Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I anledning häraf och då ofvanbemälde landtmätares pensioner, i följd af de för civile em bets- och tjenstemäns pensionering af stats-verket gällande föreskrifter så betydligen omvexla, att förste landtmätare i Jemtlands och Norrbottens län ej erhålla mer än 384 r:dr 34 sk. 8 rst., och i de öfrige Jänen 544 r:dr 8 sk., samt andre landtmätare i de förstnämnde länen 198 R:dr 28 sk., meri i öfriga länen 336 r:dr 45 sk. 4 rst., jemte den för de före år 1840 tillsatte tjenstemännen utgående spanmålsförhöjning, hvadan deras pensionsrätt icke står i lämpligt förhållande till de inkomster, de i följd af tjensterne under tjenstetiden åtnjuta, vill Kongl. Maj:t härmed föreslå Rikets Ständer, att pensionerne för förste och andre landtmätare måtte bestämmas till enahanda belopp, som genom Kongl, brefvet den 15 Februari 1841 är för kronofogdar och häradsskrifvare fastställdt, eller till åtta hundrade riksdaler för förste och sex hundrade riksdaler för andre landtmätare, under de vilkor, som i allmänhet äro för pensions erhållande från allmänna indragnings-staten föreskrifne; dock att, oaktadt kommissions-landlmätarnes pensionsrätt blifvit bestämd i likhet med andre landtmätares, den nu ifrågaställde tillökningen i pensionen för desse sednare icke må verka till förhöjning i pensionsbeloppet för kommissions-landtmätare.
OSCAR. S A. Munthe.
Utdrag af Protokollet öfver Finans-ärenden , hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-rädet å Stockholms Slott den 2 December 1847•
Hans Excellens Justitie-Statsministern Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för utrikes ärendena, Herr Friherre Ihre, Bih. till R.
Vrot. 1847 och 1848, / Sami. t Afd. i3 Haft. 2 10 Kongl. Majus Nåd.
Propositon, N.-o So.
Friherre Stael von Holstein, Munthe, Friherre Peyron, Siljverstolpe, Waern, Friherre Gjllengranat, Facce, Fåhreeus.
Chefen för Finans-departementet, Stals-rådet Munthe uppläste tili ju» stering ett, i enlighet med Kongl. Mapts förut fattade nådiga beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga proposition till Rikets Ständer, angående förhöjning i pensions-beloppen för förste och andre landtmätarne i riket.
Maj:t behagade, jemlikt Stats-rådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, samt befalla, alt nådig proposition, i enlighet dermed, skulle till Rikets Ständer afgå.
Ex prolocollo L.
Ank. till Exp. Utsk. den 28 Dec., kl, haff 7 e. m. Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående beviljande af Creditiv-rätt å Rikets Ständers bank för Stockholms stads
Drätsel-kommission till ett belopp af högst 200,000 R:dr banko; gifven Stockholms Slott den 2 December 1847* Stockholms stads Drätsel-kommision har hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmält: att, då nämnde stad, till följd af sitt naturliga läge och sin egenskap af rikets hufvudstad, i förening med andra förhållanden, sedan längre tid tillbaka nödgats för sina vidsträckta hamnar, broar och farleder samt sina allmänna inrättningar och byggnader vidkännas så betydliga utgifter, att dessa icke kunnat med de dertill anslagne och afsedde tillgångar bestridas, stads-kassan måst åsamka sig skuld, som, enär utgifterue för omformälde ändamål tid efter annan ökats, under det att deremot åtskilliga intrader varit mindre vinstgifvande, vid slutet af förlidet år uppgått tili omkring Kongl. Majus Nåd.
