Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
RiksgiildsContoiret icke möjligen kan tillskyndas någon f örlust j Sedlarne godkänna till det belopp sonij vid hvarje förefallande händelse} profvas bura innchafvaren tillgodo komma; och sedan H:rr Fullmäktige, i anledning deraf, genom Utdrag af Protocollet den 8 derpå följde November, uppdragit åt Commissarierne, att, med Fullmäktiges beslutande och afgörande rättighet, verkställa granskningen af inkommande smärre Creditsediar efter den uti SlatslJtskottets ofvanberörde ProtocollsUtdrag stadgade allmänna grundsats; så hafva Commissarierne, på grund deraf och med tillämpning endast af denna allmänna föreskrift, för hvarje serskildt fall verkställt granskningen af förslitne småsedlar samt approberat eller casserat de samma, allt efter det förhållande, hvartill hvarje sedels beskaffenhet föranledt, intilldess Hjrr Fullmäktige, med anledning af K. Mtts Nådiga Skrifvelse den 19 November 1823, genom till samtlige Konungens Befallningshafvande den 20 derpå följde December afbiten Skrifvelse, till vederbörande Uppbördsmäns efterrättelse låta uppgifva, att, efter enahanda grund, som inom Rikets Ständers Bank, i afseende på dess småsedlar följes och iakttages, bör den högra fjerdedelen, som innehåller fina trycket och namnen, vara alldeles hel och ostyckad, så framt RiksgäldsContoirets Credit-sedlar på 2 R:dr Betänkanden, N:o 37g.
363 och derunder ovilkorligen skola till inlösen godkännas, men hvaraf, jemlikt berörde Skrifvelses vidare innehåll, likväl icke följde, att sedlar, hvilkas luigia fjerdedel är mer eller mindre stympad, ovillkorligen casseras, utan kunde af Uppbördsmännen ratade sedlar möjligen för större eller mindre belopp blifva godkände, enär de företeddes i PiiksgäldsContoiret, der, i följd af Rikets Högloft.
Ständers åt Styrelsen af RikgäldsVerket serskildt lemnade uppdrag, granskningen af förslitne. och stympade småsedlar får verkställas efter den allmänna grundsats, som StatsUtskottet vid 18■ o års Riksdag genom dess ofvan omförmäldte ProtocollsTJtdrag stadgat.
Detta stadgande blef således en ytterligare af IRrr Fullmäktige godkänd grund för förslitne sedlars bedömande; och hafva Commissarierne, med tillämpning af dessa föreskrifter samt med iakttagande af all den noggranhet och den vård om, å ena sidan, Contoirets och å andra sidan, den enskildes rätt, som vid så mångfaldigt omvexlande förhållanden i denna del kunnat iakttagas, sökt rättfärdiga det dem, i afseende på meranämnde approbation och cassation lemnade uppdrag, alltid i Öfverensstämmelse med de ytterligare följde grunder.
