Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I de fall, då förbrytaren, jemte böter efter denna förordning, äfven ålägges böter för sabbatsbrott, böra förstnämda böter först uttagas och, i händelse tillgång till sabbatsbrottsböterne saknas, skall förvandling af dem ega rum, enligt den grund, allmänna lagen stadgar. § 38. Mom. 1.
Besvär öfver Kongl. Maj:ts befallningshafvandes eller Öfver Ståthållare-Embetets beslut, i frågor om tillstånd till försäljning af bränvin, äfvensom angående omflyttning eller indragning af värdshus, spisqvarter eller andre näringsställen, så väl i städerna som på landet, anföras hos Kongl. Maj:t ?enom
Dess civi [-departement, inom den tid, som för besvär öfver Kongl. Maj:ts befallningshafvandes beslut i politie mål stadgadt är.
Bpsvär, rörande debitering och taxering af de för minutför säljning af bränvin bestämde afgifter efter sockenstämmobeslut, fullföljas hos Kongl.
Majrts befallningshafvande; i andra fall, i den ordning, sorn för behandling af frågor om debitering och taxering af allmänna bevillningen är föreskri fven. § 39.
Denna förordning skall från och med början af år i8 vara till eiterlenmad gällande. STOCKHOLM, f. il. Sckultzes Boktryckeri, 1848.
Bcvilln.-j Bag- samt Mm. Besv.- o. Ekon.-Utskotlens Betänkande^ N:o t. 1 Tryckjel och Bättelser I Bevillnings-j Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi Utskottens Betänkande N:o 1, angående grunderna för rättigheten att tillverka och omdistillera samt i minut försälja bränvin, äfvensom för beskattningen dervid: i Friherre Raabs , A. C., reservation pag 20: 4:de .raden står: 3 sk., läs: 3 runstycken; i förslaget lili förordning, angående tillverkning och om distiller ilig af bränvin pag. 4, § 7 moni. 1, står (på 12:te raden i fråga om mäsk värmare): hdels läs: hdels; i 11 § 1 morn., pag. 6, 3:dje raden står: företes, läs: förete; i förslaget till förordning, angående försäljning och transport af bränvin uti 8 § 1 morn., pag. 35: 1 i:Le raden, står: vederbörlig, läs: vederbörandej samt uti 39 §: eftcrlemnad, läs: efterlefnad.
Prot. 1847 0lfl $ Sami. a Afd 3 Haft. 1 STOCKHOLM, ecksteinska boktryckeriet, 1848..
Bevillnings-, Lag- samt Allm. Besv.- och Ehon.-Ulsk.
Utlåtande, N:o 2. 1 M 2.
' Ank. till Exp. Utsk. den 19 Juni, kl. 10 f. m.
Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Sammansatta Utskottens Betänkande J\° 1. angående grunderna för rättigheten att tillverka och omdistillera samt i minut försälja bränvin, äfvensom för beskattningen dervid.
Epligt till sammansatta Utskotten ankomna protokolls-utdrag för den 22 och 26 nästlidne April har Utskottens ofvanberörde betänkande med dervid fogade serskilta förslag till förordning, angående dels tillverkning och omdistillering af bränvin, dels ock försäljning och transport af bränvin, blifvit från 5:ne riksstånd, nemligen Itidderskapet och Adeln samt Preste- och Bondestånden i dess helhet, äfvensom från Borgare-ståndet i vissa delar deraf, fiterremitteradt, hufvudsakligen på grund af följande dervid gjorda anmärkningar nemligen: l:o 1 afseende å grunderna och vilkor en för rättigheten att tillverka och omdistillera bränvin samt förslaget till förordning angående- tillverkning och omdistil lering af bränvin: llos Itidderskapet och Adeln:
Af herr Grefve Hamilton II. L. II.:'
Att, dä Kongl, förordningen af den 13 Juni 1845, angående vilkoren för tillverkning af bränvin, är till sina verkningar känd och man följaktligen vore i stånd att afhjelpa dess hufvudsakligaste brister, utan att behöfva frukta att, genom införandet af något nytt, åstadkomma ett tillstånd, sämre än det närvarande, hufvudgrunderna i nämnde förordning oförändrade borde bibehållas och att i deras tillämpning endast föreslås de förändringar, hvilkas behöflighet vore af erfarenheten bekräftad, hvarigenom äfven de fördelar vunnos, att ingen enskild rubbades i sin hushållning och att inga onödiga kostnader förorsakades bränvinsbrännare genom ådagaläggande att i ett eller annat afseende förändra befintlig redskap.
