Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Med afseende å de för sökanden förekommande serdeles ömande omständigheter, och då, enligt hvad Fullmäktige upplyst, samtlige nuvarande tjenstemän vid Riksgälds-Contoret ega delaktighet i meranämnde Pensions-cassa, samt hvar och en, som hädanefter erhåller tjenst vid samina Verk, är ovilkorligen förpligtad att sådan delaktighet sig förvärfva ; hvadan nu ifrågavarande ansöknings bifallande icke kan framdeles såsom prejudicat för enahanda ansökningar af andra enkor efter der anställde tjenstemän åberopas, får Utskottet tillstyrka, att Rikets Ständer, i öfverensstämmelse med hvad Fullmäktige föreslagit och i likhet med hvad tillförene vid åtskilliga tillfällen medgifvits, måtte tillerkänna Casseuren J. Zeingerleins enka och oförsörjda barn en årlig pension af Etthundra Femtio R;dr, att från och med innevarande år af Riksgälds-Contorets medel utgå, under de i afseende på pensioners åtnjutande af detta Verks Enke- och Pupillcassa stadgade villkor och förbehåll.
STOCKHOLM, Ecks TEIätSKA. BOKTRYCK F. HIET, 1844. Siats-Utskottets Utlåtande, N.o 26/ Memorial, N-o 27.
I N:o 26.
Utsk. den 22 Sept. kl. 6 e. m.
Utlåtande, i anledning af Herr C. K. af Robsahms motion om utgifvandet af Stats-obligationer å tillsammans
Tio millioner Riksdaler.
(J^8S' ^fd?)
Såsom ett medel alt, till någon del, afhjelpa den allmänna penningebrist, sorn utgjorde ett högljudt öfverklagadt samhälsondt, hvaraf hela landet för närvarande skulle lida, har Herr C. R. af Robsahm, uti en inom Ridderskapet och Adeln väcktsamt till Stats-Utskottets
Utlåtande remitterad motion, uppgifvit och föreslagit, att Riksgälds-Conloret måtte bemyndigas utlemna obligationer å 100, 500 och 1000
R:drs valör, till ett sammanläknadt belopp af 10 millioner Riksdaler; hvilka obligationer borde ”utlånas emot 4 procent, på en, högst tolf månaders tid, till sökande, som praesterade erforderlig säkerhet af namn eller goda doumenter”; och borde Riksgälds-Contoret derjemte emot 2 procent upplåna penningar, 'att återbetalas efter några få dagars uppsägning”, hvaremot nämnde
Verk ansågs böra erhålla ett behofvet motsvarande creditiv å Rikets Ständers Bank, för att kunna infria de obligationer, hvilkas belopp vid vissa tillfällen möjligtvis kunde utfordras.
Utskottet, som, under nuvarande förhållanden, anser hvad sålunda blifvit föreslaget lika främmande för Riksgälds-Contoret, som ingripande i den för Rikets Ständers Bank utstakade verkningskrets ocb menligt för sistnämnde
Verks förmåga att fullgöra sina förbindelser, tror sig icke behöfva vidare utveckla de skäl, på grund hvaraf Utskottet hemställer, alt denna motion måtte lemnäs utan allt afseende.
Stockholm deu 20 September 1844.
Utsk. den 22 Sept kl. 6 e. m.
Det är anledning till anmärkning emot föredragande Stats-Rådet och Chefen för Civil-Departementel, hvarom remiss begäres tili ConstitutiousBih lill R.
Prot. i844- 4 Sami., 1 A/d., 7 Haft. 1 2 Stats-TJtskottets Utlåtande, N.o 28.
Ulskoltet, inför hvilket anledningarne uppgifvas skola.
Arik* till.
Exp. Utsk den 23, Sept. kl. 6 e. m.
Utlåtandej i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om anvisande af medel till arfvoden ät Tre nya Ledamöter i Lag Beredningen.
