Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad åter angår det sednare alternativet, innefattande anhållan, att Kongl. Majit måtte till Rikets Ständer framställa förslag om beviljande för denna jernvägs fulländande af Sjutiofem tusen Riksdalers statsbidrag, att för ändamålet dispo - 16 Kongl. Maj:ts Nåd.
Skrifvelse, M 95. neras af ett bolag, som förbunde sig att utföra arbetet i öfverensstämmelse med det af Löjtnanten Adelsköld sednast uppgjorda kostnadsförslag, har Kongl. Maj:t visserligen funnit den omständighet härvid möta, att det nuvarande bolagets
Direktion förmedelst kontrakt förbundit sig att, utan annat Siats-understöd än det från Handels- och Sjöfarts-fonden beviljade lånet, fullborda anläggningen; men då, med hänsigt till ifrågavarande jernvägs nytta för ortens transport-rörelse och möjligheten att derigenom till allmänt gagn, åt flera orter i landet sprida Norbergs rika malmtillgångar, det kan synas icke obilligt, att jernvägs-företaget blefve annorledes, än medelst lån, af allmänna medel understöd^ vill Kongl. Maj:t härme delst hafva till Rihets Ständer i nåder öfverlemnat denna del af ansökningen, på det att, i händelse Statens tillgångar finnas för närvarande medgifva en så beskaffad ytterligare utgift för kommunikationernas förbättrande, Rikets
Ständer må komma i tillfälle att taga under pröfning frågan om det sökta Stats-understödets beviljande, hvarvid i sådant fall, jemte de för dylika understöd i allmänhet stadgade vilkor, torde böra föreskrifvas, att ett nytt bolag skall inom detta års utgång hafva bildat sig, som inlöser den färdiga delen af jernvägen och ställer antaglig säkerhet för väg-anläggningens fullbordande inom nästa års utgång, i öfverensstämmelse med Löjtnanten Adelskölds omförmälda förslag, sådant det, efter slutlig kontroll-granskning, kan varda af Kongl.
Maj:t i nåder faststäldt; — blifvande, i alla händelser, det nuvarande bolaget förpligtadt att, enligt sitt åtagande, för hvilket säkerhet blifvit ställd, ansvara för återbetalningen till Handels- och Sjöfartsfonden af det derifrån utanordnade lånet.
Utdrag Kongl. Maj-.ls Nåd.
Skrifvelse, Jtl 95. 17 Utdrag af Protokollet öfver Civil-är enden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stals-Rädet å Stockholms Slott den 15 Augusti 1854.
Hans Excellens, Herr Justitise-Statsministern, Grefve Sparre, Stats-Råden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteen, Grefve Mörner, Reuterdahl och Grefve Gyldenstolpe.
Chefen för Civil-departementet, Stats-Rådet
Fåhraeus föredrog i underdånighet:
En af f. d. Stats-Rådet m. m. F. O. Silfverstolpe, Ryttmästaren m. m.
Friherre W. F. Tersmeden, Häradshöfdingen m. m. E. W. Montan, samt Bruksidkarne Th. Aspelin och L. Wetterdahl, såsom delegerade af Norbergs jernvägsbolag, i underdånighet ingilven skrift, deruti bemälde delegerade anfört — — — På grund af dessa förhållanden och då — — — — — — — — hafva delegerade, å bolagets vägnar, i underdånighet anhållit, att den påbörjade jernvägsbyggnaden, jemte alla af bolaget för densamma anskaffade materialier, samt hvad dertill i öfrigt hörer, måtte af Staten öfvertagas och på dess bekostnad fullbordas, under vilkor — — — — — — — — — — — — hemställande delegerade tillika, derest berörde underdåniga anhållan icke vunne Nådigt bifall, huruvida icke Kongl.
