Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att för kustförsvarets skull itudela flottans officers-korps vore att ännu mera förstöra öfverlefvorna af den sorgliga flotta, föregående Sjöministrar lemnat i arf åt den närvarande.
Återigen att på förhand ordna ett sjöförsvar på Mälaren emot en fiende, som dit inträngt, vöre vida kostsammare än att genom 32 Motioner hos Ridder skåpet och Adsln 1862.
N:o 20. befästningar omöjliggöra inträngandet af fiendtliga fartyg i denna sjö.
Att Stock™ holm förses med några fasta stöd för sitt försvar oell att Södertelge-inloppet befästas är en conditio sine qua non för vår sjelfständighet och trygghet.
Minskningen af flottans officers-korps är en välbetänkt åtgärd.
180 officerare äro mer än vi behöfva och mer än vi med våra anslag kunna hålla i vederbörlig öfning.
Till det af Kommittérade tillstyrkta, af Sjö-ministern nu begärda extra nybyggnads-anslaget af 736,000 R:dr, till något så otillräckligt och halft, kan icke jag lemna min röst.
Tiden har vuxit oss öfver hufvudet.
Det går ej längre an att hålla fast vid det gamla eller att i sakta framåtskridande närma oss ett mål, som kanske går undan för oss med fortare steg.
Det går ej längre an att vilja skicka till strids segelfartyg och båtar, icke ens ångskepp, som sakna fullkraftiga machiner.
Det går ej längre an att ega en massa af illa allönade, illa öfvade och för sjörensten illa hågade båtsmän.
Vi kunna ej längre årligen bortkasta millioner utan nytta för vår handel, vårt försvar och vår politiska betydelse.
Vi måste fatta ett beslut, ett af de tu, antingen att indraga större delen af flottans stater och korpser, hela Carlskrona varf och station, och åtnöja oss med några snabbgående ångfartyg och några jernklädda flytande batterier till de Stockholmska vattnens försvar, eller att nybygga ett lämpligt antal fartyg, försedda med tidens bästa ånga och bästa artilleri; att nydana en duglig stamtrupp till dessa lärtygs bemanning; att tillse det arbetena på varfven bedrifvas på ett sätt, som så mycket som möjligt tillegna! sig dc mera verksamma mekaniska medel, som tiden satt oss i händerna.
Besluta vi oss till detta sednare, må vi med allvar och kraft påbörja det stora verket.
Vi måste då anslå till Ilottans nybyggande icke 162,000
R:dr, som nu är förhållandet; icke 898,000, som Sjö-ministern begärt; utan minst 2,000,000 R;dr, så att vi åtminstone om 12 år ega kärnan till en tidsenlig marin.
Vi kunna icke för det närvarande bestämma örlogsskeppens beskaffenhet, ty ovisst är, om de jernklädda fartygen blifva beståndande, eller om de, likt forntidens riddare, skola nödgas att afkläda sig sina pansaren.
Till dess kunna vi bygga de 4 ångkorvetter och de ångskoriertar vi behöfva.
Sedan må Kongl. Maj:t afgöra, hvilka och hurudana stridsskepp böra byggas.
Som stamtrupp åt bemanningen af en blifvande flotta vågar jag föreslå: 400 af Kronan uppfostrade, i ständig tjenst varande, matroser.
2,000 Mot loner hos Ridderskapet och Adeln 1862.
N:o 20. 33 2,000 indelda matroser, hvilken benämning är lämpligare än den ringa aktade af båtsmän.
400 värfvade matroser ur Sveriges kusters sjöbefolkning, med samma tjenstskyldighet och förmåner, som de indelda matroserna och dessutom med 50 K:dr i årlig lön.
200 artilleri-matroser eller kanonierer som stamlrupp för de i Stock holm förlagda fartygen.
Den i ständig tjenstgöring varande matrosen skulle erhålla 400
R:dr i medeltal och i ett för allt om året, till beklädnad, föda, bostad m. m.
