Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Likväl, och på det staten å ena sidan må vara försäkrad om en viss minimi-bevillning, lika så vä! af bruk som landtegendom, samt bruksegare å andra sidan icke må taxeras öfver hvad billighet fordrar, stadgas härmed, att i intet fall mindre än en niondedel eller mera än en tredjedel må anses såsom egarens behållna vinst af hvarje skeppund så väl frälse- och hammarskatts-smide, som äfven för året vågfördt rekognitionssmide, efter hammarskatts-jernpriset; åliggande det kommitterade ovilkorligen, att, i enlighet med de uppgifne värderingsgrunder, emellan sislnämde tvenne grader bestämma egarens behållna vinst af hvarje skeppund smide, med rättighet, att i de fall, der det privilegierade smidet anses gifva större behållning än rekognitionssmidet, lill afgift värdera hvart för sig, dock med förbehåll, att det stadgade minimivärdet icke vid något läll får understigas.
Vinsten uträknas alltid, på sätt förut är sagdt, till kapital efter fem procent, och af detta kapital erlägges lika bevillning, som af landtegendomars värdesumma. § 74.
Vid de bruk, der hela eller en del af smidet till manufaktur förädlas, värderas tillverkningen efter den grund, nästföregående § stadgar, så att för hvarje skeppund stångjernssmide, som sålunda till manufaktur förädlas, anses egarens behållna vinst från högst hälften till minst en sjettedel af samma bruks stångjernspris, hvilken behållning, på lika sätt som för stångjernssmide är stadgadt, efter fem procent beräknas till kapital, för hvilket bevillning, på sätt förut bestämdt är, erlägges.
Der åter manufakturverk äro anlagde, med rättighet till förädling af köpt ämnesjern, eller utan eget stångjernssmide, värderas förädlingsrätten till manufaktur sålunda, att egarens behållna vinst af hvarje skeppund smide anses från högst en fjerdedel lill minst en tolftedel af hammarskatts-prisct uti den landsort, der bruket är beläget.
I begge dessa händelser iakttages, att egarens vinst alltid beräknas utan afseende på den serskildt till bevillning uppskattade landtegendom, som med bruket är förenad. § 73.
Innehafvare af bruk eller manufaktur-verk höra lill taxerings-kommitté uppgifva det qvantum jern, som till manufaktur förädlas. Bevillnings-Utskollels Betänkande, M i. 47 \ S 76.
Hvad angår alunbruk, ankarsmiden, bergsmanshamrar, bleck- och plåthamrar, valsverk, beckbruk, masugnar, med andre redan i 2:dra ari. uppräknade verk, fabriker, rnanufaklurier och med dem jemförliga inrättningar, sågverk, samt valk-, stamp-, olje- och andra än mjölqvarnar, så skola de, då bevillning såsom för fastighet för dem eger rum, med tillämpning af grunder, som för värdering af hemman, bruk och bergverk äro föreskrifne, uppskattas efter den afkomst de kunna och böra gifva ål sina egare; skolande bevillningsafgiften alllid påföras verket och utgå i den ort, der det är beläget, ehvad en eller flera deruti hafva del.
Dock skola sådane masugnar, hvilkas tillverkning bevisligen förädlas af egaren vid jemväl honom tillhörigt stångjernsbruk, taxeras gemensamt med bruket på det ställe, der detsamma är beläget.
Alla andra masugnar skola ovilkorligen uppgifvas och till värde beskattas, der de äro belägne. § 77.
Vid desse verks värdering länder till efterrättelse hvad i 68 § blifvit stadgadt, med iakttagande, att sådane inrättningar, som ingen del af året blifvit begagnade, endast till värdet af hus och byggnader uppskattas; hvaremot alla öfriga, äfven för sina privilegier, förlag, rörelsefond och den i jemförelse dermed kalkulerade afkastning, skola afses, så alt de verk, hvilkas åbyggnader ega ett ringa värde, likväl för den rörelse, som drifves, och den inkomst, som deraf hemlas, varda taxerade, emedan här, likasom vid handel och annan rörelse, det är årliga afkomsten, som bör uppskattas. § 78.
