Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
På jul- delar af all skönhet. » bjudningarna under pauserna mellan ringdan- är här, såsom öfverallt, lifvets lag.
serna, lämpar sig utmärkt att göra dessa gamla Det skönas betydelse.
Vi Kärleken komma på villovägar i detta fall, såsom i hederliga sittlekar, såsom » Låna eld », » Franska klubben », » Eimleken », » Utgifva skvallertidning », En serie uppsatser för Idun, bearbetade efter alla, genom själfviskhet.
Vi få icke värdera » Skicka ut rykten », » Resa till månen », » Sitta på vår gåfva för det nöje, den lycka, de tillfällen utländsk källa af H. F. understol », » Sälja väf », » Mor skicka mig hit med en den förskaffar oss själfva blott.
Vi måste penning », » Passera graderna », » Borttappadt o c h VI.
glädja oss åt det nöje den sprider omkring sig, upphittadt, » » Gissa ut en mening », » Likheter o c h olikheter » » Taflor o c h deviser », » Lägga karaktä- med en uppriktig glädje, fri från den person- Personlig skönhet.
rer » m.
Nu för tiden ser man ofta liga fåfängans tvång.
Vi måste helga den, ungdomen rynka på näsan, då man föreslår att I less odlande är en annan tillämpning af det bruka den ödmjukt och alltid komma ihåg, att göra lekar, men i mina unga dagar ansåg man det som ett stort nöje.
Kanske bevisar det, att vårt sköna för ett särskildt ändamål, som i den är ett pund mer att aflägga räkenskap för.
uppväxande släkte är blasé, eller o c k kunna de synnerhet är kvinnans sak, och som icke rätte- Det finns tyvärr sorgliga exempel på det ej konsten att leka.
ligen bör missaktas.
K a n s k e n å g o n a f m i n a själfviska, förnedrande sätt, hvarpå skönhetens Ja, mina kära ungdomar, det är o c k en konst.
unga läsarinnor förvånar sig öfver ett sådant ädla gåfva kan brukas, så att den rent af blir Därför, I mammor, pappor o c h tanter, deltagen i jul i de ungas förströelser, sätten lif i leken (lik- uttryck som » odlandet af personlig skönhet ».
till förbannelse i stället för välsignelse.
Detta som I eljes sätten fart i arbetet).
Bara de k o m m a De hafva kanske vant sig vid att tänka, att bevisar dock dess verkliga värde, ty ju högre i gång, skola de ej sakna intresse o c h nöjet skall den ena födes vacker, den andra motsatsen, en sak är, dess förskräckligare kan den miss- ej utebli — ja, säkert skola våra ungdomar ön- och att i båda fallen naturen vore helt och brukas.
ska, att s o m det står i visan, » julen räcka skall hållet ansvarig, och att ingenting vidare åter- Låt oss nu se till i hvad mån vi kunna till påska ».
stode att göra.
Jag anser denna uppfattning odla ett behagligt yttre.
Mycket få äro riktigt Thorselia.
vara lika inskränkt, som om vi skulle påstå, vackra och mycket få riktigt fula; hela det att eftersom de små barnen födas okunniga, omtvistade territoriet, som ligger emellan dessa ingenting mer vore att göra.
båda ytterligheter, kan tagas i beslag genom Ehuru teoretiskt betvifladt och fömekadt, förståndigt bemödande.
Jag önskar att alla visa vi oss vanligtvis tro på önskvärdheten af kvinnor ville betrakta ett sådant bemödande Sen till, att IDUN och IDUNS MODE- personlig skönhet.
» Skönheten är förrädisk, såsom en naturlig och bjudande plikt.
Hvem TIDNING finnas hos alia edra bekanta!
är en snara, » säga moralisterna; men hvilken som helst, som icke ägnat frågan någon upp- Modernast!
Juvelerare Ringar, Armbaud, Kedjor, Silfverarb eten, Solidast!
Nålar, Bordsilfver.