Han skulle pensioneras med 100 R:dr efter en viss tjenstetid.
Så kunde erhållas fullt dugligt och belåtet folk.
Den indelda matrosen skulle ej antagas vid högre ålder än 20 år.
Han skulle i början af sin tjenstetid deltaga i de två-åriga expeditioner, som böra utsändas till handelns gagn och bästa.
Sedan skulle han, med undantag af utomordentliga tillfällen, endast uppbådas hvart annat eller hvart tredje år till 6 månaders verklig sjötjenst.
Han skulle allönas med 60 öre om dagen.
Hans beklädnad skulle beräknas till 60 R:dr, då han tjenstgjorde året om, och 40 R.dr, då han gjorde halfårstjenst.
Han skulle dessutom, allt efter sin duglighet, erhålla någon större eller mindre månadspenning.
Hans pension skulle i medeltal utgå med 100
De 2,000 indelningshafvare, som bodde närmast de kuster, som hade rikaste tillgången på sjöfolk, skulle anskaffa ynglingarne.
Men de skulle ej behöfva förse dem med torp, utan endast med dera öfverenskomma om de vilkor, mot hvilka de ville tjena Kronan.
Sålunda kunde man hoppas, att det egna intresset skulle förmå indelningshafvaren att vända sig till de ynglingar, som hade mesta håg för sjön och följaktligen fordrade minsta betalningen.
Äfvenså kunde man hoppas, om en vanlig bondpojke hade blifvit anvärfd, att denne, efter sin återkomst från en två-årig expedition, fått smak för sjölifvet och försökte att fortsätta detsamma under sin tjenstledighet.
Inga kompani-chefer skulle längre finnas.
Efter slutad expedition återgick den indelda matrosen till sitt vanliga lif och inställde sig efter nytt uppbåd vid utsatt afhemtningsställe.
Den ökade tunga indelningshafvare!! fick att anskaffa karl vid 20 års ålder, uppvägdes fullkomligt af den lättnad, han hade att få folk genom detta folks högre aflöning och pensionering.
Den ur vår kustbefolkning värfvade matrosen skulle ega samma tjenstskyldighet, aflöning, beklädnad och pensionsrätt, som den indelda matrosen.
Han skulle anvarfvas ungefär som soldaten vid Wermlands Fältjägare-regemente och Kronan bestå honom en lön af 50 R:dr om året.
Äfven han skulle efter skedt uppbåd inställa sig vid bestämd afhemtningsplats. 8ih. till R.
St Prot. 1862 4 1863. 11 Sami. 1 Afd. 5 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862.
Artilleri-matrosen eller kanonieren skulle erhålla samma förmåner, som den ständigt tjenstgörande matrosen.
Han skulle tillhöra Stockholms depot, och der, då han ej var sjökommenderad, sysselsättas med artilleri-arbeten m. m.
Kostnaden för ofvannämnde stamtrupper, om pensionstagarnes antal beräknas till £ af truppens, och om ,'ff af indelde och värfvade matroser beräknas vara i helårstjenst och i halfårstjenst, skulle blifva:
För 400 matroser och 200 artilleri-matroser eller kanonierer, varande i ständig tjenstgöring, å 400 R:dr per man, R:dr 240,000:
— För deras pensionering » 12,000:
— Årlig lön för 400 ur kustbefolkningen värfvade matroser . . » 20,000: — Pensioner för indelde och ur kustbefolkningen värfvade matroser » 48,000:
— Beklädnad för 600 indelde och för 120 ur kustbefolkningen värfvade matroser, i halfårstjenst å 40 R:dr per man, . . » 28,800:
— Beklädnad för 200 indelde och för 40 ur kustbefolkningen värfvade matroser, i årstjenst å 60 R:dr per man, » 14,400: — S:ma R:dr 365,200:
— Tillgångar lör bestridande af ofvanstående kostnad finnas i:
Vakans-afgifter för 3,686 båtsmansnummer, å 100 R:dr per nummer, R:dr 368,600:
Matros-korpsens närvarande kostnad » 105,150 Kanonier-korpsens närvarande kostnad » 66,870 Kostnaden tor natura-portion för uppbådade båtsmän ... » 111,872 Dito för uppbådade båtsmäns aflöning » 29,552
Dito för uppbådade båtsmäns beklädnad » 74,505 9,280 fot af den å flottans aflönings-stater uppförda spaumål . » 18,560
En del af inqvarteringsmedlen för matroser och uppbådade båtsmän . . . • » 1,710 Artilleri-båtsmäns arfvoden » 12,160 Båtsmans-korporals arfvoden » 8,626 Kompani-chefs arfvoden » 8,700 Nu utgående pensioner för matroser och båtsmän, i rundt tal, » 50,000 50. 15. 55.
