Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Som likväl Styrelsen för Statens jcrnvägsbyggnader synes vara oförhindrad att, på grund af häradsboernas ifrågavarande medgifvande, kostnadsfritt sätta sig i besittning af den för stambanan genom Vestra härad erforderliga jord, samt det deremot måste vara bäradsboernas åliggande att sinsemellan öfverenskomma om fördelningen af ersättningen till vederbörande jordegare, har Utskottet desto heldre ansett det inom Vestra härad samt en del socknar i Allbo härad uti ifrågavarande hänseende gjorda erbjudande böra tagas i beräkning vid bestämmande af den summa, hvilken för Södra stambanans fullbordande bör anvisas, som Utskottet, på här nedan anförda skäl, anser, att Rikets Ständer, vid beviljande af anslag för anläggande af ännu icke påbörjade stambanor, böra såsom vilkor derför föreskrifva, att vederbörande kommuner skola kostnadsfritt upplåta den för anläggningen erforderliga jord.
Utskottet kan väl icke med fullkomlig noggrannhet uppgifva beloppet af den minskning i anläggningskostnaden, som genom fri upplåtelse af jord inom Vestra härad och en del af Allbo härad sålunda kommer att uppstå; men då af de uppgjorda kostnadsförslagen, hvilka finnas bifogade Stats-Utskottets vid sistförflutna riksdag under N:o 86 afgifna Utlåtande, iuhemtas, att expropriations-kostnaden för väganläggningen från Skälhult till Nässjö, utgörande en längd af 12 mil, är beräknad för 258 t:ld inogor å 600 R:dr och för 514 t:ld utegor å 300 R:dr, till en sammanräknad summa af 309,000 R:dr, eller 25,750 R:dr pr mil; har Utskottet, som anser, att icke ringaste olägenhet för stambanans fullbordande kan inträffa, om den äskade anslagssumman något minskas, men deremot hyser den öfvertygelse, att vederbörande kunna med större framgång fullfölja yrkandet om fri upplåtelse af den för jern vägsanläggningen inom ofvanberörda orter erbjudna jord, derest Rikets Ständer uttryckligen förklara, att afdrag å anslagssumman i följd af minskad expropriation bör ega rum, funnit sig böra tillstyrka, l:o. att den för Södra stambanans fullbordande beräknade kostnadssumma må, till följd af minskad expropriationskostnad för jord inom Vestra och Allbo härader, nedsättas med 100,000 R:dr R:mt.
Beträffande åter de kontanta penningebelopp, med hvilka innevånarne i åtskilliga socknar af Allbo härad förbundit sig bidraga till expropriations-kostnadernas betäckande; så har Utskottet inhemtat att, sedan Chefen för Statens jernvägsbyggnader i skrifvelse af den 3 sistlidne Oktober anmodat Konungens Befallningshafvande i Kronobergs län att från Stenbrohult, Wieslanda, Blädinge och Aringsås socknar indrifva och till honom insända de kontanta medel, dessa socknar åtagit sig att såsom bidrag till expropriationskostnaden utbetala, utgörande tillsammans 4,550 R:dr R:mt, så vore nödiga åtgärder vidtagna för medlens indrifvande.
Deremot hade för öfrige socknar inom Allbo härad, hvilka förbundit sig lemna dylika bidrag, nemligen Aneboda, Slätthög, Moheda, Öhr, Qvenneberga, Hjortsberga och Lekaryd, bidragen ännu icke kunnat utfordras, då de vilkor, hvarunder desamma blifvit utlofvade, ännu icke gått i fullbordan. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 87.
Vid nu upplysta förhållanden anser sig Utskottet, med afseende på de af vissa socknar inom Allbo härad utlofvude kontanta bidrag, böra hemställa, 2:o att Rikets Ständer behagade uti underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes anbefalla vederbörande att, i den mån sådant lagligen kan ega rum, indrifva de af åtskilliga socknar inom
Allbo härad i ofvannämnda hänseende utfästade bidrag till expropriations-kostnadernas betäckande samt derefter till Riksgälds-kontoret leverera de inflytande medlen, för att redovisas bland de för jernvägsbyggadcrna afsedda tillgångar.
Af de uppgjorda kostnadsförslagen har väl icke kunnat inhemtas, huruvida och till hvad belopp deruti ingått kostnaden för den jord, som erfordras dels för jernvägens ledande inom staden Jönköpings område, dels för den station jemte reparationsverkstad, sorn i nämnde stad kommer att anläggas.
