Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dom och den efterföljande undersökningen endast såsom en formalitet; hvilket sätt att gå till väga Herr Cederschjöld både ansett oformligt och stridande mot Grundlagen, enligt hvilken ingen kan förklaras skyldig, utan efter föregången ransakning, Och hafva härförutan Hr Friherre Ehrenborgh, Casper Wilhelm, Herr Grefve Posse, Arvid, Herr af Billbergh, Johan Petter, med flere Ledamöter inom Ridderskapet och Adeln sig i ämnet utlåtit.
Inom Vällofl. Borgare-Ståndet har Herr Ekerman anmärkt, att Betänkandet stöde i strid mot den rättsgrund, som bjuder, att * - jr % Lag- samt Allm.
Besv. o. Otc. tyts k, Ihl. Ar:o 45, filia iiro lika inföy Lagen, samt derföre och då för öfrigt genom det tillstyrkta Stadgan-- det, alt anrpärkningar rörande Embetsverk ken$ fö r-ya 11 n ii] gs-å tgä V d er ej få utom föregången underdånig anmälan handläggas, Kongl. Maj:t förvandlades till en Första Instance, yrkat antagande af Motiona ireus förslag; — dermed Herrar Falkman, Alund pch Mattsson sig förenat, Hos Hedervärda Bonde-Ståndet har ^ttders Danielsson från Elfsborgs
Län yttrat sig anse den af Motionairen ifrågasatte rättelse i Kongl.
Kammar-Rättens Inslruction, enligt hvilken det på Styrelsen beror, att i vissa fall bevilja eller vägra talan till vinnande af yrkadt ansvar mot Kronans redogörare, vara af beli ofve t så mycket mera påkallad, sorn härigenom nödig Controll öfver Statsmedlens vigtiga användande undandroges folket och en sådan inskränkningi Kammar-Rättens pröfningsrätt, hvilken eldigt detta Verks äldre Instructioner ej fanns, lemnade rum för godtycke.
Och har cinders Danielsson, lika med hvad Herr Hjerta här ofvan anfört, vidare ?ökt ådagalägga, att genom Stadgandet, det anmärkningsmålen böra öfverlemna? till Justitiae-Cancelleren, för att handläggas, man ingalunda, på sätt Utskotten antagit, egdy Lag- samt Allm, Btsv. o. Otc. UisL Uti, Nio 45- 9 säkerhet, att åtal i anledning deraf anställes, enär, utom det att denne
Embetsman ej vore ofelbar i sitt omdöme om den handläggning, sorn borde eg a ruin, han vore fri från ansvar för de åtgärder, han underlåter vidtaga och endast bunde tilltalas för den orätt, som genom oskäliga anklagelser blifvit någon tillfogad.
Efter And.
Danielssons omdöme skulle således ett, från KammarRätten till Justitias-Cancelieren öfverlemnadt -anmärkningsmål f hvilket af honom icke handlägges, komma alt begrafvas i glömska, och Kammar-Rätten dymedelst försättas ur verksamhet.
Jemte det And.
Danielsson på grund häraf yrkat, att, nied bifall till Motionairens förslag, Betänkandet i denna del mätte återremitteras, huv And.
Danielsson förklarat sig godkänna senare delen deraf, som angår det genom Kongl, Brefvet af den 16 October 1816 föreskrifne sätt för anmärkningars fullföljande mot menigheter; Och hafva uti delta anförande inom BondeStåndet Anders Andersson och Anders Persson från Östergöthland, Lars Andersson från Skaraborgs Län, Lars Olsson från Jemtland, Anders Nilsson från Wermland, med flere sig förenat,, i© Lag- samt Allm.
Etsv.o.Oec. Utsk.
Ud. N:o 45.
Borgare-Ståndet och Hedervärda BondeStåndet , i anledning af' hvad i förrberörde måtto blifvit anfördt, funnit för godt återremittera ifrågavarande Betänkande, hafva Utskotten tagit ämnet under noga öfvervägande och få deröfver afgifva följande utlåtande:
Hvad härvid angår Motionairens förslag, om upphäfvande af vissa §§. i 1814 ^rs Instruction för Kongl.
