Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Proposition N:o 76. nämnda härad vore beläget f mil utom gränsen af tjenstgöringsdistriktet, sä att sökanden hvarken finge bebo bostället eller ens vore i tillfälle att tillse, huru en arrendator häfdade detsamma och följaktligen icke heller deraf hade den inkomst, som svarade mot boställets verkliga värde, sökanden måtte få till Statsverket afträda berörda boställe, emot erhållande af motsvarande penningelön samt hyresersättning; dervid sökanden tillika förklarat att lian, som bos Kongl. Maj:t öfverklagat Hof-Rättens öfver Skåne och Blekinge Utslag den 3 April 1860, hvarigenom honom blifvit ålagdt bebygga ifrågavarande boställe, vore villig att, utan afseende på detta måls utgång, underkasta sig hvad vid en blifvande afocli tillträdes-syn kunde komma att i berörda hänseende ligga honom till last; — tillstyrkande Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, att sökanden måtte berättigas att å fardagen 1863 eller 1864 till Statsverket mot ersättning afträda bostället, som derefter syntes böra utarrenderas.
Uti häröfver den 18 Juli sistlidet år afgifvet underdånigt utlåtande hade Kammar-kollegium och Stats-kontorct, under åberopande af förut, dels af Kammar-kollegium enskildt i utlåtande den 20 Oktober 1851 och dels af Kollegierue gemensamt under den 30 Januari 1857, gjorda tillstyrkanden, att ifrågavarande hemman stora Isie må upphöra att vara bokemman för Länsmannen i omförmälda distrikt, i underdånighet hemställt, att Kongl. Maj:t måtte bos Rikets Ständer göra nådig framställning om indragning till Kronan af sagda boställe och uppförande å stat åt
Länsmannen i distriktet af ersättning för bostad med R:dr 150: — och tillskott i nuvarande kontanta lönen, 583 R:dr, af „ 117: — i stället för i staten nu upptagna boställets dels ränta, 5 R:dr 5 öre, och dels afkastning, lil R:dr 95 öre; eller tillsammans R:dr 267: — hvarigenom denna Länsman komme i åtnjutande af enahanda löneförmåner med andre Länsmän, som sakna boställe, eller 850 R:dr; anseende
Kollegierne denna förändring böra vidtaga med midfastan 1864, från hvilken tid hemmanet borde utarrenderas för Statsverkets räkning, om vilkoren hvarför Kammar-kollegium borde erhålla nådig befallning, att med underdånigt yttrande inkomma, sedan Hultbergs underdåniga besvär emot Hofrättens ofvanberörda utslag blifvit i nåder pröfvade och frågan om boställets bebyggande sålunda slutligen afgjord.
Departements-ckefen upplyste härvid, hurusom sedan efter hållen af- och tillträdessyn å länsmansbostället stora Isie, tvist uppstått mellan Kronolänsmannen J. F.
