Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Båtsmans-vacance-afgiften för de rotar eller roteandelar, med hvilka det ordinarie båtsmanshållet i Blekinge är vordet i sednare tider tillökadf, blifvit påförd med en båtsmans rustningsbesväret fullt motsvarande afgift, hvilken dessutom för (lere år på en gång utfordrats, Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse förklara, att de för sin del anse rusthållarne i Blekinge Län icke kunna åläggas betula rote-vaeance-afgift för de tillökade rotarne eller rote-andeiarne, efter annan grund, än som genom berörde Kongl. Bref stadgadt blifvit, samt att afgiften icke uttoges för (lere år, än som med uppböidsförfaltningarne öfverensstämde; och har motionären såsom följd häraf yrkat, att de rusthållare, hvilka efter andra grunder vacance-afgiften erlagt, måtte få tillgodonjuta restitution.
Omförmälte motioner hafva Utskotten tagit i öfvervägande; och hvad först beträffar Matts Pehrssons förslag om indragning af den nuvarande effectiva båtsmanssfyrkan eller någon del deraf, emot vacance-afgift af rust- och rotehållare, få Utskoifen upplysa, att, i anledning af vid sistförflutna Riksdag väckta frågor af enahanda syftning, Rikets Ständer, som ansågo, att all den lindring, som i de med båtsmansroieringen å landet förenade åligganden och preestationer kunde, utan våda för stalén, beredas, borde komma rotehållarné till godo, i sådant hänseende beviljat ett anslag af 9000 R:dr årligen, att å Riks-Staten uppföras, emot det att båtsmanshållarne Klefve helt och hållet befriade från skyldigheten att förse båtsmännen med koj och täcke, hvilken skyldighet skulle å staten öfverflytlas.
Al denna befrielse och deraf följande lindring i roterings-besväret hafva ock vederbörande rotehållare, med stöd af Kongl. Brefvet den 20 Augusti 1841, kommit i åtnjutande.
I betraktande häraf och då, enligt Utskottens åsigt, Kongl, Majit, såsom högste Befälhafvare öfver Rikets Krigsmagt till lands och sjös, ensamt eger pröfva, huruvida Rikets försvar och behofvet att ega en någorlunda sjövan bemanning å (lottan må kunna medgifva, att den nuvarande båtsmansslyrkan till större eller mindre del ställes på vacance, och vederbörande hafva sig öppet lemnadt, att för ifrågavarande lindrings vinnande vända sig direele till Kongl. Majit, finna Utskotten någon framställning i om - Slats- snutt Allni.
Lisk. Uti., 2V:o 128. 3 förmälte hiinseende å Rikets Ständers sida icke vara lämplig eller nödig, hvadan Utskotten tillstyrka, att Malts Pchrssons motion icke mätte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Kungörelsen af försnämnde dag, rörande beväringsmanskapets inrättning, anmäla, dels att denna Kungörelse innehåller, i 15 §., att då beväringsmanskapet till verklig tjenstgöring uppbådas, detsamma skall af Kongl. Maj:t med erforderlig beklädnad, beväring och annan utrustning förses, samt i 20 §., att rust- och rotehållares recryteringsskyldighet upphörer under den tid, krig påslår, och vidtager, efter återställd fred, tre månader sedan trupperne återkommit till sin hemort; dels att genom den af motionären åberopade 1830 års författning, eller Kongl. Kungörelsen af den 21 Maj samma år, stadgadt blifvit: »l:o Att rust- och rotehållare vid det ständiga bålsmanshållet å landet skola »hädanefter vara skyldige att, utan afseende derå, om deras båtsmän under krig afgå »eller icke, oafbrutet och så länge kriget fortfar, till Kongl. Maj:t och Kronan utgöra »det beklädnads-bidrag, som genom 5-te och 9:de momenten af Kongl.
