Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Blefve tillika den ordning stadgad, att Protocollerne i StntsRådet ofelbart skulle innehålla Ledamöternas yttrande i hvarje fråga, och ej endast Konungens beslut, och blefve dessa Protocoller, med undantag af dem i Ministeriela mål, underkastade lika publicitet som Högsta Domstolens och alla andra Verk, så är jag öfvertygad, att för framtiden, med få undantag, anmärkningar mot högre Embetsmin skulle vax*a förebyggde, emedan anledningar dertill sällan kunde förekomma 3 ty, som en *f Sveriges förtjen» tåste Embetsman, aflidne Hans Excellence Grefve Liljencrantz uttryckt sig i Pro.t o collet i 1811 års Comité för Tjensteregleringen: ”Då en ensam Embetsman, som har att sköta vigtiga ärenden, «r för sina göromål likasom ställd på Allmänhetens Skådeplats, utkräfves helt annorlunda omtanka, drift och bemödande att fullgöra dess pligter, än då han i ett Collegium, eller ett större samqväm, har tillfälle att lita på andra, eller att dölja sin maklighet eller känslolöshet med bifall till någon annans mening.
Hvarest straff och belöningar äro rätteligen sammanpassade, eller der dygd, redlighet och en rättskaffad Patriotism hedra':, me;i deremot egennytta, maklighet ock vårdslöshet utmärkas med föraktets stämpel, saknas al - 710 Seiskilclta Utskottets Betänkanden. drig skicklige, nitiske och arbetssamme Em* betsmän."
Jag anser dessa ord, eller rättare, hela det Anförande, hvaruti de förekomma, som ett den vördnadsvärde mannens Testamente till oss efterlefvande om de ljusa åsigter af Statsförhåilandesa i allmänhet och detta lands i synnerhet, samt det brinnande nit för Fäderneslandets val, hvaraf han tinder hela sin lefnad gaf så många och välgörande vedermälen.
Måtte vi vid detta tillfälle visa, att hans på erfarenhet och ett upplyst förstånd grundade lärdomar icke funnit döfva oron eller halla hjertan!
Beträffande de särskilta delarne af Herrar 2Munck af Rosenschöld$ och Holms förslag till det nya Organisationssättet, så har jag naturligtvis svårt att deröfver yttra mig något bestämdt.
Min enskilta öfvertygelse, som dock icke kan vara stödd på kännedom af de olika Styrelsernas speciella förhållanden, är den, att åtminstone det mesta af hvad som blifvit föreslaget, Jåter verkställa sig, Att svårigheter skola möta, det säger sig sjelft, — ej mindre ämnets egen natur, an passionsr och smärre intressen skola vålla sådana.
I en eller annan del har jag några betänkligheter, dem jag anhåller få yppa.
Herr Munck af Rosenschöld vill, att den blifvande FinanceMinistern skulle få befattning med de ärenden, som hittills gått till CommercéCollegium och KammarRätten, Dettackan jag endast i det fallet gilla, om Kainy inar- och Finance
Ar eudenia blefvo samman - tSerskildta Utskottets Betänkanclen, 715 slagne linder samma Minister, som Herr Munck af Rosenschöld äfven alternativt framställt.
Men i denna händelse blef e dock alltid betänkligt att låta den controllerande och redofordrande myndigheten, sorn hittills tillhört KammarRätten, bert- af den disponerande (FinanceMi. istern).
Bibehålies åter en särskilt Inrikes Mini ter, gå mäste han också nödvändigt hafva InSpectionen öfver Näringarne och Handeln, hvilket ämne är för FinanceMinistern främmande.
Att låta både LandtArmeen och Flottans ärender stå under samma Minister, befarar jag blefve mindre lämpligt, äfven om de finge under honom sina särskilta Rureauer, Armeen eller Flottan blefve troligen endera lidande, och det är svårt att säga, hvilken af dem sorn bör hafva förstfödslorätten.
Då det vanligen alltid linnes i StatsRådet en Amiral och en Generalsperson, så ser jag intet hinder, att de kunde få under händer hvar sitt Departement.
