Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dito för hamnbyggnader m. m Dito för Kyrkobyggnaden i Hernösand
Dito för utvidgandet af skolhuset i Nyköping
Dito för återuppförandet af .bruksbyggnaderna vid Conradsfors ....
Förskjutna brandförsäkrings-afgifter för intecknade egendomar i Norrköping Wenersborg, Borås och Wexiö Förskott till kostnader vid Charta-Sigillata hvitstämplingen
7 Kapital-afbetalning å Riksgälds-Kontorets skulder, utom den för Strömsholms kanals ombyggnad afsatta fond, ....
Räntor å dito
Utbetalningar utaf de för såld ekeskog influtna medel
Dito af brudgåfv ovins ter
Deponeradt belopp för fullföljden af rättegången, angående den s. k. Bauman ska kronofordran
Kostnader för 1840 och 1841 års
Dito för instundande
Riksdag Dito för Rikets Ständers hus Dito i anledning af Rikets Ständers Revisorers sammanträde Aflöning och expenser för Rikets Ständers Justitie-Ombudsmun samt dess och Tryckfrihets-Kommilteens Expeditioner
Lön för Sekreteraren i B onde-Ståndets Kansli-Direktion
7 Löner, arfvoden, pensioner och expenser vid Rilcsgälds-Kontoret Utgifter för Kongl. Sundhets-Kollegii förra hus och den Riksgälds-Kontoret tillhöriga egendom i Wenersborg äfvensom för lagfarandet af köpet utaf f. d- Ridderstolpeska huset Expektans-löner och pensioner för betjeningen vid f. d. General-Assistans Kontoret Kostnader för Bevillnings-taxeringarne i Stockholms stad
Dito för Tidnings-stämplingen i Stockholm
Dito ffir Kor t-stämpling en Barnhusens m. fl. Barmhertighets-inrättningars andelar i Korts lampel-af g ift e n för åren 1844 och 1845 Anmärknings- och indrifningsarfvoden till Kongl. Kammar-Rättens beljening ,
Återbetalning af Spanmåls-tullmedlen för åren 1841'—1843 Restituerade Bevillningsmedel Återbetalning af orätt insatta medel för uppsagda obligationers inlösande . .
Dito af för mycket inbetalda räntor å 2:ne lån
Dito af det 2:ne gånger godtgjorda beloppet af ett anslag, som icke utgått,.
Förräntade Medel: genom räntebärande obligationers uppköpande, med tillägg af dervid upplupna och godtgjorda räntor, ........
55 dito dito belånande . tt .
Ar 1846. 200,000 1,475,360 413,971 41 8 200,000 1,325,360 686,000 — 250,000 1,500 40,000 78,633 32,558 18,166 60,000 61,939 24,088 1,000 2,722 10,000 16 27 — 16 10 46 10 8 3,866 13 6,000 4,881 240 8,263 35 3S 240 8,211 18 10 191,264 9,038 13,935 311,333 5 6 8 8 30 23 16 46,766 11,000 147,000 4,000 21 33,893 185,558 39 16 7 185,558 16 19,766 32 — 19,766 2,000 32 23,023 18 18,058 16 — 162,032 29 17,080 — — 42,934 70,000 8 3,333 16 15.000 552 10.000 32 1,700 — — 700 — 88,400 3,000 10,000 — — 10,000 — 17,033 5,349 16 35 9 21,550 6,212 12 37-5.000 100,000 27,580 230,000 23,060 394 — — — 13,273 16,257 5.000 40.000 3.000 30.000 16 3,600 51,018 48,333 36 16 5,000 229 88,000 160,063 2,000 400 23 2 q 9 88,000 156,283 2,800 800 2 197,366 32 4 15 33 6 110,211 9 4,804 5,494 1,977 1,458 39 666 5,924 32 46 8 6 41 6,552 100 21 6 6,562 100 4 41,974 21 3 40,094 16 500 4,732 2,963 1,000 3,225 29 12 33 2 2 6 3,670 2,888 2,000 3,371 42 33 3 4,264 3,819 42 44 6 4,839 2,172 27 41,953 38 611 162,666 110 450 39 32 216,914 31 4 208,421 5,700 19 106,168 17 4 — Summa R:dr|4,801,799|38| 614,493,8751151 8 Stockholm den 13 November 1847. C. G. Stuart.
