Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då under den tid hvilken sista underdåniga Femårsberättelsen omfattade, icke något annat Silfververk än Hellefors drefs inom länet, och det med så ringa framgång, att icke ens någon silfversmältning under den tiden der blef verkställd, har deremot sedermera visat sig en synnerlig ifver att eftersöka silfverhaltig malm, så att till exem - 7 pel under året 1843 endast inom Nora och Lindes samt Nya Kopparbergs
Berg mästaredömen utfärdades ej mindre än Trehundraåttatiofem mutsediar å sådan malm.
Utaf dessa supponerade fvndigheter hafva få gifvit någon anmärkningsvärd malmqvantitet.
Den förnämsta utaf dem är å Guldsmedshytte fält inom Lindes Socken, hvarå sex större grufvor 1842 inmutades i en malmgång, som i fordna tider eller, såsom det antages, redan i fjortonde eller femtonde seklet varit bearbetad med flera större och mindre anbrott, af hvilka den största grufvan uppnått ett djup af åtminstone 40 till SO famnar och har en stollgång af femtio famnars längd, inkommande i grufvan på 16 famnars djup under dess dagrand.
År 1768 började ett bolag att ur denna grufva, då benämnd Prins Gustafs grufva, tömma vatten, men arbetet afstadnade efter två år, utan att mera än 561 lod silfver erhölls.
En af förre kommissionslandtmätaren Elzvik upptäckt ny malmgång, parabel med den äldre, har lemnat rik tillgång på malm, som föranledt anläggning af en år 1844 privilegierad Silfverhytta, derunder flera hemman äro inköpta.
Med ospard kostnad å byggnader och undersökningar har arbetet derstädes fortgått, så att tillverkningen varit:
... 63 lödiga marker silfver, 39 Sk& b. v. Bly. „ 1844.... 700* „ „ „ 403 „ 17 L8£ 3 U. Bly. „ 184S . . . . 1560a „ „ „ 955 „ — 13 „ „ „ 1846. . . . 1465* „ „ „ 934 „ 16 „ 19 „ „ „ 1847 .... 1264M „ „ „ 646 „ 1 „ 12 „ „ Värdet af 1845 års tillverkningar gjorde 73,309 R:dr b:ko; och hafva vid verket omkring 200 personer haft ständig arbetsförtjenst.
Utomdess har tillverkats:
Inom Nya Kopparbergs Bergsfögderi:
År 1842 112 lödiga marker silfver, 9 Skäf 15 LU. 16 U.
Bly. 07 \ 0 99 99 • • • • • 99 99 99 99 ■*-V/ 99 99 och vid Hellefors:
År 1847 93* „ „ „ 92 „ 14 „ 13 „ „ Dock är smältningen vid Hellefors icke af egen malm, utan af sådan från grufvor i Wermland och Grythytte socken.
Jemväl vid andra, år 1845 inom Lindes Socken i gång komna, grufvor uppfordrades då silfvermalm, nämligen:
Vid Bertilsgrufvan 96 Sk& Å Siggeboda-fältet 550 „ Vid Åboda-grufvan 631 „ Vid Dahlbergs-grufvan 62 „ och Vid Källar-grufvan 96 „ 8 Vid Isåsagrufvan i Lerbäcks socken uppfordrades också samma år 103 Skepprd; men då den malm, som påföljande året till belopp af 300 Skepp:d uppfordrades, knappt var smältvärd, liar denna grufva blifvit öfvergifven; hvaremot Glanshammars kyrkogrufva börjat bearbetas.
År 1847 utgjorde silfvermalmsuppfordringen:
I Nya Kopparbergs
Bergslag 871 SkM I Lindes och Ramsbergs 9,828 „ I Grythytte och Hellefors 700 „ och I Hellefors-distriktet 46 „ Garkoppar har tillverkats:
Summa 11,443 SkÄL
År 1842 Ar 1843 T_ 1844 W 1845
År 1846 Ar 1847 Inom Nya Kopparbergs Bergsfögderi Skö! 182 9 6 259 9 C 302 13 2 253 19 11 120 1 2 154 1 5 Inom Lindes o.
Rams- bergs Bergslag ... „ 90 . 6 187 6 7 311 13 —- 353 17 5 297 13 10 337 — Vid Sandbacken i Ler- bäcks socken „ 85 8 _ 141 3 10 92 10 Vid Mårsätter i Ham- mars socken „ 35 12 141 51 12 13 Tillverkningen upphörde vid sistberörda två hyttor, sedan ägaren af Sandbacken inköpt Flögfors och Håkansboda grufvefält, der årliga brytningen af kopparmalm stigit till omkring 5000 Skepp:d.
