Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
alla vara en god tomte, en tillförlitlig råd- bekant, och den som kan utföra sin gerning och sitt arbete på landet, den gör det här gifvare.
med glädje.
Häraf uppstår en temligen jemn Iduns sjette pristäfling.
L y s e k i l förr och nu.
Hedersamt omnämd vid Iduns 5:te piistäfling.
[jg|tör- omkring trettio år sedan besökte jag den lilla föga kända badorten Lysekil, hvars rena och undergörande hafslufl redan då ådragit den herrar läkares uppmärksamhet.
Mina af en lång och tärande sjukdom ytterst nedsatta krafter åter- stäldes under några veckors uppehåll der, och med nyvunnen helsa lemnade jag den anspråkslösa bad- orten, hvilken då ej var stort annat än ett vanligt fiskläge.
Den lika dåligt bygda som barbariskt stenlagda » Gamla köpingen » kunde ej erbjuda de fåtaliga badgästerna annat än ytterst bristfälliga bostäder, och den lilla trekanten, parken kallad, som bestod af några få träd och ett par obeqväma träbänkar, var allt som fans af promenadplats.
Man vandrade på klipporna, dessa kala klippor, som ega ett för vestkusten egendomligt behag, och utåt den dammiga Uddevallavägen, satt på bad- husverandan och insöp hafsluft och helsa samt gjorde någon gång kortare segelturer inåt fjärdarne eller utåt hafvet.
Någon sammanhållning mellan de få, från när och fjerran komna badgästerna kom ej i fråga, utan skötte hvar o c h en sig sjelf efter eget behag.
Jag hade lyckats att få en jemförelsevis beqväm bostad hos en af ställets välmående skeppare, en ung, vacker o c h ståtlig karl, s o m utan varmare tycke gift sig med en några år äldre, föga inta- gande, men ganska förmögen hustru.
De voro ej synnerligen lyckliga, och, då jag ungefär ett tiotal år senare åter besökte Lysekil, var han en för- fallen, ruinerad och försupen stackare, skild från hustru o c h barn, s o m gick omkring i skärgården och tiggde, ett för denna trakt nästan enstaka fall.
Hustrun deremot hade det ännu rätt bra och för- sörjde både sig och barnen.
Dessa tio år, som bragt min forne värd till tiggarstafven, hade gått temligen spårlöst förbi den lilla badorten, ehuru den var vida mera besökt än fordom.
Ett och an- nat hus hade visserligen växt upp i den s. k.
» Nya köpingen », egentligen blott en dammig landsväg, och ett nytt, rymligt badhus invigdes mot slutet af sommaren, men på det hela taget var ej myc- ket gjordt för sommargästernas trefnad eller beqväm- lighet.
Annat är förhållandet nu, ty på de sista två de- cennierna har Lysekil gått framåt med jettesteg och utvecklat sig till en af vestkustens mest fram- stående o c h omtyckta badorter.
Den fordom dam- miga landsvägen genom » Nya köpingen » är en bred, på ömse sidor med präktiga hus bebygd gata^bu- tiker af alla slag, krambodar, modehandel, boklåda, apotek, postkontor, bank, hotell och värdshus m. m.
Utmed hela kusten, från ångbåtsbryggan till badhuset och vidare från detta ända fram till » Gamla köpingen », resa sig vackra, stilfulla och inredda villor med balkonger och verandor åt den breda fjärden eller det härliga öppna hafvet.
Två större parker erbjuda omväxlande promenader och angenäma sittplatser.
Ett stort rymligt varmbad- hus, der alla slags bad, från de synnerligen om- tyckta och helsosamma halfbaden till de mera kom- plicerade, såsom tallbarr- och gytjebad, väl serve- ras, en präktig för några få år sedan nybygd herr- bassin (kanske den yppersta vid hela vestkusten), en ansenlig bygning för sjukgymnastik, ett ståsligt societetshus med bred veranda, stor bal- och kon- sertsalon samt läsrum, der de flesta svenska och åtskilliga utländska tidningar finnas att tillgå, o c h till sist en särdeles vacker o c h väl inredd restau- rationslokal pryda nu den plats, der fordom Mo- lénska huset och det gamla bristfälliga badhuset lågo på ömse sidor om en kal och bränhet sand- öken.
