Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Kommittéen att längre fram få, med anledning af såväl Revisorernes som Rikets^ Ständers ifrågavarande underdåniga skrifvelser, öfver ämnet i sin helhet afgifva underdåniga utlåtande och förslag.
Kommittéen framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj;ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter: TH. NYSTRÖM. CARL SKYTTE.
H. Schlytern.
Kongl- Telegraf-styrelsens underdåniga anmälan, i anledning af en utaf Rikets Ständers Revisorer förnyad hemställan.
Till följd af Eders Kongl. Majlis nådiga remiss af den 23 Oktober 1863, i anledning af Rikets Ständers samma år församlade Revisorers förnyade hemställan i fråga om åtagande för Wenersborgs stad att, i likhet med rikets öfriga städer, antingen kostnadsfritt upplåta lokal för den i nämnda stad inrättade telegrafstation, eller ock i hyreskostnaderna derför deltaga, får Telegraf-styrelsen, efter att denna dag hafva erhållit svar å sin till Eders Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande i Elfsborgs län under den 21 sistlidne
December aflåtna framställning om stadens hörande i förevarande afseende, härmed underdånigst gifva tillkänna, att stadens Fullmäktige, vid sammanträde den 30 i sistnämnda månad, anslagit ett belopp af Etthundrafemtio Riksdaler Riksmynt, att från och med år 1864 för det afsedda ändamålet af stadskassans medel årligen utgå, men att, enär berörda afgift erfordrade uttaxering, detta beslut, för så vidt samma afgift komme att utgå för längre tid än fem år, skulle, jemlikt 75 § nådiga Förordningen den 21 Mars — 324 — 1862 om kommunalstyrelse i stad, underställas Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes pröfning för att vinna laga kraft.
Den i nåder remitterade handlingen åtföljer härjemte.
BRÄNDSTRÖM.
Herman Uddenberg.
Förvaltningens af sjöärendena underdåniga utlåtande öfver Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid granskning af 5:te hufvud titelns räkenskaper för år 1861.
Till underdånig åtlydnad af den nådiga befallning, som blifvit Förvaltningen af sjöärendena meddelad genom remiss den 23 Oktober sistlidet år uppå tvenne transsumter af Rikets Ständers sednast församlade Revisorers underdåniga berättelse, angående verkställd granskning af statsverkets samt andra åf allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning år 1861, har, sedan Befälhafvande Amiralens vid Flottans station i Karlskrona öfver de i nämnde transsumter förekommande anmärkningar blifvit hörd och med underdånigt yttrande inkommit, Förvaltningen nu, med detsammas öfverlemnande, skolat, angående samma anmärkningar, underdånigt utlåtande för egen del afgifva.
Enligt det ena transsumtet af underdåniga revisionsberättelsen, hvilket rörer, bland annat, Karlskrona stations räkenskaper för sagde år, hafva Revisorerne, som vid granskning af stationens kassaräkning inhemtat, hurusom å Karlshamns kastell under revisionsåret funnits förlagd en garnison af Kommendant, en underofficer, 13 marinsoldater och 4 båtsmän, samt att kostnaderna för samma kommendering, utom för Kommendanten, hvilken af fjerde hufvudtitelns anslagsmedel aflönats, uppgått till omkring 3,01)0 R:dr, ansett sig vid det förhållande, att nämnde kastell, efter hvad dess förrådsredogörelser gåfvo vid handen, befunnes i ett så föråldradt skick, att det icke syntes vara med god hushållning öfverensstämmande, att staten fortfarande skulle vidkännas några kostnader för detsammas garnisonering, icke sakna anledning till den hemställan, att Rikets Ständer måtte hos Eders Kongl. Majit i underdånighet göra anhållan om ifrågavarande garnisons indragning.
I anledning af denna framställning och för den händelse Eders Kongl. Majit skulle i nåder besluta, att Karlshamns kastell ej vidare bör underhållas i och för det ändamål, hvartill det ursprungligen varit afsedt, anser sig Förvaltningen böra instämma — 325 — i Befälhafvande Amiralens underdåniga tillstyrkan, att den å kastellet förlagda garnison må indragas; dock torde i sådant fall och intilldess den å kastellet befintliga artillerimateriel m. fl. effekter hunnit derifrån förflyttas eller blifvit på annat sätt disponerad, böra å kastellet, utom uppbördsmannen derstädes, qvarstadna en underofficer samt fyra man af marinregementet, i och för bevakning samt rodd m. m.
