Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Till följd häraf och enär den förutsättning, att under Kungsladugårdens fortsatte förvaltning med enahanda omsorg, som hittills, och genom fullbordande af de utaf Wsner på - Stats- Utskottets Utlåtande, N:o 68. 7 började odlingsföretag, egendomens värde i den nion torde förhöjas, att den, enligt det primitiva contractet, för densamma bestämda årliga arrendesumma af 600 tunnor spanmål skulle framdeles kunna, utan känbar olägenhet tor arrendatorn, utgöras, enligt Utskottets tanke, icke skäligen bör föranleda något anspråk på förhöjning i arrendet, så länge egendomen af nuvarande arrendatorn innehafves, helst de af honom derå verkställde förbättringar vid en förnyad utarrendering blifva för Stats-Verket afnytta, har Utskottet funnit sig ega skäl tillstyrka, att Svartsjö
Kungsladugård må under ytterligare trettio års tid, räknadt från Midfastan år 1847, då nuvarande arrendet deraf upphör, till f. d.
Grosshandlaren Wener upplåtas, emot utgörande af nu fastställde årliga arrende-belopp af 5oo tunnor spanmål, hälften Råg och hälften Korn, under förbehåll likväl, att den af Wener påbörjade canal-gräfning, för uttappning af ett å Kungsladugårdens egor befintligt kärr, varder, före Midfastan år 1847, behörigen fullbordad, och med skyldighet för sökanden, att, så länge han med arrendet fortfar, ifrågavarande canal i fullgodt skick underhålla.
Stockholm den 23 April 1840. STOCKHOLM, Kongl. Ordcns-Boktryckeriet, 1S40. Stats~Utskoltets Utlåtande, N-.o Gg. 1 N:<o 69.
Atik. till Exp. Tjuk. den 24 April, ikl. 1 e. m.
Utlåtande, i anledning af yrkad befrielse från skatt för intågterne åt Allmänningen Stöpen inom Suntetorps Socken af Skaraborgs Län.
(Kgs. Afd.) 1 ill Stals-Utskottct har Hedervärda Bonde-Ståndet remitterat ett af Riksdags■ifullmägligen från Skaraborgs Län,Suen Andersson, till Ståndet ingifyeit Memorial, jemte dervid 'fogade handlingar, angående den hemmanen inom Suntetorps socken af nämnde
Län ålagde skyldighet att till Kongl. Maj:t och Kronan utgöra den skatt, som blifvit åsatt intägterne å Allmänningen Stöpen.
Under förutsättning, att egande-rätten till denna Allmänning tillhörde Kronan, hade nemligen derå omkring 4° kallade intägter, med skattefri het under viss tid, blifvit tillåtna, intilldess, genom Kongl, Majds Nådiga Dom al den .12 April 1826, hemmansegarne i Suntetorps socken förklarades berättigade att, efter laga grunder, emellan sig skifta den del af Allmänningen, som inom denna socken var belägen, hvaremot inlägls-innehafvarne, derest de ej.bunde med jordegarne annorlunda fisa ra jas, förpliglades att, efter laga fardags tillgodonjutände, sina intägter afträda, emot skälig ersättning för derå bevisligen nedlagda kostnader.
Då efter Allmänningens i följd häraf verkställde skiftning, den skatt, som, före Högstberörde
Doms utfärdande, var nämnde intägter åsatt, påfördes hemmansegarne, sökte desse att härifrån, genom anställd rättegång, varda befriade.
Hemmansegarnes påstående derom biet också af ej mindre Kåkinds HäradsRält och Skaraborgs Läns Lagmans-Rätt, än Kongl.
Götha HofRätt godkändt, men deremot af Kongl. Majtts Högsta Domstol ogillad*.
Enär nu således bemälde hemmansegare icke lyckats att i domstolsväg vinna befrielse från en skalt, som, utan deras hörande, blifvit ålagd de på hemmanens skogsmark befintliga intägter, hafva hemmansegarne, genom sin Riksdagsfullmägtig, till Rikets Ständers rättvisa behjertande hemställt denna för dem vigtiga angelägenhet, samt anhållit, det Rikets Ständer måtte, för sin del , framdeles eftergifva skatten för ifrågavarande intägter, helst, utom de vid
Domstolarne i detta afseende framställde skäl, härvid borde tagas i betrakDih. till R.
