Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
A i stadens andra rote, äfvensom den mark, hvilken nedanför berget är belägen emot Hästbacken och Kungsgatan, norr om den färglagda delen å kartan, och invid berget begränsas af en rak linea, åt öster och vester utdragen från södra sidan af den plats, som utgjort förenämnde Stcits-Utskottets Utlåtande, N:o 103, 5 tomt N:o 102 Litt. A., innan densamma med nyssberörda 2,603 qvadralalnar tillöktes ; 2:o
Att staden emot erhållande af den till reparation af Götha Arlilleri-regimentes för närvarande inom förra bastionen Gustavus Magnus befintliga gymnastikbod anvisade summa 302 Rdr 4 sk. banko, flyttar denna bod till lilla Otterhälleberget och uppförer densamma der i fullständigt skick på den plats, chefen för nämnde regimente anvisar; 3:o Att kronans, till staden afträdda, område användes förnämligast till byggnader och anläggningar, som underlätta och befordra handels- och sjöfartsrörelsen, samt dernäst till andra föremål, som äro för staden nödvändiga och gagnande; samt 4:o
Att staden nu och framdeles, medelst inbetalning i Götheborgs Fortikations-kassa, ersätter vederbörande den afgäld, som enligt nu gällande kontrakt utgår för vallhö eller bete å de under ifrågavarande afträdelse inbegripna vallstycken.
Derjemte har Utskottet, genom remiss från välloflige Borgare-Ståndet fått emottaga ett af Herr Warn, till upplysning om arealen af den kronans mark och utfyllning, som nu är i fråga att till staden Götheborg upplåtas, inlemnadt af t. f. Stads-ingenieuren i Götheborg, Kommissions-landtmätaren C. G.
Schalin afgifvet intygande, att han, som uppå begäran uppmätt ifrågavarande mark och utfyllning, funnit densamma utgöra 3 tunnland 12t kappland, deraf belöper: a) från kanalen vid Bom-bastionen intill en i rät följd med Masthamnens norra sida utdragen linea 1 tunni. 4 kappl. b) vidare derifrån till och med Sand-bastionens yttersta udde — „ 25 * „ c) än vidare härifrån till linien r—s—t 1 „ 15 „ Summa 3 tunni.
12^ kappl. samt att återstående andelen af kronans mark emellan nyssnämnde linea vid bastionen S:t Eriks venstra flankmur och vidare åt lilla Bommen intill vägen för färjanläggningen åt Hisingen innehåller
Tre tunnland 301 kappland; och har Utskottet, till upplysning om belägenheten, ansett sig böra bifoga aftryck af de handlingarne åtföljande kartor så väl öfver kronans merberörde mark, som öfver det af staden Götheborg i vederlag erbjudna lilla Otterhälleberget.
Af de till den nådiga propositionen hörande handlingar inhemtas, att, sedan Götheborgs stads Magistrat i underdånighet anhållit, att den närmast intill Masthamnen belägna delen af fästningsvallen, äfvensom en i närheten af stadens fattigförsörjningshus belägen, kronan tillhörig tomt, måtte till staden utan ersättning upplåtas, samt direktionen öfver Götheborgs hamn- och elf-arbeten i underdånighet anhållit, att hela rymden från och med stora Bom-bastionen till S:t Eriks bastion måtte till direktionen under full eganderätt upplåtas, för att användas till sådane 4 Stats-Utshottets Utlåtande, /V.o 405. anläggningar, som blifva erforderlige för hamnbyggnaden och trafikens mer och mer tilltagande fordringar på utrymme och beqvämlighet, så hade Kongl. Maj:ts och Rikets Krigskollegium uti underdånigt utlåtande den 14 December 1847, efter Chefens för Ingeniör-korpsen hörande, i underdånighet afstyrkt bifall till berörde underdåniga ansökningar, hufvudsakligen af det skäl, att den ifrågavarande rymden, om den fördelades i tomter och för kronans räkning utarrenderades, framdeles kunde blifva af betydligt värde för kronan; men deremot tillstyrkt upplåtande till staden af en mindre del utaf den begärda jordrymden eller den längs norra broarmen belägna plats, derå ett staden tillhörigt mindre tullhus af träd är uppfördt, med en areal af omkring 5,200 qvadratalnar; hvarjemte Kongl. Krigskollegium, under förmälan af lämpligheten deraf, att erforderligt utrymme å Hila Otterhalle berget erhölles för en gymnastikbod, hvilken ansetts böra Hyttas från dess nuva rande mindre lämpliga plats å bastionen Gustavus Magnus, föreslagit, att till staden mätte, utom nyssberörde 5,200 qvadratalnar, ytterligare öfverlåtas en areal af omkring 34,000 qvadratalnar, emot det att staden till kronan återlemnade fästningsvallarne kring lilla Otterhälleberget samt afsade sig all besittningsrätt till lilla Otterhällan, utgörande enligt kartebeskrifningen 3 tunnland, 28 kappland, hvarigenom dels staden skulle erhålla en sammanhängande egorymd af omkring 40,000 qvadratalnar, som genom sin belägenhet invid hamnen vore för staden af högt värde, och dels det till följd af sitt läge vid Götha Artilleri-regimentes kasern för Kongl.