Af herr Hammarhjelm Carl Gustaf:
Att då Januari och Februari månader hafva korta dagar och stark köld, en af dessa månader borde indragas och i stället
Maj månad, då största bristen på höfoder inträffade, blifva för bränvinsbränningens utöfvande tillåten; att skatten för Usta klassens bränvinspannor, isynnerhet den af 14 och 16 kannors rymd, må oförändrad bibehållas; Bih. till ii. st.
Brot. 1847 och 1848- 5 Sami. 2 Afd. 2 Baft. 1 2 lievillnings-, Lag- sami Allm. Besv.- och Ekon-Visit.
Utlåtande, K:o 2. att lyftpannor om 14 och 16 kannors rymd af nuvarande konstruktion må till branvinsbränning ostördt få begagnas året om med proportionaliter ökad skatt; att skatten för pannor från och med 17 till .och med 63 kannors rymd må beskattas i mån af påräknad vinst.
Af herr Tornerhjelm Rudolf:
Att förslaget att beskatta bränvinsbränningen efter mäskekar skulle medföra en verklig statsekonomisk förlust; att den erforderliga kontrollen vöre för dyr och nästan omöjlig att tillvägabringa; att grunderna i 1845 års förordning borde bibehållas med de förändringar i beskattningen och kontrollerna, som kunna finnas af behofvet påkallade.
Af herr grefve af Ugglas:
Att då den radikala förändring, Kongl. Maj:ts proposition åsyftar, skulle komma att röna mycket motstånd, samt i närvarande stund vore bättre att så mycket som möjligt undvika split, den föreslagna förändringen tills vidare må uppskjutas, helst
Utskottens förslag vore i flera delar inkonsequent, hvadan och ehuru 1845 års författning hvilade på oriktiga grunder densamma dock borde bibehållas utan annan förändring, än införande af det stadgande, att hatten å bränvinspannan, jemte ångrören till vinklarna, sammanlagdt, icke få innehålla större rymd än pannan.
Af herr friherre Cederström, Claes Rudolf:
Att 1845 års författning må bibehållas, dock med förhöjd skatt, och afskaffandet af de mest kända och öfverklagade missbruk och att de stadganden i nämnde förordning, som förutsätta att Kongl. Maj:t för högst vigtiga orsaker kan komma att för längre eller kortare tid inställa bränvinsbränningen, må bibehållas.
Af herr Wästfeldt, Nils:
Att 1845 års förordning må läggas till grund för den nya förordningen med uteslutande af sådane stadganden,,som kunna föranleda till missbruk.
Af herr von Hartmansdorf:
Att hvad hittills stadgadt varit i det närmaste må bibehållas med någre erforderliga rättelser i vissa delar; samt att de ord, som angå Konungens rätt att då högst vigtiga omständigheter kunna föranleda bränvinsbränningens inställelse, vidtaga en sådan åtgärd, måtte i den nya författningen komma att qvarstå.
Af Herr Friherre Raab, A. C,:
Att f845 års författning antingen må qvarstå med hela sin oefterrättlighet, såvida Rikets Ständer kunna upptänka ändamålsebligare sätt att fylla statsbehofven, eller ockalldeles undanrödjas; och att i den sednare händelsen de föreslagna grunderna må antagas, dock, med bibehållande af konsequensen hela förslaget igenom, Bevillnings-, Lag- sami Allm. Best.- och Ekon.-Utsk.
Ullålande, N:o 2. 3 för hvilket ändamål följande förändringar i nedanstående §§ skulle erfordras, nemligen: § 5 mom. 2.