Den af Herr Munck af Rosenschöld föreslagna beständiga StatsBeredningen kan visserligen blifva ämne för mycken diskussion.
Men i alla fall är val för den allmänna säkerheten bäst, att målen icke blott nämnas, utan äfven föredragas inför Konungen, och jag b farar att, om den föreslagna StatsBeredningen blefve antagen, så komm« den egentliga föredragningen att skeder, och 712 Serskildta Utskottets Betänkanden. alla mål, som rörde annat än befordringar och Nådebetygelser, sluteligen afgöras i sjelfva Verket icke af Konungen, utan af SlatsRådet, som då blefve i tillfälle att småningom bilda sig till en Aristokratisk Embetsmannacorps, säker under Konunganamnets täckelse.
CanzliStyrelsen tror jag kunna helt och hållet upplösas, och ej ens behöfva bibehållas såsom en Expedition.
Dess få göromål hafva en gång förut varit fördelta på andra särskilta Verk, ritan att någon olycka deraf försports, och, om Utrikes Ministern är Chef för ett Collegium eller ej, tror jag att hans anseende är lika väl förvandt.
Huruvida åter4 Ecclesiastique- och Uppfostringsärenderne äro väl försörjde, om de komma under Inrikes Ministerns förvaltning, är en annan fråga.
För ordnings och enhets skull borde då Academie-Canz,- lererne afskaffas och Ministern bestrida da functioner, desse hittills haft.
Att helt och hållet afskaffa Landshöfdingarnes Domsrätt, torde blifva svårt, om ej ogörligt.
Detta ämne önskar jag måtte biif - Serskildta Utskottets Betänk anden.
713 va närmare utreddt, eller ock åt Oomitén fria händer att derutinnan föreslå, sedan en sådan utredning blifvit af densamma verkställd.
LagmansRätternas indragning finnér jag till alla delar lämpelig, och förenar mig deruti med Herr Munch af Rosenschöld.
I afseende på Städernas Jurisdictioner ®r jag a' lika tanka med Herr Borgmästaren Hohn.
Vidkommande Borg-Tvättens bibehållande såsom privilegierad Domstol i d» fall, Herr Munch af Rosenschöld uppgifvit, ville fag tillägga den inskränkning, att den endast skulle få dömma i sådana mål, der Reglementen, och ej allmänna Lagen, böra tillämpas.
Herr Borgmästaren IIol m Förslag, att ingen tjenst pä stat borde uppföras för renskrifning, bifaller jag oinskränkt, och önskar, att det som allmän norm måtte blifva Coinitén föreskrifvet vid upprättandet af nytt förslag till de blifvande EmbetsVerkens Stater.
Hvad i de begge anförandena förekom, mer om en Pensions Inrättning för Civilstaten, om medel att förminska de tjenstsökan* des antal, om Titlars afskafFande, som icke motsvaras af verkligt innehafvande Embete, om Befordringslagarne m. m. anser jag förtjena den största uppmärksamhet, och tviflar icke, att det HÖgloll.
Utskottets Herrar Ledamöter, som bättre än jag kanna förhållandet i dessa delar, lära finna och föreslå 714 Serdklsita Utskottets Betinkanden, tjenlig» utvägar, att häruti komma till ett önskadt resultat, Utdrag af Protocollet, hållet i Riksens Ilög. lo fl.
Ständers Serskildta Utskott den g Maj 1Q18.
S, D, Efter skedd justering af Utskottets till Riksens Höglofl.
Ständer nu afgifvandg
Betänkande angående grunderna för en allmän Reglering af Statens Renbeten och Tj änster, afiemnade Herr Biskopen Doctor Ahli' qvist ett så lydande skrifteligt anförande; ”Då jag instämmer i de allmänna åsigter, sorn nu, enligt Plura!itet'ens beslut, blifvit intagne, i Höglojl.