S:ma R:dr 856,266: 20.
Om från denna summa drages 363,200
R:dr, eller kostnaden för flottans stamtruppers underhåll, uppstår en rest af R:dr 493,066: 20.
Om till denna rest lägges flottans nuvarande exercis-anslag, stort 360,000: — och om ur Handels- och Sjöfartsfonden beräknas ett tillskott af » 150,000: — fås en summa af .
R:dr 1,005,066 att tillgå för flottans exercis och sjö-expeditioner. 20, Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862.
N:o 20. 35
För denna million kunna hållas i sjön, hela året 4 ångkorvetter, halfva året en eskader af 2 fregatter, 2 korvetter och några mindre fartyg, två månader 4 till 6 ångslupar.
Detta är tillräckligt för att gifva flottans korpser den öfning, som är nödig för att göra densamma till duglig stamtrupp.
Som jag vet huru kärt indelningsverket både till lands och vatten är för en stor del af representationen, derför att det är gammalt och Svenskt, har jag ej helt och hållet föreslagit upphäfvande afabåtsmanshållet.
Dock gifves ett naturligare, billigare och fosterländskare sätt att bemanna vår flotta, än det jag nyss framställt; och jag utbeder mig att få med några ord omnämna detsamma.
Om indelningsverket till lands ännu eger stora, kanske öfvervägande förtjen ster, så har deremot indelningsverket till sjös, tänkt sådant som det var af Carl XI, redan i sin tanke stora fel, som framstå allt större och större i dess närvarande tillämpning.
Det är icke landtman som skola fara till sjös och att bilda dem dertill är ett fel i stort.
Båtsmanshållet är en onaturlig institution, som står och tynger på landet.
Den neutraliserar och tillintetgör folklynnen och folkkarakterer, som tvärtom borde vårdas, underhållas och ledas i deras naturliga riktning.
Det strider mot bondens lynne att omfatta sjölifvet; det strider mot sjömannens lynne att omfatta jordbruket.
Blir båtsmannen god sjöman blir han i och med detsamma dålig bonde.
Förblifver han god bonde så blifver han aldrig duglig sjöman.
Att bemanna våra fartyg med jordbrukare står i strid med vår flottas och vår allmoges sanna intressen.
Endast 2:ne naturliga sätt finnas att bemanna vår flotta.
Det ena är genom enrollering (L’inscription maritime), hvarmed menas att allt sjöfolk, som fara till kofferdis eller längs kusterna, idka fiske eller på annat sätt förtjena sitt bröd på sjön, förklaras inom en viss ålder skyldige till örlogstjenst och uppbådas i stadgad ordning till densamma.
Men enrolleringen i Sveirge skulle säkert uppgå till 20,000 man.
Att inkalla och öfva allt detta folk skulle erfordra vida större expeditioner, än dem jag föreslagit, och vi kunna och böra bekosta.
Enrollering är i närvarande stund ej att tänka på, ty öfningen blef förspild på en massa folk, som i farans stund dock ej kunde anses för annat än oöfvadt.
Det andra sättet att gå tillväga med bemanningen finnes framstäldt i en liten skrift, förtjent af den största uppmärksamhet, »Vår tid och vårt sjöförsvar.»
