Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Stockholm den 30 December 1862. FR.
HOLMQVIST.
ADOLPH BERGHMAN. K. G. Metzén. — 284 — (Bilaga).
Direktionen för Veterinärinrättningen i Stockholm.
Till bemötande af de af Rikets Ständers Revisorer öfver Veterinärinrättningens räkenskaper framställda anmärkningar, får jag blott anföra, att, alltsedan år 1857, då jag tillträdde räkenskapsförare-befattningen vid Veterinärinrättningen, fullt ordentliga räkenskaper med sina tillbörliga konti derstädes förts; hvilket när som helst kan af de vid Inrättningen förvarade räkenskaperna inhemtas; och att
Revisorernes anmärkningar icke grunda sig på annat än den till Kongl. Kammar-rätten årligen öfver Inrättningens inkomster och utgifter ingående kassaredogörelse.
Vidkommande verificera!gen af den vid årets slut befintliga kassabehållningen, får jag hänvisa till 1861 års räkenskaper, dit densamma blifvit öfverförd.
Stockholm den 30 December 1862. 0. W. Maechel.
Direktionens för Veterinärinrättningen i Skarn underdåniga utlåtande öfver en vid berörde Inrättnings räkenskap för år 1860 af Rikets Ständers Revisorer gjord anmärkning Stormäktigste, Allernå-digste Konung!
Till underdånig åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts nådiga befallning i remiss den 14 November 1862, får Direktionen öfver Veterinärinrättningen i Skara, med anledning af den hos Rikets Ständers Revisorer, vid verkställd granskning af Veterinärinrättningens räkenskaper för år 1860, framställda anmärkning, att inventeringsbevis saknats öfver kontanta kassabehållningen vid 1860 års slut, härmedelst afgifva den underdåniga förklaring, att Direktionen för framtiden skall ställa sig den gjorda anmärkningen till efterrättelse.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersater: •T. A. BUTSCH. GUSTAF MANNERFELT. J. C. KUYLENSTJERNA.
Skara den 9 Januari 1863. N. E. Forssell. — 285 — Ofverintendeiits-emhetets underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid bemälde Embetes'räkenskaper lör är 1860.
Ofver Rikets Ständers sednast församlade Revisorers, jemlikt bilagdt transsumt af deras berättelse, framställda anmärkningar vid Öfverintendenls-embetets räkenskaper för år 1860, får Embetet, till underdånig åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts nådiga remiss den 24 sistlidne Oktober, afgifva följande utlåtande: a) Byggnader och reparationer i Stockholm. § 1.
Af den anledning, att det i nåder gillade och fastställda generalförslaget öfver dessa byggnadsarbeten icke funnits redogörelsen bilagdt, förmäla Rikets Ständers Revisorer sig hafva varit förhindrade att bedöma, huruvida arbetena blifvit i öfverensstämmelse „med generalförslaget utförda.
Då emellertid Revisorerne egt att, på reqvisition, från Öfverintendents-embetet genast utbekomma ifrågavarande generalförslag, på sätt som skett med andra handlingar, dem Revisorerne funnit nödigt från Embetet infordra, torde omförmälda yttrande icke böra förstås i annan mening, än att Revisorerne ansett lämpligt att generalförslaget bilägges räkenskaperna.
Sådant har likväl hitintills icke iakttagits och ej heller vid föregående statsrevisioner blifvit ifrågasatt.
Yäl har yrkande derom vid ett tillfälle framställts af Kammar-rättens Revision, men detta yrkande har af Kammar-rätten blifvit underkändt.
Generalförslaget har för öfrigt icke blott under det år, för hvilket detsamma upprättats, utan äfven under de påföljande åren behöft vara i Embetet tillgängligt, för att i esomoftast förekommande fall rådfrågas, och har icke ifrågakommit att vid redogörelsen bilägga afskrift af en handling, som, till omfånget temligen vidlyftig, ansetts för redovisningen icke ovilkorligen nödvändig.
Men om emellertid, såsom af Rikets Ständers Revisorers yttrande framgår, en handling, som utvisar behörigheten af de verkställda byggnads- och reparationsarbetena vid Kronans hus i Stockholm, anses vid räkenskaperna af nöden, vill det synas Ofverintendents-embetet, som skulle af enahanda anledning en dylik handling erfordras jemväl för bedömandet af behörigheten af de utförda byggnaderna och reparationerna i landsorterna.
