Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidare inbetalnings-skyldighet intill 1862 års slut, och att således båda lånen till deras nyssnämnda den 2 Juli bokförda belopp måtte intill 1861 års slut vara räntefria; samt att Rikets Ständer måtte för arbetets fullbordande bevilja ett ytterligare lån af 60,000 R:dr R:mt, under enahanda bctalningsvilkor, som för det sednast meddelade lånet blifvit mcdgifne, och med den räntefrihet, som för detsamma nu blifvit begärd; varande af motionären slutligen anmärkt, dels att beskaffenheten af ifrågavarande arbetsföretag och dess vigt för en vidsträckt landsort blifvit vid de 2:ne sistförflutnc riksdagarne, såsom af Stats-Utskottets i anledning af då gjorda framställningar afgifne utlåtanden kunde inhemtas, nogsamt ådagalagd, dels att den 7 mil långa kommunikationsväg, hvilken samtidigt med sjösänkningen bereddes, af strandegarno bekostades utan att Staten derför behöfdo vidkännas någon särskild utgift; hvarförutan motionären såsom prejudikat åberopat de anstånd, som vid föregående riksdagar blifvit förunnade Cimbrishamn med flera städer i afseende på återbetalningen af dem beviljade hamnbyggnadslån.
På sätt Utskottet ofvan anfört, hafva för ifrågavarande sjösänkningsföretag och den i sammanhang dermed föreslagna båtleds-anläggningen under nästförflutne 2:ne riksdagar blifvit strandegarno beviljade särskilda låneunderstöd å tillsammans 300,000 R:dr R:mt, och således till belopp nära motsvarande den summa, 269,760 R:dr B:ko eller 404,640 ll:dr R:mt, hvartill, enligt vederbörande
Distrikt-chefs intyg, den för arbetsföretaget ursprungligen beräknade kostnaden borde, i anseende till inträffade prisstegringar, förhöjas.
Vilkorcn för de anvisade lånesummornas utbekommande och återbetalning häfva, med afseende å det med företaget åsyftade dubbla ändamålet att genom sänkningen af ofvannämnde 7 sjöar dels förbättra den invid och i närheten af dessa sjöar befintliga kärrmark dels erhålla ny jord till odling, samt att i sammanhang dermed åstadkomma en oafbruten båtfart och derigenom lättad kommunikation emellan Östergötlands slätt- och skogsbygd, blifvit i öfverensstämmelse med nästförflutna riksdagars Stats-Utskotts tillstyrkanden af Rikets Ständer fastställde; och nuvarande Stats-Utskott har af den framställning, som genom förevarande motion blifvit gjord och deröfver Utskottet har att yttra sig, icke kunnat öfvcrtygas att de ifrågasatta eftergifterna, med afseende å" de förbindelser, hvilka vederbörande låntagare genom afslutadc kontrakter sig iklädt, böra af Rikets nu församlade Ständer skäligen medgifvas.
De omständigheter, hvilka af motionären åter blifvit åberopade såsom skäl för anvisande af ytterligare understöd för ifrågavarande företags fullbordande, hafva, enligt hvad Stats-Utskottcts vid sistlidne riksdag afgifna Utlåtande N:o 158 utvisar, redan varit till hufvudsaklig del tagna i öfvervägande vid behandlingen af den fråga om statsbidrag för samma företag, som utgjorde föremål för Rikets då församlade Ständers pröfning, samt innefatta, enligt Utskottets åsigt, icke giltig anledning till anvisande af ytterligare låneunderstöd utöfver de betydliga bidrag, som redan kommit strandcgarne tillgodo, i synnerhet som desse sistnämnde, hvilka fått sig medgifvet att under loppet af åren 1855 och 1856 lyfta större delen samt i början af 1857 återstoden af den vid 1853—1854 års riksdag beviljade lånesumma å 160,000 R:dr B:ko, derigenom kommit i tillfälle att, på sätt en af Stats-Utskottet i dess nyssnämnda Utlåtande omförmäld revisions-berättelse gifver vid handen, medelst förräntning af de medel, hvilka icke beliöft till betäckande af arbetskostnaderna under sagde tid användas, bereda ökad tillgång för företagets fullföljande.
