Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Stånden meddelade yttranden öfver detta amne, har, förutan flerfaldige anmärkningar, rörande meranärnnde alternativer, äfven af åtskilliga, hvilka instämt uti det andra alternativet, blifvit i sammanhang dermed bestridt, att någon allmän insättnings-rätt i Banquen af rnyntbar metall emot utbekommande af sedlar måtte medgifvas, så vida, sorn förmedelst det förhållande emellan Sediar och Silfver, sorn föt in vexlings-värdet dervid på ett eller annat sätt borde utsättas, en gräns skulle komma att för förbättringen af sedel myntets siifver-värde bestämmas, under, det att någon einot dess försämring tryggande anstalt icke blifvit påtänkt; hvarförutan invexlingen äfven möjligen skulle kunna leda till förluster för Banquen, i händelse den nu skulle utgifva sedlar till ett beräknadt högre belopp, emot den metalliska valutan än det, hvarefter i en framtid återlösen deraf kunde blifva Banquen ålagd, samt till en skadlig förökning af det i sedlar bestående rörelse capitalet, hvilken skulle åter inverka på sjelfva mynt-värdet, och derjemte stegra alla varors pris.
Lämpligheten afldet förhållande emellan Speciemynt och Banco-sedlar, som Utskotten föreslagit att antagas, efter 128 sk för 1 Specie R:dr, har vidare blifvit ifrigt bestridd, och yrkadt , att ett sldant förhållande, äfven om invexling med* gafs, antingen ej nu af Riksens Ständer borde för hela tiden till nästa Riksdag orubbligt bestämmas, eller ock^fastställas i närmare öfver - Banci-Utskottets
Bttänkandeité ^75 ensstammelse med den cours, som för närvarande skulle vara gångbar, lill 120 sk.,heldst om för öfrigt ingen slags anstalt vidtoges till tryggande af myntvärdet för framtiden; och slutligen hafva äfven, särdeles inom Höglofl.
Bidderskapet och Adeln samt af någre Ledamöter -inom det Högvördige Preste-Ståndet, de förslager blifvit ännu ytterligare framförde och närmare utvecklade, hvilka förut inom.
Utskotten förekommit, och hvaröfver Utskotten sig i Utlåtandet Litt.
B. utlåtit, äfvensom andre med dem dylike, syftande till förening af tillåtelsen för insättning af myntbar metall uti Banquen emot uttagande af sedlar, efter ett visst förhållande dem emellan, med rättigheten att, emot sediarnes återställande, efter enahanda eller annat förhållande , den insatta, metalliska valutan åter utbekomma; eller, sorn anstalten nu äfven blifvit benämnd och framställd, till inrättning af en särskild DepositBanque uti den gamla Banquen, med hvilken hvem som heldst, sådant önskade, skulle ega. rättighet att öppna särskild conto, och till förvarande inlemna myntbar metall, hvaremot ett visst belopp Banco Transport-Sedlar skulle erhållas, samt derefter 3amma person ega, att, vid återställandet af samma sedlar, det insatta åter utbekomma, allt emot erläggande af en viss afgift vid insättningen och uttagningen.
Utskotten hafva ej kunnat undgå att finna, i huru betydlig mån antagandet eller ick® antagandet af förslaget till sist omförmälde
Sprättning ikall inverka pa beskaffenheten af “p74 Oart co-Ut skot tets Bethnkanäen. de åtgärder, so:n, l afseende på be stämmandet af Sedelmyntets metalliska värde äfven för öfrigt nu borde vidtagas, och hafva således fu•> nit sig nödsakade, att frågan derom for^t lili fornyadt öfvervägande företaga, innan de ari sett sig vara i tillfälle att undersöka, hvad afseende å lie öfrigt gjorde anmärkningar ernat Utskottens egna framställningar kunde böra hafvas.
Under fortsatt antagande af nyttan och nödvändigheten af ett fast myntvärdes bestämmande, såsom grund för beräkningarne af alla till längre tid utsträckte närinss-förerag och andrs penriinge-transactioner; hafva Utskotten dervid först ansett sig böta undersöka, huruvida det egna sätt, hvarpå ett dylikt bestämmande onekligen, genom den föreslagne anstalten, skulle ernås, kunde medföra samina fördelar, sorn orri det fasta myntvärdet åstadkommits oell hibehöfles genom ett reelt mynts verkliga gångbarhet i landet, och en fullkomligt fri , allmän samt medelst tillräck iga garantier befästad utvexling af sådant emot -Barr. quens sedlar; eller om ens någre sa väsendt* lige och vigtige bland desse fördelar derigenom kunde anses vundne, att afseende icke borde hafvas å de mer eiler mindre betydlig* rubbningar af andra förhållanden i samhället» hvilka, i följd af beslutet, derom kunde uppstå, och äfven borde hvar för sig tagas i betraktande.
