Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Angående Lunda Hemman har KronoFogden i underdånighet uppgifvit, alt, enligt Arrende-Contract af den 26 September i8i5, skall för detta Hemman, af ett Mantal, betalas 81 tunnor 16 kappar Spannmål, hälften Råg och hälften Korn, hvartill kommer Kronotionde, Dränge-spannmål, Dagsverken och Kronoskjutser. svarande emot omkring 5 tunnor 25 kappar, så att, utom Pastoralier, m. m., utgöres till Kronan 87 tunnor 9 kappar, hvaremot Hemmanet har, enligt Charta och Contract, 19 tunnor a3j kappeland årligen besådd åker, som hesås med circa J. tunna på tunnelandet, och således utgör 14 tunnor a5£ kappars årligt utsäde, hvilket, heräknadt till 7: de kornet, skulle gifva i afkastning io3 tunnor iq| kappar, hvaraf, sedan Kronans omförmälde 87 tunnor 9 kappar och utsädet för påföljande året 14 tunnor a5J kappar afgått, återstoden i-| tunna skulle användas till föda för folk och dragare, de förres löner, Beviliningar och Clereciets rättigheter m. ju.
; men då folkets och dragares behof först måste fyllas, uppkommer deraf brist i arrendet, som hittills inträffat; vid hvilket för - Betänkanden, hållande KronoFogden i underdånighet ansett, att Hemmanet, som har ganska ringa och klen äng och betesmark, samt dertill inga andra förmåner än en trädgård, icke kan draga ett så drygt arrende, utan föreslagit arrendets jemnkande lill likhet med hvad private emellan vanligen betalas eller omkring 2:dra kornet för Skatte och 3:clje kornet för Frelse och Säteri och således beräknadt till 3^ korn af utsådde \/\. tunnor a5£ kappar nedsättas till 5i tunnor kappar Spannmål.
Till hvad Krollo-Fogden sålunda i underdånighet andragit och hemstäldt, har Kongl. Maj.ts Befallningshafvande i Stockholms Län, på de anförde skälen, i underdånighet tillstyrkt Nådigt bifall, samt Kongl. Kammar-Coliegium yttrat sig linna arrendet för Högsta med Lambaruds samt Lunda Hemman vara så drygt, att nedsättning deri skäligen bör ega rum, hvarföre Kongl. Colltgium, till Kongl.
Maj:ts Nådiga pröfning, i underdånighet öfverlemnat, om icke, med anledning af de meddelde uppgifterne af Hemmanens afkastning, Kongl.
Majit i Nåder skulle täckas förordna en sådan jemnkning, som å ena sidan afser Kronans säkerhet för Arrendet och å den andra möjligheten för Arrendatorn att med dess bestånd det utgöra.
Då Stats-Utskottet af den beskrifning Krono-Fogden i orten algi fv i t öfver Högsta med Lambaruds samt Lunda Hemman, ansett det vara ådagalagdt, att det arrende 6o Stats-Utskottets derföre blifvit uti de år 1815 derom afslutade Arrende-Contracter utfäst, är vida högre än att det med Arrendatorernes möjliga bestånd kan utgöras, så ehuruväl Kronan har en ostridig rätt att det utfordra, likväl, enär en sådan rättighets begagnande ej allenast skulle störta vitsordade, träfne och arbetsamme
Arrendatorer uti ett oundvikligt obestånd och olycka, utan äfven troligen föranledde dertill, att Hemmanen måste på Auction till nytt Arrende utbjudas, hvarvid Kronans inkomst deraf efter all anledning blefve betydligen nedsatt under hvad nu kan erhållas, anser Utskottet sig böra tillstyrka Riksens Högloft.
Ständer, att medgifva den i underdånighet föreslagne nedsättningen i arrendet för Hemmanen Högsta och Lambarud med 3a tunnor 4y kappar och för Lunda Hemman med 3o tunnor årligen, dock endast till nästa Riksdag, då af sig företeende förhållanden närmare må kunna utredas , huruvida arrendet till de i Arrende-Contracten utfästa belopp kan utkräfvas.