Skulle, efter föregången noga granskning af mantalslängderne samt de, så väl vid mantalsskrifningen, som vid längdens uppläsande eller företeende å sockenstämma, gjorda anmärkningar derå, anledning förekomma, att någon, utan laga skäl, blifvit från skatt utesluten, böra utskylderne honom ovilkorligen påföras.
Har åter, af hvad orsak som helst, en person blifvit skattskrifves hvilken, oförmögen att draga de ålagde utskylderne, för sin nödställda och utblottade belägenhet hade bordt frikallas, ege då taxerings-kommilléen att rättelse meddela, hvilken likväl, med de skäl, som dertill föranledt, i protokollet intagas. § 79.
All taxering skall verkställas i öfverensstämmelse med uppgifterne till mantalsskrifningen.
En hvar taxeras således, enligt mantalsskrifningen, för sin person, der 48 Bevillnings-Ulskotlets Betänkande, As 4. han embete, tjenst eller hufvutlnäring idkar; för egendom och lägenhet, der den är belägen, samt för rörelsen, der den med laglig rätt eller enligt privilegier driIves; tjenstehjon alltid vid den egendom, der de äro skattskrifna och tjena. § SO i.
-o. Allt hvad, enligt denna bevillnings—stadga är bestämdt ulfördt för person eller egendom, och således ej beror på taxeringsmännens pröfning, utan blott på debitering ankommer, skall häradsskrifvaren, vid det i uppbördsförfattningarne för honom stadgade ansvar, i taxeringslängden utföra; kunnande likväl taxerings-kommittéen anmärka missräkningar och rättelse meddela. 2:o.
Kronofogden åligger att tillse, del hvarje skattskyldig, enligt taxerings männens beslut, behörigen debiteras. § 81.
Uppstå emellan taxeringsman olika meningar, så att omröstning blifver nödig, hvilken alltid bör vara öppen, anställes den efter ledamölernes antal; skolande, när rösterne äro lika, den mening gälla, som länder till kronans förmån. § 82.
En hvar, som det åstundar, vare berättigad att på stället erhålla underrättelse om beloppet af den bevillning, honom blifvit påförd. § 83.
Efter fulländade taxeringar, åligger det häradsskrifvaren, dels att genast eller sist inom tre veckor meddela utdrag öfver alla vidtagna ändringar till hvarje socken, för hvilken, sedan föregående året, ändring ägt rum, för att å predikstolen behörigen kungöras, dels ock att till Konungens Befallningshafvande uppgifva de värden, sorn blifvit hvarje till bostad afsedt boställe vid de inom länet förlagde regimenter och korpser åsatte; skolande dessa sistnämnde uppgifter derefter af Konungens Befallningshafvande öfversändas till vederbörande chefs-embeten, att tillställas regimentsskrifvaren eller uppbördsmannen vid regirnentet, som derefter skall påföra hvarje högre och lägre tjensteman vid regimentet den bevillning, som, i och för bostället samt alla andra löneinkomster, bör erläggas; skolande, för behörig efterrättelse, alla ofvannämnde tjenstemän vid regirnentet alltid aflemna fullständiga uppgifter öfver sina löneinkomster.
Regimentsskrifvaren eller uppbördsmannen, som bör af löneinkomsterne innehålla de deraf utgående bevillningsmedel, skall utan uppehåll leverera desamma Bevillningt-UlskoUels Belänkande, M 4.
49 desamma i landt-ränteriet och verificerad räkning deröfver till landskontoret afgifva; tnen annan bevillning, så väl som andra kronoutskylder, hvilka af militäre embetsed) tjenstemän böra utgöras, debiteras och uppbäras af vederbörande uppbördsman å den ort, der personen är mantals- och skattskrifven. § 84.
