Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ej nia Adelskap, eller Greflig eller Friherrlig »värdighet, svin hädanefter förlänas, tillfalla flere än den, hwilken adlad eller upphöjd bliftvit, saint efter honom hans äldste manlige Bröstarfwing i rätt nedstigande, led efter led, samt ester denna grens utgång, Stamfadrens närmaste manlige afkomling, och sa widare. 8 38.
Alla ifrån Konungen utgående Expeditioner och befallningar, utom i Coinmando-mäl, skola, för att blifwa gällande, contrasigneras af den Föredragande, som ware answarig, att de instämma med deröfwer sörda Protoeoll.
Skulle den Föredragande finna något Konungens beslut wara stridande emot denna Regerings-Form, göre han i StatsNädet derom föreställning; Urkar Konungen ändock, att ett sädant Beslut skall utfärdas, »vare det dä dea Föredragandes rättighet och pligt, att sin Contrasignation derä »vägra, samt nedlägge han i följd deraf sitt Embete, hwilket han icke »nä ätertaga förr, än Riksens Ständer hans förhällande pröfwat och gillat.
Emedlertid »vare han tvid sin lön och öfriga tjenste» atföljande inkomster bibehällen. 8 39. Will Konungen utrikes resa, meddcle Han Stats-Nädet in Pleno denna sin föresats och inhenite deh tankar deröfwer, pä sätt 9 H omtalar.
Konungen derefter sädan resa och den »verkställer, besatte sig ej med Rikets Styrelse eller utöfwe den Konungsliga »nagten, sä länge Han utrikes »vistas, utan före Stats-Nädet, under sädan 32 E.rpcdiiwucr lill Riks-Atänden.
Konungens fränwaro, Regeringen i Hans narnn, med all den rätt, som denna Negerings-Form Konungen tillägger; dock ina ej Stats-Rädet någonsin Adcligt stand och »värdighet förläna eller till Gref ligt och Frihcrrligt stand upphöja, eller Riddare wärdighet utdela; äfwensoni alla lediga Syslor endast tills widare kunna förwaltas af dem, som Stats-Rädet dertill förordnar.
Huru förhallas skall, derest Konungen längre tid än Tolf mänader ur Riket blifwer, derom warder i 91 F stadgadt. 8 40.
Blifwer Konungen sa sjuk, att Han icke Rcgerings-Arenderne wardar, förwalte Stats-Rädet Styrelsen, pä det sätt, som i föregående Z bestämmes. 8 41.
Konung ware myndig, dä Han Tjuguett är fyllt.
Dör Konung innan Thronföljareu denna älder uppnätt, föres Styrelsen af Stats-Radet med Konungslig magt och myndighet i Konungens namn, intill dep Riksens Ständer sammankomma, ställande sig Stats-Rädet denna Regerings-Form till owilkorlig efterlefnad. 8 42.
Skulle den olycka tima, att hela Konungahuset, inom hwilket Arfsrätteu till Riket räknas, pä manliga sidan utginge, dä förwalte äfwen StatsRädet Regeringen med Konungslig magt och myndighet, intill dep Riksens Ständer hinna sammankomma.
Uti Bilaga till Mem.
N:o 1. 33
Uti cilla de fall, hwaroin föregående fyra 88 handla, skola samtlige Stats-Secreterarne i StatsNädet wara närwarande och rösta. 8 43.
Gär Konungen i Fält, eller till aflägsnare inrikes orter reser, förordne Han fyra af StatsNadets Ledamöter och ibland dem Justitice-StatsMinistern att föra Regeringen i de nial.
Konungen föreskrifwer.
Med de mäl.
Konungen dä Sfelf afgör, förhällcs pa det sätt, som 8 8 stadgar. 8 44.
Ingen Prins af det Konungsliga Huset, det ware sig Kron-Prins, Arf-Furste eller Furste, mä gifta sig utan Konungens »vetskap och samtycke.
Sker det ändock; hafwe han förwerkat arfsrätt till Riket bade för sig, barn och efterkommande. 8 45. Hwarken Swea Rikes Kron-Prins och ArfFurste eller Prinsar af det Konungsliga Huset skola hastva något Lif-Geding eller Civilt Embete; dock kunna efter gammalt bruk Titlar af Hertigdöme» och Furstendöme» dem tilläggas, utan rättighet till de Landskap, hwilkas namn de bära. 8 46.