Vid Mårsätters kopparhammare äro smidda kopparplåtar:
År 1842 SkSJ „ 1843 „ 1844 „ 1845 „ 1846 ,, 1847 • 57. 6. 16L 45. 7. 2i. 45. 2. 19. 47. 16- 17. 34. 8. 3. 22. 14. 11 1847: . . 12,758 Sköl inom Nya Kopparbergs
Bergslag till .
< „ Hjulsjö Bergslag 2,000 „ „ Lerbäcks
Bergslag 4,817.
Koboltmalmsbrytning vid Wena och Johannisbergs koboltverk i Lerbäcks Bergslag har fortfarit under föga gynnande konjunkturer för afsättning och lemnat slammad kobolt: 9 Ar 1842 8,607 U. „ 1843 . . 8,807 „ „ 1844 8,422 „ „ 1845 9,598 „ „ 1846 8,565 „ „ 1847 . . . 5,735 „ Zinkblendegrufvor på Isåsa och Knalla hemmans ägor i Lerbäcks Socken hafva år 1847 begvnnt att arbetas.
På malm från dessa och angränsande likartade grufvor inom Godegårds socken af Linköpings län är grundad en zinkhytta vid Vinterviken i hufvudstadens grannskap.
Jerntillverhiingen har varit utsatt för en allvarlig krisis under åren 1843 — 1845, i anseende till då nedtryckta pris å alla jernprodukter.
Mest ledo deraf grufvebrytaren och tackjernstillverkaren, hvilken i följd af öfver-produktion under året 1843, måste påföljande åren sälja tackjernet till underpris, hvilket åter i viss mån förbättrade tackjernshandlandes och stångjernstiilverkares vilkor.
Till lättnad i Bergslagens allmänna betryck, till hvars ökande äfven kan hänföras forlönernas stegring under sista åren med ungefär 33J procent, hafva dock utomordentliga åtgärder blifvit vidtagna.
Så har arbetsförtjenst blifvit grufvearbetare och bergsmän beredd vid åtskilliga med bidrag af allmänna medel företagna vägomläggningar, samt ett lån, stort 128,700 R:dr B:ko, af krigsmanshuskassans medel år 1843 i nåder beviljats Bergslagen emot fyra procents ränta, att under tre år amorteras, men hvaraf endast 107,410 R:dr blifvit uttagna; äfvensom provisionella vågar för uppläggning och beläning af tackjern med Kongl. Maj:ts nådiga tillstånd blifvit inrättade i Nora och Linde, hvilka likväl ej varit begagnade för mera än 3 å 4,000 Skepp:d årligen.
Dessa åtgärder hafva ock bidragit att afhjelpa förlägenheten, så att bergsrörelsen kan anses hafva redan vid 1846 års slut återtagit sin jemna gång, och förut ofta påkommande utmätningar af bergsmanshemman till det mesta upphört.
Grufvebrytning har icke ägt rum inom Carlskoga Bergslag, der tackjernstillverkningen bedrifves med malm från Nora och Filipstads Bergslag.
I öfriga Bergslag har jernmalmsuppfordringen utgjort:
Berättelse öfver Örebro län för arén 1842—1847. 2 10
År 1842
År 1843
År 1844 År 1845 År 1846 År 1847 1 Nora Bergslag 159,025 154,185 128,778 106,865 145,888 173,131 Lindes 45,201 32,559 25,422 29,904 43,555 57,377 Lekebergs 12,133 9,149 9,261 3,124 5,718 5,774 Lerbäcks . . 8,469 16,419 9,205 9,160 5,722 6,360 Nya Kopparbergs 21,515 28,647 35,021 19,212 28,018 37,674 Hjulsjö ... ,, 11,676 10,041 10,811 14,125 14,926 19,120 Grythytte och Hellefors. . 14,346 13,614 10,260 12,270 8,531 10,030 Hellefors Bruksdistrikts . . 1,971 2,343 2,343 2,915 1,931 5,694 Oaktadt den stora differansen emellan de särskilda årsuppfordringarna, närmar sig dock medelbeloppet under ifrågavarande sex är temligen till hvad som ägde rum under de näst förutgångna åren.