Maj:t och kronan i flera afseenden erforderliga utrymmet å lilla Otterhälleberget således blefve disponibelt för de ändamål, hvartill detsamma kunde finnas af behofvet påkalladt; att Götheborgs Magistrat i anledning häraf, efter Drätselkommissionens och Borgerskapets Äldstes hörande, uti underdånigt utlåtande af den 10 Mars 1848, med vidblifvande af förut gjordt anbud om gymnastikbodens förflyttning till Otterhälleberget emot rättighet att uppbära den bestämda reparationskostnaden 302 Ildr 4 sk., erbjudit sig att till staten återlemna lästningsmurarne kring lilla Otterhälleberget och besittningsrätten till marken derstädes, med undantag likväl af de hvälfda lägenheterna i fästningsmuren och från berget afvttrade 2,603 qvadratalnar, emot öfverlåtande till staden af ej blott den mark, Kongl.
Krigskollegium föreslagit än ock de 2:ne norr om Masthamnen belägne med Litt.
II betecknade platser, hvilka den 2 Juli 1839 blifvit till staden upplåtne tills vidare, och hvarå blifvit uppförde 3:ne materialbodar, hvilka, såsom dåmera förfallne, måste ånyo uppföras, derest staden till dessa 2:ne platser erhölle fri dispositionsrätt: att direktionen öfver Götheborgs hamn- och elf-arbeten, uti underdånigt utlåtande af den 3 Maj 1848, afstyrkt nådigt bifall till Magistratens nyss berörde anhållan, emedan platsen emellan stora Bom-bastionen och S:t Eriks bastion vore behöflig för anläggande af en så kallad slipp- eller upphalningsbädd för re - Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 105. 5 paration af fartyg; att Kongl. Maj:ls Befallningshafvande i Götheborgs och Bohus län, uti underdånigt utlåtande den 20 Juni 1848, under uppgift att det af staden erbjudna vederlag utgjorde en större areal än hela den jordrymd, som vore i fråga att till staden upplåtas, tillstyrkt nådigt bifall till Magistratens, under den 10 förutgångne
Mars gjorde underdåniga erbjudande, på det staden måtte erhålla erforderligt utrymme dels för utvidgande af den för handeln och sjöfarten alltför inskränkta lossningslokalen, och dels för uppförande derinvid af nya och ändamålsenligare tull- och packhusbyggnader; hvarjemte Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, i afseende å direktionens öfver Götheborgs hamn- och elf-arbeten underdåniga ansökning, yttrat den åsigt, att upplåtandet af en fastighet under eganderätt till en så beskaffad förvaltningsmyndighet, som bemälda direktion, icke syntes kunna med lagliga former förenas: att Kongl. Krigskollegium derefter uti underdånigt utlåtande den 30 Januari 1849, jemte Chefen för Ingeniör-korpsen väl afstyrkt nådigt bifall till Magistratens begäran att bekomma de 2:ne platser norr om Masthamnen, hvarå materialbodarne äro uppförda, äfvensom att få undantaga de hvälfda lägenheterna vid Otterhällan, men för öfrigt, under erkännande deraf att svårligen någon kunde våga att på ofri grund med stor kostnad utföra sådana anläggningar, som här äro i fråga och hvilka till allmänt gagn afsedda först i framtiden kunna återgifva någon ersättning för enskildes deri nedlagde omkostnader, samt att staten icke kunde undandraga sig att^till dylika för rikets handel och allmänna rörelse gagneliga företags befordrande göra de uppoffringar, som för deras fortgång äro oundgängliga, — tillstyrkt upplåtelse icke allenast af den större jordrymd, hvilken Kongl. Maj:ts Befallningshafvande föreslagit, utan äfven af den smala tomtremsa, som utgöres af Kurtinernes f. d. vallgångar, såsom derefter icke varande för kronan af någon nytta, under vilkor, att det af kronan afträdda utrymmet i första rummet användes till föremål, som med hamnbyggnaden eller handels- och sjöfartsrörelsen hade gemenskap; att Magistraten, Drätselkommissionen och Borgerskapets Äldste, uti derefter afgifvet gemensamt underdånigt yttrande af den 5 Juli 1849, afstått från merberörde 2:ne platser norr om Masthamnen, äfvensom från de hvälfda iägenheterne i fästningsvallarne vid Otterhällan, utojn en enda, hvilken staden af uppgifna skäl sig förbehållit, samt förbundit sig att ersätta kronan det förlorade vallhöet, under anhållan, att hela egorymden till bastionen S:t Erik måtte, i öfverensstämmelse med hvad Krigskollegium i förrberörde utlåtande af den 30 Januari 1849 tillstvrkt, till staden öfverlåtas; åberopande stadens myndigheter jemväl 7:de § af de staden meddelade privilegier, enligt hvilken § staden är berättigad, äfven å kronans grund, till hvarjehanda anläggningar, emot det att staden med Kongl. Maj:t och kronan sig vederbörligen affinner:
