Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Justitiae-Råderne Blom och Sylvander jemte Stats-Rådets samtelige Ledarr.öter tillstyrkte i Underdånighet bifall å Högste Domstolens fleste Ledamöters yttranden , så väl i afseende ä det föreslagna tillägget uti 6 §.
, som ock rörande tiden för tillträdet af en å Lotteri försåld fastighet; men i frågan åter hum förhållas borde i det fall, hvarom 7 §. i den föreslagna författningen handlar, eller art den, som vunnit en å Lotteri försåld egendom eller penfiingevinst, icke anmäler sig om emottagande! deraf inom föreskrifven tid; så och daen person , som upplåtit tin egendom till försäljning å Lotteri , i samma stund dragningen gått i verkställighet och vinst af egendomen utfallit å försåld
Lott } borde anses vara skiljd från eganderätten till samma egendom , samt det äfven syntes, som skulle , derest på sätt Högste Domstolens fleste Ledamöter föieslagit, underlåtenheten af en innehafvare utaf en Lottsedel , hvarå vinst utfallit , att inom föreskrifven tid anmäla sig om vinstens utbekommande , borde lända säljaren till godo, en otillständig fördel honom sålunda tillskyndas
J hvaremot en vinst , hvartill Lottinnehafvaren förlorat all rätt, såsom dåmera en tillhörighet för ingen, med större skäl borde tillkomma Staten , hemstälde desse Högste Domstolens och Stats-Rådets Ledamöter i underdånighet, att Lag-Cotr.mitténs förslag i denna del måtte Varda antaget , endast med den förändring , att tiden, inom hvilken anmälan om erhällan - 64
Om fast egendoms försäljning a Lotttri. de af en utfallen vinst skulle ske , borde räknas från den dag kungörelse om förloppet af Lottningen blifvit uti Post- och Inrikes-Tidningarne första gången införd; och tillstyrktes jemväl i underdånighet gillande af Lag - Comiténs Förslag i öfrige delar.
Maj:t täcktes i Nåder bifalla den af pluraliteten yttrade mening, och befallte, att Proposition i enlighet dermed skulle till Riksens Ständer afgå.
In fidem Protocolli. Jac. Aocel Dahlström.
Rätteligen transumeradt, bestyrker Fab.
Edelstam, Tjenstförrättande Cancelli», Protocoll ofver Justitice-Årender, hållet i Konungens Högsta Domstol, Måndagen den 2^ April 1823* Närvarande: Justitias-Råderne: Grefve Hamilton.
Manneritam.
Om fast egendoms försäljning a Lotteri. 6j Sedan Kongl. Maj:t, genom remiss af den 2i sistl.
Martii, infordrat Högsta
Domstolens underdåniga utlåtande öfver ett af Lag-Committén afgifvet förslag till författning om fast Egendoms försäljning å Lotteri, och handlingarna rörande detta ärende, sorn den ii derpåföljde April blifvit i Högsta Domstolen föredraget, sedermera bland Högsta
Domstolens nu närvarande Ledamöter circulerat, så företog na Högsta Domstolen granskningen af omförmäldte förslag.
Enär i 2 §. af den föreslagna Författningen stadgas, att, derest Egendom,, som till försäljning å Lotteri blifvit upplåten, före lottningen tages i mät eller säljes, eller ock säljaren sitt gods till Borgenärer afstår, varde lottningen inställd och till Lott-Innehafvame återgifvet, hvad en hvar af dem insatt; men 6 §. åter innehåller, att, i den händelse Egendomen blifvit före dragningen såld eller till Borgenärer afträdd, den som vunnit Egendomen å Lotteriet skall ega rätt att undfå det öfverskott, af Lottmedlen uppkommit, sedan kostnader och penninge-vinster blifvit afdragne, ansågo Högsta Domstolens fleste Ledamöter, Justitiae - Räderne Peterson > Noréus, Friherre Kurck och Grefve Hamilton , desse stadganden vara i så måtto i strid med hvarandra, som, enligt 2 §., lottningen skulle, i den hänBih. t. Kika St, Prat. J, Sami, 1823, 2ia fiandt 5 66
Om fast egendoms försäljning d Lotteri. eleise
Egendomen före dragningen blifvit såld eller till Borgenärer afträdd, inställas , och 6 §. åter förutsätter, att, vid ett sådant förhållande , lottningen skulle icke dessmindre gå i verkställighet; men af de motiver Lag-Committen anfört till grund lör dess förslag , och hvilka upptagas uti det dervid bifogade underdåniga utlåtande, inbemtades, att 2 §. hade afseende å den händelse, att anmälan om den mellankomne försäljningen eller Cessionen göres inom den tid, att Lottningen kan verkställas, samt 6 §• åter, att någon sådan anmälan icke skett.
