Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Nådiga meddelanden i ämnet ej heller kunde, å Rikets Ständers sida, blifva föremål för pröfning; hvilket förklarande motionären ansett så mycket mera angeläget att i Riksdags-beslutet intaga, som det ej vore omöjligt, att Utlänningar gjorde sig den origtiga föreställning, att Svenska Nationen och dess representativa Statsmagt hade gemenskap med öns styrelse; och har vid remiss af denna motion, Herr I,Vinge på anförde skäl, föreslagit att Rikets nu församlade
Ständer måtte i djupaste underdånighet utbedja sig Nåden att, såsom en undersåtlig skänk få till ”vår nu Regerande Ailernådigste Konung öfverlemna ön St.
Barthelemy med alla dess herrligheter att dermed, såsom Dess privata egendom; handla och vandla, efter Högst Eget godtfinnande, m. m.;’’ och 2:0 till Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotten ett af Bengt Gudmundsson från Hallands Län till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvit memorial, deri föreslagits, att, då Sverige icke bör Eih. till R.
\ Sami. 1 A/d. 8 IIäfl. 2 i o Stats- sami dllm.
Besv,- och Bkon.-Utskottens Betänkande, N:o I /f. belastas med en Slats-utgift för lin St.
Barthelemy, utan att ega en deremot svarande vinst, oell det ej eller synes billigt, att Kongl. Majit enskildt måste vidkännas de utgifter, som för öns förvaltning erfordras, samt det ej eller anstår ett lagbundet samhälle att ega någon ort, dit dess lagars välde icke sträcka sig och hvars administration icke beror på detta samhälles lagstiftning och står under offentlighetens controli, —•> ön St.
Barthelemy alltså måtte ställas under samma styrelse och förvaltning som Sveriges öfriga provinser, hvilket motionären ansett kunna ega rum utan förlust för Staten; hvarförutan motionären förmenat, att den förlust, som vid Öns förvaltning uppkommit, till större delen varit en följd af för stora löneanslag till Gouverneuren och erabetsmännen, äfvensom en alltför kostsam garnison derstädes; men att en dylik förlust skulle kunna undvikas, om öns administration biefve enkel, garnisonen med sparsamhet ordnad och flottans öfnings-expeditioner ställda i samband med öns bevakning.
Utskotten hafva tagit i öfvervägande såväl Kongl. Majtts nämnde Nådiga Skrifvelse som ofvanberörde motioner; och anse Utskotten någon annan åtgärd i anledning af Kongl. Majtts Nådiga Skrifvelse icke böra vidtagas, än att densamma till Rikets Höglofl.
Ständers kännedom öfverlcmnas.
Vidkommande Herr Petris motion, så hafva Utskotten anmärkt, hurusom det deruti framställda förslag blifvit grundadt på den förutsättning, att Rikets Ständer redan iBia skola afhändt Sveriges Krona besittningen af ön S;t Barthelemy.
I anledning häraf finna Utskotten nödigt upplysa, att Rikets Ständer, genom underdånig
Skri fvelse af den 10 Maj i8ta samtyckt till Kongl. Majus förut afgifna Nådiga Proposition, att administrationen af ön S:t Barthelemy måtte öfverlemnas till Kongl. Majit; hvarvid Rikets Ständer fästat det villkor, att öns förvaltning ej skulle komma att belasta Svenska Stats-Verket, ehvad inkomsterne blefvo högre eller lägre, utan att sådane anstalter måtte vidtagas, att af öfverskotten, när de inträffade, alltid hoflös tillhanda hvad till fyllande af bristerne, derest sådane skulle uppkomma, alford rad es.
Af denna Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, innefattande de grunder och vilkor, under hvilka förvaltningen af ön St t Barthelemy blifvit till Kongl. Maj; t öfverlemnad, hafva Utskotten icke kunnat finna, att Rikets Ständer afhändt Sveriges Krona besittningen af nämnde ö, och Utskotten hafva icke eller kunnat inhemta, att ett sådant afhändande sedermera egt rum.
