Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Visserligen hade läroverket under innevarande läseår, i anseende till koppfarsotens aftagande, kunnat åter få begagna det provisoriska sjukhuset mot anskaffande och förhyrande af två andra lägenheter till Sundhetsnämndens disposition; men nyss skildrade förlägenhet, oafsedt den svåra olägenheten af lärjungarnes fördelning i minst tre skilda lokaler i olika delar af staden, kunde när som helst ånyo inträda och läroverket under pågående termin plötsligen sprängas eller vid början af en läsetermin se sig förhindradt att öppnas till fullständig och författningsenlig verksamhet.
Lades härtill saknaden af passande bibliotheks-lokal, af förvaringsrum för de zoologiska, botaniska, fysiska, kemiska och mineralogiska samlingarna, af plats för den kemiska undervisningen samt af ritsal och gymnastiklokal, så vore fullkomligt uppenbart, att läroverket med dess nu egande utrymme omöjligen kunde fullgöra hvad af detsamma med rätta fordrades, samt att snar och grundlig hjelp vore af nöden.
Angående de förberedande åtgärder som för ifrågavarande ändamål vidtagits, meddelar Domkapitlet följande.
Sedan frågan om plats eller tomt för nytt läroverkshus redan år 1859 blifvit af Domkapitlet hänskjuten till Upsala stad, som enligt § 124 af nådiga Läroverksstadgan den 29 Januari 1859 borde kostnadsfritt upplåta fri, sund, välbelägen byggnadsplats, samt så vidsträckt att utrymme för gymnastik-inrättning äfvensom för lärjungarnes lekar och rörelse i fria luften der måtte finnas, så hade bland de flere föreslagna platserna, hvaribland jemväl förekommit skolans nuvarande tomt och i sammanhang dermed frågan, om och i hvad mån den nuvarande lokalen skulle kunna ändamålsenligt användas, i hvilket afseende 38 Bil.
N:o 1 om Statsverket 1865. dock blifvit af Intendenten F. W. Scholander, som efter Ofver-Intendents-embetets uppdrag åtagit sig ledningen af hithörande undersökningar och arbeten, ådagalagdt, att berörda skolhus icke lämpligen kunde, hvarken genom ny inredning eller tillbyggnad, göras användbart, samt att dess tomt icke utan mycket stora olägenheter medgåfve uppförandet af en fullt tillräcklig och ändamålsenlig nybyggnad, staden stannat vid anbudet af en straxt utanför den så kallade nedre fjerdingstullen invid stadens nordvestra sida belägen tomt, hvars antagande Intendenten Scholander både med afseende på det tillräckliga utrymmet och tillfället till god byggnadsgrund ansett sig böra tillstyrka, såsom den der, med undantag af ett centralt läge, erbjöde fördelar, till hvilka icke vid någon bland öfrige föreslagna tomter funnes motsvarighet.
Efter det tomtfrågan, genom antagandet af den nyss omförmälda byggnadsplatsen, blifvit af Eders Kongl.
Majit under den 30 Januari 1863 i nåder afgjord, hade Domkapitlet gått i författning om erhållande af ritning jemte kostnadsförslag för den nya byggnaden, som enligt Läroverks-kollegiets uttalade mening borde beräknas och afses för ett antal af högst 600 lärjungar; i fråga om bestämmandet af hvilken siffra Domkapitlet jemväl bland annat yttrat, att, då vid ett företag af denna beskaffenhet ett varaktigt gagn äfven för kommande slägten måste afses, det nya skolhuset för Upsala Elementar-läroverk, hvilket, såsom beläget i samma stad som Rikets första Universitet, alltid måste blifva bland de starkast besökta i Riket, torde böra utföras i den omfattning, sorn antydda byggnadsplan angåfve, nemligen å ena sidan med begränsning till ett visst lärjungeantal, men å den andra med detta antal utsträckt så långt som lämpligen kunde under samme Rektor i ett läroverk förenas.
