Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hans Kongl. Majit tog dessa ämnen i Nådigt öfvervägande och täcktes, hvad vidkom den första af omförmäldte frågor, i Nåder finna, att som inga medel ibland Stats-Verkets tillgångar funnos, hvaraf utbetalningen af de f. d. Kong . bamillen i Arf efter Högstsalig Hennes Ki tgl. Majit Enke-Drottningen tillkommande Brudskatts- och Vederlags-Summor kunde utgå och det i öfrigt tillhörde Riksens Ständer allena att afgöra så väl hvad anslag dertill borde utses, som att pröfva sjelfva Capital-Summan till belopp och renta samt hvad deraf borde komma att utbetalas, så borde allt förordnande i detta afseende uppskjutas intill Riksén* Ständers nästa sammankomst, då denna fråga, med hvad dertill vidare hörde, borde till deras ompröfning och beshif i Nåder öfverlemnas.
Deremot ansåg Kongl. Majit ej mindre
Rikets värdighet än den fullkomligaste rättvisa och billighet fordra, att den å förenämnde
Summor bele - Den i Juli. »97 belöpande 6 procents renta, utgörande tillsammans 12,000 R:dr om året, under tiden blefve till f. d. Kongl.
Famillen utbetald; och borde denna rente-betalning beräknas ifrån året efter Hennes Maj:t Enke-Drottningens frånfälle samt de dertill erforderliga medel anordnas af besparingarna på Hennes Majit Enke - Drottningens anslags-summa, som för detta behof lemnade en passande och mer än tillräcklig tillgång.
Beträffande dernäst ersättningen för de af Hennes Majit Enke-Drottningen vid Dess Förmälning emottagne, men såsom Rikets tillhörighet ansedde, jouveler och perlor, så ansåg Kongl. Majit jemväl frågan derom, till afgörande utaf Riksens Ständer, vid deras nästa sammankomst, böra hänvisas, men befallte nu i Nåder att vederbörande skulle af de jouveler och perlor, som ibland Hennes Majit Enke - Drottningens qvarlåtenskap finnas, så vidt möjligt vore, urskilja och undantaga dem, hvilka blifvit såsom Rikets tillhörighet inköpte, men i Öfrigt så stov del deraf afsätta, som i värde och antal till fullo svarade emot de uppgifne
Riks jouveler och perlor, hvilket allt sedermera , till dess Riksens Ständers beslut i detta ämne blifvit meddeladt, borde förvaras^ såsom en ersättningstillgång i berörde afseende.
De öfriga af de efter Hennes Majit Enke-Drottningen befinteliga jouveler och nipper finge deremot till dess arfvingar utlemnas.
Hvad åter angick frågan, huruvida de uppgifna Kronan tillhörige guld- och silfver-persedlar, sorn f. d. Kongl.
Eamillen med sig bortfört , -jten S Juli - fört , eller annorledes disponerat, bords ersattas af det arf, som efter Hennes Maj:t Enke-Drott» rangen komme att dem tillfalla, sä ansåg Kongl. Maj:t äfvenväl den samma komma att bero af Riksens Ständers ompröfning; varande emedlertid en fullkomlig säkerhet derför att påräkna ■uti ofvanberörde för Arfvingarnes räkning innestående medel; men hvad vidjcorp de omförmäldte silfver- och porcellains-piecer , som blifvit af f. d. Konung Gustaf Adolph bortskänkte till Mark-Grefvinnan af Baden, fann Kongl, Mai:t dem vara dels af det ringa värde, dels af den beskaffenhet, att någon ersättning derföre ej borde äga rum.
De handlingar, sorn upplysa förhällandet med den ena och andra af förberörde omständigheter, befalte Kongl. Maj:t skulle behörigen samlas, för att jemte detta Kongl. Maj:ts Nådiga beslut, vid nästkommande Riksdag, i omför* mäldte afseenden Riksens Ständer meddelas, I anseende till den af Hans Excellenc© Herr Justitice-Stats Ministern sluteligen hemstäfde anstalt, för att sedan bo-utredningen efter Hennes , Majit Enke-Drottningen blifvit fullbordad, med dess Arfvingar uppgöra redogörelsen och liqviden för Hennes Majus qvarlåtenskap, öfverlemnade Hans Kongl. Maj:t i Häder till Herr Justitia; Stats-Ministern att utse den person , ät hvilken detta uppdrag kunde anförtros, och ansåg i Nåder Hamburg böra utsättas, såsom det ställe, hvarest denna person komme att möta det Ombud, sorn efter derom skeenda öfverenskommelse, bjefve af f. d. Kongl.
