Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Under dess befäl ställdes två uppsyningsman, den ena för Dalbosjön, stationerad i Wenersborg, samt den andra för Ostra sjön, med station i Carlstad, hvilka voro förmän för de 14, derjemte anställde, prickhållare och lotsar, samt tillika hade tillsyn öfver sjömärken och prickar, hvilka utgjorde, de förra Bil.
N:o 2 lill Kongl. Majlis Prog. 1847, Haft. 1 3 18 244 oell prickarna 343 stycken; och hade härvid förblifvit under loppet af flere år, intilldess
Direktionen för befrämjandet af segelfarten på Wenern efter hand så föranstaltade, att tillsynen öfver samma sjö uppdrogs åt en enda person, hvilket förhållande ännu fortfar.
Syårigheten, om icke omöjligheten, för denna person att, såsom sig bör, hålla en allvarlig tillsyn öfver ordningen vid de vidlyftigt spridda farleder och hamnar, samt fyrar, sjömärken, prickar och prickhållare, som, till följd af trafikens tillvext, numera måste anskaffas, och derjemte undersöka de, tid efter annan, upptäckta grund m. m., hade vållat, alt ifrågavarande anstalter, enligt ingångna berättelser, i flera afseenden lemnat rum för anmärkningar, ehuru
Direktionen öfver segelfarten å Wenern icke kunde tillvitas likgiltighet å dess sida, utan fastmer ådagalagt både nitälskan och ospard möda att, efter omständigheterna och med små penningetillgångar, underhålla och utvidga inrättningen för sjöfartens betryggande, hvilket ock visade sig af den stora tillökningen i så väl personal som sjömärken sedan Direktionens stiftelse.
Sedan Direktionen för Götha kanal-bolag gifvit tillkänna behofvet af införandet af en krono-lots-inrättning å kanalen och de sjöar, hvarigenom denna sednare ledes, derom öfvertygelsen under vissa vilkor jemväl syntes delas af Direktionen för segelfartens å Wenern befrämjande, bade, till följd af Kongl. Majis nådiga skrifvelse den 25 Januari 1833, KommendörKapiteneu G. Warberg, som då innehade chefsskapet för södra lots-distriktet, fått sig anbefaldt att företaga en inspektions-resa längs hela kanal-linien från haf till haf och öfver sjöarna i denna linea samt att ingifva förslag till en krono-lots- och båk-inrättning derstädes.
Denna inspektionsresa verkställdes år 1833 och berättelsen jemte förslaget inkom till Förvaltningen af Sjö-ärendena i Januari 1834, hvarefter lots-direktören, under den 28 April samma år, afgaf sitt utlåtande deröfver.
Då, oagtadt dessa åtgärder från statens sida, en sådan inrättning icke blifvit tillvägabragdt, som det vilie synas, af brist på medel, och samma öfverklagade, för allmänna trafiken i dessa farvatten menliga förhållanden fortforo, hade Kongl.
Majit, uppå underdånig hemställan af
Direktionen för befrämjande af segelfarten på Wenern samt enligt Förvaltningens af Sjö-ärendena underdåniga tillstyrkan, under den 28 December 1843, i nåder bifallit, att nämnde sjö skulle ånyo uppmätas, karta deröfver upprättas samt beskrifning, grundad på den nya mätningen och gjorda undersökningar, författas; till hvilket allt 25,000 r:dr banko blifvit anslagne att af 19 Sjöfartsfonden utgå med 5,000 r:dr årligen i fem år.
Då således staten redan anslagit en så betydlig summa för ifrågavarande ändamål, syntes den mening vinna ytterligare stöd, att staten, i likhet med hvad från äldre lider egt rum, med afseende å rikets yttre kuster, ock borde öfvertaga en inrättning, hvaraf en så ansenlig handelsrörelses säkerhet till stor del beror och hvilken svårligen kunde efter tidens fordringar åstadkommas af en o cj skilde, hvilka ega att åberopa serskilda vilkor och aftal, på samma gäng de äro deraf bundne.
