Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Borgare-Ståndet har. genom ProlocollsUtdrag af den 20 sistlidne månad, återremitterat detta Betänkande på grund af dervid gjorda anmärkningar af flere Ledamöter, som hufvudsakligen erinrat, dels att Utskottet icke åberopat en af Grefve Gustaf Lövenhielm i timnet väckt motion, hvilken skulle vara så utförlig, att Utskottet deraf fått anledning till närmare utveckling af saken, dels ock att Utskottet underlåtit biträda RiksStånden med upplysning, införskaffad, enligt §.
Riksdagsordningen, rörande resultatet af Rikets Ständers vid sisllidne Riksdag gjorda underdåniga framställning om LandsFiscals-tjensternas indragning.
Till besvarande häraf, föranlåtes Utskottet vördsamt anföra, att Utskottet icke kunnat åberopa, eller till närmare utveckling af ämnet begagna den motion i samma fråga, som af Grefve Gustaf Lövenhielm skall vara väckt, enär någon sådan icke blifvit lill detta Utskott remitterad; äfvensom att Utskottet desto mindre ansett behöfligt, att, på sätt /p §•
Riksdagsordningen bjuder, begära upplysning om Kongl. Maj:ts Nådiga Beslut, i afseende på Rikets Ständers vid sistlidne Riksdag underdåniga Skrifvelse, angående LandsFiscals-tjensternas upphörande, som både Utskottet och Rikets Ständer, redan innan Betänkandet afgafs, fått tillfälle att taga kännedom derom genom den uppgift från KammarExpeditionen, som finnes bifogad JustitiasOmbudsmannens lill samtlige RiksStånden aflemnade Embetsredogörelse af den i5 sisllidne Januarii, hvilken uppgift i 2o:de momentet innehåller : att Kongl. Maj:t, vid underdånig föredragning af förenämnde Skrifvelse, förklarat
Sig icke kunna bifalla hvad Rikets Ständer derutinnan hemställt.
Derjemte får Utskottet tillkännagifva, alt Betänkandet blifvit gilladt af Högloft.
Ridderskapet och Adeln under den 24:de, af Högvördige Preste-Slåndet under den 2o:de, och af Hedervärda Bonde-Ståndet under den i^rde sisllidne månad, Bihang till R.
Prot, 1834- 8 Samt. t öde Häftet.
N.o 27. oell att Utskottet således funnit återreraissen icke kunna till någon vidare åtgärd å dess sida föranleda.
Stockholm den 8 April i834- N:o 27.
Utsk. den g April kl. 6 e. m.
Betänkande, i anledning af väckt motion, om utvidgad frihet för Pr ester skåpet att fä Embetsbref till Kongl. May.ts Befallningshafvande genom Kr onobet] eningens försorgfortställde.
Uti ett till Högvördiga Preste-Slåndet ingifvet memorial , som till Utskottets handläggning blifvit remitteradt, har Herr Prosten Mittag anfört, att, då Kongl. Majrts Nådiga CirculaireBref den 16 Junii i8i3 innehåller tillåtelse för vederbörande Presterskap, att sådane "skriftliga upplysningar, ”Sockenstämmo-Protocoll, Utlåtanden, m. rn., som af Kongl. MajrtsBefallningshafvande infordras, till närmaste Kronobetjent, för undgående afPost"portokostnad, aflemna, hvarefter denne är pligtig att handlingarne, ”med den vanliga Krono-brefposten, till Landshöfdingen fortställa;” men det ofta inträffar, att Presterskapet föranlåtes, dels till följd af ständigt gällande föreskrifter, dels tillfälligtvis till Kongl. Maj:ts Befallnigshafvande insände handlingar och skrifvelser, sem icke infordras, hvarigenom nog betydlige utgifter Presterskapet tillskyndas; Herr Prosten ansett sig höra till afhjelpande af berörde olägenhet föreslå, att vederbörande Prestman, som hafva sig Pastoralvården uppdragen, berättigas, att deras Embetsbref, på omslaget försedde med anteckning om innehållet, till närmaste Kronofogde eller Länsman emot bevis aflemna, med stadgad skyldighet för bemälde Tjenstemän, att brefven med deras Kronobrefspost fortskaffa.