I anledning hvaraf desse Högs a Domstolens Ledamöter ansågo endast den rättelse i redactionen af 6. §. nödig, att den skulle komma att lyda sålunda ; 6 §.
Är ej full tillgång att Inteckningarne gälda , och förmår ej säljaren befria Egendomen från bristen, stånde då till honom som vunnit , ehvad han heldre vill taga Egendomen eller det öfverskott som i 4. §. sägs; håfve ock han rätt till öfverskottet, der Egendomen före dragningen blifvit såld eller till Borgenärer afträdd, utan att anmälan derom skett hos Ämbets- Verket, sä att lotmingen kunnat inställas , eller han för annan orsak ej kan Egendomen åtkomma.
Svarar ej det öfverskott emot Egendomens värderings summa ; ege den som vunnit att söka fyllnaden af säljiren ut.
Då, i den händelse nyssnämnd är, sälja» fen är skyldig att ansvara för skillnaden emel - örn fast egendoms försäljning å Lotteri.
Ian öfverskottet af Lottmedlen samt Egendomens värderings-summa; funno desse Högsta Domstolens Ledamöter billigt, att den reciprocité borde ega rum, att fördelen deraf, att den som vunnit sjelfva Egendomen eller å hvars lott penninge-vinst fallit, icke anmäler sig inom föreskrifven tid om vinstens utbekommande, skulle tillfalla säljaren.
Högste Domstolens fleste Ledamöter förestälde sig äfven deö möjlighet, att vinst af Egendomen kunde utfalla på en oförsåld lott, för hvilken händelse nödigt vore att föreskrift meddelades; och sorn egenskapen af ifrågavarande försäljningssätt vöre så beskaffad, att all möjlig vinst, likaså väl
Som all förlust i bör drabba säljaren, ansågO desse Högste Domstolens Ledamöter, att, derest den lott, hvarå vinst af Egendomen utföll, vore oförsåld , borde säljaren få behåll Egendomen och tillika få uppbära behållningen af Lottmedlen.
1 öfverensstämmelse härmed ahSågo desse Högsta Domstolens Ledamöter sig böra föreslå en sålunda förändrad redaction a£ 7 §.
Anmäler sig ej hos Konungens Befallningshafvande den som Egendomen vunnit, inom åf och dag sedan dragningen verkstäld är, vare han sin vinst qvitt och Egendomen återfalla till egaren.
Skulle åter så hända, att vinst af Egendomen utfaller å Lott, som oförsåld är * behålle säljaren likaledes egendomen.
Tager ej den, å hvars lott penningeVinst fallit, vinsten hos Ämbets-Verket ut, inom sex månader ef® 6g Om fast egendoms försäljning a.
Lotteri. ter dragningen , vare ock samma vinst hemfallen till säljaren.