Skillnaden mellan ofvan uppgifna samt de inkomstsummor, hvilka flnnas upptagna i de tryckta Räkenskaps-utdragen, härleder sig derifrån, att, i de sednare, Riksgälds-Kontorets kontanta behållnin» vid hvartdera årets början blifvit bland inkomsterna upptagen. ° - 93 ^ Fullmäktiges i Riksgälds-Kontoret Utlåtande i anledning af Rikets Ständers år 1847 församlade Revisorers Rerättelse angående granskningen af Riksgälds-Verket samt Götha Kanal-Rolags och Malmö f. d.
Diskontverks utredning.
Till Rikets H 6 g 1 o fl.
Vid d en af Rikets Höglofl.
Ständers sednast församlade Revisorer verkställda granskning af Riksgälds-Verkets förvaltning och räkenskaper samt Götha Kanal-Bolags och Malmö f. d.
Diskont-inrättningars utredning, hafva, på sätt Revisorernes derom afgifna Berättelse innehåller, åtskilliga anmärkningar och framställningar blifvit gjorda, hvilka synas påkalla en närmare utredning från Styrelsen öfver nämnde Verk.
Fullmäktige anhålla derföre, att, på grund al 5 §. uti gällande Instruktion för revisionerna af Riksgälds-Verket, nu få i sådant afseende meddela följande upplysningar och yttranden, alt jemte förberörde Berättelse till trycket befordras; och då denna Berättelse upptager särskilt hvad som vid granskningen af Riksgälds-Kontorets räkenskaper funnits att erinra och särskilt hvad som under läsningen af Fullmäktiges protokoller förekommit anmärkningsvärdt, hafva Fullmäktige trott lämpligast att äfven iakttaga samma ordning för de yttranden, Fullmäktige nu gå att afgifva.
Beträffande således först hvad sorn blifvit erinradt i anledning af räkenskapernas granskning, så synes dermed egentligen åsyftas att ådagalägga i hvad mån de af Fullmäktige meddelade föreskrifter, rörande bokföringen vid detta Verk, blifvit iakttagna.
Då dervid afvikelser i ett och annat fall från dessa föreskrifter blifvit af Revisorerne anmärkta, hafva Fullmäktige deröfver infordrat förklaring från Kommissariatet vid Riksgälds-Kontoret, och få nu Fullmäktige till Rikets Höglofl.
Ständer öfverlemna denna förklaring samt derjemte, för egen del, vördsamt anföra följande:
Rättelse i de utaf
Revisorerne anmärkta oriktigheter (pag. 20) i afseende å balanserandet af en del utaf förre Nummer-Lotleri-Kollektören J. A. Enggrens uppbördsbrist har, enligt Kommissariatets anmälan, blifvit anbefalld till iakttagande uti innevarande års hufvudbok.
Vidare åtgärd härutinnan lärer således icke erfordras.
13 — 94 — Hvad af Kommissariatet blifvit anfördt och upplyst, ej mindre i anledning af anmärkningen (pag. 20—21), att uti den så kallade afräkningsboken öfver alla af Rikets Ständer, i egenskap af extra eller tillfälliga statsutgifter, beviljade och till utgående från Riksgälds-Kontoret, enligt nu gällande Reglemente, anvisade anslags- och lånesummor, icke skulle finnas någon egentlig hufvudräkning, än ock angående Revisorernes uppgift, att afräkningsboken ej vore afslutad för hvarje år, hafva Fullmäktige ansett innebära icke allenast all den utredning, som kan erfordras öfver förhållandet i denna del, utan jemväl fullt nöjaklig förklaring öfver hvad i dessa afseenden blifvit anmärkt.
