Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då Banco-Utskottet föreslagit, att fria obe» byggda, tomter m. rn. uti och invid Städerna må kunna belänas på enahanda grunder som Xandt-egendomar, af det skäl, att de, i likhet ined dessa, icke äro underkastade så betydande förändringar till värde och beskaffenhet; bör Ut» skottet i anledning af yppad fråga, hvad med obebyggda tomter egentligen åsyftas, tillägga den förklaring: Att Utskottet anser otvifvelaktigt, det sådana tomter som omgifva husen i Städerna, och i deras värde kunde vara inberäknade, såsom trägårdar och mera dylikt, icke kunna enligt särskild grund belänas; men att deremot rättigheten att beläna särskilda tomter och ut» ägor på Stadens mark ej kan förmimfskas deraf, att någon obetydlig byggnad, hvarå lån ej begåres derstädes kunde finnas uppförd.
Beträffande företrädesrätt till låns erhållande för afbrända Städer, har Banco-Utskottet uti Memorial af den 13 sistl.
Juni yttra! den öfvertygelse, att sådant med de öfriga Städernas billiga rätt svårligen kan förenäs: Afven5. -te Bandet, aö 3. 264.
Som Sog8 Den 2 2 Juli. som Utskottet anser någon förmånsrätt för de Städer, hvilka icke hittills varit i åtnjutande af Banco-lån, ej kunna komma i fråga.
Då rättigheten är lika för alla, vinnes det säkraste företräde genom completta Rånhandlingars tidigare inlemnande.
Någon mera hillig och närmare afpassacl fördelning imellan Bandet och Städerna, än den af f °delar för Bandet, för Stockholm , Och ^delar för Rikets öfriga Städer, kan Banco-Utskottet för dess del ej föreslå; och förmodar Utskottet att densamma får vinna Riksens Höglofl.
Ständers bifall, såsom grundad^på öfvertygelsen om en gemensam rättighet för Rikets samtliga Invånare, att emot behörig säkerhet erhålla del af Bankens Rån-biträden, vare sig till Jordbrukets eller Näringarnes understöd.
Den af Banco - Utskottet föreslagna åtgärd att alla på fastighetslån inflytande rentor ovilkorligen böra, till lån på fastigheter åter utgå, kan vid den nu mera ifrågakomna vidsträckta utlåning ej ålit framgent tillämpas; och anser Utskottet sig böra, uti det afgifvande Reglementet, till Bänco-Styrelsens uppmärksamhet öfverlemna att härutinnan iakttaga, hvad efter sig företeende omständigheter kan finnas af nöden.
De jemkningar af Utskottets nu i frågavarande Memorial, sorn Banco-Utskottets Utlåtanden af den 30 Juni och den 4 Juli i anledning af Höglofl.
Stats- och Särskildta Utskottens Betänkanden innehålla, får Banco Utskottet i öfrigt vördsamt åberopa.
Stckholm den 15 Juli I815.
På Den 2 2 Juli. 2099 På Högl.
Riddersk, På Högv. Prest-Stånoch Ad.
Pedamöters dets Pedamöters vägnar vägnar Joli. Henning Gyllenborg. E. A. Almqvist.
Bonde Ståndets Pedamöters Ståndets Pedamöters vägnar ' vägnar Gust. D. WilcJie.
Uppläst, hos Hagiofi. Ridd. och Ad. den 24 Juli, [Högvörd.
Prest-Ståndet den 22 Vällofl.
Borgare-Ståndet den 23 ' Hederv.
Bonde-Ståndet den 22 „ Riksens Högloft,.
Ständers Stats- och Bevillnings - Utskotts gemensamma Betänkande, angående Herr Landshöfdingen Grefve Lilljener antz' s hemställan om Lön-förbättring för Härads skrifvarne i och för Mantalsskrifningen.
Ridd. och Adeln har till Statsoch Bevillnings-Utskotten behagat remittera ett af Herr Pandshöfdingen m. m.
