Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om del af mångå inses och antages, alt, ehvad Choleran är smittosam eller ej, den ingalunda kan utestängas genom dessa anstalter, och att desamma, långt ifrån att vara ändamålsenliga, verka högst menligt på allmänna rörelsen och inrikes communicalionen, samt föranleda en dryg kostnad, så torde likväl ostridigt vara, att de fleste yrka på angelägenheten att afstänga communicationen med smittade, orter, såsom det enda skyddsmedel emot sjukdomens inträngande.
Vid sådant förhållande sjmes det Utskottet vara betänkligt och kunna möjligen föranleda till ökad farhåga hos invånarne i de orter, som hysa en sådan öfvertygelse, om dessa anstalter skulle upphäfvas; och då härtill kommer, att, i en tidpunkt af våda, såsom denna, det framför allt ar angeläget, att sådana åtgärder vidtagas, hvarigenom sinnena lugnas, men att de åtgärder deremot undvikas, som kunna väcka ny oro och ökad farhåga, så anser Utskottet sig icke våga tillstyrka, det Rikets Höglofl.
Ständer bos Kongl. Maj:t i underd. anhålla, om upphäfvande af de på åtskilliga ställen inom Riket vid tagne Quarantaines-anstalter, utan finner rådligast vara, att Piikets Höglofl.
Ständer, med afslag å motionen, ville låta denna fråga bero vid de åtgärder, sora Kongl. Maj:t i sin vishet kan pröfva för ändamålet vara de lämpligaste.
6 Allm. Besv.- och Oecon.-Utsk. TJtlatandc N.o liS.
Dock varder detta, jemte åtskilliga Ledamöters serskilda meningar, Rikets Höglofl.
Ständers egen ompröfning härmed vördsamt underställdt.
Stockholm den 3o Augusti 1834- Reservationer: 1:0 af Herr Grefve Horn: ”Jag reserverar mig emot Utskottets afstyrkande å Herr Gretve Frölichs motion.
Få tillfällen kunna, mer än det närvarande fallet, påkalla en kraftfull opinions-yttring af den ena Statsmagten till stöd för den andras åtgärder, då dessa synas vara beroende af vilseförande fordringar på Regeringens förutseende förmåga, att skydda landet emot den härjande Cholera-farsotens kringspridande.
En villfarelse, som den executiva magtensjorganer i vissa fall måste dela, då spärrningar och qvarantainer inom landet ömsom påbjudas, ömsom npphäfvas.
Om dessa vore möjliga att i ett helt system anordna, skulle de måhända afdet pröfvande förnuftet kunna gillas; men dåden minsta, på sakkännedom grundade eftertanka torde ådagalägga, hvad andra länders erfarenhet i rikt mått bevittnar, att alla spärrningar och qvarantainer till lands varit utan ändamål, och i intet fall bevisligen hindrat smittans spridande; men deremot, såsom i Ryssland, tvärtom synes hafva befordrat denna olycka, borde intet tvifvel uppstå om olämpligheten af en åtgärd, som under de mest despotiska lagar varit magllös, och som med de liberala former, hvaruti Sveriges Regering verkar, måste framalstra den fullkomligaste anarki.
Hvar finnes väl den autoritet, som tilltror sig nog inflytande, för att till efterlefnad kunna beskrifva de gränser, utom hvilka farsoten ej bör spridas, och hvar finnas de medborgare, som, utan tvånget af Lag, skulle godtyckligt låta påtvinga sig de större vådorna af ett instängande intill smittad ort, utan rättighet att från motsatt sida hemta en lätt åtkomlig hjelp, ofta skiljde från anhörige och egendom?
Och denna gräns för smittan, hvar skall den rätlsenligt och med urskiljning kunna uppdragas? blifver den ej dessutom i hvarje minut rubbad, och af naturverkningarne öfverträdd ? kan väl sjelfva luftströmmen, som måste innehålla det egentligen smittande ämnet, af någon mensklig kraft afvändas? men, om en möjlighet för ändamålsenlig spärrning vore tänkbar, måste likväl noga öfvervägas, om icke en sådan, med police-inagtens hela stränghet handlagd åtgärd, skulle medföra ett oändligt större ondt än den öfvergående farsoten, för hvilken visserligen många offer falla, men hvilkas antal så ytterst obestämdt Allm. Besv.- och Oecon.
