Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti 5i §. af Banco-Fullmägtiges till Utskottet vid innevarande Riksdag afgifne Berättelse, omförmäles, hurusom Fullmäktige, uppå derom af Commissarierne i Låne-Canzliet gjord och af Under-Styrelsen biträdd framställning, i anseende till de förökade göromålen i’Låne-Cancelliet, dels från och med den 23 Maji 1842 till och med den 22 i samma månad i843 samt dels under första hälften af år >844 förordnat en tjensteman att, i egenskap af Commissarie, derstädes tjenstgöra; och sedan Chefen för Låne-Cancelliet härefter under den 6 Julii nästlidne år hos Under-Styrelsen tillkännagifva, alt, ehuru det ditintills varit möjligt för de i LåneCancelliet anställde fyra Commissarier, att med ofvanhemälde deni lemnade tillfälliga biträde och under ansträngning af egen arbetsförmåga, utan afbrott, besörja bandläggningen af Departementets öfverhopande göromål, i förening med öfrige dem åliggande bestyr, erfarenheten dock tillräckligen ådagalagt behofvet af fem Commissarier i Låne-Cancelliet, helst Lånens antal, under ständig tillväxt, nu mera skall förökat sig till 7015, hvilka, fördelade på de 3:ne Commissarier, som egentligen och hufvudsakligast besörja lastighetslånens handläggning, emedan den \:åe, eller Chefen, som upptages af de honom i sådan egenskap åliggande göromål jemte handläggning af Odlings-Lånen och granskning i lika förhållande med de biträdande Commissarierne af inkomna nya låneacter, endast i mindre moa kunde medhinna alt med de förstnämnde lånen taga befattning, öfverstiga med nära ':del det antal lån, som år i838 på hvarje Commissarie belöpte, har Under-Styrelsen, uppå Chefens för Låne-Cancelliet hemställan om vidtagande af sådan åtgärd, att nödigt biträde för göromålens behöriga skötande derstädes icke måtte saknas, uti ett till Banco-Fullmägtige angifvet utlåtande af sistberörde dag, yttrat, att då, vid jemförelse af goro - 4 Banco-UtskatteU Memorial, N:o Sy. målens omfång vid sednaste reorganisation af Låne-Cancelliet och närvarande tidpunkt, det visade sig, att fastighetsiånens antal ökats med icke mindre än 1,53^ lån, hvilkas handläggning utgjorde för Commissarierne i bemälde Gancellie en tillökning i göromål, som vid nämnde reorganisation icke varit förutsatt eller påräknad; då denna tillökning, såsom hufvudsakligen härledande sig från Rikets Ständers vid sistförflutna Riksdag, angående Bankens Låne-rörelse, faltade beslut, hvilka lillkommo först sedan den liva Aflönings-Staten för Banco-Verket och regleringen af Tjenstemannapersonaien blifvit af Rikets Ständer fastställde, f öl jagt 1 igen icke eller tagils i betraktande vid berörde reglering af den nuvarande Commissariepersonalen i Låne-Cancelliet,
samt då det syntes vara hvarken billigt eller med omsorgen för Bankens egen säkerhet och ärendenas ostörda gång förenligt, att bemälde Commissarier öfverhopades med göromål, dem de icke förmådde med tillbörlig noggranhet sköta, Under-Styreisen, som redan förut sökt ådagalägga nödvändigheten deraf, att, till förebyggande af möjlig förlust och våda för Verket, en ytterligare Commissarie borde i Låne-Cancelliet anställas, fortfarande hyste den åsigt, att, derest under nu pågående Riksdag någon förminskning i circulations-capitalet för utlåning mot inteckning i fast egendom icke komme att beslutas, eller andra åtgärder af Rikets Ständer vidtagas, som kunde föranleda en nedsättning i låne-antalet, motsvarande den tillökning deraf, som sedan sista reorganisation egt rum, Låne-Cancelliets göromål icke kunde i längden blifva nöjagtigt bestridde, med mindre än att antalet af derstädes anställde Commissarier återbringades till fem, Chefen inberäknad; i öfverensstämmelse hvarmed Under-Styrelsen alltså tillstyrkt, att Banco-Fullmägtige måtte hos Utskottet hemställa, att på Bankens stat måtte få uppföras en ytterligare Commissarie med i,6oo R:dr
Banco i lön årligen samt anställas till tjenstgöring i L ine-Cancelliet, med enahanda skyldigheter, som de derstädes förut placerade 3:ne Commissarier.
