Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Kuratorerne funno något hinder derför icke möta, samt Kuratorerne, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkning vid 1846 och 1847 års räkenskaper, uti underdånigt utlåtande den 20 Juni 1850, hos Eders Kongl. Majit tillkännagifvit, det sådant komme att för framtiden iakttagas, utan att någon föreskrift härutinnan sedermera meddelats hvarken af Kammar-rätten eller af Eders Kongl Majit, försök att följa denna ordning väl, beträffande de tvänne års räkenskaper, som näst derefter afgålvos, eller för åren 1849 och 1850, skett i så måtto, att räkningen från Landt-ränteriet dit alla stipendie-inrättningens medel ingå och derifrån alla utbetalningar ske, utom de hvilka Gymnasie-logden af omhänderhafvande medel besörjer, afslutats för år 1849 den 31 Oktober 1850 och för år 1850 den 29 November 1851; men då häraf följt, att räkenskapen för det året redogörelsen omfattat, icke, såsom vederbordt, fått upptaga alia till det året hänförliga inkomster och utgifter, utan en del deraf, som efter ränteri-räkningens tidigare afslutande tillkommit, måst i räkenskapen för kommande året ingå, hvilket icke varit förenligt med föreskriften, att räkenskapen skall upprättas för kalender-år; har, till undvikande af onödiga balanseringar, ränteri-räkningen under de påföljda åren hållits öppen till ultimo December och, afslutad de första dagarne i Januari, då aflemnats till Gymnasie-bokhållaren, som deraf lemnat Gvmnasie-fogden del, för upprättandet af special- och restantie-räkningarne; hvarefter, sedan samtliga räkninga me kommit Gymnasie-bokhållaren tillhanda, han varit i tillfälle uppgöra bokslutet; hvilket allt me.dtagit den tid, som förflutit ifrån ränteri-räkningens erhållande /intilldess räkenskapen hunnit afslutas och till Kammar-rätten insändas.
Dessa förhållanden hafva varit vållande til! det anmärkta, men icke i något afseende för stipendie-kassan menliga, dröjsmålet, derigenom fasthellre räkenskapen fått all möjlig fullständighet; och anse sig Kuratorerne böra undérdånigst nämna, att räkenskapen för år 1854 blifvit afslutad den 31 sistlidne Januari och till Kammar-rätten insänd den 13 dennes. — 326 — Revisions-berättelsen innefattar vidare, att, sedan det af Kuratorerne upprättade och den 3 Januari 1849 till Kongl. Maj:t inkomna underdåniga förslag till instruktion för stipendie-inrättningens styrelse och till reglemente för utlåning af dess medel, i sammanhang med en af Hedervärda Bonde-ståndet vid 1847 och 1848 års riksdag gjord underdånig framställning, angående försäljning till skatte af inrättningens hemman, hvaröfver Kammarkollegium och Justitie-kanslers-embetet blifvit börda och underdåniga utlåtanden afgifvit, Eders Kongl. Maj:t skall, den 11 April 1853, hafva ånyo öfverlemnat detta ärende till Kammar-kollegium, för att, efter vederbörandes hörande, utlåtande meddela, men att Kammar kollegium ännu icke med yttrande i ämnet till vederbörande Departement inkommit.
Enligt en från Landsböfdinge-embetet härstädes Kuratorerne tillsänd, bestyrkt afskrift af Eders Kongl.
Maj:ts till Kammar-kollegium den 11 April 1853 aflåtna nådiga skrifvelse, laar dock Eders Kongl. Maj:t slutligen afgjort frågan, jemväl af Kuratorerne väckt, om Hvitfeldtska hemmanens försäljning till skatte, hvilket Eders Kongl. Maj:t funnit
Sig icke böra, i strid mot det af Margaretha Hvitfeldt upprättade testamente, i nåder bifalla; men Eders Kongl. Maj:t har anbefallt Kammar-kollegium, att, efter vederbörandes hörande, inkomma med underdånigt förslag till sådan förändring i de för Gymnasie-hemmanens förvaltning och upplåtande gällande föreskrifter, att derigenom, utan mehn för stipendie-kassan, hemmansåboernes bästa, så vidt rättvist och billigt vore, måtte kunna befrämjas.