Med afseende å detta allt nu anförda och då härtill kom, att den fria farten från haf till haf kanalvägen tycktes med tiden allt mer och mer framkalla en transito-rörelse, då behofvet af en ordnad lots- och båk-inrättning torde komma att än mera känbart låta sig förmärka, ansåg Förvaltningen af Sjö-ärendena lämpligast, att kronan ensam öfvertager ledningen af säkerhets-anslalterna för trafiken på ifrågavarande sjöar och låter derstädes införa en lots- och båk-inrättning, så mycket heldre, som seglationen å dessa sjöar fullt ut kunde anses lika äfventyrlig och svår sorn den på rikets yttre kuster, samt jemförelsevis förenad med lika många skeppsbrott och sjöskador, och trodde
Förvaltningen denna inrättning lämpligen kunna benämnas möllersta lots-distriktet.
Ehuru således en ordnad lots- och båk-inrättning för nyssnämnde trafik var af behofvet påkallad, och sådan inrättning redan af Kongl. Maj:t i nådig skrifvelse den 11 Augusti 1837 blifvit bifallen, återstod dock ännu frågan så väl om erhållande af tillräckliga medel att tillvägabringa och årligen underhålla densamma, då 1,000 r:dr såsom bidrag af Götha kanal-bolag och omkring 2,000 r:dr, svarande emot den uppgifna seglationsafgiften å Wenern, äro de enda enskildta bidrag, som för närvarande synas blifva att tillgå, men kostnaden, enligt nu afgifna förslag, deremot uppgick till omkring 15,000 r:dr banko för året, som huruvida inrättningen skall åstadkommas, utan att rubba de förhållanden, hvilka nu finnas och under en mängd af år vunnit häfd, samt i vissa fall öfverensstämma med den ståndpunkt, hvaruppå den inre seglationen för närvarande befinnes; och i afseende å dessa föremål för närmare utredning anförde Förvaltningen vidare:
Vid första skärskådande ville det synas, som lots- och båk-inrättningen uti det nu i underdånighet föreslagna medlersta lots-distriktet, i lik O u O het med den allmänna, borde grunda sig på fyr- och båk-afgiften samt lotsningsförtjensten; men i förra hänseendet förekom, att den nu gällande afgiften för segelfarten å Wenern utgår af lasten eller de transporterade 20 effekterne efter fastställd taxa, då deremot fyr- och båk-afgiften utgöres efter lästetal och erlägges för fartyget, hvars egare ofta icke eger lasten, och att öfverflytta afgifterna ifrån last- till fartygs-egare, syntes icke utan svårighet kunna ske.
I öfrigt ville det synas, som hinder icke mötte för antagande af denna princip, hvarigenom en fullkomlig enhet med nu varande allmänna lots- och båkinrättning vunnes.
Efter de uppgifter, som kunnat erhållas om fartygens antal å Wenern, samt deras ungefärliga lästetal, utgjorde de förra omkring 600, deraf 150 af 20 läster eller derutöfver, och 450 af tio läster ungefärligen hvartdera, alla 600 gemensamt beräknade att årligen göra från 6 till 15 ä 18 resor fram och ater, eller hvad i lots-förordningen förslås med hel resa; och om det antoges, att hvardera af de 600 fartygen i medeltal göra 10 resor, skulle fyr- och båk-afgiften för de 150, enligt nu gällande tariff, inbringa omkring 1,875 riksdaler, och de 450 fartygen 937, eller tillsammans 2812 r:dr för året, en summa ungefärligen motsvarande nu uppgifna inkomst af seglationsalgiften.
Om nu allmänna lots- och båkafgifter skulle kunna tillämpas för fartygen i Wenern, så vunnes, jemte andra fördelar, jemväl den, att upphörden och controllen hlefve ojemförligt lättare, än om seglations-afgiften skulle fortfarande bibehållas.
