Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer ansett berörda grundsats äfven böra utsträckas lill dessa ärenden eller till frågor om upprättande af förslag till embete eller tjenst eller om tillsättande deraf. 1 afseende på tiden lör Domkapitels sammanträden stadgas i 3 § af 1687 års Kongl. Förordning, att Domkapitel skall sammanträda onsdagen i hvarje vecka från klockan 8 om morgonen lill middagen, samt om ärendena så fordra de följande dagarne på samma tid.
Då de täta sammanträden, som således äro påbudna, äro öfverllödiga, derest ärendena ej dertill föranleda; då det i allmänhet bör fä bero på Domkapitlets ledamöter, att med hänsigt till ärendenas omfång och beskaffenhet, bestämma när sammanträde bör ske, ehuru sådant ej alltför länge må uppskjutas, i händelse någon skulle vilja göra serskildt andragande inför kapitlet; och då en förändringaf förenämnda stadgande dessutom är behöflig, derest personer utom stiftsstaden komma att väljas till ledamöter i kapitlet, helst desse, så vid t ske kan, böra besparas besväret all alltför ofta sig der inställa, hafva Rikets Ständer ansett ändamålsenligt att Domkapitel sammanträder så olla ärendena det fordra, och minst en gång hvarannan vecka; och emedan, i fråga om expedilions-sättet i Domkapitel, det synes vara tillfyllest om kapitlets utgående expeditioner, likasom andra verks, underskrifvas af ordföranden och kontrasigneras af expedilionshalvanden, erfordras en dermed öfverensstämmande förändring al’ stadgandet i ofvanåberopade Kongl. Förordning, alt alla konsislorialsaker, som af kapitlen utfärdas, skola underskrifvas af Biskopen och samtlige konsistorialer, hvilken förändring likaledes göres behöllig af den nya orga - Expeditions-Utsholtels Förslag till underd.
185 organisationen, alldenstund det skulle kunna leda till hinder och dröjsmål om aflägset boende ledamöters underskrift å expeditioner erfordrades.
Någon vidare förändring ai- hvad till rättegångs-ordningen i Domkapitel hörer, synes deremot med anledning af förevarande organisation icke vara behöflig.
Men ehuru berörda förändring således närmast är påkallad af organisationen, hvilken, efter hvad ofvan förmäles, ej skulle sträcka sig till Konsistorierne i Slockholm, böra likväl de blifvande föreskrifterne i afseende på domfört antal, tiden för sammanträden och underskrift af utgående expeditioner iakttagas af nämnda Konsistorier.
På nu i underdånighet anförda grunder hafva Rikets Ständer, för sin del, beslutat en förordning, hvarigenom, med ändring af 1, 3 och 13 §§ i Kongl.
Förordningen den 11 Februari 1687, angående rättegången i Domkapitlen samt med upphäfvande af Kongl. Brefvet den 15 Juli 1752 om domfört antal ledamöter och af Kongl. Brefvet den 13 Juli 1799, som berättigar samtlige Lektorer vid Gymnasium lill säte och slämma i Domkapitel, varder förordnadt, som följer: § I Domkapitel skall bestå af Biskop, som förer ordet, samt fem ledamöter.
Sjelfskrifne ledamöter äro Domprosten, der sådan finnes, samt
Theologie-lektorn vid läroverket i stiftsstaden eller, om Universitetet der är, äldste Theologie-prolessoren.
De ledamöter, som derutöfver fordras för fyllande af sagde antal, utses genom val bland Kyrkoherdar i Stiftet samt Rektor och Lektorer vid nämnda läroverk, efter thy här nedan sägs. § 2.
I val af ledamot i Domkapitel äga alla ordinarie Prester i Stiftet samt lärare vid Stiftets Elementar-läroverk deltaga : och hafva dervid hvar af dem en röst; skolande vid sådant val, derför dagen utsälles af Domkapitel, röstas af prester och lärare gemensamt inom hvarje kontrakt på sätt och i den ordning, som vid val af Biskop iaktlages. § 3.