Visserligen har Utskottet af ett inför magistraten i Jönköping den 23 sistlidne Juni hållet protokoll inhemtat, att stadens i beskattningsäi enden röstegande innevånare beslutat, att den vester om staden inom dess område belägna, enskilda personer icke tillhörande jord, som för södra stambanans anläggande erfordras, skulle till framtida begagnande för samma banas behof kostnadsfritt upplåtas; men då Utskottet anser angeläget att städer, som, i likhet med Jönköping, icke blott få stambanan dragen genom sitt område, utan ock der erhålla bangårdar, kostnadsfritt afstå all den för sådant ändamål erforderliga jord, har Utskottet funnit sig böra hemställa, 3:o. att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes på lämpligt sätt söka tillvägabringa en sådan öfverenskommelse, att staden Jönköping, på egen bekostnad upplåter den för jernvägsanläggningen samt station och reparationsverkstad behöfliga, inom stadens område, belägna mark, som icke redan är lagligen exproprierad.
Ehuru Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse af den 23 Oktober 1860 hos Kongl. Maj:( anhållit, att närmare undersökningar måtte varda föranstaltade för utrönande huruvida kostnaden för blifvande jcrnvägsbyggnader kunde nedsättas genom förändringar i det hittills följda byggnadssystemet för Statens jernvägsanläggningar, har dock Utskottet, som här nedan skall afgifva yttrande i anledning af de sålunda ifrågasatte förändringarne i stambanornas byggnadssätt, ansett frågan derom icke ega någon tillämplighet på Södra stambanan, enär Rikets sednast församlade Ständers ofvanberörda underdåniga skrifvelse uttryckligen innehåller, att de begärda undersökningarne hvarken kunde eller borde ega rum i fråga om fullföljande af byggnadsarbetena å de redan påbörjade stambanorna.
Vid sådant förhållande anser sig ock Utskottet, oberoende af ifrågasattr förändring i byggnadssättet för de nya jernvägsanläggningar, som vid innevarande riksdag tilläfven - 4 Stats- Utskottets Utlåtande N:o 87. tyrs blifva beslutade, nu kunna ingå i slutlig pröfning af frågan om det belopp, som för Södra stambanans fullbordande bör anvisas; och får Utskottet, som här ofvan hemställt, att det af Kongl.
Maj.-t för detta ändamål äskade belopp af 10,250,000 R:dr må nedsättas med 100,000
R:dr, alltså tillstyrka Rikets Ständer, 4:o. att för fortsättande och fullbordande af Södra stambanan, i den redan beslutade sträckningen från Mullsjö till närheten af sjön Salen, anvisa en summa af Tio millioner etthundrafemtio tusen (10,150,000) R:dr, deraf Tre millioner åttahundrafemton tusen (3,815,000) R:dr må utgå under innevarande år, varande häruti inberäknad den af Rikets Ständer vid nu pågående riksdag redan beviljade förskottssumma af Två millioner R:dr.
Efter att sålunda hafva behandlat frågan om fullbordandet af Södra stambanan, följer i ordningen att afgöra huruvida, sedan Yestra och Södra stambanorna hunnit fullbordas, några flera sådana banor böra på Statens bekostnad anläggas, eller om tiden må vara inne att upphöra med vidare byggande af stambanor för Statens egen räkning samt i stället öfverlåta åt enskilda personer eller bolag, att, med understöd af statsmedel, draga försorg om utförandet af de öfriga jernvägsanläggningar, som för kommunikationernas underlättande äro eller framdeles blifva af behofvel påkallade.
I sådant afseende har Friherre Raab, A. C., uti en inom Ridderskapet och Adeln väckt motion (N:o 215), föreslagit, dels att Rikets Ständer icke må bevilja medel till andra “statsbanor", än till skyndsamt fullbordande af de under byggnad varande, och till påbörjande af banan genom Wermland till Norska gränsen, hvilken bana motionären ansett icke lofva den inkomst att enskilda bolag torde bilda sig för dess tillvägabringande, men hvars anläggning af politiska skäl icke gerna skulle kunna åsidosättas; och dels att Rikets Ständer deremot, för såvidt tillgångar kunde, utan allt för djup skuldsättning, beredas, ville med lån till den del af anläggningskostnaden och på de vilkor, Kongl. Maj:t föreslagit för de bolag, som redan bildat sig att utföra “den Skånska tvärbanan", befordra byggandet af jernbanor, i alla öfriga nu föreslagna rigtningar, genom enskilda bolag; samt att, derest flera än ett bolag skulle någonstädes bilda sig för tillvägabringande af jernbanor mellan samma ändpunkter, såsom t. ex. mellan Stockholm och Upsala, men på olika vägar, låneunderstöd företrädesvis måtte tillkomma det bolag, sorn erbjuder de för Staten fördelaktigaste vilkor, i förening med största säkerhet för deras uppfyllande.
