Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Med Banken borde en sådan utredning icke erhålla något omedelbart sammanhang; utan gränslinien noga uppdragas mellan ordnandet af det förflutne, som på särskild utredning skulle bero; och fullföljandet af deri ordning, som för framtiden blefve stadgad, hvilken genom Banken komme att i verkställighet bringas.
Ett Discont.
Utrednings-Departement skulle till den ändan böra formeras här i Stockholm under styrelse af Rikets Ständers Fullmägtige, Stats- och Banko-Utskottens Bttänkanden. 119} 2:ne af hvart Stånd, antingen genom sammansättning af, en från Banken och en från Riksgälds-Contoiret af hvarje Stånd, el er desamma Deputerade, som hafva granskningen af KrigaRäkenskaperne, eller serskildte dertill valde, allt efter som andre ärender kunde anses medgifva.
Under desse Fullmägtige skulle de 3:ne Discont-Directionerne vara lydande, och utredningen efter Fulimägtiges ledning verkställas.
Desse Fullmägtige skulle utfärda Discont-Obligat tioner.
Eiqviden börja?
vid innevarande års slut och fullbordas med år 1823, som är det år,,då Eagtima Riksdag åter infaller.
Disconts utredning skulle ske för sig, och i serskild räkning föras, på det a*t hvarderas utslag måtte kunna fullständigt framläggas.
Planen för liqvidationert borde tillika hafva till föremål att befordra öfverfly ttningen från Diskont-skuld fill enskilt skuld; emedan det är för penninge-väsendets allmänna reglering af stor vigt, att en sådan ordning återbringas, och sålunda den förlust, sorn drabbar Fordrings-ägarne, häldre fördelas på räntan under väntningstiden, än på sjelfva Capitalet; emedan ett interesse deraf uppkommer för Innehafvaren, att göra den användbar i Discontliqvid.
Om ock genom ett sådant begagnande Bankens ersättning skulle ytterligare förminskas, vinnes denna förlust flerfaldigt tillbaka genom en dess förr återbringad ordning i desse liqvidationer, och derigenom för Banken beredd möjlighet, att efter en mera stadgad plan, använda sina tillgångar till myntets vidmagthållande och näringarnes understöd. 1194 Stats- Och Banko-Utskottens Betänkdnd^n, Den 10 Februarii.
, Herr Stats * Secreteraren ni. in. Friherre JVirsén uppläste ett Dictamen lill Protocollet, så lydande: ”Da jag icke har för afsigt, hvarken att uppehålla Höglofl.
Beredningens tid, ej heller att söka rubba de redan faststalta prelirninaira grunder för behandlingen af frågan om Disconternes reglering, anser jag inig likväl förbunden, inför Beredningen söka ådagalägga, att jag ietce saknar all grund för någon skiljaktighet mot de senast fattade besluten.
Jag hyser aktning för andras mening; jag har hvarken önskan eller interesse, att verka med min; men jag har; till pligt, att den inför Höglofl.
Beredningen frambära.
Tvänne beslut äro inom Höglofl.
Beredningen fattade.
Det ena, som redan är juste•radt, innehåller en generel framställning till Pikets Ständer om suspension i Discont-liqviderne, intill dess Utskotten hinna utarbeta frågan om
Disconternes reglering: det andra är den af Beredningen med Ja besvarade Propositionen: att Banken, i likhet med de öfrige Fordrings-ägarne i Disconterne, äger att utbekomma sine gjorde försträckningar efter de tillgångar, som i hvarje Verk finnas, och att således, på sådan grund, Disconternes utredande kommer att af Beredningen företagas och uppgöras.
Som Ledamot af Banco-Utskottet har jag till pligt oell skyldighet, efter Ed och Samvete, Sihls- och Banko-Utskottens Betäniandcn. 1195 att iakttaga Bankens rätt och bästa.