Denna senare är förvandlad till en behag- lig park med en mängd för den trötte vandraren inbjudande och beqväma soffor och stolar.
Bro- kigt skiftande blomstergrupper och täcka små vat- tenkonster möta ögat öfverallt.
1 badhusverandan åt parken serveras alla slags in- och utländska mineralvatten.
Läkarevården bestrides af skickliga läkare, o c h den bästa massagebehandling står äf- ven att få.
För badgästernas nöje är äfven väl sörjdt.
En stor flotta af starka och snabbgående segelbåtar med erfarne och sjövane kaptener står till bad- gästernas förfogande, och kan enhvar efter råd och lägenhet hyra sig en större eller mindre segelbåt på längre eller kortare tid för ett ganska moderat pris.
En af badgästerna sjelfva vald direktion till-
Endast en sida af papperet bör ser att omvexlande nöjen ej saknas för dem, som kommit till vestkusten för att njuta några veckors behöflig vederqvickelse efter vinterns ansträngande arbete.
Ofta komma dessutom resande konstnärer och bjuda på konserter och soiréer af skilda slag.
Man frestas lätt att höra en berömd artists för- träffliga återgifvande af kända favoritsånger eller en på landsmål oefterhärmligt lustigt berättad bond- historia m. m. i samma väg.
Ingen må dock föreställa sig, att alla dessa före- träden gjort Lysekil till en blott och bart modern och af den fina verlden eftersökt badort.
Nej, en- hvar kan der lefva efter egen smak, hyra en ele- gant villa i Kyrkviken eller ett par anspråslösa rum i Gamla köpingen, njuta af ett gladt sällskaps- lifs behag eller uteslutande sköta sin helsa, ligga på hafvet från morgon till qväll eller ensam sträfva omkring bland klipporna, bese intressanta fisklä- gen, fyrar, stenhuggerier och natursköna ställen på grannskären eller sitta på badhusverandan och in- supa helsa och krafter för kommande år.
Förstår man att inrätta det för sig både nyttigt och an- genämt, bildar man ett litet utvaldt båtlag af gamla eller nyförvärfvade vänner, hyr sig en af de större båtarne för längre tid och gör med den utflygter öfverallt i skärgården, än utåt öppna hafvet, än in i den vackra Gullmarsfjärden, någon gång, om vinden det tillåter, ända fram till det längst in i samma fjärd för sitt natursköna läge vidt beryk- tade stället Saltkällan.
Om sällskapet är riktigt företagsamt, kan det med dessa goda segelbåtar göra ännu längre turer, såsom t. ex. till den stor- artadt vackra egendomen Aby, den härigt belägna staden Uddevalla med det i närheten liggande, for- dom mångbeprisade Gustafsberg och till Marstrands och Ljungskiles omtyckta badorter, ja, om väder och vind äro rätt gynsamma, segla ända bort till Kristiania.
Inga bestämda terminer tvinga till en viss tids uppehåll på platsen, utan kan man komma och fara när man behagar.
Man behöfver ej heller hyra rum på förhand, utan finnas sådana ständigt att tillgå.
Angenämaste tiden på Lysekil, om man ej framför annat eftertraktar nöjen och lustbarhe- ter, är försommaren, så vida väderleken ej är allt för kall o c h blåsig, eller liden från säsongens bör- jan till slutet af .Juli, då do flesta badgästerna an- lända, lyxen i toiletter blir större och de mera storartade nöjena, såsom bazarer, sällskapsspek- takler venetianska fester o. d. förekomma.
