Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Bonde-Ståndets beslut. antagen. antagen.
IV S- 7- §• 3. §• 9- §• i® 7?z7. till Lag- samt Allm. Besv.- och Elon.-Ut sk o Hens Betänkande, N:o rj5.
Ridderskapets och Ådelns beslut.
''Ordförande och vice Ordförande väljas ”för tvänne är å Socknestämma , der hvarje ’’valberättigad bör vid upprop efter val”listan muntligen afgifva sin röst.
Pä i ’’5 föreskri/na sätt väljas Ledamöter ”och isuppleanterf o. s. v., enligt Utskottens förslag.
I 4'de momentet skola orden:
"efter v.ne års tjenstgöring,” utbytas emot orden:
"efter 2-.ne sistförflutna årens tjenstgöring antagen. antagen. antagen. afslagen.
Preste-Ståndets beslut. anlagen. antagen, med följande tillägg i början af§:n:
"Pä landet skall för hvarje fattigvärds”samhälle å Socknestämma utses en Fattig”värds-styrelse, i hvilken Pastor är Ord”förande, för att besörja förvaltningen ”af alla fattig värds-angelägenheter; och ”eger denna Styrelse pröfva” m. m. skall lyda så: ’’Anhörige i rätt upp- och nedstigande "led samt syskon skola ömsesidigt vara för5 bundne att bidraga till hvarandras försörjning, i mon af behof å den ena och för’’måga å den andra sidan.’' antagen, med följande förändringar: i:o att de å i:sta raden förekommande orden: ”hemmansbrukare_, arrendatorer utgå ; Borgare-Ståndets beslut.
Bonde-Ståndets beslut. antagen. antagen. antagen, antagen. antagen, antagen. antagen. antagen, med den ändring, att sista perioden af §:n: ”dock med rättighet — — — vidkännas3’ alldeles utgår.
Såsom Bil. till Lag- saint Allm.
Bes v.- och Ekon.-Vtskotlens Betänkande, N:o 7 5.
Hgaa^Baa—mmwma Y Ridderskapets och Adelas beslut.
En ny §. skall införas» så lydande:
"Då någon medlem af ett fattigvårds’’samhälle sysselsätter ett större antal ar"bets folk eller i allmänhet utöfvar sin Håäng pä ett sådant sätt, att derigenom ’’fattigvården är hetungad i en högre nion än som må kunna anses motsvaras af de "bidrag, som af honom erläggas, må en 'särskild fattigvårds-afgift kunna honom ’’af Fattigvårdsstyrelsen åläggas, icke öf'verstigande hälften af hans andel i de "allmänna fattig värdsbidragen.’'
Preste-Ståndets heslut. 2:0 att den mening, som å 3:djeoch 4-de raderna förekommer: ’’eller det till brukning eller arrende upplåtna hemmanets egare eller innehafvare” också utgår, älvensom 3:o att sista perioden af §:n: ”dock med rättighet — fatt vidkännas", uteslu tes (i hvilken del alltså Bonde-Ståndets inbjuduing blifvit antagen.)
En ny §. skall införas, lill hvars j:sta moment antages det af Bonde-Ståndet uppgjorda förslag. esta momentet:
"I det fall, att egare 'af större jordegendom, bruk eller fabrik ”redan eger eller, efter erhållet tillstånd af öfrige församlingsboer , genom sockne' stämmo-beslut, hädanefter inrättar fattig”värd för sitt ego-område, vare han skjl"dig, att för de fattiges understöd inom 'samma område, utan församlingens betungande, ansvara 2:dra momentet:
"Der tillfälliga verk elller inrättningar, såsom bruk, fabriker, "grufvor, skeppsvarf, sågverk, m. m j upp"stå eller ock redan uppstått, utan att fattigvården rörande den dervid anställda "personal blifvit behörigen ordnad, må del "bero af församlingens och vederbörande "egares elter disponenters öfverenskommelse ’’å Socknestämma att derom , såsom tjenligt ' funnet, förfoga.
1 vidrigt fall bör, då behof af fattig försörjning vid of vanbemäl - Boreare-Ståndets beslut.