1 anledning häraf och sedan Landshöfdinge-embetet, uti skrifvelse den 19 Maj nyssnämnde år, anmodat Kuratorerne att till Kammar-kollegium afgifva förslag i ofvanberörde afseende, har Kuratorernes utlåtande i detta ärende blifvit till Landshöfdinge-embetet insändt den 13 dennes.
Kuratorerne framhärda med djupaste undersåtlig vördnad, trohet och nit, Stormäktigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter, OL.
FÅHRAUS. P. EKMAN.
Götheborg den 20 Februari 1856.
Joli. Brusewitz. - 327 — Kongl. Götha Hof-riitts underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkning vid 1852 och 1853 års expensmedels-räkningar för bemälte Hof-rätt.
. Storma k tigs te Allernådigste Konung!
Till åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts befallning i nådig remiss af den 4 i denna månad — i anledning deraf, att Rikets Ständers sednast församlade Revisorer uti berättelse, afgifven den 14 December 1855, angående verkställd granskning af stats-verkets räkenskaper för åren 1852 oell 185?), i fråga om denna Hof-rätts expensmedels-räkningar anmärkt, att
Hof-rätten för inköp af silke låtit utbetala, år 1852, Fyra hundra Riksdaler 8 sk., och, år 1853, Ett hundraåttiosju Riksdaler, ehuru i Eders Kongl. Majds och Rikets Svea Hof-rätt utgiften för nämnde artikel under begge dessa år endast uppgått till sammanräknade Åttiofyra Riksdaler, äfvensom att antalet af de för denna Hofrätt inköpta statskalendrar, utgörande tretiofem stycken för hvartdera året, ansetts vara större jin behofvet påkallat, — får Hof-rätten nu, jemte återsändande af remiss-akten och med bifogande af ett infordrad! yttrande från de tjenstemän, hvilka under ifrågaställda tiden härstädes bestridt vice Advokatfiskals-tjensten, i underdånighet afgifva följande utlåtande:
Hvad angår frågan om åtgången af silke åren 1852 och 1853, får Hof-rätten i underdånighet åberopa de af vice Advokat-fiskalen 'Rahmn och f. d. tjenstförrättande vice Advokat-fiskalen Sjögren anmärkta förhållanden: att af de fyra hundra tretioett lod silke, Snörmakaren Ramberg, efter åtagande vid entreprenad-auktioner, levererat nämnde år, mot betalning för 131 lod efter En Riksdaler 16 sk., och för 300 lod efter En Riksdaler 18 sk. lodet, en behållning af 83 lod lörefunnits vid ingången af år 1854, enligt Amanuensens bilagda redovisning för det året, i löljd hvaraf åtgången de två nästföregående åren rätteligen utgjort 348 lod; — att detta silke, jemlördt med det som lör Hof-rättens behof nu begagnas och från Stockholm inköpes, endast utgör 60 alnar på lodet, då det sednare deremot innehåller 100 alnar på hvarje sådant; —att denna omständighet och den, att Hof-rätten 1852 utfärdat nära tredubbelt och 1853 nära dubbelt så många domar, som i medeltal utgilvits under de fem åren 1847—1851, till en del förklara, att, mera silke än vanligt behöft användas under den tid Revisorernes anmärkning alser. — att för ett fullständigt utredande häraf, det hinder livi möter, att den tjensteman, som åren 1852 och 1853 halt silk et under sin vård, Amanuensen, vice Häradshöfdingen N. Th.
Wihlborg, redan mot slutet af sistnämnde år allidit; •—- och att sedan början af år 1854 den kontroll blifvit införd, att Amanuensen icke får utlemna något silke, utan mot qvitto i en dertill inrättad bok, hvilken åtgärd, i förening dermed, att silket nu mera upphandlas i Stockholm, haft till följd, att silkesåtgången år 1855, enligt Amanuensens redovisning, endast utgjort 66 lod.
