Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Härvid uppstår väl , i och genom Räntqns ökning från 3T7-95:dels procent till 4 procent, den skillnad, att sammanlagda års-betalningar för 36, i stället för 33|. år, åtgå till skuldens fulla godtgörande; men detta för Gäldenären ej serdeles betungande öfverskott är att anse som en ganska måttlig och billig ersättning för tillåtelsen att frånträda contractet och för det äfventyr, Banken i och med detsamma underkastar sig, att möjligen nödgas betala mera än 128 sk. för det Silfver, sorn eljest skolat afLåntagaren anskaffas.
Af hosföljande Tabell Litt. B., uppställd å ett lika Capital af r5o R:dr B:o, eller 100 R:d, Silfver, utredes närmare olik - 6 llanco-Utskottets Memorial N-o gp. heten i resultatet, enligt hvartdera beraknings-sättet.
Banco-Utskottet får, på grund af hvad sålunda blifvit anfördt och utredt, härigenom vördsamt tillstyrka: att i de händelser, då ett emot återbetalnings-skyldighet i Silfver upptaget Banco-lån kommer att till sitt återstående belopp på en gång, före utsatt termin, gäldas, de derå redan förut i stadgad ordning och till utsatt belopp af 2 procent i Silfver verkställda årsbetalningar må evalveras lill Banco-sedlar efter Mynt-bestämningsgrunden å 128 sk.; och derutaf beräknas för hvarje förflutet år 4 procents
Ränta samt det öfriga gå i minskning på Capital-skulden, hvars derefter blifvande återstod bestämmer den summa, som för lånets slutliga liqviderande erfordras.
Och kan hosföljande Tabell Litt.
C.j uträknad på ett capital af 100 R:dr B:o, eller 66|:clels R:dr Silfver, tjena till grund för alla dylika liqvider, såsom utmärkande, huru stor procent af ett i Sedlar erhål - Banco-Utskottets Memorial N.o gg. 1 Jet capital, efter hvarje års förlopp, finnes återstående, då Gäldenärens betalningsskyldighet blifvit ordentligen fullgjord.
Så vida Rikets Ständer härtill bifalla, tillstyrker Banco-Utskottet vidare, alt, i sammanhang härmed, må hos Kongl.
Majrt i underdånighet anhållas om utfärdande af Dess Nådiga Kungörelse! till laga efterrättelse vid liqvider emellan Banken och enskilde för sådanaBanco-lån, som här ofvan blifvit omnämnda.
Slockholm d. 19 Januarii i83o, N:o 100.
Ankom till Exp.-Utsk. d. ai Jan. i83o.
Memorial, med förslag till regiementariska föreskrifterj i sammanhang med Rikets Ständers beslut om
Låns meddelande från Banken emot pant af Tackjern.
Sedan Rikets Ständer beslutat, med anledning af Banco-Utskottets Betänkande N:o 6 Banco-Utskottets Memorial N.o loo. 45 och Utlåtande N:o 67, att Tackjern, liggande på våg under vederbörande Embetsmäns och Magistraters ansvarighet, får af Banken belånas, med iakttagande af enahanda hufvudgrunder, som för utlåningen på Jern och andra exportabla Effecter hittills varit gällande, under vilkor, attreglementariska Stadgauden för det speciela af denna Lånrörelse kamme att genom BancoUtskottet, efter samråd med Banco-Styrelsen, uppgöras, och i ett sammanhang anmälas hos Rikets Ständer; så får, efter inhemtande af Herrar Banco-Fullmägliges yttrande, samt med iakttagande af hvad uppå Utskottets förslag redan blifvit hos Rikets Ständer besluladt öfver en och annan hithörande hufvudpunkt, Banco-Ulskottet härigenom underställa Rikets Stän-. der följande:
Förslag till Reglemente för Iåns utgifgifvande från Rikets Ständers Bank ernof pant af Tackjern, 1 :o Tackjern, som, på sätt 4 §. 1 Morn. af Kongl. Maj:ts, den 17 Maji i8i4> utfärdade Nådiga Förordning, angående Jern-vräkeriet i Riket, föreskrifver, är behörigen stärn p.Iad.t och märkt, samt upplagdt, antingen å Stockholms Tackjerns-våg, å Vågen i Götheborg Banco-Utskottets Memorial N.o 100. 9 eller å öfrige inom Riket befintliga Jernvägar, hvilka äro försedda med Våg-mästare, samt stå under Städernas Magistraters tillsyn och ansvarighet, men ingalunda sådant, som förvaras i enskilde personers utom Stadens våg befintliga bodar, belånas af Banken i Stockholm och af Lån-Contoiret i Götheborg, enligt-den för hvardera, i afseende på vågförda effecters belåning, utstakade
Districts-fördelning, emot aflemnande af behörig vågattest, 2;o Stamp-Skrot- och Klot-jern är ifrån belånings-rättigheten undantaget. 3:o Våg-attesten bör bestämdt innehålla den Bergslags namn, och den Hyttas stämpel, hvarest Tackjernet är ti 11 verkad t, dess vigt samt antalet af Galtar eller Stycken, Attest öfver Tackjern, liggande å Stockholms våg, skall vara underskrifven af Inspectoren vid vågen, tillika med tvänne af Drätsel-Commissionen, på dess ansvar, utsedde Stadens Embets- eller Tjenstemän.
Och skola dessa tre personer derigenom en för alla och alla för en ikläda sig ansvarigheten, att den i Attesten uppgifna Tackjernspost oförryckt må qvarhållas tor Bankens räkning.
Attest öfver Tackjern, liggande io Barico-Utskoltcts Memorial N o 100. å Vågen i Götheborg, eller å någon af (le öfriga Vågarna i Riket, undertecknas på enahanda sätt, sorn för Stång-jerns och andra Våg-elFecters belåning är föreskrifvet och iakttages. 4:o Innehafvare at en så beskaffad, å honom slälld eller behörigen transporterad Våg-altest eger att Tack-jernet belåna, emot afgif»ande Skuld-förbindelse lill Banken elier Låne-Contoiret, hvartill tryckta Blanketter blifva att tillgå.
Våg-attesten skall då tillika, genom serskild åtecknad Transport., å Banken eller Låne-Contoiret öfverlåtas. 5:o Lån-beloppet skall , med afseende å conjuncturer och öfriga omständigheter, af Baneo-Fulhnägtige utsättas till högst två tredjedelar af det pris, Kongl. Kammar- och Bergs-Collegierne årligen för hvarje serskild
Bergslags tillverkningar bestämma såsom lösen för Kronans Tionde -Tackjern ; och fastställes emot slutet af hvart år till grund för nästpåföljande årets utlåning. 6:0
Belåningen fortgår utan afbrott året igenom.
Lånen beviljas på högst Nio (9) Banco-Utskottets Memorial AT.o loo■ månaders tid, med förbindelse för Låntagare att, omså fordras skulle, afven dessförinnan, efter 6 veckors uppsägning, dem, återgälda, och emot Ränta å 4 procent, efter år räknadt.
Omsättning af dessa hail eger icke rum, utan skola desamma vid förfallotiden ovilkorligen fullt inbetalas. 7:0 I afseende på Relaxationer till större eller mindre del af belånadt Tackjern , lånens successiva afbetalning, den pantsatta effectens försäljning vid uteblifven liqvid m. m., skola de för belåningen å Stångjern och öfriga Våg-effecter gällande författningar och föreskrifter tjena till efterrättelse.
För öfrigt, och som, enligt hvad Utskottet inhemtat, Tackjerns-vågen i Stockholm, hvilken utgör en egen inrättning, afskild från Stadens stora Jern-våg, och ly. dande ensamt under Stockholms DrätselCommission, är försedd blott medj en ansvarig Tjensteman, nemi.