Utskottets Betänkande, torde dock. tillika mig tillåtas, att yttra den särskilta mening: att allt hvad som rörer speciella detaiiler och åtgärder, fogligen tade kunnat och bort besparas, intill dess man fått inhemta resultaterne af den Comités arbeten och granskningar, åt hvilken Kongl. Majit och Riksens Ständer lara öfverlemna att söka en närmare och, så vidt möjligt är, fullständig kännedom och öfversigt af allt hvad sorn hörer till Rikets samiel iga Collegiala Verk samt deras Tjenstemäns både Embetsbefattningar och Löner” Och skulle detta yttrande, uppå Herr Biskopens derom gjorda anhållan, såsom dess reservation åtfölja Utskottets Betänkande till samteliga RiksStånde».
.Ex Protocollo. Carl 3 M af Lehnberg Serskildta Utskottets Betänkanden< 7*5 Utdrag af Prdtocolleb, hållet i Riksens Hög' lo/l.
Ständers Serskildta Utskott den 16
S. D. Uppå Herr HofRättsRidet von Roséns begäran, att dess till Protocollet för den 6 i denna manad gjorde anförande måtte, såsom dess reservation, få åtfölja Utskottets Betänkande af samma dag angående grunderna för en allmän Reglering af Statens Embeten och Tjenster, fann Utskottet för godt bifalla, att förberörde af Herr Hof* RättsRådet gjorde anförande linge, såsom bilaga till det redan afgångna Betänkandet, blifva de respéctive RiksStånden meddeladt.
Ex Protocollo. Carl M. af Lehnberg.
Utdrag af Protocollet, hullet i Riksens Hög~ lo fl.
Ständers Serskildta Utskott den 6 Maj 1818. S. D. Efter slutad justering af Utskottets Betänkande angående grunderna för en allmän, reglering af Statens Embeten och Tjenster, yttrade Herr HofRättsRådet von Rosén, med förnyande af sitt till Protocollet för den 22 sistlidna Aprill gjorde anförande om i frågavarande ämnens öfverlemnande till en utaf, om de särskilta StyrelseVerken, erfarne och kunnige män sammansatt Comités bepröfvan - r 716 Serskildta Utskottets Betåukanden. de, att, som indragningar och förändringar af Rikets Coliegier och Verk samt minskning i Etnbets- och Tjenstmännens antal berodde på den förenkling, så väl Allmänna Lagen som Ekonomiska Författningar kunda komma att undergå, det vore utan allt ändamål att nu, och innan ett sådan förändring af Lag och Författningar för sig gått, bestämma, hvilka Verk och Embetsman borde bibehållas för den nya Lagens och” Författningarnas handhafvande och tillämpande, hvarföre Herr HofRättsRådet, för sin del, icke kunde understödja Utskottets i förnämnde afseende afgifna Betänkande; Och begärde Herr HofRättsRådet, att detta yttrande måtte, såsom dess reservation, i Protocollet intagas.
Ex Protocollo. Carl M. af Lelmberg.
Rättelser: sid. 35. råd. 6. står:
Förordningars läs: Anordningars — 45. —- 4. nedifrån står; Lagstiftande läs:
Lag skipande T 48* ~ il. står:
Csnsions.inrättning läs: l’ea sionsinrättning - ttr-flr 11 oocooooooooccocxa^oooooooooaoocjocoococxjoococxsi N:r 111.
Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomi- Utskotts Betänkande, i anledning af åtskilliga väckta motioner om förändringar eller förb ättringar uti skjut sväsendet, och de i detta ämne utkornne, nu gällande författningar.
3-^e i detta ämne till Utskottets handläggning ifrån Respective RifesStånden remitterade Memorialer och Anföranden äro : i:o Ett hos Högloft.
