Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Tredje gången ingick hon äk- tenskap med sin svärsons, doktor Carl Lönnbergs halfbroder, rådmannen L.
J. Lönnberg i Linkö- ping och blef änka 1889.
Såsom en egendomlighet kan nämnas, att den aflidna dog 132 år efter sin förste mans födelse, ity att doktor Mathias Stenhammar var född i Eds socken den 6 juli 1766 samt var son till prosten Adolf Stenhammar och Anna Sofia Mozelius.
Dok- tor S. afled i Risinge prästgård den 7 maj 1845. yTT CIRKUSSÄLLSKAP lär ha anländt till huf- vudstaden och slagit sig ned någonstädes borta på Östermalm.
Dess föreställningar torde dock icke vara beräknade för den bättre familjepubliken, då man icke önskat underställa sig kritik från den- sammas tidningsorgan.
Enligt hvad som förljudes, lär ock redan premieren ha blifvit eftertryckligt ut- hvisslad.
L TDUNS PRISTAGARINNA, Fröken Annie Quiding, » Hvidehus ' » författarinna, har i dagarne vunnit ännu en litterär utmärkelse.
Enligt hvad man nu försport, är nämligen fröken Q. författarinna till det af Svenska akademien vid senaste sammanträdet med hedersomnämnande belönade skaldestycket » Natt ».
p A ML A FRU SARS OCH GAMLA FRU BRÄNDES.
• Tredje dag jul afled i Kristiania den öfver hela Norge kända änkefru Sars, skalden Velbavens syster, hustru till professor Michael Sars och mo- der till professorerna J. O. Sars och G. O. Sars samt fru Eva Nansen.
Hon var vid sin död 87 år gammal.
Fru Sars salong var den mest eftersökta i Kristiania och samlingsplatsen för vetenskapsmän, författare, konstnärer och politici.
I Iduns senaste julnummer fingo våra läsarinnor en liten inblick i detta typiska Kristianiahem.
Samma dag som » gamla fru Sars » afled i Kristi- ania, slöt i Köbeilhavn » gamla fru Brändes », brö- derna Brändes ' mor, sina ögon.
Fru Brändes var kanske icke i Köbenhavn fullt så populär som fru Sars i Kristiania.
Hon höll icke » salong », men till hennes söndagsbord, kring hvilket sönerna ända till det sista samlades, var en hvar välkommen, som var deras vän.
» Allt, hvad dansk ungdom hänförts af under den sista mansåldern, » skrifver Peter Nansen, » allt hvad Danmarks andliga frihet under dessa senaste de- cennier utkämpat under växlande nederlag och seg- rar — allt fyllde hennes lugna gammaldags hvar- dagsrum, där hon satt ifrigt spörjande, klokt rå- dande, säker att förtro sig åt, trofast och troende som ingen annan. » TfN KÄRNGUMMA.
Å Ringstads egendom vid Norrköping har i dagarne aflidit änkefru Jacobina Christina Lönnberg i den höga åldern ai ' öfver 82 år.
Den aflidna hade varit gift tre gånger första gången med teol. doktorn Mathias Stenhammar i Risinge, med hvilken hon hade dottern, författar- innan fru Mathilda Lönnberg.
Andra gången gifte hon sig med en brorson till sin förste man och TjVTT NYTT SKADESPEL AF PRINSESSAN KA- RADJA, född Smith, uppfördes i veckan å Hel- singborgs teater af Håkansson-Svennberg-turnéen inför fullsatt salong.
Det är ett 4-aktsdrama och bär namnet: » Efter upp- vaknandet ».
Pjäsens ten- dens riktas mot den fria kärleken, i det förfat- tarinnan låter en kvinna, som predikar denna kär- lekslära, själf erfara de bittra följderna af att lefva efter densamma.
» En värre börda än ett äktenskap är en kronisk kärleksförbindelse, » sä- ges som ' slutreplik rö- rande detta spörsmål, Dialogenär väl skrifven, originell och djärf, och de psykologiska rönen visa en stor iakttagelse- förmåga.
Spelet var godt på alla händer.