I betraktande af nu antydda förhållanden, har Utskottet funnit sig böra hemställa: Stats-Utskottets Utlåtande N:o 120. 35 22:o att de af Lars Magnus Knutsson i ofvanberörde hänseenden gjorda framställningar icke må hos Rikets Ständer vinna afseende.
I anledning af derom vid 1853 och 1854 års riksdag väckte motioner, beviljades af Rikets dåoförsamlade
Ständer dels för sänkning af sjöarne Stora och Lilla Rengen, Jernlunden, Asunden■, Emmern, Striern och Nimmern inom Hanekinds och Kinds härader i Östergötland, dels för anläggning af en båtled genom och emellan förstnämnde fyra sjöar, ett lån af 1G0,000 R:dr B:ko, att, under iakttagande af föreskrifne vilkor, utgå i mån af arbetets fortgång.
Sedan detta arbete blifvit under år 1855 påbörjadt och sedermera dels med bidrag af den ofvanomförmälda lånesurnman, dels mod ett vid sistförflutne riksdag beviljadt ytterligare lån af 100,000 R:dr B:ko, oafbrutet fortgått, så att hela kommuni kationslinien från Åsundens södra strand till norra ändan af Stora Rengeu under innevarande års höst kundo för trafiken öppnas, vore, på sätt Riksdagsfullinågtigen O. G. Cederskog, uti en inom Bonde-Ståndet väckt samt af Riksdagsfullmägtigen Lars Magnus Knutsson från samma län biträdd motion anfört, det med sjösänkningen åsyftade och af strandegarne, sorn skulle ansvara för de erhållne lånemedlens återbetalning, afsedda ändamål, nemligen erhållande af en betydlig jordförbättring, vunnet; men då förnämsta orsaken hvarföre Rikets Ständer för ifrågavarande arbetsföretag vid do båda sednaste riksdagarne beviljat det betydliga lånebeloppet af tillhopa 200,000 R:dr B:ko, varit att bereda cu vattenkommunikatiou, som genom sin utsträckning till sjön Roxen skulle blifva af oberäknelig vigt för en vidsträckt landsort, och då genom den i sammanhang med sjösänkningen tillvägabragta håtledens fortsättning till nyssnämnde sjö, densamma icke blott skulle komma att uppfylla sitt eget ändamål, utan ock för trafiken å Göta kanal medföra en ganska betydlig tillökning, har motionären, under hänvisning dessutom till Stats-Utskottets vid 1853 — 1854 års riksdag i fråga om sänkningen af och båtled emellan ofvannämnde sjöar afgifna yttrande, samt innehållet af Distrikt-chefen Friherre de
Geers angående ifrågavarande arbetsföretag upprättade förslag, hemställt att Rikets Ständer, derest ett bolag skulle bildas, som villo åtaga sig anläggandet af ifrågavarande kanal, från norra ändan af Stora Rengen till sjön Roxen, i enlighet med Friherre de Geers ofvanbcrörda förslag, villo dertill bevilja ett statsbidrag att succcssive, i mån af arbetets fortgång, utgå med tillhopa En Million R:dr Rant, motsvarande ungefärligen g:delar af den till 1,350,699 R:dr R:mt beräknade kostnadssumman, af hvilket statsbidrag 000,000 R:dr borde beviljas såsom anslag utan återbetalnings-skyldighet och 400,000
R:dr såsom lån, att återbetalas efter de grunder, som vid sistförflutne riksdag bestämdes för det då anvisade statsbidraget till cn kommunikationsled emellan Asasjön samt städerna Wexiö och Carlshamn.
