Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Riddersskapet och Adeln, med bifall till en af Riddarhus-Ulskottet derom gjord hemställan, åt Bevillnings-Utskottet öfverlemnat, att taga under öfvervägande, huruvida uti den blifvande Bevillnings-Förordningen må införas enahanda ansvar för Taxeringsmän, hvilka, utan laga förfall, undandraga sig, att deltaga uti Taxeringsförrättningarne i hufvudstaden och öfrige städei', som, i likhet med hvad hittills varit stadgadt, äfven nu kunde finnas lämpligt bestämma i afseende på dylika förhållanden vid Taxerings-Comiteerne för landet.
Då till Taxeringsförrättningarne i städerne, serdeles de större, ofta åtgår en längre tid, än som erfordras för hvarje Taxeringsdistrict å landet, inom hvilka sådane sammanträden numera vanligen på en dag afslutas, och det följaktligen måste inträffa, att, under pågående Taxeringar i städerne, för Taxeringsmän derstädes vid åtskilliga tillfällen uppstå hinder att tillstädeskomma, vid hvilket förhållande ett förhöjd t ansvar, måhända kunde för dem medföra kännbar olägenhet, och minska hågen att åtaga sig denna befattning, som ännu af mången torde betraktas såsom ett onus, har Utskottet, enär dessutom i städerne möter mindre svårighet, alt, utan uppehåll i förrättningens fortgång, kunna erhålla Suppleanter, än på landet, och af sådan anledning någon anmärkning vid 125 §. i nu gällande Bevillnings-Förordning, under redan verkställd granskning af 3:dje och 4^de Artiklarne, ej heller inom Utskottet egt rum, ansett ifrågavarande förändring hvarken lämplig eller af behof ve t påkallad, utan finnér föreskriften i berörde §. innehålla allt hvad i detta afseende synes erforderligt.
Dock varder sådant.
Ständers upplysta pröfning vördsamt underställdt.
Stockholm den 18JN0vember 1834- Eevillnings-Utskottets Memorial N.o /fl - N:o 43.
Ankom till Exp.-Utsk. den 18 November.
Memorialj i anledning af skiljaktiga beslut inom respective RiksStånden, angående stämplade pappersafgijten.
Enligt till Utskottet ankomne Protocolls-Utdrag af den 3o näsllidne October och 6 innevarande månad, hafva Riks-Stånden, vid slutlig föredragning af Utskottets Betänkanden JN:ris 13 och 35, rörande stämplade pappersafgiften, bifallit hvad Utskottet i detta ämne föreslagit, med undantag endast af nedannämnde punkter, hvaröfver Riks-Stånden meddelat olika beslut, till hvilkas sarnmanjemkning
Utskottet nu får afgifva förslag, samt tillika uppgifva voteringspropositioner, för den händelse, alt omröstning i förstärkta Stats-Utskoltet kommer att ega rum.
Ridderskapet och Adeln samt Yällofl. Borgare-Ståndet hafva beslutat, att vid rubriken:
Borgarebref, skall redactionen:
CoopvcerdieSkeppare, Skråhandtverkare och Manufadur ister > samt Andre Borgarej som ej höra under skrä, på alla ställen, der denna redaction förekommer, förändras till följande:
Goop v tv rdie-Skeppare, Handtverkare och Manufacturister.
Andre Borgare; hvaremot Utskottets förslag i nämnde afseende blifvit gilladt af Högvördige Preste-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet.
Utskottet tillstj^rker vördsamt, alt berörde redactionsförändring måtte bifallas jemväl afPreste- och Bonde-Stånden, helst densamma icke synes vara föremål för afgörande genom omröstning, utan torde, i händelse sistnämnde a:ne Riks-Stånd vidhålla sin mening, böra förblifva vid hvad derom förut är stadgadt, på sätt Utskottet föreslagit.