Hufvud- rollerna utfördes af hr Svennberg och fru Hå- kansson, hvilken sist- F. Diehlns foto.
nämdas uppgift var syn- PRINSESSAN KARADJA.
nerligen fordrande och tog skådespelerskans hela kraft i anspråk.
Bifallet var mycket lifligt, och efter skådespelets slut hör- des starka rop på författarinnan, som bevistade fö- reställningen, men ej framträdde.
TEATERN har äfven denna jul återupp- K UNGL.
tagit » Värmländingarne » och det gamla välkända stycket gifves ännu med god framgång.
Brister fö- refinnas dock, allt fortfarande, så snart det gäller den talade dialogen.
— Stenhammars opera » Tirfing, » som nu gifves i något, dock ej tillräckligt, förkortad form, samlar, glädjande att nämna, ännu en varmt intresserad pu- blik.
Musikdramat vinner ock gifvet på att åter- höras.
K, M, Lundberg Stockholm \ Låga, bestämda priser!
* Goda varor!
* Största urval!
_ _ _ ^ ^
I n v ä r t e s ocli b a r n s j u k d o m a r.
Hvardagar kl. 10 — V 11, V28 — fe.
3 0, 0 0 0 Tandläkaren D:r i ^ b e r t Berg, har den modejournal, hvaraf en svensk upplaga sedan nere år utgifves under 1 4 Sturegatan 1 4.
Träffas 9 - 1 0 o. 1 — 2, — Allm.
Tel. 122 30. namnet Iduns Modetidning och som år för år undantränger alla andra mode- journaler.
— Iduns Modetidning utgifves i 2 upplagor, båda med 2 n:r i månaden, hvartdera numret innehållande inemot IDUNS D r o t t n i n g g a t a n 6 8, Stockholm.
100 charmanta illustrationer samt åt- följdt af en stor dubbelsidig mönster- Tandläk.
Träffas kl. 1 0 - 2 och V25-726 o. m. bilaga.
Med den dyrare upplagan — planschupplagan — som kostar Plomb, och insättning af artificiella tänder.
endast 5 kronor pr år, följa dessutom 1 gg i mån.
Ny k u r s i k l ä d s ö m n a d J.
M a l m, Karlavägen 1 B, n. b., t. v. (G.74113) XTndervisiiing * i l i n n e s ö m n a d meddelas af bildad flicka.
K a r i n E g n é r.
Nybro- gatan 53, 4 tr. (S.
T. " A.
54885) Hushalls-skola.
MODE- TIDNING Visserligen är det ej lätt att kontrollera, o m man verkligen får det märke i lös vikt, som man begär, men vi hafva dock rönt den erfarenheten, alt Sveri- ges specerikår i det stora hela består af verkliga hedersmän, som icke vilja utgifva annan Cacao, hvilken, isynnerhet den utländska, ofta innehåller en myckenhet af pulveriserad cacao- skal o c h stärkelse, i stället för vår, som är alldeles oförfalskad; och hvarför skulle de göra det, då de nästan alla föra Kullans Cacao Mazettil en fin-fln kolor.
I innehåll och pris, jämförda med hvarandra, står den- na modetidning absolut börjas den 15 januari.
I ett godt hem, beläget vid foten af Om- berg, i en ovanligt naturskört trakt, med dag- liga järnvägs- och ångbåtskomm., kunna unga flickor erhålla grundlig undervisning i allt som hör till skötandet af ett väl ordnadt hushåll, i konstväfnad samt i alla finare och enklare handarbeten.
De bästa ref. kunna erhållas.
Kursen börjar 15 jan.
Närmare underrättelser af F r u Eda K e h n s t r ö m, Alvastra.
(4) Husmödrar!
