Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit under den 9 Maji 1827 förständigat vederbörande, att hvad anginge dessa boställen, ”hvilka borde räknas bland de "bevaknings-anstalter, som af seglationen vid de hufvudsakligen till all”mogens fördel inrättade landthamnarne blifvit en följd, någon ändring ”icke kunde beviljas i hvad genom Kongl. Resolutionen på allmogens besvär den 29 Juni 1752 vore förordnadt, rörande Gottländska allmogens ”skyldighet att berörde boställen underhålla”; och har slutligen, i anledning af åtskiilige hemmansegares å Gottland i underdånighet anförde klagan öfver ifrågavarande, genom Kammar-Collegii den 8 Februari 1837 meddeldte utslag, allmogen fortfarande ålagde besvär, Kongl. Majit, uti Nådigt
Bref af den 23 Januari 1839, förklarat, alt, ”då underhållandet af de vid Landthamnarne å Gottland ”befintlige lastbryggor och strandridare-boställen vore en allmogen på nämn”de ö af ålder åliggande och, enligt Kongl Majlis Nådiga Bref den 9 Maj ”1827, ännu tillhörande skyldighet, hvars fördelning mellan den Goltländ”ska allmogen Kongl. Majit, genom Dess omförmäldte Nådiga Bref den 9 ”Maj 182.7, uppdragit åt Kongl.
Majlis Befallningshafvande att verkställa,” Kongl. Maj:t, ”enär klaganderne icke uppgifvit, mindre styrkt, att, lill de”ras slörre eller mindre betungande, någon origtighet egt rum uti den ”reglering i berörde hänseende, som, till följd af Kongl. Majits Nådiga fö - 14 Stats- samt Ålim.
Bcsv.-coeh Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 30. ”reskrift, blifvit, efter föregången undersökning och inhemtade upplysningar från flere i sådant ändamål tillkallade personer, af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande uppgjord,” pröfvade rättvist att, med afslag å besvären, låta vid Kammar-Collegii i ämnet gifnp utslag bero.
Då, efter hvad sålunda förekommit, det desto mindre är sannolikt, att Kongl.
Maj:t skulle nu, mera än förr, finna skäligt medgifva allmogen på Gottland befrielse från åliggandet att underhålla de vid öns ellofva landthamnar uppförde och af der stationerade tullbevaknings-tjenstemän begagnade s. k. strandridare-boställen, som de förmoner, hvilka ursprungligen må ansetts uppväga ett sådant besvär, snarare ökats än minskats, sedan, genom de landthamnarne tid efter annan beviljade handelsfriheter, allmogen blifvit i tillfälle att vid dessa hamnar så väl uppköpa sina förnödenheter som vinna afsättning å egna tillverkningar och ortens producter; så få Utskotten, som icke heller bordt förbise den omständighet, att Gottländska allmogen är frikallad från vissa Rikets öfriga allmoge i allmänhet åliggande skattebördor, såsom rustning och knektehåll, vördsamt tillstyrka, att, i anledning af förevarande motion, någon åtgärd icke må af Rikets Ständer vidtagas.
Stockholm den 20 December 1844. >• i 30.
Ank. till Exp, Utsk. d. 22 Dcc. kL 1 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om Landtbruks-Academiens indragning och den Academien tilldelade fonds öfverlemnande till Riksgälds-Contoret, m. m.
Till Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotten hafva af Hederv.
Bonde-Ståndet blifvit remitterade tvänne motioner i ofvanberörde ämnen; nemligen: l:o af Riksdags-Fullmägtigen Henric Andersson från Örebro Län, som, jemte framställning om origtigheten af den länge följda princip att ,:,l landtbruket^ och slöjdernas förkofran inrätta och underhålla Academi - Stats- samt Allm.
Bes v.- och Ekon-Utskottens Utlåtande, N:o 30.