Faarinen - Sen 5 Juli. *99 millen befullmäktigad att för dess räkning arfs* redogörelsen och liqviden af honom emottaga.
Ex Protocollo Henr. Wolter Gahn.
Stånders Stats Utskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 30 Juni 1815 * 9. D. F öredrogs å nyo det på bordet hvilande ärende , angående någre vid Bo-utredningen efter Högstsalig Hennes Maj:t Enke-Drottningen Sophia Magdalena förékomne frågor; hvarvid upplästes det projecterade Betänkandet samt Herr Öfverste-Lieutenanten Tornerhjelms afgifne särskildte yttrande i ämnet, så lydande; ”Vid öfverläggningen om frågan, rörande den liqvidation emellan Högstsalig Hennes KongL Maj:t Enke-Drottningen Sophia Magdalena och Staten, som Sterbhus-utredningen föranledt, har jag mot pluraliteten varit af stridig tanka, och förbehållit mig, att särskildt framställa denna för Högloft. ^tats-Utskottet in Pleno, samt, ora den äfven der ogillas, för de Respective RiksStånden, och är alltså skyldig, att, då jag nu uppfyller denna förbindelse, framställa de skäl, sorn anvist detta yttrande.
En Högaktad Ledamot af Höglofl.
StatsUtskottet, Herr Biskopen Eriherre Mörner, har under ämnets ventilation, med träffande genom ' sigt Deri % Juli. sigt yttrat, att denna fråga äfven borde politiskt granskas, och jag skall, i Förbigående , söka utveckla, huru den ur en sadan synpunkt framställer sig, innan jag öfvergår till det egenteliga rättesnöret för dess afgörande, som jag trott vara:
Lagens bokstaf, rättvisans fordringar och egendoms säkerhet , hvilka nödigt se sig tillbakasatte i ett Land af återstäld borgerlig frihet.
Gustaf Adolph , Hertig af Hollstein Eutin , enskild man, är ensam laglig arftagare efter Högstsalig Hennes Kongl. Maj:t Enke Drottningen; men Politiken, som upplöst hans monarchala, fast ej enskilta förhållanden till andre Begenter, hvilkas omdöme öfver den rätt, hans famille njuter eller vägras till sin enskilta egendom, icke kan vara likgiltigt, torde föreskrifva, att ej med tilbakastött rättskänsla vägra hvad, utom allmän harm , icke skulle inom detta Land nekas hvarje annan enskilt.
Bör man då med afdrag å en summa, en gång anslagen, likasom ångrande, återkalla ett offentligt ädelmod?
Ar det värdigare att fästa andra Nationers dom öfver vår, vid bilden af en uppoffrande försakelse, eller vid den af en nationlig sparsamhet, temmeligen framställd i den enskilta småaktighetens drägt ?
Ar det politiskt klokare, att äfven vid detta tillfälle följa den strängaste rättvisas röst, med försakelse af en beräknande vinning, eller att väcka, men lagens åsidosättande, enoch annan vanmägtig, men deltagande förebråelse?
Bjuder klokheten, att, genom ett mångsidigt Indragnings-Beslut, skapa åt Regeringen , på en gång , mojeliga reclamationer från allierade Ho.f, och Dm 2 Juli. ■a oi och hinder att dem tillfredsställa-?
Jag tror det åtminstone icke, och detta skäl liar varit hufvudsakligt i antalet af dem, som föreskrifvit mig, att öfver frågan , politiskt sedd, hysa detta i Utskottet minorena tänkesätt.
