Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Prot. 1850 & 1851. 5 Sami., 1 Åfd., Vt Eäft. 1 2 Bcvillnings~Utskoltels Utlåtande, JV? 21. olägenheter, som så väl sommar- som hösttiden förorsakades de landtboer, hvilka sjövägen införde sine varor till Stockholm, genom åliggandet för dem att så väl med mindre farkoster som större segelbåtar anlöpa de vid Blockhusudden och Långholmen anlagde sjötullar, och der ofta (lera timmar nattetid och i svårt väder uppehållas, för att undergå tullvisitation och erlägga hamnpenningar till Stockholms stads Drätselkommission; förmenande motionären, att samma förhållande borde ega rum i afseende på visitationen vid sjötullarne, sorn vid landttuliarne, der till den trafikerande landtmannens stora belåtenhet och fördel genomfarten numera vöre fri och tullbevakningen besökte så väl aflägsnare som staden angränsande vägar, hvilket förfaringssätt vore lika så ändamålsenligt vid de intill Stockholm belägna sjötullar, der endast ett smalt sund utgjorde inloppet, hvilket med lätthet kunde bevakas af den vid dessa tullar förlagda tullbetjeningen, och kunde mindre roddbåtar dertill användas både på längre och närmare håll, hvilket alltid gjorde den trafikerande osäker, livar han kunde träffa uppsyningsmännen, då deremot lurendrejaren nu syntes med mera lätthet kunna i närheten af Stockholm upplasta oförtullade varor, emedan han alltid vet sig vara fri från tullbetjeningen, innan han anländer till sjötullarne; och hade motionären, som genom egen erfarenhet lärt känna alla de svårigheter och olägenheter, som derigenom förorsakades, föreslagit, att sjötullarne vid Stockholm måtte indragas.
Då lämpligheten och behofvet af ifrågavarande endast å viss ort befintliga, tullkontrollen afseende, inrättningar icke utan undersökning af de serskilda förhållandena kati med säkerhet bedömas, och Utskottet, lika litet som Rikets Ständer, år i tillfälle att ingå i dylik undersökning, hvilken deremot synes lämpligast tillkomma den administrativa makten, som icke heller lärer underlåta att, efter derom i vederbörlig ordning skeende framställning, vidtaga sådana förfoganden, hvarigenom de af motionären öfverklagade olägenheter, i den mån sådant, utan åsidosättande af tillbörligt afseende på nödig säkerhet mot missbruk, låter sig verkställa, må varda undanröjda, hemställer Utskottet, att ifrågavarande motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Stockholm den 51 Juli 1851. Bevillnings-Utskottels Utlåtande, M 22. '3 M 22.
Ank. till Exp.-Utsk. den 31 Juli ISSI, kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af vackt motion, att förbrutet gods, i stallet för att tillfalla Staten, bor återställas afsåndaren.
Till Utskottets handläggning har från hedervärda Bondeståndet blifvit remitterad en af riksdagsfullmäktigen Per Hansson från Wermlands län väckt motion, deri anföres, hurusom det ofta förefallit motionären besynnerligt, att kronan tillvällat sig i beslag taget gods, synnerligast derför, att den inkomst, som sålunda tillfaller staten, icke kunde förklaras annorlunda än som en sorts ingrepp i deri enskildes eganderätt, och då vinsten således skulle blifva en orättfärdig penning, som alttid drager flera med sig bort, staten borde skyddas för en sådan olycksbrihgande inkomstkälla.
Såsom sjelf boende vid Norrska gränsen, hade motionären tillika ofta haft tillfälle se, att, då gods blifvit taget i beslag, långt ifrån allt blifvit redovist till staten, utan större delen liksom bortsmält, hvarigenom ådagalagts, att det till sitt upphof brottsliga lurendxejeriet alstrat , ännu flere brottslingar; på grund af hvilka skäl blifvit hemstäldt, att de stadganden, som säga, att det eller det godset vare till kronan förbrutet, förändrades så, att dylikt gods skall till afsändaren återställas, utan att likväl lurendrejarens böter derföre minskades, fastheldre ökades.