Vi förstå mycket väl, att en utländsk ca- caofirma drager så energiskt i fält emot Cacao » i lös vikt », då de utländska fabrikerna, på grund af skyddstullen och den billigare packningen, omöjligt kunna konkurrera med — Kul- lans Cacao i lös vikt.
ex. upplagra 2 Fin 0 o u p p h u n n e n.
r± - g - g Jp^r * * &gt;r- - &gt; !• &gt;r -- ^ - v ^.-^J - v- - v- - v.- - &gt; Vi garantera denna vår Cacao vara fullkomligt fri från ms antagas för försäljning af främmande ämnen, och lO V a s a g a t a n 1 0 att den är lika dryg och lika Symaskinlampan ' Sun '.
STOCKHOLM närande som den finaste pa- Osk.
A. Heintz, I bruket utdelar vid första premiebetalning för 1899 till sina vinstberättigadc lifför- keterade Cacao.
^ (S.
T. A.06992) Göteborg.
sA.
&gt; g- g &amp; - a- &gt; •&gt; si •&gt;sy^y ' säkrade följande kostar därför K u l l a n s Allmänna Lifförsäkringsbolaget A g e n t e r fc Christianstads Hushållsskola Christianstads Enskilda Bank i Stoclcliolna, Drottninggatan 2, hörnet af Strömgatan emottager penningar på Sparkasseräkning mot lösa Cacao blott hälften emot den paketerade utländska, hvilket husmö- vinster för 1 8 9 8: meddelar undervisning ät bildade flickor i så- väl enklare som finare matlagning, bakning samt i öfriga inom ett hem förekommande sysslor.
Närmare upplysningar lämnas af Fru M a - thilda.
C h r i s t i e r s o n, Christianstad.
godtgörelse af högsta despositionsränta.
Aktiebolaget 170,000 ex. upplaga har den kontinentala publika- tion, af hvilken Barngarderoben sedan flere år utgör en svensk upplaga.
Barngarderoben ut- sänder hvarje månad ett ele- gant 8-sidigt nummer, inne- hållande inemot ett I OO-tal illustrationer och åtföljdt af en stor dubbelsidig mönsterbilaga.
Tidningen, hvars helårspris är 2.25 kr.
lämnar upplysnin- gar, råd och mönster ' angående allt Gustaf Adolfs Torg nsr 14, godtgör å sparkasseräkning 4Vä %• A hvarje bok kan lyftas intill kr.
Världens bästa Zitträ, lättlärdt inoin I timme.
som rör barnkläders för- färdigande samt har därjämte en intressant afdelning med lätta slöjdarbeten för barnen och utgör ' sålunda för hvarje moder en verklig skatt.
om lifförsäkringen tagits år 1893: 10 proc.
» » » » 1892: 11 » » » » » 1891: 13 » » » » » 1890; 15 » » » » » 1889: 17 » i i&gt; » » 1888: 19 » » » » » 1887: 2 0 » allt på helårspremien.
drar aldrig torde glömma.
Gif Edra barn Kullan ' s Cacao o m morgonen i stället för kaffe, och de skola snart blifva starka och glada.
Äro d e r a s p r e m i e r slutbetalda oeh h a f v a de t a g i t lifför- Vi tillverka Cacao i så stora s ä k r i n g e n u n d e r tiden f r.
1 8 8 7 t. o. m.
1 8 9 3, b e t a l a s den partier, att vi kunna importera 30 Juni 1899 t v å proe.
å h e l a p r e m i e s u m m a n.
våra cacaobönor direkt från ca- (G.
74205) A l l m ä n n a Liftörsakringslbolag-et.
caoplantagerna o c h äro därför garanterade att alltid erhålla samma goda kvalitet.
Det finnes, liksom vid kaffe- bönor, stor skillnad i de olika Vår bä- Vårterminen börjar den 7:de januari 1899, anmälningsdag torsdagen cacaobönornas arom.
den 5 januari kl. 12 — 2.
N:r 34 (244) Prenumerationspris Fredagen den 19 augusti 1892. pr år Idun m e d Modetidning och kolorerade planscher _ kr.
• 6: 50 Idun ensam &gt; B y r å: Klara v. K y r k o g a t a 7, 2 tr, (Aftonbladets nya hus.)
Kedaktör och FRITHIOF utgifvare: HELLBERG.