Ahlbeck och dennes företrädare i tjensten, C. P. Behm, angående byggnadsskyldigheten å bostället, hvilket dock efter derå 1S09 öfvergånget enskifte icke varit bebygdt, denna tvist blifvit genom Kongl. Maj:ts den 19 September 1S50 gifna utslag på det sätt afgjord, att Behm ålagts att, af den summa 940 R:dr 8 skillingar Banko, hvartill vid en år 1846 å bostället förrättad besigtning kostnaden för nybyggandet af ett boningshus och två ladugårdshus uppskattats, vid afträdet den 14 Mars 1849 till Ahlbeck betala 407 R:dr 19 skillingar 5f r:st jemte sex procents med bevillningsafdrag minskad ränta derå från samma dag tills betalning skedde under förbindelse deremot för Ahlbeck att ombesörja uppförandet af så väl boningshuset med källare, som de begge ladugårdshusen, med rättighet likväl för honom att för kostnaden af sistnämnde byggnaders uppförande framdeles, i förhållande till tiden för hans besittning af bostället, vinna ersättning; att, uppå bemälde Ahlbecks, i anledning af detta beslut, gjorda anhållan att få afsäga sig bruknings- och besittningsrätten till hemmanet, emot åtnjutande Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N:o 76. 37 i stället antingen af annat inom distriktet beläget, med nödiga åbyggnader försedt, lämpligt bohemman eller ock af sådane löneförmåner, som öfrige utan bohemman varande Länsmän åtnjöte, Kongl. Maj:t, efter vederbörandes hörande, genom nådigt Bref den 14 Februari 1852 förklarat att, under vilkor af Ahlbecks medgifvande, hemmanet finge i behörig ordning för innehafvarens räkning under arrende på 30 års tid upplåtas till den högstbjudande; att emellertid hemmanet hvarken kommit att utarrenderas eller blifvit bebygdt; att Ahlbeck sedermera, efter att hafva på begäran undfått afsked från länsmanstjsnsten, i början af 1857 hos Kongl. Majit anhållit, att, som han icke kunnat af Behm utbekomma den genom ofvanberörda nådiga utslag honom ådömda andel i bvggnadskostnaden, samt utkräfvandet af byggnadsskyldigheten skulle försätta Ahlbeck i fattigdom, helst åbyggnaderne, i anseende till det dåmera betydligt stegrade priset å så väl dagsverken som byggnadsmaterialier, troddes icke kunna uppföras för tre gånger den år 1846 beräknade kostnad, Kongl. Majit måtte, på grund deraf och då bostället, såsom beläget utom Länsmansdistriktets område, i allt fall icke finge af boställshafvaren bebos, i nåder befria Ahlbeck från omförmälde byggnadsskyldighet; att
Landshöfdinge-embetet i länet härå tillstyrkte nådigt bifall, hvarjemte och enär bostället icke vore användbart till bostad för Länsmannen samt dennes inkomst deraf, om detsamma med åbyggnader försågs, skulle blifva ingen eller åtminstone högst obetydlig, men bostället sannolikt kunde med fördel för indelningsbafvarens räkning på 30 år utarrenderas utan åbyggnader, Landshöfdinge-embetet föreslog, att en sådan åtgärd finge vidtagas eller ock att bostället måtte förklaras böra återgå till Statsverket samt för dess räkning utarrenderas, med skyldighet för arrendatorn att förse bostället med lämpliga åbyggnader i enlighet med hvad vid ny laga syn kunde varda bestämdt; att Kammar-kollegium och Stats-kontoret uti deras ofvan åberopade underdåniga utlåtande af den 30 Januari 1857 jemväl tillstyrkt befrielse för Ahlbeck från byggnadsskyldigheten samt att hemmanet, med dess upphörande såsom bohemman för Länsmannen, finge för Statsverkets räkning genom Kammar-kollegii försorg utarrenderas, äfven utan byggnadsskyldighet för blifvande arrendatorn; — samt att Kongl. Maj:t genom nådigt Bref den 11 Augusti 1857 förklarat, att enär, enligt hvad upplyst blifvit, af- och tillträdessyn å bostället stora Isie då ännu icke blifvit hållen emellan Ahlbeck och hans efterträdare i länsmanstjensten, nuvarande sökanden Hultberg, Kongl. Maj:t icke ville för tillfället utlåta sig om den af Ahlbeck sökta befrielse från honom åliggande byggnadsskyldighet, och att, vid det förhållande att Hultberg hade förklarat sig vilja bostället tillträda, Kongl. Maj:t funne den väckta frågan om detsammas indragning till Statsverket hafva förfallit.
