Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
— I anledning af detta yr”kar j3g laglig undersökning härutinnan, uti hvil”ken begäran jag förmodar Grefve Platen understöder mig oaktadt att vi i ämnet äro af olika ”tankar, tror jag likväl han liar den öfvertygel”sen att han har rätten på sin sida och kan lag. ”ligen försvara så väl sina egna som Diskontens ”göromål, såsom ock att, då tydligenär tillkän”nagifvet, det misstankar om Diskontens Förvaltning ega rum, han, lika med hvarje redlig, ”hvars ifrigaste önskan det är att fä sanningen ”uppdagad, och därmed påkastade skuggor skin”grade, väljer en Laglig undersökning af sina ”Handlingar och icke, med åberopande af fri”kännelser eller försummade formaliteter i Rättegångsordning, söker undandraga sig Lagern 63i Stats■ och Banko-Utskottens Betankanden. ”kraf, hvilket endast nyttjas af sådane, hvilkas ”inre medvetande bär vittne emot dem.”
Och det andra af Herr Friherre Carl Henric Anckarsvärd, lydande som följer: ”.Da jag uti Plenum den 17 dennes hade ’’äran afgifva några anmärkningar emot Utskottens Betänkande rörande Diskont-Regleringen; fant jag den omständigheten, att Utskotten, flir 'Götha-Canal-Diskonts utredning, ej kunnat såsom tillgång beräkna, det till Canal-Byggnaden lemnade förskott, af 1,100,000 R:d vara af så 3 betänklig natur, att den borde påkalla en for”melig undersökning, huruvida Cötha-Canal Di”skonts-Direction varit berättigad, lemna ett så”dant Lånebiträde utan den, säkerhet, som Diskont-Reglementets 1a §• föreskrifter, och på 'längre tid eller andra villkor, an där utstakas; "jag äskade derföre, att en Laglig undersökning ”matte föranstalltas till befrämjande af upplysning för den del af allmänheten, hvilken, liwka med mig, ej känner andre grunder för Förvaltningen af ifrågavarande Verk , än dem» ”tryckta Diskont-Reglementen och Bolags-regloC ”lemna.
”Jag har likväl ali anledning' förmoda, att ‘’fö'ga, afseende lärer fästats vid den af mig 1 ”sådant ändamål väckte motion, då den , som en ”följd af Utskottens betänkande, innefattades uti ”mine anmärkningar deremot; jag anser mig således å nyo böra upplifva min ödmjuka anhållan, det en laglig undersökning måtte blifva ”förordnad till utrönande af den rättighet, Di”skont-Direktionen egt, att till Canal-arbetet försträcka - Stats- och Banko* Utskottens Betänk anden.
G 33' ”sträcka en sådan Summa, som nu skedt; och ”att derföre pantförskrifva Canalen, sorn i min ”tanka redan för Bankens säkerhet var enda tilI-; ”gång; jag finner mig ingalunda tillfredsställd, ”af den uti Herr Santessons ytterligare upplys”ningar åberopade 7. §. 3 et 4 rnqment uti Göstha Canal Bcdags-Biskont-Reglemente; hvaraf ”han tyckes vilja bevisa, att detta Diskont-Verk ”egt en verklig
Reglementarisk föreskrift, att å”stadkomma den belägenhet, hvaruti Verkets For”dringsegare sig befinna, då deras insatte penningar till någon del blifvit använde till Ca”nal-arbetet, och ej i vanlig
Diskont väg åter ”utlånte: jag tviflar också, att någon verkligt o* ”väldig, som behagar taga kännedom om Diskont - Reglementet och Bolags-reglorne , kan ”godkänna den bevisning Herr Santesson i sådant afseende framställer; Den, som läser Diskont-Reglementet, finner utaf 2 §., att förr ari ”Kanalen blifvit fullbordad må vinsten af denna.'
”Diskont ej till annat behof användas än till' ”Canal-arbetets drift etc. etc. ”Utaf n §., att det blifver Bolaget tillåtit ”att emot lindrig ränta af allmänna Kassor oell ”enskildta personer upptaga lån till
Diskont-röreU ,}sens oafbrutna underhållande, och 'derföre utgif”va löpande förskrifningar. ”13. §. visar huru det åligger Direktörer-' ”ne, att med redlighet och yttersta noggranhet ”styra och förvalta Diskont-Verket, till det All„ ”mannas, Riksens Ständers Banks och Bolagets derå beroende förman och säkerhet, att al”la anvisningar, eller förskrifningar, sorn tili Bihang jill Riki-Si.