Maj:ts Nådiga »Kungörelse den 10 September 1816, blifvit faststäldt,} att, under manskapets uppfor»dring till krigstjenst, af rotarne utgå, såsom vederlag för den af Kongl. Maj:t och »Kronan uti samma Nådiga Kungörelse åtagna förbindelse att båtsmannen under kri— »get bekläda». »2:o
Att till följd häraf, sedan persedlarne, vid uppbrottet från roten blifvit till »fullgod beskaffenhet aflemnade, rotarnes förbindelse att den contanta afgiften erlägga, »bör vidtaga: för beklädnads-pcrsedlarne, Tolf månader från den dag, båtsmannen »blifvit till tjenstgöring inmönstrad; samt för uppfordrings-persedlarne, Trenne år från »samma tid».
Etsk. Ltl., N:o 128. »3:o
Alt så snart dessa sålunda bestämda terminer ingått och kronan alltså är »satt i nödvändighet att nya persedlar anskaffa, persedlarnes fulla värde, efter då för »året inom hvarje
Län fastställda markegångspris bör af rust- och rotehållare^till »Kongl. Maj:t och Kronan erläggas; samt »4:o
Alt deremot till de rotar, hvilkas karlar under kriget afgått, och hvilka »beklädnads-afgifter till kronan erlagt, samma afgifter skola, efter krigets slut, af kro»nan återbetalas lör så många månader, som af den tid, för hvilken inbetalningen för»skottsvis ägt rum, då återstå, när roten, efter derom lemnad föreskrift, ny kar| »uppsätter.»
Vid jemförelse mellan ofvan upptagne stadganden ur 1812 och 1830 års Kongl, kungörelser synes motionärens antydda, men icke bestämdt uttalade åsigt, vara deri, att rust- och rotehållare vid båtsmanshållet, hvilka, enligt Bevärings-Lagen, äro befriade från skyldigheten att, medan krig påstår, rekrytera de derunder vacanta blefne nummer, jemväl borde vara frikallade från åliggandet att underhålla båtsmannens utrednings- och beklädnads-persedlar, sedan båtsmannen under kriget afgått.
Häremot förekommer likväl, att, alltsedan det ständiga båtsmanshållet inrättades, det varit rust- och rotehållares åliggande att, när båtsmännen (ill tjenstgöring uppfordrades, förse dem med vissa i contraeten uppgifne beklädnads- och utrednings-persedlar; att utom andra föreskrifter rörande båtsmans-beklädnaden och utredningen, de, som i delta hänseende genom Kongl. Kungörelsen den 10 September 1816 meddelats och i allmänhet ännu finnas gällande, tillkommit efter rotehållarnes hörande och med deras begifvande; att, enligt denna Kungörelse, rotens skyldighet att, under krig, utgöra beklädnad för båtsmannen, inträffar hvarje gång efter förflutne tolf månaders tjenstgöring, hvaremedlerfid kronan understödjer båtsmannen med nya sådane beklädnads-persedlar, hvilka äro beräknade för Sex månaders tjenstgöring, men att, på det rotehållaren må undgå klädnadens förfärdigande och transporterande under den tid, då båtsmannen icke har hemlof, rotehållaren eger tillstånd att erlägga beklädnadens kostnad efter markegångs-pris; att ofvan intagne Kongl. Kungörelse af den 21 Maj 1830, hvarigenom bestämdes, att nyssnämnde afgift skulle af rust- och rotehållare, utan afseende derå, om deras båtsmän under krigfafginge eller icke, utgöras, så länge ki iget fortfore, blifvit utfärdad i öfverensstämmelse Stats- samt Allm.
