Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit, efter vederbörandes hörande, för det afseende, hvartill Rikets Ständer kunde finna härvid förekommande omständigheter föranleda, öfverlemnat till Stats-Utskottet handlingarne rörande en af regementsskrifvaren vid Dalregementet, Pehr Gustaf Hanngren, i underdånighet gjord ansökning om restitution af 317 Rdr 26 sk. 7 rist., hvilket belopp blifvit för högt debiteradt och i kronans kassa levereradt såsom bevillning af åtskilliga löntagare vid samma regemente, samt numera af sökanden till de skattskyldige återbetaldt; innehållande dessa handlingar hufvudsakligen: att sedan vederbörande regementsskrifvare anmält, det han, vid debiteringen af 1816 och 1847 års bevillningsafgifter vid Dalregementet, förbisett den i 1845 års bevillningsförordning stadgade befrielse från bevillning efter 2ldra Art. för de ackordsränte- och amorterings-afdrag, som af officerarnes löner utginge, samt derföre påfört, innehållit och levererat bevillningen för lönernas fulla belopp, hade åtskilliga officerare vid nämnde regemente hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Kopparbergs län anhållit om återbekommandet af hvad de sålunda för mycket erlagt, utgörande för år 1846 ett belopp af 167 Rdr 8 sk. 11 r:st. och för år 1847 150 Rdr 17 sk. 8 r:st, eller tillsammans 317 Rdr 26 sk. 7 r:st.; men som bemälde officerare icke inom stadgad tid och på föreskrifvet sätt öfverklagat de verkställda debiteringarne och dessa följaktligen vunnit Bih. till R.
Prot. 1850—51. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 25 Häft. 3 18 Siats-Utskottets Utlåtande, N:o 236. laga kraft, så förklarade Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande, genom resolution af den 3 December 18-49, att den sökta restitutionen icke kunde beviljas; öfver hvilken resolution några besvär icke blifvit hos Kammar-rätten anförde.
Deremot har regementsskrifvaren Hanngren till Kongl. Maj:t ingifvit nu ifrågavarande underdåniga ansökning, hvaruti sökanden, som, enligt deruti bifogadt, den 23 April detta år meddeladt, qvitto, till öfverste-löjtnanten vid regementet utbetalt omförmälda, orätt debiterade, belopp, för att hållas vederbörande tillhanda, i underdånighet anhållit, att af gunst och nåd, medelst en sådan framställning, som Kongl. Maj:t, i anledning af regementsskrifvaren A. G. Enelie enahanda restitutions-ansökning till Rikets Ständer aflåtit, återbekomma de för mycket påförde samt vederbörligen levererade bevillningsmedlen, för hvilka de skattskyldige, på nvssberörde sätt, utaf sökanden erhållit godtgörelse; varande denna anhållan af Kammar-rätten förordad, under åberopande af det afgifna underdåniga utlåtandet, angående regementsskrifvaren vid Uplands regemente, J. C. Kants, likartade ansökning.
I öfverensstämmelse med hvad Utskottet yttrat i fråga om enahanda restitutioner till regementsskrifvarne Enell och Kant, och då Rikets Ständer, genom bifallandet af Utskottets utlåtande N:o 72, redan beviljat restitution af den lönebevillning, hvilken, till följd af förstbemälde regementskrifvares felaktiga debitering, utöfver hvad som rätteligen bordt utgöras, blifvit för år 1816 erlagd af officerarne vid Kalmar regemente, får Utskottet tillstyrka, att Rikets Stander likaledes måtte medgifva, att sammanräknade beloppet af den ofvanbemälde officerare vid
Dalregementet för åren 1846 och 1847, oriktigt påförda samt derefter i föreskrifven ordning erlagda bevillning, Trehundrasjutton
Rdr 26 sk. 7 r:st. må, i likhet med andra restitutio ner af för högt beräknade och erlagda bevillningsafgifter, få till regementsskrifvaren Hanngren eller hans rättsinnehafvare, utaf Riksgäldskontorets medel utbetalas; skolande, derest denna utbetalning blifver af Rikets Ständer beviljad, Utskottet härom underrätta Fullmäktige i Riksgäldskontoret.