Utskottet får härvid vördsamt anföra, att Kongl. Majrts ofvan omförmälde Nådiga Circulaire-Bref till samtlige Landshöfdingarne och Consistorierne i Riket blifvit utfärdadt i anledning af Högvördiga PresteStåndets vid föregångne Riksdag gjorda underdåniga anhållan om befrielse ifrån några till deras kall icke egentligen hörande verldsliga göromål,, till lättnad Allm.
N.o 28. 3 af hvilka, ibland andra, stadgandet om sättet för infordrade handlingars fortställande till Kongl.
Majrts Befallningshafvande blifvit i Nåder meddeladt af sådant innehåll, som Molionairen här ofvan anfört; och som grunden till hvad sålunda af Kongl.
Ma:jt redan i Nåder blifvit Presterskapet heviljadt, eller åsyftad lindring vid utöfvande af de senare tider Pastoralvården åtföljande verldsliga Embetsärenden, äfven för ifrågavarande framställning måste såsom giltigt skäl antagas, utan att några missbruk, eller någon märklig tillökning i Kronobetjeningens göromål genom utsträckning affden föreslagne postfriheten synes kunna inträffa; alltså, och då dessutom fråga icke är om begagnande af den redan nog mycket tryckande Kro^ liobrefbäringen, anser Utskottet sig böra vördsamt tillstyrka, att Rikets Höglofl.
Ständer hos Kongl. Maj;t i underdånighet anhålla, det Stadgandet i Kongl.
CirculaireBrefvet den 16 Junii 1813, angående sättet för fortställande till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande af ifrån Presterskapet infordrade Utlåtanden, Protocoll och Handlingar, mätte i Nåder varda utsträckt till alla de Embetsbref, som af Presterskapet till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande aflåtas, med skyldighet för brefafsändaren att å omslaget anteckna brefvets innehåll, och för Kronobetjeningen, alt, när så äskås, öfver emottagahdet meddela bevis.
Stockholm den 9 April i83/j - N:o 28.
Ankom till Exp. Utsk. den 9 April kl. 6 e. m.
Betänkande j i anledning af -väckt motion derom, att Arieplougs och Arvidsjaurs Lappmarker måtte till Norrbottens Län förläggas.
Herr Benjamin Hahn har uti ett till Vällofl.
BorgareStåndet ingifvet och derifrån lill detta Utskott remitteradt memorial föreslagit, att Lappmarkerne Arieploug och Arfvidsjaur, hvilka nu höra till Vesterbottens
Län, 4 Allm.
Betänkande N.-o 2 8, måtte klifva till Norrbottens Län förlagde.
Såsom skäl härtill har af Motionairen blifvit uppgifvet: att allmogen ifrån deras så kallade Kyrkofäder hade, i förra Lappmarken 3y, och i den senare 28 mil till Umeå stad, hvaremot afståndet till Norrbottens Läne-Residence vore för Arieplougs Lappar endast 23, och för Arvidsjaurs 14 mil, samt att den föreslagna förändringen, dels blefve af stor nytta för Lapp-allmogen, hvilken, såsom ej skrifkunnig, ofta måste, för bevakandet af sina angelägenheter, personligen hos Kongl. Majrts Befallningshafvande sig infinna, dels skulle för Kongl. Maj:t och Kronan leda till besparing vid fångars transporterande till och ifrån nämnde Lappmarker.
Utskottet har tagit motionen i öfvervägande; och som, i anledning af hvad anfördt blifvit, både allmän och enskild nytta synas med Motiomairens förslag vara förenade, helst Utskottet inhemta t, att bemälde Lappar hufvudsakligen hafva deras handel och beröring med invånarne i Piteå, får Utskottet vördsamt tillstyrka Rikets Höglofl.
Ständer, att hos Kongl. Maj:t göra den underdåniga hemställan, alt Kongl.