Detta skall j g ock noga fullgöra; men ingalunda sätta desse serskilte förbindelser mig i något sådant förhållande, att j^ig, för Bankens skull, borde uppoffra min öfvertygelse om hvad jag anser Samhällets väl påfordra.
Det är blott, så vidt mine tillstyrkanden om åtgärder från Bankens sida, skulle stå i motsägelse till mitt begrepp om det helas bästa, som jag handlade mot Ed och samvete: ty jag handlade flå antingen af interesse el'er af lättsinnighet.
Då jag nu emedlertid erfår, att skiljaktiga meningar om sättet att söka till i ordning återföra Creditväsendets obestånd, kan gifvas en sådan utsträckning äfven till moraliska åsigier, det fråga skulle kunna uppslå, att Svenska Folket genom det ena eller andra reglerings-sättet, satte en fläck på den ära, som Verlds - Historien eljest vore färdig att erkänna; och detta yttrande icke kan hafva någon annan grund, än en upprigtig öfvertygelse hos en Ledamot, hvars insigter och tänkesätt jag högt värderar; blir det af vigt, att närmare söka reda begreppet om Banken för sig, med sine pligtec och rättigheter, och huruvida de få uppfattas isolerade, utan jemföring till Statens öfrige organisk e delar.
Det var förmodeligen för att frälsa Piket, som Banken så hardt ålitades 1809: åtminstone trodde man det, och handlade derefter.
Det var förmodeligen ock i ändamål att bidraga till Samhällets väl och förkofran, sora Pikets Siänder vid 1815 års Riksdag så betydligen utvidgade Bankens område, som Cre-; 1196 Stats- och Banko Utskottens Betänk and en. dit-Veik, dels genom Fastighets-Lån och andre biträden, dels i synnerhet medelst en DiscontInrättning inom Banken på Sex Millioner och ökadt Creditiv för de serskilte Disconteme.
Många aktningsvärda Ledamöter voro af samma tanka, som äfven jag vid det tillfället vagade hysa, att nemligen Credit-operationerne borde möjligast från Banken dragas och denne efterhand återbringas till sin ursprungeliga enkelhet af Depositions- och Vexel-Verk.
Ingalunda klandrar jag, att en olika öfvertygelse biet rådande: den hade visserligen in-* gen annan grund, än begreppet om det bästa; men emedlertid äro ju följderne de: 1:0 Att Banken redan är väsenteligen inblandad uti Credit-rörelsen : och 2:0
Att genom verkningarne utaf de beslut, Riksens Ständer härom tagit, och hvilka börja alltsedan år 1800, befinna sig en mängd oskyldiga Medborgare i förlägenhet; om hvilkas biträde här nu förekommer öfverläggning.
Det är ju sålunda vid detta tillfälle icke fråga om någre nya åtgärder; utan blott att, så vidt som möjligt, undanrödja de menliga följderne af de förut tagne.
Denna åsigt är ock alldeles tillämplig till frågan om Götha Canal, hvilket jag i förbigående här ville anmärka.
Skulle mina pligter till iakttagande af Bankens rätt för sig, utesluta all annan pröfning, så vore ingenting lättare, an det tillstyrkande, att Banken inkräfde alla sina fordringar.
^Med sin reela Fond kunde den derefter betacka de Sedlar, som för försträckningen till Stats•
Ver - Stats- och Banko-Utskottens Belänkanden.
1197 ket äro utelöpande, och hade uppfyllt sin pligt utan någon inskränkning.
Denna tanka framställer jag blott som ett ytterligt bevis, att Bankens rätt måste vara underlydande hvad Samhällets väl kan medgifva; ty detta kunde ju ej ske utan de grufligaste skakningar för Samhället.
Disconternes obestånd blifvit en följd icke bör kunna ledas ända till någon rubbning i den gemensamhet af våra bemödanden, att Nationens ära bör stå främst, och större fördelar för Samhället icke uppoffras för mindie, eller det Helas för vissa Classers.