Stockholm den 10 Juli 1851. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 287, 19 N:o 237.
Utlåtande, i fråga om verkställigheten af beviljade resti tutioner utaf Riksgäldskontorets medel.
Bland andra af Kongl. Majit, till redogörelseverkets förenkling och ärendenas skyndsammare afgörande, enligt Statskontorets hemställan, beslutade ändringar i föreskrifterna rörande åtskilliga utbetalningsfrågors behandling, har, genom det i Författningssamlingen införda Kongl. Brefvet af den 8 Juni sistlidet år, blifvit stadgadt: att då, till följd af Kongl, kungörelsen den 17 April 1828, frågor om restitution af i kronans kassor orätt influtna medel böra af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande upptagas samt afgöras genom utslag, hvilka skola Kammar-rättens pröfning underställas, och då härigenom all möjlig säkerhet med hänsigt till dessa frågors behöriga handhafvande syntes vara beredd, så och enär den, jemlikt äldre stadganden, Statskontoret i sådant afseende tillhörande åtgärd inskränkte sig till meddelandet af förordnande om det fastställda beloppets utbetalning, skulle Kongl. Maj:ts Befallningshafvande framgent ega att utgifter af nämnde beskaffenhet anordna.
Med anledning af hvad Kongl. Maj:t sålunda funnit godt stadga, angående restitutioner af statsmedel, hafva, på sätt Fullmäktige i Riksgäldskontoret, uti skrifvelse till Stats-Utskottet, anmält, framställningar hos dem blifvit gjorda om samma stadgandes tillämpning vid restituerandet utaf Riksgäldskontorets medel; i hvilket afseende Fullmäktige erinrat och upplyst: att de beslut, som i frågor om orätt intlutna medels återbetalning blefvo af Kammar-ratten meddelade, expedierades genom dels utslag och dels skrifvelser till Kongl. Maj:ts Befallnings - 20 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 237. hafvande, dervid det sednare expeditionssättet alltid iakttoges, när vederbörande, som hos Kammar-rätten skulle bevaka det allmännas rätt, tillstyrkt fastställelse å Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes resolutioner, hvilket då också i skrifvelserna tillkännagafs.
I alla sådana fall voro Kammar-rättens beslut att anse såsom egande laga kraft; hvarföre desamma genast kunde till verkställighet befordras.
Deremot blefvo besluten i dylika mål expedierade genom utslag vid de tillfällen, då restitutionerna af Kammar-rätten beviljades antingen emot kronans ombuds bestridande eller efter anförda besvär öfver föregångna taxerings- eller debiterings-åtgärder.
A dessa utslag kunde någon verkställighet icke lagligen följa förr, än desamma emot kronan vunnit laga kraft eller, i händelse af deröfver anförda underdåniga besvär, blifvit af Kongl. Maj:t i nåder gillade.
I afseende på verkställigheten af Kammar-rättens således på olika sätt expedierade beslut, hade likväl uti ofvanåberopade nådiga bref någon skillnad icke blifvit omförmäld, hvadan, genom en obetingad tillämpning af samma bref, skulle kunna hända, att restitutioner komme att af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande verkställas på grund af beslut, som, i anledning af underdåniga besvär, sedermera blefve af Kongl. Maj:t ändrade eller upphäfda.
Vid sådant förhållande och på det att icke, genom behandlingssättet af förekommande frågor om restitutioner utaf Riksgäldskontorets medel, måtte inträffa, att dylika medel blifvit restituerade, oaktadt de slutligen förklarades hafva rätteligen påförts och erlagts samt följaktligen icke bordt återbetalas, hafva Fullmäktige ansett sig endast sä till vida böra biträda och understödja de uti omförmälde hänseende gjorda framställningarne, att Fullmäktige tillstyrkt, det Utskottet måtte utverka Rikets Ständers samtycke dertill, att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande finge, utan föregången anmälan hos Fullmäktige, verkställa restitution utaf nyssnämnde medel, derest densamma grundade sig på beslut, som antingen vore af Kongl. Maj:t meddeladt eller eljest egde laga kraft; hvarförutan Fullmäktige, pä det restitutionens behörighet jemväl måtte af Riksgäldskontoret kunna kontrolleras, ansett det vilkor härvid tillika böra fästas, att det åberopade beslutet, jemte öfriga, för restitutionsbeloppets bestämmande erforderliga, handlingar, skulle i hufvudskrift eller bestyrkta afskrifter vara bifogade det till Riksgäldskontoret insända ränteri-förslag, deruti restitutionen funnes afförd.