Såsom en ny i ordningen den i/jtde, skall införas följande stadgande: ” 1 det fall, att egare af större jordegendom, etc. (dika lydande med motstående 1 :sta mcm.j) TI §• ... §■ '2. §• *3. §• *4- §■ i5. §. 16. 7?//. f?'// Lag- sam,t, Allm, Besa- och Ehon.-V'Iskottens Betänkande, A7:o 75.
Ridderskapets och Adelns beslut. afslagen. utgår. utgår. irsta, ardra och 3:dje rnomenterne bifallna. zj:de momentet skall lyda så: ”Om föräldrar, som icke åtnjuta fattigunderstöd, åsidosätta vården om sina barn, "så att de med hellande beträdas, skall Sty’’relsen göra sig noggrannt underrättad om ”förhållandet, samt vidtaga de anstalter, ”sorn af behofvet kunna påkallas.” 5:te och örte rnomenterne afslagna. antagen. antagen.
"de anläggningar i frågakominer, ”derför allena ansvara.” egaren Gillad med den ändring, att de å irsta och 2:dra raderna förekommande orden: ^'är gift eller" , borttagas. utgår.
Skall lyda så: ”Den fattigvårdsansvarigliet, som i cpde, ”torde och 11 §§. är föreskrifven, må i a 11- ’’män Socknestämma kunna eftergifvas, i den ’’mon behof och billighet sådant påkalla.” irsta momentet kan inskränkas till följande lydelse: ”Vid utdelande af fattigvårdsunderstöd, ”skall Fattigvårds-styrelsen tillse, att det ”motsvarar de nödvändigaste behofven, all”tid med beräkning af fattighjonets arbetsförmåga , ehvad den må vara större eller ”mindre/’ ardraj 3:dje, 4^de, 5:te och örte momenterne bifallna. irsta momentet skall lyda så: ”Fattigvårds-styrelsen tillkommer måls”mans- och husbonderatt öfver dem, som åt"njuta fattigförsörjning.” 2:dra och 3:dje rnomenterne bifallna. antagen.
Antagen med ändring af orden å tredje raden: "under fem år," till: "under två är. antagen. skall lyda så: ”Dea Fattigvårds-ansvarighet, som i de ''nästföregående fyra §§. är föreskrifven” etc. hela §:n antagen. hela §:n antagen. antagen.
SEMssEsaosB Bonde-Ståndets beslut. antagen. antagen. antagen. hela §:n antagen. hela §:n antagen. antagen.
Bil. till I elg- samt Allni. Besa.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, JV:o 7 5. YII §• '7* 18. §• *9* §. 20. §• 2t. §• 22. §. 23 .
Ridderskapels och Adelns beslut. i:sta momentet antaget.
Här skola orden: ”derest icke fattigvården för hjonet då upphör”, utbytas emot: ”derest icke fattigvården för hjonet derigenom kan upphöra.” 3:die momentet afslaget.
Ordet: ”Fattigvårdsstyrelsens”, skall utbytas emot Församlingens. bifallen. början af §.n skall lyda så: ’’Fattigvårds-styrelsen besörjer uppbörden ”af alla afgifter för faltigvårdsbehofvet; och ”för uttagande af oguldet tillskott, hvarom ”i föreskrifven ordning är å Socknestämma ”beslutadt samt restlängd i Socknestämma ”uppläst och erkänd, skall genast,” etc. antagen. antagen. i:sta momentet antaget.
2:dra momentet bör börjas så: ’’1 allmänhet böra” , etc. 3:dje momentet skall lyda så: ’’IJå de orter, der garnizoner eller Kronans varf eller verkstäder äro förlagde , Presle-Slåndets beslut.
Boreare-Ståndets beslut.
1:sta momentet antaget med den förändring, att den mening, som å 5:te raden börjar med: ”understödet är ock ett förskott,” erhåller denna lydelse: ’För öfrigt är ock "understödet att anse såsom ett förskott, ”hvarför emottagaren,” etc. 2:Jra momentet antaget, med uteslutande å första raden af ordet ”full” framför fattigförsörjning. 3:<Jje momentet utgår.