Prot, 1840. 4 Sami. t Afd, 29 Haft, 1 Slatt-Ulskollels Utlåtandej N:o 6g. tande, att någon nu gällande författning icke funnes, som tillerkände Kongl. Maj:t oell Kronan skatt af Socken-allmänningar eller derå upptagne lägenheter; alt desse Allmänningar inom Skaraborgs Län voro, genom Kongl. Resolutionen denia Juli 1781, lill delning emellan inlressenterne uttryckligen upplålne; samt att hemmansegarne inom Suntetorps socken icke förmådde att, med sina hemmans framtida bestånd,fortfarande utgöra den intägterns åsätta ovanligt höga skatt.
Enligt hvad de ofvanberörde Memorial bifogade oell af Utskottet genomgångne handlingar utvisa, hafva, på sätt i Memorialet uppgifves, Suntetorps sockens hemmansegare, genom Kåkinds Härads-Rätts, af Skaraborgs Läns Lagmans-Rält och Kongl. Götha HofRätt fastställde Utslag, blifvit frikända från skyldigheten att för framtiden erlägga den ränta, som, genom skattläggningar eller annorledes, funnes åsatt de å nämnde sockens Allmänning belägna intägter.
Detta Utslag grundar sig derpå, att, jemlikt den af Kongl. Maj:ts Högsta
Domstol år 1826 meddelade
Dom, socknemännen innehade jordegande-rälten och intägterne, utan jordegarnes hörande, tillkommit, oaktadt skattskyldig jord icke finge från sin rätta bolstad söndras; att ifrågavarande lägenheter, likasom hela Allmänningen, enligt 9 §. i i8o5 års Kongl. Förordning, angående skogarne i Riket, efter skiftandet, iklädt sig samma natur, som de hemman, hvilka deruti erhållit del; samt att åberopade INådiga Dom, såsom vilkor för återvinningen eller egande-rältens utöfning, icke föreskrifvit, att ytterligare eller ökad skatt för de hemmanen tillfallande andelar af Allmänningen borde ega rum; hvaraf åter följde, att intägterne, såsom mindre delar af Allmänningen, icke voro någon serskild betalning underkastade eller borde i rätta egarnes händer belastas af de med nyb}rggares besittnings- och odlings-rätt förenade afgifter.
Majrts Högsta Domstol har åter, medelst Dom af den 20 Januari 1837, upphäft UnderDomstolarnes och Kongl. Hof-Rättens beslut, samt ogillat hemmans-egarnes omförmälde påstående, emedan 1826 års
Dom icke innehöll, att den å intägterne satte skatt och ränta skulle försvinna eller anses inbegripen i de utskylder, som utgjordes för hemmanen, emellan hvilka intägterne skulle skiftas, och desse senare icke kunde hänföras lill sådane odlingar på hemmanens enskilda mark, vid hvilka hemmans-innehafvarne enligt Författningarne borde, utan serskild och ny ränta, bibehållas, hvaremot i Kongl. Förklaringen af den 5 October 1741 uttryckligen stadgades, att med behörigt tillstånd röjda och uppodlade lägenheter å oskiftade Socken-allmänningar borde, efter markens beskaffenhet, läggas lill skatt och ränta, som, efter tillgodonjutna frihetsår, skulle utgöras.
Slats-TJtskottets Utlåtande, N.o *]0.
3 Frågan om skyldigheten för hemmansegarne inom Suntetorps socken att fortfarande utgöra den, före år 1826, satte ränta
A de sedermera dem tillfallna intägter på Allmänningen Stöpen, har således af hemmansegarne sjelfva blifvit vederbörande
Domstols pröfning underställd, hvarefter densamma är genom slutlig
Dom afgjord.