För öfrigt hafva Fullmäktige, till förekommande af den tidsutdrägt, som med verkställigheten af beviljade restitutioner måste vara förenad, i fall besvärstidens förlopp borde afvaktas, föreslagit, att Rikets Ständer måtte i underdånighet anhålla om Kongl. Maj:ts nådiga föreskrift för vederbörande kollegier att, då beslut meddelades angående restitution af Riksgäldskontorets Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 237. 21 medel, ehvad sådant beslut genom skrifvelse eller utslag expedierades, alltid underrätta Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande, huruvida samma beslut kunde anses emot Kongl. Maj:t och kronan ega laga kraft.
Enär den omgång och tidsutdrägt samt skriftvexling, som, enligt hittills iakttagna föreskrifter, erfordras för återbekommande af orätt påförda eller beräknade bevillningsafgifter eller andra för Riksgälds-kontorets räkning oriktigt influtna medel, skulle, genom antagandet af den förändring i samma föreskrifter, hvilken Fullmäktige förordat, komma att för framtiden i väsendtlig mån minskas, och då de af Fullmäktige, till det allmännas betryggande emot derigenom möjligen befarade förluster eller underslef, föreslagna vilkor och förbehåll synas både ändamålsenliga och tillfyllestgörande, så anser sig Utskottet böra tillstyrka Rikets Ständers bifall till hvad Fullmäktige uti ifrågavarande hänseende hemställt och föreslagit; dervid dock, på det att i kronoräkenskaperna icke må saknas sådana handlingar, genom hvilka de utbetalda restitutions-summornas belopp verificera*, torde böra tilläggas det stadgande, att Kongl. Majrts vederbörande Befallningshafvande skall, för att nämnde räkenskaper biläggas, vid hvarje års början frän Riksgälds-kontoret erhålla en förteckning å alla sådana från länets ränteri, under nästföregångna år, verkställda restitutioner utaf Riksgälds-kontorets medel, emot hvilka, vid granskningen af härom insända handlingar, någon anmärkning å kontorets sida icke förekommit; lärande det beslut, som genom denna framställnings bifallande, kommer att af Rikets Ständer fattas, böra på vanligt sätt hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmälas: hvarjemte Rikets Ständer torde böra framföra den underdåniga anhållan, att Kongl. Maj:t, derest de vid meranämnde restitutioners verkställande pä nu föreslaget sätt fästade vilkor och förbehåll varda i nåder gillade täcktes vederbörande derom förständiga.
Stockholm den 10 Juli 1851. 22 Stats-Utskottets Memorial, N:o 338, N:o 238.
Ank. till Eip.-Utsk. den II Juli 1851, kl. 7 e. m.
Memorial, angående arfvode för utdelningen och redovisningen af de för Riks-ständens och Utskottens räkning uppköpta skrifmaterialier m. fl. effekter.
Under åberopande af de uti 179 § af Riksgälds-kontorets reglemente meddelade stadganden, angående upphandlingen och tillhandahållandet af papper för tryckningen af Riks-ståndens protokoll med dertill hörande bihang samt de för Stånden och Utskotten under innevarande riksdag erforderliga skrifmaterialier och öfriga effekter, hafva, uti skrifvelse till Stats-Utskottet, Fullmäktige i Riksgälds-kontoret, som, enligt sista punkten af åberopade §, egde utse någon bland kontorets tjenstemän, hvilken borde ej allenast, uppå vederbörliga reqvisitioner, tillhandahålla de upphandlade effekterna, utan ock besörja under riksdagens lopp ifrågakommande ytterligare uppköp, äfvensom verkställigheten af derunder erforderliga reparationer å inventarie-persedlarna uti Riks-ståndens och Utskottens sessions, och kansli-rum inom Rikets Ständers hus, gjort hemställan om beredandet af en lämplig vedergällning för detta uppdrag, hvilket Kommissarien O. Arehn erhållit, helst detsamma vore mycket besvärligt och tidsödande i anseende till det dermed förenade åliggandet, att ej allenast före och under riksdagen emottaga, vårda och utdela alla omförmälda effekter, utan ock efter riksdagens slut öfver dem upprätta en fullständig redovisning; och hafva Fullmäktige, med afseende å det synnerliga nit och den omtanka bemälde Kommissarie vid fullgörandet af ifrågavarande uppdrag oafbrutet ådagalagt, i öfver - Ståts-Utskottets, Memorial, N:o 238.
