Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Besvärs och Ekonomi-Utskottets beslut i frågan om Jemtlands återförläggande till VesterNorrlands samt Herjeådalens till Gefleborgs Län, yttrade Bergman. ’’R. H. S.
Stats samt alling Besvärs och Ekonomi-Utskott hafva, i fråga om Jemtlands återläggande till Yester-Norrlands Län, endast fästat sig vid det gagn i88 Sta ts-Utskottets Betänkanden. en särskild Läne-Styrelse skulle för landets odling medföra.
Jag tror, att dervid jemnväl bort öfvervägas huruvida de uppgifne fördelarne för Jemtland motsvara de olägenheter, som icke allenast Jemtland sjelft, utan ock nästgränsande orter derigenom mäste vidkännas.
J detta afseende får jag åberopa hvad jag, vid Beslutets fattande om detta måls remitterande till Utskotten, uti Bonde-Ståndet yttrat, och får således tillstyrka, att Riksens Ständer hos Kongl.
Majit i underdånighet anhålla det en undersökning i detta afseende måtte företagas.
Att Läne-Styrelsens upphörande i Jemtland skulle Strida mot Länets Innevånares allmänna önskan är icke enligt med förhållandet.
Af de handlingar jag erhållit, och som härhos i afskrift medfölja, kan tillförlitligen inhemtas, att Riksdagsmannen Anders Martensson från sine
Committenter erhållit fullgiltige bevis uppå origtigheten af den mot honom gjorda, och i Utskottets Utlåtande åberopade insinuationer; hvilken jag för öfrigt anser icke vara af den beskaffenhet, att den i hvilket afseende som hedlst, bort kunna såsom skål för Utskottets Beslut, åberopas, heldst en angifvelse af denna art och Stats-Utskottets Betänkanden.
18g i denna ordning gjord alltid för Riksdagsmannarätten är kränkande-’’ Herr af Uhr anförde"
Jag är visserligen öfvertygad att Regeringen är i tillfälle att säkrast bedöma detta Amne; men jag tror tillika att
Folkets önskningar äro en af de källor, hvarifrån tillförlitliga upplysningar i dylika ärender kunna hämtas, och då jag tillika är öfvertygad, att desse öfverenstämma med Riksdagsmannen Bergmans reservation; så anhåller jag, att i den samma få instämma”.
Och skulle dessa yttranden åtfölja Betänkandet till respective Riks-Stånden.
Ex Protocollo W. Karström.
Afksrift.
Som det kommit i vår vetkap, att en del Jemtlands innevånare, genom en underdånig ansökning hos Eders Kongl. Maj:t söka förebygga det af Riksdagsmannen Anders Martensson och Eric Bang väckta Memorial, om söndring från.
Län, så väcker det vår gemensamma förundran, huru
Herjeådalen kan för dem vara så omistelig som ännu är lika iqo Stats-Utskottets Betänkanden. med forntiden belägen i samma hårda Climat, här den åberopade oeconomiska förbättringen ännu ej har, eller kan visa de lyckliga, följder, som Naturen förhindrar innevånarne i denna odugliga trakts läge; Och hade de, förr än deras Underdåniga ansökning författades, bordt genomögna Riksdags-Ordningens 78 §. och dertill med ej tvifla, att detta ärende var Riksdagmännen af hemmavarande Electorer och Commitenter uppdragit, som ännu mera i djupaste undersåtlig ödiniukhet det samma itterera i förhoppning, att häruti vinna Nådigt bifall och under förtröstan, att Eders Kongl. Maj:t på deras mindre grundade Underdåniga Libell ej fäster ett större afseende, än den verkeligen förtjenar.
Med djup Undersåtlig vördnad trohet och Nit framhärda.
Stormägtigste Aller-Nådigste Konung Eders Kongl. Maj:ts Underdånigste och tropligtigste Undersåtare Johan Olofsson i Nordanhå.
Krono Fjerdigs-Ordningsman - Sven Jonsson i Olingsdal.