Kammar-Rätten , samt Kongl. Brefvet dep 20 October 1824 och de, i öfverensstämmelse dermed, nu gjorde anmärkningar, få Utskotten till en början fästa uppmärksamheten derpå, att, genom berörde Stadganden, ingalunda, på sätt här velat antagas, blifvit afsedt, att undandraga Kammar-Rätten den, detta Verk tillhörande, granskning af de förvaltande och redogörande Verkens Räkenskaper, hvarken livad ziffran eller för va11 n i n g så tg ä r d e r n e beträffar, utan att, på de skäl och med iakttagande af den skillnad, åberopade Nådiga Skrifvelse upptager, frågan endast varit att bestämma, om Kammar-Rätten borde pröfva påföljden af de gjorde anmärkningar-, ne och dess Domsrätt i mål af ifrågaställde beskaffenhet, sålunda erhålla en utsträckning, jemförlig med Högste Domstolens.
I/)gT samt j$lm.
Besv. och Otc.
Utsh. \}tl. N':o 4J- 11 I Svensta Lagstiftningen har på goda grunder det ^undantag från allmänna rättegångssättet blifvit infördt, att en Domstol ej domer öfver EmbetSTåtgärder af andra Domstolar eller Embetsyerk, som i värdighet äro lika med eller öfver sina Domare; och det torde derföre icke kunna bestridas, att nu gällande ordning för behandlingen af slike anmärkningsmål är mera öfverensstämmande med de i allmänhet härutinnan antagne former, än dpt förändrade sätt, sorn med Motionen åsyftas få infördt vid detta förhållande, Och då Utskotten derjemte öfvervägat: a')
Att remiss till Justitiae-Cancelleren af ett anmärkningsmål, för att i laga ordning handläggas, innebär bestämdt åliggande för honom, att tilltala eller låta tilltala den, på hvilken anmärkningen har afseende, hvilket åliggande icke kan af Justitias-Cancelleren underlåtas, vid ansvar såsom för Embetsfel; men hvilket åter genom Författningar icke förekommes; Att den, af ofta åberopade Stadganden härledda farhågan för anmärkningsmålens afsöndring och en mindre fullständig utredning deraf, sedan Kam - (2 Lag* samt Allm.
B?tv. och Oec, Usk.
JV/045. mar-Råttens slutliga åtgärd dermed i vissa lall upphört, icke torde finnas grundad, då man eftersinnar, dels att handläggningen af dylika mål i allmänhet fortfar att tillhöra KammarRätten, dels att det, enligt 2 §. i Dess Instruction, hvilken i denna omständighet ej lärer genom 1834 års Kongl.
Bref undergått ändring, åligger detta Verk, att jemväl, vid insändandet till Kongl.
Majit af anmärkningar mot Collegier m. fl.
Embetsverk, bifoga vederbörandes förklaringar, jemte eget utlåtande och öfrige nödige upplysningar i målet; c) Atfc således erforderlig enhet uti dessa ärendens behandling eger rum; (T) Att, förutan ofvannämnde granskning af Embetsverkens redogörelser och de, i sammanhang dermed, vidtagne åtgärder, Rikets Ständer ega tillfälle, dels genom sina Revisorer oeh vederbörande Utskott, hvilka hafva tillgång på alla dertill nödige handlingar, att utöfva den mest noggranna Controll å Statsmedlens användande, i afseen-- de på ej mindre redogörelsen till z i Ifrån, än förvaltnings-åtgärderne, och Log- samt Allm, Berj. «. Otc, Utsk, Xiii.
N:o ^5, i5 dels genom Constitutions-Utskottet, att erhålla kännedom om de Beslut, som Blifvit fattade öfver anmärkning gar mot högre Embetsman och Collegier; samt e) Att, då Kongl. Magl.s Beslut, det åtal bör anställas å en anmärkning af sistnämnde beskaffenhet, icke innefattar
Stadgande i pröfningsväg af det ansvar, sorn derå må följa,- hvilket måste bero' på föregående undersökning af den Domstol, hvartill målet hörer, den härutinnan gjorde erinran, som skulle hufvudsakliga pröfningen i dylika frågor, mot hvad Lag stadgar, komma att föregå ransåkningen,- torde finnas af sig sjelf förfalla; hafva Utskotten ansett de emot
Betänkandet i denna del gjorda anmärkningar ej föranleda till förändring af deras förra Utlåtande'.