1847 års malmuppfordring inom Nora Bergslag är dock den största, som der någonsin veterligen ägt rum; och sådant anses vara resultat deraf, att sex särskilda grufvebolag förenat sig om gemensam förvaltning, hvarur dessutom härflutit, att, under det grufvehjonens arbetsförtjenst mer än fördubblats, brytningskostnaden minskats med en fjerdedel.
Försäljningsvärdet af 1 Skepp:d malm har i medeltal varit:
År 1843. 0 Ar 1844.
Ar 1840.
I Nora Bergslag: vid Dalkarls- berget.
B:ko 1 20 1 2 1 12 1 32 1 32 1 32 Dito vid öfriga Grufvorna — 42 8 — 31 8 — 30 — — 40 — — 38 — — 40 Lindes Bergslag ......... — 32 — — 22 — — 24 — — 30 8 — — — — — Lekebergs Bergslag . . . . . 1 6 4 — 34 — — 32 — 1 — — 1 — — 1 — Lerbäcks Bergslag ...... 1 7 4 — 42 8 — 40 —■ 1 12 — 1 8 — 1 10 Priset å ett lass jernmalm, å 87 Lisp., noterades år 1847:
I Nya Kopparbergs bergslag B:ko 1: 24. å 2: 24.
Lindes och Ramsbergs »2: — å 2: 24.
Hjulsjö »2: — å 3: — Grythytte och Hellefors ........... »2: 24. å 3: 16. u Tackjern är tillverkadt:
År 1843 Ar 1844 År 1845 År 1846
År 1847 I Nora Bergslag ....
• sm 32,751 39,111 27,979 30,522 36,237 42,432 Lindes och Ramsbergs . » 32,146 28,818 23,063 20.316 25,283 26,747 Lekebergs 21,996 23.692 20,931 14,531 23,660 21,505 Lerbäcks 8,218 19,570 11,474 15,980 10,916 17,494 Nya Kopparbergs . . . 26,044 27,893 11,152 20,546 14,340 21,951 Hjulsjö » 10,315 7,460 12,022 6,862 13,672 8,876 Grythytte och Hellefors. » 6,455 20,632 10,827 15,806 14,892 20,479 Hellefors distrikt . . . 6,086 6,099 7,090 4,465 5,310 3,899 Carlskoga Bergslag . . » 22,346 25,647 18,649 18,081 22,130 29,043 eller i medeltal 169,0731 Skepp:d årligen, som öfverskjuter medium under åren 1837—1841 med 11,4071 Skepp:d.
Tackjernsprisen hafva varierat sålunda: lr 1842. lr 1843. lr 1844. lr 1845. lr 1846. lr 1847.
I Nora, pr SkM.
B:ko 7: 40. 5: — å 7: 12. 4: 16. 5: 16. 7: 8. 7: 16.
Linde 7: 40. 5: 16 å 7: 12. 4: 24. 5: 16. 7: 8. 6: 32 å 7: 8.
Lekebergslagen . . 8: 24. 5: 16 å 7: 40. 4: 32. 5: 32. 8: — 7: 44.
Askersund ... 9: 8. 6: 32 å 8: — 6: 16. 6: 32. 8: 24. 8: 32.
Kolprisen hafva också varierat å olika tider och orter , så att när till exem- pel 1 läst om tolf tunnor kostade år 1847 i Nora Bergslag 3 R:dr 16 sk. å 5 R:dr 16 sk. b:ko, gällde den i Lerbäcks Bergslag ej mer än 2 R:dr 8 sk.; och hade prisen åren näst förut varit nedtryckta betydligt derunder.
Stång- och ämnesjerns-tillverkningen har utgjort:
Skeppund År 1842 68,484. „ 1845 . . 68,166. „ 1844 71,826. „ 1845 77,409. — „ 1846 82,836. 11. „ 1847 82,114. 5.
Bergsvigt. 1. 10. 19 15 6 13 4 3 Summa 450,836. 10. — eller per medium 75,139 Skepp:d 8 Lisp:d 7 Skålp:d och således 6,948 Skepp:d 8 Lisp:d 7 Skålp:d mera än medeltalet under quinquennium näst förut. 12 Manufaktur smidet har utgjort: Skepp:d. Lisp:d.
Skålp:
År 1842 . . 11,196. 6. 14.