Ständers pröfning vördsamligen hemstäldt; och lärer Riksens Ständers Beslut i ämnet hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmälas.
Betänkatiden. 61 Aiikom ilen 19 Julii 1823.
Utlåtande i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Remiss uppå Öfversten Carl Silfverskjölds underdåniga ansökning, om ersättning för det af honom vid Pommerns afträdande förlorade Accord m. m. Medelst Nådig Remiss af den 20 sistlidne Martii, har Kongl. Maj:t i Nåder till StatsUtskottet öfverlemnat en underdånig ansökning af Herr Öfversten Carl Silfverskjöld, om ersättning för det vid Pommerns afträdande af honom förlorade Accord ra. m., så lydande: "StormägtigsteAller n ådigste Konung!
Då jag sistlidne Riksdag, den 5 Junii 1818, till Rikets Höglofl.
Ständer ingaf ett vördsamt, här i afskrift, underdånigst bifogadt Memorial Litt.
A. rörande en billig önskan och kräfd ersättning för de betydliga förluster, jag, som Svensk medborgare och Fäderneslandets försvarare, oskyldigt lidit af en oförutsedd Politisk förändring af Rikets underlydande Länder, trodde jag mig hos Nationens ädle
Representanter finna det ömma och patriotiska deltagande, som tillika grundade sig på en lika så synbar rättvisa, som framfarne tiders både exempel och praxis.
Jag erkänner visserligen med liflig 1)2 Siats-Utskottets tacksamhet förra Riksens Ständers välvilja och deltagande för min Belägenhet i det en Expectance-Löu af 5oo R:dr lill mitt lifs uppehälle
Lief mig beviljad; men saknar i öfrigt påföljden af den anropade ersättningen för det Accord af 7000 R:dr Pommersk C; / Courant jag för Compagnie vid f. d. von Engel brechtska Regementet erlagt.
Ii vil ket likväl mine fordne kamerater, som öfvergingo i Preussisk tjenst, fingo åtnjuta, då samma deras ersättning afdrogs från den för Pommern erlagde Köpesumman , hvarigenom den således borde kunna anses vara af Nationens erhål
Ine Medel betald; och då denna förmån skänktes dem, som lemnade Rikets tjenst, tyckes det väl med mera billighet böra tillfalla den, som utan afseende på de verkliga fördelar en fremmande Monark tillböd, qvarstannade i Fäderneslandets tjenst, för att med mindre synbara förmåner, likväl linna en större väntad tillfredsställelse i hoppet, att ännu få gagna det Land, för hvilket jag redan med glädje uppoffrat allt, och som med fika starka som heliga band fästat mig dervid ; men detta oaktadt står jag ännu efter 7 års förlopp lika hjelplös på samma punct och hvarigenom min belägenhet år från år blifvit allt svårare.
Det var icke nog för mig att se mig i förlust af ofvannäinnde Accords-summa, utan äfven af ett förskott till mitt Compagnies beklädnad från 1809, då Passevolance-Contractet med Kronan upphörde, intill 1812, eller fidla Betänkanden.
G3 3:ne år , bestigande sig lill öfver .togo R:dr Pommersk Courant; och då x7 års förlorad ränta å 9000 R:dr samma mynt härtill lägges, blir förlusten alltför synbar för att icke fästa en förtjent uppmärksamhet å en medborgares oskyldigt drabbade lidande.
Jag har en gång med fullt förtroende till min Nations ädelmod förhoppningsfullt kastat mig i dess armar; förvissad att icke orättvist behandlas af Landsmän, som sjelfve stiftat de Styrelse-Lagar, som grunda sig på rättvisans helgd att skydda, bevara och betrygga egande rätten, och som från Secler tillbaka fredat och upprätthållit Fäderneslandets ära och anseende, genom dess försvarares åtnjutne aktning, betryggade rättigheter och förIjcntc belöningar.
