Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Kan Du säga framtiden?
ljuga de för mig, därför att ingen skall tro hvad jag säger.
Till Den Osynlige.
Ja, understundom, när De tala sant; men ibland
Låt mig då i ro!
icrt se?
Ser Du någon varelse här i rummet som vi
sammmanslagna till ett och verkar som alla fem tillsammans.
Nyss förnam jag att Bengt var i en
Nej, men jag förnimmer.
Alla mina sinnen äro
lifsfara, men kan icke säga om jag såg, hörde, luki vallgrafven när han kom ner och sedan mindes
tade, smakade eller kände det; men jag befann mig jag att han hoppat ut genom fönstret.
dras; och därför har jag kommit att säga Dig farväl!
Det är hela mitt ärende.
-- Till Blanche.
Bengt: nu skall Du snart dö; det kan icke hin-
Får jag kyssa honom på pannan?
BLANCHE nickar likgiltigt.
DEN BESATTA kysser Algotson på pannan.
komma och visa Dig för mig!
Se'n ska vi följas åt.
Nu är Du med oss, och när Du dör skall Du
Gertrud! kan Du förlåta mig?
-- Kan Du?
mig likt minnet af onda drömmar.
Har Du gjort mig något ondt, hvad?
Där jag är, har det onda brunnit opp som sopor och jag mins endast hvad godt jag åtnjutit; och därför tackar jag
Dig för allt det goda Du gifvit mig.
-- Se så En gest åt Den Osynlige.
Nu talar Du återigen sådant tal som plågar
skall gå på högra sidan som är förnämligast.
här har Du min hand och jag följer Dig!
Men Du Hon drar sig åt venstra sidan om Den Osynlige och räcker
handen; derpå vänder hon sig om mot Algotson.
TREDJE AKTEN Det är inte farligt att dö; Gud är god!
Hennes själ lefver i en annan värld.
Har Du skuld?
Du hörde sjelf.
brännt soporna.
Hvarför har Du icke talat om detta för mig?
Men vi som lefva i denna värld ha ännu icke
Jag ville icke bedröfva Dig.
fall detta spöke mellan oss som det onda samvetet.
Jag kan icke tänka mig Dig utan henne.
I tu ären ett vordna, och intet kan skilja Er.
Det var brist på förtroende.
Men nu står i alla
börjar jag att dö.
Tänk att denna kyss på pannan vigde mig åt döden! -- Allt mitt gamla hat lossnar som kokt kött från benen; alla de trådar som
Men vi äro skilda, Blånche, och därmed -- -- --
din kärlek bundit äro klippta; mina ögon se Dig,
men som i fjärran, genom ett töcken och din röst en lång landsväg ut, ut; och det går någon framför mig som jag måste följa, därför att jag icke kan underlåta det; men någon är två, och jag ser bara den ena; hon är gjord af linjer som röra sig
klingar främmande; dessa golftiljor sträcka sig som
likt musikens toner, och trampet af hennes små fötter ser ut som fingrarnes lek på lutans stängar; hennes kjortel veckar sig som vingarne på en nykläckt der sig om; hon nickar, som endast en dronning kan, och hennes ögon släpa mig med sig -- jag är här! jag kommer!
Ut som om han släpades.
fjäril innan den kan flyga; nu stannar hon och vän-
Hvad Gud förenat kan människan icke upplösa!
BRIGITTA in. BLANCHE.
Du har icke rest, fränka?
TREDJE AKTEN BRIGITTA.
det tredje inseglet skall brytas.
-- Och jag såg,
Nej; jag vill först se vredens dag komma, när
och si en svart häst: och den där satt uppå hade
en vågskål i sin hand.
Ett mått hvete om en penfjärde inseglet blef brutet: och jag såg, och si en var döden, och helvetet följde honom efter!
ning och tre mått bjugg om en penning.