Inspectoren eller Vägaren, som ej biträdes vid sin befattning af något Tull-Styrelsens eller Kronans Ombud; så, och för beredande af eö n Banco-Ulsfiotlets Memorial N.o 100. större säkerhet och controll, i anseende till det Tackjern, som, å denna Väg lig-, gande, kan blifva i Banken för lån pant satt, har Banco-Utskottet ansett sig böra tillstyrka: att Rikets Ständer bos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla , det serskildt
Nådigt förordnande måtte, till vederbörlig efterrättelse, blifva meddeladt, af innehåll: att ingen Skeppnings-altest öfver något slags inlastadt lånbart
Tackjern må ifrån Stockholms våg kunna utfärdas, som icke är underskrifven af de personer samfäldt, hvilka det, enligt ofvanintagna Reglementes 3:dje punkt, skulle tillhöra alt underteckna och ansvara för Yåg-attesterne till belå-v liing; äfvensom, att förpassning på sådant Tackjern icke får af vederbörande Embetsman vid Tullverket meddelas , mgd mindre Skeppnings-atteslen befinnes vara på nyssnämnda sätt verificerad.
Rikets Ständers upplysta bepröfvande underställes detta vördsamligen.
Stockholm den 19 Januarii iS3o. Bianco-Utskottets Memorial N o 1Ö1. *3 Nio i o i Ankom till Eip.-Ulsk. den »i Jan. 1830.
Memorial , angående Revision öfver Banco-Discont - Verkets förvaltning och Räkenskaper samt f. d. Riks-Discont-Verketsfortsatta utredning för år iSsp, och sedermera intill nasta Riksdag. Banco-Reglementet af år ?S23 innehåller, i afseende härå, (^pag. i3p) följande förereskrift, ”den årliga Revisionen af Rikets Ständers Banco-Discont-Verk , och i sammanhang dermed öfver f. d.
Riks-Discontens utredning , förrättas emellan Riksdagarne af åtta Revisorer, alne för hvartdera Riks-Ståndet, hvilka, uppå derom från Baneo-Fullmägtige skeende underdånig anmälan hos Kongl, Majit, blifva till denna förrättning utsedda och kallade, enligt de grunder hvart och ett Riks-Stånd i sådant afseende utstakat och till Kongl.
Majit i underdånighet uppgifvit.
Och sammanträda dessa Revisorer i Banken den 1 Martil hvarje år, eller, om helgedag då infaller, nästföljande söcknedag.
Vid infallande Riksdagar är det deremot Rikets Ständers >4 Banco-Utskottets Memorial N.o 101.
Banco-Utskott förbehållet att, genom dertill i noin sig utsedde Deputerade, vederbörlig Revision öfver Disconl-Verkels förvaltning och räkenskaper besörja; hvadan någon anmälan hos Kongl. Majrt, i fråga om Revisorers utväljande, ej eger rum, så vida Banco-Styrelsen , innan December månads början föregående året, fått säker kunskap, att Riksdag året derefter, under loppet af de första 3:ne månaderne, kommer att inträffa/’
Revisionen för året 1828 har, i följd häraf, blifvit genom nuvarande Banco-Utskott besörjd, på sätt Utskottet i dess afgifna Betänkande N:o 72 hos Rikets Ständer anmält.
För nästlidet år 1829 deremot, lärer detta uppdrag 'hvarken kunna besörjas af Banco-Utskottet, eller genom serskilda
Deputerades utväljande i vanlig ordning, efter underdånig anmälan från Banco-Styrelsen, hvartill tiden, i följd af Riksdagens fortsättning, längesedan förbigått; och har, vid slikt förhållande, Banco-Utskottet härigenom skolat vördsamt föreslå: att Riks-Stånden behagade hvart för sig, på sätt lämpligt finnes, utse tvänne Ledamöter tili be - Banco Utshollels Memorial N.o 101. sörjande af ofvannämnde Revisions-förrättningar, hvarmed kommer att begynnas den första instundande
Mai lii , samt , om de sålunda anställda valen , till vederbörande? förständigande, låta meddela Banco-Utskottet kännedom ; varjemte Utskottet utbeder sig att från vartdera Riks-Slåndel serskildt erhålla unerrättelse om den ordning, som under mellantiden intill nästa Riksdag, i afseende på val af Ledamöter till dessa ärli ga Revisioner, bör följas, för att derutinnan kunna lemna Banco - Styrelsen behöfliga föreskrifter.
