Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Alt ett belopp af 5,000,000 R:dr mätte upplånas mot statsobligationer på Svenska språket och ä Svenskt mynt, hvilka obligationer skulle blifva uppsägbara på låntagarens, men icke på längifvarens sida, och hvilkas amortering borde ske genom uppköp af desamma; 2:o.
Att af dessa inhemska statsobligationer två olika slag måtte utgifvas, mellan hvilka långifvareu skulle ega fritt val, och det ena slaget draga en ränta af 5 procent, samt det andra en ränta af 3,63 procent, eller 3 R:dr 65 öre för 100 ll:dr, allt för är räknadt; 3:o.
Att de obligationer, som skulle löpa med 5 procent ränta, mätte tillhandahållas långifvaren efter kurs al pari, men obligationerna med 3,65 procents ränta, efter en kurs af 80 procent utaf nominalbeloppet; och 4:o.
Att, i händelse den upplåning, som, enligt mom. 1, borde ske mot inhemska statsobligationer, ej skulle komma alt uppgå till densaminas beräknade belopp, Riksgälds-kontorel mätte, på det icke någon brist härigenom skulle uppslå i de tillgångar, som lör jernvägsarbetena voro afsedda, bemyndigas alt, genom tillfällig upplåning, fylla hvad som i den påräknade summan kunde komma att fattas.
Under flera föregående riksdagar har, genom derom gjorda framställningar, Rikets Ständers uppmärksamhet blifvit fästad ä angelägenheten och fördelaktigheten af ett efter andra staters föredöme ordnadi fondsystem, hvarigenom ej allenast tillgång skulle beredas till utförandet af sådane större, allmänt gagnande företag, hvilkas kostnader icke kunde af de vanliga statsinkomsterna bestridas, ulan älven allmänna rörelsen underlättas samt den enskilda sparsamheten uppmuntras och smärre kontanta behållningar göras fruktbärande; men farhågan för förnyandet af den oreda i landets penningeförhällanden, som ett missbrukadt och obetänksamt utgilnmgssätt af Svenska kreditpapper förut medlörl, har ända lill sednasle tider hos representationen väckt öfvervägande betänkligheter emot den föreslagna skuldsättningen, hvars anlitande dessutom ansetts desto hellre kunna böra undvikas, som nästan oafbrutet stigande statsinkomster och derigenom uppkommande öfverskott samt särskilda mot fördelaktiga belalningsvilkor erhållna och snart liqviderade län lemnal full tillgång lill de extra eller tillfälliga statsutgifter, som af Rikets Ständer beviljats och anvisats till utgående i särskildt stadgad ordning.
Ett annat förhållande inträffade likväl sedan Rikets Ständer vid 1853 och 1854 års riksdag beslutat, att de jernvägar, som vore alt anse för stambanor, skulle anläggas genom Statens omedelbara försorg, och all kostnaderna för dessa jernvägsanläggningars utförande borde af Slaten bestridas.
Såsom en .gifven följd af Rikets Ständers sålunda lättade beslut otfh ett oundvikligt vilkor lör samma besluts Bih. till B.
Suppl. 8 58 Expedilions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 189. verkställande ansågo sig Rikets Sländer nödsakade, att icke blott tillfälligtvis, utan för en längre tiderymd beträda skuldsättningsbanan. helst de för Statens föreslående jernvägsbyggnader erforderliga högst betydliga tillgångar icke dessförutan kunde anskaffas, och de härtill upplänta medlen endast småningom återbetalas.
Till en böljan trodde Rikets Ständer sig likväl icke behöfva utsträcka den beslutade upplåningen utom landet, ulan förmodade att allt hvad utöfver andra dertill disponibla tillgångar erfordrades för ej mindre
Statens än enskilda bolags med bidrag af allmänna medel understödda jernvägsanläggningar skulle kunna emot fonderade statsobligationer inom landet upplänas; i afseende å hvilken upplåning, och de obligationer, emot hvilka densamma skulle verkställas, vid sistnämnde riksdag meddelades de, enligt Rikets Ständers derom gjorda underdåniga anhållan, genom E. K.