För de af regementei nes löntagare, som njuta afkomst af indragne boställen, kronotionde, hemmansränlor, m. rn., beräknas lönen, med iakttagande, af förvandling efter markegång, såsom vore densamma till hela sitt belopp kontant utgående. % «S.
Innan taxerings-kommilté åtskiljes, skall den bland sina medlemmar välja och föreslå en af hvarje stånd och klass till ledamöter i pröfnings-kommittéen, hvilket val i protokollet antecknas. § 86. l:o.
De hos taxerings-kommittéen förda protokoll och längder, sedan de blifvit behörigen justerade samt af ordföranden och tvenne ledamöter åtecknade, skola, jemte mantalslängden och dess bilagor, af häradsskrifvaren emottagas. 2:o.
Sednast inom Irenne veckor, efter det taxerings-kornmittéerne slutat sina förrättningar, skola häradsskrifvarne till Konungens Befallningshafvande insända kommittéernas protokoll, handlingar och längder vid bot af en R:dr B:ko lill pastoratets fattige för hvarje dag, dermed längre dröjes.
Om Ta x e r ings-k o m m i t té i städerne. § 87.
Dessa taxeringar, hvarvid de för landet gällande föreskrifter skola i tillämplige delar iakttagas, förrättas i Slockholm inför Öfverstålhåilaren eller den, han deitill i sitt ställe förordnar, och i de öfrige städerne inför Konungens Befallningshafvande eller deras ombud, med rättighet lör dem att, utan deltagande i omröstningarne, vara kommitléernes ordförande.
Ej må Öfverståthållare eller Konungens Befallningshafvande till taxeringsman väljas, ej eller den, som serskildt varder till ordförande utsedd.
Prot. 1850 1851. 5 Sami., 1 Afd., 4 Haft. 7 50 BevillningsUtskottets Betänkande, M 4. § 88.
Taxeringsman för Stockholm skola vara åtta af ridderskap och adel, åtta af presteståndet och tjugufyra af borgareståndet; af hvilka sistnämnde sex skola höra till grosshandels-, sex till minuthandels-, fyra till fahiiks- och åtta till handtverksklasserne, samt tio ståndspersoner eiler embets- och tjenstemän, som icke till något riksstånd höra, hvaraf två från de förvaltande verken, tillsammans femtio personer, hvilka kunna arbeta på fördelningar, som hvardera inom sig ega utse en af deras ledamöter att å de bland dessa afdelningar, der Ofverståthållaren eller den, han i sitt ställe till ordförande i taxeringskommitléen förordnat, icke är närvarande, föra ordet; börande likväl det belopp, som hvarje skattskyldig blifvit i afdelningen påfördt, i kommittéens pieno pröfvas och bestämmas. § 89. l:o. i Götheborg och första klassens städer utgöres taxerings-kommitté af fyra personer bland ridderskap och adel, fyra af presteståndet, fem ståndspersoner ,eller embets- och tjenstemän samt tolf borgare, hvaraf ett jemförligt antal ur hvarje klass. 2:o.
I andra och tredje klassens släder skall taxerings-kommitté bestå af tre ledamöter af ridderskap och adel, tre af presteståndet, fyra ståndspersoner eller oubets- och tjenstemän samt nio borgare af de serskilda inom städerne varande klasser; men i Upsala och Lund, der akademier äro, af tvä ledamöter bland ridderskap och adel, två af presteståndet, två af akademiestaten, tre ståndspersoner eller embets- och tjenstemän och åtta borgare. 5:o. 1 alla öfriga städer skall antalet af taxeringsman vara två af ridderskap och adel, två af presteståndet, tre ståndspersoner eller embets- och tjenstemän och sex borgare, med iakttagande, i anseende till desse sistnämnde, att, så vida klasser inom staden finnas, ett, efter styrkan af hvarje klass afpassadt antal utur en hvar vuijes. 4:o. 1 Fahlun och Sala skola taxeringsmännen utgöra lika antal, som för andra och tredje klassens studer stadgadt är, hvarvid borgareståndets ledamöter utgöras till hälften af borgare och bergsmän; dock så, att i Fahlun det ena året fem borgare och fyra bergsmän och det andra fem bergsmän och fyra borgare blifva stadens taxeringsmän. § 90.
