Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
m i g; naken, oeh I kladden m i g; sjuk, o c h I rättade af kvinnor för kvinnor o c h förestås Kl. 9 tar aftonens underhållning sin början med sökten m i g; jag var i häktelse, och I k o m m e n helt naturligt af kvinnor.
Sedan apostlarnes en ganska bra.
utförd trio af Gade, och därpå upp- träder parlamentsledamoten mr Haldane i ett längre till m i g.
» dagar har det kristliga barmhärtighetskallet föredrag.
Han är en af frågans ifrigaste förkäm- företrädesvis kommit på kvinnans lott; den P å ett mera kortfattadt, kärnfullt sätt har par och hade ämnat inlämna till pågående parla- aldrig den välgörenhet blifvit skildrad, som på katolska religionens kvinna äger häri sin största ment en vidlyftig och mycket liberal motion om kvinnlig rösträtt, men återtog densamma, då det an- styrka; men ej häller protestantismen är blind en gäng är så sannt kristlig, emedan den är sågs, att sir Albert Rollits förslag skulle ha mera för denna kvinnans särskilda uppgift, ej häller sannt mänsklig, emedan den har tanke o c h framgång för sig.
den saknar sitt » confrerie de la c h a r i t é ».
öga samt en hjälpsam hand ej endast för sjä- Han ger en öfversikt af rösträttsfrågans närva- Själfve den gamle Luther hyste stora tankar rande ståndpunkt, framhållande, hur dess vikt stän- lens nöd, utan för allt det, som kan pina en om kvinnans rent duglighet i detta digt erkännes allt allmännare och kännes allt dju- människokropp.
pare, samt vidrör diskussionen vid parlamentet, hänseende: » d e kvinnor, som älska gudsfruk- Dessa » h e m » äro ej yttringar af en plan- hvilken — jämte den låga pluraliteten — bevisar, tan, pläga också hafva egna gåfvor att trösta lös, så att säga lösryckt, välgörenhet, hvilken hvilka ofantliga framsteg saken gjort på senaste andra o c h lindia deras smärtor, o c h kvinnor- tider.
Han uppmanar varmt de närvarande att ofta verkar emot sitt eget syfte; de äro fram- nas tilltal beveker lättare människan än man- kraftigt i ord och handling visa sitt intresse och kallade af behofvet o c h sträfva med allvar o c h nens.
Denna benägenhet för att förbarma klart ge tillkänna, hvad Englands kvinnor vilja, nit att fylla ett hvart den uppgift, som blifvit ty, säger han, » after all, Parleament is like Provi- sig öfver medmänniskor har kvinnokönet i dence, helping those w h o wand to help temselves » det förelagd.
långt högre grad än männen. » (när allt kommer omkring är parlamentet likt för- D e t har blifvit förespådt, att en tid skulle synen, i det det hjälper dem, som vilja hjälpa sig Dessa deu gamle reformatorns ord bevisa k o m m a, » d å vi icke ha så många hem och själfva).
sin sanning i våra dagar, ty för denna frivil- asyler som nu, af den orsak att vi icke längre Härpå följer ett sångnummer, utfördt af en ung liga o c h åt de elända riktade kärlekstjänst ha några drinkare, fallna kvinnor oeh lösdrifvare dam med ej synnerligen framstående röst, och där- efter en » Recitation » af mrs Wynford Phillips, en att fylla dem m e d.
D e skola blifva obehöf- hafva goda kvinnor i vår hufvudstad ej dragit Säkert skola deras medsystrar i konst, som hon studerat och ämnat slå sig på, liga o c h upphöra af sig själfva — alldeles sig undan.
samt hvilken nu kommer henne väl till pass i hennes Sveriges vida bygder skänka dem både sin som den lame bortkastar sina kryckor, då lifs- uppgift som talarinna.
Det är en starkt tecknad sympati och sitt bistånd.
kraften återkommer till hans lemmar och han dikt hon med lif o c h värme återger, •framhållande åtskilliga samhällets skuggsidor i jämnbredd med märker, att han kan gå ensam o c h upprätt rikedom och glans.