I förhoppning att dessa, så på National espriens som på dess omisskänneliga ädelmod grundade skäl, blifva af de nu församlade Rikets Ständer i ett kraftigt öfvervägande tagne, vågar jag i djupaste underdånighet anhålla, det Eder Kongl. Maj:t täcktes i Nåder, till Rikets Ständers Statsutskott göra proposition om ersättning för de af mig genom Rikets politiska förändring gjorde förluster.
Ett långvarigt lidande genom saknaden af egen uppoffrad och förlorad egendom, jemte en i overksamhet forspild tid, så dyrbar i en Alder, då själs- och kroppskrafter utveckla sine förmögenbeter och framkalla tillfällen att bereda så enskildt som allmänt väl, —• allt detta skall jag dock med glädje 64 Stats-Utskottets lemna åt glömskan oell förgätenheten, oaktadt svedan af sårade minnen, endast jag genom en billig ersättning för min förlorade effectiva egendom blefve i ståndsatt, att kunna afbörda en i och för tjensten iråkad skuld, och hopp att på min hitintills mindre lyckliga Militairiska bana ännu kunna uppnå ett mål, som under vilkoret att nitiskt gagna, kunde bereda mig en måttlig bergning.
En comparaison i förhållandet emellan f. d.
Finska Arme'ens Officerare och mig, som under sista Riksmötet af Ständerne gjordes, och, som af i underdånighet näriagde Riks-Ståndens Protocolls-Utdrag, Litt. B., torde Nådigst inhemtas, hade så mycket mindre bordt komma i fråga, som Finland med vapen eröfrades och sättning, då Pommern deremot försåldes och inbringade Riket en summa, som med rättvisa borde betrygga en Svensk mans derigenom lidne förluster.
Det tyckes således vara lika litet betungande för Staten att af en erhållen vinst rättvist betala en rättmätig fordran, som för en egendoms-säljare, hvilken innan han afträder densamma, aflönar sine tjenare.
De Finska Officerarne hafva dessutom blott ett å två år varit i saknad af tjenste-inkomst, då deremot jag i 17 år varit i mistning af den för ett drygt Accord påräknade Compagnie-afkastningen af minst 2000 R:dr Pommersk Courant årligen, i hvars Betcinkanden. 65 i hvars ställe jag lill J mindre inkomst än förut blifvit nedsatt.
De Finska Officerarne Voro bland annat äfven 100 till antalet, då deremot jag var ensam af de Pommerske Regementerne, som i Svensk tjenst cjvarstannade, hvilket allt icke torde undfalla en klarsynt blick.
Vigten och sanningen af hvad jag i underdånighet anfört, hoppas jag således må blifva med oväld skärskådadt, och det ädelmod, den rättvisa, som utmärker Svea Rikets Ständer, äro mig en borgen för ett väntadt bifall af en så längesedan insinuerad och nu förnyad ansökan , den jag tror mig böra anse som byggd på skäl, sorn icke utan en otänkbar motvilja skulle kunna omkullkastas.
Med undersåtellg vördnad, nit och trohet framhärdar till dödsstunden Stormägtigste Allernådigste Konung Eder Kongl. Maj:ts allerunderdånigste, tropligtigste tjenare och undersåte Carl Silfverskjöld.
Stockholm d. 5 Martii 182!!. // Sami. 3 B. 5 66 Stats-Utskottets Stats-Utskottet får, i anledning häraf, upplysa, att då vid Urtima Riksdagen i Örebro år 1812, fråga väcktes, att Oliicerarne vid Pommerska Regementerne, i anseende till det lidande, hvaruti de funnos försatte under det Landet af Franska Magten var occuperadt, måtte beredas någon hjelp och undsättning från Sverige, funno Riksens Ständer , enligt deras underdåniga Skrifvelse den 16 Julii berörde år, sig böra medgifva enahanda förmån åt dessa Officerare, som förut var bestämd för Befälet vid förra Finska Armeen, nemi. att de som till Riket öfverkommo och här i tjenst qvarstannade, skulle ega undfå Expectance-Löiter efter sine grader, samt vid Afskedstagande eller befordran utbekomma ersättning för Accords-summorne efter 1793 års Reglemente.- Såsom Fond för Expeetance-Lönerne åt Pommerske Officerarne anvisades de 20,000 R:dr, som på Allmänna Indragnings-Staten funnos qvarstående, såsom förut anslagne till årlig ränta på Pommerska Kammarens Vexel-Circulations-Fond i Hamburg; och då Pommerska Landet med Regementerne sedermera formligen afträddes till Preussen, användes omförmälde Fond vid 1815 års Urtima Riksdag; men deraf anslogos 10,000 R:dr att af Kongl. Majit i Nåder disponeras till Expectance-Arfvoden åt Lönlöse Officerare i Armeen, som varit tjenstgörande under sista krigsåren, på grund hvaraf Öfversten Silfverskjöld, under den 23 Januarii 1816 af Kongl. i Nåder blifvit tillagd ett Ex pectance-Arfvode al' 5oo R:dr årligen.
