Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer bifallit ett Stats-Utskottets Betänkande, som tillstyrker utdelning bland Ridderskapet och Adelns närvarande Ledamöter af Ståndets protocoll för Riksdagen 1817 och 1818, med endast fästadt förbehåll, att Räkningarne för försålde exemplar förut skulle vara uppgjorde, någon verkställighet derpå likväl ännu icke följt; Och som inga exemplar af desse Protocoll finnas i Bokhandeln, men det vid förekomande hufvudfrågor vore af stor vigt att känna hvad vid likartade tillfällen förut blifvit yltradt, har Herr Rosenblad begärt, att Siats-Utskottet matte anmodas tillse, att berörde Beslut må kunna till verkställighet befordras, samt Utskottet, i händelse hinder möta för utdelningen af Complette exemplar utaf 1817 och 1818 årens protocoll, likväl foga sådan anstalt, att utdelning af den tillgänglige delen af sista Riksdagens protocoll må kunna verkställas; hvilket Memorial Högloft. * O Ridderskapet och Adeln till Stats-Utsot - Stats-Vtskott.ets Betänkanden. yj 5 i tet remitterat t
Hilia med ett anförande af Herr Carl Vilh, Riben, som med Herr Rosenblad instämt uti förberörde begäran och derjemte föreslagit, det Utskottet matte anmodas, att i händelse, såsom Herr Rosenblad syntes befara, icke alla desse Protocoller genast vore till utdelning färdige, uppgifva orsaken dertill.
Så snart Stats-Utskottet erhöll Högloft.
Ridderskapet och Adelns Remiss i denna fråga, blefvo, med föranledande af Riksens Ständers vid sisth Riksdag tagne Beslut, att de Herrar och Män inom Riks-Stånden, hvilka besörjt tryckningen af Ståndets protocoller jemte Hillänget och medlen dertill uppburo, skulle hos Riksens Ständers Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret afgifva redogörelse för deras uppdrag i berörde måtto, så väl hvad medlen sorn de öfverblifne oförsålde exemplaren af omförmälde Handlingar angick, Herrar Fullmägtige i RiksgäldsContoiret anmodade att uppgifva, hvad åtgärder i anledning af Riksens Ständers Herrar Fullmägtige meddeldte åfvanbeförde beslut egt rum, samt huru redovisningen för så väl de försålde exemplaren, sorn för den öfriga delen af upplagan utfallit; Och hafva Herrar Fulhnägtige, uti nu ankommen skrifvelse, af den 452 Stats-Utskotiets Betänkctnden. 2o:de nasti.
November uppgifvit, hvad angar Ridderskapet och Adelns protocoll
Vid sistförlidne Riksdag, att RiddarhusDirectionen, uti skrifvelse af den to September 1821, ibland annat gifvit Herrar Fullmägtige tillkänna, att ExpeditionsSecreteraren och Kammar-Junkaren C. F. Rothlieb, hvilken af Ridderskapet och Adeln erhållit uppdrag, att ombesörja tryckningen af desse Protocoll, hos Riddarhus-Directionen anmält, det han, i anseende till inträffande omständigheter, icke vidare kunde besörja tryckningen af den då återstående delen af berörde protocoll, eller ifrån den 27 Maji 1818 intill Riksdagens slut den 21 derpå följde Julii; och om hvilket förhållande Riddarhus-Directionen ansåg sig böra Herrar Fullmägtige underrätta, på det Herrar Fullmägtige, i afseende på Redogörelsen för den af Expeditions-Secreterare Rothlieb verkstälde Protocolls tryckningen, måtte kunna vidtaga den åtgärd, som enligt Riksens Ständers föreskrift på Herrar Fullmägtige ankom; hvarpå det svar blifvit Riddarhus-Directionen meddeldt, att då Riksens Ständer förordnat, att med redovisningen för Riks-Ståndens tryckta protocoll skall förhållas på enahanda sätt, sorn i afseende på JBihanget blifvit stad t ; ’ ■ ^ ‘ •; Stats-Utskottets Betänkanden. 4^3 gadt, eller att sedan tryckningen blifvit fullbordad, redogörelse för upplagan borde till Riksgälds-Contoiret afgifvas, dock under förbehåll, att exemplaren, då de aflemnades, voro häftade, eller åtminstone i sådant skick, att , om defecter skulle finnas, Riksgälds-Contoiret ej komine att derföre stadna i något ansvar, skulle Ridderskapet och Adelns ifrågavarande protocoll i Riksgälds-Contoiret emottagas enär de samma aflemnades uti sådant skick, som vore föreskrifvet; förmodandes Herrar Fullmägtige, att Riddarlrus-Directionen alltså må kunna lemnä underrättelse både om trycknningens fortgång och stället, der de tryckte exemplaren finnas.