Landet skall förblifwa indeladt i Höfdingdömen under den »vanliga Landt-Rcgcringcn.
Jugen General-Gouvcrueur inom Riket ma hädanefter förordnas. 3 34 Expeditioner till Riks-StLnden. 8 47.
Rikets Hof-Rättcr och alla andra
Domstolar skola ester Lag och laga Stadgar döma; Rikets Collegicr, Landt-Regeringen tillika med alle andre Werk samt högre och lägre Embetsman, skola förmasta de dem Åliggande syslor och wärf, enligt de Jnstrnctioner, Reglementen och föreskrifter, som redan gifne äro eller framdeles kunna gifwas, lyda Konungens bud och befallningar och räcka hwarandra handen till fullgörande deraf och af allt hwad Rikets tjenst utaf dem fordrar; blifwande de Konungen i laga ordning answarige, om något utaf deni underlätcs och försummas eller olagligen behandlas. 8 48.
Hof star under Dest enskilda styrelse; kunnande Han häruti förordna som Honom godt synes.
Alla beställningar wid sitt Hof mä Konungen efter behag tillsätta och derifrån afsätta. 8 49.
Ständer skola i kraft af denna Grundlag sammankomma, enär fem är ifrån den sist hällne Riksdagens slut förflutit.
Uti hwarje NiksdagsBeslut skola Riksens Ständer bestämma dagen, da de till följe häraf ater sammanträda samt uttrycklig Riksdags-Kallelse, med nödiga föreskrifter i afseende pa Niksdagsnianna-Walen, deruti intaga.
Konungen ware dock obetaget, att Riksens Ständer dcrförinnan till Urtima Riksdag kalla.
Bilaga till Meni. N:o 1. 35 8 50.
Niksdagarnc skola hällas i Rikets Hufwudstad, utom i de fall, da Fiendens framträngande eller Pest eller andre lika wigtige hinder göra det omösligt, eller för Riksens Ständers frihet och säkerhet wädligt.
Konungen ntsätte da, i samråd med Riksens Ständers Fullmägtige uti Bangucn och RiksgäldsContoirct, en annan ort, der Riksens Ständer böra sa,ilias, och kalle dem dit till den tid de ssclfwe förut bestämt. 8 51.
I de fall, dä Konungen eller Stats-Rädet sammankalla Riksens Ständer, fastställes tiden till Riksdagens begynnelse efter trettonde och inom femtionde dagen frän den, dä Kallelsen blifwit uti Hufwud stadens kyrkor kungsord. 8 52.
Landtmarskalk och Taleman för Borgare- och' Bondc-Ständen samt Secreterare för BondcStändet utnämne Konungen.
Ärkc-Biskop ware alltid Taleman för Preste-Ständct. 8 53.
Riksens Ständer wälje genast, sedan Riksdagen blifwit öppnad, de Utstött, hwilka skola Ärenderne bereda.
Ctt boiistitutions-Utstott, att wäcka och upptaga frågor, rörande förändringar i Grundlagarne, och yttranden deröfwer till Riksens Ständer afgifwa, samt att granska de i Stats - 36 Expeditioner till Riks-Ständen.
Rådet förda Protocoll; Ett Stats-Utskott, att utreda och för Riksens Ständer uppgifwet StatsWerkets och Niksgälds-Werkets tillständ, förwaltning och behof; Ett Bewillnings-Utskott, att föreslå Bcwillningcus fördelning; Ett Bauco-Utskott, att öfwerse Vanqucns styrelse och tillstånd samt föreskrifter om Vanco-förwaltningen gifwa; Ett LagUtskott, att utarbeta förslag till Civil- Criminaloch Kyrko-Lagarnes förbättring; samt ett Allmänt Beswärs- och Oeconomiskt Utskott, att anmärka brister i de allmänna HushällningS-austalternc och förändringar deruti föreslå. 8 54.
