Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad i detta moment finnes föreskri/vet, äger icke tillämpning på den i 13 § 2 morn. omförrnälda Nämnd, hvilken, titan särskildt anslag, alltid anses samlad, då Riks-Nämnden har Plenum. 2:o.
Utom för de frågor, som skola i Riks-Nämnden afgöras, vare Stånden jemväl medgifvet, att på ett rum till gemensam öfverläggning rörande allmän, vid Riksdagen under handläggning varande fråga sammanträda, likväl utan rättighet att der besluta.
Önskar ett Stånd sådant sammanträde — — — •— — — sagd t är. §. 47..
Uti Plena föredragas ärendena i den ordning de inkommit, så framt ej Riks-Nämnden eller Ståndet derom annorlunda förordnar ; börande Landtmarskalken och Talmännen, sedande förut inhemta!, huruvida någon Konungens Proposition till öfverläggning kan förekomma, samfäldt, i närvaro af tvänne af hvarje Stånd utsedde Ledamöter, helst sådane, som vid någon föregående Riksdag varit i Ståndet Riksdagsmän, samt med biträde, af RiksNämndens och Ståndens Sekreterare, dagen förut i ett särskildt rum å Riddarhuset sins emellan öfverenskomma om följande dagens föredragnings-ämnen, hvilka, dåde skola uti Stånden behandlas, böra, sä vidt möjligt är, hos dem alla samtidigt handläggas. §. 48.
Föredragnings-ämnen äro dessa och inga andra: i Riks-Nämndens Plena: l:o Konungens Propositioner och skrifbe/ser; 2;o Riksdagsmäns inom Riks-Nämnden väckta Motioner och Förslag; 3:o Från Utskott inkommande Belänkanden och Förslag; 4:o Ärenden, som genom protokolls-utdrag från Stånden blifvit Riks-Nämnden meddelade; i Riks-Slåndens Plena: Lo Utskottens Betänkanden och Förslag; 2:o Mål, som genom Protokolls-Utdrag från Riks-Nämnden eller Medslånden blifvit meddelade; 3:o Riksdagsmäns inom Ståndet vach ta Motioner och Förslag angående Ståndets enskilda angelägenheter. § 49. l:o.
Hvar och en allmän fråga, som första gången i RiksNämnden förekommer, skall, så vida ej Riks-Nämnden enhälligt ge - Konstitutions-Utskoltets Memorial N:o 33. 21 nast densamma till vederbörligt Utskott förvisar, ligga på bordet till nästa Plenum, då Remiss bör ske; dock stånde hvarje Ledamot öppet — -— — — — — — — — — — — — — — — ovägerligen fattas. 2:o Dä saken från Utskott återkommit, blifve den efter första uppläsandet liggande på bordet.
Den kan vid nästa föredragning, ehvad öfverläggning ägt rum eller ej, på flera Ledamöters förenade begäran, åter hvila; men då saken tredje gången förekommer, skall den till afgörande företagas.
Hvar och en fråga af annan än allmän beskaffenhet, äfvensom preliminära hemslällanden och förfrågningar från Utskotten, må genast kunna afgöras, så vida den eller de af någon Ledamot ej begäres på bordet.
Uti Riks-Nämndens och Ståndens Canzlier bör alltid finnas en öppen förteckning öfver alla pä bordet lagda
Mål med dertill hörande Akter och Handlingar. 3:o Vid pröfningen i Riks-Nämndens eller Ståndens Plena af Utskotts algifna förslag, skall detsamma först framställas till antagande eller förkastande ulan förändring.
Göres dervid anmärkning till förändring, och finner Riks-Nämnden eller Ståndet ärendet tillfyllest utredt, må Riks-Nämnden eller Ståndet, sedan bestämdt förslag till sådan ändring blifvit uppgjordl, om dess antagande eller förkastande, antingen genast eller, derest någon Ledamot det äskar, i annat Plenum besluta.
När ett sålunda beredt förslag till Riks-Nämnden eller Stånden återkommer, varde det behandladt på samma sätt, som här ofvan oin Utskotts första förslag stadgas, dock alt ytterligare återremiss ej må äga rum. 4:o.
