Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Banken i möjligaste måtto alltid förblifver innehafvare af lätt realisabla förbindelser, till belopp af 5,ooo,ooo R:dr B.'ko.
Vid denna punkt är anmärkt: att ordet "berättigas” borde utbytas mot "åläggas,” så att de för uppköp af Obligationer tillgängliga medel ej må i stället användas lill utlåning, hvilket möjligen pluraliteten hos Banco-Styrelsen kunde, i annat fall, besluta; att Utskottet underlåtit, att föreskrifva, det Banken äfven vore skyldig att ersätta den minskning, som genom Obligationers försäljning kan komma att ega rum; samt att förevarande punkt syntes vara öfverflödig, då 2:dra punkten innehåller tillfyllestgörande föreskrifter i det hänseendet, hvarom samma punkt handlar. Baneo-Utskottets
Utlåtandej N.-o 44- 7 Utskottet erkänner visserligen, att föreskriften i 4:e punkten kunde utan serdeles olägenhet utgå, enär, hvad densamma innehåller, i sjelfva verket finnes uttryckt i aldra punkten; men om man betraktar förstnämnde stadgande för hvad det, enligt Utskottets afsigt, egentligen bör vara eller'ett tillägg till sistnämnde punkt, torde detsamma finnas vara af behof, för att närmare förklara den a:dra punkten.
Vid sådant förhållande och med anledning af de, i fråga om redactionen gjorda, här ofvan upptagne erinringar, föreslår Utskottet, att, med ändring al 4’de punkten, följande föreskrift måtte få ingå efter 2 §. §• 4- Ägande Banco-Fullmägtige att, när omständigheterne sådant medgifva, medelst anskaffande af berörde räntebärande papper, ersätta den minskning, som, genom infriande eller försäljning af Obligationer, uppkommer; så att Banken i möjligaste måtto alltid förhlifver innehafvare af lätt realisabla förbindelser till omförmäldle belopp af 5,000,000 R:dr B:co.
Den 5:te punkten innefattade, att efter det B ankeus capital-öfverskott eller Grundfond blifvit, genom inflytande vinstmedel, uppbringad till ofvan föreslagne belopp af 10,000,000 R:dr B:co, återstoden af samma vinst, efter afdrag derifrån af möjligen inträffande
Capital-förluster samt af alla kostnader för myntvärdets upprätthållande och för bankens förvaltning m. m., ärligen af emnås till R iks gälds- Conior c t, intill nästa Riksdag, enligt hvarje års bokslut.
I afseende på detta förslag hafva olika meningar anförts: en Ledamot har ansett, att Banco-vinsten väl intill nästa Riksdag kunde årligen öfverlemnas till Riksgälds-Contoret, men under vilkor, att densamma endast användes till slörre productiva företag, helst såsom en amorteringsfond till räntebärande Statspapper; en annan Ledamot åter har yttrat den åsigt, att den räntevinst, som årligen varder besparad, må af Ban-co-Fullmägtige, efter omständigheterna, begagnas, antingen till förminskning af utelöpande sedelstocken, vid tillfällen, då silfver uttages från Banken, eller till uppköp af in- eller utländska Obligationer, nar kursen är låg. en Ledamot har hållit före, att behållne vinsten borde användas såsom sinking-fond lör en Allmän Hypotheks- inrättning; fere Ledamöter bafva föreslagit, att vinsten måtte besparas, för att vara tillgänglig vid fråga om behof, att bilda låne-anstalter till ersättning för de Privat-Banker, hvilka kunna komma att upphöra; 8 Banco-Ut-kottet!
Utlåtande, N.-o 44 en annan Ledamot liar förklarat sig anse det vara äfventyrlig!, att på förhand disponera den vinst, sorn kan finnas behöflig lör Bankens egna operationer, och att Utskottet således bestämdare bordt uttala, det Banken icke utlåter mera af vinsten, än den sjelf icke behöfver; samt slutligen Jlere Ledamöter, sorn ansett det gjorda förslaget vara stridande mot Landets nytta och Bankens säkerhet samt Banco-Ordningen, och att den behållna vinsten borde återgifvas allmänna rörelsen, antingen medelst utlåning eller uppköp af Obligationer.