I detta hänseende hafva dock Revisorerne icke framställt någon erinran, ehuru generalförslaget öfver sistnämnde arbeten icke heller funnits redogörelsen bilagdt.
Hvad derefter vidkommer frågan, huruvida generalförslagen i allmänhet må anses såsom den tjenligaste ledning för det bedömande i afseende på arbetenas behörighet, Rikets Ständers Revisorer synes hafva åsyftat, så innefatta dessa förslag, derest de vid arbetenas utförande i allt kunnat strängt följas, visserligen hvad som i omförmälda hänseende erfordras, men äro i motsatt fall, eller om af tillfälliga anledningar afvikelser — 286 derifrån understundom inåste tillåtas eller arbeten utöfver generalförslagen utföras, icke tillräckliga för det af Rikets Ständer åsyftade ändamålet, hvilket, enligt Ofverintendentsembetets tanke, bäst och fullständigast uppfylles derigenom, att redogörelsen öfver anslaget till byggnader och reparationer i Stockholm åtföljes af en afskrift utaf den berättelse, angående hvarje års arbeten, som i början af påföljande året till Eders Kongl. Majit i underdånighet afgifves, samt om vid räkenskapen öfver landsortsanslaget fogas de särskilda arbetsredogörelser, hvilka, i sammanhang med årsräkningarne, från Länsstyrelserna insändas och hvilka handlingar, utom att de äro af mindre vidlyftigt omfång, innefatta, ofvanstående afvikelser från generalförslagen samt utöfver desamma bifallna arbeten; och har Ofverintendents-embetet, i följd häraf, för afsigt att låta sina räkenskaper af nämnde berättelser och redogörelser för framtiden åtföljas. b) Byggnader och reparationer i landsorterna.
I fråga om statsanslaget till reparationer ä Kronans hus och byggnader i landsorterna hafva Revisorerne anmärkt, hurusom å detsamma funnes affördt ett belopp af 20 Ridr 22 öre, utgörande ersättning för en af e. o. Konduktören F. G. A. Dahl, hvilken efter vederbörligt förordnande haft tillsyn och inseende öfver år 1860 pågående reparation af Wadstena slott, verkställd resa fram och åter emellan Wadstena och Linköping, i ändamål att om slottstakets reparation rådgöra med den i sistnämnde stad boende byggnads-entreprenören, hvilken, enligt Revisorernes åsigt, bort ega skyldighet, att antingen, när så erfordrats, inställa sig å byggnadsplatsen, eller ock, om han funnit med sin fördel mera öfverensstämmande att uti sitt hemvist i ett eller annat afseende rådpläga med Kronans ombud öfver den åtagna reparationens utförande, bekosta detta ombuds resor.
Då likväl bemälde entreprenör, Byggmästaren J.
Jonsson, visserligen hade, jemlikt kontrakt den 25 Januari 1859, åtagit sig att för en deruti bestämd ersättning ombesörja reparationen af åtskilliga delar af slottets yttermurar, med lister, port och fönsteromfattningar, karmar m. m., men denna entreprenad icke innefattade den särskilda reparation af slottets tak och torn, hvilken af vederbörande Intendent, under dennes inspektionsresa förstnämnde är, befunnits af behofvet högeligen påkallad, och hvars skyndsamma verkställande i sammanhang med öfrige pågående arbeten Ofverintendents-embetet ansett sig böra uppdraga åt den med afseende å dessa sistnämnde på stället varande tillsyningsraannen. e. o Konduktören Dahl, med förständigande, bland annat, att, för erhållande af erforderligt arbetsfolk, vända sig till entreprenören Jonsson; så och enär Jonsson, med afseende å de honom åliggande arbeten, nyss förut varit i Wadstena och ej inom någon kortare tid dit återförväntades, hade bemälde e. o.
Konduktör, då den redan långt framskridna årstiden och nödvändigheten at arbetets afslutande före vinterns inbrott icke medgaf skriftvexling i ämnet, funnit sig föranlåten att sjelf afresa till Jonssons hemvist, Linköping, för att rådfråga sig, huruvida denne ville åtaga sig att lemna arbetsfolk jemväl till ofvanberörda takreparation, eller, i motsatt fäll, för att af annan byggmästare för Kronans räkning betinga sig sådant.