På sätt Revisorerne (pag. 22) anmärkt och Kommissariatet jemväl medgifvit, har väl Fullmäktiges föreskrift, att inom linien uti liufvudbokens conti för de, i egenskap af särskilda statsanslag, utbetalda summor skall antecknas hvarje anslags i Reglementet uppgifna ursprungliga belopp och hvad deraf, före årets början, uttagits, hvarken i 1845 eller 1846 års hufvudbok blifvit iakttagen; men då förhållandet härutinnan, såsom Kommissariatet uppgifvit, fullständigt kan inhemtas af de särskilda sammandrag, hvilka blifvit hilagda hufvudhöckerna, hafva Fullmäktige ansett ändamålet med den på ofvanberörde sätt föreskrifna anteckning inom linien på fullt tillfredsställande sätt vunnet.
I afseende på uppläggningen i Riksgälds-Kontorets hufvudbok af särskilda räkningar för de i hvarje §. af nu gällande Reglemente bestämda anslag för extra eller tillfälliga utgifter, hafva sednast församlade Revisorer (pag. 22) instämt i det förslag härom, som vid 1845 års revision blifvit framstäldt, dock med de jemkningar och iaktagelser vid detsammas verkställighet, som 2:ne bland Fullmäktige uti särskildt yttrande uppgifvit och tillstyrkt.
Men då, äfven med iakttagande af dessa jemkningar, de betänkligheter icke skulle i någon väsendtlig mån blifva undanröjda, som
Fullmäktige emot den ifrågasaLta förändringen af Riksgälds-Kontorets hufvudbok, uti deras vid i845 års Revisions-berättelse hilagda Utlåtande, anfört; så hafva Fullmäktige trott sig böra i denna punkt åberopa hvad omförmälda Utlåtande innehåller, likväl med det tillägg, att hufvudboken, i händelse den enligt det framställda förslaget blefve upplagd, skulle, genom den mängd ut- och ingående balanser, som då der måste förekomma, erhålla en vidlyftighet, så stor, att möjligen hinder deraf kunde uppstå för den i Boksluts-Kontoret nu anställda tjenstemanna-personal att kunna densamma inom stadgad tid upprätta och afsluta.
I anledning af anmärkningen (pag. 23), att tvenne särskilda, vid olika tidepunkter och emot olika återbetalnings- och räntevilkor, staden — 95 — Borås tilldelade lån i hufvudboken upptagits å ett enda conto, hvarigenom både kapital- och räntebeloppen af dessa begge lån blifvit sammanblandade, hafva Fullmäktige förordna^ att för ifrågavarande lån hädanefter skola uppläggas tvenne särskilda conti, så alt det af Revisorerne med anmärkningen åsyftade ändamål må vinnas.
Hvad angår anmärkningen (pag. 25), att det staden Wexiö efter i843 års eldsvåda tilldelade byggnadslån å 240,000 R:dr, hvilket får innehafvas räntefritt till den 1 Januari iS5o, i i845 års räkenskapsutdrag upptagits bland räntebärande fordringar och sammanförts med det samma stad förut beviljade lån å ett då återstående belopp af 20,600 R:dr, så har, på sätt Kommissariatet anmält, behörig rättelse i anledning af denna anmärkning blifvit iakttagen uti 1846 års räkenskaps-utdrag.
Och anhålla Fullmäktige, att, beträffande öfriga vid räkenskaps-utdragen (pag. 25 och 26) gjorda anmärkningar, få hänvisa till hvad Kommisariatets förklaring i afseende derå innehåller.
Sedan Fullmäktige sålunda afgifvit yttrande i anledning af Revisorernes anmärkningar och framställningar rörande räkenskapsföringen vid Riksgälds-Kontoret, få nu Fullmäktige vidare, i afseende å hvad vid läsningen af Fullmäktiges protokoller förekommit anmärkningsvärd!, vördsamt anföra.
Enligt protokollet den 25 Maj innevarande år, förordnade Fullmäktige, att en med "y3 R:dr 16 sk. då beviljad vedergällning för en extra ordinarie tjensteman samt 4 extra kammardrängar, hvilka bi ti tidt vid inventering af en betydlig mängd, å särskildta förvaringsställen upplagda, handlingar och räkenskaper, rörande det s, k. Kredit-sedel verket samt f. d.
Nummer-Lotteriet, borde förskottsvis utbetalas af de till kontorsexpenser anordnade medel samt framdeles godtgöras af det belopp, sorn genom samma handlingars föreslagna försäljning kunde komma att inflyta.
