Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad åter angår de öfriga, som Silfververket under arrende åtnjuter; så förekommer dervid det serskilda förhållande, att, sedan, i anledning af Rikets Ständers dels vid 1810 års Riksdag och dels under den 4 October 1823 derom gjorda underdåniga framställningar, fråga uppstått om vidtagande af sådane åtgärder, hvarigenom Silfververket, utan dylika betydliga understöd af Staten, skulle i framtiden kunna underhållas, har, jemlikt Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den 10 September 1829, blifvit beslutadt, att, på sätt Bergslaget, i ämnet hörd t, sig åtagit, genom afsättande af viss andel af Silfververkets afkastning, efter då tillika stadgade grunder, en fond borde bildas och i jordegendom nedläggas, samt att, när den vunne sådan tillväxt, att deraf erhölles en årlig afkastning af 1,100 Tunnor Spanmål, hälften Råg och hälften Korn, som Bergslaget, efter beräkning af 6 R:dr 3 2 sk. såsom medel-markegångspris p:r tunna, ansett ungefärligen motsvara Bergslagets vinst utaf 1743 års ArrendeContract, angående ifrågavarande räntor, skulle det afgöras, huruvida nämnde räntor, öfver hvilka hittills varande dispositionsrätten emedlertid komme att fortfara, borde af Silfververket fä behållas, emot lösen efter markegång, eller till Kronan alträdas.
Under dylika omständigheter kan någon capitalersättning. derför icke ifrågakomma; men, då, enligt det aftal med Silfververkets delegare, som ligger till grund för berörde beslut, är förutsatt, det Staten eger att, derest så lämpligt finnes, återtaga dispositionsrätten öfver de under Arrendet inbegripne räntorna, 95 sä snart den fond, som borde bildas, lemnade Silfververket en behållning af 1,100 Tunnor Spanmål, lärer det icke kunna bestridas
Staten rättigheten att verkställa berörde indragning, om deremot, intilldess fonden genom årliga afsättningarne och ränteinkomslerne vunnit den derför nödiga tillväxt, Silfververket tilldelas omförmälde spanmålsqvanlitet eller ersättning derför elter årlig markegång, med afdrag likväl af det till Statsverket utgående arrende, helst, enligt hvad nyss nämndt är, denna ersättning, vid öfverenskommelsens ingående, antagits motsvara fördelen af räntedispositionen.
För att icke till en obestämd och aflägsen framtid uppskjuta verkställigheten af omförmälde indragning och emedlertid låta innehafvarne af de hemman, hvarifrån räntorna utgå, fortfarande vidkännas alla dermed förenade olägenheter, anse
Comiterade så mycket heldre skäl vara för handen att en sådan åtgärd vidtaga, som, enligt ofvanomförmälde beräkning, de ifrågavarande räntornas markegångsvärde kan antagas fullt motsvara värdet af nyssnämnde spanmälsqvantitet.
Serskildt hafva ock
Comiterade i sammanhang härmed ansett sig böra underdånigst upplysa, att, jemlikt 6 punkten af KammarCollegii förutnämnde contract, äfven mantalspenningarne af de sex nedre Socknarne ”lill vidare öfverenskommande framdeles” äro Bergslaget under arrende upplåtne, emot skyldighet att dem efter de årliga MantalsLängdernes innehåll betala, med undantag likväl af mantalspenningarne af de Upsala Akademi förlänte hemmans åboer med barn och tjenstefolk, såsom varande Akademien anslagna.
Berörde mantalspenningar, som förut skolat till Bergslaget utgå med ett stafrum ved af hvarje person, utgöras numera på detta sätt endast ifrån de skog ägande hemmanen, och ersättas de skattskyldig^ lör den sålunda levererade veden efter skäligt pris, som utaf Allmogens och Bergslagets Deputerade inför Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande årligen bestämmes.
Äfven denna dispositionsrätt bör, efter Comiterades åsigt, upphöra, så att de skattdragande icke längre blifva förpligtade att utgöra ifrågavarande utskyld annorlunda än i andra delar af Biket, eller med det faststälda contanta beloppet; och synes contractel icke lägga hinder i vägen för en dylik förändring, hvars vidtagande ej heller bör kunna föranleda ersättningsanspråk å Bergslagets sida, enär den ved, som af de skattdragande levereras, enligt hvad nyss nämndt är, efter dess värde skall dem ersättas och således behofvet för grufvedriften på enahanda vilkor bör genom upphandling kunna anskaffas.