Dessa upplysningar har Stats-Utskottet ansett sig böra, i anledning af den remitterade motionen, meddela, och torde vidare underrättelse huruvida Ridderskapet och Adelns protocoll för sistl.
Riksdag nu mera, sedan så lång tid från Riksdagens slut förflutit, blifvit färdigtryckt , böra inhemtas från Högloft. Riddarhus-Directionen; men utdelning af protocoll endast i den händelse eger rum, att upplagan finnes vara complett, heldst vid Riksdagens nu förestående slut det af motionairerne åsyftade begagnande för 454 Stats-Ut skot tets Betänkandetu denna Riksdag lärer i alla fall icke kunna vinnas. Hemställande Utskottet, om icke Riddarlms-Directionen - må erindras, att om slutliga redovisningen så väl för de härtill uttagne medel, som för sjelfva upplagan och hvad för de försålde exemplaren kan hafva influtit foga verksam åtgärd samt Riksens* Högloft.
Ständer uppdraga Herrar Fulhnägtige uti RiksgäldsContoiret, att med uppmärksamhet följa detta ärende så att redovisningen må kunna bringas till snart och fullständigt slut; hvilket Utskottet vördsamt öfverlernnar till afgörande.
N:0 650, Anlom den 9 Dec. 1823, Utlåtande, i anledning af anmärkningar öfver Utskottets yttrande, uti fråga om medel till reparation af Storkyrko Församlingens Orgelverk.
Sedan Stats-Utskottct, uti dess afgifne Ut låtande N:o 600, öfver Hr Doctor Wallins Stats-Utskottets Betänkandeti.
4^5 motion, om ersättning fran Rilcsdagskostnads-Summan för reparations-kostnaden ä Storkyrko Församlingens
Orgelverk sadan ersättning på anförde skäl afstyrkt; så hafva enligt ankommet Protocolls-Utdrag af den ig:de nästl.
November, anmärkningar dervid blifvit gjorde inom Högvördige Preste-Ståndet, som ansetts föranleda till ärendets återremitterande, att hos Utskottet komma under ytterligare handläggning; Men alldenstund Utskottets berörde Utlåtande blifvit bifallet af Högloft.
Ridderskapet och Adeln, den tgtde, Vällofl.
Borgare-Ståndet den 2o:de och af Hedervärda Bonde-Ståndet jemnväl den ig:de i förl.
November månad, samt frågan alltså, enligt 6g $. llegeringsFormen, är afgjord, ty finner Utskottet de gjorda anmärkningarne icke föranleda till någon vidare åtgärd; hvilket Utskottet skolat vördsamt anmäla.
Stockholm den 5 December i8s3. 456 Stats-Utskottets
Belänkanden* N:0 651».
Aukom den 9 Dec. i8a3.
Memorial, i anledning af Utskottets Utlåtande, uti frågan om Saltpeter-Fondens utlåning.
Jimot Stats-Utskottets, under N:o 602, afgifne yttrande, öfver Herr Friherre af Nordins motion, örn närmare bestämmande af Saltpeter-Fondens utlåning, än som gkedt uti Riksens Ständers denna Riksdag aflåtne underdåniga Skrifvelse, rörande dispotitionen af berörde Fond, hafva lios Högloft.
