Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskotten hafva äfven ansett att ändamålet möjeligen kunnat vinnas, om, jemte det tvångs-arbete hvartill höterne enligt nu varande Författning förvandlas, äfven utsattes vissa dagars arrest eller fängelse i mörkt rum; ett correctiv, som med framgång nyttjadt inom Mililairen, utan att på något sätt vara sårande för hederskänslan eller skada, torde göra behörig verkan, att antingen alldeles hindra vinningslystnaden, att nog lättsinnigt åtaga sig andras brott, eller åtminstone för den verkliga Lurendrägaren göra mindre säkert, om icke hans legde substitut, efter några dagars vistelse i mörkt rum; söker att genom sanningens yppande, äfven bringa sig sjelf i dagsljuset.
I afseende å hvad angående hus-visitationer är anfördt, anse Utskotten att lika litet som den redliges sinneslugn störes af att misstänkas, lika litet, och ännu mindre varder hus och hemfrid hos den gode Medborgaren störd, derföre, att han lemnar en för bevakningen af det allmännas fördel tillsatt tjensteman inträde i sitt hus, att undersöka, Betänkanden.
339 om der finnes något hvad olofligt eller beslag underkastadt vara kan.
Sådane undersökningar efter olofligen åtkommet gods, har dessutom, på förekomne anledningar, enligt Sveriges Lag, alltid varit tillåtne, och det synes Utskotten, som borde det åtminstone icke vara okärt för den oskyldigt misstänkte, att ransakas och frikännas.
Ehuru Utskotten visserligen erkänner, att sådant icke bör för långt utsträckas.
Vidare hafva Utskotten lika med Commerce-Collegium och Tull-Directioncn insett de skadliga följderna deraf, att Tull-Betjent är ålagdt, att böta om han vid vissa tillfällen gör beslag å hvad som efter en ofta godtycklig värdering, ej uppgår till 100 R:d., äfvensom nyttan af det förslag, att rättigheten till confiskation af varor, vid deras ankomst till Stad eller Bevakningsställen, hädanefter må utsträckas till ett visst district omkring Staden eller Bevaknings,-orten, samt att.
Underbetjent vid Tull-Verket, utan General-TullDirectionens Constitutorial, måtte å vägar, gator och liviloställen få anställa visitation.
Det har äfven synts Utskotten billigt, alt den Fåbriks-Idkare och Varu-förädlare lemnade rättighet, att åt sig utse en särskild ombudsman, att hindra den skada deras Näringar kunna lida genom olofligt införande af Utländska Fabrikater, äfven hör utsträckas till producenter af rå-ämnen i allmänhet i afseende på slikt intrång i deras yrken, hvarföre a4° Bevillnings-Utskottets på alla de ställen i Förordningen, der detta ombud benämnes för Fabriks - Ombudsman, denna benämning bordt ändras till blott Ombudsman.
Den särskilda fråga som blifvit ■väckt, att hvad sorn till införsel vore förbjudet och inom landet icke kunde tillverkas, borde äfven vara förbjudet till bruk och nyttjande, torde nu mera icke behöfva besvaras, sedan Riksens Höglofl.
Ständer för deras del tillstyrkt en mera fri införsel af sådant Utländskt gods.
Och har äfven på de ställen i Författningen der orden Lurendrägeri och Tullförsnillning förekomma, desamma mot blott ordet Tullförsnillning bordt utbytas.
Sluteligen har ej heller undgått Utskottens uppmärksamhet, att till Tull-Lagarnas fullkomnande, äfven en Förpassnings-Förordning erfordrades, sorn med de förre är i full öfverensstämmelse och byggd på enahanda grundsatser.
Utskotten hafva trott att så icke är förhållandet med närvarande Författningar i dessa ämnen, enär Tull-Lagens stränghet mindre väl emotsvaras af en till missbruk föranledande Författning om Förpassningsväsendet, som med blott få undantag upphäfver skyldigheten att förpassa varor Inrikes orter emellan.