Utom den förlust för statsverket, samt den minskning i inkomster, hvilka såsom beslagare-andelar nu tillfalla tullbetjeningen och utgöra en vigtig uppmuntran till vaksamhet och omtanka å dess sida, som genom den af motionären föreslagna åtgärd skulle föranledas, komme ett dylikt stadgande ock utan tvifvel att förorsaka ökade försök till oloflig införsel af varor, i mån af den minskade risk, som dermed blefve förbunden, och hvilka försök i de flesta fall torde komma att med samma varor, hvilkas införande en elier flera gånger misslyckats, förnyas, til! dess framgång följt; hvadan och då något ingrepp i eganderätten eller orättfärdig vinst för staten lika litet torde kunna anses ega rum i detta som öfriga fall, delden grundsats i lagstiftningen blifvit nedlagd, att gods och redskap, hvarmed brott mot samhällets lagar försökas, äro till det allmänna förbrutne, hemställer Utskottet, att motionen må lemnäs utan afseende.
STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOIL BECKMAN, 18ol. Beeillnings-Utskottels Utlåtande, N:o SS. 1 1^:0 23.
Ank. till Exp. Utsk. den 4 Aug. 1851, kl half 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af vackt motion om sammanfattande i en eller två lagar af alla de stadganden och författningar, som skola innebära kontroller öfver tulltaxans efterlefnad och garantera dess verkställighet, samt i öfrigt angå den inre trafiken.
Borgare-ståndet väckt och till Utskottet remitterad motion har af Herr TV. M.
Ekelund blifvit anfördt, hurusom ej blott för tull- och bevaknings-tjenstemännen, utan snarare ändå mera för handlande, fabrikanter, speditörer, skeppare, formän, eller, med ett ord, alla som med varors införskrifning, mottagande, afsändning och transporterande hafva någon befattning, det här i riket vore en ganska stor olägenhet, att de stadganden och föreskrifter, som skola innebära kontroller öfver tulltaxans efterlefnad och garantera dess verkställighet, äro spridda uti en stor mängd serskilda författningar, såsom t. ex.
Underrättelserna till Tulltaxan, Seglationsordningen, Förpassnings-stadgan, Stämpel-förordningen, Nederlags- och Transito-förordningen, Tolags-förordningen, Lurendrejeri-förordningen, Tjenslgörings-reglementerna för Tull- och Lotsverkens tjenstemän o. s. v., och ändå dessutom uti en hop serskilda äldre och nyare reskripter, Kongl. Bref och General-Tullstyrelsens cirkulärer, hvarpå allt vederbörande tull- och bevaknings-tjenstemännen svårligen kunde hafva reda, långt mindre affärsmannen, den der icke hade tillfälle att egna ett serskildt studium åt hela denna vidlyftiga lagstiftning, och icke en gång kunde veta, hvarest alla källorna till densamma skola uppsökas och äro befintliga.
Utaf huru stor nytta det varit och dagligen är för de trafikerande, att alla de serskilda närmare bestämmelser och förklaringar, som angå sjelfva tulltaxan, blifvit sammanfattade och jemte denna utgifna i den så kallade Tullboken, vore allmänt bekant $ men föga ringare, utan snarare långt större nytta skulle säkerligen åstadkommas, om alla stadganden och bestämmelser, hvilka angå kontroller öfver taxans efterlefnad och verkställighet, och som, på sätt nämndt vore, äro spridda uti en stor mängd författningar och re Bih. till R.
Brot. 1850 & 1851. 5 Sami. 1 Afd. 15 Haft. 1 2 Uteilkiiiiijs- UttkottMs Utlåtande, N:o 23. skripter, jemväl blefvo uti ett enda arbete, under generella rubriker, sammanfattade och utgifna.
På detta sätt skulle ej blott tull- oell bevaknings-personalen, utan äfven de trafikerande fä en lätt öfversigt af de föreskrifter, som det tillhörde de förra att verkställa och de sednare att ställa sig till efterrättelse, men hvilket åtminstone för de sistnämnde ofta vore ytterst svårt, i följd af omöjligheten atl känna liela denna vidlyftiga lagstiftning.
De stadganden och föreskrifter, som bär måste uppletas i en mängd skiljda författningar, utan enbet och samband sinsemellan, och kanske ofta nog i strid med hvarandra, funnes i åtskilliga andra länder sammanfattade och utgifne, antingen uti en eller två lagar, sällan flere, hvilka uti serskilda sektioner i korthet upptaga hvad hos oss vore, så att säga, vidlyftigt utminuteradt i fyrfaldiga förordningar och reskripter.