Prat, Ig 17-— 13r 3■ 6:1c Sami. N',r Sr, gj. €34 StatS- och Bänko-Utsköttens Betänkunden. ”Diskontering inlemna*, böta af Directeutetné ”pröfvas, om de med behörige Caulionét forsed”de äro; och att alle sådane förbindelser ej fä ”vafa ställde på längre tid än G månader. ”Af dessa §.
§. visat sig för mig åtminstone, ”att
Diskont-vintuti varit det Capital, som enligt ”den af Herr Santesson åberopade 7 bordt Ca”nal-Byggnaden tillhanda Milas; att de Lån, sorö ”af enskildte mö't lindrig ränta fått upptagas, ”haft till föremål att oafbrutet Underhålla Diskont-Rörelsen, och derigenom åstadkomma en ”större
Diskont-vinst till förmon för Arbets-Casa ”san; öm detta §:ens bokstafveliga innehåll blif. ”Vit iagttagit genom försträckning af 1,100,000 ”R:dr till Canal-arbetet, må Domaren Utlåta sig, ”äfvensom huruvida Reglementets föreskrift om ”Caution och 6, högst 12 månaders, som läng* ”sta tid för all utlåning, vid denna försträckning ”varit iakttagen. 9.
Artikeln Bolags-Reglorne sä”ga äfven, att årliga vinsten af Disconten tillfal”ler urider Byggnads-åren Bolagets allmänna CaS» ”sa; men på intet ställe finnes, att de af Allmän* ”heten insatte penningar eller Créditiverne å ”Banken skulle till Canal-arbetet få tillgripas, ”och sUnda förnuftet tyckes äfven motsäga möjligheten af en sådan tanke; jag förstår således ”ej huru Herr Santesson kunnat så tyda meningen af 7 §.
1 Diskont-Reglementet, att
Diskon”ten skulle till obestämdt belopp, och utan afseende på varande Diskont-Vinst ellet ej, af ont ”handen hafvande medel försträcka Canal-Arbe*'tet med penningar:
Jag tror icke, att det bör lå”ta göra sig att längre förvilla Allmänheten med ”ett ensidigt hänvisande till en enda §.
i Diskont* Stats, och Banko-Utskottens
Bet'ärik an den. 635 , Reglementet, eller till den 7. §:n, sorn i min ”tanka ej kan hafva afseende pä annat, än Diskont- Directionéns skyldighet, att, i den molin ”någre medel utaf
Diskont-vi osten vore att tillaga, dem Canal-arbetet tillhandahålla. —Då Bo» ”laget icke å några andra medel agde anspråk, ”är det svårt att på så sätt förstå "Reglementet, ”att Bankeris och Enskildtes mot 3 Procent in”satte penningar skulle få till arbetet användas, ”il. §., sorn bestämdt uttrycker
Diskont-rörelsens ”oafbrutrta underhållande, sorn enda föremål för ”upptagandet af Dån utaf Énskildte, och af Pu”blike Cassör, måtte väl Uti Reglementet äga ett 'Dica betydande tUm, söm den 7 §:n, och torde ”lemna någon anledning att fråga på hvad grund ”den kunnat lämnas utan afseende, vid de till» ”fällen då Canal-Directionens penninge-reqvisitio*5ner öfverstiga beloppet af Diskont- vinsten el-j ”ler in betalte Actie-Capitaler.” • ”Jag har visst hort fötétéS, att Rikséhs Stan» ’’der vid 18I5 års
Riksdag lemnat oanmärkt den ”då redan existerande Canal - Verkets skuld till ”Diskonten, men jag kan derföre icke tro, att de s>godkänt Förvaltnings grunderne, hvarigenom den ”uppkommit, och detta så mycket mindre, sorn ”samma Ständer ålagt Bolaget, att minska denina sin skuld till
Diskonten med en aotdedel 3}årligen. — ”Da detta nu ej allenast icke skedt, utan ”Skulden i det stället blifvit ökad, så anser jag ”Riksens Ständers föreskrifter vara öfverskridne; ”och, sedan Riksens Ständer uti sin underdåniga ”skrifvelse till Kongl. Maj;t år 1815 anhöllo, att ”Kongl.