15 er och Instituter, — en princip, sorn skulle kostat Staten betydligt och ledt ”till skada och förlust för det allmänna,” anfört: att en flerårig erfarenhet visat, att Landtbruks-Academien och Instituten vid Degeberg och Wäderbrunn icke uppfyllt det med dem åsyftade ändamål; att, hvad serskildt Landtbruks-Academien beträffade, den ej spridt ”annat ljus öfver landthushållningen” än hvad, ”utom Academiens tillvarelse, sjelfmant erbjudit sig, i följd af sjelfva vetenskapens i synnerhet under de sednare tjugu åren utbildade tillväxt;” att, om Academien och nämnde Instituter voro hvad de borde vara, de sjelfve skulle framställa en ”storartad och förträfflig förebild af en väl ordnad hushållning, af ett ypperligt landtbruk, af arbetskraftens högsta möjliga product, af en räkenskap, som utvisade högre vinst, än det allmänna landtbruket;” men att icke något af allt detta, utan rakt motsatsen, erfarits; och att Landtbruks-Academiens Experimentalfält, som med sina plaxdösa onyttiga byggnader skulle kostat Staten omkring 100,000 R:dr, vore ”en modell af oreda, vårdslöshet och platt, oduglighet i jordens häfdande;” i anseende hvartill motionären yrkat, alt både Landtbruks-Academien och Instituten vid Degeberg och Wäderbrunn måtte indragas, fonden för delta sistnämnde återgå till sin ursprungliga af testator förordnade bestämmelse och Statens bidrag alt uppmuntra landthushållningen inskränka sig endast dertill, att genom förmonliga lån eller proemier skydda och befordra den enskilda industriens utbildning; varande vid motionens remitterande dels af Riksdags-fullmägtigen Strindlund framstäldt det yrkande, att Ulltuna Institut, såsom orden lyda, ”borde göra de andre sällskap,” helst denna egendom, så länge den utarrenderades, lemnade inkomster, men nu icke lemnade någon afkastning, dels yttranden afgifne af flera ledamöter inom Hederv.
Ståndet; och 2:o af Rikdags-fullmägtigen F. von Zweigbergk, som, åberopande de anföranden, hvilka, i fråga om Landtbruks-Academiens indragning, vid sista Riksdag afgåfvos till Bonde-Ståndets protocoll för den 27 September 1840, (Band. 7, pag. 768 och följande) föreslagit Landtbruks-Academiens indragning, samt att dess fonder måtte, på sätt förut vore nämndt, till Riksgälds-Contoret ingå, för att användas till jordbrukets upphjelpande m. m.; i hvilket förslag Jan Pehrsson från Upsala och Petter Pehrsson från Jönköpings Län, f. d. vice Talmannen Pehr Ericsson och samtlige Riksdags-fullmägtige från Calmar Län m. fl. instämt. 16 Stats- samt Allm. Besv.- och Eken.-Utskottens Utlåtande, N:o 30.
Som Rikets Ständer vid 1840 års Riksdag till ett Landtbruks-InstiLul på Ulltuna kungsgård beviljat ett årligt anslag af 4,000 R:dr, sami någon förändring i detta anslag innevarande Riksdag vid regleringen af Riks-Statens 6:te Hufvud-Titel ej ifrågakommit, hvadan detsamma kommer ali fortfarande utgå, samt, beträdande Institutet vid Degeberg och Landlbruks-skolan vid Wäderbrunn, Rikets Ständer redan beslutat, att de dertill vid sista Riksdag beviljade anslag skola fortfara; så anse Utskotten, att frågan om indragning af nämnde Landtbruks-instituter och Landtbruks-skola icke kan till någon åtgärd föranleda.
Det återstår således Utskotten att yttra sig öfver ofvanberörde tvänne motioner, så vidt de röra Landtbruks-Academien.
Men innan Utskotten fullgöra ett sådant åliggande, hafva Utskotten ansett sig böra besvara några i sammanhang härmed förekommande frågor.
Huru har Academien uppkommit, och hvad är hennes ändamål?
Hvilka medel till Academiens inrättning och underhållande hafva blifvit anvisade? och kan Academien anses vara en för Staten nyttig inrättning?
I afseende å den första af nämnde frågor, få Utskotten anföra: att Kongl. Maj:t, genom Nådig Kungörelse af den 28 December 1811, ”vid ”betraktandet af de olyckliga följder, som, efter flera för folkmängden, iri”dustrien och Stats-Verket förstörande krig, tryckte fäderneslandet och vid ”öfvervägande af de svårigheter, för hvilka, genom en tillspärrad handel, ”de nationer blottställdes, som icke, genom egna natur-produeter och egna ”händers arbete, gjort sig oberoende af främmande,” funnit godt stifta Landtbruks-Academien, hvars bestämmelse vore ”alt tända och sprida ”upplysning, för att befrämja undervisningen, uppmuntra idogheten, stadga ”erfarenheten, lätta ulöfningen och afhjelpa hindren i alla delar af ilandt’ hushållningen i fäderneslandet;” och hvars oafbrutna bemödande det borrie vara ”att meddela kunskaper eller råd, att frambringa täflan eller ef”terdömen;” och förklarade Kongl. Maj:t tillika, att Kongl. Maj:t ville i Nåder vara betänkt uppå en fond för Academien, till befrämjande af ofvannämnde föremål och inrättningar för landtbruket nytta, till nödige böcker och modeller, till arfvoden eller belöningar samt till bestridandet af Academiens öfrige utgifter.