Med anledning af Länsmannens Hultbergs nu gjorda underdåniga ansökning och med afseende å hvad Kammar-kollegium och Stats-kontoret jemväl uti nu förevarande underdåniga utlåtande föreslagit, tillstyrkte Stats-Rådet i underdånighet, att Kongl. Maj:t måtte föreslå Rikets Ständer, att ifrågavarande Länsmansboställe, l mantal stora Isie, må, jemte boställsräntan, till Statsverket indragas och för dess räkning genom Kammar-kollegii försorg utarrenderas, mot vilkor, som framdeles torde varda bestämda, samt att för boställshafvaren må, från nästa statsreglerings början, på stat uppföras årlig kontant godtgörelse af dels Etthundrasjutton R:dr, motsvarande boställsräntan 5 R:dr 5 öre och boställets till 38 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N:o 76. lil
Rdr 95 öre beräknade afkastning, och dels den för Länsmän utan boställe bestämda hyresersättning af Etthundrafemtio R:dr. 13:o Angående in- Landshöfdinge-embetets i Jönköpings län underdåniga memorial af den 9 Augu dragmng af gj-j 1802 deruti, med eget yttrande, öfverlemnats en af Kronolänsmannen i fjerde smictlfånna- distriktet af Westbo härad, C. J. Ekelund, gjord underdånig ansökning, att, som ryd inom det honom på lön anslagna boställe, ‘ mantal Sånnaryd N:o 1 i Refteleds socken Westbo Mrad. vöre beläget i yttersta kanten af det nära fem mil långa länsmansdistriktet, afskildt från de större vägarne och i nära fullkomlig brist på bete samt alltså för sökanden obegagneligt såsom bostadsbostulle, men deremot skulle, med vida större fördel, kunna för Kronans räkning på längre tid utarrenderas, sökanden måtte få, emot lönefyllnad i kontant och hyresersättning, ifrågavarande boställe till Kronan afstå.
Uti häröfver den 24 sistlidne September afgifvet underdånigt utlåtande hade Kammar-kollegium och Stats-kontoret, jemte tillkännagivande att hemmanet Sånnaryd N:o 1 är J mantal krono med kronevärdi i ränta af 2 R:dr 4 skilling 6 r:st Banko, deraf 8 skilling Kronan behållna, och kronotionde 8 kappar, hälften råg och hälften korn, samt att i 1861 och 1862 års stater ränta och afkastning af samma boställe upptoges med ett belopp af 85 R:dr R:mt, i underdånighet tillstyrkt, att, som, efter hvad handlingarne upplyste och af så väl Landshöfdingeembetet som ortens Kronofogde vitsordats, hemmanet vore olämpligt till länsmansboställe, Kongl. Maj:t måtte hos Rikets Ständer göra framställning om detsammas indragning till Kronan och utarrendering på tjugu år för Statsverkets räkning i enlighet med grundcrne i Kongl.
Kungörelsen den 17 Juli 1847, samt att å stat uppfördes en kontant löntillökning af 85 R:dr och ersättning för bostad 150 R:dr, med tillsammans 235 R:dr åt Länsmannen i berörda distrikt.
I anledning häraf och jemlikt vederbörandes underdåniga hemställan, tillstyrkte Stats-Rådet i underdånighet, att Kongl. Maj:t täcktes föreslå Rikets Ständer, att ifrågavarande länsmansboställe, \ mantal Sånnaryd, må, jemte hela räntan, till Statsverket indragas och för dess räkning, genom Kammar-kollegii försorg, enligt gällande föreskrifter, utarrenderas, samt att för boställshafvaren må, från nästa statsreglerings början, å stat uppföras årlig kontant godtgörelse af dels Åttatiofem R:dr, motsvarande boställets ränta och afkastning, och dels hyresersättning Etthundrafemtio R:dr. 14:0.
Angående in- Landshöfdinge-embetets i Jönköpings län underdåniga memorial af den 9 dragning af Augusti sistlidet år, deruti, med eget yttrande, öfverlemnats en af Kronolänsmän^viilTmås nen * mellandistriktet af Östbo härad, S.
Svensson och i södra distriktet af samma Norregård “i bärad, A. P. Dahl, i underdånighet gjord ansökning, att, som det dem gemensamt östbo härad, anslagna boställe Ulås Norregård om 1, förmedladt till £ mantal i Woxtorps socken af berörda härad, såsom beläget i ena ändan af södra och på gränsen af mellandistriktet samt med ringa egovidd och otillräckliga åbyggnader försedt, vore Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N:o 7b‘. 89 för det afsedda ändamålet otjenligt och icke kunnat af någondera indelningshafvaren till bostad begagnas, utan måste åt arrendator upplåtas, Kongl. Maj:t måtte hos Rikets Ständer föreslå detsammas indragning till Kronan emot lönefylluad i kontant och hyresersättning åt indelningshafvarne efter de grunder, hvilka vore eller framdeles kunde blifva gällande för Landt-statstjenstemän i sökandernes grad.