(U. A.') Samtlige Riks-Slåtiden hafva till Utskottets behandling remitterat högstberörde Nådiga Proposition, innehållande: att antagandet af en ny allmän Strafflag, som länge varit utaf nationen väntad, utgjort ett af de vigligaste föremålen för Kongl. Maj:ts omsorger, och att Kongl. Maj:i derföre önskat att, under Riksdagens lopp, till Rikets Ständer aflåta Proposition i ämnet, för hvilket ändamål Kongl. Majit funnit
Sig föranlåten förstärka Lag-Beredningen med
Tre nya arbetande Ledamöter, nemligen Häradshöfdingen, Förste Expeditions-Secreferaren, m. m., Richert> samt Professorerne, Julis Utriusque Doctorerne, Schlyter och Bergfalk , hvilka blifvit tillförsäkrade ali, jemte bibehållande al de löneförmoner, deras nu innehafvande tjenster medföra, åtnjuta såsom arfvoden för deras biträde i Lag-Beredningen, så länge detsamma fortfar, Expeditions-Secreteraren Richert 4000 R:dr samt Professorerne Schlyter och Bergfalk hvardera 1,500 R:dr, allt efter år räknadt, att utgå från och med ui-u 1 sistlidne Juni, hvarförutan den förstnämnde, hvars vistande i hufvudstaden till en början blifvit bestämdt till Ett år, fått sig tillerkändt ett belopp af 1000 R:dr, såsom eisättning för kostnaderne vid hans flyttning till Stockholm och åter till Westergöthland.
Då? det vid sisla Riksdag bestämda Extra Stats-Anslag för Lag-Beredningen, 12,000 R:dr årligen, från och med år 1841 till och med innevarande års slut, blifvit be vi 1 jad t, under förutsättning, att Lag-beredningen endast skall bestå af fem arbetande Ledamöter, och således nödigt vore, att medel af Rikets
Ständer serskildt anvisades för bestridande af de utgifter, som uppkommit genom
Lag-beredningens förstärkning med ökadt antal arbetande Ledamöter, så och enär af nämnde Extra Siats-anslag blifvit besparade under år 1841 .11 ,225: — _ samt under år 1843 266: 32. — eller tillsammans Rdr 11,491: 32. — Stats-UiskoUets Utlåtande, Ar-o 28. 3 föreslog Kongl. Maj:t, som vore betänkt alt, under Riksdagens lopp, till Rikets Ständer göra framställning, angående ytterligare bestämmelser i fråga om granskningen af Civil-Lagförslaget, med det mera, som till Lag-Beredningens verksamhet kan böra, det Rikets Ständer nu måtte medgifva, att, tili betäckande under tiden och till detta års slut af kostnaderne för LagBeredningens nya Ledamöter, finge af ifrågavarande besparingssumma användas så stort belopp, som för berörde ändamål erfordras.
Utskottet, som jemväl tagit kännedom af de yttranden, Contracts-Proslen Gumcelius3 m. fl. Ledamöter af Preste-Ståndet, afgifvit i anledning af ifrågavarande Nådiga Proposition, har inhemtat, att Rikets Ständer vid nästlidne Riksdag, i skrifvelsen N:o 382 den 9 Juni 1841, till arfvoden för Ledamöterne, Secreterares aflöning samt expenser för Lag-beredningen, å Riksgälds-Contoret anvisat 12,000 R:dr årligen, att utgå från den tid, densamma trädt i verksamhet och intill 1844 års slut, dock att hvad af anslaget möjligen icke erfordrades, blefve inneslående uti Riksgälds-Contoret till kommande Ständers disposition, hvarjemte Rikets Ständer, som serskildt anvisade, för tryckning af Lag-Beredningens arbeten, ett förslags-anslag af 3000 R:dr, medgåfvo, att, i fall Kongl. Maj:t kunde täckas till Ledamöter i nämnde Beredning inkalla de ännu lefvande 2;ne Ledamöter af f. d.
Lag-Comiteen eller endera af dem, desses arfvoden linge bestämmas, (oberoende af den pension, som blifvit dem å Allmänna Indragnings-Staten tillagd.
Majlis Nådiga Bref den 2 Februari 1842, trädde Lagberedningen i verksamhet i November månad år 1841, och anslaget borde således beräknas med påföljde
December månad, i följd hvaraf dess totalsumma å 12,000 R:dr om året utgör för 3:ne år och 1 månad 37,000 R:dr.