Jemte tillkännagifvande häraf, hafva Banco-Fullmägtige uti memorial af den i Augusti nästlidet år förklarat, att, till följd af deras under den i4 December iS43 fattade beslut, dels att af de den 3o September 1841 till förstärkning af fonden för Allmänna Discont-lånerörelsen öfverlåtna 700,000 R-'dr Banco borde, under loppet af nästlidne års första hälft, till Banken återbetalas 3öo,ooo R:dr, och dels att dessa medel, i den mon de inflöto, skulle användas såsom förskott i lånerörelsen emot inteckning i Bruks - Banco-Utshottets Memorial, N:o Sj, 5 Bruks- och Landt-egendomar, hvaremot någon utlåning af de å lånen emot nyssomförmäldte slag af panter ifrån sistlidne års- ingång inflytande capital-afbetalningar icke finge ega rum, förrän genom desamma hela ofvanberörde förskott af 35o,ooo R:dr blifvit till Banken återguldet, kunde någon utgifning af nya lån emot pant af Bruks- och Landt-egendomar under en längre tid icke ifrågakomna, emedan berörde förskott redan utgått, men de ditintills influtne capital-afbetalningarne icke uppginge till hälften af samma förskotts belopp; hvadan, förden händelse, att Rikets Ständer skulle finna godt tillåta, att föreskriften i 170 §.5 mom. 2 punkten af BancoPieglementet under den i5 Junii 1841, innefattande, bland annat, åliggandet för vederbörande
Commissarier att så tidigt granska inkomne lånehandlingar, att antingen lånet, i fall tillgångarne det medgifva, kan utbetalas eller anmärkningar, derest sådane förekomma, meddelas lånesökanden eller hans Ombud inom 14 dagar efter lånehandlingarnes inlemnande, så framt icke sjukdom eller annat förfall skulle göra sådant omöjligt, ej vidare måtte tillämpas, något ovilkorligt behof för det då varande icke förefunnes att, på sätt Under-Styrelsen föreslagit, öka antalet af biträdande Commissarierne i Låne-Cancelliet; men om Rikets Ständer deremot skulle antingen, med ändring af Banco-Fullmägtiges den 14 December år i843 fattade, här ofvan omförmälda, beslut, förordna, att utlåningen af redan influtne och vidare ingående capital-afbetalningar skulle vidtaga, innan det af Fullmägtige anvisade tillfälliga förskott af 35o,ooo R:dr blifvit lill Banken återbetaldt, eller ock meddela någon förstärkning åt denna lånerörelse; hvaraf allt måste följa, att berörde föreskrift i Banco-Reglementet fortfarande borde tillämpas, på det att lånsökande icke måtte i deras tillständiga rätt uppehållas, ansågo Fullmägtige, att Låne-Caneeiliet hade behof af ytterligare en Commissarie, samt fingo, under sådan förrättning, hos Utskottet tillstyrka bifall till Under-Styrelsens ofvanom förmälde framställning.
Som Rikets Ständer bifallit Utskottets i 19 §. af dess till Rikets Ständer under N:o 44 afgifva Utlåtande öfver de inom Riks-Stånden framställde anmärkningar vid Betänkandet N:o 29, med förslag till en i vissa delar förändrad reglering af Bankens låne-rörelse m. m., upptagna hemställan, att Rikets
Ständer måtte till circulations-capitalet emot inteckning i fast egendom på landet och i städerna bevilja en tillökning af En million R:dr Banco; så och enär genom den sålunda beslutade tillökningen i faBih. till R.