Ridderskapet och Adelil Anmärkningar blifvit gjorde, som syfta derhän, att fondens disponibla tillgångar borde afiemnas till Riksgälds-Contoiret, för att ingå i 3 procents rörelsen och räntan derå Saltpeter-Fonden tillflyta, derigenom skulle vinnas, att Fondens tillgångar utginge i allmänna rörelsen och äfven voro mera disponible för Saltpeternäringens behof, ätt om den förräntades emot 6 procent, då Lånen måste blifva Stående och tillgång för påkommande utgifter således stundom komma att saknas Stats- Utskottets Betänkan den.
457 eller och en del af Fonden hållas ofrugtbar, för att vara tillgänglig vid förefallande behof; hvaremot andre Ledamöter förment, att ett beslut om Saltpeter-Fondens öfverlemnande till Riksgälds-Contoiret skulle innefatta en inskränkning uti den dispositionsrätt öfver denna Fond, som Riksens Ständer uti den redan afgångne underdåniga skrifvelsen till Kgl. Majit öfverlemnat; med hvilka anmärkningar frågan blifvit till Utskottet återremitterad.
Jemte det Stats-Utskottet får vördsamt anmäla, att dess omförmälde hemställan blifvit bifallen af Högvördig© Preste-Ståndet den igtde, af Vällofl.
Borgare-Ståndet den ao:de, samt af Hedervärda Bonde-Ståndet jemnväl den ig:de nasti.
November, hvadan frågan likmätigt Gg §.
Rcgerings-Formen redan är afgjord, anser Utskottet sig böra yttra, att, sorn rättigheten till insättning uti Riksgälds-Contoiret emot 3 procent är lika fri för alla som deraf vilja sig begagna, att, så vidt Riksgälds-Contoiret af dylika
Lån är i behof, synes någon föreskrift för den del af Saltpeter-Fondens insättning uti 3 Procents rörelsen som kan anges böra vara disponibel•» icke 458 Siats-Utskottets
B et änkan elen. vara erforderlig.
N:0 652.
Ankom den 9 Dcc. 1823.
Utlåtande i fråga, om granderne för en ny Instruction för Riksens Stånders Revisorer. y Förenämnde fråga, hvarom Stats-Utskottet, uti Betänkande under N:o 537, utlåtit, har Högloft.
Ridderskapet och Adeln på grund af åtskilliga Anmärkningar, till Utskottets handläggning återremitterat; Men som berörde Betänkande redan blifvit bifallet af Högvördige Preste Ståndet den 2o:de, af Vällofl. Borgare-Ståndet den 2g:de samt af Hedervärda Bonde-Ståndet likaledes den 2o:de sistl.
October, och Ärendet alltså, likmätigt 69 §.
Regerings-Formen, redan är afgjordt, har Utskottet ansett sig icke nu kunna deråt lemna någon ytterligare åtgärd , heldst Anmärkningarne ej heller dertill föranleda; Hvilket Utskottet får hos Högloft.
Ridderskapet och Adeln Stats-Ut skottets Betänkanden« 4^9 vördsamt anmäla.
Stockholm den 6 December 1823, N:0 653.
Ankom ilen 10 Dcc. i8a3.
Memorial, angående slutliga bestämmandet af Arfvoden för någre biträdande äfvensom ersättning för Ken skrif ningskostnaden.
Vid Sammanträde den 7:de i denna manad emellan Herr Landt-Marskalken och Herrar Talmän, iemte vederbörande Herrar Utskotts Ordförande, hafva de om följande förslag till Belöningar för särskildte biträden i och för RiksdagsÅrenderne öfverenskomma, och det till Stats-Utskottét öfverlemna!, nemligen: ’’Herr Grefven och Landt-Marskalken samt Herrar Talmän, jemte Herrar Ordförande i Stats- och Expeditions-Utskotten och En Ledamot af Ridderskapet och Adeln i Hemliga Utskottet, hade i dag sammanträdt, för att föreslå de Arfvoden och Renskrifnings - kostnader, 460 Stats-Utskottets Uetänkanden. som för nedannämnde Utskott ansågs erfordras; och funno Herrar Talmän och Ordförande, efter föregången behörig öfverläggning, för godt bestämma följande ; Stats- Utskottet.
