Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
» Smickrad är det enda, s o m kan k o m m a i fråga, då vi gjort oss så mycket besvär för hans skull.
Så m y c - ket är säkert, att jag skulle slicka m e j o m tum- marna, o m jag vore i hans ställe.
Och n u ' fader- vädel ', mina s t u m p o r!
Vårt dagsvärf är slutadt.
Frid m e d e r!
Och så — b u m s i lådan m e d brefven. » När flickorna Borg ett par kvällar därefter, m e d en trotjänarinna i hälarna, trädde ut från Dramatiska teatern, funno de Ture Gran stående utanför, m e d uppslagen rockkrage o c h otåligt stampande m e d fötterna.
» Jag trodde ni aldrig skulle k o m m a, era söl- månsar.
Låta mig vänta en halftimme i k y l a n!
Det kliar så ilsket i min vänstra lilltå, att jag- fruktar jag fått ö m k y l a i den. » » Gratulerar.
Då kan du j u genast börja din praktik.
Men hvad står du egentligen här efter? » » Jo, ni må tro, nu går skammen på torra land.
Jag har fått ett bref från E n o k H o l m, så fullt af ovett, att hälften k u n d e vara nog. » » Så du säjer!
Det är inte m ö j l i g t!
» Flickorna tvärstannade midt på gatan.
» Det är tacken för all ens m ö d a!
» fortsatte Ture bittert, utan att akta på af brottet.
» Det är sannerligen, så man kan — » » Men hvad säjer han?
H v a d säjer han?
Be- rätta, kära söta lilla Ture, berätta! » » Jo, nu är ni möra i munnen, ska man tro.
Men jag vet knappt, hvar jag ska börja eller sluta.
Jo, det var sant, först o c h främst har jag gjort h o n o m till ett åtlöje för hans kamrater — på hvad sätt, det förklarar han inte närmare.
F ö r det andra förstod han g e n o m den ' minst sagdt ogrannlaga ' inblandningen af flickorna Rönne, att ni haft ett finger m e d i spelet.
För det tredje — man vet sannerligen inte, om man skall gråta eller skratta — vill han m e d tystnad förbigå — j o, det gjorde h a n!
— den ' onödiga o c h ganska kännbara ' utgiften för lösen af brefven.
Och till slut ber han mig för själ o c h pina k o m m a u p p till h o n o m på bolaget.
Jag har ingenting otaldt med den stickenblåsan.
Men för att inte visa mig lika futtig s o m han har jag skrifvit några ord o c h inga visor till svar. » » Nå hvad säjer du där?
Tala o m, tala o m, vi dö af nyfikenhet! » Flickornas ö g o n gnistrade i lyktskenet.
» F ö r det första, att han burit sig fnaskigt åt » — Sigrid o c h Tea fnissade bifall — » för det an- dra, att han är en käring, » fortsatte Ture m e d själfkänsla, styrkt, af kusinernas gillande, » fol- det tredje, att han är en snåljobb (girigbuk t y c k t e jag var för starkt), o c h för det fjärde, att vill han m e j något, så har han m e j här ' — d. v. s. h e m m a h o s mig.
L i k s o m jag inte hade annat att göra än att ränna på hans bolag. » » Så bra du svarat!
Alldeles s o m vi själfva skulle ha gjort.
Du är vår egen rare g o s s e!
Men tänk ändå, o m du tittade upp till E n o k?
Det skulle vara så lustigt — » » Jag är rädd det blefve sorglustigt i stället, » svarade Ture dystert, » för det kliar i mina fing- rar, bara jag tänker på kreaturet. » » Har du skickat af svaret? » » Nej, inte än.
Tänkte lägga det i lådan i för- bifarten. » » H ö r du, tänk o m vi finge ta h e m både ditt och E n o k s bref — du har ju också hans på dig?
IDUN 104 1897 digt — men jag tycker riktigt, att det här har — f ö r att riktigt begrunda saken?
Det är j u tids närmat oss till hvarandra. » nog, att svaret k o m m e r af i m o r g o n bittida.
Och vi ä så fasligt intresserade, så det är alldeles » Snälla kära T u r e.