Dä Utskottet hyser den åsigt, att en fortsatt ökning af lånerörelsen mäste vara skadlig, serdeles om åt nämnde rörelse icke kan gifvas den riktning, hvarigenom näringar och industri inom Landet lifvas samt att med. ö I den del af Bankens vinst, hvilken icke för dess eget behof erfordras, vida större fördelar tillskyndas
Staten, så framt vinsten användes till allmänt nyttiga företag; har Utskottet icke af de gjorde anmärkningarne hemtät skäl frångå dess berörde tillstyrkande.
Utskottet ser sig dock, på grund al omförmälde anmärkningar, föranlåtet något närmare bestämma till hvilka föremål, enligt Utskottets öfvertygelse, vinsten bör fruktbargöras, på det att densamma icke må genom Riksgälds-Contoret utlånas,, i hvilket fall det med vinstens öfverlemnande af Utskottet åsyftade ändamål skulle helt oeh hållet förfelas.
Derjemte har Utskottet, som här nedan afgifver förslag till sättet för supleerande af den minskning i rörelse-capitalet, hvilken skulle uppkomma, i händelse af en eller annan Privat-Banks upphörande, trott sig böra tillstyrka, att
Banken i slikt fall må erhålla obligationer för en del af vinsten, för att derigenom kunna förskaffa de till nämnde supleering nödige medel.
Enär, genom den under nästlidet år influtna vinst, Capital-öfverskottet blifvit uppbringadt till omkring io,3oo,ooo R:dr; tillstyrker Utskottet, att 5 punkten måtte erhålla följande förändrade lydelse: §.
Så väl det belopp at Bankens vinst för nästlidet år, hvilket icke erfordras för uppbringande af Capital-öfverskottet eller Grundfonden till 10,000,000 R:dr Banco, som den del af samma vinst för tiden till och med slutet af det år, då nästa Riksdag inträffar, hvilken återstår, sedan derifrån afgått möjligen uppkommande Capital-förluster samt alla kostnader och utgifter för myntvärdets upprätthållande och för Bankens för - Banco-Utskottets Utlåtande, JV.o 44- C) förvaltning, m. m., aflemnas till Riksgälds-Contoret, enligt hvarje års Bokslut; dock torde Rikets Ständer dervid böra fästa följande vilkor och förbehåll: §• 6- a) Att Banken* för tvåtredjedelar af det belopp, sorn allemnas till Riksgälds-Contoret, af nämnde Contor undfår dess Obligationer, ouppsägbara å Bankens eller innehafvarens sida, utfärdade på ia5,25o, och 5oo R:dr Silfver samt förskrifne med 4 proc. ränta; kommande dock någon ränta hvarken att beräknas eller erläggas förr än från och med den tid, då Banko-Fullmägtige, i följd af den tillökning i Bankens Sedel-Stock, som genom förändringar med Privat-Bank-rörelsen kan uppstå, anse nödigt, att, på ett eller annat sätt, använda större eller mindre del af nämnde Obligationer, hvilket bör ske vid jemna, halfår, så att Ränte-Couponer, betalbara hvarje år den sista Juni och sista December, må kunna utfärdas för de Obligationer, hvilka afhändas Banken. b) att, i lall berörde Obligationer icke skulle erfordras för det ändamål, hvartill de blifvit afsedde, desamma må, vid nästa Riksdags början, öfverkorsade och annullerade, till RiksgäldsContoret återställas. c) att ifrågavarande aflemnade vinstmedel icke må af RiksgäldsContoret disponeras i låne-eller creditiv-rörelse eller till uppköp af räntebärande papper, utan anvisas för allmänt nyttiga föremål, antingen genom direkta utbetalningar inom det tillgängliga beloppet eller till ränta och amortissement för Statsobligationer, som till befrämjande af större produktiva företag kunna komma att utgifvas.
