Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
— Med anledning häraf, och då härtill jemväl komme att å en del af de boställen, som blifvit anvisade åt Regements-skrifvare, karaktershus finnas uppförde, och innehafvarne af dylik aboställen följaktligen jemförelsevis vore vida bättre lottade än deras vederlikar vid andra regementen och korpser, hvarest Regements-skrifvarne äro i saknad af fri bostad, äfven om de komme i åtnjutande af inqvarterings-penningar, enär denna ersättning vore så ringa att bostad derföre omöjligen kunde erhållas, har motionären föreslagit, det Rikets Ständer, då Militie-boställs-kassan för närvarande torde sakna tillgång till bestridande af den nu ifrågasatta utbetalningen, måtte anvisa medel till elen utgift, som erfordrades för att lemna de 22 Regements-skrifvare, som vore i saknad af karaktershus å de till dem anvisade boställen eller de som ännu ej fått för dem afsedda boställen tillträda, inqvarterings-penningar till det belopp, som uti ofvan åberopade förordning af den 21 April 1837 för dem blifvit bestämdt, eller 60 Ridr banko årligen för hvarje.
Med afseende å hvad motionären sålunda anfört, och då en tidrymd af snart 25 år förflutit sedan Regements-skrifvarne genom Kongl.
Majlis nådiga Cirkulär-bref af den 2 Februari 1833 fått sig utlofvad fri bostad å dem anviåade boställen eller det derföre sedermera till 60 Ridr Banko årligen hestämda vederlag uti inqvarterings-penningar, anser Utskottet det numera vara med full rättvisa och billighet öfverensstämmande att de Regements-skrifvare, som sakna karaktershus å sina inne hafvande boställen och de som äro berättigade till boställen, men ännu ej fått dem tillträda, komma i åtnjutande af de för dem bestämda inqvarterings-penningar, helst som
Regements-skrifvarnes boställen redan före detta hade bordt vara i tur att med karaktershus förses, derest, såsom genom ofvan åberopade Cirkulärbref af år 1833 förordnades, minst 20,000 Ridr Banko sedermera årligen användts till nybyggnad af felande karaktershus; men då, enligt hvad Stats-Utskottet i Utlåtandet 71) angående regleringen af utgifterna under riks-statens 4:de hufvud-titel tillstyrkt och samtlige Riks-stånden jemväl bifallit, Militie-boställs-kassan numera blifvit befriad från det bidrag af 6,466 Ridr 32 sk.
Banko, som från nämnde kassa hittills utgått till aflöning åt tjenstemännen uti Kongl. Krigs-kollegium, anser Utskottet sig ej för närvarande böra föreslå det några särskilda medel anvisas till bestridande af ifrågakomna utgift, hvilken numera skäligen bör kunna bestridas från Militie-boställs-kassan; och hemställer alltså Utskottet, Stats-Utskottets Utlåtande M 155. 19 att Rikets Ständer må i underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:ts nådiga pröfning öfverlemna, huruvida icke, i anseende till Militieboställs-kassans numera förbättrade ställning, de i motionen omförmälde
Regements-skrifvare må från nämnde kassa årligen utfå den för dem bestämda incjvarterings-ersättning.
Utlåtande, i anledning af Kongl, Maj:ls Nådiga Proposition, angående fyllnad och tillökning i ersältnings-anslagen till Wadstena Krigsmanshus-kassa och Amiralilets-krigsmanskassan för de till Statsverket indragna rusthålls- samt en-per-mille-afgifterne.
Då, med hufvudsakligt bifall till Kongl. Majlis nådiga proposition den 15 November 1850, angående särskilda, till förvaltande verk anvisade inkomsters utbytande mot Stats-anslag, Rikets Ständer, enligt underdånig skrifvelse i ämnet den 13 Augusti 1851, beslutade, att, bland andra åtgärder till beredande af enhet och större ordning vid uppbörden af skattebidragen samt lättnad och bättre kontroll vid deras redovisning, Wadstena Krigsmanshus-kassa borde afträda sin rätt till uppbärande af de kassan förut anslagna afgifter vid af- och tillträden af rusthåll, enligt Kongl.