Etsk. Uti., N:o 128. 5 med hvad Rikets Ständer i ämnet under den 15 Januari samma år i underdånighet förklarat och tillstyrkt; att genom denna Kongl. Kungörelse den lindring blifvit rolehållarne beredd, att de, hvilkas karlar under kriget afgått, erhålla restitution af erlagda beklädnads-afgifter för så många månader, som af den tid, för hvilken inbetalningen förskottsvis egt rum, vid krigets slut återstå; samt slutligen att en ytterligare lindring kommit rust- och rotehållare vid båtsmanshållet till godo, derigenom att staten, på sätt ofvan förmäldt är, öfvertagit underhållet af båfsmännens täcken och kojer. ^ id dessa förhållanden och enär den i 1812 års Bevärings-Lag gifne föreskrift, att bevärings-manskapet skall, då det uppbådas till verklig tjenstgöring, af Kongl. Majt förses med erforderlig beklädnad, beväring och annan utrustning, destomindre synes kunna verka lill befrielse för rust- och rotehållare vid båtsmanshållet att, på grund af äldre åtaganden och förbindelser, under krig, tillhandahålla beklädnad och utredning för sina nummer, ehvad dessa under kriget blifva vacanta eller icke, som en dylik förmon icke tillkommer de rustande vid indeldte beridne och afsulne Cavalleri-Regementena, och den befrielse, rotehållarn e vid indeldta armeen i förevarande hänseende åtnjuta, har sin grund i knekfe-confracfen, enligt hvilka soldatens lifmundering och öfriga fältutredning i allmänhet af Kongl. Maj:t och Kronan bekostas; så fä Utskotten tillstyrka, att någon åtgärd i anledning af Lars Larssons ifrågavarande motion icke måtte å Rikets Ständer sida vidtagas.
Slutli gen och hvad angår den af Ola Jeppsson med flere Riksdags-fullmäglige från Blekinge Län väckta motion om förändrad beräkningsgrund för vacance-afgiften af nyroterad jord inom nämnde provins, så hafva Utskotten i afseende å nämnde afgift, äfvensom de af motionärerne omförmälte öfverskotts-räntorne, inhemtat följande:
I sådant afseende hade nemligen förekommit, bland annat: att Blekingska hemman deltoge i båtsmanshållet i mon af sina grundräntor, 6 Stats- samt Allm.
Etsk. Uti., N:o 128. men för öfrigt efter sin vid indelningstiden befunna beskaffenhet, så att bättre hemman rustade för lägre, men sämre hemman för högre rustningsdalertal af hemmanens räntor; att endast ett mindre antal hemman hade räntor jemnt motsvarande rustningsdalerialet, hvilka hemman hvarken betalade öfverskotts- eller erhöllo tillskottsräntor; att liquider deremot inträffade för de öfriga hemmanen sålunda, att, der räntan var större än rustningdalertalet, hemmanet praesterade båtsman för delta dalerfal, men erlade ränieöfverskottet till uppbördsmannen, hvaremot, der räntan vore mindre än rusfningsdalertalet, hemmanet finge af uppbördsmannen ett, skillnaden mellan grundräntan och rustningsdalertalet jemnt motsvarande, tillskott; samt att ränta och rustningskostnad länge varit hvarandra nära motsvarande, men att sedermera, genom myntets försämring, ett högst ojemnt förhållande mellan räntor och effectiv rustning uppkommit, så att öfverskottsräntorne under sednare tider utgjorde allenast en ringa del af verkliga rustningskostnaden.
— Vid dessa förhållanden hade Kongl. Majit, uti till Rikets åren 1834 och 1835 församlade Ständer afbiten Nådig skrifvelse, jemte meddelandet af Sitt beslut 1 andra med indelningsjemnkningen i Blekinge gemenskap ägande frågor, gifvit Rikets Ständer tillkänna, det Kongl. Majit, i afseende på sättet för öfverskottsräntornes prestation, funnit: att dessa räntor väl borde till ränteegarnes förmon framdeles utgöras med förvandling efter årlig markegång å de till båtsmans-rustningen enligt 1685 års contract hörande prestationer, men icke egentligen under de år 1835 varande räntegifvande hemmansegares åbolid; att detta liquidationssätt, för alt undvika en våldsam rubbning i egande-rätlen, kunde vidtaga först efter 20 års förlopp, räknadt från och med år 1834, under hvilken liderymd ombyten af åbo vanligen inträffade och blifvande åboer kunde på räntornes förändrade liquidationssätt förberedas; att innehafvarne af sistnämnde hemman, hvilka, hellre än att räntorna sålunda liquidera, önskade deltaga i effectiv rustning med närbelägne rusthåll, som borde åtnjuta motsvarande rustningstillskotf, skulle ega i föreskrifven ordning derom göra ansökning; att då upplyst blifvit, att en del räntegifvande hemman vid skattläggningstiden fått så höga, hemmanen i sednare tid icke motsvarande, räntor sig åsätta, att dessa räntor, förvandlade Ii<m ett iinga penmngebelopp till effectiv rustningskostnad, skulle tilläfventyrs kunna Stats- samt Allm.