I anledning af hvad sålunda blifvit anfördt, hemställa Comiterade underdånigst, om icke, sedan Silfververkets delägare fått tillfälle att sig yttra, i fråga om vilkoren för indragning, så fort ske kan, af samtelige till Bergslagets disposition öfverlåtne kronans räntor och utskylder, samt vederbörande Embetsmyndigheter jemväl blifvit hörde och afgifvit den närmare och fullständigare utredning af förhål - 96 landerne dermed, som för ärendets sluteliga pröfning kan anses af nöden.
Maj:t må finna skäligt att till Rikets Ständer göra den Nådiga framställning i ämnet, som för berörde indragnings tillvägabringande af behofvet påkallas. g)
Under titel:
Hyttors friheter afförde 7
R:dr utgöra värdet af 112 lass Limsten, innefattande räntor för Asp- Rrattforss- Rohl- Rjurbäcks- Kohl- Storbrooch Hedenskogs-hyttorna i Philipstads Rergslag, hvilka ifrån denna utskyld blifvit befriade efter Grefve Soops bref den 31 Mars 1654, som orden lyda, ”för det de sitta i en stor farväg och utstå mycket besvär af resande folk.”
Så framt dessa hyttor pröfvas vara till denna befrielse fortfarande berättigade, anse Comiterade lämpligast, att denna afgift uti Jordeboken föres inom column och ifrån Räkenskaperne nteslutes.
Ii) Såsom ersättning för jordförluster genom Canal-anläggningar afTöras Tionde och Hemmansräntor till ett beräknadt sammanlagdt värde af 3,142 R:dr 37 sk. 5 rist.
I afseende å de bland dessa ersättningsposter, som utgå till Roställen, är redan förordnadt, att de skola i mån af dåvarande Roställshafvares afgång indragas, och de anslag, med hvilka dylikt förhållande inträffar, torde derföre böra å Allmänna IndragningsStaten öfverföras.
1 de fall åter, då tilläfventyrs eftergift till större eller mindre del af något hemmans egen ränta är beviljad, anse Comiterade, att, till undvikande af onödig omgång medelst det eftergifna beloppets afförande under Anordningstitel, detsamma vid blifvande förvandling af dessa hemmans räntor aldrages och derefter endast återstoden af samma räntor för framtiden uppföres.
För den händelse deremot, att hemman, som under eganderätt innehafvas, njuta ersättning medelst anvisning af tionde eller andra hemmans räntor, tillstyrka Comiterade underdänigst, att, så vidt ske kan, öfverenskommelse1 må beredas om viss capitalersättning derför, i likhet med hvad uti mom. litt. d. är vordet föreslaget. i) Under titel:
Ryggnader och Reparationer afförde belopp innefatta följande, tiII enskilda egendomar utgående anslag : Uti Kopparbergs
Till ägaren af Ornäs för dervarande Loflbyggnings underhållande, enligt Kam marCoUegii Rref den 21 Augusti 1753, grundadt på Kongl.
Rrefvet den 17 för— utgångne Julii: 60 dagsverken, år 1844 beräknade till 31 R:drl2 sk.
Till ägaren af Rankhyttan för den så kallade Kungsladans underhållande, enligt KammarCollegii, med hemtad anledning af Kongl. Rrefvet den 16 Januarii 1684. under den 16 Juni 1755 meddelte förordnande: likaledes 60 dagsverken. likväl 97 med afdrag af deras Kronovärdi, 3 sk. stycket, hvarefter återstoden upptagits med 27 R:dr 24 sk.
Tili underhåll af Kungsladan vid Isala, enligt Kongl. Brefvet den 22 December 178(5:
En Tunna Kronotionde Spanmål, halfrågadt mål, år 1844 utgörande 5 R:dr 16 sk. 11 r:st.
Uti Westmanlands Län.
Till vidmakthållande af dammen vid Runna Kronoqvarn: 67 dagsverken, beräknade lill 29 R:dr 3 7 sk. 4 r:st., i afseende hvarå genom Kongl. Brefvet den 6 April 1838 blifvit i Nåder förklaradt, att, då qvarninnehafvaren fått dem under en längre tid utan anmärkning tillgodonjuta, samt fortfarandet deraf syntes af behofvet påkalladt, så vida qvarnen, med dess höga ränta af Tolf Tunnor spanmål, skall kunna ega bestånd, så skulle de äfven framgent på det sätt bibehållas, att de altid med lösen efter markegång till qvarninnehafvaren utgöras.
