Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ordförande är: 1) då 2:ne embeten sammanträda, den chef, till hvars förvaltning målet egentligen hör, eller, vid ovisshet härom, äldste embetschefen, samt, om begge cheferna äro frånvarande, den äldste ledamoten. 2) dä alla embetena sammanträda, den äldste embetschefen.
Ordföranden kallar till gemensamma öfverläggningar. 65 Ledamöter åro: 1) dä 2:ne embeten samm ant räd«, hvartdera embetets begge ledamöter.
Till förekommande af röst-öfvervigt, då endera embetschefen är frånvarande, deltager ej militärledamoten å den andra afdelningen i sammankomsten. 2) dä alla embetena sammanträda, samtlige krigsråden.
Föredragande vid gemensamma öfverläggningar är den ledamot, till hvars detalj ärendet närmast hörer; eller Krigsrådet å generalfälttygmästare- och general-ingeniör-embetena.
Komitén, som ansett det vara främmande för det nådiga uppdrag, densamma fått emottaga, att i afseende på nu ifrågasatta ombildning af arméens ekonomiska förvaltningsverk, ingå i undersökning huruvida och i hvilka fall embets- och tjenstemän inom krigs-kollegium kunna ega grundade anspråk på att icke, mot sin vilja, varda använde i eller flyttade till befattningar af annan beskaffenhet, än de efter stat innehafva, har i följd deraf funnit sig icke tillkomma att vidröra frågan om sjelfva sältet för krigs-kollegii öfvergång eller ombildning till det af komitén underdånigst föreslagna krigsför vnltningsverk, och således ej eller framlägga något förslag till den indragnings- eller öfvergångs-stat, som möjligen kunde ifrågakomma vid genomförandet af berörda omorganisation, antingen på en gång, eller blott småningom, i mån af inträffande ledigheter af vissa befattningar, om eljest det senare öfvergångssättet kan vara förenligt med organisationens inre beskaffenhet.
Enligt komiténs underdåniga förmenande torde det närmast tillkomma krigs-kollegium att, elter erhållen del af Kongl. Maj:ts nådiga afsigt i omförmälda hänseende, uppgöra förslag till indragningseller öfvergångs-stat, under iakttagande dervid af det i nådiga cirkuläret af den 23 Februari 1858 föreskrifna vilkor, att embets- eller tjensteman, som tillträdt af Hikets Ständer beviljad löneförhöjning, är underkastad den vidsträcktare tjenstgöringsskyIdighet eller jemkning i åligganden som vid embetsverkets förändrade organisation varder stadgad.
Land för svar skomit.
Bet, TV, Gener ai-fättygmästare-embetet.
General-fälttygmästaren. föredragande ledamöter:
Fälttygmästaren.
Ett krigsråd. flilitär-kontor.
I adjutant.
Kongl, krigs-förvaltningen. 2.
General-ingeniör-embetet.
Öfversten i ingeniör-corpsen.
Krigsrådet i general-fättygmästare-embetet.
Miiitär-kontor: \ adjutant.
Gemensamt tillhöriga: i kansli. 1 kammar-kontor. 3.
Geueral-intendenten.
Inte n dents-afdel ningen A fl önings-af delningen.
Föredragande ledamöter; 1 intendent 1 krigsråd. nilitärkontor:
Ett sådant.
Kammar-kontor; Ett sådant. 1 krigsråd.
Tillkallad ledamot:
Krigsrådet å intendents-afdelningeri Kansli:
Aflönings-koutor:
Pensions- och fondförvaltnings-kontor:
För Kongl, krigs-förvaltningen gemensamma.
Kansli: * Detsamma som för general-fältygmästare- och general-ingeniör-embetena.