Förvaltningen ansåg således högligen önskligt, att det förra kunde till vägabringas, då uppbörden ock kunde verkställas på enahanda sätt, sorn för allmänna lots- och båkinrältmngen är bestämdt; men bibehölles seglationsafgiften, så syntes i detta fall enklast för kronan att låta direktionen fortfara med uppbördens indrifvande enligt den fastställda taxan och kronan en årlig bestämd summa, motsvarande den af direktionen uppgifna inkomsten af seglations-afgiften, hvilken antogs uppgå till något öfver 2000 r:dr om året, hvarigenom hela nu tillgängliga bidraget till befrämjande af en krono-lots- och båkinrättning på ifrågavarande insjöar och Götha kanal skulle blifva 3,000 r:dr, då alltså återstode 12,000 r:dr för inrättningens tillvägahrineande; och ha O o O 7 de Förvaltningen insändt förslag så väl till dessa medels användande som å den personal, hvilken för närvarande syntes höra tillsättas; men då antalet af denna personal måste lämpas efter sig företeende omständigheter och en framdeles vunnen närmare kännedom om verkliga behofvet, kunde inträffa, att det nu föreslagna antalet personer, äfvensom kostnaden för distriktet, komme att minskas eller ökas, och syntes alltså den nu i underdånighet föreslagna staten allenast böra antagas för de första åren och intilldess distrikt-chefen hinner förvärfva närmare erfarenhet om behofvet, 21 rlå lots-direktören blifver i tillfälle att uppgifva utförligare och på fullt säkra grander uppgjorda förslag i förevarande afseenden.
I öfrigt upplyste
Förvaltningen, att den nu beräknade kostnaden för ett blifvande medlersta lots-distrikt så betydligt skiljer sig, icke allenast från det förslag till sådan inrättning, dåvarande chefen för södra lols-distriktet, efter förrättad inspektions-resa, den 8 Januari 1834, ingaf, utan äfven från ett af lots-direktören afgifvet i samma ämne, under den 28 April berörde år, dertill igenfanns orsak, till en del deruti, att säkerhets-anstalterna för seglationen å Wenern, under de sislförflutna 12 åren, ansenligt utvidgats, samt alt flera såväl sjömärken som prickar tillkommit, och i öfrigt deraf, att under den pågående uppmätningen af Wenern, hvaröfver Kapiten-löjtnaniea E. Warberg har öfverinseende!, denne officer varit i tillfälle att inhemta och meddela noggrannare och tillförlitligare kännedom om tillståndet och förhållandet, än hvad genom ofvanberörda korta inspektions-resa kunnat förvärfvas, hvadan ämnet blifvit mera fullständigt och i ett vidslräcktare omfång skärskådadl; varande dock troligen mycket öfrigt att deruti inhemta, hvilket kunde inverka på de nu i underdånighet föreslagna kostnadsbeloppen.
Slutligen oell sedan Förvaltningen än närmare yttrat sig öfver grunderna för inrättandet af nu föreslagna lots-distrikt, samt hvad för til 1 väga— bringande deraf kunde vara att iagttaga, anmälte Förvaltningen, att dean O O O O ' gående denna fråga serskildt upprättade och nu insända förslag omfaitade: a) organisation af en lots- och båk-inrättning å de genom Götha kanal förenade insjöar, Wenern och Götha Elf; b) kostnaden för lots- och fyrpersonalens aflöning, fyrars, sjömärkens och prickars årliga underhåll samt andra förekommande utgifter inom det ifrågavarande lots-distri k tet, och c) lods-stationer inom detsamma från Söderköping till Götheborg, omfattande Götha kanal-iinien och sjön Wenern i hela dess omfång, med det antal lotsar, sora anses motsvara behofvet.