Utskottet torde böra erinra derom, att, för den händelse Rikets Ständer bifalla Utskottets hemställan i mom.
Litt. a) här ofvan, Utskottet skall, efter sammanträde med Stats-Utskottet, afgifva förslag till stylisation af de uti nämnde mom. omförmälde förbindelser.
Vid den af Utskottet, i slutet af i:sta afdelningen sid. i5 —17 uppgjorda heräkning öfver den andel af Bankens vinst, som under detta och Bill. till R.
Brot. i8/jS. 6 Sand. 1 Afd. 21 Ha/t. 2 IO Banco-Utskottets Utlåtande, N.-o 44- följande åren, intill nästa Riksdag, kan till Riksgälds-Contoret aflemnas, har en Ledamot inom Ridderskapet och Adeln anmärkt, att samma beräkning syntes vara alltför hög, emedan Utskottet upptagit 4 procent ränta på obligationer å ett belopp af 13,000,000 R:dr, och det vore sannolikt, att, om äfven Banken erhölle en så stor tillgång på dylika papper, Banken likväl ej skulle kunna bibehålla denna tillgång oförminskad.
I anledning häraf bör Utskottet upplysa, att nämnde beräkning är uppgjord under förutsättning, att Banken skulle, för till Riksgälds-Contoret öfverlemnandelåne-rörelse, erhålla obligationer å nära g,000,000 Rdr,så att, med tillägg af det belopp i sådane, Banken redan eger, totalsumman deraf borde uppgå lill öfver 13,000,000 R:dr banco.
Då Utskottet nu, efter hvad i det följande finnes närmare utredt, frångår berörde förslag, följer deraf, att, i stället för 4 procent å ett Obligations-belopp, motsvarande summan af den låne-rörelse, som till öfverflyttning varit föreslagen, vinsten å samma rörelse Banken tillgodokommer; och enär denna vinst med säkerhet kan antagas öfverstiga 4 procent på det utlånta Capitalet, är det sannolikt, att Riksgälds-Contoret bör ega att påräkna under detta och följande åren 800,000 R:dr årligen eller för 3:ne år tillhopa 2,400,000 R:dr banco, hvilken summa ökas med den andel af vinsten för näslidet år, som öfverstiger den föreslagna Grundfonden eller Capital-öfverskottet 10,000,000 R:dr, eller ungefär 3oo,ooo R:dr, så att Riksgälds-Contoret har att af Banken undfå i behållna vinstmedel 2,700,000 R:dr; hvartill ytterligare kan läggas 3oo,ooo R:dr i capital-vinster, som till Banken förmodas under de kommande åren inflyta. u.-dra Afdelningen.
Angående Bankens Lane- och Creditiv-röreise.
I början af denna Afdelning hade Utskottet redovisat för de Låneoch Creditiv-rörelse-grenar, Banken för närvarande bedrifver; hvarefter Utskottet, uppå anförde skäl, tillstyrkte i 6:te punkten, att utlåningen emot pant af Lane-Banko-Obligationer och Silfver-sedlar må, från och med 1845 års början, upphöramen Banko-Fullmiigtige deremot berättigas, att infria berörde Obligationer, dä sådant af innehafvärne äskas.
Inom Ridderskapet och Adeln hav väl en Ledamot förklarat, att, enär egarne af de Obligationer, hvilka omnämnas i berörde punkt, hitintills på Banken gjort stora förluster, rättigheten att få belåna Obligationerne ej borde dem betagas; men då inom de öfrige Riks-Stånden, denna punkt Banco-Utskottets Utlåtande, N:0 44- lemnats utan anmärkning, samt det icke lärer för innehafvarne af dylika Obligationer möta några svårigheter, att, om de så åstunda, på annat håll få Obligationerne belånta; vidblifver Utskottet tillstyrkandet i 6:te punkten med endast den förändring, att tiden för vidtagandet af det deruti intagna förslag framflyttas till år 1846, samt hemställer, §•
7- att utlåningen emot pant af Låne-Baneo Obligationer och Silfver-sedlar må, från och med 1846 års början, upphöra; men Banko-Fullmägtige deremot berättigas, att infria berörde Obligationer, då sådant af innehafvarne äskas.