För att nu rätt kunna uppfatta frågan, om och hvilka jernvägsanläggningar, förutom de ofvanomförmälda stambanorna, böra på Statens bekostnad anläggas, anser Utskottet nödigt i största korthet erinra, dels om hvad under föregående riksdagar, i fråga om införandet af ett statsjernbane-system, hos Rikets Ständer förekommit, dels om do utredningar af denna fråga, som de för jernvägsundersökningarnes ombesörjande tillsatte komitéer samt Kongl. Maj:t i Sina till Rikets Stats-Utskottets Utlåtande N:o 87.
5 Ständer, såväl vid de 3:ne sednast förflutne, sorn vid innevarande riksdag, aflåtne nådiga Propositioner lemnat.
Härvid anser sig Utskottet först böra i Rikets Ständers minne återkalla, hurusom, sedan Kongl. Maj:t uti nådig Proposition af den 16 November 1853, föreslagit, att såsom grundsats måtte antagas, att derefter icke några jervägs-stambanor i Sverige må anläggas annorlunda, än medelst Statens omedelbara försorg och på dess bekostnad, Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse af den 18 November 1854 gifvit Kongl. Maj:t tillkänna, att, ehuru det icke borde förmenas enskilde att på sin bekostnad utföra sådane, för sammanbindningen af närmare hvarandra belägna orter erforderliga vägstycken, som framdeles komme att utgöra delar af stambanorna, dock under Staten förbehållen rått att dessa bandelar efter deras fullbordande inlösa, Rikets Ständer, för sin del, bland annat beslutat och stadgat, dels att, "med hänsigt till ifrågakommande jernvägsanläggningar inom riket, anta"ges och fastställes den grundsats, att alla stambanor hädanefter anläggas och utföras genom Statens omedelbara försorg, samt att sålunda anlagda stambanor, "med allt hvad dertill hörer, komtna att anses såsom allmän tillhörighet och stå "under Statens tillsyn och förvaltning", dels att "de med stambanors anläggande "förenade kostnader bestridas i allmänhet af Staten; dock må vissa delar af så"dana jernbanor på enskild bekostnad utföras, emot rättighet för Staten att de "sålunda anlagda bandelarne, efter deras fullbordande, inlösa i den ordning och på "det sätt, som för hvarje särskildt fäll, före anläggningens företagande blifvit "stadgadt."
Jemte meddelande af detta beslut anvisade Rikets Ständer till Kongl. Maj:ts nådiga disposition dels ett belopp af Fem millioner Riksdaler Banko för vestra och södra stambanornas påbörjande, dels ett särskildt anslag af 60,000 R:dr s. m., på det Kongl. Maj:t måtte blifva i tillfälle att genom erfarne och sakkunnige män låta, efter anställda noggranna undersökningar och utredningar i både statsekonomiskt och topografiskt afseende, och med hänsigt til) kommunikationsväsendet i allmänhet, uppgöra och utarbeta förslag till jernvägars rigtningar, anläggningssätt och beskaffenhet m. m., samt att, vid derpå följande riksdags början, kunna till Rikets då församlade Ständer aflåta nådig Proposition, angående verkställigheten af de större jernvägsanläggningar, hvilka derefter borde af allmänna medel bekostas.