Enligt densamma skulle flottans förnämsta stamtrupp utgöras af kustsjöfolk, anvärfde och tjenstgörande ungefär på samma sätt som soldaterna vid Wermlands Fältjägare-regemente.
Kusten från Norska gränsen rund Sverige är befolkad med fiskare och kustfarare, med dem som hafva sin lust till — och sin utkomst på — sjön.
Af dessa äro de, som dväljas på vestra kusten, de mest härdade, ty Nordsjön och Kattegatt äro bistrare vatten än den stillsammare Östersjön.
Dernäst komma de Skånska fisk - Motioner kos Ridderskapet och Adeln 1802.
N:o 20. lägena rund Skånska kusten framåt Cimbritshamn.
Sedan träffas intet egentligt värdt att nämna förrän i Blekingsskären, der fiskare finnas i stor mängd.
I Calmar mötes man af en sjöfart till största delen på Östersjön, som sysselsätter åtminstone 1.000 man, hvaraf befolkningen på Öland utgör största antalet.
Hvad sedermera anträffas mera norrut behöfver ej tagas med i beräkningen.
Vid Kattegatts kuster kan antalet af sjöfolk och fiskare uppgå till 4 å 8.000 man och ensamt å Skånska kusten till 2 å 3,000.
Från Malmö redd kunna stundom under höstsillfisket räknas öfver 100 båtar med två till fyra fiskare i hvarje båt.
Dessa Skånska fiskare äro utmärkt raska och härdade karlar.
I Calmar och i synnerhet på Öland är en god sjörace.
Af detta verkliga sjöfolk borde en korps uppsättas at t. ex. 2,400 man.
Båtsmanshållet, borde indragas i samma mån, som organisationen af denna korps fortgick.
Om Konung och folk ville besluta sig till denna sanna fosterländska åtgärd, skulle derom kungöras i alla tidningar och pålvsas i alla kustkyrkor, icke en gäng, utan tidt och ofta.
Förståndiga och humana officerare skulle derefter utsändas att fara omkring längs kusterna, samtala vid folket, lemna nödiga upplysningar och anvärfva 18 till 19 års pojkar till en början på kortare tid.
Ett krigsfartyg skulle ligga i Calmar, ett i Landskronas och ett i Göteborgs hamn med lämpligt antal befäl och matroser om bord.
Till en början skulle kanske endast 20 till 30 ynglingar å hvardera fartyget kunna anvärfvas.
Under Juni, Juli och Augusti månader skulle dessa Ynglingar exerceras i artilleri- och gevärs-exercis m. m. och på ett fogligt, men allvar ligt sätt vänjas vid lystring, snygghet och ordningarne om bord.
Deras aflöning borde utgå med 10 R:dr i månaden och portionen bestås efter 60 öre om dagen, hvarigenom densamma kunde göras riklig och god.
Efter 3:ne månaders förlopp skulle ynglingarne hemförlofvas till nästa år vid samma tid, då de borde exereeras ånyo 6 till 8 veckor å samma fartyg.
De nyinskrifna rekryterna skulle naturligtvis exerceras som det föregående årets rekryter.
Tredje året skulle så stort antal som möjligt af de exercerade rekryterna kommenderas till sjös på de ångkorvetter, som utsändes till handelns skydd.
Månadspenningen borde då kanske förhöjas till 15 R:dr.
Hemkomne, skulle ynglingarne blifva lejon bland sina likar och skulle icke vilja byta lott med någon i verlden.
Efter 25-årig tjenst eller så omkring skulle de afskedstagande tilldelas 100 R:dr i årlig pension.
Rätt handhafd skulle det ovilkorligen strömma folk till denna korps och man derigenom vara i tillfälle att utvälja de bästa.
Så ungefärligen har författaren till »Vår tid och vårt sjöförsvar» tänkt sig organisationen af Svenska flottans hufvudsakliga stamtrupp.