Då härtill lägges tryckningskostnads-anslaget 3,000 „ uppkommer det belopp af. ■» 40,000 R:dr» hvarutaf, enligt Herrar Fullmägtiges i Riksgälds-Contoret Berättelse af den 10 sistlidne Juli, då voro oultagne 9,941 R;dr 32 sk.; men när härmed måste bestridas innevarande års 3:dje och 4:de rjvartals arfvoden, 5,550 R:dr, samt detta belopp, jemte de för tryckningskostnaden på förslag anvisade 3,000 R:dr, afräknas, blifver den verkliga tillgången å detta anslag endast 1,391 R:dr 32 sk., hvilken summa, enär kostnaden för Lag-beredningens förstärkande med ofvanbemälde 3;ne nya Ledamöter, från och med den 1 Juni till och med den 31 December innevarande år, uppgår till 5,083 R:dr 16 sk., är för behofvet otillräcklig och erfordrar ett tillskott af 3,691 R:dr 32 sk. 4 Stals-Utskottets Utlåtande j N;0 29.
Emedlertid och då Rikets Ständer, under Riksdagens lopp, hafva att förvänta Nådig framställning om ytterligare bestämmelser, i afseende å Lag-bered ningens verksamhet, får Ulskotlel tillstyrka, att, till ifrågavarande behof under de 7 sednare månaderne af året, Rikets Ständer måtte dels medgifva användandet af berörde återstående tillgång, dels ytterligare å Riksgälds-Contoret anvisa skillnaden emellan detta belopp och hvad som, på sätt ofvannämndt är, för ändamålet erfordras.
Ank. till Exp. Utsk. den z3 Sept. kl. 6 e. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående befrielse för Lofta, Gamleby och Törnesfalla församlingar i Linköpings Stift från utgörande af Sockengångs-spanmål eller så kallad Skolmästare-skäppa till Rector och Collega Schola; i Tf ester vik, (U. Ad) Sedan hos Kongl. Maj:t Fullmägtigen vid sistförflutna Riksmöte för Norra och Södra Tjust Härader af Calmar Län, Johannes Andersson, i underdånighet anhållit, att, enär Kongl. Maj:t, med gillande af Rikets Ständers vid 1834 och 1835 årens Riksdag gjorda förslag, under den 24 Januari 1835 förordnat, att
Djeknepenningarne skulle från och med nämnde år upphöra, Lofta och Gamleby församlingar måtte frikailas från att, på sätt Kongl. Resolutionen den 12 April 1774 och 29 Januari 1812 stadgade, till Collega Schols i Westervik årligen utgöra |:dels tunna så kallad Skolmästare-skäppa af hvarje helt hemman och, i förhållande dertill, af mindre hemmansdelar, helst denna spanmål motsvarade Djeknepenningarne, hvilka, enligt 1624 års Riksdagsbeslut, skulle, i stället för den förut brukliga så kallade Socknegången, utgå, samt att åt nämnde Collega måtte beredas ersättning af allmänna medel för den minskning i inkomster, honom derigenom tillskyndades; så och efter det af från Consistorium i Linköping, Konungens Befallningshafvande i Calmar län samt Kongl. Majlis och Rikets Kammar-Collegium och Stats-Contor infordrade utlåtanden blifvit Ståls-Utskottets Utlåtande, IV.o 29. 5 utredt, att ej mindre ofvannämnde, från Lofta och Gamleby församlingar till Collega Scholm i Westervik utgående, spanmålsafgift, än ock den enahanda afgift, som från Törnesfalla församling i samma Stift och Län utginge tili Rectorn vid Westerviks Skola, vore samma afgift, som under namn af Djeknepenningar blifvit genom 1624 års Riksdagsbeslut, i stället för den förut brukliga, så kallade Socknegången, till utgörande med 6 öre silfvermynt å matlaget^, påbjuden, fastän afgiften i dessa socknar, derifrån inga Djeknepenningar i öfrigt erlagts, kommit att efter gammalt bruk utgå, i stället för penningar, med en skäppa säd af hel gård och, i förhållande dertill, af de mindre, har Kongl. Maj:t, då således billigt vore, att ofvaunämnde trenne församlingar blefvo från erläggande af denna spamålsafgift befriade, men Rectorn och Collegan vid Westerviks Skola icke, utan motsvarande godtgörelse, kunde beröfvas den del af deras, i alla fall ringa, inkomster, som af denna afgift utgjordes, föreslagit, att Rikets Ständer, i likhet med hvad, i afseende å Djeknepenningarne blifvit bestämdt, måtte anvisa en årlig ersättning, att, i stället för den så kallade Skolmästare skäppan, från Lofta, Gamleby och Törnesfalla församlingar till Rector och Collega Scholae i Westervik utgå af Kronans behållna tiondespanmål, med 25 tunnor 17 kappar råg, eller det belopp, hvartill afgiften, enligt från vederbörande infordrad uppgift, årligen uppgått.