Detsamma torde ock utan någon svårighet kunna jemväl här till vägabringas, serdeles då utaf utländska lagstifningen rörande enahanda ämnen kunde hemtas mycken ledning för uppställning, sammanfattning och redaktion, och inom svenska tullverket säkerligen funnes embetsman med den insigt och skicklighet, att ett sådant värf, åt dem uppdraget, skulle med lätthet utföras; och har motionären, till vinnande af detta ändamål, föreslagit att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Maj:t i nåder låta uti en eller tvenne lagar i möjligaste korthet sammanfatta alla de stad. ganden och föreskrifter uti ofvan uppräknade författningar och dem förklarande reskripter, hvilka genom ämnenas sammanhang naturligen höra tillsamman, samt skola tjena till efterrättelse för de trafikerande, och de der icke äro af den uteslutande reglementariska beskaffenhet, att de endast och allenast afse vederbörande tjenstemäns utöfning af dem ålagde befattningar.
Ehuru det visserligen icke torde kunna bestridas, att så väl affärsmän och de personer i öfrigt, som med varors emottagande och transporter i ett eller annat afseende hafva befattning, som äfven de tjenstemän, hvilkas åliggande det är att derå hafva uppsigt, skulle kunna hemta en icke oväsendtlig fördel derigenom att tillfälle bereddes dem, att i en systematiskt uppstäld och med register försedd sammanfattning af alla tullkontrollerna, och den inre trafiken rörande stadganden oell författningar, kunna för påkommande fall med större lätthet än nu är förhållandet finna de föreskrifter, hvilkas tilllämpning för tillfället bör ifrågakomma, anser Utskottet dock, att, utom den olägenhet, som är oskiljaktig från all kodifiering elier sammandrag af lagar och förordningar, att dessa serskilda stadganden, lösryckte utur sitt inbördes samband, ofta blifva ofullständiga och missledande, äfven hvad serskildt ifrågavarande författningar angår, den föränderlighet, hvilken de till följd af Btvillninys- VIskallet* Utlåtande, N:o 23. 3 »in natur äro underkastade, gör deras sammanfattande i en eller två lagar, på sätt motionären föreslagit, mindre lämpligt, då dessa lagar endast en kortare tidrymd kunde blifva fullt användbara och tillämplige, samt förändrade eller tillkomme stadga neleus intagande i supplementer; dertill skulle föranleda, att samma olägenheter, sorn nu blifvit framställde, äfven hädanefter komme att uppstå och blifva af så mycket betänkligare art, som de äldre föreskrifternas qvarstående i författnings-samlingen lätteligen kunde gifva anledning till misstag för den, som saknade kännedom derom, att förändrade föreskrifter i ett eller annat afseende blifvit stadgade.
Då dessutom samtlige ifrågavarande författningar äro under de sednare åren utkomne och lätt tillgänglige, torde det åsyftade ändamålet hufvudsakligen kunna vinnas genom en af den enskilde utan svårighet verkstäld, sammanhäftning af de bland dem, hvilka lian anser för sig behöfliga.
Af dessa skäl och då Utskottet anser den ifrågaställa underdåniga skrifvelsen till Kongl. Majit i detta ämne så mycket mindre böra ifrågakomma, som svårligen någon tjensteman lärer i och för sin tjenst kunna åläggas ett dylikt arbete, och den enskilde, tjensteman eller annan person, som kunde finnas villig och skicklig att en sådan lorfattnings-satrding utarbeta, utan tvifvel torde kunna påräkna att genom afsättningen derå finna sin möda ersatt, hemställer Utskottet att motionen icke må till någon Rikets Ständers åtgärd • föranleda.
R eservat ion er: l:o Af Herr Prosten Arosenius: ”Vid det nu afgifna Utlåtandet nödgas jag foga min vördsamma reservation, ej endast emot resultatet, utan äfven emot sättet för dess tillkomst, hälst båda möjligen af hvarandra kunnat hero.
I sednare hänseendet får jag hänvisa till följande handlingar: i:o Utdrag af Protokollet, hållet hos R. H. S.