23 ensstämmelse med Fullmäktiges under sednaste riksdag gjorda framställning, föreslagit, att denna vedergällning mätte bestämmas till ett belopp af Femhundra Riksdaler.
Enär Rikets Ständer vid föregångna riksdagar beviljat serskildt arfvode för enahanda åliggandens besörjande, och då omförmälda, på Rikets Ständers beslut sig grundande, uppdrag, enligt hvad Fullmäktige vitsordat, under denna riksdag blifvit på ett nitiskt och omtänksamt sätt utfördt, anser Utskottet visserligen den person, som detsamma erhållit, jemväl nu böra komma i åtnjutande af ett dylikt arfvode; men Utskottet finner icke någon anledning för Rikets Ständer att bevilja förhöjning i det belopp af 300 Rdr, hvartill ifrågavarande vedergällning under de förra riksdagarne blifvit af Rikets Ständer bestämd.
Utskottet får alltså tillstyrka, att ett arfvode af Trehundra Riksdaler må utaf riksdagskostnads-medlen få tilldelas den tjensteman vid Riksgälds-kontoret, åt hvilken dervarande
Fullmäktige uppdragit här ofvan anförda åligganden.
Viljande Utskottet, då enahanda göromål för skrifmaterialiers och effekters tillhandahållande och utdelning samt redovisning äfvenledes under kommande riksdagar måste bestridas, vid uppgörandet af det nya reglementet för Riksgälds-kontoret, i afseende på godtgörelsen för dessa göromål, föreslå ett sådant stadgande, genom hvilket de under sednare tider vid hvarje riksdag gjorda serskilda framställningarne angående samma vedergällning, mätte för framtiden kunna undvikas.
Slets - Visko Hels Utlåtande, N:o 239.
1 N:o 239.
Ank. lill Exp.-Utsk. d. 12 Juli 1851, kl. 10 f. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga remiss å Kammar-Kollegii berättelse, angående Kungsgårdars och öfriga Kronolog enheters i Riket förvaltning. (I. A.) Under den 25 November nästlidet år, har Kongl. Maj:t behagat till Statsutskottet öfverlemna Kongl. Maj:ts och rikets Kammar-kollegii den 14 i samma månad till Kongl. Majit i underdånighet insända berättelse om kungsgårdarnas samt öfriga kronolägenheters förvaltning; vid hvilken berättelse blifvit fogade serskilda, af de under bemäldc Kollegium lydande 3;ne provins-kontor, länsvis uppställda förteckningar, utvisande, hvilka förändringar med under arrende varande kungsgårdar, kronosäterier och andra kronolägenheter i riket sig tilldragit sedan den 30 Oktober 1847, tillika med en af 3:dje provins-kontoret derjemte upprättad serskild förteckning öfver slika förändringar med kronofiskerier, hvilka från samma tid blifvit för Kongl.
Majlis och kronans räkning utarrenderade.
I anledning häraf får Utskottet, efter tagen kännedom af dessa handlingar, här nedan meddela följande tabeller, upptagande, serskildt för hvarje län, årliga arrendet af de sedan ofvanberörda tid utarrenderade kungsgårdar, kronosäterier m. 11. kronans lägenheter.
Prot. 1S50 (f iS5t.
4 Sami, i Afd., 2 Band., 26 Haft. 1 2 Stals-Ulskottets Utlåtande, N:o 239. a)
Inom de på Kammar-kollegii l:sta Provins-kontor indelade län.