Nämnd- och Ordningsman Stats-Utskottets Betänkanden. icji Jonas Olofsson i Sunnanå Nämnd- och Ordningsman. OloJ Mattsson pä Asen, Kyrkovärd och Nämndeman Eric Kjelsson Tohl Rolfsson Klockare Kyrkovärd.
Å egne och Sfrigcs vägnar.
( Sigill ) Lillherdals Socknestufva den 14 September i823.
Till underskrifne Tingslagsboers kännedom, liar den underrättelsen ankommit, det åtskillige Stånds-Personer, Borgare och Bönder inom Landet, genom en enskildt Skrift, sökt motverka det uppdrag Ståndets Riksdagsman Anders Martensson erhållit, det nemligen, att i Högvederbörlig ordning, samt inför Kongl. Majit och Rikets Höglofl.
Siänder göra underdånig hemställan, örn icke, till Statens Lättnad, ock till återställande af sjelfva den gamla Landsseden , Jemtlands
Län åter måtte läggas under ett och samma Styre med , eller under Landshöfdingen i Vester-Norrlands Län .— Och enär det, i vår Olof Hedenberg.
Socknc-Skrifvare. Stats-Utslcottets Betähkanden. tanke, icke kan annat än vara nyttigt, anse vi ett motarbetande deraf, inom Landet, för obetänksamma intriger, åsyftande intet annat än några få enskildas interessen; Detta allt får Bergs-Tingslagsboer efter till i dag inlyst Allmän Socknestämma, honom Anders Mårtensson till Bevis meddela, under vördsamt tillkännagifvande derjemte, att detta så väl vid 1818 års, som nu påstående Riksdag, varit ett ibland de vigtigaste och ifrigaste Postulata Ståndets Representant blifvit uppdragne.
Ostersund, Bergs Sockne-Stuga den y:de September 1823.
Hans Carlsson, Essbjörn Ericsson, i Vattenviken.
i Bergsviken.
Olof Jonsson, i Bergsbyn.
Att Tingslagets Sigill, är med BergsTingslags samtelige Innevånares bifall, härvid brukadt; Attesterar Ut Supra.
Abraham Själander.
P. S. ( Sigill J Stats- Utskottets Betänkanden. tg3 Xiii Riksdagsmannen Anders Mårtensson!
Förlidne Sommar träffade! jag f. d. Riksdagsmannen Olof Andersson i Högled, som då yttrade, att en skrift vöre författad, som skulle afgå till Stockholm, den der rörde landets bästa och fördelar, hvilkens underskrifvande han ansåg nödig af mig, såsom Elector vid Riksdagsmansvalet för _ Hallens Tingslag:
Och som denna skrifts undertecknande, hvars innehåll var oell blef för mig obekant, den jag trodde skulle afgå till vår valde Riksdagsman 'Anders Mårtensson, som egde att densamma öfverväga, om den hade grundlighet för landets nytta eller ej, och i sådant fall densamma antingen förkasta, eller i vederbörlig ordning derom göra Motion, blef bifallen af mig att göras af Olof Andersson, så återkallar jag härigenom offenteligen denna min tillåtelse, så vida jag genom Allmänna Journalen, under N:o 2o3 af den 3:dje September detta år, den jag tillfälligtvis fatt läsa, finner, att skriften, i min tanke emot Constitutionerna, ej varit lemnad tili vår Representants Censur, utan directe gått till Kongl. Majit, och fråga varit om x 3 if)4 Stats- Utskottets Betänkanden.
Läne-Styrelsens mer eller mindre gagneliga tillvarelse inom Jemtland, hvilken fråga till framställning blef vårt ombud Anders Mårtensson vid förra Riksdagen öfverlemnad, och lika sorn öfrige angelägenheterne till dess bestyrande nu vid denna Riksdag, i vard och handom lagd.
Norderön och Vestanede den iöOctober l8a3.
Nils Jonsson för detta Elector för Hallens Tingslag af Jemtlands Län Egenhändigt.
Efter begäran skrifvet af Mårt.
Åkermark Sockenskrifvare.