TJtgifningstid: hvarje helgfri fredag Lösnummerspris 1 5 ö r e (vid kompletteringar).
Gernandts Boktr.-ÅktUb, 5:te årg.
Aiiiioiispris: 35 öre p r n o n p a r e i l l e r a d.
Nataly von Eschstruth. '
edan pennan för all- tid föll ur Marlitts hand, har ingen tysk romanförfatta- rinna i högre grad för- värfvat sig den svenska dampublikens gunstling- skap än den kvinna, hvars bild idag pryder vår för- sta sida.
Inom loppet af endast ett par år ha ej mindre en sex, till större delen ganska vid- lyftiga arbeten af benne öfversatts till svenska och funnit • — som sagdt sär- skildt bland den roman- läsande fruntimmerspu- bliken — en synnerligen stor och lifligt intresse- rad läsekrets.
Hennes senaste visit i vår bok- marknad är ännu endast några dagar gammal, och novellsamlingen » Skärf- vor » ligger helt visst i denna stund i månget hem nyss uppskuren på divansbordet bredvid Idun för den senaste veckan.
_ (SJgy » Hofluft » — » Gås- lisa » — » I narrkåpa » — » Älfvadrottningen » — » Mjölnarprinsen » — se där raden af hennes föregående arbeten, som redan gjort benne så känd och kär, att våra läsa- rinnor i dag säkerligen med nöje möta hennes bild.
Nataly von Eschstruth är ännu en ung kvinna; hon föddes den 17 maj 1860 i Hofgeismar, där hennes fader var rytt- mästare vid dragonerna.
Då denne pensionerades afflyttade familjen till Eisenach och senare till Berlin.
Här stiftade den unga författarinnan be- kantskap med sin nuva- rande man, premierlöjt- nant von KnobelsdorfT Brenkenhoff, med hvilken hon ingick äktenskap i februari 1890.
Numera är hon bosatt i Northeim i Hannover.
Om hennes lif är icke mycket att säga till dessa nakna data.
Hennes lif är hennes skriftställen kort och godt, och då en stor tysk tidskrift be- gärde hennes själfbiografi, berättar hon däri på sitt friska, skämtsamma sätt, i hvilket bryderi hon rå- kade.
V i låna därför endast af henne själf följande få rader, som kanske äro ägnade att gifva en liten bild af kvinnan, på samma gång de vittna om den begåf- vade författarinnan: » I mitt skrifbord, i det ' allra heligaste ', dit en främmande blick på sin höjd någon söndags- eftermiddag kan få titta, ligger en bundt bref.
De äro skrifna af min dyre, ofärgätlige vän, Josef
i DU N M ä n s k a, v i l l du lifvets v i s h e t lära, O, s å h ö r m i g!
F ö r m å g a n a t t b e g ä r a Ä r den första- T v å n g e t att f ö r s a k a 1892 Ä r d e n a n d r a.
A d l a d u till f r i h e t Detta tvång, och helgad och försonad Öfver stoftets kretsande planeter S k a l l du i n g å g e n o m ä r a n s p o r t a r.
Viktor von Scheffel * och utgöra ett ärofullt bevis på, att det lyckats min unga sånggu- dinna att förvärfva sig denne utmärkte mans vänskap och bevågenhet.
— Då jag första gången såg mästaren, lade han sin hand på mitt hufvud och sade: » Hur godt känns det ej för mitt gamla hjärta att höra ert glada skratt.
Det är som solsken och kommer med vår till mitt hem. » Han älskade mitt skratt och mina sånger, de hafva smittat honom, han måste skratta och sjunga med, med pennan åtminstone, lu- stigt rimmande — och detta leende återlju der ännu i hans bref, en evig vår.
Det var på strandsluttningen af Bodensjön.
Min far och jag hade på genomresa till Sig- maringen tagit in hos den dyre mästaren Jose- fus, och vi upplefde så härliga timmar under hans gästfria tak, att Scheffel ännu efter ett år talar därom i ett bref, där han skrifver: » En hälsning från den fjärran sjöstranden, på den elfte november, från samma sal, där ni för ett år sedan läste och sjöng.