— Commissarierne hafva nemligen, vid alla de tillfällen, då högra fjerdedelen af en till inlösen företedd, försliten mindre sedel ej funnits så fullständig, att den samma, jemlikt H:rr
Fullmäktiges i det föregående omnämnde stadgande, kunnat ovillkorligen inlösas för sedelns fulla Valeur, alltid med iakttagande af oftanämnde, vid 1810 års Riksdag, fastställde allmänna grundsatts, så 364 Stats - Ut sk ot tets förfarit, att när från en sedel, den delen, som innefattar blott fina trycket med namnen är skiljd , inlöses denna frånskiljda del med minsta Valenren af en Creditsedel och det öfriga, då ej sådane delar saknas, sorn anses kunna tillskynda RiksgäldsContoiret någon förlust, antages till det belopp, hvarå sedeln lyder, dock med afdrag af hvad för fina trycket och namnen bordt afdragas; för öfrigt iiade, vid tillämpningen af denna allmänna grund, till en nödig controll mot RiksgäldsVerkets förlust, alltid blifvit iakttaget, att Piiksgäldssedlar å 2 R:dr, då ordet Riksdaler, men ej Valeuren 2, hvarken i bokstaf eller ziffra, finues pä deras högra sida, der fina trycket och namnen äro sammanhängande, approberas för En R:dr och att sådane sedlars vänstra sida, om den är fullkomligt hel och innehåller alla Valeurerne, äfven antages för En R:dr; och blifva på enahanda sätt sedlar å En R:dr, när ordet Riksdaler ej finnes i behåll på deras högra sida, som i sammanhängande skick upptager fina trycket och namnen, alltid godkände till endast Sexton Skillingar, emedan örn den öfriga delen med fullt uttrvckta valeurer företes, den då inlöses för Trettiotvå j Skillingar; hvarförutan och hvad angår sedlar å Sexton Skillingar, hvilken Valeur är den minsta, hvarå sedlar af RiksgäldsContoiret nu mera utgifvas, dea norm alltid vid deras granskning följes, att då af en sådan sedel företes någon del, så beskaffad, att den innehåller namnen, jemte något af fina trycket, inlöses denna sedel för sedelns fulla Valeur, hvaraf följer, att Betänlanden, N:o 379. 365 att någon ersättning ej kan beviljas en sådan sedels Öfriga del, antingen den är större eller mindre.
Herrar Fullmäktige tillägga, alt dessa äro de allmänna grunder, dem Commissarierne följt, i afseende på deras nu i frågavarande åtgärder, hvilka dock vid till oändlighet omvexlande förhållanden, kunna 1 vissa smärre delar vara förändring underkastade ; oell då alla de till mindre Valeur godkände, Remisshandlingarne bilagde , sedlar äro, enligt dessa grunder, bedömde, hafva H:rr Fullmäktige ansett något ytterligare icke återstå att anföra, i hvad Remissen angår Cotnmissariernes öfverklagade åtgärder.
Beträffande åter den tillika gjorda framställning, att tillförlitligare och mera ändarnålsenlige grunder, än de hittills följde, måtte för förslitne sedlars approbation och cassation uppgöras, så hafva Hrr Fullmäktige hemställt, om icke de, vid slstförflutne Riksdag, för BancoVerket i detta hänseende stadgade och genom Hrr BancoFullmäktiges GirculaireBref den g Januarii i8a4 Konungens samtlige Befallningshafvande meddelade grunder, äfven vid RtgsGontoiret till alla delar måtte få iakttagas; nied tillägg, det Hrr Fullmäktige ej funnit något förslag i detta fall, som mern än detta, undanrödjer de öfverklagade olägenheter ne.
StatsUtskottet har tagit detta allt i r.oggrannt öfvervägande.
Och som, efter hvad Hrr Fullmäktiges ofvan intagne Utlåtande upplyser, några serskilda och bestämda föreskrifter, i afseende på granskningen af 5 B. a5 366
Stats -Utskottets förslitne smärre Creditsedlar, icke blifvit af R.
H. St:r meddelade, efter hvilka Commissariernes i RiksgäldsContoiret öfverklagade förfarande med de motionerne åtföljande Creditsedlar skulle kunna af StatsUtskottet i administrativ väg pröfvas och bedömas, så har Utskottet, med anledning af motionerne, ansett sig icke kunna tillstyrka annan åtgärd, än att, i händelse R.
Stir skulle täckas bifalla Utskottets uti Betänkande N:o 357 gjorda hemställan, att, i afseende på granskningen och approbationen af RiksgäldsContoirets Creditsedlar, mätte stadgas och tillämpas enahanda grunder, som, i afseende på granskningen och approbationen af Bankens så kallade småsedlar af nu brukliga formulairer, varda vid denna Riksdag föreskrifne, det må lemnäs hvarje innehafvare af till förmenta värdet nedsatte eller casserade Creditsedlar , öppen rättighet, alt desamma till ytterligare granskning efter dessa nya föreskrifter uti RiksgäldsContoiret förete.
Den 26 Januarii i83o.
Utlåtande, i fråga om genom AfräkningsContoirets indragning mindre Controll på K.