K. A N D E R S O N Broscher, Kedjearmband, 1 JAKOBSTORR 1 BREF BESVARAS OMGÅENDE.
Billiaast!
390 IDUN 1895 för M Ä R K S A M H E T, S K A L L BLI F Ö R V Å N A D Ö F V E R ATT FINNA, S K Ö N H E T, SOM A L L T F Ö R M Y C K E T F Ö R B I S E S.
DIT R Ä K - ett friluftslif s o m hönssköterska.
Jag miss- unnar L I V I L K E N O E R H Ö R D S K I L L N A D, K A N S K E I B L A N D H E L A N A R JAG K O N S T E N ATT F Ö R A K R O P P E N, ATT U P P B Ä R A d e m icke detta burlif, men är oviss, o m vare sig hälsa eller portmonnä vinna därpå.
— Emel- S K L I L N A D E N M E L L A N ATT V A R A FUL O C H SE BRA U D T E, N N A S J Ä L E N S K L Ä D N A D T L I L SIN F Ö R D E L.
DET lertid Ä R må det räknas » hönsgumman » till förtjänst, L G I G E R I DEN U P P M Ä R K S A M H E T, SOM Ä G N A S H Ä L - K I C E EN B L O T T D A N S L Ä R A R N I N E H Å L L N N I G JAG S K U L L E att hennes inlägg i lönefrågan är sådant, att det SAN, S Ä T T E T O C H K L Ä D S E L N.
N Ä R A L L T K O M M E R V I L J A R E K O M M E N D E R A, MEN ETT B E H A G, M E D F Ö D T alls icke kan afskräcka en person m e d sundt o T m d ö m e från en dylik handtering, o c h att andra O M K R I N G, Ä R S K Ö N H E T A L D R G I E N B E S T Ä M D E G E N S K P.
F L L E R A Ö R V Ä R F V A D T, I S Ä T T E T ATT S K I C K A SIG, ET än de, s o m blifvit begåfvade m e d ofvanskrifna DEN B E R O R SÅ M Y C K E T PÅ DET V Ä X L A N D E S J Ä L S L I F V E T, D U N V I K A N D E AF A L L T, SOM Ä R D I S G R A C I Ö S T, O S K Ö N T nödvändiga egenskap, ej böra slå sig p å höns- P Å U T T R Y C K E T, P Å I N F A T T N I N G E N O C H EN O Ä N D L G I O C H S T Ö T A N D E, ETT H Ö G T U P P D R I F V A N D E AF D E N N A skötsel, det har hönsgumman o c h hennes erfa- M A S S A S A K E R, H V A R A F D E N U N D E R K A S T A S F Ö R Ä N - M Ö T Å L G I A K Ä N S L I G H E T, SOM D Ä R G I E N O M ATT D E N renheter bäst visat.
— tz.
D R I N G A R.
S Å R A S AF H V A R J E D I S H A R M O N I I DET N I T R Y C K A N D R A $ G Ö R A, F Ö R S T Å R A T T U N D V I K A F R A M K A L L A N D E T A F D Y L K I A K R O P P E N Ä R S J Ä L E N S K L Ä D N A D, EN K L Ä D N A D S OM D I S H A R M O N I E R, V A R E SIG I U T S E E N D E, G E S T E R E L L E R I B L A N D U P P B Ä R E S MED SÅ M Y C K E T L E D G I T B E H A G U P NOTISBOKEN.
S T M M A.
DET A N G E N Ä M A N I T R Y C K VI G Ö R A F R A M - O C H I B L A N D MED SÅ M Y C K E N Ä N G S L G I T A F A T T H E T.
Ä K A L L A S T L I L S T O R D E L G E N O M S A N N A R T I G H E T.