Då, i följd af Rikets Ständers vid 1834 och 1835 årens Riksdag fattade beslut om upphörandet af den under namn af Djeknepenningar utgående afgift och anvisande af ett statsanslag, stort 5,800 R:dr, att i behörig ordning utgå till de auctoriteter, hvilka hittills disponerat samma inkomst.
Utskottet anser, att invånarne i de orter, der sådane afgifter, ehurn under olika benämning och efter skiljaktig beräkning, utgått efter alldeles enahanda grunder och till samma föremål, som Djeknepenningarne, äfven böra tillgodonjuta den befrielse från samma afgifts erläggande, sora sålunda af Rikets Ständer inedgifvits, men sådant, på sätt af Kongl. Maj:t är vordet utredt, ej kan, i afseende å de nu ifrågavarande församlingarne, vprkställas, med mindre motsvarande ersättning anvisas till dem, som af nämnde afgift åtnjutit inkomst, tillstyrker Utskottet Rikets Ständers bifall till hvad Kongl. Maj:t härutinnan föreslagit.
Stockholm den 23 September 1844. 6 Sixts-Utskoltetf Utlåtande , N;o 30 <J' 31.
Ank. till Exp. Ulsk. den 23 Sept., kl. 6 e. m.
Utlåtande, i anledning af Grefve Wr angels, T. H., motion om ersättning åt vederbörande hemmansegare i Lofta, Gamleby och Törnesfalla församlingar i Linköpings Stift, för hvad de förmenats hafva oriktigt utgifvit i Socknegångsspanmål. cU. J.f Uti en af Höglofl.j Ridderskapet oell Adeln till Stats - Utskottet remitterad motion, har Grefve Wrangel, T. H., i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående befrielse för Lofta, Gamleby och Törnesfalla församlingar i Linköpings Stift från utgörande af Socknegångsspanmål eller så kallad Skolmästare-skäppa till Rector och Collega Scholae i Westervik, yrkat: att, då vederbörande hemmansegare i nämnde församlingar varit, i följd af Rikets Ständers beslut vid 1834 och 1835 årens Riksdag, om upphörande af Djeknepenningar, berättigade att ifrån och med sistnämnde år tillgodonjuta befrielse från utgörande af den under namn af Socknegångs-spanmål eller Skolmästare-skäppa utgående afgift af alldeles enahanda beskaffenhet med Djeknepenningarne, ersättning af Statsmedlen måtte dem lemnäs, antingen i spanmål eller penningar efter hvarje års markegångspris, för hvad de oriktigt i flere år erlagt.
Då anspråk på en sådan ersättning icke blifvit väckt af de ifrågavarande hemmansegarne och de, i fall deras rättighet dertill, enligt hvad motionären förmenat, skulle vara klar och ostridig, hafva sig öppet att göra densamma i laga ordning gällande, finner Utskottet ej skäl att till motionen tillstyrka bifall. Stockholm den 23 September 1844.
N;o 31.
Ank. till Exp. Utsk. den i3 Sept. kl. 6 e. ni.
Utlåtande, i anledning af Friherre C.
Hermelins motion om anslag till en förbättrad sjukvård vid Kongl. Krigs Academien, m. m. fU. Af) Från Ridderskapet och Adeln har Utskottet erhållit remiss å Friller - Stats-Utskottets Utlåtandej N:o 32. 7 re C.