Ej må till taxeringsman af borgareståndet väljas annan person, än den, som idkar verklig borgerlig rörelse.
Bevillnings-Ulskollcts Betänkande, Jl] 4. 51 § 91 I de städer, der gymnasium finnes, skall ibland presteståndet en lektor väljas till taxeringsman. § 92.
Akademiska taxeringar förrällas under rektors ordförande af två ledamöter af ridderskap och adel, två af presteståndet, Iva borgare och tre ståndspersoner eller embets- och tjenstemän, samt åtta af akademistaten, helst sådane, sorn ega fastighet i staden; och skola taxeringslängderne lör akademien aflemnas till rektor, för att pröfnings- komrnitléen vidare tillställas. § 93.
De tvenne ledamöter af akademi-staterne i Upsala och Lund, som väljas att deltaga i dessa städers taxerings-kommittéer, och de tvenne borgare, hvilka i sam ma städer utses att deltaga i akademiska taxeringarne, böra såsom ledamöter öfvervara båda dessa taxeringar, för att på båda dessa ställen kunna meddela nödiga upplysningar. § 94.
För städerne gäller att, då fullt autal taxeringsman af någon klass saknas, bristen må ifrån annan ersättas, hvarvid iakttages, att, om bristen uppkommer inom ridderskapet och adeln eller presteståndet, den ersättes genom ståndspersoners inväljande. § 95.
Vid samma tillfälle, som ledamöter utses till slädernes taxeringskommittéer, skola suppleanter utväljas till minst en tredjedel af hvarje taxeringsmannaklass. § 96.
I städerne ombytas årligen taxeringsmännen, på det sätt, att en tredjedel hvarjp år utgår, der sådant med antalet öfverensstämmer, men eljest hälften, under iakt tagande deraf, att i Fahlun och Sala borgare och bergsmän med hvarannan alternera; de väljande likväl obetaget att åter inkalla de afgående; hvarvid dock det afgående antalet skall vara i förhållande till peronalen inom hvarje klass, samt de taxeringsman skola afgå, åt hvilka en sådan befattning längsta tiden varit uppdragen.
De, hvilka erhållit flesta rösterne, skola, genom magistratens försorg, så tidigt derom 52 Bevillnings-Utskollels Betänkande, JYi 4. underrättas, att, i händelse några afsägelse!' inträffa, suppleanterne må kunna tillkallas. § 97. Öfverstålhållaren och Konungens Befallningshafvande skola, på anmälan af Handels—kollegium i Stockholm samt magistraterne i de öfrige staderne, att skatlskrifnin— garne jemte allt öfrigt, som bör tjena till grund för laxeringskommiltéernes åtgärd, äro verkställde, i vederbörlig ordning bestämma tiden för deras sammanträden. § 98.
Ledamöter dertill väljas på allmän rådstuga, så väl af borgerskapet, som öfrige inom staden skattskrifne innevånare af de stånd och klasser, som, enligt hvad förut stadgadt är, ega i taxeringen deltaga och hvilka, der så tillgång är, böra i staden ega hus och tomt. § 99
Detta val förrättas antingen på det sätt, att de väljande, genom allmän omröstning, utse samtlige taxeringsmännen, eller att de valberättigade inom hvarje klass utse det antal af ledamöter, som af densamma bör utgöras; kunnande äfven denna rättighet uppdragas åt elektorer, som antingen af de väljande gemensamt eller af hvarje klass serskildt utses; dock skall, i detta sistnämnda fall, elektorernes antal inom hvarje klass utgöras i förhållande til! antalet af dess taxeringsman. § 100.