Prot. 184S, 6 Sami. 1 Afd. 28 Hafi. 2 6 Banco-Utskoltels Memorial, N:o Sy. slighetsiånefonden, göromålen inora Låne-Cancelliet, efter Utskottets öfvertygelse, komma att blifva i så väsendtlig mon förökade, att desamma icke kunna af nu varande tjenstemanna-personal i Låne-Cancelliet, med behörig noggrannhet och nödig omsorg för Bankens fredande från förluster samt med iagttagande derjemte af ofvan åberopade föreskrift i 170 §. af Banco-Reglementet, ombesörjas, finner Utskottet det vara både för Bankens egen säkerhet och för de lånsökandes nöjagliga betjenande nödvändigt, att en ytterligare Commissarie varder i Låne-Cancelliet anställd; likväl och då, i följd af de förändringar i grunderne för berörde låne-rörelse, hvilka framdeles kunna varda vidtagne, det är anledning förmoda, att nu erforderliga ytterligare Commissarie-biträde kan blifva obeböfligt, torde lön för detsamma icke böra å Stat uppföras , ulan i stället ett arfvode, motsvarande lägre Commissarie-lön, anvisas att utgå för den tid, biträdet erfordras; och Utskottet har, af denna orsak, endast så tillvida kunnat biträda Fullmägtiges förevarande hemställan, att Utskottet hos Rikets Ständer föreslår , det Banco-Fullmägtige måtte berättigas att tills vidare och så länge sådant för göromålens jemna och oafbrutna gång inom Låne-Cancelliet finnes nödigt, förordna en tjensteman, att, emot ett arfvode, motsvarande lägre Commissarie-lön eller 1600 R:dr Banco efter år räknadt, i egenskap af Commissarie, uti nämnde Cancelli tjenstgöra, med enahanda skyldigheter och rättigheter,, som de derstädes förut anställde 3:ne biträdande Commissarier..
Stockholm den 3o April 1845- STOCKHOLM, tryckt hos P- G. Berg, 1845. Banko-Utskottets Utlåtande, N.o 58. i M 58.
Alik. till Exp.-UtsL d. 2 Maj, Ll. 11 f. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om ökade löne-förmåner för åt skill i ge Tjenstemän inom Banken samt Banko-DiscontVer ket.
Uli en från Ridderskapet och Adeln lill Utskottet remitterad motion har Herr Rosenblad, Bernhard, jemte förmälan, hurusom, vid den af Banko-Fullmäktige mellan Riksdagarne åren 1835 och 18/jo verkställde reorganisation af Banko-Verket, det lyckats, alt, genom en förenklad arbetsordning, indraga !\i tjenstemän med aflöning och att, fastän de återstående.?, serdeles tjenstemännens i högsta tjenstegraden, lönevillkor förhöjdes i någorlunda öfverensstämmelse med myntvärdet, kunna nedsätta totala summan utaf aflönings-slalen; att icke någon dass af tjenstemän dervid blifvit mera lidande, än de inom ardin (rätteligen 3:dje) elier såkallade bokhållare-graden, hvilkas antal nedsuttes ifrån /\5 lill 28 och för hvilka utsigterne till framlida befordran i hög grad förminskades genom de nya befordi ingsgrunderne, sorn för dem, hvilka, efter juridiska studier, tjenstgöra på cancelli-sidan, öppnade genvägar till befordran; att vid Banko-Discont-Verket i Stockholm allmänna Diseontrörelseri ifrån år 183o ökats från id å 14,000 till 17 å 18,000 lån om året, samt derjemte tillkommit Handels-Disconten med en rörelse, öfverstigande 2,000,000 Rrdr, under det att, inom samma tiderymd, 2ine tjenstemän vid Verket indragits, utan någon tillökning i de öfriges låne-förmoner; alt, genom Discontrörelxens till vext, den Bokhållare, sorn förer Allmänna Disconlens lånebok, uti hvilken alla förändringar med der upptagne lån måste med största noggrannhet intagas, numera fått en af de mest trägna tjenslebefaltningar, som icke tilläte honom att dermed förena någon tjenst utom Verket, saint att jemväl för cancellisterne hos ombudsmännen göromålen ökats i hög grad, föreslagit: att lönen för Bankens Tjenstemän i 3:dje tjenstegraden, hvilken lön för närvarande utgör 700 Rrdr, eller 100 Rrdr mindre, än för motsvarande grad uti statens verk, oberäknadt 10 serskildta arlvoden för trägnare tjenstgöring, måtte förhöjas till 800 Rrdr; alt lönerne för bokhållarne i Banco-Disconten måtte, i likhet med hvad sålunda blifvit Bdi. till R.