Bcsv. ock Ekon.
Etsk. Uti., JV.-0 128. 7 förorsaka hemmanens ödesmål och undergång, egarne af sådane hemman skulle få söka nedsältning i räntan till likhet med andra räntebetalande hemman; samt att, till betäckande af den brist, sorn genom så beskaffad räntenedsättning kunde inträffa för de räntetiilskott-tagande rusthållarne, kunde, jemte Kronans behållna indelnings-öfverskotts- eller reserv-räntor, användas de i Blekinge vid 1826 års extra roteringsjemnkning tillkomna ungefärligen 25 nya ordinarie rotar, genom erläggande för dem af en efter markegång rustningskostnaden motsvarande* vacancc-afgift; i hvilket fall dessa anslag borde från och med år 1835 komma gamla båtsmansindelningen tillgodo, samt under Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes och serskild af rusthållarne sammansatt
Directions vård och förvaltning tills vidare helt och hållet och i framtiden, så vidt de erlordras, disponeras och förräntas till understöd för Blekingska båtsmanshållet.
I sammanhang härmed hade Kongl. Majit äfven underrättat Rikets Ständer, att Kongl. Maj:t funnit förhöjning uti vacance-afgiften i Blekinge för lediga båtsmansnummcr af gamla stammen, utöfver de 8 R:dr, hvarmed sådan afgift dittills utgått, icke lämplig, minst innan de rustande kommit af tillskotts-räntornes förhöjning i åtnjutande.
Enligt underdånig skrifvelse af den 29 December 1834, hade Rikets Ständer gillat de af Kongl. Maj:t sålunda föreslagna åtgärder till jemnkning af indelningsbesväret i Blekinge, endast med den förändring, att anståndsfiden för öfverskottsgifvarne att erlägga räntorne efter markegångsförvandling skulle inskränkas till tio år; och hade Kongl. Maj:(, med bifall till denna förändring, i Nådigt bref af den 14 Juli 1835 till hörvalfri ingen af Sjöärendena, Kammar-Collegium och Stals-Contoret, anbefallt verkställighet al hvad Kongl.
Derefter hade Kongl. Majlis Befallningshafvande i Blekinge Län, i afseende å verkställigheten af högstberörde Nådiga föreskrifter, genom skrifvelse den 26 November 1835 hos Kongl. Majit i underdånighet anmält, bland annat att af kronans behållna indelnings-öfverskolts- eller reserv-räntor, som rätteligen skulle kunna kallas »oindelda och reserv-räntor», hvilka blifvit afsedda att betäcka den brist, som, i anseende til! den räntegifvande hemman medgifna rättighet att söka lindring i dem åsatte räntor, genom en slik räntenedsättning skulle uppkomma för tillskoltsräntetagarne af gamla 8 Stats- samt Allm.
Lil, N:o 128. båtsm onsindelningen, de förstnämnde räntorne, är 1826 indeldte tili ungefärligen 25 nya rotar och, efter denna förrättnings upphäfvande, af 1834 och 1835 årens roleringscomitéer satta i dalertal efter ordinarie indelningsgrund, motsvarande 32|1 rotar, hvaraf vacance-afgift borde utgöras, voro af enahanda natur med öfverskotts-räntegifvande hemman, på hvilken grund bemälde comitéer jemväl skola för nämnde rotar föreslagit 10 års anstånd med rustnings-skyldighetens utgörande efter markegång, samt att de sednare åter, eller reserv-räntorne, vore, likasom tillskottsräntorne, redan anslagne den gamla båtsmansindelningen till fyllnad ; vid hvilka förhållanden Konungens Befallningshafvande i underdånighet hemställt: att de af 1834 och 1835 årens comitéer tili ordinarie indelnings utgörande upptagne 32^ rotar måtté från och med det år, då Nådig fastställelse å berörde förrättning vunnes, och intill år 1844, utgöra sina räntor såsom dittills utan förvandling, men sedermera efter markegång; och att reserv-räntorne likaledes finge från och med år 1844 utgå efter markegång, men intill dess, såsom förut, eller efter samma grund som öfverskottsräntorna.