Hermelins derstädes väckta motion: att något anslag mätte beviljas for en förbättrad sjukvård vid Kongl.
Krigs-Academien; att det i Kongl. Maj;ts Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof äskade rese-stipendium för yngre Läkare 1,333 R;dr 16 sk. måtte af Rikets Ständer bifallas och, om möjligt, ökas, dock att det heldre uppfördes å Kongl. Suudhets-Collegii Stat, än på 4:de Hufvud-Titeln; att de i samma Nådiga Proposition omförmälde 20 nya Krigs-läkare kunde under fredens lugn fördelas i landsorterne till menigheternes nytta; att, utaf de för Universitetens materiella behof begärdta summor, eller heldre af ett serskildt anslag medel måtte anvisas till förbättring af sjukvården derstädes, äfvensom att någon för de studerandes helsa nyttig omtanka egnades åt de Academiska Lärosalarnes beskaffenhet.
Då inom de för Universiteten och Krigs-Academien anvisade anslag tillgång förefinnes till bekostande af den vid dessa Läro-Verk erforderlige sjukvård, samt Utskottet, vid afgifvande af dess förslag till reglering af Riks-Statens flufvud-Titlar, å sine behörige ställen deraf tagit i betraktande de öfrige ämnen, hvilka vidare i Friherre Hermelins motion in nefattas, anser Utskottet, att något serskildt anslag för ifrågavarande sjukvård vid Universiteten och Krigs-Academien icke bör beviljas.
Ank. till Exp. Utsk. d. 2/f. Sept., kl. 2 e, m.
Utlåtande, i anledning af ånyo väckt fråga om Kongl. f. d.
CanzliStyrelsens Hand Cassas öfverlemnande till Riksgälds-Contoret.
CRgs. Afd.') Borgare-Ståndets vice Talman, Herr A. M.
Brinck> har, uti en till Stals-Utskottet remitterad motion, föreslagit, att Rikets nu församlade Ständer måtte hos Kongl.
Majit i underdånighet anhålla, att Kongl. f. d. CanzliSlyrelseus så kallade Haudcassa, under de vid sednaste Riksdag, enligt Rikets Ständers underdåniga skrifvelse N:o 129, bestämde villköl’, varder från Kongl- Slats-Contoret lill Riksgälds-Contoret öfverflyttad.
Med anledning af denna motion, anser sig Utskottet böra upplysningsvis erinra, hurusom Rikets Ständer, genom åberopade skrifvelse^ förnyade s
St als-Ulskottets Utlåtande , N.-o 32. sin, år 1859, hos Kongl. Maj:t i underdånighet gjorda framställning derom, att den medelst collect-bidrag för flera serskilda föremål samt Öfverskott å insamlade praenumerations-medel, bildade fond, som tillförene varit ställd, under Kongl.
Canzli-Slyrelsens förvaltning, måtte till Riksgälds-Contoret öfverlemnas ; dervid Rikets Ständer tillika i underdånighet anmälde, ali Rikets Ständer, som erkände den allmänna nyttan och vigten af det föremål, eller understödjandet af vetenskapliga arbetens utgifvande, hvartill räntan å denna fond, jemlikt Kongl. Brefvet den 11 Februari 1832, borde användas, beslutat att A Riks-Staten, under rubrik af understöd vid vetenskapliga arbetens utgifvandej uppföra eli, berörde räutebelopp motsvarande, årligt anslag af 450 R:dr.
Men på sätt Rikets Ständers år 1843 församlade Revisorer, uti sin Berättelse angående Riksgälds-Verket, sid. 17, 18, uppgifvit, blef den af Rikets Ständer sålunda förnyade framställning icke af Kongl. Maj:t bifallen; utan förordnade Kongl. Majit, genom Nådigt Bref af den 14 December 1841, att ifrågavarande Capitalfond skulle af Kongl. Stats-Contoret mottagas samt den årliga räntan derå användas för det af Kongl. Majit förut bestämda ändamål; vid hvilket förhållande det, under förutsättning af denna fonds öfverlemnande till Riksgälds-Contoret, beviljade serskilda Statsanslag ej elier blef af Kongl. Majit antaget.