Hvad beträffar de förstnämnde tvänne anslagen; så, enär deras årliga utgående synes vara af nöden, derest säkerhet skall egas, att det dermed åsyftade ändamål vinnes, anse Comiterade lämpligast vara, att desamma, på enahanda sätt som uti föregående Andra Afdelning, i fråga om anslag lill vissa Inrättningar, är framstäldt, utbytas emot spanmålsanslag, som sedermera efter medelpris årligen med contant godtgöres.
Då det till 5 Il:dr 16 sk. il r:st. beräknade anslaget till Ladan vid Isala, hvilket, af lika skäl, bör såsom ärligt bibehållas, redan är i spanmål bestämdt, fordras dervid ingen annan åtgärd, än föreskrift om dess framtida liqviderande efter medelpris, i enlighet med hvad angående andra dylika anslag varder stadgadt.
Vidkommande anslaget lill Runna qvarndamm, hvarför lösen ej kan ifrågakomma, så länge qvarnen har krono natur; så synes dess försvinnande ändamålsenligast kunna sålunda beredas, att vid blifvande förvandling af qvarnens ränta ifrån dess dervid beräknade medelvärde afdrages de anslagne dagsverkenas värde, enligt medelpris för lika tid, samt qvarnräntan således för framtiden utföres till det derefter uppkommande nedsatta belopp. 4:o. Räntor och Tionde, som tillgodonjutas i följd af vissa hemman åtföljande besvär.
De betydligaste af hit hänförlige anslag utgöras af Rusthålls- och Augmentsräntorna, hvilka, enligt ofvanomförmälde Uppgift, år 1844 beräknades: För Arméen till . och för Flottan till 662,289: 15. io. 46,965: 13. 7. {lii/, lill K. 31.
Vrop lill It.
St. dr 18 4j) tillhopa 709,254: 2 9. 5. 13 98 I afseende å Rusthållens egna räntor kan naturligtvis någon förändring icke ifrågakomma, då frihet för deras utgörande åtnjutes lör rustningens upprätthållande; och Comiterade hafva redan i det föregående yttrat sig, angående deras fortfarande upptagande i Jordebok och Räkenskaper, för alt under behörig anordningstitel afföras.
Beträffande deremot Augmentsräntorna; så enär Rikets Ständer vid sednaste Riksdagen funnit hinder icke möta för deras indragande till Staten, emot det att Rusthållarne undfå motsvarande anslag, samt det onekligen vore med billighet instämmande, att innehafvarne af Augmentshemman jemväl komma i åtnjutande af de fördelar, som med räntelörenklingen och dermed samband egande föreskrifter, angående sättet för räntornas utgörande, äro åsyftade, anse Comiterade sig böra underdånigst hemställa, att en dylik indragning af Augmentsräntorna måtte för sig gå och med ersättningen till Rusthållen förfaras efter enahanda grunder, som i afseende å de ersättningar till åtskilliga Verk och Inrättningar m. 11., hvilka Comiterade funnit böra framgent blifva efter varupriserna lämpade, här ofvan under Andra Afdelningen äro föreslagna.
Härvid hafva dock Comiterade, i fråga om Augmentsräntorna vid Båtsmanshållet i Blekinge, skolat underdånigst anmärka, att sådane der icke äro till hvarje Rusthåll ifrån vissa hemman anslagne, utan lörhålles på det sätt, att de Rusthåll, hvilkas räntor öfverstiga det för hvardera bestämda belopp af 20 D:lr S:mt, erlägga öfverskottet, hvaremot de, för hvilka motsatt förhållande eger rum, af dessa tillgångar, hvarom nu serskilda liqvider uppgöras, njuta fyllnaden, hvadan för framtiden éndast erfordras, att förstnämnde medel ingå till Statsverket och ersätlningarne derifrån utbetalas; varande enligt Rikets Ständers vid 183-4—1835 årens Riksdag fattade beslut och derpå grundade Kongl. Brefvet den 14 Juli 1835 förklaradt, att ifrågavarande, så kallade Ölverskotts- och Tillskotts-räntor efter 10 års förlopp skulle enligt markegång utgöras; och böra derföre, vid dessa räntors beräknande, de sålunda stadgade förvandlingsgrunderne iakttagas.
Beträffande ordningen för utbetalningen af de ersättningar, som skulle komma att af Staten till Rusthållarne utgifvas; så anse Comiterade, att för Rusthållarne beqvämligast vore, om den för hvarje år verkstäldes vid den tid under början af följande året, då Uppbördsstämma hålles, hvarigenom de kommo i tillfälle att dessa ersättningsmedel till dä förefallande utskyldsliqvider använda, äfvensom Staten liktidigt derför erhölle godtgörelse.