Secreteraren vid Afdelningen för Magazins-Arender Arfvode 600 R:dr Secreteraren för Mål, rörande Manufactur-Disconten D:o q5o Vakt-Betjeningen i MagazinsDireclionen för uppassning 60 Vakt-Betjeningen uti Kongl.
Commerce-Collegium för D:o 3o Ersättning till Stats-Utskottes Cancelli för Renskrifningskostnader. 3oo R:dr Expedition s-Utskottet Secreteraren för besörjandet af den efter Riksdagens slut återstående tryckning af Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll och Registers upprättande deröfver 200 R:dr Siats-Utskottets
B et änk anden* 461 Hemliga Utskottet Secreteraren-Arfvode En Cancellist D:o En Vaktmästare D:o 4oo 180 5o Stockholm den 7 December 1820.
I anledning häraf och med afseende på det arbete, som under detta långa Riksmöte blifvit utfördt, har Stats-Utskottet funnit de för detta Utskotts särskildta biträden föreslagne Arfvoden, vara lämpade efter de verkstälde
Arbeten och anser sig derföre till deras beviljande böra tillstyrka bifall; Äfvensom, enär Ordförande i Utskotten vid det om Arfvodens och Tractamentens bestämmande för de i Ståndens och Utskottens Cancellier biträdande, under denne Riksdag, hafde första sammanträde, gjort förbehåll, att, i händelse vid något Utskott göromålen skulle blifva så öfverhopande, att den Carl De Géer h. t. Laniit-Marskaik N. H. Schvan And. J:son Hychert C v. Rosenstein Talman jb. t.
Talman n. v. Talman Gustaf Ugglas G. F, Åkerhjelm.” 462 Stats-Utskottets Betänkanden. antagne Cancellie - Betjeningen behöfde hjelp vid Renskrifningen få sådant anmäla i afseende å deras ersättning, — Utskottet hemställer , att den för dess Cancellie till enahanda belopp, som vid sisth Riksdag, föreslagne ersättning för det nödige befunne biträde vid Renskrifningen äfven måtte till godtgörande beviljas.
Enär ofvannämnde förslag innehåller, att Secreteraren uti Expeditions-Utskottet, för besörjandet af den efter Riksdagens slut återstående Tryckning af Bilianget till Riks-Ståndens Protocoll och Registers tipprättande deröfver, skall erhålla 200 R:dr och detta motsvarar hvad vid 1817 och 1818 årens Riksdag för enahanda uppdrag bestods, finnér StatsUtskottet billigt tillstyrka detta särskildta Arfvode och ersättning åt Expeditions-Utskottets Secreterare, under vilkor, att han besörjer den återstående tryckningen afBihanget, jemte ordentligt/ Registers upprättande deröfver, samt afgifver liqvid för uppburne medel och försålde Exemplar, äfvensom redovisar för de öfverblifvande; Dock att detta Arfvode ej får lyftas förr än efter berörde arbetes fullbordande; samt sedan fullständig redogörelse för denna befattning blifvit af - Stats-Utskoltets Betänkanden.
463 lemnad lill Riksens Högloft.
Ständers Fulljnägtige i Riksgälds-Contoiret och decharge derföre erhållits.
Slutligen synes det Utskottet, som något ej kan vara att erinra emot de för Secreteraren, Cancellisten och Vaktmästaren i Hemliga Utskottet föreslagne Arfvodens belopp ; hvarföre Stats-Utskottet hemställer, om icke desse Arfvoden äfven måga få af Riksdagskostnads medlen utgå; Och lärer det Beslut Riksens Högloft.
Ständer häröfver meddela, böra lios Kongl.
Maj:t i underdånighet anmälas med anhållan, om Nådig befallning tift vederbörande, som liqviderar Riksdagskostnaderne, att beloppen behörigen utbetala.
Hvilket allt vördsamt ölverlemnas till Riksens Högloft.
