Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Banko; kommande för hela länet att utgifvas: 1,348 stycken obligationer ä 1,000 riksdaler Specie eller 3,000 Mark Hamburger Banko hvardera och 2,704 stycken obligationer å 500 riksdaler Specie eller 1,500 Mark hvardera.
Dessa obligationer utfärdas i fyra särskilda serier, Litteris A, B, C och D uti olika färger, hvilka serier till betalning törfal la i öfverensstämmelse med de i 8 § meddelade föreskrifter. § 6.
Hvarje obligation åtföljes vid dess utlemnande af haltårsräntekuponer för hela den tid, hvarunder densamma är räntebärande.
Räntan, som utgör 6 procent för år räknadt, förfaller till betalning vid slutet af hvarje halfår och således den 15 Juli och 15 Januari.
Dock, som denna ränta endast från de dagar, då lånemedlen, jemlikt 2 § af detta kontrakt, få indragas, behöfver af Riksgälds-kontoret godtgöras, så kommer den dessförinnan, enligt utlemnade, obligationerna åtföljande kuponer, upplupna ränta att af långifvarne, vid obligationernas mottagning Riksgälds-kontoret ersättas. § ?- Kostnaderna för såväl obligationernas som räntekuponernas förfärdigande bestridas af Riksgälds-kontoret; skolande obligationerna med tillhörande kuponer vara tillgängliga inom tre veckor efter det obligations- och kuponsformulären blifvit af såväl långifvarne som låntagaren godkända, och böra desamma, efter långifvarnes förut skedda anvisning, hållas kostnadsfritt dem tillhanda dels i Hamburg och dels i Köpenhamn. § 8.
Lånet skall af Riksgälds-kontoret al pari återbetalas vid nedannämncte tefminer, dä dertill hörande obligationer å följande belopp således förfalla till betalning, nemligen: Litt.
A., en fjerdedel,.. 2,025,0U0 Mark Banko eller 675,(JOO R:dr Silfver Sp. den 15 Juli 1866; Litt. B., en fjerdedel,.. 2,025,000 » » » 675,000 » » den 15 Januari 1867; Transport: 4,050,000 Mark Banko eller 1,350,000 R:dr Silfver Sp. - 80 — Transport: 4,050,000 Mark Banko eller 1,350,000 R:dr Silfver Sp.
Litt. C., en fjerdedel,.... 2,025,000 » » » 675,000 » » den 15 Juli 1867; Litt D., en fjerdedel,.... 2,025,000 » » » 675,000 « » den 15 Januari 1868; Summa 8,100.000 Mark Banko eller 2,700,000 R:dr Silfver Sp.
Kommande följaktligen hela länet att vara till fullo aterbetaldt inom förloppet af tre år. § 9.
Ränteliqviderna och kapitalafbetalningarne böra genom Riksgälds-kontorets försorg verkställas i Hamburg och Köpenhamn.
De för sådant ändamål skeende remisser i svenskt silfvermynt och vexlar eller in visningar böra ^14 dagar före halfårsräntans eiler kapitalafbetalningens förfallodag hafva tillhandakommit de handelsfirmor i nyssnämnde städer, hvilka af långifvarne erhållit uppdrag att inlösa kuponer och obligationer.
Kredit-aktiebolaget eger att bestämma huru mycket af förfallen ränta eller förestående kapitalafbetalning skall å hvartdera af ofvannämnde tvenne ställen utaf Riksgälds-kontoret tillhandahållas; börande Riksgälds-kontoret härom underrättas sednast 3 månader före liqvidernas förfallodagar. § 10.
Yid ej mindre inbetalningarne än kapital- och ränteliqviderna beräknas riksdaler Silfverspecie eller 27 Mark 12 schilling Hamburger Banko motsvara en kölnisk Mark finsilfver, § ‘1 Inlösningen af förfallna räntekuponer och obligationer ombesörjes af långifvarne kostnadsfritt för Riksgälds-kontoret.
Varder liqvid för sådane kuponer och obligationer icke före den 15 Januari 1869 på uppgifna ställen i Hamburg eller Köpenhamn uttagen, återbetalas de för dessa kuponers och obligationers infriande afsedda medel till Riksgälds-kontoret, till hvilket sedermera möjligen skeende fordringsanspråk följaktligen hänvisas; dock befi ias Riksgälds-kontoret från all betalningsskyldighet för såväl obligationer som kuponer, hvilka icke blifvit inom tio år från förfallodagarne i och för inlösning presenterade. § 12.