Preste- och Borgare-Stånden hafva godkännt Utskottets förslag, att Folkpass vid Inrikes Sjöfart må charter as med 12 sk.; men hvaremot Ridderskapet och Adeln afslagit detsamma, samt Bonde-Ståndet ansett, att Folkpass för
Inrikes sjöresor med öppna båtar icke böra beläggas med stämpladt papper.
I anledning häraf, och då sistnämnde Stånds beslut, ehuru med ofvannämnde obetydliga förändring eller inskränkning, hufvudsakligen öfverensstämmer med Ridderskapets och Adelns, får Utskottet föreslå antagandet af följande voteringsproposition: ia Bcvillnings-Utskotlels Memorial N-o 43» 1:0
Den, som bifaller Utskottets förslag, att Folkpass vid Inrikes sjöfart må charteras med 12 sk., röstar Ja; den det ej vill, voterar Nej.
Vinner Nej, kommer Folkpass vid Inrikes sjöfart icke att beläggas med stämpladt papper.
Enligt Ridderskapets och Adelns beslut, skola vid 4 §• 3 momentet, Privilegier eller Tillståndsbref för handels idkande äfven upptagas, i följd hvaraf redactionen skulle blifva följande:
Privilegier eller Tillståndsbref till handels och handaslöjders idkande &c; hvaremot de 3:ne öfrige Riks-Stånden bifallit Utskottets förslag, som härvid upptager:
Privilegier eller Tillståndsbref för handaslöjders idkande &c. Och torde det af förstnämnde Riks-Stånd gjorde tillägg, hvilket Utskottet, på de i förenämnde Betänkanden uppgifne skäl, för sin del likväl ansett kunna uteslutas, äfven af Preste-, Borgareocli Bonde-Stånden bifallas, eller, i motsatt fall, Utskottets redaction, till följd af 3:ne Piiks-Stånds sammanstämmande beslut, i denna fråga, hvaröfver omröstning ej synes lämplig, få anses antagen.
Af Ridderskapet och Adeln är beslutadt, att utur de af Utskottet i Utlåtandet N:o 35, rörande fullmagters chartering, föreslagne redactionsförändringar, skulle orden: verklig och verkligen, uteslutas; men som de 3:ne öfrige Riks-Stånden godkännt Utskottets förslag, så torde dervid få förblifva, så vida dessa Riks-Stånd ej skulle vilja biträda Ridderskapets och Adelns beslut, hvarom Utskottet likväl vördsamt hemställer.
Samtlige Riks-Stånden hafva gillat Utskottsts förslag, att ett stadgande må i Chartas-Sigillatae-Författningen inflyta, som hestämmer afgiftens beräknande för sådana Contract, som å landet, serdeles i de fleste skogstracter, upprättas emellan jordegare och torpare eller andra personer om någre tunnland jord, dervid städja erlägges, efter 5 procent af den öf• verenskomna städj an, eller, dd utöfver städj an prcestationer följa, med städj er äntans tilläggande, till proestationernes värde: — Ridderskapet och Adeln likväl med den förändring, ”att afgiftens beräknande för dylika Contract skall bestämmas efter 5 procent af den öf verenskomna städj an, Bevillnings-Utskollets Memorial N:0 och då utöfver städjan prcestationer åtfölja, af prcestationernes värde. ” och torde Preste- Borgare- och Bonde-Stånden destohellre bir träda Ridderskapets och Adelns sistnämnde beslut, som detta endast innefattar ett förtydligande af Utskottets förslag i ämnet.
Uti Utlåtandet N:o 34, hade Utskottet tillstyrkt, att 7 §.
1 mom. skulle erhålla en sådan lydelse:
Arrende- och andra Contract emellan enskilde personerj angående egendomar, hus, rum, bodar, källare, tomter, trägårdar , åkrar, ängar och beteshagar m. m-, så på Landet som i Städerne, skola, oafsedt det sätt hvarpå de finnas upprättade, jemväl om de blifvit för vederbörande Embetsverk och genom deröfver meddeladt Protocolls-utdrag af slutade, antingen skrifvas på eller beläggas med stämpladt papper, beräknadt efter den arrendesumma, hyra eller afgäld, somför ett är i penningar utgöres; samt att i slutet af momentet tillägges: dock belägges ej Contract med ny Charta förr, än nytt sådant upprättas eller förnyadt aftal afgöres.