Och det black häst, och den som på honom satt, hans namn
Hvar får Du dessa rysliga bilder ifrån?
hafver att höra, han höre! -- Men Du vill icke
Ifrån Guds eget heliga ord.
Den som öron
höra, utan Du tillstädjer att här lefves i sus och
Här dansas hvarenda dag, men Ni vet icke att Ni dansar på grafvar.
I morgon, hör jag, här åter skall ges fest med upptåg och mummerier.
Hela staden skall på benen och gudlösa menniskor ämna gyckla med sitt elände.
Dig: vill Du hindra detta?
skall Du se Balthazars fest...
Du vill icke, ty Du vågar icke! -- Väl.
Den känner jag icke!
Då skall Du få lära känna den! _______
hängd, hvars hufvud är doldt under en kapuschong.
Till venster i förgrunden Rakstugan från första akten.
Längre bort en liten kyrkport.
Till höger i förgrunden krogen Blådufvan med bord hus, rikt dekoreradt med fanor och brokiga dukar; utanför en estrad för Hofvet, samt derunder bord och bänkar.
Fonden utgöres af baksidan af ett kloster med små rundoch bänkar utanför.
Längre bort på samma sida Bryggarskråets
Torget från 1:a akten.
Midt på platsen en galge med en
bågsgluggar i en rad; högt tak med en liten takryttare, i hvilken en böneklocka är upphängd.
BARBERARN står utanför butiken och drar en rakknif på ett läder, i hvilket han biter.
BÖDELN står bredvid; rödklädd med en hatt djupt neddragen så att ansiktet icke synes; ser alltjämt ner i marken.
Mycket göra, goda tider?
BÖDELN.
Kan inte säga.
FOLKUNGA-SAGAN. BARBERARN.
man som får kvarlåtenskapen?
Hela rikets arfvinge, universalarfvinge, kunde man säga! vresigt.
Fint folk, snygga kläder.
Det är ju mäster-
BÖDELN
felaktiga, så inte behöfver en tala om det!
Barberaren får ju behålla hår och naglar, när han skär och klipper, och när han snäppar eller sprutar, så må han taga bloden och det andra som sportler.
Om det nu så är att jag får paltorna efter de
»Felaktig», det är ett vackert uttryck och röjer både menniskokännedom och öfverseende. -- Hvad har den där pekar uppåt galgen
gen när han klef ut i rymden!
gjort för felsteg utom det sista han tog fel på ste-
med den gudomliga rättvisan hvars ovärdige tjenare jag är, och hvad den där angår, så ska han just tas ner i afton, innan festen begynner -- -- -- BARBERARN.
Jag ska säga Barberarn att jag icke skämtar
nu, här hålles fester hvarje dag, Venetianska fester,
För att icke störa med sin höga närvaro?
FJÄRDE AKTEN Romerska fester, Ryska fester och Skånska.
Vet Bödeln hvarför det festas så mycket?
inte i statshemligheterna.
Det angår mig inte, och jag lägger mig
hemligheten som skall döljas under masken och utklädseln. -- Det är nämligen någonting som skall kacheras.
Statshemligheterna?
Se där, nu sa han hela
Akta sig för knifven där!
-- Jo, si här sker stora saker i det tysta!
utom partierna för att kunna vara opartisk i det litisk personalitet.
Det vill jag inte veta.
Jag måste hålla mig
rätta ögonblicket, och jag vill icke vara någon poBödelsdrängarne in; med stege och bår.
tar det!
Också rätt; allting rätt, beror bara på hur man
embete och ber att få vara ostörd.
Der är mina undersåtar!
Nu går jag i mitt
FOLKUNGA-SAGAN. Bödeln och drängarne hissa ner den Hängde och lägga honom på båren samt hölja med ett svart täcke.
PORSE in; fram till Barberarn.
kriget?
Ers Härlighet har, med förlof, icke gått i
rustad?
Ingen går i kriget; vi ha krig hemma.