Inlösta räntekuponer och obligationer återsändas till Riksgälds-kontoret; börande desamma dessförinnan varda öfverkorsade. § 13.
För de vexlar, som till Hamburg remitteras och vid obligationernas och räntekuponernas inlösningstider icke förfallit till betalning, påföres Riksgälds-kontoret, jemte courtage af en half per mille, 4 procents ränta till vexlarnes förfallodagar, eller, om diskonto i Hamburg är högre, derefter beräknad ränta. — 81 — § 14.
De hos Riksgälds-kontoret för närvarande befintliga, å Pund Sterling utfärdade obligationer, tillhörande 1864 års svenska jernvägslån, få före nästkommande års utgång icke af Riksgälds-kontoret utlemnas i allmänna penningemarkuaden; varande dock detta förbehåll endast för Riksgälds-kontoret förbindande, så vidt det står tillsammans med det angående sagda lån med Bankirhuset J. H. Schröder &
Komp. i London afslutaäe kontrakt eller derom ingångna aftal.
Utaf ofvanstående kontrakt äro fem lika lydande originalexemplar utfärdade.»
Ordalydelsen i de för ifrågavarande lån utfärdade obligationer återfinnes i bifogade bilaga.
(Litt. C.)
De vilkor, som i detta kontrakt innefattas, skilja sig i flera väsendtliga delar från dem, hvilka vid underhandlingens början dels af kredit-aktiebolaget sjelft framställdes, dels, efter att hafva af Fullmäktige närmare utvecklats och i vissa delar utaf bolagets ombud modifierats, af honom lemnades utan anmärkning.
Sålunda skulle, enligt första förslaget, lånet upptagas och liqvideras i svenskt mynt; men blef slutligen kontraheradt i Mark Hamburger Banko eller Silfver-species, efter den grund, att 9j specier och 27 m$. 12 JS.
Banko motsvarade en kölnisk mark finsilfver.
I stället att inbetalningarne å lånet skulle verkställas omedelbart till Riksgäldskontoret, måste detta underkasta sig att indraga medlen genom trasseringar på Hamburg förmedelst 30 dagars vexlar.
Den af Fullmäktige först fordrade rättighet att efter första årets förlopp uppsäga hela lånet eller delar deraf, att återbetalas sex månader efter uppsägningen, uteslöts; men deremot förbeböllo långifvarne.sig rätt att, utan hinder af de bestämda inbetalnings terminerna, derförinnan uppsäga större eller mindre delar af det återstående lånebeloppet, och att vid sådana uppsägningar beräkna förfallotiden för deraf föranledda vexeltrasseringar från den dag, då uppsägningen skett; varande för öfrigt inbetalningstiderna förändrade sålunda att, i stället för 2 millioner R:dr under hvarje af de första 5 månaderna 1865 och en million under den sjette, bolaget förbehöll sig rättighet att fördela inbetalningen på 10 månader, med 1,500,000 m$. i Januari samt 7 å 900,000 i hvar och en af de följande.
Då Fullmäktige begärt att räntan skulle få liqvideras i Stockholm halfårsvis, ingick deremot i kontraktet den bestämmelse, att ränteliqviderna och kapitalafbetalningarne borde genom Riksgälds-kontorets försorg verkställas i Hamburg och Köpenhamn, hvarest de för ändamålet skeende remisser i svenskt silfvermynt och vexlar eller invisningar borde 14 dagar före förfallodagen hafva tillhandakommit vederbörande firmor.
Ursprungligen hade öfverenskommits, att såsom hypotek skulle lemnäs 4i-procentsobligationer till ett efter ränteskillnaden lämpadt Belopp, samt att, i händelse sådana, tillhörande det engelska lånet, aflemnades, dessa skulle emottagas utan att hafva blifvit i England stämplade och försedda med låneöfvertagarnes påskrift samt få, om så önskades, utbytas emot andra; men i stället härför måste Fullmäktige slutligen förbinda sig att icke före 1865 års utgång i marknaden utlemna de hos Riksgälds-kontoret befintliga, till 1864 11 * — 82 - års jernvägslån hörande obligationer, dock att detta förbehåll skulle vara bindande endast så vidt detsamma stöde tillsammans med det angående ifrågavarande lån afslutade kontrakt eller derom ingångna aftal; och ändtligen skulle, enligt de först aftalade vilkoren, endast förbindelser å större belopp, men inga partialobligationer utgifvas; från hvilken vigtiga bestämmelse
Fullmäktige dock måste afstå och i stället förbinda sig att aflemna partialobligationer med (i procents ränta å så små belopp, som 1.500 och 3,000 m$.