De nästefter sistnämnde punkt följande 7, 8, 9, och 10 punkterne i betänkandet N:o 29 innefatta dels förslaget, att till Riksgälds-Contoret öfverflytta Bankens utlåning till Städet' och Corporationer, till Stiften och odlingar samt på namn och reverser med omsättnings-rätt, genom BankoDisconten i Stockholm och Låne-Contören i Götheborg och Malmö, dels ock vilkoren för en sådan öfverflyttning.
Utom det alt Borgare-Ståndet beslutat, att nämde Betänkande hvad angick 8 punkten, 9 punkten med undantag af mom. litt. a) samt 10 punkten till Utskottet skulle återremitteras, jemte förklarande, att Ståndet, med ogillande af utlåtandet i dessa delar, ansåge öfverflyttning af Banco-DiskontLåne-rörelsen till Riksgälds-Contoret ej böra ega rum, hafva inom de öfrige Riks-Stånden så mångfaldiga anmärkningar blifvit framställde serdeles emot sistberörde förslag, att Utskottet destohällre frångår detsamma, som sannolikt är, att, i händelse förslaget af Utskottet vidblifves, Rikets Ständer skulle derå meddela afslag och såmedelst möjligen rubba den grund, hvarpå Utskottet kunde finna sig föranlåtet, att bygga öfrige, i afseende på låne- och creditiv-rörelsen gjorde framställningar.
Hvad serskildt angår öfverflyttning af Lånen till Städer och Corporationer samt till skiften och odlingar jemte vilkoren dervid, hvilket innefattas uti 7 punkten och mom. litt. a) af 9 punkten; så enär, genom en dylik öfverllyttning, föga fördel skulle beredas Banken, men deremot möjligen någon tillökning i förvallnings-kostnaderne Riksgälds-Contoret förorsakas; har Utskottet ej heller vidblifvit berörde förslag; samt får fördenskull tillstyrka:
Banco* Vt skot let s Utlåtande > N:0 44- §. 8. att Utskottets framställningar i ofvanberörde 7, 8, g och io punkter måtte få förfalla.
Inom Riks-Stånden har, vid föredragning af omförmälde punkter, den åsigt blifvit af flere Ledamöter yttrad, att det, i mångfaldiga hänseenden, vore lämpligare och ändamålsenligare, att den lånerörelse, Banken hedrifver emot pant af fast egendom i städerna och på landet, från Banken till Riksgälds-Contoret öfverflyttades; och Utskottet har af sådan anledning tagit denna fråga under behörigt öfvervägande.
Som likväl med Bankens närvarande organisation en dylik åtgärd skulle möta flerfaldiga svårigheter i verkställigheten, emedan för en del af de Embets- och Tjenstemän, som det åligger att besörja de med ifrågavarande Lånerörelses bedrifvande förenade bestyr, äro anvisade andre dermed icke gemenskap egande göromål, såsom bland annat vården af Bankens redbarheter m. m., hvilka göromål dock icke äro af den omfattning, att, för dem uteslutande, bemälde Embets- och Tjenstemän behölde att bibehållas; och då derjemte i betraktande tages, att dessa lån, i motsats till Banco-Discont-lånen, innebära fullkomlig säkerhet för Banken, samt att det låter sig göra, att på denna lånerörelse verkställa indragningar derigenom, att inflytande Capital-afbetainingar icke åter utlånas; kan Utskottet ej biträda den yttrade äsigten om öfverflyttning till Riksgälds-Contoret aj mera omförmälde lånerörelse.
