Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Stecksenska medel 615: 22. — Fattigkassans dito 106: 24. — 1848 års räntor af Fredriksberg och Östorp Balans till 1S50:
Skuld Summa 118,704: 37. 11.
Upsala Akademikontor den 8 Februari 1852.
Från Upsala Akademis hufvudbok för år 1849 rätteligen transsumeradt, intyga, Upsala som ofvan, E. Fant.
Schagerström.
Konsist, ecci. Notarie.
Akad. doc., Kons. eccl. Amanuens. H. K. H.
Kanslerns för Lunds Akademi underdåniga utlåtande, i anledning af 1851 års Revisorers berättelse om granskningen af nämnde Akademis räkenskaper.
IT n d e r d å n i g t M e m o r i a 1!
Sedan vederbörande redovisare afgifvit infordrad förklaring öfver de af Rikets Ständers Revisorer vid Lunds Universitets räkenskaper för åren 1848 och 1849 gjor - 106,274: 44. — 658: 18. — 47. 1,977: 12. — 49. 1,684: 38. 8. 51. 18S: 4. — 27. 782: 27. 350: — — 29. 5,399: 6. 1- 164. 37. 37. 721: 46. — 65. 8. 7. 27. 603: 4. 7. — 348 — da anmärkningar, får Jag densamma, jemte remissakten, härhos i underdånighet öfverlemna.
Hvad angår frågan om den vid riksdagen år 1841 beviljade lön för en ny profession inom Juridiska fakulteten och dess användande sedermera, anser Jag Mig böra i underdånighet upplysa, att, då de till detta embetes besättande, sedan dess läroämnen blifvit bestämda, i laglig ordning vidtagna åtgärder, för hvilka den underdåniga förklaringen redogör, bevisa, att hvad i formelt afseende tillgöras bordt, ägt rum, ehuru de, i anseende till vederbörandes, på embetets vägnar, afgifna omdömen 0111 de sökandes skicklighet, och förtjenst, icke ledt till åsyftadt resultat, den för denna profession anslagna lön, först på grund af föreskrifterna för tillämpningen af Universitetets år 1837 i nåder fastställda stat, och derefter till följd af enahanda föreskrifter vid staten af år 1848, blifvit, likasom alla andra lediga professorslöner, så länge ledigheten fortfarit, uppförd på reservfonden, hvilken enligt staten användes till bestridande af de utgifter, Universitetets andra många, på förhand ej bestämbara, vetenskapliga och andra behof oafvisligen påkalla.
För öfrigt och hvad vidkommer åtgärderna för denna professions besättande, för Jag i underdånighet åberopa Eders Kongl. Maj:ts, i anledning af det sednast upprättade förslaget, under den 19 Juli 1850, till Mig aflåtna nådiga skrifvelse, och Mitt i följd deraf, efter det så väl Juridiska fakulteten som Konsistorium i Lund infbrdradt utlåtande afgifvit, till Eders Kongl. Maj.t öfverlemnade underdåniga memorial af den 30 Maj 1851, om ny fördelning af läroämnena mellan de särskilda professionerna inom Juridiska fakulteten; hvilken fråga ännu beror på Eders Kongl. Maj:ts nådiga beslut, men hvilket beslut, enligt nyssnämnde nådiga skrifvelse, bör afvaktas, innan nya åtgärder till professionens besättande få vidtagas.
C A Kli. ./. ./.
Lunds Akademiska Konsistor» underdåniga förklaring öfver Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid Lunds Akademis räkenskaper för åren 1848 och 1840.
Storniäktiffste
Ali er nåd i»- ste K önun»!
Till underdånig åtlydnad af Eders Kongl. Maj:t.s, uti remiss af den 30 sistlidne Januari, gifna nådiga befallning, för, i anledning af (likets Ständers sednast församlade Revisorers vid räkenskaperna för detta Universitet gjorda anmärkningar, Konsistorium academicum, efter inhemfande af yttranden från Akademi-ränteriet och kontoret, i underdånighet afgifva följande förklaring: — 349 — De uti 2:dra §. af anmärknings-memorialet omförmälda utgifter hafva uppkommit derigenom, att inträdesbiljetter blifvit på Universitetets kostnad utdelade till ledamöter al härvarande Student-sångförening, vid offentligt firande af vissa för lärosätet och hela fäderneslandet kära och dyrbara högtidsdagar.