Expensmedelsräkmngen. § 1- Beträffande redovisningen öfver Embetets expensmedel, hafva Revisorerne anmärkt, att endast vissa af dithörande räkningar äro försedda med attester af vederbörande tjensteman, men att de öfrige sakna dylik påskrift; förmälande Revisorerne sig — 287 - anse en utgift icke vara fullständigt verificerad med mindre dess behörighet blifvit vederbörligen intygad.
Med anledning häraf torde till en början få erinras, att Embetets ordinarie anslag till expenser, 450 R:dr, under en längre följd af år eller sedan år 1847 befunnits för ändamålet så otillräckligt, att deruti alltid uppstått en brist, om hvars fyllande genom särskild anvisning Kongl. Majit förständigat Embetet, att efter hvarje års slut göra underdånig framställning.
Embetet har vid dessa tillfällen redogjort för de hufvudsakliga utgiftsposter, till följd af hvilka det ordinarie anslaget öfverskridits; och det nådiga bref, enligt hvilket den uppkomna bristen blifvit fylld, har i det löpande årets expensmedelsräkning alltid varit åberopadt.
Genom särskildt nådigt bref den 26 April 1850, bilagdt samma års räkenskap och åberopadt i de följande årens redogörelser, äro ock utgifterna för anskaffning af ved till Embetets lokal till sin behörighet styrkta.
Återstår derefter endast sådana utgifter, som genom sjelfva sin natur angifva sig såsom oundgängliga och hvilka dessutom till ungefär enahanda belopp årligen återkomma, såsom för rit- och skrifmaterialier, bokbindarearbeten, renhållning m. m.
Bestyret med dessa ekonomiska detaljer har hittills ålegat Embetets Kamererare och Kassör, hvilken i sin egenskap af redogörare för expensmedlen icke ansett nödvändigt förse räkningarne med sin attest, då en sådan påskrift icke innefattade annat än ett intyg till efterrättelse vid förekommande liqvid, att det arbete eller den reqvisition, hvarå räkning lydde, fullgjorts.
Också äro räkningarne attesterade endast i de fall, då, i följd af tjensteåligganden, Sekreteraren eller annan Verkets tjensteman haft att om en reqvisition eller beställning särskildt gå i författning.
Emellertid anser Öfverintendents-embetet sig, till undvikande af anmärkningar af förevarande beskaffenhet, böra för framtiden iakttaga att expensmedelsräkningarne, i mån som de till liqvid ifrågakomma, attesteras af Embetets Sekreterare eller vederbörande Arkitekt för Kronans hus i hufvudstaden, efter den fördelning dem emellan, som af de särskilda utbetalningarne kan föranledas.
Stockholm den 23 December 1862. G. SÖDERBERG. Aug.
Ekmarek.
Krigs-koiiegil underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse om verkställd granskning af statsverkets räkenskaper och förvaltning år 1860.
Genom nådig remiss den 24 sistlidne Oktober har Eders Kongl.
Majit infordrat
Krigs-kollegii underdåniga utlåtande, i anledning af hvad Riket» Ständers sednast för - — 288 - samlade
Revisorers berättelse innehåller i fråga om dels dröjsmål med afgifvandet af Kollegii underdåniga yttrande öfver ett af Kamererare!) i Riksboksluts-kontoiet J. T.
Spongberg, enligt nådigt uppdrag, författadt förslag till nytt formulär för Krigs-kollegii hufvudbok, och dels fortfarande behof af en kasernbyggnad för Svea Artilleri-regemente.
Kollegium härhos i underdånighet återställer de nådigst remitterade handlingarna och bifogar Kollegii Fortifikations-afdelnings i den sistberörda frågan till Eders Kongl. Maj:t afgifna underdåniga yttrande, får Kollegium underdånigst anmäla: att Kollegium, genast efter inhändigandet af Eders Kongl. Maj:ts nådiga remiss å det af Kamereraren Spongberg- upprättade formulärförslaget, öfverlemnade detsamma till utlåtande af Kamererarne inom såväl Kollegii Boksluts-kontor som samtlige Afdelnings-kontoren; att sådane utlåtanden först nyligen till Kollegium inkommit, öfver orsaken hvartill härjemte underdånigst öfverlemnas en af Kamereraren E. Dahlqvist och t. f. Kamereraren H. Wennerqvist, hvilka under olika tider af innevarande år förestått Kamereraretjensten i Boksluts-kontoret, till Kollegium ställd förklaring; att, då forraulärförslaget utgjort en omarbetning af Kollegii hufvudbok för år 1858, det varit nödigt att noga granska och med hufvudboken jemföra förslaget, i anseende hvartill vederbörande Kamererare, med fullgörande af öfrige dem tillhörande tjensteåligganden, svårligen kunnat medhinna att, tidigare än som skett, afgifva sina utlåtanden öfver förslaget; samt att, efter dessas emottagande, Kollegium under den 25 sistförflutne
November fattat beslut om underdånigt yttrande i ämnet, hvilket yttrande, till följd af föreskriften i Eders Kongl. Maj:ts uppå omförmälda formulärförslag meddelade nådiga remiss, nu öfverlemnas till Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-kontors samt Kammar-rätts vidare handläggning.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter: C. MEIJER. J. af KLEEN. j.