Ständers eget afgörande.
Stockholm dén 9 December 1820.
N:0 654.
Aukom den 12 Dcc. i823.
Stånders Statssamt Allmänna Besvärs och Ekonomi - Utskotts utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid 464 Stats-Vtskottets Betänkahdén.
Utskottens Betänkande N:o 51^ i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga proposition, rörande Krono-skogarne, samt åtskilige dermed gemenskap egande motioner.
Ridderskapet och Adeln, Högvördige Preste-Ståndet samt Vallöf!. Borgare-Ståndet, hafva till Utskottens förnyade handläggning åtcrlemnat ofvannämnda Betänkande, hvilket deremot blifvit af Hedervärda Bonde-Ståndet bifallet.
De anmärkningar hvilka föranledt återremissen kunna hufvudsakeligen hänföras till följande:
Att genom Krono-Skogarnes upplåtande till enskilda personer, hoppet om en snar och förbättrad
Skogshushållning åtminstone skulle förminskas:
Att då de fleste af dessa parker äro belägne i Skoglösa orter, en noggrann och rättvis repartition deraf erfordrades, om ej på längre afstånd belägne och alldeles Skoglöse trakter skola befinna sig utan all tillgång på de nödigaste Skogseffecter, eller nödgas köpa dem för ett högt och obilligt pris:
Att om de å dessa orter belägna Boställen icke skola allt för mycket lida, måste största delen af den å Krono - Stats-Utskot.tets flettjnkanden. 46^ Kronoparken^ befintelige
Timmerskog bibehållas för detta ändamål, hvadan sådane parker svårligen skola kunna tilli» försäljning upplåtas, och förmenas, att om jägeri-Betjeningens
Stater organiserades på ett mera ändamålsenligt sätt, och deras aflöning ökades, bevakningen och skogshushållningen skulle vida bättre befrämjas; samt att om alla inkomne ansökningar om intäkter beviljades, skogen skulle till det mesta i detta afseende medtagas.
Såsom ytterligare
Skäl emot Alhnänningarnes upplåtelse till enskilde, anföres vidare, att erfarenheten redan i anseende till påföljden , tillräckligt skall motsäga den i allmänhet anförde princip, att den enskilde bättre förvarar sin egendom, än då den af jmblique tjenstemän vårdas.
Och meddelas flere exempel till styrka för motsatsen af denna mening.
Den ersättning som i en framtid förmenas kunna ega rum, genom skogsplanteringar , anses såsom omöjlig, enär ibland flere hundrade Lottegare ingen hvarken lärer vilja eller kunna inhägna sin lott till skogsplanterings verkställande, hvarvid kostnaden äfven skulle vara förstörd, och vore vådan af till äfventyrs skeende underslef, obetydlig mot den för 3o - 466 Ståts-Utskottets
Be tät ihan elen. störing, som blefve en följd af ifrågavarande upplåtelse; Den grundsats att
Statens förmyndarevård för all hushållning vöre menlig, anses i tillämpningen ofta leda till mera skadliga följder, än dem man vill undvika.
Andre Länders erfarenhet, der Skogsvården utgör en särskildt gren af Statshushållningen och en betydlig inkomst källa, åberopas ytterligare såsom stöd för Skogarnes bibehållande under Allmän vård, och uppmärksamheten fästes på enskildes sorglöshet i frågan om skogsplantering och skogshushållning, samt på Statens skyldighet att bevaka efterkommandes rättigheter i detta hänseende; hvadan yrkas, att Riksens Ständers vid förra Riksdag yttrade önskan, om Krono-Skogarnes upplåtelse, ej måtte verkställas förr eller på andre orter, än när ochder undersökning blifvit gjord, om Tyska eller Engelska Forstväsendets användbarhet, på hvars fördelaktiga inflytande exemplet af det vid Kongl. Djurgården antagne Skogshushållningssätt anföres , med tillstyrkande, att denna undersökning jemnväl borde sträcka sig till de locala förhållanden, som härvid borde iakttagas.—
Deremot har å andra sidan blifvit erinradt emot Utskottets förslag, ”att då största delen af en park skulle åtgå till er - Ståts-Utskottets Betänkande)!. jjtij Sättning åt de hettiman, söm derå erhållit utsynings- eller mulbeteS-rätt* ieke någöt äf parken skulle föryttras, titan denéämma helt och hållet fördelas emellan berörde hemman emöt åsätt Skattläggning ätt det icke kunde tagaS för gifvet, det de lotter sorn försåldes j i stället att såsom Skogsmark bibehållas, skulle uppodlas och bebyggas.
