Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Proposition N:o US. 7 och begrafning egt rum, samt att dessa omkostnader måtte, i enlighet med ofvan uppgifne grunder, mellan begge rikena fördelas.
Uti hvad Stats-rådet
Gripenstedt sålunda yttrat och tillstyrkt instämde Svenska Stats-Rådets öfrige Ledamöter.
Norska Stats-Rådets tillstädes varande medlemmar förenade sig i det yttrande, att, då det för dem, äfven efter inhemtandet af hvad Stats-rådet Gripenstedt nu anfört, syntes tvifvelaktigt, huruvida icke ofvanberörde i Norska Regeringens hemställan särskildt omförmälda utgiftspost, 3,428 Speciedaler 23J sk., rättast vore att anse såsom Norge särskildt rörande, bemälde Stats-Råds-medlemmar icke funno tillräckliga skäl att afvika från den i afseende derå uttalade åsigt i nämnde hemställan, hvilken i sin helhet fördenskull af dem åberopades.
Maj:t behagade i nåder gilla och bifalla hvad Svenska Stats-Rådet uti detta mål underdånigst tillstyrkt.
In fidem protocolli L. L.
Fries. 8 Kongl. Utdrag af Protokollet öfver Finans- Ärenden, hållet inför Hans Maj;l Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den to Auni 1800.
Herr Jnstitie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Exc., Herr Stats-ministern för Utrikes Ärendena, Frih. Manderström, Stats-råden: Wallensteen, Gripenstedt, Almqvist, Ehnemark, Herr Grefve Hamilton, Björnstjerna och Malmsten.
Lagerstråle anmäldes vara af sjukdom hindrad att denna dag tillstädeskornma.
Chefen för Finans-departementet, Stats-rådet Gripenstedt, uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts denna dag, i sammansatt Svenskt och^ Norskt Stats-Råd, fattade beslut, uppgjordt förslag till nådig
Proposition angående begrafnings- och öfriga kostnader med anledning af Hans Maj:t Konung Oscar I:s dödliga frånfälle.
Maj:t behagade, enligt Stats-Rådets tillstyrkande, i nåder gilla berörda förslag till proposition, sådant det finnes detta Protokoll bilagdt, samt befallde, att, i enlighet dermed, framställning till Rikets Ständer skulle aflåtas.
Ex protocollo L. L. Fries. X.o Kongl.
Skrifvelse N:o 113. 9 \:o 113.
Ank. till Exp.-Utsk. den 24 April 1800, kl. 12 f. m. liongl.
Majlis Nådiga Skrifvelse till Bikels Ständer med förslag angående förändrad organisation af Hypolheks-inrältningarne i riket; Gifven Stockholms Slott den 13 April 1860.
Don af Kongl. Maj:t i naclér tillsatta Kommitté för utredning af fäderneslandets ställning i ekonomiskt och financielt hänseende samt för granskning af de lagar och inrättningar, som med penninge- och kreditväsendet ega gemenskap, har den 2 sistlidne Februari, under förklarande, att Kommittéens omfattande uppdrag ännu icke hunnit till alla delar fullgöras, till Kongl. Majit särskildt inkommit med underdånigt Betänkande och Förslag angående ett af de väsendtliga föremålen för Kommitterades undersökningar, nemligen organisationen af Hypotheksinrättningarne i riket.
I afseende på behofvet och vigten af dylika för ändamålet lämpliga kreditanstalter till jordbrukets understödjande hafva Kominitterade hufvudsakligen anfört och på ett öfvertygande sätt utvecklat, att, pä samma gäng, sorn den industriela utvecklingen i allmänhet måste medgifvas hafva uppnått en höjd, hvarom man under förflutna tider knappast kunnat göra sig en föreställning, kan det icke nekas, att jordbruket ännu, mer eller mindre, befinner sig på en jemförelsevis låg ståndpunkt; och att detta förhållande ej minst torde böra tillskrifvas saknaden af ändamålsenliga, för jordbrukarnes behof lämpade kreditinrättningar, hvilka voro egnade att motverka kapitalernas benägenhet att draga sig frän jorden lill handeln och andra af kreditens välgerningar bättre understödda näringar; Bih. lill 11.