Majlis nådiga Kungörelse den 3 Februari 1855 gillade och fastställda beslut och stadganden.
Med tillämpning af de jemlikt högstberörda nådiga Kungörelse stadgade grunder och meddelade bestämmelser för införandet af ett fonderadl inhemskt skuldsyslem, beslölo Fullmäktige i Rikets Ständers Riksgälds-kontor, som fingo belåningens besörjande sig anförtrodd, att, till erhållande af medel för jernvägsarbetenas fortsättande från och med början af Juli månad 1855 upptaga ett amorteringslån emot fonderade statsobligationer, hvilket läns belopp bestämdes till 3,000,000 R:dr.
Räntevilkoren för della lån utgjorde 4 procent utan, och 31 procent med kapitalrabatt.
Beloppet af kapitalrabatten fastställdes till 12* procent; och skulle således för erhållande af de med sistnämnde räntefot löpande obligationer erläggas 871 procent af det deruti förskrilna kapital.
Bland öfriga rörande sagde låns upptagning af Fullmäktige fattade beslut och vidtagna åtgärder förekomma följande:
Obligationerna skulle utfärdas å 1,200, 1,000, 400 och 300 R:dr R:mt; — räntan betalas balfärsvis emot återställande af derå aflemnad kupon; — förlältne räntekuponer emottagas till sitt fulla belopp, lika med Rikets Ständers Banks sedlar, uti allmänna kronouppbörden ; — obligationerna i utbyte emot derför belöpande valuta, kostnadsfritt tillsändas de Privat- och Filialbanks-direklioner, som anmälde sig önska från Riksgälds-kontoret utbekomma dessa räntebärande papper; och tillerkändes, såsom godtgörelse för besvär och postporto, vederbörande en ersättning af i procent utaf de till Riksgälds-kontoret insända lånemedlen.
Enligt hvad allmänt kändt är, hade den af Riksgälds-kontoret, emot ofvan uppgifna låuevilkor företagna upplåning mindre framgång, så att, enligt Fullmäktiges vid sednast förflutna riksdags början till Rikets Ständer afgifna berättelse, hela den dit tills influtna lånesumman utgjorde endast 272,850 R.dr, för hvilken summa från Riksgälds-kontoret utlemnats 234 st. 4 procents obligationer å ett sammanlagdt kapitalbelopp å 223,500 R:dr och 137 st. 3i procents obligationer å tillsammans 56,400 R:dr.
Den iinga begärlighet, hvarmed omförmälde upplåning och det derigenom erbjudna tillfället att erhålla Svenska fonderade statsobligalioner således å allmänhetens sida omfattades, måste, på sätt vid sednaste riksdag erinrades, hufvudsakligen tillskrifvas dels alt den i obligationerna förskrilna räntan ansågs vara alltför låg, då obligations-innehafvarne icke hade någon uppsägningsrält, dels att den redan under är 1856 började och år 1857 fortgående, på alla handelsförhållanden märkbart inverkande, förändring i allmänna penningeställningen gjorde dåvarande tidpunkt särdeles ofördelaktig för en dylik läne-operations företagande.
Genom Rikets Ständers under sistlorlidna riksdag fattade beslut angående anskaffningen af de för fortsättandet af Statens jernvägsbvggnader då anvisade medel, fingo Fullmäktige i Riksgälds-kontoret åt sig uppdraget att inom eller utom riket upplåna dessa medel, på sätt Fullmäktige funno lämpligast och ändamålsenligast till beredande af de för Staten såsom läntagare mest förmånliga vilkor; hvarjemte i afseende Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
59 på den sålunda beslutade upplåningen stadgades, alt densamma borde verkställas emot fonderade till innehalvaren ställda och å dennes sida icke uppsägbara räntebärande obligationer, hvilka skulle å Rikets Sländers vägnar af Fullmäktige utfärdas.