Enär af de å kastellet varande persedlar och effekter en del måste anses tillhöra Flottan, men andra åter stå under Eders Kon il.
Maj:ts och rikets Krigs-kollegii disposition, hemställer Förvaltningen underdånigst, att Krigs-kollegium och Förvaltningen måtte få gemensamt bestämma, hvilka af besagde persedlar och effekter äro att anses såsom Armdens eller såsom Flottans tillhörigheter, samt derefter om persedlarnas och effekternas förflyttning eller användande på annat sätt förordna.
Beträffande derefter den i det andra af ofvan berörde transsumter, hvilket angår granskningen af Konvoy-kominissariatets räkenskaper, gjorda anmärkningen, att först i slutet af redovisningsåret blifvit till bemälte Kommissariats kassa ifrån Flottans station i Karlskrona inlevererade 126 R:dr 46 öre, såsom utgörande till expeditionen med Fregatten Eugenie åren 1851 — 1853 influten ersättning för återlevererade medikamenter, hvilket förhållande synts Revisorerne vittna om en anmärkningsvärd långsamhet i redovisningsväg, anser sig Förvaltningen endast böra till den af vederbörande kontor vid Karlskrona station, i ett Befälhafvande
Amiralens underdåniga yttrande bifogadt och deri åberopadt memorial, afgifna förklaring tillägga, att då det hvarken tillkommit
Förvaltningen att disponera anslaget till ifrågavarande expedition eller kontrollera användandet af detsamma, såsom utgående af Konvoy-kommissariatets medel, och då stationen egt att derför med Kommissariatet direkte uppgöra liqvid, har Förvaltningen saknat all anledning att meddela stationen någon föreskrift, huru förfaras borde med nämnde i stationens hufvudböcker, såsom en skuld till Konvoy-kommissariatet, balanserade belopp’ efter det liqvid om berörde anslag redan den 18 Mars 1855 blifvit med Kommissariatet uppgjord.
De remitterade handlingarna återfölja, och Förvaltningen framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter: fi. S. ANNERSTEDT. C. B.
LILLIEHÖÖK. C. A. SUNDIN.
P. O. BACKSTRÖM, Referent.
Stockholm den 5 Januari 1864. C. E. Holm. — 326 — Befälhafvande Amiralens i Karlskrona underdåniga utlåtande, i anledning af tvenne utaf Rikets Ständers Revisorer framställda anmärkningar.
Underdånigste utlåtande.
Rikets Ständers Herrar Revisorer för granskning af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1861 hafva vid Kongl.
Flottans Karlskrona stations räkenskaper uti § 2 funnit anmärkningsvärdt, att å Karlshamns kastell varit förlagd en garnison, bestående af Kommendant, 1 underofficer, 13 marinsoldater och 4 båtsmän, samt att kostnaden för samma kommendering, utom för Kommendanten, som aflönas på 4 hufvudtiteln, uppgått till omkring 3,000 R:dr; och anse Herrar Revisorer, att, då kastellet befinnes i ett sådant föråldradt skick, att det ej är med god hushållning öfverensstämmande, att staten vidkännes några kostnader för detsammas garnison ering, denna garnison måtte indragas.
För min del kan jag ej annat än, under de förhållanden, som nu fått fortfara under en längre följd af år, instämma i Herrar Revisorers åsigt, enär det ej kan vara skäl att hålla en garnison på ett ramlande fäste, och då murarne af fästningsvallen på flera ställen äro nedrasade, utan att iståndsättning deraf eller förbättring af detta, år 1675 anlagda, kastell under en ganska lång tidrymd skett, så synes det lämpligare att öfvergifva en sådan befästning och låta den öfvergå till fullständig ruin.
Deremot måste jag i underdånighet hålla före, att om detta kastell behörigen underhölles och försattes i försvarsskick, är dess läge ganska fördelaktigt, för att under krigstid afhålla kapare och mindre krigsfartyg ifrån att ingå till Karlshamn, att brandskatta eller på annat sätt skada staden.