Stockholm den 19 Januarii i83o.
STOCKHOLM, tryckt i Eckstcinska Tryckeriet, i83o Baneo-Utskottets Utlåtande N.-o 1<A. t N:o 102.
Ankom till Exp-Utsk, d. 23 Jan. i83o.
U tlåtande öfver anmärkningar från Riks - Stånden vid Utskottets, uppå Motion af Herr B. II.
Santesson, afgifna Betänkande> N:o 68 j jemte hvad i sammanhang dermed hos Hedervärda BondeStåndet förekommit_, angående Stats-j Banco- och OeconomieUtskottenSj uppå Motion af Herr A.
Rothlieb, gemensamt afgifna, och af 3:ne Riks-Stånd bifallna Betänkande N:o 66i fråga om serskilda föreslagna grunder för belåning af Spannmål.
Förstnämnda Betänkande, N:o 68, — hvaruti Baneo-Utskottet förklarat sig, på anförda skäl, ej kunna dela den af Högloft.
Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottet, uti enskildt afgifvet Betänkande, N:o 143, framuti till Riks. St, Prat. 1S28—i83o.
G:ta Sami. 3 B. * 6:t« Häftet. 3'
Banco-Utskottcts ställda åsigt, att hos,Rikets Ständer tillstyrka utlåning på Spannmål från Banken, dess härvarande
Discont eller Låne-Contoiren, samt fördenskull hemställt: huruvida icke Hurr
San tessons väckta motion, om magazinerad Spannmåls belåning i stapelstäderna, mäj uti sakernas närvarande skick, förfalla, — är af Vällofl. Borgare-Ståndet den c) Augusti, Högvördiga Preste-Sfåndet den 10 September och Höglofl.
Ridderskapet och Adeln den 7
December nästlidet år återremitteradt, med anmärkningar, utvisande, att båda BetänkandeUa, (Adris 68 och t43), blifvit på en gång och i ett sammanhang hos dessa 3:ne Riks-Stånd behandlade.
Hedervärda Bonde-Ståndet deremot, sorn redan under d. 3o Junii lemna t dess bifall å Oeconomie-Utskottets Betänkande, N:o i43, och, såsom en följd af detta beslut, funnit sig böra öfverlemna till Banco-TJtskottet att, i afseende på grunderne och vilkoret för Spannmåls belåning uti Rikets Ständers Bank och Låne-Contoir, samt de för sådant ändamål nödiga reglementariska föreskrifter, med förslag till Ständerne inkomma, har sedermera, enligt ProtocollsUtdrag af den i5 förlidne December, vid skedd föredragning af Betänkandet, N:o 68, beslutat återremiss deraf, i anledning af de Banco-tJlskoltets Utlåtande No 102. 3 anmärkningar, som inom Ståndet Blifvit gjorda, vid Stats-, Banco- och OeconomieUtskottens öfver Herr Rothliebs motion afgifna Betänkande N:o 66; hvilka nyssnämnda anmärkningar, i Protocoll af den 11 föregångne December, åtföljt.
Ibland de hos Riks-Stånden framställda erinringar vid Betänkandet N:o 68, har, i afseende på formen för sakens behandling, i första rummet förekommit BancoUtskottels vägrande, att, på begäran af Höglofl.
Oeconomie-Utskottet, sammanträda med sistnämnde Utskott, till bestämmande af grunderna och vilkoren för Låns beviljande på Spannmål, samt de för sådant ändamål nödiga reglementariska föreskrifter.
Och har häröfver blifvit yttradt: att, enär 43 §.