För öfrigt ölverlemnades åt Fullmäktige alt bestämma det språk och den myntsort, hvarå obligationerna komme att utfärdas, äfvensom den ränta, hvilken behöfde i obligationerna förskrifva» samt den kapitalrabatt, som måste beviljas vid de fall, då Fullmäktige ansågo en sådan rabatt böra ega rum.
Sedan ett, efter gjordt anbud, med ett handelshus här i hufvudstaden under November månad 1857 alslutadt kontrakt om öfvertagandet af det för ofvanberörda ändamål erforderliga lån å 20,000,000 R:dr icke kunnat af bemälde kontrahent fullgöras, så och enär, under den dåvarande tryckta och bekymmersamma penningeställningen, all anledning saknades att på antagliga vilkor kunna erhålla ifrågavarande lån inom Sverige och emot å Svenskt mynt lydande obligationer, blef det s. k. 1858 års jernvägslån till bela sitt belopp upplaget i Tyskland; varande för della lån 24.381 st.
Svenska Statsobligationer lydande å ett sammanräknadt kapital af 8,190,500 Thaler Preuss. Courant, utfärdade under den 1 Mars sagde år och skola alla dessa obligationer, hvilka löpa med 4| procent årlig ränta, som vid hvarje års förlopp bör liqvideras, med sitt lulla kapitalbelopp inlösas under en tidrymd af 40 år, utgörande räntan och amorteriogsbidraget för sagde lån 443,333^ Thaler eller 5H procent af hela den lill 7,000,000 Thaler uppgående länesumman.
Till följd af Rikets nu församlade Sländers beslut, har, emot Svenska statsobligationer, under innevarande år upplagils ett nytt fonderadt amorteringslån å 10,000,000 Thaler Preuss.
Courant eller ett belopp, som, med tillägg af kostnaderna för länets upplagande, motsvarade de lill Statens jernvägsbyggnaders fortsättande under åren 1860—1863 vid nu pågående riksdag beviljade anslag af tillsammans 25,000,000 R:dr Runt; börande detta lån, för hvilket räntan är beräknad till 4* procent, återbetalas genom erläggande af ett till utgående under 38j- år bestämdt årligt ränte- och amorleringsbidrag af 5i procent utaf hela lånesumman.
1 öfverensstämmelse med grunderna för det vid 1853 och 1854 års riksdag fattade samt a( E. K.
Majit gillade och fastställda beslutet rörande upplåning mot inhemska statsobligationer, och ölvertygade om gagneligheten af alt på sådant sätt söka för produktiva företag, som af Slaten bekostas eller understödjas, för Statens räkning använda inhemska och lör handeln samt näringarna umbärliga kapitaler, anse Rikets Ständer alt, under förutsättning, alt Statens åtgärder för all tillegna sig sålunda disponibla kapitaler vidtagas med den försigtighet, som påkallas för att icke åstadkomma rubbning i enskilda kreditförhållanden och skadlig inverkan på industrien och näringarna, införandet af ett med hänsigt dertill ordnadl inrikes statslånesvstem komma all medföra ett så fördelaktigt inflytande i många hänseenden på landets ekonomiska och financiela ställning, att fullgiltiga skäl icke synas saknas för förnyande af de försök, som redan förut, ehuru af särskilda anledningar med mindre framgång, varit i della afseende anställde.
Det ändamål, hvilket, sedan erforderliga medel lör innevarande riksdags statsanslag till Statens jernvägsbyggnader blifvit, jemlikt Rikets Ständers beslut, anskaffade genom upplåning mot obligationer å utländskt mynt och språk, bör 60 Expeditions-(lis kotlets Förslag lill underd, Skrifvelse N:o 189. vid låns upplagande inom landet afses, måste, enligt Rikets Sländers tanka, närmast och i framsta rummet vara beredande af tillgång lör all. medelst inlösen af de obligationer å utländskt mynt, soto ulgilvits för de lii!