I anledning af Riksdagsmannen, för Jemtlands Läns Södra Fögderi, Anders Mårtensson vid nu förevarande Riksdag Väckte fråga, om Läne-Styrelsens återgång till Vester-Norrlands, samt dervid af enskilde, kanske och obehörige Personers deremot gjorda mindre grundliga invändningar , (hvilka synas såsom sådana af Allmänna Journalen N:o 203* den 3 sisth September), få vi i egenskap af valde Electorer vid sist öfverstående Riksdagsmannaval för Ovikens Tingslag, härigenom till bevis meddela:
Att så val vi, Stats-Utskfittets Betähkandehi ig5 gom de öfrige valde Electorerne, utom Olof Andersson i Hegled och Olof Nilsson i Genvalla, voro derutinnan enhällige, det skulle Ståndets Fullmägtige Anders Mar O o lensson, sä väl nu sorn vid 181 Sars Riksdag, (dä för detta Riksdagsmannen Olof Nilsson i Börön syntes tänka lika med Anders Mårtensson) i vederbörlig ordning Väcka samma Motion eller fråga om Länets återförening med Vester-Nörrlandj Jemtland den 3i October 1823.
Nils Jonsson Johan Hanssöri i Hwattjom, i Gösåsen Sunnar Tomasson i Salsån , ElccktorOr föt Öwikeris Tingslsig N:Q 612.
Ankom den 26 Noy. 182^.
Riksens Högloft Stånders Stats*» och Eevillnings-Utskotts Utlåtande, angående våckt fråga, om ytterligare förmåner och frihet för Gåstgifverierne uti åtskillige Orter. 4 « (jenom Protocolls-utdrag af dert 24 Februarii detta år, har Hedervärda Bonde-» ig6 Stats- Utskottets Betänkanden.
Ståndet till Stats- och Bevillnings-Utskottens gemensamma åtgärd remitterat, Riksdags Fullmägtiges Moses Johansson, från Vesterbottens och Anders Nilssons från Vermlands
Län, afgifne särskildte Memorialer, hvaruti den förstnämnde, med anförande af de åtgärder, som i anledning af vid 1812 års Riksdag väckt och sista Riksdagen fullföljd ansökning, om ökade Friheter och förmåner för Gästgifvare i Vesterbotten, blifvit vidtagne, ytterligare framställt behofvet och billigheten deraf, att Gästgifverierne uti denna ort, och särdeles de i Burträsks Socken belägne, hvilka i sednare tid skola blifvit besvärade med anläggning och underhåll af kostsamma vägar samt
Skjutsningsutgörande måtte få tillgodonjuta enahanda understöd och förmåner, genom Ränte och Roterings frihet, som Gästgifvare i det nästgränsande Vester-Norrlands
Län begagna; samt Anders Nilsson åter andragit, huruledes egarne af de i sednare åren i Vermland anlagde skjuts ombytnings-ställen, å vägarnc till Norrige, icke få åtnjuta någre af de förmåner, som Gästgifverierne uti författningarne äro tillagde, men likväl äro ålagdc samma ansvar och betala lika Bevillning samt Bränvins Minuterings-afgift som Gästgifvare; hvarföre Ståts-Utskottets Betänkanden. igy Riksdägs-Fullmägtigen föreslagit, att innehafvare af de sålunda till Skjutsombyten anordnade hemman, måga vid Bevillningens reglerande fritagas från all slags afgift i och för deras lönlösa befattning. —.
Och hafva Riksdags-Fullmägtige J. J. Ruthberg, från Norrbottens Län, Olof Wickström och Eric Bylund från Yester-Norrlands, Olof Andersson från Nerikes och Anders Olsson från Stora Kopparbergs
Län uti berörde Motioner sig förenat.