Sedan Utskottet sålunda frånträdt de förut framställde förslagen om öfverflyttning från Banken af åtskillige lånerörelse-grenar; tillhörer det Utskottet, att till behandling upptaga de motioner, hvilka äro uppräknade vid sidan 26 i Betänkandet N:o 29 tillika med de öfrige Banco-Discont-rÖrelsen omfattande hos Utskottet gjorde framställningar; och får Utskottet vid detta förhållande, nu endast anmärkaj det Utskottet här nedan kommer att öfver samma motioner sig yttra i den ordning, de lånerörelsegrenar, som desamma angå, uti Banco-Reglementet finnas upptagna.
Jemte bestämmandet af ett maximum för Bankens hela lånerörelse, ansåg Utskottet, att ett maximnm borde fastställas för hvarje serskild lånerörelsegren samt, af sådan anledning och uppå anförda skäl, tillstyrkte i 11 :te punkten, att ett maximum bestämmes för hvarje gren af den låinerö - Banco-Utskottets Utlåtande, Nio 44. reise, som banken kommer att bibehålla, dock under iakttagande, att då någon del af de fonder, hvilka blifvit anvisade för utlåning genom Handels- och JS ärings-Diskonten, på Adier och publika papper eller pä Guld, Silfver och Jern m. m. under en eller annan månad, icke kunnat i någon eller några af dessa lånerörelsegrenar användas, Banco-Fullmägtige ega, att, för en tid af högst
Tre månader, öfverlemna de varande behållningar ne till den eller de af ofvannämnde lånerörelse-grenar, som deraf äro i behof; med vilkor likväl, att, i händelse medlen derförinnan blifva för sina ursprungliga föremål erforderlige, desamma dä genast återtaga.
Vid denna, af Borgare-Ståndet godkända punkt har anmärkts: att för Metallers belåning något maximum icke borde fastställas; att det vore orätt öfverflytta medel från'en lånerörelsegren till en annan, emedan, vid behof för det ursprungliga föremålet, penningarne möjligen kunde vara så fästade, att återtagandet blelve omöjligt, samt att stadgandet härom, hädanefter såsom hittills, möjligen föranledde till utsträckning af en lånerörelse, som'sedermeraicke kunde förminskas, samt att Handels- och Närings-JDisconten borde uteslutas, emedan denne eljest skulle komma att absorbera en större del af den tillgång, som blifvit afsatt för metallers belåning.
Då de Bankens sedlar, hvilka utgå i lån på metaller, likasom alla öfrige, kunna till uttagande af silfver användas, samt berörde lån jemväl kunna antaga naturen af stående, tror Utskottet det äfven i sådant hänseende vara nödigt, att ett maximum bestämmes för dylika lån.
Genom den i ii:te punkten föreslagne föreskrift, att obegagnade medel i Handelsoch Närings-Disconten måtte få användas för Metall-belåning, har Utskottet åsyftat, att förekomma brist på nödiga medel för sistnämnde belåning; likväl och som de dertill af Utskottet anvisade förlags-capital, enligt den erfarenhet, de sednare åren lemnat, synes vara alldeles tillräckligt, har Utskottet, som hvarken ansett eller anser det vara lämpligt,, att åt Handelsoch Närings-Discontens rörelse för det närvarande gifves någon utsträckning, utöfver hvad tillstyrkt blifvit, med afseende å de nu gjorde anmärkningarne, skolat sålunda förändra den i 11 punkten upptagna hemställan: §• sr För hvarje gren af den lånerörelse, som bedrifves genom Banken eller Disconterne, bestämmes ett maximum; egande dock Banco-Fullmägtige, att då någon del af de fonder, hvilka blifvit anvisade för belåning af actier och publika papper el - Banco-Utskottets Utlåtande, N:o 44' ler af guld och silfver samt jern och koppar m. fl. vågförde effecter, finnas obegagnade, under en tid af högst 3 månader öfverlemna de icke använde medlen till den af omförinälde lånerörelse-grenar, som deraf kan vara i behof, med förbindelse, att, i händelse berörde medel före nämnde tid varda för det ursprungliga ändamålet erforderliga, desamma då genast återtaga.