Utskotten hafva å ena sidan af nit för saken icke bordt lemna denna omständighet oanmäld; men, åden andra funnit både betänkligt och mindre nödigt, att genom för mycken bestämdhet i detaille frå - Betänkanden. frågor gå verkställande magien i förväg och få derföre tillstyrka Riksens Höglofl.
Majit i underdånighet blott anhålla, att, efter sakkunniges hörande och efter ofvan anförde grunder, mera ändamålsenlig och efter locala förhållanden lämpad Förpassnings-Förordning må varda utfärdad.
Genom dessa framställningar och härefter följande anmärkningar vid 1820 års Författning hvilka jemnväl åsyfta enhet med förut ingångne förslag, angående Tull-väsendet, anse Utskotten sig hafva meddelat vördsamt utlåtande, ej mindre rörande Kongl. Majits Nådiga Skrifvelse, än äfven de ofvan intagne Motionerne, utan att särskildt till besvarande upptaga hvar och en för sig af dessa sednare, hvilket skulle hafva åstadkommit onödig vidlöftighet och rubbat ordningen i planen för ämnets uppställning.
Till jemnförelse bifogas härvid ett tryckt exemplar af Kongl.
Förordningen den 12 Febr. 1820 till förekommande af Lurendrägeri och Tullförsnillning. 1 Art. 1 §. erhåller följande lydelse:
Den som i Riket införer eller derifrån utförer, låter in- eller utföra, säljer, till salu håller eller döljer gods, hvarföre tull till Kongl.
Majit och Kronan erläggas bordt , men icke erlagd blifvit, håfve förverkat den Tull - a\i Bevillnings-Utskottets försnillade varan och plikte efter värderingsbeloppet, i:sta gången varans halfva värde, 2:dra gången varans fulla värde, 3:dje gången yarde han utom böter af varans dubbla värde förklarad ovärdig, att bekläda allmän Tjenst och Ämbete, eller deltaga i val eller väljas till förrättningar , som fordra allmänt förtroende, Ämbets- och Tjensteman hafva äfven vid 3:dje gången förnyad Tullförsnillning förverkat sitt Ämbete eller sin Tjenst; och vare Extra Betjent förlustig all rätt, att till ordinarie tjenst befordras, jemte den påföljd att vara skiljd ifrån det Verk, derhän är antagen.
För 4:(le gången Tullförsnillning, dömes den brottslige utom det ansvar som för 3:dje resan utsatt finnes, och som alltid kommer att ega rum vid förnyadt brott, attjemnväl mista sin Borgare-rätt, om han sådan innehafver, i annan händelse förklaras han oberättigad att Burskap vinna, och vare honom hädanefter icke tillåtet att reda i skepp eller skepp föra.
Vid bristande tillgång på böter, förvandlas de till fängelse och arbete, på sätt i 5:te Artikeln stadgas.
Utom i Mom. i 2 §. som bibehålles, utgår både denna och näst följande 3, 4 och 5 §§. likasom sista meningen om Bolagsmän 1 7 §• 2 Mom. i 11 §. förändras sålunda:
Den af Judiska Nationen, som ej runnit Svensk Borgare-rätt, anses, ehvad han är i Betänkanden.
Sverige född, eller hit inflyttad sorn Utländning.
Det öfriga af momentet äfvensom det 3:dje nästföljande utgår.
Af 4 Morn. bibehålles irsta punkten oförändrad.
Andra punkten deraf erhäller följande lydelse:
Blifver han ardra gången derom förvunnen skall han jemte Näringens förlust, ansvara som för 3:dje resan Tullförsnillning, förbryter han sig 3:dje gången eller oftare, ansvare som för 4-'de gången utsatt finnes. 6 Mom. utgår.
13 §. ändras sålunda:
Gör någon beslag och förtiger förbrytaren, döljer, undanhåller eller förbryter det i beslag tagne godset, dertill råder, hjelper eller vetande samtycker, bote efter godsets värde, dubbelt emot hvad för Tullförsnillning är stadgadt, och ansvare i allt öfrigt, ehvad lian är Ämbets-eller Tjensteman eller ej, såsom för slikt brott föreskrifvet finnes. 16 §. gifves en sådan lydelse:
I Beslag taget gods, skall genast föras till närmaste Kronans Packhus eller Sjö-Tulls-Kammare, till förtullning anmälas och der noga upptecknas, i närvaro af så val Beslagaren som Godsegaren, om desse äro tillstädes, och derefter värderas på det sätt, som i allmänhet om Tullvärderingen stadgadt är. 17 §. utgår.