Riksdags-Ordningen tillåter sådana sammanträden, och blott lemnar till Utskottens öfverenskommelse sins emellan, om det må ske in Plenis eller genom Deputerade, samt för Banco-Utskottet endast reserverar det serskilda förhållande, som kunde påkalla Tyslhels-ed, så syntes denna vägran afBancö-Utskottet alldeles stridande emot Grundlagens föreskrift.
(^Santesson Banco-Ulskotlet får, i anledning häraf, vördsamt erinra: att, enär ett Låne-andag af Bankens medel utgjorde föremål för mo - 4 Banco-Utskotlets Utlåtande N:o 102 tionen, och denna motion af Vällofl.
Bor* gare-Ståndet remitterades till Banco- oeli Oeconomie-Utskotten, lunde Banco-Utskot» tet icke annorlunda fatta denna remiss, än att de egentliga hnfvud-frågorna, om och huruvida några tillgångar härtill funnes, och i hvad mon den föreslagna anstalten kunde anses med Bankens säkerhet förenlig, barde från Banco-Utskottets sida ej blifva obesvarade; hvadan Banco-Utskottet omöjligen kunde anse sig tillständigt att stillatigande gå detta förbi, och med OeconomieUtskottet end ast samrådas om reglementarisk» föreskrifter för verkställigheten.
Då Oeconomie-TJtskottet emedlertid fann för godt att på förhand, och utan communication med Banco-Utskottet, bestämma sig ej blott rörande anstaltens oeconomiska nytta, utan äfven om sjelfva medlens anordnande från Banken, hvarvid tillgångarna och säkerheten ej ens ifrågasattes, samt derefter lemnade Banco-Utskottet del af det fattade beslutet, med påkallande af dess biträde, egenlligen i och för det reglementariska; så återstod för Banco-Utskottet ej annat, än att, inom sig, upptaga hufvudämnet till serskild pröfning.
Det visade sig då, att båda Utskotten hyste deröfver olika meningar, och att intetdera fanns benäget frångå sin öfvertygelse.
I ett sådant sakernas skick, syntes det Banco-Utskottet lämpli - Banco-Utskottets Utlåtande N.o 102. gare, attlivartdera Utskottets skiljaktiga åsigler blefvo framställda till Rikets Ständers afgörande, än att, uppå Oeconomie-Utskottets sedermera gjorda inbjudning, tillvägabringa ett gemensamt resultat i hufvudfrågan, medelst öfverläggning och omröstning hos båda Utskotten samfälldt, som utgjordes det ena af 36, det andra af 48 Ledamöter.
Banco-Utskottet inser ej, att någon Grundlagens föreskrift härutinnan blifvit för nära trädd; och tror sig jemväl hafva utredt, att Utskottet, för dess del, ej kunnat eller bordt annorlunda gå till väga fin som skett, efter den föregåenende behandling motionen hos Höglolliga Oeconomie-Utskottet erhållit.
Hvad dernäst beträffar sjelfva lånefrågan, så hafva några af de anmärkande sökt ådagalägga, hurusom den allmänna fördel, hvilken med motionen i detta ämne varit afsedd, ej eller för Banken blefve utan vigt och inflytande, och i sådant afseende omnämnt : att de stora summor, hvilka förut blifvit använda till allmänna Magazins-Inrättningen, tillskyndat Banco-Yerket betydliga förluster, och i sin nion bidragife till 6 Banco-Ulskoltets Utlåtande N.o 102. dess sämre ställning och sedelmyntets vanvärde, som nu påkallat en alfvarlig reform och upphörandet med anvisning af sådana framtida creditiv på Banken; att angeläget blefve att på annat sätt afhjelpa de behof och fylla den brist, som vid framdeles inträffande missväxtår ofelbart komme att visa sig; att detta ej kunde ske bättre och mera i öfverensstämmelse med den nu allmänt erkända grundsatts, att Spannmålsliandeln och speculationen dermed under goda år, för kommande svåra år, måtte lemnäs odelad åt enskilda omtankan, än genom en uppmuntran och ett underlättande för denna enskilda omtanka, medelst sådana låne-utvägars öppnande, som föreslagna blifvit; att ingen tvifvel vore, att, om Rior förlidet år funnits i de orter, der skogstillgång medgåfve deras anläggning, många tusende, ja hundrade tusende tunnor
Säd blifvit fredade för förskämning; likasom att, ifall, vid den efterfrågan af Svensk Spannmål för andra länders behof, som inträffade under föregångna hösten, ett tillräckligt förråd afSäd funnits i Stapelstäderna, hade då likaväl kunnat afyttras 2 å 3oo,ooo sorn 60,000 tunnor; (Santesson) att, ehuru Sädesprisen, tidtals, flera gånger varit högre utom- än inomlands, har sådant dock sällan förmått i lid väcka den enskilda speculationenj på hvilken Rikets Ständer vid Banco-Utskotlels Utlåtande N;o J02.