Dessa utgifter hafva hittills under en allmän rubrik blifvit upptagna, men, i anledning af anmärkningen, kommer för framtiden en specificerad redogörelse för dylika kostnader att räkenskaperna biläggas.
Vidkommande anmärkningen uti 3:dje §. derom, att hufvud böckerna sakna hänvisningar till de bifogade utgifts-sammandragen, för Konsistorium academicum i underdånighet anmäla, att, i följd af de erinringar, som från förra statsrevisionen utgingo, har uti Universitetets hufvudbok för är 1850, så vidt möjligt varit, hänvisningar till de bifogade utgiftssammandragen blifvit meddelade, och att detta äfven för framtiden skall i möjligaste måtto iakttagas.
Beträffande slutligen Rikets Ständers Revisorers anmärkning rörande det, sedan är 1841, till Universitetets reservfond ingående anslag till den här vid Universitetet ännu lediga juridiska profession, hvilket anslag, enligt Revisorernes tanke, i stället bordt, intilldess embetet, hunnit tillsättas, besparas statsverket, hvadan llevisorerne, som finna anmärkningsvärd!, att nya anslag kunna under en längre följd af år dragas till föremål, hvartill de icke varit afsedda, ansett sig böra å förhållandet fästa Rikets Ständers uppmärksamhet, har Konsistorium academicum: l:o i afseende på samma professorslöns ingående till nämnde fond, bordt i underdånighet hänföra sig till Akademi-räntekammarens och kontorets utlåtande af innehåll: att vid anslagets beviljande något särskildt vilkor icke blef af Rikets Ständer fästadt i afseende på tiden för detsammas utgående; att, vid sådant förhållande, berördeanslag, hvilket, i öfverensstämmelse med Eders Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse till Universitetets Kansler af den 11 Oktober 1841, blef anordnadt att i Malmö landtränteri af Konsistorium academicum qvartaliter lyftas, från början underkastades enahanda bestämmelser, som redan då gällde för alla på Universitetets stat uppförda löner; att dessa bestämmelser innefattas uti Eders Kongl. Maj:ts för detta lärosäte utfärdade nådiga aflöningsstat af den 30 December 1837, som uti 18 momentet stadgar, att uppkommande besparingar på andra anslag, än till materiehi, skola användas till den reserv- eller besparingsfond, som blifvit ställd till Hans Kongl. Höghet
Akademikanslerns disposition för vetenskapliga och ekonomiska behof, samt uti Eders Kongl. Maj:ts nådiga bref, rörande ny utgifts-stat för detta Universitet af den 19 December 1848, som uti 7 momentet äfvenledes stadgar, att besparingar på lönings-staten till ofvannämnde fond ingå; att, i följd af dessa nådiga stadganden, ifrågavarande löneanslag, ända från 1842 års början fortfarande, samt således äfven under åren 1848 och 1849, lika med öfriga till vakanta tjenster vid Universitetet hörande löner för samma år, blifvit tillfördt reservfonden; att, — likasom det förhållande, att vid inträffande ledigheter den ena tjensten endast under kortare och den andra, genom särskilda vid tillsättningen sig företeende omständigheter, under längre tid kan komma att stå otillsatt, icke kan inverka på reservfondens genom särskilda Kongl, brof tillförsäkrade rätt att af de lediga löneanslagen komma i åtnjutande, så länge vakansen fortfar, — synes ett uppkommet dröjsmål vid tjenstens första, tillsättning icke heller kunna förändra beskaffenheten af ett anslag, som af någon inskränkning i afseende på tiden för anslagets utgående icke är beroende; att härtill torde kunna läggas, att förhållandet hittills, hvarken frän Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Kammarrätt eller från föregående Statsrevisorers sida, varit föremål för anmärkning. 2.0.