Bevillnings-Utskottets 18 §. undergår följande förändring: i Mom.
Då någon anhålles med Tullförsnilladt gods, vare honom obctaget, att ställa vederhäftig borgen för sin person eller för böterne.
Är det Ämbets- eller Tjensteman vid Tull- eller Lots-Verket, då eger borgen icke rum. I 2 Mom. uteslutes orden: ”eller befmnes det anhållna godset påtageligen vara af det värde, att den brottslige ej kan undgå urbota-ansvar.” 19 §. utgår.
I 20 §. bortgår meningen: ”sorn antingen öro till in- eller utförsel förbudne, eller ehuru lill införsel lofgifne,” och i dess ställe införes : sorn vid in- eller utförseln. 2i §. bör erhålla följande lydelse: 1 Mom.
Finnes i Sterbhus Tullförsnilladt gods, nytt och obrukadt, och vilja vederbörande, innan ännu anspråk å godset, såsom Beslag underkagtadt, är gjordt, detsamma från confiskation freda, anmäle sig i staden hos Magistraten, och å landet hos Krono-Fogden, som låter godset i goda mäns närvaro noga uppteckna, samt under qvarstad och försegling ställa.
Denna qvarstad må icke höfvas förr än varorne i behörig ordning förtullade blifvit. 2 Mom.
Sådant gods, när det i Concurs-massor eller vid utmätningar upptäckes, Betänkanden. a45 " ;• ; . s .
• ■- vare Beslag underkastadt, och den som öfvertygas att hafva Tullförsnillnings-brottet föröfvat, vare förfallen till det uti denna Författning i allmänhet stadgade ansvar. * 3 Mom. försvinner. 24. §. förändras sä :
Enskild person, som lill underpant för lön, emottager tullförsnilladt gods, nytt och obrukadt, anses, såsom hade han det sökt dölja, och ansvare derför efter denna Artikel, ej mindre än egaren, om den kan uppgifvas. 25 §. utgår, utom 1 , 3 och 4 Morn. 2 Art. 1 §.
A ” 1 Morn. förändras så:
Den genom hvars första åtgärd eller försorg Tullförsnillade varor, vid inkommandet eller utgåendet upptäckas, så att verkligt heslag derå följer, är Beslagare, och skall, jemte rättighet, att, vid målets utförande biträdas af Krono-åklagare, derest han sådant äskar, njuta | af böterne., då sådane, enligt 1 Art., ega rum, samt lika stor andel i det behållna försälj nii^gs-beloppet, för det i beslag tagne godset, sedan alla utgifter afgått, ej mindre för godsets transporterande till Tull-Kammaren och förtullning, än öfrige omkostnader för godsets vård och försäljning. 2 och 3 Mom. utgå. \ 1 - a4^ Bevillnings-Utskottets 4 Mom. ändras: Göres Beslag å gods under 5o R:d., då böter för Tullförsnilluingsbrottet, likmätigt i Art., ej ega rum, njute Beslagaren hela behållna beloppet af Auctions-värdet. 3 §. i Mom.
Om Styrman, som ej i Skepparens ställe är, Skeppsfolk, Passagerare eller andre, skola för Beslagare anses, bör den ene eller andre genast, så snart ske kan, och innan visitation eller lossning företages, angifva hvad Tullförsnilladt gods han vet vara om bord, eller åtminstone stället, der det i Fartyget finnes. 2 Mom. förändras så:
Att, i stället för otillåtet gods, sättes oriktigt uppgifvet eller alldeles undandöljdt. 1 3 Mom. nyttjas ordet Tullförsnilladt i stället för otillåtet. 3 dr t. is§. 2.