Likaså hafva Utskotten af Herr von'
Hartmans dorffs framställda anmärkning mot senare punkten af Betänkandet, hvaruti oförändradt bibehållande af föreskriften i Kongl, Maj;ts Nådiga Bref den i6 Octobev «4 M«f ÅUtn.
Bav. '6ch Ok.
Un£.
U/A.
Ä’:o 45.
"1816, angående sättet för anmärkningars fullföljande mot menigheter-, tillstyrkts, icke funnit sig ega anledning, att frånträda deras, 1 denna del, förut fattade Beslut, hvilket dessutom torde kunnä anses vara af Vällofl. Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet bifallet, enär de anmärkningar, hvilka hös dessa Riks-Stånd föränledt återremissen, icke å denna omständighet hafva afseende; varandcs, enligt ankommet Protocolls-Utdrag, Betänkandét 1 hela dess vidd* af Högv.
Preste-Ståndet godkänd t.
Eli Ledamöts serskilda tanka i ämnet bifogas.
Stockholm d. 2 Julii 1 Bagi; Reservation af Herr Printzenskjöld.
Utskotten kail jag alldeles icke dela öfvertygelsen om olämpligheten äf Motionairens förslag, angående upphäfvande af senare Momentet i 2 §. af 1814 års Instruction för Kongl; Kammar-Rätten, saint af Kongl. Brefvet d; 20 Octöher 1824.
Det är sannt, på sätt Utskotten yttrat, att genom dessa Stadganden Kammar-Rättens RevisiopsContoir icke blifvit betagne rättigheten att Bi!, t.
Lag- tavit Alhu.Betv. o. Otc.
Ma 45. i5 granska de förvaltande och redogörande Verkens räkenskaper, hvad så väl ziffra» , som föi valtnings-Atgärderne heträffar, men dertill inskränker sig också alltsammans.
En anmärkning af Revisionen , utfärdad emot desSa Verk, om än aldrig så väl grundad, får éj under närvarande förhållanden pröfvas af den Dbmstöl, hvars hufvudsakliga föremål dock är, ätt fälla dom öfver de åtal, som dess underlydande Actorer finna sig befogade att anställa.
Och anledningen till denna inskränkning ligger förnämligast uti den föreställning man gjort sig, att Embetsverkens eller de högre Embetsmännens värdighet skulle blifva förnär madi Vi lefva likväl uu i en tidpunkt, då frinn hunnit inse olämpligheten af så kallade forn -privilegiata, hvilka endast ledt sin upprinnelse från begreppet om den ena medborgarens värdighet framför deli andra.
Lag-Comiten har ock på goda grunder tillstyrkt afskaffandet af dessa undantag från allmänna rättegångssätt en; och då man i ett fall gillat principen om jcmlikhet inför Lagen, är det för mig svårt att inse, hvarföre man bör förkasta den i ett annat.
Om man nu lika med Utskotten anta - it Bil. t. Lag*samt Alhn. Éesv.o; Osc. tftth. ijtl.N:oå?t get* att den ifrågasatte inskränkningen i Kammar-Rättens Domsrätt Öfver Embetsåtgärder af andre Domstolar eller Embetsverk, Söm 1 värdighet ärö lika med ellerhögre ari Kathmar-Rätteh* är på goda grunder införd, så vet jäg ej, hvarföre inan icke, för cönSequGricens skull, kan säga, ätt desse EmbetSvetks värdighet förbjuder, det deras åtgärder grariskaS äf Kammar-Rättens Revisorer, titäil att serskilda Re visions-Contoir, i högsta Instancen, böra för såclarit inrättas, Gillas deli énä saltsen, Så kari den andra icke ogillaS, emedatt dé leda sitt ur-< Sprung från samma källag och det torde då blifva svårt ätt kunna förutse, hvarthän värdighets-systerflet, bragt tili sin fullända liing, skulle leda, För mill del åhsér jag således mest principenligt, att låta saken, meri icke Emhetsmanriens eller Embetsverkets högre eller lägre värdighet, bestämma fonlin; och då jag derjemte, i afseende på nu förevarande ämne, öfverVägar, a) alt vissa anmärkningsmål från Kongl.- .