Då det nu emedlertid är en obestridlig sanning, att Banken utställt sine Sedlar för Silfver, låtit dém på gamla Fonden, på fasta grunden, på effecter och i synnerhet på namn, representera mynt: dragit vinst af Medborga re på dessa operationer; inledt sig och dem uti vidlyftiga Credit - förhållanden , och sålunda icke mera står på den punkt af trygghet och solidité, som var dess ursprungeliga inrättning förbehållen; så har den ej heller samma rättigheter, som fordom, att ställas isolerad för sigt utan måste den göra uppoffring af sin vinst, för att ej till ytterligare förstöring bringa, hvad genom dels oöfvervinnerliga omständigheter och olyckor, dels i följd af iruättningarnes beskaf - I ligS Stats- och Banko-Utskottens Betänk anden. fenliet, blifvit till förlägenhet bragdt, men möjligtvis genom n.ellankornrnande åtgärder ännu skulle kunna bevaras.
M in mening örn sättet att reglera den för handen varande oredan, har, i fråga om Bankens biträde dertill, hufvudsakeligeri varit den, att det vore bättre göra en direct uppoffring utaf en del af Bankens fordran hos
Disconterne, och bibehålla fria händer i mynt-regleringen för öfrigt , än att låta den senare blifva beroende af Disconl-regleringen.
Till en del äro de visserligen i alla fall af hvarannan beroende; men så mycket som möjligt har jag trott, att detta borde iakttagas, som en hufvudregej.
Denna Uppoffring, den må än kallas en uppoffring af Nationen, är efter min tanka ingenting mindre än en skyldighet mot Nationen sjelf; ehuru, sofn jag förut
Ofta yttrat, icke en laglig förpligtelse till Disconternes Borgenärer.
Örn Un Beredningens ^Ledamöter skulle vara af en annan tanka, skall detta ingalunda hindra mig att frimodigt yttra min, och att likväl icke befara deras misshag.
Det är deremot én pligt att icke ingå i •vederläggning af en annans tanka, annorlunda
Un genom en närmare utveckling af sin egen.
Jag vill blott derföre i förbigående nämna, att, emedan Bankens omedelbara försträckningar till D isconternes Gäldenärer skulle blifva större än 5'ag vågar anse nyttigt: emedan af Götheborgs Discont, som likväl i Creditorernes behandlande har företräde för de öfrige bägge, påräknas återbetalning till Banken af hela dess förskott Stats- och Banko-Utskottens Betänkanden'. ligg på samma tid Octroijen går till ända, hvilket cj kunde låta sig göra, utan att sätta så väl dess Borgenärer, sorn'
Gäldenärer i sämre cathegorie, i afseende på liqvidations-terminerne» än Malmös och Götha Canals» och äfven emedan jag icke finner utveckladt» hvad jag likväl anser så vigtigt, nemligen huruledes, då intet öfvertagande till allmän utredning kornme att äga rum , alla de gränslösa omgångarne af fördringarnes bevakning och fullföljande under en Concoursmässig behandling möjligast skulle kunna inskränkas, till lättnad för de spridde Fordrings - ägarne m. m., sorn i sådant fall ifrågakommer; så har min öfvertygelse förblifvit oförändrad, att den reglering, sorn kunde grundas på en generel af Rikets Ständer sjelfve fastställd plan, under Öfverstyrelse af deras Fullxnägtige, företrädesvis borde antagas.
Det är en obestridelig sanning, att någon osäkerhet om Utslaget är dermed förbunden, och denna sanning bör ej döljas.
Men jag öfverlemnar till Beredningens eget omdöme hvad sorn skulle blifva inflytandet på Discont papperen af denna opinion örn osäkerhet, som alla speculanter skulle få interesse att underhålla, derest utredningen finge ankomma på Curatorer, såsom i vanliga Concours-rnassor.
Jag har för öfrigt i denna del redan förut yttrat mina. tankar.
Medan tiden förlöper under öfverläggningar, ökas förlägenheten med hvar dag.