En underbar röst med ett utan det stöd, han förr icke kunde undvara. » register frän den djupaste alt till hög sopran o c h O c h detta skall ske, har det vidare blifvit ett synnerligen själfullt o c h dramatiskt föredra- sagdt, dä lagstiftaren mera utgår från princi- gande utmärker mrs Philipps.
Lägg därtill, att hon är omkring 28 år, en skönhet af en nästan pen att det onda genom att i tid orentalisk typ, full af eld o c h hänförelse — o c h taga hand om de man kan förstå den ofantliga framgång denna O m ock en stor sanning ligger häri, tror kvinna haft för den sak hon förfäkar.
j a g dock för min del, att detta » tusenåriga » Därefter följer ännu ett sångnummer o c h så ett Bref till Idun. '
liffullt och intressant föredrag af en af de komi- rike skall låta vänta på sig i tusen år, ty terade damerna.
Efter ett violoncellnummer upp- om lagar o c h skolor bli än så förträffliga o c h Det torde måhända vara några af Iduns läsa- träder mr Frank Smith — » excommissioner » af rättvisa, skola de dock aldrig kunna upprycka rinnor bekant, att sir Albert Rollits motion o m Frälsningsarmén — som i ett längre tal, fullt af denna det ondas brodd, som g ö m m e s i hvarje humor, ger full rättvisa åt rösträttens utsträckande parlamentarisk rösträtt för kvinnor var före vid människobjärta, lika litet som de skola kunna parlamentet den 27 april och föll med en majori- till kvinnor och betonar starkt, hur väl det behöf- ves att dessa bevaka sina intressen och ha ett tet af 202 röster mot 183. borttaga den mångfald af frestelser, för hvilka Dagarne förut offentliggjorde mr Gladstone i ett ord med i valet af stiftare till de lagar de ha att äfven den bäste o c h den lvckligast lottade kan bref till mr S. Smith sina skäl att för närvarande lyda lika väl som männen.
duka under.
Härefter kommer aftonens glanspunkt, mrs Wyn- rösta mot förslaget, framhållande hufvudsakligen ford Philipps tal.
Hon är så vacker, där hon står följande: att Englands kvinnor ej vore nog H v a d vi t. e x.
nu i våra dagar hafva för på den upphöjda estraden med de ljusa fina akva- intresserade för rösträtten, hvarför frågan ej ägonen är, att brottsligheten är i tilltagande förlorade på att hvila några år, medan Irlands rellerna på väggen bakom, o c h hennes eleganta just inom det yngre släktet, att själfmordens Home Rule m. fl.
brinnande frågor fingo sin lös- dräkt har just de färger, som bäst passa hennes antal inom samma ålderskategori äfvenledes ning; att sir Albert Rollits motion ej vore rättvis, mörka, welska typ.
Ögonen gnistra i kapp med de kvickheter hon framsäger, munnen med det tillväxer, att trots stigande upplysning o c h ar- emedan den utesluter den gifta kvinnan, samt till- tjusande leendet uttalar ord, som öfvertyga, där- lägger några vackra ord, om att kvinnligheten må- bete för religiositet en häpnadsväckande fräck- hända skulle förlora på ett intresse för medbor- för att de äro uttryck af den djupaste och san- het, råhet, förakt för människors l i f o c h egen- naste öfvertygelse.
Hennes man är parlaments- gerliga förhållanden, hvilket skarpt kontrasterar ledamot för en provins i Skotland och lika hän- mot hans eldiga uppmaningar, nyligen gifna till dom utbreda sig, o c h att sålunda vi på grund gifven liberal som hon själf.
Hon har 2:ne små kvinnor, att uppbjuda all sin förmåga för det libe- af allt detta hafva i närmaste framtid att duktiga o c h väluppfostrade barn samt ett förtju- rala partiets framgång.
Och under tiden är hans vänta, det talrika människor k o m m a att sande och väl styrdt hem i London.
hustru för den stora » Women ' s Liberal befolka våra straff-fängelser.