D E N Föreningen för beredande af lifränta VID H Ä L S O F R Å G A N B E H Ö F V E R JAG EJ U P P E H Å L L A MIG, tjänare har n u trädt i verksamhet härstä- G A M A L M O D G I A D E F I N I T I O N E N: » ATT V A R A A R T G I åt Ä R TY DEN G Ö R SIG D A G L G I E N M E R A G Ä L L A N D E O C H F Ö R - M A TT Ä G A O C H G Ö R A DE V Ä N L G I A S T E S A K E R PÅ des.
DET Sekreteraren, s o m träffas hvarje tisdag kl. F Ä K T A S AF B Ä T T R E K R A F T E R ÄN M I N A O C H PÅ A L L V A R - S 1 — 3 e. m.
n r 2 O Kungsträdgårdsgatan, 1 tr. V Ä N L G I A S T E S Ä T T », B R N I G A R D E N N A E G E N S K A P M Y C K E T L G I A R E G R U N D E R ÄN DEN, SOM R Ö R F Y S I S K S K Ö N H E T.
upp öfver gården, tillhandagår m e d upplysningar N Ä R A D E N K R S I T N A K A R A K T Ä R E N S S K Ö N A S T E D Y G D E R samt afsänder p å begäran program o c h stadgar.
K L Ä D S E L N U P P T A G E R M Y C K E T AF V Å R TID O C H O C H Ö R T J Ä N A R SOM S Å D A N ATT EJ R N I G A K T A S AF V i erinra, att medlemsafgiften är en gång för V Å R A O M S O R G E R O C H DET MED R Ä T T A; S K A D A B L O T T F alla 3 kr., att insättningarna, s o m böra ske pro- Å G O N S A N N K V I N N A.
ATT DET S Å O F T A Ä R B O R T K A S T A D T, ATT D Ö M A N AF gressivt efter tjänstetiden o c h alltid afse lifränta R E S U L T A T E N.
O R S A K E N H V A R F Ö R SÅ M Å N G A MISS- JAG H A R S E T T P E R S O N E R, H V I L K A S S Ä T T G J O R T TT 55 års ålder, göras i Ränte- o c h kapitalför- från E L Y C K A S I ATT K L Ä D A SIG VÄL, B E R O R A N T N I G E N L PÅ K I N A N D E N I T R Y C K SOM ETT S K Ö N T A N S I K T E, MED säkringsanstalten o c h att Fosterländska förenin- L I K G I L T I G H E T, B R I S T PÅ A R T I S T I S K K Ä N S L A E L L E R S ET T M A M A F Ö R M Å G A ATT F R Ö J D A O C H V E D E R K V C I K A gen OSS.
för hvarje 5 kronors insättning bidrager m e d ytterligare 1 kr.
för tjänare, tillhörande Stockholm.
B L I N D T E F T E R H Ä R M A N D E AF A N D R A M Ä N N I S K O R.
M D E DET M EN Å S T E K Ä N N E T E C K N A S AF EN S A N N S K Ö N - * SOM V E R K L G I E N BRY SIG D Ä R O M, B E M Ö D A SIG FÖ H R- E T S K Ä N S L A.
DET M Å S T E A L L T D I V I S A S J Ä L F B E H Ä R S K - Fredrika-Sremer-Förbundets stipendie- G Ä F V E S O M ATT SE SÅ BRA UT SOM M Ö J L I G T, SÅ N I N G; V I D A R E M Å S T E DET B E S J Ä L A S A F • ETT G O D T fonder.
P å grund af testamentariskt förord- L Ä N G E DE H A F V A DEN F Ö R E S T Ä L L N N I G E N, A T T A L L A M Å S T E H J Ä R T A.
OCH DET G I F V E S I N T E T F Ö R S K Ö N A N D E M E D E L, nande af framlidna fru Sophie Adlersparre, född K L Ä D A S I G L I K A, H V L I K E T M O T S Ä G E S AF N A T U R E N, KAN M Leijonhufvud, har till förbundet öfverlämnats S OM Ä T A SIG MED Ö N S K A N ATT S P R I D A G L Ä D J E ett kapital af k r 5,000 under benämning Leijon- SOM E J G J O R T TVÅ K V N I N O R L I K A.