Departements-chefen hemställde i underdånighet, om icke Kongl. Maj:t skulle täckas i nåder besluta, det en lots- och fyr-inrättning må, på statens bekostnad, organiseras å insjöarne i kanalleden från Götheborg till Mern, så snart tillgångarna det medgifva, men att de för samma inrättning föreslagna grunder icke må komma under nådig pröfning förr, än i sammanhang med det af serskilde kommitterade utarbetade lots-reglemente. 22 Emedlertid och som medel till den föreslagna nya lots-inrättningen borde vara att tillgå, innan den sättes i verket, men det erforderliga beloppet icke på förhand kunde med säkerhet bestämmas, föresiog
Departements-chefen i underdånighet, det Kongl. Maj:t måtte täckas till Rikels
Ständer i ämnet aflåta nådig proposition om anvisandet för ifrågavarande föremål af ett årligt förslags-anslag af 4,000 r:dr b:ko; Och täcktes Kongl Maj:t, uppå Statsrådets öfrige ledamöters underdåniga tillstyrkan, med bifall till Departements-chefens sålunda i underdånighet afgifna förslag, besluta att genom aflåtande nådig proposition af Rikets nästsammanträdande
Ständer äska ett förslagsanslag af fyratusen riksdaler banko årligen, alt användas för ifrågavarande nya lotsinrättning. 8:0 Ett, i fråga om
Sjöbeväringens befäl och vapenöfning skriftligen uppsatt, så tydande betänkande: ”1 sammanhang med redan afgifvet förslae, rörande förändrade grun O O O CJ der för beväringens utgörande och organiserande, får jag i underdånighet föreslå sättet för öfning och användande af den del af sjöbeväringen, som icke utgöres af egentligt sjöfolk eller den såkallade allmänna sjöbeväringen och hvilken del är afsedd att, på sätt hittills egt rum, för landtbevärin gen undergå vapenöfning till lands.’’ ”Om sjöbeväringen, såsom föreslaget är, afskiljes från landtbeväringen, kan den förra icke vapenöfvas i sammanhang med landtbeväringen under armeens befäl, utan måste denna öfning företagas antingen af flottans befäl, elier af det, som för detta ändamål serskildt varder afsedt.
Af flottans officerare och underofficerare kan denna vapenöfning till lands icke bibringas, dels emedan detta befäl dertill är otillräckligt, när det användes för sitt egentliga föremål, eller sjörensten, dels emedan det icke innehar den vana vid gevärs-exercis och fältmanövrer, som för truppers instruerande i dessa delar af behofvet påkallas.
Denna vapenöfning måste således, om den skall medföra tillbörlig nytta, bibringas allmänna sjöbeväringen af serskildt i och för dess exercis anstäldt öfver- och underbefäl.
Flottans marin-regemente exercerar nu Blekinge läns beväring lill lands och denna beväring anses utgöra regementets tredje bataljon, för hvilken serskild bataljons-chef med ion pu regementets stat finnes anställd.
Att 23 denna skyldighet för regementet icke allenast kan och måste fortfara, utan äfven kan utsträckas lill skyldigheten att derjemte vapenöfva andra läns sjöheväring, anser jag gifvet; och frågan blifver således endast om det befäl, som skulle behöfva?
för exercerande af den öfriga sjöbeväringen.