Att, då en jordlägenhet, som icke i värde uppgår till 300 r:dr banko sällan producerar spanmål och potatis tillräckligt för husbehof, långt mindre något öfverskott för bränvinspannan, detta moment må utgå. § 6 mom. 2.
Att detta mom. må erhålla följande redaktion: »Till stadsjord, hvartill enskild person har full eganderatt eller ständig besittningsrätt, må bränvinsbränning af egaren eller innehafvaren utöfvas med en panna af minst 32 kannor utan, eller 24 kannor med mäskvärmare, såvida jordens taxeringsvärde, utan någon beräkning af derå uppförda byggnader, för en eller liera sammanslagna sådana jordlotter, uppgår till minst 750 r:dr; och må pannerymden för högre jordvärde, på lika sätt beräknad, ökas enligt § 10 till högst 65 kannor utan, eller 47 kannor med mäskvärmare.
För den stadsjord åter, sora icke på nämnda sätt är afsöndrad, utan för stadens gemensamma räkning brukas eller är anslagen till tjenstemäns aflöning, eller på viss tid utarrenderad, får bränvinsbränning icke utöfvas. § 7 mom. 1.
Att mäskvärmarens konstruktion bör genom ritning bestämmas. § 12.
Att till tariffen för pannervmdsafgiften bifogas étt serskildt moment af följande innehåll:
För enkel bränvinsbränningsredskap utan mäskvärmare af högst 20 kannors rymd, kokrummet inberäknadt, som ar så beskaffad, att pannans höjd, beräknad å lägsta stället, är minst Adelar af dess diameter, hattens rymd, inberäknadt löst eller fastsittande ångrör, utgör högst Vaidel af pannans, samt att ingen annan afkylningsrcdskap dertill användes än pipor och som i öfrigt afviker från föreskriften i 7 § mom. i, fastställes nedanstående tariff för pannerymdsafgift.
, . .. termin eller uannerjmaaiguten. 4 månad 2 månader 3 månader A månader- S månader 6 månader. 10 k:r. - AO. 1: 52. 2: 24. 3: 16. 4: 8. 5: — 11 » - 44. 1: 40. 2: 56. 3: 52. 4: 28. 5: 24. 12 » 1: — 2: — 5: — 4: -— 5: — 6: — 15 » 1: 4. 2: 8. 3: 12. 4: 16. 5: 20. 6: 24. 14 » 1: 8. 2: 16. 3: 24. 4: 52. 5: 40. 7: — 15 » 1: 12. 2: 24. 5: 56. 5: — 6: 12. 7: 24. 16 n 1: 16. 2: 52. 4: — 5: 16. 6: 52. 8: — 17 » 1: 20. 2: 40. 4: 12. 5: 52. 7: 4. 8: 24. 18 » 1: 24. 5: — 4: 24. 6: — 7: 24. 9: — 19 » 1: 28. 3: 8. 4: 36. 6: 16. 7: 44. 9: 24. 20 » 1: 52. 3: 16. 5: — 6: 52. 8: 16. 10: 4 Bevillnings-, Lag- sami Allm. Besv.- och Ekon.-Lisk.
Utlåtande, IS:o 2. § 29.
Att afgiften bestämmes till 2 rst. för hvarje kanna af mäskekarets rymd. § 33.
Att efter orden: »uppgifne på mäskekaren», må införas följande tillägg: »eller i det kar, som skall inmäskas.» § 40 mom. 4.
Att detta mom. må sluta vid ordet: »bränvinsbränning» och att tillägget, som börjar med orden: »hvaraf följer» måtte, såsom öfverflödigt, uteslutas. § 55.
Att näst efter orden: »om mäskvärmare begagnas eller icke» må inflyta, äfvensom i fråga om redskap af 20 kannors rymd och derunder, huruvida redskapens uppgifna form är af den beskaffenhet att den lägre beskattningstariff, som i 12 § finnes fastställd, skall å densamma tillämpas. § 59.
Att, i afseende på straffbestämmelsen för oloflig bränvinstillverkning, icke nog tydligt blifvit uttryckt att underslef med mäskekar, jästtinor med flera stämpling underkastade käril, i ett fabriks-bränneri är underkastadt samma ansvärspåföljd, som underslef med bränvinspanna i l:sta klassens brännerier.