Förordningen den 9 Maj 1826, samt vid köp af annan fast egendom, enligt Kongl.
Kungörelsen den 23 Januari 1811, men deremot skulle för dessa inkomster, of hvilka den förra benämndes rusthålls-afgift och den sednare, efter sitt beräkningssätt, en-per-mille-afgift, undfå kontanta årliga ersättnings-anslag af 42,200 Riks - 20 Stats-Utskottets Utlåtande M 155. claier Banko för rusthålls-afgiften och 26/100
SlatsUtskoltets Utlåtande, JVsi 89, 31 l:o.
Till lön åt en Conservator 666: 32.
Rese- och traktamentskoslnad åt densamme . . .
Restaurationers utförande 666: 32. ^ ^ 2:o.
Till inköp af Kanslirådet
Krutmeyer» gravyrsamling m. m. att under ett visst antal år utgå med årligen 1,000: -— 3:o.
Till inlösande af konst-historiska monumenter, gamla altarlaflor m. m. och framst
Råda kyrka i Wermlands län 1,000: — 4:o.
Till inköp af yngre talangfulle konstnärers tallor, att användas till prydnader i kyrkor m. m. . . . 200: — 8:o.
Till artisters och litteratörers pensions-kassas kapital- fond 466: 32. eller tillsammans 6,000 R:dr.
Som Utskottet icke kan bedöma vigten och värdet af de föremål för hvilka stats-anslag sålunda blifvit begärd!, föranlåles Utskottet i ärendets för närvarande outredda skick, hemställa, att de af molionärerne nu gjorde framställningar icke måtte lill någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. 38:o.
För vårdandet och bevarandet af fäderlandets forntida minnesmärken, har afven Prosten Melander hos Högvördiga Presteståndet väckt motion om ett årligt statsanslag af 666
R:dr 32 sk. tuko lill lön åt en Conservator, hvars åliggande i allmänhet skulle vara icke allenast att vårda Kongl. Maj:ls och Statens konstsamlingar, utan äfven alt vid förefallande behof med pröfvad konstskicklighet och erfarenhet gå till banda med råd och upplysningar i fråga om konstföremål, samt att mot ersättning restaurera skadade konstsaker.
Af skäl som i föregående punkt blifvit anförde afstyrkes äfven härå Rikets Ständers bifall. 39:o. Till Stats-utskottet har Högl. Ridderskapet och Adeln remitterat en af Friherre Bennet, C. F., väckt motion, deruti föreslagits att lönen på stat för Kame reraren vid Kongl. Museum måtto hädanefter i stället för 400
R:dr blifva uppförd till 800 R:dr tuko.
Enär Utskottet icke tinner skäl vara för handen att ifrågavarande löne-tillökning bevilja, får Utskottet afstyrka Rikets Ständers bifall till motionen. 40:o.
Som vid regleringen af utgifterna under Riksstatens 7:de Hufvudtitel, Utskottet i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts derom gjorda nådiga framställning, 32 Slals-Utskollets Utlåtande, M 89. öfverfört, på sätt den vid nämnde Imfvudtitel fogade tabell närmare utvisar, till anslaget för Öfver-Inlendenls-embetet ett belopp af 1,670 R:dr 32 sk., hvilket för Kongl.
Museum förut varit å denna hufvud titel uppför dt: så har i följd deraf denna summa från sislberörde litel uteslutits, hvilket Utskottet ansett sig böra bär omnämna.
Institutet för blinda och döfstumma. 41:o.