Uppå Öfversten Silfverskjölds egen inom Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, vid sista Urtima Riksdag, gjorde framställning om ersättning för det Accord 7000 R:dr Pommersk Courant han år 1806 erlagt till ChefsBeställningen vid ett Compagnie af von Engelhrechtenske Regementet, samt för de förluster han för öfrigt genom politiska händelser fått vidkännas, yttrade Riksens Ständer, uti underdånig skrifvelse af den i/f Martii 1818, att vid öfvervägande af denna fråga, Riksens Ständer funne såsom en följd af deras förklarande 1812, rörande Pommerske Regementernes Befäl, skäligt bevilja Öfversten Silfverskjöld lika rätt och förmåner, som Riksens Ständer för Finska Armeens Officerare bestämt, och Kongl. Maj:t, den 10 April 1810, samt 2 Junii 1812, i Nåder lästställt; så att Öfversten måtte njuta till godo det honom tillslagne 5oo R:dr ExpectanceArfvodet och för det Accord, han erlagt till sin i Pommern innehafvande
Beställning med Lön på Stat, utbekomma ersättning, enligt 1793 Accords-Reglemente, derest han afgår ifrån Expectance-Arfvodet inom 10 år, ifrån den dag han detsamma erhållit.
Detta Riksens Ständers meddeldte Beslut var således grundadt på gällande Författningar, hvarifrån då kända förhållanden icke föranledde till undantag; men enär till Utskottet nu blifvit aflemnadt ett af Herr Get 68 Stats-Ut skot tets neral - Lieutenanten m. m.
Friherre Gustaf Boije, hvilken år i8i5 erhållit Kongl. Maj:ts Nådiga uppdrag, att å Dess höga vägnar till Kongl. Preussiska Kronan öfverlemna Pommern och Rugen, utgifvet betyg, att de med Landet öfvergående Compagnie-Cheferne erhållit af Kongl.
Preussiska Regeringen försäkran om full Accords-ersättning för inneliafde tjenster, hvilken eval verad i Svenskt Banco, uppgått till omkring 4>5oo R:dr, samt att Herr Öfversten Silfverskjöld, sorn betalt ett vida större Accord, således genom qvarblifvande i Svensk tjenst, ej allenast gick förlustig af denna Accords-ersättning, utan äfven gjordt vida större förlust derigenom, att hans Compagnie-Rustkammare, sorn. uppgick till ett ansenligt värde, förut var under Kriget af fienden vid Strålsunds intagande tillgrepen och förskingrad, och berörde försäkran jemväl synes instämma med en af Kongl. Preussiska Regeringen den 26 Julii 1821 utfärdad och i Svenska Post- och Inrikes-Tidningen införd Kungörelse, innehållande att de deruti nämnde Olficerare af Pommerske Regementerne, hvaribland Öfverste Silfverskjöld icke finnes, egde att inom den i5 September samma år anmäla sig till utbekommande af Accords-ersättning, utgörande för en Compagnie-Chef 2,419 R:dr i5 sk. 4 r;st.
Preussisk Courant; så enär denna deras rätt grundade sig på den 0111 Pommerns öfverlemnande till Kongl. Preussiska Kronan afslulade Convention, deruti Betänkanden. % förbehåll gjordes, att de Officerare af de tv änne Pommerska Värfvade Regementerne, som i Pommern qvarstannade, skulle afKgl.