Hvad nu först angår Lågan, att Gästgifverierne i ofvanämnde
Län måga anslås enahanda förmåner af ränte- oell Roterings-frihet, som i åtskillige andre Orter bestås, får Stats-Utskottet upplysa, att sedan, i anledning af Riksdags-Fullmägtiges i Vester- och Norrbottens Län, derom vid de sednare Riksdagarne gjorde underdånige ansökningar, Kongl. Maj:t i Nåder, genom Skrifvelse till Dess och Rikets Kammar-Collegium af den 20 Februarii 1821, förordnat, det Kongl. Majus Befallningshafvande egde, på sätt och i den ordning 28 §. i 1734 års Gästgifveri-Ordning föreskrifver, låta vid Häij rads-Rätterne i orten härom undersöka; så har Kongl. Majit, efter det sådant för sig gått, samt Kongl Majits Befallningshafvande» jemte Kongl.
Kammar-Colle - I gB Stuts- Utskottets Betänka?/(leth gium, i timnet afgifvit underdånige ut]å
Län, för hvilka understöd blifvit tillstyrkt, med de hittills meddelte förmåner icke kunna förr behållas, funne Kongl, Majit det att Dess BefaUnings-hafvande gifne Förslag om deras understödjande genom tilldelning af Kronans behållne Räntor, icke kunna bi-r fållås; Äfvensom hvad den föresjagne RoteringSrfriheten för de Gästgifveriet pom hafva Ordinarie Rotering, anginge, dermed borde förhållas efter 29 uti åberopade Gästgifvare - Ordning, men, i afseende på Kongl. Majus Befallningshafvandes hemställan, det Gästgifverierne matte förunnas den lindring, att Skjutsa i tour med reserven, så hade Kongl, Majit i Nåder velat tillåta Dess Befallningshafvande, att, efter derom skeende ansökning, utan hinder af nu gällande föreskrifter, i vederbörlig ordning pröfva, Huruvida en sådan lättnad i Gästgifveriernes Skjutsnings-skyldigheter, må på ett eller flere Ställen lämpligen och utan olägenhet kunna beviljas. Stuls-Utskottets Bclänkandan. 1 199 Enär Kongl Maj:t, hvars Nådiga pröfning förevarande fråga, såsom af aaconomisk beskaffenhet, tillkommer, sålunda efter föregången undersökning, i den ordning Författningarne stadga, i; Nåder pröfvat och afgjort densamma sedan Motionen väcktes, samt dervid funnit något särskildt understöd af Statens bebållne Räntor icke vara för Gästgifveriernes upprätthållande i Vesterbotten erforderligt, och derföre icke eller skäligen kunna innehafvarne deraf bestås, raen jemte det de ansetts böra, i afseende på den Ordinarie Roteringen, tillgodonjuta den i 29 $. af 1734 års Gästgifveri-ordning bestämde Rote-frihet, förordnat den jemnkning uti skjutsnings-besväret, som må kunna bereda nödig lindring för desse Gästgifvare i anseende till den i sednare tid tillkommne större känning deraf; så har Stats-Utskottet funnit Riksdags-Fullmägtiges ansökning i denna del icke föranleda till någon åtgärd af Riksens Högloft, Ständer.
Och beträffande åter den yrkade nedsättning, eller befrielse ifrån Bevillning och Bränvins minuterings afgift för de Gästgifveriet hvilka endast äro att anse såsom skjuts-ombytningsställen, samt af Gästgifveri-rörelsen icke hafva någon fördel, så emedan Bevillnings - 300 Stats-Utskottets Bctänkanden.
Utskottet, uti dess till Riksens Högloft.
Ständer aflåtne förslag till BevillningsStadgan ochförnyad Författning, angående Bränvins-bränningen i Riket, redan föreslagit, att de Gästgifvaregårdar, som icke hafva någon förtjenst af sin Gästgifveri-rörelse, utan endast kunna anses för skjuts-ombytes-ställen, må, efter Taxeringsmännens pröfning, befrias ej mindre från Bevillning för Näring och rörelse, än äfven för Bränvins-Minuteringsafgiften, anser Bevillnings-Utskottet sig för sin del endast böra samma förslag i förevarande ämne åberopa:
Hvilket allt vördsamt öfverlemnas till Riksens Högloft.
Stockholm den 18 November i8a3.
N:0 613.
Ankom den aG Nor. i8a3.