SÖDERLING. S. C. NISSER. A. W. TOTTIE.
CARL SKYTTE. C. F. LAURÉN.
Stockholm den 16 December 1862. J. JR.
— 289 Till Kongl. Maj:ts och Rikets Krigs-kollegium.
Genom protokollsutdrag för den 25 i nästlidne månad, har Kongl.
Kollegium anbefallt undertecknade, att afgifva gemensam förklaring till Kongl.
Kollegium öfver den af Rikets Ständers Herrar Revisorer gjorda anmärkning, i fråga om dröjsmål med afgifvande af yttrande öfver förslaget till nytt formulär för Krigs-kollegii hufvudbok; och få vi, till följd häraf, ödmjukast anföra:
Ifrågavarande formulärförslag remitterades den 24 September sistlidne år till Kamereraren i Boksluts-kontoret, med föreskrift att, efter formulärets granskning, gemensamt med Kamererarne i samtlige Afdelnings-kontoren deröfver med utlåtande inkomma, innefattande tillika en fullständig uppgift å alla de förändringar, som i bokföringssättet blifva erforderliga, derest formulärets tillämpning skulle i nåder anbefallas.
Vid emottagandet af denna remiss hade Kongl. Kollegii hufvudbok för år 1860 påbörjats, och måste detta arbete oafbrutet fortgå, på det att hufvudboken måtte varda till Kongl. Kammar-rätten aflemnad inom föreskrifven tid, elier före 1861 års utgång.
Arbetet med hufvudbokens upprättande och afslutande kan ej egentligen påbörjas förrän med Oktober månad, före hvilken tid fullständiga verifikationshandlingar icke till Boksluts-kontoret aflemnas, och erfordrar detta arbete äfven för dervid fullkomligt vanda personer trenne månaders trägen sysselsättning.
För undertecknad, Dahlqvist, som den 4 April 1861 i nåder utnämndes till Kamererare i Boksluts-kontoret, var derförinnan systemet för Kongl. Kollegii hufvudboks upprättande och afslutande lika främmande, som det till min granskning och utlåtande remitterade nya hufvudboks-formuläret.
För att kunna med sakkännedom afgifva det infordrade yttrandet, ansåg jag nödigt, att först förvärfva fullständig kunskap om Kongl.
Kollegii nuvarande bokföringssätt och att derefter granska formulärförslaget.
Detta granskningsarbete kunde i anseende till pågående bokslut samt uppläggandet af Kontorets böcker för år 1862 ej påbörjas förrän med Februari månad innevarande år, och har jag dermed fortfarit intill påföljde
Maj månads utgång, då jag under Juni till och med en del af September månader, såsom t. f. Civilledamot hos Kongl.
Kollegium, var förhindrad att med granskningen fortfara, hvilket arbete under dessa månader träget och oafbrutet fortsattes af undertecknad, Wennerqvist, i min egenskap af t, f. Kamererare i Boksluts-kontoret.
Sedan jag, Dahlqvist, återgått till Kamererare-befattningen samt formulärförslaget slutligen granskats och nödiga upplysningar af författaren deraf erhållits, äfgaf jag den 18 sistlidne Oktober utlåtande i målet, hvilket jemte handlingarne aflemnades till Kongl.
Kollegii öfrige
Kamererare för afgifvande af infordradt yttrande.