Majit täcktes anbefalla en närmare undersökning om förhållandet och, så framt nu okända hinder ej möta, i Nåder tillåta, att Arieplougs och Arfvidsjaurs Lappmarker må ifrån Vesterbottens
Län skiljas och i stället varda till Norrbottens Län förlagde.
I öfrigt har, genom ofvanberörde motion, Utskottets uppmärksamhet blifvit fästad derå, att enahanda förhållande, som med Arieplougs, och Arf-\ddsjaurs af Riket, i allmänhet härledande sig derifrån, att Landshöfdinge-Residencen äro vid eller nära lånegränsen förlagde; och då Rikets nuvarande Administrativa och Kamerala indelning otvifvelaktigt i många orter medförer, så väl för Staten, som för den enskilde, kostnader och andre olägenheter, hvilka, efter Utskottets tanka, genom en mera jemn och ändamålsenlig reglering, kunna, om icke helt och hållet undanrödjas, åtminstone betydligt förminskas; har Utskottet, med den rättighet, som i RiksdagsOrdningens 34 §. blifvit detsamma tillagd, alt, i anledning af i Riks-Stånden väckta frågor, anmärka brister i de allmänna hushållningsanstalterne och förändringar deruti föreslå, trott sig böra vördsamt tillstyrka, att Rikets Höglofl.
Ständer måtte hos Kongl. Majit i nnder.
. . dånighet anhålla, att en, efter lacala förhållanden, invånar nes beqvämlighet och öfrige omständigheter lämpad, ny Administrativ och Iyamerallndelning i de delar af Riket, hvar - Allni.
Eesv. och Oecon.
Utskottets Betankande jV.-o 2g. 5 est sådant, efter anställande undersökningar, finnes af beliofvet påkalladt, måtte, genom Kongl. Maj:ts Nådiga försorg, till vägabringas.
Hvilket allt lill Rikets Höglofl.
Ständers egen pröfning vördsamt öfverlämnäs.
Slockholm den 9 April 1834* N:o 29.
Ankom till Exp.-Utsk. den 9 April kl. 6 e. m.
Betänkande^ i anledning af väckt motion, angående verkställandet af arbeten för Konsl. Flottans i Carlskrona behof.
Vällofl. Rorgare-Slåndet bär till detta Utskott remitterat ett af Herr P. A.
Thörn afgifvet memorial, innehållande framställning derom, att flere arbeten, som vid Kongl. Flottans Station i Carlskrona erfordras, måtte af Stadens handtverkare, efter beting, få förrättas.
Utskottet, som har sig bekant, att för närvarande äro för Flottans i Carlskrona behof antagne och försvarade flere handtverkare af åtskilliga Embeten, anser Motionairen hafva åsyftat, att de samma måtte afskedas, eller till antalet inskränkas, samt Flottans arbeten i stället af Stadens Handtverkare, genom entreprenad, verkställas.
Enligt de upplysningar i ämnet, sorn Utskottet sig förskaffat, skola flere giltiga skäl till Motionairens förslag förefinnas, såsom: att de i Flottans tjenst varande arbetare, utom serskild ersättning för arbetet, af Kongl. Maj:t och Kronan åtnjuta lön i penningar och spanmål, samt derföre äro mera dyrlegde än andre handtverkare, utan att den högre kostnaden lärer motsvaras af den fördel, sorn tillskyndas Flottan derigenom, att desse arbetare alltid kunna påräknas och äro att tillgå; att endast en del af de arbeten, hvilka för Flottans behof erfordras, äro af den beskaffenhet, alt dertill behöfvas större insigter och färdighet, än hos skråhandtverkare vanligen finnas; och vidare alt ifrågavarande arbetare ofta, då de blifva ålderstigne eller bragte till fattigdom, falla Kongl. Maj:t och Kronan, i hvars tjenst de äro, till last.
Då Utskottet alltså trott sig finna Motionairens framställning förtjena uppmärksamhet, såsom åsyftande ej mindre lindring i utgifterne för Flot - 6 Allm, Besv. och Oecon.