Derjemte bör jag erinra, att då i den anmärkta kostnaden sannolikt ingår beloppet af garnisonsmanskapets gage, som måste utgå antingen truppen är förlagd på Karlshamns kastell eller på annan garnisonsort, och således egentligen ej bör räknas såsom särskild utgift för kastellet, kan den öfriga kostnaden för båtsmännen samt garnisonens tillökningsskilling uppgå till något öfver 1.000 R:dr.
Skulle Eders Majit i nåder finna för godt, att låta indraga garnisonen, så torde endast uppbördsmannen för artillerimaterielen få qvarstanna, till dess ifrågavarande uppbörd genom Kongl.
Krigskollegii föranstaltande antingen försäljes eller tili annor ort transporteras.
Ett kruthus finnes på kastellet, hvilket är uti försvarligt skick och rymmer 450 centner krut; och får jag underdånigst upplysa, att för närvarande finnes der förvarade 188 centner. — 327 — I afseende på anmärkningen vid Kongl.
Konvoy-kommissariatets räkenskaper i 4 §, får jag underdånigst åberopa bifogade, af Flottans härvarande Kammar-kontor afgifna förklaring.
Karlskrona, Befälhafvande Amiralens Kansli den 10 December 1863.
EHNEMARK. G. Trägårdh.
Ödmjukt yttrande.
Med återställande af de den 30 sistlidne November till Kontorets yttrande remitterade transsumter af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar, vid granskning af statsverkets fonders styrelse och förvaltning för år 1861, får Kontoret ödmjukligen upplysa, att liqvid öfver exppditionen med fregatten Eugenie åren 1851 - 1853 blifvit upprättad den 18 Mars 1855 af dåvarande Kamereraren i Kammar-kontoret, som dervid sannolikt förbisett det nu anmärkta influtna obetydliga ersättningsbeloppet 126 R:dr 46 öre, i följd af det då brukliga redogörelsesättet vid Kongl. Flottan, och hvilket belopp alltså icke kommit att i liqviden ingå; men då detsamma ganska riktigt blifvit uti Kongl. Flottans hufvudbok iakttaget såsom en behållning efter nämnde expedition och derstädes år efter annat i sådant hänseende balanserats, hvilket förhållande sålunda varit för Kongl.
Förvaltningen af sjöärendena; dit stationens hufvudbok årligen ingår, bekant, hvadan Kontoret förmodat det någon befallning om huru med detta lilla öfverskott borde förfaras, skulle erhållas, har, då sådan uteblifvit. berörde belopp slutligen, enär några vidare liqvider rörande ofvannämnde expedition icke ansågos kunna ifrågakomma, år 1861 till Kongl.
Konvoy-kommissariatet, såsom dess tillhörighet, inreverserats och qvittenset derföre uti räkenskaperna afförts.
Karlskrona Kammar-kontor den 5 December 1863.
D C. Forssman. — 328 — Kongl.
Direktionens öfver Arméens Pensionskassa underdåniga förklaring öfver de anmärkningar, Rikets Ständers Revisorer iramställt vid Pensionskassans för år 1861 upprättade räkenskaper.
Genom nådig remiss af den 23 sistlidne Oktober, har Eders Kongl.
Direktionen öfver Arméens Pensionskassa att, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid nämnde Kassas räkenskaper för år 1861, afgifva underdånigt utlåtande; och får, till åtlydnad häraf, Direktionen underdånigst öfverlemna räkenskapsförarens öfver berörde anmärkningar infordrade förklaring, till det afseende densamma kan förtjena; hvarjemte Direktionen, för egen del, underdånigst får tillägga, att åtgärder blifvit vidtagna till förebyggande för framtiden af nu anmärkta bristfälligheter vid räkenskapen.
Den nådiga remissen återställes härjemte i underdånighet, och Direktionen framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter, CARL AKRELL. GUST. SCHURER v.
WALDHEIM. D. THORELL. e. f. Johan O.
Jonsson. N. J. Rahmn. C. E. LAGERSTRÅLE. CASIMIR LEWENHAUPT.
Förklaring öfver de af Rikets Ständers Revisorer framställda anmärkningar vid Kongl. Arméens Pensionskassas räkenskaper för år 1861. § 1.
Det vore sannerligen att beklaga, om för det af Revisorerne uttalade omdömet, att hufvudboken skulle vara i högsta måtto ofullständig och otillförlitlig, kunnat andragas andra än i sak alls intet betydande skäl.