Enär det syntes vara af särdeles vigt för de: ., som vunnit en å Lotteri försåld egendom, att så sn*<rt som möjligt få tillträda densamma, heldst anledning vore att befara, det förre egaren, i betraktande deraf, att den, som vunnit Egendomen, åtkommit densamma för det ringa priset af den för lotten bestämda insattsen, skulle möjligen, till den således blefna egarens skada, söka , på bekostnad af Egendomens framtida bestånd, deraf draga egen vinning, eller åtminstone ej vore synnerligen mån om att vårda densamma, som således under en längre förvaltningstid af förra egaren kunde betydligen försämras, funno desse Högsta Domstoiens Ledamöter sig böra i underdånighet tillstyrka, att med tillträdet af egendom, som blifvit å Lotteri försåld, bör förhållas på sätt i afseende å Egendom, som å executiv Auction föi sälj es, är vordet föreskrifvet, samt att redactiomn af 9 §. skulle sålunda förändras, att i stället för de orden: hjute säljaren laga fardag, införes: förhålles dermed som angående försäljning af hus och jord ä UtmätningsAuction stadgadt år.
Justitiae-Radat
Manner stam var härifrån skiljaktig och, under åberopande af sin mening i frågan, huruvida nu föresbgna försäljningssätt må ega rum, förklarade, att, derest Ko gl. Maj:t skulle finna skäligt låta Nådig proposition i ämnet till Riksens Ständer afgå.
Om fast egendoms försäljning ä Lotteri. 69 bifölle Justitiae-Rådet Lag.Comiténs förslag i alla delar.
In fidem Protocolli P. Dari.
Stenius. Rätteligen transumeradt, betygar Fah.
Edelstam , Tjenstförrättande Cancellist; Vvotocoll öfver Handels- och FinanceArenden, hållet infot Hans Maj t Konungen i Stats-Rädct å Stockholms 'Slott den 9 Maj 1822, Närvarande : Deras Excellencer Justitiae-Stats-Ministern Herr Grefve Gyllenborg och Stats-Ministern för Utrikes Ärenderne, Herr Grefve von Engeström; Stats-Råden; Hans Excellence, Herr Grefve Rosenblad, — — Herr Grefve Fleming, _ — Herr Grefve Cederström, Om fast egendoms försäljning ä Lotteri.
Hans Excellence Herr Grefve Mörner.
■ Grefve Löwenhjelm.
Tillförordnade Hof-Cancelleren, Stats Secreteraren af Kullberg och Tillförordnade Stats-Secreteraren, Förste Expe-, ditions-Secreteraren Skogman.
Majrts nådiga tillåtelse anmältes åter i underdånighet frågan om fast Egendoms, föryttrande på Lotteri, hvilken förut den ir Julii och 14 November sistlidet år förevarit uti Stats-Rådet, i sammanhang hvarmed tillförordnade Stats-Secreteraren föredrog NummerLotteri-Directionens på Nådig befallning afgifne Och detta Protocoll bilagde underdåniga utlåtas de, huruvida, i händelse fast egendoms försäljning på Lotteri skulle i allmänhet tillåtas, lottförsäljning , uppbörd och dragning kunde genom Lotteri-Verket besörjas, samt hvad i öfrigt, å Nummer-Lotteriets sida, vid verkställigheten kunde förekomma.
Hans Excellence Herr Justitiae-Stats-Mini-. stern uppläste följande underdåniga yttrande till närmare utveckling af ale skäl, på hvilka Hans Excellence ansåg förrberörde försäljningssätt icke kunna beviljas utan förklaring eller förändring af Allmänna Lagens stadganden i vissa fall: ”Att Lotterier af hvad beskaffenhet sorn heldst för enskild räkning, genom vidtagne Författningar äro i Sverige redan förbudne, det synes mig vara genom Högsta
Domstolens yttrande fullkomligen utredt.
Det är ock naed^ Om fast egendoms försäljning å Lotteri.