att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, uti underdåningt utlåtande af den 24 April 1850, med tillstyrkande af nådigt bi - 6 Statsutskottets Utlåtande, N:o -105. fall till stadsmyndigheternes underdåniga anhållan, tillika i underdånighet hemställt, att, då det tillhörer stadens myndigheter att, under Landshöfdingens öfverinseende ordna anstalterna för handelns och sjöfartens befrämjande, nämnde myndigheter må ega att förfoga om den upplåtna jordrymdens användande, i den mån sådant för handels- och sjöfartsbehofven finnes erforderligt, samt elfstyrelsen endast ega uppgöra och till Kongl. Maj:ts nådiga pröfning öfverlemna förslag till jordrymdens användande i den mån Sådant finnes erforderligt för hamnbtyggnadsbehofven, hvilket endast kunde afse den quaibyggnad å jordrymdens yttre del, som för hamnanläggningens utvidgande blefve nödig; att slutligen Kongl.
Krigskollegium och Chefen för
Ingenieur-korpsen uti underdåniga utlåtanden af den 23 Maj 1850, yttrat att, -— då Kollegii tillstyrkande af den 30 Januari 1849 grundade sig ensamt på nyttan af den docka eller upphalningsbädd för reparationer af fartyg, för hvars anläggning direktionen öfver hamn- och elf-arbetena anhållit om det större områdets öfverlåtelse på sig, men stadens auktoriteter sedermera bestridt platsens användande till sådana anläggningar såsom eldfarliga, och således den grund, hvarpå berörde tillstyrkande var byggdt, förfallit, — ansågo Kollegium och Chefen för
Ingeniör-korpsen upplåtelsen dåmera böra inskränka sig till den mindre jordrymd, Kollegium i dess underdåniga utlåtande den 14 December 1847 tillstyrkt, emot det att staden återlemnade fästningsmurarne kring lilla Otterhällan med alla derinom varande hvälfda lägenheter samt besittningsrätten till marken derstädes; varande vidare såsom skäl för denna underdåniga tillstyrkan anfördt, att fördelarne af bytet vore för staden öfvervägande, emedan det kronans område, hvars afstående Kollegium den 14 December 1847 tillstyrkt, egde, såsom en för staden och dess rörelse oumbärlig byggnadsplats ett mycket högt värde, hvaremot det oländiga och till bebyggande af staden eller enskilda föga passande Otterhälleberget, oaktadt dess större vidd, inbringade egaren endast en ringa gräsafkastning och egde för kronan endast någon användbarhet, i följd af kasernens granskap; hvartill vidare komme, att staden genom gymnastikbodens förflyttning dit, inträdde i besittning af den betydliga tomt i f. d. bastionen Gustavus Magnus, boden upptagit, och dermed i tillfälle att ordna qvarteren och blifvande byggnader i denna stadsdel, jemte det att, enligt den af Magistraten och stadens äldste åberopade 7 § af 1621 års privilegier, staden skall sig med Kongl. Maj:t och kronan vederbörligen affinna för de kronans egorymder, hvilka staden till hvarjehanda anläggningar behöfver, i följd hvaraf det måste vara kronan och icke staden, som eger rätt att bestämma den ersättning, staden skäligen bör erlägga; hvarförutan, under åberopande af utlåtandet den 14 December 1847, i underdånighet anhållits, det Kongl. Maj:t täcktes anbefalla, att den upplandningsmark, som icke kommer att till staden öfverlåtas, må genom Krigskollegii försorg uppmätas oah indelas, samt till inkomst och vinst Stats-Utskotttts Utlåtande, N:o -fOS. 7 för Kongl. Maj:t och kronan på lämpligaste sätt förvaltas, helst medgifvandet att å jordrymdens yttre del uppföra den quaibyggnad, som för hamnbyggnadens utvidgande kan blifva nödig, icke lägger hinder i vägen för jordrvmdens bibehållande i Kongl. Maj:ts och kronans ego och förvaltning, emedan de härtill hörande arbeten fortginge lika och under samma förhållanden, antingen marken och dess strand tillhörde Kongl. Majit och kronan, staden eller privata, ock kunde icke inverka pä den rätt, hvarmed marken af någon innehafves.