KammarRätten directeöfverlemnastili Justitias-Cancelleren, hvilket öfverlemnande, enligt min öfvertygelse, alldeles' - Lag-sami Allm, Besv. o. Oec, Utsk.TJtl. N:o 45. 17 deles icke lika med en frän Kongl. Maj:t aflåten Remiss, innebär något bestämdt åliggande för Justitis.Cancelleren att tilltala eller låta tilltala den, på hvilken anmärkningen har afseende, utan sådant helt och hållet ankommer på Justitias-Cancellerens egen ompröfning, hvaraf följer, att frågan kan, genom af honom möjligen uraktlåten Emhetspligt eller origtigt fattadt begrepp om anmärkningens beskaffenhet, alldeles få förfalla; att då Kammar-Rätten, genom ofvan' anförde Stadganden, blifvit i visSa fall beröfvad rättigheten att i pröfningsväg handlägga frågor,som i anmärkningsväg derstädes gjorts anhängige, dei-af är en gifven följd, att Söndring uti anmärkningsmålen uppkommit, och att således erforderlig enhet uti dessa ärendens behandling alldeles icke eger rum; c) att ehuru, enligt Utskottens yttrande, Rikets Ständer äro berättigade att, genom deras Revisorer och StatsUtskott; utöfva den mest noggranna controll å Statsmedlens användande, filfa, till Riks. St. Prot., 1828, 1829. jide Sajal. 2;dra Afi1; iö-‘öe Haft; 3 ig Bilj.
Besv. o, Otc, Ut sk. Uti, N:»45. det likväl icke med något fog af billighet kan begäras, att Revisorerne och Stats-Utskottet, med sina mångfalldiga och högst vigtiga göromål, skola medhinna, att i detail följa hvarje Embetsyerks eller Embetsmans förvaltnings redogörelser, med lika uppmärksamhet, som den autoritet, hvars tid och verksamhet hufvudsakligen böra åt en dylik granskning vara egnade; dd att det svårligen låter tänka sig, det Constitutions-Utskottet skall kunna finna någon giltig anledning till klander af de beslut, som af Kongl. Maj:t blifvit fattade öfver anmärkningar emot högre Embetsman och Collegier, enär dessa anmärkningar, ehuru väl grundade de äfven kunna vara, likväl sällan eller aldrig äro af den klara och ostridiga beskaffenhet, att ett tillstyrkande af deras nedläggning kan under något vilkor hänföras till sådana förseelser, hvilka, enligt grundlagen, äro åtal och ansvar underkastade; äfvensom den händelsen möjliligen skulle kunna inträffa, att ett hos Kongl. Maj:t af Kammar-Rätten i unnerdånighet anmäldt anmärknings - Bil. t.
Lag- sann Alim.Besv.o. Oec.Vish BStl, ATro 45- 19 mål korarae att hvila hos vederbörande föredragande, och sålunda genom tidsutdrägt råkade att åt glömskan alldeles öfverlemnas, då detsamma, såsom icke synligt uti något Stats-Råds-Protocoll, naturligtvis ej kan komma till Constitutions-Utskottets kännedom; hvadan således controllen i denna väg öfver ifrågasatte anmärkningsärendens behöriga hailda läggning icke synes mig vara tillfyllest görande; samt t) att, fastän det icke egentligen kan .sägas, att Kongl.
Maj:ts Beslut, det åtal i anledning af en anmärkning bölske eller ej, innefattar pröfning af sjelfva anmärkningsfrågan, det likväl synes vara mindre lämpligt, att en sådan preliminair pröfning uti högsta instancen eger rum; Altså anser jag mig böra med understödjande af Motionen i denna del, vördsammast tillstyrka Rikets Höglofl.