Preussiska Regeringen erhålla Accords-ersättning, hvilken således kan sägas hafva indirect graverat Löseskillingen för Pommern, hvaremot Herr Öfversten Silfverskjöld, sorn redan då till Sverige öfvergått och här qvarstannat, af en dylik förmån icke kunde komma i åtnjutande; men det ej synes med billighet instämma, att en slik förmån skulle honom betagas, för det han i hoppet att blifva använd och än vidare kunna gagna sitt Fädernesland, här qvarhlef, anser vid ett sådant utrédt förhållande, Stats-Utskottet sig ega anledning hemställa, om icke Riksens Höglofl.
Ständer skulle finna godt bevilja Herr Öfverste Silfverskjöld, att af de utaf Pommerska Löseskillingen antingen redan influten eller inflytande medel erhålla Accords-ersättning till enahanda belopp, som hans kamerater åtnjutit, eller 4»5oo R:dr Svenskt Banco, utan att sådant må innefatta någon skyldighet för honom, att frånträda det Expectance-Arfvode af 5oo R:dr han, i brist af annan Lön, nu innehafver.
Detta liemställes vördsamligen till pröfning af Riksens Höglofl.
Ständer, som lära hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla hvad häröfver varder beslutadt.
Stockholm den 18 Julii 182.3, 7 o Stats-Utskottets Ankom den 19 Julii 1823.
N:o 5ir.
Utlåtande, i anledning af Herr Lefréns Memorial, om ett årligt Arfvodes anslående för Öfver-Directeuren Schwartz.
Till Stats-Utskottet har Höglofl.
Ridderskapet och Adeln remitterat ett Memorial af Herr J. P. Lefren, hvaruti blifvit anfördt de stora lortjenster till National-Industriens fullkomnande, sorn Öfver-Directeuren Schwartz skall ega, och angelägenheten af medels vidtagande, att fästa honom qvar i Landet, för att med sina så inom som utom Fäderneslandet samlade kunskaper gagna Näringarne; i följd hvaraf Herr Lefren föreslagit Riksens Höglofl.
Ständer, att intill nästa Lagtima Riksdag anslå ett årligt Arfvode af 3ooo R:dr Banco för Öfver-Directeuren Schwartz, emot åliggande att framdeles som hittills, inom Fäderneslandet arbeta för Manufacturernes och öfrige Näringars bästa.
Stats-Utskottet har lika med Herr Lefren ansett, att Fäderneslandet af Öfver-Directeuren Scliwartz’s erkända skicklighet och kunskaper kan hemta fördelar, och Utskottet har trott det äfven vara en billig fordran, då Schwartz till sitt fullkomnande, med icke obetydlig kostnad för det Allmänna, gjort resor i fremmande Länder.
Med denna Betänkanden.
7l gemensamma åsigt, hafva likväl bland Utskottets Ledamöter meningarne varit delade, hvad afseende borde fästas på Motionen, och arne Stånd hafva ansett, att då Schwartz, i egenskap af Öfver-Directeur vid Controllverket, uppbär en årlig
Lön af omkring 1,200 Rldr, och det berott af honom sjelf att bibehålla sin befattning såsom Föreståndare vid Kongl. Vetenskaps-Akademiens Technologiska Schola, med thy åtföljande inkomster, den han likväl nu frivilligt lemnat, synes någon klagan öfver åsidosatt uppmärksamhet på hans förtjenst af belöning icke kunna ega rum, i följd hvaraf och med afseende derjemte på Stats-Verkets knappa tillgångar, bifall till Motionen icke kunde tillstyrkas; hvaremot de 2:ne andre Stånden trott sig böra hemställa till Riksens Ständer, 0111 icke den underdåniga anhållan hos Kongl. Majit borde göras, att Kongl.