Mom. ändras så:
Det förbrutna godset skall å tid och ställe, som afbemälde Pirection bestämmes, på offentelig auction åt den mestbjudande försäljas. 2 och 3 §§. försvinna. 4 §. undergår följande förändring i början: ”Beslagare ege så snart försäljningen §kett och penningar influtit, att genast utbekomma sin tillständiga andel,” m. m.
Betiinkanden. 347 4 Art. 1 1 §. utgå orden: ”Till införsel lofgifne." 2 §. 1 och 2 Mom. sammanslås till ett af följande innehåll:
Deri som säljer inhemsk , stämpelbar, men ohallad och med stämpel icke försedd Fabriks-tillverkning, eller Utländsk stämpelbar, men med Tull-stämpel ej försedd vara, bafve densamma förbrutit, med hvad deraf blifvitsåldt och anhållet, och bote om det uppgår till 5o R:d. eller derutöfver, som i 1 Art. om Tullförsnillning stadgadt finnes. 6 §. ändras sålunda:
Den som upptäcker antingen, att Utländska tillverkningar blifvit stämplade såsom
Svenska eller att falsk stämpel blifvit dem åsatt, skall, enär den brottslige blifvit dertill lagligen förvunnen, jemte förut stadgad Beslagare-andel undfå af Kronans en belöning af 5oo R:d. 7 §. förändras sålunda:
Då ostämplade Inrikes Fabriks-tillverkningar blifvit, enligt 3 §. i denna Art., förbrutne dömde, njute Beslagaren sin rätt, ej mindre i varan än i böterne, efter enahanda grund och beräkning, som i 2 Art. stadgadt finnes; men Kongl.
Maj:ts och Kronans del tillfaller Fabriks-Fattig-Cassan; och skall varan, innan den på auction försäljes, undergå behörig stämpling. ^48 Bevillnings-Utskottets 5 Art. 1 r §. lindrås endast de orden,: ”samt till införsel lufgifne,” i hvilkas ställe nyttjas: ”eller Utländske och riktigt för tullade varor.” 2 §. i Moni. förändras sålunda:
Så väl producenter af Rå-ämnen i allmänhet, som varu-förädlare och Fabriks-Idkare, vare tillåte)t, att för orten samfäldt eller hvar för sine yrken eller Fabriker, förena sig om antagande af en Ombudsman och densamma föreslå. 2 Mom. erhåller följande lydelse:
Den till nämnde befattning utsedde person, skall, så framt emot honom ej något är att anmärka , eller hans tillsättande pröfvas vara Öfverflödigt eller utan ändamål, i anseende till flere personer redan uppdrageu lika befattning, med förordnande af Vår Justitise-Canceller förses, och njuta lika skydd med Stads- och Lands-Fiscalcr.
I 4 Morn. nyttjas ordet, Vederbörande i stället för Fabriks-Idkare. 4 §. i Mom.
Ordet ”förbjudet,” tillika med liela sista meningen om Tull-Directions förordnande , utgå. 6 Mom. redigeras sålunda:
Finnes vid anstäld undersökning Utländskt Tullförsnilladt gods, nytt och obrukadt, till ett sammanlagt värds JBetänkanden värde af roo R:d. eller derutöfver, vare det beslag underkastadt, och förhålles vidare oell med de brottslige, på sätt i Art. förmår. 5 §. i Mom. erhåller följande förändrade lydelse:
Utom hvad i 4 §• för vederbö rande Tjenstemän och Betjente i allmänhet är stadgadt, skola Stads-Fiscalerne, för deras tjenster, vara förpligtade, samt Ombudsmannen och de Tull-Betjente, hvilka till slika undersökningars verkställande blifva af vår Tull-Direction, genom särskildt förordnande berättigade att i salubodar och derifrån till— gängelige rum, samt uti Handlandes Magaziner tillse och undersöka, om och huruvida, antingen Tullförsnilladt, Utländskt gods eller stämpelbare, men med stämpel ej försedde Fabriks-tillverkningar der finnas och till salu hållas. 3 Mom. börjas sålunda: ”Hvad mer el ler mindre af Tullförsnilladt Utländskt gods,” fortsättningen oförändrad. 8 §. i Mom. kommer att så lyda i Så väl i allmänna Löne-anstalter som på alla de ställen och vid alla de tillfällen, då offenteliga auetioner förrättas, skola Lands- och Stads-Fiscalerne jemte öfrige i denna Artikels 4 §. nämnde Tjenstemän och Betjente, hvar i sin ort, ega att, på sätt och med vilkor 5 rörande visitationer i Salubodar och Hanlö* - Bevillnings-Utskottets dels-Magaziner, stadgar, tillse och undersöka om och huruvida Tullförsnilladt gods, nytt och obrukadt, der finnes, utan att stadna i ansvar om sådant gods ej anträffas. ii §. förändras sålunda:
Om Utländskt Tullförsnilladt gods, eller sådane inhemska Fahriks-varor eller tillverkningar , hvilka böra med stämplar och märken vara försedde, genom behörig visitation upptäckas vid ankomst till Stad eller på \ mils afstånd deromkring, vare godset förbrutet; och bote som för Tullförsnillning, enligt hvad förut i i och 4 Art. stadgadt är.