Att detta lodtal tilläfventyrs öfverstiger det iodtal, som årligen användes i Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Svea Hof-rätt, iir en omständighet, hvilken denna Hofrätt icke är i tillfälle att förklara.
Beträffande anmärkningen i afseende på årliga inköpet af 35 stycken statskalendrar, får Hof-rätten i underdånighet tillkännagifva: att af dessa kalendrar utdelats till Hof-rättens President, då varande vice President och fjtigefvra Ledamöter ett exemplar åt hvardera, samt likaledes ett sådant, åt hvardera af Sekreteraren, Advokat-fiskalen, vice Advokat-fiskalen, Aktuarien, Registrator».
Amanuensen, Eiskals-expeditionen oell,Postkanslisten, äfvensom ett lemnats under vaktbetjeningens vård, att öfrige vederbörande tillhandahållas.
För öfrigt — 328 — torde i underdånighet få erinras, att grunden, som för den klandrade utdelningen af kalendrarne oanmärkt blifvit tillämpad en lång följd af år, är den, att hvarje Hof-rättens Ledamot har behof att, under beredning af mål eller justering af expeditioner, på sitt arbetsrum, som oftast rådfråga stats-kalendern, hvilken äfven för en del af tjenstemännen är behöflig.
Någon inskränkning i den hittills brukliga utdelningen lärer således icke skäligen kunna vidtagas.
Med djupaste vördnad, nit och trohet framhärda.
Stofmäktigste Allernådigste Konung! M. C. RAHMN. SV. AUG. DARIN. W. FR.
PALMGRÉN. C. A. LINDQUIST. H. G. v. GEGERFELT. GARL v. SEGEBADEN.
Eders Kongl. Maj:ts J. A. AUSELIUS.
L. von SYDOW. AUG. WEIDENHIELM.
A. GRANFELDT. C.
FREIDENFELT. CLAES WESTRING. E. G.
SNELLMAN.
Jönköping den 22 Februari 1856. underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, FR.
HEDENSTIERNA.
S. P.
KJELLERSTEDT. A. v. FEILITZEN.
C. V. CARLSON. K. v. HOFSTEN. K. N. GODEHMIUS. G.
Stridbeck.
Till Kongl. Götha Hof-rätt.
Hof-rätten har behagat infordra mitt utlåtande i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga remiss å Rikets Ständers sednast församlade Revisorers, vid granskning af Kongl.
Hof-rättens expensmedels-räkningar för åren 1850 och 1851, framställda anmärkning derom, att till inköp af silke för verkets behof icke mindre än 249 R:dr 16 sk. det förra och 182 R:dr det sednare revisions-året blifvit utgifna, hvilket synts
Revisorerne ej vittna om en god hushållning med expens-medlen inom nämnde ernbets-verk; helst vid jemförelse med Kongl. Svea Hof-rätt, der behofvet af silke måste vara ungefär enahanda, det befunnes, att derstädes utgifter härför uppgått, år 1850, till 52 R:dr, och, år 1851, till 36 R:dr.
Till följd deraf, har jag, som aldrig ägt omedelbar befattning med Kongl.
Hof-rättens silke, af samtlige vederbörande sökt inhemta erforderliga upplysningar i ämnet och får på grund deraf vördsamt afgifva detta yttrande:
Hushållningen med Kongl. Hof-rättens silke har hittills tillgått på det sätt, att sedan priset vid entreprenad-auktion blifvit bestämdt, entreprenören, i mån af reqvisition, aflemnat och uppvägt silket till Amanuensen, som derefter till vaktmästaren antingen genast eller, 329 — om partiet varit större, efter hand utlemnat detsamma, för att, i Kongl.