„ 1843 . . 7,868. 11. 7. „ 1844 . . 15. 6. „ 1845 . . . • . . 9,057. 8. 4. „ 1846 . . 9,838. 6. 2 „ 1847 . . 10,048. 12. 3.
Summa 56,331. 19. 16, eller i medeltal 9,388 Skepp:d 13 Lisp:d 6 Skålprd, hvilket belopp öfverstiger förra quinquennii-medium med 668 Skepp:d 13 Lisp:d 6 Skålp:d.
Oberäknadt simplare gjutgods, såsom grytor och dylikt, som tillverkas nästan vid alla masugnar, är gjutgods tillverkadt:
Ar 1842 o
År 1843 År 1844
År 1845 År 1846 År 1847 Vid Carlsdal SkU. 508 15 4 679 11 10 475 10 11 559 I 18 1,353 2 19 2,175 9 2 „ Brefven „ 887 9 — 869 18 2 737 13 11 750 — — 1,560 — — 1,955 4 10 „ Hjortqvarn,, — — 455 13 7 272 — — 780 — — 580 — — —T — — „ Krokfors „ 900 — ;— 982 10 — 1,373 6 14 J 1,016 — — 826 — — 857 11 16
I teckniskt hänseende har jernhandteringen vunnit betydlig utveckling; dock qvarstår till det mesta bergsmännens sed, att verkställa rostning i grop och att, hvar lör sig, afverka sitt rede, till väsendtligt men för tackjernstillverkningens behölliga förkofran.
Öfriga Bergsprodukter beräknas, som följer: o
År 1847 x\lun . . T:r 2,450 2,400 2,320 2,463 2,500 _ 3,000 Svafvel,SÄ®! 216 18 6 203 1 3 227 10 12 269 11 9 194 1 17 259 Vitriol „ 384 15 — 549 1 13 700 15 — 461 3 10 633 15 525 10 Rödfärg, T:r 3,695 — — 4,216 — — 4,712 — — 3,282 — — 4,334 — - 3,298 — Spik- och Nuhb-smide, hvarmed allmogen i Lerbäcks socken sysselsätter sig, har lemnat årlig tillverkning, skattad till värde af 30,000 R:dr b:ko. 13 Binäringar.
Kalk har tillverkats vid Latorp i medeltal 2,700 tunnor om året, samt i sex ugnar inom Hammars socken ungefär 12,000 tunnor.
Dessutom brän nes betydligt belopp kalk på flera ställen till enskildt behof.
Vid Latorp har jemväl början skett med beredning af Gips, såsom gödsel-ämne.
Papperstillverkningens värde antages vid Lindbacka till 17,500 R:dr och vid Arneberg till 2,500 R:dr banko årligen.
Tegelslagerier äro temligen allmänt anlagda vid större egendomar; men begagnas på liera ställen nästan endast tillfälligtvis och till husbehof.
Kritbruk vid Qvartorp i Askersunds socken och Pottaskebruk vid Torp i Askers socken hafva varit i gång.
En Tändsticks-Fabrik har i större skala drifvits vid Rynninge, men ej varit taxerad.
Det inom Qvisbro socken befintliga Linoljeslageri har lemnat minskad inkomst, beräknad till 1,516 R:dr 32 sk. banko.
Vid åtskilliga stenbrott huggas icke allenast qvarnstenar, utan äfven sand- och tälgsten, att begagnas till byggnader och andra ändamål.
Å landet voro liera privilegierade handlande, till större delen med burskap, innan handelsordningen den 1 Juli 1847 trädde i verksamhet.
Under senare hälften af nyssnämnda år har sådan handelsrättighet, som i handelsordningen är medgifven, blifvit åt tretton personer af Kongl.
Majrts Befallningshafvande beviljad.
Landtmän hafva idkat sjöfart med 1 fartyg om 28 lästers drägtighet, i Hjelmaren, samt med en däckad båt och sexton odiickade segelbåtar, om tillsammans 508^ läster, uti Wettern, å hvilken sistnämnde sjö landtmännens segelfart således något tilltagit.
Den biförtjenst af varors forslande emellan Bergslagen och bruken, eller lastageplatserna, som allmogen med begärlighet förr omfattat, sättes mera allmänt å sido, iden mån bonden egnat allvarligare omsorg åt jordbrukets utveckling och förkofran.