Och har Kongl, Majit derefter, på sätt den nådiga propositionen utvisar, funnit godt för Sin del bifalla den sökta upplåtelsen till staden med den utsträckning och hufvudsakligen på de vilkor Kongl. Krigskollegium och Chefen för
Ingenieurkorpsen uti deras ofvanåberopade underdåniga utlåtanden af den 26 och 30 Januari 1849 tillstyrkt.
Vid öfvervägande af hvad sålunda förekommit och handlingarne i öfrigt innehålla, har Utskottet funnit, att upplåtelsen af den ifrågavarande jordrymden är af största vigt för staden Götheborgs handels- och sjöfartsrörelse, hvilken i anseende till dess under sednare åren vunna tillvext erfordrar ett större utrymme, än som med den ursprungliga hamnbyggnadsplanen varit förenligt, för anläggande dels af (juaibyggnad för fartygs anlöpande, dels af öppna platser och gator för varuforslingen och kommunikationen med det inre af staden, äfvensom för en af behofvet påkallad nybyggnad af tullkammare och packhus invid lossningslokalen; att den nu begärda och af Kongl. Majit föreslagna jordrymden, hvilken för dessa behof är serdeles lämplig, för närvarande icke är af synnerligt värde för Kongl. Majit och kronan, ehuru densamma möjligen i en framtid skulle kunna, till följd af sin belägenhet, inbringa större inkomst, än det i utbyte af staden erbjudna s. k- lilla Otterhälleberget 5 att denna sednare lägenhet, enligt Kongl. Majits Befallningshafvandes uppgift till arealen ungefärligen lika stor med den förutnämnda, till följd af sin belägenhet nära intill Götha Artilleri-regimentes kasern, är mera passande för beredande af erforderligt utrymme för uppförande af derstädes behöflige byggnader och för öfrigt i sådant hänseende lämpligare än den aflägse belägna strandlägenbeten, af hvilken en del blifvit vid den nu föreslagna upplåtelsen undantagen, för att, i händelse uppförandet af någon allmän byggnad, såsom fängelse m. m., skulle ifrågakomma, då ega dertill lämplig byggnadsplats.
Med fåstadt afseende å dessa förhållanden, och då fråga är om befrämjande af ett allmänt nyttigt ändamål, finner Utskottet, äfven om staten skulle vid detta egobyte göra någon uppoffring, binder deraf icke böra möta för den föreslagna upplåtelsen och anser sig alltså ega all anledning tillstyrka s Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o -105.
Rikets Ständers bifall till ifrågavarande byte, på de af Kongl. Majit nådigst föreslagna vilkor.
Reservation: Af Friherre Stjernstedt, Aug. Wilh.: Emot Utskottets, i utlåtandet N:o 103 lättade, beslut får jag på följande grunder mig reservera, nemi.: l:o Emedan det icke synes vara med säkerhet utredt huru stor den areal verkligen är, som
Utskottet tillstyrkt böra af kronan till staden Götheborg afträdas emot vederlag af lilla Otterhälleberget.
Härvid företer sig nemligen det besynnerliga förhållandet, att arealinnehållet af en del af ifrågavarande kronan tillhöriga upplandning 3:ne gånger uppgifvits med emot hvarandra stridande summor, nemligen: a) Uti Kon.
Befallningshafvandes i Götheborg den 20 Juni 1848 till Kongl. Majit afgifne und. utlåtande uppgifvas den del af ofta berörde upplandning, sorn sträcker sig emellan stora hamnkanalen och en linea utdragen i vester långs Masthamnens norra kant, innehålla omkring 39,200 qvadratalnar; b)
Uti ett genom protokolls-utdrag från välloll.