Hof-rättens förmak, af vaktbetjeningen dels användas till inbindning af Kongl. Hof-rättens bref, domar, utslag och resolutioner och dels tillhandahållas dem af Kongl. Hof-rättens tjenstemän, som sjelfve velat besörja inbindningen af utgående expeditioner.
Då någon misstanke om underslef med en vara, så föga användbar till annat, än det afsedda behofvet, skäligen ej kunnat äga rum, har likväl någon annan kontroll derå ej blifvit utöfvad, än den, som legat i Amanuensens skyldighet att uppväga och qvittera allt det silke, som aflenmats, innan detsamma blifvit betalt af vice Advokat-fiskalen, hvilken har Kongl.
Hof-rättens ekonomi om hand.
Advokat-fiskalens bilagda utdrag ur expens-räkningarne för åren 1840— 1853 närmare utvisar, har kostnaden för silke under de tio åren näst före 1850, eller åren 1840—1849, uppgått till sammanlagdt 1,04(5 R:dr ,eller öfverhufvud något öfver 100 R:dr årligen, ehuru det ena året mer och det andra året mindre blifvit inköpt.
Att från och med år 1848, sedan Kongl.
Hof-rätten börjat arbeta på flera divisioner än förr och, särdeles efter Lagmans- och Kämners-rätternas indragning, antalet af de i Kongl. Hof-rätten fullföljda mål samt i följd deraf jemväl af utfärdade expeditioner betydligt ökats, åtgången af silke blifvit större, synes ej hafva kunnat undvikas.
Emellertid har kostnaden uppgått åren 1848—1853 till 1,339 R:dr 44 sk., eller öfver hufvud 223 R:dr årligen.
Jag är icke i tillfälle att upplysa anledningen dertill, att inköpet af silke i Kongl.
Hofrätten under de två ifrågavarande åren varit betydligt större, än i Kongl. Svea Hof-rätt.
Måhända har ett äldre förråd på sednare stället, eller någon betydligare prisskilnad, eller någon för mig okänd olikhet i expeditionssättet inom de begge Kongl. Hof-rätterna, föraniedt anmärkta skilnaden.
Allt hvad jag i den delen kan upplysa, är, att priset å drejadt silke härstädes merändels är En R:dr 16 sk., och att silke användes till alla från Kongl Hof-rätten utgående domar, utslag och resolutioner, vare sig försedda med praesidii underskrift eller utfärdade af vederbörande expeditionshafvande, till berättelser och bref, till alla afskrifter, som expedieras från Aktuarie-, Registrators-, Arkivarie- och Advokat-fiskals-expeditionerna samt till alla Advokats-fiskals-embetets memorialer.
Amanuensen att hädanefter föra särskild bok och räkning öfver det silke, som för närvarande finnes i behåll eller framdeles för Kongl. Hofrättens behof inköpes, samt att, endast emot qvitto, till expeditionshafvanderne och vaktbetjeningen, i mån af åtgången deraf, utlemna mindre portioner.
Jönköping den 19 Januari 1854. A. Svalander.
Vidimeras ex officio M J.
Svenander.
Till Kongl. Maj:ts och Rikets Götha Hof-rätt!
Maj:ts nådiga remiss den 4 i denna månad å Kikets Ständer* sednast församlade Revisorers, vid granskning af Kongl.
Hof-rättens expensmedels-räkningar SS — 330 — för åren 1852 och 1853 framställda anmärkning om den betydliga åtgången af silke inom Kongl. Hof-rätten, enär för inköp af denna vara utgifvits icke mindre än 400 R:dr 8 sk. det förra och 187
R:dr det sednare revisions-året, ehuru utgiften för nämnde artikel i Kongl. Svea Hof-rätt under begge dessa år utgjort endast 84 lkdr, — har Kongl. Hof-rätten infordrat utlåtande öfver berörde anmärkning af de tjenstemän, som under ifrågavarande tid bestridt vice Advokat-fiskals-tjensten; och som undertecknade i sådan egenskap tjenstgjort, jag, Sjögren, från början af år 1852 till den 1 September 1853, och jag, Rahmn, från och med sistnämnde dag till årets slut, så tillkommer det oss att det anbefallda utlåtandet vördsamt afgifva.