Ty register öfver en hufvudbok, förd efter dubbla italienska methoden, deri folie-hänvisning emellan hvarje konto och post förekommer, är för revisionen obehöfiigt, såsom tjenande till intet, då räkenskapens sammanhang är rätta registret; och vidkommande uppgiften, att namn på en mängd konti, äfvensom rubriker å de i dessa konti förekommande kolumner saknas, så kunna dessa erinringar icke gälla några hufvudkonti, å hvilka de nämnde bristerna icke förefinnas, utan bilagorna till desamma.
Vid hufvudkonti öfver de tre väsendtligaste redovisnings-detaljerna — regementenas uppbörd, lånerörelsen och pensioneringen — hvilka konti äro uppgjorda i den vanliga räkenskapsformen med rubriker och fullständiga uppbörds- eller utgiftstitlar, finnes nemligen först bilagdt ett sammandrag med alla utgifts- och inkomst-titlar på kolumner, och dessa kolumners slutsumma ingår i detaljens hufvudkonto; men äfven bredvid sammandraget ligga fullständiga special-konti med hvarje särskildt regemente och kår, låntagare och pensionär.
Då hvarje detalj granskas, är lätt att, äfven utan anvisning, inse dessa kontis riktiga och fullständiga sammanhang.
De anmärkta felen i registret å låntagares konti, tillkomne derigenom, att konseptet begagnats för flera år, så att vid renskrifniugen förvillelse om de för olika åren uteslutna eller tillkomna lånen lätt kunnat ske, äro af alls ingen betydelse för revisionen, då sammandrags-konti öfver lånen utgöra den enda riktiga ledningen öfver förvaltningen i denna del.
Med grundadt skäl är väl anmärkt, att transporter saknats å pensions-specialkonto.
Denna omständighet har sin orsak deri, att jag blifvit ålagd såsom Bokhållare sjelf ombesörja de 4 hufvudböckernas renskrifning.
Denna renskrifning af öfver 350 ark är en omöjlighet för mig att sjelf medhinna, och dessutom är ej brukligt i andra verk att belägga bokslutaren med ett så tungt och otjenligt arbete, hvadan jag nödgats anlita private renskrifvare; och att finna sådane med passande handstil och pålitlighet, är ej lätt.
Nu har en sådan, änskönt konseptet varit lika linieradt med renskriften, genom några öfverstrukna rader i konseptet, ändrat transporteringen, i stället för att lemna tomrum för de öfverstrukna raderna.
Med en privat renskrifvare kan ej heller tiden för arbetets fullbordan så noga bestämmas, enär denne kan, såsom fallet var vid renskrifningen af nu ifrågavarande hufvudbok, under sysselsättningen dermed få en annan ständig befattning, som hindrar att efter beräkning fullborda arbetet.
Det härigenom uppkomna dröjsmålet medgaf ej att, innan räkenskapen skulle aflemnas, komplettera transporterna; och för denna ofrivilliga ofullständighet finnas de temligen talande ursäkter, nu äro nämnda.
Utan att ingå i ringaste detaljpröfning af nämnda special-konto, hade, vid närmare påseende och utan pensions-special-kontots nedsummering, slutsummorna deri lätteligen kunnat pröfvas, dä den vigtigaste af dem, just för kontrollens skull, uti kassa 42 - — 330 — konto har en derför inrättad särskild kolumn, slutande med en kontant utbetalningssumma af 479,685 R:dr, deraf begrafningshjelp 11,377 R:dr 50 öre.
Yore det revisionens afsigt att ingå vidare i någon närmare pröfning af detta kontos detaljf oster, skulle grunderna och beloppen för hvar och en som tillträder pension äfven undersökas, men sådant har hittills ej skett, och blotta nedsummeringen innefattar alltså ingen fullständig revision samt är derföre af föga vigt, hvadan denna anmärkning i sak är af ingen betydelse.
Om någon månads, från kassaförslagen antecknade, utföringssumma i Banko-konto ej skulle stämma med nedsummeringen, så har detta sin grund deri, att någon Bankoattest för en föregående månad intagits i ett sednare kassaförslag, utan att sådant vid kontrollering rättats i summan, ehuru attesten utförts under rätt månad och datum.