Bevill - nings-Utskotts Usta Afdelning den 13 Februari 1851. *■ ■ 2- Föredrogos följande till Bevillnings-Utskottet remitterade och till handläggning å dess tull-afdelning öfverlemnade motioner: Eevillnings-Ulskottets Utlåtande, N:o 23. 2:0 af Per Hansson från Wermlands län, att förbrutet, gods, i stället för att tillfalla staten, bör återställas afsändaren; samt 3:0 af J. G. Wassmuth från Stockholms län, angående upphörandet af Sjötullarne vid Stockholm.
För handläggning af dessa håda motioner ansåg afdelningen sig böra sammanträda med deputerade af Lagoch Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotten.
4:o af Herr IV. M.
Ekeland, angående underdånig hemställan hos Kongl. Maj:t om utgifvandet, i en eller tvenne lagar, af alla författningar och stadganden, som röra tullväsendet och inre trafiken.
1 afseende på frågan huruvida afdelningen ensam borde till behandling företaga denna motion eller i sådant ändamål sammanträda med deputerade af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, voro meningarne delade och anställdes härom votering, enligt så lydande proposition:
Den som anser att afdelningen ensam'för handlägga förevarande motion, voterar Ja; Den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej; anser afdelningen sig böra i sådant ändamål sammanträda med deputerade af Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet.
Voteringen utföll med 4 Ja och 7 Nej; och komme således denna motion att behandlas af Bevillnings- och Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotten tillsamman.
Ex Protokollo Vict.
Melin. 2.0 Utdrag af Protokollet, hållet hos R. H. S. Bevillnings-Utskott in pleno den 11 Juli 1851.
Följande till Utskottet remitterade motioner anmäldes: l:o af J. G. Wassmuth, om upphörande af Sjötullarne vid Stockholm; 2:o af Per Hansson från Wermland, att förbrutet gods, i stället för att tillfalla staten, må återställas afsändaren; samt Bevillnings-Utskollets Ullålande, IV.o'231. 3:o af Herr kV. M. Ekelund, angående utgifvande, i en eller tvänne samlingar, af alla de stadganden och föreskrifter, som innebära kontroller öfver tulltaxans efterlefnad och garantera dess verkställighet.
Utskottet, som ansåg sig oförhindradt att, utan ifrågastäldt sammanträde med Lag- och Ekonomi-Utskotten, dessa motioner till behandling företaga, beslöt, det skulle berörde motioner till ett annat sammanträde hvila på bordet.
Ex Protocollo Vict.
På sätt dessa Protokoll utvisa, blef förevarande motion redan den 13 Febr. inför Tull-afdelningen föredragen; den 11 .luli anmäldes den in pleno, såsom till Utskottet remitterad, samt lades på bordet; och den 31 Juli företogs ärendet ånyo i Utskottets plenum genom uppläsning och föredragning af närvarande Utlåtande, utan alt någon af Utskottets afdelningar varit för frågans behandling och utredning sammankallad, eller de enskilda ledamöterna fått tillfälle att i sedvanlig ordning om Utlåtandets innehåll, före aflemnandet till plenum, rådpläga.
Att Utlåtandet samma dag af Utskottet in pleno godkändes, visar väl pluralitetens åsigt, det motionen borde lemnäs utan afseende, men har ingalunda tryggat den enskilde riksdagsmannens rätt, att inom af praxis häfdvunna former få så väl sina motioner behandlade, som sin öfvertygelse uttalad.
Jag tillåter mig icke bedömma, huruvida motionen regelrätt har tillhört Bevillnings-Utskottels område.
Men när den en gång ditkommit och blifvit upptagen, samt i tydliga ord föreslår, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl.
Majit i nåder uti en eller tvenne lagar låta i möjligaste korthet sammanfatta alla de stadganden och föreskrifter, hvilka i motionen omförmälas eller antydas; när vidare Utskottets ordförande den 13 Februari sjelf framställt voteringsproposition om behandling i förening med deputerade af Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet, och dervid i fem månader fått bero: då synes man med fog kunnat vänta att detta obestridliga önskningsmål också i vanlig och öfverenskommen ordning skolat beredas.
Hvad sjelfva saken vidkommer, synek den hafva förtjenat ett bättre öde, än det ofvanbeskrifne behandling deråt beredt.
Exempel äro framlagde på de olägenheter och förluster, hvilka lätt kunna drabba äfven den ärlige trafikerande, som svårligen kan känna alla, ofta speciella föreskrifter.