Men rättvisans af landets Hagar tydligen, yttrade föreskrift vore annars nog, att fästa mitt omdöme., Af förevisade offentliga handlingar är ända till ofelbart intygadt:
Att ett så kalladt Heila t hsC ont ract, eller hvad Svenska Hagen kallar Agtenskaps-forord, och afse? med utmärkt helgd, afslutades emellan deras Kongl. Högheter, KronPrinsen Gustaf af Sverige och Prinsessan Sophia Magdalena af
Danmark:
Att detta forord utfäster från Danmark en .Brudgåfva af 100,000 Pi.dr Hamburger Banco, och för Sverige en motsvarande summa:
Att, efter Agtenskape.ts fullbordande, dessa 100,000 E:dr blifvit af Kronan Danmark betaldte till Svenska Stats-Verkets Ombud i Hamburger Banco och i samma Stad:
Att Sveriges Agenter på begärd föreskrift, fått ordres att förvexla summan till Svenskt mynt, och att dermed betala en del Statens Creditorer och andra behof; Att denna summa hvarken for"vexlats på Kron-Prinsessans förordnande, eller utgifvits för dess räkning, utan att detta skedt för Statens: Att Staten, ända till Hennes Maj:ts död, förrentat dessa penningar, som således voro ett lån af Henne till Sveriges Stats - Cassa , hvilka bägge Contractanter således äro att anse aldeles som tvenne enskilte, hvaraf en är Gäldenär och en Borgenär, och böra, enligt Hagens föreskrift, sins emellan liqvidera.
Det torde aoa Den 9 Juli. torde således vara klart, att den låntagne summan bör, efier II.
Handels - Balken, återgäldas uti det mynt, den låntagits, och Hennes Högstsaliga Kongl. Maj:ts Sterbhus vara berättigadt, att i Hamburger Banco och ej Svenskt mynt återfå dessa 100,000 R:dr.
Utgår man •j ifrån denna synpunkt , sorn jag hoppas riktig, så blottställer man sig att för den opartiskt dömmande verlden ha visat sälJsamheten och missbruket förenade, att sjelf, som Gäldenär med kraft emot en Borgenär i vanrnagt, afdömma, huru mycket man vill återlemna af den summa man af honom, bona fide, lånte; en operation, som mig veterligen hittills icke hunnit att af något Samhälles Bagar gillas.
Vid frågan om de 100,000 B:dr, som Sverige i Agtenskaps-förordet förbundit sig, att i motsvarande Brudskatt erlägga; så är jag af merlretens tanka, efter denna summa ej varit ett lån eller depositum, utan en gåfva, som, ®m den lyftats i landets mynt å den tid, den gjordes, varit i lika värde, som det Hamburgska , men som , behållne här , undergått myntets allmänna vansklighet i detta Rike, och således borde betalas med Banco-Sedlar till sitt hela belopp.
Jag har ej bestridt lagligheten af det beslut, som af den åt Prinsen af Hollstein Eutin anslagne underhålls-summa afdrager så stort belopp, sorn motsvarar rentan å det capital, han efter sin Eru Moder ärft; men det är känslan af national-ära och Politiska considerationer, här frammanföre nämnda, som låtit mig önska, att \
Dm t> 'Juli.
Stt man vid detta tillfälle, häldre handlat ädelmodigt af consequence, än smått sparande af uträkning.
Frågan om den nu ärfda förmögenhet må af Hertigen af Hollstein Eutin lyftas, och utur Riket föras, är väl ej af Stats-Utskottet formeligen afgjord, med afsigt att Riksens Höglofl.
Ständer underställas ; men då likväl någon öfverläggning derom förefallit; så hör jag äfven öfver detta ämne uppgifva min öfvertygelse, som är: att efter detta Hands Lagar äger han rättighet, att, på sätt Författningarne det tillåta, Jyfta och utföra den egendom, han behörigen förvärfvat.
Jag tillägger dervid en önskan, som, efter hvad de förr vidtagne åtgärder vitsorda, lärer delas af ganska få, nemligen den:
Måtte allt hvad sorn tillhörer förre Kongl. Familjen, ju förr desto häldre, af den begäras , lyftas och ■bortföras, och dermed äfven sista anledningarna till minnen, som, på Ömse sidor , äga inga bjudande anledningar.”