Ji gifvet af Sökanden sjelf, som eljest icke behöft om tillstånd dertill omedelbarligen vända sig till Kongl. Maj:t i annat ändamål, än att få Kongl. Maj:ts Nådiga authorisation för ett eller annat Ämbets-Verk att taga ansvarig befattning med uppbörd och nödiga förberedande anstalter.” ”Fråga är således nu om upphäfvande af dessa förbud, tillkomne på Rikets Ständers begäran.” ’’Att gifva tillstånd för en eller annan medborgare till något, som i allmänhet är förbudet, och att gifva vissa Possessionaten större rättigheter och friheter att disponera sin egendom, än andre, torde vara betänkligt, såsom ej förenligt med lagstiftningsgiunderne i allmänhet, och utgörande ett slags monopoljum, afven förbudet i lagarne.” ”Huru egendom, vare sig fast eller lös, kan afhändas från en till annan man, hvilka former böra iakttagas vid egande rättens öfverlåtande, och hvilka följder uppkomma då dessa former ej iakttagas, kunna väl i alla länder och äfven hos oss efter min tanka ej anses annorlunda än såsom föremål, icke för oeconomiska författningar , utan för den civila lagstiftningen, ehuru den sednare ofta måste rådfråga och grunda sig på de olika oeconomiska omständigheter, som i olika Riken uppkommit; men om ock de mot Lotterier utkomna förbud, i det de röra sjelfva spelsättet, böra anses såsom endast Police-föreskrifter, de der , efter förekommande omständigheter kunna när som heldst af Regeringen ändras, finner man likväl snart vid anställd granskning, *f%
Om fast egendoms försäljning å Lotteri. att, i synnerhet hvad fast egendom angår, då sådan egendom skulle på det sättet försäljas, flere brister uppstå i vår nu varande lagstiftning, hvilka förut borde undanrödjas; brister, som härflutit deraf, att Lotterier på fastigheter aldrig förut varit satte i fråga eller i lagarne nämnde."
"Om Lotterier på fast egendom skola tillåtas, böra de och verkställigheten deraf antingen helt och hållet öfverlemnas till den enskilda omtankan och befattningen, såsom andra enskilda afhandlingar, eller ock underkastas Styrelsens medverkan och garanti."
"Följdeme af det förra skulle leda till osäkerhet, missbruk och villervallor af desto betänkligare art, som, då man ej kan föreställa sig att lottförsäljningen kan stanna inom landet, ali osäkerhet som drabbar utländningen måste förorsaka en National misscredit.” ”Vidtages åter det andra alternativet, fordrar värdigheten deraf 1:0 full säkerhet, att sedan lottförsäljningen är kungjord, icke något må kunna hindra verkställigheten af Lotteriet.
a:o full säkerhet att vilkoren uppfyllas.” vFör att vinna allt detta och hvad mera härtill hörer, fordras nya föreskrifter utöfver dem, som lagen i anseende till köp nu innefattar. ’* ”Rättigheten till fast egendoms utmätning borde icke ega rum , då den blifvit anslagen till Lotteri och egaren borde, efter den tiden, ej ega rätt försälja den till annor man, hvilket ater ej kan stadgas utan ändring i lagaos sär - Om fast egendoms försäljning a. Lotteri.
73 skilde föreskrifter och tredje mans derpå grundade rättigheter.” "Enligt 1 Cap. 2 §.
Jorda-Balken skola alla köp ske skriftligen och med tvägge manna vittnen.
Ett köp kan ej anses fullbo:dadt eller egande rätten öfverlåten innan så förfarit är.
Intet hinder möter således för fordringsägare, att uti en redan till Lotteri anslagen egendom söka och erhålla nya Inteckningar, så länge dragningen icke ännu är verkställd.
Det är en möjlighet och äfven troligt, att beloppet af dessa Inteckningar blifver under tiden mycket större än värdet af egendomen eller hvad som är caleuleradt att erhållas genom iottförsäljningen; och då egendomen i slika händelser icke kan lemnäs ograverad åt den som vinner, visar det behofvet af en lag, som undanrödjer sådant och förklarar dessa Inteckningar utan verkan.” J,Vidare stadgar 4 Cap.
Jorda-Balken, ätt köp skall lagfaras och att i alla uppbud skall summan nämnas för hvilken jorden, huset eller tomten uppbjudes, och 5 Cap. samma Balk innehåller, att då börd eger rum, bördeman skall i Rätten insätta fulla köpeskillingen, hvars belopp äfven bör beedigas af köpare och säljare, om bördemannen det äskar.