Vid sådant förhållande kan UlskoLtet följaktligen icke, emot Regerings-Formens uttryckliga föreskrift, ingå i någon ytterligare pröfning, i anledning af Domstolarnes rörande detta ärende meddelade skiljaktiga beslut.
Och då Utskottet, af skäl, hvilka torde lika litet böra förbises som förnekas, finner högst betänkligt att, för nu uppgifne fall, föreslå Rikets Ständer, att, genom beviljad eftergift af en i vederbörlig ordning serskild pröfvad och fastställd skatt, helt och hållet tillintetgöra verkan af ett, efter anställd rättegång, utfärdadt och lagakraftvunnet Domstolsbeslut, anser Utskottet sig föranlåtet tillstyrka, det Riksdagsfullmägtigen Sven Andersons ofvanomförmälde hemställan må förfalla.
Ank. till Exp. Utsk. den 24 April, k1, 2 e. na. * - Utlåtande, i anledning af sökt afskr ifning af de staden Borås beviljade byggnads-lån.
(Rgs. Afd.) Vällofl.
Borgare-Ståndet har till Stats-Utskollet remitterat eli anförande af Herri?. G.
Rydin, innehållande en omständlig framställning af den betänkliga och bekymmersamma belägenhet, deruti staden Borås befunne sig, i följd af de staden, i senare lider, cfvergångna a:ne förfärliga eldsvådor, samt de tryckande belalnings-vilkor, som blifvit föreskrifna för de af Rikets Ständer till stadens återuppbyggande beviljade lån.
Vid sistlidet års slut, uppgingo inbelalningarne å dessa lån till ett. sammanräknadt belopp af i6p,oo3 R:dr in sk. 11 vst., och om härifrån äfven afdrogos de, efter 1827 års eldsvåda, inbetalda, Stats-Utskottcts Utlåtande, N.a 7o>. men, vid påföljde Riksdag åter bekomna lån, utgörande tillsammans 83,900 R:dr, återstod likväl en af Borås stad till Riksgälds-Contoret inbetald summa af 85, to3 R:dr 17 sk. 11 rst., hvarigenom dock capilal-beloppet af stadens räntebärande skuld endast med 17,667 R:dr 4r sk. 11 rst. blifvit minskad.
De låne-vilkor, sorn stadens invånare, i nödens stund, varit tvungna underkasta sig, medförde för dem bördor, hvilka de icke förmått bara.
Häraf bade åter concurser, minskning i ej mindre borgerskapets, än de öfrige invånarnes antal och välstånd, samt ökning deremot af fattigpersonalen och fattigvårds-kostnaderne varit oundvikliga följder.
Borgarnes antal, sorn år i83o utgjorde 2i5, bade år i83g nedgått till 186.
Under tidrymden från år i83o till och med sistlidet år, hade inom detta samhälle 118 concurser inträffat, hvaraf, under förstnämnde år, endast 5, men, under de 3:ne sista åren, tillsammans 63.
— Staden bade visserligen, under den förflutna tiden, varit befriad från utgörandet af bevillning för hus och tomter, samt dels hälften, dels tredjedelen af de för handel och rörelse stadgade bevillnings-afgifter;; men sådant oaktadt funnes säkerligen i hela Riket icke något, i förhållande till folkmängden, utgörande endast 1,565 mantalsskrifne personer, med skattebördor så betungadt samhälle.
Under åren 1827 till och med i83i, hade stadens utskylder i medeltal utgjort 20,795 R:dr 12 sk. 7 rst., och under åren 1802 till och med i836, likaledes i medeltal 19,673 R:dr 6 sk. 6 rst.
Efter det omförmälde, vid sista Riksdag, staden beviljade lindring i allmänna bevillning, samt anståndet med capital-afbetafningarne å ofvanberörde lån numera upphört, komme, från och med innevarande år, stadens årliga utskylder, jemte inbetalningarne å dessa lån, att uppgå till det stadens framtida bestånd helt och hållet förstörande belopp af 35,800 R:dr.
Fastän nära en tredjedel af stadens tomter ännu voro obebygda, hade de redan uppförda husen, hvaraf en stor del var till concursmassor och inleckningshafvare öfverlemnad, i brist af köpare, fallit till ett ytterligt vanpris.