Val till ledamot i Domkapitel gäfle för fem år; och må den som vald är, utan laga förfall, befattningen sig ej undandraga, der han ej, på grund af val, samma befallning förut innehaft, eller hans hemvist ej är mer äu fem mil från stiftsstaden aflägset. § 4.
Domkapitel må beslut fatta, der tre när äro, utom i frågor om upprättande af förslag till embeten eller tjenster, eller om tillsättande deraf, eller i mål, der Kapitlet utöfvar domsrätt.
1 dessa läll må dock beslutas af fem, så ock af fyra, der tre af dem om beslutet ense äro. § 5.
Inträffar jäf, som i Rätlegångs-Balken för domare sägs, för så många ledamöter i Domkapitlet, att det förthy ej domfört är eller beslut fatta kan, eller finnes det nöBih. till II.
V856—1858. 10 Sami. 1 J/d. 2 Band. Supp!. 24 186 Exped it io n s - U Is k o Hets Förslag• lill underd.
Skrifvelse, N:o 238. digt, att förordna annan ledamot i stället för den, som laga förfall fält, må Kapitlets ojäfvige eller förfallolöse ledamöter, som när äro, bland de män, hvilka, efter hvad nu sagdt är, kunna i Domkapitlet silla, tillkalla så mångå, sorn erfordras att löreskrifvet antal fylla. § 6.
Domkapitel sammanträde, så ofta ärendena det fordra, och minst en gång hvarannan vecka. § 7. Alla från
Domkapitlet utgående expeditioner skola underskrifvas af Ordföranden och kontrasigneras af Notarien. § 8.
Hvad i 4, 6 och 7 §§ stadgas, galle ock, i hvad tillämpligt är, för Konsistorierne i Stockholm, i afseende på hvilka i öfrigt förblifver vid hvad redan föreskrifvet finnes. § 9.
Denna författning skall lända till efterrättelse från den första Maj 1859.
M:t i underdånighet anmäla ; och framhärda Rikets Ständer etc.
\:o 338.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 24 Febr. 4858.
Preste-slåndet den 24 — — liorgare-ståndet den 24 — — Bonde-ståndet den 2S — — Rikets Ständers underdåniga Skrijreise, i Jrdga om äskad tillökning för år 1857 i ajlöningsförmånerna ål en del af Jlottans gemenskap, ?n. m. (Stats-Ulsk:s Ull. N:o 255.) S. A. K. Rikets Ständer, som, i underdånig skrifvelse af den 22 Augusti 1857, anmält de beslut, som blifvit fattade i afseende å E. K.
M.ts i den vid innevarande riksdag afgifna nådiga Propositionen om Statsverkets tillstånd oell behof gjorda framställning angående lönelillökning för år 1857 ål vissa Femte Hulvud-Titeln tillhörande stater och korpser, få nu jemväl sig yttra öfver de i samma Nådiga proposition för nämnda år äskade ExpodiHons-Utskottets Förslag till anderd.
Skrifvelse, N:o 238.
187 anslagssummor för nedannämnde föremål, hvilka omförtnälas i Departementschefens, den nådiga propositionen bifogade underdåniga betänkande.
Enligt den i detta betänkande åberopade tabell erfordras till förhöjning af gemenskapens aflöning för år 1857, natura-portions-värdet deruti inbegripet, vid Marin-regementet 50,519: 81.
„ Matros-korpsen 21,868: 75.
Kanonier-korpsen 12,260: 83.
,, Skeppsgosse-korpsen 17,038; 66. för uppfordrade båtsmän 38,832: 47. till inqvarlerings-förhöjning för (lottans embets- och tjenstemän ....
15,000: — „ d:o för matroser och båtsmän 1,326: 63. „ arfvode för Bålsmanskompani-chefer 1,400: — eller tillsammans B:dr R:ml 158.247: 15. hvilket belopp E. K. M:t föreslagit, att Rikets Ständer måtte bevilja.
Hvad först angår den af E. K.