Bränn PK rysligt. » Två små händer ströko smekande Tu- d e j inte! » res rockärmar.
» V å r egen gosse!
* H » Bara små kusiner! » » Mer än gärna, flickor små, mer än gärna.
Så p: TJ PT m y c k e t hellre, s o m ni också kunna ta åt er en Då Ture ögonblicket därefter hvisslande rök P del af grannlåterna.
Det är då åtminstone för utför trapporna, hade han en köttbulle mer i ma- väl att vi hålla ihop. » gen samt märken efter mjöliga flickfmgrar på H (D » Tacka för d e t!
Det fattades b a r a.
God- rockkrage o c h rygg.
M e n när Gran några dagar senare fick ett tredje natt! » bref från E n o k, sprang han inte i fyrsprång till » G o d n a t t!
Sof godt själfva. » O: ^ flickoina Borg, utan genaste vägen tili Kredit- » D e n värde notarien har fått skrifklåda, » för- aktiebolaget.
V i d hans åsyn tumlade H o l m ett kunnade Ture ett par dagar efteråt, i det han par steg tillbaka.
slog sig n e d på bordet i herrskapet Borgs kök, där flickorna just voro i färd m e d att laga till » Tjänis på dej du, gamla skojare! » ropade Ture middagen.
» Nu har han i nåder låtit höra a f s i g helt gemytligt.
» Nå, hvad är det o m?
» Han igen. » k h p p t e betydelsefullt m e d ögonen.
Sigrid och Tea hoppade jämfota af förtjus- » Ä r du galen, karl? » frågade E n o k med graf ning.
lik stämma.
» Men nu ska ni tro det blifvit annat ljud i pi- » G a l e n?
» Ture stod ett ögonblick rådvill.
» Du pan.
E n o k är gubevars ' försonligare ' stämd, bör- menar väl, o m jag är m e d på det, som är galet?
jar själf se saken i en ' komisk dager ', inser, att Lita på det.
D u har allt vändt dig till rätta han ' förhastat sig ', men ligger fortfarande efter mannen.
Det ska l-:i mig ett sant nöje att hjäl- mig s o m en igel, att j a g ska titta u p p till h o n o m pa dig att narra flickorna B o r g den sis^e.
D u på Bolaget.
Men den g u b b e n går inte.
Jag vet skref ju — » sannerligen inte, h v a d s o m skulle kunna förmå » Skref j a g?
Jag har aldrig skrifvit ett enda o r d mig att ta ett enda fjät för hans skull. » — till dig åtminstone.
» » Ja m e n gör det ändå!
Det vore s å l i f v a d t a t t » Ljuger d u till på köpet?
Ska jag visa dig svart få höra något muntligt från h o n o m.
För vår på hvrtt?
Är det din stil, h v a s a?
» skull — » Sigrid o c h Tea lade hufvudena pä sned.
» N o g är d f t likt alltid, men — H v a d är det » För er.
* ' H v a d är m e n i n g e n?
Ä ni tokiga?
Inte här föi s k o j?
H v a d menar du, karl?
Ä r du all- ett ord m e r o m den saken.
Jag såg h o n o m för deles b e f ä n g d?
Jag har aldrig sett på m a k e n!
resten i går på Hamngatan, m e n slank in i en Först narrar d u mig april, roligt nog, skam till cigarrbod för att slippa förnya hans bekantskap.
säjandes.
Så medan jag ännu går o c h småskrat- Karlen har burit sig oförlåtligt småaktigt åt, o c h tar för mig själf åt det lyckade putset, får j a g det låter jag h o n o m också tydligt förstå i mitt mig en skopa ovett öfver hufvudet, så jag hål- n y a svar, på samma gång jag uttalar min fag- ler på att storkna.
o c h så ännu en.
o c h nu nad öfver att han sent omsider tagit sitt förnuft tyckF den tredje vara i f a g g o r n a.
» till fånga.
Ska jag läsa u p p båda brefven för er? » » Men det var j u bara svar på dina bref — » » N e j, goa rara, » skrek Tea från spisen. » Kött- bullarna fräsa, så jag h ö r inte ett ljud.