Penningar Spannemål Lax Röding Strömming t
' Råg och Korn R:dr sk. rst.
Tunnor k:pr L:?£ Tr F:r Tr F:r Stockholms stad, boskapspenningar och åkerskatten 130 Stockholms län ...... — — — 4S0 20 — — — 2 3 Upsala d:o 1 — 177 23 381 10 — - — — Södermanlands d:o 209 6 — Östergöthlands d:o 17 12 - 66S 1 Westmanlands d:o 12 — — 137 16! — — — — — — Örebro d:o 5 4 — 38 23 — — 4 — — — Summa| 374|22|4|| 1,502| 19‘|381|101 4|-| 2] 3 Stats- Utskottets Utlåtande, N:o 239. 3 b)
Inom de på Kammar-kollegii 2:a Provins-kontor indelade län.
Penningar Spannemål Hö R:dr sk. rst.
T:or k:pr m Calmare län 8 2 28 17 56 Jönköpings 6 — 41 13| — Blekinge d:o 2,830 — - — — — Malmöhus d:o, utom städja 7,250 r:dr 4 24 — 186 30/s — Christianstads d:o, utom städja 32 r:dr 657 5 8 126 11 — Hallands d:o 304 8 — 256 24 — Summa|3,809|39| 8|639|31|i|56 c) Inom de på Kammar-kollegii 3:e Provins-kontor indelade län.
Spannemål Hö Råg Korn T:r k:pr T:r k:pr m Skaraborgs län 37 20i 37 20i 895| Stats-Utskottets Utlåtande, A:o 239.
Sammandrag, utvisande årliga arrende-beloppet för de inom nedannämnde län belägne, sedan är 1847 utarrenderade, kronofiskerier.
Lax Sik.
Torr- fisk.
Ii Skjälspäek Aborrar Öring Nejon- ogon R:d sk. rst.
Tror h% % T.r % % fiffi %
T:r i m % % 1:® ffi s ty cb en'
Gefleborgs län 1 Wester-Noirlands d:o — — — 19 168 14? 7 29 7 — — 27 — 2 — — — — I "2 1,201 Westerbottens d:o — 6 22| 49 10 — 3 — — — — — — 9 — i — — — Jemtlands d:o 10 34 7 3 — Norrbottens d:o 1 26 5 192 9 — .— 2 — — __ — 33 4 — — — Summa[12|18| —|46||410|14£| 7|29|12| 7| 3|*7|*i| — |35jl3| — | 1 j—( £|1,201 Stockholm den 10 Juli 1851.
I Stats-Vtskottets Utlåtande, Nio 240. t 4, R:o 240.
Aak. till Exp.-TJtsk. d. 12 Juli 1851, kl. 10 f. m: Utlåtande, i anledning af Kongl. Majds nådiga remiss å Kammar-kollegii berättelser, angående Sala Silfververks ränte-ersättnings/ond, för redogörelsetiden från och med den 1 ISovember 18.48 till samma dag 1849. (I. A.)
Uti nådig remiss af den 25 November nästlidet år har Kongl. Maj:t behagat till Stats-utskottet öfverlemna tvänne, af Kammar-kollegium den 5 och 12 i samma månad, enligt Kongl, brefvet den 31 Oktober 1829, insända berättelser, angående Sala silfververks ränte-ersättnings-fond för redogörelsetiden från och med den 1 November 1846 till samma dag 1849, hvaraf inhemtas, att, enligt de i Sala bergslags hufvudkontor upprättade och, i bestyrkta afskrifter, till Kongl. Kammar-kollegium inkomna redogörelser öfver fonden, förhållandet med denna fonds tillvext under ofvanberörde tid varit följande:.
Stats-Ulskoltels Utlåtande, A’: o 240.
Behållning den 1 November 1846, jemlikt Stats-utskottets vid sistl. riksdag i memorialet N:o 283 till Rikets Ständer afgifne berättelse, r:dr 33,722: 47. 8. deraf 33,229 r:dr 31 sk. 8 r:st. voro mot ränta inneStående i Bergslagets kassa och 493 r:dr 16 sk. hos Sala Grufverätt deponerade utan ränta, intilldess desamma kunde göras fruktbärande.