Till följd af II. R. och A:s till Utskottet aflåtne Remiss uppå Herr Hjertås, Gustafa begäran, det Utskottet måtte undersöka, huruvida indragningen af det så Betänkan den, N:o 38cn 367 kallade AfräkningsContoirct kunnat föranleda till mindre fullständighet i Controllen å K. RäntcKammaren, samt i sådant fall vidtaga nödige åtgärder till en dylik Controlls återinförande; får Utskottet Upplysa: att ibland de åligganden, som tillhörde det under K.
KnmmarGollegium förut lydande men vid den nya regleringen af K.
StatsContoiret på R.
Sin s begäran vid 1 8?.3 års Riksdag uti underd.
Skrifvelse den 20 Octöber berörde år indragnfi AfräkniOgsContoir, hvars göromål dels hufvudsakligen till StatsContoiret, dels till KammärCollegii öfrige Contoir och andre Verk öfverflytt tåts, Var åtgärden af Annotation öfver den del af Rikets Inkomster j soni hfvereras till K.
RäritcKarnmaren.
En sådan Annotation hölls dessutom äfven af Bokhållaren i K.
StatsContoiret, och den serskildta Controllen i AfräkningsContoiret fullföljdes icke till något ändamål, utan stannade alldeles vid denna formalitet.
Deremot har Controllen i K.
StatsContoiret alltid fortgått, genom en underhållen jemförelse emellan K.
RänteKammarens Räkenskap och Bokhållarens Annotationer, eller de så kallade MemorialBöcker, hvilka äfven af R.
Revisorer i sådånt ändamål begagnas, och sluteligen controlleras öfverensstäm melsén > desse delar genom RiksHufVudBoken, sorn af bägge i frågavarande Specialer, RänteKammarens Räkenskap och MemorialBoken verificeras.
Utom nyssnämnde MemorialBok föres af Ränttliästarne en lika lydande annotation, hvilken tjenar till ledning och Gontroll för upprättandet af RänteKam - 368 Stats-Utskottets marens HufvudBok i hvad den rörer inkomsten* När desse bägge MemorialBöcker emot hvarannan jemföras och öfverensstämma, synes en tredje af lika beskaffenhet, endast medförande större omgång och tidsutdrägt, ej af nöden, utan tillräckelig
Controll vunnen sådan den nu finnes.
Det åligger derjemte Bokhållaren i K.
StatsContoiret, att noga tillse, det behörige attester öfver skedd insättning i Banken eller PiiksgäldsConloiret företes, innan han å RänteKammarens qvittencer meddelar sin påskrift om annotation, utan hvilken desse
Qvittencer ej äro gällande:
Varande i sjelfva Attesterne föreskrift härom lemnad, så att enskilde Personer, sorn Penningar för RänteKammarens räkning lefverera, ej kunna blifva i okunnighet om huru Qvittencernc, för att vara behörige, skola vara beskaffade och sålunda sjelfve kunna vaka deröfver alt deras inbetalningar blifva på vederbörligt ställe antecknade.
KammarCollegium hade först ensamt och sedan i förening med Kongl.
StatsContoiret, inseende öfver Kongl.
RäntcKammaren, och i följd så väl häraf som af Kongl. KammarGollegii åliggande att controllera KronoUppbörden på det hela borde ej mindre de i Kongl. RänteKammaren inflytande medel än äfven alla af Kongl.
StatsContoiret anordnade utgifter i Kongl.
KammarCollegium genom dess AfräkningsContoir annoteras.
KammarCollegii åliggande har nu mera upphört och, enligt Kongl. Kungörelsen af den 10 April 1828, tillhör den löpande Betänkanden, N:s 38o, 381. 36g Controllen öfver KronoUppbörden ensamt Kongl.
Vid desse förhållanden och enär K.
StatsContoiret, ansvarigt på det hela inför K. M:t, för så väl ett behörigt iakttagande inom K.
Räntekammaren af dess Tjenstemäns åligganden, som för göromålen i de öfrige under K.