Oaktadt nuvarande Stats-Utskott, lika med motionären, delar den af Statsr Utskottet vid 1853—1854 års riksdag uttryckta åsigten om fördelarnc af att den numera snart fullbordade båtleden emellan sjöarne Åsunden och Jernlunden, samt Stora och Lilla Rengen vidare utsträcktes mot sjön Roxen, och fastän Utskottet 36 Stats-Utslcottets Utlåtande N:o 120. äfvenledes anser att, på sätt motionären erinrat, nyttan af denna kommunikation för orten, som i allmänhet har tunga och skrymmande varor att afsätta, synes ega företräde framför anläggandet derstädes af en jernväg, kan, i anseende till nu samtidigt förestående arbeten till kommunikationsväsendets förbättring, deraf Statens tillgångar tagas i anspråk, Utskottet 23:o icke tillstyrka beviljande af det betydliga statsbidrag, som för den föreslagna båtledens utförande blifvit af Riksdags-fullmägtigen Cederskog begärdt.
Sedan Rikets Ständer dels vid 1840—1841 års riksdag till upprensning af Rottne-ån oell Ronneby köpings redd beviljat köpingens innevånare ett lån å 10,000 R:dr banko, hvilket dock förblcf obegagnadt, dels, på förnyad framställning vid 1844—1845 års riksdag förklarat, att det anvisade lånebeloppet skulle anses reserveradt och få till det afsedda ändamålet användas, men icke heller det sålunda medgifna understödet kunnat af kommunen, i anseende till de dervid fästade vilkor, mottagas, har, uti en vid innevarande riksdag hos Ridderskapet och Adeln väckt motion, Herr Nordenfelt, E. W., anhållit, att Rikets Ständer, för byggande af en vågbrytare vid Rottne-åns utlopp och uppmuddring af samma å, måtte bevilja Ronneby köpings innevånare ett anslag för en gång, utan återbetalnings-skyldighet, å 10,000 R:dr R:mt, motsvarande hälften af den för företagets utförande beräknade kostnaden; — dervid motionären anfört, att änskönt de nödvändigaste af de från början föreslagna förbättringarne blifvit på kommunens bekostnad efter hand verkställde, hade likväl, i saknad af erforderlige tillgångar, det åsyftade målet ej kunnat uppnås, utan blefve det suart nog omöjligt för mera djupgående fartyg att komma in i ån samt upp till den på f mils afstånd från hafvet belägna köpingen, hvilken vore den naturliga afsättningsorten för mellersta Blekinges exportartiklar samt derjemte egde icke obetydlig handels- och fabriksrörelse, hvadan det vore af vigt för såväl köpingen som kringliggande ort att sjöfarten till och ifrån hafvet blefve fri och obehindrad.
Utskottet, som tagit kännedom om de i motionen åberopade, till Utskottet sedermera aflemnade handlingar, och deraf inhemtat, att de till Ronneby hamns försättande i ändamålsenligt skick erforderlige arbeten, deribland fullbordande af en påbörjad jetée till förekommande af uppgnindning vid Rottne-åns inlopp äfvensom åns uppmuddring och borttagande af derstädes befintliga bankar och grund, blifvit, enligt sistlidet år upprättadt förslag, beräknade att medföra en kostnad af 20,000 R:dr R:mt, samt att Ronneby köpings innevånare, vid sammanträde inför köpingens nämnd den 28 Oktober nästlidet år, för att de för ofvannämnda ändamål erforderlige arbeten måtte kunna utföras, förklarat sig villige att, i händelse ett amorteringslån på billiga vilkor å 10,000 R:dr Runt kunde erhållas, för detsamma ställa nödig säkerhet, har icke funnit anledning för handen att tillstyrka det af motionären begärda anslag utan återbetalnings-skyldighet; hvaremot Utskottet, med afseende å beliofvet af Rottne-åns upprensning och fullbordande af den påbörjade jetöe-byggnaden vid åns inlopp till förekommande af uppgrundningar, äf - Stais- Utskottets Utlåtande N:o 120. 37 yensom å nyttan af detta företag för Ronneby köping och kringliggande ort, samt i öfrigt förekommande omständigheter, ansett sig böra, i anledning af ifrågavarande framställning, hemställa: 24:o att Rikets Ständer för sagde arbetens utförande måtte bevilja Ronneby köping ett lån å 10,000 R:dr R:mt, att utgå från Riksgälds-kontoret, under de vilkor, som för bidrag af enahanda beskaffenhet varda vid innevarande riksdag bestämda.