Se ofvanföre vid §. utgår. likaledes. äfvensom, å f.e raden efter: ”Kronofogde i orten,” skall sättas: eller Länsman. hela §:n antagen.
å 6:te raden införes, i stället för: ’’iy är,” "18 år.” antagen. §:n antagen.
Bonde-Ståndets beslut. hela §:n antagen. hela §:n antagen. antagen. antagen. antagen, hela §:n antagen. antagen. antagen. antagen. §m antagen med endast den ändring, att å 4:de raden efter ”Kronofogde/’ sättes: eller Länsman. antagen. antagen. antagen. vin §. 24. §. 25. §. 26. §• 27- §. 28. §. 29. Z?r7.
Bes v.- och Ekon.-Utskoltens Betänkande, N:o y5.
Ridderskapets och Adelns beslut. bör Kongl. Maj:t och Kronan deltaga i J'fattigvårds-afgif terna till det belopp , som ''efter billigheten bestämmes af Kongl. Maj:t, ”sedan vederbörande deröfver hörde blijvit.’’ skall lyda så: ”Inflyttar eller anmälts till inflyttning ''från ett fattig vårdssamhäl/e till annat nå”gon, sorn saknar arbetsförmåga eller känd ”laglig utväg till bergning, då må sådan ”person icke antecknas i mantalslängden i ’ inflyttningsorten, utan me /gifvande af ’ Fattigvårdsstyrelsen derstädes.” anlagen. afslagen. uti itsta momentet skola orden; ”så vidt ''den sker inom Länet der det har sin hem”ort” uteslutas.
2:dra momentet antaget. uti irsla momentet skall ordet: ”Styrelsens” utgå.
2:dra momentet skall lyda så; ■''Öfver Konungens Befallningshafvandes — ”— — anföras hos Kongl. Kammar Co/le”gium besvär, hvilka — — —, infordrar ”förklaringar — — — jemte eget TJllåtan"de till bemälde Collegium insänder.”
Vid slutet af 4;de momentet skall tilläggas:
"Underhållsskyldighet,som icke lagligen kun’'nat åläggas något samhälle eller enskild "person j tillhör det Kongl. Maj'.t och Kro”nan att vidkännas.” antagen.
Preste-Ståndels beslut. antagen med de ändringar: alf att å 4:e ladén efter ordet: ”inflyttningen, insättas orden: ’ liar minderåriga oäkta barn:” samt bf att ordet: ”Fattigvårdsstyrelsen,” förändras till: ”Församlingen.” antagen. antagen.
i;sta mom. inskränkes till följande lydelse: ”Med tiggare och obehörige kringstry”kande personer förf ares, pä sätt i Lagen ”mot lösdrifveri och försvarslöshet stad »t »» gas. 2:dra mom. antaget. hela §:n anlagen. antagen.
Borgare-Ståndets beslut, anlagen.
O bela antagen, antagen. j:n antagen. antagen. antagen.
Bonde-Ståndets beslut. antagen. anlagen. antagen. antagen. antagen. antagen. /ag- samt Allm. Be&v.- och Ekon.-Utskutlens Betänkande, N:o 76, 27 N:o Tö.
Ank. till Exp.-Utsk. den 29 April 1841 > kl. 5 e. m.
Betänkande, i anledning af väckt motion, att de af Kongl. Maj:t och Kronan afyttrade Krono-slcogar och Parker i Riket ej måtte få styckas i mindre lotter, än de blifvit af Kongl. Maj:t och Kronan försålde.
Med hemtad anledning af Utskottens i Betänkandet N:o 55 rneddeldta yttrande, i afseende på en af Sven Isacsson från Calmar Län väckt motion, att vissa Kronoparker å Öland ej skulle få styckas i mindre lotter, än de blifvit af Kongl.
Majit och Kronan försålde, liar berna Ide Sven Isacsson framställt denna nya motion, till stöd för hvilken åberopats Utskottens i nämnde Betänkande gjorde förklarande, att, orri motionärens framställning afsett en allmän Författning för alla de af Kongl.