Att hans tanke är rigtig är min fulla och fasta öfvertygelse.
Att båtsmans hållet icke behöfver indragas förrän småningom och allt efter som den nya korpsen kommer till stånd, gör denna tanke lätt utförbar och fullt praktisk i sin tillämpning.
Detta förslag eger 3:ne fördelar framför mitt att bibehålla 2,000 båtsmansnummer.
Motioner hos Ridder skåpet och Adeln 1802.
N:o 20. 37 i:o.
Är det något billigare, ty om ena hälften af vakans-afgifterna för 2,000 nummer användes till löner, så kunde dock andra hälften, eller 100,000 R:dr, till godogöras sjöbudgeten. 2:o.
Erhöll flottan det bästa och raskaste folket, ty det är lättare för Kronan att uppsöka det på de kuster, der det till största antalet finues, än för indelningshafvaren, som icke känner till sjömanshuset och nästan måste hålla sig till sin när maste trakt. 3:o.
Väcker och underhåller det mer än mitt förslag kärleken till fäderneslandet och sjörensten hos vårt verkliga sjöfolk.
Det kommer att höja detsamma i so cialt hänseende likasom det kommer att höja flottan i militäriskt.
Gå våra skepp ut med besättningar, bestående till adelar al matroser värfvade och utvalde ur Svenska kustens befolkning, och endast till J af kofferdimän, så gå de ut med besättningar i sig sjelfva goda och vida bättre än de, som någonsin tillförene inmönstrats på Svenskt fartyg.
Jag har framställt detta förslag, icke för att nu söka genomdrifva detsamma, utan för att visa att, om i en framtid vi finna skäl att öka vår flottas materiel, vi alltid hafva tjenligt folk till stamtrupp att tillgå och att vi således utan fruktan nu kunna indraga de af mig föreslagna .3,686 båtsmansnummer.
Jag vill endast föreslå att, såsom försök och såsom en öfvergång till detta lämpligare bemanningssätt, uppsätta en korps af 400 ur vår kustbefolkning värfvade matroser.
Af högsta vigt är äfven att införa ett enklare och sannare redogörelsesätt, genom hvilket man verkligen kan se hvad hvarje fartyg kostar i nybyggnad och un derhåll.
Sedan ett sådant redogörelsesätt blifvit infördt, böra anslagen till flottans underhåll och till flottans nybyggnad sammanslås till ett enda, ty om ock det närvarande anslaget till flottans underhåll, som af mig blifvit minskadt till 600,000 R:dr, genom borttagande af anslaget till uppbådade båtsmäns aflöning och en del af det till deras inqvartering, är tillräckligt att underhålla de få fartyg vi nu ega, kommer dock detta anslag, allt efter som flottan nybygges och förstoras, att inkräkta på det af mig föreslagna nybyggnads-anslaget.
Skapande af en ny flotta har ock till oeftergiflig följd att Carlskronas örlogshamn befästas mot nutidens skepp och artilleri.
Att detta befästande kostar 2.700.000
R:dr har jag ej förtegat och att således ett extra statanslag, icke af 50.000
R:dr sorn Regeringen begärt, utan af 200,000 R:dr under 12 års tid måste å 4:de Hufvudtiteln uppföras, om Rikets Ständer vilja, inom den tidrymd jag föreslagit till flottans nybyggande, hafva dess etablissementer tryggade.
Men, frågar kanske mången af Eder, miue Herrar, hvarifrån skall man i vårt fattiga Sverige taga det, som behöfves för ett verkligt iståudsättaude af vårt sjöför— 38 Motioner hos Ridder skåpet och Adeln 1862.
N:o 20. svar; hvarifrån denna runda million, som dertill erfordras utöfver hvad sjelfva Regeringen hegart?
Dertill kan jag endast svara:
Runnen J ej finna denna million, så besluten öppet, men undergifvet, att blott underhålla några fartyg för de Stockholmska vattnen.