Sl. Brot. 18S9 & 1860. 1 Sami. 1 Afd. 3 Band. 18 Häft 2 10 Kongl. Maj:ts Nåd.
Skrifvelse N:o i i 3. att uti de kreditanstalter, hvilka blifvit särskildt för jordbruket bildade så väl i de flesta andra länder, som äfven, på de sednaste tretio åren, i Sverige, inträde vunnits för endast en mindre del af den intecknade skuld, som belastar jorden, under det att placeringen af öfriga inteckningar, hvarom jordegarne ännu, omedelbart eller genom dyrlegda biträden, måste anlita kapitalisterne, blifver med allt större svårigheter och allt mer betungande vilkor förknippad, i följd af den oundvikliga stridighet, som förefinnes mellan kapitalistens önskan att öfver de medel, han utlånar, kunna utan stor tidsutdrägt vid förefallande behof förfoga, och den fasta egendomens naturliga egenskap, att endast småningom, genom förbättring och årlig afkomst, lemna medel till afbetalningar å den intecknade skulden, men icke, att, liksom handelsrörelsen, hastigt återgifva eller omsätta deri nedlagda kapitaler; att följaktligen, i den mån andra kreditpapper med korta betalningstider blifva, äfven hos oss, genom handelns och näringarnes stigande utveckling samt kreditbrukens förbättrande, mer och mer tillgängliga, i samma mån skall också svårigheten att hos kapitalister omedelbart belåna inteckningar blifva allt mera kännbar; samt att Hypotheksinrättningarne, hvilkas vigtiga bestämmelse det är att vara medlare mellan kapitalister och fastighetsegare, och att förvandla så stor del sorn möjligt af den sväfvande skuld, som hvilar pä jorden till en fonderad skuld med lindrigare ränta och med småningom skeende amortering, hittills icke varit i Sverige, såsom i andra länder, af statsmagterna understödda eller på ett likformigt sätt och med inbördes sammanhang ordnade till ett gemensamt helt, som kunnat, med större framgång, än de särskilda Hypotheksföreningarne hvar för sig, vid upplåning betinga billiga vilkor samt afböja en både för landets kredit i allmänhet och för do lånebehöfvande sjelfva skadlig täflan emellan de spridda föreningarne.
Den erfarenhet, hvilken i dessa hänseenden gifvit stöd åt Kominitterades åsigter, är i Betänkandet framlagd uti en historisk öfversigt af Hypotheksinrättningarnes uppkomst och utveckling, så väl i andra länder, som i Sverige: och med ledning häraf, äfvensom med stöd af anförda skäl, hafva Kommitterade framställt de väsendtliga fördelar, som skulle vinnas derigenom, att de särskilda Hypotheksföreningarne härstädes blefve i vissa hänseenden sammanförda till och omkring en central-anstalt.
»Det gifves» — yttra Kommitterade — »ett sätt att centralisera Hypotheksföreningarne, som i afseende på allt annat, än upplåningen lemnar den nuvarande organisationen orubbad.
För detta ändamål skulle det vara fullt tillräckligt, om ingen upplåning eller utgifning af obligationer genom de särskilda föreningarne vidare finge ega rum, utan all upplåning och obligations-utgifning för nuvarande föreningar och för dem, som hädanefter komme Kongl. MajUs Nåd.
Skrifvelse N.o US. 11 att bildas, blefve verkställd genom en i hufvudstaden upprättad allmän Hypotheksbank, hvari de särskilda föreningarne skulle ingå såsom delegare.»
Denna tanke och de förutsättningar, under hvilka den skulle bringas til! verkställighet, hafva Kommitterade närmare utvecklat och lagt till grund för sina afgifna underdåniga förslag, hvilka innefattas i följande tre bilagor till Kommittéens Betänkande, nemligen: A. Vilkor för öfverflyttning lill Rypotheks-banken af Riks-bankens fond för utlåning mot pant af fast egendom på landet; B.