Grefve Pilljencrantz ingifvet så lydande Memorial: ”Hå en större noggranhet vid Mantalsskrifningarna i Riket blifvit ansedd pödig, icke allenast till beredande af en mera säker Statistisk kän - Sioo Dm 2 2 Juli* kännedom, vvtan äfven i anseende till det inflytande, som rätt verkstälde Skattskrifningar äga på Bevillningen , har jag icke ett ögonblick tvekat, att anförtro Mantalsskrifningen åt Häradsskrifvare, som äga en närmare kännedom om landet, än tillförordnade Cornmissarier, hvilka personer dessutom aldrig kunna vara så kända af JLandshöfdingarna och af dem icke med lika lätthet till ordentlighet hållas, som för stberörde Tjenstmän; men då jag till denna min anstalt varit föranledd af Embets-nit, åligger mig å andra sidan, att icke uraktlåta ett billigt afseende å Häradsskrifvarna, hvilke, genom dem i sednare tider åiagde öfriga göromål, allaredan är© urståndsatte , att sina tjenster utan biträde förrätta, men deremot icke hitintills hafva blifvit hugnade med ett, emot deras tillökta möda och kostnad svarande, arfvode.
Den af Häradsskrifvarne i Westmanland till mig , med åtföljande calculer, ingifna ansökning, som jag ödmjukeligen bifogar detta mitt Memorial, utreder ej allenast deras närvarande lidande, utan ock , att deras befattning >med Berednings-Taxeringarna och Mantalsskrifningarna på långt när icke lernnar den inkomst, som med hänsigt å myntvärdet i fordna tider uppbars för blotta Mantalsskrifningen.
Jag får derföre vördsammeligen tillstyrka, att
Häradsskrifvarne i allmänhet måtte få uppbära hvart 60 Mantal af såväl de egentliga Mantalspenningarna, som Capitation eller Bevillning enligt i Art.; hvarjemte jag för Westmanlands Häradsskrifvare särskildt ödmjukeligen anhåller, att Den 2 8 Juli. a loij att de för Mantalsskrifningen år 1813 må komma i åtnjutande af den ersättning, enligt nu gällande Författningar, som de hitintills saknat.
Detta mitt vördsamma Memorial anhåller jag må blifva remitteradt till Högloft. Bevillnings-Utskottet , och om nödigt pröfvas, äfven, till Stats-Utskottet. J. W. Lilliencrantz.”
Hvad nu angår den Mantalsskrifnings-Provision , som af Stats-Verkets medel bestås Häradsskrifvarne för Mantals-skrifningen, så är förhållandet dermed följande:
Mantals-skrifningen har af början blifvit för» rättad af dertill särskildt förordnade MantalsCommissarier, hvilka för arbete och resor v id Mantals-skrifningen bestods hvar 6o:de penning af Mantalspenninge-inkomsten, som af hvar och ens district utgick , dock skulle af denna Provision innehållas hvar loide penning, intill dess Päkenskaperna inkomma oell afkortningarna tillfyllest kunde blifva examinerade.
Enär sedermera genom Kongl, Brefvet af den 9 Nov. 1779 Mantalsskrifningens förrättande ålades Häradsskrifvare, bestods dem icke mera än i2o:de penningen, eller half Provision emot hvad Mantals - Commissarierne åtnjutit, hvaremot den andra hälften skulle blifva en besparing för Staten.
Härvid har det sedermera förblifvit intill år 1806, då, i anseende till Häradsskrifvarnes tillökade göromål i och för Mantalsskrifningen , Kongl- Maj:t genom Nådigt Bref af den 16
December - *ios Den 3 3 Jain cember samma år täcktes tillägga dem 6o:de penningen af de Mantals-penningar, som utgå ined 13 sik. för personen och 4o;de penningen af dem, som erläggas efter 8 sk. personen.