Af herr Berg von Linde: §71.
Att denna § skulle erhålla följande förändrade redaktion: »När åtal sker för brott mot denna författning, skall mannen ansvara för hustruns åtgärd, såsom vore den af honom begången, änskönt förebäras skulle att förbrytelsen utan hans vilja och vetskap tillkommit.
Husbonde ansvare ock för förbrytelse begången af hans husfolk, så vida ej visas kan, att förbrytelsen skett emot husbondens förbud och att han ej kunnat densamma förhindra eller förekomma.
Är i slikt fall husbonde oskyldig,' behålle han den honom tillhörige redskap, hvars värde förbrytaren bör betala.»
Af herr Oxehufvud, 0.
Ph:
Att bränvinsbränningens utsträckning utom jordbruket vore, lindrigast sagdt, obehöflig; att det föreslagna reglementerande vore i de flesta fall obilligt och nästan omöjligt att kontrollera samt alltsammans ledande till en mängd åtal, olika domslut, mycken bränvinsbränningsredskaps omgörande samt till och med ombyggnad af brännerihusen för vinnande af nödigt utrymme för nu föreskrifna mängd krönta mäskekar, med mera dylikt; att skatten vore orimligt hög; alt till följd häraf det vore lämpligast att bibehålla 184o års förordning om bränvinstillverkning med en i afseende till statens behof fördubblad beskattning, samt Bevillnings-, Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Ulsk.
Utlåtande, N:o 2. 5 med för ty dliganden och rättelser i de delar, hvarest erfarenheten ådagalagt behofvet deraf.
Af herr Hammarberg:
Att den föreslagna beskattningen vore orimlig och orättvis, redskapen emellan och dessutom alldeles för hög att i en öfvergång utföra; att nu gällande förordning bör läggas till grund för den blifvande, med följande förändringar, nemligen: att det högre taxeringsvärdet ovilkorligen bör läggas till grund för större produktion, åtminstone då fråga är om konstapparater med ånga och att följaktligen, om redskap begagnas i 2:ne klasser till fulla taxeringsvärdet, kannetalet biff nedsättas till 25 proc. af det för Irsta klassen föreskrifna ; alt om redskap begagnas i 3:dje klassen utan ånga, taxeringsvärdet höjes 25 proc. och i 4:de klassen utan ånga 55Va proc., men att i afséende å den större produktion, som kan åstadkommas, då ånga användes, serskild tariff upprättas för 3:dje och 4:de klassen med ånga, sålunda, att för hvarje kanna taxeringsvärdet höjes med 200 r:dr i 3:dje och 250 i 4:de klassen; att för 5:te klassensr edskap taxeringsvärdet höjes 25 proc. Vid 8 §.
Att anmälan till bränvinsbränning må ske för en, (lera och högst 6 månader, äfvensom från den 15 Oktober, med afdrag af lika mångå dagar i November och December månader.
Vid 13 §■
Att då, genom förbiseende i 1845 års förordning, om rörets diameter icke blifvit bestämd och derigenom en större fabrikation understundom tillkommit, än som efter pannans rymd varit afsedd, hufvudsakligen med redskap, som drifves af ånga, ångröret å panna från och med 12 till och med 30 kannors rymd borde bestämmas lill högst 8 tums diameter, från och med 30 till och med 60 kannors rymd till högst 10 tums diameter samt från och med 60 till och med 90 kannors rymd till högst 18 tums diameter.
Vid 31 §.
Att den hittills medgifna rättighet att i ett och samma bränneri fördela den tillåtna pannerymden i liera pannor med ånga må upphöra; så vida man icke med 20 proc. på samma hemmansvärde vill nedsätta den lofliga pannerymden, då den fördelas i liera pannor, t. ex. i stället för 1 om 60 begagna 2:ne om 25 hvardera; att i afseende å beskattningen 25 kannors panna af enkel form, som anses till husbehof, skulle beskattas som hitintills och den öfriga l:a och 2:a klassens redskap ökas med V# eller 162/3 proc. 3:dje och 4:de klassen utan ånga V* » 25 »
Dito dito med dito '/2 » 50 » samt för 5:te klassen med dito . 75 » t 6 Bevillnings-, Lag-, sami Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk.