I afseende å förberedande åtgärder omförmäles vidare, hurusom Domkapitlet med stöd af det förhållande, att bland 3667 lärjungar vid läroverket under de 10 åren 1855— 1864, tillhörde 2314 Upsala och 666 Stockholms län, således, i medeltal, af 368 lärjungar 231 det förra och 67 det sednare eller nära 300 dessa båda län tillsammans, hos nämnda läns sist församlade Landsting gjort framställning, huruvida de icke skulle anse sig af förhållandena uppmanade att till ett byggnadsföretag af ett för båda länen i betydande, om ock i olika grad lokalt intresse bevilja något penningebidrag.
Hos Landstinget i Stockholms län rönte denna framställning icke framgång; hvaremot Upsala läns Landsting för dess del beslutat att till uppförande af ett nytt läroverkshus i Upsala bevilja ett anslag af 32,000 R:dr att utbetalas, då den nya byggnaden kommit under tak, hvilket Landstingsbeslut under den 30 sistlidne December vunnit Eders Kongl. Majits
Nådiga godkännande.
Till utförande af byggnadsföretaget, som, enligt de uppgjorda ritnings- och kostnadsförslagen, hvilka blifvit af Öfver-Intendents-Embetet utan anmärkning granskade, beräknats till 300,000 Ridr Rimt, funnes följande påräkneliga tillgångar: l:o Omförmälda anslag af Upsala läns Landsting R:dr Rimt 32,000: — 2:o Stiftets Skolbyggnadskassa, hvars tillgångar vid sista räkenskapsårets slut, efter afdrag af skulderna, utgjorde 3:o Frivilliga bidrag, influtna till följd af en utaf Erkebiskopen i förening med länets Höfding, Universitetets Rektor m. fl. utfärdad inbjudning till stadens och ortens innevånare, — uppgående, oberäknadt utestående fordringar genom tecknade, men ännu icke erlagda bidrag, till 4:o Upsala Elementar-läroverks egen byggnadskassa, bildad jemlikt Nåd.
Cirkulärbrefvet den 11 December 1863, uppgående vid 1864 års slut till 5:o
Sedan det nya huset blifvit färdigt, vore meningen att afyttra den nuvarande skollokalen; men hvad medel derför kunde erhållas, läte sig Transp. 58,738: 41. 16,066: 4, 7,250: — 3,422: 37.
N:o 1 om Statsverket 1865. 39 Transp. 58,738: 41. nu icke beräkna, enär läget å en plats, der uppförande af uthus icke kunde medgifvas, äfvensom sjelfva inredningen jemte rummens nuvarande beskaffenhet nästan omöjliggjorde en fördelaktigare försäljning af detta hus till enskild person.
Om Stiftets skolbyggnadskassa odelad finge tagas i beräkning för byggnadsföretaget, hvilket
Domkapitlet för dess del tillstyrker, enär lärohusens underhåll vid Stiftets öfriga Elementar-läroverk utom i Gefle åligger vederbörande städer, och då, hvad Gefle Elementar-läroverk beträffade, detta hus helt nyligen blifvit på ifrågavarande kassas bekostnad utvidgadt med två nya flyglar, som kostat öfver 38,000 R:dr, hvadan något vidare bidrag från berörda kassa icke borde för detta läroverk, sedan detsamma numera erhållit egen byggnadsfond, kunna ifrågakomma, skulle således tillgångarne nu utgöra R:dr R:mt 58,738: 41, eller vid innevarande års slut med all säkerhet fulla 60,000 R:dr.
Bristen, enligt kostnadsförslaget, uppginge således vid samma tid till 240,000 R:dr.
Utan statens frikostiga mellankomst kunde alltså ingenting uträttas.
För ernående af denna mellankomst, och under förutsättning, att såväl stiftets som läroverkens byggnadskassör finge behålla sina nuvarande inkomster, har Domkapitlet framlagt följande plan.