Federation », hvilket hon sannerligen ej kunde vara När mrs Philipps slutat sitt inspirerade föredrag, utan politiska insikter.
F ö r närvarande således är det allt för tidigt lämna vi sällskapet, ty vi ha ej lust att höra en vanlig talare eller talarinna efter — » den nya Efter dessa inledande ord vill jag nu gifva en att ens tänka på ett bortkastande af dessa tidens Jeanne d A r c », som en hänryckt åhörare kort beskrifning af en soaré, till hvilken jag för » k r y c k o r », snarare måste man innerligt önska ett par dagar sedan var inbjuden af Central Na- kallar henne.
deras antal ökadt liksom o c k understödet åt tional Society for Womens Suffrage.
Föreningen dessa verkliga lifräddningsanstalter.
M e n för för akvarellmålare (» The Institute of Painters in att detta skall ske, kräfves det människor m e d Water Colours ») hade öppnat sina vackra, rymliga salar vid Piccadilly för en talrik publik, som in- bjärta för nöden samt med tro pä o c h intresse finner sig därstädes mellan kl. 8 och 9 på aftonen.
för dessa asylers välsignelserika arbete.
Ett Sen till, att Idun med Modetidning Som vanligt tillfrågas man vid ingången till för- dylikt intresse och en dylik tro kan man vis- sta salongen om titel och namn, hvilka ljudligen finnes h o s alla e d r a b e k a n t a!
bostad på statens straff-fängelse; andra åter arbeta på att upptaga dem, som kanske annars skulle blifvit gängse kunder i fängelserna.
direkt sann praktiska förebygga unga.
En rösträttsförenings-soaré.
London i maj.
mänt måste all- president Anna Fleetcood-Derb
m ä n n a kulturcentra, så har d o c k strömmen äfven, o m j a g ej irrar m i g, representerade oss väster o c h söderifrån haft tid att längre be- v i d kongressen 1 8 8 9.
D e t torde möjligen frukta våra marker än d e finska b y g d e r n a.
h ä n d a att fröken F r i e s * offentliggör sina in- f p p l j e t skall v a r a i dessa d a g a r s o m ä r, a f har följden blifvit, att d e n n a ström t r y c k från detta möte, o c h j a g vill h o p p a s, att de k a n fira sitt 25-års j u b i l e D um mera genom si lat landet med a l l a dess s k o l a befinnas angenämare, än h v a d m a n kan har j a g n y l i g e n läst i en tidning, d o c k utan trakter o c h alla dess klasser än det mera spörja o m kongressen uti de franska tidnin- n å g o t tillägg, att anstalter gjorts, g e n o m bil- svåråtkomliga Finland.
M e d a n d r a ord, k o n - garna, h v i l k a i allmänhet ej b e h a n d l a den- d a n d e a f en k o m i t é eller p å annat sätt, for trasterna mellan g a m m a l t o c h nytt i u p p f a t t - s a m m a m e d m y c k e n sympati.
I alla händel- ett v ä r d i g t o c h a l l m ä n n a r e h ö g t i d l i g h å l l a n d e ning o c h i d é - v ä g äro hos oss i c k e p å långt ser t y c k e s enigheten eller s a m m anjämkningen a f dagen.
D e t är k a n s k e därför att som- när så bjärta s o m där, hvarest det n y a sla- a f o l i k a meningar ha varit m y c k e t svår att l i g a i c k e k o m m a ihåg o c h andra i c k e vilja git in s o m en s t o r m v å g o c h hos d e m, s o m u p p n å, o c h b å d e ordföranden, s o m var, tror k o m m a i h å g den — s å s o m det hette p å g a m - nåtts däraf, v å l d s a m t o c h med ens u p p r y c k t j a g, den energiska o c h o m k v i n n o s a k e n v a r m t m a l s v e n s k a — » n e d r i g a » ställning, hvari i c k e med roten allt det g a m l a traditionela, u n d e r ö f v e r t y g a d e m:lle M a r i a Deraisne, o c h sekre- a d e l s f ö d d a ogifta fruntimmer förut b e f u n n o teraren s k u l l e haft ett minst lika besvärligt sig.