Jemte det Utskottet, i afseende på ofvannämnde cassas nuvarande belopp samt redovisningen derför, får hänvisa tili sitt öfver nyss åberopade Revisionsberättelse, under N;o 21, afgifna Utlåtande, får Utskottet, i anledning af hvad nu blifvit föreslaget, yttra, att Utskottet, lika med Rikets sednast församlade Ständer, anser, att den capitalfond, hvarom nu är fråga, icke bör kunna betraktas annorlunda, än såsom det allmännas tillhörighet, samt att samma fond, jemte derå upplöpande ränta, följagtligen äfven bör kunna beräknas, disponeras och redovisas, i sammanhang med andra för Statsbehofven användbara tillgångar.
Enligt denna åsigt och då det, efter Kongl.
Canzli-Styrelsens verkställda upplösning, synes böra förfaras med dess sä kallade Handcassa på enahanda sätt, som med den under samma Styrelses förvaltning ställda och redan af Riksgälds-Contoret mottagna Lappmarks Ecclesiastik-fond, får Utskottet alltså tillstyrka Rikets Ständer alt ånyo hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, alt meranämnde Hand-cassas capitalfond äfvenledes måtte varda till RiksgäldsContoret öfverlemnad.
Men då Utskottet jemväl anser, att hvarken det allmänt nyttiga föremål, S/als-UlskolUls Ullalandc, N.'0 32, 9 mfil, hvartill räntan a denna fond förut användls, bör komma att sakna det understöd, som derigenom kunnat för detsamma beredas, eller Kongl. Maj:t bör sältas ur tillfälle att äfven framgent tilldela de tjenstmän vid Kongl. f. d.
Canzli-Slyrelsen enahanda gratilicationer, som de hittills af samma ränta åtnjutit, får Utskottet, under förutsättning af Kongl. MajUs Nådiga bifall lill meranämnde capitalfonds öfverlemnande till RiksgäldsContoret, derjemte hemställa, att det räntan å denna fond motsvarande och å Riks-Statens 8:de Hufvudtilel uppförde, men hittills innehållne, anslag af 450 R:dr årligen må vid nu föreslående Statsreglering bibehållas, för att kunna af Kongl.
Muj:t i Nåder disponeras till understöd för vetenskapliga arbetens
Digifvande samt till sådana gratificationer för tjenstemän vid Kongl. f. d.
Canzli-Slyrelsen, som förut af berörde ränta utgått.
Sloekholm den 23 September 1844.
Af Herr Friherre Palmstjerna: ”Det förhållande, hvaruti denna fråga under dess förutgående behandling af de båda Stalsmagterne kommit, föranleder i min tanke till någon förändring uti denna förnyade framställning i ämnet.
Utskottet hafva bordt inskränka sig till det yttrande, att då Stals-Conlorets bestyr med förräntande af capital synes mindre öfverensstämmande med dess öfrige göromål, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t anhålla, att f. d. Kongl.
Canzli-Styrelsens handcussa må öfverlämnäs till för vältning af Riksgälds-Contoret, att der förräntas, och räntan, ä 5 procent årligen, ställas till Kongl. Majus Nådiga disposition.” Häruti förenade sig Herr Friherre Tersmeden> Herr von RoseUj Doctor Björkman och Prosten Berlin.
Af H err af Harmens: ”Sorn Kongl. Maj:t redan 2;ne gånger vägrat bifall till den ifrågavarande öfverfly tiri ingen, synes den icke vara af så stor vigt, alt Rikels Ständer derom nu böra förnya samma begäran annorlunda, än så vida den kan angå utlåningsbestyrets öfverlemnande från StatsConloret till Riksgälds-Contoret, med skyldighet för detta sednare Embetsverk att hålla både capital och ränta Kongl. MajU tillhanda.
Af Biskop Hedrén: ”Jag vill medgifva, att Kongl. Stals Conloret kunde lämpligen befrias ifrån besväret alt utlåna af allmänna medel.