Advokatliskals-kontor:
Kassa-kontor:
Boksluts-kontor:
Vaktbetjente: a sådane. 67 Reservation Jag har icke kunnat biträda kommitterades beslut angående upphörandet af krigs-koilegium och inrättandet, i dess ställe, af ett nytt embetsverk, benämndt: krigsförvaltning, icke derföre: att jag ej lika med öfriga kommitterade, lifligt önskar att all förenkling uti ärendens behandling som, med bibehållande af pä sak-kunskap grundad utredning af förefallande frågor, säkerhet vid pröfning och beslut, åstadkommer skyndsamhet vid verkställighet, må vidtagas; eller att jag förbisett, det general-intendentens hittills egande makt är alltför inskränkt och hans verk samhet för mycket beroende af former, för att lemna säkerhet att denna ansvarsfulla och maktpåliggande förvaltningsgren skall kunna skötas med den kraft, som är mest öfverensstämmande med arméens fördel; men derföre: att, om det ligger sanning uti det ofta hörda påståendet, att det är omöjligt för presidenten i krigs-kollegium att kunna sammanhålla och åstadkomma enhet inom krigsförvaltningens alla grenar, samt med sak-kännedom pröfva alla dertill hörande ämnen, det är föga troligt att detta skall kunna verkställas af chefen för landförsvars-departementet, hvars öfriga embetsåligganden nödvändigt måste hindra honom, äfven om han besutte den specialkunskap man icke anser möjlig att finna hos en president, att följa förvaltnings-ärendenas gång med den uppmärksamhet, som denne senare, derest han uppfyller sin skyldighet, kan och bör göra; att det är alldeles icke bevist, att den kollegiala formen lägger hinder i vägen för vidtagandet af de förenklingar i formelt hänseende, hvilka kunna åstadkomma den skyndsamhet vid afgörandet och vid verkställigheten, som är förenlig med den trygghet vid ärendenas behandling, som de nuvarande formerna afse; att då de kollegiala formerna hittills icke lagt hinder i vägen att tillerkänna chefen för ingeniör eorpsen och general-fälttygmästaren, ehuru kanske ej så fullständigt för denna senare, den behöfliga makten i verkställighetsåtgärder, det icke synes omöjligt att, utan en fullkomlig omstöpning af hela förvaltningsverket, vidtaga en af behofvet högt påkallad reform i detta afseende äfven för generalintendenten, samt slutligen, att inrättandet if en krigsförvaltning, med fristående, allena beslutande afdelningschefer icke bör, efter mitt förmenande verkställas utan i sammanhang med införande af ministerstyrelse.
Detta sistnämnda skäl är för mig så öfvervägande att, äfven om den af kommitterade föreslagna »krigsförvaltning» innehade alla de fördelar, man af en sådan billigtvis kan fordra, jag icke med min röst vill biträda förslaget utan en samtidigt dermed verkställd förändring af grundlagen.
Chefen för landförsvars-departementet har, enligt nu gällande grundlagar och den tydning deraf jag vågar tillåta mig, alltför stort ansvar utan motsvarande makt; men han har, för utölvandet af sitt ansvarsfulla, vigtiga kall, till sin upplysning bredvid sig en embetsmyndighet, hvars åliggande är att utreda, granska och pröfva ärendena samt hvars beslut grunda sig på flertalets öfvertygelse; man har härigenom försökt så vidt menskliga lagar förmå, att förebygga förhastade åtgärder.
Huru blir förhållandet om det nya förslaget genomföres utan samtidig förändring af grundlagen?
Chefen för landförsvars-departementet qvarstår med samma grundlagsenliga ansvar som hittills, men nödgas, i brist af den sammanhållande presidenten, att sjelf i första i stället för i sista hand öfvervaka ärendenas behöriga gång och blifva den omedelbara skiljedomaren, i vissa fall, emellan de olika tänkande afdelningscheferne.
Dan saknar visserligen icke bredvid sig en embetsmyndighet, som är pligtig att utreda och granska alla till densamma hänskjutna, eller af densamma upptagna ärenden, men den säkerhet, som flertalets sammanstämmande beslut lemnade i afseende på tillämpningen af gilda föreskrifter finnes numera icke.
Och hvar finnes korrektivet emot förhastade beslut eller mot verkställighetsåtgärder i strid med departeinents-chefens åsigter?
De omständigheter, under hvilka nu gällande grundlag förutsätter en förtroende-embetsmans entledigande, månne de kunna vid alla inträffande fall åberopas?