Gränslinien v a r så skarpt u p p d r a g e n, det att den stora m ä n g d e n i det inre l a n d e t bevarat detta g a m l a f u l l k o m l i g t oberördt.
— g ö r a s o m v i d det stormigaste m ö t e a f bara att o a k t a d t a l l a f ö r s ö k från så k a l l a d e ve- I d u n har redan berättat för sina läsarinnor karlar.
derlikars, h ö g r e embetsmäns, sida att få sina u t o m S t o c k h o l m innehållet a f » B a k o m K u o - F ö r min ringa del betviflar j a g, att Paris ofrälsedöttrar titulerade fröknar detta aldrig p i o », o c h j a g behöfver därför endast med är rätta platsen för detta slags kongresser, o c h l y c k a d e s, l i k a litet s o m från d e familjers, där n å g r a få ord p å m i n n a d ä r o m.
öfverhufvud att F r a n k r i k e i d e t fallet erbju- fadern väl var ofrälse, m e n modern f ö d d Iduns panoptikon.
fröken- reformen jämnt K o n f l i k t e n bildar sig här m e l l a n den g a m l a der n å g o n l ä m p l i g j o r d m å n.
D e t är svårt grefvinna eller friherrinna.
A n s a t s e r n a i denna uppfattningen a f k v i n n a n såsom s k a p a d o c h att p å a l l v a r o r d a o m det svagare könets riktning b l e f v o till o c h m e d vanligen före- b e s t ä m d uteslutande för hemmets v ä r l d o c h » slafveri » i ett land, där faktiskt, m e d eller m å l för åtskilligt s k ä m t o c h spe.
M a n bru- till underdånighet för m a n n e n o c h den m o - utan lagstiftningens m e l l a n k o m s t, k v i n n o r n a s k a d e t. e x.
med m y c k e n g a m m a n citera ett derna o m hennes fullständiga likställighet inflytande är så g o d t s o m allsmäktigt, o c h uttryck a f hr S v a n t e H e d i n till en a f dött- med honom.
D e n förra uppfattningen behär- d ä r tillika, l å n g t före d e flesta andra, länder, rarna i en grosshandelsfamilj L.
här i S t o c k - skar den l i l l a landtprästgården o c h dess gran- ö p p n a t s för d e m praktiska o c h l ö n a n d e verk- h o l m, h v i l k a p å g r u n d d ä r a f att deras m o r nar » b o r t o m K u o p i o » samt drifves i synner- samhetsfält.
M e n fransmännen uppfatta hela var f ö d d grefvinna E.
h a d e antagit f r ö k e n - het till sin spets a f den m e d dottern i huset saken p å ett annat sätt än efter den a n g l o - titeln.
E n a f d e m berättade för hr H e d i n férlofvade a d j u n k t e n; den senare r y c k e r in amerikanska metoden, som till h u f v u d s a k l i g o m sin b a l k o n v e r s a t i o n m e d n å g o n grufligt m e d flygande fanor o c h k l i n g a n d e spel i ge- d e l g å r igen hos oss, o c h de k u n n a o m ö j - intressant u n g herre o c h huru han bland stalten a f en u n g h u f v u d s t a d s d a m, utrustad i ligt fördraga, att se d e t k v i n n l i g a, i ordets annat frågat, h v a d t y c k t e o m sista författarens mening m e d alla d e högsta full- g a m l a mening, b o r t l ä g g a s eller u n d e r o r d n a s för pjäsen.
— » N å », a f bröt hr H e d i n, » h v a d komligheter, till h v i l k a h ö r i c k e b l o t t att det n y - k v i n n l i g a, i e m a n c i p a t i o n s m e n i n g.