Utskotten hafva då funnit sig böra fästa serdeles uppmärksamhet deruppå, att, af desse Bancö-Utstöttets Betänkande. 775* !:ne åtgärder, hvilka foregifvits skola leda lill uppnående, af samma vigiiga ändamål, den * na innefattar en diteet medverkan af Stats* n agten till åstadkommande af en för alla och i alla afseende» lika gillande stadra och ordning i eif vigtig! samhällsförhållande; mea deremot deri atlilia endast medgifver och förutsätter satlane anstalter, som af enski de hvir for sig skulle vidtagas, och bereda den, sorn begagnade sig af tillfallet, sarri ma fördelar, sorn om deri allmänna ordningen voie införd.
Af denna olikhet i förutgående vilkor, har det synts lltskoiten ot v i fvehi k t igt böra följa, att älven beskaffenheten af' det, sorn på så skiljda vägar skulle åstadkommas, måste blifva rnärkligen olika.
Di nemligen en åtgärd tili allri än realisation, företagen efter en viss, bil igt laststäld och orubbligen befästad, grund, samt under sådan® omständigheter, sorn med ett Hokt alseende ä den dä varande och komman de tidens kraf öfverensstämma, skulle på en tång stadga värdet af allt Banquens utelöpande Sedelmynt, och afall annan i förhållande till detta bestämd förmögenhet, samt utan vidare omgång fästa alla de förhållanden man och inan emellan, hvaruti frågor örn penninge värde ingå, vid det skick deruti de då för tillfallit befunrios; kunde deremot den föreslagne utvägen endast tjena till att för . framtiden förekomma billiga klagomål öfver enskildt 1 i eine oförrätter genom myntvärdets ostadighet, ilå ett sätt, att undvika dem, vore anvisadt, »ren skulle derjemte, just genom den egn^. •7 7 &
Ber nea Utskottets Betänk and en. säkerhet, som åt sk il 1 ige medborgare förskaffat sig och åtnjöto, göra den saknad deraf, hvaruti de öfrige måste förblifva, så mycket kännbarare, och således ingalunda likaväl motsvara det allmännas fordringar af ett otdnadt penninge - väsende, som Capital-egares anspråk på hägn och säkerhet.
Under ingen annan egenskap än den af en Assecurance-Inrättning mot enskilda förluster, skulle således hela anstalten endast tillskapa en skillnad emellan försäkrade och oförsäkrade capitaler, och rigta alla beräkningar allenast uppå denria skillnad, såsom ett nytt föremål för omtänksam heten.
Då likväl någre åtgärder, som skulle genom en. för alla tider beståndande realisation af Banquens Sedlar, fullständigt uppfylla ändamålen af penningeväsendets ordnande, icke nu kunnat af Utskotten tillstyrkas, utan endast sådane anstalter föreslås, som , vid ett inträffadt lämpligare förhållande i framtiden, kunde göra det möjligt, som man nu endast kunnat inse, som önskvärdt; har det äfven bordt särskildt betraktas, huruvida icke det uppgifna Förslaget till beredande af åtminstone någon trygghet i penninge-förhållanden, vöre angeläget att vidtaga, dels för att derigenom kunna förbereda en större möjlighet för realisationens fullkomnande, dels af enahanda anledningar, som beredt särskilda försäkrings-anstalter för annan enskild egendom.
Härvid torde då böra betraktas, hurusom, i stället att bereda annalkandet af tidpuncten för realjsationen* företagande, denna anatalt möjligeq, Banco-Utskottets Betänkanden.
777 skulle kunna aflägsna den, genom det redan, i förhand ernådda tillfredsställandet af mägtiga interessen.
Cenoin ett enkelt fortfarande af den öppna tillåtelsen för alla, att af anstalten sig begagna kunde åter omöjligen en slutlig delaktighet äfven för alla, uti den för dem tillgängliga förmånen, beredas; enär detta skulle förutsätta insättning i Btnquen af ett Silfverqvantum, svarande ej blott emot summan af alla Banquens sedlar, utan äfven emot den ojerrmforligt större summan af alla enskilda förbindelser. för hvilka penninge-värde utgjorde föremålet.