Ständer vid T812 års Urtima Riksdag hos Kongl. Maj:t i underdånighet hemställt , det Kongl. Majit i Nåder täcktes förordnh, huruvida, till Mantalsskrifningens skyndesarnma och ordenteliga förrättande, Mantalsskrifvare må tillsättas på de ställen, der H äradsskrifvaren , oansett förökningen i dess Löne-förmåner , icke medhinner, att sin tjenst tillika bestrida; så anbefallte Kongl. Majit uti Nådigt Bref af den 30 September samma år dess och Rikets Kammar-Collegium , att häröfver infordra samteliga Dandshöfdingarnes Utlåtande, och derefter med eget yttrande i detta ämne till Kongl. Majit i underdånighet inkomma.
Efter det Kammar-Gollegium denna Nådiga Befallning i underdånighet’ fullgjort; har Kgl. Majit förehaft detta ärende till Nådig pröfning, och genom Nådigt Bref af den 29 Sept, 1813 tillagt Häradsskrifvarne för Mantalsskrifningens förrättande 3o:de penningen af de Mantals-penningar, som utgöras med 12 sk. för personen, och 2oide penningen för dem , som betalas med 8 sk. personen, utom för Wermelands, Kopparbergs och Norrbottens Uän, för hvilka, såsom varande af en särskild beskaffenhet , belöningen för Mantalsskrifningen efter andra grunder blifvit bestämd.
Da nu Häradsskrifvarne härigenom icke allenast fått sig tillagdt dubbelt arfvode för Mantals - Den 2 2 Juli. 2103 tals-skrifningen , emot det som förut besiådts Mantals Commissarieme den tid, då sådana härtill voro särskildt forordnade, utan ock verkligen af de egentliga Mantals-penningarna redan njuta dubbelt mer, ari för dem nu blifvit hegardt; så kan Stats-Utskotfet icke tillstyrka någon ytterligare tillökning deri af Stats-Verkets medel.
Beträffande Jläradsskrifvarnes anhållan, att få njuta den förhöjda Mantalsskrifnings-Provisionen för 1813 års Mantalsskrifning; så emedan Kongl. Majit uti Nådigt Bref af den 29 Sept. 1813 uttryckeligen förordnat, att den beviljade tillökningen icke skulle beräknas för 1813 års, utan för den år 1813 skedde 1814 års Mantalsskrifning; ty finnér Stats-Utskottet nu icke någon anledning att uti detta för samtliga Mantals- och Skattskrifvare i hela Biket gällande Kongl.
Maj;ts Nådiga Förordnande tillstyrka någon ändring.
Att Häradsskrifvarne måtte få uppbära 6olde penningen af den , enligt 1 Art. uti BevillningsFörordningen , utgående Capitations-afgiften , finnér Bevillnings-Utskottet så mycket mindre skäl att tillstyrka, som Utskottet uti dess afgifna Betänkande, rörande den Allmänna Bevillningen, redan föreslagit en viss procent af hela den Taxerade Bevillnings-Uppbörden, att användas till uppmuntran och belöning så väl för Häradsskrifvarne, sorn öfriga Tjenstemän, livilke med Mäntalsskrifnings- och Taxerings-förrättningarna hafva befattning , och hvarigenom Häradsskrifvarne komma att åtnjuta all den förbättring i sina vilkor, som dem af Bevillnings medlen skäligen kan tilläggas.
Detta Den as Juli.
Detta allt underställes Riksens Högloft.
Ständers eget ompröfvande vördsammeligen.
På Riksens Höglofl.Ständers Stats- och Be. villnings-Utskatts Vägnar, På Höglofl.
Ridd. och Adelns ledamöters vägnät Carl Stellan Mörner.
På Högv. Prest-Ståndets Bedamoters vägnar Carl v. Rosenstein.
På Vällofl. Borgare-Ståndets Bedamoters vägnar Carl Fr.
Bonde Ståndets Bedamöters vägnar Jon Jonsson, Joh. Olsson Longberg, C.
Ridd. och Ad. den 12 juli.
Prest-Ståndet den 22 „ Vällofl. Borgare-Ståndet den 23 Hederv. Bonde - Ståndet den 22 , Riksens Höglofl.