Borgare-Ståndet
Utskottet tillhandakommet intyg a! t. f.
Stads-ingeniören C. G. Schalin, uppgifves samma del af upplandningen blott skola innehålla 1 tunni. 4 kappl. eller 15,750 qvadratalnar, samt slutligen c) Uti ett afgifvet intyg, på grund af i Fortifikations-arkivet gjord uträkning å en 1846 al lirandenbnrg öfver samma mark upprättad karta, har Chefen för Ingeniör-korpsen, Generalmajor Meyer upptagit samma jordrymd innehålla 29,400 qvadratalnar.
Vidare upptages i sistnämnde intyg, fåltel, emellan Masthamnens norra kant till en linea som delar Sand-bastionen midt itu till 15,600 qvadratalnar, samt slutligen emellan samma linea till S:t Eriks högra flank eller linien r, s, t till 19,830 qvadratalnar eller tillhopa den mark Utskottet föreslagit böra till Götheborg afträdas 64,830 qvadratalnar.
Deremot upptager förutnämnde af Schalin gjorde uträkning i afseende å sistomförmälde 2:ne arealer, den förre till 254 kappl. eller 11,1564 qvadratalnar, och den sednare till 1 tunni. 15 kappl. eller 20,5624 qvadratalnar, eller hela marken hvarom nu är fråga tillhopa 3 tunni. 124 kappl. motsvarande 47,4684 qvadratalnar.
Då man jemför dessa stridiga uppgifter, fästes uppmärksamheten dervid, att den af Schalin gjorda, säges grunda sig på gjord uppmätning, utan att det dock uppgifves, hvarken huruvida vederbörande, som saken angått, dervid närvarit, eller om den gjorda uppmätningen blifvit å karta uppfattad.
Hvilken authencitet skall en landtmäteriförrättning kunna tilläggas, der en föreskrift blifvit uraktlåten, som vid hvarje dylik förrättnings verkställande, är stadgad - Stats-Utskottets Utlåtande, N:o -105. 9 gad för att den skall ega gällande vitsord, och hvilken tillförlitlighet skall en uppmätning kunna tillerkännas, der samma uppmätning icke blifvit å karla lagd, hvarigenom man eljest hade varit i tillfälle att med säkerhet bedöma, hvilken till sina gifne gränser bestämda mark det varit, som dervid afsetts.
Deremot är den af Chefen för lugeniör-korpsen lcmnade uppgift grundad pä uträkning, enligt den karta af 1846, som finnes handlingarne i målet vidfogad, och hvilken karta således är den enda, som kunnat gifv a Utskottet ledning för omdömet i denna sak, hvarföre jag ock anser sistnämnde uppgift vara den enda authentika och tillförlitliga, ehuru den lemnats så sent, att densamma endast medhanns inför Utskottet företes, utan att, i likhet med den af Herr Warn förskaffade uppgift, kunna genom något riksstånds beslut blifva till Utskottet öfverlemnad.
Man har velat uppgifva såsom orsak till de olika uppgifterne af arealen i detta hänseende, att marken måhända förminskas derigenom, att elfven kunnat göra utskärningar å banken af upplandningen, men detta förmenande saknar allt stöd af sannolihet, då man vet, att denna bank befmnes stenlagd, så att elfvens utskärning derå icke vore att befara.
Då jag således måste antaga den af Chefen för
Ingenieur-korpsen sålunda lemnade uppgiften såsom den rätta, hvarå härutinnan afseende bör fästas, så visar det sig, att den mark, som Utskottet tillstyrkt Rikets Ständer att afträda, utgör något öfver 4 i tunni., hvaremot den mark, som Götheborg deremot skulle lemna såsom vederlag, endast utgör 3 tunni. 28 kappl.
Skillnaden synes visserligen obetydlig, då man isoleradt betraktar silfrorne; men sedt i sammanhang med åtskilliga härvid förekommande omständigheter, visar sig förhållandet helt annorlunda, hvilket jag vill försöka visa, då jag nu går alt uppgifva det andra skälet, hvarföre jag anser Utskottet icke bordt tillstyrka Rikets Ständer afträdande af kronans mark på sätt som skett. 2:o
Då fråga är derom, att kronan må till kommuner afstå jord emot vederlag, anser jag Rikets
Ständer böra fästa hufvudsakligt afseende å den eller de auktoriteters utlåtanden, som i samma fråga blifvit infordrade, såsom det enda säkra stöd för sakens bedömande, ur principenlig synpunkt betraktad.