Majit och Kronan afyttrade Krono-skogar och patker, och icke rört en blot! localangelägenhet, Utskotten icke skulle hafva tvekat att till densamma tillstyrka bifall; i och genom hvilket förklarande motionären ansåg Utskotten hafva sjelfve likasom visat honom sättet att i denna, åtminstone för hans hemort, högst vigtiga
Båga få sin önskan uppfylld.
Utskotten, som till följd af erhållen remiss ifrån det Hedervärda Bonde-Ståndet, hafva alt häröfver meddela Utlåtande, få, i öfverensstämmelse med den åsigt i ämnet, Utskotten i Betänkandet, Nio 5d , uttryckt, förklara, det Utskotten anse ett sådant stadgande, som motionären nu föreslagit, vara af en allmän och ganska stor vigt, ej allenast i hänseende till Kronans säkerhet alt utbekomma sin ränta, utan äfven i flere andra afseenden.
Det synes nemligen böra, i första rummet, leda till en bättre hushållning med skogen, då egaren vet, att, om han uthugger och förstör densamma, han på samma gång förminskar sina utvägar att betala den fastställda räntan, och tillika försvårar för sig möjligheten att, genom markens afyttrande, kunna blifva denna ränta qvitt.
Derjemte måste det vara af vigt för samhället, all icke, genom dessa markers ytterligare sönderslyckande och upplåtande till personer, hvilka sakna både medel till försörjning och arbetshåg, fattig-classen må beredas en förökning, som medför enahanda förstörande verkningar för det allmänna, som de, hvilka motionären uppgifvit hafva i Ilögserums socken a Öland inträffat, i följd af 28 Lag- samt Allm. Besa.- och Ekon.-Utsloitens Betänkande N:o 77. ett sådant styckande utaf der belägne förra Krono-parken Rälla Tall, Utskotten finna sig af dessa skäl böra tillstyrka Rikets Ständer alt, nied bifall till förevarande af Sven Isacsson väckte motion, uti underdånig Skrifvelse, hos Kongl. Majit anhålla, det Kongl. Majit täcktes, genom utfärdande af en allmän Författning, förordna: att sådane Krono-skogar och parker, hvilka, i enlighet med Rikets Ständers beslut vid 1818 års Riksdag, redan blifvit eller framdeles blifva under skatlemannarält upplåtne, icke må få styckas i mindre lotter, än de blifvit af Kongl. Maj:t och Kronan försålde, utan skola dessa skogar och parker framgent förblifva efter den fördelning i lotter, som vid deras afyttrande från Kongl. Majit och Kronan egde ruin.
Stockholm den 29 April 184 r• N:o 77.
Ank. till Exp-Utsk, deli 29 April 1841, kl. 5 c. m.
Betänkande om hvad, som bär iagttagas, dä del egare i Taclcjernshytta, askar att få idka stångjernssmide och deremot afstå från de i och för Tackjernsblåsningen beviljade friheter, men andre del-egare i Hyttebolaget vägra att derpå ingå.
Sedan Allmänna Besvärs- och Ekonomie-Utskoltet, genom Betänkandet K:o 140, föreslagit, att cn utvidgad frihet att tillverka stångjern må medgifvas inom Bergslagen, och ål innehafvare af tackjerns-hyttor, med vilkor, att^ddegarne i det hyttelag, sorn vilie begagna en sådan förmon, skulle afstå från den i och för tackjernsblåsningen beviljade befrielsen från rotering och Vis3a andra besvär, samt detta förslag numera är genom trenne RiksStands sammanstämmande beslut gilladt, så vidt det har afseende på den oinskränkta ssaiöss-frihet, sorn blifvit föreslagen alt efter år i85o inträda, hafva Utskotten tagit i öfvervägande de sladganden, som kunna finnas nödige, Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.-XJ tskottens Betänkande, N-o 77. 1 g dige, till rättelse för det fall, då en eller flere delegare i ett hyttelag yrkar att al smidesfriheten få sig begagna och deremot vill afstå från bergsmansfriheterna, men andre delegare vägra att derpå ingå.