Utlåtande, N-o 2.
Hos Preste-ståndet.
Af herr Kontrakts-prosten
Att 1845 års författning må med några modifikationer i föreskrifterne om beskattningen bibehållas; att, då den egentliga husbehefsbränningen icke bör undertryckas, beskattningen å de pannor, som till denna slags bränning begagnas, icke bör höjas öfver det belopp, hvartill den nu åtgår; att någon mindre fördelaktig form icke bör för dessa slags pannor föreskrifvås, men att någon viss rymd, till ex. 20 å 25 kannors, hvaröfver de icke få uppgå, bör för dem bestämmas, samt att, då erfarenheten visat, att, de som brännt till husbehof, sällan anmält sig för längre tid än 3:ne månader, och då något korrektiv torde böra 'uppställas deremot, att icke för den låga skatten någon betydligare bränning till afsalu må bedrifvas, — den låga beskattningen icke må tillgodonjutas, när bränningstiden för året utsträckes öfver 3:ne månader; att, för alla enkla pannor öfver den för husbehofsbränningen bestämda rymden, och äfven uuder denna rymd, då bränningen utsträckes öfver trenne månader, samt för alla sammansatta bränvinsapparater af hvad rymd som helst, skatten bör beräknas efter hvad med dem under en jemn bränning anses kunna tillverkas, samt att denna skatt bör i någon mån höjas för de högre tillverkningsbeloppen, till ex., att skatten för en årlig tillverkning undef 3000 k:r bör utgå med 1 sk., derifrån till 6000 k:r med 1 sk. 4 r:st., o. s. v., allt för hvarje kanna bränvin, som beräknas kunna med apparatet tillverkas; att, för möjligheten att med någon sannolikhet kunna beräkna tillverkningsförmågan hos de serskilda apparaterna och det deraf beroende skattebeloppet, det vore rådligast att icke tillåtq begagnande af såkallad mäskvärmare, utan i förening med rektifikations-apparat (se Bev.-utsk. meni. M 6, professor Pasch's anf., litt. d),' men att om detta- tillätes, det blir nödvändigt att för mäskvärmaren föreskrifva en sådan form, som, så vidt möjligt är, förekommer att rektifikation icke med densamma kan åstadkommas; samt att, då vid de apparater, till hvilka ångpanna begagnas, tillverkningsbeloppet står i direkt förhållande till ångpannans storlek, det blir oundgängligt att beräkna skatten, icke, som nu sker, efter bränvinspannas, .utan efter ångpannas storlek.
Af prosten Gellerstedt:
Att 1845 års förordning må bibehållas med de af herr prosten Nibelius föreslagna förändringar.
Bevillnings-, Lag- sami Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk.
Utlåtande, IS:o 2.
Af doktor Sandberg:
Att 1845 års författuing må bibehållas, dock med förhöjning af skatten till 100 eller åtminstone 50 proc., och att denna förhöjning må komma fattigvården till godo.
Af prosten
Alt 1845 års författning må i det hela fortfara, men bränningstiden inskränkas med Vi månad årligen, så att hela den olyckliga industrigrenen må efter tolf år upphöra.
Setterblad:
Att förslaget' må omarbetas, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts nådiga proposition.
Lindberg:
Att 1845 års författning må bibehållas med de af prosten Nibelius föreslagna förändringar:
Att grunderne i Kongl.