Stånders Statssamt Allmänna Besvärs och Ekonomi - Utskotts förnyade Yttrande, rörande Dykeri-Verket. mot Utskottets under dan 10 sistlidne Stats-Utskottets Betänkandeti. aoi October, rörande detta ämne, afgifne Betänkande N:o 549» hafva inom Vällofl. Borgare-Ståndet åtskillige anmärkningar blifvit gjorda, dels i afseende på Utskottens tillstyrkande, att Dykeri-Inrättningen, vid nu gällande Octroijs slut, måtte till Privat Bolag ånyo upplåtas dels vid de hufvudgrunder Utskotten uppgifvit för ett förnyadt Reglemente; och har i detta sednare hänseende särskildt blifvit klandradt, det Utskotten underlåtit att för Malmö och de Norra Provincernes Städer för framtiden föreslå enahanda förmån som hittills varit desse Städers Handlande förunnad, att nemligen deras Fartyg
xnåtte fritagas från skyldigheten att vid timande Strandningar vara förfallne under Dykeriet.
Jemte det Utskotten till svar å den, på grund af de gjorde anmärkningarne, från Yälofl.
Borgare-Ståndet erhållna återremiss nu få vördsamt anmäla, det deras ofvanämnde den 10 sistl.
Utlåtande blifvit bifallet af Höglofh Ridderskapet och Adeln den 3i, af Högvördige-PresieStåndet den 24 och af Hedervärda Bonde-Ståndet den 27 samma månad, samt att någon förnyad handläggning af detta ärende alltså emot Regerings-Formens 6g J. icke vidare kan ega rum; hafva Utskotten 202 Stats-Ut skotte is Betänkanden. dock, i afseende på deras förmenta uragtlåtenhet att bevara Malmö och och de Norra Städernes rättigheter, skolat upplysa, att denna omständighet, vid ärendets första behandling, visserligen icke undfallit Utskottens uppmärksamhet, men att de, i afseende på Reglementets uppgörande för en Inrättning, sådan som den ifrågavarande, trodde rättast vara, att Riksens Ständer inskränkte deras åtgärd till bestämmandet af visse hufvudföreinål , som derföre borde ligga till grund, men- att detsammas utarbetande i hela sin vidd måtte öfverlemnas till administrativa magtens omsorg.
Och denna deras mening vidhålla Utskotten så mycket heldre, sorn de äro öfvertygade, att så väl Kongl. Maj:t skall fästa Dess Nådiga uppmärksamhet på de i detta hänseende förekommande omständigheter, som ock att vederbörande sjelfve icke lära underlåta att söka bevara de friheter de en gång erhållit, om de anse deni för sig fördelagtige.
Stockholm den 18 November 1823. Stats-Utskottets Betänk anden. ao3 N:o 614.
Ankom den 26 Nov. 1823, Riksens Höglofl, Stånders Statssamt Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskotts Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss uti den af RiksdagsFullmågtigen Nils Hakansson med flere väckte fråga, om lindring uti Skattlåggnings-MethodenafSåg- ochMjölqvarnar. fledervärda Bonde-Ståndet har vid pröfning af Stats- samt Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskottens, den 20 sisth September under N:o 510. afgifne Utlåtande öfver ofvanberörde ämne, den 9 nasti.
October, med dervid gjorde anmärkningar , återremitterat frågan till förnyad handläggning af Utskotten,' men emedan dessa anmärkningar icke innefatta andra på ärendets behandling verkande skäl, än dem, som redan blifvit af Utskotten pröfvade, samt Höglofl.
Ridderskapet och Adeln den 4:de, Högvördige
PresteStåndet den yide och Vällofl.
BorgareSundet jemnväl .den 4:de lori.
October 3C>4 Stats-Utskottels JBetänkanden. bifallit förra utlåtandet, hvadan frågan likmätigt I69 Regerings-Formen redan är afgjord; ty föranleda de gjorda anmärkningarna icke till vidare åtgärd; hvilket Utskotten skolat vördsamt anmäla.
N:0 615.
Ankom den *6 Nov. i8a3.