Jag sänder er den, emedan jag vet, att den gör er glad.
Stormen brusar och rasar liksom då, och den enslige strandbon rustar sig till flyttning.
V i återse hvarandra i Karlsruhe!
Jag gläder mig åt era stora framgångar och åt ert löfte att berätta mig därom —.
» Ja, stormen jagade snöflingorna mot fön- sterrutorna, och mästaren nickade och lyssnade belåten, när jag läste om » Vargborgen » och berättade honom planen till en annan roman från gamla tider, » Irregang », — på svenska: » I narrkåpa » — som intresserade honom på det lifligaste, och hvars innehåll han ansåg vara förträffligt.
Sedan bad han mig att sjunga, då han redan hört talas om min kär- lek till musiken, och jag lät honom under stormens hvinande höra mången vårsång och mången egenhändig komposition.
Han för- vånades mycket öfver de senare, skakade skrattande på hufvudet oeh sade på sin kära hädiska dialekt: » Det är nästan häpnads- väckande, hvad ni kan allt.
Ni målar, skrif- ver, sjunger, kompouerar.
men fröken Na- taly » — här gjorde mäster Josefus ett rik- tigt högtidligt skälmansikte • — » kan ni också laga mat? » ji.
J3TAGNEL.IUS.
profvet oeh erhöll en ännu mera poetisk tack- samhetsskrifvelse tillbaka.
Men vid allt mitt arbete återljuda upp- muntrande i min själ de högsinta ord, som mastar Josefus en gång ställde till mig i föl- jande strof: Måtte kraftig, frisk och rik Din konst sin blommning skåda, Sjunk ej i drömmande mystik Och ej i dimmors våda: För dagens stråle skingras re ' n Den dimma, jorden fällde, Och klarare än solens sken Står Herrans herravälde. » Täflingen i tjänstebetygsfrågan.
Af de inkomna skrifterna har ingen vid den nu verkställda granskningen befunnits så till- vida prisvärd, att den åtföljts af ett fullt till- fredsställande förslag Ull betygsblankett.
Tvän- ne af de ingångna uppsatserna ha likväl fram- för andra utmärkts för erkännansvärda inlägg oeh goda synpunkter, och har redaktionen där- för bestulit att mellan dessa fördela det ut- satta priset 50 kronor, så att hvar dera af dessa täflande, herr Axel Blomqvist, Stockholm, och fru håller 25 Maria Nyström, Lovisa, Finland, er- kronor.
Genom att upptaga och samarbeta de bästa idéerna från de olika blankett för slagen ämnar redaktionen söka åstadkomma ett möjligast till- fredsställande betygsformulär, som inom.
den närmare framtiden Jcommer att i Idun medde- las och därefter att för rekvirenter genom vår expedition tillhandahållas.
För dagen följer här nedan den ena af de belönade uppsatserna: Huru å s t a d k o m m a lämpliga reformer för affattandet af tjänstebetyg?
» I n g e n villfarelse kan vara nyttig, likasom ingen sanning skadlig. » Dc Maislre.
» éjlfif an är skyldig sin familj mer än sig C / T själf, fosterlandet mer än familjen och mänskligheten mer än fosterlandet » är en storslagen tanke, som först uttalades af Fe- nelon, och som i den mån den omsattes i praktiken, bereder i hem och samhälle en trefnad och en lycka, hvilka äro bland kul- turens vackraste resultat.
Denna sats riktar ett hugg mot den mänsliga egoismen, som är orsaken till, att så många hafva intresse en- dast för eget bästa och andras blott i den mån det egna synes draga fördel däraf.
Att en själfvisk människa, som ej vill uppfylla sina plikter mot sina medmänniskor, helt naturligt kommer att motverka sig själf, enär vår egen lycka är beroende af det mått lycka vi söka bereda andra, det lära oss histo- rien och erfarenheten, och det är därför äfven, åtminstone till viss grad, i allmänhet erkändt i teorien, eburuväl det ännu ej vunnit till- räckligt uttryck i praktikeD.