Maj:ts proposition må bibehållas; men att den föreslagna afgiften i allmänhet nedsättes i enlighet med nedanstående tariff å pannerymd-afgiften: - Patine- För 1 månads För 2 För 3 För 4 För S
För 6 rymd. bränning. mån. mån. mån. män. mån. 10. — 40. - 1: 52. - 2: 24. 3:16. - 4: 8. — 5: — 15. 1: 12. - 2: 24. - 3: 56. 5: — - 6:12. - 7:14. 20. 1: 32. - 3: 16. - 5: — 6: 52. - 8:16. - 10: — 21. 5: 40. - 11: 52. - 17: 24. 23:16. - 29: 8. - 35: — 22. 6: 5. 4. - 18:16. — — - — — - 36: 52. 23. 6: 18. 8. j- - 19: 8. — — - — — - 38:16. 24. 6: 52. - 13:16. - 20: — 26: 32. - 33:16. - 40: — 25. 6: 45. 4. — — - 20: 40. — — - — — - 41: 52. 30. 8:16. - — — - 25: — — — - — — — 50: — 35. 9: 54. 8. - 29: 8 — — - — — — 58: — 40. 11: 3.4. 22:10. 8. 33: 16. 44: 21.4. 53: 26. 8. 66: 52. 45. 12: 2£ - - 37: 24. - - - 75: — 50. 13: 45. 4. - 41: 52. — — - — 83:16. 55. 15:13. 4. — 45: 40. — — - — — — 91: 52. 60. 16: 52. - 33:16. - 50: — 66: 52. - 83:16. — 100: — 63. 17: 24. - 35: — — 52: 24. 70: — _ 87: 24. — 105: — samt att afgiften för bränvinstillverkning i 2:dra klassen borde bestämmas lill lVa runstycke per kanna mäsk. 8 Bevillnings-, Lag- sami Allm. Besv.- och Ekon.-Ulsk.
Utlåtande, N:o 2.
Af Prosten Sidner:
Att den gamla författningen må, med få undantag, fortfarande gälla på sätt Prosten Nibelius föreslagit.
Af Prosten Forssell:
Att den hittills gällande författning må fortfarande bibehållas med den förändring i skatten, Prosten Nibelius föreslagit.
Af Prosten Odelberg:
Att 1843 års författning må bibehållas med de af herr Prosten Nibelius föreslagna förändringar ' af Doktor Broman:
Att 1843 års författning må bibehållas, endast med de förändringar i beskattningen, hvilka, efter noggrannare beräkningar af redskapens produktions-förmåga, kunna anses billiga, och med införande af de kontroller, hvilka den alltjemt stigande uppfinningsförmågan, i afseende på redskapens konstruktion till gifna föreskrifters eluderande, blifva nödvändig;), samt att Kongl. Maj:ts höga rätt, att alldeles eller partielt inställa brännvinsbränningen, då missväxt eller dyr tid inträffa, måtte i författningen bestämdt och uttryckligen intagas.
Af Lektor Wallman:
Att 1843 års författning', i hvad deri innehåller om husbehofsbränningen, må, på sätt Bonde-ståndet yrkat, bibehållas.
Af Biskop Bruhn: 1843 års författning må bibehållas, med de förändringar Prosten Nibelius föreslagit.
Af Prosten Berg:
Att 1843 års författning må bibehållas med nödiga befunne förbättringar deri.
Af Komminister Janzon:
Att bränningstiden må förkortas med en eller en half månad årligen, tills dcnnja rörelse efter 6 eller sist 12 år upphört.
Ilos Bor gare- ståndet.
Af herr Bhodin:
Att orden: »inom samma fögderi,» hvilka igenfinnas i början af Litt. A, under ifrågavarande punkt, måtte utgå och förslaget i denna del erhålla den förändrade lydelse, att den, som eger tvenne eller flera hemman, hemmansdelar eller jordlägenheter, belägna på högst en half mils afstånd från hvarandra, må utöfva den deni åtföljande bränvinsbränningsrättighet, om han så för godt finnér, blott på en af dessa egendomar.
Vid Bevillnings-, Lag- samt Allm. Bcsv.- och Ekon.-Ulsk.
Utlåtande, N:o 2. 9 Vid 11 Punkten.
Af herr Norin:
Att all brännvinsbränning måtte lika beskattas i Usta klassen.
Af herr Schartau:
Att bestämmelsen om lägre skatt för kortare bränningstid måtte förändras såsom endast föranledande missbruk.
Vid' 12 punkten.
Af herr Murén:
Att afgiften af 3 rst. banko vore för hög.
Vid 71 punkten af förslaget.