Fröt. 1845, G Sami. 1 J/d. 29 Ha/t.
9 Banko U, skottets Ltlåtanile, N.-o 58. föreslaget för samma ijenstegrad inom Banco Verket, varda förhöjde från 700 till 800
R:dr; att arfvodet för bokens afslutande till den bokhallare, sorn förer a'/ninima låneboken, må förhöjas från 1 5o till 4oo R.dr; samt att löncrne för cancellisterne hos ombudsmännen måtte bestämmas till 400 B .'dr, i likhet med hvad deras vederlikar uti 4-'de tjenstegraden i Banken åtnjuta, med 200 Kalr arfvode, derjemte för den cancellist, som tjenstgör hos förste ombudsmannen, och 100 Kalr i arfvode för den hos andie ombudsmannen anställde cancellisten; och har motionären till ytterligare stöd för dessa framställningar, jemväl fästat uppmärksamhet på den högst betydliga tillökning i behållen inkomst, så väl Banko-Discont-verket, som Banken på det hela, till följd af den utvidgade rörelsen, under de sistföi flutna tio åren|vunnit, hvilken inkomst för Banken under åren 1853 till 1843 ökats från 346,000 R:dr till ()54,ooo R:dr, äfvensom på den jemförelsevis med andra Banker, såsom t. ex. den Engelska, ringa personal och förvaltnings-kostnad, hvarmed Svenska Bankens vidlyftiga rörelse skötes.
I sammanhang med denna motion, har Utskottet lill pröfning föreliaft en af åtskillige tjenstemän utaf 3:dje tjenstegraden inom Banko-Verket till Utskottet ingifven skrift, hvaruti de, på anförde skäl anhållit: alt samtlige tjenstemännen inom berörde ijenstegrad måtte erhålla en förhöjning å deras innehafvande lön med ioo R:dr; att de i cassaafdelningen tjenstgörande 2:ne bokhållare må derutöfver för deras trägnare tjenstgöring hugnas med 100 R:drs arfvode; samt att de i Banko-reglementet åt 3:dje gradens tjenstemän bestämde 10 serskildte arfvoden för trägnare göromål, äfven framdeles måtte få utgå.