Då ifrågavarande, af Kamereraren i Riksboksluts-kontoret Spongberg upprättade förslagsformulär, som är en omarbetning af Kongl. Kollegii hufvudbok för år 1858 och uppställd efter rikshufvudboken, lärer erfordrat för den i detta räkenskapssätt särdeles erfarne och från andra tjenstegöromål under tiden befriade författaren omkring ett års arbete; då granskningen af detta formulär ofta medfört särdeles svårighet och tidsutdrägt, ja kalkyler och uträkningar pä ett helt tätskrifvet ark för kontrollerande af en enda i formuläret intagen post; då de i verifikations-sammandrageu upptagne belopp, synnerligen hvad kassor och fonder angar, blifvit sönderdelade i särskilda konti och derunder hörande olika titlar och alltså vållat stor tidsutdrägt vid kontrollen; samt då de 37 — 290 — löpande göromålen i Kontoret äro af beskaffenhet att icke tåla uppskof och måste samtidigt med granskningen fortgå, lärer Kongl. Kollegium, af hvad anfört blifvit, gunstbenäget finna, att ett arbete af den omfattning och betydenhet för Kongl. Kollegium, som frågan om ett nytt bokföringssätt, ej kunde utan en noggrann undersökning och mogen öfverläggning af oss bedömas samt att någon försumlighet ej orsakat den tidsutdrägt, ifrågavarande granskning ovilkorligen fordrat och medfört.
Remisshandlingarne bifogas.
Stockholm den 8 December 1862. E. Dahlqvist. 3. Wennerqvist.
Krigs-ltoifegii Foiiilikatioiis-affleliiiiigs underdåniga yttrande öfver en af Rikets Ständers Revisorer år 1862 gjord förnyad framställning.
Rikets Ständers Revisorer hafva uti afgifven berättelse om verkställd granskning af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning år 1860, under titeln Kongl.
Krigs-kollegium, i 7:de § anfört: ((jemväl nu församlade Revisorer vitsorda det i berättelsen om nästlidna års statsrevision anmärkta stora behofvet af en kasernbyggnad för Kongl. Svea Artilleri-regemente.«
Till följd af härå erhållen nådig remiss, får Krigs-kollegium å Fortifkationsafdelninqen i underdånighet anföra, att Kollegium, till åtlydnad af föreskrifterna i Eders Kongl.
Maj:ts nådiga bref den 10 Januari innevarande år, den 24 påföljde Juli tdl Eders Kongl. Maj-.t afgaf underdånigt utlåtande rörande förslag till uppförande af kasern m. fl. byggnader för ofvannämnda Artilleri-regemente, slutande å en kostnadssumma af 880.570 K:dr Rint.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, C. MEIJER. J. AF KLEEN.
Stockholm den 4 December 1862. S. C. NISSER. C. dorchimont. — 291 — Direktionens öfver allmänna Garnisonssjukhuset underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers erinran vid sjukhusets räkenskap för år 1860.
Genom nådig remiss af den 21 nästlidne Oktober, liar Eders Kongl. Majit täckts i nåder infordra
Direktionens öfver allmänna Garnisons-sjukhuset underdåniga utlåtande i anledning af Rikets Ständers Revisorers, vid verkställd granskning af statsverkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1860, emot allmänna Garnisons-sjukhusets räkenskap framställda erinran, att redogörare» icke ställt sig till efterrättelse den i Eders Kongl. Majits och Rikets Kammar-kollegii och Stats-kontors kungörelse den 9 Mars 1855 gifna föreskrift om undvikande af brutna öretal i offentlig räkenskap.
Uti häröfver till
Direktionen afgifven förklaring har redogöraren, Sjukhuskommissarien Lindström anfört, att han, i okunnighet om berörde författnings föreskrift och då detta sätt för förande af sjukhusets räkenskaper med brutna öretal varit tilllämpadt alltsedan nya myntets införande, utan att anmärkning deremot blifvit framställd, fortfarande och i öfvertygelse om största noggrannhet iakttagit det oriktiga sättet för räkenskapernas förande.
Då det hittills iakttagna oegentliga sätt för räkenskapsföringen ej förorsakat någon förlust för Kongl. Maj:t och Kronan, hemställer Direktionen, att den af Rikets Ständers Revisorer framställda erinran icke måtte föranleda till någon Eders Kongl.
Maj:ts nådiga åtgärd, helst det oegentliga räkenskapsföringssättet uti härefter afgifvande redogörelser icke kommer att ega rum.
Remisshandlingarne bifogas, och
Direktionen framhärdar med djupaste undersåtliga vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter, F.
SANDELS. F. v. DARDEL.
TÖNNES WRANGEL.