Proposition, No So. 11 760,000 Rdr banko, löpande med årlig ränta af dels G, dels 5 och till någon ringa del 4^ för hundrade; att då nedsättande af räntefoten på detta betydliga skuldbelopp synts
Drätsel-kommissionen vara i hög grad påkallad t af omtanka vid en omsorgsfull förvaltning af stadens finanser, Drätsel-kommissionen derföre vidtagit tjenliga åtgärder, och under innevarande år jemväl lyckats uppnå detta ändamål sålunda, att, vid de äldre skuldernas omsättning eller omflyttning på andra händer, med fordringsegarne träffats aftal, i följd hvaraf stads-kassans samtlige obligationer numera löpa med endast fyra procents ränta, eller fyra och en half procent, då obligalionerne å långifvarnes sida icke äro uppsägbara; samt att, för att kunna upprätthålla oeh betrygga detta gynsamma förhållande, och om möjligt befordra en ännu större räntenedsättning å stadens skuld, hvarigenom vunnes ökad förmåga för staden att utföra större, allmänt nyttiga företag, det skulle för drätsel-kommissionen vara serdeles gagneligt att i Rikets Ständers bank ega creditiv-rätt till ett belopp, icke öfverstigande två hundrade tusende riksdaler banko; anhållande drätsel-kommissionen i underdånighet, att, då medgifvandet af ett sådant kreditiv, hvarom Stockholms stad en gång förut, ehuru utan framgång, hos Rikets Ständer väckt fråga, så mycket mindre kunde medföra någon förlust för banken, som staden vore i tillfälle att, om så skulle äskas, för hela creditiv-summan lemna intecknings-säkerhet i ograverade brandförsäkrade fastigheter, hvilkas halfva brandförsäkringsvärde uppgår till vida högre belopp; — då det vore ovedersägligt, att den båtnad, som härigenom tillskyndades hufvudstaden, i sin mon jemväl medförde fördel och gagn för hela riket; — och då tillfälle till begagnande af en likartad creditiv-rätt, som den af drätsel-kommissionen nu ifrågaställa, kunde, mot en ringa uppoffring, vara öppen för de flesta andra städer inom riket, om de derom ville anlita de i liera provinser inrättade enskilda banker, men denna utväg saknades för Stockholm, dels i följd af det större behof, stadens jemförelsevis vidsträcktare penningerörelse medförde, dels i anseende till de serskilda bestämmelser, som för riksbankens verksamhet hittills egt rum; — Kongl. Maj:t läcktes om beviljande af ofvannämnde förmån för Stockholms drätsel-kommission hos Rikets Ständer göra nådig framställning.
Med afseende å de utaf drätsel-kommissionen, till stöd för sin i förrberörde måtto gjorda anhållan, uppgifne förhållanden, vill Kongl. Majit härmed föreslå Rikets Ständer, att kreditiv-rätt å Rikets Ständers bank, till ett belopp, icke öfverstigande två hundrade tusende riksdaler banko, måtte drätsel-kommissionen beviljas, under de för kreditiv å banken i allmänhet bestämda vilkor, samt emot erläggande af ränta, dock icke öfver fyra procent, 12 Kongl. Maj.ts Nåd.
Proposition, N.o
So. för år räknadt å den del af kreditiv-beloppet, som kommer att lyftas eller begagnas; och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnejt städse välbevågen.
Datum ut supra. OSCAR. S. A. Munthe.
Utdrag af Protokollet öfver Finans-är enden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats rådet å Stockholms Slott den 2 December 1847- Närvarande: Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för utrikes ärendena, Herr Friherre Ihre, Stats-råHen:
Friherre Stael von Holstein, Munthe, Friherre Peyron, Silfverstolpe, IVcern, Friherre Gyllengranat.
Faxe och Fåhreeus.
Chefen för Finans-departementet, Stats-rådet Munthe, uppläste till justering ett, i enlighet med Kongl. Majits förut fattade nödiga beslut, uppsatt förslag till Kongl. Majits nådiga proposition till Rikets Ständer, angående beviljande af kreditiv-rält å Rikets Ständers bank för Stockholms stads
Drätselkommission till ett belopp af högst 200,000 r:dr banko.
Majit behagade, jemlikt Stats-rådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, samt befalla, att nådig proposition, i enlighet dermed, skulle till Rikets Ständer afgå.
Ex protocolio, L. Chr.
Ko gl. Maj ts Nåd.
Proportion, N:o 51. 13 JN:o 51.
Ani. till Exp. Utsk. den 28 Dec., kl. half 7 e. ra.
Maj.ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående afsöndring af jord från indragna Mönsterskrifvare bostället vid f. d. jtdels fane-regementet Selleberg Börje Olofsgården till byggnadsplats och omgifning för ett skolhus i Rackeby församling inom Skaraborgs län; gifven Stockholms Slott den 3 Decemb r 1847* Uppå anmodan af den kommitté, som af Rackeby församling inom Skaraborgs län fått uppdrag alt, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts nådiga stadga af den 18 Junii 1842, rörande skolor för folkundervisningen i riket, för nämnde församling inrätta en så kallad fast skola, har församlingens kyrkoherde, prosten J.