Att meningen med Kongl.
Majus omfösmälda Nådiga Proposition och Rikets Ständers, i anledning deraf, aflåtne underdåniga skrifvelse, icke kunnat vara den, att besittningen af ön skulle afhändas Sveriges Krona, synes dessutom tydligt, dels deraf, att Kongl. Majit förklarat
Dess afsigt vara, att vid hvarje Riksdag låta komma till Rikets Ständers kunskap, ’’hvad i dejma Stats- samt Allm. Besv.~ och Ekon.-Utskottens betänkande, N:o 14> 11 ’’del af Styrelsen sig tilldragit, livad fordel för moderlandet deraf vunnits och i hvad ’’mon överskjutande intrader från besittningarne kunnat till allmänt nyttige anstalter ”inom Riket användas;’’ dels af de i Rikets Ständers berörde skrifvelse utsatte villkor; dels deraf att, enligt hvad Utskotten inhemtat, Kongl. Maj.t låtit af 1812, 1813 och 1814 årens vinst, vid förvaltningen af ön S:t Barthelemy, använda 318,288 K:dr 3 sk. q rtst till Sveriges omedelbara nytta, hvarför Rikets Ständer ock, vid Riksdagen i8i5 framburit sine underdåniga tacksamhetsbetygelser, dels ock slutligen deraf, att Kongl. Maj.t genom Nådig Skrifvelse till Rikets Ständer af den 18 Juni 1818 förklarat Dess Nådiga afsigt vara, att, i händelse Colonien skulle, på lika billiga villkor, så för moderlandet som Colonien kunna till en fremmande magt aftr.ädas, en afhandling i sådant afseende genast ingå, under villkor, att afkastningen af den derföre inflytande summa användes efter de i Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den l5
Maj 1812 fastställde grunder; samt att Rikets Ständer genom beslut af den 8 Juli 1818 samtyckt till Kongl. Maj:ts berörde framställning, på. de villkor, sorn Ständernas omförmälde underdåniga skrifvelse innehölle, så mycket heldre, som Kongl. Majtt, såsom ett villkor härvid, antagit, att det capital, hvilket för denna besittning kuride erhållas, alltid blcfvc att anse såsom en Sverige tillhörig fond, hvilken allenast mot säkerhet kunde användas, till större eller mindre del i och för ändamål, dem Kongl. Majtt funne instämma med Rikets gagn och fördel; af hvilket allt ytterligare ädagalägges, att ön St.
Barthelemy ej allenast 1812, utan äfven 1818 och intill närvarande tid, utgiort samt ännu utgör en Sveriges Krona tillhörande besittning.
På grund häraf och då Herr Petres motion sålunda är grundad på en förutsättning, sorn icke är meri rätta förhållandet öfverensstämmande, anse Utskotten det ifrågasatte förklarandet af Rikets Ständer det de anse sig icke berättigade att med styrelsen och förvaltningen af Colonien St.
Barthelemy taga ringaste befattning, vara så mycket mera öfverflödigt, som, ehuru ön fortfar att utgöra ee Svensk besittning, det likväl ej blifvit ifrågasatt, att Svenska Stats-Vcrket må, till större eller mindre del, vidkännas de utgifter och de kostnader, eller de förluster, som öns förvaltning orsakat eller möjligen framdeles kan medföra; hvarföre Utskotten tillstyrka, att Herr Petris berörde förslag måtte förfalla.
Hvad sedermera angår Herr Winges motion, att Rikets Ständer måtte, såsom cn undersåtlig skank, öfverlemna ön till vår nu Regerande Konung ; så linna Utskotten icke anledning vara för handen till en sådan gåfva ; hvaraf följer, att någon vidare åtgärd i afsende å Herr Winges motion ej är af nöden; och tillstyrka Utskotten derföre, att samma motion måtte förfalla. i a Stats- samt Allm. Bery.- och Ekon.-Utskottens betänkande, N'.o i q.