Dock om J öppnen Kongl. Maj:ts Proposition om Statsverkets tillstånd och behof, skolén J der finna, när Bankovinsten inberäknas, för nästa statsregleringsperiod ett öfverskott af närmare 12,000,000 R:dr.
Glädjande är ock att
Finansministern väl och troget i »Debet» infört alla inkomster; vi kunna sjelfva i »Kredit» utföra hvad som blifvit inknappadt af vår trygghet, ihopsnörpt af vårt anseende och vår värdighet.
Skullen J vilja, mine Herrar, använda hela denna statsvinst till att bedrifva i annu större skala vårt stora jernvägsföretag, då behöfven J endast höja sockertullen med 3 öre och Svenska marinen skall kunna iståndsättas, nästan ntan att någon i hela Svea land märker att han blifvit högre beskattad.
Till följd af hvad jag haft äran anföra, vågar jag vördsamt föreslå: l:o.
Att Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes till vidare låta underhålla af rikets ångflotta alla tjenstbara fartyg; af rikets seglande flotta endast de fartyg, som behöfvas till exercis af flottans bemanning, till kol-upplag, sjuk-, kasern- och ytterskepp m. m.; af rikets roddflotta endast ett inskränktare antal slupar och jollar, beröfvade segel, tackling och större delen af årorna, och endast afsedda att förtöjas som positionsbatterier. 2:o.
Att Rikets Ständer minska anslaget till flottans underhåll till jemt 600,000 R:dr, genom att ur detsamma utbryta, på 942 R:dr 71 öre när, anslaget till inqvartering för matroser och båtsmän, stort 2,663 R:dr 26 öre, äfvensom hela aflönings-anslaget för uppfordrade båtsmän, stort 29,832 R:dr 15 öre. 3:o. Att Rikets Ständer till nybyggande af rikets flotta, äfvensom till i och för densamma behöfliga verkstäder och dock-arbeten, höja anslaget till flottans nybyggande från 162,000 R:dr lill 1,000,000
R:dr, och dessutom tills vidare bevilja ett årligt extra anslag af 1,000,000 R:dr. 4:o.
Att Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t täck tes, genom sakkunnige män, låta på det snaraste utarbeta förslag till ett redigare och bättre redogörelsesätt, så att kunskap kan vinnas hvad hvarje fartyg kostar i nybyggnad och underhåll. 5:o. Att Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att, sedan ett sådant redogörelsesätt blifvit infördt, anslagen till flottans underhåll och till flottans nybyggnad sammanslås till ett enda anslag under namn al: »Till flottans underhåll och nybyggnad».
Motioner hos Ridderskapet och Adeln 181/2.
N:o .20 39 6:o. Att Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes låta använda de tillgångar, som kunna beredas af slopade fartyg, äfvensom besparade nybyggnads-anslag, till påskyndande af flottans nybyggande. 7:o.
Att Rikets Ständer, som anse fäderneslandets säkerhet och ära kräfva, att den så ytterst kostsamma materielen anförtros åt en duglig och öfvad bemanning, i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes, genom nya kontrakters uppgörande med 2,000 indelningshafvare inom båtsmanshållet om karls anskaffande vid yngre år, låta uppsätta en stamtrupp af 2,000 indelda matroser, och att Kongl. Maj:t täcktes låta så aflöna och pensionera denna stamtrupp, äfvensom flottans öfriga stamtrupper, att Rikets Ständer kunna vara förvissade om en fullt belåten och fullt duglig stam för Svenska flottans bemanning. 8:o.
Att Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att Kongl.
Maj:t täcktes till en början låta uppsätta från 200 till 400 matroser, värfvade ur Sveriges kustbefolkning och allönade samt tjenstgörande som de indelda matroserna. 9:o. Att Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit täcktes låta öfverenskommelser uppgöras med 5,686 indelningshafvare inom båtsmanshållet om båtsmans-vakans-afgifters erläggande. 10:o.