_ Beträffande således hushållningen med Kongl.
Hof-rättens silke intill 1853 års slut, sättet, hvarpå det blifvit inköpt, levereradt och betalt, huru och af hvem det utdelats och hvartill och af hvilka det användts samt huruledes, från början af år 1854, kontroll mot missbruk och underslef blifvit föreskrifven, få vi vördsamt åberopa innehållet af Herr Advokatfiskal Svalanders, härhos i afskrift bifogade, utlåtande, meddeladt den 19 Januari sistnämnde år, i anledning af då gjorda likartartade anmärkningar mot Kongl.
Hof-rättens expensmedels-räkningar lör åren 1850 och 1851.
Dernäst våga vi vördsamt erinra derom, att Kongl. Hof-rättens skrifmaterialier, hvartill silke hörer, i mer än 40 år handhafts och vårdats af Kongl. Hof-rättens
Amanuens, som derför står i ansvar och redovisnings-skyldighet, hvilken sednare han ock, hvad angår papper, pennor och lack, årligen fullgör medelst afgifvande af behörig räkning, som åtlöljer den för expens-medlen och underkastas samma granskning sorn denna räkning.
Vice Advokat-fiskalen, som bör tillse, att Kongl.
Hof-rätten blir försedd med dugliga skrifmaterialier, hvilka vanligtvis upphandlas vid entreprenad-auktion inför deputerade af Kongl. Hof-rättens Herrar Ledamöter, har i öfrigt ej annat åliggande härmed, än att, sedan med Amanuensens intyg är vordet styrkt, att leverans af skrifmaterialier blifvit behörigen fullgjord, desamma af expensmedlen betala, och förmoda vi alltså, att detta utlåtande hufvudsäkligast bör afse ett närmare utredande af frågan om åtgången af silke de år, Revisorernes anmärkningar omfatta.
Vi öfvergå således till en sådan utredning, ehuru svår och ofullständig den, med afseende å de särskilda förhållandena, torde blifva.
I afseende således på denna fråga, få vi vördsamt upplysa, att af de 431 lod silke, Snörmakaren Ramberg, efter åtagande vid entreprenad-auktioner, levererat åren 1852 och 1853 mot betalning för 131 lod efter 1 R:dr 16 sk. och för 300 lod efter 1 R:dr 18 sk. lodet, en behållning af 83 lod förcfunnits vid ingången af år 1854, enligt Amanuensens bilagda redovisning för det året, så att åtgången för de två näsl föregående åren rätteligen utgjort 348 lod.
Detta silke, jemfördt med det, sorn för Kongl.
Hof-rättens behof nu begagnas och af vice Advokat-fiskalen under hand från Stockholm inköpes — å hvilka begge slag prof härhos vördsamt öfverlemnas — befmnes endast utgöra 60 alnar på lodet, då det sednare dermot utgör 100 alnar på hvarje lod.
Denna omständighet och den att Kongl. Hof-rätten år 1852 utfärdat nära tredubbelt och år 1853 nära dubbelt så många domar, som i medeltal utgifvits under de fem åren 1847—1851, förklara väl till en del, att mera silke än vanligt behöft användas under ifrågavarande tid; men för ett möjligen fullständigare utredande af förhållandet möter nu, utom andra, äfven det väsendtliga hinder, att den tjensteman, som år 1852 och större delen af år 1853 haft silket under sin vård, Amanuensen, vice Häradshöfdingen N. Th. Wihlborg, redan mot slutet sistnämnde år aflidit.
Wihlborgs minne, aktadt och kärt för hans kamrater, är emellertid allt för heligt, att någon på hans stoft skulle vilja fläcka hans redbara karakter med framsmygande af någon lumpen misstanke om oredlighet å hans sida.