Maj:t torde finna skäl, att till Rikets Ständer framställa förslag om beviljande, för denna jernvägs fullbordande, af ett anslag, stort 75,000 R:dr Banko, eller enahanda summa som för Nora-Ervalla jernväg blifvit anslagen, att för ändamålet disponeras af ett bolag, som, på de vilkor Kongl. Maj:t i öfrigt kunde finna nödigt bestämma, förbunde sig att fullända Norbergs jernväg i öfverensstämmelse roed det af Löjtnanten Adelsköld uppgjorda förslag; Uti häröfver infordradt underdånigt utlåtande af den 15 nästlidne Juli hade Styrelsen för Allmänna Väg- och Vattenbyggnader hufvudsakligen anfört — — — Vidkommande förra alternativet af ansökningen, eller att Staten skulle inlösa jernvägen, ansåg Stats-Rådet, i betraktande af hvad Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader i underdånighet anfört, sig sakna skäl att i sådan syftning tillstyrka någon Kongl. Maj:ts åtgärd. liih. till lt.
Prot. 1853 & 1854. 1 Sami. 1 Afd. 27 Haft. 3 18 Kongl. Maj:ls Nåd.
Hvad åter anginge sednare alternativet, innefattande anhållan, att Kongl. Maj:t måtte till Rikets Ständer framställa förslag om beviljande, för denna jernvägs fulländande, af 75,000 Riksdalers statsbidrag, att för ändamålet disponeras af ett bolag, som förbunde sig att utföra arbetet i öfverensstämmelse med det af Löjtnanten Adelsköld sednast uppgjorda kostnadsförslag, mötte härvid visserligen den omständighet, att det nuvarande bolagets direktion, förmedelst kontrakt, tillförbundit sig att, utan annat stats-understöd, än det af Handels- och Sjöfarts-fonden beviljade lånet, fullborda anläggningen; men då, med hänsigt till ifrågavande jernvägs nytta för ortens transport-rörelse och möjligheten att derigenom, till allmänt gagn, åt flera orter i landet sprida Norbergs rika malmtillgångar, det kunde synas icke obilligt, att jernvägsföretaget blefve annorledes än medelst lån af allmänna medel understödt, hemställde Stats-Rådet i underdånighet, huruvida icke ansökningen i denna del måtte varda Rikets Ständer genom Nådig Skrifvelse meddelad, på det att, i händelse Statens tillgångar funnes för närvarande medgifva en så beskaffad ytterligare utgift för kommunikationernas förbättrande, Rikets Ständer måtte komma i tillfälle att taga under pröfning frågan om det sökta stats-understödets beviljande, hvarvid, i sådant fall, jemte de för dylika understöd i allmänhet stadgade vilkor, torde böra föreskrifvas, att ett nytt bolag skall inom detta års utgång hafva bildat sig, som inlöser den färdiga delen af jernvägen och ställer antaglig säkerhet för väg-anläggningens fullbordande inom nästa års utgång, i öfverensstämmelse med Löjtnanten Adelskölds omförmälda förslag, sådant det, efter slutlig kontroll-granskning, kan varda af Kongl.
Maj:t i nåder faslställdt; — blifvande, i alla händelser, det nuvarande bolaget förpligtadt att, enligt sitt åtagande, för hvilket säkerhet blifvit ställd, ansvara för återbetalningen till Handels- och Sjöfarts-fonden af det derifrån utanordnade lånet.
Hvad sålunda blifvit af Stats-Rådet i underdånighet anfördt och tillstyrkt, behagade Kongl. Majit i nåder gilla; i följd hvaraf Nådig Skrifvelse i ämnet, sådan den finnes detta protokoll bilagd, skulle till Rikets Ständer afgå.
Ex Protocollo Vollrath Ekström.
Proposition, JYs 96. 19 AS 96.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 25 Aug. 1854, kl. 11 f. m. Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående anslag af vinsäd till Ulrica församling; Gifven Stockholms Slott den 18 Augusti 1854.