De sislnämda med de af kulörta lampor och bloss upplysta segelbåtarne, som på det lätt krusade vattnet glida om hvarandra under lifliga sånger eller stilla, vemodiga melodier, medan granna fyr- verkerier afbrännas på stränderna eller längre ut då fjärden, äro synnerligen pittoreska och stäm- ningsfulla.
Ett stort nöje är äfven den nästan hvarje år återkommande kappseglingen mellan den lilla bad- gäslflottans segelbåtar, och det båtlag känner sig mycket stolt, hvars » båtkarl », som skepparen van- ligen kallas, vinner ett första eller andra pris.
Stor skicklighet ådagalägges mången gång å sjö- männens sida vid dessa regattor, och vid en af dem tog en ung fiskare, som blott hade ena armen i behåll och dertill en af de minst snabbgående båtarne, första priset.
Allt emellanåt frestas man att på lek segla i kapp med andra båtar o c h yfves ej litet, då man inom kort lemnat alla de andra båtarne bakom sig.
Hvad lefnadskostnaden beträffar, ställer den sig på det hela taget ganska billig i Lysekil.
Vill man inackordera sig på någon af restaurationerna, kan man göra detta för ett pris af 2:50 till 1:50 per dag.
Detta är mycket beqvämt för alla, som ej vilja ha besvär med eget hushåll, hvilket ställer sig vida billigare.
Har ett båtsällskap, hvars med- lemmar äta på samma restauration, lust att göra en längre utfärd, kan man få mat för dagen in- packad der och jemte nödiga serveringsmedel ned- förd till båten.
Nu står det sällskapet fritt att intaga sina måltider när och hvar det behagar ute i det gröna eller på något aflägset fiskläge.
Långa segelturer blifva på detta sätt mindre besvärliga och kostsamma än eljes vore fallet.
Lysekil har obestridligen genom sitt läge och sina många företräden framför en del andra badorter resurser till en angenäm, helsosam och njutnings- rik sommar.
Må hvar och en sjelf resa dit och pröfva om detta ej är förhållandet!
B / enda.
Sen till, ärade läsarinnor, att Idun ej saknas nos någon af edra bekanta!
I P \ I |_y I I M vJ IN användas och marginal lemnas.
Namn och adress torde.alltid noga anglfvas, och kan fullkomlig diskretion från redaktionens sida påräknas Julklappsarbete — sommar- arbete.
Jder alla, kära systrar, vill jag af hjertat råda att i god tid begynna med jul- klappsarbetet.
Med sommarferierna följa för många stadsfamiljer en frist landtlif eller åt- minstone någon frihet från annars öfliga hvar- dagsbestyr: då få husfruarne tid till hand- arbete.
Andra, för hvilka förhållandena icke medge en resa eller ett sommarnöje, kunna ju försköna sitt hemlif med en sysselsättning, om hvilken de veta, att den är ämnad göra deras kära en glädje.
Man må icke invända, att det ännu är för tidigt att börja med jul- klappsarbeten, att man då ej kan få » det nyaste » m. m. m. m.
Så hastigt vexla icke moderna för qvinliga handarbeten, och hvad som är vackert i sommar, kommer äfven att vara det i december.
Jag börjar redan nu med mina gåfvor för julen.
Vid sitt eget julfirande eller vid besök vid andras julklappsbord hör man mången önskan uttalad.
Sådana uttalanden skrifver jag genast upp och anskaffar materialet för att på mina fristunder, på regniga söndagar, i ensamma timmar begynna arbetet.
Jag har då den glädjen att vid en tid, under hvilken de flesta fruar plåga såväl sig sjelfva som sin omgifning genom öfveransträngning, natt- arbete och nervöst jägtande, i all ro kunna träffa mina förberedelser till den stora festen och dervid hängifva mig åt helgens glädje med friskt lynne och friska krafter.
Wc I d u n s B y r å och Expedition hallas under sommarmånaderna öppna hvarje helg- fri dag kl. 11 — 2.
Redaktör Hellberg kommer att vistas borta under större delen af juni månad, och skötas redaktionsbestyren under denna tid af hr Johan Nordling.