Banko, motsvarande 500 och 1,000 specier.
Den långifvarne i kontraktet medgifna rätt att uppsäga till inbetalning större eller mindre delar af lånebeloppet före de utsatta terminerna begagnades sålunda, att, utöfver det i Januari månad förfallna beloppet, m$. 1,500,000, uppsades den 10 och 18 i samma månad tillsammans 4,749,000 tn$. samt under den 6 och 9 Februari hela återstoden, 1,851,000 n$; hvadan Riksgälds-kontoret under tiden intilldess de betydliga ^belopp, hvilka icke genast för utgifterna erfordrades, dertill behöfde tagas i anspråk, måste söka göra desamma fruktbärande, hvilket icke kunde ske utan betydlig ränteförlust.
Genom de vexlar, som utställts för indragning såväl af lånets kapitalbelopp som af räntor, uppkomna genom tillfällig placering i Hamburg af vissa delar utaf behållningen och utgörande Banko 25,143. 11., har influtit: Riksmynt. under Januari 4,385,467; 45. » Februari 2,845,621: 41. » Mars 1,543,388: 72. ,, April 1,687,060: 71. » Juni 8,693: 75. » Augusti 24,719: 8.
S:gr R:dr 10,494^951 :~12.
När härtill lägges 3 procents rabatt å lånesumman, m$. 8,100,000, 243,000: — samt utbetaldt postporto, _ 22: 12. så erhålles lånesumman, med tillägg af ofvanberörde räntor, n$ 8,125,143: 11.
Högsta försäljningskursen har varit R:dr 134: 10, lägsta kursen 132: 33; härrörande kursskillnaden till en del af de utställda vexlarnes kortare eller längre löpetid.
För att få utrönt räntefoten för omförmälda lån hafva Revisorerne anmodat Professorn vid Teknologiska Institutet Hjalmar Holmgren att upprätta sådan beräkning, varande densamma af följande lydelse: »Denna beräkning är gjord under antagandet, att de särskilda lånesummorna blifvit inbetalade å de tider och på det sätt, som i g 2 af lånekontraktet föreskrifves.
Men i anseende dertill, att räntebetalningarne beräknas från de tider, då låntagaren enligt kontraktet är berättigad att verkställa trasseringar å de särskilda beloppen, hvilket kan ske 30 dagar före de i kontraktet föreskrifna förfallodagarne för de af honom utställda Banko n$ 3,288,044: 3. 2,138,434: 3. 1,162,563: 13. 1,268,145: 7. 6,500: — 18,433: 5. 7,882,120: 15. — 83 — vexlarne, uppstår svårighet att noggraunt beräkna lånesummoruas verkliga värde vid en viss tidpunkt; hvilken omständighet likväl vid ifrågavarande lån har ett ganska väsendtligt inflytande på bestämningen af räntefoten.
För att undgå denna svårighet äro tvenne särskilda beräkningar utförda: den ena, under antagande att vexlarnes förfallodagar äro inbetalningstider för de särskilda lånesummorna, hvarvid således intet afseende blifvit fästadt å den fördel, låntagaren möjligen kunnat erhålla genom vexelförsäljning före denna tid; den andra, utgående från det antagandet att lånebeloppen, med oförändrade vilkor för ränteliqviden, ingått 30 dagar tidigare, eller å de tider, då berättigandet att utställa vexlar började.
Den förra beräkningsgrunden ger antagligen till resultat en något för hög räntefot; den sednare ger otvifvelaktigt en något för låg.
I afseende på ränte- och kapitalafbetalningarne har i full öfverensstämmelse med kontraktet antagits, att dessa ske halfårsvis den l Januari och den 1 Juli.
Lånet blifver sålunda till fullo betaladt den 1 Januari 1868.
Genom jemförelse af de sålunda beräknade lånesummornas slutvärden den 1 Januari 1868 med ränte- och kapitalafbetalningarnes vid samma tid, då begge beräknas med halfårlig ränta på ränta efter samma procent, erhålles följande resultat:
Halfårsräntan utgår efter 4,1545 procent (för 2 halfår 8,309 procent), om vexlarnes förfallodagar anses som inbetalningstider för de särskilda lånebeloppen; och halfårsräntan utgår efter 3,9565 procent (för 2 halfår f ,913 procent), om inbetalningstiderna antagas en månad tidigare.