I afseende på den med detta ämne i omedelbart sammanhang stående fråga om de åtgärder, sorn från Konsistor» sida blifvit vidtagna, för att ej mindre be - — 350 — reda den lediga juridiska lärostolen det hufvudläroämne, för hvars upprätthållande Rikets Ständer beviljat det ifrågavarande anslaget, än äfven lä samma lärostol i laga ordning tillsatt, och de anslagna medlen således använda till det afsedda ändamålet, linner sig Konsistorium böra i underdånighet åberopa bifogade, under den 13 December 1850, till Hans Kongl. Höghet Kronprinsen, Universitetets Höga Kansler, aflåtna, på officiella handlingar grundade, underdåniga framställning (bil. Litt. A), deraf Eders Kongl. Majit täckes nådigst inhemta, att enär Konsistorium, emot de flera på särskilda tider af Juridiska fakulteten härstädes afgifna olika förberedande utlåtanden beträffande läroämnenas fördelning de juridiska lärostolarne mellan, alltjemnt vidhållit det yrkande, att den lediga professionens hufvudläroämne måtte blifva det af Rikets
Ständer vid anslagets beviljande ovedersägligen åsyftade, nemligen statsrätten, samt Konsistorium till Eders Kongl. Majit inkommit med ett, efter Hans Kongl. Höghet
Akademikanslerns erhållna nådiga tillåtelse, i laga ordning upprättadt underdånigt förslag till samma dens anförda besvär, under den 20 Mars 1850, inför Eders Kongl. Majit yttrat sig öfver företrädet sökanderne mellan i afseende pä akademiska tjcnsteär, kunskaper, skicklighet och mognad för den sökta beställningen, Konsistorium, för sin del, vidtagit alla de åtgärder, som funnits med gällande författningar, Rikets Ständers uttalade afsigt samt Universitetets och vetenskapens bästa öfverensstämmande, för att få det lediga einbetet tillsatt samt till lön för dess innehafvare de för sådant ändamål här tillgängliga medel använda, beträffande hvilka Rikets Ständers Revisorer nu anmärkt, att de under en längre följd af år dragits till sådana föremål, hvartill de icke varit afsedda.
Det hos Konsistorium academicum, vid öfverläggning härom, hållna protokoll är, jemte de remitterade handlingarne, i underdånighet följaktigt.
Med djupaste undersåtliga vördnad, trohet och nit framhärda, Stormäktigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, L. WESTMAN. E. G. BRING. J. LUNDELL.
P. E.
GELLERSTEDT. ut ii) protorollo.
C. J. D. HILL. J. W. ZETTERSTEDT. A. W. EKELUND. Joh. Gust. EK. N. J. BERLIN. J. M. AGARDH. C. .1. TORNBERG. C. J. ZETTERSTRÖM.
Lund den 21 Februari 1852.
Nanmann. — 351 — Utdrag af protokollet, hållet hos Konsistorium academicum i Lund den 21 Februari 1852.
Ordförande, Universitetets Rektor, Professor Westman.
Ledamöter, Professorerne, Domprosten II.
Reuterdahl, E. G. Bring, J.
Lundell, P. E.
Gellerstedt, C. .T. Hill, J. W. Zetterstedt, A. W. Ekelund, J. G. Ek, N. J. Brunius, J. M. Agardh, C. J. Torn berg samt Akademi-räntmästaren C. J. Zetterström.
Föredrogs till underdånigt besvarande Kongl.
Maj:ts nådiga remiss af den 30 i förra månaden, i anledning af Rikets Ständers sednast församlade Revisorers vid räkenskaperna för detta Universitet gjorda anmärkningar, rörande dels det, sedan år 1841, till Universitetets reservfond ingående anslag till en här vid Universitetet ledig profession inom Juridiska fakulteten, dels särsilda under åren 1848 och 1849 af Akademiens medel, vid vissa högtidliga tillfällen, bestridda utgifter, för hvilka specificerad redogörelse icke varit Universitetets räkenskaper bilagd, och dels slutligen de vid hufvudböckerna saknade hänvisningar till de bifogade utgifts-sammandragen.
Med anledning häraf, hade Räntekammaren och Kontoret, som af den nådiga remissen undfått del, uti afgifvet embetsmemorial, sålunda sig yttrat: “Beträffande det af Rikets Ständer vid 1840 och 1841 års riksdag gifna löneanslag till den juridiska profession vid härvarande Universitet, som ännu befinnes ledig, så blef, i afseende på tiden för anslagets utgående, något särskildt vilkor icke fästadt.
Vid sådant förhållande blef också berörde anslag från början underkastadt enahanda bestämmelser, som redan då gällde för alla på Universitetets stat uppförda löner.
Dessa bestämmelser innefattas uti Kongl. Maj:ts för detta Universitet utfärdade nådiga aflöningsstat, den 30 December 1837, som uti 18 mom. stadgar: att uppkommande besparingar på andra anslag än lill materieln skola användas till den reserv'- eller besparingsfond, som blifvit ställd till Hans Kongl. Höghet
Kanslerns disposition för vetenskapliga och ekonomiska behof, samt uti Kongl. Maj:ts nådiga bref rörande ny utgiftsstat för Lunds Universitet af den 19 December 1848, som äfvenledes uti 7 mom. stadgar: att besparingar pä Orningsslaten skola till ofvannämnde fond ingå.