Vidkommande den andra frågan, eller de medel, hvarmed Academiens inrättande och underhållande bekostats, så hafva Utskottet inhem tat, Stats- samt Allm.
Best:.- och Ekon.-Utslcottens Utlåtande, N:o 30. 17 tat, att, uti Kongl. Majrts den 3 Juni 1812 meddelade Nådiga Proposition till Rik els Ständers Stals-Utskolt, angående Riksgälds-Conlorels utländska gäld, följande förslag blifvit i 5:te punkten deraf framstäldt: ”att af de indragne fonderne medel utses, antingen i penningar el”ler obligationer, enligt af Stats-Utskoltet vidtagande närmare utredning, ”för att dermed godtgöra de Svenske undersåler, hvilkas fordringar af ”Franska Regeringen redan blifvit med formliga acter oell resolutioner ”fullkomligen verificerade, uppgående, jemlikt deröfver bilagde förteckningar, till 2,995,937 Livres 2 Sous 4 Deniers Tornois, hvarå Kongl. Maj:ts ”Kärälsklige Herr Son, Hans Kongl. Höghet Kronprinsen, af ömhet för ”Svenska
Undersåters väl och af öfvertygelse om fordringarnes rättmätig”het, af enskilde medel förskjutit 18 procent 539,268 L. 8 S. 9 d.. sorn bö”ra Honom ersättas, och dervid Hans Kongl.
Höghet fästat det förbehåll, ”att, sedan detta förskott blifvit guldet, fordringsegarne, då liquid kunde ”på ett eller annat sätt beredas, skulle ytterligare undfå 48* procent af ”fordrings-beloppet, utgörande, tillsammans med förenämnde redan erhåll”ne 18 procent, två tredjedelar af hela summan, men den derefter återstående tredjedelen öfverlemnas till Kongl. Maj:ts disposition, för att använ”das tillföremål af allmän nytta för Riket; varandes det ock Kongl.
Maj:ls ”Nådiga afsigt att ställa berörde tredjedel under Landtbruks-Academiens förvaltning, såsom fond till de från Acadeiniens bestämmelse oskiljagtige utgifter att, med anledning häraf, Rikets Ständer, uti underdånig [Skrifvelse till Kongl. Maj:t af den 19 Juli 1812, yttrat: ”Sedan betydligaste delen af Rikets utländska gäld sålunda kominer att försvinna, anse Rikets Ständer, det innebära en rättvisa, att Svenske medborgares hos Franska Regeringen egande erkände fordringar, ”hvilka blifvit uppgifne till en sammanräknad summa af 2,995,937 Livres ”2 Sous 4 Deniers Tournois, af Svenska Staten godtgöras tili det belopp, ”sorn, efter föregången närmare utredning, Kongl. Maj:t i Nåder godkänner, ”och sådant på sätt som följer: ”l:o Böra de 18 procent, som Hans Kongl. Höghet
Kronprinsen ”uppå berörde fordringar i
Nåder behagat förskjuta med en summa af ”99,864 R:dr 25 sk.
Hamburger Banco, genast Hans Kongl. Höghet godt - Bih.
Prot. 1844. 4 Sami. 2 Afd. 6 Haft. j 3 18 Stats- samt Allm.
Best och Ekon-Utskottens Utlåtande, N:o 30, "göras, och hvilket belopp, enligt hvad i nästa punkt omförmäles, kommer "att afgå från hvad de enskilde fordrings-egarne ytterligare böra undfå. ”2:0 Jemlikt Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, komma enskilda Svenska medborgare att för deras hos Franska Regeringen egande ”fordringar af förut omnämnde beskaffenhet, hvilka af Eders Kongl. Maj:t "i Nåder varda godkände, blott till ?:delar af dessa fordringars belopp "njuta indemnisation af Svenska Staten på det sätt, att, sedan ifrån två tredjedelarne af hela fordringssumman i Franskt mynt först afgått de ”af Hans Kongl. Höghet
Kronprinsen i Nåder förskjutne 18 procent, återstoden eller 48* procent reduceras till Svenskt Banco-mynt efter 8 sk. per ”Livres Tournois, hvarefter af det härigenom uppkommande belopp i 'Svenskt Banco ytterligare innehålles, hvad till cours-difference vid godt”görandet af Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsens förskott erfordras.