Maj;t täcktes skilja Bolaget ifrån sin Di - 636 Stats- och Bank o-Utskottens Betänkanden1 ”scont-rattighet, vid händelse af yppad öfverträdelse utaf Reglementen eller föreskrifter, så troi ”jag, att då varande Ständer åtminstone i den delen ”bevarat sine efterträdare en rättighet, att frånkänna Götha Canal-Bolag siri Diskont, utan att genom ”ett sådant steg skaka grundvalarne för ali frihet.” ’’Jag hemställer vördsamt till Ridderskapet ”och Adelns pröfning, om det ej skulle vara ”lämpeligast, att Riksens Ständer anbefalte Sin ”Justitias-Ombudsman, att till verkställighet befordra en Daga undersökning öfver Götha Canal“Diskonts Förvaltning; och huruvida den till “Canal-arbetet gjorda försträckning af 1,100,000 “R:dr kan vara enlig med Bolags - Reglors och ‘‘Reglementens föreskrift.
“ “Jag anhåller att detta mitt Anförande i sågdam afseende med de öfrige Stånden må blifva .“communjceradt.
Vid öfverläggningen härom, hafva 2:neskiljaktiga meningar inom Förenade Utskotten blifvit yttrade, då en del ledamöter ansett beskaffenheten af de uti Memorialen uppgifna och utredda anmärkningar böra föranleda till ett tillstyrkande, att Götha Canal Diskont -
Directions förhål-' lande öfverlemnas till laglig undersökning; men. andre åter varit af den tanke, att då 3:ne af de Respective Riks-Stånden, nemligen Högvördige Preste-Ståndet, Vällofl. Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet redan godkänt BankoUtskottets under den G sistledne April afgifne Betänkande, som endast fäster ett ogillande vid dispositionen af ifrågavarande till Canal-arbetet försträckte 1,100,000 R:dr, det härvid skulle bero; och således någon laglig undersökning icka Stats-och Banko-Utskottens Betånkanden. 637, bora ega rum.
— I anledning hvaraf Votering blifvit anställd öfver följande Proposition:
Ben, som bifaller Finance-Beredningens Utlåtande, som innehåller, 'att, vid öfvervägande af de uti Memorialen uppgifne och utredde omständigheter, Finance-Beredningen funnit anledning tillstyrka, att Götha Canal Biskont-Birections förhållande öfverlämnäs ttll laglig undersökning skrifver Ja.
, Ben det ej vill skrifver
Nej — Vinner Nej — anses någon laglig undersökning ej böra ega rum-.
Hvilken omröstning så utfallit, att Två Stånd stannat emot Två Stånd; Hvadan dessa båda alternativa meningar Rikets Höglofl.
Ständers pröfning och afgörande vördsamligen underställas.
Flere Uedamöters serskilda tankar bifogasi Stockholm den xo Junii 1818.
Utdrag af Protokollet, hållet hos Rikets Höglofl.
Ständers sammansatta Statsoch Banko-Utskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 10 f 11 nii 1818.
Vid justering af Höglofl.
Stats- och Banko* "Utskottens Utlåtande öfver Herr Friherre C. L.
Stael von Holsteins och Herr Friherre C.
Fl. Anckarswärds till Förenade Utskotten remitterade serskildte Memorial, hvaruti yrkas laglig undersökning om Götha Canal
Diskont - Directions förhållande, i afseende på de till Canal - arbetet försträckte 1,100,000 R:dr, uppläste Herr Ofverste^ jLieutenänten Påhlman, och till Protokollet af~ lemnade, följande skrifteliga yttrande : ”Då inom Höglofl- förenade Stats- och Banko - 638 Stats-och Banko-Utskottens Belänkantlen.
”Utskotten tvänne Riks - Stånds ledamöter varit ”af skiljaktig mening med de 2;ne öfrige, huruvida Riksens Höglofl.