I följd af dessa nådiga bref, har det af Rikets Ständers Herrar Revisorer anmärkta löneanslag för åren 1848 och 1849, lika med öfriga till vakanta tjenster vid Universitetet hörande löner för samma år, blifvit tillförd! reservfonden, och likasom det förhållande, att, vid inträffande ledigheter, den ena tjensten endast under kortare och den andra, genom särskilda vid tillsättningen sig företeende omständigheter, under längre tid kan komma att stå otillsatt, icke kan inverka på reservfondens genom särskilda Konungabref tillförsäkrade rätt att af de lediga löneanslagen komma i åtnjutande, så länge vakansen fortfar, synes ett uppkommet dröjsmål vid tjenstens första tillsättning icke heller kunna förändra beskaffenheten af ett anslag, som af någon inskränkning i afseende på tiden för anslagets utgående icke är beroende.
Härtill torde kunna läggas, att förhållandet hittills, hvarken från Kongl. Kammarrättens eller från föregående Statsrevisorers sida, varit föremål för anmärkning.
Hvad angår de uti 2 §. af anmärkningsmemorialet omförmälda kostnader, sä hafva dessa utgifter uppkommit för, på Akademiens kostnad, utdelade inträdesbil - — 352 — jetter till ledamöter af härvarande Student-sångförening, vid offentligt drande af vissa för Universitetet och hela fäderneslandet kära och dyrbara högtidsdagar.
Dessa utgifter hafva hittills under en allmän rubrik blifvit upptagna, men, i anledning af anmärkningen, bör för framtiden en specificerad redogörelse för dylika kostnader räkenskaperna biläggas.
Angående slutligen 3 §. af Herrar Statsrevisorers anmärkningar, fa vi upplysa, att, i följd af de erinringar, som från förra statsrevisionen utgingo, har uti Akademiens hufvudbok för år 1851), så vidt möjligt varit, hänvisningar till de bifogade utgifts-sammandragen blifvit meddelade, och att detta äfven för framtiden skall i möjligaste måtto iakttagas.
Lunds Akademi-räntekammare och kontor den 17 Februari 1852.
C. J. Zetterström. G. G. Borg.
Efter uppläsandet häraf, beslöt Konsistorium att i den underdåniga förklaringen hänföra sig till Räntekammarens och Kontorets ofvan intagna utlåtande, samt, med afseende på den i första punkten gjorda anmärkning, derjemte åberopa de åtgärder, som frän Konsistor» sida blifvit vidtagna för den ifrågavarande professionens tillsättande oell att fä till lön för dess innehafvare de för sådant ändamål här tillgängliga medel använda; och skulle, i sådant afseende, vid den underdåniga expeditionen biläggas Konsistor» academici, till Hans Kongl.
Höghet Kronprinsen och Akademi-kanslern den 13 December 1S50 aflåtna, underdåniga skrifvelse i frågan.
Lundell var härifrån i så måtto skiljaktig, att Professorn ansåg, att som Herrar Revisorers anmärkning endast åsyftade anslagets till professionen användande, och icke de åtgärder, som för densammas tillsättande blifvit vidtagna, Konsistorium nu endast hade att yttra sig på hvad grund anslaget kommit att till Universitetets reservfond ingå.
In fidem A. Ripa.
Bilaga till Lunds Akademiska Konsistor» förklaring, i anledning af Kikats Siänders ltevisorcrs anmärkningar vid nämnde Akademis räkenskaper för åren ISIS och 1849.
Till lians Kongl. Höghet
Kronprinsen!
Sedan, i anledning af det upprättade underdåniga förslaget till en profession i kriminalrätt och statsrätt här vid Universitetet, saint Eders Kongl.
Höghets tillstyrkan angående en sådan förändrad fördelning af läroämnena inom Juridiska fakulteten härstädes, som af statsrättens närmare samband med andra juridiska discipliner, än kriminalrätten, kunde föranledas, utan förbiseende af Rikets Ständers i afseende på statsrätten ar 1840 gjorda underdåniga hemställan, Kongl.