Då Rusthålls- och Augments-räntorna äro i Räkenskaperne sammanförde och icke, utan mycket besvär, skulle kunna utredas hvad de, hvar för sig, utgöra, kunna Comiterade angående
Augmentsräntorna endast calculationsvis uppgifva, att af här ofvanupptagna sammanlagda belopp torde för dem kunna beräknas omkring 240,000 R:dr. 99
Enär del torde anses lämpligt, att Statens anslag för Gästgifverier, Färjor och Färjekarlar samt Postbönder och Brefbärare äfven framgent blifva i Räkenskaperne synlige, tillstyrka Comiterade underdånigst, att med alla räntor, ifrån hvilkas utgörande vissa hemman i följd af sådant onus, som nu är i fråga, njuta befrielse, lörfares på lika sätt, som angående Rusthållsräntor är föreslaget.
Men i de fall, då för dylika ändamål understöd äro anvisade utaf andra hemmans och lägenheters räntor, hemställa Comiterade i underdånighet, att de malte till Statsverket indragas, samt deremot ersättning meddelas vederbörande pä lika sätt och i samma ordning, som rörande
Augmentsräntornas indragning och godtgörande är tillstyrkt.
Någon calcul öfver beloppet af de anslag af sistnämnde beskaffenhet, som inbegripas uti de poster, ofta åberopade Summariska Uppgift under nyssberörde 3:ne titlar upptager, kan väl icke af Comiterade åstadkommas, enär sådant skulle erfordra serdeles besvärliga undersökningar, hvilka, såsom icke af verkligt behof påkallade, ej ansetts böra vidtagas; men berörde belopp är så obetydligt, att det icke kan inverka på beräkningen af de utbetalningar i contant, som genom indelriingarnes indragning skulle komma alt ega rum, serdeles som liqvid för de indragna räntorna inflöte vid samma tid, då, enligt Comiterades bär ofvan framstälde förslag, ersättningarne borde utbetalas.
Med de under titel:
Städers friheter afförde poster är förhållandet sådant, att de till det mesta utgöras af räntor och tionde å Städerne donerade hemman och lägenheter, ifrån hvilkas erläggande befrielse vunnits.
Då dylika hemman och lägenheter till stor del redan blifvit både med mantal och räntor ifrån Jordeböckerne uteslutne, samt sådant, der det ej redan skett, bör vid nya JordeboksLiggarens upprättande iakttagas, blifver deraf en följd, att afföring af så beskaffade räntor sedermera icke vidare ifrågakommer.
Men, för så vidt under denna rubrik förefinnas andra anslag af hemmans räntor och tionde, såsom förhållandet t. ex. är med de räntor, Götheborgs Stad åtnjuter af Säfvedals Härad, anse Comiterade dem böra indragas samt ersättas efter samma grunder, som här ofvan blifvit i afseende å öfriga under denna afdelning upptagne räntor föreslaget; dock att ersättningen till Städerne för hvarje år, vid dess slut, utbetalas.
Då de anslag, hvilka, i följd af hvad Comiterade i det föregående tillstyrkt, kunna varda anvisade i stället för indelningar, synas böra, på sätt Rikets Ständer vid sednaste Riksdagen jemväl antagit, erhålla lika helgd, som Indelningsverket, tro 13* 100 Comiterade vid indelningarnes indragning böra fästas det vilkor, att dessa anslag icke utan Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers sammanstämmande beslut må förändras.
Sedan Comiterade sålunda utvecklat sina åsigter om de olika föreskrifter och åtgärder, som för tillvägabringande af de indelta ränte- och tionde-anslagens indragning, efter dessa anslags serskilda beskaffenhet, må vara af nöden, synes jemväl i betraktande böra tagas sammanlagda beloppet af de contanta anslag, som i deras ställe skulle komma att utgå, på det deraf må kunna bedömas, hvilka förfoganden tilläfventyrs må påkallas af det förhållande, att nämnde anslags utbetalning till viss del erfordras förr, än motsvarande, af Staten öfvertagne räntor komma att inflyta.