Kunna ej de väljande sig örn valsättet förena, varde denna fråga genom allmän omröstning afgjord, hvarvid, likasom vid val af elektorer, röslerne efter antalet al de närvarande beräknas; hvilket röstningssätt äfven vid alla tillfällen inom taxeringskommittéen skall ega rum.
Då personer skola utnämnas, varde, då rösterna för flere lika utfalla, en utlottad; och böra dessa omröstningar alltid verkställas med slutna sedlar. § 101.
I Stockholm väljer borgerskapet taxeringsman efter vanligheten, öfverståthållaren anmodar Riddarhus-direktionen och Stockholms stads-konsistorium att, hvar på sitt ställe, kalla de inom staden boende ledamöter af ridders/capet och adeln samt presteståndet, att å viss dag sammanträda och taxeringsmannaval förrätta; skolande af dessa valförrättningar tidig del lemnäs Öfverståthållaren, för att vid taxerings - Bevillnings-Ulikoltels Betänkande, M 4. 53 kommittéens första sammanträde, då de utsedde ledarnöterne böra ovilkorligen till— städeskomma, kunna kommittéen meddelas. § 102.
Den, som blifvit lill ledamot i taxeringskommitté vald, må icke, utan laga förfall, som af den väljande auktoriteten pröfvas, detta uppdrag sig afsäga.
Taxeringsman, som, på grund af sådant förfall, från taxeringsförrältning uteblifver, vare pligtig alt derom i så god tid hos kommilléen göra anmälan, att suppleant må kunna i stället tillkallas.
Uteblir taxeringsman utan att laga förfall anmäla, bote för hvarje gång tre Riksdaler 16 sk. banko till stadens fattige; och vare taxeringskommittéen likväl oförhindrad att påbörja och fortsätta sina göromål, så vida, oberäknad! ordföranden, minst hälften af ledarnöterne äro tillstädes. § 103.
Öfverståthållaren och Landshöfdingarne åligger, dels att till protokollsförande antaga den, de dertill anse skicklig, dels ock att för hvarje taxerings-kommitté för ordna en eller flere lämplige personer, att kronans rätt dervid iakttaga och bevaka', kommande arfvodet för dem att af allmänna medel utgå, efter hvad i 121 § stadgas.
Taxeringslängden inom hvarje stad föres af den person, som det antingen tillhörer, eller magistraten dertill utser. § 104.
De för slädernes taxering nödiga upplysningar böra isynnerhet herntas af föregångna skattskrifningar samt de uppgifter, som hvarje skattskyldig åligga; blifvande i detta afseende, och så vidt det kan tillämpas, hvad för landet är stadgadt, äfven för städerne gällande, till följd hvaraf Konungens Befallningshafvande böra på ena handa sätt, som angående taxering på landet är föreskrifvet, genom allmänna kungörelser underrätta de skaltskyIdige, hvad dem i afseende på uppgifter, så vid skattskrifning som vid taxering, åligger iakttaga; kommande på enahanda grund den för underlåten eller oriktig nppgift å landet stadgade bot och påföljd äfven för städerne att gälla; och skola böterne på lika sätt fastställas, uttagas och användas. § 105.
På taxeringsmännen allena beror pröfningen af de skattskyldiges ^uppgifter, hvilka skola med strängaste rättvisa granskas.
Alla nödiga upplysningar skola för detta ändamål noggrannt sökas, utskeppningen, importen, skeppsfarten, afstämplingen, handelsrörelsen m, m, tagas i betraktande, äfvensom, jemte allt delta, en synbart 54 Bevillnings-Ulskollcls Belänkande, M i. yppigare lefnadskostnad, vid bedöminandet af inkomsternes belopp, skall tjena taxeringsmännen till vägledning. § 106.