Är Du
BARBERARN halfhögt.
bagare, trettio vindragare och en hop löst folk, pålitliga, rättänkande och upplysta.
Jo, jag har femtio bryggardrängar, fem och tjugo
Det lösa folket också?
Alla, trogna som guld!
kopplet, och så går vilda jagten.
Alltså, när jag ger tecknet, släpper Du lös
Munskänken och Bagaren ha slagit sig ner utanför Blådufvan och beställt öl för tre.
FJÄRDE AKTEN BARBERARN.
kramenten på min påpasslighet, för jag är van att effectuera beställningar à la minute!
Ers Härlighet Durchlaucht kan ta alla sju sa-
Känner I den?»
Och lösen, glöm ej: »Simon och Judæ dag!
Allt, allt klart!
Far Du väl!
Kom Barberare!
Kommer genast!
Förenar sig med Bagaren och Munskänken.
»Simon och Judæ dag!» BAGAREN OCH MUNSKÄNKEN.
»Känner
I den?»
FOLKUNGA-SAGAN. BAGAREN.
Hvad betyder nu denna Abracadabra?
dessa grunder:
Han har underkastat sig kyrkans bann och tager an botgöringen.
Inte kan väl sådant gå för sig!
Att Kungen skall afsättas, helt enkelt.
Och på
Nå, hvem skall bli Kung sedan?
Ja, si det angår inte oss.
Inte kan väl barnet Erik...
Ja, si det rör oss inte!
Hvad är meningen att vi ska göra då?
Två svartklädda beslöjade Kvinnor fram till Bödeln.
ker och tiga när jag tiger; med ett ord ni skall falla in på rätta stället!
Ni ska göra som jag gör, skrika som jag skri-
FJÄRDE AKTEN MUNSKÄNKEN.
inte riktigt?
Hvad var det han sa om Kungen; jag hörde
messan; och nu vandrar han från kyrka till kyrka att få stanna i vapenhuset.
Ibland upphör messa
Jo han har fatt skrupler sedan han uteslöts från
med Dominikanernas svarta kors och tigger om lof och bön när han kommer in, men ibland blir han gabbar honom.
utdrifven, och då är folket strax till hands och be-
som vill.
Jag för min del bryr mig inte om körkan, som tror di är galna, och drar omkring nakna och piskar sig på ryggen -- hvad de så för resten har för sig, det vet ingen.
Det är något svineri att di inte ska få gå i körkan
för nu om tider tror ingen människa något, och di
och den ena profeterar i öster och den andra i vester, så en ärlig bagare ju inte vet hvad en ska tro.
Ja här är spåmän och drömmerskor i hvar knut,
fram till Barberarn.
Hör nu Barberarn!
BARBERARN till Bagarn.
Tro den fan, han vill vi ska dricka med honom?
Till Bödeln.
-- Jaha, här är jag!
den felaktige, som har fått lof ta liket till begraf-
Joo, det är några kvinnor här, slägtingar till
ning; men de tänkte först fråga om gossen därinne fick lof att klippa skägget, för det skulle vara liksom hedersamt han komme i grafven...
djupt sjunken att jag renrakar kadaver!
Teufel noch einmal!
Hör nu, Mästerman; menar han att jag är så
endast handlade om sista tjänsten till den felaktiges kalla vi kärleksverk.
Herr Hofbarberaren, jag må be märka att det
kvarlefvor, och densammas utgörande af gossen; det
Är Du ute och gör kärleksverk, Rackare?
verste bagaren om en viss upphöjelse af tre korgar i en galge, och kommo himmelens foglar, känner han den visan?
Akta sig han; sitter där och drömmer med öf-
Geh' weiter!
Allons!
äran göra barberarn sista tjänsten.
Kan jag tyda drömmar rätt, så tror jag mig få
Han ritar ett hvitt kors på Barberarns bord.
märken? -- Weiter!
Gehst' weiter!