Att Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit täcktes till näst sammanträdande
Ständer öfverlemna förslag öfver flottans stamtruppers organisation, jemte förslag öfver kostnaden för dessa truppers ändamålsenliga aflöning, öfning, pensionering m. m., och att Kongl. Majit måtte tills vidare i och för dessa stamtruppers organiserande och öfvande, förutom exercis-anslaget, använda de närvarande anslagen till uppfordrade båtsmäns naturaportion och aflöning, äfvensom inflytande vakansafgifter för vakanta båtsmansnummer. llio.
Majit täcktes låta anställa ordinarie varfsarbetare å varfven, och att, så snart detta skett, flottans stamtrupper endast undantagsvis och endast vid högst vigtiga tillfällen måtte till varfsarbeten användas. 12:o. Att Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit täcktes låta göra Stockholms station till en depot under Carlskrona station, och vid denna depot de indragningar i befäl, arbetare och verkstäder, som Kongl. Majit, till följd af dess läge i midten af alla slags enskilda verkstäder och materialier, anser lämpliga och med en klok hushållning öfverensstämmande. 15:o. Att Rikets Ständer bevilja ett årligt extra statsanslag af 200,000 Ridr till örlogsbamnens i Carlskrona befästande. 40 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862.
Ännu en gång måste jag för Eder framhålla den stora och tredubbla betydelse en flotta eger för Sveriges folk.
Med sina utsända skepp bidrager hon väsendtligt att utbreda vår handel genom den kännedom, hon skaffar oss om aflägsna länder och deras behof; hon hägnar och värnar denna handel genom den hjelp och det stöd, som hon gifver dem, som sysselsätta sig med densamma.
Med ett ord: hon är för våra sjöfarande på aflägsna kuster det fosterland, som åt dem skall skipa rätt, gifva omvårdnad och råd.
Se der vår flottas första och kommersiela betydelse!
Vi ega samma bildning, samma politiska frihet och strälvanden, som mången annan nation.
Det är denna gemensamhet i åsigter och intressen, som närmar folk till folk och sammanbinder dem till inbördes hjelp.
Vi behöfva, i de Hesta fall, föga frukta en ensam kamp.
Striden blifver gemensam på sjön utanlör våra kuster.
Det är endast med en flotta vi kunna deltaga i denna strid.
Det är endast med en flotta vi kunna bidraga att hindra en fiende att beträda vår fädernejord.
Se der vår flottas andra och militära betydelse!
Skola vi sträfva och arbeta för Nordens enhet, och, genom denna vunna enhet, för dess utvidgade verksamhet, makt och inflytande i vår verldsdel, så måste ovilkorligen en flotta byggas, som förenar Nordens länder med sig sjelfva och med den öfriga verlden.
Om Sverige bygger sjelfva kärnan till denna flotta, så höjer och stadfäster det derigenom sin ställning och sin betydelse inom de Skandinaviska rikena för all framtid, ända tills den dag varder kommande, då man lär sig inse, att Nordens sträfvan hvarken bör eller kan gå ut på att sönderfalla i skilda riken med lika rättigheter men olika pligter, utan att den måste gå ut på att sammanknytas till ett folk, hvars alla söner hafva lika rättigheter, pligter och intressen.
Genom att fatta de beslut, som jag nyss framställt, visa vi oss värdiga våra fäder och den tid vi lefva uti.
Vi gifva åt Nordens riken föredöme till en sjömakt, som i en framtid skall betaga hvarje stormakt, östan eller sunnan, hoppet att kunna inskjuta råmärkena för den Skandinaviska Nordens landamären.
Mauritz Brakel.
H:o VI Motioner hos knider skåpet och Adeln 1862.
N:is 2i och 22. 41 Wto 21.
Af Herr Brakel; -Banritx; angående förhöjning i sockertullen.
I och för beredande af mede! til! ordnande af fäderneslandets sjöförsvar vågar jag vördsamt föreslå att sockertulleu höjes med 3 öre per skålpund.
W:o 22.