<j sista Riksdag gåfvo anvisning, i ersättning för én allmän Magazins-Inrättning, och det af den orsak, alt ej tillika anvisning gafs på de till ett vidsträckt uppköp af inländsk Spannmål erforderliga förlags-capital; att, fastän den fråga, huruvida sädesbelåning horde anses, för Rikets penninge-väsende, i det hela skadlig eller gagnelig, vore af för vidlyftig beskaffenhet att fullständigt utredas, kunde det åtminstone ej betviflas, att Rikets penninge-verk, till en hufvudsaklig del, beror på befrämjandet af Landets vigtigaste produetion, hvarigenom å ena sidan lemnäs tillfälle till förmonlig export, eller lill förråd för framtida behof, samt å andra sidan behofvet af utländsk
Säd minskas: bägge delarna förmonligt inverkande på coursell och på Sedelmyntets silfvervärde eller agio; att coursens stigande till i/jo skillingar, så väl 1819 som 1826, egenlligast vållades af den stora Spannmålsinförseln, likasom den ej obetydliga utförseln äfven af Spannmål för något öfver ett år sedan onekligen bidrog att fälla densamma ända till 119 ä 120 skillingar i Stockholm, och till 117 skillingar i Götheborg, hvarifrån den förmonligaste utförseln skedde; att sedelstockens silfvervärde således ej vore beroende blott af förhållandet emellan Sedelstocken och Bankens Silfverfond, utah också af handels-förhållandet e - 8 BaneO'
Utskottets Utlåtande IV.-o 102. mellan Export och Import, (ftlunck af Rosenschöld').
Banco-Utskottet är långt ifrån att vilja förneka vigten och angelägenheten af de gagneliga resultat, som den ifrågavarande motionen haft till ändamål att förbereda; och fastmindre förbiser Utskottet den sanning, att sådana förhållanden, en gång till vä— gabragta, skulle gifva ettganska'verksamtstöd åt Bankens egna operationer.
Men då fråga nu är, att, genast från början, de härföre erforderlige allmänna bidrag skulle påjBanken sjelf, såsom lån, anordnas, i samma stund Rikets Ständer beslutat om reglering af mynt- och penninge-väsendet, och till första vilkoret för dess företagande bestämt ett visst oell gifvet förhållande emellan Bankens Sifverfond och dess utelöpande Sedelstock; så, och enär allt icke kan på en gång och från ett håll åstadkommas, tror Utskottet sig hafva rätteligen ansett föremålet och omfånget af dess Utlåtande böra blifva, enligt Betänkandet N:o 68, att pröfva: huruvida några tillgångar för den nya lån-rörelsens bedrifvande vore i Banken att påräkna; och i) om Verkets säkerhet kunde dervid an - Banco-Utskottets Utlåtande IV.o 102. 9 ses förvarad; — Och från dessa båda synpunkter tror Utskottet vara angeläget att icke eller nu, vid sakens förnyade behandling, afvika.