Återförvisar Riks-Nämnden eller något
Stånd ett redan beredt mål till vederbörande Utskotts ytterligare utlåtande, åligge Utskottet att dermed inkomma till Riks-Nämnden eller det Stånd, som återremitterat; eller, i sistnämnde Jäll, så framt de öfriga Stånden, uti mål, der Tre Stånds röst utgör Riksens Ständers, redan fattat sammanstämmande beslut, Ståndet derom underrätta; kunnande, genom sådan återförvisning, expeditionen af beslutet ej uppehållas. 5:o. tietänkanden fran Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet skola, likasom Expeditions-Utskottets förslag till Riksdags-bcslut och skrifve/ser, behandlas af Riks-Nämnden; Lag samma vare om Betänkande från sådant Utskott, som för behandling af fråga, hvilken eljest skolat af Allmänna Besvcirsoch Ekonomi-Utskottet handläggas, blifvit enligt 36 § 3 moni. tillsatt.
Alta andra Utskotts betänkanden afgöras i Stundens Plena. §. 50.
Riksdagsman äge rätt att i Riks-Nämndens och i sitt Stånds Plenum, stående och från sin plats, till protokollet fritt tala och Konstitulions-Ulskottets Memorial Di:n 33. utlåta sig i alla frågor, som under öfverläggande komma, och om lagligheten af allt, som inom Riks-Nåmnden eller Ståndet sig tilldrager.
Hvar och en yttre sig öfver ett ämne i den ordning, han dertill sig anmält och uppropad blifvit; och må ej någon vara berättigad att tala utom Protokollet.
Ingen (illåte sig personligen förolämpande uttryck; sker det, pröfve Riks-Nämnden eller Ståndet, huruvida den Ledamot, som sålunda sig förgått, må af Landtmarskalken elfer Talmannen erhålla tjenlig föreställning och varning, eller om saken bör behandlas enligt 78 §, eller ock alldeles förfalla. §. 52.
Utaf alla Memorialer och Anföranden, som äro af egenskap alt höra till något Riksens Ständers Utskott remitteras, skola till Riks-Niimnd.cn Protokollet, och det andra till Utskottet afgår. §. 53. ho. Enär ett ämne slutligen skall afgöras, böra alla dertill hörande Handlingar uppläsas, så framt någon Ledamot sådant åslundar.
Ej må något mål till slutligt afgörande företagas förr, än Landtmarskalk eller Talman först inhemta!, huruvida RiksNiimnden eller Ståndet anser öfverläggningen fulländad, hvarefter Propositionen justerad framslälles.
Propositionen med Ja, må väl erinringar dervid i tjenliga ordalag göras, men ingen försöka alt beslutet genom ny öfverläggning upprifva.
Nej, eller tvärtom, och de, som öfverröstade äro, ej begära votering, läte de, örn dem sä godt synes, sin särskilda mening i Protokollet anteckna; kunnande sådant deni ej i något fall förvägras.
Begå res vid öfverläggning i Riks-Nämnden, af två elter flera Ledamöter, tillhörande minst två Stånd, och vid öfoer låga ning inom Ståndet afen eller flera votering, och han eller de ej vilja derifrån afstå, då skall voteringen straxt derefter för sig gå; och må proposition ej göras om det voteras skall, ej eller votering derom tillåtas.
Vid omröslningarne, ' som alltid skola med tryckta och omärkta, enkla, slutna och hoprullade sedlar verkställas, beräkne -hvarje ledamot blott en röst, änskönt han ock vore Fullmäktig för Hera till val berättigade Corporationer. 2:o.
Vid omröstning i Ståndens plena skall voterings-proposition, jemte tydlig contra-proposition, genast författas, justeras och anslås; och skall Ordföranden, till undvikande af paria vota, förrän sediarne uppräknas, en bland dem utlaga och genast förseglad aflägga.
År pluralitelen redan vunnen, bör den affagda sedeln ouppbruten genast förstöras. 3:0.