Och bjef Betänkandet af Höglofl.
Utskottets pluralitet gilladt, att till Riksens Höglofl.
Ständer insändas; hvarvid Herr Öfverste-Lieutenantens yttrade särskildta tanka, efter begäran, skulle genom Utdrag af Protocollet bifogas.
Ex Protocoll© C. Tunelius-, Uppläst 15£11 3 Juli.
Uppläst hos Héglofl.
Ridd. oeh Ad. dea 2 Juli.
HPgvörd.
Prest-Ståndet den 2 __ Vallofl.
Borgare.Ståndet den 3 i Hederv'.
Hos Banko-TJtslcottet har Majoren Alexander J. »Forbes och Krigs-Fiscalen Gust. Ad. v.
Schéele gemensamt anmält deras iråkade svåra belägenhet, igenom en af deni för aflidne Majoren Celsing, under full öfvertygelse om dess allmänt erkända förmögenhet, åtecknad borgen till Riks-Discont-Verket på 5,000 R:dr Banko, för hvars godtgörande, vid Majorens kort derefter timade död, och då yppade Concours , hälften af hvarderas ringa lön blifvit inteknad och till obetydelig afbetalning å berörde lån använd , under förväntan af slut på Concoursen , hvarvid sökanderne gjorde sig förvissade, att Riks-Discont-Verkets fordran blifver till fullo godtgjord, inen de emedlertid under väntan deraf förblifva i saknad af nödtorftig lifsbergning för sig sjelfve, jemte makar och barn, samt utom möjligheten, att sine iunehafvande tjenster nöjaktigt bestrida.
Dessa ömande omständigheter hade Majoren Forbes och Krigs - Fiscalen von Schéele, hos de sednast församlade Revisorer öfver Riks-Discont-Verkets Förvaltning och derefter vid Private
Delägarnes allmänna sammanträde, framställt, och dervid vunnit dessas enhälliga begifvande, för den enskilta andelen i Verket, att Riks-Discont-Verkets erhållne införsel - Den s, Jall, försel i Majoren Forbes och Krigs-Fiscalen von Schéeles löner' for det närvarande får upphöra, under förbehåll att Verkets rätt emot bemäldte Cautionister icke annorlunda eftergifves, än att i en framtid, derest enderas eller bägges vilkor blefvo synbart förbättrade, och Verkets fordran, emot förmodan, hvarken af Celsingska Concoursixiassan skulle utgå, ej eller af Celsings arfvingar honoreras, Verkets talan emot Forbes och von Schéele då anses bevarad.
Med åberopande af en sådan de Private Delägarnes bevågenhet, anhålla Sökanderne om enahanda öm behandling, för Bankens andel i Riks-DiscontVerket, såsom hvarå hela deras timmeliga välfärd beror, men ersättningen af deras ringa löner, för Discont - Verkets fordran, i alla fall blifver högst obetydelig.
Banko - Utskottet har icke utan ömt deltagande kunnat anse Majoren Forbes och Krigs - Fiscalen v.
Schéeles iråkade olyckliga belägenhet, och har trott sig böra till de Respective
Ståndens gunstbenägna ompröfning vördsamt öfverlemna, huruvida icke de Private
Delägarnes omförmälte begifvande, till lindring för Majoren Forbes och Krigs-Fiscalen von Schéele, må under enahanda vilkor, äfven för Bankens andel i Riks-Discont-Verket få äga rum.
Redamöters vägnar Joli, Hen, Gyllenborg, På På Högv.
Prest Ståndets JLedamöters vägnar .B. A. Almqyi&t, aoS’ JDen ft Juli.
BorgareStåndets Xiedamöters
BondeStåndets Ledamöters vägnar (fust. D. Wihk».
Vägnar Uaniel Andersson.
Uppläst hos Häglof!. Ridd. och Ad. den 2 Juli.
Prest.Ståndet den 2 Vällofl.