Ständer att, medelst underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t, i underdånighet anhålla om upphäfvande af Kongl. Brefvet den 20 October 1834, samt att Kammar-Rätten, genom uteslutande af det anförda undantaget i atdra 20 Bil. t. Lng- sami Allm.
Besv, o* Otc. XI t sk. itel.
N:o 4j< §. af dess Instruktion, mätte hädanefter blifva lika obehindrad, att till Laga kraft och verkan fullfölja anmärkningar mot högre, som hitintills mot lägre redogörare för allmänna medel. STOCKHOLM 1829, tryckt hos Jom Ad. "W a Lime wi Ijag- samt "Allm- BeSv.o. Oic.
Utsk. ZJtl.
N:o 46, t Ankom till Exped.
Utsk, den 7 Julii 1819.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, den 10 December 1828, angående Rikets Mått, Mål och Vigt, Tu Rikets Högloft.
Ständer har Kongl; Maj t i Nåder behagat aflåta en så lydande Skrifvelse: ^Under en längre tid hafva olägenheterna” (se Bih. till Riks-Ståndens Protocoll N:o 37, irsta Sami. e Band., 5 Haft. pag. 6.)
Vid Remiss af denna Nådiga Skrifvelse från de Respective Riks-Stånden harden olikhet egt rom, att densamma med åtföljande Förslag så väl till Allmän Stadga om Rikets Mått, Mål och Vigt, sorn till för. ordning om hvad vid verkställigheten af denJ na Stadga iakttagas bör, af det Hedervärda Bih, lill Rikt-St.
Pret, 1828 och 1819. 7 Sami, 2 Afi, j, *7 .de H:t. a Lag- samt Allm. Besv.o.Oec. Z^tsk.
N:o 4f>.
Bonde-Ståndet blifvit remitterad till Lagsamt Allmänna Besvärs- och OecononiieUtskotten, men af de Trenne öfrige RiksStånden endast till sistnam nde Utskott.
Då emedlertid, oaktadt förberörde
Förslags egentligen oeconomiska art och syftning, deri innefattas åtskilliga bestämmelser, sorn ofelbart äro att hänföra tinder Allmänna Lagen , hafva Utskotten, med ledning af törslnämnde Remissen, ansett sig böra gemensamt ämnet till behandling företaga.
Den pröfning, som sålunda tillkommer Utskotten, kan visserligen genom den Nådiga Skrifvelsen anses utsträckt äfven derhän, att frågan i hela dess vidd åter kunde upptagas, men då Utskotten i afseende på det hufvudsakliga deraf, eller de olägenheter, som tillskyndas Handel och Allmän rörelse, medelst mångfallden af de inom Riket bruklige Mått, Mål och Vigter, samt behofvet och fördelärne af en ny på veten^ skapliga grunder utarbetad och till enhet reducerad Författning i detta hänseende, till alla delar instämma i de åsigter, som länge mera allmänt gjort sig gällande, och i synnerhet vid sista Riksdag blifvit godkände, samt då föranledt Rikets Höglofl.
Ständer att i underdånighet begära den förändring, hvartill Förslag nu blifvit öfverlemnadt; så anse Utskotten sig, under åberopande häraf, Lag- samt Allm.
Oec. Utsk.Utl.N,o 46. 5 vid närvarande tillfälle icke ega något annat åliggande, än att ingå i närmare pröfning af Förslagets detailer, samt derefter afgifva det i Nåder affordrade speciela yttrandet, ”huruvida det må finnas lämpligt ”och ledande till lättare införande af antag, ”ne förbättringar, ätt bibehålla de gamla benämningarne och vid dem fästa rigtigare be* grepp, i stället för att införa till större de’’len nya benämningar.” Vidkommande således först sjelfva Förslaget till Stadgan hafva Utskotten funnit sig föranlåtne, att dervid göra följande anmärkningar. §.2, i Mom.
Den här gjorda jemförelsen af Längde-Måttets enhet med secundpendelns längd har förekommit Utskotten mindre tydligt uttryckt.