Det möjliga begagnandet af den utväg någre värde
Dedamöter vidlyftigt beskrilvit, att utan användande af en betydlig Capital, tillgång i rörligt mynt, bereda sig den åsyftade partiella säkerheten för Capital-förhållanden till ett ganska stort belopp, hafva val Utskotten ock insett; likasom Utskotten visst icke förmodat, att alia häraf befarade uppsägningar skulle feda till Dånens slutliga infordran L contante penningar, utan hufvudsakligen begagnas af Dångifvaren, att förmå den gäidskyldige, antingen att omskrifva skuldförbindelsen med reduction till reelt mynt, eller ock, genom nya transactioner med andra, skaffa ett deposit-bevis af summan till Långifvarens säkerhet för myntvärdets förändringar; begge lika verkande omständigheter till beredande af en ny, ökad, vida större förlägenhet, än som nu öfverklagas, och medförande en rubb. ning, hvar* följder först vid en blifvande rea - 778 Banco Utskottets Betänk an din. lisation stola visa sig.
Det är också just lät t— heten, att genom användande af mindre summor ernå ändamålet, sorn skall göra en desto större mängd personer verksamt intresserade uti försäkrandet af capitalers välde, och härigenom orsaka, att en i alla fall ganska betydlig qvantitet af rörelse.medel skall blifva fästad uri den i och för sig sjelf för det allnänna ej gagneliga handeln med Guld och Silfver.
Utskotten finna sig således, med steril af allt det, sorn nu blifvit anfördt, ej kunna frångå sitt förr afgifne ytttande, att den föreslagne depositions- eller invexlings- och titveslings-anstalten för mynthara metaller i JUnquen, borde anses uti sin verkställighet och sina följder medföra så betydliga olägenheter, vida öfverstiga tidé fördelarne, att vidtagandet al beslutet derom, icke kunde tillstyrkas.
Utan äfventyr för något annat vigtigt förhållande i samhället, och utan sammanhang med tillåtelsen, att från Ihnqtren uttaga insatt Silfver, anse dock
Utskotten den rättighet böra meddelas allmänheten att få emot insatt Silfver uttaga sedlar, efter förut kändt förhållande emellan dem och Specietnynt; och sålunda sfven, under närvarande omständigheter, beredas en af de fördelar ett i omlopp varande veikligt mynt medförer, samt Utskottens förut öfver detta ämne algifna yttrande vidlyftigt utreder.
Utskotten hafva för sin del icke kunnat inse, hvad menlig inverkan på myntvär - BflncQ-Zhsiottets Bttänicnden.
779 de och varupris, som skulle kunna blifva en följd af en emot verklig va utaf svarande förökning i ett rörelse-capital, bestående uti sedlar, hvars v rude i öfrigt ej är grundadt på lika säkra bypötheker.
Til I kornsten a båda sidor af hvarannan motsvarande hypotheker och skuldförbindelser, kan omöjligen göra det förra ofullständiga forhållandet sämre. £n dylik farhåga för rörelse, capitalets hastiga tillväxt skulle då alven kunna uppges såsom skäl, hvarfote ett rörelse capital i sedlar, sorn till sitt antal kumle be ttan mas, vore att fö>edraga framfor ett dylikt bestående af reelt mynt, hvaraf forök rudet eller minskandet alltid mäste förblifva afhängig! af national-väi mågaps tillväxt eller aftaga tide; och om än representattver för verkligt mynt icke, så lange de äto till besk, ffenheten lika meri andra, sorn representera endast credit, kunna för öfrigt anses, i användbarhet flir an flam ålen, jern förl ige med sjelfva mynter, mäste åtminstone icke en tillväxt i antalet af representat i verne, sorn följer samma lagar, kunna hafva olika verkningar med den af det verkliga myntet.
En anmärkning, sorn inom det Vä lofl.