Med anledning af dessa, jemte flera andra, uppgifna och till en del af bifogade handlingar styrkta förhållanden, har Herr Bydi/t anhållit, att Rikets Ständer måtte bevilja afskrifning af Riksgälds-Contorels ännu återstående fordringar hos staden Borås för förrberörde byggnadslån, helst härigenom äfven Elfsborgs
Län komme att tillgodonjuta någon del af de högst betydliga bidrag, sorn derifrån, under förflutna tider, i skatte-väg utgått, och hvilka förut uteslutande blifvit till andra Läns förmon använda.
För den händelse åter, att Rikets Ständer icke skulle behjerta meranämnde stads bekymmerfulla ställning, har motionären, i stadens borgerskap? namn, och å dess vägnar, anhållit, att staden, Stats-Ulsholtets Utlåtande, N:0 70. 5 lill vinnande af lindring i dess nlskylder, måtte nedflyltass i 4:de eller 5:te classen af Rikets städer, samt alt stadens embels- och tjenstemän måtte af allmänna medel aflönas, äfvensom att staden måtte varda lagd under LandsRått och befriad från bevillning för hus, jord och rörelse, intilldess stadens skuld lill Riksgälds-Contoret vore till fullo inbetald.
På sätt motionären jemväl uppgifvit, be\i 1 jade Rikets Ständer vid 1820 års Riksdag, till återuppbyggande af staden Borås, efter den staden år 1822 öfvergångna eldsvåda, ett lån, emot 3 procents ränta, af 100,000
R:dr, deraf 10,000 R:dr borde användas till uppförande af stadens allmänna byggnader.
Å denna del af lånet, äfvensom å de enskilde invånare i staden tilldelade låneunderstöd, för hvilka byggnader af sten uppfördes, skulle capital-afbetalningarne först efter 10 års förlopp, räknadt från den 1 Januari 1824. börja och derefter få verkställas på det sätt, alt Sex procent å ursprungliga låne-beloppen, inom hvarje års slut, erlades, af hvilka Sex procent
Tre procents ränta å återstående capital-summorna först skulle beräknas, och det öfriga afgå å dessa summor, till dess de voro till fullo godtgjorda.
För de enskilde låntagare åter, som uppförde byggnader af träd, skulle enahanda afbetalningsskyldighet vidtaga efter 5 .år, likaledes räknade från 1824 års början.
Sedan omförmäldle lån, till bela sitt belopp, blifvit från Riksgälds-Contoret utbetaIdt och för det afsedda ändamålet användt, inträffade 1837 års eldsvåda, som å nyo lade nästan bela denna stad i aska.
Genom den, i följd häraf, från Allmänna Brandförsäkrings-Verket utbetalda brandskade-ersätlningssumma, 344>f)8o R:dr, erhöll Riksgälds-Contoret derefter godtgörelse för den del, eller 83,900 R:dr, utaf ifrågavarande lån, som ide brandskadade egendomarne var intecknad.
A7id 1828, 1829 oell i83o årens Riksdag, medgåfvo Rikets Ständer, att den sålunda inbetalda lånesumman fick återigen i låneväg utgå till stadens återuppbyggande, och hvarvid bestämdes samma ränta och betalnings-terminer, räknade från början år i83o, som vid nästföregångne Riksdag varit fastställda.
Dessutom beviljade Rikets Ständer då Borås stad ett ytterligare låne-biträde af 85,000 R:dr emot 5 procents ränta, af hvilket belopp 15,'ooo R:dr skulle användas till återuppbyggande af de nedbrunna allmänna husen, och 10,000 R:dr anslogos till utförande af stadens nya planläggning, för hvilket sistnämnde ändamål Kongl. Majit derjemte af allmänna medel anvisade ett serskildt anslag af i5,ooo R:dr.