Dervid halva Utskotten å den ena sidan ansett det utgöra en kränkning af eganderätten, om en delegare i ett hyttelag skulle genom de öfrige delegarnes beslut tvingas att utan full godtgörelse afstå från dermed förenade förmoner, då han af hvarjehanda orsaker icke för sin del kunde finna motsvarande fördel af smides-frihetens begagnande; hvaremot det å den andra sidan är angeläget, att en utväg må finnas att undanrödja det hinder, som en sålunda tillkommen vägran skulle innebära för tillgodonjutande af en smidesfrihet, hvilken måste anses i allmänhet vara fördelagtig och afvigt, då största delen af delegarne den påkalla.
Utskotten anse sig af denna anledning böra föreslå, att Rikets Ständer för sin del antaga och till Kongl. Maj:ts
Nådiga pröfning öfverlemna följande stadgande:
Uppstår inom tackjerns-hyttelag fråga att, emot åtnjutande af utsträckt rättighet att drifva stångjernssmide, afstå från den i och för tackjernsblåsningen beviljade befrielse för rotering och andra hemmans-besvär, och kunna delegarne sig derom icke förena, men yrkas förändringen af egare til! trefjerdedelar i hyttan; vare öfrige delegare, som vägra förändris:gen, pligtige att till de förstnämnde afstå deras andel elier andelar, emot lösen efter hvarje andels värde, och hällson derutöfver.
Detta värde bestämmes af Gode Män, deraf tvänne å hvardera sidan väljas, och en, af dessa g enie risa in t, utses.
Stockholm den 29 April 1S4 * - Bih. till R.
St.Prat. 1841) och 1841 7 Somt. 2 Åfä. 20 Häftet - STOCKHOLM, Kongl.
Or den s-B oktryckeriet j, i i.
Lag- samt Allm, Bcsv.- och Ekon.-Uts ’ ottcns Utlåtande, N;o 78. r N:o 78.
Ånk. till Exp, XJtslc. den 14 Maj, kl, 10 f. ra.
Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss å Utskottens Betänkande, angående väckte motioner om förändring i Förfullningarne, rörande mått, mål och vigt, Vid granskning af de anmärkningar, hvilka hos Ridderskapet ocK Adeln samt Preste- och Bonde-Stånden blifvit emot nämnde Betänkande, JNjo 58, framstälde och föranledt delsannnas återremitterande till Utskottens förnyade behandling, hafva Utskotten funnit samma anmärkningar hufvudsakligen åsyfta antagandet utaf endera af de meningar, hvilka blifvit uttryckte uti de af Herrar Aminoff' och Ribbing afgifne, Betänkandet åtföljande, reservationer, och hvaraf den förra, som yrkat ett skyndsamt kungörande och påbjudande lill allmän efterlefnad från och med år 1845 af den nya, utaf Konung och Ständer gillade, Författningen om ett på tiodelningen grundudt system lör mått, mål och vigt, blifvit omfattad inom Ridderskapet och Adeln samt Preste-Slåndet, men den senare., eller Herr Ribbings, inom Bonde-Ståndet, som, med understödjande af Petter Mårtenssons motion, ansett de serskilda gröfre vigternas reducerande till en enda, viclualie-vigten, tjenlig såsom förberedelse till det nya systemets införande; varande i öfrigt uti samtlige Stånden, ehuru tvifvelsmål om gagneligheten af tiodelningen i mått, mål och vigt blifvit af en och annan yttrade, den åsigt enstämmigt uttalad, alt det nya systemet icke genom någon svårfattlighet innebure hinder för dess påbjudande, när som helst, till allmän efterlefnad.
Hvad sålunda blifvit i emYeller andra hänseendet anmärkt och framsläldt, hafva Utskotten tagit under öfvervägande; och då Rikets Ständers åtgärd i denna sak icke kan sträcka sig längre, än att till Kongl. Maj:t frambära en underdånig önskan, men det icke vöre lämpligt eller af Rikets Ständer consequent att nu framställa någon sådan i strid med de Bih. till R.
Prot. 1840 och 1841■ 7 Sami. 2 Afd. 21 Haft. l 2 Lag- samt Allm.