Hos Kongl. Majit har Ulrica Församling af Östergöthlands län i underdånighet anhållit, att, då densamma icke, i likhet med öfriga församlingar i Riket, åtnjuter något kronotionde-anslag för inköp af erforderligt vin vid Nattvardsgångar, den Kronan behållna tionde, som af vissa hemman inom socknen utgår, måtte för berörde ändamål församlingen tilläggas; och som upplyst blifvit, att inom socknen ett belopp af en tunna 29i7Aö kappar kronotionde är odisponeradt, nemligen en tunna 24 kappar inom Göstrings och Wifolka, och 521/3g kappar inom Kinds och Ydre häraders fögderi, har Kongl. Majit, i enlighet med hvad Dess och Rikets Kammar-kollegium och Stats-kontor, uti underdånigt utlåtande af den 7 innevarande månad, äfvensom öfrige vederbörande tillstyrkt, samt i öfverensstämmelse med hvad tillförene under enahanda förhållanden egt rum, härmed velat föreslå Rikets Ständer, att såsom vinsäd åt Ulrica församling anslå nämnde en tunna 2927/35 kappar kronotionde-spanmål.
Majit låter till vederbörande Utskott aflemna de detta ärende rörande handlingar och förblifver Rikets Ständer med all Konungslig
OSCAR. H. Reuterdahl. 20 Kongl. Maj:ls Nåd.
Proposition, M 96.
Utdrag af Protokollet öfver Ecklesiastik-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-liådet å Stockholms Slott den 18 Augusti 1854.
, Hans Excellens, Herr Justitiae-Statsministern, Grefve Sparre, Stats-Råden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteen, Grefve Mörner, Reuterdahl, Grefve Gyldenstolpe.
Departements-chefen, Stats-Rådet Reuterdahl uppläste härefter till justering ett, med Kongl. Maj:ts fattade beslut öfverensstämmande, förslag till Nådig Proposition till Rikets Ständer, angående anslag af vinsäd till Ulrica församling; Och behagade Kongl. Maj:t, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, berörde förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, i Nåder gilla samt förordna, att Nådig Proposition i‘ enlighet dermed skulle till Rikets Ständer afgå.
Ex Protocollo Carl Gust. Brusewitz.
STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOH. BECKMAN, 18S4.
Maj: i» j\ud. Froj)ositicn} N:o 97. 1 N:o 97.
Ank. till Exp.-Ulsk. d. 25 Aug. 1854, k!. 11 f. m.
Maj:ts Nådiga Proposition lill Rikets Ständer, med förslag lill förordning, angående Handels-böcker och Handelsräkningar; Gifven Stockholms Slott den t-I Augusti 1854,j
Att nuvarande kredit-lagar i många afseenden icke motsvara vår tids fordringar, har ofta och med skäl blifvit öfverklagadt, och en förbättring af lesamma har derföre utgjort ett af föremålen för Kongl. Maj:ts Nådiga omtanke.
Vid den granskning af denna del af lagstiftningen, som på Kongl. Maj:ts befallning egt rum, har frågan om handels-bok ansetts utgöra ett af de ämnen, derom fullständigare bestämmelser än nu finnas, äro af behofvet påkallade.
Då köpmannen och i allmänhet hvarje näringsidkare, så snart hans rörelse kommit till någon högre grad af utsträckning, ofta sättes i nödvändighet att anlita krediten, och det således måste ligga i samhällets intresse, att utvägarne för honom att erhålla kredit, så vidt ske kan, underlättas, blir det på samma gång af stor vigt, att missbruk af densamma i möjligaste måtto foreko mmes och, då det inträffar, allvarligen bestraffas.
Sådant kan likväl ej åke, med mindre, hvarje gång en närings-idkare kommer på obestånd, och nödgas inställa sina betalningar, tillfälle gifves att inhemta tillförlitlig och fullständig upplysning, huru han begagnat det af hans borgenärer honom lemnade förtroende, och om anledningarne till hans obestånd.
Den säkraste upplysning i detta hänseende lemna ordentligen och ändamålsenligt förda handelsböcker.
Bokföring öfver rörelsen är således för narängs-idkaren en skyldighet ej blott emot honom sjelf, utan äfven emot det allmänna, och bör förthy af lagen på - Sik. fil! R.