Tiden är förhand, då UtskyMerne skola afbördas.
Stats*
Ver - 1200 Stats- och Banko-Utskottens Betänkanden. ket är snart i förlägenhet och Riksgälds - Contoiret likaså.
Man må ej säga, att syftet är att skaffa vinst åt dem, som speculerat på Discontpapperen, ty man har orätt: syftet är af allmän, vigt och angelägenhet, ja väsendtligare ali manga föreställa sig.
Man skall snäre få erfara tiilstHndet i Vestra delarna af Riket och i flere, om ingen skyndsam reglering mellankommer’
Det är dervid icke allenast fråga om inactiviteten utaf det belopp af Rörelse-Capilalel, sorn genom Discont - papperen representerades, ehuru betydligt det också är; utan fastmera att, så länge ingen decision blifvit tagen, vållar osäkerheten en allmän stagnation ; och omloppet af det återstående activa Capiialet blir ännu trögare än förut.
Minskad produetion i följd häraf, blott under några få månader, utgör en vida betydligare
Nät ion al-förlust, än det biträde af Ranken, Disconternes reglering kan påfordra.
Må vara, att jag ser mörkare än förhållandet i sjelfva verket är; jag underkastar mig detta fäll deras närmare kännedom , som från Provincerije tillstädes kommit; hvad mitt samvete emedlertid vitsordar är, att jag ser det icke som Innehafvare, hvarken af Discont-papper eller Canal-Actier.
Innan jag återgår till det specieUa af ämnet, må mig än tillåtas nämna några ord i fråga om de uti Disconterne insatte allmänna medel.
Siats-medel och Allmänna Inrättningars Fonder.
De förra äro in* Satte efter högbehörig auetorisation, för ändamål, sorn varit under serskildt öfvervägande, Stöts* och Banko-Utskottens Bettinkandcri.
1201 då besluteri derom blifvit Fattade.
Grundlagen bestämmer, huruledes Vederbörandes åtgärder - i sådanfe fall i Sista rummet pröfVas, och derefter antingen gillas eller till ansvar bringas»
All annan pröfning derom är öhehörig» Emedlertid är det ju tydligt, att den brist,' Soln efter delning proräta faller på desse Fonder, äfven ät en nåtional-fdrlust.
Det är sålunda blott fr ågir om den skall uppfattas i Räkningen A. eller i Räkningen B.
Då man alltså tror sig handlä väl med sitt tillstyrkande, att
Banken bör draga ingen förlust, derföre att det är detsamma, som att Nationen skulle den-’ draga, bör man fej glömma, att, i den man förlusten pro rata på de InSatte allmänna medlen härigenom blir ökad, träffar äfven den, måhända ännu mera omedelbarligen, eller åtminstone lika, NatioliéQ» Hvad nu åter angar allmänna Inrättningars Fonder, torde exempelvis BrandFörsäkribgsVerkels behof för inrättningens ändamål af en rörlig Fond, göra det Ifiké .allenast Ursägtligt, utan ock lofligt, ätt vederbörande , För att dermed tillika förbinda en .skälig reVénUé för eil gagnelig inrättning, Insatte denna Fortd uti eri Discont, åt hvilken Banken, öfver! för Vinst, anförtrodde sine Eapitaler, och étjni Staten med sine tillgångar understödda; än hiör stim Sfätndertlé Sjelfvis inrättat ö.Ch låtit controlléra.
Vill härigenom bevisa, att ické allt, rhen måhända blott minsta delen, kan lemnäs utan afseende eller hjelp, Utan att detta Underlåtande återverkar 1 samina män menligt för dét ali» bihang till Riki. $ t.
Trot. igtyigrg. 1302 StaS'- och Bilnko-ZJtskottens Betäntahden.
Inanna tillbaka på andra vägar, oberäknadt följ* derne af den fortfarande oredan.
Jag vågar härvid en liknelse.