Hvad slutligen beträffar Bengt Gudmundssons motion, alt St.
Barthelerny matte ställas under samina styrelse oell förvaltning sorn Sveriges öfrige provinser; så få Utskotten fästa Rikets Ständers uppmärksamhet derå, att Rikets Ständers den 18 April 1813 fattade beslut att till Kongl. Majit öfverlemna styrelsen af St.
Barthelemy, dels grundade sig å de omständigheter, som
Stän dernes i ämnet aflåtna underdåniga skrifvelse af samma dag gifver vid handen, dels ock innefattade det villkor, att Svenska Statsverket icke skulle belastas med några utgifter i och för öns förvaltning ; och då efter hvad Kongl.
Maj;ts vid denna Riksdag till Stats-Utskottet aflåtne Skrifvelse, angående ön innehåller, densammas förvaltning medförer betydliga kostnader utöfver de inkomster, som deraf erhållas, samt, i händelse det af motionären väckte förslag vunne bifall, otvifvelagtigt skulle inträffa att Statsverket komme att vidkännas stora uppoffringar i och för ön; anse Utskotten sig böra tillstyrka, att äfven detta förslag måtte förfalla.
Stockholm elen 4 Augusti 1840.
Reservation: Af Herr Ribbing, Arvid.
Att såsom Utskotten gjort i senare delen af sitt Betänkande, afstyrka ett förslag, som åsyftar det rättas tillämpning, af det skäl endast att materiella uppoffringar erfordras, kan i allmänhet icke gillas.
Barthelemy star redan i flere hänseenden under Svensk lag och styrelse, har sin egen Justitiarie, samt rättighet att få sina tvister fullföljda i Sveriges Högste Domstol.
Gudmundssons motion är sålunda redan till en del satt i verket, men då inom Utskotten under discussion blifvit upplyst, att slafveri och föl jag 11 i ge n derifrån oskilj — a g t i g slafhandel, på ön bedrifves, samt detta står i strid med Svensk lag och Svensk ära ; så och då Svenska Nationen icke lärer kunna undskylla sig, att detta slafveri å Ön ännu fortfar, dermed att densamma, på sätt Utskotten upptaga, blifvit Öfveriemnad, genom Rikets Ständers beslut den 18 April 1812 till styrelse af Sveriges Konung; finner jag för min del, att Bengt Gudmundssons motion bordt föranleda åtminstone en underdånig skrifvelse till Kongl. Majit af syftning att slafveriet på den ännu Svenska ön St.
Barthelemy måtte afskaffas.
Svenska Nationen skall förmodligen fika beredvilligt, som den Engelska; då fråga om slafvars befrielse uppstått, derföre vilja göra uppoffringar; och icke finnas egennyttigt vårda sig om ön och dess invånare blott så länge, som någon Stats-inkomt deraf varit att förvänta.
Berm- och Ekoh.-Utskottens betänkande, N'.o i o. 13 N:o i5.
Arik. till Exp. Utsk. dea 7 Aug., kl. 1 e. m. betänkande, i anledning af väckt fråga om mantals-penningarne,f användande för fattigvårdens behof m. m.
Ridderskapet och Adeln väckt, till Utskottens gemensamma handläggning remitterad motion, har Herr Friherre Sprengtporten, i sammanhang med det förslag till fattigvård och lagstiftning derför, hvilket af serskilde committerade blifvit utarbetadt, föreslagit, att, till afhjelpaude af de olägenheter, sorn en ojemn fattigvård medförer, och det inflytande, en sådan måste utöfva på den lattiges billiga rätt, inom hvarje Län mätte stiftas en fattig-cassa för Länet, hvars ändamål vore att jemna fattigvården inom socknarne och att således meddela uppfostringshjelp till barn efter aflidna eller utfattiga föräldrar, hvarförutan samma cassas verksamhet borde utsträckas till alla fattigvårdens föremål, utom de egentliga fattighjonens underhåll, och i följd deraf bekosta utgifterne dels för bildandet af arbets-inrättningar, förutan hvilka alla författningar om bettlande skola förblifva ord utan betydelse, dels för stiftandet af folkskolor.