Stålens jernvägsbvggnader upptagna län, småningom förvandla den utländska skuld, Staten för nämnda företag måst ikläda sig, till inhemsk statsskuld; men derjemte .åsyfta Rikets Ständer att, med tillämpning af samma stadganden och bestämmelser samt användande af enahanda lånesätt, anskaffa medel för utförande af större och vidsträcktare, allmänt nyttiga, produktiva arbetslöretag, hvilka komma att för Statens räkning företagas, eller anses böra af Slaten understödjas, men för hvilka kostnaderna ej kunna betäckas med tillgängliga öfverskott af Statsverkets årliga inkomster eller öfriga samlade behållningar.
Såsom hulvudvilkor för en dylik upplånings företagande bör likväl, enligt Rikets Ständers åsigt, antagas, att penningar blifva härstädes att tillgå för ett pris, sorn icke för Statsverket medför större utgifter, än dem, hvilka, enligt afsluladl kontrakt, belöpa sig å det till fortsättning af Statens jernvägsbvggnader under innevarande år för Svenska Statens räkning utom riket upptagna lån.
Beloppet af de medel, hvilka, under denna förutsättning, för omförmälde ändamål må, genom upplåning mot obligationer å Svenskt mynt och språk, under tiden för nu pågående statsreglering anskaffas, hafva Rikets Ständer bestämt sålunda, att Fullmäktige i Riksgälds-kontoret, hvilka, jemlikt 66 § Rrgerings-Formen, få sig uppdraget att ombestyra upplåningen och skuldens förvaltning, ega att, efter omständigheterna och blifvande penningeslällning, upplåna en summa, stigande till högst 3,000,000 R:dr Runt, utöfver hvilket belopp Rikets Ständer ej funnit rådligt alt för närvarande utsträcka denna upplåning.
- I fråga om de särskilda lånevilkoren och öfriga med upplåningen gemenskap egande bestämmelser,' hafva, hvad först räntan angår, efter öfvervägande af de. sköl, som nu och vid föregående tillfällen blifvit anförda för att emot utfästande å Statens sida af ett i förhållande lill den allmänna penningeräntan högre eller lägre räntebelopp, Rikets Ständer kommit lill' den öfvertygelse, att, genom fastställande af den ränta, som i obligationerna förskrifves, till 4^ procent för år, icke är, å ena sidan, att befara någon olägenhet för industrien och näringarna genom kapitalernas inströmmande i alltför stor myckenhet till statskassan/samt att, å andra sidan, denna räntefot måste anses tillräckligt hög för att, kunna hoppas upplåningens framgång.
Vidkommande att, på sätt blifvit föreslaget, utgifva obligationer till lägre kurs än den nominela, eller med kapitalrabatt, hvilken skulle godtgöras genom en motsvarande minskning i den ränta som förskrifves, hafva Rikets Ständer, enär detta upplåningssäll genom de vid förflulne riksdagar meddelade föreskrifter i afseende på de län, som Riksgälds-kontoret egt upplaga, varit uttryckligen förbjudet och vid den af Rikets år 1S54 församlade
Ständer beslutade inrikes upplåning endast alternativt tilläts, ansett detsamma icke heller nu böra annat än undantagsvis medgifvas, samt alt rabatt å det kapitalbelopp, derå obligationer komma att utlärdas, icke får ega rum i annat fall, än att penningar ej kunna) erhållas mot den i obligationerna förskrifna ränta af 4i procent, då kapitalrabatt må lemnäs, dock endast såtillvida alt kostnaderna för lånet derigenom ej blifva större än för del sednast upptagna jernvägsbyggnadslånet.