Uti häröfver afgifvet gemensamt utlåtande af den 30 November 1838, hade Förvaltningen af Sjöärendena och Kammar-Collegium öfver berörde framställningar sig yttrat; och dervid, ehuru bemälde Embetsverk ansåge Konungens Befallningshafvandes förslag, ali de dittills oindeldta räntorne äfvensom réserv-räntorne skulle, i likhet med de förut indeldta öfverskottsräntorna, få till år 1844 utan förvandling utgå, icke saknade skäl och billighet, likväl underställt Kongl. Maj:ls Nådiga pröfning, huruvida, emot hvad Kongl. Majits och Rikets Ständers beslut derom innehölle, någon jemnkning i berörde omständighet kunde medgifvas.
Vid föredragning af berörde underdåniga utlåtande, hade Kongl. Maj:f, enligt Nådigt bref den 15 Januari 1839 förklarat, att, enär Kongl. Majit gemensamt med Rikets Ständer beslutat, att ifrågavarande kronan behållna räntor skulle från och med 1835 komma de rusthållare, som af lindring funnes i behof, till godo, på det sätt, att för de rotar, som af desse räntor uppkommit, erlades en efter markegång rustningskostnaden motsvarande vacance-afgift, Kongl.
Majit icke kunde härutinnan medgifva - Stats- sami Allm.
Utsk. Uti., N:o 128. 9 gifva någon jemnkning, som i allt fall skalle lända gamla rusthålls-indelningen till förlust, i samma mon den tjente ränte-gifvarne till fördel, utan borde hvad i afseende på dessa räntor redan funnes föreskrifvet, lända till behörig underdånig efterrättelse.
Till följd af den räntegifvare förunnade rättighet att få söka nedsättning i den vid skattläggnings-tiden åsatte ränta, hade en mängd hemmans-egare om vinnandet af sådan nedsättning sig hos Konungens Befallningshafvande anmält; men emelertid och innan dessa frågor blifvit afgjorde, hade den rustningskostnaden efter markegång motsvarande vacancé-afgiften af de vid 1834 och 1835 årens roteringsförrättning till ordinarie indelnings utgörande upptagne hemman blifvit, vid debiteringen af 1841 års krono-utskylder, hemmanen efterräkningsvis för sex år, från och med år 1835, påförd och efter Konungens Befallningshafvandes beslut till uttagande fastställd.
I anledning af dessa åtgärder blefvo hos Kongl. Majit af hemmans-egare i Ramdala, Vallby och Vinberga byar inom Ramdala Socken, af Ronneby-köpings samt Djupadahls och Häggatorps m. fl. jordegare samt af åtskillige hemmansegare i Bräkne och Listers Härad underdåniga besvär anförde, uti hvilka vederbörande anhöllo om befrielse från eller lindring i den retroactift påförde vacance-afgiften; och sedan Kongl. Kammar-Collegium och Kongl.
Kammar-Rätten med infordradt underdånigt utlåtande inkommit, hade Kongl. Majit, med gillande deraf, i Nådigt Bref den 23 Juli .1842 förklarat, att, vidkommande den af en del klagande yrkade befrielse från ifrågavarande afgift, så vidt den icke blifvit dem affordrad inom den för kraf af kronoutskylder bestämda tid af tre år, frågan härom borde serskildt i laga ordning utföras, samt att hvad anginge åtskillige klagandes underdåniga anhållan, att den rote-vacance-afgift, sorn skulle utgöras, icke måtte på en gång de skattskyldige affordras, utan få utgå på det sätt, att ett års resterande afgift efterräkningsvis kunde jemte det löpande årets få erläggas, Kongl.