Utshottets Utlåtande. iT.o 3o. tans räkning, än fördel för den enskilde, liar Utskottet ansett sig böra vördsamt föreslå Rikets Höglofl.
Ständer, att hos Kongl- Majit i underdånighet anhålla, det undersökning om ifrågavarande förhållande måtte ske, och att Kongl. Majit derefter, i afseende å verkställandet af arbeten för Flottans i Carlskrona behof, täcktes låta vidtaga de förändringar, sorn med allmän och enskild nytta i Nåder må pröfvas förenlige.
Stockholm den 9 April i834* N:o 3o. Ankom till Exped.
Utsk. d. g April kl. 6 e. m.
Utlåtande, i ättledning af väckt motion_, att Förvaltningen af Sjö-Ärendena måtte upplösas, och dess göromål till Kongl. Krigs-Collegium öfverjlyttas.
Uti ett lill Yällofl.
Borgare-Ståndet ingifvet och derifrån till detta Utskotts handläggning remitteradt memorial, har Herr Th. Petre, under yttrad förhoppning, att Rikets försvar framdeles komme att hufvudsakligen byggas på Skärgårds-flottan, och att Landt-trupperne, behörigen inöfvade, skulle till denna Flottas bemannande användas, föreslagit, att, till vinnande af enhet i Administrationen och besparing i Slats-utgifterne, Förvaltningen af Sjö-Ärendena måtte, så snart omständigheterne det medgåfvo, upplösas och detta Collega göromål öfverflyttas på Krigs-Collegium, hvars mu varande, till onyllig tidsspillan ledande organisation, förmodades snart komma att, genom ett nytt ändamålsenligt Reglemente, betydligen förenklas.
Utskottet har tagit motionen i öfvervägande; och som de till nämnde begge Embetsverk hörande göromål omfatta tvänne, efter Utskottets å sigt, helt och hållet skiljaktiga ämnen, nemligen< Rikets försvar till Lands, och Sjö-försvaret, samt fordra olika kunskaper hos de personer, sorn skola desamma handlägga, har Utskottet, som det icke tillhör att ingå i pröfaning, huruvida det ena försvarssättet företrädesvis framför det andra bör användas, och följaktligen ej eller att utlåta sig om och hvilken verkan en Allm.
Besv. och Oecort.
Utskottets Betankande.
N.o 3l. 7 förändring i nu gällande försvars-system borde, i afseende å berörde Styrelse-verks organisation, medföra, funnit den af Motionairen föreslagne öfverflyttning af Förvaltningens af Sjö-ärendena göromål lill Krigs-Collegium, dels olämplig i anseende till det beroende förhållande, hvari den förra förvaltnings-grenen, till föga båtnad för Rikets försvar i allmänhet, skulle komma att befinna sig till den senare, dels omöjlig att verkställa, utan att ett nytt, af serskilde i ämnet kunnige Ledamöter sammansatt Departement för Sjö-ärendéna blefve i Krigs-Collegium inrättadt, hvarigenom åter de af Motionairen afsedde ändamål, enhet i Administrationen och besparing i utgifterne, skulle förfelas.
På grund af hvad sålunda blifvit anförd t, anser sig Utskottet icke ega skäl, att å den i ofvanberörde måtto väckte motion tillstyrka bifall.
Ständers egen pröfning Yördsamt öfverlemnadt.
Stockholm den 9 April 1834- lSf:o 3 k Ankom till Exped.-Utsk. d, g April kl. 6 c. m.
Betänkande_, i anledning af väckt motion, om meddelande af så beskaffade Privilegier för Trelleborgs bj, sorn medföra rättighet att hålla öppna salubodar. Riksdags-Fullmägtigen Tufve Månsson ifrån Malmöhus Län, med hvilken sig förenat Anders Nilsson ifrån samma Län, hav uti ett till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet memorial, som till Utskottets handläggning blifvit remitteradt, anfört, att belägenheten af Trelleborgs by, i Skylts Härad och förenämnde Län, erbjuder tillfälle till handel och rörelse, vida fördelaktigare än på flere andra ställen i Riket, der Städer eller Köpingar äro anlagde, utan att häraf någon väsendtlig nytta hemtas, enär den för stället medgifne handelsfrihet ej innefattar rättighet att tillhandahålla köpmannavaror, för upphandling hvaraf ortens invånare, om de vilja begagna fördelen att å närmaste afsättningsställe, Trelleborg, föryttra deras producter, deribland spanmål är den betydligaste, måste företaga serskilde resor till närmaste, dock på 3 eller 4 rails afstånd belägna, Sta - 8 Allm.