Ständer borde tillstyrkas ”att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla ”om laglig undersökning öfver Götha Canal DR ”scont - Pirections förvaltning, eller att låta be5, ro vid blotta ogillandet af öfyannämnde Pirec”tions afvikelse från Reglemente och föreskrifter, och altså båda dessa meningar komma atf ”Riksens Höglofl.
Ständers bepröfvande under”ställas; sa anhåller jag vördsamt, att, i enlighet ”med min härom löfut gjorda anmälan, få med Höglofl.
Utskottens framställning bilägga min i ”detta ämne förut iponi Högloff.
TJtskotten yt» ”träde tanka.” ”Då jag omöjligen kan frånträda den öfvertygelse, att Riksens Höglofl.
Ständers åliggande ”icke inskränker sig till att endast bifalla de bi”drag och anslag at allmänna Medel, som i ena ”pller andra fallet yrkas och begäres, utan tvärt”qm anser det äfyensåyäl åligga Riksens Ständer ”att bereda nödig controll och säkerhet , att de ”beviljade medlen användas, enligt de föreskrifter Rikets Ständer funnit nödigt att stadga; så ”finnér jag, hred åberopande af hvad Friherrarne ”Stael von Holstein qch Anckarsvärd anfört, sd ”mycket större skäl att tillstyrka en laglig un”dersökning öfver Götha Canal Piskont-Pireclions ”förhållande, som, oagtadt hvad Höglofl- Bankö”Utskottet anmärkt, Directionens Ordförande of”fenteligen förklarat, det några afsteg från Re-t ”glementet icke skedt, och att ehvad anmärkning emot Pirection eller ogillande af dess förhållande Riksens Ständer skulle besluta, lian Stats- och Banlo-Utskottehs BettinJtandeit.
639 ”icke dessmindre amadé förhålla sig hädanefter ”på enahanda sätt som hittills.
När härtill kora”mer, att Rikets Hoglofl.
Ständer icke kunna el-' ”ler böra uti Domare befattning ingå; finnér jag ”så mycket rättvisare, att frågorna härom öfver-, ”lemnäs till den lagliga behandling, och det an”svar, hvartill gällande Lag och Författningar ”kunna föranleda.” Herr Professor Agardh anförde skrifteligen: ”Då uti det nu upplästa Betänkandet, jag ”icke finner alla de skäl upptagne, som uti ifrågavarande ämne hos mig isynnerhet väckt betänkligheter emot Götha Canal Diskont-Direc”lions ställande under laga ansvar, anhåller jag ”vördsamt om tillåtelse, att nu å nyo få yttra ”dem, i den förhoppning att de kunde få åtfölja ”Betänkandet.” ”Vid flera tillfällen, hafva Riksens Ständer,"1 ”isynnerhet på deras Revisorers, samt Banko-; ”och Stats-Utshottens föranledande, lemnat ett o”gillande omdöme öfver åtgärder, som stridt emot ”de af dem utfärdade Reglementen, Men de ”hafva nästan alltid stadnat vid blotta omdömet,' ”öfvertygade, att detta vöre för personer, hvilka ”gjort sig förtjente till Deras förtroende, och ”för öfrigt kända för Män af Ära, den hårdaste ”af alla rättelser.
Endast i det fall, då anled”ningar till oredlighet eller egennytta förevarit, ”har ett hänskjutande till Laga Ransakning och ”Dom blifvit nödvändigt, hvaraf Vi äfven nyli”gen haft ett varnande exempel.
Jag är för min ”del öfvertygad, att denna varsamhet är välbetänkt, och värdig den moderation, som ägnar den ’’från Administrationen skiljda Högsta Lagstiftan* 640 Stats- och Banko-Utskottens Betankanden'. ”de Magten.
Till en Taga undersökning skulle jag aldraminst vilja tillstyrka, sedan Riksens.
”Ständer afgjort och decreterat , att en öfverträdelse blifvit begången, emedan, om sarn”ma åtgärd underkastades
Domstolens pröfning, ”vöre det en möjtighet, att denna kunde se saken ”pa annat sätt än Riksens Ständer, och förkhya ”att
De haft orätt
Uti ogillandet.