Ränta å berörde 33,229 r:dr 31 sk. 8 r:st. till den 1 November 1847 1,894: 4. 4.
År 1847, då silfvertillverkningen uppgått till 4,735 lödi— ga marker 15 lod 15 ^ grän flut silfver, hafva blifvit afsatte 999 riksdaler silfver specie, eller, efter förvandling i bankosedlar 2,664: — — — Ett års ränta från och med den 1 November 1847 till samma dag år 1848 å räntebärande kapitalet 33,229 r:dr 31 sk. 8 r.st 1,894: 4. 4.
År 1848, då silfvertillverkningen utgjorde 3,031 lödiga marker 8 lod 4 T5S grän fint silfver, hafva blifvit afsatte 370 silfver specie riksdaler, motsvarande, efter förvandling i bankosedlar 986. 32. — — Ränta för 9 månader och 2 dagar ä 5 proc. å 700 r:dr, som voro utlånte till enskild man 26: 21. 4.
År 1849, då silfvertillverkningen utgjorde 3588 lödiga marker 24 lod 11 | grän fint silfver, hafva blifvit afsatte 555 r:dr silfver specie, motsvarande, efter förvandling i bankosedlar 1,480: — — Räntor till den 1 November 1849: — å 33,229 r:dr 31 sk. 8 rist. för 7 månaders tid å 6 proc. efter bevillnings-afdrag 1,104; 42. 6. — å samma summa för 8 dagar ä 5 proc 36: 44. 3. — å 29,229 r:dr 31 sk. 8 rist. för 4 månader 22 dagar å 5 proc • 576: 22. 10.
Transport 44,386: 27. 3. Stats-Utskottets Utlåtande, A/o 240.
7 Transport 44,386: 27. 3. — å 11,000 r:dr för 4 månader 22 dagar å 5 proc. . 216: 4»- 4.
— å 700 r:dr för 1 år å 5 proc 35: — — Summa banko r:dr 44,638: 24. 7. hvarifrån afgå annonskostnader .• 1: 29. — Summa Ränte-ersättningsfond den 1 Nov. 1849 banko r:dr 44,636: 43.
7. hvaraf samma dag voro innestående i bergslagets kassa emot 5 procent 29,229: 31. 8. dito dito, utan ränta 3,463: 41. 3. — hos bonden Per Isacsson i Rung, kapital 700 r:dr, samt 5 proc. ränta derå 26: 21. 4 726: 21. 4. — hos Smålands och Hallands Hypotheks-förening: kapital 11,000 r:dr, 5 proc. ränta derå 216: 45. 4. 11,216: 45. 4.
Summa banko r:dr 44,636: 43. 7. Härvid torde Utskottet få upplysa, att,-enligt Kongl, brefvet den 31 Okto - ber 1829 och till följd af träffad öfverenskommelse emellan Kongl. Maj:t och Kronan samt Sala bergslags intressenter, ofvanberörde fond är af bergslaget inrättad i det ändamål, att, genom dess afkastning, silfververket i framtiden må blifva iståndsatt, att utan vidare begagnande af Kongl. Kammar-kollegii den 20 September 1743 utfärdade arrende-kontrakt om de sex nedre socknarae i Salbergs län och Westmanlands höfdingedöme, nemligen:
Sala, Möklinta, Norrby, Kihla, Kumla och Tärna, bergsbruket upprätthålla, till hvilken fonds formerande skola, enär silfvertillverkningen icke öfverstiger 2,500 lödiga marker, årligen aisättas 185 specie silfver-riksdaler, och, för hvarje 100 öfver 2,500 lödiga marker, 37 silfver specie-riksdaler, hvilka medel böra i gångbart mynt förvandlas, samt, då fondens tillgångar sådant medgifva, uti jordegendom nedläggas, och denna derefter mot viss spanmåls-ränta utarrenderas, med samlande af hvilken fond kommer att fortfara, tilldess den vunnit den storlek, att afkastningen deraf årligen utgör eller motsvarar 1100 tunnor spanmål, hälften råg och hälften korn, hvarefter silfvervcrkets afsättningar till berörda fond komma att upphöra, och vid hvilken tid afgöras bör, antingen bergslaget 8 Stals-Utskoltets Utlåtande, TV: o 240. då skall till stats-verket betala de genom förberörde kontrakt arrenderade