Utskotten få derföre, för mera redighet och till afböjande af misstydning, äfven i afseende på de olika slags secunder, T som Astronomerna räkna, föreslå följande förändring: fotens matt skall vara sådant, att längden af den pendel, sam vid hafvets yta och i lufttomt runi vid Stockholms latitud fullbordar hvarje svängning 4 Lflg- samt Allm. Benv.o.Oec'.
N.o 46: på en medeltids secund, svarar mot etc.
Jemväl häfva Utskotten trott, attj jemte den vetenskapliga noggrannare beräkning, som i Förslaget finnes utförd, man tillika skulle kunna, åtminstone ungefärligt, uttrycka jemförelsen på något enklare och för allmänheten lättfattligare sätt, hvilket, om det ock komme att något afvika från det fullkomligen rigtiga, icke kunde be-i traktas såsom egentligen felaktigt; 3 Mom.
Äfven här gäller deq nyss gjorda anmärkningen. jJ. 3.
Då, på grund af de ali-? mänt erkända fördelarna af Deci-- mal-Räkningen, densamma i Stad-: gan blifvit antagen, synes det sorn denna vigtiga förändring i dagliga räknesättet uttryckligen bordt an^ tydas och Paragraphens början så« ledes hafva denna lydelse : Fördelningen af Matt, Mål och
Vigt skall vara decimalisk med följande benämningar: • samt Allm.
Be tv, o. Otc.
N:o46. 5 1 Mom.
Den slutliga anmärkningen, "Att linie utgår minsta fördelningen” etc. synes bora utgå, då det lika litet kan vara behöfligt att bestämma ett minimum sorn maximum.
Äfven här gäller den sist gjorda anmärkningen, hvarjemte Utskotten finna det mindre lamp* f ligt, att kannan uteslutes fråntorrvaru-måttet, enär densamma är rymdemåttets enhet öfver hufvud* Af denna anledning anse Utskotten jemväl Stadgandet om olika rymdemåls användande för torra och våta varor böra försvinna. 3 Morn, Slutanmärkningen om hornet såsom minsta fördelning etc. torde också här böra bortgå.
Dessutom har i detta Moment skett en öfvergång från Decimal, till Centesimal-fördelning, hvaremot redan vid förra Riksdagen gjordes åtskilliga anmärkningar.
Dea» sa blefvo väl icke då godkända \ men närvarande Utskotten anse sig icke dess mindre dervid ytterligare böra fästa uppmärksamheten.
6 Lag- samt Allm, Besv. o.Oec. Utsi.
N.o 46, Det är nogsamt kändt, att i handel och vandel är infördt bruket af sorter, dels för att så vidt som möjligt undvika bråk, dels ock för alt undgå utsägandet af för stora tal, hvarföre man i stället betecknat dem med serskilda ord.
Bägge delarne äro för den i tänkande och räknande mindre öfvade lika nödvändige.
Han har svårighet att redigt fatta ett större tal, och behöfver derföre ofta nya ord för att få säkrare hvilopunkter för sin tankegång, Hittills har indelningen hufvudsakligen varit dyadisk, eller man har så godt som vid hvartannat tel behöft ett nytt ord.
Kan man derföre i allmänhet uppstegra systemet från 2 till io, så synes detta vara allt som man för närvarande kan önska.
I följd häraf skulle ock Utskotten velat, att den decimala fördelningen, såsom i Stadgan antagen som allmän regel, äfvert vid vigten blifvit iakttagen.
Denna regel hindrar dock icke, att man ju i Bokföring kan rätta sig efter ett centesimalt, ja ofta raillesintalt system, hvilka äro gifna i och med det decimala.
Lag~ sami Allm.
Besv.o.Oec. Vtsk. XJtl. N:o 46. 7 //. b. 1 Mom.
Då det ar kändt, att trädet, när det blifvit kokad t i olja, mindre förändras eller slår sig af fuktighet, skulle Utskotten vilja föreslå, att efter orden fast och hardt, tillägges, helst i olja hokadt. 3 Morn.
Sista meningen i detta Mom- i öfrigt etc. borde, i Utskottens tanka, bestämdare uttryckas sålunda :
A en tredje sida bär ett qvarter och ett verktum till rättelse och beqvämlighet för det afgående slägtet vara uppstruket. f. g. 3 Mom.