Ständers Stats- och Revillnings - Utskotts gemensamma Betänkande, angående Herr Rådman Sjöh öhrns Memorial, om nedsättning af Fost-afgiften för alla till och Den 8 2 Juli. 2105 och ifrån utrikes orter afgående och ankommande Bref. Riksdags-Fullmägtigen för Carlskrona Stad, Hr Rådmannen Carl Sjöbohm, har till Vällofl. Borgare-Ståndet ingifvit ett så lydande Memorial : Ödmjukt Memorial! ’’l grund af de annoncer, hvilka uti utländska Tidningsblad blifvit införde, lära de orsaker nu mera hafva upphört, hvilka föranledt Kongl. Majit att upphöja utrikes Post-afgifterna.
Jag får derföre till Riksens Höglofl.
Ständers närmare ompröfvande ödmjukast hemställa, om icke afgiften för alla Bref till och ifrån utrikes hädanefter torde kunna blifva nedsatt och mindskad till sitt förra belopp, särdeles som den nu varande höga Post-afgiften i märkelig måtto fjettrar Handeln och hindrar Correspondensens liflighet och fria gång, emedan flera personer torde finnas, som, för att undvika de nu varande dryga Post-afgifter, hvarken emottaga eller besvara utrikes ifrån ankommande Bref, utan sna* rare b gagna dels Commissionairer i Köpenhamn och dels Coopvardie-Skeppare, att fortställa sina Bref, hvarigenom således Kongl. Maj:ts och Kronans inkomst snarare mimiskas, än ökes.
Stocka holm den 11 Maj 1815.
Carl Sjöbohm.” Detta Memorial har Vällofl. Borgare-Ståndet behagat remittera till Stats- och Bevillningsutskotten, sorn i anledning deraf få tillkännagifva, S-IOÖ Den 2 2 Juli. gifva, att sedan, efter hvad Kongl.
Post-Ditectionen under den 12 sistlidne
Maj kungjort, Kongl. Majit uti Nådigt Bref af den 19 förutgående April förordnat, att den hittills öfver Danska Staterna till och ifrån Hamburg gående Svenska Brefpost hädanefter , och så länge Segelfarten är öppen, skall fortskaffas öfver Ystad, Trawemiinde och Lubeck, samt i anseende till den mindre kostnad denna anstalt medför, Porto - afgiften från en Bidr nedsättas till tjugitfyra skil-, lingar Banco Breflodet, så anse Stats- och Bevillnings-TJtskotten* Herr Badman Sjöbohms yttrade önskan redan, genom hvad Kongl.
Majit på ofvan anförda sätt i Nåder förordnat, vara uppfyld, och någon ytterligare åtgärd härvid således icke nu mera af nöden; hvilket Biksens Höglofl.
Stockholm den 19 Juni 1815.
På Biksetrsf Höglofl.
Ständers Stats- och Bevillnings-Utskotts vägnar, På Höglofl.
Bidd. och Adelns Ledamöters vägnar Carl Stellan Mörner, Carl de Geer.
På Högv. Prest-Ståndets Ledamöters vägnar Carl von Rosenstein.
Olof Bjurback.
På Vällofi. Borgare-Ståndets Ledamöters vägnar Carl Fr.
På Hederv. Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar Jon Jonsson, Joli. Olsson Longberg.
Den 2 2 Juli. 2107 Uppläst hos Höglofl.
Ridd. och Ad. den 22 Juli.
Hdgvörd. 1’resf-Scåndet den 22 V it 11 p fl, Borgare-Stånder deri 25 Hederv.
Bonde-Ståndet den 22 Riksens Högloft.
Ständers Stats- och Bevillnings ■> Utskotts gemensamma Betänkande angående Herr Commerce-Rådet Wegelius Memorial, om eftergift af Mantals-penningar och andra Allmänna Ut sky Ider får Barn till en viss ålder, sorn jr ån Barnhusen blifvit uttagne. R i k s da g s - F u 11 mäg ti g e n för Stockholms Stad, Herr Commerce-Bådet och Riddaren Wegelin, har uti Vällofl.
Borgare-Ståndet väckt fråga om eftergift af Mantals-penningar och andra Allmänna utskylder för barn till en viss ålder, som blifvit från Barnhusen uttagne, och i detta afseende till Vällofl.