Ifråga om tillgången är anmärkt: att det skäl, Banco-Utskottet för afslag af motionen hemtat derifrån, att inga penningar funnes, förfallit, sedan en Handels-Discont blifvit af Rikets Ständer beslutad; hvadan Utskottet nu borde yttra sig, om icke, när Handels-Disconten blifvit inrättad, Spannmål derstädes må kunna belånas ; (Tham, att Lånebiträde till en början komme att erfordras i en mindre scala, i mon som man ej hunnit komma i ordning att detsamma begagna; att med 2 å 3oo,ooo R:dr ej obetydligt kunde, under de första 5 åren, uträttas; att det vore svårt inse, hvarföre ritorr
Säd skulle ega mindre anspråk till belåning än andra export-artiklar, hvarå lånen ej äro inom visst belopp inskränkta, eller uti Sedelstocken beräknas (vid fråga om dess förhållande till Silfverfonden); att, då en Handels-Discont, med upplånta penningar, komme att ega rum, vore väl ingen artikel mera berättigad att derstädes antagas som hypothek, än ritorr Säd ; att Sjaannmålshandeln härigenom torde blif - io Banco-TJlskotlets Utlåtande N:o 101. va större föremål för enskilda speculationen, och upplag af denna vara hildas, som brome att minska behofvet af SpannmålsCreditiv, hvartill Stats-Verket möjligen saknade tillgång, åtminstone till något större belopp; (^Santessonj B.
Tidy alt, om också föga hopp vore, alt vid denna Riksdag mycket skulle kunna härtill göras, sedan Bankens alla tillgångar hunnit för andra behof medtagas, så innebure likväl Oeconomie-Utskottets förslag, angående anläggandet af Mägazin och Tork-rior, en anledning att någonting framdeles må ske, hvarförutan enskild Spannmålshandel icke kunde uppstå, och saken vore under sådan synpunkt förtjent af Rikets Ständers uppmärksamhet och bifall.
('Boijej Ld) Banco-Utskottet torde vid dessa framställningar få erinra; att de på korta terminer upplånta medel , som egentligen skulle utgöra Fonden för Handels-Disconten, icke böra för någon längre tid fästas hos samma Låntagare, samt icke kunna, utan förlust, utlånas emot en låg ränta, då likväl båda dessa vilkor synas nödvändiga vid utlåning på magazinerad Spannmål, så vida någon verklig båtnad för egaren och för SpannmåIshandeln i gemen skall kunna derifrån hemtas.
Skulle åter, såsom en serskild uppmuntran lör speculåtioner i denna Banco-U tskottets Utlåtande N:o 102.
j 1 Väg, medgifvas längre lånetider och lindrigare räntevilkor än för Discont-lån i allmänhet, sä blefve det mer än sannolikt, att Låne-anstalten genast från början lomme att anlitas för betydliga partier af dels finsk och dels annan utländsk, på nederlag liggande, ritorr Spannmål, och Fonden sålunda, i fall den vore inom visst belopp inskränkt, snart helt och hållet medtagas, utan att för inhemska Spannmåls-handeln bereda ett åsyftadt gagn , men, om den blefve obegränsad, innan kort uppgå till en summa, som öfverstege all beräkning.
Den grundsattsen, att, i fråga om förhållandet emellan Silfverfond och Sedelstock, ej göra afseende å de sedlar, som blifvit ullånta emot rörlig pant, är, såsom Utskottet förut vid flera tillfällen sökt antyda, endast vilkorlig, och kan ej låta sig tillämpas i oändlighet, utan att medföra våda och äfventyr för realisationens bestånd.
På dessa grunder, och med upprepande af hvad i Betänkandet N:o 68 redan blifvit erinradt, nemligen alt belåning afmagazinerad Spannmål icke nu skulle kunna från Banken ega rum, utan en för mynt- och penninge-väsendets ordnande högst menlig förökning af Bankens utelöpande Sedelstocks mäste Banco-Utskottet *2 B anco~Ut skottets Utlåtande N.-o 102. följaktligen, under sådan synpunkt, den föreslagna anstalten nu ytterligare afstyrka.
I fråga om säkerheten, har blifvit att, hvad beträffar farhågan emot ritorr