Weiter! -- Hvad går Du och ritar här för boStryker ut korset.
BÖDELN återvänder till Båren och går ut med sitt Sällskap.
Til gensyn!
Jag tycker ölet är surt.
Det är åska i luften, det är alltsammans det!
Kvaft är det, och myggen sticks.
Tar af kappa och hatt.
Så lummert med ens?
Pustar.
Men har ni hört hvart herr Algotson blitt af?
-- Hvad var det jag skulle säga, igen?
Jag tror kvinnorna gråter därborta.
Gråter gör alla kältringar för att få sin vilja
Är det sant det där med dronningen?
Ja, Algotson: hvad är det han haft för sig för
Ölet är surt.
Det är lik i luften!
Kan ej förnekas; men jag vet nog hvarför. --
kring efter döden alldeles som om de voro lefvande!
Häu!
Tänk att såna der ska få stinka om-
Nej, jag står inte ut! -- Häu!
Tyst, där kommer kungen!
Nej, se den tosken!
MAGNUS in, i hvit tunika med rep om lifvet, bärande ett stort svart krucifix åtföljd af två gråbrödramunkar med tända ljus i händerna.
De gå mot kyrkporten.
BAGAREN
Ska vi stiga upp?
är ju bannlyst.
Nej; tvärtom.
Sitt, och håll hattarne på!
räcker fram sin mössa åt kungen för att begära.
EN TIG
GARE
En allmosa!
än två pantsatta kronor! -- Tag min välsignelse, om den gäller något!
Du tigger af mig, som icke eger en skärf, mer
Till en annan Tiggare.
TIGGAREN
En sådan snålvarg!
Jag hörde hvad Du sade; men det är icke så.
Vänder sig till Barberaren och hans Sällskap.
Vill en borgare låna kungen några skärfvar?
Barberaren och hans Sällskap vända sig ifrån Magnus.
Till Gråbröderna.
skor: de veta att jag är bannlyst och våga därför icke inlåta sig i samtal med mig. --
Fromma sinnen, som lyda mer Gud än männi-
EN ANDRA TIGGARE till Magnus.
Jag eger ingen, min vän! TIGGAREN.
Girigbuk!
der, hur många gånger skall jag bära korset kring kyrkan?
Äfven det får jag tåla: girigbuk, jag?
Nå brö-
GRÅBRODERN I.
Vår frälsare fastade i öknen.
Fyra gånger tio, eller lika många gånger som
Men om jag tröttnar?
FJÄRDE AKTEN GRÅBRODERN II.
Så bed, och Du blir hulpen!
MAGNUS går bakom kyrkan; Munkarne gå in i kyrkan.
I Herrans namn då!
GRÅBRÖDERNA.
ha de valt denna plats för sina kaprioler just där festtåget skall gå förbi?
Är det ett riksspektakel att åse!
Och hvarför
Det är inte så svårt att uträkna.
Pass opp!
Nu kommer hofvet!
Barberaren och hans Sällskap resa sig och blotta sina hufven.
Bågskyttar och Trumpetare in; Biskop Styrbjörn; därpå Ingeborg och Porse; sedan Blanche; så Erik och Beatrix; sist tarne bli stående nedanför.
Nu samlas Folk.
PORSE. hoffolk.
De taga plats på estraden.
Bågskyttarne och Trumpe-
Här är platsen, och allt är redo!
Skola vi vänta Algotson?
Hvad säger Dronningen?
Vänta icke!
PORSE till Ingeborg.
begynnelse.
Behagar Eders nåde gifva tecknet till festens
BLANCHE viftar med sin näsduk; trumpetarne blåsa fanfarer. höres Litanian läsas.
Då börjar klosterklockan klämta och innanför klostermuren
KVINNORÖSTER läsa mycket fort, som skolbarn när de läsa öfver en lexa.
Kyrie!
MANSRÖSTER.
Eleison!
KVINNOR.