Då nu Revisorerne (pag. 24) härvid anmärkt, att förberörde vedergällning icke bordt utgå af expensmedlen, utan af det, enligt Reglementets 177 §., anvisade särskilda, årliga anslag till belöning för extra arbeten och uppmuntran för extra ordinarie!-, få Fullmäktige i afseende härå upplysa:
De flesta af de handlingar, hvilka voro föremål för ofvannämnde inventering, hade tillhört f. d. General-Assistans-Kontoret och Kongl.
De hade först efter dessa Verks upphörande blifvit till Riksgälds-Kontoret aflemnade, och voro således for Kontoret helt och hållet främmande.
Inventeringen deraf kunde vid sådant förhållande icke åläggas Riksgälds-Kontorets ordinarie tjenstemän.
Icke heller kunde personer utom
Verket lämpligen dertill begagnas, då handlingarne - 96 — voro i Riksgälds-Kontorets vård; men om så skett, hade vedergällningen derför ovilkorligen bordt utgå af de för kontors-expenser anvisade medel.
I betraktande häraf och då gralifikationsmedlen, utan att gifva anledning till anmärkning, tillförene icke blifvit använda till vedergällningar för likartade extra arbeten, såsom exempelvis för uppräknandet och hoppläggningen af kreditsedlar till förbränning, förordnade Fullmäktige, att vedergällningen för inventeringen af ofvanberörde handlingar borde förskjutas af Kontorets expensmedel, emot ersättning.af den inflytande försäljningssumman; och lärer detta Fullmäktiges beslut så mycket mindre af Rikets Ständer ogillas, som, derest, på sätt Revisorerne ansett behörigt, anslaget
Lill belöning för extra arbeten skolat förskjuta beloppet af meranämnde vedergällning, derigenom kommit att inträffa, det samma, till sitt afsedda ändamål förut knappa, anslag blifvit minskadt med motsvarande summa, för hvilken ersättning aldrig kunnat erhållas, då detta, till beloppet för år bestämda, anslag är af den beskaffenhet, att hvad för ett år icke behöft utgifvas till belöning för extra arbeten och uppmuntran för extra ordinarie!', under ett påföljande år ej får för samma ändamål användas.
I anledning af hvad Revisorerne (pag. 25) anmält, rörande en, å Riksgälds-Kontorets vägnar, i aflidne Kommisarien J.
Almgrens konkurs bevakad' fordran af /pi R:dr 6 sk, 8 rst., hafva Fullmäktige skolat meddela den upplysning, att detta fordringsbelopp redan är vordet till Riksgälds-Kontoret till fullo inbetaldt.
r Då Revisorerne (pag. 25) väckt fråga om beredandet af förhöjning uti det belopp af 39,750 R:dr, hvartill Rikets Ständers hus för närvarande är brandförsäkradt, hafva Fullmäktige ansett sig böra anmäla, det Fullmäktige äro beredde att gå i författning om erhållande af lämplig förhöjning i detta värde, så snart den ombyggnad och reparation vid nämnde hus, hvarom Fullmäktige skola göra särskild framställning till Rikets Ständers Stats-Utskott, hunnit utföras.
Vidare förekommer uti Revisorernes Berättelse (pag. 69—73) icke allenast anmälan derom, att det genom Fullmäktige, enligt föreskriften i Reglementets 206 § forStatens räkning inköpta, Hofmarskalken Friherre G.
Ridderstoipes sterbhusdelägare förut tillhöriga, vid Skeppsbron belägna hus ännu finnes graveradt med inteckning till ett belopp af 11,600 R:dr, utan jemväl en fullständig utredning om de åtgärder, hvilka från Fullmäktiges sida blifvit vidtagna, för att få egendomen befriad ifrån denna gravation, äfvensom den uppgift, att hand - — 97 — Hagarne, allt ifrån köpefrågans första uppkomst och till köpets afslutande, icke upplysa, att någon besigtning på liusets och grundens solidite, genom Kongl. Öfver-Intendents-Embetet, Embets- och ByggningsKollegium eller enskilt tillitad byggmästare, blifvit anbefalld och verkställd.