De aritmetiska medierna af dessa procenttal äro: för halfårsräntan 4,0555 procent; för 2 halfår S,lll procent.»
Då det, efter denna redogörelse, hvilken naturligen icke kunnat grundas på annat, än Fullmäktiges protokoll samt de till dem ankomna och från dem expedierade skrifvelse^ åligger Revisorerne att uttala sitt omdöme öfver det sätt, hvarpå Fullmäktige behandlat den vigtiga angelägenhet, som förelåg dem, nemligen att, när medel till bestridande af Riksgälds-kontorets utgifter för jernvägsbyggnaderna befunnos icke vara att förvänta genom det år 1864 kontraherade amorteringslånet, anskaffa sådana, till en början för 1865 års utgifter, ej allenast på så billiga vilkor, som möjligt, utan äfven så, att statens kredit bevarades och möjligheten att genom upplåning på skäliga vilkor anskaffa hvad som för samma ändamål än vidare erfordrades icke blefve försvårad, vilja Revisorerne icke yttra sig derom, huruvida det kunnat vara ändamålsenligt att Fullmäktige i vidsträcktare mån, än som skett, offentliggjort Riksgälds-kontorets afsigt att uppnegociera penningar samt måhända sjelfve sökt inleda underhandlingar.
Det vill väl af det protokoll, hvari först tillkännagifves att Skandinaviska kreditaktiebolaget ämnade inkomma med anbud, synas, som om någon anledning dertill under hand gifvits detta bolag; men af de öfriga 2:ne inkomna anbuden var det, som öfvertagarne utaf 186’-! års amorteringslån ingåfvo, tydligen föranledt af den omständigheten, att de, som lemnat obegagnad den fastställda optionstiden, ville bereda sig ytterligare rådrum för att söka genomföra detta lån, och det andra, efter hvad det vill synas, af erbjudarens egen drift framstäldt.
Giltigheten af de skäl, som föranledde Fullmäktige att låta fälla det den 10 November förehafda förslag att under hand införskaffa upplysningar till ledning för Fullmäktiges blifvande åtgärder för låns anskaffande, kan åtminstone icke med någon bestämdhet jäfvas; ock när dessa skäl med December månads ingång förfallit, var Riks - — 84 — gälds-kontorets behof af penningar redan så nära för handen, att saken törhända icke tålde det uppskof, som sannolikt varit oundgängligt, om Fullmäktige velat söka anskaffa upplysningar från andra håll och icke åtnöjt sig med att välja mellan de anbud, som då afgåfvos.
Detta kan då äfven, oberäknadt de ogynsamma penningekonjunkturer, hvilka vid den tiden ännu voro rådande, förklara hvarföre Fullmäktige, som nu voro- i besittning af full dispositionsrätt öfver de icke öfvertagna obligationerna för 1864 års jernvägslån samt oförhindrade att antingen sjelfve söka försälja dessa eller negociera ett nytt amorteringslån, och hvilkas uppmärksamhet olägenheterna af ett tillfälligt låns upptagande icke undgingo, likväl för tillfället inskränkte sig till att endast draga försorg om anskaffande af medel för den närmaste framtidens behof.
Men deremot anse Revisorerne, att det sätt, hvarpå Fullmäktige behandlat denna angelägenhet, iemnar giltiga anledningar till anmärkning.
Det borde icke vara Fullmäktige likgiltigt, om fyllandet af de närmaste penningebehofven kunde sättas i samband med afseendet på hvad som än vidare behöfde anskaffas, och således förenas med åtgärder i sådan rigtning, hvarvid då närmast, om icke ensamt, låg för handen att underlätta möjligheten för det engelska amorteringslånets genomförande.
Väl må det medgifvas, såväl att denna synpunkt icke borde vara den enda som att mot Schröder &
Komp:s i sådant afseende gjorda anbud rörande en tillfällig kredit åtskilliga invändningar kunde hafva skäl för sig.
lMen då detta anbud jemföres med det, som Skandinaviska kredit-aktiebolaget framställt, lärer svårligen, oaktadt någon rätt tillförlitlig beräkning af den blifvande kostnaden för kreditens begagnande icke låter sig uppställa, kunna nekas att detta anbud ganska väl kunde ställas vid sidan af kredit-aktiebolagets.