I medeltal under de 20 åren från 1842 till och med 1861 hade stiftets byggnadskassa haft en behållen årlig inkomst af 3,781: 89 och från 1845 till och med 1864 en behållen inkomst af 4,053: 61, utom de två årliga koilekterna från stiftets kyrkor, som kunde beräknas till 350 R:dr.
Upsala läroverks egen byggnadskassa borde årligen lemna en behållning af 3,000 R:dr.
Af båda kassorna borde sålunda kunna årligen beräknas en tillgång af 7,000 R:dr, äfven efter afdrag af underhållskostnaden för det nuvarande skolhuset jemte medel till förhyrande af behöfliga lokaler utom detsamma.
Sistnämnda belopp utgjorde 5 procents ränta på 140,000 R:dr.
På grund af dessa beräkningar och i öfrigt de skäl, som i denna för läroverket och dess framtida bestånd och utveckling vigtiga fråga blifvit anförda, hemställer
Dom kapitlet underdånigst, det Eders Kongl.
Maj:t måtte täckas hos Rikets Ständer göra nådig framställning om anvisande dels af ett anslagsbelopp af 100,000 R:dr utan återbetalningsskyldighet, dels af ett amorteringslån af 140,000 R:dr mot 4 procents årlig ränta och 1 procents amortering, båda anslagen att i mån af behof utgå med högst | årligen under åren 1867, 1868 och 1869, under hvilka 3 år den nya läroverksbyggnaden, efter det förberedande arbeten kunnat börjas och utföras under år 1866, torde kunna antagas blifva fullt färdig.
Då efter denna plan någon räntebetalning och amortering icke skulle ifråga komma förrän vid 1867 års slut eller efter början af år 1868, och således ytterligare tre års inkomster hunne dessförinnan ingå till amorteringskassorna, samt då, i anseende till statsmedlens successiva utbetalning, och afbetalning, ränte- och amorteringssumman aldrig något år kunde komma att uppgå till fulla 7,000
R:dr och sedermera allt fort förminskas, borde, enligt Domkapitlets mening, ofvan intagna kalkyl, under den redan nämnda förutsättningen, att inkomsterna finge för ändamålet fortfarande bibehållas och disponeras, icke vara någon osäkerhet underkastad.
Domkapitlet sålunda i underdånighet anfört, och då ej mindre behofvet af ett nytt lärohus för Upsala högre Elementar-läroverk blifvit till fullo ådagalagdt än äfven anordningen af den nya byggnaden och de för dess utförande vidtagna åtgärder synas ändamålsenliga, men framgången af detta vigtiga företag med skäl torde böra genoiji statens mellankomst befrämjas, finner jag mig böra i underdånighet tillstyrka, det
Eder?
Maj:t täcktes föreslå Rikets
Ständer att för ifrågavarande ändamål bevilja ett anslag 40 Bil.
N:o 7 till Kongl. Majda Nåd.
Prop. N:o 1 om Statsverket 1865. af 100,000 R:dr R:mt, dock att deraf under loppet af år 1867 endast må utgå 40.000
Ridr, samt ett lån af 140,000 R:dr, att återgäldas med ränta och årlig amortering af tillsammans fem procent å det ursprungliga lånebeloppet. 7:o.
Pedago - Uti skrifvelse den 22 nästlidne Juli har Domkapitlet i Calmar till Eders Kongl.
Majits pröfning öfverlemnat och med sitt förord beledsagat en af köpingen Mönsterås gjord Inrättande af underdånig anhållan, att Nådig Proposition måtte till Rikets
Ständer aflåtas om anvisande en ny pedagogi af statsanslag till inrättande af en pedagogi uti sagde köping; och har till stöd för denna i Mönsterås, anhållan blifvit andraget: att köpingen eger en folkmängd af omkring 1300 personer; att, då kringliggande landsort äfven toges i beräkning, antalet af barn, för hvilka önskades en vidsträcktare undervisning än som i folkskolan kan meddelas, vore ganska betydligt; men att, då afståndet till närmast belägna lägre elementar-läroverk i Oscarshamn utgör mil och till högre läroverket i Calmar 7 mil, i följd af såväl de dryga kostnaderna för barnens underhåll på en aflägsen ort, som svårigheten att, isynnerhet under deras spädare ålder, lemna dem en närmare tillsyn, de fleste måste gå i mistning om en fullständig skolbild ning; äfvensom slutligen att läroanstalter af ännu större omfång, än den nu ifrågaställda, redan kommit städer och köpingar med vida mindre folkmängd till godo.