En ansedd tjensteman inom Tullverket har sjelf i tryck förklarat, det denna c, Bevillning s-Utskottets Utlåtande, N:o 23 kännedom pä sin höjd kail anses traditionel; och inom
Utskottet hördes ingen förneka nyttan af en sådan sammanfattning, sorn motionären åsyftat.
Mångfalden i både tid och rum för alla dessa stadga uden är oneklig.
Så finnas uti tjenstgöringsregleiner.tet för tullverket flera bestämmelser, hvilkas kännedom vore al serdeles vigt för de trafikerandes säkerhet, utan att skäligen kan väntas, det de handlande med studium af hela reglementet skola sig befatta.
Hvar och en, som inom andra befattningar har att verkställa eller efterlefva flerahanda föränderliga stadgar, erkänner nogsamt vigten af de mångartade samlingar, hvilka inom olika grenar blifvit verkställda, och man kan således vara öfvertygad, att en sådan kodifikation, som här åsyftats, skulle vara af stor betydelse för de trafikerande, likasom för alla vid bevakningen anställda tjenstemän.
När Utskottet yttrar att samtlige ifrågavarande författningar äro under de sednare åren utkomne och lätt tillgänglige} måste jag tveka att öfver ett sådant yttrande fälla något omdöme.
Men säkert är att inför Utskottet ingen annan uppgift eller utredning varit framlagd, än blott de nu citerade orden; och lika säkert är, om man får sätta tro till tullfcjenstemäns i tryck meddelade utsagor, att åtminstone inom de sednare 23 åren en mängd cirkulärer, samt åt serskilda lokal-auktoriteter meddelade speciella föreskrifter från General-Tullstyrelsen utgått, hvilka äro vigtiga för den dagliga rörelsen, utan att någonstädes i officiel samling förefinnas.
Utskottet hemtar skälen för sitt afstyrkande från olägenheterna af den föreslagna sammanfattningen, från föränderligheten i vår tull-lagstiftning och från författninga ines korta varaktighet.
För alla dem, hvilka erkänna det skadliga i dessa sednare förhållanden, borde det väl synas önskvärdt,'att genom en kodifikation dels förskaffa åt nuvarande osäkerhet .åtminstone någon tydlighet och trygghet, dels ådagalägga behofvet afen större stabilitet i denna del af våra ekonomiska angelägenheter.
Och hvad angår de förespegfiule olägenheterna, så visa andra länder både möjligheten och nyttan af nu föreslagna åtgärd.
Hvarföre icke följa deras exempel till vinnande af ordning, bestämdhet och laglydnad, när man så ofta äflas att importera deras föredömen i oordningar och upplösning?
Jag är sålunda fullt öfvertygad, att den som önskar se reda, skick och sammanhang i handhafvande och efterlefnad af våra Tullförfattningar, icke skall finna den här föreslagna utvägen så svår och förkastlig, som ilen af Utskottet blifvit bedömd.
Motionären har också endast äskat en underdånig anhållan i ämnet bos Kongl. Maj:t. Af Hans vishet och välbehag bade frågan således blifvit beroende och dermed borde de olika åsigtern» slutligen JieviUnings-Ulskoltett Utlåtande, N:o 23. 7 varit belåtne.
Och nekas kan svårligen, att flera af de underdåniga sk rifve Isor, hvilka Rikets Ständer äfven denna riksdag beslutat, omfattat ärenden af vida mindre vigt, än det bär framställda.”
Uti ofvanstående Reservation har Herr von Hartmansdorff, A. E., instämt. 2:o Af Herr af Dahlström, G. J. ”Jag förenar mig så mycket heldre i Herr Prosten Arosenii reservation, som, i händelse motionärens förslag vunnit afseende, den nuvarande förbistring i denna del af ekonomisk lagstiftning blifvit åskådlig, och derigenom förhoppning vunnits, att deruti i framtiden få någon stabilitet;” samt 3:o Af Herr W. M. Ekeland. ”Emot Höglofliga Utskottets afgifne utlåtande i’eserverar jag mig både i form och i sak.