Th. Hellstadius hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, alt till byggnadstomt jemte kålgård och plantering för den sålunda tillämnade skolan få från det till invalidhusfonden indragna mönsterskrifvarebostället vid f. d. adelsfane-regementet Selleberg Börje
Olofsgården afsöndra 1 geometriskt tunnland jord, utgörande den för skolbyggnaden mest passande plats, såsom belägen i midten af församlingen, och sådant mot en årlig skatt af 12 kappar spanmål, en tredjedel råg och två tredjedelar korn, sorn, vid jemförelse med det af hemmanet till invalidhusfonden utgående arrende oell öfriga onera, ansåges motsvara den begärda egorymden och hvarmed nuvarande arrendatorn af bostället förklarat sig nöjd.
Uti häröfver från Kongl. Maj:ts och Rikets kammar-kollegium och statskontor infordrade serskilda underdåniga utlåtanden, hafva bemälde embetsverk sammanstämmande yttrat den mening, att ifrågaställa upplåtelse under nu löpande arrendetid eller till midfastan år 1853, vöre beroende af den öfverenskommelse i detta hänseende, som med arrendatorn redan blifvit eiler vidare kunde varda träffad, och att, så vidt den underdåniga ansökningen afsåge församlingens dispositionsrätt till den begärda jordrymden jemväl för framtiden, det nyttiga ändamålet och afsöndringens obetydlighet syntes kunna föranleda nådigt bifall till den underdåniga ansökningen, med förbehåll, att, till framtida efterrättelse, den afsöndrade jorden blefve på församlingens bekostnad af landtmätare afmätt, samt å charta lagd o>ch beskrifven; att, efter af vederbörande kronobeljente upprättadt förslag, en årlig afgäld i sparmål eller viss annan räntepersedel, lämpad efter den afsöndrade jordens 14 Kongl. Maj.ts Nåd.
Proposition, No 5r. rymd och beskaffenhet i förhållande till hela hemmanet samt deraf utgående arrende och öfrige onera, af Kongl. Maj:ts befallningshafvande bestämdes; samt att den afgäld, som lägenheten åsattes, borde af församlingen utgöras tili boställsinnehafvaren, antingen in natura eller efter markegång enligt författningarna och vidtaga vid nu gällande arrendes utgång, hvarigenom således afgälden af ifrågavarande tunnland jord jemväl framdeles komme att ingå uti förmånerne af bostället och inverka på blifvande arrendeafgifter af detsamma.
Efter öfvervägande af hvad härvid förekommit och enär upplyst blifvit, att f. d. mönsterskrifvarebostäilet Selleberg Börje Olofsgården är för invalidhusfondens räkning åt enskild person utarrenderadt intill midfastan år 1853, har Kongl. Maj:t uti nådigt bref till
Dess befallningshafvande i Skaraborgs län den 6 Oktober 1846 förklarat frågan om upplåtande af någon del utaf samma boställes jord under återstående arrendetiden icke utgöra föremål för nådig pröfning.
Beträffande deremot förevarande underdåniga ansökning, för så vidt den afser Rackeby församlings åstundan att, efter nämnde tids förlopp och allt framgent, få till omförmäida, allmän nytta åsyftande, ändamål den begärda jordrymden begagna, vill Kongl. Maj:t, som härtill för
Sin del finner skäligt lemna nådigt bifall, under de af kammar-kollegium och stats-kontoret för jordens öfverlåtelse till församlingen föreslagna vilkor, nu, i öfverensstämmelse med 77 § i Regeringsformen, föreslå Rikets Ständer att jemväl för deras del den gjorda ansökningen bifalla.
Datum ut säpra.
Gust. Peyron.
Utdrag af protokollet öfver Landtförsvarsärenden, hållet inför Hans Maj.t Konungen uti Stats-rddet på Stockholms Slott den 3 December 1847.
Hans Excellens, Justitie-statsmistern, Herr Grefve Posse, Hans Excellens, Statsministern för utrikes ärendens, Herr Friherre Ihre, K ■ Kongl. Maj.is IVåd.
Proposition, No 5r.
IS Stats-råden: Friherre Stael von Holstein, Munthe^ Friherre Peyron j Silfverstolpe, Waern, Friherre Gyllengranat, Faxe, Fåhraeus.
Departements-chefen uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med förut fa tia d t beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga proposition till Rikets Ständer, angående afsöndring af jord från .indragna! mönsterskrifvareboställe! vid f. d. adelsfane-regementet Selleberg Börje Olofsgården till byggnadsplats och omgifning för ett skolhus inom Rackeby församling af Skaraborgs län.