Af herr Stenberg:
Att husbonde alltid må vara ansvarig för sitt husfolks åtgärder, i fråga om oloflig brännvinsbränning, derest ej han kan visa sådana förhållanden, som uppenbarligen ådagalägga att hans husfolk handlat utan hans vetskap och tillåtelse.
Af herr Wetterberg:
Att efter ordet: »frånvaro» må tilläggas orden: »på annan ort.»
Af herr Indebetou:
Att det icke i något fall må tillåtas att uti ett verk eller på samma egendom nyttja (lera än en brännvinspanna, att det må förbjudas åboer pä serskilda hemmansdelar eller lägenheter att med en och samma redskap utöfva bränvins bränning, ehuru det sker gemensamt eller af hvardera åboen serkildt under olika terminer af den tillåtna tiden; att ångpanna, när den begagnas till bränvinspannas drifvande, må bestämmas till storlek och beskaffenhet, i förhållande antingen till bränvinspannan eller till den utgående bevillningsafgiften, så att beskattningen blifver beroende icke allenast på bränvinspannaus rymd, utan ock på den qvantitet vattenånga, som begagnas till dess drifvande; att, vid uppmätning af bränvinspannans hatt, utr dess rymd inberäknas hela det rör, som sammanbinder hatten med kylaren eller mäskvärmaren, i likhet med hvad sammansatte Utskotten föreslagit; att, vid bestämmandet af bevillningsafgifterna, för hvilka redskapens afverkningsförmåga är lagd till grund, densamma beräknas i närmare öfverensstämmelse med sednare års erfarenhet i detta afseende, än som skett i 1845 års förordning; att, i händelse det skulle medgifvas någon serskild lindring i beskattning för husbehofs bränningen, den då måtte inskränkas till tiden, så att dess utöfvande endast må tillåtas under tvänne eller bögst trenne månader af året.
Cl/l. lill R.
Fröt. 1847 och 1848 5 Sami. 2 Afd. 4 Baft. 2 10 Bevitlnings-, Lag--samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Utlåtande, N.o 2.
JIos B ondeständet.
Af Ståndets ledamöter i Sammansätta Utskotten, hvilka ledamöters vid Betänkandet J\s l fogade reservation, Ståndet, såsom sin gemensamma mening, antagit:
Att husbehofsbränningen med 1 klassens pannor mä få bedrifvas i enlighet med Kongl. Förordningen den 15 Juni 1845, angående vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin, med rättighet likväl för en och hvar att anmäla sig till bränvinsbränning under allenast en eller flere månader.
2:o. / afseende å grunderna för rättigheten att försälja bränvin samt förslaget till Förordning om försäljning och transport af bränvin.
Tios Ridder skåpet och Adeln:
Af herr Grefve af Ugglas: Vid 2 §.
Att då 2 mom. af denna § icke står i öfverensstämmelse med 1 morn., detsamma måtte utgå.
Vid 3, 4 och 7 §§.
Att stadganderne, om socknens rätt att bestämma huruvida utminuteringsställen inom socknen skola få finnas eller icke, saknade praktisk tillämplighet.
Af herr Friherre Raab, A. C: Vid 3 och 4 §§.
Att det vore vådligt att öfverlemna åt pastors nyck och sockneslämmors tillfälliga pluralitet att fälla dom i sisla instansen; att beslutande rätten derföre i den fråga, som afhandlas i 5 mom. borde öfverlemnas åt Landshöfdingen efter pastors och socknemännens börande; att det vore orimligt att Taxeringskommittéen skulle ega rätt förhöja en kommunalskatt, som skall vara bestämd, innan den mot dess erläggande begärda rättigheten beviljas, och att 5 mom. följaktligen må erhålla följande redaktion: »Enahanda rättighet må, efter pastors och socknenämnds hörande, kunna af Kongl.
Maj:ts befallningshafvande meddelas handlande i köpingar och på lan det, mot serskild kommunen tillfallande afgift, som på socknemännens förslag bestämmes till minst 16 r:dr 52 sk. banko; att orden; »och renadtn i 4 § 1 mom. böra bär utgå, emedan allt bränvin, som är någorlunda klart, kan anses renadt.