I de släder, der hofrätter, kollegier, publike verk, akademier och gymnasier finnas, skola, till upplysning för taxeringskommittéerne, från sådane publike verk, förteckningar öfver embets- och tjenstemäns löne vilkor till Öfverslålhållaren och Konuugens'
Befallningshafvande tidigt insändas; kommande desse verk att för för— teckningarnes både riktighet och tidiga meddelande ansvara. § 107.
Taxeringskommitté bör vid bestämmandet af den synbara förmögenhet, som uppkommer af handel, rörelse, näring och handtering, söka all möjlig upplysning om hvarje skattskyldigs belägenhet och inkomst, för att, jemlikt aflagd ed, på sätt i 122 § föreskrifves, utan väld, mannamon eller ensidig afsigt, samvelsgrannt påföra hvarje skattskyldig hvad, efter de i denna stadga antagne grunder, af honom bör erläggas; hvarvid den allmänna föreskrift gäller, att afdrag för skuld eller ränta derå icke må ega rum. § 108. l:o.
Hus, åbyggnader och tomter i städerne samt hus å lägenheter och lustställen på städernas grund skola uppskattas i förhållande till deras beskaffenhet, in köpspris, läge, förmåner och onera, hvarvid de hyresbelopp, som egendomar möjligtvis lemna i afkastning, må tjena taxeringsmännen till ledning och jemförelse; skolande, i afseende på brandförsäkrade byggnader, minimum af värdet blifva det, hvartill hus eller byggnad blifvit uti allmänna inhemska brandstodsbolag till försäkring antagne, utan att likväl kommittéen deraf hindras att, med anledning af verklige skäl och tillkomna förbättringar, höja egendomens eller husets värde öfver försäkringssumman. 2:o.
Enär vid stadgande af husets värde i allmänna brandstodsbolag, tomten ej blifvit beräknad, bör, vid bevillningstaxering, värdet deraf serskildt tilläggas det brandförsäkrade husets; hvilket förhållande äfven iakttages i afseende på den jord, som i vissa städer är med tomterne förenad; hvaremot, då i Stockholms stads brandförsäkringsinrättning tomt och åbyggnad fått ett sammanlagd! värde, någon serskild uppskattning af den förra för bevillningcn ej erfordras.
Om eldsvåda inträffar, afräknas vid taxeringen den del af husel, som är uppbränd, och, i fall hela huset brunnit, uppskattas endast tomtens värde, ända tilldess huset åter blifvit uppbyggdt.
Utskottets lii tänkande; JU 4. 55
För verkställigheten häraf, åligger det ej mindre allmänna brandstods- och brandförsäkrings-inrätlningars direktioner, än, i afseende å Stockholms stads brandförsäkring, Öfverståthållare^ att låta upprätta och infordra förteckningar, så vidt förstnämnde verk angår, länsvis författade öfver de, under loppet af hvarje år, antingen beviljade nya brandförsäkringar, eller, i de förut varande, gjorda förändringar, jemte de å busen antagne värden; skolande dessa förteckningar, inom Januari månads utgång hvarje år, af vederbörande direktioner öfversändas till Ofverståthållaren och Konungens Befallningshafvande i länen, för att i rätter tid kunna laxerings-kommittéerne tillställas. § 109.
Vid uppskattning af de hemman och bebyggda eller obehyggda läget',beter, som ligga inom städernas områden, äfvensom den till städerne hörande jord, med derå varande byggnader, värderas serskildt åbyggnaderne och serskildt jorden efter enahanda grund för öfrigt, som för landlegendomar är stadgad, med afseende likväl å den större afkastning, som stadsjord vanligen gifver. § 110.