I formen: emedan jag, i en fråga, som angår kodifikation af alla uti en hel gren af lagstiftningen gällande, så äldre, som nyare, så tryckta som otryckta, författningar och stadganden, ansett det vara nyttigt och i sin ordning, om utskottet handlagt ärendet gemensamt med Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotten, eller åtminstone med Lag-Utskottet, bland hvars medlemmar sannolikt åtskilliga torde med de synpunkter, hvarifrån ett dylikt arbete bör betraktas, vara mera hemmastadde än Bevillnings-Utskottets ledamöter.
I saken: emedan jag alldeles icke kan dela majoritetens tanka och inse giltigheten af de skäl, hvarpå utskottet afstyrkt bifall till motionen.
I Nederländerna stiftades och utfärdades den 27 Augusti 1822 en allmän lag, omfattande alla hithörande förhållanden, hvilken fortfar att ännu vara gällande.
1 Belgien, ehuru skiljdt ifrån Nederländerna sedan 1830, fortfar också nyss åberopade lag att ännu vara gällande; och! först genom en serskild lag, utfärdad den 6 April 1843, gjordes deruti åtskillige ändringar, med tillägg och närmare bestämmelser.
Sedan Tyska Tullföreningen 1834 stiftades, öfverenskommo de deruti ingåilgne Regeringarne år 1838 om en gemensam tull-lag och ett dermed öfverensstämmande gemensamt tull-reglemente, som den 22 Januari samma år utfärdades.
Äfven dessa författningar bestå ännu med oförminskad kraft.
År 1844 utfärdades af Engelska Parlamentet en lag, omfattande likaså nästan alla hithörande förhållanden, och den består ännu oförändrad.
Samtlige nu anförde lagar äro dels in extenso, dels till sine hufvudsakligaste delar öfversätta på Svenska och här utgifna af trycket; tillfälle att inhemta kännedom, huru ett sådant arbete, som nu är ifrågasatt, bör uppställas och utföras, saknas således ingalunda. 8 BeviUnings-Ulshottets Memorial, IV.o 2i. / Frankrike äro väl alla hithörande stadgande!! icke sammanfattade uti en eller två lagar, men deremot äro de serskilda] författningarne sammandragne nti en Gode des DouaneSj med samma nytta för allmänheten, domare och tjenstemän.
De nu anförda exemplen ådagalägga, att den nu ifrågavarande grenen af lagstiftningen, när man skiljer det lokala och rent reglementariska derifrån, ingalunda är underkastad en så stor föränderlighet och ombytlighet, som utskottet förmenat.
Instabiliteten skulle här, likasom i andra länder, just förekommas derigenom, att man en gång finge veta och i sitt sammanhang se, hvad som i dessa ämnen är lag, hvilket nu ytterst få, knappt någon enda torde känna.
Att någon privat man, uppmuntrad af utsigten till fördel genom arbetets afsättning, skulle företaga sig dess utarbetning, är ingenting mindre än sannolikt.
Näppeligen finnes kanske två eller tre tulltjensteman i riket, som skulle vara vuxne ett dylikt värf.
Men utan ett uppdrag
Saf regeringen, samt utan utsigten att för uppdragets ändamålsenliga utförande hafva någon belöning, är det lika litet troligt att någon af dessa skulle underkasta sig ett så besvärligt och omfattande arbete.
I motsats mot den slutföljd, hvartill utskottet ledt sig från nu vederlagde premisser, anser jag derföre, i öfverensstämmelse med hvad jag uti min motion haft äran föreslå, Rikets Ständer böra hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla det täcktes Kongl. Maj:t uti en eller tvenne lagar låta i möjligaste korthet, sammanfatta alla de detta ämne rörande, ännu gällande, författningar, stadganden och föreskrifter.” N:o 24. Zteillninys-Utskottats Mernavial, N.-o 24.
9 N:o 24- Ank. till Exp. Utsk. den 4 Aug. 1851, kl. 2 e. m.
Memorial, med förslag till de förändringar, som, jemlikt Rikets Ständers beslut i anledning af Stats-Utskottets Utlåtanden Näs 51 Litt.
A och 219., i fråga om serskilda, till åtskilliga förvaltande verk anvisade inkomsters utbytande mot statsanslag, böra ega rum uti Förordningarne angående dels stämplade pappersaf gift en och dels allmänna bevillningen.
Uti utlåtandet N:o 51 Litt. A., roed anledning af Kongl.