Lämna » Mina bref hit o c h mina bref dit — jag har kvar brefven, så vi få läsa d e m i lugn o c h ro inte skrifvit några bref.
Ska jag svära på sa- efter middagen.
Ditt svar ska vara på posten ken? » före 5, det lof var jag. » » Galgfåglar!
H u g g o r m a r, s o m jag närt vid m i n egen b a r m!
» skrek Ture o c h sjönk tillintetgjord » Gärna för m e j.
K l o c k a n går för resten på 3, ner på en stol.
så jag får dunsta af.
Det är i alla fall märkvär- ' A » Hvafalls? » frågade H o l m.
svarvande på målet.
» Fårskalle! » » Nu kan det vara n o g — » » Låt mig hållas! » stönade Ture.
s Fårskallen, det är jag själf, och galgfåglarna ä mina kusiner, s o m förfalskat din stil o c h skrifvit bref till mig i ditt namn.
Och där har jag ränt s o m ett skål- ladt troll och läst u p p deras egna kråkfötter för dem.
Och så ha de bytingarna lockat sig till att få läsa mina svar för att kunna fortsätta korrespondensen.
H v a d ne ska ha skrattat på min r y g g!
Det är ju jag, s o m är narren, när allt k o m m e r o m k r i n g.
Och så skulle förstås vi båda tussas i h o p för att få oss en liten upp- görelse mellan fyra ö g o n.
Och när detta inte gick på annat sätt, kläckte de ur sig den där idén o m aprilnarriet mot dem själfva.
» g Bidrag mottagas med Det minsta djur, S o m hålls i bur.
Trafikförhinder.
H v a d är som binder Och håller fast H v a d eljes brast?
En fisk helt liten.
H v a d är ej biten A f rostbiff, s o m I halsen k o m?
E n m e d f ö d d ära, Som man b ö r bära M e d ö d m j u k min A t t undgå grin.
H v a d m o d e r n är Mot dottern kär.
V i d en seglats V ä l k o m m e n plats.
N:r 40 (198) Prenumerationspris Fredagen den 2 oktober 1891. pr år: I d u n m e d Modetidning och ko- lorerade planscher - k r.
» 6: 50 Idun e n s a m — » i: — Byrå: K l a r a v.
(Aftonbladets n y a hus.)
s k e r i landsorten å p o s t - anstalt, i Stockholm h o s r e d a k t i o n.
Mrs ^ n a p p a s t hade vi nå- got litet hunnit hemta oas från den spänning, med hvilken för snart tre år sedan hela den civiliserade värl- den mottog jätteutställ- ningen i Paris, förrän de mest storartade förarbe- ten till en om möjligt ännu väldigare världsex- position på nytt begynna upptaga vårt intresse.
Denna gång är det den stora republiken bortom Atlanten, som blifvit ett andra fädernesland för så många af våra lands- män och landsmaninnor, hvilken inbjuder till en fredlig täflan på den ut ställning, som förberedes i Chicago år 1893.
Ett alldeles särskildt intresse kommer Chica- goutställningen att erbju- da därigenom, att vid densamma för första gån- gen anordnas en full- ständig, afskild afdelning för alstren af kvinligt arbete och kvinlig kul- tur.
Äfven vårt land har i somras besökts af ett par af de framstående manliga ombud, som Förenta staterna sändt ut öfver hela världen att verka för tillslutning till utställningen; till pre- sident för den kvinliga afdelningen har utsetts den dam, hvars bild pry- Redakter och uigifvare: FRITHIOF HELLBERG.
TJt g ifnings t id: hvarje h elgfri f redag.
För » Platssökande » och » Lediga platser » 25 ö r e f ö r h v a r j e p å b ö r j a d t t i o t a l s t a f v.
U t l ä n d s k a a n n o n s e r 7 0 öre p r n o n p.
Potter-Palmer » der dagens nummer af Idun, en af de mest framskjutna och verksam- ma nitälskarinnorna in- om amerikanska kvinno- rörelsen.
Helt snart torde tu- ren komma till oss att äfven få mottaga mrs Potter-Palmer.