Detta förslag är utan förändring anlaget af Ridderskapet och Adela samt Bondeståndet; hvaremot de 2:ne öfrige Stånden förändrat lydelsea sålunda, nemligen, att efter ordet: penningar, skulle tilläggas: eller penningars värde utgöres, och för kortare tid i förhållande derefter, dock aldrig lägre än 3 sk.
Begagnas contract utöfver den deruti bestämda tid, bör Chartan derefter lämpas, dock ej till högre belopp, än som svarar emot ett års arrende eller hyra; och belägges ej Contract med ny Charta förr, än nytt sådant upprättas; eller, i följd af nytt aftal, arrendet eller hyran förhöjes, då Chartan derefter lämpas; hvarjemte Preste-Ståndet serskildt tillagt: eller, när Contract på ny arrendator eller hyresman transporteras.
Då alltså i denna fråga, som inverkar på stämplade pappersafgiftens belopp, 2;ne
Stånd stannat emot a:ne, får Utskottet, med hemställan till Borgare-Ståndet att förena sig uti det af Preste-Ståndet, till ytterligare förtydligande beslutade, ofvannämnde tillägg, vördsamt framställa en så lydande voterings-proposition: T.o Den, som bifaller Utskottets förslag i 7 §. 1 morn., att arrende-och andra contract emellan enskilde personer, angående egendomar, hus, Bevillnings-U tskoUets Memorial Nio 4^- Turri, bodar, källare, tomter, trädgårdar, åkrar, ängar och beteshagar m. m., så på landet som i släderne, skola, oafsedt det sätt hvarpå de finnas upprättade, jemväl om de blifvit för vederbörande Embetsverk och genom deröfver meddeladt Protocolls-utdrag afslutade, antingen skrifvas på eller beläggas med stämpladt papper, beräknadt efter den arrendesumma, hyra eller afgäld, som för ett år i penningar utgöres; dock belägges ej contract med ny charta förr, än nytt sådant upprättas eller förnyadt aftal göres, röstar Ja; den det ej vill, voterar Nej.
Vinner Nejj skall 7 §• i mom. erhålla följande lydelse: arrende- och andra contract emellan enskilde personer angående egendomar, bus, rum, bodar, källare, tomter, trädgårdar, åkrar, ängar och beteshagar m. m., så på landet sotn i städerna, skola, oafsedt det sätt, hvarpå de finnas upprättade, jemväl, om de blifvit för vederbörande Embetsverk och genom deröfver meddeladt Protocolls-utdrag afslutade, antingen skrifvas på eller beläggas med stämpladt papper, beräknadt efter den arrende-summa, hyra eller afgäld, sorn för ett år i penningar eller penningars värde utgöres, och för kortare tid i förhållande derefter, dock aldrig lägre, än 3 sk.
Begagnas contract utöfver den deruti bestämda tid, bör chartan derefter lämpas, dock ej lill högre belopp, än som svarar emot ett års arrende eller hyra; och belägges ej contract med ny charta förr, än nytt sådant npprätas, eller, i följd af nytt aftal, arrendet eller hyran förhöjes, då chartan derefter lämpas, eiler när contract på ny arrendator eller hyresman transporteras.