Men Lagstiftande Magten är till sin natur mera infaillible ”än den Lagskipande; Att sätta Lagstiftningens ”omdöme under Lagskipningens är då enligt mitt ”begrepp en alldeles förvänd ordning* ”För att nu från desse allmänna grunder ”öfvergå till det enskifta här ifrågavarande fal”Jet, eller den åtgärd, hvarigenom 1,100,000 R;r ”blifvit utur Diskont-Cassan anticiperade till Ca”nalens fortsättande, så finner jag först, att det ”är, isynnerhet genom Canal - Diskontens tillfälliga och af andra orsaker beroende fall, sorn ’’denna anticipaii&n blifvit för det Allmänna kann» ’’bar, och att, om
Diskontens rörelse kunnat än%u några år fortfara, hade, genom de senare å”rens afbetalningar, det kommit tillbaka i sitt jern”11a skick, utan förlust för enskilta, men med ”gagn för det allmänna, genom Canalens fort”skyndande, och deraf härledd minskning i kostnaden.
Man hade då ansett som en förtjenst, ”hvad man nu anser för ett fel.
Det är således, ”följderna, som gifva denna åtgärd stämpeln af ”fel, och följderna få icke ingå uti den lugna ”pröfningea om rätt och orätt.
Jag finner vi ndare , att, oagtadt den öfverklagade antieipalio”nen är ett afsteg från Reglementet, hade likväl ”ett motsatt förhållande varit ett afsteg ifrån det Stats- oi h Banio-ZJtsiottens Bettini anden. 641 ’’af Ständerne fastställda Byggnads Förslaget.
Di”rectionen var således satt i nödvändighet att be”gå en af desse afvilcelser.
Om den i denna ”nödvändighet valde den genom qförutsedda och ”tillfällige följder för det Allmänna skadligaste , ’’men för Canalens fortskyndande nyttigaste , så ”skall ingen hillig misskänna, att det var nit och ”kärlek för Verket, som kom Den att göra det”ta, val , och mången Svensk skall måhända härleda det ifrån den grund, att
Svensken heldre ”väljer att gå framåt, än blifva tillbakas.
Man ”må icke inblanda sitt enskildta begrep om Verbets skadlighet uti bedömmandet af medlen.
”Afven jag har ansett de uppoffringar, den ko”stat .Riket , för stora.
Men Directionen iåran”se Canalen hvarken skadlig eller nyttig; Direc”tionen åligger blott att fullända den.'
Rik» ”sens Ständer deremot , satta i den höga stånd”punklen att öfverskåda det hela, att väga det ”ena allmänna ändamålet mot det andra , kunna ”domina annorlunda, kunna se ett fel, der Di”rectionen såg en förtjenst, och måste i detta fall ”förklara det; men de måste icke fordra Direc”tionen till ansvar för olyckor, som den ej kunnat förutse , och sorn
Den vållat blott derigenom’, att Den ingick i en kedja , der den föregående länken verkat med. nödvändighet på ”den efterföljande.” ”Helt annat vore förhållandet, om någon ”anledning hade varit till en oredlig eller egennyttig förvaltning, eller till Medlens användande lör något annat ändamål än Canalen.
Jag ”skulle då varit den första alf yrka undersökning ”och ansvar.
Men ingen har kastat skuggan 642 Stats', och Banho-Utsiottens Bettinlanden. ”åt detta båll; den mest nagelfarande granskning ”har ovedersägligen visat, att Verket drifvits med ”möjligaste hushållning, samt med ett
Nit, som ”kunde tjena till eftersyn för andra uppdrag; ”Och det är allmänt bekant, att den person, sorn ”sjelf iklädt sig hela ansvaret för Verkets drif”vande , skördat blott egne bekymmer, och män» ”ga samtidas klander.
— Att lefva för en idde , ”och uppoffra sig för den, skall alltid för mig ”blifva i hög grad aktningsvärdt. äfven om jag, ”ifrån min lägre ståndpunkt, och inom min tran”gare synkrets, ej skulle fullt kunna fatta den,” F. d. Vice Talmannen Jon Jonsson förenade sig med Herr Professoren Agardh Herr Biskopen m- m.