H o n har under sommaren besökt Frankrike och England; efter ett kort besök i hemlandet återvänder hon med det första till Eu- ropa för att fortsätta sitt värf att intressera alla dess kvinnor för den sto- ra planen.
I samtliga europeiska länder är det hennes afsikt att upp- rätta kvinnokomitéer, som sedan hand i hand hvar i sin stad samverka till att nu för första gången åstadkomma en komplett och värdig ut- ställning af kvinligt ar- bete.
En byggnad, be- räknad att kosta 40,000 pund sterling eller öfver 720,000 kronor, skall uppföras för att rymma profver på de bästa al- ster, som förfärdigats af kvinnohänder.
Den amerikanska re- geringens hållning gent- emot denna sak vittnar om ett ytterligare fram- steg af frågan om kvin- nans erkännande i det civiliserade samhället, och
I n t e t är stort, s o m icke är godt, o c h intet är sannt, som icke f&amp;.
alla framåtskridandets vänöer borde med glädje helsa ett tillfälle att skänka den goda saken sitt stöd.
Staden Chicago är helt visst i denna stund den lifligast sysselsatta och bullersammaste stad på jordens rund.
Den är en af de ståtligaste och vackraste af världens befolk- ningscentra.
Såsom lämplig mark för motta- gandet af civilisationens sådd är Chicago kanske mera lofvande än någon annan stor amerikansk stad.
Utställningens finanser äro så godt som oinskränkta.
Alla förberedelser äro vidtagna i den mest storartade skala.
Arbetet på expositionsbyggnaderna har redan tagit sin början, och komma dessa att vida öfverträfFa alla från föregående internationel- la utställningar.
I hvad mån vårt lilla fosterland kan kom • ma att göra sig gällande bland de jättekraf- ter, som här en gång skola mäta sig, beror ej minst på hvad den svenska kvinnan efter sin förmåga vill verka.
Goda tecken hafva redan visat sig.
Som en liten påskyndelse för det intresse, som utan tvifvel redan i vida kretsar är väckt, hafva vi i dag velat brin- ga mrs Potter-Palmers bild.
Den vackra årets tid den år Och ingen fågel Framför förfluten, mer sin visa slår.
dem vintern blott, i köld och mör- ker En hjärtats Föreni Hos sluten, vinter utan hopp om vår.
Jag såg ett annat par.
de två.
Ej ljuflig trolldoms- sång Den heta kårleksbranden dem ej rubbat blodets lugna Helt nyktert, gång.
om du vill, hvarann de räckte handen Att dela trofast allt hvad lifvet ger Af sorg och fröjd, Hur sällsamt!
De två vänner blott, ej mer.
Lifvet, som så ofta bryter vackra löften, dem vi litat på, Som mången kärleksvår i tidig vinter byter, En lycka, aldrig drömd, består det dessa två.
Af plikten De trädde an sin vandring.
Stunder blida Och stunder mulna kommo.
Vänfast bröst Hvar fröjd ledda, vid hvarandras sida ett genljud gaf och fann för smär- tan tröst.
Den T v å par.
såg Vid de två i deras kårleks Famn emot famn Mot Dit Där skönt svaj, det blåna underland, himlakustens rand.
Men ack, för slik seglats till barlast icke duger En flyktig stämning, svärmisk blott och vek.
Det händer, blodets röst i unga pulsar Och löfte, gifvet under När tiden kom gick för med kraf, blott alltför ofta flera; Det kom en dag, som dem i trångmål Den digra ömhetsskuld På hvilken de en gång fann till var väl nu den vän, hvartill sitt hopp man Som något var i stund, då något Som icke svek i smärta och ställde, gällde, betryck?
Som lade balsam på hvart sår, som blödde, åt förtorkad läpp gaf kärleks Hur litet vackra löften ofta Man varit för Hvars läskedryck?
mena!
hvarann en lekkamrat allena, känsla räckt en vacker vårdags glans Att spela krocket och att kasta Nu var det slut, förtrollningen kärleksnamn fröjd, Blef dem beskärd.