' Askar Konungen af Riksens Ständer ett särskildt Utskott, att med Honom öfwcrlägga om Arender, hwilka icke till andre Utskotts befattning höra och Han pröfwar böra hcmlige hällas, utwälje Riksens Ständer ett sadant; dock äge det icke magt, att fatta beslut, utan endast att till Konungen afgifwa yttranden öfwer de mål, Konungen detsamma meddelar. 8 55.
Ej mä Riksens Ständer i Konungens öfwerwaro öfwer något ämne besluta.
Andre Riksens Ständers Utskott, än det i föregående § omnämnde, kunna icke inför Konungen nagra öfwerläggningar halla. 8 56.
Allmänna frågor, som uti Riksens Ständers Plena wäckas, mä ej till ett omedelbarligt afgörande der upptagas, utan skola öfwerlemuas till Bilaga till Meni.
N:o 1. 37 behörigt Utskott, som äge, att dem utreda och deröfver sig yttra.
Utskottens Förslag skola först i Ständens Plena framställas till antagande eller förkastande, utan förändringar eller tillsatser.
Göras derlvid i Ständens Plena sädana anmärkningar, som hindra antagandet, erhälle Utskottet del af detze anmärkningar, för att derefter Förslagen ytterligare granska och scmka.
När ett salunda beredt Förslag till Ständen återkommer, dä äge de magt, att detsamma oförändradt eller med förändringar antaga eller ock alldeles förkasta. 8 57.
Swensta Folkets urgamla rätt, att sig beskatta, utöflvas af Riksens Ständer allena tvid Allmän Riksdag. 8 58. Wid hwarje Riksdag läte Konungen upptvisa Stats-Werkets tillständ i alla dest delar, till inkomster och utgifter, fordringar och skulder, för det Stats-Utskott, som Riksens Ständer uttvälja.
Skulle genom Traktater med främmande Magter nägra medel Riket tillflyta, skall för dem pä lika sätt redowisas. 8 59.
Efter Rikets och Stats-Werkets tillständ och behof läte Konungen till Utskottets öfverläggning framställa htvad
Staten kan tarfva utöfver de ordinarie Inkomster, och hwilka behof genom Bewillningar böra fyllas. 38 Expeditioner till Riks-StLnden. 8 60.
Till desse sednare räknas Sjö- och Landt-Tullssanit Accis-afgifterne, Postmedlen, Charter Sigillatcrafgiftcn, Husbehofs-Bränneri-medlcn saint hwad Riksens Ständer dehntom särskildt htvarje Riksdag såsom Bewillning sig ataga.
Ej ina nägra allmänna afgiftcr, af hwad namn och beskaffenhet som helst, utan Riksens Ständers samtycke kunna förhöjas, Stora Sjö-Tullen ä inkommande och utgående spanncmäl allena undantagen.
Ej heller mä Konungen Statens Inkomster förpakta eller, till winning för Sig och Kronan eller enskilde Personer och Corporationer, nägra Monopolier fastställa. § 6k.
Alla asgiftcr, som Riksens Ständer under de i föregående § nämnde titlar bewiljat, skola utgå i sein är, räknade ifrän och med det ärets början, som infaller efter det, dä Bewillningcn fastställd blifwit. Warda Riksens Ständer dcrförinnan af Konungen eller StatS-Rädet sammankallade, upphöre Bewillningen, hwartill alla ofwannämnde afgifter räknas, med det ärets utgäng, dä en sädan Riksdag börjar. 8 62.
Sedan Stats-Werkets behof blifwit af StåtsUtskottet nppgifne och af Riksens Ständer pröfwade, ankommer det pä Riksens Ständer, att en deremot swarande Bewillning sig ätaga samt att tillika fastställa, huru särskilda summor deraf skola till särskilda ändamäl anwändas, och dehe summor under bestämda Hufwndtitlar uti Niks-Staten anslä.
Bilaga till Meni. N:o 1. 39 8 63.
Defiutom böra för oförsedde händelser twänne särskilde tillräcklige summor afsättas och an slas, den ena atl wara tillgänglig da Konungen, till Rikets förswar eller andra högst wigtiga och angelägna ändamäh sedan hela Stats-Nädets tankar dcröswer bliswit 'nhemtade, finner den wara onndwikligen nödig; dm andra att nr Riksens Ständers Banque, wid infallande Krig, af Konungen lyftas, sedan Han Stall-Rädet in Pleno hört och Riksens Ständer sammaikallat.