Majit må i Nåder låta af Manufactur-Fonden tilldela Öfvcr-Directeur Schwartz ett lämpligt årligt arfvode, emot skyldighet å hans sida, att på vissa bestämda tider hålla technologiska föreläsningar; och skulle dessa olika meningar till Riksens HÖglofl.
Ständers bepröfvande vördsamligen anmälas.
Stockholm den 18 Julii 1823. 72 Stats-Utskottets Ankom den ig Julii 1823.
N:o 3i2.
Memorial, angående frågan om inköp af Astronomiske Instrumenter för Observatorium i Stockholm.
Under den 16 nästlidne Junii har Yällofl.
Borgare-Ståndet, samt, den ii isamma månad, Hedervärda Bonde-Ståndet, med bifall till Stats-Utskottets utlåtande af den 26 föregångne Maji öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets yttrande, i anledning af Herr von Hartmansdorffs Memorial, om anslag af medel till inköp af Astronomiske Instrumenter för Observatorium i Stockholm, beslutit, att något anslag härtill icke må bestås, hvaremot HÖglofl.
Ridderskapet och Adeln, den i4 samt IlÖgvördige Preste-Ståndet, den 11 i förstnämnde månad ogillat samma Utlåtande och stannat i det beslut, att den till InStrumenternes inköp föreslagne Summa, 5ooo R:dr Banco, bör af Stats-medlen utgå i 3:ne år, med en tredjedel hvardera året.
Till befordrande af ett likstämmigt beslut härutinnan, finner Stats-Utskottet sig böra, med anledning af* 7 3 §. i Riksdagsordningen, anmäla ärendet, för att öfverlemnas till afgörande utaf Förstärkte StatsUtskottet, på sätt 69 §. uti Regerings-Formen föreskrifver, hvarvid följande
Voteringsproposition torde böra framställas: Den Betänkanden. 73 Den som bifaller, alt, till inköp af Astronomiske Instrumenter för Observatorium i Stockholm, 5ooo R:dr Banco måga af Statsmedlen anslås och utgå i 3:ne år med tredjedel hvardera året, voterar ja; den det ej vill, nej.
Vinner nej, så komma några särskilda medel för detta ändamål icke att anvisas.
Stockholm den 18 Julii i8a3.
Ankom den a3 Julii i8s3, N:o 3x3.
Ständers Stats-, Ban- co- Och Lag-Utskotts Betänkande, i anledning af väckte Motioner, rörande förändringar i Författningarne, om ränta vid penninge-försträckningar.
Tili Stats-, Banco- och Lag-Utskottens samfälda behandling har blifvit från Hedervärda Bonde-Ståndet remitteradt ett Memorial af Riksdagsmannen Peter Pehrsson från Calmare
Län, hvarutinnan bland orsak erne till den nu så allmänt Öfverklagade förlägenhet, älven den omständighet blifvit framstäld, att Lagen tillåter räntas beräkning ända till 6 för ioo:det, ehuru af ingen näring, aldraminst af jordbruket, skall kunna räknas en så stor afkomst af inlagde penningar och for 5 * St ats-lJt skot tets lagr på grund hvaraf en ändring af 9 Gap. 6 §.
Handels-Balken blifvit föreslagen, så att penninge-räntan, ej mindre i publiqne Cassör, än enskilde emellan, skulle fastställas tili högst 5 för hundrade om året.
Äfven ett annat från Hedervärda BondeStåndet till Stats- och Banco-Utskotten remitteradt Memorial af Riksdagsmannen Gustaf Larsson från Stockholms Län, innehåller samma förslag, och uti ett från Högloft.
Ridderskapet och Adelil till Stats- och LagUtskotten remitteradt Memorial har Herr von Qvanten, Carl, sokt att genom flere skäl, hemtade från beskaffenheten af de i Jordegendom intecknade
Lån, och den afkastning sådan egendom lemnar, ådagalägga nödvändigheten deraf, att två slags ränta tillätes, en högre och en lägre, samt att i synnerhet vid de försträckningar, hvilka genom tagen inteckning i jord-egendom försäkras, högre ränta icke bör kunna fordras, än efter 4 procent; hvarmed de pubiique Cassorne kunde göra början, dock så, att denna föreskrift äfven sedermera skulle sträcka sig till intecknade lån i allmänhet.