Prat. 1853 $ 1854. 1 Samt. 1 Afd. 28 Baft. 1 * Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition, N:o 97. bjuda*.
I nu gällande konkurs-lag stadgas väl ansvar för den gäldenär, som idkat handel eller annan rörelse, deröfver bok hällas bör, men antingen icke fört ordentliga böcker eller fört falska sådana, eller sina böcker förstört.
Genom detta stadgande synes dock det åsyftade ändamålet icke kunna fullt uppnås, såvida icke derjemte noggrannare bestämmes å hvilka närings-idkare stadgandet må ega tillämpning, samt huru bokföringen bör vara beskaffad, för att kunna såsom ordentlig anses, och saknaden af nödiga föreskrifter i nämnde hänseenden har derföre blifvit anmärkt såsom en väsendtlig brist i nuvarande lagstiftning.
Beträffande vidare det vitsord, som bör ordentligen förd handels-bok tillkomma, synes äfven ett tillägg till nu gällande lags stadganden vara erforderligt.
Till följd af sådana aftal kunna nemligen fordringar uppkomma, hvilka härleda sig från penninge-utgifter, som den ena för den andra på grund af affärs-förbindelserne dem emellan, bestridt från uppburne medel, remisser och dylikt; och då, angående så beskaffade fordringar, å hvilka något kredit-papper vanligen ej utfärdas, handels-böckerne med lika mycket, oin ej mera skäl, än i fråga om fordringar för borgade varor, böra kunna tjena såsom bevisnings-medel, synes äfven böckernas vitsord lämpligen böra till dem utsträckas.
På grund af de anmärkningar, som sålunda emot nuvarande stadganden om handels-bok förekommit, har Kongl. Majit låtit upprätta förslag till ny författning i detta ämne, deruti jemväl de dermed sammanhang egande frågorne om handels-räkningar och motbok blifvit behandlade; varande uti det betänkande, som bifogats förslaget, skälen för de deruti förekommande afvikelser från nu gällande lag närmare uppgifne.
Domstolens hörande, funnits nödiga, varder härmedelst till Rikets Ständer ofverl emnadt.
Majit föreslår att, med ändring af Kongl.
Förordningen, angående handels-boks vitsord den 6 Oktober 1848, antagas må följande ”Förordning, angående Handcls-böcker och Handels-räkningar.
§ I En hvar, som, i den ordning särskilda författningar innehålla, 1 stad el - Kongl. Majds Nåd.
Proposition, N:o 97.
S ler på landsbygden, till sitt yrke gjort, att i gross eller i minuthandel så* sorn näring idka, vare, ehvad det är enskild man eller bolag, pligtig ordentliga handels-böcker föra, såsom bär nedan sägs.
Lag samma vare för dem, som gjort till sitt yrke, att varor till försäljning tillverka eller bearbeta. §• 2.
Under stadgandet i 1 § inbegripas: de, som penninge-handel och bankrörelse drifva; de, som för egen räkning eller i kommission in- eller utrike» varor uppköpa, för att dem åter utsälja; de, som i kommission varor till ut 8äljning emottaga; de, som för in- eller utrikes sjöfart skepp eller fartyg bygga eller utrusta, för att dem på frakt upplåta eller försälja; de, som mot sjö— eller eld- eller annan skada försäkring öfvertaga; idkare af apotheks-rörelse; Idkare af boktryckeri och bokförlags-rörelse; idkare af gröfre eller finare smides-bruk, och af verk för tackjerns-blåsning och jern-gjuteri; idkare af fabriker och manufaktur-verk; idkare af de borgerliga yrken, som hafva till ändamål att lifsmedel eller drycker till försäljning bereda; och de, som till sitt yrke gjort, att på beting öfvertaga uppförande och bättrande af hus och byggnader.