2 Mom. såsom inbegripet i den förändrade redaction af det föregående, försvinner.
I 5 Mom. af 12 §. ändras slutmeningen sålunda: ”Der det anhållne godset ej påta geligen är under 5o R:ds. värde. 8 Mom. förändras så:
Om vid sålunda i vederbörlig ordning anstäld besigtning af varor, anhållne antingen på hviloställen eller på vägar, eller å gata i Stad, upptäckes Tullförsnilladt, eller mot hvad 10 §.
1 Mom. föreskrifver, inhemskt ostämpladt gods, och det ena och andra stiger till ett sammanräkiradt värde af 100 R:d. eller deröfver, skall det vara förverkadt, samt egaren och den i förbrytelsen delaklige, i öfrigt förfallen till det ansvar, som enligt 1 och 4 Art. eger rum, 9 Mom. utgår.
Éetänkanden. 10 Mom. som inflyter i det Q nies ställe, bibehålles med den förändring, att sednare meningen, angående Tull-Betjenters
Fullmakt och förändrande, uteslutes.
Ett nytt io Mom. antages, så lydande : ”Om resande inom Landet medförer ostämplade.
, stämpelbare och andre varor, soni han till eget husbehof och ej till större myckenhet sig förskaffat, och varorne ej kunna skäligen anses ämnade till köpenskap, äro de icke beslag underkastade,” 11 Morn.
”Om vederbörande Tjenstemän vid undersökning om varors beskaffenhet icke upptäcker något Tullförsnilladt, eller beslag underkastadt gods, åligge dem, alt genast på stället åter inpacka dessa varor i samma skick , som de före öppnandet befunnos, och ansvare dessutom för afl den skada, sorn igenom deras förvållande luindt.” 16 §.
I händelse Hans Maj:t Konungen finnér skäligt bibehålla Kust-bevakningen, redigeras denna §. i öfverensstämmelse med livad här ofvan stadgadt är.
Tittelen på denna Art. bör ändras sålunda : ”Huru böter vid bristande tillgång förvandlas, samt hvad
Domslolarne och flere vederbörande hafva att iakttaga.” Bevillnings-Utskottets I §. i Mom. utgår.
Mellanmeningen, så framt ej brottet sedermera finnes vara af urbota - beskaffenhet, uteslutes* 4 Mom. förändras så lydande:
Med det bötes-belopp, till hvars gäldande ali tillgång saknas, förfares såluuda, att böter under 5o R:d. förvandlas i fängelse, efter den i Kongl.