Från Högvördiga Presteslåndet och Hedervärda Bondeståndet har Utskottet undfått remiss å 2:ne motioner, väckte, den ena af Professoren Lindgren, med hvilken Prostarne Arosenius och Herlin samt Lektor Wallman instämt, samt den andra af vice Talmannen J. A. Zetterberg, hvilka anfört, att berörde institut, som i tnånga är fortvarit och för menniskovännen lemnal glädjande resultater af sin nyttiga verksamhet, dock icke kunde, oaktadt den konungsliga frikostighet, hvarmed inrättningen blifvit omfattad, de anslag Rikets Ständer åt densamma beviljat, samt de gåfvor af enskilda, hvilka till den influtit, tillfullo motsvara sitt ändamål, i anseende till bristande tillgångar.
Beträffande institutets afdelning för döfstumma, liar motionären omförinält hurusom under de sednare åren 70 ä 80 elever der åtnjutit undervisning och vård, eller, erdigt tabellverkets sista fem-års-sammandrag, ungefärligen halfva antalet af i riket, inom lämplig undervisnings-ålder, befintlige döfstumma barn.
Af desse vöre 52 frielever från rikets serskilda stift och Stockholms stad, hvilkas kostnadsfria underhållande vid institutet staten betingat sig såsom vilkor för de 11,000 R:dr, som från Statsverket årligen till inrättningen utgå.
Af DD. MM.
Konungen, Drottningen och Enke-droltningen hade fyra elevers underhåll blifvit bekostadt, al institutets egna fond 6 å 7 underbållne hvarjemte de betalandes antal per medium uppgått till 11, hvartill ytterligare kommo 4 a 5 så kallade ainbulanler, eller sådane Iram, som bodde utom inrättningen, men derstädes vissa timmar om dagen njöto undervisning och erhöllo middag.
Vid undersökning huru denna institutets vidsträckta verksamhet stöde tillsammans med dess financiela tillgångar, visade sig af institutets Herrar Revisorers sednast den 9 Augusti 1848 afgifna och publicerade berättelse, omfattande de 3 åren från och med 1845 till och med 1847, att inkomsterna sammanlagde uppgått till 50,773 R:dr 5 sk. 6 rst. och utgifterna till 48,321 R:dr 47 sk. 7 rst., hvarigenom väl ett öfverskott af 2.451 R:dr 3 sk. 11 rst. syntes hafva ägt rum, men då, under samma lid, donationer och gåfvor tillfallit inrättningen till ett belopp af 6,491 R:dr 35 sk. 1 rst., intagne i nyssnämnde inkomstsumma, så befanns, att utaf dessa donations- och gåfvo-medcl, 4,040 R:dr 31 sk. 2 rst. måst användas till betäckande af Stats-Utskotlels Utlåtande, M 89 33 af utgifterne, och således frångått institutets räntebärande kapital.
Enahanda hade ock förhållandet tillförene varit, så att under de sista 10 åren, 1840—1849, inrättningens kapitalfond af testaments- och gåfvomedel måst till fyllande af årliga ut gifter anlitas med icke mindre än 8,540 R:dr 26 sk., hvilket, jemte räntefotens nedsättning, vållat, alt intresse-medlen, som år 1840 upgingo till 3,595 R:dr, år 1849 utgjorde endast 2,618 R:dr allt banko.
Det hufvudsakligaste skälet till delta, inrättningen på längden undergräfvande missförhållande lage dock i den betydliga årliga förlust, institutet finge vidkännas för de 52 fri-elever, detsamma för åtnjutande statsanslag, vore pligtigt att underhålla och hvilken uppginge till icke mindre än 2,533 R:dr 16 sk. om året, enligt hvad ett motionen bilagdt utdrag ur räkenskaperne närmare gåfve vid handen.
Af detta utdrag inhemtades tillika, att, då en elev af mankön årligen kostade institutet 266
R:dr 32 sk. och en af qvinnokön 250
R:dr, hvilket för 32 af de förre och 20 af de sednare, hvilket vore medelförhållandet, eller tillsammans 52, utgjorde en årssumma af 13,533 R:dr 16 sk., och staten bidroge med endast 11,000 R:dr, den sagde bristen uppkomme, som af inrättningens öfrige tillgångar måste betäckas, hvarigenom kapitalfonden oundgängeligen skolat minskas.