Motionären, som icke äskat att communerne skulle betungas af någon ny afgift för bildandet af nämnde cassör, liar deremot ansett, att mantalspeoningarne, hvilka öfver hela Riket uppgå till ett belopp, af omkring 829.000 R:dr Banko, måtte upphöra att ingå till Statsverket, och ställas till Länens disposition, för att i ofvan berörde ändamål under stränga sparsamhets-grunder förvaltas och disponeras, utan att några afdrag derå borde ega rum i och för medlens förvaltning, hvilken skulle besörjas af Länens valde ombud.
Vid remiss af denna motion har hufvudsakligen blifvit yttradt; af Herr Friherre von Kraemer, Robert, att en viss del af hvarje Läns skattebidrag borde afsättas i Länets Ränteri, för att derifrån kunna anordnas till fattigvård, folkskolor, och arbetshus ; att, i händelse ett sådant lörslag icke antages, Herr Friherren, som icke delade motionärens åsigt att mantals-penningarne borde för berörde ändamål användas föresloge, att dertill måtte afsättas så stort belopp af de medel, hvilka utgå efter x Art. af Bevillningsförordningen sorn kunde erfordras, och hvilket belopp skulle i4 Stats- samt Hilm.
Besv. och Ekon -Utskottens Betänkande, N\o 15. fördelas, Länen emellan, efter serskildta stadganden, hvarförutan Herr Friherren föreslagit åtskilliga reglementariska föreskrifter i afseende å medlens förvaltning och användande ; at Ilerr Friherre Cederström, Gustaf Carl, att, Herr Friherren, som delade Friherre Sprengtporten åsigter, att cn allmän fond borde hildas inom hvarje Län, från hvilken medel kunde hemtas till Fattig-försörjningen, Skola och Arbets-inrättningar, likväl icke kunde instämma i den delen af förslaget, som afsåg mantals-penningarnes användande till ett sådant ändamål, hvaremot Herr Friherren ville, att omkostnaderne derför borde bestridas först af den fattiges familj, derest dess medlemmar kommit i besittning af egendom och förmögenhet genom arf, dernäst af den enskilde, som dragit fördel af den fattiges ar bets-biträde, under den tid han kunnat arbeta, och slutligen af Staten; hvarförutan Herr Friherren, jemte anförande af de fel, som lian ansåg vidlåda Fattigvården inora landet i allmänhet, framställt ett omfattande förslag, för ordnandet af en efter Friherrens tanka, ändamålsenlig Fattigvård, samt föreslagit de afgifter, som ansetts för sådant ändamål erforderlige ; af Herr Friherre Cederström, Jacob, att han ansåge det vara högst betänkligt, afl, på satt det blifvit föreslagit, använda mantals-penningarne till Fattigvården, och att lian i stället derför ville föreslå: att desamme borde ingå till Riksgälds-Contoiret, till amorterande af ett lån å 6,000,000 R:dr eller derutöfver, hvilket borde upptagas och ställas till Kongl. Majtts disposition, för näringarnes understöd; genom hvilken åtgärd Herr Friherren ansåg tillfälle skola beredas de fattige att sjelfve förtjena sitt bröd, i stället att emottaga detsamma såsom nådegåfva; af Herr von Hartmansdorff, att Iian trodde det höra tillhöra menigheterne sjelfva att bekosta deras fattigvård, och att ett sådant åliggande icke i allmänhet borde kastas på Statsverket, helst anspråken på fattigvård derigenom alltid komtne att ökas oell d* dertill anslagne Stats-medlen slutligen att icke räcka till.