Förslag till Förordning angående en allmän Hypotheks-bank för riket: och C.
Förslag till Förordning angående de allmänna grunder, som vid Rypa th eks fö)' e n ing a rs bildande och framtida verksamhet skota till efterrättelse gälla.
Det kan ej betviflas, att, i enlighet med de exempel från främmande länder, som Kommitterade anfört, och på grund af de skäl, som finnas i Betänkandet upptagna, den nu föreslagna centraliseringen af de
Svenska anstalterna för fastighets-krediten skulle vara egnad att i väsendtlig mån afhjelpa de olägenheter, som varit en Följd af Hypotheksföreningarnes splittrade verksamhet, och sorn menligt inverka på deras ställning, synnerligast i förhållande till utländske långifvare.
En förändring i detta hänseende torde också vara desto mera angelägen, som de lånsökande Hypotheksföreningarnes täflan 0111 försträckningar nästan uteslutande på ett och samma ställe, der de Svenska Hypotheks-obligationerna äro mest kända, nemligen Hamburg, och hufvudsakligen hos ett enda bankirhus, hvilket öfvertagit de flesta derstädes ingångna lån, har, steg för steg, ledt till låneoperationer, der vilkoren blifvit allt mer betungande, och som slutligen måste verka störande på den Svenska krediten i allmänhet.
För denna skulle det deremot onekligen vara en fördel, om de många föreningarnes utelöpande obligationer af olika ålder och serier komrne att efter hand försvinna ur rörelsen, och efterträdas af andra, hvilka ej blott, i likhet med de förra, vöre grundade på den säkerhet, som kanske minst af alla är underkastad förstöring eller förminskning, nemligen ett lågt uppskattadt jordvärde, utan derjemte skulle komma att ytterligare betryggas genom inrättandet af en stark grundfond, och genom en fortgående uppsigt från Statens sida öfver den nya Hypotheks-bankens förvaltning.
För Statens förbindelse att lemna en grundfond hafva Kommitterade hemtat stöd deraf, att åtgärder, som åsyfta den i jorden intecknade skuldens förvandling från uppsägbar till ouppsägbar och dess successiva aflösande, böra betraktas såsom en angelägenhet, hvilken nära rörer det allmänna bästa, synnerligast i ett land, der jordbruket intager ett så framstående rum i jemförelse med andra näringar, som i Sverige.
Kommitterade hafva fördenskull föreslagit, att Staten, 12 Kongl. Majds Nåd.
Skrifvelse N:o i 13. genom Riksgälds-kontoret, skulle utfärda och till Hypotheks-banken, såsom grundfond eller yttersta säkerhet, öfverlemna ouppsägbara räntebärande obligationer ä högst ätta millioner R:dr R:mt, dera ränta likväl ej utgår, sä länge obligationerna tillhöra Hypotheks-banken, och hvilka obligationer aldrig finge af samma bank användas till anskaffande af medel för utlåningen, utan endast i de fall afyttras, att vid Hypotheks-bankens utredning tillgångarne icke skulle förslå till skuldernas betäckande, eller att banken skulle vid något tillfälle sakna egna disponibla tillgångar till fullgörande af sina förbindelser mot långifvare; åliggande i sistnämnda händelse Hypotheks-banken att, så snart ske kan, åter inköpa ett mot det försålda svarande belopp af samma obligationer, och att godtgöra Riksgälds-kontoret den för de försålda obligationerna belöpande ränta, tilldess att grundfonden blifvit till sitt ursprungliga belopp återställd, eller om sådant återköp inom föreskrifven tid ej kunnat ske, till Riksgälds-kontoret erlägga full liqvid för de ännu utelöpande obligationerna.