Och täcktes Kongl. Maj:t, uppå Stats-rådets underdåniga tillstyrkan, berörda förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, i nåder gilla samt befalla, att, i enlighet dermed, nämnde proposition skulle i vanlig ordning expedieras.
Ex protocollo A.
I J STOCKHOLM, Ecksteinska Boktryckeriet, 1848. » Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition, N:o 52. i N:o 52.
Ank. till Exp.-Utsk. den 31 Dec., kl. 1 e. m. Kong/.
Maj:ts nådiga preposition till Rikets
Ständer angående särskilda iemkningar uti det af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer antagna myntsystem; gifven Stockholms Slott den 20 Decem ber 1847.
Vid sista riksdag anmälde Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t deras då fattade beslut, att svenska myntets räkne-enhet skulle fastställas till ^ ritsilfver, i enlighet med det skrot och korn, som myntordningen af den g
Maj 1835 bestämde, samt att denna räkne-enhet, svarande mot 1 r:dr r:gs eller 3a skillingar banko, borde benämnas riksdaler och indelas i 48 skillingar, samt hvarje skilling i 4 styfver; och Kongl. Maj:t lemnade, uppå Rikets Ständers derom gjorda underdåniga anhållan, härå Sin nådiga sanktion, enligt skrifvelse till Rikets Ständer af den 8 Maj i845, med förklarande derjemte, att Kongl. Maj:t, sedan de för det nya myntsystemets full ständiga ordnande och tillämpning i afseende på allmänna räkenskapers förändring, utskylders debitering, vexelkursens noterande, böters beräkning m. m. nödiga upplysningar hunnit inhemtas, ville i nåder förordna om tiden och sättet att bringa samma system i verkställighet.
Vid de öfverläggningar, som föregingo Kongl.
Maj:ts nyssomförmälda beslut, undföll det icke Kongl. Majrts uppmärksamhet, hurusom ibland de flera förslag till ett ordnadt myntsystem, som lid efter annan blifvit framställda, de, som afsett decimalräkningens införande, rättvisligen tillvunnit sig många anhängare, och att, bland åtskilliga härvid uppgifna alternativer, räkne-enhetens indelning i ioo:delar erbjöd väsendtliga fördelar, så väl med hänsigt till enkelhet och lättnad vid räkenskapsföring, enär i all räkning skulle erfordras endast 2:ne kolumner och vid serskilda summors sammanräknande blott behöfde användas enkel addition med de tvänne sista ziffrornas frånskiljande, för att finna det i slutsumman ingående belopp af hvardera myntsorten, som ock i anseende till detta systems öfverensstämmelse med bruket inom de flesta civiliserade länder; men Kongl. Maj:t trodde Sig, det oaktadt, böra lemna företräde åt Rikets Sländers ofvanberörde förslag, enär Hill. till Rik.
Prot. 1847 & 1848. 1 Sami. 1 Afd. 14 Käft. 1 2 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition, N:o 52. detsamma i afseende på verkställigheten syntes vara förenadt med ett, jemförelsevis till fördelarna af förändringen, ringare mått af kostnader och besvär, än införandet af den från förra räknesättet mera afvikande tio- och hundradetalsräkningen.
De utlåtanden angående sältet för det vid sislförflutna riksdag antagna myntsystemets tillämpning i afseende på allmänna räkenskapers förändring ro. m., hvilka sedermera till Kongl. Maj:t inkommit, utveckla emedlertid förhållanden, på grund hvaraf det kan antagas, att decimalräkningens införande hvarken åstadkommer betydligare kostnader eller företer andra och större svårigheter, än som skulle uppkomma vid tillämpningen af förstnämnda myntsystem, helst om samtidig verkställighet komme att beredas åt det förslag i afseende på hemmansränlornas föienkling och nya jordeböckers upprättande, om antagande hvaraf Kongl. Maj:t beslutat att vid denna riksdag hos rikets Ständer göra framställning.
Myntenhetens indelning i joo-delar står äfven i samband med det på i ortalsräkningen grundade nya systemet för mått, mål och vigt, hvilket Rikets Ständer redan år r823 för sin del antagit; och då Kongl. Maj:t är sinnad att inom en icke aflägsen tidpunkt bringa detta i verkställighet, har Kongl. Maj:t ansett det jemväl af denna anledning vara lämpligare, att förändringen af systemet för rikets mynt verkställdes efter decimalsystemet.