Bergslagen, som sålunda vid varuforsling ej kan, såsom tillförene, påräkna er forderligt biträde af landslagen oaktadt förut omnämnda förhöjning i forlönerna, är derigenom ofta bragt i förlägenhet vid fullgörandet af åtagna leveranser.
Deraf åter har uppstått verksam ifver hos bergsbrukets idkare att tillvägabringa lättare kommunikationer både till lands och vatten.
Till de för sådant ändamål vidtagna åtgärder räknas i synnerhet: en af Dalkarlsbergs grufvebolag med statsbidrag fullbordad väganläggning emellan Nora och Carlskoga, påbörjade vägomläggningar inom Nya Kopparbergs, Hjulsjö och Jernboås socknar, samt undersökningar med afseende å anläggandet af Svea Kanal, öppnandet af en båtled genom Nya Kopparbergs, Nora och Lindes bergslag till Hjelmaren vid Örebro, väg- oell bro-anläggning öfver Marn - 14 mars-sund, till lättnad för trafiken emellan Askersund och Östergöthland, samt anläggning af väg emellan Jernboås och Linde och vägomläggningar inom Grythytte Bergslag. §• 4- Politisk författning.
Genom ny skattläggning å rekognitions-skogshemman har hemmantalet ökats med ett mantal.
Äfven hafva 6 qvarnar med 19 par stenar och 2 grynverk blifvit skattlagda.
Nära 221 mantal äro köpta till skatte.
Sedan åtskilliga, vid pröfning af roteringskommissionernas år 1841 vidtagne åtgärder, af Kongl. Maj:t år 1843 föreskrifna ändringar blifvit verkställde, har extra roteringsverket blifvit den 14 April 1845 faststäldt, enligt hvilket extra rotarnes antal uppgår till 295 vid Nerikes och till 63 vid Westmanlands regemente. 1841 års ordinarie roteringsverk, som upptager 57 rotar vid Nerikes och 1 vid Westmanlands regemente, har ännu icke vunnit nådig stadfästelse.
Under åren 1842—1847 hafva hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, för afgälds bestämmande, blifvit anmälde 11 från hemman verkställda jord-afsöndringar, om tillsammans 47 tunnland 16 kappland, för hvilka afgälderna blifvit fastställda till 2 tunnor 5& kappar råg, 6} kappar korn, 60 lisp:d rågmjöl, 37 mans- och 8 qvinsdagsverken, samt 5 R:dr 16 skillingar banko i penningar.
Taxeringsvärdet å fastigheter, som år 1841 var för fem åren näst förut ökadt med 764,690 R:dr banko, har under sistförflutna sex åren ytterligare ökats med 32,279 R:dr 18 sk.
Laga skiften hafva blifvit verkställda å 436 mantal eller nära 73 mantal per medium årligen, då deremot under quinquennium näst förut medeltalet knappt öfversteg 40 mantal.
Dessa ägodelningar, ehuru kostsamma för delägarne, leda ögonskenligen till jordbrukets förkofran; men skogens utödande är och blir en gifven följd, dels af den genom skiften betydligt ökade stängselskyldigheten och dels af det sätt, hvarpå skogsliqvider författningsenligt verkställas.
Antalet af dem, som bruka egen jord, kan antagas förhålla sig till brukare och arrendatorer af annans jord, som tre till ett.
15 23 mantal posthemman utgöra postföring från 27 särskilda ställen.
Utom andra förut med gästgifvareskjuts eller efter beting fortskaffade poster har sedan Augusti månad 1844 en emellan Örebro och Uddevalla inrättad snällpost fortgått med gästgifvareskjuts.
Gästgifvaregårdarnes antal är 44, utom städernas, och skjutsombytesställe vid Loka helsobrunn.
Statsbidragen äro i nu upprättade tabell uppförda till belopp, som med 60,134 R:dr 9 sk. 6 r:st. banko understiger de år 1841 upptagna statsbidrag.
Denna minskning har uppkommit dels genom den vid 1840—1841 årens Riksdag beslutade nedsättning i bevillningen efter l:sta artikeln, dels genom Lagmans- och Häradshöfdinge-räntans upphörande, dels ock genom skjuts-entreprenaderna, hvilka, om de än icke i verkligheten minskat skjutskostnaden så betydligt, åtminstone lemnat mera bestämd grund för dess beräknande, än som förr vid approximativ kalkyl varit följd.