Om Eders Kongl. Maj;t i nåder finner, alt lif-bevärings regementet, Hallands infanteri-bataljon, Wermlands fält-jägare-regemente och en del af Jemtlands fält-jägare-regemente kunna umbäras för Eders Kongl. Maj:ts annee och dess beväring, anser jag dessa corpsers befäl kunna användas för den öfriga allmänna sjöbeväringens vapenöfning,” ”Men för alt fullständigt och ändamålsenligt kunna icke allenast öfva, utan äfven i behofvets stund använda den del af sjöbeväringen, som. icke vore afsedd, såsom egentligt sjömanskap, ulan mera såsom en, synnerligen på skärgårdsflottan, för landstigningar användbar trupp marin-soidater, fordras att ega en stamtrupp, med hvilken sjöbeväringen under tjensten, så om bord som i land; införlifvas, och denna stamtrupp utgöres i första rummet af marin-regementet; men enär lif-bevärings regementet och Hallands infanteri-bataljon icke ega någon ständig trupp samt Wermlandsoch Jemtlands fäit-jägare-regementers manskap icke lärer ifrågakomma att användas såsom slamtrupp för den beväring, hvilken är afsedd att gagnas på flottan och vid ifrån densamma utgående krigsmanövrer till lands samt marin-regementet är otillräckligt, måste annan stamtrupp organiseras för fyllande af behofvet.
Denna stamtrupp anser jag böra tagas af det roterade båtsmanshållet.” ■’’För den händelse Eders Kongl. Maj;t skulle i nåder gilla denna åsigt, tillhör det mig att undersöka, huruvida några och, i sådant fall, hvilka hinder, som kunna uppstå för roterings-båtsmännens användande såsom stamtrupp för sjöbeväringen.
Dessa hinder kunna vara af tre slag, antingen i afseende på sältet lör båtsmanshållets användande eller dess beklädande, eller i afseende å flottans behof af arbetsmanskap.
I förstnämnde afseende bör jag i underdånighet upplysa, att det är Kongl.
Maj:ls höga rätt att uppfordra båtsmans-hållet när Eders Kongl. Maj:ls och kronans tjenst så fordrar, men alt roleringen, enligt flera författningar, i fredstid vanligen icke uppfordras tili årstjenst, oftare än hvart tredje år, deremellan den dock lill handräckning, när helst behofvet så fordrar, kan uppkallas.
Den enda bestämda försäkran, rotehållarne fått, är alt, vid uppfordringar, tour, så väl emellan kompagnierna som inom dem, noga skall iakttagas, så att den ena landsorten icke betungas mera än den andra.
Det andra bin - 24 dret, som möjligen skulle kunna uppstå, eller i afseende på beklädnaden, är af mera inflytanle på förslagets antagande, så länge nuvarande beklädnadssätt fortfar, ty det är naturligt, att hvarje gång båtsmännen uppfordras, är det rotehåilarnes skyldighet ali beslå båtsmännen någon beklädnad och det blefve således en tunga för rolarne, om uppfordring till exercis skedde oftare, än den nu sker Lill handräckning; men som Eders Kongl. Majit i nåder gillat förslaget om båtsmansbeklädnadens öfvertagande af kronan, så och derest Rikets Ständer, med godkännande af samma förslag, anvisa dertill erforderligt anslag, förfaller äfven detta hinder, hvilket i motsatt fall högst betydligt motverkade förslaget 0111 bätsmanshållets användande såsom stamlrupp för sjöbeväringen och serskildta uppfordring för exercis.” ”Det tredje af de hinder, som möjligen kunna framställas, är det, huruvida den för flottans arbets-kraft påräknade personal af båtsmanshållet genom båtsmännens användande till stam för sjöbeväringen och denna stams exercerande såsom landttrupp, skulle komma att minskas; men detta hinder synes mig kunna häfvas derigenom, alt exercisen til! en del lämpas efter och verkställes i sammanhang med uppfordringarue.” ”Förutsatt således att dessa hinder, och möjligen flera af mindre betydenhet kunna häfvas, får jag i underdånighet föreslå, att såsom stamtrupp för allmänna sjöbeväringen må, under namn af marin-bataljoner, få påräknas följande antal manskap, nemligen: 1 Bataljon i Hernösand, innefattande såsom stam: l:sta Norrlands l:a båtsmans-kompagnie 141. l:sta d:o 2:a d:o 173. 2:dra d:o l:a d:o 173. 487: 1 Bataljon i Stockholm: l.'sta Södermanlands kompagnie 134. l:sta Södra Roslags eko 125. 2:dra d;o d:o 127. l:sta Norra Roslags d:o . . , 123. 2:dra d:o d:o 122. 633: 1 Batajloji i Westervik: 2:dra Södermanlands kompagnie . 142.