F R U N T M I M E I R S T Ä L L E T F Ö R O B E H A G O M K R N I G SIG.
Imfvud-Adlersparreslca stipendiefonden.
Afkastnin- Ä R O SÅ R Y S L G I T R Ä D D A F Ö R ATT V A R A » EGNA ».
LIK- gen af nämnda fond skall i n o m vissa af testator VÄL P Å S T Å S DET, ATT » F U L H E T E N S H E M L G I H E T B E S T Å R bestämda släktled utgå s o m yrkes- eller studie- EJ I O R E G E L B U N D E N H E T E N, U T A N I ATT V A R A O I N T R E S - stipendier åt kvinnliga medlemmar af släkterna Leijonhufvud o c h Adlersparre.
S A N T ».
MÅ H V A R J E K V I N N A S T U D E R A SIN E G E N S T I L, Från Iduns läsekrets.
Till förbundets Allmänna stipendiefond har SIN HY, S I N A F Ö R D E L A K T G I A S I D O R O C H M O D G I T S K A P A genom lokalkomitén i Södermanland öfverlämnats DEN D R Ä K T, SOM F R A M H Å L L E R DET B Ä S T A O C H G Ö R EN P R O T E S T MOT » HÖNSGUMMANS » 4,050 kronor oeh g e n o m lokalkomitén i Kristian- DET S Ä M S T A I H E N N E S Y T T R E M I N D R E S Y N L I G T.
ATT stad 3,863 kronor m e d villkor att tillräknas re- E R F A R E N H E T E R.
spektive läns afdelningar af nämnda fond.
B L I N D T F Ö L J A M O D E T Ö F V E R L Ä N N I A R OSS ÅT G O D T Y C - KET AF DE O R A K E L, S Ö M M E R S K O R N A, SOM VI L Y D A Ifrig läsarinna af » Idun » och själf funderande på, Max Nordau, Menrik Ibsen och kvinno- I S T Ä L L E T F Ö R ATT L E D A, MED DE S Ä M S T A R E S U L T A T hvad jag skall finna på för att förtjäna några hundra kronor årligen, har jag m e d stort intresse frågan var det omfångsrika ämnet för ett före- F Ö R SÅ VÄL V Å R A P O R T M O N N Ä E R SOM V Å R T U T S E E N D E 1 läst såväl » Biens » råd s o m senare » Hönsgum- drag af major E. Schenström, som här o m afto- EN DEL K V I N N O R, SOM EJ Ä R O F Å F Ä N G A, T Y C K A, mans » erfarenheter.
Jag måste tillstå, att » ett nen hölls i Musikaliska akademien till förmån ATT JU M I N D R E TID O C H T A N K E DE Ä G N A Å T D E N N A m y c k e t tilltalade mig, o c h att det gjorde för föreningen » Sveriges framtid ».
råd » mig ledsen, då en vän till mig, s o m fått Idun en Gent emot Nordaus kritiska påstående o m SAK, D E S S B Ä T T R E.
D E S Ä T T A PÅ SIG H V A D SOM dag tidigare än jag, k o m o c h berättade, att nu Ibsens diktning, att den är dunkel o c h att den H E L S T, SOM H Ä N D E L S E V I S K O M M E R I D E R A S V Ä G, stod där en artikel, s o m visade att » Biens » råd framställer kvinnan i en allt för ljus dager i F Ö R U T S A T T ATT DET Ä R N Y T T G I T O C H A N S T Ä N D I G T, O C H ej ett godt dylikt, utan tvärtom.
— Nyfiknare motsats m o t mannen inlade talaren sin bestämnda var Ä R O F U L L K O M L G I T L I K G I L T I G A F Ö R S I T T U T S E E N D E än U R vanligt började jag studera » Hönsgummans » rön, gensaga.
