvas.
Vidare har det ansetts, att indragning af sedlarne å 1 R:dr Rmit skulle leda till minskad beqvämlighet vid alla mindre liqvider och vexlingar, vid remissor med posterna o. s. v.
Då likväl silfver utmyntas å valörerne 4, 2 och 1 R:dr, 50, 25 och 10 öre Runt, kunna ej Revisorerne finna att saknaden af sedlar å en R:dr skulle störa beqvämligheten vid liqvider och vexlingar, och enär den tid icke torde vara aflägsen, då för allmänheten tillfälle beredes att erhålla postremiss-vexlar äfven å belopp, understigande 5 R:dr Runt, synas ej de högst få förekommande remissorna å små summor böra undanskjuta en i sig sjelf högst vigtig förändring.
Befarad missbelåtenhet hos Bevisorernes Berätt. ang.
o 34 allmänheten har ock anförts bland skälen för bibehållande af den meranämnde sedelvalören; men detta skäl jäfvas af det kända förhållandet, att numera sannolikt endast en färre del af allmänheten skulle vilja tillbyta sig skillings-sedlar mot silfvermynt och det kan utan öfverdrift antagas, att, snart nog efter det Riksdalerssedlarne blifvit med silfvermynt ersatta, ganska få skulle önska en återgång till det förut varande.
Slutligen har å ena sidan kostnaden för sedlarnes tillverkning ansetts böra verka till deras indragning, hvaremot å, andra sidan anmärkts, att förlusten af ett silfvermynt drabbade både individen och staten samt att silfvermyntets nötning och deraf härledda förlust motsvarade kostnaden för sedeltillverkningen, men att, då sedel ginge förlorad, Banken och följaktligen det allmänna deraf hade vinst.
Väl är det sannt att silfvermynt, som genom nötning eller ovarsamt begagnande till en del eller till det hela går förloradt, utgör en förlust för landet; men individen lider mera genom användandet i rörelsen af sedlar, än af silfvermynt, ty de förra kunna lika lätt förloras och äro underkastade en nötning och förslitning, som ofta leder till vägrad inlösen; och hvad kostnaderne angå, så lärer, att döma af den erfarenhet, som, beträffande silfvermyntets nötning, vunnits i länder, der metalliskt mynt nästan uteslutande cirkulerar, förlusten i berörde hänseende knappast uppväga utgiften för sedlarnes underskrifning och slutliga annullering i Banken.
Då, på sätt Revisorerne sökt att ådagalägga, ganska väsendtligt fördelar skulle beredas både Banken, det allmänna och individen, derest
Bankens sedlar å minsta valörerne efterhand lemnade rum i allmänna rörelsen för silfvermynt, få Revisorerne hos Rikets Iiöglofliga Ständer hemställa att Banken hädanefter ej må utgifva sedlar å lägre valör, än 5 R:dr R:mt. § 31.
Om förbud för Sorn Revisorerne anse sig vara pligtige att fästa uppmärkker ‘att ht yfva samhet å sådana åtgärder, sorn kunna leda till relisationens upprättsediar a lägre hållande och till fördel för Banken och det allmänna, hafva Revis-dr a]'LJ. sorerne icke kunnat underlåta att erinra om det skadliga inflytande, som, i berörde afseende, de enskilda sedelutgifvande bankernas rätt att utgifva sedlar å lägre valörer utöfvar.
Genom de 35 tillfällen, sorn i sednare tider alltmera yppat sig att kunna erhålla anvisningar och vexlar å alla orter, der banker eller afdelningar af sådana äro förlagde, hafva Riks-Bankens sedlar å de högre valörerna erhållit minskad omloppstid och de af denna Banks sedlar, hvilka skulle uppfylla rörelsens behof i såväl hufvudstaden, som orterna, undanträngas af de enskilda Bankernas sedlar å motsvarande valörer; enär dessa bankers närmaste intresse är att uppsamla Riks-Bankens sedlar och ersätta dem med egna sedlar, ett undanskjutande af Riks-Bankens sedlar, hvilket .vunnit den utsträckning, att, i vissa orter, sistnämnde sedlar endast med svårighet kunna erhållas, icke ens vid uppbärandet af medel hos Statens offentliga myndigheter.
I)å likväl obestridligen Riks-Bankens sedel gör flera liqvider, än Privat-Bankens eller med andra ord kan användas vid liqvider, der enskild banks sedel icke emottages, måste, i synnerhet för den mindre bemedlade delen af allmänheten, häraf uppstå olägenheter, hvilka böra afhjelpas och undanrödjas.