Ständers förseglade Anordning r sistnämnde summa ma ej förr brytas eller summar as Banco-Fullmägtige utbetalas, än sedan Riksdigs-Kallelscn bliswit i Huswudstadcns Kyrkor wedernörligen kungjord. 8 64.
Sä wäl kstkets ordinarie Stats-medel och Inkomster som h>ad, pä sätt omförmäldt är, under namn as extaordinarie Utlagor eller Bewillningar till Stats-tzcrket af Riksens Ständer ansläs, ware under Knungens disposition, att till de as Riksens Ständer pröswade behof och ester den upprättade Staten a ordnas. ' 65.
Defia medel mä 'cke annorlunda anwändas, än faststäldt bliswit; wcande Stats-Nädets Ledamöter answarige, om de Aja afwikelse derifrän äga rum, utarl att till Protmtllt föreställning dcreinot göra, samt anföra hwad 'ikscns Ständer i denna del sörordnat. 40 Expeditioner till Riks-Ständen. 8 66.
Riksens Ständers Riksgälds-Contoir förblifwer, säsom hittills, under Riksens Ständers styrelse, inseende och förwaltning; och dä Riksens Ständer ätagit sig answar för den Rikets Gäld, Contoiret ouibesörjer, sa komma Riksens Ständer, sedan Stats-Utskottet öfwer Contoirets tillstånd och behof sig utlätit, att genom särskild Bewillning tillsksuta de medel, som för betalande af denna Gäld, till ränta och Capital, oumbärlige finnas, sc att Rikets Credit warder bibehällen och wärdad. 8 67.
Ombud i RiksgäldsContoiret biwiste ej Fullmägtigcs sammankomste' oftare, än dä Fullmägtige ästunda, att med hönö» öfwerlägga. 8 68.
De till RiksgäldS-Werket yrande och dit anslagne incdel mä icke under ntzou förewändning eller med hwad wilkor som hlst derifrän ryckas eller anwändas till andra bellf än dem, Riksens Ständer bestämt.
Allt förorllande, som deremot strider, ware kraftlöst. 8 69 Uppstä, antingen hos tiikscns Ständers Plena gemensamt eller uti nägotckNiks-Ständen, betänkligheter att antaga hwa Stats-Utskottet tillstyrkt uti det, som rörer anllgcu Statens reglerande eller Bcwillningens derster lämpade hela belopp, eller hwad till Riksg ds-Contoirets Utgifter och Inkomster hörer, eller grunderne för Riksgälds - Bilaga till Mem.
N:o 1. 41 Contoircts styrelse och förwaltning, dä böra de skäl anföras, pä hwilka sädane betänkligheter sig stödsa, saint meddelas Stats-Utskottet, som derefter tage Ärendet under ytterligare öfwerwägande.
Anser Stats-Utskottet sig icke kunna afwika ifrån dep redan afgifne yttrande eller instämma uti Riksens Ständers eller ett särskildt Ständs tankar, utnämne dä Utskottet Deputerade, som uti det eller de Ständ, der betänkligheter uppkommit, företräda och närmare upplysa förhällandet.
Förblifwer något Ständ ändock wid den mening, det förut fattat, afgörcs saken efter tre Ständs beslut.
Stanna twä Ständ emot twä, dä skall Stats-Utskottet förökas med sä mänga Ledamöter utaf Riks-Ständen, i wänlig ordning walde, att de blifwa tretio af hwarje Ständ.
Sedan en af detta särskilda Utskotts samtelige Ledamöter blifwit utlottad, röste de öfrige samfält och icke efter Ständ med slutna sedlar till owilkorligt antagande eller förkastande af hwad Stats-Utskottet tillstyrkt, blott i de frägor, hwarom Riks-Ständen warit af skilsaktiga tankar; kommande de fleste salunda röstandes mening att gälla såsom Riksens Ständers Beslut. §. 70.