Ståndet finnes vara framställd, afser inskränkningen af tillåtelsen alt insätta Guld och Silfver uti Banquen till allenast den del af desse metaller, sorn förut blifvit med myntpregel försedd ; riten Utskotten hafva icke för sin del kunnat finna skäl, att derigenom, utan någon anledning, försvåra möjligheten af insätt-» 780 Banco Utskottets Betänk anden. ningen; häldst som sjelfva pregeln i alla fall lunde komma att undergå förändring, innan fråga örn myntets återutgifvande från Banquen uppstode; och controlfen på beskaffenheten af det, som Utskotten benärnndt myntbar metall, hvarå värdet skulle beräknas efter ett visst förhållande emefan Banco Sedeln och det Sven. ska till skrot och korn fastställde Silfvermyntet, lätteligen kan annorlunda bestämmas, enligt de reglementariske föreskrifter, som för verkställigheten af inväxlingen komma att ineddelas.
Utskotten hafva deremot funnit särdeles afseende böra fästas på den anmärkningen, att bestämmandet i förhand af ett visst förhål- * lande, hvarefter invexlingen af Silfver emot Sedlar skulle intill nästa Riksdag verkställas, lomme att hålla värdet å det nuvarande representativa myntet, äfvensom vexel coursen, så vidt den af Silfverpriset beror, vid en viss höjd,, hvarunder dess fall för längre tid ej vöre tä,rikbart, under det att ornbytligheten i en motsatt rigtriing deremot vore lika öppen sorn förr.
En viss, genom Rikets Ständers nu fattade beslut, bestämd grund för invexlingsförhållandet emellan Speciemynt och Sedlar, och äfven antagandet af den ziffra af 128 sk., Utskotten framställt såsom lamp igast att utgöra denna grund, eger också ett omedelbart samband med den förutsättningen, att samma grund tillika skulle nu stadgas, såsom den der borde tjena till efterrättelse för en framdeles, då Banquens; tillstånd det medgåfve, skeende Baneo.Uts&ottets Betiinkanden. 78» utvexling af Speciemynt, och att genom stadgandet härom, i förening med det ökade förtroendet till Banquens ständigt tilltagande soliditet, skulle åstadkommas en så verklig myntets bestämning till dess metalliska värde, som någonsin utan ömsesidigt fri vexling kunde ega rum.
Framställningen om en sålunda nu på förhand bestämd grund för en framdeles skeende realisation, har dock blifvit af ett Stånd, genom formligt buslut, och af ett annat genom ett tydligt uttryck af dess allmänt sammanstämmande mening, ogillad , och, ehuru pluraliteten inom ett tredje
Stånd förklarat sig för dess godkännande, innefatta likväl flerfaldige anmärkningar inorn det fjerde, eller BorgareStåndet, yrkanden , att denna bestämning borde till f ramtiden uppskjutas.
Sammansatte Utskotten medgifva ock, att ett bestämdt och ofelbart förutseende af alla de ställningar och förhållanden, hvilka kunna komma att ega rum vid den tid, då realisationen kan komina att blifva bragd i verkställighet, icke är möjlig; och som Utskotten, i följe deraf, anse sig böra inskränka sina Förslag om åtgärder för åstadkommande af en större stadga i Sedelmyntets hittills vacklande värde, till allenast sådane, hvilka, under bibehållande för öfrigt så mycket möjligt vore af det nu varande förhållandet, skulle bereda ett ökadt förtroende för Banquens eri gång inträdande förmåga, att uppfylla sina förbindelser genom Banco Sedlarnes inlösen med verkligt mynt, samt, så väl derigenom, som ea i of - ^89 Banco-TJttkottets Betänk anden. rigt noggrann och ändamålsenlig förvaltning af Banquens tillgångar, under riden grundlägga annalkandet till en moj Ighet föi Banquen, att åter inträda i dess ursprungliga, nen nu hvilanda, egenskap al Vexel-Banque, till hvilka åtgärder bestämmandet genom Rikets Ständers beslut af något visst förhållande emellan Banco-Sédlar oeir Specietnynt icke hörer, utan tvärtom kan anses hinderlig! för den fullkornligt fria utvecklingen af alla i denna del möjligen inträffande förlåt Handen ; alltså linna Utskotten sig afven nu böra »ålunda förändra det af detri til Rikets Ständer framställda Förs a. get i delta afseende, att detta förhållande e« mellan Banco-Sedlar och Svenskt Specumynr, efter hvilket det skall vara hvar och en tilla, tet att i Banquen mot myntbara metaller till* vexla S'g Sedlar, må af Banco Styélsen särskildt for hvarje år, vid det föiegåendes slut, bestämmas, efter föranledande af vexel-tour* sens medelbelopp det sistförflutna året, jern* fordt med det inom landet gångbara priset å Silfver, sorn genom behörige betyg från Auetinus-Kamerera me ut rönes; rinck likväl icke under 120 sk. och icke öfver 128 sk. för 1 Ridt Specie.