Doctor v, Rosenstein förbehöll att få till Protokollet antecknad dess reservation emot det Alternativ uti Höglof], Utt skottens berörde Utlåtande, som tillstyrker Dag-' lig undersökning om Götha Canal Diskont - DU rectioras förnållande, Herr Majoren Friherre Hjerta åberopade hvad han förut under öfverläggningarne i detta ämne yttrat, nemligen att, enär Herr Friherren, såsom Ledamot af Banko - Utskottet, deltagit uti samma Utskotts Beslut, hvarigenom
Directionens öfverklagade åtgärd, val blifvit ogillad, men utan tillstyrkan äf Laga undersökning, ansåg Herr Friherren för sin del det vid Banko - Utskottet* förenämnde Betänkande böra få bero.
Herr Grosshandlaren XVideherg yttrade: ’ Sedan 3 Stånd låtit bero vid Banko-Utskot”tets Betänkande i ämnet , anser jag Förenade
Ut» ”skotten icke hafva bort företaga frågan till nytt ”afgörande.’’ Stats- och Banko-Utskottens Betänkanden, 643 Herr Grosshandlaren Arfvidsson anförde skriffel Igen : ”Den handläggning, detta ärende bör få,' ”tror jag att det redan erhållit genom Högloft. ”Banko-Utskottets derom lemnade Betänkande, ”hvarvid Ståndens Pluralite låtit bero; Och jag ”anser således öfverflödigt att yttra mig så val ”öfver Högloft.
Sammansatta Utskottens sätt att ”behandla sorn att bedöma det; hvarvid jag
Iik”väl ödmjukast anhåller lå fästa min Reservation, ”sorn torde få åtfölja Betänkandet till Respeetive ’ 'Ståpden, N;r 61, Riksens Högloft.
Ständers Banko-Utskotts Memorial till jämkning a f de Respective Ståndens Beslut i fråga om Regleringen rörande de frän Banken utgående Odlings-Lån.
Sedan de Respeetive Stånden, i anledning af Banko - Utskottets den 15 April och 22 Maji afgifne Betänkanden i fråga om förbättrad reglering rörande de från Banken utgående
Bån till understöd för nyttige Odlingar, uti vissa delar stadnat i skiljaktiga Beslut, åligger Banko - Utskottet, till följe af Riksdags-Ordningens 73 §., att angående sammanjämnkning af de olika meningarne , dess förslag till Riksens Högloft.
Stan. der afgifva.
I sjelfva hufvudsaken, eller den afUtskottet gjorde anmälan, om nödvändigheten af en. förbättrad reglering för ifrågavarande Utlåning, C44 Banko-Utsiottets Betän&anden! är bestämd pluralité gifven, enär Höglofl.
Sidderskapet oeh Adeln, Högvördige Präste-Ståndet och Vällofl.
Borgare - Ståndet gemensamt denna nödvändighet erkänt; hvaremot blott Hedervärda Bonde-Ståndet förklarat de år 1815 stadgade grunder böra oförändradt bibehållas.
Beträffande åter de, tillvinnande af framtid da controll oell säkerhet, föreslagne Stadganden^ så har Höglofl-.
Ridderskapet och Adeln samt Vällofl. Borgare Ståndet gillat Utskottets Betänkanden, med antagande icke allenast af det framställde alternativ, att Odlings-Ansökningar böra från Landthushållnings Sällskaperne, samt i upp-' gifne fall från jLandshofdingarne, directe till Banko-Styrelsen öfverlemnas, jemte det i öfverensstämmelse härmed upprättade Förslag till ändringar och tillägg i Kongl.
Författningen af den 37 September 1815 om Banko - Lån till understöd för nyttige uppodlingar, utan ock det vid Utskottets Betänkande bilagde serskilde Förslag till ändringar och tillägg uti nyssnämnde Kongl.
Författning'så vidt den rörer större och vidsträcktare Odlings-företag.
Högvördige Präste-Ståndet har äfven för dess del godkänt hvad Utskottet i ämnet hemställt och tillstyrkt, men endast med den ändring, att Landthushållnings - Sällskapen eller, der sådane icke finnas, Konungens Befallningshafvande, må insända Uåne-liandlingarne till Landtbruks-Akademien, hvilken, i händelse den skulle åtaga sig denna pröfnings-skyldigket, dermed borde vidtaga den åtgärd, som Presidente» Friherre Wirsén uti dess vid Utskottets första
Bet änkande bilagde Förslag i denria del tillstyrkt. Banko-Utslottets Bettini;anden.