Hos Kongl. Maj:t har Direktionen för Göteborgs hamn- och el/arbeten i underdånighet anmält, att ehuru, alltsedan 1824, åtskilliga arbeten blifvit verkställda, som ansetts nödvändiga till beredande af lättnad och beqvämlighet för segelfarten å Göta eif emellan Wenern och hafvet, återstode dock ännu ett företag af mycken vigt, nemligen borttagande af del i elfven befintliga, vid Hanklon belägna s. k. Döda Berget, hvilken undervattensklippa vore för allmänna trafiken högst vådlig, i följd af klippans läge i den del af elfven, der strömmen voro stridast och der elfvens stränder bildade starka krökningar.
Till en del hade man sökt undanrödja faran och olägenheten häraf genom användandet af ett emellan Hanklon och Ströms kanal gående ång-bogserings-fartyg, med hvars tillhjelp de seglande fartygen fortskaffades, men icke dess mindre öfverklagades allmänneligen tillvaron af det farliga stället, der genom minsta oförsigtighet eller inträffande olag i maskineriet å någon af de mångfaldiga ångbåtar, som framginge på denna vattenväg, stor olycka kunde inträffa.
Direktionen, som af dessa anledningar vid flere tillfällen förehaft frågan om det s. k.
Döda Bergets bortsprängande, men af bristande tillgång på erforderlige medel varit förhindrad att bringa detta företag till verkställighet, hade hos Kongl. Maj:t år 1853 sökt understöd för nämnda ändamål och jemväl fått sig anvisadt ett räntefritt förskott å 23,000 R:dr banko, deraf likväl
Direktionen, af förekommande skäl och i anseende till de för understödets åtnjutande bestämde vilkor, icke kunnat sig begagna.
Då hvarken de afgifter af seglationen, som Direktionen, jemlikt Kongl. Brefvet den 22 Juni 1849, egde att uppbära, eller öfrige till
Direktionens förfogande ställde medel lemnade tillgång till bestridande af kostnaderna för ifrågavarande arbete, beräknade till ett belopp af 45,000 R:dr R:mt, och då samma arbetsföretag vore af stort behof påkalladt samt af högsta vigt för den lifliga sjötrafik, som till rikets stora båtnad egde rum till och från hafvet genom Göta och Trollhätte kanaler, har Direktionen hos Kongl. Majit anhållit, att Kongl. Majit täcktes till Rikets nu församlade Ständer aflåta nådig Proposition om beviljande af nyssnämnda belopp, 45,000 R:dr Runt, såsom anslag utan återbetalnings-skyldighet.
Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader, som ansett det ifrågavarande företagets utförande för trafiken på Göta eif af särdeles stor vigt, har, med antagande att detsamma ej kunde komma till verkställighet utan bidrag af allmänna medel, men att någon del af kostnaden borde kunna bestridas af de medel som stöde under Göteborgs Hamn- och Elf-direktions förvaltning, i sitt före innevarande riksdag afgifna generalförslag antecknat företaget till erhållande af ett 38 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 120. stats-anslag å 40,000 R:dr R:mt; och liar Kongl. Maj:t, efter inhemtande derjemte af Styrelsens särskilda utlåtande, i den nådiga Propositionen om Statsverkets tillstånd oell behof, föreslagit, att sagde belopp måtte för Röda Bergets bortsprängande af Rikets Ständer anvisas.