Undan tagne äro: jordbrukare och idkare af de näringar, som med jordbruket sammanhänga; idkare af grufve-drift och bergsmanna-handtering; handtverkare, som endast på beställning varor förfärdiga; och de, som utan biträde af andra, än hustru och barn, mångleri- eller annan sådan mindre handels-rörelse idka, eller varor till försäljning tillverka. §. 3.
De i 1 § föreskrifne handels-böcker skola vara:
Dagbok, brefbok, inventariebok; köpman dock obetaget, att, efter godtfinnande, derjemte andra handels-böcker föra. fr 4.
I dag-boken skola antecknas, dag efter dag, i den ordning de inträffat, idla öfverenskommclser, företag och affärer utan undantag, som köpmannen för egen del, eller för andras räkning, enligt uppdrag} afslutat och som med rörelsen ega samband, de fordringar och den gäld, sorn; deraf eller annorledes tillkommit, borgenärernas och gäldenärernas namn, de vexlar eller andra skuldförbindelser, som blifvit utgifna, till betalning godkände, eller endosserade, d« kontanta penninge-belopp, sorn, på hvilken, grund det må Vara,, fiix dage© milit - 4 Kongl. Maj:ts Nild.
Proposition, N:o 97. tit eller utgått, och särskildt de varor till art, belopp och pris, som utborgads blifvit.
I dag-boken skola ock antecknas beloppen af de summor, köpman för sin hushållning från kassan uttagit-, såsom oek priset å de varor, han från sina förråder tili hushållningen användt.
De penninge-belopp, sorn för dagen influtit för varu-försäljning i minut, må för en gäng vid dagens slut i dag-boken antecknas. §• 5.
År rörelsens omfång eller beskaffenhet sådan, att förande af en enda dag bok olämpligt biefve, må särskilda dag-böcker öfver särskilda slag af förekomna affärer för dagen hällas. g. 6.
Bref-boken skall innehålla noggranna afskrifter af alla i handels-ärenden aflåtne bref efter deras datum och på det språk, hvarpå de skrifvits.
- Bref, sorn i handels-ärenden ankomma, skola, likaledes ordnade efter deras datum, noggrann! bevaras. g. 7. Inventarii-bok skall upprättas vid den tidpunkt, köpman sin rörelse öpp nar, och upptaga noggrann uppgift på allt hrad lian eger i fastighet, lösören och varulager, med derå påfördt värde, på fordringar och gäld, och på beloppet af hans kontanta penningar.
Inom de sex första månaderne hvarje år skall ock en balans-räkning uppgöras, utvisande de tillgångar, köpmannen då eger och de gäld-belopp, lör hvilka han då, på en eller annan grund, häftar; börande den na balans-räkning i sin ordning uti inventarii-boken inskrifvas.
År det ett bolag, som rörelsen idkar, och äro alla eller flere medlemmar för bolagets förbindelser solidariskt ansvarige; då skola alla de, sjelfva eller genom ombud, underskrifva, som sålunda förpligtade äro. g. 9.
Dag-bok och inventarii-bok skola, innan de begagnas, inbindas och, hvaf för sig, i fortlöpande sifferföljd, pagineras.
Det, som införes, skall i oafbruten följd, utan luckor eller toma mellanrum inskrifvas.
Ej må något af innehållet genom öfverstryknihg oller annorledes oläsligt göras, eller genom radering, utbyta tf blad, inskrifning mellan raderne eller i kanten ändras eller tilläggas.
Behof - Kongl.
Proposition, iV:o 97. 5 res ändring eller tillägg, må det såsom fortlöpande text a bladet antecknas.
Hafva andra anteckningar deremellan tillkommit, varde ändringen eller tillägget derefter inlördt, och i sådant fall dagen uppgifven, då ändringen eller tillägget skedde. §- 10.
Köpman är pligtig sina handels-böcker tinder tio år, räknade från den dag, sista inskrifningen skedde, sä vårda, att de vid behof må tillgänglige vara. §• 11- Köpinan, sorn befinnes icke hafva efterkommit hvad orri handels-böcker nu stadgadt är, vare, der han i konkurs-tillstånd råkar, underkastad den påföljd, konkurs-lagen i thy fall bestämmer.. g. 12., Handels-böcker, som vederbörligen förde äro, kunna i handelstvister så vä! emellan köpmän inbördes, som emellan köpman och andra, såsom bevisningsraedei tjena, efter hvad derom, här nedan sägs. g. 13.