Expeditionen föreslås af fröken Viktoria Schoultz.
(Forts.) jet var Ruth, som åter först talade.
Ge- nast hon började, spratt Vrede till af den största förvåning: hennes röst var lugn och dämpad, tonen nästan enkel, en märk- värdig kontrast till det lidelsefulla utbrottet nyss.
Hon måste dock ega en beundrans- värd magt öfver sig sjelf, denna unga qvinna, tänkte han, medan hans blod började gå sju- dande varmt i hans ådror, allt efter som Euths närhet kom en aldrig slocknad kärlek att glöda upp under askan.
» Herr Vrede », sade hon, » vi bete oss ändå dåraktigt med att tvista.
Det närvarande har sorger allt för nog, för att man skulle kunna känna sig frestad att rifva upp gamla.
Och hvarför förebrår jag er; hvad hade jag egent- ligen haft rätt att begära eller vänta?
Förlåt min vrede nyss, jag ber er derom och jag skall förlåta er — er — edra obetänksamma ord.
Men ni lofvar mig då ock att ni aldrig, hör ni, aldrig talar till mig ur den tonen. » » Ni fordrar det orimliga, Ruth », afbröt han hastigt.
» S å — glöm er ej!
Ni må inte tro, att jag är samma barnsliga lilla flickunge nu, som jag var — den gången.
Ahnej, dertill har jag sett och lärt allt för mycket. » Ett nervöst litet skratt.
» Och alla edra deklamationer skulle för mig aldrig kunna komma att gälla för annat, än hvad de äro — tomt munväder, som jag förbjuder, derför att jag är för stolt att gitta höra derpå.
» » Ni har dömt mig utan ransakning, Ruth; det fins väl dock äfven för mig ursäkter.
» han var ifrig, tonen häftig, hälft bönfallande.
» Ransakning — ursäkter — hvad behöfver ursäktas?
Ni var ung, full af djerfva fram- tidsplaner, full af kärlek till er konst; ni kommer ned till Paris, midt upp i alla konst- intressens brännande centrum, ni finner vär- diga kamrater och fullt upp af värdigt ar- bete för er talang — att ni då glömmer ett flyktigt pojktycke, en barnslig lek - — • ty det var aldrig mer — hvad kan i hela vida verl- den vara rimligare, naturligare.
» » Det är sant, hvad ni säger, Ruth, sant och dock osannt; jag glömde — o, hur kunde jag göra det?
— och glömde dock aldrig.
Det var under de första hårda arbetsåren, som de trägna studierna, de många ekono- miska bekymren så helt och hållet upptogo mitt sinne och min tid, att det blef — blef ett afbrott i vår korrespondens.
För hvar dag, som gick utan att jag skref till er, Ruth, blef det mig svårare att komma dertill.
Det var, som hade jag förbrutit något — jag hade ju också gjort det — och så ville jag komma åter, först när jag kunde komma som segrare att taga min förlåtelse, min belöning.
Och så sköts det upp, månad för månad, år efter år Men aldrig, aldrig var du ur mitt sinne under denna långa tid!
Och så, när min sjelf- bot var färdig, när jag tänkte komma till dig med jubel att lägga mitt rykte för dina fötter som mitt hjertas offer, då var det — för sent!
Nej, den dagen, den glömmer jag aldrig, och hvad jag kände, blefve jag så tusen sinom tusen år!
Hvad jag kände, när jag tyckte mig vara vid målet — och så plötsligt, plöts- ligt — skulle jag tro mina ögon; hade mitt förnuft svikit mig?
— såg jag dig fram- för mig som en annans — och — hvillcen annans.
? » Hans röst, som under denna obetvingliga bekännelse undan för undan jagats upp till stormande häftighet, skälfde till sist af pas- sionerad smärta.
Och Ruth, som från början med ovilja sökt hejda hans ord, rycktes efter hand oemotståndligt med, blef uppmärksam, upprörd, andlöst lyssnande i feberaktig spän- ning.