645 I anledning häraf j och då 2:ne Riks-Stånd enhälligt antagit alternativet rörande Handlingarnas insändande directe till Banko-Styrelsen ; får Utskottet hemställa om icke, med Högvördig© Preste-Ståndets bifall, detsamma må tjena till grund för de blifvande föreskrifterne i detta afseende; Men, iden händelse åter att Kögvördige PresteStåndet vid dess yttrade mening anser sig böra förr blifva, så, och enär det Beslut, Hedervärda Bonde-Ståndet, jemte afslag å Betänkandet, fattat, om fortfarande af den hittills iagttagne Ordningen j närmare instämmer med det af 2:ne Riks - Stånd gillade, än med det af Högvördige Preste-Ståndet ensamt antagne förslag , torde Hedervärda Bonde-Ståndet, sedan sjelfva hufvudfrågan är genom pluraliteten afgjord, ej finna något hinder att för det förstnämnde alternativet bestämdt sig förklara.
Hvad sluteligen angår den uti Utskottets Betänkande intagne hemställan, huruvida, sedan Odlings Lånefonden vunnit tillväxt, smärre Förlags-Lån af denna fond kunde få utgå till befrämjande af Binäringar bland Allmogen, genom förädling af Svenska Landtmanna-Producter; har jVällofl.
Ståndet ansett dylika bidrag icke tillhöra regleringen af Odlings-Lån för Jordbruket, och på sådan grund ej funnit skäl att bifalla hvad Banko - Utskottet härutinnan förslagsvis hemstält.
' Då Hedervärda Bonde-Ståndet i allo afslagit Utskottets Betänkande, men Höglofl.
Ridderskapet och Adeln samt Högvördige Preste-Ståndet, äfven hvad denna hemställan beträffar, detsamma gillat, hafva således i frågan härom arna Stånd 646 Banko-Utsiotiets
Betänkamlen. stadna» emot tvähne, hvadan ock, tued stöd äf 75. §.
Biksdags-Öfdningen, Utskottets Förslag iden na del kommer att förfalla»
De vid Utskottets Betänkanden bifogade Särskilde Förslag o&h Anföranden, hafva i sammanhang härmed ytterligare blifvit åberopade» Stockholm den 15 Junii 1818» N.-r 62.
Ständers Banko * Utskotts Utlåtande, öfver Stats-Utskottets Förslag, angående Fond i Banken till in* lösande af de så kallade Schlegelskd godsen i Hallands Län, Enligt Protocolls - Utdrag af den 27ide öch 29:de sistlidne Maji har från de Bespective RiksStånden blifvit till Bartko * Utskottets utlåtande rernitteradt Högloft. Stats-Utskottets Betänkande, angående vackt motion om inlösande af de såkallade Schlegelska godsen i Hallands Eäfi, hväfuti, jemte lemnad upplysning om hvad detta ämne angår, och de åtgärder, som, i afseende på deri Kongl. Majit och Kronan vid försäljnjngerl föfbehållne lösningsrätt af ifrågavarande Egendomar, blifvit vidtagne, Stats-Utskottet ibland annat tillstyrkt, att, derest Schlegelska godsens inlösen skulle, efter Nådig pröfning af de härom i Nåder infordrade upplysningar, finnas fördelaktigt för Kronan, nödig fond för detta ändamål må af Banko-Utskottet utses och anvisas} i hvilket afseende ock samtlige Bespective Riks-Stånden be - Banio-Vtskottets Betäniatiden. hagat till Banko-Utskottets utlåtande Sfäts-Utskottets berörde Betänkande förvisa.
Utskottet anset val ifrågavarande ämne vara titan egentligt sammanhang med Bankens föremål ; Men tror likväl, att, då inlösen af desse gods till Staten, blifvit såsom serdeles förmonlig uppgifven, Bankens medverkan att ändamålet befrämja, icke bör Undandragas, enär den med Bankens säkerhet tillika förbindés.
I följd häraf hemställer