E. von PLOMGREN. P. O. LILJEVALCH. ED.
JEGERSCHJÖLD. A. W. TOTTIE.
Aug, Grandinson.
— 292 — åongl.
Telegraf-styrelsens underdåniga utlåtande öfver en af Rikets Ständers Revisorer vid Elektriska Telegrafverket gjord erinran och vid Optiska Telegrafinrättningens hufvudräkning framställd anmärkning.
Uti den af Rikets Ständers senast församlade Revisorer den 14 Oktober 1862 afgifna underdåniga berättelse om verkställd granskning af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1860 förekomma följande tvenne punkter rörande Telegrafverket. 1 :o. Elektriska Telegrafverket.
Sedan, i anledning af Rikets Ständers år 1860 församlade Revisorers anmärkning derom, att i åtskilliga städer, Telegrafverket nödgades för de till stationer erforderliga lokaler erlägga hyra, Telegraf-styrelsen uti särskilda skrifvelser anmodat vederbörande länsstyrelser, att uti nio städer, förutom Stockholm och Götheborg, der ett sådant förhållande egde rum, låta höra innevånarno huruvida de kunde önnäs villige att antingen sjelfve för Telegrafverket kostnadsfritt upplåta och underhålla ändamålsenliga telegraflokaler, eller ock med hela beloppet elier till en del ersätta verket kostnaden för berörda ändamål, samt två utaf nämnda antal städer, nemligen Malmö och Helsingborg, medgifvit, att med ett årligt belopp af 300
Rdr för hvardera staden godtgöra Telegrafverket dess hyreskostnader, men de öfriga sju städerna, nemligen Södertelje, Upsala, Örebro, Mariestad, Wenersborg, Halmstad och Lund, undandragit sig att någon dylik utgift vidkännas; så och efter det Eders Kongi.
Majit, vid underdånig föredragning af Telegraf-styrelsens uti memorial af den 3 Juni 1861 härom gjorda anmälan, låtit tillsvidare bero vid Styrelsens härutinnan vidtagna åtgärder hafva Rikets Ständers år 1862 församlade Revisorer, under förmälan, hurusom det syntes icke vara med billighet öfverensstämmande att, under det de flesta städer, der telegrafstationer finnas inrättade, dertill kostnadsfritt upplåta lokaler, eller åtminstone i hyreskostnaderna deltaga, några få af Telegrafverket lika gynnade städer fortfarande äro från dylikt bidrag befriade, ansett sig böra på detta förhållande fästa Rikets Ständers uppmärksamhet. 2:o. Optiska Telegrafiurättningen.
Emot hufvudräkningen hafva Revisorerne anmärkt, att deruti funnes obehörigen afförda dels, under rubrik brist från år 1859, 45 R:dr 47 öre, oaktadt för detta be - — 293 - lopp afdrag egt rum vid upptagande af den i sistnämnda års räkning utbalanserade kontanta behållning, och dels, under rubrik telegraferna på rikets vestra kust, 6 R:dr, utgörande från kassan i Götheborg till kassan i Stockholm levererade portomedel, hvilka, i hufvudräkningen uppdebiterade, icke bort derstädes krediteras, samt att följaktligen den till år 1861 utbalanserade skuld, i räkningen upptagen till 121 R:dr 38 öre, rätteligen utgjorde endast 69 R:dr 91 öre.
Med öfverlemnande af transsumt i dessa delar af Revisorernes ofvannämnda berättelse, har Eders Kongl. Majit, genom nådig remiss af den 24 sistlidne Oktober, anbefallt Telegraf-styrelsen att afgifva underdånigt utlåtande i berörde ämnen; och får Styrelsen till åtlydnad häraf, jemte remisshandlingarnes återställande, nu underdånigst anföra följande.
I anledning af Revisorernes anmälan i första punkten, har Telegraf-styrelsen, uti skrifvelser af deu 24 November nyssförlidet år, anmodat Eders Kongl. Maj:ts vederbörande
Befallningshafvande att ånyo låta höra innevånarne uti de sju här ofvan uppräknade städer, huruvida icke de, med instämmande uti den af Revisorerne sålunda uttalade åsigt, numera voro villige att åtaga sig att antingen sjelfve, kostnadsfritt för Telegrafverket, upplåta och framgent underhålla ändamålsenliga lokaler för dervarande telegrafstationer, eller ock med hela beloppet eller till en del ersätta verket den årliga kostnaden för berörda ändamål.