M:t äskade förhöjning i den manskapet vid Marin-regementet saint ofvannämnda korpser tillkommande natura-portion, hafva Rikets Ständer inhemtat att, enligt E. K.
M:ts nådiga bref den 22 December 1851, hvarigenom ny spisordning för flottans gemenskap blifvit i nåder fastställd att från och med den 1 januari 1852 tjena till efterrättelse vid ej mindre de å stationerne uppfordrade båtsmäns, än ock flottans öfriga truppers utspisning, skeppsgosse-korpsen dervid undantagen, 6 sk. b:ko per dag utaf den kontanta aflöning, som tillkommit gemenskapen, utom skeppsgossarne, innehållits till ersättning lör den natura-portion, hvarje man, enligt den sålunda upprättade spisordningen, skulle tillfalla.
För år 1857 har emellertid verkliga portions-kostnaden vid samtliga flottans stationer uppgått till vida högre belopp, än hvad ersättningen utgjort.
Priset å en natura-portion, enligt spisordningen, hvilken endast tillförsäkrar manskapet eli nödtorftigt underhåll, uppgick nämligen sagde år vid Stockholms station lill 11 sk. 6 rst, vid Carlskrona station till 9 sk. 10 rst. samt vid Götheborgs depöt till 8 sk. 7 rst, allt b:ko, och öfversteg således icke obetydligt det belopp E. K.
M:t för nu ingångna stalsreglerings-period lill samma ändamål äskat, eller 8 sk. b:ko, motsvarande 25 öre r:mt.
Vid sådant förhållande synes det också billigt, att Femte Hufvud-Titeln, som på detta sätt för hvarje utspisad portion fått vid kännas en kostnad, för hvars betäckande tillgång ej funnits anvisad, härför undfår ersättning; och då de belopp, som härtill erfordras, efter verkställda uträkningar, utgöra för manskapet vid Marin-regementet 14,134: 6.
Matros-korpsen 9,125: — ,, Kanonier-korpsen 4,562: 50. och för uppfordrade båtsmän .... . 27,986: 50. eller tillsammans R:dr R:mt 55,808: 6. hafva Rikets Ständer funnit skäligt alt, på sätt E. K. M:t begärf, anvisa denna summa, 55,808 R:dr 6 öre R:mt, alt från Riksgälds-kontorel utbetalas.
Beträffande deremot den af E. K.
M:t jemväl ifrågasätta förhöjning i portionsvärdet för skeppsgosse-korpsen, finna Rikets Ständer, med afseende derå att, enligt ulspisningsstaten för skeppsgossarne, en mindre natura-portion för dem, än för den öfriga gemenskapen, varit beräknad, skäl ej vara för handen aft till denna nådiga framställning lemna bifall.
Vidkommande åter den äskade förhöjningen i kontanta aflöningen för gemenskapen vid ifrågavarande korpser, sä synes, hvad först angår Matros-korpsen, vara obestridligt, alt den för densamma, enligt hittills gällande stat, utgående aflöning, vid 188 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 238. jemförelse med hvad personer af denna klass åtnjuta under tjenstgöring på privata fartyg, varit ytterst ringa, helst om i betraktande lages, att matros-korpsen, under tjenstgöring å stationerne, är skyldig att, med få undantag, hvarje dag under hela arbetstiden arbeta på varfvet, hvadan föga lid finnes öfrig till enskild förtjenst.
Härigenom har korpsen också råkat i bekymmersamma omständigheter och, uti en lill E. K.
M:t ingifven, af vederbörande embetsmyndigheter till bifall förordad ansökning, hvilken sedermera blifvit till Rikets Ständers Stats— Utskott öfverlemnad, framställt begäran om understöd till lindring af den betryckta ställning, hvari de fleste denna korps tillhörande personer, af hvilka mångå äro familjefäder, blifvit försatte genom lilsmedlens dyrhet under de sednaste åren.