Utlåtande N.o ii5. r kunna calculeras1 efter ytan af smittans förmodade verkningskrets; då deremot med full visshet kan antagas, att ett fortsatt conseqvent tillämpadt inrikes spärrnings-system skall ohjelpligt förstora landets alla oeconomiska förhållanden och fruktansvärd! inverka på de moraliska samhällsbandens lösande.
Erfarenheten inom landet ådagalägger redan , att Choleran öfverhoppat åtskillige orter; att den utbrustit i hufvudstaden utan minsta anledning till smitta; att Helsingborg, som bland städer måhända egt den största trafik med Götheborg, icke haft ett enda sjukdomsfall.
Jag vill derföre väl icke påstå, det icke smitta eger rum, endast alt den icke kan förebyggas på annat sätt, än genom sträng Sundhets-police inom Rikets alla orter, under fri beröring dem emellan.
På grund häraf och då Herr Grefve Frölichs motion, som föranledt detta Utskottets utlåtande, är af natur att, oberoende af Utskottets handläggning, kunna afgöras, såsom endast innebärande frågan om en adress till Konungen, rörande ett ämne för dagen, utan allmän tillämpning på Rikets Lagstiftning; vågar jag vördsamt föreslå; att de respective Riks-Stånden j med af slag på Utskottets utlåtande måtte inbjuda hvarandra till skyndsamt fattande af det beslut: att Rikets Ständer vilja inför Tlironen nedlägga tolkningen af deras öfvertygelse om ändamålslösheten och skadligheten af alla spärrningar eller qvarantainer å fasta landets vägar och farleder”; 2:0 Herr Grefve von Platen förenade sig till alla delar uti Herr Grefve Horns reservation, med det tillägg likväl, alt han icke kunde nog beklaga det sätt, på hvilket Utskottet undandragit sig alt afgifva ett bestämdt yttrande i en fråga, så vigtig som denna, och uti hvilken, ehvad Styrelsen begärt något yttrande eller ej, hvars och ens egen öfvertygelse bör säga, att en opinions-yttring är af högsta vigt och värde;, 3:o Herr Friherre Wrede och Herr Hjärne■, som icke heller delade Utskottets beslut, förenade sig med Herr Grefve von Platen och i sista punkten af Herr Grefve Horns reservation.
Med Herr Grefve Horn och Herr Grefve von Platen instämde Herr Prosten Lignell samt Herrar LimneliusWinblad, Bruse och Justelius. 8 'Allm, Bcsvoch Oecon.-Utsh. Utlåtande N.o 116.
N:o ii6.
Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande JY:o g3, angående upphäfvande af dubbla Tjenstår sberäkningen vid befordringar till ecclesiastika embeten och tjenster.
Enligt ankomne Protocolls-Utdrag frän Högvordiga Preste-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet har förenämnde Betänkande blifvit af bemälde Riks-Stånd den 17 och 22 sisth Julii bifallet; hvaremot Höglofl.
Borgare-Ståndet detsamma lill Utskottet återförvisat på grund af framställde anmärkningar, nemi. inom Häglof.