Wihlborgs vänner veta ock att omtala hans bekymmer öfver — 331 — upptäckten, att skrifmaterialier tid efter annan blefvo honom på okändt sätt undansnillade, hvarföre han ock slutligen lät, om sommaren 1852, för dörren till förvaringsrummet sätta ett nytt och säkrare lås, på nödvändigheten deraf väckt af den tillfälliga omständighet, att vid rubbning af ett i nedra förstugan af Hof-rätts-huset stående skåp, en dyrk och åtskilliga dervid fästade falska nycklar funnos stuckna derunder.
Slutligen torde det icke böra lemnäs oanmärkt, att den af Herr Advokat-fiskalen Svalander i dess ofvan åbropade embets-utlåtande omförmälda kontroll, i förening dermed, att silket numera, enligt Kongl. Hof-rättens befallning, upphandlas i Stockholm för ett pris, (eller 40 sk. banko per lod) som i en landsortsstad utan konkurens icke kunnat åstadkommas, haft den goda följd, att silkesåtgången år 1855, enligt Amanuensens härvid fogade redovisning, endast utgjort 66 lod och att stats-verkets utgifter för silke sålunda betydligen minskats, och om man med skäl må beklaga de tillfälligheter, som framkallat dessa åtgärder, hoppas vi dock, att embets-verkets tjenstemän skola inför Konungathronen stå åtminstone moraliskt renade från misstanken att halva vanvårdat statens medel.
De remitterade handlingarne varda härmed vördsamt återställda.
H. Rahmn. P. D. Sjögren.
Krigs-hofrätfens underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid 1852 och 1855 års expensmedelsräkningar.
Sedan Rikets Ständers sednast församlade Revisorer, vid granskning af Krigs-hof-rättens expensmedels-räkningar för åren 1852 och 1853, anmärkt, dels att antalet af de för hvartdera revisions-året inköpta stats-kalendrar, utgörande tio stycken, eller nära samma antal, som Krigs-hof-rättens hela embets- och tjenstemanna-personal, bestående af tolf personer, syntes vara större än behofvet påkallat, dels ock att uti Krigs-hofrättens expensmedels-räkning för det sistnämnde året utgifterna till prenumeration å tidningar och till inköp af kalendrar icke finnas verificerade; så har Eders Kongl.
Majit, genom nådig remis* den 4 uti innevarande månad, behagat att öfver hvad sålunda är vordet anmärkt infordra Krigs-hof-rättens underdåniga utlåtande.
Till underdånig åtlydnad häraf, får Krigs-hof-rätten, jemte vitsordande, att för år 1853, såsom förut vanligt varit, för Krigs-hof-rättens räkning prenumererats på 2:ne exemplar af hvardera utaf tidningarne »Post och inrikes tidningar» och »Stockholms dagblad», samt att tio exemplar af stats-kalendern äro vordne inköpta och till vederbörande utdelta, i afseende på Revisorernes anmärkning, att stats-kalendrarnes antal för åren 1852 och 1853 varit större än behofvet påkallat, underdånigst anföra, att af ifrågavarande tio kalendrar, för hvartdera utaf nämnde åren, utdelats till Krigs-hof-rättens tillförordnade Ordförande ett exemplar. — 332 — till hvardera af Ledamöterna ett, eller tillhopa sex exemplar, till Krigs-fiskalen ett, till Sekreteraren ett samt till Kansliet ett, och torde behofvet af ett exemplar för hvardera utaf ofvan uppräknade embets- och tjenstemän lika litet kunna ifrågasättas, som att, för den dagliga tjenstgöringen i kansliet, ett exemplar bör vara att derstädes tillgå; hvadan, enligt Krigshof-rättens underdåniga förmenande, anmärkningen i detta hänseende synes böra förfalla.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter, M. LEWENHAUPT. AI).
L. DE MARÉ. , S. L. HASSELBERG. P. E. AHLGREN. H.
SCHLTTZERGRANTZ. J. RHODIN.
Bergs-kollegii underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkning vid bemälte Kollegii expensmedels-räkningar för aren 1852 och 1853.