Efter tagen kännedom af denna skrift och sedan, i följd af Rikets Ständers beslut, flottans timmermans- och handtverksstater redan kommit i åtnjutande af dyrtids-understöd för år 1857, anse Rikets
Ständer billigt att någon löneförhöjning för sagde år äfven beviljas ifrågavarande korps, som består af 400 man, hälften matroser och hälften jungmän, af hvilka de förre, enligt nämnda års stat, åtnjuta i aflöning 10 sk. och de sednare 7 sk. per man om dagen, eller, efter afdrag af portions-värdet, matroserne 4 sk. och jungmännen 1 sk. b:ko i kontant.
Med afseende likväl derå, att värdet af den natura-portion, hvartill de vid matros-korpsen anställde personer varit berättigade, öfverstigit den af dem härför lemnade ersättning och detta manskap härigenom vunnit en fördel, anse Rikets Ständer att, om ett belopp af 6 öre per man för hvarje vid korpsen anställd karl om dagen anvisas för ifrågavarande ändamål, desse personer erhålla hvad de billigtvis kunna fordra, eller hvad som ungefärligen motsvarar de gratifikationer, annat manskap för sagde år tillfallit.
På grund häraf hafva Rikets Ständer å Riksgälds-kontoret anvisat och lill E. K.
M:ts disposition ställt en summa af 8,760 R:dr R:mt att, såsom gratifikationer för år 1857, efter ofvanuppgifna grunder, tilldelas flottans matroser och jungmän.
Hvad angår den kontanta aflöningen för gemenskapen vid marin-regementet, kanonier- och skeppsgosse-korpserne samt uppfordrade båtsmän, finna Rikets Ständer desto mindre skäl bevilja de dertill äskade medel, som dylik aflönings-förbättring ej ifrågakommit för andra med dessa korpser jemförlige trupper, hvadan É. K.
M:ts nådiga proposition i denna del icke blifvit af Rikets Ständer bifallen.
Likaledes hafva Rikets Ständer funnit sig sakna anledning att bifalla den begärda inqvarterings-ersättningen för flottans embels- och tjenstemän samt matroser och båtsmän för år 1857.
Uti förenämnde tabell finnes jemväl upptaget ett belopp af 1,400 R:dr R.mt tili arfvoden för båtsmanskompani-chefer.
— Enligt de upplysningar Rikets Ständer erhållit, afses härmed ej någon förhöjning i hittills utgående dylika arfvoden, utan skulle detta belopp erfordras till fyllande af den brist, som uppkommit derigenom att de besparda arrendemedel, hvaraf arfvoden till cheferne för de 9 indelnings-båtsmanskompanierne hittills utgått med 300 R:dr till hvardera, icke för år 1857 lemnat tillgång för utbetalning af dessa arfvoden till fulla beloppet.
Då Rikets Ständer, på sätt deras underdåniga skrifvelse af den 27 näsllidne Januari, angående regleringen af utgifterne under Riksstalens Femte Hufvud-Titel, utvisar, funnit sig för den nya statsregleringsperioden böra å stat uppföra sagde arfvoden med 300 R:dr hvartdera och i sådant afseende beviljat ett nytt anslag af 2,700 R:dr, hafva Rikets Ständer, med anledning häraf, funnit sig böra å Riksgälds-kontoret anvisa den af E. K.
M:t för ifrågavarande ändamål äskade summa af 1,400 R:dr R:mt.
Med anmälan hvaraf Rikets Ständer framhärda etc.
Skrifvelse N:o 239. 189 sm Uppläst oell godkänt hos Ridd. och Adeln den 24 Fehr. 185B.
Preslc-slåndet den 24 — — Borgare-slåndel den 24 — — Bonde-ståndet den 2S — — Hi kals Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af K.
Mits Nådiga Proposition rörande anmäld brist i lil/gångarne för flottans matrosers och uppfordrade båtsmäns mathållning åren 1856 och 1857.
(Slals-Utsk:s Uti. N:o 256.) S. A. K. Enligt hvad E. K.