Ridderskapet och Adeln: af Herr von Hartmansdorff, med hvilken instämt Friherre Cederström, Jacob och Herr Cederschöld, P. G.: att Universitets-och Gymnasii-Lärare äro lika förtjente till förhöjd tjenstårsberäkning, som Lärare vid Lärdoms-Skolor och derföre ej bort från åtnjutande af en dylik förmon uteslutas; äfvensom Lärare vid Apologist-Skolorne borde bibehållas vid lita årsberäkning med öfrige Lärare vid Skol-Verket, enär de förre måste ega ett större kunskapsförråd, om icke i intensivt hänseende, åtminstone i mångfaldighet, hvarjemte de merändels hafva ett större antal lärjungar och således trägnare sysselsättning än Lärarne vid Lärdoms-Skolorne, samt olägenhet dessutom vore att vänta, örn alla ombyten af Lärare från den ena Skolan till den andra försvårades; och har Friherre Cederström serskildt yttrat, att då åtskilliga undervisningsanstalter finnas, tillkomne genom enskildes, af Kongl. Maj:t fastställde, testafnentariska dispositioner, dervid Lärarne åtnjuta dubbel eller förhöjd tjenstårsberäkning, vore det nödvändigt, alt, för desse, undantag gjordes i Utskottets allmänna förslag om högre tjenstårsberäkningens afskaffande för alla, utom Lärarne vid LärdomsSkolorne, helst i annat fall fördelen af ifrågakornne Skol-Inrättningar, vid hvilka Lärarnes aflöning lill betydlig del beslår i den högre årsberäkningen, kunde gå förlorad: — af Friherre Boije, Ludvig, samt Herrar Tham, Wollrath och von Troil, Emil: att den dubbla årsberäkningen för Lärare vid Skol-Verket bör oförändrad bibehållas, enär vådlige följder för undervisningen eljest äro att befara, då Lärarepersonalen i allmänhet är så otillräckligt aflönad, att de dubbla tjenståren och deraf följande hastigare Befordran erfordras, såsom bevekelsegrund för skieklige unge män, att egna Allm. Besv.- och Oecon.-Utsk.
Utlåtande N.o 116. 9 sig åt det maktpåliggande, men tröttande Lärarekallet, åtminstone intilldess lönerna blifva så förhöjde, alt Skol-Lärarne dermed äro fullt belåtne; samt af Grefvarne Horn och Cronhjelm, hvilka yttrat den mening, som Contracts-Proslen Lignells reservation innehåller; hvarjemte Grefve Posse, Arved, talat för bifall lill Betänkandet: och inom Vällojl. Borgare-Ståndet: af Herrar Hessle och Arnberg: att dubbla årsberäkningen borde fortfara, enligt den förres tanka, för alla Lärare vid Skol-Verken, och enligt Herr Arnbergs åsigt, deruti Herrar Forssberg och Lake instämt, för Lärare vid de tre lägre Glasserne af Lärdoms-Skolorne: af Herr Winberg, med hvilken sig förenat Herr Maechel: att Apologisterne böra njuta lika tjenstårsberäkning med Lärarne vid Lärdoms-Skolorne: af Herr Sahlin: att
Lärarne vid de undantagne nya skolorne i Carlstads Stift måtte sättas i samma cathegorie och undfå enahanda rättigheter med öfrige Ordinarie Lärare vid Lärdoms-Skolorne: af Herrar Olbers, Holm och Egnell: att, på sätt Prosten Lignell i sin motion yrkat och i sin reservation på grundligt utvecklade skäl vidblifvit, all förhöjd tjenstårsberäkning för Presterskapet måtte upphöra och prästerlig befordringsrätt i alla hänseenden endast räknas efter erikla år; samt af Herr Bååth: att den Presterliga tjenstgöring, som skulle åligga Skol-Lärare, såsom vilkor för tillgodonjutande af förhöjd tjenstårsberäkning, borde vara bestämd, t. ex. till att predika tolf gånger på året, så att icke, såsom nu stundom inträffar, tjenstgöringen stannar vid en eller två predikningar på hela året, derigenom en nog ringa öfning i de presterliga Embetsgöromålen vinnes.
Hvad nu först angår anmärkningen om nödvändigheten, att bibehålla dubbel tjenstårsberäkning för Lärare vid Skol-Verket, får, till vederläggning häraf, Utskottet vördsamt åberopa hvad i dess förra Betänkande i detta afseende finnes anfördt, jemte det yttrande i ämnet, som Kongl.
Läroverks-Comitéen afgifvit, till innehållet upplaget i Contracts-Prosten Lignells nation.