Så väl för att bevaka det allmännas rätt i afseende på den lemnade grundfonden, som för att i andra hänseenden öfvervalla och kontrollera Hypotheksbankens förvaltning, skulle Ordföranden i denna banks Styrelse utses af Kongl. Maj:t och en annan Styrelsens ledamot af Rikets Ständers Fullmägtige i Riksgälds-kontoret. hvilka sednare linge, genom en Revisor, deltaga i den årliga granskningen af Hypotheks-bankens förvaltning och räkenskaper samt egde utse ett Ombud till bevistandet af de årliga sammankomsterna mellan bankens delegare.
Till ytterligare kontroll skulle den ärliga revisions-berättelsen i tryck offentliggöras och delgifyas, bland andra, Fullmägtige i Riksgälds-kontoret samt Finans-departementets Expedition; äfvensom bankens handlingar, kassor och räkenskaper borde hållas tillgängliga för den granskning, Kongl. Maj:t kan finna skäligt att låta anställa.
Med den oafbrutna och flersidiga uppsigt, som Hypotheks-bankens förvaltning efter detta förslag blefve från det allmännas sida underkastad, kan det, med en till visshet gränsande sannolikhet, antagas, att aldrig någon af de händelser, i hvilka grundfonden behöfver anlitas, skall inträffa, eller åtminstone att, om. emot all förmodan, någon gång ett dylikt anlitande tillfälligtvis egde ruin. sådant likväl icke slutligen skall medföra den ringaste förlust för Staten, hvilken sålunda, utan att underkastas någon uppoffring, endast genom stödet af sin kredit, skulle komma att verksamt bidraga till framgången af en anstalt, som utan tvifvel vore för det Svenska jordbruket högst välgörande.
Fiir detta ändamål och för att åstadkomma en större enhet i de låneförhandlingar, som grunda sig pä samfäld hypothekarhk säkerhet, hafva Kommitterade äfven föreslagit, sä väl den redan antydda bestämmelse, att
Hypotheksbanken ensam skulle ega rätt till utgifvande af tryckta obligationer, grundade pä säkerhet i jordegendom, som det stadgande, att Hypotheksföreningar, hvilka efter Kongl. Majus Nåd.
Skrifvelse N:o lis. 13 efter den nya Förordningens utfärdande bildas, äfvensom redan befintliga sådana föreningar i afseende på framtida upplåningar, skulle förbindas att, såsom delegare, ingå i Hypotheks-banken.
Dessa inskränkningar i Hypotheksföreningarnas hittills föga begränsade verksamhet såsom upplåningsanstalter äro visserligen blott sådana, som hvarje Hypoteksförening, hvilken är angelägen att bereda sig och sina delegare så lindriga lånevilkor som möjligt, bör förmodas gerna vilja frivilligt underkasta sig, i stället för att enskildt uppträda på den utländska penningemarknaden såsom lånesökande för ett inskränkt område.
Af sådant skäl torde det också hofvet mindre påkallade.
Men dessa föreskrifter kunna dock i annat hänseende vara nödiga och nyttiga, nemligen för att, inför långifvarne på den stora verldsmarknaden, påtrycka Hypotheks-banken en stämpel af allmängiltighet och offentlig garanti, hvarförutan den måhända mindre fullständigt än eljest skulle uppfylla sitt ändamål.
De öfriga förändringar, som Kommitterade föreslagit i grunderna för Hypotheksföreningars bildande och framtida verksamhet, hafva blifvit i Betänkandet tillräckligt motiverade.
De flesta af dem utgöra mer eller mindre omedelbara följder och tillämpningar af nyssnämnda hufvudprinciper.
Då den större fastighets-lånerörelsen i landet sålunda skulle komma att hufvudsakligen förenas hos den blifvande Hypotheks-banken, vore det onekligen föga följdriktigt, att i bredd härmed bibehålla den lånerörelse af enahanda slag, som varit af Rikets Ständers
Bank bedrifven redan förr, än tanken på särskilda Hypotheks-inrättningar någorstädes vunnit tillämpning, och som i Riks-banken ännu fortfar, men för dess egentliga och bankmässiga verksamhet, enligt en allt mera stadgad åsigt, måste anses främmande och i viss man hinderlig.