Utskottets förslag, alt lysnings sedlar jör allmogens söner eller drängar, hvilka veterligen icke hafva fast egendom, äfvensom för alla sådane personer, som ej betala bevillning efter 2 art., skola, på sätt i nu gällande Chartce Sigillatce-Författning finnes föreskri/vet, beläggas med 12 sk:s charta, är godkändt af 3:ne Riks-Stånd; men Bonde-Ståndet har deremot ansett, att lysnings sedlar för drängar, allmogens söner och alla personer, hvilka icke betala bevillning för förmögenhet, ej böra beläggas med stämplat .papper; och då, i afseende härpå, Utskottet nu hemställer, om icke Bonde-Ståndet skulle vilja biträda de öfriga Ståndens mening, får Utskottet likväl, för ett motsatt fall, tillika framställa följande proposition: Bevillnings-Ulskotlets Utlåtande N.o 44- 3:o Den, som bifaller Utskottels förslag,, att lysningssedlar för allmogens söner eller drängar, hvilka veterligen icke hafva fast egendom, äfvensom för alla sådana personer, som ej betala bevillning efter i Art., beläggas med 12 sk;s charta, röstar
Nej, skola lysningssedlar för drängar, allmogens söner och alla personer, Ii vi 1 ka icke betala bevillning för förmögenhet, ej beläggas med slämpladt papper.
Ridderskapet och Adeln har beslutat, alt uti 4 § 3 Afdelningen af Utskottets förslag, skola orden:
Directionen vid Riddarhuset och öfrige Rikets Ständers Cancellier, förändras till:
Directionen vid Riddarhuset och Rikets Ständers öfrige Cancellie-Directioner; hvaremot de 3:ne öfrige Riks-Stånden godkännt Utskottets förslag; och torde nämnde redactions-förändring, såsom mera lämplig, jemväl af Preste-, Borgare- och Bonde-Stånden antagas.
II vad Utskottet sålunda tillstyrkt, blifver vörsamt till Rikets Ilöglofl.
Ständers upplysta granskning öfverlemnadt.
Stockholm den 18 November i834- Nio 44.
Utlåtande_, i anledning af anmärkningar emot Utskottets Betän~ kande N:o 3/;, angående bestämmandet af ärlig bevillning å Caracters-fullmagter, sorn hädanefter meddelas.
Genom Protocolls-uldrag från respective Riks-Stånden, har Utskottet blifvit meddeladt, alt Högv.
Presle-Ståndet samt Hederv.
Bonde-Ståndet bifallit Utskottets under N:o 34 afgifna Betänkande, hvilket deremot af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln samt Vällofl. Borgare-Ståndet blifvit till Utskottets vidare behandling återförvisadt, på grund af deremot framställde följande anmärkningar: Bevillnings-Utskottets Utlåtande if.o 44’ inom Höglofl.
Ridderskapet och Adeln: af Herr af Billbergh, som yttrat:'att, uti Utskottet» Betänkande, det icke nog tydligt vore bestämdt, hrad som med caracters-fullmagt förstås, och till rättelse härutinnan föreslagit, att ordet: motsvarande borde framför orden: lön på Stat tilläggas Utskottets förslag, så lydande: ”att för fullmagter, öppna bref eller resolutioner på caracter eller namn, heder och värdighet af embete eller tjenst, eller å sådan beställning, med hvars innehafvande ej åtföljer lön på Stat eller &c.”; att i motsatt fall ibland andra tvätydigheler, som häraf skulle uppkomma, vore äfven den, att Rikets högre Embetsman, hvilka erhålla Excellence-liteln, medelst öppet bref på en sådan värdighet, som, ehuru ett motsvarande embete på Stat numera icke finnes, vanligen åtföljer de högsta Stats-Embetena, skulle för denna det höga embelet åtföljande titeln kunna komma att erlägga bevillning; alt då åter detta icke tycktes öfverensstämma med billighet, den distinctionen åtminstone borde göras, att när Justitiae-Slats-Ministern och Stats-Råden erhålla Exellence-titeln, densamma skulle anses mera tillhöra sjelfva embetet, än innefatta egenskap af caracter, men att deremot, då denna värdighet tilldelas någon annan, densamma borde