För hvad "sedermera af förenämnde 48? procent öfverblifver, meddelas fordringsegarne Riksgälds-Contorets obligationer på Tio år och med Fem procents årlig ränta, emot qvittencer på fordringarnes hela belopp, hvilka qvittencer tillika komma att innefatta fullkomlig och ovillkorlig öfverlåtelse "pä Svenska Staten af fordringsegarnes anspråk hos Franska Regeringen för dessa af Svenska Staten liquiderade fordringar.” ”1 anseende till den återstående tredjedelen; så kommer den likaledes att reduceras till Svenskt Banco, efter 8 sk. per Livres Tournois, "samt beloppet derefter liquideras med Riksgälds-Contorets obligationer på ”Tio år och med 5 procents årlig ränta, hvilka obligationer, jemlikt Eders "Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition, komma att ställas under LandtbruksAcademiens förvaltning, såsom fond till de från Academiens bestämmelse "oskiljäktige utgifter;’ alt vidare och sedan, i anledning af serskild Nådig Proposition vid den år 1815 hållna Urtima Riksdag, Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse af den 11 Maj samma år, förklarat sig hafva funnit billigt, att de af framlidne Commerce-Rådet m. m.
Johan Sederholms arfvingar, hvilka voro Svenska undersåter och i Riket bosatte, finge, i afseende å utbekommandet ai en Commerce-Rådet Cederholms fordran hos Franska Regeringen, tillgodonjuta samma förmon, som, till följd af Kongl. Maj:ts högstberörde Nådiga Proposition af den 3 Juni 1812 samt Rikets Ständers i anledning deraf fattade beslut, förut blifvit beviljad andre Svenske un - Stats- samt Allm.
Desv - och Ekon-Utskottcns Utlåtande, N:o 30.
19 dersåtare för dylika fordringar under enahanda villkor och förbehåll, som for dessas godtgörande blifvit föreskrifne, Kongl.
Majit, genom Nådigt Bref af den 19 Februari 1817, efter det nämnde Svenska arfvingars fordran blifvit bestämd till 9,419 Ridr 22 sk. 6 rst., hvaraf ?:deiar skulle arfvingarne tillkomma, anbefallt Riksgälds-Contorels Fullmägtige att till Landtbruks-Aeademien utbetala återstående iidelcn, eller 3,139 R:dr 39 sk. 6 rst. i Contorets obligationer på 10 år med 5 procents årlig ränta; att, sedan Directeuren för Landtbruks-Academien hos Kongl.
Maj;t gjort underdånig framställning om anslag till uppförande af ålskiliige nödige tillbyggnader vid och reparationer å Academiens hus, förslagsvis upptagne till en summa af 24,200 R:dr, Kongl. Majit, genom Nådigt Bref af den 31 Mars 1819, tillåtit, att de medel, som för ändamålet erfordrades, finge i moa af behofvet förskjutas af den under Landtbruks-Academien ställde fond uti Riksgälds-Contorels obligationer, för att sedermera efter hand ”af Nionde IIufvud-Titeln” ersättas; äfvensom Kongl.
Majit förordna!, att de lån från samma Hufvud-Titel, som innehades af Ryttmästaren A. Adlersparre med 10,000 R:dr, af Presidenten Friherre Edelcrantz med 12,000 Ridr, samt af Bruksegarne P. Wikström oell P. Wiklund, med 4000 Ridr skulle, i den mon ränte- och capital-afbetalningarne derå fullgjordes, användas till ersättning åt Landtbruks-Academien, intilldess fondens förskotter blifvit till fullo liquiderade, tillika med ränta derå efter 5 för hundrade om året; och enär vid sistlidne Riksdag af Academiens förskotter vore oguldne 10,036 Ridr 8 sk. 8 rst.
Banco, medgåfvo Rikets Ständer, enligt underdånig skrifvelse till Kongl. Majit af den 10 Juni 1841 (N:o 396), alt detta belopp finge af Riksgälds-Contoret till Landtbruks-Academien utbetalas, hvilket ock sedermera blifvit verkstäldt.