Vid bestämmandet af obligationernas valörer har det, lör befrämjandet af upplåningens framgång .och för att underlätta fruklbargörandet af smärre kontanta behållningar, synts Rikets Ständer nödigt att en något lägre valör, än som hittills varit niedgilven, fastställes såsom den lägsta, hvilken Rikets Ständer trott lämpligen böra blifva å ett belopp af 100 R:dr Runt; hvaremot antalet och beloppet al de högre valörer, derå obligationer böra utfärdas, blilvit lill pröfning och algörande af Fullmägtige i Riksgälds-kontoret öfverlemnadt.
Till amortering af det eller de lån, sorn, i följd af Rikets Ständers nu fattade beslut Expeditinns-Ulsloltets Förslag till anderd.
Skrifvelse A:o (51 komma alf upplagas, hafva Rikets Sländer ansell böra årligen användas elt belopp, som, med tillägg af den årliga räntan, uppgår lill 5{ procent af den ursprungliga länesumman.
1 afseende på obligationernas uppsägbarhel och säl let för amorteringens verkställighet samt öfriga hithörande bestämmelser, hafva Rikets Ständer funnit sig böra meddela hufvudsakligen enahanda föreskrifter, som blifvit läslsliillda genom ofvan förut anförda E. K.
Ma j:ls nådiga Kungörelse den 3 Februari 1855, dock att, i anseende till den fördel, som, då kapitalrabatt å obligationerna egt rum, vid amorteringens verkställighet efter ullottning berndes vederbörande obligalionsinnehafvare genom tillfället att kunna återbekomma hela det kapitalbelopp, hvarå obligationerna lyda, förr, än som blefve fallet, derest amorteringen skulle vara af uppsägning med iakttagande af viss serie- och nummerföljd beroende, Rikets Ständer ansett amorteringen, lör den händelse tillfälle icke erbjuder sig att med fördel under hand in fria obligationerna, böra verkställas genom ullottning af det antal obligationer, som vid hvarje särskildt tillfälle skola inlösas.
Rikets Ständer hafva alltså, i och för medels anskaffande för nedannämnde ändamål samt med afseende å införande och framgent fortfarande tillämpning af ett inhemskt slalslånesystem, meddelat följande beslut och stadganden: l:o.
Genom upplåning för Statens räkning, enligt här nedan angilna vilkor och bestämmelser, anskaffas inom riket medel, alt användas dels till inlösen af obligationer å utlanskt mynt, utgifna för de åren 1858 och 1860 för Statens jernvägsbyggnader upptagna lån, dels till bekostande af allmänna, produktiva arbetsföretag, hvilkas utförande eller understödjande af Rikets Ständer beslutas. 2:o.
Denna upplåning, som icke får företagas i annat fall, än att penningar blifva inom riket att tillgå mot elt pris, som icke öfversliger kostnaden för det under innevarande år till fortsättning af Statens jernvägsbyggnader utom riket upptagna lån, och hvilken under åren 1861 till och med 1863 icke får uppgå till högre belopp än en summa af 3,000,000 R:dr R :mt, sker genom fonderade, inom riket utgifna, ränte bärande obligationer, lydande å Svenskt mynt, och utfärdade, på Rikets Ständers vägnar, af deras Riksgälds-konlor. 3:o.
Obligationerna ställas på innehafvaren, men äro å dennes sida icke upp sägbar.
Deremot eger Riksgälds-kontoret att dem uppsäga, till inlösen efter sex månaders förlopp ; hvilken uppsägsrätt dock icke må af Fullmäktige begagnas, förrän efter tio år från obligationernas utgifvande.
Uppsägning sker medelst derom i Rikets ofCciela tidning införd kungörelse. 4:0.