StatsContoirets inseende stående Departementer, hvarken af ett under annat Verk lydande Contoir lämpligen bör controlleras, eller derigr norn skulle kunna göras mera ansvarigt, har Utskottet, af den undersökning, som, i följd af Hr Hjertås motion, ägt rum, icke hämtat anledning, att hos R.
St:r föreslå någon underd. hemställan lill K. M:t i detta ämne.
Den a3 Jan. i83o.
Utlåtande, i anledning af erhållen ålerremiss å Betänkandet N:o 3i8, rörande verkställd revision af StatsVerkets Räkenskaper och Förvaltning för år 1826.
Ifrågavarande Betänkande, som bifallits af H. R. o. A. samt H.
PresteStändetj har blifvit återremitteradt från de öfrige 2:ne RiksStånden på grund af dervid gjorda anmärkningar, hufvudsakligen innehållande: att, hvad först angår de till reparations-arbetet å Svea LifGardets Cassern anordnade medel, Utskottet, genom dess tillstyrkande om sådana åtgärders vidlagande hvarigenom StatsVerket må beredas ersättning för 370, Stats-Utskottets Jivad derifrån till nämnde reparation utbetalts, ingått uti ett icke tillåtligt klander af Konungens beslut, enär berörde hemställan åsyftade ett fullkomligt uppliäfvande af K.
Mits under den 2 Mars 1825 i grund-, lagsenlig ordning meddeldte förordnande, enligt hvilket såväl Regementet som Stockholms Stad befriats från skyldigheten alt vidkännas reparatio.ns-kostnaden: att Utskottet deremot handlat grundlagsenlig!, om det i stället i, anmärkningsväg gjort anmälan mot
Konungens rådgifvare och föredragande att det nu åter syntes, sorn Utskottet med flit sökt leda anmärkningen från den rätta i Grundlagen utstakade vägen, i ändamål att göra densamma utan ali påföljd och ändtligen att Utskottet, då det tillstyrkt ersättning af StatsVerkets utgift till berörde reparation, tillika bordt uppgifva, huru och af hvem en sådan godtgörels.o borde utkräfvas, I följd af berörde anmärkningar, har Utskottet förskaffat sig del af de förordnanden som, tid efter annan, rörande ifrågasatte Casserns reparation, af K, M:t blifvit ChefsEmbetet vid Regementet meddeldte ; och har Utskottet derigenom erfarit att K. M:t, genom Nåd, Skrifvelse d. 25 Nov. 1823 , förklarat, det Svea RifGardesRegementets anhållan om penninge-tillskott för detta ändamål vöre billig, och att Regementet icke borde betungas med den till iståndsättandet af Cassernen erforderliga kostnad; samt att K, M:t genom Nåd, Bref den 2 Mars 1825 ytterligare förklarat, det K. M:t funne Stockholms
Stad icke kunna åläggas att denna reparation bestå, utan ville tillåta Betänkan den, N:o 38i.' 371 alt medel dertill finge från StatsVerket utgå.— Under d. 12 December 1827 har K.
M:t derjemte meddelt Nådigt Förordnande rörande framtida underhållet af LifGardesRegementernas Casserner, hvaraf Utskottet ansett sig böra i transsumt meddela följande: ”1:0
Till reparation och underhåll af GardesRegementernas till fot Casserner och dertill hörande byggnader, formeras genom en viss afgift af Rege inenterne, en serskild Gassa vid hvarje Regemente.” 2:0
Denna afgift, som bestämmes till 2 R:dr per man vid Andra LifGardet, erlägges af hvarje dertill hörande Compagnie ifrån och med den dag det i ^Hasscrnen inflyttar och fortfar så länge nu gällande inqvarterings-beräkniug äger rum, "Den utgår qvartaliter genom afdrag å den contanta inqvartering Stockholms Stad till Regementet utbetalar och i händelse af Commendering, minskas densamma i förhållande till det antal manskap, för hvilket ingen contant inqvartering erhålles.