I Riks-Nämnden röstas ståndsvis; omröstning äger dervid endast rum inom de Stånd, der den blifvit begärd, och förfares dervid, såsom här ofvan föreskrifvcs.
Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 33. 23 Såsom Riks-Nämndens beslut galle tre Stånds mening.
Om uti andra, än de uti 29 § 3 mom. upptagna frågor, två Stånd stadna emot två, för falle frågan, dä två Ständ sådant beslulil eller frågan afslagit; meni annat fall öfver lemnäs af görandet af den Ivis tiga Jrågan åt en Nämnd, på sätt i 73 % 2 morn. finnes föreskrifvat. §. 55.
Landtmarskalk elier Talman må ej kunna vägra proposition, utom i det fall, dä han finner en väckt fråga bokstafligen strida mot Grundlagarnes lydelse; börande förut hafva skälen lill sitt vägrande anfört.
Skulle ej Riks-Nämnden eller Ståndet med honom instämma i begreppet härom, utan ändock — — — — — — Regerings-Formens 84 § föreskrilver. g. 5G.
Riksdagsman åge rätt att uti Riks-Nämnden framställa motioner och förslag.
Sedan En månad från Riksdagens början, enligt 27 §, lilländalupit, må likväl nya Jråtgor af Riksdagsmän icke väckas kunna, ulan sä vida de af redan fattade beslut, eller redan upptagna ärenden, eller under Riksdagen inträffande händelser, omedelbarligen föranledas.
I Stånden må ej väckas motioner och förslag angående allmänna frågor, utan endast sådana, som Ståndets enskilda besvär och angelägenheter röra.
Intet ärende må nedläggas utan Riks-Nämndens eller Ståndets uttryckliga beslut. §. 57. l:o. l)et beslut öfver en allmän fråga, som Riks-Nämnden fattat, skall genom Protokolls-utdrag, meddelas Stånden.
De allmänna beslut, hvaruti Stånden slädnät, skola på enahanda säll meddelas så väl de öfriga Stånden, som Riks-Nämnden.
Vill ledamot, sorn vid öfverläggning ståndsvis ej uti Ståndets fattade beslut instämt, sin särskilda tanka bos de öfriga Stånden anmäla, stånde del honom fritt, genom särskildt Memorial eller Dictamen till Protokollet, hvilket må Med-Stånden tillställas, enär han de för communicationen oell Protokollet nödiga exemplaren deraf till Sekreteraren aflemnar.
Lag samma vare, då Remiss eller Betänkande från Riks-Nämnden, Stånden eller Utskotten afgår; dock må ej i något fall utlåtande eller beslut genom enskild Ledamots eller minoritetens protest eller reservation uppehållas. 2:o. Af Protokollsutdragen böra alltid
Fem exemplar utskrifvas, af hvilka de Fyra afgå enligt föreslående mom. och det Femte, eller sä kallad Löpare, kringsändes, påtecknas i Ri/csNämndcn och i hvarje Stånd af Sekreteraren, samt sladnar slut - Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 33. ligen hos Ridderskapet och Adeln — — — — — — — — — — högt uppläsas. §. 58.
Vid justering af Protokoll eller Protokolls-utdrag — — — — — — uppkommer.
Utur ett Protokoll må vid justering, med Riks-Nämndens elier Ståndets bifall och på den talandes eget begifvande, uteslutas dess egna uttryck — — — — — — sig grundar. §• 72.
Ingen expedition öfver något Riksens Ständers Beslut må utgå förr, än densamma först blifvit uppsatt af ExpeditionsUtskotlet och derefter uti Riks-Nämnden behörigen justerad och underskrilven.
De från samtliga Ständer — — — — — — — — af hvarje Stånd. §. 73. ho.
Stadna Riks-Stånden i sina särskilda Plena i sina beslut öfver någon fråga uti hufvudsakligen eller till vissa delar skiljaktiga meningar, då skall hvarje Stånds beslut genom Protokolls-utdrag remitteras lill det Utskott, som med målet befattning haft, hvilket äligge, all meningarne, så nära möjligt är, sammanjemka och med Förslag öfver denna jemkning inkomma till Riksens Ständers Plena, som öfver den jppade frågan sedermera definitivt beslule.