M:t uli nådig proposition af den 4 Augusti näsllidue år gifvil Rikets Ständer tillkänna, hade Förvaltningen af Sjöärendena under den 14 Juli förlidna år i underdånighet anmält, alt, jemlikt från vederbörande inkomna uppgifter, kostnaden för de under loppet af år 1856 lill flottans .inkasernerade matroser och båtsmän utspisade matportioner utgjort: vid Carlskrona station för 226,835 portioner R:dr B:ko 41,997: 40. 1. ,, Stockholms ,, „ 95,873 „ ,, 20,445: 19. 6.
„ Götheborgs depöt ,, 19,012 „ ,, 3,189: 39.
9. eller tillhopa lör 341,720 portioner B:ko R:dr 65,623: 3.
4. samt att, då den till bestridande af berörda kostnad disponibla del af manskapets gage endast uppgått: vid Carlskrona station till R:dr 28,255: 4. 4.
„ Stockholms „ „ 12,949: — — „ Götheborgs „ „ 2,376: 24. — eller tillsammans R:dr 43,580: 28.
4. en brist således yppats af B:ko R:dr 22,042: 23. — deraf belöpte på Carlskrona station 13,732 R:dr 35 sk. 9 rst., på Stockholms station 7,496 R:dr 19 sk. 6 rst. och på Götheborgs depöt 813 R:dr 15 sk. 9 rst.; vid hvilket 190 Expedilions-Ulskotlets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 239. förhållande och då tillgång saknades lill fyllande af denna brist, Förvaltningen hemställt om icke, enär äfven för år 1857 en brist komme alt uppstå till minst lika belopp i disponibla lillgångarne för ifrågavarande underhålls-koslnad, E, K. M:t skulle täckas af Rikets nu församlade Ständer äska ett anslag al' 70,000 R:dr Runt till betäckande af omförmälda brister för begge åren.
Efter hvad i den nådiga propositionen vidare omförmäles, hade, i sammanhang härmed, hos E. K.
M:t blifvit i underdånighet upplyst, hurusom, sedan, uppå nådig framställning, Rikets åren 1850 och 1851 församlade Ständer, i och för gemenskapens vid flottan mathållning, beviljat en a fl ö n i n £gs- tillökning af 1 sk. b:ko per man om dagen, samt E. K. M:t derefter, under den 22
December sistnämnde år, i nåder fastställt en för alla flottans trupper gemensam utspisningsstat, och då tillika föreskrifvit, att af manskapets dagliga aflöning skulle för mathållningen innehållas 6 sk. b:ko för hvarje man om dagen och att hvad de sålunda under ett år för ändamålet afsalia medlen kunde vid någon af flottans stationer öfverblifva, borde reserveras för att användas till betäckande af möjligen yppad brist vid en annan, de på sådant sätt beredda lillgångarne för gemenskapens mathållning under åren 1852 och 1853 visat sig i det hela motsvara behofvet, men deremot, i följd af den sedermera inträffade och hvarje är ökade stegringen i prisen å alla födoämnen, lillgångarne under åren 1854 och 1855 befunnits blifva alltmer otillräckliga och för dessa 2:ne år lemnat icke obetydliga brister, som emellertid kunnat betäckas af Femte Hufvud-Titelns besparingar, hvilka dock, såsom jemväl anlitade för tillfälliga, af den dyra tiden föranledda understöd åt underbefäl vid flottans korpser, uppgifvits vara alldeles medtagna och således icke kunna påräknas lör all till större eller mindre del betacka ofvanberörda, utaf Förvaltningen af Sjöärendena anmälde brister i 1856 och 1857 årens tillgångar för gemenskapens vid flottan mathållning.
Med afseende å dessa, redan i del Statsråds-protokoll öfver Sjöförsvars-ärenden, som åtföljde E. K.
M:ls vid innevarande riksdag till Rikets Ständer aflåtna nådiga proposition om Statsverkets tillstånd och behof, antydda förhållanden, har E. K. M:t begärt, alt Rikets Ständer måtte anvisa en summa af 22,042 R:dr 23 sk.
B:ko, eller det belopp, som erfordras för alt fylla den af förbemälda embetsverk uppgifna brist i til
Igångarne för matrosers och båtsmäns mathållning under år 1856.