Vid sådant förhållande hade Fullmäktige icke bordt genast förkasta såväl detta som det å Heines vägnar ingifna, i afseende på hvilket, om det också var ännu ofördelaktigare' än kredit-aktiebolagets, ombudet dock förklarade, att det icke utgjorde den enda möjliga underhandlingsbasis, utan kunde bemötas med ett motförslag, för att endast fästa sig vid idet enda återstående, nemligen kredit-aktiebolagets.
Om, oaktadt ombudets för kreditbolaget förklarande, att det begärda uppskofvet för en dag med beslut öfver anbudet kunde ganska menligt-inverka på lånets afgörande, Fullmäktige icke genast bundit sig, utan, såsom äfven ifrågasattes, till en början beslutat, att söka hålla underhandlingen med samtlige låneerbjudarne öppen; så synes det Revisorerne, att Fullmäktige, äfven om
Skandinaviska kredit-aktiebolaget verkligen alldeles tillbakacrädt och Schröder &
Komp:s anbud måst antagas, skulle varit för en sådan utgång ganska väl försvarade, synnerligen som, oafsedt sjelfva vilkoren i detta anbud, åtskilliga andra giltiga skäl för ett sådant beslut förefunnos.
Skandinaviska kreditaktiebolagets anbud var nemligen uppstäldt endast i den största allmänlighet, och rörande de detaljer till detta förslag, hvilka af Fullmäktige utarbetades samt meddelades aktiebolagets ombud, lemnade ombudet svar, hvilka på intet sätt bundo bolaget att vid dessa bestämmelser stå fast.
Bolaget förbehöll sig tvärtom, för afgifvande af förklaring huruvida det ens ville inlåta sig med Riksgälds-kontoret, en betänketid af 9 dagar, hvilka sedan, må vara genom mellankommaude naturhinder, ökades till 12, under det vinnandet af ett resultat — 85 - blef för Fullmäktige allt mera angeläget, och framställde då, under förklarande att det förra erbjudandet varit grundadt på en förening af delegare, hvilkas anbud sedermera förändrats, ett nytt, med det förra mycket olika och mera betungande låneanbud.
Onekligt måste vara, att bolaget och de, som med detta förenat sig, hade, efter det Fullmäktige tillbakavisat de öfriga anbuden, friare händer uti att höja sina fordringar, om också icke kan påvisas i hvad män detta på deras anbud inv rkat.
Detta ådagalägges. särskildt genom de allt strängare fordringar, som efteråt ytt ; ägare framställdes, och på hvilka Fullmäktige sago sig nödsakade att ingå, »af fruktau», s.ts un protokollet uttryckligen innehåller, »att lånet eljest kunde falla.»
Upptagandet af tillfälliga lån på kort tid, åtminstone i den f rm, som nu skett, kan knappast annat än skada statskrediten och synes derföre endast i en tvingande nödvändighet finna berättigande; men en sådan nödvändighet kan icke anses vid detta tillfälle hafva varit för handen, då ett annat anbud, till sina vilkor jemförelsevis långt ifrån oantagligt, förelåg; och om äfven, efter den derigenom beredda utvägens begagnande, nyss anförda nödvändighet slutligen inträdt, så hade man likväl, åtminstone till dess, undvikit upptagandet af ett temporärt lån.
Ehuru Revisorerne alltså för sin del anse Fullmäktiges behandling af den angelägenhet, som nu är i fråga, gifva giltig anledning till anmärkning, torde dock ett fullt rättvist omdöme icke böra förbise i hvad mån grundorsaken till en mindre tillfredsställande behandling af så beskaffade angelägenheter, som de, hvilka brukat öfverlemnas åt Fullmäktige i Riksgälds-kontoret i afseende på statslån och dermed sammanhängande financiella åtgärder, ligger hos personerna eller sjelfva institutionens beskaffenhet.
I dylika saker, der, utom särskilda detaljkunskaper, praktisk erfarenhet och vana, oftast för vinnande af lyckliga resultat erfordras förmåga att hastigt, 0111 ock efter mogen öfverläggning, kunna fatta beslut, tystlåtenhet samt konseqvens och snabbhet i åtgärder, kan en styrelse, sammansatt af flera personer, synnerligen när dessa måste utses på det sätt, som Sveriges grundlag föreskrifver, icke vara ändamålsenlig; och denna omständighet anse sig Revisorerne icke böra underlåta att underställa Rikets Ständers uppmärksamhet, då Rikets Ständer icke allenast hafva att pröfva de Fullmäktiges beslut och åtgärder, för hvilka Revisorerne nu redogjort, utan äfven möjligen kunna finna skäl att •taga i öfvervägande frågan om ett annat behandlingssätt af statens låneangelägenheter jemte hvad dermed står i sammanhang.