Skulle detta försök till jemkning fruktlöst aflöpa, ulvälje Riksens Ständer i sina särskilda Plena, genom allmän omröstning, lill en Nämnd, alt förstärka det Utskott, till hvars handläggning målet hört, så att Ledamöterne blifva Trettio af hvarje Stånd, hvilka samfäldt röste, såsom 53 § föreskrifver, Öfver den tvistiga frågan och åge att densamma med Riksens Ständers rätt afgöra. 2:o.
Om en fråga uti Riks-Nätnnden bäfver enligt 53 § 3 moni. oafgjord, skall den omedelbart derefter och utan vidare diskussion med Riks-Nämndens rätt afgöras genom samfäld omröstning af de tills lädesv ar ande Ledamöterna af en Nämnd, bestående utaf Trettio från hvarje Stånd, enligt 28 § dertill valde personer, hvilka samfäldt rosta, på säll 53 § föreskrifter.
Ordföranden i Riks-Nämnden före äfven ordet i denna Nämnd, dock ulan rätt att i omröstningen deltaga. § 75. ho. Till Grundlags stiftande, upphäfvande, förändring eller förklaring fordras alla Riks-Ståndens sammanstämmande beslut och Konungens sanction. 2:o Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 33. 25 2:o. Riks-Nämndens beslut galle såsom Riksens Ständers uti alla frågor, hvilka skota i Riks-Nämnden afgöras. 3:o.
För beslut i alla öfriga ärenden, de mål undantagna, hvarom i Regerings-Forniens 60, 69, 70, 71 och 72 §§ särskilt förordnadt är, gälle, jemte Konungens samtycke, Tre Stånds mening ; men skulle Två Stånd stadna emot Två, förfalle frågan och förbi ifve vid det, som tillförene stadgadt varit.
Är åter frågan af sådan beskaffenhet, att den ej kan förfalla, gånge såsom i 73 § stadgadt är. 4:o.
Allmän fråga, sorn i följd, of derom fattadl beslut, blifvit nedlagd eller a/s/agen eller förfallit, må ef kunna vid samma Riksdag å njo väckas eller upptagas. §• 78.
Ej må Riksdagsman någon tid kunna under tilltal ställas eller sin frihet beröfvas för dess gerningar och yttranden uti RiksNämnden, Riks-Slånden, dessas gemensamma sammanträden eller något Riksens Ständers Ulskolt, utan att det
Stånd, till hvilket han hörer, sådant tillåtit genom uttryckligt beslut, deruti minst fem sjettedelar af Ståndets vid omröstningen in Pleno tillstädesvarande Ledamöter instämt.
Tage sig dock ingen häraf anledning till frikallelse från det Författare-ansvar, som Regerings-Formens 81 § och 2 mom. i 29 § af denna Riksdags-Ordning utsätta.
Men öfverfaller någon inom Stånd, Nämnd, Utskott eller
Ståndens gemensamma sammanträden den andra med hugg och slag — -— — något Tjenstehjon.
Regerings- Formen. §• 52.
Landtmarskalk och Talemän för Borgare- och Bonde-Stånden — — — Taleman för Preste-Slåndet.
Uti Riks-Nämnden föres ordet af Landtmarskalken, eller då han är hindrad, af Preste-, Borgare- eller B onde-Stan de Is Taleman, som icke har taga förfall och i nu sagd ordning närmast föijer. §. 53.
Riksens Ständer välje genast, sedan Riksdagen blifvit öppnad, dels deri mindre Nämnd, som då Riksens Ständer lill Riks-Numnd Dih. lill R.
Trot. k856 &. k857. 5 Sami. k2 Raft. 4 Konslitulions-Utskottets Memorial N:o 35. sammanträda, skall i de fäll Riks dags-Ordning en föreskrifva genom omröstning bestämma Riksens Ständers beslut, dels de Utskott, hvilka skola Ärendena bereda.