Maj:t funnit för godt meddela nådig föreskrift om infordrande af förslag till en lämpligare och — 353 — pa vetenskapernas inre sammanhang mera grundad fördelning af läroämnen mellan särskilda professionerna inom nämnde Fakultet; så har, uti nådig skrifvelse af den 30:de sistlidne September, Eders Kongl. Höghet anbefallt
Konsistorium academicum att fran samma Fakultet infordra, samt, med Konsistor» betänkande, till Eders Kongl. Höghet insända sådant försias; till lämpligare fördelning af läroämnena inom Fakulteten, sorn i Kongl. Maj:ts ofvan anförda nådiga beslut omförmäles.
Till underdånig åtlydnad häraf, får Konsistorium öfverlemna en af Juridiska fakulteten till Eders Kongl. Höghet ställd skrift, i hvilken föreslås, att statsrätten matte förenas med professionen i administrativ rätt, hvilken professions innehafvare, Professoren Lundell, förklarat sig villig att äfven hädanefter föreläsa och examinera i statsrätten samt att, på det ej för mångå läroämnen måtte tilläggas nämnde profession, kyrkolagfarenheten måtte densamma frånskiljas och förenas med professionen i civilrätten, hvars innehafvare, Professoren Schrevelius, vore benägen att åtaga^ sig en slik tillökning i sin befattning.
Sedan denna fakultetens skrift bland Konsistor» academici öfriga ledamöter cirkulerat, jemte äldre handlingar angående ärendet, har Konsistorium tagit detsamma under noggrann pröfning, och anser sig höra, vid afgifvande af det anbefallda unuei daniga betänkandet, förutskicka en framställning af den behandling- frågan hittills vunnit. ° ° „ ^ M Hera riksmöten hafva Rikets Ständer förnyat sin begäran, att undervisning i fäderneslandets grundlagar måt^e, i likhet med hvad i alla andra konstitutionella stater tiger ruin, vid våra Universiteter meddelas, och dervid i underdånighet fästat uppmärksamhet pa vigten och nödvändigheten deraf, att ej blott hvarje i statens tjenst inträdande person, utan i allmänhet hvarje ung medborgare, som vid dessa lärosäten söker sin hildning, i rätt tid erhåller fullständiga och riktiga begrepp ‘i de maktpåliggande vetenskaper, som innefattas under benämningen inre och yttre statsrätt, samt särskilt rörande det lands konstitutionella institutioner, inom hvilket hans framtida verksamhet tages i anspråk.
Majit påbjöd i anledning deraf, genom nådigt bref af den 16 November 1839, att examina skulle vid Universiteterna anställas i rikets grundlagar, hvilken skyldighet skulle inom Juridiska fakulteten åligga Professorn i ekonomi och kameralvetenskaperna, eller, såsom denna profession numera här vid Universitetet benämnes, i administrativ rätt och national-ekonomi.
Hvad äter anginge föreläsningar i Svensk statsrätt, så ”öfverlemnades åt vederbörande examinatorers eget bedömande, att åt denna nya undervisningsqren egna sa mycken Lid, som deras öfriga vidsträckta och anqeläqna läroämnen kunde medgifva Men Rikets Ständer funno sin ofvannämnde afsigt icke kunna vinnas genom ett så villkorligt stadgande, hvadan de, under den 23 December 1840, förklarade, det de ansågo föreläsningar öfver rikets grundlagar böra uttryckligen föreskrifvas Universitetslärarne, och fördenskull, i stället att anvisa äskad lön blott till en ny profession, gåfvo anslag till två sådana vid hvartdera Universitetets verldsliga Fakulteter, och dera! minst en i den Juridiska, “mot vilkor, att föreläsningar vid begge
Universiteterna hädanefter hölles öfver rikets grundlagar och konstitutionella institutioner.
Med anledning häraf, förklarade Kongl. Majit, uti nådigt bref den 11 Oktober 1841, att en juridisk profession vid hvartdera Universitetet skulle genast till ansökande kungöras, hvarjemte Konsistorium academicum erhöll befallning att, efter Juridiska fakultetens hörande samt med fästadt afseende på den fullständigare undervisning, Rikets Ständer åsyftat, ej allenast i egentligen juridisk, utan äfven i ka 45. meral- och statsmannabildning, inkomma med närmare bestämdt förslag till den för ett sådant ändamåls vinnande lämpligaste fördelning af läroämnena mellan de särskilda professionerna, hvarvid dels skulle tagas i betraktande en ifrågaställd förändring af filosofie-praktice-professionen, dels uppgifvas' huruvida den ofvannänuide, af Ständerna begärda fullständigare, undervisningen skulle kunna meddelas af endast tre Juris professorer, så att en lön kunde blifva tillgänglig för en indragen fjerde medicinsk professions återupprättande, eller huruvida en fjerde juridisk profession vore af nöden.