Ståndet ingifvit ett så lydande Memorial'. ”Ehuru Rikets Ständer, uti de af dem sedan år 1809 antagne Bevillnings-förslag , icke återkallat den eftergift af Mantals-penningars och öfriga allmänna utskylders erläggande för Gossar till ,25 och för Flickor till 24 års ålder, hvilken genom så väl äldre som flera sednare Kongl. Bref, Kongl. Kammar-Collegii Circtilairer och sist uti Tjenstehjons-stadgan af år 1805 blifvit beviljad för de barn , hvilka af Foster-föräldrar blifvit emottagne , endera» från Allmänna Barnhuset - sio8 Den 22 Juli. huset eller från Frimurare-Barnhuset härstädes, såsom ock ifrån Barnhus-Inrättningen i Gefle och äfven för andra fattiga och värnlösa barn, som af Foster-föräldrar upptagas, har likväl den V underlåtne förnyelsen af nyssnämnda eftergift gifvit anledning till flera betänkligheter vid Uppbörds-Verket, så val härstädes sorn på flera ställen i Riket.
Detta undantag för erläggande af Mantalspenningar och öfriga allmänna utskylder för dylika ■upptagne barn har varit, och bör i min tanka äfven förblifva, förbunden med det vilkor, att barnen blifvit af Foster - föräldrarna emottagne uti barnens spädare eller yngre år, och att barnen oafbrutet förblifvit hos samma Foster-föräldrar till Gossarna hunnit till 25 och Flickorna till 24 års ålder; hvilket förhållande vid Mantalsskrifningen bör styrkas med bevis från den Barnhus-Inrättning, från hvilken barnen blifvit émottagne, eller med bevis af Församlingens Pastor, om barnen af en utfattig Fader eller Moder, eller efter dessas död, blifvit upptagne.
Jag vågar tro denna framställning af ofvanåberopade Författningars innehåll, och en enkel bön om deras förnyande uti elen Bevillnings-stadga, hvilken af Rikets Ständer vid denna Riksdag hlifver beslutad, tillräcklig för erhållande af samteliga Respectiva Riks-Ståndens bifall dertill.
Bedd af en mångårig erfarenhet kan jag med trygghet vitsorda nyttan af dessa förmåners beviljande, hvilka i synnerhet varit af en välgörande verkan till befordran af det lyckligaste öde Deri 5 2 Juli. öde för dessa barn, genom deras utflyttning på Ijandsbyggden , der de , uppväxte i sedlighet, idoghet och hälsa, ofta fyllt deras rum, hvilka fåfängan och ofcirståndet lockat , att för en maklig tjenstbarhet öfvergifva Jordbrukarens mödosammare yrke.
Till befordran af ett så välgörande ändamål
Sr den uppmuntran jag föreslagit visst icke för stor, den stödjes endast derigenom så mycket säkrare af hoppet om dess beviljande.
Stockholm den 13 April 1815. J. Wegelin.5’ Detta Memorial har Vällofl. Borgare-Ståndet behagat remittera till Stats- och Bevillningsutskotten, och få, i anledning deraf, hvadden Sökte eftergiften af Mantals-penningarna angår' Stats- och Bevillnings-Utskotten anföra, att genom Nådig Kungörelse af den 4 Nia j 1785,0m en i stället för de Allmänna Barnhusen i Stockholm vidtagen inrättning till fattiga barns uppfostran på landet, har Kongl.
Maj:t i Nåder förordnat, att de större barn, som af Foster-föräldrar emottagas, blifva fria från Mantal till dess dé uppnått 18 års ålder, och då underhållet för dem blifvit betaldt tills de fyllt 14 år.
Sedermera har Kongl. Majit uti Nådigt Bref af den 7 Juli 1796 till dess och Bikets KammarGollegium förklarat, att de Barnhus-barn i Nåder förunta frihets år från Krono-Utskylders erläggande må för Gossar ifrån 18 året, hvar intill de dittills en sådan frihet åtnjutit, till 2I år, och för Flickor till 20 år förlängas.