Hur våldsamt bultade hennes pulsar, hur svidande brände hennes blod!
Det var dock sant, obestridligt sant, att han älskat henne, att han älskade henne, att han aldrig upphört att älska henne!
Så kunde icke lögnens ord gå öfver menniskoläppar.
Och när han till sist afbröt sig, fick hon med möda fram öfver sina läppar detta enda ord: • » Såg.
? » » Ja, jag såg er i Paris, dig och — din man.
Ett kort, fruktansvärdt ögonblick.
Sjelf gaf jag mig inte till känna.
Det var just om dagen före den, då jag tänkte resa åter till Sverige, efter så lång skiljsmessa, att göra mina anspråk gällande, mina anspråk på dig, Ruth.
Aldrig har en
Manusicript, som e} antagas till Införande, återsändes, s å v l d a p o r t o bi- f o g a s.
majdag i Paris varit så strålande skön som denna.
Jag minnes än så lifligt, som vore det i går, hur jag tyckte luften vara mera blå och rusande vårlig än någonsin förr, hur jag njöt af den späda grönskan på boulevar- dernas lindar.
Det var solskenslynnet inom mig, som bredde denna egendomliga tjusning öfver tin- gen omkring mig, som förlänade de största hvardagligheter en doft af poesi, det var tan- karne på dig, Ruth, och din bild, som be- ständigt stod för mina ögon.
Ack, inom några dagar, inom några tjugo- tal af timmar skulle jag ju åter få råka dig för att aldrig släppa dig mer, taga dig helt i besittning — för evigt.
Jag skulle få blicka in i dina blåa, kära blåa ögon — lika klara, lika ogrumlade, det visste jag, som förr!
— och säga: här har du mig, älskade, tag mig med allt hvad mitt är!
Länge har jag tegat och i tysthet sträfvat — nu, mitt namn, min ställning, min fram- tid, allt är ditt!
Men jag skulle träffa dig ännu snarare, än jag anat.
Jag hade hela dagen varit i rö- relse för att ordna en del affärer för min E n livar af v å r a läsarin- n o r, ung eller gammal, husmoder eller ej, skulle helt visst kunna finna en verkligt nyttig och praktisk artikel i Blindföreningens försäljningsbod, 19 Ja- kobsgatan härstädes, och skulle äfven i och med inköpet göra en god gerning.
Denna aftär är nämligen af » Föreningen för blindas väl » grundad för att skaffa afsättning för fattiga blindas arbeten.
Som priserna äro synnerligen mode- rata, arbetena vittna om mycken konst- färdighet och ändamålet är behjertans- värdt, behöfva vi nog ej förgäfves re- kommendera affären hos våra läsarin- nor.
Annonsen i n:r 21 och 22 af Idun lemnar närmare upplysningar.
Förvaringar.
Förvaring af rökt fläsk kan ske på följande bepröfvade sätt.
Man lägger ner det i torr råghackelse, i malt eller i humle.
Äfven rökade korfvar nerläggas i malt eller humle.
Det bör stå på ett torrt, luftigt ställe, t. ex. på en vind.
Äfven kan rökt fläsk sys in i ett stycke tunnt tyg, hvilket man sedan bestryker med en blandning af kalk och vatten.
Detta hindrar flugor att göra skada på flä- sket.
Äfven ost förvaras bra i humle.
Ä g g kunna förvaras på tvänne sätt, utom det vanligen kända; man lägger dem nämligen i torr hafrehackelse, som dock en gång om året bör bytas om, eller ock bestryker man hvarje ägg med flott eller smör och lägger dem i hvetekli.
I båda fallen böra de för- varas på fuktfritt ställe.
Ägg, förva- rade på sistnämda sätt, har jag efter flere månader ätit som löskokta och funnit dem smakliga.
Skulle färskt kött på sommaren blifva unket, kan man tvätta det i vatten, hvaruti öfvermangansyradt kali är upp- löst; en knapp tesked i en kanna vat- ten blir lagom; och om det endast är mycket litet unket kan man, då det kokar, lägga ett par rena träkol i vattnet.