Ridderskapet och Adeln af Friherre Liljehorn G. A. uppläst Memorial, hvari Herr Friherren anmärker, hurusom stadgandet i 6:te punkten af Kongl. Förordningen, angående några omständigheter, som böra iakttagas vid Krono-, Kungs- och Gästgifvare-skjuts m. m. af den 20 Juni 1809. att efter en häst icke må åka mer än en -person jemte den skjutsande, medförer den olägenhet, att resande, som medhafver betjent, nödsaka* för dess fortkomst taga serskild häst, ehuru Kongl. Förordningen den n December 1766 uti 20 §. medgifver, att en tyngd af 20 Risp. får äkedonet påläggas5 äfvensom, i händelse den skjutsande icke finner för godt sjelf åtfölja sin häst, utan anmodar någon annan den återtaga, -len resande försattes i nödvändighet, att sjelf köra ett ofta okynnigt hästkreatur, och öppna de grin, , Bihang f[11 i\ihs§t.^ Fröt. i8l7-i3»3 8“le 9imiL N:r 91 92. 718 Besv. och Ekon.
Betänkanclen. öar, som under vägen kunna möta; i anseende hvartill Friherren yrkat den förändring i Gästgifveri ordningen, att det må vara den resande tillåtet på en häst medtaga betjent, mot erläggande af 6 sk.
Banko ersättning för milen till skjutsbonden, som nödgas gå, för att återhemta sin häst, samt att, om den resande icke är försedd med betjent, der skjutsande icke må kunna vägra att vara den resande följaktig tili nästa station, då sådant fordras. 2:0 Memorial af Herr Elgenstjerna J., som öfverklagar det tryckande skjutsningsbesvär^, i synnerhet i södra delen af Stockholms Län, der Herr Elgenstjerna å sina ägande Frälse-hemman skall sakna åboer, i anseende till den betungande skjutsnings-skyldigheLn, och ofta skall vara föranlåten erlägga omkring 4 procent af ett hemmans uppskattningsvärde till den, som efter accord åtager sig att skjutsningen för hemmanet bestrida.
Till någon lindring för Landtmannen i detta Onus, yrkar Herr Elgenstjerna skiutslegans förhöjning till 16 sk.
Banko milen, och att författning måtte vidtagas om utbyte, då sådant äskas, af Reserve-skjutsningen emot
Håll, såsom vida mindre betungande för jordägaren. 5:0 Ett af Herr af Vingård, Johant ingifvet Memorial, i likhet med dess vid sistliden Riksdag uppläste, om förändring i nu varande, för Jordbrukets förkofran hinderliga, skjutsningssätt, samt i dess ställe inrättande af Forvagnar; föreslåendes, att Forvagns Inrättningen, afskild från Brefposten, till en Eesv. och Ekon.
719 början blott infördes på vägen emellan Stockholm och Götheborg, och att en Comité sattes, som finge eig uppdraget, att anskaffa nödigt antal vagnar med anspann, bestämma Stationerna och tiden för körningen emellan de således utsedda ombytesställen, Upprätta Contracter, der sådane kunna träffas, besörja inrättandet af ForvagnsContoir i Städerska, der paketer kunna tili transporterande få inlenmas, upprätta Reglementen och Taxor till Kongl. Majlts Nådiga fastställelse, antaga pålitliga postilloner och öfrig betjening för inrättningen, hvilken Herr af Wingård anser till en början endast böra begagnas under sommarmånaderna, då det är af största vigt för Landtmannen att få egua sin tid och arbetsförmåga åt Jordbruket, Och förmodar författaren, att man härigenom lätta t komöte till erfarenhet, huruvida forvagns-inrättöingen vore inom Riket anvnndhar, och i hv^d mon den sedermera skulle kunna ytterligare utvidgas, 4:0
Ett till fJögvördige PrestStåndet af Herr Prosten J. C. Osterman ingifvet Memorial, deruti, efter framställning af åtskilliga exempel på den olikhet, sorn råder uti de af Konungens Befallningshafvande inom. serskildta
Län vidtagne stadganden rörande Gästgifverierna, oell de för resande samt skjutsande meddelta föreskrifter, Herr Prosten sökt visa bebofvet af enhet uti Författöingarne i detta ämne öfver hela Riket, och, i hänseende dertill, hemställt, om icke Karn. marCollegium kunde få sig uppdraget, att, efter jemförelse af dessa olika stadganden, 720 Besv. och Ekon.
Utak.