Från famn.
som af två trogna hjärtan kännes, All kärlekslyckans glans hennes ögon strålade mot hans Och strålade igen från Det blef en ljuflig saga, dessa ivännes.
krans!
var bruten.
Ogräs och hvete.
, ennes mindre goda sidor söker jag låta träda i bakgrunden genom att utveckla hennes bättre egenskaper, » skrif- ver en moder, en af nyare tidens finast bildade kvinnor, om sin unga dotter.
Det ligger ett litet frö till ett uppfostringssy- stern i de orden.
Uppfostran är vanligen riktad direkt på felen.
Endast få hafva klar insikt nog för att träffa dessa, utan att tala om dem, un- danrödja dem utan att bränna dem fast i minnet, hafva, framför allt, den själfbe- herskning, som sätter dem i stånd att bida rätta stunden, det tålamod och den gudomliga ro, som låter ogräset växa in- till skördetiden.
D e fleste gå rakt på fe- len och utveckla dem.
D e plåstra med en blemma och göra den giftig.
D e borde icke låtsa om deD, och den skulle för- svinna.
Må ingen få känna skarpa ögon stän- digt riktade på sig.
D e t kommer mången att stappla och — falla.
Oskyldiga brister blifva till verkliga fel, och felen blifva spö- ken, som under skräck och ängslan bränna sig in i minnet for alltid, som förfölja och förtrolla och beherska, och som fylla sjä- len med onda bilder.
Och hjärtats ljusa barn gömma sig undan och krypa i vrå, och du får aldrig se deras hvithet skina!
V i l l du rensa en åker för ogräs, så gör som landtmannen: gif jorden kraft och odla hvete, att det må gå- upp och för- kväfva ogräset.
Då skall det kanske gå så, som den m o - der säger, om hvilken jag ofvan talat.
» O c h så hoppas jag — fortsätter hon — att hon en gång skall glömma, hurudan hon genom sina fel hade kunnat blifva. » H — s hans ttll hennes.
* Från kvinnans arbetsfält.
Så såg jag fyra månskoöden.
Alla Ej Lifveis dunkla gång likna dessa.
mitt öga låt sitt hölje inga lagar tolkas i min domar ofta till af G. VII.
kalla, Kvinnan i sjukvården.
förfång.
dunkla makter råda, Kvinliga sjukgymnaster (oeh gymnastiklära- Och mot fördolda mål en villsam våg vi tråda- Men lycklig den, som funnit För hjärtats kraf En ömhetsbrunn, en oförfalskad skatt, hvars åder ej förrinner icke slåckes under storm och natt, Två ögons ljus, som dig på vägen lyser Och gör, att rinnor), fältskärer oeh tandläkare m. fl.
eller finner En själ, hvars låga varm och trofast brinner Och Gullberg.
Ett sällsamt ting år hvad vi lifvet I månskohjårtan Studier från S t o c k h o l m s horisont falla, I ökensanden, tynande och matt, Hvar var den hand, som trofast vännen stödde, Och slog.
ena makan sjönk uti den andras Profetens växlar hvarann.
Hvar All tog, bringar, vingar, Till dess en dag, med ljufva Och honorera, ställt trogen vänskap stilla växte Ej för dessa tvänne som för att På ljuger, kärlekslek, svek.
Det man allt, en delad lifslott med sig Den spana, ses vid man gaf, förtroende En kungsvåg mellan deras hjärtan bana, unga ögon stads i längtan Förtroende Och och kinden högt i brand, vackra trohetslöftens allt trängre bandet drog.
glada sångers ljud, med vimplarne styrde lustigt jullens lätta deras vånskapslif maj.
på De offervillighet, som ingen lön betingar, Kring består.
pLAUDIUS.
ej din själ i lifvets köld för- fryser!
lL \ en svenska gymnastiken vinner allt mera utbredning ej blott uti vårt eget land _ utan öfver hela världen.
På de senare åren ha också kvinnorna mera allmänt egnat sig åt densamma, ofta i förening med utöf- vandet af fältskärsyrket och meddelandet af massage, som ju kan sägas vara en gren af sjukgymnastiken.