Bonde-Ståndet den 2 .■ Riksens Högloft* Ständers Stats - Utskotts Betänkande, a?igående gjorda anmärkningar vid Stats-Utskottets Betänkande, rörande Bytes-Verket*
I anledning äf gjorda anmärkningar vid Stats-Utskottets
Betänkande af den 26 sistledne Maji öfver Biksdagsmannen Olof Gtsön Bagges Memorial, rörande Bytes - Verket, har, genom Protocolls-Utdrag af den 3 i denna månad , ifrån så väl Högloft.
Bidderskapet och Adeln , soni Hedervärda Bonde-Ståndet , detta ärende blifvit återremitteradt till ytterligare handläggning ock utlåtande af Stats-Utskottet.
Utaf de gjorda och härhos i afskrift bilagde anmärkningar inhemtas, att Herr Pr i herres Jacob Cederström, Herr P. Tham och Herr P. König, Samt Biksdagsmannen O. G:son Bagge yrkat Bytes-Verkets upphörande, Och att Kronans fordringar' hos Private för Bvtes-tvister »lätte JDen 2 Juli. mätte eftergifvas, hvaremot Herr Friherre i,.
Boye och Herr J.
C. von Olthoff åter tillstyrkt bifall å Stats-Utskottets Betänkande.
Hvad angår den yrkade eftergiften af Kronans fordringar hos private för Bytes-brister ; sä kan Stats-Utskottet derå icke tillstyrka bifall, emedan sådant skulle medföra en betydande förlust för Stats-Verket, då i Stat icke äro några medel anslagna, till godtgörande af Privates Bytes-fordringar hos Kronan.
Kronans Bytesfordringar hos Private kunna således icke upphöra eller eftergifvas förr, än Privates Bytesfordriftgar hos Kronan upphöra , med mindre en särskild Fond anslås till godtgörande af de senare.
Men på det de ännu oafgjorde Bytes-målen måtte kunna bringas till ett så skyndesamt afslutande, som möjligt är, samt den med rätta öfverklagade osäkerheten en gang upphöra och försvinna; så hemställer Stats-Utskottet till Riksens Höglofl.
Ständer, om icke hos Kongl. Majit i underdånighet kunde anhållas om den Nådiga ändring uti Kongl. Förordningen af den 16 November 1813: i:o
Att, i stället för der utsätta 10 år, tiden måtte inskränkas till 5 år, räknadt ifrån och med nästa års början: 2:0
Att ej mindre Kronan än private, som förmena sig äga fordringar uti Bytes- samt Reductions- och ftrsättningsmål, böra sådane sina fordrings-an« språk anmäla inom den 31 Decemher 1817, och de som då icke äro anmäldte, anses förfalla och ej kunna till vidare pröfning upptagas. 3:0
Att alla Byten böra vara utredde, afslutade och med Kongl. Majits Nådiga Bytes Bref - / 2o8 Den 3 Juli.
Bref faststälde inom den 31 December 182®, och de byten, som på ett sådant sätt då icke äro afgjorde, böra fastställas, och för afslutade anses, ehvad Kronan eller private dervid vinna eller förlora: 4:0 Att Kammar Collegium vid hvarje års slut bör till Kongl
Maj t ingifva en underdånig Berättelse om hvad vid Bytes-Verket för året tillgjordt blifvit, samt liv,ad som återstår, och af hvilka Berättelser Riksens Ständer, vid nästa Riksdag, torde i Nåder lemnäs del: och ändteligen 5:0
Att på det Jord- och Hemmans-agare, ina blifva i tillfälle att erfara, huru vida deras Hemman och Lägenheter kunna i något Byte vara anhangige , Kammar Collegium måtte undfå Nådig Befallning, att genast .och sist inom detta årets slut låta författa en fullständig förteckning på alla oafslutade Byten, sorn tillika utvisade alla de Hemman och Lägenheter, som uti hvarje Byte äro antingen utbytte eller till vederlag uppgifne, och hvilken förteckning borde Allmänheten meddelas af Kongl.
Kammar-Collegium genom utfärdande Allmän Kungörelse, som å Predikstolarne böt uppläsas.
O m Riksens Ständer täckas bifalla detta Förslag och Kongl. Maj:t dertill jemväl lemnar Dess Nådiga samtycke; så förmodar Stats-TJtskottet, att all klagan öfver By tes-Verket skall upphöra.