Sedan de af Rikets Ständer sålunda begärda undersökningar blifvit, genom dertill af Kongl. Maj:t utsedde komiterade, verkställda, förklarade Kongl. Maj:t, uti nådig Proposition af den 28 November 1856, att Kongl. Maj:t i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad komiterade yttrat, ansåg: att de stambanor, som på Statens bekostnad byggas, böra framdragas förnämligast genom de orter, hvilka i anseende till sin aflägsenhet från vattenkommunikationer, af dessa icke kunna draga fördel; att följaktligen en stambana blott undantagsvis bör i en längre sträckning framgå parallelt med en närbelägen segelled, men deremot korsa eller beröra densamma vid sådana punkter, der den inre rörelsen antingen redan bofinnes eller kan emotses blifva för vissa orter koncentrerad; att, som ett vigtigt syftemål med stambanorna jemväl är att underlätta förbindelsen med främmande länder samt mellan betydligare handelsplatser inom riket, afståndet mellan stambanornas ändpunkter i möjligaste mån bör förkortas, till besparing såväl i byggnadskostnad, som i tid och transportkostnad, dock under iakttagande, såvida sådant utan längre omvägar kan ske, att stambanorna jemväl beröra de punkter, sorn, i följd af ett för den inre rörelsen gynnsamt läge eller af större produktion, mest åro i behof af kommunikationer och väl belägna för 6 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 87. bibanors anslutande, hvaraf följer att en stambana icke oeftergifligen bör framgå kortaste vägen mellan dess ändpunkter, utan äfven afse rörelsens befrämjande såväl inom mellanliggande trakter, som emellan dem och ändpunkterna; att en stambana bör underlätta transporten af trupper och krigsmateriel och möjliggöra armé-afdelningars skyndsamma förflyttning till do i strategiskt hänseende vigtigaste orterna, hvilka således böra af stambanorna genomskäras eller beröras; samt att, som stambanornas anläggning medföra högst betydliga kostnader och det med skäl kan befaras att, om än å vissa af nämnde banor en liflig trafik redan första tiden efter deras öppnande är att motse, genom hvilken kostnaden för deras underhåll och administration kan fullkomligen betäckas och tillika möjligtvis ett öfverskott uppstå, ett motsatt förhållande likväl torde å vissa andra banor, åtminstone i början, uppkomma, antalet och utsträckningen af stambanorna för närvarande borde inskränkas till hvad behofvet oundgängligen fordrade, hvaremot det torde böra åt framtiden öfverlemnas att besörja utvidgandet af detta stambanesystem, när en högre uppdrifven produktion sådant påkallar och landets derigenom ökade hjelpkällor medgifva större uppoffringar af Staten för kommunikationernas ytterligare förbättring.
Med tillkännagifvando att det system för anläggning af Statens stamjernbanor, som Kongl. Maj:t uti berörda nådiga Proposition till Rikets Ständers pröfning öfverlémnade, stödde sig på dessa hufvudgrunder, förklarade Kongl. Maj:t vidare att, då Stockholm, dels såsom rikets hufvudstad, dels genom dess i både militäriskt och kommercielt hänseende vigtiga belägenhet, onekligen utgjorde den punkt, hvilken vid utstakandet af ett systematiskt jernvägsnät för riket borde företrädesvis tagas i betraktande samt tjena till utgångspunkt, måste i främsta rummet tillses, huru denna punkt, utan att åsidosätta mellanliggande fruktbara provinsers anspråk och behof af underlättade kommunikationer, måtte på ändamålsenligt sätt sammanbindas med Malmö, såsom gränsort i söder, med Göteborg, såsom gränsort och vigtigaste handelsplats vid kusten, med Norriges hufvudstad samt slutligen med Upsala och de både norr och vester om sistnämnde stad belägna trakter; och föreslog Kongl. Maj:t, i öfverensstämmelse härmed, att nedan upptagna jernvägslinier borde anses såsom stambanor, hvilka skulle anläggas och utföras genom Statens omedelbara försorg och på dess bekostnad samt följaktligen utgöra allmän tillhörighet och stå under Statens tillsyn och förvaltning, nemligen: l:o Westra stambanan, gående från Stockholm öfver Södertelje, Katrineholm, Hallsberg, Wiby, Hjulö, Sköfde, Falköping och Alingsås till Göteborg mil och borde till den för denna bana beräknade kostnadssumma läggas den för Yestra och Norra stambanornas förening i Stockholm samt för anläggning af reparationsverkstäder i nämnde stad erforderliga kostnad. 2:o Nordvestra stambanan, utgående från Yestra stambanan i närheten af Porla och sträckande sig öfver Christinehamn, Carlstad och Arvika till riksgränsen vid Magnor 19j „ 3:o
Södra stambanan, utgående från Yestra stambanan vid Falköping och sträckande sig, med bibana till Jönköping, öfver Götaström, Agghult och Lund till Malmö 31| „ Transport 93j mil Stats-Utskottets Utlåtande N:o 87. 7 Transport 93j mil 4:o Östra stambanan, utgående från Vestra stambanan vid Katrineholm och sträckande sig öfver Norrköping, Linköping och Tenhult till Götaström, på södra stamlinien, med bibana från Tenhult till Jönköping 25 „ 5:o
Norra stambanan, från Stockholm öfver Upsala till Sala 11| „ 6:o Sammanbindning sbanan emellan Örebro och Askersund 5 „ Summa 135| mil, derför anläggningskostnaden beräknades till ett sammanräknadt belopp af 103,350,000 R:dr, eller en medelkostnad af 762,000 R:dr per mil.