Lagen förutsätter således, att vidalia köp, köpeskillingen skall vara bestämd emellan köpare och säljare så redligt, att rigtigheren af aftalet i denna del kan beedigas, och häruti finnes intet annat undantag, än då egendomen säljes på Auction, Och köpeskillingen der varder, i enlighet med högsta anbudet, bestämd; ett särskildt sätt att 74
Om fast egendoms försäljning a Lotteri. öfverlåta fastighet, som icke i allmänna lagen | utan i sednare lagstiftning omnämnes.” ”Vid Egendoms öfverlatande genom Lotteri gifves ingen sådan bestämd köpeskilling.
Den som vinner Egendomen får Egendomen endast för hvad hanför lotten betalt, och förthy för en ganska ringa del emot den summa säljaren verkligen erhåller.
Det behöfs dä en lag, som föreskrifver efter hvad grund köpeskillingen skall i köpebrefvet utsättas och en bördeman beräknas, antingen efter thy säljaren bekommit eller köparens lott kostat eller efter laga värdering eller efter taxeringsvärdet , men lätt finnes, att, åtminstone i anseende till bördeman eller den som i Stad är berättigad till lösen af hus och tomt, såsom viderboende och nabo, ingendera af dessa summor äro lämplige efter de principer, som nu råda i lagstiftningen, der endast värderingssumman antages i det fall sorn namnes i 9 Cap.
JordaBalken och 6 Cap, Utsök nings-Bal ken eller då borgenär, efter vunnen införsel, lagfar med pantsatt eller utmätt Egendom.” ’’Jag har hört det förslag, att från Lotteri kunde undantagas sådan Egendom som vöre börd underkastad.
Det kunde visserligen min-? ska de betänkligheter, som uppstå enligt näst* föregående punct; men då skulle aldrig någon fastighet i Stad få gå på Lotteri, emedan bör» deman eger rätt till lösen af sådan Egendom vid alla de tillfällen, då den säljes enligt y Cap. 1 §.
Jorda-Balken, och då skulle, hvad angår fastigheter på landet, en pröfningsrätt, Om Egendomen är underkastad börd eller ej, Om fast egendoms försäljning d Lotteri. uppstå hos någon authoritet, som ej eger i lag en sådan rätt, eller ock hos
Domaren, som det åter enligt lag icke tillkommer att yttra sig derom, utan då tvist efter stämning uppstått, och ehuru bestämde förcskrifterne om börds* rätten äro, visar dock erfarenheten, att förhåll3nderne någon gäng varit sådane, att de föranledt till verkliga stridigheter, äfven i den frågan om Egendomen kunde bördas,’’ ' Föreskrifter kunna visserligen i administrativ väg af Kongl. Majit meddelas , om den tillsyn och handläggning publike authoriteter böra tillkomma; men authoriteterne kunna då Oj annat än iklädas en ansvarighet, som törhända någon gång blir vådlig, oaktadt mesurer af cautioners presterande.” "Borgen måste ställas af Egendoms-innehafvaren för kostnaderne och af försaljningspiännen för uppbörden, samt säkerhet gifvas derföre, att den som vinner får ofelbart tillträda egendomen ograverad.
Svårigheter uppstå härigenom af sådan beskaffenhet, att sällan någon förmår att begagna sig af det ifrågavarande tillståndet, hvilket också derföre icke kan medföra den allmänna nytta, man förväntat under nu varande förlägenhet, och här vidtager åter lagstiftningen, som bör stadga, hvilken, i händelse cautionister och uppbördsman blifva insolvendo, må kännas vid förlusten och hvilken skall bevaka de fordringar, hvarje lottinnehafvare eger.” ”Jag kan af alla dessa skäl icke frångå det underdåniga afstyrkande jag förut trott mig 7&
Onl fast egendoms försäljning a.
Loiten. böra gifva i anseende till hvad som blifvit begärdt och hemstäidt.”
Föredraganden åberopade i underdånighet sitt till Protocollet för den ii Julii 1821 afgifne yttrande.