Någon fullt tillförlitlig calcul häröfver är naturligtvis icke på förhand möjlig, enär ersättningsbeloppen skulle blifva af anslagens medelvärde beroende; men enligt den uti förr omförmälde Summariska Uppgift begagnade beräkning öfver förhållandet enligt 1844 års Räkenskaper, hvilket år likväl, på sätt ofvan blifvit anmärkt, markegångspriserna å spanmål i allmänhet voro serdeles låga, kunna de förslagsvis upptagas sålunda:
Löneanslag, alt utbetalas qvartaliter . . 858,399: 3 8. l. Hvartill kommer ersättning för den till af löning vid så väl Civil- som Militär-Staterne anslagne Boställsafkastning, som torde kunna cal culeras till omkring 240,000: — —1 098 399- 38 i Anslag, att vid hvarje års slut utgå med bestämda belopp i contant till sådane Verk och Inrättningar, som af Staten underhållas, 53,375: 2 3. ii. Anslag, att likaledes vid hvarje års slut, efter medel-markegångspris, utbetalas till Allmänna Inrättningar, Kyrkor och Fromma Stiftelser 281,844: 18. i.
Dito — dito dels till underhåll af minnesmärken vid 3:ne egendomar, dels till föreslagen ersättning åt Sala Bergslag för 1,100 Tunnor Spanmål, beräknade efter det pris, hvartill de vid sednaste afhandlingen med Bergslaget uppskattades, eller 6 R:dr 3 2 sk. p:r Tunna, 7,397: 20.1 1.
Ersättning för Augmentsräntor,att utbetalas för hvarje år vid den tid det följande, då föreslagne Andra Uppbördsstämman skulle hållas, 240,000: — — ior Varande härvid icke någon beräkning gjord hvarken för Fahlu Bergslags räntor, enär på det beslut, som i anledning af Bergslagets framställning om nedsättning i Koppartionden fattas, beror, om och hvad ersättning kommer alt detsamma tilldelas, eller för sådane andelar af ersättningar för jordförluster genom Canalanläggningar, samt Gästgifveri, Färjekarlars, Poslbönders och Brefbärares friheter, som, i följd af de grunder Comiterade föreslagit, möjligen till serskilda anslag föranleda, enär någon beräkning deröfver nu icke kunnat uppgöras; men hvilka belopp, enligt hvad i det föregående är anmärkt, icke blifva betydliga.
Härtill kommer serskildt, att, då Comiterade i underdånighet föreslagit, att, på sätt äfven Rikets Ständer vid sednaste Riksdag antogo, uti ersältningarne lör indelta ränte-och tionde-anslag bör ingå forsellön för spanmålen, beloppet deraf ökar förutnämnde beräkningar, såsom grundade på Räkenskaperne, hvaruti forsellön icke ifrågakommit.
Då det icke utan serskild utredning lör hvarje indelning låter sig göra att vinna fullt tillförlitlig kännedom om den spanmål, som innefattas uti de anslag af hemmansräntor, hvilka skulle blifva föremål för ersättande, kunna väl Comiterade härom icke i underdånighet meddela noggrann uppgift; men, sedan numera genom det af Comiterade upprättade
Sammandrag öfver alla räntepersedlar och derpå grundade Utredning öfver deruti inbegripen spanmål (Litt. E.) upplysning erhållits om rätta qvantiteten af denna sednare, utgörande tillhopa 156,649 Tunnor 22 kappar, hafva Comiterade sökt att i förstnämnde afseende uppgöra sådana förslagsberäkningar, som under dylika lörhållandcn kunna åstadkommas.
Med ledning deraf synes den anordnade Afrads- och Tionde-Spanmålen, Augmentsräntorna inberäknade, kunna anses utgöra circa 180,000 Tunnor, hvadan forsellönen skulle uppgå till omkring 60,000 R:dr B:co.
Då de, som äro i åtnjutande af rättighet till forsellön, om dem anslagne spanmålsindelningar lösas med penningar, icke kunna betagas lörmånen att, vid bestämmandet af ersättning derför, få densamma sig till godo beräknad, men, å andra sidan, de nuvarande räntegifvarne, om deras räntor varda indragne, blifva ifrån forsellöns utgifvande befriade, enär sådan å den kronan behållna spanmålen icke eger rum, följer deraf, att nämnde belopp kommer att utgöra Statens uppoffring, derest den ifrågavarande indragningen skall för sig gå.
Men denna omständighet hafva Comiterade så mycket mindre ansett utgöra något hinder för nämnde åtgärds tillstyrkande, som den endast innebär en rättvis utsträckning till samtlige skattdragande af den fördel, vissa räntegifvare redan ifrån år 1830 åtnjutit, samt denna sednare uppoffring derjemte är ett oundvikligt vilkor för åtgärdens tillvägabringande och jemväl kan anses till betydlig del godtgjord genom de många fördelar, berörde förändring medför; hvarförutan en dylik l 102 uppoffring varit afsedd, då frågor om indelningarnes indragning tillförene blifvit väckte och beslut derom vid sednaste Riksdagen fattades.