Socken-Nämndernas och de inom dem, med hänseende till försvarslöse personers omvårdnad, valde tillsyningsmäns verksamhet var, så vidt den kunde hafva inflytande å säkerhetspolisen, knappt märkbar, förr än Socken-Nämnderna mot slutet af år 1847, i deras egenskap af Fattigvårdsstvrelser eggades af omtankan att freda hvar sin församling från kringstrykande tiggare.
Sådan omtanka väcktes, såsom det kan antagas, genom Kongl. Förordningen angående Fattigvården i Riket af den 25 Maj 1847, så att, redan innan denna författning blef gällande, många församlingar be slöto och läto kungöra, att främmande fattiga icke hade att hos dem påräkna all mosor, och derjemte begärde, att deras egna fattiga, som annorstädes bettlade, skulle afvisas och befordras till hemorterna.
Detta hindrade, mera än man kunnat vänta, tiggares besök i angränsande socknar och minskade till och med långväga lättingars utvandringar i den mån allmänheten blef sparsammare i utdelande af allmosor, och kringstrykandet i följd deraf lönade sig mindre.
Dock hade redan förut kringvandrandes antal, sorn år 1843 var i tilltagande, minskats året 1844, under hvilket Kongl. Förordningen angående gesällvandringen började att tillämpas, och än vidare varit i aftagande, märkligast under året 1847, efter det Kongl. Stadgan angående försvarslösa personer, af den 29 Maj 1846, blef gällande, såsom det kan slutas af följande uppgift å antalet af vandrande, som här uppvisat pass, nämligen: Politi.
År 1842 „ 1843 „ 1844 1,042 personer. 1,126 16 År 1845 935 personer.
„ 1846 919 „ 1847 746 Förpassade vandrares antal hade således minskats med fullt en tredjedel.
Fastan Socken-Nämnders och tillsyningsmäns uppmärksamhet å passlösa och tiggare föranledt häktande af mänga sådana, som annars, derest de ej fallit i kronobetjeningens händer, fått obehindradt kringstryka, har ändock fångarnas antal varit i väsendtligt aftagande, hvilket jemväl kan till en del antagas vara en följd af de i ofvanåberopade författningar lagda hinder för lättingars och vanartade personers kringstrykande, äfvensom af den vidtagna anstalten, att förse frigilna fångar med tärepenningar, hvarigenom de kunna under vandring till bestämd ort undgå frestelsen, att icke säga nödvändigheten, att för sitt lifs uppehälle stjäla eller tigga, och således blifva ånyo förfallna till häkte.
Redan år 1844 erbjöd en Borgare i Örebro, Handlanden Kumlin, 1,000 R:dr B:ko såsom bidrag till fond, deraf räntan skulle användas att bereda arbete åt länet tillhöriga vanartade personer, under förbehåll likväl, att om sådan välgörenhetsanstalt ej blefve tillvägabragt, summan komme att öfverlemnas åt annan i riket befintlig likartad inrättning.
— I anledning deraf inbjöd Konungens Befallningshafvande länets invånare till subskription för inbringande af medel åt en dylik arbetsinrättning, som likväl ej rönte någon framgång.
Äfvenledes har länets allmänna lattigvårds-Direktion åren 1845, 1846 och 1847 anslagit medel, att användas för beredande af försvar och sysselsättning åt vanartade v personer hos pålitliga husbönder, men, oaktadt både allmän kungörelse derom och för särkilda fall gjorda uppmaningar å sockenstämmor, har böjelse hos allmänheten ej visat sig att, äfven mot betalning, i tjenst antaga vanartadt folk, så att berörda anslag till det mesta blifvit obegagnade.
Vid 1847 års slut ansågos Folkskolorna i församlingarna å landet, med undantag af de i Nora, Hjulsjö och Jernboås socknar, ordnade, så att Iblkskole-aigiiten kunde församlingarne tillgodokomma.
I enlighet med Kongl, brefvet af den 14 Januari 1846 är länet indeladt i 4 provincial—läkare—distrikt, i stället för förut varande två, hvarigenom läkarnes antal i verkligheten icke ökades med mera än en, som är stationerad i Askersund, enär å den andra nya provincial-läkare-stationen Hellefors anställdes den redan år 1845 der antagne bruksläkare.
Examinerade barnmorskors antal är ej ökadt och har ej heller någon förändring inträffat i hvad sista underdåniga Femårs-beräUelsen innehåller i afseende å Lazarett, Kurhus och Djurläkare. 17 Aren 1842 och 1843 utmärkte sig för allmännare sjuklighet bland befolkningen genom vidsträckta och långvariga feber-epidemier, så att dödligheten under dessa bägge år ej var ringa.