Stats-Rådet Grefve Löwenhjelm ansåg i underdånighet sig uti den juridiska delen af frågan, eller huruvida fast Egendoms försäljning på Lotteri kunde af Kongl. Maj;t i oeconomisk väg beviljas , icke böra ega annan mening än Högste Domstolens pluralitet: och trodde det vara öfverflödigt att ingå i discussion om nyttan eller skadan af en sådan tillåtelse, innan Kongl. Maj:t i Nåder fattat sitt Beslut, huruvida Kongl. Maj:t finner den kunna, utan Rikets Ständers medverkan, gifvas.
Hans Excellence Stats-Rådet Herr Grefve Monier, jemte de af Stats-Rådets Ledamöter, som deltagit uti öfverläggningen härom den 11 Julli sistlidet är, åberopade i underdånighet deras då ytrrade mening.
Deras Excellencer, Stats-Ministern för Utrikes Årenderne Herr Grefve von Engeström och Herrar Stats-Råden, Grefvarne Rosenblad och Fleming, instämde uti hvad Hans Excellence Herr Justitiae-Stats-Ministern anfört.
Ehuru K:gI.
Maj.-t, lika med Högsta Domstolens pluralitet, ansåg de Författningar, genom hvilka Lotteriers inrättande till enskilda personers nytta nu är förbudet, kunna af Kgl. Maj:t i oeconomisk väg förändras eller upphäfvas, fann Kongl. Maj:t likväl, att en tillåtelse till fast Egendoms föryttrande på Lotteri i verkställigheten innefattade omständigheter, som Om fast egendoms försäljning a Lotteri, 77 föranledde till förklaring eller förändring af Allmänna Lagens stadganden om villkoren och sättet för dylik egendoms öfveriåtande, och deribland förnämligast angående Summans be. stämmande i köpebrefvet och uppkommande frågor om börds- och lösnings-rätt.
Majit fann alltså, att de af Commerce Rådet Duwell, Assessor Westerling och Handlanden Lindell i underdånighet gjorde ansökningar icke kunna för det närvarande i Nå. der bifallas; men med afseende å den lättnad, som tillåtelse till fast egendoms försäljning på Lotteri kunde bereda för fastighets-egare , behagade Kongl. Maj:t i Nåder förordna , att ett förslag tili Författning i detta ämne skall af Lag-Committén utarbetas och till Kongl.
Majits Nådiga pröfning insändas, för att vid nästa Riksdag öfverlemnas till Rikets Ständers afgörande, i den ordning Grundlagarne i sådant fall föreskrifva.
In fidem Protocolli, J. J. Afzelius.
Vidimeras af Fab. Edelstam.
Tjenstförrättande Cancellist, 78 Äng. uppliäfvande af 8 §. i t Cap. Uts. B. m. tri.
Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Stander, angående npphafvan de af 8 §. 1'
Cap. UtsökningsBdiken samt ändring af 2 §. i 45 Cap. Missgerning!-Balken och öfver skrift en till samma Capitel och Balk; Gifven Stockholms Slott d. 14 jiilii 1823* Hos Kongl. Majit har den till Lagarnes öfverseende förordnade Committé i underdånighet framställt ej allenast olämpligheton i flere delar af de straffbestämmelser, sorn för Uppbördsman , hvilka förskingra allmänna medel > i 45 Cap. a §.
Missgernings-Balken blifvit utstakade * utan cck, att då 8 Cap. 1 §.
UtsökningSBalken fastställer endast ett mindre ansvar för de fall, när den, Sorn utsökning bjuder eller i verket ställa bör , slår under sig någon del af det som utmätt är, men andre Ämbets-och Tjenstemän ock kunna i och för deras Ämbeten eller tjenster vara berättigade eller pligtige att emottaga eller vårda allmänna eller enskilde tillhörige medel, hvarföre ansvaras bör, det vore nödigt, att de brister, som härvid förekomma, maga, genom ny Lagstiftning, afhjeipas ; och har Lag-Committén med underdånigt förslag härtill inkommit.