Ständers eget ompröfvartde understalles allt detta vördsammeligen.
Stockholm den 3 9 Juni löij.
Få jDen 2 Juli.
På Högv. Prest-Ståndets Ledamöters vägnar Custaf Murray.
Bondefitåndets Ledamöters vägnar Jon Jonsson. C. Tunelius.
Uti det nu uppläste Betänkande om BytesContoiret, har Utskottet motiverat sitt tillstyrkande på en Konunga-Förordning af den 16 November 1813, deri Termin, då alla från år 1680 till 1733 gjorde
Byten skola anses af* slutade, blifvit bestämd till 10 år, ehvad de det verkeligen blifvit eller icke; Riksens Ständer anhöllo 18x0 hos Konungen, att alla Byten emellan ofvannämnde år skulle anses sorn då afslutade, och all vidare frågan derom upphöra.
Maj;t har på några enskiltas anhållan, att oaktadt Riksens Ständers Beslut, få göra sine fordringar gällande, och sedan vederbörande blifvit hörde, utfärdat ofvannämnde förordning af den 16 November 1813.
Det är icke på minsta sätt min afsigt att i någor måtto klandra.
Hans Maj:t Konungens Beslut i frågan, dertill äger ingen Riksdagsman rättighet.
Men jag önskar kunna ådagalägga att Bytes-Contoirets tillvarelse alldeles icke gagnar hvarken Kronan eller Nation..,. . 5.te Bandet. 37. ä8.
De På Högloft.
På Vällofl BorgareStåndets
Ledamöters vägnar Carl Fr.
Landberg. 210 Den 2 Juli.
De fleste i- Bytes-Contoiret anmärkte bytes-brister liquideras genom Krono fordringar; hvilka oftast med mycken tjenstfärdighet af Verkets Embetsman Herr Kammererare!!
Stenberii anvisas eller anskaffas: alt Kronan deraf liar någon vinst kan jag ej finna, deremot får den. enskildta, som nödgas ersätta en anmärkt brist, vidkännas den mest orättmätiga förlust; ty 1:0 är bristen genom beräkningssättet af interesse på interesse i den mängd af år, som förflutit sedan Bytet gjordes, uppstigen till en orimmelig höjd, och 2:0 utkräfves skulden icke hos den som gjort den eller descendancen, utan hos närvarande Innehafvare af Jorden.
Visserligen lemnäs tillstånd, att från man till man söka sin ersättning, men rättegången blir så vidlyftig, att den skulle kosta kanske ännu så mycket, som sjelfva bytesbristen: och till äfventyrs kunde den, som egenteligen är skyldig att betala bristen, finnas ur stånd att göra det.
Då Riksens Ständers rätt att eftergifva alla Krono-fordringar är ostridig, 6a är frågan ensamt, om Riksens Ständer och Konungen gemensamt kunna upphäfva en författning, hvars skadlighet blifvit erkänd, ehuru någre få personer äga interesse i dess bibehållande?
för att rigtigt kunna besvara den, fordras 1:0 att undersöka om äganderätten derigenom förnärmas. 2:0
Om en eller flere enskildtes individuellas vinst tillåter en på rätta grunder byggd samhällsordning, att utkräfva skulder hos andra än dem som gjort skulderne, eller deras arfvingar.
Kan inom ett samhälle en person’in - Den 5 Julli om samhället tillerkännas äganderätt till ert fordran på Staten, hvilken aldrig i arfskiften blifvit beräknad, och hvarföre] inga sådane afgifter af närvarande innehafvare blifvit erlagde, sorn vid arf åtfölja fordringar i allmänhet?
Eller kan med någon billighet
Eagen i ett samhälle tillåta, att en person ålägges betalningsskyldighet derföre att han icke kan förete bevis på att ej vafra skyldig?
Ar icke principen för ali skuldfordring, att Borgenären skall bevisa siri fordran?