Med afseende å hvad sålunda blifvit anfördt, anser jag mig ega skäl i underdånighet tillstyrka Eders Kongl. Maj:ts nådiga bifall till den gjorda ansökningen; samt att den förhöjning, sorn derigenom blefve behöflig i det för Pedagogierna anvisade anslag må äskas med R:dr 1,000; hvaremot, ehuru den åt lärare vid de tvåklassiga pedagogierna nyligen medgifna rätt, att efter viss tjenstetid uppflyttas i högre lönegrad, måste medföra ökade utgifter för dessa läroanstalter, och ehuru de tvåklassiga Pedagogiernas antal blifvit genom Eders Kongl. Majits
Nådiga beslut förökadt med ännu en, nemligen i Engelholm, någon ytterligare tillökning i det för nämnda skolor redan beviljade anslag, under förutsättning att pedagogien i Sköfde varder å elementar-läroverkens stat uppförd, icke för den närmaste framtiden blifver behöflig; hemställande jag likväl i underdånighet att, på det nödiga medel ej må saknas för den utvidgning af redan befintliga pedagogier medelst anställande dels af ordinarie, dels af extra lärare derstädes, hvilken redan under innevarande statsregleringsperiod visat sig behöflig och sannolikt snart ytterligare på andra ställen erfordras, Eders Kongl. Majit täcktes hos Rikets Ständer äska, att återstoden af det vid 1856—58 årens riksdag å Riksgälds-kontoret anvisade reservationsanslag till löneförhöjning vid samt utvidgning af sådana pedagogier, vid hvilka undervisningen vunnit en högre grad af utveckling, må fortfarande af Eders Kongl.
Majit få för sagde ändamål disponeras. 8:o.
Hvad angår Seminarierna för folkskolelärares och lärarinnors bildande, hvilka läroanstalter hitintills varit till antalet tretton för hela riket, men med lärarekrafter och undervisningsmateriel endast svagt försedda, så hafva Rikets senast församlade Ständer i o- underdånig skrifvelse den 21 November 1863 hemställt, dels att dessa läroanstalter skulle Folkskoleväsendet:
Anslag till folkskolelära- w re-seminarier. utvidgas och förses med tillräckligt antal lärare, dervid Rikets Ständer beräknat årliga kostnaden för ett fullständigt
Seminarium för folkskolelärare till något mera än 11,000 Riksdaler och för ett för lärarinnor, der lärjungarnes antal antagligen blefve mera inskränkt, till något mindre än nämnda summa, dels ock att Seminariernas antal skulle förminskas, och endast fem för manliga och ett för qvinliga lärjungar, eller tillsammans sex, bibehållas och utvidgas.
Då antalet manliga lärjungar vid Seminarierna under de sednaste åren ut - Bil.
N:o 1 om Statsverket 1865- 41 gjort mellan 300 och 400, och 100 lärjungar beräknades kunna vid hvarje Seminarium med framgång undervisas, ansågos fem Seminarier för sådane lärjungar kunna motsvara behofvet, äfven om lärjungarnes antal, i anseende till lärokursens ökade längd, komme att stiga till 500, och då de qvinliga lärjungarnes antal i hela riket ej uppgått till mer än omkring 60, syntes ett
Seminarium för dessa för närvarande vara tillfyllest.