Enligt förberörde § af det för Riksgälds-Kontoret den 23 Maj 1845 utfärdade Reglemente, skulle ”det Hofmarskalken Friherre G. ”Ridderstolpes sterbhusdelägare tillhöriga, här i hufvudstadens vid ”Skeppsbron emellan Slottsbacken och Saltkompanigränd, belägna och ”till salu varande hus, emot den derför äskade köpesummas wOsOoo ”R:di's af Riksgälds Kontoret inköpas”; och borde Fullmäktige "oför”dröj ligen gä i författning om detta köps af slutandes så att ifrägava”rande hus den uste” på följde ”Oktober” mätte ”kunna antingen af ”Kongl. Maj:t och Kronan emottagas för Riks-arkivets inrymmande, ”eller af Riksgälds-Kontoret tillträdas.”
Enär denna föreskrift, hvilken således lydde på husets ovilkorliga inköpande inom viss förelagd tid, icke åt Fullmäktige inrymde någon rättighet eller ens gjorde det för Fullmäktige möjligt, att ingå i någon slags pröfning af sådana omständigheter, hvilka före köpets formliga afslutande kunde yppas och verka till rubbning uti detsamma eller uti de för köpet bestämda vilkor, anse Fullmäktige sig förvissade derom, att någon uraktlåtenhet, i hvad på Fullmäktige berott, uti förevarande afseende icke rättvisligen må kunna läggas Fullmäktige till last; börande Fullmäktige sintligen erinra, att Rikets Ständers Stats-Utskott vid sista Riksdag, på sätt af Utskottets protokoll lärer kunna närmare inhemtas, innan beslutet fattades om egendomens inköpande för Statens räkning, derstädes infann sig, för att om densammas beskaffenhet taga fullständig och tillförlitlig kännedom.
Under granskningen af de rörande utredningen af Götha Kanal-Bolags och Malmö f. d. Diskonter för åren 1845 och 1846 förda räkenskaper, hafva Revisorerne (pag.85) funnit anledning erinra, att bevis angående beloppet af de å Diskontutredningens räkningar i Rikets Ständers Bank, vid livartdera årets slut, innestående behållningar icke blifvit dessa räkenskaper bifogade.
Då numera Diskontutredningens Räkenskapsförare blifvit förständigad om hvad i detta sålunda anmärkta afseende bör iakttagas, torde vidare åtgärd härutinnan icke erfordras.
Hvad Revisorerne i öfrigt uti nu ifrågavarande Berättelse anfört, upplyst och yttrat, hafva Fullmäktige icke ansett föranleda någon för — 98 — klaring, ytterligare upplysning eller särskild åtgärd från Fullmäktiges sida.
Transsumt af Fullmäktiges protokoll för denne dag, innefattande 2:ne Fullmäktiges särskilda tankar uti en af de här ofvan omförmälda frågor, bifogas.
JACOB CEDERSTRÖM. C. PRINTZENSKÖLD. N. H. SELANDER. L. LÖHMAN. E. DELIN. G.
A. M. BRINCK. AND. BERG. HANS JANSSON. J. A. ZETTERBERG. 1. s. C. O.
Vougt. — 99 — Transsumt af protokollet viel Herrar Fullmäktiges i Riksgälcls-Kontoret sammankomst den iy December i84j - Under öfverläggningen om det nu beslutade Utlåtandet till Rikets Ständer, yttrade Ordföranden, Presidenten Herr Friherre Cederström sig icke kunna dela Herrar Fullmäktiges åsigt, i hvad angick Kommissariatets förklaring i anledning af Revisorernes anmärkning (pag. 20 och 21) vid verkställigheten af de utaf Herrar Fullmäktige Kommissariatet meddelade beslut om upprättandet af den så kallade afräkningsboken öfver extra och tillfälliga statsutgifter samt öfriga, i sammanhang dermed, löreskrifna förändringar i bokföringen inom Riksgälds-Verket.