Då Väg- och vattenbvggnads-styrelsen, i öfverensstämmelse med do af Hamnocb Elf-direktionen yttrade åsigter, vitsordat att olägenheterna för sjöfarten å Göta eif af den farliga passagen förbi Röda Berget, åro högst betydliga, och det ifrågaställa företaget följaktligen af stor nytta och vigt för den allmänna trafiken, saint detsamma antagligen icke kan, utan beviljande af det anslag, som af Kongl.
Maj:t blifvit äskadt, komma till verkställighet, får Utskottet tillstyrka: 25:o att Rikets Ständer, med bifall till Kongl. Maj:ts nådiga förslag, måtte, för bortsprängande af Röda Berget i Göta eif, bevilja och till utgående från Riksgälds-kontoret anvisa en summa af 40,000 R:dr Rint, Med erinran hurusom vid flera föregående riksdagar framställningar hos Rikets Ständer blifvit gjorda om bidrag af allmänna medel, till förbättrande af segelleden genom norra grenen af Göta eif eller den s. k.
Nordre eif, men i anseende dels till de betydliga kostnader, detta arbete ansetts medföra, dels bristande undersökningar, det äskade bidraget hittills icke kunnat erhållas, har, sedan numera förnyade undersökningar blifvit verkställda, hvarvid kostnadsförslag vore upprättadt särskildt beträffande segelleden närmast Kongelfs stad, jemte ombyggnad af en der befintlig bro, och särskildt hvad anginge elfvens fördjupning nedan för staden till saltsjön, Kongelfs stads ombud vid innevarande riksdag, Herr Billström, med åberopadt uppdrag af nämnde samhälle, uti en inom Borgare-Ståndet väckt motion, anhållit, att Rikets Ständer, till utförande af förstberörde del af det ifrågaställda arbetet, nemligen uppmuddring af elfgrenen närmast Kongelf, samt ombyggnad af dervarande bro, mätte bevilja en anslagssumma af 74,500 R:dr Runt, deraf :dcl såsom lån och Haldar utan åtcrbetalnings-skyldighet.
Jemte öfverlemnande af ett år 1857 upprättadt kostnadsförslag öfver Nordre elfs upprensning samt afskrift af en den 4 Juni samma år från Väg- och vattenbyggnads-styrelsen till Konungens Befallningshafvande i Göteborgs och Bohus län aflåtcn skrifvelse, har motionären i det afgilna och till Utskottet remitterade memorialet förbehållit sig att till Utskottet få inlemna alla de handlingar, som lör frågans bedömande vore af nöden; men då sistberörde handlingar icke sedermera kommit Utskottet tillhanda, föranlåtes Utskottet hemställa: • - 26:o att den ifrågavarande motionen icke må till någon åtgärd föranleda.
Siats-Utskottets Utlåtande N:o 120. 39 Sedan understöd af allmänna medel till belopp af 3,000 R:dr erhållits för undersökning och upprättande af kostnadsförslag öfver Ätra-åns upprensning och beredande till båtled från staden Falkenberg till sjön Asunden, samt med tillhjelp af nämnde statsbidrag och inom orten samman skjutne medel förslag blifvit upprättadt, upptagande kostnaderna för arbetet till 1,450,000 R:dr Riksmynt, hafva inom FresteStåudet Prosten Lindberg, med hvilken Prosten Modigh förenat sig, samt inom Bonde-Ståndet Riksdags-fullmägtigen J Smedberg från Elfsborgs län, uti hvars motion Riksdags-fullmägtige Johan Peter Andreasson och Johannes Andersson från samma län samt Anders Gudmundsson från Hallands län instämt, enär det ofvannämnda kostnadsbcloppet icke kunde inom den i allmänhet fattiga orten uppbringas, påkallat Statens medverkan och understöd för åstadkommande af den ifrågavarande kommunikationen, rörande hvars nytta och vigt do afgilna motionerna innehålla följande yttranden och upplysningar.