Också hafva Kommitterade föreslagit, att
Hypotheks-banken borde öfvertaga den i Riksbanken till utlåning mot pant af fastigheter på landet nu anvisade fond, 77* millioner R:dr Runt, och i stället lemna Riks-banken sina obligationer, löpande med samma ränta, som för fastighetslånen utgöres.
Emot de inteckningar i landtfastigheter, som Riks-banken nu eger, men icke, om så erfordrades, skulle kunna utan stor förlust realisera, komme banken, genom den föreslagna anordningen, i besittning af obligationer, hvilka, i händelse af behof, säkerligen när som helst kunde afyttras och förvandlas i klingande valuta; hvarförutan denna förändring äfven borde leda till någon minskning i Riks-bankens förvaltningskostnad.
Vid det förhållande, att sistnämnda fråga om öfverflyttning af Riks-bankens fastighets-lånerörelse står i oskiljaktigt sammanhang med de på Rikets Ständer allena ankommande, beslut rörande samma Banks förvaltning, och att jemväl åtskilliga andra delar af förevarande ämne, hvaribland särskildt må nämnas grundfondens anvisande, äro af beskaffenhet att påkalla Rikets Ständers medverkan, ttih. till R.
Pral. iSS9 & 1860. i Sami. i Afd. 2 Kand. 18 Häft. 3 14 Kongl. Maj:ls Måd.
Skrifvelse M:o 112. har Kongl. Majit, som för sill del finner Kommitterades afgifna förslag vara i allmänhet ändamålsenliga, härmed velat dessa förslag till Rikets Ständers pröfning öfverlemna; och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen.
År och dag, som ofvan.
CARL. ./. A. Gripenstedt.
Utdrag af Protokollet öfver Finans-Ärenden, hållet inför Hans Maj: t li onungen i Siats-Rådet å Stockholms Slolt den 43 April 1860.
Hans Excellens Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Exc. Herr Stats-ministern för Utrikes Ärendena, Frih. M anderström, Stats-råden: Wallensteen, Gripenstedt, Almqvist, Ehnemark, Herr Grefve Hamilton, Björnstjerna och Malmsten.
Lagerstråle anmäldes vara af sjukdom hindrad att denna dag tillstädeskoinma.
Chefen för Finans-departementet, Stats-rådet Gripenstedt, uppläste till justering ett, enligt Kongl. Majts af Stats-Rådet enhälligt tillstyrkta beslut, denna dag, uppsatt förslag till nådig skrifvelse tili Rikets Ständer med förslag angående förändrad organisation af Hypotheks-inrättningarne i riket.
Majit behagade, enligt Stats-Rådets tillstyrkande, i nåder gilla berörda förslag till Skrifvelse, sådant det finnes detta Protokoll bilagdt, samt befallde, att, i enlighet dermed, framställning till Rikets Ständer skulle aflåtas.
I N:o 114.
Ank. till Iixp.-Utsk. dea 7 Juni 1860, kl. 10 f. m. KONGL. MAJrTS Nådiga Proposition tili Ri.ets Ständer, angående pension å Allmänna Indra vings-sta ten åt aflidne Professoren m. rn.
Ande; s Retzii enka Emilia Sofia Wahlberg; Gifven Stockholms Slott den 18 Maj 1860.
Bland de män. hvilka i sednare tider väsendtligen bidragit till vetenskapernas framsteg och derigenom, icke blott inom fäderneslandet, utan jemväl utom dess gränser, förvärfvat sig ett aktadt namn, intager framlidne Professoren och Inspector!! vid Kongl.
Kommendören af Kongl. Nordstjerne-Orden m. rn.
Doktor Anders Adolf Retzius ett utmärkt rum.
Hans förtjenster såsom lärare, snillrik forskare och författare äro lika allmänt kända, som de högt uppskattas af alla dem, hvilka egnat sig åt läkarekonsten och särskildt åt anatomien, den vetenskapsgren, sorn företrädesvis utgjorde fältet för hans upplysta och gagnande verksamhet.
För Svenska folket måste det anses såsom en dyrbar pligt, att åt den frejdade mannens minne egna en gärd af aktning och tacksamhet, och såsom en sadan vill Kongl.