Dä summan, som genom Bewillning utgöras bör, blifwit af Riksens Ständer bestämd, skola de uttryckligen uppdraga ät deras walda BewillningsUtskvtt att författa Förslag till berörde summas fördelande och utgörande, att uppgifwa grunderna dertill och att utreda sätten, huru desamma böra i hwarfe särskildt fall tillämpas; hwilket allt Bewillnings-Utskottct skall Riksens Ständers Plena underställa. 42 Expeditioner till Riks-StLnden. 8 71.
Nppar sig skiljaktighet emellan flere af RiksStänden ont besia grunder, sätten af deras tillämpning och Bcwillniugens fördelning till utgörande, eller skulle, hwad icke wantas
Lör, nägot NiksStand allena söka undandraga sig det deltagande uti den fastställda Bewilluingssumman, som Bewillnings-Utskottet föreslagit, da skall hwarje RiksStänd, som ändring uti Bewilluings-Utskottets Förslag astundar, meddela de öfrige sina skäl dertill, samt uppgifwa det sätt, pä hwilket en sadan ändring mä minnas, utan att ändamälet förselas.
Häröfwer höres Bewillnings-Utskottet, hwarefter Riksens
Ständer skola till afgörande företaga den eller de frågor, om hwilka skiljaktighet dem emellan uppstått.
Bifalla tre Ständ hwad emot BewillningsUtskottcts Förslag i en eller annan del anmärkt blifwit, warde Förslaget i desia delar förkastadt.
Afflå tre Ständ hwad ett särskildt
Ständ härutinnan yrkat, men detta ändock wid fin mening förblifwer, eller stanna twä Ständ emot twä, dä stall saken öfwerlemnas till afgörande, pä det sätt 69 Z föreskrifwcr, ät Stats-lltskottet, förökadt till ett sädant antal af Ledamöter, som der bestämmes.
Bifalla detta Utskotts fleste Ledamöter Bewilluings-Utskottets
Förslag i en eller flere as de delar, hwaruti Riksens Ständer icke förut detsamma enhälligt antagit, blifwe detta Förslag härutinnan med all kraft as Riksens Ständers Beslut gällande; förkasta de detsamma i någon sädan del, dä, äfwensom när det af trenne Riks-Ständ Llifwit förkastadt, skall det äligga Bewillnings-Utskottet, att föreslä en annan fördelning eller andra grunder och sätt för utgörandet blott af den andel i Bewilluingssumman, Bilaga till Meni. N:o 1. 43 hwaruppä den förkastade delen i Utskottets förra Förslag har afseende. 8 72.
Riksens Ständers Bane;ne förblifwcr hädanefter, som den hittills warit, under Riksens Ständers egcri Garantic och Ward, sä att den ostörd mä förwaltas af de Fullmägtige, hwarje Ständ dertill förordnar, efter de Ordningar, Stadgar och Reglementen, hwilka redan gjorde äro eller widare af Riksens Ständer göras kunna; ägande Riksens Ständer allena rätt att genom Banquen utgifwa Sedlar, som för Mynt i Riket mä erkännas. 8 73.
Jnga nya pälagor, utskrifningar af Manskap, eller af penningar och waror, mä hädanefter, utan Riksens Ständers fria wilja och samtycke, i den ordning förut nämndt är, päbjudas, uppbäras eller fordras. 8 74.
Konungen äge ej magt att fordra nägon annan Gärd, till utförande af ett uppkommet Krig, än det sammanskott af födande waror, som uti en Landsort kan blifwa erforderligt till Krigsfolks underhällande under Täg eller Marche, när de särskilda orter, der detta
Täg sker, icke förmä Troupperne med nödigt uppehälle förse.
Denna Gärd skall dock genast med penningar af Stats-mcdlen de lefwererande betalas, efter de fastställda Markegängspris och med förhöjning deruti till hälften af deras belopp.
Den mä icke äskas för Troupper, som ä nägon ort blifwa sörlagde, eller under Krigsrörelser 44 Expeditioner till Riks-StLnden. nyttjas, dä Trouppcrne böra utur dertill samlade Magasincr eller Förråd med deras bebos warda försedde. 8 75.
De ärlige Markegangstaxorne skola upprättas genom
Deputerade af alla Riks-Ständ, nämnde pä det sätt hwarjc Ständ särskildt för sig söreskrifwer; Hwad desse fastställa, tsenc till efterlefnad, sä wida es ändring deruti i behörig ordning sökes och winnes. § 76.