Uti 12 punkten hade Utskottet hemställt, att i ingressen till föreskrifterne om lånenerörelsen, den sats borde uttryckas, att Riks-Banken utlånar penningar och meddelar creditiver, på sätt här nedan säges, men Banco-Styrelsen kan, då den finner sådant mea Bankens fördel och säkerhet öfverensstämmande vägra, nya län och creditiver, äfven när intet är att anmärka mot säkerheten.
I afseende på denna punkt har blifvit anmärkt:
Att den grundsats borde uttryckligen uttalas, att det både är Banco-Styrelsens rättighet och pligt, att inskränka lånerörelsen, då omständigheterne kräfva sådane åtgärder, för att hejda och hämma en öfverdrifven utvexling och export af Bankens reela fond; och att ordet Riks-Banken måtte utbytas mot Rikets Ständers Bank, samt ordalagen i öfrigt sålunda förändras: ”då den finner sådant med Bankens fördel öfverensstämmande och med dess säkerhet förenligt, vägra nya lån och creditiver, äfven när intet är att anmärka emot den erbjudna säkerheten.”
De, rörande detta förslag, yttrade serskilda meningar torde lättast kunna sammanjemkas genom följande, något förändrade redaction af 12:te punkten: §■ io.
Bank utlånar penningar och meddelar creditiver, på sätt här nedan säges; men Banco-Fullmägtige åligger, då de finna sådant för Bankens säkerhet nödigt och med dess fördel öfverensstämmande, att vägra nya lån och creditiver, äfven när intet är alt anmärka mot den erbjudna säkerheten.
Börande Utskottet härvid tillägga, det
Utskottet tagit under närmare granskning samt här nedan afgifvit yttrande i fråga om sättet, att, då Bankens säkerhet det fordrar, verkställa indragning af låne-rörelsen.
Baneo-TJtskottets Utlåtande, N:o 44- r5 A) Låne-rörelsen mot pant af Guld och Silfver.
"Uti 13 punkten tillstyrkte Utskottet, att minimi-beloppet för lån emot pant af Guld och Silfver må bestämmas till Tio R:dr Banko.
Emot denna, af Borgare-Ståndet godkända tillstyrkan, har erinrats: af en Ledamot inom Ridderskapet och Adeln, att det af Utskottet föreslagna minimi-belopp vore för lagt och borde förhöjas till minst 20 R:dr B:ko; af flere Ledamöter inom Preste-Ståndet deremot, att nämnde belopp måtte bestämmas lägre än Utskottet tillstyrkt, på det att den fattigare klassen af allmänheten, hvilken denne
Låneinrättning egentligen vore ämnad att bispringa, icke må betagas möjligheten, att deraf sig begagna; samt af en Ledamot inom Bonde-Ståndet, alt minimum för denna belåning bör förblifva vid hvad det hitintills varit.
Utom det, att ett lågt minimum för lån i denna väg, underlättar möjligheten, att kunna i Banken belåna stulet guld eller silfver, anser Utskottet det icke vara med en Banks rätta verksamhet förenligt, att befatta sig med en lånerörelse i den ringare skala, som den förevarande; och ehuru det sålunda vore lämpligast, att utöfver Utskottets förslag öka minimi-beloppet; tror Utskoitet likväl, att en alltför stor förhöjning komme att medföra flere olägenheter; och Utskottet upprepar således den hemställan att minimi beloppet för lån emot pant af guld och silfver må bestämmas till Tio R:dr B:ko.