Kriste!
MANSR.
Audi nos!
FJÄRDE AKTEN KVINNOR.
Exaudi nos!
Deus.
Fili, redemptor mundi,
tåg?
Hvad är detta för uppPORSE.
Miserere nobis!
Vi måste ge oss till tåls! ALLA
En liten otur, Majestät!
Spiritus Sancte, Deus.
korsa sig, resa sig och falla på knä.
Rösterna stiga i ton och höjas.
Sancta Trinitas, unus
Sancta Maria MANSR. OCH FLAGELL.
människor, som deltaga i Litanian och gissla sig under ett slags högtidlig dans.
Flagellanterna in, halfnakna
Ora pro nobis.
Sancta Dei genitrix.
MANSR. OCH FLAGELL.
samma art?
Hvem har tillställt detta?
Är det flera upptåg af
Sancta virgo virginum!
MANSR. OCH FLAGELL skrika.
stånd!
Är det galningar eller gycklare?
Detta öfvergår mitt för-
som kommit österifrån.
Det är Gisslarne!
Mater Kristi! MANSR. OCH FLAGELL.
Hvad är det för ena?
Religiösa svärmare, som säga att domen är nära!
Yttersta dagens bröder!
Mater purissima!
Nej, jag står icke ut!
Låt blåsa i trumpeterna!
Mater Castissima!
Ja, men gå icke, ty då
kastar sig folket öfver oss!
123 INGEBORG.
Refugium peccatorum!
blåsa Svensk lösen!
Vi stanna, men låt oss
Svensk lösen!
Trumpetare! upp med
Consolatrix afflictorum! blåsa medan Litanian pågår.
TRUMPETARNE
blåsa medan Litanian pågår.
rum!
Auxilium
Christiano-
peccata mundi!
Agnus Dei qui tollis
Parce nobis Domine!
Miserere!
Litanian upphör; Trumpetarne fortfara.
in, dignande under korset.
nog i denna förbannade aftonstund?
Är det Svea
Ytterligare! -- Har Satan bjudit på skådespel
Rikes Konung som kryper på knä som en munk i
gångedagarne?
Kan ett rike vara beståndande som söndrar sig mot sig själft, när dess herre låter landet styckas och bit för bit rifvas ifrån sig?
Hvad och blygd. förr en ära var: att vara Svensk är vordet en skam
bördan!
Banna icke så, Du lägger sten på
den! -- Erik, Sverges Rikes Konung, med Guds nåde krönt och af din fader och rikets herrar hyllad, träd fram och lyft den alltför tunga kronan från din faders trötta hufvud!
Fram och säg ordet som gör ning och frid!
Säg parolen! slut på årslånga eländen, och återskänker riket ord-
Är bördan
Dig för tung, så skola vi lätta på
ERIK till Ingeborg, halfhögt.
Hur var det jag skulle säga? förargad, hviskar honom i örat.
FJÄRDE AKTEN ERIK.
Simon och Judæ dag.
Minnens I den?
FOLKET höjer ett skrik mot Magnus.
TVÅ ADELSMÄN
gå fram och fängsla Magnus med rep under det han faller under korset.
förskräckt.
Hvad har jag sagt; hvad har jag gjort?
MAGNUS till Erik.
O Absalon, min son! O Absalon, min son!
BEATRIX ner från estraden; mot Magnus, hvars panna hon torkar med sin näsduk.
Alla fasor fick jag icke veta!
BEATRIX till Ingeborg.
och trälar binden
I med rep! --
Kvinna, se din Son!
Honom som löste fångar till Magnus.
icke hvad de göra, och icke vi heller!
Min dyre Fader förlåt dem och oss, ty de veta
kysser hennes hand.
O Absalon, min son, min son!
Han är utan skuld!
FOLKET skriker.
munkakungen!
Tag bort honom! herrehataren, trälavännen,
MAGNUS föres ut.
Ve, drottsvikare!