Räntan för den i obligationerna förskrifna lånesumma utgår med 4j för hundra efter år räknadt, och tillhandahålles ovilkorligen obljgationsinneliafvären hvarje halft år, emot återställande af den å samma ränta utfärdade kupon ; hörande hvar och en obligation, vid dess utfärdande, vara försedd med dylika kuponer å halfårsräntorna för en tiderymd af Tio år; och skall samma obligation sedermera, intilldess den varder inlöst, hvart tionde år förses med räntekuponer för enahanda tid.
Vid upplåningens företagande, äfvensom under dess fortgång, må, i fall att penningar ej kunna er-, hållas mot den i obligationerna förskrifna ränta, rabatt, å det kapitalbelopp, derå obligationerna utfärdades, af Fullmäktige lemnäs, dock alt kostnaden för länet derigenom ej må blifva större än för innevarande års jernvägsbyggnadslän. « 5:o.
Obligationernas valörer, hvilka skola utsättas i både Riksdaler Riksmynt och Silfver Specie, bestämmas af Fullmäktige i Riksgälds-kontoret; dock får någon 62 Exp editions- 11Isko tlets Förslag till mulerd.
Skrifvelse N:v 189. obligation icke utfärdas å lägre belopp, än Etthundra Riksdaler Riksmynt eller Tjugufem Riksdaler silfverspecie. 6:0.
Till ränteliqvider för dessa obligationer och kapitalets amortering anvisas samt uppföres å den stat, som af Rikets Ständer vid hvarje riksdag varder för Riksgälds-kontoret utfärdad, ett, i öfverensstämmelse med Regeringsformens 66 § utgående årligt anslag, till belopp af 5J procent å den summa, som, enligt Rikets Ständers beslut, skall upplåna?; kommande detta anslag att fortfarande och med oförminskadt belopp årligen utgå ända lill dess hela lånet blifvit i stadgad ordning belaldt. 7:o.
Det årliga ränte- och amorteringsanslaget bör ingå lill en särskild redovisad liqvidations- eller amorteringsfond, hvars behållning skall för det med dessa medel afsedda ändamål allt framgent, oförryckt, tillhandahållas och användas, så att ränleliqviderna, vid derför bestämda terminer, varda ovilkorligen fullgjorda samt lånets återbetalning i föreskrifven ordning verkställd.
De till nämnda fond influtna medel höra, såvidt ske kan och sagde liqvider medgifva, städse på säkert och äudamälseuligt sätt göras räntebärande. 8.0.
Lånets amortering bör alltid ske genom uppköp af för detsamma utgifna obligationer, då dessas allmänt gångbara värde understiger del i dem föreskrifna kapitalbelopp (eller pari); men i annat läll, och derest tillfälle sig icke erbjuder alt under hand infria obligationerna, bör amorteringen verkställas genom utiottning af det antal obligationer utaf de särskilda serierna, som anses böra inlösas.
Sålunda utlottade obligationer förfalla till betalning sex månader efter verkställd utiottning. 9:o.
Amorteringsfondens, äfvensom all den för öfrigt vid nu ifrågavarande statsskuld förekommande förvaltning besörjes af Fullmäktige i Riksgälds-kontorel, hvilka jemväl ega att, eller omständigheterna och blifvande penningeställning, ej mindre bestämma tiden för upplåningens företagande och lånesummans belopp inom ofvan uppgifna gräns, än äfven föranstalta om uppköp af de för jernvägsbyggnadslånen utgifna obligationer, på sätt och ä tid sådant lämpligast och med största fördel för Staten kan ske.
Jemte anmälan om Rikets Ständers sålunda fattade beslut, få Rikets Ständer hos E. K.
Maj t anhålla det E. K.
Maj:t täcktes lemna
Sin garanti och fastställelse åt den ifrågavarande upplåningen.
Stockholm den 26 Oktober 1860. Expeditions-Utskottets Förslag till under(1.
Skrifvelse N:o 190. 63 H:o 190.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 25 Okt. 1860.