Folkmängden o inom Kinds och Rcdevägs härader med Ulricehamns stad i Elfsborgs län samt Årstads och Faurås härader med Falkenbergs stad i Halland, hvilka orter genomskuros af Ätra-ån, utgjorde något öfver 70,000 menniskor.
Denna befolkning i en ort, som i allmänhot ej gynnades af synnerligt god jordmån, hade varit nödsakad att genom husslöjd eller gårdfari-handel förskaffa större delen af sina lcfnadsbehof; dock hade bristande kommunikationer hämmat utvecklingen af denna industri och nödgat innevånarne att mera egna sig åt jordbruket.
Hemmantalet inom nyssberörde 1 härader utgjorde sammanlagde 1,500 mantal.
Jordmånen vore visserligen icke af den beskaffenhet, att densamma i allmänhet kunde jemföras med de bättre lottade provinser i riket, men sednare tiders erfarenhet, hade likväl visat, att äfven härstädes kunde vinnas den ut veckling och förbättring, att en stor del af denna bygd i en icke aflägsen framtid skulle kunna exportera spanmål.
För närvarande producerade Rcdevägs härad, Gällstads pastorat af Kinds, samt Årstads och Faurås härader spanmål utöfver eget behof; och såsom bevis på den uppmärksamhet, som fästades vid jordbrukets förbättring, bordo nämnas: att genom sjön Åsundens sänkning 1,000 tunnland sanka mader blifvit försatta i odlingsbart skick och till en del redan odlade; att undersökning fortginge om sänkning af Källsjön och Fegen i Kalfs pastorat, hvarigenom äfven 1,000 tunnland odlingsmark vunnes; äfvensom af Simmesjön i Svenljunga och Lcnghcms pastorater, hvarigenom 2,000 tunnland blefve odlingsbara; att genom aftappning och sänkning af Ramsjön i Faurås härad 4,000 tunnland dels redan blifvit odlade, dels vöre under bearbetning, hvarförutan en mängd större odlingstillfällen förefunnes till flere tusende tunnlands vidd, som för närvarande vöre obegagnade, men genom en väckt företagsamhetsanda ©tvifvelaktigt komme att bearbetas till ortens och landets fördel, om det hufvudsakliga hindret deremot, som läge i ortens aflägsenhet från sjöstad och bristen på alla kommunikationsmedel, undanröjdes.
Boskapsskötseln vore för denna orts befolkning af stor vigt; och ortens innevånare hade i sednare tider börjat vinnlägga sig om större fodertillgång, för att såmedelst förskaffa sig bättre afvel och högre inkomst af ladugården.
Genom do vidsträckta och i allmänhet goda beten, som förefunnes, vore tillfälle af naturen boredt för uppfödande af en vacker ungboskap, som till största delen afsattcs på marknader i dessa och kringliggande orter.
Ost- och smörproduktioncn vöre icke heller af mindro betydenhet, då hemmanen genom sina naturliga ängar lemnade en i förhållande till sädesproduktionen rik tillgång på hö.
Dessa produkter afsattes nu till större delen på Göteborg, men den svåra transporten på ett afstånd af 10 mil lemnade producenten en ringa behållning på varan, hvarigenom produktionen motverkades.
Men isynnerhet vore bristen på 40 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 120. kommunikationer kännbar i afseende å ortens skogsprodukter.
Kinds härad, med en vidsträckt areal, hade icke obetydliga skogar, men hvilka, derest de, såsom hittills, i brist af kommunikationsmedel, förblefve utan allt värde, gåfves till spillo åt svedjandet och skogseldarne.