Högskolan i Sverige för utbildandet af ej blott frisk-, utan äfven sjukgymnaster är Gym- nastiska Centralinstitutet i Stockholm.
Med kurserna för sjukgymnastik samman- hänga nära kurserna för utbildandet af gym-
nastiläärarinnor, hvarför dessa båda kurser först får afläggas sedan myndig ålder upp- nåtts.
Förstudium till denna examen beräk- här kunna i sammanhang behandlas.
Vid Gymnastiska Centralinstitutet antagas nas taga en tid af l V s å 2 år och består i Af Elisabeth Kmjlenstierna.
kvinliga elever, som uppfylla de stadgade in- genomgåendet af kurser i anatomi och trädes vilkoren.
Dessa äro: att ej hafva fyllt kirurgi (/ a år), tjänstgöring å lasarett (Va år) åt mig se på dig riktigt!
Ä r det verk- 30 år; att styrka sig ega de kunskaper, som samt någon tids tjänstgöring som » ämnesven » f £ å » ligen lilla » W i »?
D u är inte ett fordras för inträde vid högre lärarinnesemi- hos fältskärsmästare.
grand lik min gamla lekkamrat.
Nu är du Examen aflägges inför stadsläkaren å den stor, kära kusin Hillevi. » narium; att kunna förete intyg om en frisk och stark kroppskonstitution och att hafva plats, man själf väljer.
Stadsläkaren tillkal- Erik släppte leende den unga flickans hän- lar för ändamålet en nämnd, bestående af en der och gjorde i stället.
en djup bugning, anlag för gymnastik.
Undervisnicgsåret delas i två terminer, och fältskär, en läkare och en magistratsperson.
så att det tjocka, mörka håret föll ned kursen beräknas kunna genomgås på två år.
öfver pannan ända ned på de buskiga ögon- Undervisningen för kvinliga elever, hvilkas * brynen.
praktiska öfningar äro mindre omfattande än » Erik — » Det var allt, hvad Hellevi kom de manliga, anordnas så, att både gymnastik- Kvinnan eger äfven — sedan 1861 — sig för att säga, ty hennes hjärta slog häf- lärarinne- och sjukgymnastikkursen må kunna rättighet att utöfva yrke som tandläkare.
tigt af ungdomens friska, varma känslor och som ofvan nämnts genomgås på tvänne år.
För att blifva tandläkare fordras att hafva af länge återhållen längtan.
Ämnena för båda grenarne äro: 1) teore- afiagt studentexamen samt såsom elev hos nå- För hennes öron ljöd det melodiskt: » D u tiska: anatomi, pedagogisk gymnastik (med gon erkänd tandläkare ha genomgått en två- är Erik, vackra drömmars kung. » Hennes undantag för fäktlära) och fysiologi.
2) prak- årig praktisk kurs.
Efter denna elevtid skall klara, blå ögon strålade trofast emot honom, tiska: öfningar i pedagogisk gymnastik, i mi- en särskild examen afläggas för rätten att bli och rodnaden kom och gick på de ännu barns- litärgymnastik och i konsten att leda gym- s. k.
» medhjälpare ».
Efter ungefär ett års ligt runda kinderna.
praktik som medhjälpare kan i regeln tand- nastiska öfningar.
Ändtligen lösgjorde hon sig från förtroll- Detta sker inför ningen, knäppte hastigt upp kappan och tog För sjukgymnasterna särskildfc: pedagogisk läkareexamen afläggas.
gymnastik för kvinliga elever, sjukdomslära medicinalstyrelsen och omfattar såväl yrkets af både den och hatten.
En hastig jämkning teori som praktik.
Det praktiska examens- på kragen, ett lätt ordnande af luggen, och m. m.
Betyg öfver genomgången fullständig läro- profvet består uti att ha förfärdigat tvänne så gick hon för att vara värdinna.
kurs medför kompetens till gymnastiklärarin- godkända tandarbeten.
Den första kvinliga » Välkommen Erik; förlåt, att jag ej genast nebefattning vid offentliga kvinliga läroan- examinerade tandläkaren i Sverige är fröken sade det, men du visste det ändå, säg?