Sådana vid — — — —•
Ett Lag-Utskott, att utarbeta de ifrån Riks-Numnden remitterade Förslag till Civil-, Criminal- och Kyrko-Lagarnes förbättring; samt ett Allmänt Besvärs- och Ekonomiskt Utskott, att, i anledning af i Riks-Nämndens Plena väckta frågor, anmärka brister i de Allmänna Hushållnings-anstalterna och förändringar deruti föreslå. §. 56.
Allmänna frågor, som uti Riks-Nämndens Plena väckas, må ej till eli omedelbart afgörande der upptagas, utan skola öfverlemnas till behörigt Utskott, som äge, all dem utreda och deröfver sig yttra, på sätt i Riksdags-Oi dningen föreskrifves. §. 70.
Riksens Ständers valda Bevillnings-Ulskott åligge, att bereda alla från Riks-Nämnden remitterade frågor, som angå — — — — — — billigt och nyttigt. §• 81.
Denna Regerings-Form samt Rikets öfriga Grundlagar kunna icke ändras eller upphäfvas, utan genom Konungens och alla Riks-Slåndens sammanstämmande beslut.
Ej må frågor derom uti Plena väckas, utan anmälas de — — — — — — — — — — till deras åstundan.
Vill Konungen hos Riksens Ständer föreslå någon ändring i Grundlagarne, höre Han Stats-Rådet och öfverlemne sedan Sin Proposition, jemte Stats-Rådets tankar deröfver, till Piks-Nämnden, som genast, utan att om denna Proposition förut öfverlägga, uppdrage Konstitutions-Utskotlet, att sitt utlåtande derom afgifva till Stånden, hvilka då kunna derom öfverlägga.
Utskottet — — — beélut. §• 87.
Ständer äga gemensamt med Konungen makt att stifta allmän Civil- och Criminal- samt Kyrko-Lag och alt sådan förut stiftad
Ej må Konungen utan Riksens Ständers samtycke, och icke Ständer na utan^Konungens, någon ny Lag göra eller gammal afskaffa.
Frågorj härom Konstitutions-Ulskollcts Memorial N:o 33. 27 må i Rihs-Hämndens plena kunna väckas och skola — — — — — — stadgadt varit. §. 89.
Uti Riks-Nävmdms Plena må frågor väckas om förändring, förklaring och upphäfvande af Lagar och Författningar, sorn Rikets allmänna Hushållning röra; om sådana nya Lagars stiftande samt om grunderna för allmänna Inrättningar af alla slag, hvilka frågor — — — — — — — — — — — — — — _ — — -—är stadgadt. §. 110.
Ingen Riksdagsman må kunna under tilltal ställas eller sin frihet beröfvas för dess gerningar och yttranden uti Riks-Nurnnden, Riks-Ständen, dessas gemensamma sammanträden eller något Riksens Ständers Utskott, utan att del Stånd, till hvilket han hörer, sådant tillåtit genom ett uttryckligt beslut, deruti feni sjettedelar af Ståndets vid omröstningen in Pleno tillstädesvarande Ledamöter instämt.
Ej eller skall — — — , — — — beifra låta.
Af Herr Friherre Paijkull, Johan Gustuf: “Alt Riks-Stånden vid gemensamma sammanträden må i vigtiga frågor öfverlägga, kan vara nyttigt med hänseende till de ömsesidiga upplysningar, som då kunna meddelas, men att beslut derjemte vid dessa sammankomster skola fattas, lärer näppeligen vara förenligt med hvad klokhet och försigtighet bjuda.
Sådant skulle nemligen lemna alltför fritt spelrum för en skicklig och tilltagsen folkledare alt på en gång hos alla fyra Stånden göra sina åsigler gällande och då afgörande beslut genast, under ögonblickets hänförelse, komne att fattas, är stor anledning att befara, det dessa beslut icke alltid blelve de mognasle.
Alt voteringarne skulle ske Ståndsvis innebär ingen garanti häremot, ty öfverraskningen eller den förförande verkan af en öfverlägsen talegåfva utöfvar sitt inflytande på alla Stånd.