En klar insikt om, att noggrann pliktupp- fyllelse i förhållande till det allmänna eller * Författaren till tEkkeharä *, » Trumpetaren från till andra är en nödvändig förutsättning för Säkkingen » ra.
O, vän Scheffel!
Den gången kände du ännu på långt när inte mitt hjärta, och där- för förlät jag dig denua kätterska fråga.
Jag uppehöll mig inte heller vid några förebrående försäkringar, utan besvarade denna krigsför- klaring genom att skicka talande bevis.
Så snart jag kommit hem, sökte jag ut nå- gra lämpliga vittnen, inför hvilkas ögon jag med egna händer lagade en gåslefverpastej, oeh dä uppförandet af mitt skådespel » Die Sturmnixe » några dagar förut lämnat nya lagerblad till skafferiet, så kunde jag krydda pastejen med dundrande applåder.
Mästarens svar på denna sändning var ett smickrande erkännande på vers af min kokkonst, som han sade ej tagit skada af mitt skriftställen.
Och en annan gång då mästaren skickade mig en korg kvitten och skref, att han gärna skulle vilja smaka geléet, som jag komme att koka däraf, skickade jag honom det önskade den enskildes lycka, borde isynnerhet hemmen samfäldt bemöda sig om att lämna både barn och tjänare.
Bristande insikt härvidlag är säkert en af faktorerna till många af de misshälligheter, som förekomma i våra hem, och som så, ofta drif- va den husliga sällheten på flykten.
Den, som från barndomen fått vänja sig inse, att den egna lyckan är oskiljaktigt förbunden med upyfyllandet af pliktens bud, skall ock bättre än någon annan förstå, såväl hvad plikten i olika fall bjuder, som ock huru han skall blifva skicklig att fullgöra pliktens kraf.
Och att vårt folk skulle vara lyckli- gare, om pliktkänslan vore mera utvecklad, är lätt visadt.
Redan för öfver femtio år sedan framhöll den tyske pedagogen Diesterweg, att man i hela världen klagade öfver tjänarnes opålit- lighet och oordentlighet, och att den gammal- dags troheten ingenstädes stode att finna.
Att ett liknande klagomål ännu i dag icke utan skäl höres hos oss, vare sig det är fråga om stad eller laud, det vet en hvar, som varit i tillfälle att taga någon kännedom om lifvet i vårt land.
Nästan öfverallt klagas hos oss öfver brist på duglighet och trohet hos tjänare och tjä- narinnor.
Att anledningarna til) det rådaude onda i främsta rummet äro att söka i felak- tig barnauppfostran, och att både små och stora äro påverkade af den ande, som genom- går tiden, den ande, hvilken ingalunda arbe- tar på individens förädling oeb förbättring, utan i stället förkunnar omstörtningens läror och söker bortår beta vördnad för auktoritet, detta allt är ofta påpekadt och måste af oss erkännas såsom sannt.
Dock äro vi öfverty- gade om, att husbönder och husmödrar hafva en stor andel i skulden till, att det är som det är.
Eller månne icke t. ex. husmodern uti tjä- narinnan alltför ofta ser blott en kraft, hvil- ken har att utföra det arbete, som föreläg- ges, och i öfverensstämmelse därmed anser sig hafva gjort sin skyldighet, då det öfverens- komna priset för detta arbete är erlagdt.
Och än mer: skulle kraften af ett eller an- nat skäl ej svara mot fordran eller förvän- tan, så kanske hon blott gör ombyte, allde- les som man byter ut odugliga kuggar i ett maskinhjul.
Detta förklarar i någon mån, huru man här och hvar kommit ända därhän, att man byter OJQ tjänare när som helst, på alla tider af året, oaktadt det borde vara uppenbart för en hvar, att ett sådant tillvägagående länder både hem och tjänare till stor skada.
På de flesta andra platser i lifvet måste man oftast finna sig i eller söka öfvervinna de svårigheter, som möta.
Och detta har stor betydelse för ens egen uppfostran.