Bland de föreslagna fem Seminarierna för manliga elever, borde, enligt Rikets Ständers yttrade åsigt, ett förläggas i Norrland och detta lärer väl äfven städse finnas af de lokala förhållandena oundgängligen påkalladt.
Men då antalet lärjungar vid det Seminarium, som varit förlagdt derstädes, under åren 1854 till 1863 ej öfverstigit 18 och äfven sedermera ej uppgått till flera än högst 28, måste den andel, detta seminarium skulle kunna öfvertaga af det för hela riket beräknade antalet af 500 Seminarii-lärjungar, blifva jemförelsevis ringa.
Eders Kongl. Maj:t har derföre funnit godt i nåder förordna, att fem
Seminarier för manliga lärjungar skulle bibehållas och utvidgas, utom Seminariet i Norrland, hvilket af lokala skäl icke kunde indragas.
Med fästadt afseende derpå, att alstånden inom riket äro så betydliga och det knappt kan påräknas, att qvinliga Seminarii-elever skola för sin bildning företaga längre resor, har Eders Kongl.
Maj;t funnit godt förordna, att 2:ne Seminarier för bildande af Folkskolelärarinnor skola bibehållas.
I den mån de nya läroanstalternas organisation hunnit utvecklas, har det emellertid visat sig, att den mera fullständiga undervisningen, långt ifrån att afskräcka från dess sökande, lockat till Seminarierna ett allt mera växande antal lärjungar, så att detta icke stadnat vid det af Rikets Ständer beräknade antalet af 500, utan gått vida derutöfver, och innevarande läsetermin stigit till icke mindre än 741 eller ungefärligen dubbelt emot det antal, som förefanns, då Rikets Ständers underdåniga skrifvelse i ämnet afläts, och nära femtio procent öfver det högsta antal, som Rikets
Ständer vid bestämmande af anslags summan beräknat.
Då en så stark tillväxt i lärjungarnes antal fordrar betydlig tillökning i utgifter för anskaffande af mera tillräckliga lärarekrafter, af större och rymligare lokaler och af rikligare undervisningsmateriel, blifver en förhöjning i det för Seminarierna afsedda anslag oundgängligen behöflig.
Det minsta belopp, hvartill denna förhöjning kan beräknas, är 15,000 R:dr; Och får jag i underdånighet föreslå, att Eders Kongl. Maj:t måtte af Rikets Ständer äska en tillökning i anslaget för Folkskolelärare-Seminarierna med nämnda belopp eller 15,000 Riksdaler.
Till understöd för Seminarii-elever hade Rikets Ständer, enär grundade skäl före- Anslag tillsti funnos att öka stipendiernas belopp, och behofvet deraf måste blifva större, då Semina- pendier at Se riernas antal inskränktes, anvisat en summa af 30,000 Riksdaler årligen; och har Eders mmaru~e everKongl.
Maj:t, i sammanhang med beslutet om förminskning i Seminariernas antal och dessa bildningsanstalters utvidgning, i nåder förordnat, att åt sådane behöfvande lärjungar, hvilkas hemvist äro från Seminarium mera aflägsna, och hvilka i öfrigt äro deraf förtjenta, må tilldelas högre stipendier än hitintills medgifvits, dock högst 150 Riksdaler årligen, samt att tiden för stipendiernas åtnjutande må kunna till tre år förlängas.
Då emellertid, under innevarande statsregleringsperiod, Seminarii-elevernas antal så betydligt stigit, att det numera uppgår till emellan 700 och 800, är det uppenbart, att det till deras understöd beviljade anslaget ej kan motsvara behofvet, så vida stipendiernas belopp skall någorlunda uppfylla sitt ändamål.
Om nemligen antalet af lärjungar, som äro i behof af understöd, icke uppginge till mera än 600, skulle ändock, med det befintliga anslaget, icke mera än 50
Riksdaler för hela året kunna tilldelas hvar och en af dem.
Enär detta belopp allt för mycket understiger så väl det hittills antagna minimum som jemväl den summa, hvilken för fyllandet af äfven de mest anspråkslösa behof Bih. till R.