I afseende på den sålunda uppgifna kostnadssumman och våglängden, hvaraf omkring 11 mil utaf Vestra och Södra stambanorna då redan voro under arbete och till en del fullbordade, anmärkte dock Kongl. Maj:t att, enär en del af de föreslagna stambanorna allenast blifvit preliminärt undersökt, de meddelade uppgifterna å dessa banors längd och kostnad möjligen kunde komma att undergå någon förändring.
Efter öfvervägande af hvad sålunda blifvit föreslaget, anmälde Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse af den 16 September 1857, hvad först beträffade frågan om antagande af ett visst system, omfattande alla de jernvägsanläggningar, som uteslutande på Statens bekostnad borde utföras, dels att sådant vore alltför tidigt, enär undersökningarne i afseende på flera af de jernvägslinier, som skulle ingå i det föreslagna systemet, ännu icke hunnit företagas, än mindre afslutas, samt att det vore särdeles betäukligt att, då fråga vore om företag, hvilka komme att medföra högst betydliga utgifter för det allmänna, i afseende på sättet och ordningen för dessa företags framtida utförande fastställa ett system, hvars ändamålsenlighet och antaglighet så mycket mindre kunde med full tillförsigt bedödömas, som dess detaljer icke vore utredda; och dels att en utaf Rikets då församlade Ständer till iakttagande under en längre tidsföljd meddelad fastställelse å ett särskildt jernvägssystem, för utförande hvaraf flere riksdagars sammanstämmande beslut erfordrades, ingalunda skulle kunna anses betrygga detsainmas fortsatta tillämpning och fullföljande, enär kommande Ständer i allt fall vore oförhindrade, att, vid anvisandet af de anslagssummor, hvaraf jernvägsanläggningarnes fortgång och fulländning helt och hållet berodde, meddela sådana nya eller förändrade bestämmelser och föreskrifter, att derefter skeende jernvägsarbeten komme att i väsendtlig mån afvika från hvad härom vid föregångna riksdagar blifvit beslutadt.
Rikets Ständer hade derför, oberoende af frågan om ett sådant allmänt system, tagit i betraktande, hvilka jernvägsanläggningar under närmaste statsregleringsperiod borde på allmän bekostnad bedrifvas, samt dervid beslutat, att för Yestra och Södra stambanornas fortsättande samt för anläggande af bangård och reparationsverkstad i Stockholm anslå ett sammanlagdt belopp af 19,600,000 R:dr Runt, hvaremot för öfriga af Kongl. Maj:t föreslagna stambanor några medel vid nämnda riksdag icke blefvo anvisade.
Men, med afseende å angelägenheten deraf att, innan några andra jernvägsarbeten blefve för Statens räkning företagna, än de, för hvilka anslag under samma riksdag beviljats, noggranna och fullständiga, icke blott tekniska och topografiska, utan äfven statistiska, landets industri och rörelse i synnerhet omfattande undersökningar blefve anställda, anvisade Rikets Ständer derjemte ett särskildt anslag af Ett hundrafemtio tusen R:dr R:mt 8 Stats- Utskottets Utlåtande N:o 87. för bestridandet af de kostnader, som med dessa undersökningars anställande vore förenade.
I anledning af sistnämnde beslut, behagade Kongl. Maj:t under den 29 Mars 1858 uppdraga ledningen af ifrågavarande undersökningsarbeten åt en komité, hvilken under den 8 November 1859 afgaf sitt af kartor, profiler och kostnadsförslag åtföljda till trycket befordrade, underdåniga betänkande; hvarefter Kongl. Maj:t, uti nådig Proposition af den 17 i sistnämnde månad, under hänvisning till de upplysningar och den utredning detta komité-betänkande innehåller samt med erinran om angelägenheten af de redan beslutade 2:ne stambanornas skyndsamma utförande, föreslog Rikets Ständer "att bevilja ett anslag af 25 millioner R:dr att "uteslutande användas till arbetena å Statens förutnämnda 2:ne stambanor, nemligen den ” Vestra från Stockholm till Göteborg, med sammanbindning sbana emellan Hallsberg "och Örebro, samt den Södra från Malmö till Falköping."