Transport 142. 1,120, 25 Transport 142.
Östergöthlands kompagni 194.
Tjusls d:o 118.
Smålands d:o . . . 121. 575: 3 BataljOTier i Carlskrona: med starn af nuvarande marin-regementet, utgörande . . . 800: 1 Bataljon i Halmstad: med stam af: Norra Hallands kompagnie 229.
Södra d:o 135. 364: 1 Bataljon i Götheborg: med stam af: Westergöthlands kompagnie . . . : 87. l:sta Bohus d:o 289. 376. för 8 Bataljoner utgör stammen således 3,235. man, af hvilka 800 äro marin-soldater och 2,435 roterings-båtsmän.
Det öfriga bålsmanshållet, utgörande: i Blekinge 1527 man i Södermöre 816 på Öland 263 på Gottland 260 i Bohus län 188 och i Norrland . 175 eller tillsammans : . 3,229 man, är påräknadt dels såsom artilleri-håtsmän, dels såsom sjöbesättningar på seglande flottan, i hvilken sednare egenskap dessa provinsers båtsmän äro mera användbara än det öfriga båtsmanshållet; varande arlilleri-båtsmän nens antal 1,104: och det för sjöbesättniugar påräknade 2,125:
Summa 3,229 man. återstår nu att beräkna den styrka af beväringsmanskap, som hvarje balaillon skulle komma alt vapenöfva.
K:o 2 lill Kongl. Majlis Prog, 1847, Höft. 1. 4 26 Till Hernösands
Bataljonen skulle komma att lyda sjöbeväringen från sjö-socknarne i Gef - leborgs län .' 172. bela Westernorrlands län ............. 405. 577. till Stockholms Bataljonen:
Sjö-beväringen från kustsocknarne.
Upsala län 45. dito Stockholms län 252. 297. till IVester viks Bataljonen:
Sjö-beväringen från kustsocknarne i Södermanlands län 82.
Östergöthlands län 176.
Calmar län utom Södermöre 410. 668. till Carlskrona Bataljonerne: Sjö-beväringen från Södermöre härad af Calmar län . 157. hela Blekinge län 451. samt östra kust-socknarne af Christianstads län 105. 713. till Halmstads Bataljonen: Sjö-beväringen från Malmöhus läns kustsocknar . . . . • 330.
Vestra kustsocknarne af Christianstads län 61. kustsocknarne i Hallands län 190.
_ 581. till Götheborgs Bataljonen:
Sjö-beväringen från kustsocknarne i Götheborgs och Bohus län . . 508.
En klass Sjöbeväring från förenämnde län och socknar utgör således 3,344, man, eller alla fem klasserna omkring 16,720 man.” ”Huruvida det vid Eders Kongl. Maj:ts Lif-bevärings-regemente, Hallauds infanteri-bataillon samt Wermlands och Jemtlands fält-jägare-regementen, detta sednare lill så stor del, som lill flottan kommer att afgå, nu 27 bestådda befäl är tillräckligt alt exercera de af båtsmän såsom stam bestående marin-bataljonerne med deras bevärings-styrka, torde nu i ordningen böra undersökas.”
Vid Lif-bevärjngs regementet finnas officerare med löner på stat . 30. vid Hallands Infanteri-bataljon d:o . 7. vid Wermlands fält-jägare d:o . 30. och från Jemtlands regemente påräknas ett antal af 18. tillsammans 85.