Uti afgifvet underdånigt utlåtande af den 24 nästlidne September hade Kammar-kollegium och Stats-kontoret, med tillkännagifvande, dels att nämnda hemman Ulås Norregård N:o 3 är J mantal krono med kronovärdi-ränta af 3 R:dr 44 skill.
Banko, deraf 16 skill.
Kronan behåline, och kronotionde 1 tunna 7j kappar, hälften råg och hälften korn, samt extra roteradt vid Jönköpings regemente, dels ock att, uti 1861 och 1862 års stater ränta och afkastning af samma boställe upptoges med ett belopp af 75 R:dr för hvardera Länsmannen i underdånighet tillstyrkt, att, då, efter hvad handlingarne upplyste och af så väl Landshöfdingeembetet som ortens Kronofogde vitsordats, hemmanet i anseende till sin belägenhet vore olämpligt till Länsmansboställe, Kongl.
Majit måtto hos Rikets Ständer göra framställning om detsammas indragning till Kronan och utarrenderande på tjugu år för Statsverkets räkning genom Kammar-kollegii försorg, i enlighet med de i Kongl. Kungörelsen den 17 Juli 1847 stadgade grunder, samt att å stat måtto uppföras för hvardera Länsmannen i berörde distrikter af Östbo härad kontant löntillökning af 75
R:dr och ersättning för bostad, 150 Rdr.
I enlighet med hvad vederbörande sålunda yttrat och hemställt, tillstyrkte Stats-Rådet i underdånighet, att Kongl. Maj:t täcktes föreslå Rikets Ständer, att ifrågavarande Länsmansboställe, | mantal Ulås Norregård, må, jemte hela räntan, till Statsverket indragas och för dess räkning genom Kammar-kollegii försorg, enligt gällande föreskrifter utarrenderas, samt att boställsinnehafvarne må från nästa statsreglering^ början å stat erhålla hvardera årlig kontant godtgörelse af dels sjuttiofem R:dr, motsvarande ränta och afkastning af bostället, och dels hyresersättning etthundrafemtio R:dr. 15:o.
Rikets Ständers, redan under den 5 Oktober 1860 och den 21 Mars sistlidet Angående erår i underdånighet anmälda, underdåniga skrifvelse af den 15 September 1860, sätinin9 tiu hvaruti, — sedan numera aflidne Häradsskrifvaren i Åkers, Daga och Selebo häraders "^dsskrifväfögderi af Södermanlands län, C. E. Ruckman, med anledning af den förlust afren Buckman» löneinkomster, som skulle hafva blifvit honom tillskyndad derigenom, att hans sterbhus i boställe Ärja N:o 3, \ mantal i Åkers socken och härad, vid den uppskattningf”},d af f°r deraf, som för sednaste lönereglering för Landt-statens embets- och tjenstemän,w.9 uPPf,eatt~ ini | | .
n • i i • n ning af hans verkställdes, beräknats gifva vida högre aikastmng, än deraf i sjelfva verket inneha/da bokunde erhållas, hos Kongl. Majit anhållit om rättelse häruti och att honom måtte ställe. tillåtas att antingen till Statsverket afstå sitt berörda boställe emot åtnjutande af enahanda kontanta ersättning, som vid 1856—1858 års riksdag beviljats de Häradsskrifvare, hvilka ej vore med boställen försedda, eller ock behålla detsamma såsom blott motsvarande den nyssnämnda Häradsskrifvare förunnade boställsersättning af 300
R:dr med befrielse tillika från den bostället åsätta grundräntas utgörande, men Kongl. Majit under den 20 Augusti 1858 förklarat sig på grund 40 Kongl. Magita Nåd.