Herr Friherren och Ordföranden fann nemligen, att dessa föreskrifter hade bordt af Kommissariatet enligt deras ordalydelse följas; och då Herr Friherren icke ansåg sig berättigad frånträda af Herrar Fullmäktige förut fattade beslut, eller medgifva Kommissariatet rättighet till afvikelse derifrån, utan skedd anmälan och erhållet tillstånd, fann Herr Friherren, för sin del, den af Kommissariatet i förevarande afseende afgifna förklaring icke nöjaktig, utan delade Herr Friherren med Revisorerne den åsigt, att ifrågavarande föreskrifter icke blifvit behörigen iakttagna.
Uti detta yttrande förenade sig Herr Grosshandlaren Berg, som derjemte i afseende å Revisorernes förslag, att i Riksgälds-Konlorets hufvudbok måtte uppläggas särskilda räkningar för de i hvarje § af gällande Reglemente bestämda anslag och tillgångar, åberopade sitt, af Herrar Revisorerne gillade, yttrande till Herrar Fullmäktiges protokoll för den 13 Februari 1846, hvilket yttrande finnes bilagdt 1845 års Revisionsberättelse (pag. '71 och 72.)
Rätteligen transsumeradt.
C. O. Vougt.
- 100 — Kommissariatets i Riksgälds-Kontoret förklaring, i anledning af 1847 års Revisorers anmärkningar vid Riksgälds-Kontorets hufvudböcker och öfriga räkenskaper.
Jemlikt Herrar Fullmäktiges elen 25 sistlidne November fattade beslut, liar den utaf Rikets Höglofl.
Ständers sednast församlade Herrar Revisorer afgifna Berättelse om granskningen af Riksgälds-Kontorels förvaltning och räkenskaper blifvit till Kommissarierne öfverlemnad, med föreskrift för Kommissarierne, att till Herrar
Fullmäktiges nästinstundande sammanträde inkomma med det yttrande och förklaring, hvartill samma Berättelse kunde föranleda.
Af sådan anledning, hafva Kommissarierne tagit kännedom af Berättelsens innehåll, och hafva dervid funnit följande omständigheter böra utgöra föremål för det infordrade yttrandet.
Herrar Revisorer, som eftersett huruvida och på hvad sätt de förändringar i afseende på bokföringen, hvilka Herrar Fullmäktige, enligt sitt Utlåtande öfver 1845 års Herrar Revisorers anmärkningar, beslutat, blifvit verkställda uti de räkenskaper, som derefter blifvit upprättade, säga sig väl hafva funnit, att den af Herrar Fullmäktige föreskrifna särskilda räkenskap eller afräkningsbok öfver alla af Rikets Ständer, i egenskap af extra eller tillfälliga statsutgifter, beviljade anslags- och lånesummor, blifvit upplagd och behörigen fortsatt för ej mindre de 2;ne sednast förflutna, än ock för innevarande år; men deremot hafva Herrar Revisorer, som i Berättelsen lemnat ett slags beskrifning öfver denna räkenskaps uppställning, anmärkt, att i berörde afräkningsbok ej skall finnas någon ”hufvudräkning,” på sätt Herrar Fullmäktige skola förordnat, utan hafva, i dess ställe, upprättats 3:ne särskilda generalsammandrag, eller ett för hvartdera året, hvilka innehålla samma slutsummor, sojn förekomma uti de sammandrag, som Herrar Fullmäktige föreskrifvit för de 3:ne hufvudtitlar, derunder stadganderna angående oxVanberörde utgifter blifvit i nu gällande Reglemente sammanförda.
Vidare hafva Herrar Revisorer anmärkt, att hvad Herrar Fullmäktige föreskrifvit, rörande denna räkenskaps afslutande för hvarje år samt fortsättande med in- och utgående balanser, hittills endast vore iakttaget i afseende på sammandragen, och skulle en sådan afslutning af den 101 — den egentliga afräkningsboken ej heller kunna verkställas, utan förändring af denna boks nuvarande form och uppställningssätt, emedan densamma icke, i likhet med vanliga räkenskaper, bestode af vissa conti, deruti dithörande summor på- eller affördes, utan egentligen af 3:ne särskilda fortgående tabeller öfver skedda anvisningar och utbetalningar å de under hvardera af Reglementets nyssnämnde titlar upptagna utgiftssummor.