Ar handels-bok ej så förd,, som ofvan är sagdf, ege den ej vitsord till förmån för den, som sig derå beropar, så framt ej vederparten det medgifver eller sakens beskaffenhet sådan är, att domaren finner boken i det målet vitsord förtjena.
Godkänner, vid uppkommen tvist, part boken i de stycken, som honom till fördel lända; ege densamma ock vitsord i de stycken, som äro emot han? anspråk. §• 14- Emellan köpmän inbördes vare bevisning genom handels-bok tillåten i tvister, som angå något handcls-ärende, hvarom i boken vederbörlig anteckning förekomma bör; oförkränkt likväl vedeiparts rätt att motbevisning förete, eller, der han det gitter, fel i boken eller sådana omständigheter visa, som boken eller personen misstänkta göra. g. 15.
Nu vill, vid tvist emellan köpmän inbördes om fordran, som på handelsbok grundas, den, som sökes, likaledes med sin handels-bok visa, att den fordran redan betald, elier annorledes gulden är; befinnas böckerna å båda sid,''1 vai a ordentligen lörda, men i den tvistiga frågan emot hvarandra strida; pröfv* 6 Kongl. Majits Nåd.
Proposition, N:o 97. domaren, huruvida i thy fall böckernas vitsord bör förfalla, eller om sådana omständigheter äro för handen, att någondera öfvervägande trovärdighet mi förtjena. §• 16.
Det vitsord, ordentligen förd handels-bok tillkommer, må uti handelstvister emellan köpmän ej för fullt bevis gälla, der ej den, som sökes, det medgifver, eller andra omständigheter tillika förekomma, sorn boken bekräfta, eller ock köpmannen, eller den, som boken fört, den med ed sannar; egande domarren, efter sakens beskaffenhet, sådan ed i hvarje fall föreskrifva. §. 17. Åskar, under det någon emellan köpmän uppkommen handels-tvist inför domstol anhängig är, någondera parten, att den andra, till sakens belysning, sin handels-bok förevisa må, eller finner domaren eljest sådan åtgärd nödig; ege han dertill förordna och utdrag, rörande det tvistiga, taga eller taga låta, der sa behöfves. §. 18.
Vägrar part att sin handels-bok förete, då det af domaren honom ålagdt är, eller den andra parten sig erbjudit, att boken för fullt bevis godkänna; ankomme på domarens pröfning, att den vägrandes påstående i saken omedelbart förkasta, eller vederparten tillåta sin bok eller utsago med ed sanna. §. 19.
Ilar köpman, utom de böcker, som enligt 3:dje § ovilkorligen hållas böra, andra handels-böcker fört; ege domaren ock magt dem, vid förelagdt vit» eller annan påföljd, infordra och af deras innehåll, beträffande tvistefrågan, kännedom eller utdrag taga eller taga låta.
Dock må något vitsord dessa böcker ej tilläggas, der de ej, såvidt med deras ändamål förenligt är, uppfylla d» vilkor, som för de förras vitsord äro fastställda. §. 20.
Mot andra, än köpman, ege handels-bok ej vitsord i fråga om annaa fordran, än den, som på utborgning af varor sig grundar.
Beropar sig, vid uppkommen tvist,' köpman på sin handels-bok, att si beskaffad fordran styrka, och gitter ej vederparten visa fel i boken, eller sådana omständigheter, som boken eller personen misstänkta göra, men nekar ändå till krafvet; då ege boken mot honom det vitsord, att han skall vara skyl*ed ed sig fria, der han ej hellre vill öfverlåta åt köpmannen, eller den sorn Kungl. Maj:ts> Nåd.