Proposition Nio 76. af hvad Kammar-kollegium och Stats-kontoret uti afgilvet underdånigt utlåtande anfört, icke finna skäl att till Ruckmans omförmälde ansökning lemna bifall, — Rikets Ständer, efter hos dem gjord framställning, att ersättning för den Ruckman tillskyndade förlust måtte honom genom Rikets Ständers medverkan beredas, i underdånighet anfört, att Rikets Ständer, ehuru erkännande angelägenheten deraf att anspråk på ersättning af Staten för de förluster, hvilka af en eller annan anledning kunna vid skeende löneregleringar tillskyndas embets- och tjenstemän, i möjligaste måtto afböjas, likväl, hvad beträffade nu förevarande fall, icke kunnat undgå att taga i betraktande, dels att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länet, på sätt af Kammar-kollegii och Stats-kontorets ofvannämnda utlåtande inhemtades, antagit inkomsten af bostället hafva blifvit vid löneregleringens verkställande för högt beräknad, och dels att detta förhållande vunnit ytterligare bekräftelse genom ett Rikets Ständer meddeladt instrument öfver en sedermera skedd uppskattning af boställets afkomst, som Ruckman låtit år 1859 anställa af personer, hvilkas trovärdighet och sakkännedom anledning ej funnes att betvifla; och då, ehuru, såsom Koliegierne anfört, rättelse för framtiden uti det anmärkta missförhållandet kunde vinnas vid förestående förnyad uppskattning af Landtstatstjenstemännens boställen, Ruckman dock, i händelse denna uppskattning under någon längre tid fördröjdes, derigenom fortfarande skulle komma att tillskyndas en ganska betydlig minskning i löneinkomster, hade Rikets Ständer ansett billigheten påkalla, att bemälde Ruckman, så snart omständigheterna sådant medgåfve, måtte komma i åtnjutande af enahanda löneförmåner, som i allmänhet blifvit Häradsskrifvare tillerkända; men som Rikets Ständer, i saknad af tillförlitliga upplysningar angående omförmälda boställes afkastning, icke kunde uppgifva till hvad belopp den ersättning, som sålunda skulle tillkomma dess innehafvare, lämpligen borde bestämmas att utgå, anhöllo Rikets Ständer i underdånighet, det Kongl. Maj:t täcktes låta ombesörja en förnyad uppskattning af Häradsskrifvarebostället Ärja N:o 3, samt, sedan dervid blifvit utrönt, i hvad mån samma boställes afkastning blifvit vid den år 1858 verkställda lönereglering för högt beräknad, till Rikets Ständer aflåta den nådiga framställning, hvartill Kongl. Maj;t, med afseende å Ruckmans förlust af honom rätteligen tillkommande löneförmåner, kunde finna omständigheterna föranleda.
Enär bostället Ärja N:o 3, som, enligt hvad andre uti Civil-departementets Expedition tillgänglige handlingar upplysa, af aflidne Häradsskrifvaren Ruckmans sterbhus under fardagsrätt innehafvas till midfastan innevarande år, vid den nu af Taxerings- och Pröfnings-kommittéerna verkställde taxering, ansetts icke kunna åsättas högre värde än 6,000 Riksdaler, och årliga afkastningen deraf, efter beräkning af tre procent utaf samma värde, således skulle uppgå till endast 180 Riksdaler, hvilket belopp äfven i det närmaste motsvarade hvad vid den år 1859 på Ruckmans föranstaltande, af vissa tillkallade landtbrukare gjorda uppskattning ansågs kunna i årlig afkomst af bostället påräknas, hvadan den i lönestaten såsom afkastning af samma boställe upptagna, till följd af förut utgående arrende tillkomna, summa af 500
Riksdaler måste antagas vara för hög, så ansåg Stats-Rådet bemälde Ruckmans sterbhus skäligen böra komma i åtnjutande af ersättning för den förlust som i följd häraf tillskyndats
Ruckman för den tid han, efter Kongl. Maj:ts Nåd.