Rikes konung.
Nu är Erik Magnusson, en och allena Sverges
Hell, Erik Magnusson, Sverges Rikes Konung!
TRUMPETARNE blåsa Svensk lösen.
BLANCHE stiger ner från estraden och går ut gråtande.
ERIK tystar ner trumpeterna.
andras tillskyndelse och utan mitt förvållande: -- Ingeborg bjuder honom tystnad.
Hvad som här timat synes mig ha skett på
FJÄRDE AKTEN Jag vill veta hvad man låtit mig säga och
handla; jag vill därför fråga min ädla farmor hvad orden Simon och Judæ dag innebära?
hvarje man af folket känner det är Dig en hemlighet.
Hertig af Halland, lär den unge fursten!
Enfaldigt barn och okunnigt är Du!
ter, och jag dristar ej tro att Vår Nådige Konung uttalat ödesdigra ord utan att afveta deras bety-
Otacksamt och vådligt är att undervisa regen-
delse; men på högsta befallning vill jag befria mig
från det farliga värfvet.
-- För trettio år sedan, om Junker Magnus, Rikets lagvalde och korade Herre des för sin faders skuld, Konung Birgers.
Simon och Judæ dag, halshöggs på Helgeandsholmen och Konung.
Han var erkändt oskyldig, men dömsåledes varit blodskuld öfver Svenska Kronan sedan dess, och därför, säga våra andliga fäder, har oheld nus.
Nu är kronan renad, Guds dom är lagvunnen och blodskuld sonad. och oår legat som en straffdom öfver Konung Mag-
Jag förstår icke sammanhanget i detta.
Men min fader var icke med och dömde Junker
därför skall Du höra äldres råd.
Du förstår icke!
Det är din ungdoms fel, och
BARBERARN till Bagaren.
Si, nu kom det!
Agget sprack, och basilisken kröp ut! barnsligt.
Jag vill gå till min fader!
Han måste endast förhindras att samka vanära öfver rike och regering.
Mitt lilla barn; det är ingen nöd på din fader.
öfver din krona -- -- --
Gå mitt hjerta!
Din farmors öga skall vaka
Rörelse bland folkhopen som skiljes och drar sig åt sidorna så att Pestflickan kommer fram på scenen.
Hon är klädd i svart klädning, svarta strumpor och skor; är cinnoberröd i ansiktet och om händerna, samt har en hvit mössa på hufvudet.
Hon bär en kvast på axeln och har ett kritstycke i handen, hvarmed samt på folkets kläder. hon tecknar kors: på estraden, på galgen, på husportar och bord
FJÄRDE AKTEN INGEBORG.
sina pensionärer? -- Hvar är Bengt Algotson?
ALLA ropa.
Återigen upptåg, eller har helvetet släppt ut
Bengt Algotson!
BARBERAREN OCH SÄLLSKAP.
UTANFÖR SCENEN.
Bengt Algotson! INIFRÅN KLOSTRFT.
UPPIFRÅN TAKET.
BÖDELN har smugit sig bakom Bårberaren och står där lyssnande.
PESTFLICKAN fortfar med sin pantomim.
Skicka efter Fru Brigitta?
FOLKUNGA-SAGAN. PESTFLICKAN
korsar estraden under Ingeborg.
BEATRIX skriker.
Det är Pestflickan! ALLA.
Pestflickan!
PESTFLICKAN sopar och försvinner.
En hexa är det!
Sen I icke kvasten?
Nej, Pestflickan!
Hvad är Pestflickan?
Pesten kommer!
På klostertaket synes Den Besatta gå fram i sömnen med ett ljus i handen; när hon kommer till takryttaren, fattar hon i klocksträngen och klämtar.
En sömngångerska!
Se, där, uppå taket!
FJÄRDE AKTEN PORSE.
Det är Den Besatta!
hinner öppna sin gudlösa mun!