Betankamlen. utarbeta en Författning, som borde gälla till allmän efterrättelse, med rättighet likväl för Kongl. Majrts Befallningshafvande, der olika förhållanden och omständigheter sådant nödvändigt påkallade, att i Ekonomiska och PoliVemäl, likasom hittills, serskildt förordna. 5:0 Inom Vällofl.
BprgareStåndet har Herr G. A.
Sjöstedt, såsom RiksdagsFulImägtig för Staden Carlstad, i anseende till de dryga utgifter, som denna Stads innevånare måste vidkännas, i och för skjutsningen, hvilken skall blifvit på Entreprenad upplåten, yrkat dubbel skjutslega från Staden mot hvad ä landet betalas, eller 04 ®k- Banco för milen. 6:0 Likaledes har Herr Martin Thunell uti ingifvet Memorial sökt visa otillräckligheten af den skjutslega, som nu erlägges, och föreslagit en tillökning deraf, så för Staderna, som på Landet, någorlunda svarande emot de besvär- och olägenheter, som de skjutsskyldige äro underkastade. 7:0 Af Herr C. F. Linde, såsom Fiksdag.
Fullmägtig för Städerna Fahlun, Hedemora och Säter, är anfördt, huru som Skjutsningsbesväret tid efter annan blifvit för Städerna fn.er och mer tryckande, samt att den för dem gemensamma svårigheten att bestrida skjutsningen i synnerhet är af känbar verkan uti Fahlun, af de flera skäl, hvilka han uti sitt Memorial anfört, 1 anseende hvartill han ock yrkat rättighet för Städerne att åtnjuta Skjutslega till dubbelt” belopp emot hvad ä landet erlägges.
Häruti hafva åtskilliga af Vällofl. Borgare-Ståndets Ledamö - Best. och Ekon.
Bctänhanden• 721 ter instämt, oell Herr Malmberg, uti serskildt anförande till Protocoilet, i egenskap af Fullmägtig för SöderTelje, yrkat, att skjutslegan derifrån, som, i förhållande till de stegrade utfodringspriserna, billigast bestämdes till 32 Sk.
Banco milen, alltid måtte utgå till lika belopp, som från Hufvud;,taden, enär skjutsningen, relatift, i intet fall skall vara lindrigare för SöderTelje, än för Stockholm. 8:0 Uti Hedervärda BondeStandet bar Riksdagsfulimägtigen Johan Earsson Filduncl från Vesterbottens
Län i ingifvet Memorial framställt den önskan, att Ståndet matte till Kongl. Maj:t omedelbart frambära en underdånig anhållan om förhöjning i den för det närvarande otillräckliga skjutslegan, heldst det mera yore att önska, an hoppas, att Bondeståndet kunde blifva från Siutsningsbesväret alldeles frikalladt, och, efter Riksdagsmannens tanka, Forvagnsinrättningen, åtminstone i Norrland, omöjligen kunde bära sig.
Och har Riksdag»ful linägtigrn J. M. Hessing i sammanhang härmed yttrat, det han ansåge lämpligt, att fran de öfrige Respective RiksStånden först äskades upplysning på hvad billig grund ail slags skjutsning blifvit oprivilegierade hemmansägare ålagd, innan Ståndet med ärendet toge någon vidsträcktare befattning. gro Bancofullmägtigen Johan Olsson Longberg har uti ett inom Hedervärda BondeStåndet uppläst, och sedermera till allmänhetens kännedom af trycket utgifvet, vid - 722 Besv. och Elion, Utsk.
Betänkanäen. lyftigare Memorial, efter en historisk framställning af Skjuts-Inrättningens öden och förändringar ifrån dess uråldriga uppkomst under Konung Magnus Ladulås, intill närvarande tider, öfvergått till en omständelig afhandling i 2:ne Momenter» först om de förluster, Skjutsningen med 'jr för Landtmätaren i dess enskilda hushållning, och sedermera om de skadliga verkningar, deraf uppkomma på Bondens moraliska värde och sedlighetj hvarefter han sökt visa det lidande i begge omförmälte afseenden, som Samhället och hela Nationen derigenom tillskyndas.