IAet har nemligen synts Utskotten nödigt, att, orri invexlings-anstal 1 en skulle medföra åsyftad fördel, någon n indre ombytlig grund må 5te finnas för de beräkningar, som skulle föranleda till Silfvers införande utifrån, x stället lör annan valuta for försålde exportvaror, eller^uiom Riket vunnen förkofran af åtskillig
Banco- Utskottets Betlinkanden.
783 åtskillig beskaffenhet, hvilket ej kunde ega rum, om antingen dagens cours, eller ett för kortare tider ari år bestämdt förhållande, skulle följas; förutan det, att sådant skulle lemna ökadt tillfälle att, genom en, för kort tid tillställd, onaturlig förhöjning i vexelpriset, förskaffa sig hög betalning af Banquen för det silfver, som inköpts efter ett vida lägre förhållande.
Bestämmandet af de anförde gränsorne för prisets höjning eller fall, (emellan hvilka ock vexel-coursen med få förändringar nu en längre tid bibehållit sig, så att det vackt lande förhållandet deremellan egentligen kan sägas vara det hittills vanliga) hafva Utskotten derjemte funnit sig vara nödsakade att antaga, för att, dels å ena sidan förekomma det icke vid coursens oförmodade stegring Banquen må blifva belastad med silfver, hvarföre den utgifvit mera sedlar, än sorn kan instämma med den framdeles antagande realisationsgrunden, efter hvilken Banquen kommer att dem Eter inlösa; dels å den andra bereda någon trygghet för närings idkare, att icke genom coursens ytterligt hastiga fall och återförandet till förhållanden, sorn på längre tid icke egt rum, blifva lidande på företag, hvaruti ^le i sednare tider ingått.
Hvad som för öfrigt, i hänseende till detta silfvervexlingsprisets årliga utsättande, bör iakttagas af BancoStyrelsen, anse Utskotten deremot böra blifva fö remal för de reglem entariska föreskrifter Banco Utskottet eger att föreslå ; och torde såsom Bihang :iil Riks- 6/. i’rut is a;. 6:te Sami. 44* 784 Baneo-Utskottets Betänkanden« dertill hörande afven lämpligast kunna, efter hvad en värdLedamot af Högl.Ridderskapet odi Adeln begärt, utredas till huru stort belopp kostnaden för hitförandet af fremmande länders silfver bör anses öka det nominala priset a deras myntsorter, sådant som det i de vanliga vexel-sluten å Stockholms Eeurs förekommer.
V En inom Borgare- Ståndet gjord anmärkning framställer tillika ett förslag, hvarom fråga i en mindre utsträckning redan inom Utskotten varit väckt, nemligen, att använda Banquens nuvarande Silfver.förråd till utlåning, emot intecknings - säkerhet i fastigheter och erläggande af 6 procent årlig betalning i silfver, hvaiaf 4 procent skulle anses sorn rånta och 1 procent såsom capital. afbetalning; hvarefter detta samma utlånta silfver, samt hvad som eljest kunde erbjudas, borde efter 128 sk. cours emot nya sedlar uppköpas ända till och med 5 millioner Specie R:dr; och sedan Banquen ytterligare förkofrat sig genom det silfver, sorn årligen i 10 år inbetaltes, skulle silfver-utvexlingén utan fara kunna ega rum, häldst som en årlig silfver-intrad af betydligt belopp uti 18 år derefter ännu vidare Vöre att påräkna.
Utskotten anse sig, i afseende på detta förslag, blott böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet uppå äfventyret att utbyta en verklig egande fond af metallisk valuta, emot förbindelser till en längre återbetalning af Banco Vtsköttets Betänkanden.
785 samma utlånta metall, hvarigenom Banquen, om hinder skulle möta för den ifrågasatte invexlingen af samma silfver, kunde försättas, i anseende till alla sina tillgångar, i samma belägenhet, som den genom ett redan vida utsträckt låne-system nu befinnes för en betydlig del.
Skulle deremot åter invexlingen snart kunna ske, vore Bar.quen efter denna operations slut alldeles uti samma ställning, sorn om den uppå fastigheter utlånt lika många millioner uti nya utgifne sedlar, sorn den nu har myntbara metaller i sina hvalf, beraknaile efter 128 sk. cours, emot vilkor af den derföre stadgade betalningens erläggande i silfver ; och i afseende härpå åberopas blott det, som rörande ett i afseende på frågorne om Banquens öfriga Fastighets-lån förekommit
Förslag om räntans erläggande i silfver å dessa, här längre fram kommer att anföras.