Skjut! EN BÅGSKYTT spänner sin båge.
Skjut ner henne med ett armborst innan hon
Lägg ner henne!
ALGOTSON in, rusar fram till Bågskytten och slår undan bågen.
Håll! man dödar icke en sjuk människa!
-- Skjut!
Nej, men en ond tunga rycker man ur halsen!
och en slägga, Du afgrundshynda!
Jag våndar jag hade din tunga mellan ett städ
Han skymfar Enkedronningen, landets moder!
skändaren!
Ner med honom, den dålige rådgifvaren, äre-
FOLKUNGA-SAGAN. ALGOTSON
ropar uppåt till Den Besatta.
FOLKET slår ihjäl honom med påkar.
Jag kommer, i Herrens Jesu Kristi namn!
BÅGSKYTTEN skjuter på Den Besatta.
DEN BESATTA öppnar ögonen, ser nedåt torget, sökande.
Kom, min älskade!
skjuter på Den Besatta, som släpper ljuset och faller in åt klostret.
PORSE EN ANNAN BÅGSKYTT
Det luktar godt! INGEBORG.
De båda liken!
Jag vill icke vara kung längre, farmor!
Du slipper, mitt barn!
Till vakten.
Ut med liket!
Men se först åt att han är rik-
tigt död! -- Vi äro Försynen tack skyldiga som besparade oss den grymheten att befria landet och hofvet från en svart förrädare för hvilken intet var heligt, intet!
Och att folket själf skipade rättvisan talar till dettas beröm, som med oförvillad sans hörde och dömde! -- Folkets röst är Guds röst! BARBERARN.
Folkets röst är Guds röst! ETT BUD in.
Hvad bringar Du oss för nytt?
BUDET.
Jag önskade det vore skrifvet, att jag sluppe det säga!
FOLKUNGA-SAGAN. BUDET.
Tagit Visby och sköflat det i grund!
Danska konungen har med en flotta landat vid
Har Du fler sådana helveteshistorier, djäfvul!
det guldrika Visby...
Han ljuger den skrymtaren!
Östersjöns pärla,
förbannelsen lyftats från vårt arma land sedan han som bar blodskulden blef aflägsnad!
Finland, så Skåne, och så...
räkningen; men nu börjar en ny!
Har icke hunnit än!
Detta gick på den gamla Till Budet.
ner oss om något mörkt förflutet, som vi nyss lagt bakom oss.
Lägg nu bena bakom
Dig och skymfa oss icke längre med din närvaro!
Ut! BUDET blir stående.
Ditt ansikte är oss okärt att se! ty det påmin-
strypa Dig!
Rör inte tungan en gång till, för då låter jag
Du, så gå vi till far!
-- Vi måtte väl få göra som vi vill efter som vi är kung och dronning!
BUDET
Han får inte säga så fula ord! -- Beatrix, kom
har vändt sig bort och visar nu ett ansikte med stora svarta fläckar.
PORSE. till Budet.
inte får stinga ett tag till!
Det kliar i halsen på Dig din huggorm att Du
tecknar på bröstet att han är sjuk.
Hvad är det åt Dig karl!
Han är ju svart i ansiktet!
BARBERARN lämnar sin plats, skyndar sig öfver torget, och stänger sin rakstuga, samt sätter luckor för fönsterna.
Hvar kommer Du sist ifrån?
Från Ryssgården...
de fina hamnbusarne efter det berömda Te Deum!
Där ha vi människokärleken i sin strålglans!
I fån se att Tartarerna dragit spetälskan och annat sjukdomsfrö med sig!
Så går det när vettvillingar ska få styra!
Från Ryssgården där salig Kungen lät traktera
ERIK stampar med foten.
Tyst, Porse! -- Han är stygg! reser sig och tar Beatrix i handen.
BUDET sträcker armarne mot himlen och faller.
Pesten! EN ANDRA RÖST.
Pesten! EN TREDJE RÖST.