Och då, i anseende härtill, han ock ansett, det vara af högsta vigt för Jordbrukets bestånd, näringarnes förkofran och sedlighetens bibehållande hos allmogen, att nu varande skjutsningssätt afskaffas, men de försök, sorn på åtskilliga ställen blifvit gjorda att på enfcreprenade upplåta Skjutsningen åt enskilda misslyckats, hvilket han tror egentligen härledt sig derifrån, att
Entrepreneuren vid en sådan inrättning merändels nödsakas lemna dess Hästar, med hvilka skjutsningen bestrides, till den resandes godtyckliga misshandling, hvarigenom de inom kort tid förstöras, och Entrepreneuren blottställes för nöd vändigheten, att som oftast dyrt inköpa andra i de afgångnas ställe, utom den kostnad, sorn* till underhållandet af ett betydeligt antal Skjutsgossar till Hästarnes afhemtnins, åtgår; har BnncoFullmägtigen Longberg ansett det öfverklagade onda, sorn åtföljer nuvarande skjutaningssätt, icke kunna annorle - Besv. och Ekon, Utsk.
Betänkanden, 725 cles afhjélpas, än genom inrättande af Forvagnar på de vägar, der tilloppet af resande är starkast, och dervid föreslagit inrättningens införande» på alla vä#ar, der minst 12 Hästar öfverhufvud dageligen utgå från hvarje station, ehuru han anser densamma verkställbar, äfven på de vägar, der mim t 6 Hållhästar äro arislagne, eller Skjutsning med detta Häste-antal öfverhufvud dageligen verkställes.
Afståndet emellan Stationerna föreslås till g:ne mil, och skjutsningen skulle bestridas af en antagen Skjutshållare på hvarje Station med en Vagn, dragen af gine Hästar, och inrättad för 4 personer jemte kappsäckar.
Med denna anstalt skulle äfven Postföringen förenas, och, hvad Staten derföre borde betala, äfvensom hvad för förtskaffandet af serskilda kappsäckar och paketer kunde inflyta, borde tillfalla Skjutshållaren.
Härigenom skulle, efter författarens uppgjqrda calcul, skjutsningsbesvär minskas med |:lar af nuvarande Hållskjutsen, och afskaflandet af liela Postföringsbesväret $ hvaremot Skjutslegan, som tillfölle Skjutshållaren, om den, efter verkställd beräkning, skulle förslå till Hästars inköp och utfodring, formans föda och aflöning, Vagnars underhållande m: rn: borde lill 18 Sk.
Banco milen för hvarje person förhöjas.
Men, då författaren befarar, att i början tilläfventyrs vid åtskilliga Stationer skulle saknas personer, sorn vågade åtaga sig den ännu oförsökta befattningen, att på sådana villkor vara Skjutshållare, har han föreslagit, att Förväg - 724 Besv, och Ekon.
Bctänkanden. narnes framskaffande viel de Stationer, der dugelige Skjutshållare ej vore att tillgå, skedde med Hållhästarne, sorn förut varit till Gästgifvaregårdarne anslagne, då Gästgifvaren borde erhålla 15Ö Rd., hvilka anses motsvara Vagaens underhållande, hvaremot Staten ägde til'godonjuta den besparda Tostaflöningen, jemte afgiften för sådana paketer och kappsäckar, sorn af andra an resande medsändas.
Sådant skulle för de skjutsande, utom åtskilliga andra, äfven medföra den förmon, att de på bestämd tid finge verkställa skjutsningen, och det vanliga väntningsdygnet försvunne, derigenom en mängd Mans»och Hästedegsverken öfver iliket samrnanlägdt bespardes, hvarförutan det icke skulle vara af ringa vigt för de skjutsande, att sjelfve få köra och vårda sina Hästar.
Memorialets författare har likväl insett behofvet för en del resande att anställa resor med egna åkedon, och, med afseende derpå, föreslagit, att reserveskjutsen till detta ändamål, på satt som hittills, bibehölles, men skjutslegan för dess begagnande skulle tiil 50 eller 100 procent emot Forvagnslegsn förhöjas, och således med 27, eller till och med 56 Sk.