— De vådor för Läroverken man vill förespegla såsom följder af dubbla årsberäkningens afskaffande anser Utskottet öfverdrifna, i synnerhet så länge det företräde i befordringsrätt qvarstår, som af den föreslagne högre årsberäkningen måste följa, i förening med den öfvervigt Skol-Lärare böra kunna vinna genom iärdomsmeriler.
Det torde dessutom vara hög tid, att förändrade grunder för presterlig befordran blifva gällande, så vida man från tjenstgöring i församlingen ej åsyftar att afhålla alla yngre Prestman af högre eller utmärkt skicklighet och till biträde vid Bih. till R.
Prot. tS34- 8 Sami. a 21.-st a Häftet.
Utlåtande N-'0 11 G.
Pastoralvården, med dess allt mera utvidgade, mångfaldige och maktpåliggande omsorger, dem en mängd Pastorer, så i anseende lill aftagande krafter, som församlingarnes vidd och folkrikhet, måste anförtro Adjiiucterne, endast erhålla sådane, som, efter inträde i Prest-Embetet, icke kunna åtkomma någon af de med högre årsberäkning försedda Ijenster och förty, äfven under de mest hopplösa utsigter, intvingas på AdjunetSvägen.
— Då Utskottet således ej kan fästa afseende på ofvanberörde anmärkning, anser Utskottet likväl öfvergången till ett mera rättvist befordi ingssystem för Presterskapet böra ske med varsamhet, så all undervisningsverkens bestånd och förkofran ej på något sätt äfventyra^, genom brist på skicklige Lärare, hvilket dock, genom afskaffande på en gång af all förhöjd årsberäkning, möjligen kunde inträffa, och med anledning hvaraf Utskottet tror någon vidare nedsättning i Skol-Lärares årsberäkning för närvarande ej böra ega rum.
Beträffande Universitets- och Gymnasii-Lärarnes, ÅpoTogisternes och Lärarnes vid de nya Skolorna inom Carlstads Stift årsberäkning, till likhet med hvad för Lärare vid Lärdomsskolor i allmänhet är föreslaget, torde Utskottet, till stöd för bemälde Tjenstemäns uteslutande från en dylik förmon, få åberopa de skäl, som i afgifna Betänkandet finnas upptagne.
Aro Lärarne vid Universitet och Gymnasier ej så qvalificevade, att de kunna påräkna och ernå de högre lärdomsbetyg, hvarigenom företräde i befordringsrätt vinnes, synas de illa hafva uppfyllt de fordringar på högre bildning man af dem eger, och det lärer ej vara rätts*» enligt eller billigt, att vid högre Läroverken anställde män med ringare bunskaper, eller i lärdom stationaire, blott genom högre årsberäkning skola kunna undantränga Lärare vid Skolverket eller det i församlingen arbetande Presterskapet.
Apologisterne åter torde såsom expectanter lill befattningar vid Lärdomsskolorne böra betraktas, och förhöjd årsberäkning för dem vöre ett sätt alt motarbeta ombyte eller flyttning af Lärare från den ena Skolan till den andra, hvilket såsom en befarad olägenhet blifvit af en Talare omförmäldt, då deremot, om Apologisterne få beräkna endast enkla tjenstår, deras snara förflyttning till Lärdomsskolorne är att förvänta, och den mångfalldighet af kunskaper, som för Apologisterne ansetts nödig, af ett större antal personer kommer att ådagaläggas.
•— De nya Skolorna i Carlstads stift hafva fått fullt löneanslag, i likhet med hvad Kongl. Läroverks-Comiteen föreslagit såsom nödigt för Lärarnes bergning och belåtenhet, utan förhöjd årsberäkning» hvilket* för dem, efter Utskottets tanka, alltså ej bör sältas i fråga; — Allm■ Besv.- och Oecon.-Ulsk. Bnta.nka,nde N.-o lif. n l ocli hvad slutligen vidkommer sådana Skol-inrättningar, hvilka genom enskilde personers eller c o mm unérs bidrag tillkommit, torde desse lämpligast böra betraktas såsom Folkskolor, hvilkas upprätthållande åligger dem, som deraf draga fördel, utan att Presterskapet vid öfrige Skolor eller vid församlingen tjenstgörande rättvisligen kan anses pligtigt att lida intrång i dess befordran, till följd af förhöjd årsberäkning för Lärare vid dylike skolor.