I afseende på återbetalningen af detta lån, stadgades, att de lill stadens allmänna byggnader och planläggning anslagna låne-summor, äfvensom låne-underslöden lill de enskilde personer, som uppfört hus af sten, skulle, sedan de under xo år fält 8 Stat s-Utshol tets Utlåtande, 70. utan capital-afbetalningar begagnas, återbetalas med 10 procent å ursprungliga capital-beloppen inom slutet af år iSzfo, och sedermera på enahanda sätt årligen inom samma tid, så att hela lånet vid slutet af år 1849 var inbelaldt.
Deremot skulle för de låntagare, som låtit uppföra byggnader af träd, enahanda återbetalnings-skyldighet, eller med en tiondedel årligen af primitiva capitalen, börja år i835.
Vid sistförflulne
Riksdag läcktes Kongl. Majit, genom Nådig Proposition, lill Rikets Ständer öfverlemna en af invånarne i Borås i underdånighet gjord ansökning om afskrifning af det lill stadens nya planläggning anslagna lånebelopp och om nedsättning af räntan för 5 procentslånet till 3 procent.
Ständer ansågo sig likväl icke kunna härtill lemna bifall; men medgåfvo i stället, dels anstånd till innevarande år 1840 med de capital-afbetalningar å sistberörde lån, hvilka eljest skulle tagit sin början år i835, dels ock den lindring, i de förut för detta lån stadgade betalningsvilkor, att endast 8 procent å hela lånesumman behöfde inom hvarje års slut från och med år 1840 till Riksgälds-Contoret inbetalas, deraf, sedan 5 procents ränta å det innestående capitalet först blifvit beräknad, återstoden skulle å sjelfva lånebeloppet afskrifvas, intilldess detsamma på detta sätt var till fullo godtgjordt.
Enligt hvad ofvan åberopade anförande och dervid fogade handlingar ådagalägga, har visserligen välståndet inom Borås stad under senare åren aftagit, oaktadt de staden af Rikets Ständer vid de 3:ne sistförflutne Riksdagarne beviljade förmoner; men Utskottet kan dock ingalunda anse delta förhållande, som härigenom således icke kunnat förekommas, innefatta tillräckliga skäl för Rikets Ständer att nu helt och hållet efterskänka RiksgäldsContorets hos staden egande fordringar, som för närvarande, utom upplupna, men obetalda räntor, utgöra tillsammans 166,980 R:dr 35 sk. 1 rst.
Då ifrågavarande understöd till stadens återuppbyggande beviljades, érhöllos desamma, endast i egenskap af lån emot föreskrifven säkerhet och med bestämd ovilkorlig återbetalnings-skyldighet.
Ständer funno ej eller den då sökta afskrifningen af en, till ett för hela staden gemensamt föremål anslagen andel af dessa lån kunna bifallas.
I allmänhet anser också Utskottet afskrifningar af allmänna låneunderstöd, så vida ej möjligheten deraf blifvit vid lånens meddelande uttryckligen förutsatt, så mycket mindre böra beviljas, som de oftast måste föranleda en både obiIlig och orättvis olikhet i serskilda låntagares behandlingssätt.
Och då dessutom den nu för Borås stad föreslagne eftergift sannolikt skulle framkalla ej allenast anspråk på enahanda förmon för öfriga med byggnads-lån an - Stats-Utskoitets Utlåtande, N\0 7/. 7 derstödda studer, ulan ock ytterligare fordringar å dylika biträden af det allmänna, i förhoppning på deras framtida eftergift, får Utskottet afstyrka bifall till Herr Rydins gjorda framställning om ofvanberörde låns afskrifning.
Vidkommande derefter det alternativt framställda förslaget, att Borås stads tjenslemanna-personal måtte af Stals-Verket aflönas, så finner Utskottet icke någon anledning att tillstyrka ett serskildt undantag för oftanämnde stad från den, alla andra släder i Riket åliggande skyldighet alt af egna medel bestrida de contanta löneanslagen för sine tjenstemän.
Utskottet hemställer följaktligen , att detta förslag måtte lemnäs ulan allt afseende.