Efter slutad taxering, åligge taxerings-kommittéen att, jemte en ur hvardera af de tre öfriga klasserna, föreslå fyra borgare lill ledamöter i pröfningskommitléeu, hvilket i protokollet antecknas. § lil Sednast inom tre veckor, efter det taxeringskommittéerne i städerne slutat sina förrättningar, skola protokoll, handlingar och längder af de personer, som, enligt 105 § blifvit förordnade att dem föra, vid bot af en R:dr B:ko till stadens fattigförsörjning, för hvarje dag dermed längre dröjes, ingilvas till magistraten, hvilken vid enahanda bot åligger, att samma handlingar til!
Konungens Befallningshafvande inom åtta dagar derefter insända.
Om en allmän Pröfn i n g s-kom m i t té i hvarje län. § 112.
För att granska taxeringarne å näring, rörelse och löneinkomst och att bestämma egendomars värden i ett rättvist förhållande både till statens kraf och medborgares anspråk på jemlik beskattning, skall i hvarje ian en pröfnings-kommitté hållas, att, med anledning af de anmärkningar, som vid taxeringskommiltéernes beslut göras 56 Bevillnings-Ulskottels Betänkande, M 4. eller kommittéen i öfrigt, ulan föranledande af skattskyldigs anförde besvär, finner skäliga, vidtaga alia nödiga rättelser och, efter inheiritad noga kännedom, tillse, att fastighetsvärdet å landet, äfven med afseende på de skiljaktigheter, sorn emelian laxeringsdistrikterne sig förete, alltid sättes lill dess rättmätiga belopp, men aldrig under den summa, som för hela länet blifvit påräknad och i bifogade minimi-tariff är upptagen. § 115 Denna kommitté skall bestå af Landshöfdingen, som med rösträttighet förer ordet, samt Tjugu ledamöter, hvilka Landshöfdingen utser bland de af taxeringskommittéerne föreslagne medlemmar, med fyra af hvarje stånd och klass; hvarvid iakttages, att icke flere från en kommitté kallas, än kommittéernes antal det medgifver, så alt en cirkulerande ordning kommittéerne emellan, så vidt sig göra låter, följes. § 114.
Landskamereraren skall, såsom allmänt ombud, och för att meddela upplysningar, vara tillstädes, utan rösträttighet, men med skyldighet att anmärka, huruvida kronans rätt vid taxeringarne blifvit iakttagen. § 115.
Pröfnings-kommittéen, som eger att hålla sina öfverläggningar inom slutne dörrar, sammanträde å tid och ort, som af Konungens Befallningshafvande utså!tes, med iakttagande af Iva månaders rådrum, ifrån det taxeringarne blifvit fulländade, på det besvär öfver taxerings-kommittéernes åtgärder må kunna hos pröfningskommittéen anföras inom den tid, som här framdeles föreskrifves.
Är Landshöfdingen af förfall hindrad att i kommittéens göromål deltaga, anmäle det i unders dånighet hos Konungen, som, så vida det anmäldta förfallet godkännes, lärer täckas en annan Ordförande i nåder förordna; men skulle förfallet inträffa så nära den för nröfnings-kommittées sammanträde, att ett slikt serskildt förordnande icke hinner att ankomma, sammanträde kommittéen och välje inom sig Ordförande. § 116 Sedan taxeringsprotokoll, handlingar och längder inkommit, utfärde Konungens Befallningshafvande allmän kungörelse, som innehåller dagen för pröfnings-kommittéens sammanträde, namnen å de utsedde ledamöterne, samt föreskrift för den, som Bevillnings-Ulskottets Betänkande, M 4. 57 som af pröfnings-kommittéen äskar någon rättelse, att antingen förut hos Konungens Befallningshafvande, elier sednast klockan Tolf å den dag, kommittéen sammanträder, skriftligen ingifva sina anmärkningar vid den öfverklagade åtgärden, skälen lill den rättelse, som sökes, jemte hvad till upplysning och bestyrkande af för hållandet tjena kan. § 117 l:o.