Men Bih, lill R. St.s Prot. 1S44• 4 Sami. 1 Afd. 7 Haft. 2 10 Stats-Ulskottels Utlåtande > N-'o 32. då Kongl. Maj:t eger alt disponera Canzli-Styrelsens så kallade hand-cassa för de dermed ursprungligen afsedda ändamål, så lärer väl ock Kongl. Majit tillkomma att, genom hvad embets-myndighet som helst låta cassan förvaltas.
Skulle möjligtvis Riksgälds-Contoret, sedan numera ingen, hvarken in- eller utrikes gäld finnes, ändock behöfva, för all svara mot sitt namn, ikläda sig skulder, så kunde det på lämpligare sätt ske, än genom sjelfmydigt tillegnande af de under Kongl. Maj:t ställda medel.
Jag har väl hört och vi torde snart få höra förnyas den fleråriga, vidsträckta finansplanen, att tvertemot den egentliga, grundlagliga bestämmelsen, enligt 66 § regerings-formen, förvandla Riksgälds Contoret till ett conior för Rikets Stats-Verk; hvarom, under öfverläggningarna rörande denna lilla fond icke otydliga vinkar låtit förmärka sig.
Intilldess i ådan t skett, loide dock vara lämpligast bibehålla det ena Verket, så väl som det andra, vid sin bestämmelse.
Det kunde lätlligen eljest hänna, alt sedan ifrågavarande cassa ingått i Riksgälds Coritorets tillgångar, utan alt serskildt bokföras, såsom annat Verks tillhörighet, men blott ett anslag, svarande mot räntan, upptogs i den årliga staten, i en framtid Stats-U skottet och derefter Riksens
Ständer funné för godt att anslaget indraga, utan att sjelfva fonden, såsom inbegripen i Riksgälds-Contorels capital, kunde åtei bekommas.
Skulle deremot Riksens Ständer vilja besluta en underdånig skrifvelse, — ty något annat beslut lärer icke kunna ifrågasättas ■— med begäran, att meranämnde cassa måtte öfverlemnas till Riksgälds-Contoret, emot samma Conlors förbindelse att derföre erlägga årlig ränta ä 5 procent, så länge capitalet innestår; så vore dervid intet att erinra, enär såväl räntan som capitalet, i händelse af behof, vore till Kongl. Majrls disposition tillgängliga.
Såsom nu det, med en enda rösts pluralitet, fattade beslutet lyder, måste jag deremot mig reservera.
I öfrigt äro reservationer anmälde af Herr Möllerhjelm, Doc'or Petterssonj Prosten Stenhammarj Doctor Thomander och Prosten Hallbeck.
STOCKHOLM, Ecksteinska boktryckeriet, 1844. Stats-Utskolte.ts Utlåtande, JY.-o 33. 1 M 33.
Utsk. d. 1 Oct. kl. 10 f. tn Utlåtande, angående beräkningen af Stats-Verkets Inkomster. (J. A.) Jemlikt föreskriften uti 3o §. i mom.
Riksdags-Ordningen, får StatsUlskottet, efter tagen kännedom af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof, jemte Kongl. Stats-Contorets i detta ämne aflåtne underdåniga skrifvelse, och sedan utredning jemväl blifvit verkställd af hvad under åren 1838 lill oell med 1842 til 1 Stats-Verket influtit, härmedelst till Rikets Ständers pröfning öfverlemna förslag till Stats-Uerkels inkomsters beräknande i Riks-Staten för är 184b och följande år, intilldess den vid nästa Riksdag skeende Statsreglering blifver gällande.
För att lemna en klar öfversigt af Utskottets i nämnde förslag framställda beräkningar och de förhållanden, hvilka grundlagt desamma, bar Utskottet, på sätt tillförene iagttagits, låtit upprätta närlagde tabell, deruti för hvarje inkomsttitel linnes uppgifvet hvad, sorn vid sistförflutne Riksdag påräknades, inkomsternes belopp under ofvan berörde fem år, jemte medium deraf, de uti Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition och Kongl. Stats-Contorets förberörde underdåniga skrifvelse upptagne summor, och slutligen hvad Utskottet nu till beräknande föreslår.
Ordinarie eller ständige Inkomster.