Beträffande slutligen den nu ifrågaställde nedflytlningen af Borås till en lägre dass bland Rikets städer samt stadens befrielse från en del af allmänna bevillningen och förläggande under landsrätt, så tillhöra dessa frågor icke de ämnen, som, enligt Riksdags-Ordningens 3o §., utgöra föremål för Stats-Utskottets behandling; hvadan Utskottet alltså anser det icke tillkomma sig att något yttrande i anledning häraf meddela.
Slockholm den 16 April 1840.
Ank. till Exp. Utsk. den 24 April, kl. ?. e, m.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om ett räntcfritt lån till jordbrukets upphjelpande inom JVester-Norrlands Län.
Då de binäringar, hvarifrån 'Wester-Norrlands
Läns invånare, i framfarna lider, hemtat sin hufvudsakliga utkomst, nu mera, i följd af förändrade omständigheter, skulle till största delen hafva upphört, hvarigenom och i anseende till senare årens missväxter, den emedlertid fördubblade befolkningen skulle vara försatt i en högst bekymmersam och för nöd blottställd belägenhet, har Riksdags-fullmägtigen från nämnde Län Fehr Sundström fö - 8 Stats-Ulskottets U L låt ande, N:o "x. reslagit, alt, lill jordbrukets upphjelpande inom denna ort och den arbetande classens räddning frun en hotande undergång, ett räntefritt ian å 10,000 R:dr, under io års tid, måtte varda af Rikets Ständer beviljadt, för alt, genom Länets Hushålls-Sällskap, tilldelas personer, som lått sig jordrymder eller nybyggen till odling, under 5o.:åriga arrenden, upplåtna.
Till besvarande af Hedervärda Bonde-Ståndets härå meddelade remiss, får Stats-UlskoLlet vördsamt anföra: att, enligt Utskoltets Öfvertygelse, jordbrukets verkliga förkofran, på ett vida mer ändamålsenligt och varaktigt sätt, än genom ökade låntillgångar, beredes och befrämjes, medelst sådana åtgärder, hvarigenom en allmännare verksamhet och omsorgsfullare behandling vid öfriga näringsgrenars a lefvande till väga-bringas; att erfarenheten af omförmälde, i senare tider, inlrälfude talrika missväxter inom
Rikets nordliga provinser tillräckligen ådagalagt äfventyrligbeten för dervarande invånare alt uteslutande egna sin verksamhet åt åkerbruket och således, för sin bergning, helt och hållet bero af årsväxternes beskaffenhet, samt att, just med ledning af denna erfarenhet, de så kallade binäringame synas böra i nämnde orter företrädesvis af det allmänna uppmuntras och befordras.
På grund af dessa åsigler och då Utskottet derjemte befarar, att det nu föreslagna lånet i sjelfva verket skulle komma att, i ringa mon, leda till det dermed egentligen åsyftade ändamål, men deremot sannolikt föranleda mångfaldiga anspråk på enahanda lånbiträden för andra delar af Riket, får Utskottet afstyrka bifall till Riksdags-fullmägtigen Sundströms ofvanberörde förslag.
Ank. tili Exp, Utsk. den 24 April, kl. x e. m.
Utlåtande, angående vacht fråga om anvisande af en Nionde HufvudTitelns anslag motsvarande summa till låne-understöd för menigheter.
(Rgs. Afd.j) Herr M. Bagge, har, uti en inom Vällofl. Borgare-Ståndet väckt och till •Siats-Utskottet remitterad motion, föreslagit, att en lika summa, som den, hvil - Stats-Utskoltcts Utlåtande N'.o 72. 9 hvilken varder af Rikets Ständer på Riks-Statens Nionde Hufvudlitel uppförd , måtte anslås till Kongl. Maj;ts Nådiga disposition, för att, emot 4 procents ränta och 2 procents årlig capital-afbetalning, eller emot inbetalning af 6 procent af capitalet årligen i 3o år, i låneväg uliemnas till menigheter, som åtogo sig att understödja sådane företag, hvilka Kongl, Maj:t ansåg böta med Statsbidrag befrämjas, och som dessutom förbundo sig att, en för alla och alla för en, ansvara för de årliga inbelalningarnes behöriga fullgörande.