Förklaringen den 23 Mars 1807 , 8:de punkten i allmänhet lagde grund, hvaremot böter från och med 5o R:d. och derutöfver, så framt ej annorlunda derom finnes i denna Förordning särskildt stadgadt, umgäller med vissa dagars arrest i mörkt och läst rum, utan sällskap, sysselsättning eller annan dryck än vatten, samt dessutom allmänt arbete, på det sätt, att med böter från och med 5o till 100 R:d., svara 4 dagars arrest och 3 månaders arbete; från och med 100 till 200 R:d., mot 6 dagars arrest och 5 månaders arbete; från och med 200 till 3oo R;d., 8 dagars arrest och 6 månaders arbete; från och med 3oo till 4°o R:d., 8 dagars arrest och 7 månaders arbete; från och med <\oo till 5oo R:d., 10 dagars arrest och 9 månaders arbete; från och med 5oo till 600 R:d., 12 dagars arrest och 9 månaders arbete; från och med 600 till 700 R:d., i4 dagars arrest och 10 månaders arbete; från och med 700 till 800 R:d., 16 dagars arrest och ti månaders arbete, o. s. v,, med tillökning af en månads arbete för hvarje Betänkanden. a53 ioo R:d.
Längre än 16 dagar, må ej någon hållas i mörk arrest, och ej öfver 3 år till allmänt arbete.
Vidare komma följande förändringar att ega rum i 5 Morn.:
Den sakfällde skall all tid först undergå fängelse-straffet, utan allt afbrott och sedan förrätta det allmänna arbetet.
Den bestraffning af allmänt arbete, som i följd af denna Författning eger rum, bör den brottslige undergå vid den allmänna Arbets-Inrättningen , som Kongl, Maj:t dertill bestämmer.
Qvinna arbete vid Spinnhus, derest hon ej kan inrymmas i Länets Corrections-hus eller Arbets-hus, der sådant finnes. 8 Mom.
Uppgifver fånge, medan han undergår fängelse i mörkt rum eller allmänt arbete förrättar, att någon annan begått det brott han sig åtagit, samt vill det i bevis leda, vare sådant honom icke förment, och njute han genast befrielse från arrest i mörkt rum eller allmänt arbete, dock ställe han godkänd borgen för böterne, hvartill han dömd blifvit, eiler för sin person, eller qvarblifva i Häkte , intill dess sig visar, om han mägtar brottet från sig leda.
Kan han det icke, insattes åter i fängelse eller arbete, och varder icke derifrån befriad, förr än han straffet till fullo undergått.
Häfver lian redan 254 Bevillnlngs-Utskottets fängelse i mörkt rum undergått, men ej fullt ut till den tid, som honom ådömt blifvit, må sådant icke räknas honom till godo, då han å nyo till undergående af straffet insattes; kafver han en del af ådömt arbete förrättadt, det skall afräknas.
Derefter intages 5 och 6 Mom. i denna Art. under Moment N:o g, och io oförändrade. 2, 3, 4 och 5 §§. innehåll och lydelse, angående behörig Domstol, besvärstid och sätt derför m. m., bero på dc beslut, som jkomma att vidtagas i anledning af härmed .gemenskap egande redan väckte Motioner och afgifne Betänkande, och kan således å nyo icke här upptagas ; likväl torde böra anmärkas, att den i ii Momentets ■>. §. utstakade tid för Besvärs anförande hos Kongl. Maj:ts och llikets Commerce-Collegium är så korrt, att icke alla Sökander kunna sig deraf begagna.
4 Morn. i 3 §. kommer alldeles att försvinna, och för öfrigt undergå §§. de förändringar , som sätta dem i öfverensstämmelse tued hvad redan anfördt är. 6 §, redigeras, som följerr
Hvar och en som nu innehafver nytt och obrukad t, hittills tili införsel förbjudet, eller Tullförsiiilladt gods, må vara obela get, alt inom i4 dagar, vare sig i Stad eller på Betänkanden. a55 Landet, efter dea dag denna Författning blifvit kungjord i Staden eller Socknen, der innehafvaren eger sitt hemvist, uppgifva sådant gods, jemte stället der detsamma förvaras; hvilken uppgift i Stockholm bör ske hos Allmänna Tull-Styrelsen, och i de öfrige Städer, hos Tull-Kammaren, men der sådan icke finnes, hos Magistraten, samt å Landet hos vederbörande Krono-Fogde; och må vara tillåtet för innehafvaren, att det sålunda uppgifna godset förtulla, efter hvad för hvarje sort i Tull-Taxan stadgadt är, eller på Creditupplag lägga.