Banko-Fullmägtige, hvilkas utlåtande blifvit infordradt öfver den del af ifrågavarande motion, som afser förhöjning i lönen å Baukens tjenstemän inom 3:dje tjenstegraden, hafva med anledning deraf uti memorial af den 6 näsllidne Februari, i öfverensstämmelse med Under-Styrelsens i ämnet afgif11a yttrande, anfört, att ehuru det vore obestridligt, att göromålen vid åtskilige tjenster inom nämnde tjenstegrad voro af beskaffenhet, att de icke ovillkorligen behöfde förrättas på de vanliga arbetstimmarne, utan kunde på andra tider af dygnet besörjas, samt att, i följd deraf, innehafvarne af dessa 'tjenster kunde vara i tillfälle att, genom tjenstgöring utom Verket, förvärfva det tillskott i inkomster, som för deras bergning vore behöfligt, torde det likväl, å andra sidan, lika litet kunna förnekas, att sysslorne inom ifrågavarande tjenstegrad äro, i afseende å göromålens mängd, fullt ut lika trägna och många af dem vida 'besvärligare, än i allmänhet motsvarande tjenster Banko-Utskottets Utlåtande, N.-o 58. 3 inom statens verk, vid hvilka dock lönen är bestämd lill 800
R:dr ranko, oberäknadt densamma åtföljande spanmåls-tillökning till icke obetydligt belopp; vid hvilket förhållande och om det måste erkännas vara en riglig grundsats, att beloppet af t enstemäns löner borde bestämmas, med afseende på omfånget och beskaffenheten af de tjensterne tillhörande göromål, men icke på grund af den mer eller mindre sannolika möjligheten för tjensternes innehafvare, atl, genom tjenstgöring på annat båll, kunna bereda sig någon pecuniär förtjenst, syntes det ock vara både billigt och rättvist, att
Bankens tjenstemän i 3:dje tjenstegraden tillädes enahanda lön, hvaraf deras med göromål oftast mindre betungade vederlikar i andra verk redan äro i åtnjutande, serdeles som lönebeloppen vid tjensterne inom Bankens öfrige tjenstegrader voro efter denna grund bestämda; i följd hvaraf Fullmägtige tillstyrkt, att lönen för samtlige tjenstemännen i tredje eller så kallade Bokhållare-ljenstegraden måtte förhöjas från 700 R:dr till 800 R:dr Banko.
Hvad nu förstberörde föreslagna löneförhöjning angår, så ock om äfven, på salt förmäldt blifvit, göromålen vid en del af sysslorne, inom ifrågavarande tjenstegrad äro af den trägna beskaffenheti, att dessa sysslor kunna anses besvärligare, än motsvarande tjensler inom Statens verk, vid hvilka lönen dock är bestämd till 800 R:dr Banko; likväl och som den af Rikets Ständer vid sistföi flutne Riksdag, för Banko-Verkets tjenstemän och betjente fastställda aflönings-Stat, enligt hvilken lönevillkoren inom samtlige tjenstegraderne blifvit lämpade efter tjensternes ansvarighet och görornålens omfattning samt, med tillbörligt afseeude på Ijenstemännens billiga anspråk i icke obetydlig nion förhöjde, tillika utvisar, alt serskilda arfvoden ä 100 lt:dr Banko hvardera till utgående å Supplementar-stat, äro, utöfver lönen, anvisade för innehafvare af trägnare och ansvarsfullare befattningar inom ofvannämnda tjenstegrad, så att lönebeloppen för dessa befattningar öfverensstämma med hvad för motsvarande tjänster inom Statens Verk bestås; alltså och i betraktande jemväl deraf, att Utskottet uti dess under Nisis 26 och 4o till Rikets Ständer afgifne Utlåtanden, med förslag till förändrad reglering af embels- och tjenstemanna-personalen inom Banken m m., ansett en behöflig nedsättning uti de för Bankens styrelse och förvaltning nu utgående kostnader böra beredas, har Utskottet funnit sig sakna skäl att tillstyrka någon förhöjning i lönevillkoren för Bankens tjenstemän inom 3:dje tjenstegraden.