Sedermera har helsotillståndet i allmänhet varit godt, då man undantager messlingens och kikhostans verkningar, som år 1846 ökade mortaliteten, synnerligast bland barn.
Någon sjuklighet hos folket, i följd af förtärandet utaf potates som haft känning af potatessjukan, har icke blifvit anmärkt.
Redan före 1847 års utgång hade flera församlingar beslutit reglementen för fattigvårdens ordnande enligt den Förordning, Kongl. Maj:t den 23
Maj samma år utfärdat, hvilka reglementen dock sällan hade den öfverensstämmelse med förordningen, att de kunde oförändrade fastställas.
Länets allmänna fattigkassa, hvars fond vid 1847 års slut uppgick till 19,800 R:dr banko, har årligen lemnat räntefria lån, sistnämnde år bestigande sig till 2,333 R:dr 16 sk., åt församlingar i länet, för att sätta dem i tillfälle att, för fattiges sysselsättning, uppköpa rudimaterier och förskjuta arbetslöner.
Gästgifveri-, Håll- och Reserv-skjutsen har i följd af Kongl.
Cirkuläret den 2 Augusti 1844 blifvit ställd på entreprenad vid 40 af de inom länet varande 49 gästgifverier, dels med och dels utan bidrag af skjutslagen.
Bidragen hafva varierat, inom landslagen emellan 2 R:dr 16 sk. och 20 R:dr, samt i bergslagen emellan 5 R:dr och 63i R:dr banko af helt hemman.
Entreprenaderna kunna i allmänhet antagas hafva fyllt deras ändamål; fastän på ett eller annat ställe entreprenören blifvit beträdd med att hålla hästar till mindre antal och af sämre beskaffenhet än vederbordt, deri rättelse svårligen kunnat åstadkommas, då det kostat entreprenören mindre att erlägga de böter, lagen i thy fall bestämmer, än att hålla flere och bättre hästar.
Att hästar, som medelst entreprenad anskaffas, icke kunna i duglighet motsvara hållhästar, som förut varit att tillgå, ligger dessutom i inrättningens natur.
Blott en stadig krog å landet, utom gästgifverierna, har varit tillåten.
Anstalterna för rofdjurs u-tödande äro oförändrade; och jagtkassans behållning har varit i tilltagande, så att den vid 1847 års slut uppgick till 611 R:dr 47 sk. i rst. banko.
Hushållningen med sockne-magasiner har i allmänhet fortgått i sitt gamla skick.
För några äro dock nya reglementen af Konungens Befallningshafvande fastställda.
Bolag, som åt delägare försäkrar ersättning för liden brandskada å hus och byggnader samt lösegendom å landet, har den första Februari 1844 blifvit för hela Berättelse öfver Örebro län för åren 1842—1847. 3 18 länet bildadt med ansvarighetsbelopp af 3,240,000 R:dr, enligt reglemente, som Kongl. Maj:t i nåder stadfästat den 23 Januari 1843; hvarefter bolaget så tillväxt, att ansvarighetsbeloppet den 14 Mars 1847 steg upp till 8,023,460 U:dr b:ko.
Allmänheten har således med förtroende omfattat inrättningen såsom otvifvelaktigt beredande på en gång större branskade-ersättning och mindre kännbar tunga af brandstod, än som förr ägt rum.
Privat-Banken i Örebro, hvars teckningssumma den 1 December 1842 var ökad till en million R:dr, hade under sin tioåriga oktroj, som upphörde med November månads utgång 1847, år från år utvidgat sin rörelse, så att den, som under första året af oktrojen uppgick till endast 3,176,390
R:dr b:ko, deremot under sista året steg till 14,674,803 R:dr 16 sk. på det sätt, att å kreditiv voro insatta 4,803,110: — ,, „ uttagna 4,789,840: — å diskont insatta 1,187,293: 16. „ uttagna 1,285,830: — å upp- och alskrifningsräkning insatta 1,291,930: — „ „ „ uttagna 1,516,800: — Summa B:ko R:dr 14,674,803: 16.
Första året anställde banken endast två lagsökningar.
Bankens fordringsbclopp, som derefter utsöktes så här som i andra orter, hade redan under andra året uppgått till 31,040