Hvad den ena månadens summa i förslaget är för liten, är den andra för stor, och detta är ingen miss-summering, som inverkar på bokslutet.
Ronsept-exemplaret af hufvudboken lemnades till jemförelse endast af pensionsspecial-konto, icke till vidare granskning, och var derutinnan tillfyllest, hvadan jag förbigår besvarandet af de anmärkningar, som äfven vid detta konsept blifvit framställda, helst detta fullt uppfyller sitt ändamål, och dervid ej heller någon anmärkning om fel i sak kunnat framdragas.
Att hufvudboken, efter den method enligt hvilken den är uppställd, förefallit invecklad och svårfattlig, kan väl hända, men detta ansedda fel skulle vid en sakriktig pröfning ingalunda tillskrifvas räkenskapsmethoden, utan de mångartade och mycket vidlyftiga detaljerna, som deri redovisas.
— Undertecknad har noga följt de alltsedan början af 1830-talet gjorda erinringar emot formen af statens räkenskaper, studerat grundligen alla fastställda formulär till räkenskaper, granskat och pröfvat alla statsförvaltningens redogörelser, som oftast varit af sakkunnige tillkallad såsom skiljedomare vid pröfning af räkenskapsfrågor i deras högsta mening - och jag skulle ej ändock hafva lyckats uppställa den mest lämpliga methoden för Kassans räkenskap?
— Det orättvisa klandret trälfar nu den, som kan lätt bära det, då alla sakkunnige säkert fällt och komma att fälla ett annat omdöme.
Af anmärkningarne, jemförda med förklaringarne, af hvilka utgår, att intet fel i sak vid räkenskapen förefunnits, synes Revisorernes omdöme, att de ej kunnat bilda sig någon säker föreställning om Kassans tillstånd och förvaltning, innebära sin egen vederläggning, ty ett felaktigt register och några icke införda transporter höra till de mest underordnade detaljerna af redovisningen och böra vid hufvudsaklig pröfning af en förvaltning ej tagas i ringaste betraktande. § 2.
Såsom förut är antydt, utgöra hänvisningarne inom räkenskapen tillräckligt register för revisionen, och vid denna räkenskap så mycket mera, som den omfattar endast några få konti.
Det såsom felaktigt anmärkta föringssättet af 186 J års behållning å kreditivet, 16,692 R:dr 41 öre, är, i enlighet med Revisorernes mening, rättadt uti 1862 års, vid detta års början redan afslutade hufvudbok.
Stockholm och Arméens Pensionskassas- Revisions- och Bokhållare-kontor den 30 December 1863. L. Lidbäck. — 331 - Rong!.
Fångvårdsstyrelsens underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse om granskning af 1861 års räkenskaper angående fångvården.
Stormaktigste, Allernådigste Konung!
Genom nådig remiss den 24 sistlidne November har Eders Kongl. Maj:t anbefallt
Fångvårds-styrelsen att afgifva underdånigt utlåtande i anledning af hvad Rikets Ständers sednast församlade Revisorer, vid granskning af Styrelsens räkenskaper för år 1861, anmärkt; och får Styrelsen, med remisshandlingens återställande, sådant utlåtande härmed underdånigst afgifva.
Uti 4 § af det Styrelsen nådigst meddelade utdrag af bemälte
Revisorers berättelse omförmäles, att den kostnad, hvartill fånges och kronoarbetskarl förplägning under revisionsåret uppgått, betydligt varierar, hvarå såsom exempel blifvit anfördt, att berörde kostnad för Norrbottens och Wermlands länsfängelset- utgjort, för det förra 120 R:dr 88 öre och för det sednare 120 R:dr 16 öre, under det densamma för Blekinge länsfängele icke uppgått till mera än 73 R:dr 16 öre.
Detta förhållande hafva Retisorerne funnit i väsendtlig mån härleda sig från de betydligt olika pris, hvartill bröd för de särskilda fängelserna blifvit upphandladt, hvilka pris å särskilda uppgifne orter varierat från 5 till 12 öre per skålpund, ett förhållande, som icke syntes kunna tillskrifvas ensamt de särskilda länens olika förmåga att producera spanmål; och hafva Revisorerne, som icke vore i tillfälle att tillförlitligt kunna bedöma om bristande eller ringa täflan i åtskilliga län medverkat till brödprisernas höjande utöfver det vanliga, ansett sig böra å detta förhållande fästa uppmärksamheten.