I öfrigt har författaren sökt visa nödvändigheten deraf, att Gästgifvaregårdar afskaffas på åtskilliga smärre vägar, der de onödigtvis blifvit inrättade, ofta till obetydlig genhet för de resande, och tillika önskat att, utom Embets- och Tjenstemän, då de resa i Embetsärender, ingen sorn har egna fia - Besv. och Ekon.
Belänkanden. 725 star, der han bor eller vistas, må äga att annorlunda, äb på Forvagnar eller till sin liemresa fordra skjuto på närmare afstånd, än 5*ne mi i fron‘sitt hemvist, samt slut. ligan framställt det yrkande, att, ehvad ForvagnsInrättningen bifailes elier ej, legan för ali Gästgifvarskjuts genast må förhöjas till det belopp, Sorn ofvan före blifvit för reserveskjutsen föreslaget, eller minst 24 Sk.
B:coför milen. 10:0 Riksdagsfullmägtigen Lars Olssofi från Calmare Län har anfört, det han för sin del ansåge möjligheten att i alla landsorter inrätta Post- eller Forvagnar på entreprenad-fot ännu. vara obevist och Outredd:
Meu under afvaktan af de resultaler, som skola ådagalägga, huruvida inrättningen vore inom Riket användbar eller icke, trott det imellertid vara billigt, att den skjutsande Allmogen någorlunda veder,gälles för de tryckande olägenheter af närvarande Skjutsningssätt, hvilka under en längre tid varit föremål för dess gemensamma klagan; föreslåendes i detta afseende, att Hedervärda EondeStåndet matte förena sig uti en underdånig anhållan hos Kong .
Majtt om förhöjning i Skjutslegan lil! 24 Sk.
Banco milen, och att de skjutsande må befrias från skyldigheten att å annat ställe, än Gästgifvaregården emottaga resande till fortskaiFande annorledes, än efter, emellan den resande och skjutsande ingången frivillig öfverenskommelse.
Uti hvilket anförande Riksdagsmännen Svens Månsson och Pehr Pehrson från Calmare, Matts Ericson från Stock - 72(5 Eesv. och Ekon.
Beiänkanden, holms, och Abraham Jönsson från ÖsterGöthlands Län instämt. 11:0 Af Riksdagsmannen Per Benctsson från Halland är uti Memoria! anfördt, hurusom skyldigheten att bestrida fångars forslande är i betydlig nion känbarare, än Gäst * O 7 gifveriskjutsen och nied vida större ansvarighet förenad; i anseende hvartill Riksdagsmannen ansett billigt och yrkat, dels att Fångskjutslegan måtte fastställas lika som för Gästgifveriskjutseri, dels ock att författning mätte vidtagas, det till fångföringens bestri. dande ej må an lås sådane hemman, som äro mer än-gcdels mil från Landsvägen belägna. 12:0 Slutligen har Riksdagsfullmägtigen Lars Olsson från Calmare Län yrkat förhöjning, så väl i Krono- som Fångskjuts-legan med 50 proc. å dess nu vanande belopp eller 12 sk.
Banco för milen å den förra, men å fångskjutsen tili lika belopp med hvad för Gästgi. veriskjutsen nu erlägges, eller framdeles kan komma att bestämmas.
Då Utskottet, såsom en nödig förbere, delse till fullständigt besvarande af den i alla afseenden för Sveriges Jordbruk rich näringar vigtiga fråga:
Om dess uråldriga Skjutsinrättnings bestånd eller möjliga förändring, med omsorg granskat, icke allenast de motioner, som i detta ämne vid innevarande RiksMöte blifvit afgifne, utan äfven dan behandling, som detta så ofta omtvistade föremål fått vidkännas vid de föregående Riksdagar; så har Utskottets uppmärksamhet först blifvit fästad på det mindre lugn, som alltid synes hafva åtfjijt dessa ofverläggnin - Besv, ock Ekon.
Utsk, Betänkanden.