U t a n svarade L.? » k u n n a r ö k a, småsvärja oeh sjunga » skojfriska » tvifvel g ö r a de sig h ä r v i d l a g s k y l d i g a till I n g e n reform, j a ingen revolution m e r än visor m e d studenter, utan äfven att i o l i k a m y c k e t stora f ö r d o m a r, s o m till en del g r u n d a G u s t a f I V A d o l f s afsättning, har gått så lätt ä m n e n deltaga i k v i n n o k l u b b e n s debatter o c h sig p å ett slags tradition o m t. e x.
n å g o t att g e n o m f ö r a s o m denna, men m a n skall b a k a sockerkringlor efter bättre recepter än visst löjligt, s o m följer m e d ä n d o c k ej föreställa sig, att det s k e d d e utan prostinnans f ö r l å d r a d e k o k b o k lärt d e n n a.
— lärdt f o l k i s t u b b, en tradition som i sin o r d n i n g motstånd.
D e n, h v i l k e n har h u f v u d s a k l i g a Pastorsadjunkten, en bornerad, egenkär o c h n o g h a d e vissa grunder för sig v i d den tiden förtjänsten d ä r o m, n ä m l i g e n A f t o n b l a d e t s d. v.
oborstad d r u m m e l (j a g ber o m ursäkt för ut- den u p p k o m, o c h s o m isynnerhet fastslogs ge- r e d a k t ö r d o k t o r A u g.
S o h l m a n, h a d e gjort t r y c k e t!)
, är groft karrikerad, d e b e s k e d l i g a n o m Moliéres e l a k a satir.
M e n p å s a m m a g å n g en m y c k e t b e t ä n k l i g restriktion, d å han y r k a t, landsortsborna äro det en s m u l a finare; men vi p å m i n n a o m M o i l é r e, fordrar rättvisan att att » a l l a b i l d a d e o c h v ä l k ä n d a » fruntimmer j a g v å g a r påstå, att d e n, s o m blifvit det — n ä m n a en a f dennes samtida, eller så unge- skulle betitlas fröknar.
F ö l j a k t l i g e n, åt den m o t förfis e g e n m e n i n g — a l l r a mest karri- fär, nämligen F é n e l o n, den b e r ö m d e prelaten s o m fick heta m a m s e l l, sade man med det- kerade, det är den u n g a H e l s i n g f o r s - d a m e n h v i l k e n för tvåhundra år sedan u t g a f sitt ar- s a m m a, att h o n v a r antingen o b i l d a d eller själf.
bete o m » flickors u p p f o s t r a n », hvilket antag- i l l a k ä n d.
D o m s r ä t t e n i ty fall befanns ligen var riktadt j u s t e m o t M o l i é r s några år T y skall v a r a typen för tidens k v i n - snart v a r a o m ö j l i g att u t ö f v a, o c h helt visst förut skrifna na, sådan h o n s k a p a s g e n o m de m o d e r n a g j o r d e m a n k l o k a s t i att i c k e g ö r a en par- framhöll i sin b o k, s o m väl förtjänar att lä- emancipationssträfvandena, d å fruktar j a g all- tiel reform, utan taga det revolutionära steget sas äfven i vår tid, att ingenting v a r mera v a r s a m t, att hon själf blifver g a n s k a illa ställd fullt ut m e d d e t s a m m a.
— J a g menar i c k e f ö r s u m m a d t i F r a n k r i k e än d e n k v i n n l i g a u p p - i lifvet, när h o n hunnit ö f v e r d e första illu- härmed, att denna p r i n c i p är den bästa, fostran, o c h b e v i s a d e, att okunnigheten allde- sionernas tid.
H v a d s o m är säkert, det är men i n ä r v a r a n d e kasus v a r den det n o g.
les i c k e är n å g o t s k y d d s v ä r n m o t h v a d m a n b l a n d männen, h v i l k a j u ä n d o c k få räk- M e n frågar m a n sig, hvarför j ä m n l i k att - p å den tiden k a l l a d e » f r i v o l i t e t e n ».
D e t p r o - nas m e d så l ä n g e, endast g a n s k a få s k o l a hetsform g i c k så lätt, under det att en annan, g r a m, s o m han framställer, o c h h v i l k e t g å r finnas b e n ä g n a — trots d e i h u s h å l l s s k o l a n Nireformen, synes o m ö j l i g, så l i g g e r svaret ut p å att visa den m o r a l i s k a o c h s o c i a l a n ö d - f ö r v ä r f v a d e talangerna — att välja till sitt nära till h a n d s: den ena v a r en reform uppåt, vändigheten a f att h ö j a k v i n n a n s värdighet lifs följeslagarinna en u n g d a m, hvars talan- den a n d r a anses a f de flesta för neråt.