Beträffande serskddt nyssomförmälde to arfvoden för trägnare göromål i 100 R:dr hvardera, hvilka, jemlikt nu gällande, uti 35 §. af Banko-regle - 4 Banko-Utskottets Utlåtande, N.-o 58. mentet intagna, aflönings-stat äro anvisade för Jen 3:dje tjenstegraden ; så oell då nämnde aflönings-stat bestämdt utsätter, hvilka tjenstebefattning»!* skola af berörde arfvoden åtföljas, hvadan ock. nesse tjensters nu varande innehafvare, på grund af de för dem utfärdade fullmagter, äro berättigade att oafbrutet, så länge tjensterna af dem innehafvas och förrättas, ål.njnla ej mindre lönen, än äfven det för tjernsten anslagna serskildta arfvedel; men ändamålet med oftanämnde, för trägnare göromål bestämda, arfvoden måste förfelas, derest desamma icke knnna förflyttas allt eftersom goromålens tillväxt vid en och förminskning vid en annan tjenstebefattning dertill föranleda; får Utskottet, i enlighet med Banko-Fullmägtiges derom gjorda hemställan, föreslå, att åt Bankofullmägtig? ina varda öfverlåtet, alt, uppå Under-Styrelsens afgifvande förslag, efter sig företeende omständigheter, kunna omflytta ifrågavarande för trägnare göromål vid tjensterne inom 3:dje tjenstegraden anslagne tio serskilda arfvoden af 100 R:dr
B:ko hvardera till de tjenster inom graden, hvilkas innehafvare, i anseende till göromålens mängd och beskaffenhet, anses vara deraf mest förtjente; dock att en sådan omflyttning må verkställas endast i den nion, som de tjenstemän, hvilka innehafva fullniagter å sysslor, hvarmed dylika arfvoden äro förenade genom befordran eller på annat sätt derifrån afgå.
Men enär samma förhållande, som nu blifvit omnämndt, angående de arfvoden, hvilka äro förenade med tjensler inom 3:dje tjenstegraden, äfven gäller i afseende på den 4:'Ie> eller att till vissa tjenstebefattning»]* inom sistnämnde grad äro anvisade åtta serskilda arfvoden för trägnare göromål, af 100 R:dr Banco, hvardera, alt å Supplementar-stat utgå, hemställer Utskottet, lill beredande af likstämmighet härutinnan, att, i afseende på omflyttning af de för trägnare göromål vid tjensterne inom L\'
Ae tjenstegraden anslagna ålla serskilda arfvoden af ioo R:dr B.co, hvardera, måtte åt Bancofullmägtige öfverlemnas enahanda rättighet, som här förut blifvit föreslagen i fråga om de arfvoden, som åtfölja tjernsten inom 3:<lje tjenstegraden.
Som emedlertid Banco-Fullmäglige anmält, att bland de befattningar inom den 3:dje tjenstegraden hvilka icke äro lil lögde arfvoden, de 2lne bokhållaretjenslerne inom cassa-afdelningen äro af serdeles trägen och magt - Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 58. påliggande beskaffenhet; i följd hvaraf Fullmägtige äfven ansett dessa tjenstebefattningar böra tilläggas enahanda löneförmoner, som för de besvärligare tjensterne inom samma grad äro anslagne; men att deremot de, i och f r controllen mot depositions-afdelningens kamererare, uti Conlroll- och vevisions-afdelningen varande a:ne bokhållare-sysslor, hvilka för närvarande åtföljas af serskildta arfvoden, icke äro till görotnålens omfång jemförlige med förstnämnde tjenstebefallningar eller eljest mera besvärlige, än öfrige •sysslor i 3:dje tjenstegraden, hvilkas innehafvare icke åtnjuta serskildta arfvoden, har Utskottet, med bifall till Banko-Fullmägliges i sådant hänseende framställdte förslag, skolat hos Rikets Ständer tillstyrka, att de a:ne arfvoden, som för närvarande åtfölja de, i och för controllen emot depositions-afdelningens kamererare, 11 ti controll och révisions-afdelningen varande tvenne Bokhållare-sysslor må, så snart sådant låter sig verkställas, till cassa-afdelningen öfverflyltas i och lör dervarande t vä n n e hok hå 1 la re-befa 1111 i ngn r.