Ibsens hela diktning går ut p å att m e n innan jag läst många rader förstod jag, att väcka d e hos kvinnan slumrande krafterna o c h E S T E T I S K S Y N P U N K T.
JAG A N S E R DET I C K E S Å S O M den artikeln ej skulle kunna rubba mina åsikter att framkalla d e n kvinnliga individualiteten.
EN F Ö R T J Ä N S T, U T A N SOM ETT FEL A T T V A R A L I K G I L T I G i hönsfrågan.
Först o c h främst äro ju hönsgum- Talaren refererade flere af Ibsens arbeten, hvar^ F Ö R DET I N T R Y C K, VI G Ö R A PÅ Ö G A T - mans erfarenheter 20 år gamla o c h således täm- vid p å tal o m Nora omnämndes, att h o n lär MEN D E S S A U T G Ö R A I A L L A F A L L U N D A N T A G.
ligen D E förlegade o c h otillämpliga nu, o c h dessutom vara så verklig, att h o n ännu lefver i Köpen- j u blott, huru en ovanligt opraktisk hamn efter att h a handlat s o m i Ibsens fram- FLESTA K V N I N O R BRY SIG NOG OM, H U R DE beskrifves SE UT; person går till väga vid ett företags startande, ställning.
M e d afseende på kvinnofrågan anslöt DET Ä R O F T A R E O K U N N G I H E T ÄN L I K G I L T I G H E T, SOM eller m e d andra ord huru man icJce skall bära sig sig talaren till I b s e n: » Låt kvinnan få frihet, m e n Å S T A D K O M M E R S Å D A N A B E D R Ö F L G I A R E S U L T A T, S O M åt vid hönsskötsel.
äfven ansvar! » MAN O F T A F Å R SE.
DEN I N S T I N K T M Ä S S I G A K Ä N S L A N Icke kan väl någon tro, att man absolut be- Därefter följde e n redogörelse för » Sveriges F Ö R DET R Ä T T A P L A G G E T, DEN R Ä T T A F O R M E N höfver O C H välja ett f. d. lönkrögeri eller handelsbod framtids » principer, flere gånger förr utvecklade till F Ä R G E N Ä R I C K E SÅ A L L M Ä N, MEN JAG Ä R Ö F V E R - sin o c h hönsens fristad lika litet s o m ett så i Idun, o c h en uppmaning ställdes till » alla ren- ödsligt liggande ställe, att man ej på nära håll hjärtade kvinnor » att lämna kämparna för d e m T Y G A D OM, ATT D E N N A K Ä N S L A, SOM VI B E N Ä M N A har e n handfast granne, som, o m så skulle be- sina sympatier o c h sitt stöd.
GOD S M A K, KAN F Ö R V Ä R F V A S, D Ä R DEN I C K E Ä R M E D - höfvas, k a n » focka ut » såväl zigenarföljen s o m * F Ö D D.
VI K U N N A L Ä R A AF N A T U R E N O C H A F K O N S T - landsvägsriddare.
andra Svenskt knypplingskonstverk Mom. N Ä R E R N A O C H AF DEM, H V I L K A S D R Ä K T A L L T D I Ä R H - man så enfaldig, så kan då detta omöjligt För medel, s o m insamlats i n o m några till familjer Ä A r R i läggas M O N I S K O C H B E H A G L I G, O R S A K E R N A T L I L V I S S A E F F E K T E R d e stackars hönsen till last, för såvida hufvudstaden (genom h r r Odhner, Hildebrand man icke af umgänget m e d dessa befjädrade, O C H S A M M A N S Ä T T N I N G A R.