Yid regleringen af ofvanberörde Ilulvudtitel, har Utskottet, enligt sitt åliggande, till uppförande derå föreslagit de summor, hvilkas framtida utgående för de, under denna Hufvudtitel hörande föremål, Utskottet ansett Statens tillgångar medgifva.
Derjemte skall Utskottet, i anledning af, ej mindre Kongl. Maj:ts allålna Nådiga Propositioner, än enskilde
Riksdagsmäns i sådant hänseende framställda förslag, efter sorgfällig pröfning af föremålens beskaffenhet och dertill användbara tillgångar, serskildt yttra sig angående de understöd, vare sig i låne- eller anslagsväg, hvarmed de af Kongl.
Maj:t eller vederbörande motionärer bestämdt uppgifna företag och arbeten af en mera omfattande fördelaktighet synas böra af det allmänna understödjas.
Men alt härutöfver och oberäknadt redan anvisade eller nu ifrågaslällde serskilda låntillgångar, för framdeles ifrågakommande dylika företag, hvilkas kostnad och allmänna vigt samt ändamålsenlighet för det närvarande omöjligen kunna förutses, anslå en så betydlig summa, som Herr Bagge nu föreslagit, måste Utskottet högligen afstyrka, helst desse lånbiliaden, i anseende till den förutsatta långa återbetalningstiden, skulle, i afseende på Statens tillgångar, medföra nästan alldeles enahanda verkan, som vanliga Statsanslag.
Utskottet får således vördsamt hemställa , alt Herr Bagges ifrågavarande motion må förfalla.
Fröt. 1840. 4 Sami. 1 AJd, 29 Haft. 2 10 Stats-Utskottets Utlåtande, Nio 73* N;o 73.
Ånis. till Exp. Utsk, elen 24 April, 11, 2 e, ixr.
Utlåtande, i anledning af vcickt fråga om upphäfvandet af Rikets sist församlade Ständers beslut, angående Statens garanti för vissa Hypotheksföreningars skuldförbindelser. (llgs. Afd.) Inom Yällofl. Borgare-Ståndet, liar Herr C. C. Halling, vid denna Riksdag, väckt en lill Stats-Utskottet remitterad motion derom, alt Rikets sist församlade Ständers fattade beslut, angående skyldigheten för Riksgälds-Contoret att garantera de, efter vissa fastställde grunder, inrättade liypolheks-föreningars skuldförbindelser, måtte till all kraft och verkan uppliäfvas, samt stadgandena härom ur det nya Reglementet för nämnde Contor uteslutas, helst, under den sedan sista Riksdag förflutna tid, någon så beskaffad garanti icke ens blifvit ifrågasatt, utan den derefter tillkomna hypotheks-förening vöre byggd på helt andra grunder och den förut stiftade hypotheks-inrättningen kunnat, fastän den icke egt att påräkna en dylik garanti, upptaga ett utländskt lån å flere millioner, hvadan det med ifrågavarande beslut åsyftade ändamål således i sjelfva verket syntes vara vunnet, utan att det såsom oundgängligt ansedda biträdet af Statens borgen behöft anlitas.
Enär, på sätt motionären antydt, ej allenast, enligt hvad allmänt kändt är, Bruksegarnes Hypotheks-förening, under de senare åren, kunnat i lånväg å utländsk ort, emot fördelaktiga vilkor, bereda sig ganska betydliga tillgångar, utan ock, vid stiftandet af den inom provinsen Skäne, sedan sistförflutne Riksmöte, tillkomna större Hypotheksinrättning, Statens, genom omförmälde garanti, erbjudna biträde icke funnits behöfligt för denna Inrättnings uppkomst och verksamhet, anser Utskottet sig jemväl af denna sålunda vunna erfarenhet hemta fullt skäl att understödja det framställda förslaget om upphäfvandet af ett ännu icke i något hänseende tillämpadt beslut, som grundade sig på förutsättningen af sedermera, enligt hvad erfarenheten visat, väsendtligen förändrade förhållanden.