Hå dessa frågor besvaras fördomsfritt. torde följande allmänna grundsatser deraf härflyta,'nemligen att de personer som nu äga Bytes-kronö-fordringar, hvilka icke i arf för dem blifvit beräknade, och för hvilka således icke de för fordringar i allmänhet stadgade afgifter äro erlagde, kunna utan störande af äganderätten mista dem: och att intet, utan den mest våldsamma orättvisa , Staten af närvarande innehafvare kan utfordra betalning för en bytesbrist, genom hvars uppkomst jord-intiehafvaten icke dragit någon fördel, efter första principen för ali betalnings-skyldighet är att hafva erhållit valuta.
Den snart sagdt enda persön, sorn vinner på Bytes-Contoirets tillvarelse, är Kammereraren Stenberii, derigenom, att Utom de höga procent han på alla anmärkte bytesbrister ägeif rätt att uppbära, honom icke är ålagdt något ansvar för origtiga anmärkningar, hvilket sednare jag skall bevisa genom en händelse, som träffade min Mor.
Hon anmärktes för en Bytesbrist, på ett af sina Hemman, och genom ve-' dsr* 3i a -Dm a Ju/f. derbörande Auctoriteters Utslag blef seqvester dera lagd; då jag sedermera bland hennes handlingar fann gravations-bevis på detta Hemman, så befanns att hon ägde derpå en vida större fordran an den anmärkta bristen, och då detta Document presenterades hos Kongl.
Collegium och hos landshöfdingen, blef följden endast, att seqvestern upphäfdes, och att hon några månader derefter nödgades lösa ett förnyadt gravations-bevis, försedt med ett grant maroquinsband.
Jag anser derföre Biksens Ständer och Konungen icke kunna utan orättvisa längre uppskjuta med att låta detta Contoirs röfvar-systens upphöra, och får derföre begära, att Betänkandet åter remitteras.
Byte9 - Contöirets bestämmelse innefattar aine föremål: det ena att utreda Kronans, i och för kammar-bytes-målen, ägande fordringar hos enskildta Familier, och den andra, att utreda Kronans, i och för samma mål, vidhäftande skulder till enskildta Familier, hvilkas rätt, i detta afseende icke kan betraktas annorlunda, än såsom en annan äganderätt till enskildt förmögenhet.
Hvad nu den förra af dessa befattningar angår, eller utsökandet af Kronans Bytes-fordringar, så är det ganska sannt, att i anseende till de Familier, hvilka af sådana Kronans fordringar hemsökas, alla de vigtiga ock ' örn man - Den 9 Juli. «i3 ömmande omständigheter inträffa, de der nu blifvit af Friherre Cederström anförde; men deremot förekomma, hvad den andra befattningen rörer, att de Familier, hvilka äga Bytesfordringar hos Kronan , icke lära vilja bortskänka dem.
Ständer kunna visserligen bevilja eftergift af Statens fordran, men kunna, efter hvad jag tror, ingalunda, utan att göra ingrep i äganderätten , neka att vidkännas
Statens så beskaffade skulder:
Och då så mycke* mindre någon qvittning dem emellan kan äga rum, som resultatet träffar helt olika Familier, så synes mig också, att, till gäldande af Statens skuld, den tillgång icke eftergifves, som äges i Statens fordran; hvarföre jag tillstyrker bifall till Utskottets Betänkande. L. Boye, Diet amen till Vrotocollet på Riddarhuset den 3 Juli 1815 > remitteradt till Statj Utskottet.
Vid 1809 och 10 års
Riksdag blef om bytes-tvistema ordadt i flera Riksdags-Protocoller, detta ärendet så vidlyftigt utveckladt, att föga mera kan vara att tillägga.
Verkan deraf var, att alla Fyra Stånden, samhälligt ännu tror jag, utan votering i något Stånd, tillstyrkte, i stöd af Kongl. KammarCollegii förut gifna Betänkande, att bytes-bristerne skulle alldeles förfalla.
Mig är ännu berättadt att Kongl. Kammar-Collegium, på JiistitiseRådernas sedermera - su4 Den 2 Juli. jnera gjorda förfrågan, äfvert blifvit vid sitt förra Betänkande.
Mera solent och nagelfarit kan väl aldrig något ämne blifva afhandladt.
När äfven Kongl.
KammarCollegium (gens de metié, hvilka böra tros framför allt; gjort samma tillstyrkan tvänne gångor.