betraktas såsom beskattbar caracter; att, hvad beträffade Hof-titlar, med hvars innehafvande sällan åtföljde lön på Stat eller bestämd tjänstgöringsskyldighet, osäkerhet vid Författningens tillämpning skulle uppslå; att, då Konungen egde rättighet att uppgöra sin Stat huru han Lebagade, Hofbenämningar icke borde komma i beräkning; att, i afseende på tiden, då den föreslagna årliga bevillningen borde taga sin början, denna borde nogare bestämmas, t. ex. till 1834 ^rs slut; och slutligen att stadgandet, att den, sorn undfått afsked utan högre caracter, än som åtföljt förut innehafd tjenst, icke skulle påföras någon caracters-bevillning, borde utgå; af Herr von Hartmansdorff: att då i Utskottets Betänkande föreslås; ”att för fullmagter, öppna bref eller resolutioner på caracter eller namn, heder och värdighet af embete eller tjenst, eller å sådan beställning, med hvars innehafvande ej åtföljer lön på Stat eller bestämd tjenstgöringsskyldighet, bevillning skall erläggas”, blefve följden af föreskriften om en sådan bevillning, hvilken synnerligast kemme att drabba militairer, icke kunde verkställas utan bestämd orättvisa, enär åtskilliga benämningar finnas,
med hvilka hvarken åtföljde lön på Stat eller bestämd tjenst - Bevillnings-U tskoltets Utlåtande N.O 44- tjänstgöringsskyldighet, såsom General-Adjulantér, Öfverste-Lieutenanter, så kallade Majorer med tjenstebref; att ett lika förhållande äfven egde rum inom ”Civilen”, t. ex. Kongl. Maj:ts Cancellie, der det ofta inträffade, att Copistlönerne innehades af Expeditions-Secreterarne, och att en Expeditions-Secreterare, som hade fullmagt på denna beställning och förrättat tjensten, kunde sköta Registrators-befattningen, under åtnjutande af Protocolls-Secreterare-lön, och att, utom obilligheten deraf, att en sådan person skulle erlägga ifrågararande bevillning, svårighet jemväl skulle uppstå, huru bevillningen borde beräknas; att, med hemtad anledning af hvad Constitutions-Utskottet bar sig ålagdt; att icke framkomma med andra grundlagsändrings-förslag, än dem, som äro möjliga att verkställa, Bevillnings-Utskoltet bort ställa sig denna regel till efterrättelse och uppgifva, huru
Utskottets overkställbara förslag kunna till verkställbara förvandlas ; af Herr Friherre Boije, Ludvig, och Herr Friherre Stjernstedt, Theodor, hvilka förenat sig med Herrar af Billbergh och von Hartmansdorff; af Herr von Troil, Emil, med hvilken Herr Dalman sig förenat: att för bestämmande af ifrågavarande bevillning å caracters-fullmagter, en tariff borde uppgöras, med vissa bestämda classer för fullmagterne, hvarefter bevillningen skulle utgöras i bestämda Riksdalerta 1; af Herr Hjärne, sorn instämt med Herr von Hartmansdorff i frågan om militaire-fullmagter och med Herr von Troil angående fullmagternes classification.
Inom Vällofl. Borgare-Ståndet: af Herr Halling, som väl insett olägenheterne vid tillämpningen af Utskottets förslag, men tillika ansett detta vara enda sättet att med någon rättvisa bestämma den beslutade bevillningen å caractersfullmagter, likväl med iakttagande af en minimi-afgift, exempelvis af 2
R;dr för caractersfullmagter, som af Kongl. Majit meddelas, och af 1 R:dr för sådane, som af andre Aucloiiteter utfärdas; hvarjemte Herr Halling ansett det af Utskottet föresla,gne stadgandet: ”att den, som undfått afsked utan högre caracter, än som åtföljt förut innehafd tjenst, icke må påföras någon caracters bevillning”, böra uteslutas, såsom öfverflödigt; af Herr Holm, med hvilken Herr Frodell och $err Lundin förenat sig: att sättet att beräkna bevillningen efter vissa procent af beloppet Bih. till R.
Fröt. i834- 5 Sami. 1 Afd. 3 ty:de Häftet. i8 !