räntorna till fuila värdet efter årliga markegången, med bibehållande af kontraktet i allt öfrigt, eller ock detsamma då genast komma att upphöra, samt räntorna til! statsverket öfverlemnas, hvarförutan ur Stats-utskottets memorial N:o 283 den 25 Juli 1848 här jemväl torde böra meddelas, att, med anledning af Rikets Ständers underdåniga skrifvelse N:o 162 den 18 April 1845, rörande förvaltningen af ifrågavarande fond^ intilldess den uppgått till nämnda belopp af 1,100 tunnor spanmål, Kongl. Maj:t, uti nådigt bref den 13 April 1847, förklarat, att tills vidare och intilldess passande egendom, hvars afkastning någorlunda motsvarade den inkomst, sora genom medlens utlåning vanligen stöde att erhålla, kunde för fondens räkning komma att inköpas, för hvilken åtgärds tillvägabringaude, i stadgad ordning, bergslaget borde omfatta första lämpliga tillfälle, fondens nuvarande kapital, tillika med hvad som vidare årligen inflöte genom silfver-afsättningar, räntor m. m. finge hos bergslaget innestå emot ränta af sex för hundrade; att, derest bergslaget icke skulle finna sig uti att fondens medel på sagde vilkor behålla, de då borde genom grufverättens försorg utlånas emot säkerhet af inteckning i jordegendom inom halfva taxeringsvärdet, med föreskrifven laga ränta till minst fern procent och bestämmande af högst sex månaders ömsesidig uppsägningstid; samt att, sedan försök blifvit gjorda, att på sistnämnda sätt få fondens tillgångar förräntade, den del af fonden, för hvars utlånande, emot inteckningssäkerhet, tillfälle kunde för längre eller kortare tid komma uti saknas,
finge hos bergslaget innestå emot ränta, ej understigande feni procent.
Då, enligt hvad dessa redogörelser innehålla, bergslaget numera icke erlägger högre ränta än fem procent för någon del af fonden, men utan ränta haft hos sig innestående så betydliga belopp som 7,231 r:dr 23 sk. 8 r:st. den 1 November 1848 och 3,463 r:dr 41 sk. 3 r:st. den 1 November 1849, så anser Stats-utskottet detta förhållande påkalla Rikets Ständers uppmärksamhet, enär det synes Utskottet, att bergslaget underlåtit att, i enlighet med Kongl. Maj:ts ofvanberörde nådiga bref rörande denna fonds förvaltning, söka att, derest bergslaget icke ville mot sex procents ränta behålla fondens medel, då emot inteckning i jordegendom söka att utlåna desamma, och bergslaget icke i något fall är berättigadt, att utan ränta begagna större eller mindre del deraf.
Utskottet får fördenskull hemställa, » att Stats-Utskottets Utlåtande, N:a 241. 9 att Rikets Ständer, genom underdånig skrifvelse till Kongl. Majit, måtte anhålla om nådig befallning till Bergs-kollegium, att förständiga
Sala grufverätt om ett noggrant iakttagande af föreskrifterne i sistberörde Kongl, bref af den 13 April 1847, rörande sättet för det årliga fruktbargörandet af hela den ifrågavarande ränteersättningsfonden.
Ank. till Exp.-Utsk. den 12 Joli 1851, kl. 10 f/m.
Utlåtande, i anledning af väckta motioner, angående nedsättning uti af giften till Wadstena Krigsmanshus- samt AmiraUtets-Krigsmans-Kassorne vid köp af rusthåll eller håtsmans-rotehemman.
(I. A.) Från Bonde-ståndet har Stats-utskottet erhållit remiss å serskilda af riksdagsfullmäktige Pehr Nilsson från Christianstads län, Sven Andersson från Skaraborgs län samt Erik Månsson, O. L.