På lika sätt och med lika vilkor utgår ifrån och med början af nästa år, afgiften vid Svea LifGardet, men bestämmes för detsamma endast till Två R;dr E:co perman, emedan genom en serskild vid Regementet redan förut vidtagen anstalt, Regementet besörjer underhåll och målning af sängar, skrin och öfriga inventarier, som vid Andra Gardet deremot komma att vidmagthållas på reparationsfondens bekostnad.” "3:o Följande reparationer böra, med Cassornas medel, af Directionerne bestridas, nemligen: alla yttre bmtfälligheter å Gasscrnbyggnadcvne ock uthusen, 372 Stats-Utskotets staket, bryggor och portar, gatuhållningen samt gårdsplanens grusning m. in., golf i Cassernrummen, förstugor och kök, omsättning af spislar och kakelugnar, nya fönsterkarmar, bågar, kors och plattar, äfvensom uti Andra Gardets Cassern.” etc.
”För öfrigt och då Svea LifGardet, vid dess inflyttning i Fredriksliofs Cassern, på egen bekostnad reparerat och förändrat det förra Slottet till Cassern och derigenom åsamkat sig en ännu ej afbetaldt betydlig skuld, ”bafve Vi i Kader velat tillåta att, af de hädanefter afsättandc Inqvarterings-medel till Gassernernas framgena underhåll, hvarje år 333 R:dr 16 sk. må användas till ränta och Cnpital-afbetalning å be-y rörde sktdd, dock med det dervid fästade uttryckliga förbehåll, att Cassernhusens reparation och underhåll derigenom ej i någon måtto försummas eller åsidosattes.
Vid det sålunda upplysta förhållandet och då, sedan Regementet äfvensom Stockholms Stad blifvit af K.
M:t från all godtgörelse af reparationskostnaden fri— kallade, det endast återstode att öfverlemna målet till H.
ConstitutionsUtskottets handläggning, men detta Utskott redan fulländat granskningen af StatsRådets
Protokoller för den förflutna tiden och för förvaltningen derunder tillstyrkt decharge, finner Utskottet, äfven med hänsigt till de nu vundne upplysningar, hvilka, såsom icke tillgänglige uti K.
StatsContoirets handlingar, för Utskottet vid målets behandling förra gången icke varit kände, sig äga anledning hemställa; Betänkan den, N:o 381.
3^3 det frågan om ersättningsanspråks väckande för hvad af StatsVerkets medel utbetalts i och för reparationen af Svea LifGardes Cassern må förfalla.
Emot den af Utskottet uti 2:dra punkten af Betänkandet N:o 318 tillstyrkta underd. anhållan:
"att å allmänna byggnads-anslaget några dispositioner af främmande egenskap ej må äga rum,” har blifvit anmärkt, att den å samma anslag anordnade summa, till Casserners uppbyggande för PionierCorpsen vid Wanäs, icke innebure skälig anledning till en sadan framställning, enär denna inrättning, ehuru förlagd vid Wanäs, icke hade ringaste gemenskap med dervarande Fästningsarbete, samt då inom 8:de HufvudTitein icke funnits något mera lämpligt anslag alt tillita, sedan det visat sig att Fångvårds-anslaget icke lemnade full tillgång för denna nyttiga utgrening af Fångvårdsanstalterna inom Böket.
Till stöd för Utskottets i detta ämne yttrade åsigt torde det endast vara nödigt upplysa, att K. Mits Nåd.
Skrifvelse d. i.
Mars 1826, hvarigenom byggnads-arbetet anbefalldes och förordnande örn medlens anvisande gafs, innehåller, det Casserner borde uppföras å Wanäs för så väl der blifvande 2:ne Compagnier Pionnierer som ock för den Garnison, hvilken der komme att förläggas, äfvensom att vid uppgörandet af Förslaget till fördelning af ÅrsAnsIaget för pu-> blike husen i Landsorterna, vanligen en hel klass af anmälda reparations-arbeten måste till påföljande år uppskjutas.