Bevillnings-U tskoltets Utlåtande N:0 44 • utaf den Charta-Sigillata, hvarmed fullmagten vore belagd, icke synteS lämpligt, enär härigenom inträffade, att personer aflika värdighet skulle bomma att erlägga olika bevillning; hvaremot en classification af alla titlar, hvarefter bevilluingen kunde beräknas, säkrast skulle leda till ändamålet.
Då de handlingar, som till Utskottet, med anledning af återremissen, ankommit, utvisa, att rigtig kännedom om denna saks uppkomst och behandling under innevarande Riksdag hos en och annan af Riks-Ståndens Ledamöter saknats, och den önskan af en Anmärkare blifvit fram* ställd, att Bevillnings- och andra Utskott måtte ställa sig den regel till efterrättelse, hvad Constitutions-Utskottet, enligt Anmärkarens uppgift, är ålagdt i afseende å grundlagsändrings-förslag, nemligen att icke framställa andra än dem, som äro möjliga att verkställa, får Bevillningsutskottet i anledning häraf upplysa, att Utskottet, pag. ia och i3 i Betänkandet N:o 5 samt pag. 8 i Betänkandet N:o i5, af styrkt de i afseende å caracters-bevillning gjorda motioner, och att således Bevillnings-Utskottet icke med rälta bör tillräknas det fel att, om förslaget skulle vara overkställbart, med ett sådant hafva framkommit.
Vid pröfningen af de öfriga inom Riks-Stånden gjorda anmärkningar öfver Utskottets Betänkande, har Utskottet funnit desamma mest vara rigtade emot det af Utskottet framställda förslag till definition på hvad med caracters-fullmagt bör förstås.
Till besvarande af dessa anmärkningar, får Utskottet vördsammast upplysa, att med betraktande af den nakenhet, hvaruti de tvänne Riks-Ståndens beslut om caracters-fullmaglers beläggande med årlig bevillning meddelades Utskottet, framstod, såsom en ovilkorlig skyldighet för Utskottet att, vid den förestående tillämpningen af nämnde Beslut, i främsta rummet, genom en definition af ordet: caracters-fullmagtj söka reda begreppen derom och gifva någon bestämdhet åt den sak, som skulle komma att utgöra föremålet för beskattning.
Att, oaktadt allt bemödande att gifva en sådan bestämdhet åt detta nya ämne för beskattning, brister och ofullkomligheter uti Utskottets förslag till definition derå skulle förefinnas, var Utskottet visserligen icke oväntadt; men dessa brister och ofullkomligheter, som utgjort ett så vidsträckt fält för de flerfalldiga anmärkningarne, torde dock ej böra läggas
Utskottet för mycket till last, då förslaget val af Anmärkarne klandrats, men ej något bättre i dess ställe framställts, och då med lätthet torde inses de svårigheter, sorn skola möta, för alt er - Bevillnings-Utskoltets Utlåtande IV.-o 44’ hålla en säker utgångspunkt för en, rättvisa och billighet icke 1 någon mön kränkande tillämpning af ett stadgande, som afser fåfängans förvandlande till en materiel, direet beskatlbar vara, hvilket städse torde förblifva en af de mest svårlösta frågor, som i beskattningsväg kunna framställas.
Den enda utgångspunkt, som Utskottet fann för sig att tillgå vid gränsskillnadens uppgörande emellan benämningar, som icke voro af egenskap att böra beskattas, och de, som voro beskattbara i följd af deras egenskap att kunna härledas från fåfänga, i form af utmärkelsebegär på denna väg, vor den, att, oberoende af det conventionela i språkbruk, antaga, såsom oeftergifligt vilkor, att hvarje individ borde benämnas med den titel honom i följd af yrke, sysslor eller embete tillkom, och att en benämning, sorn antydde annat än hvad verkligheten besannade, qvalificerade till skatts erläggande.