På grund af nu anförde och de i återremitterade Betänkandet upptagne skäl, finner Utskottet sig ej kunna frånträda dess i detta mål yttrade mening, med åberopande hvaraf Utskottet derjemte får anmäla, att Utskottet ansett Herr Bååths anmärkning, i afseende på ett närmare bestämmande af Skol-Lärares presterliga tjenstgöring, icke påkalla något yttrande, såsom omfattande ett reglementarisk! stadgande, ulan oskiljaktigt samband med förevarande ämne.
Stockholm den 2 September 1834- N:o 117.
Ank. till Exp.-Utsk. den 2 September.
Betänkande , i anledning af väckt motion, att den ännu beridna delen af Smålands Husar-Regemente måtte ajsitta, men, om detta ej bijolles, lindring i rustnings-skyldigheterna erhållas.
Från Hedervärda Bonde-Ståndet har till detta Utskott blifvit remitteradt ett memorial af Riksdagsfullmägtigen Peter Persson från Jönköpings
Län, som förnyat sin vid sistförflutna Riksmöte gjorda hemställan, att, i anseende till den svåra tunga rusttjensten inom Småland skall medföra, Husar-Bataillonen derstädes måtte reduceras och till Infanterié förvandlas; men, i händelse bifall dertill ej kunde vinnas, önskade Motionairen, att lindring i rustningsbesväret i så måtto kunde beviljas, att den nu dyrbara Husar-Uniformen finge göras mera taiflig, samt att det i senare åren vid nämnde Corps antagna bruk, att vid remonteringar endast emottaga svarta eller mörkbruna hästar men cassera alla andra, målte upphäfvas, så att de rustande egde lemna felfria hästar af hvad 12 Allm. Besv.- och Oecon,-Vlsk.
Betänkande N.o 11*. färg sorn helst; äfvensom Motionairen, under förmälan, att Officerarn* ville föreskrifva lönevilkoren vid Husarers och Soldaters antagande, anhållit, att Rust- och Rotehållaren måtte, utan allt obehörigt inflytande, få med recruten contrahera; och har Riksdagsfullmägtigen Nils Magnus* sou från Calmar Län med Motionairen sig förenat.
Denna motion har Utskottet i öfvervägande tagit; och hvad först angår frågan om nämnde IIusar-Battaillons eller rättare Regementes förvandlande till Infanlerie; så finner Utskottet sig hvarken kunna ingå i pröfning om fördeiarne i militairiskt hänseende af en sådan reduetion, och ej heller om nyttan i öfrigt deraf och sättet för dess verkställande något yttrande meddela, utan tror det på Kongl. Maj:ts Nådiga godtfinnande lära böra ankomma, att, i händelse en så beskaffad förändring i
Nåder pröfvas med allmänt och enskildt bästa öfverensstämma ,5 ett förslag i detta hänseende låta uppgöra och Rikets Ständer samt vederbörande Rusthållare till antagning, under vissa dervid bestämmande vilkor förelägga; på hvilka skäl, de der allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottet, vid sisllidne Riksdag, uti afgifvet Betänkande (8 Sami. 1 Band.
N;o 34) öfver Peter Perssons då i samma ämne väckta motion, anfört, Utskottet får vördsamt hemställa, att den nu väckta frågan om Smålands Husar-Regemente» afsittning må förfalla.
Deremot och som Utskottet funnit Motionairens yttrande grundadt, rörande beskaffenheten af Husar-Uniformen, hvilken, efter Utskottets tanka, skulle, utan att något förlora i afseende å dess nytta och användbarhet, kunna mycket förenklas, till icke obetydlig besparing för de rustande, laar Utskottet trott sig böra vördsamt föreslå Rikets Högloft.