Majit, som, vid öfvervägande häraf, lika med Lag-Committén funnit de af den^ Äng. upphåfvanile af 8 §• i I Cap. Uts. B. m. m. 79 Samma omnämnde Lagrum fordra rättelse, och ätt, då till antalet af förbrytelser, hvilka icke endast till sina verkningar äro af de mest menliga följder, utan ock till deras natur innefatta de grofsta missbruk, otvifvelaktigt måste hänföras Ämbets- elier Tjenstemäns tillgrepp och förskingring af medel, satte under deras Vård, brottet till sin beskaffenhet ej förändras, antingen den brottslige är Uppbördsman eller icke, antingen medlen tillhört Kionan eller enskilde , anser derföre sådane förändrade stadganden i förevarande ämne böra vidtagas, de der, å ena sidan, genom alfvarsam och skyndsam bestraffning , verka till betryggande af allmän och enskild säkerhet, men, å den andra , lämpa samma bestraffning efter den större eller ringare grad af brottslighet, som visar sig.
Med anledning af 87 §. i Regeringsformen vill Kongl.
Maj:t deiföre till Riksens Högh Ständers antagande i Nåder föreslå att, jemte upphäfvande af 8 Cap. 1 §. Utsöknings-Balken , 45 Cap.
Missgernings-Balken må till dess öfverskrift och 2 §. erhålla följande fötändräde lydelse: Missgernings-Balken. XLV. Cap.
Om den som svikligen drager till sig Kronans ingäld; så ock om Uppbördsman, eller annan Ämbets- eller Tjensteman, förskingrar medel, sorn han i eller för Ämbete eller Tjenst emottagit. 80 Äng. upphiifvande fl/8 §. i I Cap. XJts. B. m. m.
Griper någon till medel , vare sig Kronans, Städers, Menigheters eller Enskildes, dem han, i eller för Ämbete eller Tjenst, till förvarande , förvaltning eller 'redovisning mottagit och dem förskingrar, miste Ämbete eller Tjenst, förklares ovärdig att i Rikets tjenst vidare nyttjas , och straffes med fängelse och tjenligt arbete i ett till två år, då det tillgripna är under eller till Ettusende Daler; med arbete å Fästning i två till fem år, då till greppet är öfver Ettusende eiler till Tretusende Daler; i fem till åtta år, om det går öfver Tretusende eller till Sextusende Daler; i åtta till Elfva år , om det går öfver Sextusende eller till Adertontusende Daler; i Ellofva till fjorton år, om det går öfver Adertontusende eller till Sextiotusende
Daler, i fjorton till sexton år, om det går öfver Sextiotusende, eller till Etthundrade Åttatiotusende Daler.
Rymmer någor med uppbörd eller andre sådane medel, som förr sagde äro, straffes lian, då han ertappas, med fem års arbete å Fästning, utöfver hvad ofvan sagdt är.
Vid fängelse eller fästningsstraffs bestämmande i de fall, då kortare eller längre tid derföre satt är, pröfve Domaren om tillgreppet af slöseri eller vårdslöshet föranledt varit eller ej; så ock andra omständigheter till strafftidens förkortande eller förlängande inom de stadgade gränsorne verka kunna.
Hvad tillgripet är, skall återgäldas med sex Äng. upphäfvande af 8 §. i l Cap. XJts. B. m. m. 8r sex af hundrade i ränta.
Yppas brist deri, eger den , från hvilken tiligreppet skett, sedan den brottslige straffet undergått, samma rätt till hans person, som Lagen i allmänhet tillägger fordrmgsegare i afseende till deras gäldenärer.
De i Stats-Rådet och hos Högste
Domstolen i detta amre förde Protocoller varda härjemte bifogade, äfvensom Kongl.
Maj:t vill låta till vederbörligt Utskott öfverlemna Lag-Committéens underdåniga Betänkanden och Lagförslag.
CARL JOHAN. P. J. E. Junbeck.
Bl hi t. Riks.St.
Prat. 1, Sani, 18a;. 2 :a Bani, 82 Ang. upphäfvande af 8 §. i I Cap. Uts.
B m. m.
Utdrag af Protocollet öfver JustitiaAr ender, hållet uti Kongl. Mårds Högsta Domstol, Fredagen den 21 Martii 1823.