Utlåtande ofver gjorde anmärkningar vid dess Betänkande i fråga, om Arrende-Spannmålens utgörande för Kungsgårdar och derunder lydande Hemman.
Via Stats-Utskottets den i nasti.
October, under N:o 5ig, afgifne yttrande, hvarigenom Utskottet, i anledning af Kongl. Majus till Rikets Ständer aflåtne Nådiga Proposition , föreslagit den ändring uti nu gällande föreskrifter om arrende Spannmålens utgörande af Kungsgårdar med derunder lydande hemman och Lägenheter, att Arrendatorne, uti de för dem hädanefter utfärdade Contracter, måga, i likhet med hvad Räntegifvare i Stats-Utskottets Betänkanden. ao5 allmänhet, hvad afrads Spannmalen angår, är förbehållet, försäkras om den rättighet, att in natura erlägga sitt Spannmåls-arrende, när de i stadgad ordning före Thomé dag sig derom anmäla och levereringen i behörig tid fullgöra, hafva hos Högloft.
Ridderskapec och Adeln samt Vällofl. Borgare-Ståndet anmärkningar blifvit gjorde i afseende derå, att Utskottet icke föreslagit, det enahanda förmån må tillkomma redan ^varande arrendatorer af Kungsgårdar och dertill hörande Lägenheter i allmänhet, hvilket likväl förmenas så mycket billigare och med en naturlig* rätt instämmande, som Allmänna Lagen^och flere Författningar förutéåtta att Arrendatorer af Jord, skola ega utgöra arrendet i Spannmål, såsom jordens afkastning], samt Räntegifvare i allmänhet, genom Kongl. Förordningen af år i8o3, äro berättigade, att in natura leverera sin afrads Spannmål; hvarförutanfhärvid förekomme, att de i sednare tid ingångne arrenden skola vara så högt uppdrilne , att innehafvarne vid den förökade Spannmåls productionen och nedsättningen i priset derå, icke utan tryckande förluster, som bereda mångens undergång, kunna med penningar afbörda sig desse Arrenden, hvarvid 5o 6 Stats-Utskottets B et änkan den.
Staten icke dess mindre förlorar betydlig del af dess påräknade inkomst, genom ifrågavarande Arrenden, och har i anseende till desse anmärkningar, ärendet blifvit till Utskottets ytterligare åtgärd återremitterat.
Vid besvarandet häraf får Utskottet anmäla, huruledes den sålunda yrkade utsträckning af rättigheten, att in natura utgöra Arrende-Spannmålen så att den måtte få begagnas utaf inneha fvarne äf de Kungsgårds-Arrenden, som redan äro O ö ' slutade, vid målets förra handläggning hos Utskottet varit under noggrannt öfvervägande.
Men då skyldigheten för nu varande arrendatorer att, antingen med penningar efter Markekegångspris eller ock med Spannmål, afbörda sig afgiften, är grundad på frivilligt ingångne Contract, samt Statens valrättighet i detta hänseende, som finnes utstakad i Kongl, Förordningarne af den 17 December 179g och den December 1810 stöder sig på nödvändigheten deraf, att efter behof och omständighet ega disponera
Säd in natura eller penningar; så och enär StatsVerkets behållne Spannmåls intrad för öfrigt betydligt öfverstiger hvad som in natura användes sami vid Allmänna Magazins-lnrättningcns af Riksens Ständer Stats-Vtskottets Betänkandeti.
207 beslutade förändring, Staten kommer att, mer ån förr, sakna tillfälle att förvandla Spannmålen i penningar för dess utgifter i Contant, fann Utskottet sig icke kunna tillstyrka, att redan varande Arrendatorer måga tilläggas ifrågavarande rättighet.
Jemte det Utskottet nu får åberopa desse skål för dess förra yttrande, har, i - anledning af de gjorde anmårkningarne, Utskottet ansett sig böra förklara , att om vid de Kungsgårds Arrenden, som under de sednast förflutne Tio a Tolf åren åro slutade, Arrende utgiften må hafva blifvit uppdrifven till högre belopp, ån skäligen bordt utfåstas, hvilket likväl på Arrendatorerne sjelfve ankommit; så finnas deremot de der tillförene och i allmänhet ingångne sådane Arrenden vara slutade under närmare beräkning utaf jordens afkastning och Arrendets utgörande på det sått Staten sig förbehållit.