Betänkande N-0 3l. pélstäder, Malmö och Ystad; till afhjelpande af hvilka för ortens rörelse menliga förhållande Motionairen föreslagit, att lör Trelleborg sfi beskaffade Privilegier måtte hos Kongl. Maj:t af Rikets Höglofl.
Ständer i underdånighet begäras, som kunde medföra rättighet att hålla öppna salubodar, hvilket förslag Tufve Mänsson under öfverläggningen i Utskottet på det sätt förklarat, som hade framställningen till föremål, att Trelleborg måtte blifva en handelsköping, lydande under Malmö stad.
I afseende på den Trelleborg redan tillagde handelsfrihet, har Utskottet af Kongl. Maj:ts Nådiga Bref till Dess och Rikets Commerce-Collegium den i5 Junii 1818 inhemta t, alt nämnde by blifvit bibehållen vid en ifrån äldre tider idkad inrikes handel med träd varor, i utbyte emot spanmål och andra ortens producter; äfvensom att, till control vid utöfliingen af berörde handelsrätt, serskilde stadganden angående förpassningars uttagande blifvit meddelade, och en Tulltjensteman i Trelleborg anställd; och ehuru, genom desse åtgärder, någon lättnad för afsättning blifvit en af Sveriges rikare slättbyggder beredd, synes det likväl med visshet kunna antagas, att den inskränkta handelsfrihet, som för närvarande är Trelleborg medgifven, alldeles icke är af åsyftadt fördelaktigt inflytande på ställets och ortens välstånd, helst det derigenom öppnade tillfälle till afsättning oftast lemnäs obegagnad t, så länge allmogen på andre ställen måste förse sig med sine nödvändighetsvaror.
Om man, för ortens produclion och industri, af handeln i Trelleborg vill vänta resultat af värde, torde derföre en utvidgad frihet böra medgifvas, desto mera lämplig, sorn ställets belägenhet i en bördig ort med tillfälle till sjötransport, och på tillräckligt afstånd ifrån städerne Malmö och Ystad, lemnar all möjlig anledning till den förmodan, att rörelsen der kan blifva betydlig; och får Utskottet af sådan anledning, med understödjande af hvad Motionairen föreslagit, vördsamt tillstyrka, att Rikets Höglofl.
Maj:t i underdånighet anhålla, att en Köping, lydande under Malmö stad, måtte i Trelleborg få anläggas.
Hvilket dock, jemte flere Ledamöters serskilda mening, till Rikets Höglofl.
Ständers närmare pröfning vördsamt öfverlemnas.
Stockholm den q
April 1834- Reservation: Herr Leffler anförde, att han icke kunde instämma i detta Utskottets beslut och begärde att härvid få åberopa de skäl, som finnas framställda 'Allm.
Besv. och Oecon, Utskottets Utlåtande N.o 32. 9 ilians förut afglfne reservation mot Utskottets Betänkande, N:o 19, i anledning af väckt fråga om anläggning af en Köping i Wittsjö by uti Christianstads Län.
Med Herr Leffler förenade sig samtlige närvarande Ledamöterne af Vallöf!. Borgare-Ståndet.
Ankom till Exped.-Utsk. d. 9 April kl. 6 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion, att
Bevärings-ynglingarne icke måtte samlas till vapen-öfning förr, än de uppfordras till Rikets försvar.