Visserligen erbjöde sig häremot den invändning, att en betydlig del af denna årliga brist kunnat undvikas, derest direktionen helt och hållet upphört att med inrättningens enskilda tillgångar underhålla några fri-elever, men för detta sitt menniskoälskande nit att vid institutet lemna tillfälle åt det möjligen största antal af olyckliga likar, torde direktionen, enligt molionärernes åsigt, snarare förtjena loford än klander, helst den derigenom ansett sig afbörda inrättningens förbindelse til! de gifvare, genom hvilkas frikostighet fonderna tillkommit.
En under sådane förhållanden lika naturlig som billig begäran vore visserligen den, att staten för sina 52 elever godtgjorde institutet den verkliga kostnaden för deras undervisning och vård, genom att med ofvan angifna deficil-belopp 2,533 R:dr 16 sk., tillöka det förut beviljade årliga anslag, samt sålunda åter försätta institutet i tillfälle att, utan vidare uppoffring för dem, använda afkastningen af sina testaments- och gåfvomedel till att, jemlikt testatorers och gifvares välgörande afsigt, till vård och undervisning emottaga ett större antal döfstumma barn såsom gratister på donations- och gåfvofonden, afpassadt efter densammas tillgångar, men utan nödtvång alt, såsom nu vöre förhållandet, öfverskrida dem och angripa kapitalet, hvarigenom äfven en önskvärd reglerad och oberoende financiel ställning åt inrättningen bereddes.
Men för den händelse Rikets Ständer, som, vid hvarje tillförene beviljadt anslag eller tillökning deruti, förbehållit staten rättighet att få ett ökadt antal elever å inrättningen intaget, skulle finna betänkligt att nu anslå den, på sätt ofvan blifvit omförmäldt, erBih. till R St.
Prat. 1850 & 1851, 4 Sami., 1 Åfd., 31 Haft. 5 34 Slats-Ulskottets Ullålande, Jti 89. forderlig!» årliga tillökning eller ersättning af 2.533 R:dr 16 sk., ulan att derför betinga sig ett förökadt antal gratister saint möjligen föranledas att vägra institutet det behölliga tillskottet, hafva motionärerne Iunnil sig föranlåtne, att, för ett lättare ernående af del åsyftade gagneliga och välgörande ändamålet, nemligen institutets understödjande med ett ökadt årligt anslag, föreslå, att Rikets Ständer mätte, emot vilkor att på institutet antagas ytterligare 13 gratist-elever, deraf en från hvarje stift och en från Stockholms stad, bevilja lör institutets afdelning för döfstumma ett tillökad t anslag af 5,333 R:dr 16 sk. b;ko, hvarigenom institutet väl icke vunne någon synnerlig lindring uti sin uppodling å statens förut betingade 52 gratister, men friplatserne en ganska behöflig tillökning, så att mången nu fruktlöst väntande och sökande vanlottad like kunde blifva hulpen, hvilket vore det ändamål, som ytterst åsyftades.
1 afseende på institutets afdelning för blindas vård och undervisning är af motionärerne omförrnäldt, att densamma, till följd af det vid 1844 års riksdag beviljade årliga anslag 5,000 R:dr, alltsedan hosten 1846 varit, försatt i verksamhet, efter det besparingarne å anslaget för den föregående tiden beredt tillgång för ny inredning af den lokal, H. M. Konungen täckts åt denna serskilda stiftelse donera, nemligen lägenheten Öfre Manilla å Kongl. Djurgården, lin sedermera nödig befunnen total reparation af den vidlyftiga åbyggnadens yttre delar, nu mera i del hufvudsakligaste verkställd, komme likväl, med hvad derå ännu återstode och med det årliga underhållet att djupt ingripa i institutets egen donationsfond.
Den sålunda af Kongl, frikostighet tillkomna och med betydlig omkostnad iståndsätta lokalen, erbjudande utrymme för ett dubbelt större antal elever, begagnades emellertid blott af 20 sådane i brist af underhållsmedel för fl, re.