Jemte det Styrelsen instämmer i Revisorernes åsigt, att den betydliga skillnaden i portionspriset vid särskilda fångvårdsanstalterna icke helt och hållet kan härledas från de olika orternas större eller mindre spanmålsproduktion, får Styrelsen underdånigst upplysa, att auktioner för upphandling af proviant för hvarje halfår, räknadt från April och Oktober månader, 2:ne gånger om året anställas vid de särskilda fångvårdsanstalterna och att, om de anbud, som dervid erhållas, öfverstiga de i stat beräknade, desamma underställas Styrelsen, som dervid vanligen föreskrifvit anställande af ny auktion, samt, om det åsyftade ändamålet icke eller derigenom vunnits, anmodat vederbörande lokalmyndighet att antingen söka under hand uppgöra öfverenskommelse om proviantleveransen till lägsta pris, som möjligen kunde erhållas, eller ock, der de fordrade prisen i väsendtlig mån öfverstego de i orten gångbara, låta genom fängelseföreståndaren till gängse pris under hand och i mån af behof anskaffa de erforderliga proviantartiklarne.
Styrelsen, som egnat denna angelägenhet mycken uppmärksamhet, har funnit de höga pris å proviantleveransen vid en del läusfängelser hufvudsakligen härleda sig dels af brist på täflan, enär i de mindre städerna understundom endast en och i allmänhet få spekulanter inställa sig vid auktionerna, dels ock af det obestämda i leveransqvantiteterna, hvilka äro beroende af det dagligen vexlande fångantalet. — 332 — För att åtminstone på ett och annat ställe förekomma alltför högt stegrade brödpriser, har Styrelsen varit betänkt att å de bagerier, som blifvit inrättade vid de i hufvndstaden belägne straff-fängelser, låta förbaka torrt bröd för att, der så erfordras och lämpligen ske kan, till orterna försändas, ett förfogande, som Styrelsen redan under innevarande år, beträffande cellfängelset i Hernösand, vidtagit, och som föranledde en minskning i brödkostnaden af ungefärligen halfva det belopp, som på stället blifvit fordradt.
Uti 6 § hafva Revisorerne, med förmälan, att fångvården tillgodokommit ersättning med 13,671 R:dr 75 öre för de dagsverken, som af femte kronoarbetskompaniet blifvit under året utgjorde vid Eders Kongl. Maj:ts Flottas varf i Karlskrona, hvaremot icke någon godtgörelse erhållits för 2:dra och 3:dje samt 10:de och 11 :te kompanierne, af hvika de 2:ne förstnämnde varit sysselsatte vid Karlsborgs fästningsbyggnad och de sednare vid befästningarne å Waxholm och Rindö samt utgjordt tillsammans 118,033 dagsverken, fästat uppmärksamheten derå, att det vore mindre konseqvent, att godt görelse beredes fångvården för de arbeten, som af kronoarbetskarlarne för Kongl.
Flottans räkning verkställas, under det någon ersättning för de dagsverken, som i större mängd utgjordes för försvarsverket till lands eller för fästningsbyggnaderna, icke erhölles, samt att ej ens de genom arbetet fördyrade bevakningskostnaderna fångvården ersattes.
Häraf blefve en följd, att räkenskaperna såväl öfver fångvården som fästningsbyggnaderna ej utvisade hvad kostnaden för hvardera i sjelfva verket utgjort, och att 2:dra hufvudtiteln belastades med utgifter, som rätteligen borde drabba den fjerde, ett förhållande, som, ifall denna sednare titelns anslag till fästningsbyggnaderna icke medgåfve någon ersättning till fångvården för ifrågavarande arbeten, lätteligen kunde afhjelpas derigenom, att anslagen till fästningsbyggnaderna höjdes och till fångvården minskades med enahanda belopp.
Styrelsen, som lika med Revisorerne anser, att ersättning borde tillgodokomma fångvårdsanslaget jemväl för de kronoarbetskarlar, hvilka sysselsättas vid befästningsarbetena, får, beträffande uppkomsten af det anmärkta förhållandet, underdånigst meddela, att Eders Kongl.