Eli fartyg har stött på grund, och ar i fara att sjunka ; Hvilket ar då bättre antingen att alla hjelpa* it med förenade krafter att först arbeta sig i hamn och, frälste, sedan undersöka orsaken till händelsen; eller* vid Upptäckten af vådan, så länge uppehålla sig med tvister öm det Var Styrmannen, Lotsen eller Besättningen, som vållade ölyckan, att rådrum icke återstår för bärgningen.
Örn sluteliga utslaget sedan äkulle bli, att Stormen iallena hindrat Fartygets rätta manoeuvre, så vore ju i förra fallet tillfredsställelse mera vunnen) i den senare deremot en dubbel saknad.
Malmo
H:dr utom förlusten af Actie-Capitalet och de förut till bristers betäckande afsatte besparingar, som utgjorde tillsammans 256,000 R:dr nemligen:
Förenämnde « - 400,000 R:dr.
Actie - Capitalet » 100,000: —- Besparde Medel - 156,000:
Directeurernes tillgångar uppskattade till * - - - - 70,000: — Utgöra tillsammans 726,000: — eller den Summa, sorn dels redan är bestämdt fö^loiad» dels vidare påräknas, att icke inflyta.
Stais- odi Bdnho-Vtskottens Betänkanrlen.
1203 Efter mitt begrepp om Lagens tillämpning, äga Actie ägarne, hviifken rätt, att något återfordra af detas tillskott, ej heller skyldighet, att nägot derutöfver gälda, Återstår derefter Banken och Innehafvärne af Discontens papper stt draga förlusten.
Alimähna förtroendet till de af Konung Oell Ständer medgifne
Discont - inrättningar har af ofedliga förvaltare blifvit bedragit:
Och den, som insatte sine penningar i Malmö
Discont, borde, vid betraktande af Inrattningarnes allmännelighet och natur, icke blifva sämre handterad, än den, som anföftrodt sine åt de bägge andre; rhen, då hU emedlertid följderne af det brottsliga förfarandet mäste någon träffa, kart fen sadan förlust för Fordrings-ägatne icke undvikas.
Det ät likväl med afseende på det enä
OCh ändra jag haf trott att fördelningen borde göras så billig som möjligt, Om Banken skulle vid Utredningfen af Malmö Discont få afskrifva på sin fordran ända till 200,öbö R:dr; så bar jag förut bevisat att Banken likväl icke får någon positiv förlust på sin andel i det hela; emedan den, då mail betraktar att Actie-Capitalfet ingått i Sifver, Ilar ersättning deruti och Uti dert förut lippburrte vinsten.
Med eh sådan regleritlg skulle Fofdrirtgsägarne, mfed eri förlust mellan 20 och 25 Procent, kutina liqvideras.
Under det att liqvidatioris-sättet utarbetas, är en suspension uti Discont-affuifcrne angelägen, och så vidt har jag ock tillstyrkt deri; nemligen i sammanhang med bestämmandet af hUfvudfrågan, ätt UUtf-* betningen skulle af Stäten Öfvertagas.
/ J2 04 Stats- och Eanko-Utskottcns Bettini anden'.
Gotha Canal - Discont har ingen Balance.
Fikets Ständers senaste Revisorer hafva erkänt
Discontenss behöriga förvaltning, och de upplysningar, som sedermera erhållits, motsäga ej heller detta förhållande.
Men 1,100,000 R:dr af Discontens tillgångar äro använde till Canal.
Byggnad.
Det är ju icke möjligt att anse desse 1,100,000 R:dr för en brist uti Discontens tillgångar, utan i sammanhang med förklarandet, at\
Götha Canal upphör: och då blir åter Canalns och Discontens samfälta tillhörigheter, Fordrings -ägarnes tillgång, eller den samfälta Massan.