Med hufvudsakligt godkännande häraf, beviljade Rikets sednast församlade Ständer, enligt hvad deras till Kongl. Maj:t den 6 Juni 1860 aflåtna underdåniga skrifvelse gifver vid handen, för fullbordande af Vestra stambanan
Rant 15,796,889
R:dr för anläggning af sammanbindningsbanan mellan Hallsberg och Örebro „ 1,762,479 „ samt för fortsättning af arbetena på Södra stambanan . . „ 7,440,632 „ eller tillhopa R:mt 25,000,000 R:dr.
Sedan hela den vid sistförflutna riksdag anvisade anslagssumman sålunda blifvit afsedd att uteslutande användas för fullföljandet af arbetena å Vestra och Södra stambanorna, har Kongl. Maj:t, uti Sin vid innevarande riksdag angående Statens jernvägsbyggnader aflåtna, ofvan omförmälda nådiga Proposition, tillkännagifvit att, då Vestra stambanan numera blifvit fulländad och Statsverkets ställning lemnade utväg att, utöfver de för Södra stambanans fullbordande erforderliga medel, bereda tillgång för jernvägsbyggnadernas utsträckning äfven till andra orter af riket, Kongl. Maj:t nu ansett
Sig böra till pröfning upptaga Jernvägs-komitéens i öfrigt framställda förslag, samt dervid tillse, i hvad mån dessa förslag må under nästkommande statsregleringsperiod kunna bringas till utförande.
Lika med Kongl. Maj:t anser Utskottet tiden nu vara inne att taga i öfvervägande om och i hvad mån de af Jernvägs-komitéen föreslagna stambanor, hvilka ännu icke blifvit påbörjade, under instundande statsregleringsperiod må kunna tillvägabringas.
I afseende på sättet att härvid gå tillväga hafva dock meningarne i så måtto varit delade, att, på sätt Friherre Raabs ofvanberörda motion gifver vid handen, ifrågasatt blifvit, huruvida jernvägsarbetena borde omedelbart af Staten utföras eller om icke dessa arbeten lämpligast befordrades genom meddelande af lån åt bolag, som för sådant ändamål kunde varda bildade.
Ehuru Utskottet ingalunda vill förneka att det vore öuskligt, om stambanornas anläggning kunde öfverlemnas åt den enskilda företagsamheten, samt
Staten derigenom befrias från den vidsträckta och invecklade ekonomiska förvaltning, som är en oundviklig följd af dessa arbetens utförande för Statens egen räkning, anser likväl Utskottet att man under nuvarande förhållanden icke med något hopp om framgång skulle kunna erbjuda åt enskilda elior bolag att verkställa ifrågavarande vidsträckta och kostsamma arbeten.
I följd häraf och då Utskottet kommer att här nedan afgifva - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 87. 9 gifva yttrande, rörande de särskilda jernvägssträckningar, om hvilkas anläggning på Statens bekostnad fråga vid innevarande riksdag blifvit väckt, lärer 5:o. något vidare yttrande öfver hvad Friherre Raab i ofvan uppgifna hänseende föreslagit nu icke erfordras.
Yidare bar Friherre
Raab uti ofvanomförmälda motion föreslagit att, sedan de nu under byggnad varande stambanor varda fulländade, alla öfriga banor, såväl den, hvilken, enligt hans förenämnda yrkande, skulle af Staten byggas i rigtning mot Norska gränsen, sorn ock de, hvilkas utförande borde genom lån af statsmedel befordras, hädanefter måtte anläggas med all den möjliga inskränkning i spårvidd och deraf beroende materiel m. m., som vore förenlig med deras ändamål att upptaga all den trafik, som i ett glest bebodt land kunde vara att förvänta.
Jemte det Utskottet, i sammanhang med behandlingen af förenämnda motion, tagit under öfvervägande innehållet af det utaf Herr Öfversten Friherre Ericson den 14 sistlidnc November till Kongl. Majit i underdånighet afgifna och genom Utskottets memorial N:o 14, till Rikets Ständer öfverlemnade, memorial, angående åtgärder till beredande af besparing i anläggnings- samt drift- och underhålls-kostnaden för Statens jernvägar, har Utskottet ansett sig böra i detta ämne inhemta upplysningar af sakkunnige personer och för sådant ändamål anmodat Herr Öfversten Grefve A. E. von Rosen, Herr Majoren C. Adelsköld, Herr Kapitenen L. M.