Utan Riksens Ständers samtycke kan Konungen icke Län in- eller utrikes göra eller Riket med ny Gäld belasta. 8 77.
Kungsgärdar och Kungs-Ladugärdar med dertill lydande hemman och lägenheter, Krono-Skogar, Parker och Dsurgärdar, Krono- och Stall-Ängar samt Lax-Fisken och andra Kronans Fisken samt Kronans öfriga Lägenheter, mä Konungen icke utan Riksens Ständers samtycke genom försäljning, förpantning eller gafwa, eller pä nägot annat sätt, Kronan afhända.
De skola förwaltas efter de grunder.
Riksens Ständer derom söreskrifwa; dock att de Personer och Menighet er, som, efter hittills gällande Författningar, sädane
Kronans tillhörigheter nu innehafwa eller nyttja, mä njuta laglig rätt derä till godo, samt att odlingar eller odlingsbar mark ä Krono-Skogarne mä i wänlig ordning, efter nu warande eller framdeles blifwande Författningar, kunna till Skatte försäljas.
Bilaga till Mem. N:o I. 8 78.
Ej uiä någon dcl af Riket kunna derifrån söndras, genom försäljning, förpantning, gäfwa eller ä annat dylikt sätt. 8 79.
Ingen förändring i Rikets Mynt till skrot eller korn, det ware sig till förhöjning eller afslag, mä äga rum utan Riksens Ständers bifall; Konungens rättighet att läta slä Mynt dock oförkränkt. 8 80.
Krigsmagten till häst och fot sa wäl som Bätsmanshället af rotering och indelning förblifwcr wid de med Landet och Städerne upprättade Contracter och Jndelningswerk, hwilka till deras hufwudgrunder skola orubbade wara, intill detz Konungen och Riksens Ständer finna nödigt någon ändring deruti samfält att göra; kunnande ingen ny eller tillökad Notering, utan genom Konungs och Ständers sammanstämmande Beslut, tillkomma. 8 81.
Denna Ncgcrings-Form samt Rikets öfrige Grundlagar kunna icke ändras eller upphäfwas, utan genom Konungens och alla Niks-Ständens sammanstämmande Beslut.
Ej mä frågor derom uti Ständens Plena wäckas, utan anmäles de hos Riksens Ständers wid hwarje Riksdag walda Constitutions-Utskott.
Detta Utskott, bwars pligt det wara skall att Grnndlagarne granska, äger rätt att hos Riksens Ständer söreslä de ändringar deruti, som det anser högst nödige eller nyttige och möj - 46 Expeditioner till Niks-StLndm. lige att wcrkställa.
Stälidcr mä icke ä den Riksdag, da Utskottet någon sädan ändring förestår, utan först ä den nästföljande derom besluta.
Bliswa dä alla Niks-Ständen om ändringen ense, öswerlemne de Förslaget derom till Konungen, genom deras Talemän, med begäran, att Konungen wille sitt bifall dertill gifwa.
Konungen inhemte hela Stats-Nädets tankar dcröfwcr, tage sedan sitt Beslut och meddele Riksens Ständer ä Rikssalen sitt samtycke, eller ock de orsaker, för hwilka
Han icke samtycker till deras Åstundan. Will Konungen hos Riksens Ständer söreslä nägon ändring i Grundlagarne, höre Han StatsRädet och öswerlemne sedan" sin Proposition, jemte Stats-Rädcts tankar deröfwer, till Riksens Ständer, som genast, utan att om denna Proposition förut öfwerlägga, uppdrage Constitntions-Utskottet, att sitt utlätande derom till Riksens Ständer afgifwa.
Tillstyrker Utskottet hwad Konungen föreslagit, hwile srägan till nästa Riksdag, dä Riksens Ständer skola sitt Beslut derom fatta.
Afstyrkcr Utskottet Konungens Proposition, dä mä Riksens Ständer genast kunna antingen denna Proposition assia eller ock afgöra, att de wilja öfwer densamma ä nästföljande Riksdag besluta; Gällande i detta fall tre Stånds mening, och, om twä Stand stanna emot twä, deras som Beflutet uppskjutit.