Presle-Slåndet den 26 — -— Borgare-Ståndet den 26 — — Roade-Ståndet den 26 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af ifrågaställdt upphörande af den s. k.
(Slats-Utsk:s Ull:de N:o 201.) S. A. K.
Sedan, genom den af Riket?
Sländet vid innevarande riksdag antagna nya Bevillnings-förordning, Näsgårds och Wester-Bergslags fögderier i Kopparbergs län blifvit
IVänkända den lindring i bevillning, som nämnda fögderier under loppet af omkring ett århundrade åtnjutit och ännu, jemlikt 145 § af nu gällande Bevillnings-lörordning, åtnjöte, i anseende till ett genom Kongl. Resolutionen den 2 December 1746 dem älagdt ännu fortfarande onus, kalladt Kungsgårdshjeipen, bestående deruti, alt nämnde fögderier skola bygga och underhålla åbyggnaden ä Näs Kungsgård samt deltaga i stängsel-skyldigheten å dess egor, har, i anledning häraf, blifvit hos Rikets Ständer föreslaget, att ifrågavarande onus måtte upphöra och oinförmälda fögderier följaktligen befrias från skyldigheten att bygga och underhålla åbyggnaden samt deltaga i stängselskyldigheten vid sagda kungsgård.
Enligt hvad Rikets Ständer vid behandlingen af denna fråga inhemtat, har densamma tillförene varit föremål för ej allenast den s. k.
Beskaltnings-lörenklingsKomtnilléens utan jemväl Rikets Ständers uppmärksamhet.
Uti det af bemälde Kommitté till E. K. Maj:t den 30 April 1847 algifna uiulerdåuiga Betänkande, angående beskatlningsväsendets samt uppbörds- och redogörelse-verkets föreukliog, yttras nem - 64 Expeditions-Utskottets Forsing till underd.
Skrifvelse N:o 490. ligen, hurusom uti Kopparbergs län förekomme en särskild afgift, som, under namn af Näs kungsgårds repar,itionsmedel utgöres af Näsgårds fögderi med 66 Ridr 32 sk. och af Wesler-Bergslags fögderi med 33 Ridr 16 sk. att användas till underhåll af byggnaderna å Näs Kungsgård, som vore Öfverste-bosläile vid Dal-regementet, men alt, i händelse nämnda medel icke dertill försloge, allmogen i Näsgårds fögderi, som af ålder haft skyldighet alt underhålla berörde byggnader, borde fylla det bristande; och utsåge allmogen derföre en s. k.
Ombudsman, som hade bestyret med reparationernas verkställande och tili hvilken af dem erlades arfvode, som i 1844 års räkenskaper lunnes upptaget lill 41 R:dr 24 sk.
Derjemte skulle nämnde allmoge hafva åliggande alt till ifrågavarande kungsgård utgöra åtskilliga tjenstbarheter.
Men då något giltigt skäl icke syntes förefinnas, hvarföre med underhållet af åbvggnaderne vid nämnda Öfversteboställe skulle tillgå annorlunda än vid andra så beskaffade boställen, och allmogen för berörda ändamål finge vidkännas ett särskildt onus utöfver hvad i allmänhet älåge hemman i orten, hvilket onus ock utgjorde ett af de många undantagsstadganden, som bidroge till kameral-väsendels invecklade beskaffenhet och, om enkelhet skulle vinnas, borde undanrödjas, hade bemälde Kommitlerade hemställt, om icke E. K.
Majit skulle i nåder finna lämpligt alt till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition om nyss omlörmälde byggnadsskyldighets upphörande, med dåvarande boslällshafvares afgång.
I enlighet med denna hemställan, a flät ock E. K. Maj:t till Rikets åren 1847—48 församlade Ständer nådig Proposition i den af Kommitlerade föreslagna syftning, men i anseende till Riks-Ständens olika beslut, i anledning af den nådiga framställningen, förföll densamma vid nämnde riksdag.