Utskottens Utlåtande, N:o 78.] beslut, som blifvit i della ämne, efter moget öfverväggande, fattade vid j8a3 och 1829 årens Riksdagar, finna Utskotten de gjorda framställningarne om en partiel och ofullständig förändring af vigt-systemet icke förtjena afseendej hvarjemte och då utfärdandet af den nja Författningen o:a Rikets mått, mål och vigt redan är fullständigt förberedt samt helt och hållet beror på Kongl. Maj:ts Nådiga beslut och bepröfvande af rätta tidpunkten för dess påbjudande till efterlefnad, Utskotten anse sig icke kunna tillstyrka Rikets Ständer att annorlunda, än i förra Betänkandet blifvit föreslaget, uttrycka deras underdåniga önskan, att den redan för 18 år sedan beslutade förändringen af systemet för Rikets mått, mål och vigt må bringas till verkställighet; vidblifvande Utskotten således det tillstyrkande, Utskotten i detta ämne' redan afgifvit, till följd hvaraf Utskotten alltså, med tillkännagifvande, alt detta tillstyrkande blifvit af Borgare-Ståndet godkändt, hemställa, att de inom Riks-Stånden emot Utskottens Betänkande, N:o 58, gjorde anmärkningar måtte få förfalla.
Stockholm den i3 Maj 18414 Reservationer; af Herr Aminoff som förklarade sig vidblifvahlen af honom vid förra Betänkandets afgifvande uttalade åsigt, att Rikets Ständer borde hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det nyo Författningen om Rikets mått, mål och vigt måtte inom årets lopp utfärdas, med föreskrift, att densamma skall från och med år 1842 i Skolorna föredragas och läras samt från och med år 1845 blifva till allmän efterlefnad gällande.
Häruti instämde Prosten Säwe, Herr Ekholm och Matts Pehrsson från Stockholms Län. af Prosten Kållström:
”Då denna fråga första gången inom de sammansatta Utskotten behandlades, var jag med vederbörlig permission frånvarande.
Mina åsigter äro i sjelfva luifvudsaken stridande m t de sammansatta Utskottens då fattade beslut.
Jag anser mig derföre skyldig att häremot Lag- samt sfilm.- Besv.- och Ekon •Utskottens Utlåtande, N'.o 78. 3 anmäla min vördsamma reservation, och utbeder mig, att densamma måtte till de respect ve Riks-Stånden få åtfölja närvarande Betänkande.
Del lärer ingen \ il ja bestrida, att af de många olika beräkningssätlen för mått, mål och vigt flere olägenheter uppkomma, som det vore önskligt att få undanröjda.
Det förslag, som innehålles i den af Herr L.
Hjerta, för detta ändamål väckta och i Betänkandet, N:o 58, intagne motionen, synes mig lämpligast kunna leda till ett sådant mål.
Genom dess antagande vore åtminstone icke lisqueradt, att med ett nytt beräkningssält den gamla villervalla möjligen skulle ökas. livad decimal—stemet beträffar, viii jag ingalunda bestrida de stora fördelarna af dess vetenskapliga användande, men tror icke, att vetenskapsmannen behöfver någon Rikets Ständers åtgärd, för att komma i åtnjutande af dessa fördelar, af hvilka han redan är i full besittning; äfven vill jag medgifva, att all bokföring oell i allmänhet alla calculer på papperet skulle vinna en betydlig lättna 1 och förenkling genom decimal-systemet3 antagande.
Deremot liar jag icke kunnat öfvertyga mig derom, att dessa fördelar uppväga de många olägenheter, som, genom den nu föreslagna förändringen, skulle för den allmänna rörelsen uppkomma.
När ett mätnings-system skall bestämmas, måste man i min tanka fästa afseende, icke så mycket på vetenskapsmannens och bokföratens, sorn. icke mera på den stora allmänhetens calculer.
I den dagliga marknaden och detalj-handeln gäller det mera att räkna i hufvudet än på papperet och systemet blifvev derföre ändamålsenligt i samma förhållande, som det gifvet’ reda och lättnad åt tankeförmågans operationer i det räkningssätt, som allmännast förekommer.