Nyssnämnde å samma egendom nedlagde kostnader, äfvensom de nu årligen utgående för lärare- och vårdarepersonalens aflöning, skulle likväl medföra en vida större valuta i gagn och nytta, om ett större antal blinda der finge tillgodonjuta undervisningen.
Härtill erfordrades endast betäckandet af den direkta kostnaden för dessa elevers kost, beklädnad m. m., så att för ett ytterligare lemnadt statsanslag af endast 3,000 R:dr lika mångå gratister ytterligare kunde emottagas, som för det första större anslaget af 5,000 R:dr, eller en blind från hvarje stift och en från Stockholms stad, tillsammans 13, hvarför kostnaden, med beräkning af 200 R:dr för hvarje elev, utgjorde 2.600
R:dr, hvarigenom återstående 400 R:dr kunde användas till anskaffande af erforderlig tillökning i materielen och underhållandet deraf.
Dä igenom en sådan förhöjning i anslaget tillfälle till vård och undervisning för de talrika inom riket befintliga blinda, hvaraf antalet af de inom lämplig undervisuingsålder varande uppginge till 50, kunde beredas, hafva motionärerne begärt, St'ils UlsJ;*llels Utlåtande.
JU 89. 85 at( Rikets Ständer ville till detta välgörande ändamål nu bevilja ett årligt anslag af 5,000 R:dr.
Hvad sålunda förekommit har Utskottet i öfvervägande tagit, ocb enär upplyst är, att en utvidgning al denna välgörenhetsinrättning är af synnerligt behof påkallad, får Utskottet, i enlighet med motionärernes derom gjorda framställning, tillstyrka, a) att Rikets Stander måtte bifalla en årlig förhöjning af 3,535 R:dr 16 sk. i anslaget för döfstumma, mot vilkor, att ett tillökadt antal af 15 gratister eller en från hvarje stift och en från Stockholms stad blifva vid nämnde institut emottagne till vård och underhåll; b) alt Rikets Ständer må till understöd för den under styrelsen öfver ofvanberörde institut ställde serskilda undervisningsanstalt för blinda, bevilja ett ytterligare anslag af 3,000 R:dr emot enahanda vilkor, sorn i föregående moment blifvit föreslaget för döfstumma.
Fattigvården. 42:o.
Efter en utförligare utveckling ej mindre af den beklagansvärda belägenhet, hvari lapp-allmogen sig befunne, än ock de orsaker, som dertill varit vållande, har biskop Bergman uti en bos högvördige Presleståndet väckt och lill Stals-Utskottet remitterad motion, deruti bernälde riksstånd enhälligt instämt, föreslagit, att till denna lapp-allmoges räddning från undergång Rikets Ständer måtte anvisa af statsmedel ett ärligt, understöd af 1,200 R:dr, att på uppgifvet sätt fördelas emellan de mest nödlidande inom de serskilda lappmarkerne.
Enligt hvad Utskottet inhemtat, hafva, ehuru utan framgång, vid föregående riksdagar framställningar äfven blifvit gjorde om allmänna medels anvisande till för bättrande af lapp-befolkningens nödställde belägenhet.
Att denna tid från tid förvärrats, äfvensom befolkningen förminskats, är ett allmänt kändt förhållande.
Orsakerne härtill tordfe vara flere, men den förnämsta måhända böra sökas i de tätare nybyggesanläggningar, som i dessa trakter egt rum på sednare tiden, och hvarigenom detta nomadfolk allt mer ocb mer blifvit undanlrängdt åt fjellen, och rättigheten till deras vidsträckta betesmarker förnärmad.
Att derför, det allmänna bör till deras förmån mellankomma, torde vara en både rättvisans och billighetens fordran, men huru sådan bör ske på ändamålsenligaste sätt, är Utskottet icke i tillfälle att bedöma.