Om och hvilka serskilda åtgärder tilläfventyrs erfordras, pä det Statsverket må blifva i tillfälle att bestrida de nya utgifter i contant, som, enligt hvad i det föregående är vordet utredt, skulle uppkomma i följd af indelta räntornas indragning, är ett ämne, som icke synes utgöra löremål för Comiterades yttrande; men Comiterade anse sig dock böra, i sammanhang med hvad nu blifvit afhandladt, i underdånighet fästa Eders Kongl. Maj:ts Nådiga uppmärksamhet derå, alt, genom bifall till det förslag
Comiterade i det följande underdånigst framställa, om vissa skatters liqviderande höstetiden, circa 1,000,000 R:dr Statsmedel af hvarje års utskylder, som, enligt nuvarande förhållanden, först påföljande året skulle erläggas, komma att vid nyssnämnde tid inflyta och således under skatteåret blifva disponible, hvilket belopp nära motsvarar de löneersättningar, som qvartalsvis borde utgå; och, om för öfrigt den förändring vidtoges, att Stats-fyllnads-summan, som nu icke förr än den 1 Mars får disponeras, blefve för Statsverket tillgänglig redan vid årets början, skulle möjligheten att bestrida de ersättningar, som vid hvarje års slut borde utgå, deraf betydligen underlättas, enär dertill kunde användas de medel, som annars måst reserveras för de under första månaderne af påföljande året förefallande utbetalningar, till hvilkas besörjande tillgång genom Stats-fyllnads-summans tidigare utbekommande erhölles. 4:o.
Angående sättet för EronoTiondens och Hemmansräntornas utgörande. 26.
Nu gallan-
Då fråga här endast kan blifva derom, huruvida KronoTionden de stadganden. och Hemmansräntorna, så framt dessa sednare fortfarande varda i persedlar utsatta, hädanefter, som för närvarande, böra få in natura levereras eller skola med penningar lösas, tro Comiterade det icke vara af nöden att närmare upptaga och utreda de serskilda stadganden, som tid efter annan angående berörde räntors utgörande blifvit meddelte, ulan synes det vara tillräckligt att här anmärka, att enligt nu gällande Författningar, hvaribland såsom de hufvudsakligaste må åberopas Kongl.
Förordningarne den 22 Juli 1803 och 20 September 1815 samt Kongl. Brefvet den 10 April 1810 och KammarCollegii derpå grundade Kungörelse den 3 Maj samma år, sådana räntepersedlar, som icke utgå i brutna stycketal, kunna af räntetagare utfordras eller af räntegifvare uppsägas till leverering in natura, äfvensom dagsverken på lika sätt å ömse sidor uppsägas till fullgörande, såvida räntegifvaren bor inom en mil ifrån det ställe, der de skola förrättas, med undantag likväl för de fall, der annorlunda är serskildt stadgadt och dagsverken genom contracter disponeras, i hvilka händelser dervid förblifver, intilldess efter dylika contracters upphörande ändring kan vinnas.
Staten, som redan förut i 103 allmänhet icke begagnat uppsägningsrätten i afseende å andra räntor än spanmål, har dock, enligt Kongl. Brefvet den 13 Mars 1830 och StatsContorets derpå grundade Cirkulär den 29 October samma år, frånträdt rättigheten att denua räntepersedel in natura utfordra och medgifvit, att den får af de skattskyldige lösas med penningar efter markegång utan forsellön; hvarjemte bör anmärkas, att, jemlikt Kongl. Brefvet den 5j November 1842, tiondegifvarne i Skåne blifvit förklarade berättigade att efter markegång med tillagd forsellön lösa kyrkornes behållna tiondespanmål.
Med afseende å ej mindre de svårigheter, som lcvereringsskyl- *7. ?•
I^öruit fyndigheten in natura medför, än de olägenheter, som uppkomma deri- förändring, genom, att med nu gällande stadganden utskylderna högst betydligt stegras vid missväxtår, då de skattdragande naturligtvis hafva minsta tillgängarne alt dem utgöra, hafva flera förslag tid efter annan blifvit väckta till förändring uti nämnde stadganden och hvilka Comiterade anse sig böra, till upplysning vid denna frågas behandling, här omförmäla.