Detta med hvad åtskilliga andre Ledamöter af Höglofl.
Riddcrskapet och Ådeln anfört, hafva Utskotten i öfvervägande tagit och dervid funnit de väckta förslagen omfatta dels ordnandet af Fattigvården inom Riket, dels ock sättet för anskaffandet af de medel, som, efter de framställda förslagen, skulle vara dertill nödvändige.
Och som Herr Friherre Sprengtporten ifrågavarande motion, äfvensom de öfriga, med anledning af densamma vickta förslag, grundar sig å det villkor, att antingen mamtalspenningarne eller en del af den skydds-afgift, som kan komma att bestämmnas i blifvande Bevillnings-förordning, måtte för Fattigvårdens besörjande Utgå; men Stat*- Stats- samt Allni. Besv.- och Ekon.-UtsJcottens Betänkande, N:o 15. 15 Utskottet, i Jess Betänkande angående beräkningen af Statsverkets inkomster, redan upptagit inantais-penuingarne såsom en beräknad tillgång, och den senare afgiften, deruti nedsättning är af Bevillnings-Utskotten föreslagen, ännu ej blifvit till beloppet bestämd ; alltså och då 1,3g- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotten dessutom redan afgifvit Betänkande och förslag, angående lagstiftningen om Fattigvården i Riket, och derigenom, äfven besvarat de här ofvanomförmälde frågor, som åsyfta en förändrad organisation af Fattigvården, anse Utskotten sig böra tillstyrka, att Herr Friherre Sprengtporten motion tillika med de förslag, som, i anledning deraf, på sätt förenämndt är, blifvit framställde måtte förfalla.
Stockholm den 4 Auguti 18.40.. SLOCKHOLM, Er.aicNs och GivttusEnas Tryckeri. i84o.
Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsiotlc/is Betänkande, JS:o 16. 1 N:o 16.
Ank. till Exp. Ulsk. den i5 Augusti, kl. n F. m.
Betänkande, i anledning af väckt fråga om sänkning af den så kallade Brunnsviken.
Uti en hos Hedervärda Bonde-Ståndet väckt, till Utskottens gemensamma handläggning remitterad, motion har Riksdags-fullmägligen Jolian August Zetterberg från Stockholms Län förmält: alt en del egare lill stränderne omkring sjön Brunnsviken för några år sedan å vederbörlig ort sökt att få på egen bekostnad sänka sjön 1 § aln, samt att de, efter derom anställd och slutligen afgjord rättegång, vunnit rättighet att verkställa denna sänkning; att ett sådant företag, hvarigenom Brunnsvikens valten skulle komma alt vanligen öfverstiga saltsjöns med § aln, dock icke skulle förekomma, att tragterne omkring Brunnsviken blefve fuktige och ohällsosamma att bebo, och icke eller medförde någon betydligare fördel.
I anseende härtill och då det skulle blifva för hufvudstaden äfvensom för tragten omkring sjön af största nytta och fördel, om densamma, som nu vore att anse som ett träsk, sänktes ytterligare § aln, samt det 220 alnars långa aflopp, derigenom dess öfverflödiga vatten utfaller, upprensades och utvidgades, så att communicationen blefve öppen med saltsjön, har motionären föreslagit, alt Rikets Ständer måtte bevilja ett årligt anslag af 1,000 R:dr B:co, för att dermed åstadkomma en farbar förening mellan Brunnsviken och saltsjön; hvilket förslag motionären ansett desto heldre böra vinna bifall, som verkställandet deraf komme alt medföra, jemte redan omförmälde fördelar, äfven den, att omkring 200 tunnland, för det mesta Staten tillhörig jord blefve frugtbärande, och något annat hinder deremot icke skulle ligga i vägen, än farhågan, att, om förslaget verkställdes, vattnet komme att utfalla ur de vid Haga Kongl. Lustslott anlagda canaler.