Att föreslå serskildta medels anvisande till deras fattigvård, anser dock
Ut skottet mindre lämpligt, dels emedan någon allmän sådan icke lärer kunna bland lapparne inrättas, dels ock emedan å riksstaten finnes ett för fattigvården i allmänhet redan uppfördt förslagsanslag å 10,000 R:dr. 36 Slals-Utsknltels Ullålande, M 89.
Utskottet lär derföre hemställa, att Rikets Ständer ville uti underdånig skrifvelse hos Kongl.
Majit anhålla, att af nyssnämnde förslagsanslag något understöd må, efter Kongl. Maj:ts bepröfvande, kunna blifva till utfattige lappars försörjning ändamålsenligt användt.
Frimurare-barnhuset. 45.0.
Enlig resolution af den 15 Mars 1770, egde frimurare-barnhuset i Stockholm att årligen uppbära 166
R:dr 52 sk. b:ko af de så kallade rasp- och spinnhusmedlen, hvilka, jemlikt Kongl. Brefvet den 15 Aug. 1845, numera ingår till Slats-kontoret i stället för fångstyrelsen, dit de först inflöto: och hade frimurarebarnhusets andel deraf blifvit anordnad, antingen å sjelfva inkomsttiteln eller å öfverskotten på statsverkets inkomster; men då, dels detta vore mindre formligt och dels Kongl. Majit uti serskild proposition föreslagit, alt ifrågavarande serskilda afgift mätte upphöra, har Kongl. Majit nu behagat göra den framställning, att frimurarebarnhuset måtte på ordinarie stat erhålla ett, förenämnde belopp motsvarande, anslag, samt således det anslag, berörde inrättning redan å denna hufvudtitel åtnjöte af 666 Ridr 52 sk., tillökas med berörde 166
Ridr 52 sk.
Till Kongl. Majits bögstberörde nådiga framställning tilislyrkes Rikets Ständers bifall. 44:o. lili en hos höglofligc Ridderskapet och Adeln väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion, bar herr Rosenblad, B., bland annat, hvarom nu icke är fråga, föreslagit, att de af Kongl.
Majit till utbetalning från Riksgälds-kontoret begärda anslag, nemligen till Serafimer-lazarettet 4,500 Ridr och till Svenska nykterhetssällskapet 1,000, måtte varda å riksstatens 8ide hufvudtitel uppförde.
Enär Kongl. Majit icke äskat det förra af dessa anslag för längre tid, än den nu skeende statsregleiingen omfattar, och det sednare hittills icke någon gång varit beviljadt, afslyrkes Rikets Ständers bifall å motionärens berördej framställning
Skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus. 45:o.
Under nådigt åberopande af Kongl.
Majits allmänna förslag om förändrad reglering, i afseende å do så kallade ljus-pennipgarne, har Kongl. Majit ansett, att från förslagsanslaget till skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus m. m. borde till lönestaterne för de till denna hufvudtitel hörande embetsverk öfverföras ett, emot Stats-Utskoltets Utlåtande, JM 89. 37 ljuspenningarne svarande, belopp, hvarmed nämnde förslagsanslag följaktligen skulle minskas.
I enlighet med Utsko|tets uti utlåtandet JM 60 gjorde afstyrkande, angående ljuspenningarnes indragande, hemställer Utskottet, att Kongl. Majils berörde nådiga framställning må förfalla. 46:o.
Till följd af Rikets Ständers bifall till Utskottets utlåtanden Nrris 39 och 52, äro 5 tunnor oindeld spanmål uppförda såsom tillökning i anslaget för kyrkors underhåll. 47:o Öfrige under denna hufvudtitel uppförda summor, deruti någon förändring icke ifrågakommit, hafva, till enahanda belopp som vid sistlidne riksdag, hlifvit i den detta utlåtande bilagde tabell föreslagna, med undantag af den till slutsummans jemnande vidtagna förhöjning af 1 R:dr 32 sk. i förslagsanslaget till skrifmaterialier och expenser. 48:o.