Majit, härmed föreslå Rikets Stän - Uih. lill tt.
ISS9 & 4860. 1 Sami. 1 Afd. 2 Kand. 49 lläfl. 1 2 Kongl. Maj.ls Nåd.
Proposition N:o lii. der att åt, Professoren Retzii enka, Emilia Sofia Wahlberg, bevilja en årlig pension af Ett tusen fem hundra Riksdaler Riksmynt, att i hennes återstående lifstid utgå.
CARL Henning Hamilton.
Utdrag af Protokollet öfver Ecklesiastik-brenden, hållet inför Hans Majit Honungen i Stats-Rudet på Stockholms Slott den 18 Maj 1860.
Kärv a r ande : Hans Exc. Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Exc., Herr Stats-ministern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström, Stats-råden: Wallensteen. Almqvist, Ehnemark, Herr Grefve Hamilton, Björnstjerna och Malmsten.
Efter justering af Protokollet öfver Ecklesiastik-ärenden för den 11 i denna månad, anförde Departements-chefen, Stats-Rådet Herr Grefve Hamilton: »Genom Professoren m. m.
Anders Adolf Retzii dödliga frånfälle har Sverige åter förlorat en af dessa rikt utrustade män, hvilka icke blott utöfva ett stort och gagnerikt inflytande inom den krets de närmast tillhöra, utan ock förmå att till hela den bildade verlden sprida frukterna af sin verksamhet.
Förlusten kännes derföre visserligen djupast inom det läroverk, åt hvars tjenst han mer än 30 år egnat sina krafter, men delas lifligt af alia dem, inom eller utom fäderneslandet, för hvilka hans forskningar öppnat en ny utsigt öfver vetenskapens fält och hvilka lärt att uppskatta hans lärdom.
Ett offentligt erkännande af Professor Retzii förtjenster måste så mycket hellre anses af omständigheterna påkalladt, som det allmänna till honom står i särskild förbindelse för de dyrbara samlingar, hvilka till en stor del genom hans försorg och utan bidrag af Kongl■ Maj:ls Nåd.
Proposition N:o lii. 3 statsmedel kommit Carolinska Institutets museum till godo.
Jag hemställer med anledning deraf underdånigst, att Eders Kongl. Majit täcktes föreslå Rikets Ständer, att, såsom en gärd af aktning för Professor Retzii minne, bevilja hans efterlemnade
Enka för hennes återstående lifstid en årlig pension af 1,500 Riksdaler Riksmynt, hvilken, äfven om boets ställning, enligt de underrättelser jag enskildt kunnat erhålla, visserligen må anses god, likväl, med afseende på de kostnader, som fortsättningen af en omyndig sons studier nödvändigt medföra, icke torde vara alldeles obehöfligt.» Derjemte uppläste Herr
Departements-chefen ett af honom uppsatt förslag till nådig Proposition i ämnet til!
Hans Majit Konungen täcktes Herr Departements-chefens förberörda, af Stats-Rådets öfriga närvarande Ledamöter biträdda. hemställan i nåder bifalla; hvarjemte Hans Majit, med gillande af ofvanomförmälda förslag, sådant det finnes detta Protokoll bilagdt, befallde, att nådig Proposition skulle i enlighet dermed till Rikets Ständer expedieras.
Ex protocollo C. A. T. Ädelgren. STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, 1860.
Skrifvelse M 115. 1 N:o 115.
Ank. till Exp.-Uuk, den 16 Aug. 1860, kl. 1 e. ju.