Detta Moment hafva Utskotten ansett böra utgå , dels såsom i användandet medförande svårighet, dels ock derföre att ingen mätning bör få företagas utan med kärl af laglig form. 5.
För pröfningen af våg. balancernes rigtighet tro Utskotten sig böra föreslå såsom elt tillägg att införa efter orden, ”ändeaxlarnes aggar,'” della enklare alternativ: eller ock att en vara be finnes väga lika mycket, i kvilkendera vägskälen hon lägges, 8 Lag- samt Allm. Besv.o. Oec.Utsi. Uti.
N:o 46; fl. 12- i Mom.
Till förekommande af Justerares möjligen för stränga bedömande, anse Utskotten vid ordet origtigt böra tilläggas : utöfver det tillatna remedium eller spelrum.
Då en vetenskaplig noggrannhet ej alltid är möjlig, ej eller i daglig handel och vandel behöflig, blir det nödigt att vid hvarje slags mått tillåta ett re« medium, hvarmed måttet kan vara felaktigt och likväl lagligt.
Detta alldagliga remedium bör på medelenheten vara så litet, att felet med vanliga instrumenter och obeväpnade sinnen ej kan märkas.
Likare-måtten bör det vara så litet som det genom konstens till-, hjelp är möjligt att åstadkomma.
Vid förslaget till Förordning om hvad som vid verkställigheten af den nya Stadgan bör iakttagas, få Utskotten endast anmärka, hvad som älven ligger i sakens natur, att då sjelfva Stadgan ännu icke erhållit en fulländad form , tidsbestämmelserne, i afseende på dess antagande, måste derefter lämpas och ändras.
Med denna anmärkning förena likväl Utskotten King- samt Ällm.Besv.o.Oec. Utsk.
N:o 46. 9 den önskan, att den ifrågavarande reformen, som så länge af behofvet varit påkallad, hvartill de fleste förberedelserna redan blifvit gjorda, och hvaraf man kan förutse obestridliga fördelar, måtte så skyndsamt, som sig göra låter, bringas till verkställighet, och i följd häraf få Utskotten jemväl tillstyrka Rikets Höglofl.
Ständer, att med frambärandet af samma önskan inför Hans Maj;t Konungen, till verkliggörande deraf, anförtro åt Hans visa omsorger tidens närmare bestämmande för det nya mått-j systemets allmänna införande.
Under granskningen af det reglemenlariska för verkställigheten hafi va Utskotten för öfrigt fattat en öf-; vertygelse, som de anse sig vid närvarande tillfälle icke böra förtiga , att nemligen ingen ting skulla kraftigare bidraga till del nya systemets antagande och framgång, än myntets utgifvSnde och fördel-, ning i öfverensstämmelse med grun-3 derna derföre, och att i synnerhet på detta sätt allmänheten snart skulle lära att inse fördelarne af decimalsystemet} men då en sådan Lag-samt Allm. fiesv.o.Oec. Utsk, Z7«/.N:o46, förändring icke kan komma alt bero af något Utskottens tillgörande, hafva de endast derpå velat fästa Rikets Högloflige Ständers uppmärksamhet, till beredande a£ den åtgärd, som i detta hänseende kan finnas lämplig.
Hvad slutligen vidkommer den frågan, huruvida det md finnas lämpligt och ledande till lättare införande af antagne förbättrin - goir, att bibehålla de gamla benämningarne och dervid fästa rigt i gare begrepp, i stället för att införa till större delen nya benämningar, så kunna Utskotten icke tveka, att äfven i detta hänseende instämma 1 de grundsattser, som redan vid Stadgans författande blifvit följda.
De deri antagne enheter äro oförändrade, såsom de af ålder varit, och det bör icke för någon medföra serdeles svårighet att lära de få nya namnen för enlieternes öfver- och underafdelningar.
Men skulle deremot de hittills nyttjade benärnningarne bibehållas med nya åsätta värden, så vore att befara, att de gamla begreppen likväl lörsvarade sin åldriga löre - Lag- samiAllm.Bcsv.a.Oec, TJisk.