I afseende å tredje frågan, eller om Landtbruks-Academien kan anses vara en för Staten nyttig inrättning; så, ehuru de förhållanden, som borde bestämma omdömet härutinnan, till större delen ära allmängjorde genom Academiens utgifna skrifter, anse Utskotten likväl sin pligt fordra att här meddela de upplysningar i ämnet, som äro för Utskotten tillgänglige, på det att icke de uti ofvanberörde motioner mot Landlbruks-Academiens gagn och nytta för landet rigtade anmärkningar må blifva utan svar lemnade.
Om ock, före den år 1841 verkställde reorganisation af Landtbruks-Academien och dess styrelse, Academiens bemödanden och verk - 20 Stats- samt Allm. Best’.- och Ekon.-Utshottcns Utlåtande, N:o 30. »ingar icke medfört så stor fördel och nytta för landet, som, efter en ändamålsenligare plan för dess verksamhet, kunde hafva erhållits; så tro dock Utskotten, att det nu varande förhållandet härutinnan uppfyller alla de fordringar, som i detta hänseende skäligen kunna göras.
Eldigt Kongl. Majlis förnyade Aådiga Stadgar för Academien af den 28 Augusti 1841, än hennes bestämmelse ”alt, efter erfarenhetens och vetenskapernas anvisningar inhemta och sprida kännedom om alla för Landtbrukare i allmänhet gagneliga rön och uppfinningar, samt att såmedelst, äfvensom genom ”egna efterdöme» och, efter befintliga tillgångar lämpade, belöningars utdelning, verka till Landlbrukets med dertill hörande näringsgrenars förkofran.
Med hänsigt lill skiljaglighelen af de ämnen, som sålunda utgöra föremål för Academiens verksamhet, och på det hvart och ett af dem må kunna förberedande behandlas af män, som deråt företrädesvis egnat sin uppmärksamhet, äro Academiens arbetande ledamöter fördelade å Sex Aftkelningar, nemligen: l:o Landtbruks-afdelningen, för det egentliga landtbruket, såsom odlingen af sädesarter, foderväxter och andra jordbr uks-alster, äfvensom husdjurens skötsel och raceförädling; 2:0
Skogs- och trädgårds-afdelningen, för skogshushållning och trädgårdsskötsel; 3:o Hushållnings- och Slöjd-afdelningen för förädling, förvarande och användande af alla de jordalster, som utgöra föremål för Landtmanna-näringar; 4:o Mechaniska afdelningen, för byggnader, redskap och hägnader, med de flera mechaniska inrättningar, hvilka höra till en väl ordnad landthushållning; 5:o Vetenskaps-afdelningen, för meddelande af upplysningar och råd, hemtade från chemi, fysik, naturalhistoria m. m.; och Stals- samt Allm.
Besvärs- och EkonUtskott ens Utlåtande, N:o 30. 21 6:0
Statislika afdelningen, för samlande och ordnande af undervall elser om hvarje landsorts naturförhållanden och industriella tillstånd, med hänsigt till landlhushållningen.
Genom ett efter denna plan lämpadt arbetssätt, bör Landtbruks-Acadeinien, elter Utskottens tanka, kunna till alla delar uppfylla omförmälde sin bestämmelse.
Att ingå i en detaljerad undersökning, i hvad mou denna bestämmelse eller Academiens ändamål vunnits, tro Utskotten hvarken vara lämpligt eller här behölligt; men för att bilda ett omdöme, huruvida verkligen Academien är en för landet nyttig inrättning, lå Utskotten åberopa: att
Academien årligen utgifvit och jemväl lortlar att utgilva för allmänheten tillgängliga handlingar och skrifter, innehållande hvarjehanda, landtbruket rörande, förhållanden; att Academien Iramkallat och underslödt utgifvandet af andra förtjenstfulla skrifter, samt lernnat de vetenskapliga upplysningar i afseende å landthushållningen, hvaråt Regeringen eller den enskilde landtmannen ej sällan varit i behof; att Academien, genom sina anställda och längre lid fortsatta försök, pröfva t nyttan och användbarheten för Sverige af en mängd foderväxter, hvilka lörsok för foderodlingen ieinnat ganska vigliga resultat, hvarförutan hon beredt allmän • 1 O O 7 helen tillgång på nya ulmårktare sädesslag samt träd- och busksorter; och att slutligen, på sätt erfarenheten ådagalagt, må^iga för landtbruket vigtiga rön och uppfinningar, genom Academiens försorg, kommit till allmänhetens kunskap samt att Academien verkat till flera förbättringar i landthushållningen.