41 efter arrendets upphörande, sjelf brukat bostället; och hemställde Stats-Rådet, att Kongl. Maj:t mätte föreslå Rikets Ständer beviljande åt bemälda sterbhus af sådan ersättning med skilnaden emellan den i staten upptagna boställsafkastningen och den på ofvan förstnämnda sätt beräknade, eller med trehundratjugu
R:dr för år, räknadt från och med 1858, vid hvilken tidpunkt Ruckman, enligt hvad uppgifvet är, öfvertog bostället under eget bruk, och intill sistlidne års slut, eller med sammanlagdt belopp af 1,600 R:dr.
Derjemte och då nu varande Häradskrifvaren i omförmälda fögderi, P. B.
Ljungberg, förklarat sig vilja mot kontant ersättning bostället afstå, tillstyrkte Stats-Rådet det nådiga förslag till Rikets Ständer, att samma boställe, Ärja N:o 3, må, jemte boställsräntan, till Statsverket indragas och för dess räkning, genom Kammar-kollegii försorg, enligt gällande föreskrifter utarrenderas, samt att för boställshafvaren må från nästa statsregleringsperiods början å stat uppföras årlig kontant godtgörelse af dels sexhundrasjutton R:dr, motsvarande boställets i stat upptagna ränta och afkastning, och dels hyresersättning, Trehundra R:dr. 16:o.
Landshöfdinge-embetets i Jönköpings län underdåniga memorial af den 2 sistlidne Angående />>/- Augusti, med öfverlemnande af en utaf Kronofogden i Westra härads fögderi af retertsumng nämnda län, Carl Salomon Wallerström, till Kongl. Maj:t ställd skrift af den 10 förut~°‘j gångne Juli, hvaruti han, som sedermera den 11 i sistnämnda månad fått nådigt till- ^ads stånd att med Häradsskrifvaren i Norra och Södra Wedbo häraders fögderi, C. W. Reu- deri. tersvärd, ingå tjenstebyte, i underdånighet anhållit, att, då Kronofogden i Westra härad väl, jemlikt Kongl. Brefvet den 7 April 1832, hade såsom boställshemman sig tilldelade J mantal Alsheda Skomakaregården och -J mantal Gastorp, båda belägna i Alsheda socken af Östra härad, men intetdera af dessa hemman, såsom liggande utom fögderiet, kunnat af Kronofogden få bebos samt då sökanden sålunda i verkligheten saknat boställe och endast haft löningshemman inom annan ort, utan att han dock från och med 1858 fått tillgodonjuta den hyresersättning, 300 Riksdaler, som, jemlikt då skedda lönereglering, andre Kronofogdar utan boställe uppbure, Kongl. Maj:t måtte för den löneförlust, sökanden sålunda från och med sistnämnda år vidkänts, tilldela honom ersättning eller ock derom till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition; hemställande Landshöfdinge-embetet, som ansåge Kronofogden i Westra härad, alldenstund han icke kunde af sina boställen njuta samma fördel, som de tjenstemän, hvilkas boställen äro inom tjenstgöringsorten belägna, utan måste genom hyra eller annorledes förskaffa sig bostad, vara i lika behof af hyresersättning, som de Kronofogdar, hvilka sakna boställen, — att, enär tjenligt tillfälle för tillvägabringande af det genom ofvanberörda nådiga Bref den 7 April 1832 föreskrifna utbyte af ifrågavarande boställshemman ännu icke yppats, hyresersättning till Kronofogden i Westra härad finge utgå äfven sedan kronofogdetjensten, i följd af det beviljade tjenstebytet, blifvit af sökanden frånträdd.
Kammar-kollegium och Stats-kontoret hade, uti häröfver afgifvet underdånigt utlåtande af den 24 sistlidne September, anfört, att, som ofvannämnda två boställshemman, såsom belägna utom fögderiet, egentligen vore löningshemman men icke boställen, hvilka kunde i denna egenskap få af Kronofogden bebos, Kollegierna ansåge Wallerström vara för åren 1858—1861 samt intill den 1 sistBih. till R.