Prot. 1865. l:a Sami. l:a A/d. 6 42 Bil.
N:o 7 .till Kongl. Maj:ts Nåd.
Anslag till arvoden och resekostnader för folkskoleinspektörer.
Anslag till understöd för högre folkskolor.
Anslag till folkskoleväsendets utveckling och förbättring. skulle vara erforderlig, måste en tillökning deri vara nödvändig.
Ehuru önskligt det vore, att denna tillökning kunde bestämmas till ännu högre belopp, vågar jag likväl, med afseende på för handen varande tillgångar, icke tillstyrka, att den af Eders Kongl. Maj:t föreslås högre än till 15,000 Riksdaler, så att det ifrågavarande anslaget må höjas från 30,000 till 45,000 Riksdaler årligen.
Hvad angår Inspektionen öfver folkskolorna, hafva Rikets Ständer för befrämjande af denna inrättning, hvars gagnande inflytande varit allmänt erkändt, anvisat ett belopp af 30,000 Riksdaler, att användas till arvoden samt rese- och traktaments-ersättning för Inspektörerna, och dervid ansett det vara af vigt, dels att arfvodet för hvarje Inspektör blefve ökadt, dels ock att Inspektions-distrikten förminskades till omfång.
För den tid innevarande statsregleringsperiod omfattar, hafva genom de af Eders Kongl. Maj:t fattade beslut båda dessa åtgärder blifvit vidtagna.
Inspektörsdistrikt hafva, med förenadt afseende på orternas folkmängd, vidsträckthet och antal befintliga skolor, blifvit betydligt tillökade, så attHernösands stift fördelats i fyra, hvartdera af Upsala, Linköpings, Westerås, Wexiö och Göteborgs stift i tre, samt Skara, Strengnäs och Lunds stift i två, och hafva Calmar, Carlstads och Wisby stift hvartdera utgjort ett distrikt.
För Inspektörerna, hvilkas antal uppgått till 28, hafva ock arvoden blifvit anvisade med ett, så vidt anslaget medgifvit, förhöjdt belopp.
Då det emellertid är af synnerlig vigt, att icke genom anslagets otillräcklighet hinder må läggas i vägen för verkliggörandet af Rikets Ständers uttalade önskan derom, att hvarje folkskola måtte, så vidt möjligt är, årligen af Inspektören besökas, får jag i underdånighet föreslå, att en förhöjning måtte äskas i det till arvoden för Folkskole-Inspektörerna och kostnaden för deras resor afsedda anslag med 10,000 Riksdaler.
Till understöd för högre folkskolor hafva Rikets Ständer vid sistlidne Riksdag, enär antalet af dylika skolor då icke tilltagit, utan snarare visat sig vara i aftagande, så att af de för nästförutgångna statsregleringsperiod härtill anslagne 12,000 Riksdaler endast 5,666 Riksdaler utgått, ansett högre anslag ej böra anvisas, än som kunde vara tillräckligt att fylla det dåvarande behofvet, helst, i händelse detta skulle växa, medel borde finnas derför tillgängliga i besparingarne å de till folkundervisningens; befrämjande anslagna medel.
Under innevarande statsregleringsperiod hafva dessa förhållanden förändrat sig så, att antalet af högre folkskolor begynt tillväxa.
Till de förut befintliga sex högre folkskolor hafva kommit tre nya, så att till understöd för dylika läroanstalter beviljats 8,000
Riksdaler att årligen utgå och derutöfver 867 Riksdaler för hvartdera af åren 1865 och 1866.
I anledning häraf torde anslaget böra höjas till ett sådant belopp, att det motsvarar det nuvarande behofvet, samt att, för den händelse flera dylika skolor under den närmaste framtiden blefve inrättade, behöfliga medel dertill vore att påräkna äfven utan anlitande af de alltmera minskade och för mångahanda behof starkt anlitade besparingarne.