Genom Protocolls-Utdrag har Utskottet erhållit remiss af RiksdagsFullmägtigen ifrån Carlstads Län Bengt Erikssons motion derom, att Beväfings-ynglingarne hädanefter väl måtte i rullor antecknas, men icke till vapenöfning sammandragas förr, än Rikets försvar sådant fordrar, till hvilken framställning följande skal hufvudsakligen blifvit anförda: att, i och för Beväringsmötet, sonen ofta ryckes ifrån fadren och hemmet, och måste lenina egendomen åt en kraftlös och otillräcklig skötsel vid en tid, då största arbetskraften erfordras; att vapenöfningsmötet medför betydliga kostnader för Staten, äfvensom för den enskilde, enär Beväringsynglingen måste med kläder, mat och penningar utrustas; samt att ynglingarne, genom dessa möten, till deras sedlighet försämras.
Med Motionairen har Riksdags-Fullmägtigen P.
Eriksson ifrån nämnde
Län sig förenat, hvaremot, vid motionens föredragning uti Hedervärda Bonde-Ståndet, vice Talmannen Jon Jonsson yttrat: att han icke kunde instämma uti Molionairens åsigter, enär Beväringsynglingen, genom öfningen vid mötet, ehuru ringa den vore, blefve mera skicklig att vid den indelte Soldatens sida användas i fält.
Utskottet får härvid vördsamt anföra: att, jemlikt 4:de §. i Kongl. Kungörelsen den 27 October 1812, angående utskrifningssättet och inrättningen af Beväringsmanskapet, på Kongl. Maj:t beror, att, vid skeende anmälan, i Nåder pröfva de ömande omständigheter, som för någon persons befrielse ifrån Beväringsskyldigheten kunna förefinnas, hvarigenom alltså en Bihang till R.
Prot. l83y 8 Sami. a 6:te Häftet.
Utskottets Utlåtande 2V.o 32. , . ... : ;■ ; v!,.y - , i ..... , . . . ... ■, , . „j,_ • dylik händelse, sorn den Motionairen anmärkt, eller att en son måste lemna orklösa föräldrar och vården om deras egendom, efter Utskottets-tanka, är förebyggd och synes ej kunna inträffa, så vida förhållandet icke fortides; att Beväringsmanskapets möten vanligen hållas: omkring medlet af Junii månad, då till jordbruket mindre arbete erfordras; men om desse möten skulle i någon landsort inträffa å en för densamma mindre lämplig tid, hyser Utskottet den öfvertygelse, att Kongl. Maj:t deruti meddelar Nådig rättelse, då förhållandet anmäles; att Beväringsmanskapet, när det till ofnings vinnande sammandrages, enligt 15 i nämnde Kongl. Kungörelse, af Kongl. Maj:t och Kronan erhåller erforderlig beklädnad, beväring och annan rustning samt underhåll; börande, efter Utskottets tanka, kostnaden härföre mindre tagas i betraktande, då medlen, som åtgå, kringspridas i landsorterne; samt att ynglingarum änder den korta tid af 12 dagar, innell utryckningsdagarne inberäknade, som vid mötet tillbringas, synas icke kunna till sin sedlighet i allmänhet något förlora, enär de äro sträng ordning och disciplin underkastade.
På grund häraf, öch då, på sätt Allmänna Besvärs- Och OeeönomieUtskottet vid sistförflntne Riksmöte, i anledning af då väckt motion i enahanda ämne, sig yttrat, £8 Samlingen, t Bäiidet, Betänk.
Nio. i5) ändamålet med inrättningen af allmänna Beväringsmanskapet, Fäderneslandets försvar, endast i den moa kan genom denna inrättning vinnas, söm manskapet för sin bestämmelse är tilldänädt och väl orgäniseradt; då dessa Fäderneslandsförsvarares daning består icke blott i färdigheten att handtera vapen, utan ock i vanån vid märcher och öfrige faltleliiadetis fatig tior, ffl. 111., och då, med ett ord, allmänna öfvertygelse!! om nödvändigheten för krigsmannen att känna sitt yrke oell lefnadssätt förr, än just då lian emot henden skall utrycka, hvilar på så oemotsägliga grunder, ätt vådan af ett motsatt förhållande ingalunda torde behöfva bevisas, eller med det varnande, sorgliga exemplet ifrån senäste Landtvärnét upplysas; kati Utskottet, icke tveka, att bifall tiil den i ofvanberörde måtto väckta tfidtiorteti på det högsta afstyrka.