Utskotten, som anse sig ej böra ingå i något yttrande, huruvida den föreslagne åtgärden skulle medföra den nytta och fördel, som motsvarade det till företagets verkställande, äskade anslag, få endast förklara, alt Brunnsvikens sänkning ytterligare, än som skall blifvit genom afslutad rättegång tillåten, måste bero såväl på vederbörandes hörande, som också i händelse sänkningen skulle blifva af någon bestridd, på en laga rättegång.
Af sådan anledning och då den, hvilken önskar att verkställa ett dyåikt företag, som det motionären åsyftat, eger att derom anmäla sig hos Bih. till R.
Pröt. 1840. 4 Sami. 2 Afd. » Hajtet. 1 2 Stats- samt Allm. Besv.- och Eicon.-Utskottens Utlåtande, N:o lj. vederbörlig auctoritet, och sedermera silt ärende i laga ordning utföra; finna Utskotten det tillhöra samina auctoritet, men icke Rikets Ständer att yttra sig i frågan om rättigheten att ytterligare- sänka Brunnsviken, och, huruvida en sådan sänkning må för sig gå; hvarföre och då Utskotten anse, att något anslag ej hör meddelas till understöd för ett företag, hvilket tilläfventyrs ej torde komma att ega rum, Utskotten tillstyrka,. att motionärens berörde förslås: måtte förfalla. o • Slockholm den 14 Augusti 18-jo.
Ank. till Exp. U t siv. den i5 Augusti, kl. 11 f. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om åtskilliga till dessa Utskott remitterade frågors behandling i ett gemensamt Betänkande, m m.
Till Stals—TJLskottet har från Högvördiga Preste-Ståndet blifvit remitterad en af Professoren Herr Doctor Thomander, i anledning af SlatsUtskottcts Utlåtande N:o 5a, om Mötes-Passevolans-afgiftens framlida utgörande, m. m., väckt motion, hvaruti yrkas, att, enär så väl för sakerlies inbördes sammanhangs skull, som serskildt med afseende å angelägenheten att förekomma- föga båtande friclioner emellan de olika intressena, det är af vigt, att alla frågor, som röra väsend Digare jemnkningar <af de allmänna bördorna de skattdragande emellan, sältas med hvarandra i oskiljägtig ‘gemenskap, de genom serskilda propositioner och motioner å bane bragta frågorna rörande: i:o den så kallade Mötes-Passevolansens upphö rande; 2:0 lindring i Båtsmnnshållet samt öro lindring i städernas inqvarterings-besvär, måtte uti ett gemensamt
Utlåtande varda behandlade; och har, vid remiss häraf, Contracts-Prosten Herr Doctor Björkman uttryckt den önskan, att på samma gång med berörde frågor, äfven den om Inqvarterings-Tolagens utgående och användande måtte från Utskotten till Ständernes afgörande öfverlemnas.
Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotten, hvilka till gemensam handläggning ej fått emottaga ofvanberörde motion, jemte Contracts-Prosten Heil’ Doctor Björkmans tillägg dertill, förr än den 21 sist - Stais- sami Allm. Besa.- och Ekon.-Utshottens Utlåtande, N'.o 18. 3 lidne Juli, vid hvilken tid ifrågavarande ämnen redan blifvit behandlade i serskildta Utlåtanden, som hos Rikets Ständer äfvenledes varit under öfverläggning, anse af sådan orsak, att hvad om dessa frågors gemensamma behandling blifvit yrkadt oell framstäldt, numera ej kan till någon åtgärd föranleda.