Med iagttagande af hvad grundlagen” för närvarande bjuder, kan sådant svårligen inträffa, tv emellan öfverläggningen vid det allmänna sammanträdet, ocb beslutet bos do särskilda Stånden måste alltid nåeon tid 28 Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 35. förflyta, hvarunder sans och eftertanke hinna att taga sitt möjligen förlorade välde tillbaka och, då Stånden ånyo befinna sig på sina vanliga samlingsrum och inom sin egen slutna krets, torde kunna antagas att deras vanliga hållning och tänkesätt äfven sjelfmant återkomma.
Representationen skulle genom antagande af ifrågavarande lagförändring nedsjunka till en verklig enkammare.
Men, af erfarenheten varnad och vid betraktande af alla de vådor samt den brist på stadga och säkerhet, som ett sådant regeringssätt medförer, har nutiden icke blott i monarkiska, utan äfven i republikanska stater vanligen sökt att sorgfälligt undvika något dylikt.
Det torde derföre vara mindre välbetänkt att så småningom söka införa ett sådant hos oss.
— Jag säger med flit så småningom, ty det kan vara ganska troligt att nu afgifne förslag endast är första steget och att, om detta antages, nya förslag framdeles icke skola uteblifva, hvarigenom den så kallade Riks-Nämnden i de flesta eller alla frågor skulle blifva berättigad alt lätta afgörande beslut.
Med åtanken på hvad som komma kan bör man således med största varsamhet behandla förevarande ämne och icke beträda en bana, som man har svårt att förutse hvart den kan föra oss.
Att alla Ekonomi-Utskottets Betänkanden, d. v. s, en mängd önskningsmål, skulle ulan ”våda eller olägenhet” kunna i det allmänna sammanträdet afgöras, är en sats, hvars rigtighet högeligen kan betviflas.
Om förhastade och oljenliga önskningar framställas, hvilket vida oftare i Riks-Nämnden skulle inträffa än nu, i anseende till den större lättheten att der genomdrifva hvarje förslag, än i de fyra Stånden särskildt, så skulle Konungamagten blifva det egenteligen återhållande elementet, som visserligen genom vägradt bifall skulle kunna förhindra Ständerna att rusa till sitt förderf, men deremot, genom det ofta upprepade obehaget att nödgas säga nej, försätta sig sjelf i en spänd och till sina följder vådlig ställning till representationen.
Den omtalade bekantskapen emellan Stånden, som skulle befordras genom dessa sammankomster, komme troligen att inskränka sig lill en högst ytlig, ty om en stor folkmassa officielt sitter tillsammans en stund hvarje dag under en kortare tidrymd, så kommer man dock föga i beröring med hvarannan.
Det är till och med först längre fram under Riksdagen, som ledamöterna i ett och samma Utskott lycka sig något när mare känna hvarannan och i allmänhet göras emellan äldre personer icke så lätt nya bekantskaper.
Sjelfva idéen är visserligen i och för sig rätt vacker, men äfven om den kunde i någon mån realiseras, skulle fördelarne deraf mer än uppvägas af de påtagliga vådor förslaget innebär.
Då sjelfva hufvudsaken deruti är förkastlig så till innehåll sorn syftning, har jag ej aktat nödigt ingå i någon närmare granskning af dess uppställning och ordalag, utan inskränker mig till alt på det fiffigaste förorda dess ogillande.” Af Hein- Munck af Rosenschöld, Thomas: “Sedan de flere förslag lill mera genomgripande förändringar i vår nationalrepresentations sammansättning, hvilka tid efter annan blifvit framställde, icke vunnit Rikets Ständers bifall, och någon sådan förändring icke eller synes vara att emotse under den närmaste framtiden, har uppmärksamheten blifvit rigtad på vidtagande af åtgärder för förbättrande af arbets-ordningen för Rikets Ständer, med bibehållande af Stånds-författningen oförändrad
En af de största olägenheter, som med nuvarande arbetssättet är förenad, eller den att Riks-Stånden hvart för sig öfverlägga och fatta beslut, har man sökt i någon mån afhjelpa genom stadgandet, att alla fyra Stånden skola, då två Stånd sådant besluta, till gemensamma öfverläggningar i vissa förut bestämda - Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 33 29 stämda frågor sammanträda, och det förslag Konstilutions-Utskottet i förevarande betänkande afgifver, alser att taga ytterligare ett steg på denna bana.