Maj t, som i öfrigt, vid förnyad granskning af frågan om den nya räkne-enhetens benämning, funnit öfvervägande skäl vara för handen att, till åtskiljande från de flera slags riksdaler, som under namn af specie, banko eller riksgälds, för det närvarande i räkning förekomma, antaga en annan, än blott riksdaler, utan något tillägg, vill, då tillfälle nu erbjuder sig att, efter ytterligare samråd med Rikets Ständer, gifva åt det nya räknesättet en större fullkomlighet, härmed i sådant afseende föreslå: r:o att, med bibehållande af beslulet om räkne-enhetens fastställande till i riksdaler silfver, enligt mynt-ordningen af den 9 Maj 1835, denna räkne-enhet, motsvarande 1 riksdaler riksgälds eller 3a ski 1 lingar banko, må, i öfverensstämmelse med hvad Rikets Ständer vid tvänne föregående riksdagar beslutat, benämnas riksdaler kurant, till skillnad ej blott från den nuvarande räkne-enheten, riksdaler banko, utan ock från den ursprungliga mynt-enheten riksdaler silfver; , 2:0 att räkne-enheten indelas i 100 lika delar, benämnda penning, deraf alltså hvar och en i värde motsvarar 1 Tyy r:st i silfver, 3 r:st banko 5T’ny rst. riksgälds; eller nära i skilling sistnämnde mynt; Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition, N:o 52. 3 3:o efter det nya systemets verkställighet all räkning föres i 2:ne kolumner, riksdaler kurant och penning; hvarvid, likasom i andra länder, der myntets indelning i loo-delar är antagen, jemte penningtalet utsättas deraf uppkommande bråk; 4:o att vid omsättning eller reduktion af jordeboks- och hemmanstalsräntor, äfvensom vid debitering af afgifter, som efter det nya myntsystemets införande äro i annan myntsort bestämda, må, under iakttagande af de närmare föreskrifter, som af Kongl.
Maj:t varda meddelade, till förmån för den skattskyldige, uteslutas allt bråk, som icke uppgår till 4 penning, samt att bråk, öfverstigande £ penning, dertill jernnäs; 5:o att taxor för allmänna afgifter undergå skälig jemkning till öfverensstämmelse med det nya myntsystemet, så att bråk, öfver- eller understigande j penning, i möjligaste målto undvikes; 6:0 att, med tillämpning af det nya räknesättet, följande mynt af silfver och koppar må präglas; af silfver, enligt myntordningen af den 9 Maj i835, så att alla mynten blifva J2-lödiga, eller innehålla 3 delar fint silfver mot 1 del koppar, silfret till den i nämnde förordning bestämda vigt, under förbehåll af deri tillika utsatta remedia, nemligen: 1 å 1 riksd. silfv. el. 4 riksd. kurant — 400 penning
Ql rst. rgs. 1 st. ä 5 penning d:o d:o 5oo d;o d:o 1 „ 'ji „ „
Proposition, Nio 52.
För öfrigt anser Kongl. Maj:t, i sammanhang med beslutet om det nya kopparmyntets prägling, böra, i öfverensstämmelse med nu gällande stadgande, förklaras, att ingen är pligtig i betalning eller vexling på en gång emottaga mera än i r:dr kurant.
Slutligen anser Kongl. Maj:t, 7:0 att det nya räknesättet kan träda i verkställighet under loppet af år i85o från och med den dag, som af Kongl. Maj:t genom minst sexmånader förut utfärdad kungörelse bestämmes, och inom hvilken tidpunkt Kongl.
Majit vill låta iakttaga alla de förberedande åtgärder för detta ändamål, som af Kongl.
Majit bero och hvarförinnan de för bankens sedlar erforderliga nya formulärer äfven böra hinna förfärdigas.
Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse väl bevågen.
OSCAR. S. A.
Utdrag af Protokollet öfver Finans-ärenden, hållet inför Hans Maj;t Konungen i Stats-rådet å Stockholms Slott den 7 December 1847•
Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för utrikes ärendena, Herr Friherre Ihre; Stats-råden, Friherre Stael von Holstein, Munthe, Friherre Peyron, Silfverstolpe, IFceni, Friherre Gyllengranat, Faxe, och Fåhreeus.
Maj:té Nådiga Proposition, N:o SS. 5 Chefen för Finans-departemenet, Stats-rådet Munthe, anmälte å nyo i underdånighet de af serskilda embetsmyndigheter underdånigst afgifna utlåtanden i fråga om sättet för det af Kongl. Maj:t, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers beslut vid sistförflutna riksdag, den 8
Maj 1845 i nåder antagna myntsystems tillämpning i afseende på allmänna räkenskapernas förändring m. m.