O */ Hvilket dock till Rikets Höglöll.
Stockholn! dén q April 1834.
Alli».
Ber»; Otte OecoH, lft»kotteU Betänkande ET.o, SX ii N:o 33.
Betänkande, i anledning af väckt motion, angående rättigheten för en beväringsskyldig att annan duglig karl i sitt ställe sätta.
Uti ett ifrån Hedervärda Bonde-Ståndet till Utskottet remitteradt memorial har R i ksdagsfollm ä k tigen Anders Johansson ifrån Uplands Län, såsom en brist i Författningen angående Beväringsskyldigheten, anmärkt, att den rättighet, som en, vid 20 års ålder till utskrifning förbunden yngling blifvit medgifven, att lega annan karl i sitt ställe, icke vore till de påföljande af ynglingens beväringsår utsträckt, och då ofta kunde inträffa, att den, som vid nämnde ålder varit till vapenöfningar och krigstjenst 0- Lehindrad, sedermera, under beväringsåren, klefve bofast å landet eller förskaffade sig, derstädes eller i stad, lofligt näringsfång, hvilket han, vid uppkommande krigsoroligheter till tjenstgöring uppfordrad, icke utan skada för sig eller anhörige kunde öfvergifva; har Molionairen hemställt, att en sådan Beväringsyngling må, oaktadt första inmönstringen för sig gått, befrias ifrån Beväringsskyldigheten, så vida han antaglig karl i sitt ställe anskaffar.
Utskottet har tagit kännedom af den, angående utskrifnings-sättet och inrättningen af allmänna Beväringsskapet utfärdade Kongl.
Förordning af den 27 Oct. 1812, hvilken uti 8 §. tillåter ”den, som till utskrifning förbunden är, att i sitt ställe sätta annan duglig karl;” och ehuru Utskottet anser det icke vara den conscriptions-skyldige genom berörde Författning betaget, att, under hvilketdera af beväringsåren Sorn hälst, för sig lega annan karl och att följakteligen denna förmon skäligen ej kunde vägras, i händelse fråga derom skulle väckas; likväl och som, vid Författningens tillämpning, olika meningar i detta afseende tilläfventyrs kulina uppstå, samt härtill jemväl kommer en omständighet, som i Författningen ej finnes anmärkt, men, i Utskottets tanka, ej får förbises, nemligen, att den karl, som föreslås till antagande i stället för en Beväringsskyldig, hvilken redan blifvit exercerad, bör hafva öfning i excercicen, enär Staten i annat fall skulle på den Beväringsskyldiges entledigande förlora; alltså och då ett förtydligande af ifrågavarande Författning i omförmälde afseende torde böra ega rum, får Utskottet vöfdsahit föreslå, det underdårtig anhållan göres derom, att Kongl. Majit täck - I2 'Allni. Besv. och Oecon.
Utskottets Betankande N.o 33. tes öfver 8 §. i merberörde Kongl. Förordning låta utfärda en sådan förklaring, att den rättighet, som i samma §. blifvit en Beväringsskyldig medgilven, att lega annan karl i sitt ställe, gäller fortfarande under alla conscriptionsåren, så att en inom desse år varande person, äfven sedan han blifvit inmönstrad och exercerad, må ifrån conscriptions-skyldiglieten njuta befrielse, så vida han i stället anskaffar annan duglig karl, och denne, utom öfrige i nämnde §. uppräknade egenskaper, antingen förut undergått Bevärings-exercice, eller varit i krigstjenst och således deruti eger redan förvärfvad öfning.
Stockholm den 9 April 1834» STOCKHOLM, tryckt hos Bernh. M.
Bredberg, i834- Allm.
Eesvoch Occon.-Utsk, Betänkande N-o 3f.- i N;o 34- Ankom lill Exp.-Ulsk. den 10 April kl. 5 e. m.