De ifrågavarande läroanstalterna, hvilkas tillväxande antal med skäl bör anses såsom ett glädjande tecken, äro för de orter, der de finnas, af allt för stor betydelse och med för mycken omsorg både å Statens och vederbörande kommuners sida upprättade, att deras fortfarande bestånd icke skulle böra vara försäkradt för mera än ett år i sender.
Jag anser mig derföre böra i underdånighet föreslå, att ifrågavarande anslag, såsom väl behöfligt, måtte på ordinarie stat uppföras och bestämmas till ett belopp af 10,000 Riksdaler.
För nuvarande statsregleringsperiod hafva Rikets Ständer anvisat ett årligt belopp af 75,000
Riksdaler att användas till folkskoleväsendets utveckling och förbättring i allmänhet uti de församlingar, som till lärares och lärarinnors aflöning redan tillskjutit eller åtoge sig att tillskjuta samma belopp som den till församlingen öfverlåtna andelen af personliga skyddsafgiften.
Prop. N:o 1 om Statsverket 1865. 43 Dessa medel hafva ander nämnda vilkor blifvit använda dels för vidmakthållande af skolor, åt hvilka understöd af statsmedel redan varit beviljadt, hvarvid likväl iakttagits, att bidrag till löneförhöjning åt ordinarie examinerade lärare vid äldre egentliga folkskolor icke vidare utgått af detta anslag, utan af de för sådant ändamål särskildt anvisade medel; dels för inrättande af nya småskolor eller egentliga folkskolor; dels ock för ett ändamålsenligare ordnande af skolväsendet i öfrigt; och hafva af den beviljade summan till 1,280 äldre och 553 nya småskolor tillsammans utgått omkring 69,000 R:dr samt till nya egentliga folkskolor, flick- och slöjdskolor äfvensom till biträdande lärare omkring 6,000 R:dr.
Efter granskning af de från församlingarne inkomne ansökningar om understöd till förenämnda ändamål befanns det erforderliga beloppet med omkring 48,000 Riksdaler öfverskjuta den härtill anvisade summan.
De understöd, som kunnat beviljas, hafva på grund häraf ej obetydligt understigit de belopp, hvilka, om anslaget lemnat full tillgång för behofvet, skulle kommit församlingarne till del; hvilket på åtskilliga orter haft den menliga följd att dels skolor, som församlingarne beslutat inrätta, ej kommit till stånd, dels ock redan inrättade skolor måst indragas.
Då emellertid vigten och behofvet af det anslag, Rikets Ständer vid tre föregående riksdagar beviljat till folkskoleväsendets utveckling och förbättring, blifvit på mångfaldigt sätt ådagalagdt, och församlingarne under innevarande statsregleringsperiod måst vidkännas ej obetydligt ökade uppoffringar för sitt skolväsende, dels till höjande af lärares löner dels till inrättande af nya skolor, blifver ett anslag för samma ändamål äfven för framtiden af behofvet påkalladt, och torde fortfarande böra utgå efter de hufvudgrunder, som för delfåendet deraf för närvarande äro fastställda, endast med iakttagande af några få förändringar.
Såsom af ofvanstående synes har största delen af det ifrågavarande anslaget blifvit användt till understöd åt småskolor, hvilkas antal under innevarande statsregleringsperiod blifvit i betydlig mån ökadt; och enligt de af Inspektörerna ingifna berättelser synes behofvet af dylika skolor ännu på långt när ej vara fyldt, utan ytterligare tillökning i deras antal erfordras, om det med dem afsedda ändamålet skall kunna vinnas.
Af nämnda berättelser iuhemtas äfven, att dessa skolor, hvilka blifvit inrättade för att, särdeles i trakter med glesare befolkning, bereda tillfälle till undervisning för mindre barn närmare deras hem, allmänneligen verkat välgörande, men att ännu på många ställen småskolan och den egentliga folkskolan ej stå i rigtigt förhållande till hvarandra.