Prot. 1862 & 1863. 1 Sami. 1 Afd. 2 Hand. 12 Haft. 6 42 Kongl, Majda Nåd, Proposition K:o 76, litine Augusti, då kronofogde-aflöningen för honom upphörde, eller för en tid af 4 år och 7 månader, berättigad till hushyresersättning, vid bestämmande hvaraf dock förekomme, att hemmanen vore för Wallerströms tjenstetid, enligt kontrakt den 6 Februari 1851, utarrenderade mot kontant afgift af ...
R:dr 650: — och 2 Ltt. lin, värde, efter 1861 års markegång, å 5: 25 för JM t . „ 10: 50 tillsammans R:dr 660: 50 men i staten beräknade till endast 595: •— eller R:dr 65: 50 mindre än de inbringat; hvadan om från bestämda hyresersättningen „ 300: — atdroges berörda 65: 50 återstoden R:dr 234: 50 vore det belopp, som, för år räknadt, borde Wallerström tillgodokomma, eller för 4 år 7 månader 1,074 R:dr 79 öre.
Kollegierna ansågo ock på enahanda grund Wallerströms efterträdare i tjensten böra för tiden ifrån den 1 sistlidne Augusti intilldess tillfälle yppade sig att utbyta hemmanen mot annan egendom, tjenlig till boställe, undfå hyresersättning årligen med 300
R:dr eller det mindre belopp, som kunde uppkomma derigenom att hemmanen vid utarrendering möjligen inbringade mera, än den summa, hvartill de äro i staten beräknade, samt hemställde i underdånighet, att bushyresersättningen för Wallerström och Reutersvärd måtte intill den 1 Januari 1864 anvisas att utgå af besparingarne å sjette Hufvudtiteln, men nådig Proposition aflåtas till Rikets Ständer om beloppets uppförande å stat för tiden efter sistnämnda dag.
Härvid hade dock Presidenten i Stats-kontoret, Tauvon, samt Stats-kommissarierne Kock och af Sillén i så måtto varit af skiljaktig mening, att de ansågo hyresersättningen böra med fulla beloppet, 300 R:dr årligen, till vederbörande utgå, oberoende at den vinst, som, utöfver den i staten beräknade inkomst af hemmanen, tjenste-innehafvaren genom deras tillfälliga utarrendering kunnat eller kunde komma att derai draga, helst i den händelse att afkastningen af hemmanen, vare sig att dessa af tjenste-innehafvarne vidare utarrenderades eller för egen räkning brukades, skulle för någon tid nedgå under det i staten beräknade afkomstbeloppet, Statsverket ingalunda kunde anses pligtigt att för den sålunda lidna förlusten bålla vederbörande skadeslöse.
Då ofvanomförmälda, Kronofogden i Westra härad på lön anslagna, hemman icke kunde, såsom belägna utom distriktet, af Kronofogden bebos, och sålunda, på sätt Kollegierna jemväl yttrat, vore att anse såsom löningshemman, men icke boställen, fann Stats-Rådct,, lika med Kollegierna, bemälde Kronofogde skäligen böra, i likhet med andra Kronofogdar, som sakna boställen, komma i åtnjutande af hyresersättning, hvilken Stats-Rådet, på de skäl, som Stats-kontorets President och Ledamöter anfört, ansåg böra med fulla beloppet af 300 R:dr årligen utgå, oberoende af den vinst, som utöfver den i staten beräknade inkomst af hemmanen, tjenste-innehafvaren genom deras utarrendering kunnat eller intilldess rättelse genom blifvande förnyad beräkning af boställets afkastning vunnes, kunde komma att deraf draga; och tillstyrkte Stats-Rådet i underdånighet, att Kongl. Maj:t täcktes i nåder tillåta att, efter ofvanberörda grund, utaf sjette
Hufvudtitelus allmänna besparingar finge anordnas och utbetalas hyresersättningsbelopp Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N:o 16. dels till f. d.