Proposition, N:o 97. 7 boken fört, att fordringens riktighet med ed sanna, eller ock domaren, i anseende till omständigheterna, finnér skäl edgängen ät köpmannen eller bokföraren uppdraga. §. 21.
Handelsräkning, som af köpman utfärdas, bör med hans handels-böcker aoggrannt öfverensstämma. §. 22. p
Ar emellan köpmän öppen kredit aftalad, antingen i allmänhet, eller för ett visst handelsföretag; vare den, som kredit gifvit, pligtig räkning deröfver den andra tillställa inom den tid, vanligt handelsbruk bestämmer, om ej annorlunda aftaladt är.
Finner den, som räkningen emottog, densamma oriktig vara; åligge honom utan dröjsmäl, bevisligen derom tillsäga den, som räkningen gaf, eller, der denne ej kan anträffas, klander mot den räkning hos Konungens Befallningshafvande anmäla inom tre mänader, sedan han densamma emottog.
Försummar han det, och liar han ej heller inom den tid, som nu är sagd, bevisligen tillställt den, som räkningen gaf, annan på sina böcker grundad räkning, som mot den af honom emottagna strider; vare det ansedt så, sorn hade han räkningen godkänt. §. 23.
Räkning å varor, utborgade till köpman, utan aftal om öppen kredit, eller till annan, iin köpman, skall, vid den fåföljd, 25 § utsätter, gäldenären bevisligen tillställas sednast inom tie månader efter utgången af det år, hvarunder det utborgade i handels-boken inskrefs, der ej annorlunda uttryckligen aftaladt är. §. 24.
År räkning gäldenären vederbörligen tillställd och har han ej inom tre månader, sedan han den emottog, bevi-ligen tillsagt köpmannen, att räkningen ej godkännes, eller ock till Rätten, hvarunder gäldenären lyder, klander derå instämt; vare då räkningen lika utmätningsgild, som förfallet skuldebref.
Har gäldenären genom sin påskrift räkningen godkänt; vare lag samma. §. 25.
Har köpman försummat, att räkning å utborgade varor gäldenären tillställa, eller*honom derför hos Rätten eller Konungens Befallningshafvande söka inom den tid, som i 23 § sägs; då må för den fordran handelsbok något vitsord ej tillkomma. 8 Kongl. Maj:is Nåd.
P/oposilion, A7:a 97. §- 28, .
År emellan köpman oell någon -af deni, till hvilka han varor utborgat, motbok kållen, och liar köpmannen den motbok, afsiutad, till gä kl eisa ren aflernnat inom den i 23 § sagda tid: vare köpmannen cj skyldig annan räkning öfver hvad motboken innehåller, gäldenären tillställa.
Vill gäldenären boken ej godkänna; gore derom tillsägelse eller i ris t amme klander efter thy som i 24 § stadgas, och varde tiden för klandret räknad från den dag, gäldenären boken, afsiutad, emottog.
Sker ej tillsägelse eller anmäles ej klander; galle motboken för fullt bevis ora hvad deruti uppfördt är. §. 27, Vägrar gäldenären att motbok förete, då lian kräfves, 'eller har den titan något köpmannens vållande förkommit eller fått sådant fel. att den ej kan i det, hvarom tvistas, för tillförlitlig anses; ege köpmannen eller bokföraren feandels-boken med ed styrka. §■ 28.
Hvad i denna förordning stadgadt är för köpman, gällö i alla hänseen•en äfven för de öfrige af dem, som, enligt 1 och 2 §§, handels-böcker hälla böra.”
De till ärendet hörande handlingar åtfölja; och Kongl. Majit förblilver Rikets Ständer med all Kongl.
Datum st supra OSCAR.
C. A. Sparre* t Pretokefl Kongl. Maj:Is Nåd.
9 Protokoll öfver ett Justilie-ärende, hållet i Kongl. Maj:ts Högstt Domstol Fredagen den 17 Mars 1854.
Närvarande: • Ja-ititie-Råden Engelhart, Backman, Quiding, Hoffstedt, Gyllenhammar, Gynther, Quensel.