För att förvara sylt för jäsning tager man till hvarje 9 bär \ gram salieyl- syra.
Då sylten är färdig och skum- mad, utröres syran mycket väl uti litet af såsen och röres i sylten.
Då sali- cylsyra begagnas, behöfs ej mera än | &lt;8 socker tagas till 1 S bär af sötare sorter, såsom björnbär, hallon m. fl.
För att förekomma skadan af mal är det mycket bra att tidigt på våren vädra innehållet af garderober, lådor och kistor.
Men man bör aldrig vä- dra ylle i solsken, utan en mulen, blåsig Annonser mottagas endast mot kontant llqvld I förskott af 2 6 öre pr 4 spalt, petitrad (
Ingen annons införes under I krona resa, göra några uppköp med mera.
Så hade klockan blifvit sex på aftonen; jag började känna mig trött och hungrig efter kuskandet fram och åter samt befalde körsvennen att stanna vid första hyggliga restaurant. » (Forts.) Från Iduns läsekrets.
Om rullkaminer.
I n:o 22 af Idun förekommer en uppsats, hvars senare del — o m rullkaminer — på det lifligaste berörde mina personliga känslor och erfarenheter.
S o m jag anser mig vara en stor vän af rättvisa på alla områden, kunde det icke annat än uppröra mig alt höra denna min goda vän — kaminen — så oförtjent förtalas.
Under tvänne vintrar har jag jemte min familj njutit värme och trefnad ute- slutande genom denna ypperliga pjes, hvarför jag anser mig berättigad att med några ord bemöta beskyllningarna.
Angående » atmosferförpestandet, strupkatarrbefodrandet och hufvudvärksförskaffan- det » så har hvarken jag eller många bekanta, som begagna dylika kaminer, erfarit något men, t. o. m. mina krukväxter ha ej lidit skada.
Mattor o c h golf behöfva ej heller förderfvas, om man blott går försigtigt till väga, och vid kakelugnseldning är j u dessutom äfven försigtighet af nöden.
Den dag passar bäst dertill; så sopar och skurar man vät i garderoberna innan kläderna hängas in igen.
Muffar och mindre pelsvaror samt ullgarnsnystan, muddar, yllelappar, ja, allt, som kan gifva målen näring, samlas ihop och stoppas i linnepåsar eller, om sådana ej finnas, i papperspåsar och läggas i kakelugnar, sedan askan är väl utta- gen och ett papper lagdt på botten.
Man kan stoppa kakelugnarne alldeles fulla; målen hittar ej dit, om dörrarne äro stängda och spjellen öppna.
Sängkläder böra i motsats till ylle vädras vid starkt solsken, hvilket ver- kar godt på fjäderkläder.
Dynorna böra ligga så, att vinden har fritt till- träde både under och öfver dem; vän- das och piskas samt borstas innan de läggas in igen.
Före midsommar böra alla sängklä- der vara vädrade.
Efter kunna de, man dagligen begagnar, luftas en stund midt på dagen allt som oftast, emedan det är nyttigt; i synnerhet bör man ofta vädra dynor i vaggor, korgvagnar och barnens sängar.
Kokt sik (att serveras varm).
Siken skrapas lätt med en knif, rensas och sköljes; kokas i vatten, som slås i, så att det går öfver siken; ihälles något vin (fisk- eller hvitt vin), samt ilägges godt med smör, samt något skorpmjöl och hackad lök.
Då den är kokt och upplagd på sitt fat, lagas sås af spadet, spädes med vatten, om så behöfs, och jemnas med något litet hvetemjöl, men får såsen blott bli simmig.
Den som vill, kan taga ut inkromet, hvilket i denna fisk finnes i väl stor mängd, men den som vill, kan låta det sitta qvar, då den kokas, somliga bruka ut- taga det och steka det särskildt, samt lägga det här och der eller rundt kring fisken.
Inkokt sik (ätes kall).