O m o c h g e n o m u t b i l d n i n g e n a f hennes intelligens ger i öfrigt äro a f en så m å n g s i d i g art. S k u l l e m a n s k u l l e f ö r s ö k a att såsom allmänt tilltals- o c h k ä n s l a v ä p n a henne för en större frihet, det n u verkligen v a r a så, att k v i n n o r n a s u p p - o r d införa b e n ä m n i n g e n g r e f v e.
det är skulle v ä l i c k e n u för tiden anses tillfylles, fostran v o r e bestämd att g å i d e n n a riktning, visserligen tvåstafvigt, men s k u l l e h a l k a lätt men det l a d e i alla fall g r u n d e n till den d å vet j a g ej annan råd än att de själfva fram ä n d å o c h f ö r m o d l i g e n höras m e d nöje.
b y g g n a d, h v a r p å ä n n u v å r tid arbetar, utan taga i h o p m e d männens för att få äfven dessa att h a hunnit till visshet o m, huru den rätte- att passa in i den ideala framtidsgemenskapen.
* * ligen b ö r afslutas.
— E m e l l e r t i d funnos äfven * M e n l y c k l i g t v i s är det i c k e så illa.
D e n p å den tiden de, s o m g i n g o m y c k e t längre än m o d e r n a andan har i vissa fall o c h synnerli- F é n e l o n, t y uti ett arbete redan från år 1 6 7 2 H e r r s k a p e t har naturligtvis varit o c h sett gast i vissa större städer k u n n a t slå öfver i a f en viss P o u l a i n d e l a B a r r e finnas unge- Arppe ' ska teatersällskapets föreställningar?
en del ytterligheter a f mindre v ä l b e t ä n k t art. fär alla d e n m o d e r n a emancipationens g r u n d - J a g m e d, o c h sparar i c k e p å mitt b e r ö m ö f - M e n n ä r d e u n g a d a m e r n a en g å n g v ä l bli idéer framställda.
ver d e finska konstnärernas öfverlägsna o e h » O m », heter det däruti, gifta o c h o m d e d å få en f ö r s t å n d i g m a n, så » m a n s k u l l e finna det lustigt att se en k v i n n a för oss s t o c k h o l m a r e i en helt o v a n l i g tonart korrigera sig n o g öfverdrifterna a f sig själfva.
undervisa i vältalighet eller m e d i c i n, u t ö f v a hållna spel.
M e n det är i c k e m e d detta, s o m j a g v i l l sysselsätta en b e n ä g e n u p p m ä r k - p o l i s m y n d i g h e t, hålla tal inför d o m s t o l a r n e * * * samhet, utan ber j a g få plats för en i I d u n såsom a d v o k a t, skipa rättvisa, anföra en m å h ä n d a kättersk, m e n o f ö r g r i p l i g m e n i n g rö- H v a d s o m ä n d a hittills i c k e visat sig vara armé, så beror detta endast p å v a n a n; m a n rande ett p a r a f de finska styckanas tendens det l y c k l i g a s t e medlet att l e d a k v i n n o f r å g a n s k u l l e vänja sig v i d detta s å s o m v i d allt i ett visst fall, nämligen j u s t k v i n a o f r å g a n.
in p å rätta stråten, det är d e s. k.
k v i n n o - a n n a t.
» fröken mamsell femmes savantes, detta » précieuses ridicules ».
alltid denna D e t vill synas, s o m o m brytningarna p å detta fält v o r e v i d a skarpare d ä r borta i F i n l a n d än hos oss.
S å aflägset v i ä n h a den olägenheten att l i g g a från E u r o p a s all- kongresserna.
D e n allra nyaste a f dessa har j u s t n u i m å n a d e n hållits i P a r i s o c h såsom deltagare däruti från Sverige n ä m n a de fran- s k a tidningarna d o k t o r E l l e n F r i e s, hvilken D e t gifves intet nytt under s o l e n!