I Genom nådig remiss af den 2 uti innevarande månad, har Eders Kongl Majit täckts infordra Bergs-kollegii underdåniga utlåtande öfver Rikets Ständers Revisorers gjorda anmärkning dervid, att, uti Bergs-kollegii expensmedels-räkningar för åren 1852 och 1853 utgifterna till prenumeration å Post- och inrikes tidningarne hvarken det ena eller andra året blifvit verificerade.
Sedan Kollegium, under den 7 dennes, häröfver infordrat förklaring från dess Aktuariekontor, så har nuvarande Aktuarien J. O. Myrberg, hvilken i tjensten efterträdt förre räkenskapsföraren, numera aflidne Aktuarien Wretforss, uti afgifvet memorial af förlidne gårdag, upplyst förhållandet härmed samt, under åberopande af Kollegii protokolls-utdrag af den 29 December 1851 och den 30 December 1852, med ett af vederbörande tidningsredaktion, den 12 dennes, utfärdadt betyg styrkt, att för hvartdera af de ifrågavarande åren Post- och inrikes tidningarne, till det af Kollegium bestämda antalet exemplar, blifvit för Bergs-kollegii räkning reqvirerade och betalta; och då Kollegium, vid återställande af den nådiga remissen, nu härjemte får berörde från Aktuarie-kontoret inkornna handlingar till - 333 - Eders Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemna, föreställer sig Kollegium, att den af Rikets Ständers Revisorer gjorda anmärkningen om bristande verifikationer vid 1852 och 1853 års expensmedels-räkningar såmedelst befinnes rara nöjaktigt förklarad.
Bergs-kollegium-framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormaktigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, F. ÅKERMAN. ADOLF HALLGREN. L. ÅKERBERG. Refit.
Stockholm den 21 Februari 185G.
Frans Ant.
Craelius.
De till undertecknads utlåtande remitterade handlingarne, angående af Rikets Ständers Revisorer' gjorda anmärkningar vid Kongl. Bergs-kollegii expensmedels-räkningar för åren 1852 och 1853, får jag härjemte återställa samt dervid i ödmjukhet anföra följande:
Enligt hvad härhos bifogade protokolls-utdrag af den 29 December 1851 och den 30 December 1852 utvisa, beslöt Kongl. Kollegium då, bland annat, att för de efterföljande åren 1852 och 1853 skulle prenumereras på och anskaffas fem exemplar af Post- och inrikes tidningarne; och hvilket äfven vederbörligen blifvit fullgjordt, ehuru i de af min företrädare i tjensten, A. L. Wretforss, till Kongl. Kammar-rätten aflemnade expensmedelsräkningarne för berörde år, utgifterna derför icke blifvit verificerade, utan samma räkningar endast vidfogats protokolls-utdragen angående den anbefallda prenumerationen.
Emellertid, och då denna ofullsländighet i verifikationerna blifvit af Rikets Ständers Revisorer anmärkt, får jag härjemte ödmjukligen bifoga vederbörandes qvittens, att ofvanberörde 5 exemplar af Post- och inrikes tidningarne blifvit för hvartdera af åren 1852 och 1853 reqvirerade och betalta.
Stockholm af Kongl. Bergs-kollegii Aktuarie-kontor den 20 Februari 1856. J. O.
Vt drag af Protokollet, hållet i Kongl, Maj:ts och Rikets Bergs-kollegium den 29 December 1851.
Kollegium beslöt att för nästkommande år 1852 skulle prenumereras på och anskaffas fem exemplar af Post- och inrikes tidningar, äfvensom att tio exemplar af — 334 — 1852 års stats-kalender skulle inköpas; hvarom utdrag af protokollet skulle meddelas Aktuarien, i afseende å de härtill nödiga kostnaders bestridande af expens-medlen.
På befallning Frans Ant.
Utdrag af Protokollet, hållet i Kongl. Maj:ts och Rikets Bergs-kollegium, den 30 December 1852.