Uttryckt: ''största delen af en park” Vore äfven alltför obestämdt, och förmenas leda till ett alltför vidt utsträckt arbitrage vid tillämpningen, enär om t. ex. en park bestöd af 4oo Tunnland, deraf, vid skeende Undersökning , 201 Tunneland, sorn ostridigt utgjorde största delen af parken, ansågs åtgå till ersättning för hemmansegares mulbetes- och utsyningsrätt, skulle hela parken kunna komma att emellan hemmansegarne fördelas.
Utskottens tillstyrkande "att de flere enskilde personers under sednare åren, till Kongl. Maj:t tngifne ännu oafgjorde ansökningar om tillstånd att upptaga odlirtgslägenheter å krono-parker och allmänningar skulle före verkställigheten af de tillstyrkta anstalterne med desse skogar, enligt nu gällande Författningar afgöras,’’ förmenas äfvenledes icke vara lämpligt, enär man redan år r8i4 funnit, att, genom be vilandet 468 Stats-Utskottets B et änkan den. af dessa ansökningar alltförmyeken mark skulle frångå Kronoparkerne, heldst understundom äfven fastare och till skogväxt duglig mark, under namn af kärr, blifvit uti odlingarne inbegripen, och desse i allmänhet små lägenheter icke af sig sjelfve kunde bestå, utan att deras innehafvare till en del hemtade sin näring af den kringliggande skogen, och såmedelst skulle öka antalet af Skogsåverkare; hvilket äfven föranledt Kongl. Maj:ts nämnde år fattade Nådiga beslut, att några odlingar å kronoparker icke skulle tills vidare beviljas ; och har äfven blifvit hemstäldt, att sådane lägenheter icke få begagnas, såvida de ej kunna till minst Tydels mantal uppskattas, utan i alla andra fall, då odling tillåtes, tilläggas något närbeläget hemman, emot utgörande af åsatt ränta.
En omission anses jemnväl hafva egt rum både uti Kgl. Majts Nådiga Proposition och i Utskottens Betänkande, i frågan om fördelningen och försäljningen af kronoparkerne i lotter af vissa Tunnland, enär icke skall blifvit bestämdt, hvad slags Tunnland som menas, antingen det skall beräknas efter uppskattad jord eller efter arealen.
— Att öfverlemna vården af Kronoskogarne åt kronobetjeningen, vor& Stats-Utskottets Betänkande- 4^9 alldeles olämpligt, enär detta sednare skulle leda mera till deras förstöring än vård, hvaremot de medel, som inflyta vid alU männingarnes försäljning förmenas bäst användas till Jägeri-Betjeningens ordenteliga aflöning.
Man har vidare ansett Utskottens åtgärd hafva bordt vara, att, i stället för utvecklingen af några specialiteter till deras förmån, som kunna göra anspråk på delagtighet af Kronoskogarne, meddela förslag, rörande hvad dels på grund af vunnen erfarenhet och dels i anledning af den Nådiga Propositionen, Riksens Ständer nu borde såsom hufvudgrunder i detta ämne i underdånighet framställa.