Beträffande deremot den äfven förutsedda bristen för år 1857 liar E. K.
M.t förklarat sig icke nu vilja hos Rikets Ständer framställa särskild begäran om medels anvisning till betäckande af berörda blist, enär E. K. M:t, på säll af nyssberörda nådiga proposition och dervid fogade Statsråds-protokoll inhemtas, i sammanhang med framställningen om beviljande af anslag (ill aflönings-förbätlring för är 1857 åt personalen vid de under Sjöförsvars-Deparlementel lydande stater och korpser, äfven begärt förhöjning från 6 lill 8 sk. b:ko per man om dagen i den till malhållnings-koslnadernes beträdande afsedda del af gemenskapens aflöning, samt, i händelse Rikets Ständer dertill lemnade bifall, härigenom för omförmälda behof skulle erhållas en nu saknad tillgäng, hvilken, enligt E. K.
Mits tanke, kunde antagas komma alt fylla de brister, som eljest ovilkorligen är 1857 mäste uppstå å mathållnings-anslagen för såväl matroser och båtsmän, som gemenskapen vid flottans öfriga korpser, helst sedan, genom i behörig ordning anställde upphandlings-auktioner, del visat sig, ali medelpriset ä matportionen för sistnämnde år, vid riksdagens början, pä grund af derförinnan vunnen erfarenhet, kalkylerad till 8 sk. b:ko per man om dagen, uppgått till mer än 9 sk. samma mynt.
Denna nådiga framställning hafva Rikets Ständer tagit i öfvervägande ; och alldenstund Rikets Ständer tillförene, vid anvisandet af extra medel för bestridande af Expeditions-Utskottets Förslug tili underd.
Skrifvelse N:o 240.
191 garnisonerande truppers af arméen malhålluiugs-kostnader, varit af den åsigt, alt manskapet bör med tillräcklig föda förses, hafva Rikets Ständer, då genom afslutade räkenskaper behörigen blifvit utredt, dels ali, i följd af inträffad pris-stegring ä de flesta lefnadsförnödenheler, den för år 1856 uppkomna bristen i tillgångarne för ifrågavarande mathållning uppgått till det i E. K.
M:ts nådiga proposition upptagna belopp, dels oek att Femte Hufvud-Titelns allmänna besparingar icke lemna någon tillgång tili betäckande af denna brist, funnit sig, till förekommande af oreda i räkenskapen och förvaltningen i allmänhet, särskildt böra anvisa (b; af E. K.
M:l för ifrågavarande ändamål äskade medel, hvadan Rikets Ständer,, pä sätt E. K. M:t begärt, till ersättande af den i lillgångarne för flottans matrosers och uppfordrade båtsmäns mathållning för år 1856 uppkomna brist, beviljat ett anslag af 22,042 R:dr 23 sk.
B:ko eller 33,063 R:dr 71 öre Riksmynt, att från Riksgälds-kontoret utbetalas.
Hvilket Rikets Ständer, lill svar i ämnet, härmed få hos E. K. M:t i underdånighet anmäla, framhärdande Rikets Ständer etc.
Slockholm den 25 Februari 1858. i\:ö
Uppläst och godliändl tios Ridd. och Adeln den 24 Febr. 4858.
Prestc-slåndet den 24 — — Borgare-ståndet den 24 — — Bonde-slåndel den 25 — — Mikels S/änders underdåniga Skrif velse, angående Nådig förklaring af Kongl. Resolutionen den 17 December 4734, i fråga om Klockare-val inom Skåne, Halland, Blekinge och Bohus län.
Besv. och Ekon.-lJtsIcs Bet. N:o 46.) S. A.