Betta beror åter derpå, att de vanligaste och naturligaste divisionerna kunna med lätthet verkställas och att således de antagne
Imf vud-valeurerna kunna jemt dii ideras med de lägsta talen, tvåan, trean och fyran.
Denna fcrnuftsenliga fordran uppfylles icke af decimal-syslemet, som jag af denna anledning icke af någon fördom skulle för min del önska aldrig mätte läggas till grund för en förändring i nu gällande mått, mål och vigter.
Man har äfven velat finna det för nalional-äran kränkande att förkasta eller ens uppskjuta en reform, som andra civiliserade länder och till och med våra grannar i öster till en del redan hafva antagit.
Någon synnerlig våda i detta afseende anser jag dock icke vaia för handen, så länge ännu* England och Europas största handelsplatser i> ke funnit för godt a t 4 Lag- samt Allm.
Besv- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, No 78. en annan föresyn.*
Deruti ligger
Väl för oss Svenskar i delta, såsom i andra fall, en respectabel bevisning.
Det må dock tillåtas mig att i korthet anföra några af de erfarenhels-rön, som Frankrike har att erbjuda oss efter ett snart femtioårigt användande af decimal-systemet.
Redan långt före revolutionen förspordes i detta land en allmän missbelåtenhet med den stora oredan i mått, mål och vigt.
Icke nog, att inom serskilda provinser funnos serskildta benämningar, utan för samma benämning vore valeurerna olika efter olika orter och olika varor.
Allt intill denna lid hademan dock funnit oöfvervlnnerliga hinder forén nödig reform i detta afseende.
Men sedan revolutionen sönderbrutit alla gamla samfundsförhållanden., trodde man, att då, om någonsin, var den rätta tidpunkten inne för att införa ett verkligt mätnings-system, som, gällande för hela landet, kunde utrota den gamla villervallen.
Den första naturliga frågan blef nu den att bestämma sjelfva hufvud-enheten för längdemåttef, på hvilken hela det n}'a systemet kunde byggas.
Men man ville bestämma den icke på ett måfå, utan efter ett oföränderligt naturförhållande.
Man fördes då på den stora genialiska ide^n, värdig ett upplyst folk, att lägga jordmeridianens längd lill grund för hela det nya mätnings-systemet.
Sålunda antog man till haf v ad-enhet en tiomilliondel af en Ijerdedels jordmeridian, hvilken hufvud-euhet blef den så kallade metren och på grund af redan gjorda vetenskapliga observationer bestämdes, alt precist motsvara i det gamla måttet 3 pieds 11 lignes 44 centiémes.
På denna basis uppfördes det mycket berömda metriska decimal-systemet, som sanclionerades genom lagarne af den 1 Augusti 1798 och den 18 Germinal år lil.
Detta blef nu den forsta och sjelfva liufvud-reforrnen.
Men sedan jord meridianens längd, genom nya vetenskapliga undersökningar, blifvit med ytterligare noggranhet bestämd, föranledde resultatet af dessa undersökningar en correction i hela métre-syslemet, emedan man nu funnit, att den rä;ta metre-längden motsvarade i det gamla måttet 3 pieds 11 lignes 296 milliemes.
Så hade man redan den andra reformenj som bekräftades genom lagen af den 18 Frimaire år VIII.
Detta ombyte medförde likväl icke några synnerliga olägenheter för den allmänna rörelsen, emedan skillnaden emellan den gamla och nya metren var alltför obetydlig, för att hafva någon märkbar inverkan på de deruti förekommande calculerna.
Så var nu melre-syslemet infördt och stränga straffbestämmelser utsatta både för tillverkningen och anväudandet af de gamla måtten.
Mtn det oagladt och ehuru detta system syntes hafva den största Lag- samt Allm. Bcsu.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 78. 5 theoretiska fullkomlighet, förmådde det dock icke att uttränga de gamla vanorna och i allmänna rörelsen göra sig ensamt gällande.
Orsaken lill denna inom den nyhetsälskande republiken ovanliga motsträfvighet å allmänhetens sida, trodde man sig finna i de främmande, från Grekiskan lånade benämningarna på de nj^a måtten.