Om man skulle afvika från desse grunder," och först uppgöra
Discontens utredning, samt dervid betrakta nämnde 1,100,000 R:dr för en brist i Discontens tillgångar, fördela den på alla fordringarne, som derigenom reducerades omkring 20 Procent; men derefter, sedan detta vore till fullbordan bragdt, för godt finna, att vidare fortsatta Canal-Byggnaden , med biträde af allmänna medel; så hade man ju begått den den mäst uppenbara orättvisa.
Man hade nemligen låtit de Medborgare, hvilka insatt sine penningar i Götha Canal-Discont, men alldrig subscriberat som Actie -.ägare i Götha Canal, deltaga i Canal-hyggriaden pro rata för ett belopp af 1,100,000 R:dr, utan att desse med Canal-Verket haft att skaffa, eller för detta bidrag till Canalen nånsin kunde erhålla någon framdeles ersättning.
Vill man.sålunda ingenting göra för Götha Canal, då har man rätt att classificera des - Stats- och Banko-Utskottens Betänkanden. 1205’ se i,i9»,000 R:dr sem Discont-brist, när man då nemligen tillika å den andra sidan upptager hela Canal-Verket som
Discont - tillgäng; men man kan deremot, efter mitt begrepp, omöjligen på en gång förklara de bägge fallen, som slå i rak motsägelse till hvarannan.
Det kunde eljest inträffa, att i den mån arbetet fortsattes, erhölle Concours-Massan
, Den plan, jag vågat framställa till utredning af Götha Canal-Disconf, är sålunda, efter hvad jag ock förut förbehållit, villkorlig: den. förutsätter nemligen, att Canal-Verket skulle kunna bringas till fullbordan, och sådant derföre, att jag trptt det hvad som, må hända icke nog öfvervägadt, blifvit börjadr, borde likväl än mindre väl betänkt lemnäs åt sitt öde,' sedan enskilte Medborgare deltagit med Staten uti flere Millioners uppoffring för detta stora företag.
Min öfvertygelse derom har alldrig varit vacklande, och jag har äfven haft tillfälle att den förut yttra.
Det enda, jag anser mig böra erini'a, är att, om Götha Canal icke understödes, ökes Medborgarns förlägenhet, då nära 2 MiåJioner (inberäknadr Räntor) Ac« tie-papper genom ett penndrag blifva nonvaleuser.
Desse hafva ej, såsom de andre bägge Discontemes Actie-Innebafvare, redan uppburit deras andel, fullt för fullo och deröfver: utan. blefve Capitalet en total förlust.
Ve kan deraf på Disconterne och på allmänna Credit-vä - 13 of; Stats- och Banko Utskottens Betänk anden. seridet för öfrigt, hör ock tagas i betraktande: hvar och en, sorn faller, drager flere med sig, och de menliga följtlerne, j salning mån utsträckte, bjifva aljt mera he(änklige.
En^p nu alltså jag af förenämnde skäl icke kunnat antaga Discont - förstrackningen till Canal - Byggnaden för en brist, så har jag ej heller fått någon anledning att anse
Disconteu oförmögen, att med sine tillgångar fullt betäcka sine skulder: ty efter Räkenskaps-afslutet visar sig sfällningen följande yid förledif års utgång:
Disconlens.
Skulder .■ Till Banken Utelöpande Assignationep
På Afskrifnings-Bakning På Reverser - 1,500,000 R:dr.' 678,000: — 1,375,000: —‘ 1,1 5 3,000: — Tillsammans 4,80(3,000:
Discontens Fordringar : Utestående Rån d. 31 Pec. - 3,760,000:
Hos Canal-Verket - - 1,100,000: Contant Behållning - 20,000:
Tillsammans 4,880,000: — Frågan om förlust på denna Disconts utredning beror sålunda allenast deraf, huruvida differencen mellan Discont - räntan, och den, sorn för Fordrings-ägare blifvit}» föreslagen, må betacka den brist, som genom Gäjdenärers obestånd uppkomma kan.
Genom detta utredda förhållande tror jag mig emedlertid hafva bevist grunden hvarföre jag sett mig föranlåten föreslå förmånligare vil kor för Fordrings-ägarne i Götha Canal-Discont, Stats-och Banko Utskottens Betänkanden.