R E F O R M E N H A R B Ö R J A T; o c h Silfverstolpe) har från fröken Aurore Ingelote ' m e n just icke begåfvade varelser tagit så djupt spetsaffär i Vadstena beställts en större altarduk, DET Ä R I C K E PÅ L Å N G T NÄR SÅ S V Å R T NU SOM F Ö R intryck, att till o c h m e d hjärnan lidit däraf, eller s o m i dagarne blifvit färdig att afsändas till sin EN DEL Å R S E D A N ATT B Ä R A EN K L Ä D N I N G, SOM Ä R m e d andra o r d blifvit » en riktig hönshjärna ».
bestämmelseort E o m, för att där pryda altaret i Att Ä N D A M Å L S E N L G I O C H V A C K E R, U T A N ATT V A R A I Ö G O - hönsgumman ej bättre sett till hönshuset, S:ta Birgittas kapell.
Arbetet, ett det vackraste än NEN F A L L A N D E.
MEN M Y C K E T Å T E R S T Å R ATT G Ö R A.
att snön tryckte ned taket, visar en ovanlig bevis p å knypplingskonstens fortfarande höga brist på omtanke, m e n däremot alls ej olämplig- V Å R A K V N I N O R B E H Ö F V A ATT VÄL U P P O D L A EN A R T I S - af att anlägga hönseri, under förutsättning ståndpunkt i Vadstena-orten, har utförts af e n heten enda kvinna, Mathilda Andersson i Tollebäcken, T I S K B L I C K O C H F R G I Ö R A SIG F R Å N S I N A S Ö M M E R S K O R S klokt o c h beräknande tillvägagående.
Den Hagebyhögs socken, o c h har kraft omkring ett af ett ringaste torpare på landet vet, att han höstetid års trägen m ö d a samt fordrat användnnde af 500 T Y R A N N I.
måste tillse uthusen, så att d e kunna motstå vinterns snö o c h stormar.
Uppbyggandet af ett TVÅ G Y L L N E R E G L E R G Ä L L A F Ö R K L Ä D S E L N, S Å V Ä L ändamålsenligt hönshus, hvarigenom ladugårdens SOM F Ö R A R R A N G E R A N D E T AF V Å R A HEM.
A F V E N apterande därtill nndvikes, utgör för öfrigt en så ringa H Ä R Ä R K O N S T E N I N Y T T A N S T J Ä N S T.
I N G E N K L Ä D - kostnad, att den ej b ö r kunna afskräcka någon.
N I N G KAN V A R A BRA, SOM EJ Ä R F U L L K O M L G I T L Ä M - Det enda rimliga i hönsgummans artikel var P A D E F T E R D E N, SOM BÄR DEN, O C H E F T E R S I T T frukthistorien, men den såväl s o m kyrkskjutsen Ä N D A M Å L.
D E S S S K Ö N H E T O C H B E H A G M Å S T E N A T U R - j u egentligen ej m e d hönseriet att göra, o c h har det v a r dock detta som födkrok Biens artikel L G I T H Ä R F L Y T A AF D E S S L Ä M P L I G H E T.
I M I T A T I O N E R i första rummet.
— H v a r o c h en har j u O C H M E N N I G S L Ö S A P R Y D N A D E R B Ö R A U N D V I K A S gällde O C H sin smak, o c h det är möjligt att det finnes per- M A T E R A I L O C H A R B E T E V A R A DET B Ä S T A M Ö J L I G A.
soner, s o m föredraga ett instängdt stadsrum, linne- S Ä T T E T U T G Ö R EN A N N A N B E S T Å N D S D E L AF F Y S I S K o c h (o, höjd af kval!)
strumpstoppning fram söm par knyppelpinnar.
Svenska kvinnoföreningens gåfvokomité.
Sedan gåfvokomién började sin verksamhet våren 1892 har den, dels g e n o m att realisera öfver- lämnade värdeföremål af allehanda slag, dels g e n o m till densamma insända kontanta bidrag, insamlat i rundt tal 18,180 kr.
som ställts till hufvudföreningen, Svenska kvinnoföreningens för fosterlandets försvar disposition.
Såsom synes af ett tillkännagifvande å annat ställe i denna tidning, fortsätter komitén sin verksamhet.