— Förblifvande sålunda i hufvudsaken vid sia förut yttrade mening, får Utskottet, med ytterit'"
374 Stats-Utskottets gare hemtad anledning deraf, att PionnierCorpsen, på sätt i anmärkningarne äfven yttrats, utgör en Fångvårds-anstalt, vördsamt tillstyrka; det R.
Sier uti underd. skrifvelse till K.
M:t, må, jemte framställning af nu anmärkte förhållande, yttra den underd. förmodan att, sedan anslagen för Fångvårds-anstalterna i Riket blifvit vid denna Riksdag ansenligen ökade, det för Kronans hus och byggnader i orterna bestämda års-anslag hädanefter må endast för dess egentliga ändamål användas, Pen 23 Januari; t83o, Reservationer; Af Hr Grefve von Schwerin:
Då det Utlåtande StatsUtskottet nu afgifvit, afviker från det Utlåtande som i Betänkandet N:o 3i8 finnes intaget, samt jag i InkomstAfdelningen deltagit i den preliminaira granskning som grundlagt det förra utlåtandet, men icke i den senare, uther jag mig att få afgifva följande förklaring.
K. M:ts, bland StatsContoirets handlingar befintliga Nåd.
Skrifvelse!- rörande utbetalningar till Fredrikshofs Gassern och som grundlagt Utskottets Utlåtande N:o 3i8 innehålla enkla anordningar och Utskottet kunde af dessa skrifvelser icke inhämta det K.
M:t fattat beslutet att kostnaden för Gasernen skulle af StatsVerket bestridas.
Då sålunda anledning fanns till den förmodan att de anordnade summorna möjligtvis blifvit utbetalte såsom förskotter, ålåg det Utskottet, som kände att 1823 års R.
St:r funnit sig icke kunna motsvara K.
M:ts gjorda Nåd. proposition om Betänkanden, N:o 381. 375 anslag på Stat till Fredriksliofs Cassern, att uppföra summans belopp såsom åter ingående till StatsVerket.
Ej heller syntes denna fråga lämpligen kunna utgöra ett anmärkningsmål mot K.
Mits rådgifvare.
M:ts, till ChefsEmbetet vid Första Eif’ Gardet i ämnet aflåtne Nåd.
Skrifvelser, och som Utskottet, med ledning af gjorde anmärkningar, förskaffat sig, synes visserligen målet vara af annan natur.
Dessa nya för Utskottet vid frågans första behandlande obekante Nåd.
Skrifvelser, kunna väl inverka på RiksStåndens blifvande beslut, men i min tanka icke på Revisorers opinioner och deras handlingssätt, då Revisorerne, som känna att StatsVerket i alla dess delar bör för dem uppvisas, böra förvänta att inom det Verk, hvars räkenskaper de granska, också alla de handlingar skola finnas, sorn fordras för att erhålla rigtig åsigt af förhållandet, Samt af Friherre Sprengtporten:
Fullkomligen instämmande i det beslut, hvarigenom Utskottet, med frångående af sitt förut afgifna utlåtande, tillstyrkt att frågan om ersättningsanspråks väckande för hvad af SlatsVerkels medel utbetalts i och för reparationen af Svea LifGardes Casern må förfalla j finnér jag mig likväl föranlåten att reservera mig mot det skäl Utskottet framställt till redovisning för sitt behandlingssätt af frågan, och hvilket skäl skulle innefattas i den redan fullbordade granskningen af StatsRådets Protokoller; en framställning den jag anser stridande mot 29 af Riksdagsordningen. 376 Stats-Utskottets N:o 382.
Utlåtande, till följd af erhållen remiss, ifrån samtlige RiksStånden, uppå K.
M:ts, den 8 December 1829, till R.
St:r aflåtne Nåd. skrifvelse, ang:de lättad utväg till Lånebidrag åt Fastighets-ägare.
Sedan fråga hos R.
St:r blifvit väckt att använda Statens credit, för att meddela Fastighetsägare ett af ninständigheterne påkaliadt lånebiträde; så har K. M:t, uti ofvanberörde Nåd.
Skrifvelse, hvilken till ordalydelsen igenfinnes under N:o 86 i 1 Sard. 3.'dje Bandet af Bihanget till RiksStåndens Protocoller, gifvit R.