Maj.t funne godt alt samtlige klaganderne en sådan lindring förunna, på det sätt, att de skattskyldige, så vidt praescription emot dem vore öppen och de i följd deraf kunde tillförbindas att ifrågasatta afgift en för ett eller annat af de då förflutna åren betala, blefvo lillåtne att för 2:ne år i sender, nemligen för det löpande året och efterräkningsvis för ett rest-år afbörda sig berörde utskyld, med villkor likväl, att de restskyldiges under eSand e- eller besittnings-rält innehafvande jord blefve för resterne i ansvar.
Brot. 1845. 4 Sami., 2 AJd., 26 Haft. 2 10 Slats- samt Allm.
Bcsv. Ekon. och Etsk. Uti., N:o 128.
Slutligen hafva Ulskotten inhemtaf, att i afseende å nyssnämnde prffiscription för utkräfvandet af de förflutne årens vacance-afgifter, hvarom serskild talan varit hos Konungens Befallningshafvande förd och till Kongl. Kammar-Rälten fullföljd, sistnämnde Embetsverk, genom Utslag den 19 December 1844, enär den för klagandernes hemman belöpande vacance-afgift, hvilken, jemnlikt Kongl.
Brefvet den 14 Juli 1835, från och med samma år bordt utgöras, ej inom 3:ne år från uppbördsårets utgång blifvit för år 1835 klaganderne affordrad, pröfvat i förmågo af Kongl. Brefvet den 20 October 1741, skäligt ogilla den till utbekommande af samma års afgift af Konungens Befallningshafvande meddelade utmätningsåtgärd; och blef till följd häraf Konungens Befallningshafvandes öfverkla gade beslut på det sätt rättadt, att, derest vacance-afgiften för åren 1835 och 1836 skulle sammanlagdt öfverskjuta hvad för åren 1836 och 1837 rättligen borde utgöras, det öfverskott, som på sådant sätt kunde komma dc skattskyldige till godo, borde dem kostnadsfritt återställas.
Efter denna utredning af förhållandena med Båtsmans-indelningen i Blekinge, lärer väl icke kunna bestridas, att den öfverklagade pålöringen af vacance-afgiften för de nya ordinarie båtsmansrotarne i nämnde provins till ett den verkliga rustningskostnaden efter markegång motsvarande belopp, så vidt prsescriplion för en sådan påföring varit öppen, skett i öfverensstämmelse med Kongl.
Maj:ts och Rikets Ständers gemensamma beslut, utom det alt en dylik beräkningsgrund för vacance-algiflen i allmänhet är stadgad för sådane afgifter af de rotar och rotedelar, med hvilka den nya Ordinarie Soldat- och Båtsmansroteringen öfver he'a
Men åtskilliga omständig heter förekomma likväl, som, enligt Utskottens tanka, skulle göra lindring i berörde hänseende af billigheten påkallad.
I sådant ändamål få Utskotten fästa Rikets Ständers uppmärksamhet derå, att vacance-afgiften för gamla båtsmans-indelningen i Blekinge utgått med 8 R:dr Banco för hvarje nummer, i hvilken a%dl, pa sätt Kongl. Brefvet den 14 Juli 1835 utvisar, förhöjning icke ansetts lämplig; att denna olikhet i Stats- samt Allm.
Bcsv. o. Ekon.
Etsk. Uti., iV:o 128.