* Fröken Fries har ej deltagit i kongressen.
De franska tidningarna misstaga sig.
Fén
Mycket, gressen den m y c k e t mera än f ö r k v i n n n o k o n - intresserar sig P a r i s i d e n n a tid f ö r handen härliga våren o c h sin o f ö r l i k n e l i g a B o u - logneskog.
M o d e t är n u för d a m e r n a att d ä r » Gud du alltid g ö r a en m o r g o n - eller f ö r m i d d a g s p r o m e - nad.
R e d a n k l.
v i d 9-tiden börja a m a z o n e r n a komma: hertiginnan och åtföljd a f de Castellane, d ' Uzés i full galopp grefvinnan ste ryttarinnor, fru morgontidiga.
— Ghika, alla dessa h ö r a till d e Efterhand komma de till pager, m e n s o m alltid k ö r a s a f d e m öfriga häst, i stora eller s m å e k i - alla, äfven d e » värld », som känna själfva.
i c k e alls h ö r a hvarandra till till utse- e n d e t; m a n ser, m a n ses, m a n talar (en s m u l a om andra, detsamma, man blir att ståtligare ligt se, t r y c k t e en häftig än när m a n har hon i gråt.
laren d a g a r efter bort.
hon å stånd af det att sin sida h a d e varit i ett förtrolighet vill han att vet du nog, hvad han A r v i d ingenting, » svarade » j a g vill b a r a v a r a i fred. » afsluta Några stilla, o s ä k r a sätt, » s å får tror A r v i d o c h d e d ä r b a r n s l i g a dumheterna.
Jag tycker karl vansvärdt parti, i armarne på » Jag inte, att en utfattig händer är ett så att m a n eftersträf- » men nu invände tror j a g, att där är n å g o n a n n a n.
» » Fråga är inte hör heller en m o r g o n i stadens bara kronor kasta mattor o c h d y r b a r a t y g e r — o, låt m i g d r ö m - underbara bara i dag — än en men reflexer p å b r o k i g a o m det a l d r i g blir annat henne: » Du gatan fladdrande dotterns hufvud g i c k åter fram under drag, » Lika det in i ömt som Men armarne nu visste Hedvig, att Andersson hon grät gått o c h burit p å, sedan b a l e n m e d allt b o r t alla d e s t y g g a, f å f ä n g a t a n k a r sitt b e r u s a n d e gift s m u g i t sig in i hennes åd- ror, förvillat den hennes hjärta, förstånd.
.i * ', L.
.rf ' •rf ' ' '.
' t ' • ' morgonen.
När Hedvig kom ihop i en k a s s a b o k o c h s å g alldeles o b e s v ä - dörren, s o m l e d d e från kvinnliga fick H e d v i g sikte på yttre k o n t o r e t in till kontoristernas rum.
stora b o k s t ä f v e r m e d krita tröstade skulle henne reda D ä r stod k o m m i t oeh fått se tag genast b o r t det, » det ... » d e b e g r i p a inte italienska o c h ha inte a n i n g o m D a n t e, » s v a r a d e S i g r i d förakt- ligt.
» Kanske lika m y c k e t som d u, » genmälde ty h o n h a d e s t a r k a misstankar, att Sigrids k u n s k a p i s å v ä l italienska s o m D a n t e inskränkte sig till detta stryker 1 genast.
» Sigrid, e n d a citat.
du genast i grunden som » Emel- ut det — hör du h a d e stor respekt H e d v i g, lydde, ehuru motvilligt.
Strax därefter smygande; haft kom Gerda, tvärsäkerhet, sakta, nästan allt trots, s o m i sitt v ä s e n ä n d a sedan balaftonen, voro som all och Arvid, o m henne.
trodde, att allt enda B e r g s t r ö m h a d e fruntimmers-kaffebjud- Den lilla komfortabla våningen var m e d gråhårsmatronor, mer, unga, blomstrande bordet i förmaket äkta äkta den kannan.
medelålders flickor.