Ständer att, genom underd. skrifvelse, anhålla, det Kongl.
Maj:t täcktes å berörde förhållande fästa Nådigt afseendes så att lindring i kostnaden för Uniformens anskaffande kunde Rusthållarne vid Smålands Husar-Regemente beredas.
Hvad dernäst angår Motionairens klagan deröfver, att de Rustande vid nämnde Husar-Regemente ej skola tillåtas remontera med andra än svarta eller mörkbruna hästar; så, enär redan, genom Kongl. Brefvet den ai Junii 1806, samt General-Mönstrings-Instructionen af år 1819, blifvit stadgadt, att hästar, hvilka vid Indelta Cavallériet för numer insättas, få antagas af hvad färg som helst, dervid undantag allenast blifvit gjordt för Allm. Besv.- och Oecon.-Vtsk Betänkande N:o 11 y. Lif-Regementets Dragon-Corps samt Skånska Dragon-Regementet; och det anmärkte förhållandet, i händelse det eger rum, således härleder sig från missbruk, som icke lära sakna rättelse, då de i vederbörlig ordning öfverklagas; anser Utskottet, alt motionen i denna, icke bör till någon åtgärd föranleda.
Beträffande motionens sisla punkt, hvilken innefattar klagan öfver det inflytande, som, genom föreskrifvandé af lönevilkoren vid recruter* antagande, skall å Ollicerarnes sida utöfvas; så får Utskottet vördsamt upplysa: att, genom 2 Mom. 10 §. 1 Cap. i 3 Delen af Kongl. Majrts, den 1 Mars 1819, för Arme'en utfärdade Tjenstgörings-Reglemente, samt de Författningar, hvarpå detsamma sig grundar, blifvit Regements-Chefeu förbjudet alt tillvälla sig någon myndighet öfver Rust- eller Rotehållarne, eller af orätt förstådt nit, till Rolens betungande, tillvägabringa och bereda soldaten andre förmoner, än deni Författningarne medgifva, samt att, i 9 Mom. 13 §. 11 Cap. i nämnde Del af Tjenstgörings-Reglernentet finnes stadgadt, alt Contract emellan Rust- eller Rotehållare!! samt Recrulen skall i Compagnie-Chefens närvaro, före recruteringsmölet, upprättas; och aldenstund det i berörde afseende för Regements-Chefen utfärdade förbud äfven måste gälla för Compagnie-Chefen, hvilkens befattning vid Lego-Contracts upprättande således bör inskränka sig till uppsigt derå, att innehållet af delta Contract, hvilket bör grunda sig på sjelfva Knekte-Contractet, icke är emot detsamma, eller i ämnet utkomne Författningar, stridande; fördenskull och som, vid detta förhållande, något obehörigt inflytande, i det afseende Molionairen anmärkt, icke kan ega rum, i annat fall, än om meranämnde förbud af Regements- eller Compagnie-Chefen öfverträdes; men dylika öfverträdelser böra, på sätt och i den ordning Författningarne utstaka, genom anförande af klagomål å vederbörlig ort, till rättelse anmälas; alltså ansel Utskottet, att ej heller i anledning af denna del af motionen någon ålgärd påkallas.
Ständers egen pröfning vördsamt ofyerlemnas.
Stockholm den 3 September 1834* *4 Ailm. Besv.- och Oeeon.-Ulsk, Utlåtande W.-o ItS.
Ankom lill Exp.-TJtsk. den 2 September, Utlåtande, i anledning af väckt motion, angående approbation af Recruter vid de Indelte
Regementena samt beskaffenheten af boningshusen vid Rotetorpen, m. m.