— Man har trott att sådane Parker oell Krono Allmänningar, hvaraf kronan eger Dispositionsrätt, och som icke ansett6 nödige att bibehållas för Flottornes behof, borde så fort som möjligt försäljas:
Att inköpet af besittnings och skatterätt till nyhemman och intägter för kronans räkning , icke vore nyttigt, enär kronan redan har flere hemman och lägenheter, än som nied förmån kunna användas:
Att om den årliga räntan för öfverloppsmarkerne bestämdes efter skattläggningar och markens beskaffenhet, detta skulle medföra förlust för Staten, då erfarenheten skall 470 Stats-Utskottets Eetänkanden. yisat, att värderingar till sådane skattlägga ningar icke skett, och ej kunna ske med erforderlig noggranhet och kännedom om jnarkens beskaffenhet, hvadan föreslås, att högsta anbudet vid Auction borde tagas till grund, och att ej betänklighet för räntans utgörande vid skogens afbrukning bör uppstå:
Att genom tillämpningen af Utskottens förklarande, ”det, ifall hittills åtnjuten mull betes rätt å kronoparker, ärrskönt icke grundade på skattläggningar , Contracter eller särskilda Resolutioner, skulle hädanefter försvinna, sådant kunde leda till rubbning af många förhållanden m. m.’’ Statens inkomst af kronans skogar och lägenheter till största delen ■vöre öfverlåten, i hvad lösen angår, samt således endast dpn skatt, som hädanefter blefve åsatt, att vänta; på hvilken grund denna mening bestrides, med yrkande, att dipositionen af öfverloppsmarkerne n\å ske, utan uppoffring af Statens, rättigheter och utan considerationer af från äldre tider gjorde ingrep å Skogarne eller med skiklighet utförda anspråk:
Att Utskottens yttrande, det lägenheters anläggande ej borde framför skogväxt hefordras, icIce öfverenstämmer med Ekonomi-Utskottets förslag till Författning om tillåtelse fpjp Enstaka hemmansegare i allmänhet Stats-Utskottets Betänkanden.
471 att afyttra en del af sin iord:
Att af Utskottens tillstyrkande skulle följa, det Lands- och Härads-Allmänningarne ännu vidare komina att förblifva i det skick de äro, såvida ej Intressenterne påskyndade delningen, hvadan äfven det sätt som i Kongl. Propositionen blifvit föreslaget, men icke det som Utskotten tillstyrkt, anses lämpligast och rättsenligast vid egande rättens öfverlåtande af dessa Allmänningar; hvarjemte blifvit hemstäldt, att ej mindre den behandling, som 6 och i5: §. §. i l8o5 års Skogsordning föreskrifva, der det ej redan skett, än äfven upplåtandet af Läns- och Härads-Allinäningarne, kunde på lika sätt sorn för Kronoskogarne tili skyndsam verksällighet befordras.
Man har jemnväl velat fästa Utskottens uppmärksamhet derpå, att då kringliggande orts hemmansegare äro tillerkände egande rätt af Allmäningarne, och på denna grund dessas delande dem emellan blifvit tillstyrkt, så skulle det ej stå väl tillsammans med denna rättighet, att dessa Allmänningar få en ny skattläggning, enär hvarje hemman redan i dess gamla skattläggning derföre skall vara ihågkommet, hvarförutan är vordet anmärkt, att i fråga om 472 Stats-Utskottets Betänkunden. sådane skogar, sorn skola försäljas, närbelägne hemmansegare borde erhålla optionsrätt, emedan derigenom det byggnadsvirke och bränsle skulle besparas, som behöfdes, i fall särskilda nya lägenheter komme att anläggas; slutligen förmodas att sådane större Skogs-Trakter, som de Norrländska, icke blifva inbegripne, under hvad om Skogarne i Allmänhet blifvit stadgadt.
Hvad sålunda blifvit yttradt och anmärkt, har hos Utskotten till pröfning förevarit; Och förekommer härvid till besvärande, dels hvad som blifvit erinradt emot den så väl i Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, som i Utskottens afgifne Betänkande antagne liufvudgrund, i afseende på nyttan af kronoparkernes samt Läxts- och Härads-Allmänningarnes upplåtelse åt enskilde, dels de anmärkningar, hvilka, med antagande af Betänkandet i hufvudsaken, äro rigtade emot vissa delar deraf, i hvad de angå de föreslagne åtgärderne till bex-edande af Förslagets verkställighet.