Majlis Nådiga Skrifvelse lill Rikets Ständers Stals-Utskolt, angående ytterligare anmälda förskotler lill utgifter, för hvilka stats-anslag icke äro beviljade; Gifven Stockholms Slott den 30 April 1860. / Till sådana, af Rikets Ständer icke förutsedda behof, för hvilka stats-anslag följaktligen ej beviljats, hafva erforderliga medel, enligt Rikets Ständers anhållan i underdånig skrifvelse den 22 April 1857, sedermera blifvit, på sätt Kongl. Maj:t redan, i nådig Proposition den 27 Oktober nästlidet år angående Statsverkets tillstånd och behof, gifvit Rikets Ständers Stats-Utskott tillkänna, under förskottstitel anordnade för att hos Rikets Ständer till ersättande anmälas; och, likasom Kongl, Maj:t i nämnde Proposition meddelat uppgift å de förskotter, hvilka i berörda hänseende utgått intill början af Juli månad samma år, vill Kongl. Maj:t härigenom till Stats-Utskottet öfverlemna en från Kongl.
Maj:ts och Rikets Stats-kontor numera inkommen förteckning öfver dylika förskotter, utgifna under sednare hälften af år 1859, till sammanlagdt belopp af 63,812 R:dr 51 öre R:mt.
Maj:t förblifver Rikets Ständers Stats-Utskott med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen.
Ar och dag som ofvan CARL. J. A.
I Sami. 1 Afd. 2 Band. 20 Raft. 1 Kongl. MajUs Nåd.
Skrifvelse M 113.
Uppgift på de af Kongl. Stats-kontoret från och med den t Juli intill påföljde December månads slut sistlidet år utgifne förskotter, hvilka böra hos Rikets Ständer till ersättande anmälas.
1859 Nov. 1859 Aug. 1859 Sept.
Dec. 1:0 Till Tjenstemän och Vaktbetjenie, anställde hos Rikets Ständers Herrar Revisorer af Statsverket. arfvoden samt för vid. förrättningen åtgångna skrifmaterialier, ljus m. m.
Brefvet den 21 Oktober 1859.
Kostnader i följd af 1859 års Stats-revision 2:0 Ersättning till innehafvare af Kungsgårdar inom Christianstads län för arbetsskyldighetens upphörande. >9 Enligt Kongl. Brefven den 10 Juni och den 8 Sept. 1854 samt den 17 Mars 1857.
Till disposition af Kongl. Majt:s Befallningshafvande i Christianstads län.
Ersättning för hofveri-skyldigbetens upphörande åt följande: innehafvaren af Tomarps Kungsgård; ytterligare ersättning för år 1858 .... 1: 50. innehafvaren af Beckaskogs Kungsgård, äfvenledes för år 1858 .... 2,320: 62. 3:o Kostnader för upprättande af Formulär till Förvaltande Verkens räkenskaper, m. m.
Brefvet den 19 November 1858.
Till Kamereraren J.
Spongberg 3:dje qvar talets ersättning 875: — 4:de d:o d:o . 875: — Transport: Riksmynt. 6,701 2,322 1.750 10,773 62 12 tT Kongl Maj:ts K åd.
Jtä 115. 3 1859 Juli Nov.
Transport: 4:o Resekoslnads-ersätlning och traktamente m. m., åt följande 'personer, anställde uti Kommittéen för utarbetande af Förslag till militära helso- vårdens i riket ordnande, nemligen: 10,773 74 Enligt Kongl. Brefvet den 4 Juni 1859.
Till Herr Siats-rådet och Chefen för Landtförsvarsdeparte- mentet m. m. J. M.
Björnstjerna, såsom ersätt- ning för förskottsvis utbetald kostnad dels för tryckning af 200 exemplar utaf Kommitterades afgifna Förslag till grunder för ordnandet af den militära helsovården, dels för berörde exemplars häftning, tillhopa 397 36 5:0 Kommittéen för Kommunal-lagstiftningen i Riket.
Enligt Kongl. Brefven den 26 November 1858 och 27 Oktober 1859, resekostnads-ersättning och traktamente m. m. åt följande personer, nem- ligen : Till Ledamoten, Kontrakls-prosten m. m.
Gumae- lius 2,553: 55. » Ordföranden, Landshöfdingen m. m.
Herr S. G. von Troil . . 2,374: 1. » Ledamoten, Borgmästaren m. m. C. J. Stolpe 2,517: 65. » dito, Bruksegaren C. 11.