Sådant Tullförsnilladt gods, som är stämpelbart, bör med Tull-stämpel förses, och på Landet eller i Stad, der Tull-Bevakning ej finnes, på innehafvarens bekostnad transporteras till Stad hvarest Tull-Kammare är, för att efter behörigen verkstäld värdering förtullas och stämplas, samt derefter till egarens disposition öfverlemnas.
Då Tullförsnilladt gods i förenämnde ändamål till Tull-Kammaren inlemnas , bör berättelse derom till Allmänna Tull-Styrelsen insändas. 7 §.
Med verkställande af de, enligt ifrågavarande Förordning tillå Ine visitationer, må ej början göras, förr än den i näst föregående §. utsatte termin tilländalupit.
Det öfriga af §., med nödig förändring i afseende BeviUnings-Utskottets på tiden, då Författningen kommer attutgifvas, bibehålles.
Skolandes desse särskilde meningar bifogas Betänkandet till Riksens Höglofl.
Lagerlöf.
Ankom den 9 Dec. i8a3.
Ständers Bevillnings-, Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotts
Utlåtande, i anledning af yrkade ändringar, i der nu gällande Seglations-Ordningen.
Utskotten hafva till handläggning fått emottaga: 1:0
Herr von Hartmansdorffs hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln ingifne, samt till Lagoch Ekonomi-Utskotten remitterade Memorial, innefattande en hemställan, att, sedan Kongl. Maj:t under den 10 sisth April åt Riksens Höglofl.
Ständer öfverlemnat, att yttra sig öfver de straff som blifvit stadgade i 1820 års Lurendrägeri - Förordning, Riksens Höglofl.
Ständer ville hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det straff-bestämmelserna i Seg lations - Betänkanden. 1-ations-Ordningen måtte, på anförde skäl, Blifva underkastade enahanda granskning af Riksens Ständer, som de motsvarande Lagrummen i Lurendrägeri-Förordningen redan 2:0 Herr Huldts, inom Vällofl.
BorgareStåndet väckte, och till nämnde Utskott jemnväl remitterade Motion, hvari Motionären, efter att hafva visat Handels-Sjöfartens inflytande på Sveriges välmåga och nytta , af sambandet mellan Handels- och Krigs-Flottorne, yrkar, att kraftiga åtgärder måtte vidtagas till afhjelpande af det aftynade tillstånd, hvai’- uti denna närings-gren för närvarande råkat, dels genom de fjättrar våra egne Författningar pålägga densamma, och dels genom det intrång den måste lida af fremmande intressen; ^lägenheter, hvilka anses både böra och kunnå häfvas genom följande åtgärder, sorn till verkställighet påyrkas, nemligen:
Att af den nu gällande Sjö-Lagen, måtte en ny redaction företagas, som sätter densamma i öfverensstämmelse med våra af tiderna ändrade Handels-förhållanden till andra magter; förminskar och förändrar Rättegångs-Formerne, och sålunda förebygger den skada och de olägenheter Skepps-Redare och Befraktare i detta afseende få vidkännas; samt att denna redaction verkställes af en i Nåder tillförordnad Committé, sammansatt af 2:ne Commerce-Collegii Ledamöter, 1 i Lagfarenheten blifvit. 5 Sami. 9 B. 258 Bevillnings-Utskottets bevandrad man, i erfaren Sjö-Militair, som tillika fört Mandels-Fartyg, arne Grosshandlare, som varit eller äro Skepps-Redare och i Coopvardie-Skeppare. a:o Att en Gommittée, bestående af i Ledamot af Kongl.
Commerce-Collegium, 2:ne Bruks-egare, i för Jernoch i för Manufactur-tillverkningarne, arne Grosshandlare som äro Skepps - Redare och drifva Utländsk Handel, arne Fabrikörer uti Ylle- och Linneväfnader, samt arne SlöjdeIdkare, som arbeta exportabla varor, måtte organiseras till beredande af sådane mål, sorn angå Handel och Sjöfart, innan de till afgörande hos Kongl.