C. Elbe, som aflade sin examen för ungefär Mamma är inte hemma, ingen mer än jag, anstalter.
Den, som vill egna sig åt sjukgymnastisk tre år sedan.
Hennes porätt meddelades då vill du hålla till godo med det så länge. » verksamhet, skall för att erhålla vederbörlig i Idun.
» Kom, vi sätta oss i förmaket, du minns legitimation ha i betyg vid Gymnastiska Cen- väl skymningssoffan, där vi byggde luftslott $ • tralinstitutet erhållit minst » godkänd ».
A n - och berättade sagor! » sökan om dylik legitimation skall med bifo- » Ja, jag tror väl. » gande af betyg ingifvas till K.
Medicinalsty- Det låg intet af Hillevis hänförda minnes- Slutligen ha vi på sjukvårdens område det relsen.
fält, hvarest kvinnorna naturligt nog fått den godhet i detta svar.
Hans blick smög i stäl- Jag nämnde här ofvan, att för att vinna vidsträcktaste användningen, nämligen såsom let med dröjande välbehag öfver det tjusande inträde som elev vid Centralinstitutet fordra- sjuksköterskor.
unga ansiktet och den smärta, böjliga ge- des bl.
a. att ega motsvarande kunskaper, För att blifva en god sjuksköterska fordras stalten.
som för inträde i högre lärarinneseminarium numera ej blott att vara en tålmodig och Hon satte sig i det ena soffhörnet, han fordras.
god kvinna.
Därtill fordras en särskild un- helt nära henne, och uu först vågade Hillevi Dessa fordringar äro ej så obetydliga.
D e derbyggnad.
rätt betrakta honom.
Hon gjorde det så omfatta god kunskap i katekes och biblisk Utbildning som sjuksköterska kan här i uppmärksamt, att han slutligen frågade: » Hvad historia samt någon bibelkunskap; i moders- Stockholm vinnas vid Hemmet för sjukskö- ser du på mig? » målet: säker och flytande innanläsning, god terskor, i föreningen » Röda korset » samt vid » På dig. » Svaret kom forskande, fam- grammatikalisk underbyggnad och förmåga » Diakonissanstalten » m. fl.
inrättningar.
lande, som om hon i mörkret sökt leta sig att skrifva en uppsats öfver ett lättare ämne; För att blifva antagen som elev vid Hem- fram till ett mål, men tagit miste om vägen.
i främmande språk: säker och flytande innan- met för sjuksköterskor fordras god helsa, all- » Nå, har jag inte också förändrat mig?
läsning i franska, engelska och tyska, gram- varlig håg för sjuksköterskekallet, god skol- Fem år göra mycket.
matikalisk underbyggnad, förmåga att utan underbyggnad samt att vara mellan 2 1 — 3 5 Du är inte längre en sådan där svärmisk förberedelse öfversätta en lättare författare; år.
För utrönande af sökandes lämplighet toka, det är jag säker på.
Men du är visst i historia och geografi: det viktigaste af all- förbehålles en pröfvotid af en månad.
Den, inte nöjd med din granskning, hvad har du männa historien, svenska historien fullstän- som blifvit antagen till elev, förbinder sig att emot mig? » digare, allmän matematik, fysisk och politisk i tre år stanna i hemmets tjänst, däraf I Y 2 » Ingenting, » svarade Hillevi undvikande.
geografi, Sveriges geografi utförligare; i räk- år som elev och l /?
som sköterska.
V i d Hon kände en viss främmande känsla be- ning: de fyra räknesätten i hela tal, sorter, inträdet erlägges en afgift af 150 kr., hvar- mäktiga sig.
Det där hårda, kalla draget decimalbråk och allmänna bråk samt enkel emot erhålles » allting fritt » af hemmet.
Se- kring munnen och de stränga ögonen kände regula de tri, och någon kännedom om geo- dan elev blifvit sköterska, erhåller hon en lön hon ej igen, och dessutom — detta var ej alls metrisk åskådningslära; i naturkunnighet: af 250 kr.
som hon tänkt sig det.
Visst var han vän- naturalhistoriens och naturlärans allmänna lig, men det föreföll ju, som om de behöfde grnnder.