Hemmanen inom de socknar, som voro belägna utmed Småländska gränsen, hade en högst betydlig skogs-areal, såsom t. ex. Tranemo pastorat, som innehölle 100,000 tunnland jord, fördelad på 72 mantal, hvilket i medeltal utgjorde ungefärligen 1,400 tunnland per mantal.
Större delen af denna skogs-areal vore skogsmark, otjenlig till annan odling än al skog, hvilken hade ovanligt hastig återvext, och skulle genom den ifrågavarande kommunikationsleden icke allenast med högst behöfliga skogsprodukter förse Hede vägs härad och Halland, men derjemte exportera betydliga belopp.
Utom de ofvannämnda häraderne, som af företaget liomme att hemta nytta, skulle äfven Marks och Åhs härader af Elfsborgs län samt den vestra delen af Jönköpings län, hvilka till båtleden icke erhöllo mera än 1 till högst 3 mil, af densamma draga väsendtlig fördel.
De flere bruk och jernverk i Mo härad af Jönköpings län, som för närvarande på hjuldon transporterade sitt export-jern vanligen till Halmstad, skulle erhålla högst 3 mil till sjön Åsunden eller annan punkt utmed Åtra-ån, och sålunda en betydlig minskning i väglängd och transportkostnad uppkomma till fördel för jernhandteringen inom dessa orter, likasom de skogsprodukter, som från denna del af Jönköpings län öfver Jönköping och Göteborg exporterades, ©tvifvelaktigt skulle, i anseende till förkortning af våglängden och minskade omkostnader, bana sig väg på Åtra-ån till Falkenberg.
Derjemte borde anmärkas, att de åar, som nedanför Svenljunga stötte till Åtra-ån, med ringa kostnad och arbete kunde göras flottbara, och trädvarutrafiken på detta sätt i betydlig mån underlättas.
Det strömdrag, som från sjöarne Fegen och Kalfven utfölle i Åtra-ån vid Mölnebyn i Frölunda socken, kunde genom anbringande af en sluss vid sistnämnde ställe göras användbart till flottled, hvarigenom de kommuner inom Småland och Halland, som gränsade intill dessa sjöar, tillskyndades betydlig fördel.
Den så kallade Tranemo-ån kunde också upprensas till flottled till Tranemo-sjön och vidare derifrån i tre särskilda grenar, genom Åsarps och Månstads socknar till Sämsjön, genom Nittorps socken till Dalstorpssjö, och genom Ambjörnarps socken in i Mossebo.
Sålunda skulle ett fullständigt nät af flott- eller båtleder inom kort uppstå, derest endast början dertill gjordes genom Åtra-åns upprensning.
Slutligen skulle, i fall ifrågavarande kommunikationsled öppnades till Ulricehamn, en jernväg utan tvifvel snart anläggas i den derföre särdeles passande dalgång, som bildades genom Åtra-åns fortlöpande från Oja by, på gränsen mellan Elfsborgs och Skaraborgs län till nämnde stad.
Yid denna by träffades den från Göteborg uppgående vestra stambanan; och sålunda skulle en fullständig kommunikation uppstå, så väl med Westerhafvet och utlandet, som med det Norra Sverige genom jernvägarne.
Yid sådant förhållande och med afseende å den lifliga rörelse och industri, som det af motionärerne förordade företaget, hvarigenom bereddes en kommunikationsled af 13| mils längd från hafskusten till det inre af landet, skulle komma att framkalla, hafva motionärerne föreslagit, att Rikets
Ständer måtte bevilja ett stats-anslag utan återbetalnings-skyldighet af 960,000 R:dr
Riksmynt för utförande af arbetena å ifrågavarande kommunikationsled från staden Falkenberg till sjön Åsunden, samt att berörda belopp måtte till det bolag, som komme att bilda sig för ombesörjande af arbetet och trafiken å berörde kommunikations-linie, utbetalas, under tillämpning af de allmänna föreskrifter, som i afseende på statsbidrag till vattenkommunikationer blefve under innevarande riksdag meddelade.