REPETERAS FRÅN ALLA HÅLL.
FJÄRDE AKTEN ALLA.
pesten!
För honom in till fältskärn!
BUDET bäres till fältskärn, där det är stängdt.
Det är stängdt!
Slå in dörren!
Bryt ut fönstren! strider med folket.
mitt hus!
Skall jag låta min näring ödeläggas af en pestsjuk, ty det är pesten!
Finns här lag och rätt i landet!
Är jag herre i
Det är pesten! EN RÖST.
Det är pesten! -- Här kommer en till! EN SJUK bäres in, fram till Rakstugan.
FOLKUNGA-SAGAN. INGEBORG till Porse.
Låt oss fly! PORSE.
lorade!
Icke vända ryggen till faran; då äro vi förDet mörknar på scenen och klostrets små målade rutor upplysas inifrån af tända ljus.
PORSE ropar.
Och fören in de sjuke i Barberarstugan.
Sök sedan efter Doktor Lampadius!
Mörkret faller öfver oss!
Tänden ljus i alla fön-
Ljus tändas i alla fönster i husen omkring torget; Rakstugan är uppbruten och man stormar in.
till Beatrix.
intet hjälpa.
Låtom oss gå härifrån en gång; här kunna vi
Vi behöfvas bättre däruppe hos far!
De gå; åtföljda af Pagen och Tärnorna.
lag och rätt i staden som på landet!
För hit barberaren!
Så skall han se att det finns
FJÄRDE AKTEN BARBERARN utföres.
och dricksvattnet.
Upp med Barberarn, han förgiftar instrumenten
I galgen med Barberarn!
PORSE till Barberarn.
Hör Du:
Folkets röst, som är Guds röst! BARBERARN.
Nej, det är osant; det är inte så!
PORSE halfhögt till Barberarn.
Hvad var det Du mumlade om Basiliskägg, Du?
Det var inte jag; det var Bagarn!
PORSE till Bödeln.
Bind honom vid kåken så länge. till Barberarn.
FOLKUNGA-SAGAN. BARBERARN skriker.
Jesus hjälp mig; söta goda herre, jag skall aldrig göra så merl
På knä.
Nej, jag vill inte!
Jag har inte gjort något; jag har inte!
BRIGITTA in med följe.
sin fullbordan.
Pesten, har utbrutit i Santa Clara, på
Hertig af Halland; Guds straffdomar ha nalkats
Helgeandholmen, i Munkaliderna och vid Södra Tegelbruket!
Människorna dö i flockar!
Därför, hof och folk, har biskopen utlyst allmän bot- och bönedag; kyrkorna skola stå öppna och de dödes messa läsas hela denna natt!
GRÅBRÖDERNA med följe synas i kyrkdörren med ljus; läsa:
De profundis clamavi ad te Domine.
Flagellanterna åter inträdt dansande och gisslande sig.
Domine, exaudi vocem meam.
Festtågets första led komma från höger med narrar, pukor, pipor och fioler och stöta mot Flagellanter. villervalla, bestörtning och skrik.
BISKOP STYRBJÖRN Allmän
som orörlig och stillatigande suttit och åsett alltsammans reser sig nu och vill tala, men nedtystas af bullret.
FJÄRDE AKTEN
framför Rakstugan ligga döda och döende i rader.
Eld är tänd på torget; klockorna i klostret och kyrkan klämta då och då
Samma Torg som i förra scenen, men nu folktomt.
På halm
dödsringningen.
Doktorn står i Rakstugans dörr och håller ett timglas i handen.
En munk med en korgosse bestänker liken eis Domine.
Korgossen svarar:
Et lux perpetua luceat eis. INGEBORG OCH PORSE resklädda utanför kyrkdörren.
INGEBORG. med vigvatten och säger för hvar och en:
Requiem æternam dona
skaffad!
Jag kan icke se lik; jag är nu en gång så be-