En annan plats är kanske svår att erhålla, och därför drifves man att göra lifvet för sig så drägligt som möjligt på den plats man har, genom sträfvan att till vederbörandes belå- tenhet söka fullgöra ålagda plikter.
Om en tjänarinna däremot erhåller plats och t. ex. fordringarna i hemmet öfverstiga, hvad hon anser tillbörligt, så inträffar nu ofta, att hon — till följd af lättheten att när som helst erhålla en annan plats — i
IDUN 1892 stället för att gripa sig an med arbetet sä- ger upp sin plats och flyttar utan några för- sök att foga sig efter de nya förhållanden, genom hvilka hon kanske kunnat danas till en duglig, tropliktig kvinna.
På nästa ställe blir hon måhända efter åtskilliga ledsamheter uppsagd af husmodern, som icke är van att söka göra sina tjänarinnor förtrogna med de sysslor, som hon fordrar de skola utföra.
" Vi anse det synnerligen viktigt, att hus- mödrarna inse, huru olycksbriDgande det är för både samtid och eftervärld att byta tjä- narinnor när som helst.
Och därför måste en reform i afseende på husmödrarnas förhål- lande till sina tjänarinnor gå ut på att få bort bruket att hafva flyttnicgstid året om.
Detta kan i vissa fall anses som en nöd- vändig förutsättning, för att det betyg, som den afflyttande tjänarinnan erhåller, skall kun- na blifva rättvist och få någon betydelse.
Hvad tjänstebetygen i öfrigt vidkommer, så anse vi, att de för att blifva till verkligt gagn för såväl husmödrar som tjänarinnor, så långt ske kan, böra vara likformiga, san- ningsenliga, otvätydiga samt utmärka sig för förståndighet, utan att därför upptaga obetyd- liga detaljer.
Att man nu ej med tillförsikt kan fästa stort afseende vid ett tjänstebetyg, antingen detta är bra eller dåligt, är en naturlig föj ' d af det virrvarr, som är rådande i fråga om betygen.
Så länge de till såväl innehåll som form äro så olika, måste det nämligen vara nästan omöjligt att bestämma deras relativa värde.
Detta värde kan naturligtvis under inga förhållanden fullt rättvist bedömas, då betygen ju i hvarje fall blifva uttryck för hvarje arbetsgifvares särskilda uppfattning, men att man genom användandet af likfor- miga blanketter skall begå mindre misstag, är lätt insedt.
Nu kan inträffa, att en hus- moder på betyget t. ex. utelämnar ordet or- dentlig och menar, att den, som läser det- samma, skall däraf sluta till, att innehafva- ren icke förtjänar godt vitsord i afseende på ordentlighet.
Men huru orättvist skulle icke mången tjänare blifva bedömd, om man all- tid droge den slutsatsen.
V i böra därför verka för, att likformiga betygsblanketter för tjänarinnor komma att an- vändas i heta vårt land.
En annan sak, som äfven synes oss tala härför, är den, att om dessa likartade betyg blifva allmänt använ- da, så skola de ock blifva mera respekterade samt i sin mån bidraga till att i allmänna medvetandet inprägla, att äfven tjänarinnor hafva allvarsamma plikter att fylla, och att hela samhället anser dessa plikter betydelsefulla.
V i tillåta oss därför att föreslå, att Iduns redaktion utgifver blanketter *, och att hela Iduns läsekrets gör hvad den kan för att bi- draga till deras spridning.
Men om betygen skola erhålla större vär- de, så måste de så vidt möjligt är, vara till- förlitliga, hvilket är till största gagn icke för blott husmödrarna, utan äfven för tjänarinnor- na, såsom förut blifvit i Idun påpekadt.
Vidare böra betygen innehålla klara och bestämda uppgifter, tydliga oeh lättfattliga betygsgrader.
Att som den lägsta betygsgra- den använda ordet - » försvarlig » bar ledt.
till missförstånd och torde därför ej vara lämp- ligt.
Slutligen vilja vi påpeka, att betygen, utan att upptaga allt för många eller obetydliga detaljer, böra hafva erforderlig fullständighet.
* Som ofvan synes, är detta ock vår afsikt.