1207 än för dem i Malmö; och det år äfven 1 följd häraf jag, för min del, icke kan instämma i be, slutet att tillstyrka någon suspension uti liqvidationerne af förfallne Rån i Götha Canal-Discont.
Tvärtom anser jag nyttigt att de fortfara, serdeles som Assignations-Massan alla dagar betydligen minskas genom sådane liqvider, och frågan om Contant förskott till deras inlösen .sålunda i samma mån underlättas.
Efter den plan, att genom Obligationer liqvidera För-, drings-ägarne, som jag tillåtit mig framställa,' blir suspensionen ej heller nödig, emedan desse Obligationer, sorn skulle bära Ränta, just derföre ock kunde antagas för fullt i liqvid om Malmö Discont - skuld; hvilket icke vöre fallet med Malmö Obligationer, sorn ingen ränta skulle bära, och af sådan orsak ej heller titan rabatt kunde till dylik, liqvid användas; i följd hvaraf en suspension der blefve dess nödvändigare, Med Götheborgs
Discont vöre en sådan suspension efter min tanka ännu mera olämpelig, emedan denn,e Discont, har betydligt öfverskott, men ingen brist
Hvarföre skulle man då ej tillåta fortsättningen af liqvider, söm hvarje dag förminska dess rörelse och föra den till målet af dess utredning.
Genom den ena Pirecteurens enskilta förmögenhet, som till upprätthållande af denne
Disconts papper på ett beröm-- ligt sätt blifvit emploijerad, hafva Innehafvarna annu kunnat använda desse papper som mynt, deraf rörelsen haft lättnad.
Under suspension*- tiden, skulle deras användbarhet upphöra, ti 4 3 08 Stat^- och Bdnko- Utskotten» Bttänianderi, vidt som det förde Discont-liqvidntioneme, och! denna brist skulle återverka till misscredit på hela massans deraf åter den följd blefve, att möjligheten af deras hittills underhålln'e circulätian icke vidare kynde äga rum.
Efter all den ytterligare undersökning, jag i detta högst bekymmersamma och betänkliga amne haff tillfälle anställa, har min första tanka blifvit befästad, att det är vigtigt och nöd* vändigt att Disconterne öfyertagas till en generel utredning, och åberopar jag alltså hvad *jag i denne del förut haft äran att inför Högloft.
Beredningen anföra.
Qra liqviden kan till någon större del, än jag föreslagit, ske med Contanta penningar, och förlusten å Malmö Dtscont-papper, med lika fördel för Fordrings-ägarne flyttas genast på Capitalet, i stället alt jag fört den på interesset under väntnings - tiden, äfvensom andre lättelser för allmänna rörelsen beredas genom desse pappers mera gångbarhet; detta må ännu, om så pröfvas, kunna påfordra ytterligare öfverväganden, i jemföring till baräkningarne öfver hefintellge tillgångar.
Likväl går det ingalunda an, att först afdraga den beräknade förlusten på Capitalet, och sedermera för återstoden utfärda sådan© Obligationer, sorn genom deras nedsatta Räntefot icke blefve couranta i rörelsen, utan en ytterligare förlust.
Emedlertid skulle jag för min, del hafva hållit före, att till Rikets Ständer skulle kunna genast föreslås :
I Stats- och Banko- Utskottens Betänkanden. 1209 1:0
Grunderne för öfvertagandet utaf ifrågavarande
Disconters utredning, sådane jag i förra Betänkandet tog mig friheten att dem framställa. 3:0
Att, med stöd deraf, Bikets Ständer måtte förklara ett sådant öfvertagande böra äga rum.
(Sättet har jag ock förut föseslagit.) 3:0
Att såsom en följd deraf Rikets Ständer besluta det Liqvidationeme om Skulder och Fordringar i Malmö Discont genast suspenderas.
(På sätt Högloft.