Uti ett, till följd häraf, den 11 Januari 1842 afgifvet utlåtande, bar härvarande Juridiska fakultet, sorn förut mellan de tre professionerna föreslagit den fördelning, att till en af dem skulle såsom läroämne höra allmän civil- och kriminalrätt, till en annan endast laghistoria samt till en tredje den sä kallade ekonomiska rätten, (derigenom vore, sa vidt med inskränkta tillgångar är möjligt, sörjdt för den egentliga juridiska bildningen), yttrat följande: “Ehuruväl i denna del ännu mycket återstår att önska, så synes dock, särdeles med afseende på tidens riktning och den af Rikets Ständer uttryckta önskan, en till Juridiska fakulteten hörande lärostol i statsvetenskaperna, framför någon ytterligare delning af de egentligt juridiska läroämnena, vara mest af nöden; och härom lärer så mycket, mindre tvifvelsmål kunna uppstå, som det är bekant, att vid vissa Tyska Universiteter särskilda, med många lärare försedda, statsvetenskapliga fakulteter äro upprättade.“
Långt ifrån att en fjerde profession i Juridiska fakulteten skulle kunna betraktas som öfverflödig för 'det af Rikets Ständer åsyftade ändamål, ansåg
Fakulteten det uppenbart för hvar och en, som har någon kännedom om den ständigt tillväxande vidden af de juridiska studierna, att, såsom förut är nämndt, dessutom mycket ännu återstår att önska.
Fakulteten uppdrager derefter en gräns mellan den föreslagna nya fjerde juridiska professionen och den i ekonomisk administrativ rätt, för hvilken sednare skulle bibehållas detaljerna af förvaltningslagarne, således af politi-, kameral-, handels- och sjörätt m. m. samt kyrkorätt, äfvensom nationalekonomien, såsom en iilosolisk grundvetenskap för flera delar af näringsrätten; hvaremot till den nja så kallade statsvetenskapliga professionen skidle höra statsrätt i vidsträcktare mening, således, jemte de filosofiska statslärorna, statspolitiken samt författnings- och förvaltningspolitiken, den yttre statsrätten (folkrätt) med sina underafdela ingar, samt
Sveriges och andra rikens inre statsrätt (jus publicum i inskränktare mening, eller så kallade grundlagar), äfvensom statistik.
Fakulteten fästar uppmärksamheten derpå, att en slik ny profession, såsom den fjerde i Juridiska fakulteten, redan förut blifvit af Fakulteten föreslagen, samt yttrar: “det är med djup underdånig tacksamhet Fakulteten inhcmtat, att Kongl. Maj:t åt
Fakultetens härom gjorda underdåniga framställning lemnat nådig uppmärksamhet; liksom det för hvarje trogen undersåte måste vara i högsta matto hugnande att finna, att de af Rikets Ständer, vid beviljandet af anslag, uttryckta vilkor eller önskningar blifva af en vis styrelse sorgfälligt iakttagna."
Konsistorium academicum biträdde Fakultetens åsigt om oundgängligheten af en sjelfständig statsvetenskaplig profession, i fäll det af Ständerna åsyftade ändamål med anslaget icke skulle åsidosättas; och sedan fråga varit huruvida denna profession borde tillhöra Filosofiska eller Juridiska fakulteten, blef, genom Kongl, brefvet den 26 November 1842, dels afgjordt, att jemväl den andra al de två nya professioner, till hvilka Rikets Ständer ar 1840 anslagit löner, skulle tillhöra Juridiska fakulteten, dels (med ändring i samma Fakultets af Konsistorium biträdda förslag) i nåder föreskrifvet, att statsrätten, så väl inre som yttre, med synnerligt afseende på Sveriges grundlagar och konstitutionella institutioner, skulle tills vidare på en hand sammanföras med kriminalrätten samt, vid Professoren Schly ters blifvande afgång,'det bero på ny pröfning, huruvida en särskild profession framgent skulle uteslutande för laghistorien bibehållas eller icke.
Vid Upsala Universitet blef deremot en juridisk profession egnad åt statsrätt, såväl inre som yttre (folkrätt), och såsom ett jemförelsevis ringa bihang lades till densamma, för att minska antalet af ekonomiska professionens alltför många läroämnen, kyrkolag och krigsartiklar.