Iv. Rikets Ständers uppmärksamhet har blifvit fästad deruppå, att, ehuru genom 78 § i Kongl. Resolutionen pä allmogens besvär den 17 December 1734 allmogen i Blekinge, Skåne, Halland och Bohus län falt sig tillförsäkrad rättighet ali, i samråd 192 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:0 240. med Kyrkoherde och utan att förslag upprättades, sjelfve få antaga lill Klockare den bland de sökande till hvilken de hyste bästa förtroendet, dock under vilkor alt tjenlig person valdes, samt fastän detta berättigande, långtifrån alt sedermera vara upphäfvet, deremot blifvit ytterligare bekräftadt uti så väl Kongl. Brefvet till Kammar-kollegium den 29 Mars 1773, som 22 § af Kongl. Resolutionen på allmogens besvär den 20 November 1786, hade likväl, i sednaste tider, medelst felaktig tolkning af åtskilliga uti yppade tvister utfärdade nådiga resolutioner, berörda provinsers serskilda rätt i detta afseende stundom lemnats å sido, och hvarom skall förekommit, alt, sedan K. M:t, genom aflåtna Nådiga Bref, till Konsistorium i Lunds Stift, den 1 Mars och den 6 Iktober 1820 samt till Konsistorium i Götheborgs Stift den 24 Januari 1835, förklarat, dels att, då i Lunds Stift församling och Kyrkoherde sig icke kunna förena om samina person, får Kyrkoherden blott afgifva en embetsröst, dels att det tillstånd, som från äldre tider tillbaka varit presterskapet i sistnämnda Stift lemoadt, att få innehafva Klockare-tjenster och lill bestridande af göromålen fä hålla skicklige subslituter skulle bibehållas, dock med vilkor, att till bibehållande af församlingens valfrihet icke på förslag till Klockare flere än (vänne prestman finge uppföras, utan alltid en tredje person, som ej är prest, deruppå få rum, dels ock att, som 1734 års resolution, rörande Klockares tillsättande, såsom gifven för Skåne och Blekinge, Halland och Bohus län, följaktligen borde lika tillämpas inom Götheborgs och Lunds Stift, i fråga hvarom förekomme, att i det sistnämnda bör förslag till ledig Klockare-beställning valet föregå, skulle
Kyrkoherden bland de sökande föreslå församlingarne 3:ne de mest tjeidiga och i alla alseenden skickligaste, hvarefter å desse nytt val komme att anställas; sä vore af Götheborgs Konsistorium uti Cirkulär den 6 påföljande
Maj, med åberopande af sistberörde nådiga Skrifvelse, förordnadt, att, vid inträffande ledighet af Klockarebeställning i Hallands och Bohus län, Pastor bör bland de sökande föreslå församlingen trenne de mest tjenliga och i alla afseenden skickligaste, hvarefter val å dessa kommer att anställas, med iakttagande deraf, alt Pastor vid valet äger afgifva blott en embetsröst, hvilken alltså icke, såsom hittills, finge beräknas till hälften emot församlingarnes^afgifna röstetal.
Och visade sig häraf, att ofvanomförmäida Kongl. Bref den 6 Oktober 1820, hvars ändamål endast var att förklara, att, med bibehållande af den presterskapet i Lunds Stift från äldre tider lemnade tillåtelse all få innehafva Klockare-tjenster och till bestridande af göromålen hålla skicklige substituter, endast två prester skulle få uppföras å förslag, der sådant, i saknad af samrådsval, erfordrades, blifvit så tolkadt, som skulle derigenom vara förordnadt, att förslag till Klockare-beställningars återbesättande inom Lunds Stift borde ovilkorligen valet föregå, samt alt stadgandet i 1734 års resolution om det så kallade samrådsvalet vore upphäfvet, hvilken åsigt sedermera, lill följd af Konsistorii berörda Cirkulär, gjort sig gällande i Götheborgs Stift, likasom redan tillförene i Lunds Stift, hvaraf åter ständiga tvister och klagomål skola blifvit föranledda.
Vid öfvervägande af denna framställning, med hvad dervid i öfrigt förekommit, hafva Rikets Ständer ansett det vara obestridligt, att socknarne inom Skåne, Blekinge, Halland och Bohus län genom 1734 års resolution blifvit berättigade, att, i samråd med Kyrkoherden och under vissa angifna vilkor lill Klockare välja den person, till hvilken de hafva förtroende, utan att förslags upprättande erfordrats.