Och då ingens lagliga rått förnärmas vid bibehållandet af de vilkor, hvaruppå Arrendatorerne sjelfvilligt ingått, men härvid bör afses, att Stats-Verket som för Dess utgifter hufvudsakligen behöfver Contante medel, icke sättes i förlägenhet derigenom, att större Spannmåls qvantiteter, ån som erfordras och kunna i penningar förvandlas, skola emottagas samt med kostnader 208 Stats-Utskottets
Betänkandes och förluster disponeras; finnes, vid desse förhållanden Utskottet sig icke kunna frångå dess förra utlåtande i detta amne, hvilket ock år bifallet af Högvordige PrestStåndet den 17 October samt af Hedervårda Bonde-Ståndet den 15 i samma månad.
Stockholm den 21 November 1823» N:o 616.
Antora den 26 Nov. 1823.
Stånders StatsUtkotts Memorial, angående Gratification åt Stats- Commissarien Tunelius.
Maj:ts Nådiga förordnande, Herr Stats Commissarien Carl Tunelius gått Stats-Utskottet tillhanda med erforderliga handlingar och upplysningar, i afseende på Stats regleringen åfvensom öfrige Stats-Verket rörande frågor, har Utskottet, likasom vid föregående Riksdagar skett, skolat sådant hos Riksens Höglofl, Stånder anmäla, i det afseende att för sådant biträde något vedermäle af Riksens Höglofl.
Stånders erkånsamhet måtte lemnäs; Och Stats- Utskottets Betänkandetu Och emedan de hos Utskottet forekomne frågors mångd och beskaffenhet erfordrat ofta vidloftiga och grannlaga undersökningar, hvilka medfört en jemn och mödosam sysselsättning; men Utskottet funnit sine göromål lättade, genom den verksamhet och nit hvarmed Herr Stats-Commissarien stådse gått Utskottet tillhanda; hvarförutan Herr Stats-Commissarien vid årendernes utarbetning icke ringa bidragit till gSromålens skyndsammare gång och fullbordan; har Utskottet, med fåstadt afseende på Riksdagens betydliga längd och årendernes vida större antal nu ån vid föregående Riksdagar, ansett sig bora vordsamligen föreslå, det Riksens Hoglofl.
Ständer, för Herr Stats-Commissarien Tunelli i desse delar hafde moda, måtte af Riksdagskostnads-medlen åt honom anslå en Summa af 1,500 R:dr Banco samt, med anmälan häraf, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, om Nådig befallning till vederbörande, att beloppet till Herr StatsCommissarien utbetala.
Stockholm den 21 November 1823. 14 2 lo Stats-Utskottets B et änkan den.
N:0 617.
Antom den 36 Nov. 1823.
Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar uti frågan, om Aflöningens beståmmände för särskilda Utskottets Cancellie m- m.
Enligt till Stats-Utskottet ankommet Protocolls-Utdrag, af den 31 nasti.
October har Vallöf!, Borgare-Ståndet i allt öfrigt bifallit Utskottets, den 21 i samma månad, afgifne Utlåtande, angående
Aflöning för någre biträdande uti sammansatte Stats- och , Banco-Utskotten äfvensom särskildta Utskottet och om erforderlig tillökning uti anslaget till Riksdagskostnadernes, bestridande, utom hvad rörer det föreslagne Aflönings-beloppet för särskildta Utskottets Cancellie , hvarom någre Ledamöter yttrat, att då göromålen uti sistberörde
Utskott icke kunde sågas vara slutade, så långe återremiss af Betänkandet om förändring i Styrelse-Verkens organisation vore att förvänta, Aflöningen icke syntes bora, såsom föreslaget blifvit, upphöra med nåstl.
September månads utgång, utan borde Stats-Utskottets Betänkanden. ari fortfara till Riksdagens slut, hvilket åter blifvit af andra motsagdt.