Med beräkning af en bataljons-chef, je.mte 1 adjutant och regemenlsqvartermäslare för hvarje bataljon, samt 3 officerare för omkring hvarje 250 man, skulle för alla bataljoner ne, utom de i Carlskrona, hvilka hafva marin-regementels derstädes befäl, erfordras ett antal af 70 officerare, hvartill kommer inspektören och dess adjutant.
Då nu de ofvannämnde corpserna anses kunna Jemna 85 officerare, uppstår följaktligen ett öfverskott i dessas numerär af 13; men den besparing, som härigenom uppkommer, erfordras för alt betäcka kostnaderne dels för komplettering af antalet utaf under-officerare, af hvilka inga finnas hvarken vid lif-beväringsregemenlet eller vid Hallands Infanteri-bataljon samt dels för aflönande af trumslagare.” ”Vidkommande nu sättet för vapenöfningens fullgörande, så håller jag i underdånighet före, alt den, såsom förut sagd t är, och så vidt ske kan, bör lämpas efter båtsmännens uppfordring till årstjenst; hvadan äfven vid uppfordringarne manskapet så tidigt bör uppbådas, att det före afmarchen till stationen kan undergå 17 dagars vapenöfning, in- och utryckningsdagarne inberäknade.
Sjö-beväringens årliga öfningstid blifver lika lång med landt-beväringens.
’ ”Hvad slutligen beträffar kostnaden för dels befälets aflöning, dels vapenöfningarne, så skulle den komma alt utgöras af följande belopp, alt årligen utgå, nemligen: l:o Aflöning
Lill befälet med flere vid de marinba tal joner, hvilkas stam utgöres af båtsmän, skulle medföra en utgift af cirka 57,798 r:dr 16 sk. banko.
Tillgång till denna summa skulle, på sätt vid regleringen af fjerde hufvud-titeln blifvit anmärkt, beredas genom öfverflytlning af ett motsvarande belopp af löneanslaget för armeen, i den mån befälet i de corpser inom armeen, som komma alt upplösas, antingen afginge eller anställdes vid marin-bataljonerne, och således vore icke behöfligt att af Sländerne härför äska något anslag, ulan blott begära deras 28 bifall till användande för femte hufvudtilelns nu ifrågavarande behof af de tillgångar på 4:de hufvud-liteln, sorn på förenämnde sätt blifva disponibla.
’ ”Vidare skulle erfordras: 2:o
Kostnaden för vapenöfning af sjö-bevärings-manskapet, enligt beräkning 38,213: 32. 3:o Kostnaden för samma manskaps beklädnad oell beväring under mötestiden d:o d:o 19,558: 44. 4:o Stammens vapenöfning d:o d:o 8,471: 37. 5:o Gevärens underhåll 500: — Summa R:dr 66,744: 17. hvilken summa jag i underdånighet hemställer, att Eders Kongl. Maj:t af Rikets nästsammanträdande Ständer täcktes i nåder äska såsom tillökning i femte hufvudtitelns anslag.” ”1 öfrigt torde det nådigst tillåtas mig att anmärka, dels alt materialier till första uppsättningen af sjö-bevärings-manskapets beklädnad äro beräknade alt utgå af bevärings-manskapets nuvarande reserv-förråd, samt att dylikt förråd således åter mäste bildas, hvartill erfordras ett belopp af cirka 15,300 r:dr att tills vidare årligen utgå; dels att till arbetslöner för de första munderingarne, äfvensom till manskapets tiilt fordras ett belopp af 20,300 r:dr banko.” Kongl.
Maj:t behagade, uppå Stats-rådets öfrige ledamöters underdåniga tillstyrkan, med gillande af Departements-chefens förslag, i nåder bifalla, att, i sammanhang med frågan om statsverkets tillgångar och behof, må af Rikets nästsammanträdande Ständer äskås ett anslag af 66,744 riksdaler 17 sk. för Sjöbeväringens och dess stamtruppers exercis m. m. 14:o Härefter anförde
Departements chefen: "Sedan Eders Kongl.