Och uti 2110 Den 22 Juli. uti 21 §. af Kongl. Maj:ts Nådiga Instruction af den 22 October 1800, för Directionen öfver Stockholms Stads Allmänna Barnhus, stadgas, att för de barn, som emottagas af Foster-föräldrar, skall åtnjutas den förut beviljade frihet ifrån Mantals-pe.nningars erläggande för Gossar till dess de uppnått 21 år och för Flickortill 20 års ålder.
Hvad åter angår de på det så kallade Frimurare-Barnhuset här i Stockholm intagne fattiga barn, så täcktes Kongl. Maj:t uti Nådigt Bref af den 28 Maj 1793, uppå
Directionens derom gjorda underdåniga anhållan , i Nåder tillåta och förordna, i likhet med hvad för stora Barnhuset här i Staden förut blifvit beviljadt, att alla de barn , som ifrån Frimurare-Barnhuset af Foster-föräldrar emottagas, måge, utan åtskilnad af hvad ålder de än, enär de ifrån Barnhuset varda aflemnade, blifva fria från Mantal, intilldess de fyllt 18 års ålder.
Uti detta Nådiga stadgande täcktes Kongl. Maj:t genom Nådigt Bref af den 13 December 1796, uppå vederbö- x rändes underdåniga hemställan, och i anseende till förkomne bevekande skäl och omständigheter , göra den ändring och tillägg , att den under den 28 Maj 1793 beviljade frihet från Krono-Utskylders erläggande för sådana barn, som från det här i Staden varande Frimurare-Barnhus blifva af Foster-föräldrar emottagne, må ifrån den i berörde författning utsatte tid af 18 års ålder förlängas för Gossar till 2I:sta, och Flickor till 2o:de ålders året.
För Den 22 Juli. 2111 För fattiga Faderlösa barn, som upptagas af Fosterföräldrar och med föda, kläder och skötsel försvarligen vårdas ‘ samt till inhämtande af nödig Christendorrts kunskap , jémte andra för ett arbetshjon nödiga och nyttiga stycken, alfvarligen hållas och till goda seder upptucktas, har Kongl. Maj:t uti 3 Art. 4 §. af dess under den 25 Maj 1805 för Husbönder och Tjenstehjon utfärdade Nådiga Fego Stadga förunnat frihet från Krono-Utskylder till den tid, afpasSad efter Fosterföräldrarnes besvär och omkostnad, deruti omförmäles, nemligen:
Om barnet, då det upptogs, var under 3 år, njutes sådan eftergift till dess det fyllt 24 år; var det imellan 3 och 8 år, till dess det fyllt 21 år, och var det imellan 8 och 12 år,till dess det fyllt 18 år.
Då genom ofvanhögstberorde Författningar redan blifvit stadgade de friheter och eftergifter, som blifvit förunnade så väl för de barn, hvilka utlemnas från de här i Staden varande Barnhus till uppfostran på landet, som ock för de fattiga Faderlösa barn på landet, hvilka af Fosterföräldrar upptagas, så skulle väl någon vidare åtgärd härvid nu icke synas nödig ; men som Herr Commerce-Rådet och Riddaren Wegelin uti dess ingifna Memorial omförmält, »att en saknad förnyelse af de uti ofvannämnda Författningar beviljade eftergifter skall gifvit anledning till flera betänkligheter vid Uppbörds Verket så väl härstädes som på flera ställen i Riket; så hemställa till Riksens Höglofl.
Ständer Stats- och P.evillnings-Utskotten vördsammeligen , att Riksens Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i un - Silf, Den 2 2 Juli. i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t täck" tes låta till vederbörandes underdåniga efterrätt telse och behörigt iakttagande af hvad sålunda stadgadt blifvit, härom utfärda Dess förnyade Allmänna Nådiga Kungörelse, samt att énahanda friheter och eftergifter måtte förunnas de barn som ifrån alla andra i Riket antingen i Stad eller å Landet varande och vederbörligen auctoriserade Barnhus-Inrättningar utlemnas till uppfostran på Landet.