Men icke mä under någon förewändning Riksens Ständer förr än ä nästa Riksdag Propositionen till bifall upptaga.
Samtycka dä alla Niks-Ständen till Konungens Förslag, begäre de dag, att pä Rikssalen fa Riksens Ständers bifall dertill asgifwa.
Antaga icke Niks-Ständen samfält Konungens Proposition, ware den afsiagcn, och aflcmne Riksens Ständer sitt afflag med skälen dertill skrifteligen till Konungen genom deras Talemän.
Bila ga till Mem.
N:° 1. 47 8 82.
Hwad till ändring och förbättring af Grundlagarne, uti nu föreskriswen ordning, Riksens Ständer enhälligt beslutit och Konungen gillat, eller Konungen föreslagit och Riksens Ständer enhälligt antagit, äge kraft af Grundlag. 8 83.
Ej ma någon för framtiden gällande Förklaring af Grundlagarne stadgas, utan pä det sätt, som enligt föregäende twänne ^ 8 ändringar i dem iakttagas bör.
Ester deras ordalydelse skola de i hwarje särskildt sall tillämpas. 8 84.
Da Constitutions-Utskottet icke funnit skäl att gilla och till Riksens Ständers pröfning öfwcrlemna något Förslag till förändring eller förklaring af Grundlagarne, som Utskottet af en Riksdagsman cmottagit, ware Utskottet skyldigt, om Förslagets Författare det yrkar, att meddela honom sitt yttrande deröfwer, med tillstånd att detsamma jemte Förslaget genom tryck allmänt göra, dä han för det sistnämndas innehall sjelf i egenskap as författare mä lagligen answara. 8 85.
Såsom Grundlagar skola anses: denna Regcrings-Form, samt den Niksdags-Ordning, den Successious-Ordning och den Förordning om en allmän Tryckfrihet, hwilka, i öfwerensstämmelse med de grundsatser, som i denna Negerings-Form be - 48 Expeditioner till Riks-StLnden. stämmas, Riksens Ständer och Konungen gemensamt wid denna Riksdag komma att fastställa. 8 86.
Med Tryckfrihet förstas hwarfe Swensk Mans rättighet att, utan nägra af den offentliga Magten i förwäg lagde hinder, utgifwa skrifter; att sedermera endast inför laglig
Domstol kunna tilltalas för deras innehall, och att icke i annat fall kunna derföre straffas, äu om detta innehåll strider emot tydlig Lag, gifwcn att bewara allmänt lugn, utan att äterhälla allmän upplysning.
Alla Handlingar och Protocoll i hivad mål som helft, de Protokoll undantagne, som uti Stats-Rädet och hos Konungen i Ministerielle Ärender och Commandomal föras, mä owilkorligen genom trycket kunna utgiftvas.
Ef mä tryckas Banco- och NiksgäldsWerkens Protocoll och Handlingar rörande ärender, hwilka böra hemliga hällas. 8 87.
Ständer äga gemensamt med Konungen magt att stifta allmän Civil- och Criminal- saint Kyrko-Lag och att sadan förut stiftad
Lag förändra och upphäfwa.
Ef ma Konungen utan Riksens Ständers samtycke, och icke Ständerne utan Konungens, någon ny
Frågor härom mä i Ständens Plena kunna wäckas och skola, sedan Lag-Utskottet deröfwer, ester den ordning 56 Z i allmänhet stadgar, blifwit hördt, af Riksens Ständer afgöras. Ofwcrcnskomma Riksens Stander om nägon ny
Lag eller om gammal Lags upphäfwande eller förändring, aflemna de Förslag derom genom Talemänuen till Konungen, som Bilaga till Mem. N:o 1. 49 inhcmte Stats-Rädets och Högsta Domstolens tanka deröstver, och, sedan Han sitt Beslut fattat, kalle Riksens Ständer pä Rikssalen att antingen emottaga
Des; samtycke till deras Åstundan eller afhöra Des; skäl att det wägra.
Finner Konungen godt någon Lagfräga för Riksens Ständer framställa, äske Han Stats-Rädets och Högsta Domstolens yttranden dcröfiver, samt mcddele Riksens Ständer sin Proposition, tillika med berörde yttranden.