Enahanda dröjsmål med justering af de rörande låneärendena förda protokoll, som af sistlidne års Revisorer anmärktes, har äfven sedermera tidtals förekommit.
Såsom exempel härpå må anföras, att protokollen öfver nämnde ärenden för den 20, 27 och 29 Oktober justerades ,den 10 November;. protokollen för den 15, 20 och 21 December den 12 påföljande Januari; protokollet för den 7 Januari: den 2 Mars; protokollen för den 16 och 19 Januari, den 23 Februari och 2 Mars: den 9 Mars; protokollen för den 26 och 31 Januari, den 9 Februari och 16 Mars: den 23 Mars, samt protokollen för den 28 Januari, deh 2 och 16 Februari: den 30 Mars.
I sammanhang härmed vilja Revisorerne hafva anmärkt, att, ehuru det Öfver allmänna ärenden förda protokoll för den 29 Oktober sistlidet år innehöll, att de beslut, som kunde varda af Fullmäktige fattade i afseende på de upplysningar, hvilka sednast Angående de hos Fullmäktige förda 'protokoll. - 86 - församlade Revisorers anmälanden, framställningar och yttranden angående upptagningen af nästlidet års jernvägslån ansågos påkalla, skulle jemte derom skeende ofverl äggnin gar intagas i de öfver låneärenden förda särskilda protokoller, nämnde protokoller lika litet som de allmänna till och med protokollet för den 29 December, då förslaget till Fullmäktiges utlåtande i anledning af Revisorernes afgifna berättelse justerades, innehålla något, som med berörde öfverläggningar och deraf härflytande beslut hafva ringaste gemenskap.
Angående förändring inom Riksgälds-hontorets Styrelse.
Under tiden efter sednaste revisionsberättelses afgifvande hafva följande, vid sistlidne riksdag af de särskilda riks-stånden utsedde, Fullmäktige afgått ur Riksgälds-kontorets Styrelse, nemligen af Ridderskapet och Adelns, Friherre Tersmeden under den 30 Mars, af Borgare-ståndets, Grosshandlaren Berg under den 20 April samt, af Bondeståndets, förre Riksdagsfullmäktigen Samuel Ödmann under den 27 samma månad; och hafva i deras ställe, efter erhållne kallelser, uti Styrelsen inträdt: Grefve Axel Emil Wirsén för Ridderskapet och Adeln den 6 April, Brukspatronen Fritz Björkman för Borgare-ståndet den 11 Maj samt förre Riksdagsfullmäktigen Johan Gustaf Wasmuht för Bonde-ståndet den 4 i sistnämnde månad.
Angående utbetalningen af en del utaf för segelleds öppnande från Hattefura vid Wenern till Stora Lee•
Enligt 134 § 13 mom. i det för Riksgälds-kontoret nu gällande reglemente, hafva Rikets sednast församlade Ständer, vid- beviljandet af ett statsbidrag å 1,000,000 R;dr, deraf 200,000
R:dr såsom anslag utan återbetalningsskyldighet samt 800,000 R:dr såsom lån för segelleds öppnande från Hattefura vid Wenern förbi Köpmannabro genom sjöarne Akelången, Rogvarpen, Laxsjön och Lelången till Stora Lee samt anläggning af en jernväg vid Håfveruds bruk, såsom vilkor för nämnde statsbidrags åtnjutande, bland annat, föreskrifvit, att bolagsmännens uti sagde arbetsföretag aktieteckning skulle medföra förbindelse för dem att. utaf egna medel tillskjuta hvad utöfver det beviljade statsbidraget kunde erfordras för kommunikationsledens fullbordande.
Vid genomläsandet af de hos Herrar Fullmäktige rörande detta ärende förda protokoller, hafva Revisorerne inhemtat, att Kongl. Maj:t uti 16 § af den för bolaget under den 7 sistlidne April i nåder fastställda bolagsordning förklarat aktieägare icke vara skyldig till någon betalning utöfver tecknade aktiebeloppet.
Ehuru detta stadgande i bolagsordningen, såsom stridande mot förberörde af Rikets