Då likväl sistnämnde 2:ne bokhållare, i anseende lill tjenslernes träignare beskaffenhet, kunna anses förljente, att genast komma i åtnjutande af omförmäldte arfvoden; så och för den händelse Rikets Ständer bifalla förestående tillstyrkan, har Utskottet, enär ovisst är, då de tjenstemän, som nu innehafva ifrågasatte arne bokhållare-sysslor i controll- och revisionsafdelningen, derifrån afgå, skolat hemställa, att för de arne bokhållare-tjensterne i cassa-afdelningen malle på indragnings-stat få uppföras arne arfvoden å ioo Rrdr Brco hvardera att derifrån utgå, intilldess genom nuvarande innehafvares af ofvanberörde arne bokhållaresysslor i controll- och revisions-afdelningen afgång eller på annat sätt, ti 11 friIle kan beredas alt från supplemenlarstaten utbetala de sålunda anvisade arfvoden.
Vidkommande härefter frågan om förhöjde lön-inkomster för bokhållarne och cancellislerne i Banco-Discont-Verket, så enär Rikets Ständer redan vid sistförflutne Riksdag, med bifall lill Banco-Discont
Direclioiiens då gjorda hemställan, reglerat bokhållarnes i Discont-Vei ket lönevillkor på ett sätt, sorn funnits med billighet närmast öfverensstämmande, hvarigenom de för det närvarande åtnjuta; G Banko-Utskottets Utlåtande, N.-o 58.
Den, som förer allmänna Discontens ulläningsbok med tillhörande extract, lön 700 aine arfvoden tillhopa 35o Den, som förrättar granskningen af öfverriinlor, samt förer den så kallade controll-boken emot depositions-afdelningen lön 700 2:ne arfvoden tillhopa . 25o De 3:ne, som tjenstgöra vid dagliga expeditionen, hvardera lön 700 arfvode 100 0 boo. samt den, som besörjer bokföringen af Handels- och jNärings-Disconten, jemte publika pappersfonden, lön . . . 700. så att, med undanlag allenast af den sistnämnde Discont-Verkets bokhållare, redan åtnjuta högre löneinkomster, än 700 R:dr, samt härtill kommer, dels att Utskottet, uti dess under N:o 54 afgifne utlåtande, tillstyrkt ytterligare i33 R:dr 16 sk.
Banco årligen för biträde åt förstnämnde bokhållare vid räkenskapernes afslutande inom stadgad tid, och sålunda desse tjenstemän på det hela kunna anses åtminstone ega lika, om ej högre, inkomster, än deras vederlikar inom Banken, dels ock, att Directionen öfver Banco-DiscontVerket vid sistlidne Riksdag funnit den bokhållare i Disconten, hvilken ej åtnjuter mer än 700
R:dr i löneinkomst, böra dermed vara belåten, i anseende till de mindre betungande göromål, honom åligga; så och ehuru Utskottet, hvad beträffar den föreslagne lönelillökningen för cancellisterne hos Discont-Verkets ombudsmän, måste erkänna, att, till följd af Verkets under de sednare åren betydligt ökade lagsökningsärender, göromålen för cancellisterne och synnerligast för den hos förste ombudsmannen anställde, i hög grad ökats; likväl och då den sistnämnde redan såsom lön åtnjuter 45o R:dr och cancellisten hos andre ombudsmannen 400 Rtdr, [har Utskottet ansett sig icke böra tillstyrka bifall till den föreslagne löneförhöjningen för bokkullarne och cancellisterne i Banco-Diseont-Verket; samt får alltså hemställa, att ifrågavarande motion må jemväl i denna del få förfalla.
Stockholm den 3o April 1845. Banko-Tytskottcts Mcmorila, N:o 59. 7 Jtä.
Arik. till Exp. Utsk. d. 3 Maj, kl. 10 f. ro. Memorial, i anledning af erhållen återreniiss af sine i Utskottets Memorial]\f:o 55.