11 rusfningsbördan mellan de gamla och nya ordinarie
Rusthåilarne icke fått uppbära tillskoltsräntorne efter markegångsförvandling under den tid af tio år, den förhöjda vacance-afgiften varit till utgörande påbjuden; att denna afgift, sedan densamma genom Kongl. Brefvet den 14 Juli 1835 bestämdes, icke blifvit såsom andra kronoutskylder debiterad för hvarje år, genom • iakttagandet af hvilket debiteringssätt den icke torde hafva känts i väsendtlig mån tryckande, utan först år 1841 eller 6 år efter dess påbjudande och retroaktift för denna tid de rustande påförts, samt derefter genom Kongl. Brefvet den 23 Juli 1842 bestämd till utgående för 2 år i sender, till dess afgiften för alla reståren blifvit gulden; samt slutligen att, på sätt hos Utskotten uppgifvits, meranämnde vacance-afgift, som är anslagen till understöd för den gamla båtsmans-indelningen i l änet, icke ännu skall hafva kommit densamma till godo.
1 betragtande af dessa förhållanden och då utgörandet af den dubbla vacance afgiften måste blifva serdeles betungande, anse sig Utskotten böra tillstyrka Rikets Ständer att hos Kongl. Majit i underdånighet begära, det Kongl. Maj:t, efter undersökning, huruvida och till hvad belopp vacance-afgiften för de nya ordinarie rotarne i Blekinge, hvilken afgift, tillika med Kronans reserv-i äntor, borde, jemnlikt Kongl. Brefvet den 14 Juli 1835, använ das till betäckande af den brist, som genom nedsättning i räntorne för en del räntegifvande hemman under gamla båtsmans-indelningen skulle för tillskotfstagande rusthållare uppkomma, varit, i följd af beviljade räntenedsäftningar, för nämnde ändamål behöflig, täcktes meddela Rikets näst sammanträdande
Ständer förslag till den nedsättning i beloppet af vacance-afgiften för nu sednast förflutna tio år, hvilken, utan förlust för ränle-tillskottstagarne, må kunna de nya rotarne förunnas, samt att Kongl. Majit emedlertid och intill dess en sådan de finitif reglering af vacance-afgiften för ifrågavarande tid varder af begge Statsmagterna fastställd, måtte bereda vederbörande den ytterligare lindring vid afgift ens utgörande, utöfver hvad redan genom 12 Stats- samt Allm.
Besv, och Elion, Utsk. Uti., .N:o 129.
Brefvet den 23 Juli 1842 blifvit i Nåder medgifvet, som Kongl. Majt kan finna lämplig och af behofvet påkallad.
Ank. till Erp.
Utsk. d. 13 Maj kl. 6 e. m.
Utlåtande, angående väckte Jörslag om lindring uti postskjutsen, postför i agens bfvcrlätande på entreprenad eller öfver flyttande på allmänna skjuts-inrättningar ne samt skjuts-legans förhöjning m. m.
Hos Hedervärda Bonde-Ståndet hafva blifvit väckte oell till Utskotten remitterade åtskillige motioner i omförmälde ämnen, nemligen af: Samuel Samuelsson (rån Östergöthlands Län, G.
Petersson från samma Län och Olof Larsson och Lars Larsson fran Gefleborgs
Lön, Christen Andersson frän Malmöhus, Johannes Samuelsson från Jönköpings, Lars Bygdén från Westerbottens, Jöns Jönsson från Christianstads och Pehr Mattsson frän Wester-Norrlands Län.
Dessa motioner, lili hvilka flera af Bonde-Ståndets Ledamöter sig förenat, inne hålla hufvusakligen följande yrkanden och förslag: l:o Att posthemman, emot åtagande att utgöra de onera, hvarifrån de nu, till följd af postföringsskyldigheten, äro befriade, måtte hädanefter från detta besvär frikallas, samt detsamma antingen öfverflyttas på gästgifverien och bestridas med gästgifveri- och hållskjuts, eller ock utgöras på det sätt, att, emot viss ersättning, postskjutsen ställdes på entreprenad. 2:o
Att lindring i postföringen måtte för deni, som bestrida densamma, beredas på nedan omnämnde sätt, nemligen:
Vtsk. Eli., N:o 129.
13 «) genom skjutslegans förhöjande dels till likhet med hvad, sorn eger rum eller kommer alt bestämmas för gästgifveriskjuts, dels lill 24 sk.