I öfverensstämmelse med hvad Utskottet uti dess betänkande JM 51, angående beräkning af statsverkets inkomster, tillstyrkt, i afseende på indelda räntor och tionden, föreslår Utskottet, att Rikets Ständers godkännande af denna hufvudtitel, med bifogade tabell, icke må lägga hinder i vägen för verkställandet af de beslut, Rikets nu församlade Ständer kunna fatta, i fråga om allmän förenkling af indelda räntorne och tionden, eller deras i iner eller mindre mån skeende indragning till statsverket.
Vid lista och 9:de punkterne, af grefve Mörner, C. G.: »Då Rikets Ständer vid sistlidne riksdag erkände behofvet af ökadt tjenstemanna-biträde vid Kongl, bibliotheket, men, med hänsigt till statsverkets inskränkta tillgångar, då funno sig icke kunna bevilja det af Kongl.
Majit för en sådan tjenstemans aflöning äskade anslag af 1,200 R:dr, utan i stället medgåfvo, att af det för bibliothekets materiela behof anvisade statsanslag ett belopp af högst 1,200 R:dr lick, så länge förhållandena sådant påkallade, årligen användas till arfvoden ål den för bibliothekets ordnande erforderliga tjenstemannapersonal, har jag trott, att de i detta ämne vid innevarande riksdag, under jemförelsevis mera gynsamma pekuniära 38 Sluls-Vlskotlets Ullåtnnde.
As 89 förhållanden gjorda framställningar borde vinna mera afseende, än Utskottet deråt egnat, och att Utskottet skulle, genom beviljandet af det ifrågasatta anslaget, silka undanrödja den oegentlighet, sorn ligger deruti, ali af det till bihliolhekets materiel afsedda belopp en del skall åtgå lill adöningar, och har jag för denna min åsigt hemtat ett ytterligare stöd deraf, att det viii ej torde vara rimligt eller skäligt, att Kongl, bibliotheket i Stockholm skall hafva mindre årligt anslag till inköp af böcker, än universitets—bibliotheket i Upsala, hvilket förhållande dock kommer att inträffa, derest Utskottets förslag olörändradt bifalles, hvarigenom anslaget för bibliotheket i Stockholm skall vidkännas en årlig afkortning af 1,200 R:dr. under det
Upsala bibliothek får ett oafkortadt årligt anslag af tillsammans 8,000 R:dr.» »Sedan konsistorium i Upsala och Lund till löner och understöd åt ifrågava rande lärare begärt, konsistorium i Upsala årligen 3,000
R:dr och konsistorium i Lund 1,500 R:dr, samt H. K. H.
Kanslern å dessa framställningar tillstyrkt nådigt bifall, så har Kongl. Maj:t för del afsedda ändamålet begärt ett årligt anslag af 2,000
R:dr för hvartdera universitetet eller tillsammans 4,000 R:dr, och utgiftsafdelningen, som ansett denna summa otillräcklig, tillstyrkt dubbla beloppet eller 8,000 R:dr, men Utskottets pluralitet, har ej ens slädnät härvid, utan föreslagit en ytterligare tillökad årlig utgift af tillsammans 9,220 R:dr.
Då jag ej tilltror mig att bättre och säkrare, än konsistorium, H. K. H. Kanslern och Kongl Majrt bedöma det verkliga behofvet uti ifrågavarande hänseende, och äfven erkänner min oförmåga alt med ledning af de ofullständiga materialier, som inom Utskottet, varit att tillgå, pröfva rättvisan och billigheten af den utaf Utskottet föreslagna lönereglering för adjunkterne, får jag emot Utskottets beslut i denna del mig reservera.»
Vid l.sta ■punkten, af Herr liildt, D. G.: »Ur en till Stats-utskottets ledamöter utdelad promemoria, angående återställande af vice bibliothekarie—tjensten vid kongl, bibliotheket, anhåller jag, såsom serdeles upplysande i saken, få anföra följande, med verkliga förhållandet öfverensstämmande yttrande: »År 1799, då kongl, bibliotheket räknade omkring 30,000 band, och egdp 500