IDUN 1896 391 i ledighet o c h framställningen blifvit i tekniskt hänseende mera afrundad.
operan gaf i torsdags f. v.
konsert m e d biträde af h r Franz Mummel, dock egendomligt nog inför en ej alltför talrik, men dess m e r tack- sam publik.
Den framstående konstnären utför- de bl.
a. Schumanns o c h Griegs a-moll-konserter, resp. o p.
54 o c h 16, bägge betydande komposi- tioner i sitt slag; o c h här hade hr R.
godt till- fälle att visa de bästa sidorna af sin k o n s t: ett distinkt o c h klart spel, fulländadt i tekniskt hän- seende o c h understödt af nobel o c h väl genom- tänkt uppfattning af det spelade.
Hofkapellets ackompanjemang till dessa båda mästares ton- sättningar var under h r Nordqvist ledning helt enkelt utmärkt.
H r E u m m e l biträdde därjämte vid utförandet af en suite för pianoforte o c h orkester af d e n norske kompositören Ole Oisen, som här själf anförde.
Suiten, som består af fem korta satser, är ej vidare originell, m e n af rätt anslående verkan, hvilket o c k framgick där- af, att ej mindre än tvänne af dess satser måste omtagas.
Samme kompositörs förspel till o p.
» Stieg Hvide » hade däremot saklöst kunnat ute- lämnas från programmet, oklart tänkt och oklart genomfördt s o m det var.
hofkapellet, som hade en alltigenom förträfflig afton, utförde dess- utom tvänne bekanta o c h anslående småstycken af Eameau.
Första Eleonora Duse-föreställningnn gifves å k. operan härstädes d e n 14 dennes, då » Kame- liadamen » af A l e x.
Dumas k o m m e r att uppföras.
E n Shakespeareföreställ- ning på vår Dramatiska teater bjudes just icke hvarje dag, ja, icke hvarje spelar ens, o c h en stämning af mindre vanlig förväntan förnams ock öfver d e n distinguerade premiérpublik, s o m i måndags afton till sista plats fyllde salongen vid Kungsträdgårdsgatan.
m:t konungen m e d uppvaktning gaf m e d sin närvaro ökad festlighet åt d e n sällsporda teaterhändelsen.
Det var » K ö p m a n n e n i V e n e d i g », i den Bolin- ska bearbetningen efter Hagbergs öfversättning, till hvars upptagande associationen långt omsi- der samlat djärfhet nog, väl främst f ö r att låta herr Hillberg mäta sina krafter i en roll, den han länge, säges det, m e d liflig åstundan omfattat.
Också knöt sig, naturligt nog, kvällens intresse hufvudsakligen kring Shylocks framställare.
Man hade väntat en af dessa fullödiga prestationer, af hvilka d e n framstående skådespelaren visat sig mäktig, då h a n m e d verkligt nit ägnat sig åt en uppgift, en af dessa lyckliga konstnärliga hängifvelser, ur hvilka en karaktär står fram, mejslad i hvarje detalj, s o m i en gjutning.
O c h man blef ej bedragen.
Hans Shylock kan vär- digt ställas v i d sidan af några bland d e bästa karaktärstolkningar, han tid emellan gifvit oss från scenen.
D e t lifligaste bifall k o m h o n o m o c k till del, synnerligen efter d e stora scenerna i andra o c h fjärde akterna.
Främst att nämna bland de öfriga är fru Ho- ' tings Portia, som, strålande af fägring, var lika intagande under frierierna i den förnäma damens salong s o m öfvertygande värdig i domareförkläd- naden i dogepalatset.
H r Skånbergs Bassanio ut- märktes af ungdomlig värme, då däremot h r Olsson s o m Antonio föreföll skäligen matt.
Det samma måste o c k sägas o m hr Palmes bleksik- tige L o r e n z o; mera illusion gaf då fru Sandell som hans brud Jessika, judedottern.