Ank, till Exp. Utsk. den i5 Augusti, kl, n F. ift, tillåtande, i anledning af vädd fråga om förändradt beräkningssätt för roter ingshjelpens utgörande inom Kronobergs
Uti ett lill Hedervärda Bonde-Ståndet afgifvet, och derifrån till Stats- s;irat Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotten remitteradt memorial, har Riksdags-full mägtigen Peter Gabrielsson från Kronobergs
Län anfört, att, sedan vid Indelningsverkets upprättande inom nämnde
Län, få rE;dels mantal blifvit tillerkände hvarldera roteringshjelp af 8 daler Silfver mynt för ett indeldt högre hemmantal i rote, än de elter Jordeboken och förmedling borde draga, denna roteringshjelp äfven till stadgadt belopp utgått ända tilldess Kongl. Majit, uti Nådigt Bref den i5 Augusti 1829, i anseende till de betydliga förändringar, som mynt och varuvärden undergått, sedan berörde bidrag anslogs, förordnade, att detsamma borde förhöjas, så att en Daler Silfvermynt beräknades till 1 0 f:dels kappar spantnål, hälften råg och hälften korn, hvarigenom hvarje helt mantal undfick en roteringshjelp af 2 -|:dels tunnor spanmål; och har motionären ansett de svagaste rolarne väl härigenom hafva vunnit någon förbättring, men ändock ingalunda vara jemngoda med öfriga rotar inom Länet; hvarföre lian föreslagit, att soteringshjelpen inom Kronobergs
Län måtte hädanefter beräknas och utgå efter 16 kappar spanmål, hälften råg och hälften korn, för hvarje Daler Silfvermynl, som af ålder varit dertill bestämd.
Då de af motionären här ofvan framställda förhållanden samt gjorda uppgifter icke äro understödda af de skäl och bevis, som for en full - j 4 Stais- samt Allm.
Ees v.- och Ekon.- Utskottens Utlåtande, N:o i g. ständig och säker kännedom af frågan varit nödvändiga, så anse Utskotten( att motionärens berörde, derpå grundade, förslag ej nu kan till närmare pröfning företagas; hvadan Utskotten hemställa,. alt ifrågavarande motion icke malte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Stockholm den 14 Augusti i84'o* N:o 19.
Ant, till Exp. Utsk. den; i5 Augusti, kl. ii i.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om lindring för hemmansegarne å Hammarön uti deras roteringsskyldighet m. m„ Till Utskottens gemensamma behandling har från Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit remitteFad en motion af Riksdagsfullmägtigen från Wermlands Län Olof Carlsson, hvaruti uppgifves: att Hammarön., belägen i Wenern, nära Carlstad, innehåller 22 hemman af hvilka 2 -|:del’s mantal dra Militiae- och Comministers-boslällen; att öns arealvidd utgör 9,709 y|:dels tunnland, hvaraf ej mera än 2,662 ^§:dels tunnland äro åker och ängsmark, som ej allenast gifver ringa afkastning, utan dessutom äfven är blottställd för ofta inträffande öfversvämningar; samt alt ön likväl i; årliga allmänna skatter erlägger 6,241 R:dr 4° sk* 4 r* Banco, och underhåller 19 indeldta soldater, hvarförutan den är underkastad krono- och hållskjuts, samt väghållning, i likhet med hemmanen å fasta landet; och har motionären bifogat ett bestyrkt utdrag ur en år i83g upprättad statistisk tabell öfver Hammarö socken till stöd för dessa uppgifter, samt pä grund deraf yrkat, att öns hemmantal måtte förmedlas, enligt billighet och rättvisa, och nedsättas till likhet med öfrige hemmanen i Länet, samt i föl jd deraf den lindring i roteringen till vägabringas, att ett lämpligt antal af hemman på fasta landet, som nu erlägga rotefrihets-afgift eller böra roteras, till understöd i Hammarö rotering anslås, så att hvarje soldat-rote kommer att utgöras af 2:ne hela hemman; och att soldat-torpen jemväl, i reon af den skeende farmedlingen, förflyttas till de sålunda från fasta landet tillkommande hemmanen.