Det är dock klart, alt, om man, såsom det finnes omförmäldt uti den ena af ofvanberörde motioner, väntar sig att få å Landtbruks-Academiens experimentalfält finna ”en storartad och förträfflig förebild af ett ytterligt, landtbruk, af arbetskraftens högsta möjliga product, af en räkenskap, som utvisar högre vinst-, än det allmänna landtbruketman skall i en sådan väntan blifva bedragen; ty icke alla försök kunna lyckas, och det ligger i sakens natur, alt eli fält, som begagnas endast lill försöks anställande, ej skall kunna vid alla tillfällen lemna en anblick, sådan som en väl häfdad åker eller äng; men ali nämnde fält visade ”en modell af oredaj vårdslöshet och platt oduglighet i jordens häf dande,” synes Utskotten vara uttryck, som, efter det ofvan anförda, icke erfordra något bemötande. 22 Stafs- *arnt Allm. Bcsv.- och Ekon.-Utskottens ['Hatande, N:o 30.
Utskotten återgå nu till besvarandet at det gjorda yrkandet, att Landt bruks-Acaderaien måtte indragas.
Emot bifall till ett sådant yrkande förekommer ej allenast, att denna inrättning, efter hvad Utskotten ådagalagt, är grundad på en fond, som, enär den tillkommit derigenom, att enskilde personer afstått en viss del af sina fordringar hos Franska Regeringen, Rikets Ständer icke synas ega rättighet alt, efter godtfinnande, disponera, utan äfven, synnerligen med sin jiuvarande organisation, är för landet nyttig och behöflig.
Landtbruket i Sverige har ej på långt när uppnått den höjd, som de flesta civiliserade stater, der likväl äro inrättningar för samma ändamål, hvarför LandtbruksAcademien blifvit stiftad.
Sådane finner man t. ex. uti Italien, Spanien, Sweitz, Frankrike, England, Preussen och flera stater i Tyskland, i Dannemark och Ryssland; och, då landtbruket utgör Sveriges modernäring, och således är den vigtigasle delen af allmänna hushållningen; så anse Utskotten det vara desto mera nödvändigt, att Landtbruks-Academien fortfarande existerar, som den utgör en föreningspunkt för inhemtandet af de åtgärder och den erfarenhet, som, med hänsigt till jordbruket och dess binäringar, i Rikets olika delar företagas och samlas.
Utskotten få alltså, med åberopande af hvad Utskotten här ofvan anfört, vördsamt tillstyrka: att det i ofvanberörde motioner väckta yrkande om Landtbruks-Academiens indragning måtte förfalla.
Men då en del af de medel, som blifvit använde till uppbyggandet och underhållandet af Landtbruks-Åcademiens byggnader, utgjorts af statsmedel, samt Academien är att anse såsom en Rikets allmänna inrättning, finna Utskotten Academiens räkenskaper böra af Revisionen för Stats-, Banco- och Riksgälds-Verken granskas, hvadan Utskotten, med anledning af ofvanberörde motioner, vördsamt hemställa, att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Landtbruks-Åcademiens räkenskaper, med dertill hörande handlingar, måtte varda i och för en sådan granskning öfverlemnade till Rikets Ständers hädanefter sammanträdande Revisorer.
Stats■ samt Alim. Besv.- ock Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 30. 23 Reservation af flen Friherre von Kraemer:
"Mot Utskottens beslut, att LaudtbruksAcademiens räkenskaper skola granskas af Rikets Ständers Revisorer, får jag mig reservera.
Åtgärden, sådan den är föreslagen, inskränker sig till att addera och subtrahera, hvari Revisorerne icke sakna öfning.
Deras tid är för knapp, för att med till intet ledande göromål upptagas. Landtbruks-Academien har intet årligt stats-anslag och dessutom har revisionsåtgärden icke blifvit af någon motionär yrkad.”
Uti nästföregående 5 Häfte af denna samling, sid. 4—7, liar Utlåtandet N:o 22 erhållit co lumu-titeln:
Stats- och hcvillnings-Utskottens Utlåtande, läs; Stats- och Ekon.-Utskottens Utlåtande. STOCKHOLM, elmén & granbercs tryckeri, 1844-.
Stats- sami Allm. Be*v.- och Ekon,-Utsk. Bet., PTfO 31. 1 Ank. till Exp.
Utsk. d. 31 Dec., kl. 3 e. mield.
Betänkande, med anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, i fråga om förändring i sättet for ersättning af hästar och persedlar, sorn vid Rusthålls-Regementena under krig gå förlorade.
Sedan, i anledning af vid sistförflutne