Hvad den sökta eftergiften af Bevillningen angår; så har Bevillnings-Utskottet uti dess Betänkande, angående den Allmänna Eevillningen, redan föreslagit befrielse från Capitations och öfriga Bevillnings-Afgifter för sådana barn till den ålder, som Tjenstehjons-Stadgan af deri 15 Maj 1805 föreskrifver, och hvarvid Utskottet nu icke har något vidare att tillägga.
Ständers eget ompröfvande hemställes allt detta vördsammeligen.
Stockholm den Ig Juli 1815- På Riksens Höglofl.
Bidd. och Adelns Ledamöters vagnar Carl Stellan Mörner.
Carl de Geer. 4 På Högv. Prest-Ståndets Ledamöters vägnar Carl von Rosenstein.
På Hederv. Eonde-Stån.dets Ledamöters vägnar Jon Jonsson.
Den 2 8 Juli. 8113 Uppläst hos Hög!. Ridd. och Ad. den 22 Juli.
Prest-Ståndet den 22 _ Vallöf], Borgare-Ståndet den 23 ' Hedetv.
Bonde - Ståndet den 22 Riksens Högloft.
Ständers Stats- och Bevillnings-Ut skotts Utlåtande, angående f. d. vice Talmannen Jon Jonssons Memorial, om befrielse från Expor t-Tull ä allt Trädvirke, sorn utskeppas, med undantag af Ekvirke.
Till Stats- och Bevillnings-Utskotten hat det Hederv.
Bonde-Ståndet, uti Protocolls-Utdrag af den 5 1 sisth Maj månad, remitterat ett af förra vice Talmannen, Riksdagsmannen för Bräkne, Medelstads och Ostra Häraders i Blekinge Län Jon Jonsson ingifvet så lydande Memorial: ”Hå det är en känd sanning, att alla de träd-effecter, som äro af den beskaffenhet, att de till afsättning på utrikes ort kunna exporteras, måste, såvida de der skola löna mödan för frage och*! den höga Imports-tull med öfriga dryga umgälder, som utländska Stats- och Handels-konstens förstått att derå föreskrifva, beslå af större dimentioner, beredde antingen till bräder och gröfre bjelkar, hvartill så beskaffad skog nu meta icke finnes utan på längre afstånd från Rikets Stränder, hvarest skogarne i betydlig mån erbjuda sin tjenst; men forslandet på axel eller 5.1* Bundet'. 265. 266. genom 2114 Den 2 2 Juli. genom flottled samt merendels bägge delarna uti så betydelig man försvårar tillverkningen, och den nu derå lagde dryga Export-tull gör på de flesta ställen tillverkningen å alla andra träd* effecter än storverks-träd omöjlig.
Den öfriga, som kunde beredas till mindre dimensioner, är i skogs-orterna utan värde och förstöres der den vuxit, utan att hvarken ägaren deraf får någon nytta eller bereder Handels-vågen vinst.
På hvilken grund jag vågar föreslå , det ali exporttull på trädvirke, af hvad beskaffenhet det vara månde (undantagandes endast och allenast Ekvirke) måtte nu, en gång för alla, upphöra, samt föreslå, att densamma hädanefter måtte genom förökt afgift blifva ålagd på alla de öfverflödsvaror, som till vårt Fädernesland blifva importerade, med den säkra öfvertygfelsen, att den handlande, som sådana varor importerar samt dem i växlar betalar, bör äfven kunna i samma mynt betala dess import-tull.” Stats- och Bevillnings-Utskotten finna det af Biksdagsmannen Jon Jonsson yrkade upphörande af all export-tull på trädvirke, af hvad beskaffenhet det vara månde , som till afsalu å utrikes ort härifrån utskeppas, icke kunna ovilkorligen tillstyrkas, utan böra komma under ett noga öfvervägande, då Skogshushållningen redan är och synes blifva än mer af vigt och angelägenhet, samt enahanda stadgande för alla Orter icke torde vara lämpligt, utan undantag härutinnan blifva nödige.