Uti Utskottens Utlåtande, bilagdt under 3åitt.
B., förekommer ock slutligen det yttrande, Utskotten ansett sig pligtige lemna öfver de flere forekomne framställningar, rörande nödvändigheten, att, till beredande af någon större garantie för Banco Verkets förvaltning efter mera oFöränderliga och emot dess ändamål svarande grunder, och för tryggandet af värdet å Banquens sedlar emot åtminstone de förändringar deruti, hvilka hittills orsakats af ombyten i de för deras utgifning eller indragning följde grundsatser, antingen i Bege - 78S Banco-Utsiottets Betänknnden. rings-Formen matie intagas några nya eller förändrade stadgandén härom, eller ock eljest någon allmän författning särskildt för detta än. damål vidtagas.
Detta Utskottens yttrande har, génom flere anmärkningar inom Höglofl.
Ridderskapet och Adeln samt Vällofl BoigareSiåndét, blifvit klandrad t, under yrkande, dels att Förslag till ändring af Regerings-Formens stadgandén uti 72 rörande Rikets Ständers odelade och i alla afséenden oförhindrade förvaltnings-rätt af JBanco »Verket, bordt genom Utskottens försorg framställas, dels att äfven, utan en Grundlags förändring, något sådant beslut nu kunde och borde vidtagas, som, till ernående af den omförmälde större garantien och säkerheten, antingen satte Baneo-Förvaltningen och myntväsendet i fullkomlig gemenskap med Civil-Lagstiftningen, eller, sedan Rikets Ständer fattat beslut uti sådane frågor, rörande dispositioner om Banquen, hvaraf myntvärdets förändring vöre följd, lemnade Konungen ett bestämdt
Veto, eller ändtligen uppsköt pröfningen af dylika frågor, likasom af dem om ändringar i Grundlagen, till afgörande först vid en annan Riksdag.
Det skäl , sorn, mest gällande af alla, afhöll Utskotten från att i sitt förra Utlåtande till Riksens Ständer yttra sig rörande nyttan och nödvändigheten af en förändring i Grundlagens, dessa ämnen beträffande, stadgandén, nemligen det, att ett dylikt yttrande, enligt samma Grundlags föreskrifter, icke tillkom Utskotten att på detta sätt framställa, äro Ut - Banco Utskottets Betänkanden.
787 skotten nu åter föranlåtne, att åberopa såsom anledning dertill, att de ej heller nu kunna de gjorda anmärkningarne till utförligt besvarande upptaga, samt derigenom inlåta sig i omdömen, hyilka, omedelbarligen inför Riksens Ständer framställde, skulle blifva utan allt ändamål.
Frågan om en sådan ändring i Grundlagen , hvarå så betydlig uppmärksamhet blifvit fästad, är för öfrigt redan af en enskild Stånds-Ledamot genom anmälan hos Constitutions-Utskottet vackt, och sammansatte Utskotten blifva, efter derom från Constitutions-Ut» skottet erhållen anmodan att meddela yttrande, huruvida de anse det gjorda Förslaget högst nödigt, nyttigt och möjligt att verkställa, innan kort i tillfälle att, uti till Constitutions-Utskottet afgifvande svar, rörande detta grannlaga ämne, på ett för ändamålet mera tjenligt sätt utlåta sig.
Kan och skall ater någon förändring i Grundlagen icke ske, och således alla deruti förekommande, Banco-Verket rörande, föreskrifter qvarstå i sin fulla kraft, då kunna åtminstone Utskotten icke för sin del inse, på hvad sätt administrationen af Banquen tnå kunna blifva mera beroende, än den är och alltid varit, af den civila lagstiftningen och lagskipningen, samt huru Rikets Ständer, dä den garantie för Banquen, som dem, enligt 7u §.
Regerings-Formen, tillkommer, ej blifvit ansedd göra tillfyllest, skola ställa den äskade garantien för Banquen emot dem sjelfva , eller stadga något annat sätt för behandlingen af äm - 788 Banco-Utskottets Eetänianden. nen, som till deras afgörande vid Riksdag förekomma, än det, som i Riksdags-Ordningen finnes tydligen utsatt.