Sedan siken blifvit rensad och skuren i lagom stora bitar kokas den i vatten med något ättika, lagerbärsblad, några korn krydd- peppar samt litet salt.
När den är kokt, upptages den och nedlägges i spilkummar e. d., och spadet silas, hvar- efter det uppkokas med något gelatin ssmt slås kallt öfver siken.
Sålunda kan den bevaras 8 — 14 dagar, allt efter årstid.
Då den serveras, upphvälfves den på ett fat; härtill serveras antin- gen ättika, skarpsås eller nedanstående pepparrotssås.
Pepparrotssås (ätes kall till inkokt sik, iikaså till annan inkokt fisk).
Söt smula obehag och besvär, man möjligen kan hafva genom ny påtändning och någon gång inträffadt os, är man själf alltid skyldig till, då sådant en- dast förekommer i följd af bristande tillsyn och försumlighet, och hvar och en vet för öfrigt att äfven vanlig eldning i kakelugn kan förorsaka os och annat obehag vid oriktig skötsel.
Hvad prisbillighet och bränslebesparing beträffar — saker som den ärade författarinnan ej anser löna mödan att alls omtala — ber jag att få upp- visa ett exempel.
Vår lilla våning består af fyra rum.
Kaminen har ständigt sin plats i tamburen, till hvilken de tre rummens dörrar föra.
Enligt noggrann beräk- ning belöper sig kolförbrukningen under den allra kallaste tiden i medeltal till 25 öre pr.
dygn.
Vid blidare väderlek till 20 öre.
Var god upplys mig, o m det med kakelugnseld- ning är möjligt att för en utgift af 20 k 25 öre pr.
dygn hålla en våning på fyra rum vid en tem- peratur af 17 ä 18°?
Har jag med dessa mina rader i någon mån för- mått ingifva bättre tankar gent emot kaminen, vore det mig kärt, då jag, som sagdt, är en stor vän och beundrare af denna praktiska och nyttiga uppfin- ning och ingalunda med fasa tänker pä den tid- punkt, då kaminen träder ur sin sommararrest att sprida värme och med det samma trefnad i vår boning.
D. grädda vispas tills den blifvit styf; häri lägges tillräckligt rifven pepparrot, ättika samt socker och salt.
Kokas natur- ligtvis inte.
Gräslökslåda.
I en omelett-form hål- les en smet bestående af 2 ägg, 5 skedblad mjölk samt en half tesked mjöl och något salt.
Ofvanpa strös finhackad gräslök.
Gräddas hastigt i It.
varm ugn.
Anjovis-gädda.
Gäddan (ej mindre in 5 ffi i i g t) rensas väl, flås och späckas med fläsk.
Sedan bestrykes gäddan med vispad ägghvita och rifvet bröd samt litet salt.
Stekpannan insattes i ugnen, hvarpå lägges ett stycke smör; då det smält ditlägges gäddan varsamt, att ej rifvebrödet affaller, samt 2 an- jovisar på hvardera sidan om densamma.
Gäddan skall ställas på pannan med ryggen upp, stödd af fina stickor att den ej faller omkull.
Under steknin- gen spädes den med litet vatten, som flitigt öfveröses.
v Vid enklare tillagning kan gäddan fjällas i st. f flås samt späckning ute- slutas.
Serveras med kaprissås eller smält smör.
Goda ärtskidor till vinterförråd.
Ben- gör noga anjovisburkarne genast de äro tömda, så att de ej börja rosta, gom dem till den tid på sommaren, då grönsakerna börja mogna, lemna dem då till en smed, som passar lock till dem, de kunna då godt användas till konservburkar för alla slags grönsaker.
Sabel-ärtskidor plockas och rensas, se- dan sättes en förtent kastrull på elden med vatten att uppkoka.
Sedan iläg- ges en bit smör och ärtskidorna upp- kokas hastigt samt uppläggas sedan i burkarne.
Så mycket spad medföljer som nätt och jemt täcker skidorna.