Då nu den ifrågavarande räkenskapen, enligt Kommissariernes förmenande, icke allenast är ändamålsenligt fullständig, utan äfven i afseende på formen öfverensslämmer med Herrar Fullmäktiges i ämnet meddelade föreskrifter, kan anledningen till de mot samma räkenskap framställda anmärkningar icke på annat sätt af Kommissarierne förklaras, än att Kommissarierne förmoda, det Herrar Revisorer icke rätteligen uppfattat sjelfva meningen och ändamålet med samma räkenskaps upprättande samt sättet, hvarpå man sökt att vinna detta ändamål.
Kommissarierne, som icke haft tillfälle att öfver denna räkenskap och hvad dervid blifvit anmärkt inför Herrar Revisorer afgifva några muntliga upplysningar, torde alltså böra begagna den medgifna rättigheten att skriftligen söka utreda detta förhållande.
Kommissarierne få i sådant afseende vördsamt erinra: att då, vid 1845 års Stats-revision, anmärkning gjordes dervid, att ”alla de till 1841 års extra statsreglering hörande och från Riksgälds-Kontoret utbetalda anslaggssummor ”endast blifvit upptagna i en fortgående räkning, så att flera års så”dana räkningar måste genomgås saint de, tid efter annan, utanordna”de summorna sammanräknas, för alt vinna upplysning huruvida hela ”det anslagna beloppet utgått elier icke;” så föreslogo Kommissarierne, just till förekommande af den olägenhet, som i sistberörde hänseende blifvit anmärkt, att den ifrågavarande afräkningsboken finge inrättas.
Hufvudändamålet med densamma var alltså alt åskådligen, på ett ställe och ”utan att Jlera års räkningar måste genomgås ” visa huruvida och i hvad mån ”hela det anslagna beloppet utgått eller icke”.
I följd häraf blef räkenskapen så uppslälld, att för hvarje särskild § och mom. i Riksgälds-Kontorets Reglemente (nemligen: från och med § 41 till och med § 73, från och med § 77 till och med § 93 samt ändtligen för §§ 95 och 96) först uppdebiterades hela den summa, 1845 års Reglemente för hvarje sådan § och moment anvisar; derefter förekommer i en bredare kolumn den i Reglementet uppgifna rubrik på hvarje särskildt sålunda beviijadt anslag.
De i denna kolumn förekommande rubriker motsvara alltså hvar sitt conto i Riksgälds-Kon - — 102 torets hufvudbok.
Hvarje sådan rubrik i afräkningsboken utgör ett helt för sig och är icke, såsom Herrar Revisorer synas antagit, hvarken i afseende på. summeringen eller på något annat sätt sammanblandad med föregående eller efterföljande rubriker.
Men under dessa ur Reglementet hemtade hufvudrubriker förekomma flera särskilda underafdelningar, bestående af tillarne på de särskilda anslag, som af Kongl. Maj:t blifvit disponerade till särskilda vattenaftappnings- och vägomläggnings-arbeten m. m.
Hvarje sådant arbete har följaktligen blifvit, i enlighet med Kongl. Majlis derom aflåtna nådiga skrifvelse!’, behörigen specificeradt; hvarjemte ej mindre den Kongl, skrifvelsens datum, än beloppet af det beviljade anslaget i särskilda kolumner finnas upptagna.
Om nu de i Reglementet förekommande och på venstra sidan i afräkningsboken upptagna anslagssummor betraktas såsom räkenskapens debet, så utgöres deremot räkenskapens credit af anteckningarne på högra sidan, der de särskilda från Riksgälds-Kontoret verkställda utbetalningarne finnas i särskilda kolumner för hvartdera af åren 1845, r8/^6 och 1847 till datum och belopp afförda.
Derefter förekommer en kolumn, upptagande summan på utbetalningarne för alla 3 åren, samt ytterligare en kolumn, som kommer att utvisa huru mycket af de utaf Kongl. Maj:t disponerade summor vid 1847 års slut ej blifvit uttaget, utan i Riksgälds-Kontoret innestår.