Hade detta förslag innefattat, att Riks-Ståoden i alla frågor, hvilka icke ensamt rörde något af Stånden enskildt, borde gemensamt öfverlägga och derefter Ståndsvis lätta sina beslut, skulle jag icke tvekat att med min röst understödja detsamma, öfvertvgad att stora fördelar för ärendenas behandling härigenom vunnits.
Sådant förslaget nu är, tror jag deremot icke att det förtjenar Rikets Ständers bifall.
Genom dess antagande skulle den redan nu allt för invecklade arbets-ordningen blifva än ytterligare invecklad, och emot detsamma kan med skäl anmärkas, att ehuru Utskottet funnit det skola medföra fördel, att ärendena af alla fyra Stånden gemensamt handläggas utan särskilda öfverläggningar ståndsvis, Utskottet likväl endast åt de jemförelsevis minst vigtiga af dem sökt bereda denna fördel.*
Uti denna reservation hafva Herr Brinck och Riksdags-fullmäktigen Lars Magnus Knutsson instämt.
Af Herr Kongl. Hofpredikanlen Wensjoe: “Jag har ej kunnat biträda detta förslag till ändring i åtskilliga paragrafer af våra Grundlagar, utan inom Utskottet afstvrkt detsamma.
Skälen till mitt afstyrkande öro i korthet följande: l:o Genom att införa den s. k.
Riks-Nämnden såsom ett femte hjul i vår föröfrigt fyrdelta Stånds-represenlation skulle vårt redan nog invecklade Riksdags-machineri blifva ännu mera inveckiadt.
Följden skulle blifva ökad friktion, samt hämmad och ojemnare gång. 2:o Då motioner icke, såsom hittills, skulle väckas samtidigt i de fyra Stånden, utan successive af ledamöter ur alla fyra Stånden i den s. k. Riks-Nämnden, och samma förhållande skulle ega rum med alla deraf föranledda, remiss till vederbörligt Utskott föregående, öfverläggningar, äfvensom med diskussionerna i alla ekonomiska frågor: så är klart, att detta skulle bidraga till våra redan allt för långa Riksdagars ytterligare förlängning. 3:o Som den s. k. Riks Nämnden skulle hafva sitt eget kansli och sin egen betjening, att icke tala om en egen lokal, med ett större gemensamt samlingsrum och fyra för omröstningarne ståndsvis behöfliga sidorum; så skulle, om förslaget antoges, de redan förut tillräckligt dryga Riksdags-kostnaderna komma att ytterligare ökas. 4:o Genom alt sammanföra alla fyra Stånden på ett rum till gemensamma öfverläggningar och beslut kan förslaget lätt i tidernas längd leda till ett rent enkammarsystem — det, i min tanke, vådligaste af alla representationssätt. 5:o
Den vigt inan lagt dervid, att ledamöterna af de fyra Stånden genom detta sammanförande skulle lära mera känna och värdera hvarandra, torde få sin motvigt deri, att med detsamma äfven öppnades rikare tillfällen för dem, som kunde vara så sinnade, att missförstå, misstyda, förkättra och anfalla sina motståndare. 6:o
Det är föga sannolikt, att beslut, fattade i Riks-Nämnden omedelbart efter intrycket af en diskussion, hvari de olika partierna, mera fulltaligt samlade, uppbjudit all sin förmåga att göra sina motsatta åsigler gällande, skulle blifva mera opartiska, mera välbetänkta och mera till fäderneslandets gagn ledande, än som nu är förhållandet.
Prol. 1856 & 1857. 3 Sami. 12 Haft. 5 30 Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 33. 7:o Då någon egentlig vinst för