Departements-chefen yttrade i underdånighet: — —r.
Uti föredragande
Departemenls-chefens förrberörda yttrande och tillstyrkande instämde jemväl SLats-rådets öfriga ledamöter, med undantag af Statsråden Faxe och Friherre Staél von Holstein, hvilka i så måtto härvid voro af skiljaktig mening, att de i underdånighet tillstyrkte det den, enligt Kongl. Maj:ts nådiga beslut af den 8 Maj 1845, för då antagna räkne-enhet godkända benämning ”riksdaler” mätte utan förändring bibehållas, helst allmänheten redan vant sig att med benämningen riksdaler, då den utan tilllägg förekommer, utmärka riksdaler riksgäld, hvilken ock skall motsvaras af nämnda räkne-enhet, samt, ehuru det icke kunde bestridas, att misstag om det myntslag, som vid uppnämning af ett penningebelopp afsågs, äfven hädanefter, liksom hittills, någon gång kunde ega rum, sådant dock snart skulle blifva mera sällsynt, i den mån allmänheten erhölle kännedom om det af Kongl. Maj:t jemväl gillade stadgande, att, då i författningar, aftal, räkenskaper, skuldsedlar eller skrifter af hvad slag som helst, hvilka efter viss bestämd tid utfärdas, benämningen af endast ”riksdaler,” utan serskild bestämmelse, förekomme, dermed skulle förstås här ofvan ornförmälda riksdaler, hvaraf en blefve lika med J riksdaler silfver, äfvensom olägenheten af ett dylikt missförstånd vore af mindre vigt derföre att beräkningen i bankomynt icke är mycket gängse bland de klasser, som i anseende till bristande kännedom om hvad genom en blifvande författning i nämnde afseende stadgades, kunde förmodas vara derför mest blottställda; hvaremot, efter nämnda Stats-råds omdöme, den nu föreslagna nya benämningen af riksdaler kurant kunde dels väcka föreställning, att denna riksdaler innefattade ett värde, skiljaktigt både från bankoriksdalerns och från riksgäldsriksdalerns, samt dels, innan det verkliga värdet blefve allmänt kändt, gifva anledning att förvexla benämningen kurant med den af banko.
Serskildt anhöll Stats-rådet IVcern att få för sin del i underdånighet förklara, det han icke kunde undertrycka den öfvertygelsen, att tiopenningstyc - 6 Kongl. Majtts Nåd.
Proposition, N:o 52. ket utgjorde ett mindre beqvämt mynttecken, som tillika hade den olägenheten att alltför mycket aflägsna sig från verkliga metalliska värdet, hvadan, i Stats-rådels tanka, lämpligare skulle vara att för denna myntsort använda den uppfinning, som utomlands ej länge sedan egt rum, nemligen att slå lägre myntvalörer af silfver, men meden omgifvande ring af koppar; och trodde Stats-rådet, att man åtminstone borde hålla öfvergången härtill öppen, till dess fullständig kännedom och erfarenhet om nämnda uppfinnings ändamålsenlighet hunnit inhemlas.
Hvad Stats-rådets fleste ledamöter härvid i underdånighet tillstyrkt, fann Kongl. Maj:t godt i nåder gilla och bifalla; och skulle i, enlighet med Kongl, Maj:ts sålunda fattade beslut, förslag till nå dig proposition i ämnet uppsättas och serskildt justeras.
Utdrag af Protokollet öfver Finans-cirenden, hållet inför Hans Majit Konungen i Stats-rådet å Stockholms Slott den 20
December 1847- Nä r v ar ande: Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för utrikes ärendena, Herr Friherre Ihre , Statsråden, Friherre Stael von Holstein, Munthe , Friherre Peyron, Silfverstolpe, kV:ern , Friherre Gyllengranat, Faxe, och Fåhreeus.
Shifvelse, N:o 53. 7 Chefen för Finans-departementet, Slats-rådet Munthe, uppläste lill justering ett, i öfverensstämmelse till Kongl Majit förut fattade nådiga beslut, uppsatt förslag med Kongl. Majits nådiga proposition till Rikets Ständer, angående serskilda jemkningar uti det af Kongl.
Majit behagade , enligt Stats-rådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla delta förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, och befallte, att, i enlighet dermed, nådig proposition skulle under denna dag lill Rikets Ständer afla Las. Ex protocollo L. L.
Ank. till Exp.-Utsk. den 3 Jan. 1848 kl. 5 e. m. Kongl.