St:r sina tankar i detta ämne tillkänna.
K. M:t erindrar uti denna Nåd.
Skrifvelse att, då Svenska åkerbrukets framsteg under de sist förflutne 20 åren icke i samma måu verkat till producenternes ökade välstånd, landtegendomar fortfara nog allmänt att besväras med skulder, till ett räntebelopp sorn medtager egarnes årliga öfverskott och icke lemnar dem hoppet, att kunna afbörda capitalerne; att detta förhållande vore så mycket mera bekymmersamt, som åkerbrukets produclers fallne pris och fortfarandet af dryga daglöner försvårade jordägarens ställning, samt att det framställdte förslaget åsyftade alt bereda jordegare en utväg till capitalernes successiva återbetalning, hvilken de, lemnade åt sig sjelfve, icke kunde åstadkomma.
, Beta nk anden, N:o 382. 377 K.
M:t fäster derjemte R.
St:rs uppmärksamhet pä den lätthet Rikets Financiella tillstånd lemnar för antagandet af ett sådant förslag.
I detta afseende åberopas af K. M:t: att, ehuru allmänna Bevillningens årliga belopp sedan år 1812 blifvit minskadt med 4^0,000 R:dr, Saltpetergärden vid 1823 års
Riksdag till hälften borttagen samt ingen af ordinarie skalterne förökad, af kastningen af de indirecta pålagorne likväl så tillväxt, att för de 4 åren 1824, 1825, 1826 och 1827 StatsVerket kunnat till R:gsContoiret aflemna ett betydligt öfverskott, efter att hafva bestridt alla för desse år på RiksStaten uppförde utgifter, samt derutöfver utomordentlige och oförutsedda utgifter för omkring 2 Millioner R:dr; att, under de sista fem åren, oaktadt 1826 års missväxt, nära 2 Millioner R:dr Silfver ingått i Banken såsom realiseradt öfverskott af Rikets exporter öfver dess importer, utan att för detta ändamål serskild beskattning, lån, eller ständig tillökning af Sedelstocken behöft användas; att, genom de öfverskott på StatsVerkets inkomster, som blifvit till RtgsContoiret aflemnade, och dem, som på Allmänna Bevillningen inträffat, RrgsContoirets äldre skulder blifvit vid 1829 års slut nedsatte till ett obetydligt belopp och R:gsContoii et dessutom, sedan sista Riksdag, kunnat betala öfver 2 Mill.
R:dr till Canalbyggnader och J mill.
R:dr till Strömrensningar, utan att för mer än en högst ringa del dertill hafva behöft upptaga nya lån, enligt den authorisation, som 1823 års St:r i sådant ändamål gifvit; 378 Stats-Utskottets samt att jemväl II.
Stir nii, uti öfverskotten på StatsVerkets inkomster för åren 1828 oell 1829 med andra för handen varande tillgångar, funnit utväg så väl att bestrida flere utgifter för en gång, söm att* utan Allmänna BeVillnihgens förhöjning eller lån, anslå hära Tre milh R:dr till FörsvarsVerkets istflndsättandéi tinder sådant förhållande oell då Staten såjunda icke Vöre 1 behof1 af lån för egen räkning, antager K.
Mit, att den allmänna crediten kan, utan minsta olägenhet, begagnas för att understödja de jordegare som behöfva omsätta aldie skuldförbindelser och ärö i tillfälle att gifva tillräckliga säkerheter; Till följd hvaraf K. M:t till R.
St:r öfverlemna! j att vidtaga de utvägar, sorn leda till detta mål, medelst utgifning af obligationer , dem Statens financiellä ställning borde lätteligen göra användbara på förmånliga vilkor, serdeles om R.
Stir till deras amörtissement anvisa något bidrag af disponibla tillgångar; Dock har K.
M:t ansett, att för det närvarande denna upplånings- och utlänings-anstalt icke bör med Banken förenas Utan häldre åt RtgsCöntoiret uppdragas; Varande sluteligen af K.