Till Utskottets handläggning har från Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit remitterad en motion af Göran Jonasson från Kronobergs
Län, sorn hemställt’, att karlar, som för vacanta rotar inmönstras, måtte antagas då de iiro 1 r qvarter 2 tum långa, hvilket skall vägras af Gompagnie-Cheferne, som endast vilja emottaga'
Recruter af 3 alnars längd; samt att Soldaters, Dragoners och Grenadieren anspråk, i afseende å boningsrum å deras torp, måtte sålunda inskränkas, att de åtnöjas med en stuga och en liten så kallad kofva; uti hvilken framställning Peter Persson.
Johannes Andersson, Peter Jönsson, A. Pålsson och Johannes Svensson från Jönköpings Län, Carl Gabrielsson från Östergöthland samt S.
Heurlin och Joli Christoffersson från Kronobergs
Län sig förenat, med tillägg af det yrkande, att det mätte stå Rust- och Rotehållarne fritt, att med" antaglig karl contrahera, utan att Regements- eller Compagnie-Cheferne ega föreskrifva Contracts-vilkoren.
Vid pröfningen häraf har förekommit, att, jemlikt 12 §-3 Delen af Kongl. Tjenstgörings-Reglementet för Arméen, afår 1819, de författningar, hvarpå detsamma sig grundar, samt General-Mönstrings-Instruetionen den 16 November samma år, den, som för numer inskrifves, skall, så väl vid Cavalleriet som Infanteriet, utom öfrige egenskaper, hålla en längd af minst 5 fot 7 tum, ehuru, vid Cavalieriet, växande ungdom till och med 21 års ålder får antagas till ett längdmått af 5 fot 6 tum; samt att Knekte-Contracten stadga, det byggnaderne å torpen skola utgöras af en stuga med en liten lada och loge samt foder- och fäbus; varande stugans storlek bestämd, i olika
Län, än till 8 alnar inom knutarne, än till 9 alnars längd och bredd, äfvensom vid Östgötha Regemente stugan bör vara försedd med en förstuga.
Och alldenstund, enligt hvad sålunda är i laga ordning föreskrifvet, dels Recruter vid Infanteriet och Cavalieriet få antagas under det längd - Allm. Besv.- och Occon.~Utsk. Betänkande N;0 11 g. t5 jnåtfe, sota uti motionen föreslås, dels oek boningshusen vid Rotetorpers icke skola innefatta flere rum, än i motionen är medgifvet; fördenskull och som, i händelse timäde missbruk gifvit anledning till Motionairens härutinnan gjorda framställningar, besvär deröfver böra å vederbörlig ort anföras, utan att Rikets Ständer lärer tillkomma, att derom ingå i pröfning; hemställer Utskottet vördsamt, att motionen i dessa delar, såsom icke påkallande någon åtgärd, måtte förfalla.
Beträffande härefter yrkandet, i afseende å Conlractens upprättande emellan Rust- eller Rotehållare och Recruterne; så får Utskottet vördsamt åberopa hvad som i dess Betänkande N:o 117, rörande en fråga af samma beskaffenhet, blifvit upplyst och anfördt; och torde, på grund af de dervid andragne skäl, motionen ej heller i denna del böra till någon åtgärd föranleda.
Ständers egen pröfning vördsamt äfverlemnas.
Stockholm den 3 September 1834’.
N:o rig.
Ånkom till Exp.-JJtsk. den 3 September.
Betänkande, i anledning af dtskillige föreslagne åtgärder till lindring i Rustnings- och Roteringsbesväret.
I detta ämne har Utskottet till handläggning emottagit serskilde motioaer, väckte inom Hedervärda Bonde-Ståndet af Nils Persson från Örebro Län,, Tufve Månsson frun Malmöhus Län, Per Jönsson från Christianstads Län,. Lars Olsson från Örebro Län, Peter Jönsson från Jönköpings
Län samt Carl Gabrielsson från Östergöthland, hvilka, i sina meningar biträdde af åtskilliga andre Ledamöter inom det Hedervärda Ståndet, afgifvit de anföranden och påståenden, sorn- här nedan i serskilde punkter upplaga* i6 Allm. Besv.- och Oecon.-Utsk. Betänkande N.o tig.