I afseende på i4:de punkten, innefattande, att öfrige föreskrifter angående denna läne-rörelse mätte oförändrade få bibehållas, är endast vordet anmärkt af en Ledamot inom Ridderskapet och Adeln, att lånetiden borde inskränkas från 12 till 6 månader, utan respit-tid; men då en sådan åtgärd endast skulle föranleda ökadt besvär och i följd deraf förhöjd förvaltningskostnad, enär det icke lärer kunna förvägras låntagaren, att vid förfallotiden söka nytt lån på samma pant, torde af detta, utaf anmärkaren sjelf angifna skäl, den föreslagne förändringen icke böra godkännas; och Utskottet förnyar fördenskull det förslag. 1 §•
12- att öfrige föreskrifter, i afseende på denna lånerörelse, måtte oförändrade få bibehållas. 16 Banco-Utskottets Utlåtande, N.-o 44' B) Låne-r ör elsen emot pant af jent, koppar och andra väg för da effekter.
Enär någon anmärkning icke blifvit gjord emot 15:de punkten, föreslår Utskottet, §•
>3 att 157 § i Banko-Reglementet måtte i början sålunda förändras: ”Lånen utgifvas till bögst trefjerdedelar af pantens försäljningsvärde, enligt Mäklare-attest eller eljest kända förhållanden/* Till en af Herr Lagerhjelm, Pehr, väckt motion om nedsättning af räntan för lån emot ofvanomförmälde pant, hade Utskottet i i6:de punkten af styrkt bifall; hvaremot erinran är gjord af Motionären, som förklarat, att enär Banken på sådane lån icke kan lida några förluster, borde den biträda en näring, hvarpå Riket i det hela vinner.
Då något nytt skäl för bifall till den gjorda framställningen icke är vordet anfördt, finnér Utskottet anledning ej vara för handen, att förändra yttrandet i förevarande, för öfrigt, utan anmärkning lemnade, iöule punkt, samt § *4- .afstyrker alltså bifall till ofvanberördc motion.
Vid i^de punkten har någon anmärkning icke förekommit; hvadan Utskottet å nyo hemställer. § i5- att nu gällande föreskrifter, rörande tiden och sättet för liqviden af ifrågavarande lån måtte få bibehållas oförändrade.
CJ Läne-rörelsen emot pant af Tackjern.
Utskottet hade uti i8:de punkten af styrkt bifall till en af Riksdagsfullmäktigen Per Pehrsson föreslagen förändring af föreskrifterne, angående belåning af Tackjern.
Emot denna afstyrkan bär väl inom Bonde-Ståndet af åtskillige Ledamöter anmärkts, att enär det af Per Pehrsson uppgifne sätt för tackjer nets - Banco-Utshottets Utlåtande, N:o 44• 17 nets vård medförde fullkomlig säkerhet lör Banken, borde Utskottet hafva åt förslaget lemnat närmare uppmärksamhet; men då Utskottet befarar, att ett undantag från nu gällande föreskrift om förvaringssättet af de hos Banken pantsatte effecter, möjligen kan i en framtid, såsom preejudicat betraktadt, medföra vådliga följder, hvad Bankens säkerhet angår; linner Utskottet sig föranlåtet §. 16. vidblifva den i i8:de punkten upptagne, af öfrige Riks-Stånd utan anmärkning lemnade afstyrkan utaf bifall till förenämnde motion.
På anförde skäl, föreslog UtskolLet i 19 punkten, att Bankens förlag för lån emot pant af Silfver och guld, jern, koppar och andre vågförde effecter samt tackjern, må bestämmas till ett sammanräknadt belopp af 3,boo,000 R:dr banco.
Vid denne, af Borgare-Ståndet godkända punkt, hafva hufvudsakligen inom Ridderskapet och Adeln blifvit framställde anmärkningar, innefattande, att det vore oriktigt och skadligt, att begränsa en lånerörelse, som lemnade så fullkomlig säkerhet, som den förevarande,men att deremot, då exporten afstadnade och benägenhet visade sig for Silfver-uttag, Banco-sedlar icke såsom lån må utgifvas lill högre belopp än 3,5oo,ooo
R:dr, utan att de derutöfver sökta lånen godtgöras medelst räntebärande Sedlar eller Obligationer, löpande med 2 | proc. ränta och inlösningsbara efter 3 eller 6 månaders uppsägning.