H r Hed- lund s o m Lancelot o c h fröken Janson s o m Nerissa förtjäna att m e d erkännande nämnas.
Föreställningen drog rätt långt ut på tiden, men intresset o c h bifallet voro, s o m sagdt, ut- hålliga, ännu en gång befästande erfarenheten, att talet o m brist på resonnans f ö r det stora skådespelet h o s våra dagars teaterpublik i grun- den är ett ganska tomt o c h oberättigadt tal.
Fru Eva Nansen gaf i fredags sin konsert å Musikaliska akademiens stora sal, hvilken var fylld till sista plats af en väntansfull o c h m e r än vanligt distinguerad publik, bland hvilken befunno sig konungen, kronprinsen samt prin- sarne Carl o c h Eugen.
Förväntningarna blefvo ej heller besvikna.
Eröfrades ej åhörarne genast med programmets första eller andra nummer, så gåfvo de sig d o c k helt på nåd o c h onåd efter tredje o c h fjärde numren, » Lok » o c h » Kvseld- sang f o r Blakken », båda af Grieg.
Bifallet blef nu m e d ens entusiastiskt.
K o m m o så program- mets båda kanske mest gripande nummer, » Mo- derssorg » af J. Selmer o c h » Syng mig hjsem » af E.
Neupert.
A f hvilken mäktig känsla o c b hvilket djupt v e m o d präglades ej tolkningen af dessa sånger!
Man greps ända innerst däraf, och säkerligen v a r efter deras åhörande intet öga torrt.
Applåderna nästan förstummades af den inre rörelse, som gripit alla efter det oöfver- träffliga föredraget.
Bland pärlorna torde sär- skildt o c k böra nämnas Emil Sjögrens » Och inte vill j a g sörja ».
Schuberts » Erlkönig » föredrogs ock särdeles dramatiskt o c h målande.
A t t fru Nansen äfven har uttryck för det skälmska o c h humoristiska visade h o n i sånger sådana s o m » Bestikkelse » af S.
Lie, » Fuge » af Chr.
Sinding och » Träset » af P. Lasson.
Nästan hvarje num- mer å programmet vore f ö r öfrigt förtjänt att framdragas, ty alla tolkades nästan lika utmärkt.
Fru N. är tvifvelsutan d e n bästa romanssånger- ska, s o m på senare tiden uppträdt härstädes, Lilian Sanderson ej ens undantagen.
— Eösten är liten, m e n väl utbildad o c h användes m e d utsökt finess.
Efter programmets sista nummer satt publiken mangrant kvar på sina platser o c h gaf sig e j, förrän sångerskan sjungit ännu ett par stycken.
— Ackompagnementet sköttes på det mest fulländade o c h delikata sätt af fröken Caroline Bergh, hvilken därjämte visade sig s o m en mycket lofvande solist i några pianostycken af Beethoven, Moszkovski, Grieg o c h Liszt.
Fru N.
återkommer i januari o c h gifver då åter konsert härstädes — en underrättelse, s o m nog k o m m e r att glädja alla hennes här nyför- värfvade vänner.
Svenska Teaterförbundet gifver till förbundets förmån en matiné å Dramatiska teatern instun- dande söndag d e n 8 dennes kl. V 2 e. m.
Pro- grammet upptager Echegarays enaktsskådespel » Med samma vapen », konsertafdelning af artister från k. operan samt sist lustspelet » I köket ».
2 F i l h a r m o n i s k a s ä l l s k a p e t s k o n s e r t ägde rum i tisdags afton, alltså sedan Iduns hufvudnummer redan lagts i press.
Vi nödgas därför inrymma v å r t korta meddelande om densamma i detta nummers bilaga, som tryckes en dag senare.
Skiss för Idun af NATHALIA WALLENGREN.
(Forts.) M a n s t e g u p p från b o r d e t o c h b e g a f s i g sig å t e r i n i r ö d a s a l o n g e n.
D e n lifliga stämningen slappnade i en angenäm mak- lighet.