I denna fråga är det Krigskollegii och Chefens för Ingeniör-korpsen yttranden, som blifvit infordrade, och hvarpå jag funnit skäl fästa ett sådant afseende, att jag icke kunnat instämma i Utskottets nu fattade beslut.
Dessa auktoriteter hafva nemligen afgifvit 3:ne utlåtanden.
Det första och sista afstyrkande det ifrågasatte bytet till den utsträckning, Utskottet förordat och det medlersta tillstyrkande detsamma under förutsättning, att marken uppläts till styrelsens öfver Götheborgs eif och hamnarbeten disposition.
Chefens för Ingenieur-korpSen sista utlåtande, deri Krigskollegium instämmer, innehåller hufvudsakligen följande: nih. till R.
St, Prof. -1850 & -ISSI.
I Sami. I J/d. 5S Haft. 2 40 Stats-Utskottets Utlåtande, N;o 405. ”1 det underdåniga utlåtande, Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande afgaf den 20 Juni 1848 i frågan om afträdande af kronans mark inom Götheborgs stad, framställde denna myndighet, som ”betraktade föremålen för stadens och elfstyrelsens underdåniga ansökningar om åtkomst af förenämnda mark, såsom stående i närmaste gemenskap, och ämnet för den sednare ingalunda kunna anses vara mera främmande för stadens intressen än den förras”, behöfligheten af kronans område mellan stora Boms- och S:t Eriks bastioner, till en för sjöfarten högst nödvändig docka eller upphalningsbädd, för hvars anläggande elfstyrelsen anhållit om detta områdes upplåtande på sig.
Det var endast och allenast på grund af detta Eders Kongl.
Maj:ts Befallningshafvandes utlåtande, och med afseende på den nytta, en sådan anläggning borde medföra, icke endast för Götheborgs stads, utan för hela rikets sjöfartsrörelse, som Eders Kongl. Maj:ts och rikets Krigskollegium, likasom Chefen för Ingenieur-korpsen, ansåg sig den 30 Januari 1849 böra i underdånighet tillstyrka afträdandet till staden, äfven af den mark, som ligger norr om Mastsamnen intill S:t Erik, hvarvid Krigskollegium till säkerhet flir markens användande för de ändamål, hvilka föranledde dess afträdande, i 4:de punkten utsatte, med något skärpta ordalag, de vilkor, Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i sitt underdåniga utlåtande föreslagit böra dervid fästas.
Götheborgs stads magistrat, drätselkommission och äldste, hvilka tyckas anse föremålen för elfstyrelsens underdåniga ansökan mera främmande för stadens egna intressen, än Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande förmodat, i den underdåniga skrifvelsen, som är föremål för detta yttrande, icke allenast bestrider behörigheten af de vilkor, Krigskollegium ansett böra fästas vid afträdandet, för att tillförsäkra det afträdda områdets användande till de allmänt nyttiga anläggningar, som utgjort förnämsta skälet till det större områdets afträdelse, utan äfven bestämdt förklarat, att så eldfarliga anläggningar, som här äro i fråga, icke böra få på det stället ega rum, och minst på det sätt elfstyrelsen tillämnat, så förfaller helt och hållet den grund, hvarpå Krigskollegium och Chefen för Ingenieur-korpsen byggt deras underdåniga tillstyrkan af nådigt bifall till ofvannämnde Landshöfdingens underdåniga förslag till upplåtelse, hvilket afsåg att jemkande tillfredsställa både stadens och elfstyrelsens fordringar på kronans område; och då derjemte magistraten och stadens äldste förklarat, att staden för sitt ändamål för närvarande icke är i behof af deri större rymden, så lärer af allt detta blifva en följd, att så väl Eders Kongl.
Maj:ts och rikets Krigskollegium som Chefen för Ingenieurkorpsen numera sakna all anledning att vidblifva tillstyrkandet af den mellan Masthamnen och S:t Erik belägna markens öfverlåtelse, på sätt det underdåniga utlåtandet af den 30 Januari 1849 upptar, hvadan hela frågan återgår till det skick,, hvari den sig befann efter Krigskollegii underdåniga utlåtanden af den 14 Decem - Stats-Utskutlets Utlåtande, N:o 103. ber 1847 öfver så väl stadens som elfstyrelsens första ansökningar och magistratens oell stadens äldstes deröfver under den 10 Mars 1848 afgifna förklaring.