Med ledning af denna åsigt, uppgjorde Utskottet definitionen å hvad, enligt Utskottets tanka, var den caracters-fullmagt, som skulle bevillning åläggas'.-
Något annat undantag från den af Utskottet antagna utgångsgrunden, än det att skattfritt få behålla den benämning, man sanningsenligt innehaft, trodde Utskottet icke vara lämpligt att tillstyrka; och finner
Utskottet ej heller för närvarande gällande skäl vara anförda, att, för blifvande Excellencer, General-Adjutanter, Öfverste-Lieutnanter, Majorer med tjenstebref eller Expedilions-Secrelerare, som. ega Protocolls-Secreterares lön. och sköta Registratorstjenst, tillstyrka något undantag uti förenämnde här ofvan antydda allmänna grundsats.
Hvad de utaf Herr af Billbergh föreslagne redactionsförändringarne beträffar^ eller tilläggande i Utskottets förslag af ordet: motsvarande framför orden: lön på Statj samt, i stället för hädanefter_, utsättande af orden: ”efter år i834” bär inom
Utskottet behörig uppmärksamhet åt dessa anmärkningar blifvit lemnad; men då Utskottet, hvad tilläggande af ordet motsvarande rörer, anser öfverflödigt, att ord tilläggas, sorn icke uttrycka mera, än sorn förut i meningen finnes uttryckt, finner Utskottet icke giltigt skäl förhanden, att tillstyrka den föreslagne redactionsförändringen; och hvad dernäst vidkommer det yrkande, att det i samma punkt förekommande ordet: hädanefter_, skulle, emot en bestämd tidpunkts utsättande eller emot orden: efter år 1834 utbytas, får Utskottet anmäla, att det icke trott sig tillständigt att förändra ett Rikets Ständers beslut, utan förmenar, att någon tvist, i anledning häraf, ej kan komma att uppslå, då nämnde ord icke har afseende på tidpunkten, när beskattningen skall börja att erläggas, utan när Caracters-fullmagten ikläddes natur att lunna åläggas skatt, och sålunda med oftanämnde hädanefter ovilkorligen ao Bevillnings-Utskoltets Utlåtande N.o 44- måste förstås: efter den dag, då heslutet af Rikets Höglofl.
Ständer genom dess Förstärkta Stats-Utskott fattades.
Det af åtskillige Ledamöter yrkade uteslutande af det tillstyrkande 3:dje punkten innehåller, eller:
,Jatt den, som undfått afsked utan högre Caracter, än som åtföljt förut innehafd tjenst, icke må påföras någon Caractersbevillning/’ har Utskottet, i betraktande af ofvan anförde grund till definition å de Caracterer, hvilka borde erlägga skatt, ej kunnat godkänna, helst, i händelse undantaget uteslöts, möjligen, genom ett oskyldigt iakttagande af hvad vana och språkbruk gemenligen begagna, tvifvelsmål vid beskattningen kunde uppstå, och på den grund, att namnet, hedern eller värdigheten innehades utan motsvarande lön på Stat eller tjenstgöringsskyldighet, en oförskyld skatt kunde påföras den, som från denna skatt var fritagen.
Hvad åter beträffar den anmärkning, att Utskottet hellre än bestämmande utaf bevillningen med viss procent af Chartse-beloppet, bort upptaga alla kända Titlar uti vissa classer, med bestämdt skattebelopp? för hvarje dass, får Utskottet upplysa, att vid frågans pröfning behörig uppmärksamhet åt detta beskattningssält inom Utskottet redan blifvit lemnad; men Utskottet har, vid utförandet af ett likartadt förslag, funnit större svårigheter, samt mera obillighet och orättvisa dervid förefinnas, än i det förslag, som af Utskottet blifvit framställdt, synnerligen som mätningsgrunden för beskatlningsprogressionen, classerne emellan, troligen uteslutande blefve endast af godtycket beroende.
I följd af hvad här anfördt blifvit, har Utskottet icke funnit skäl frångå något af de i dess förra Betänkande afgifne tillstyrkanden, och destomer styrkt i den förmodan, att i det återremitterade Betänkandet så nära som möjligt hafva uppfattat meningen af Rikets Höglofl.