Utom nyssnämnde, hafva dylika frågor blifvit väckte i dels till Stats- och Banco-, dels till Stats- och Lag-Utskotten remitterade Motioner; äfvensom i de tillförordnade Finance-Committeens
Betänkande bifogade särskilde anföranden af 2.'ne Committeens Ledamöter; och har härvid, utom hvad redan nämndt är, äfven den åsigt blifvit framstäld, Betänkanden.
75 att all ränte-beräkning viii penninge-forsträckningar enskilde emellan borde blifva belt och ballet öfverlemnad till de aftal desse derom kunna göra, och allt bvad hittills varit stadgadt, rörande bestämd laglig räntas beräknande, således alldeles upphäfvas.
Alla dessa enskilda förslag hafva förenade Stats-, Banco- och Lag-Utskotten ansett sig böra i ett sammanhang till pröfning företaga; och gå 1111 att inför Rikets Högloft.
Ständer framlägga resultaterne af sine öfveiläggningar derom.
Utskotten anse sig dervid först böra utlåta sig angående den föreslagna fullkomliga friheten 1 laglig ränte-beräkning enskilde emellan; emedan, om den gillades, skulle derigenom de öfrige frågorne förfalla.
Dervid hafva Utskotten icke kunnat undgå att finna, huru rätts-enligt det visserligen vore, att egare af Capitaler, likasom egare af annan förmögenhet, skulle, då användandet af dess Capital på en annan öfverlåtes, få betinga sig de vilkor derföre, som han anser förenlige med sin förmån och säkerhet.
Äfvenså borde friheten i ränte-beräkningen å Låntagarens sida bereda en fördel, som icke är af obetydligt inflytande, nemligen det bemödande att nedsätta räntan, som skall uppkomma under ett tillstånd, då hvarje näring kan, så att säga, öppet erkänna sin naturliga forlags-ränta, utan afseende på någon norm, som, om den å ena sidan i mycket hindrat en högre räntas taganue, å andra ?6 Stats-Utskottets sidan torde ännu oftare hämmat en lägre räntas erbjudande.
Men Utskotten anse införandet af denna frihet, ovilkorligen fordra ett tillstånd af mera allmänt förtroende man och man emellan, än det nuvarande, och att ett ordnadt myntväsende hör vara förut infördt; emedan, i annat fall, hemödandet att trygga sig emot förluster genom myntvärdet, skulle medföra den verkan, att de djerfva försöken af några Individuer, som i denna väg redan nog öfverklagas, skulle då sträcka sig, under sken af billighet och skydd af Lagen, till alla Capital-egare.
Då Utskotten således icke våga tillstyrka Rikets Ständer en dylik frihets införande, anse de sig höra söka att utreda, huruvida den nu af Lagen föreskrifna och tillåtna ränta kan och hör nedsättas.
Tillåtelsen att taga 6 procents ränta synes väl ej i Sveriges Lag vara grumlad på det begreppet, att denna norm vore den rätta.
Deremot synes föreskriften att i flere fall, då Lagen skall göras gällande, endast beräkna 5 procent, likasom medgifva alt denna utgör en billig.
Också lär 5 procent icke varit ovanlig ränta, under den tid, då ordning i myntväsendet beredde Långifvaren säkerhet för all annan förlust än den, som genom Låntagaren kunde vållas, och åter betog Låntagaren allt hopp om annan vinst af Gapitalet, än den hans industri kunde förskaffa honom.
Men om äfven dä mången 1 Betänka n den.
77 g af och tog den högsta tillåtna räntan, skulle detta så mycket snarare blifva ett allmänt förhållande, när vid hvarje
Capital-omflyttning osäkerheten bjöd omtankan att söka, dels dess förvandlande, dels en fullkomligare säkerhet, och sålunda vållade en tidsutdrägt, som betog Capita len deras förra rörlighet och, yttrad i Capitab-brist, nödvändigt skulle höja de använda Capitalens ränta.