Departementschefens absoluta makt att för framtiden rätta eller hämma alltför egenmäktiga afdelningschefers verksamhet torde åtminstone vara tvifvel underkastad. 68 Alltså, och då den ledande tanken uti hvarje god organisation bör vara sådan, att det icke skall vara helt och hållet beroende af personligheten huruvida organisationen utan äfventyr kan sättas i verket, hade jag önskat att kommitterade vidtagit andra mått och steg än de nu föreslagna, för att afhjelpa de öfverklagade bristerna, eller ock, derest sådant icke låtit sig göra, tillsett huru chefen för landförsvars-departementet skulle kunna erhålla en makt, som motsvarar det stora ansvar honom åligger.
Eric af Klint. 69 SAMMANF ATTNIN G.
Sedan kommitterade sökt i här afgifna betänkande» att besvara de al' Eders Kongl. Maj:t dem nådigst förelagda frågor, hafva de trott sig böra lemna en öfversigt af hufvudpunkterna i sitt förslag, rörande landförsvarets organisation; Arméen bör ega en mindre krigsfot af 50,000 man, alltid stridfärdig. samt en större krigsfot af 70,000 man, som efter någon förberedelse kan vara stridfärdig och för hvilken under fred befäl, vapen och beklädnad alltid böra finnas.
I afseende på landets förseende med befästningar, bör hufvudstaden befästas och 1856 års komités befästnings-förslag undergå förnyad granskning, i syfte att utvidga befästningslinierna; Carlsborg inom 10 år fullbordas; Carlskronas befästning stärkas; en mindre fästning anläggas i Norrland på operationslinie» till Jemtland; en last ort på Gotland och inloppet till Göteborg förses med försvarsverk.
Arméens organisation grundas på en stam af ständigt underhållet krigs-manskap samt en öfvad beväring, af hvilken en del har den längre öfning, att kunna tillsammans med stammen bilda den ständigt stridlardiga mindre krigsfoten.
Nuvarande indelda och värfvade trupper bilda arméens stam.
Arméen utgöres alltid af stam och beväring tillsammans och bildas aldrig af stammen ensam.
Den större krigsfoten bör beredas derigenom, att den mindre öfvade delen af beväringen inkallas i depöterna.
Beväringsåren ökas från 5 till 10, af hvilka de sex första utgöra krigsförstärkningen, och de fyra senare krigsreserven.
Strängare tillsyn och redovisning öfver beväringsmanskapet samt beväringspligtcns uppfyllande införas.
Tillgång till befäl ur den bildade klassen af beväringsmanskapet beredes.
En landstorm till hemortens försvar, bestående af alla vapenföre intill 50 års ålder ordnas i tvenne uppbåd och står i fred under landshöfdingens befäl.
De frivilliga skyttclöreningarnes ställning inom landstormen genom lag ordnad.
Infanteriet utgöres af 75 bataljoner af 800 man, utom befäl och spel, af hvilka den mindre krigsfoten består al 50 fält- och 25 depöt-bataljoner, och den större krigsfoten af 75 laltbataljoner och i depöt förlagda exerciskompanier.
Nuvarande regementen och corpser bibehållas; Wester-Norrlands och Hallands bataljoner få stamtrupp; Wermlands fältjägare-regemente sättes på en bataljon.
En del af den båtsmansrotering, som i och för flottans bemanning kan undvaras, förlägges till arméen, att öka dess stamtrupp.
Indragna och anslagna nummer, med undantag af dem, som fordras till spel och gevärshandverkare, uppsättas med soldater.
Regementena fortfarande formerade på två stambataljoner, med befäl äfven för en tredje bataljon, samt corpserna på en bataljon, med befäl för en ytterligare halfbataljon, hvilket befäl är afsedt för de 25 bataljoner, hvarigenom den större krigsfoten uppkommer.
För att fullständigare vinna detta ökas infanteri-befälet nied 147 officerare och 86 underofficerare.
Kavalleriet utgöres af 42 sqvadroner å 125 nummer (med undantag af Jemtlands hästjägarecorps, som endast har 100), hvaraf 116 äro ryttarenummer, sqvadronerna formerade på 9^ bataljoner.
Indragna och anslagna nummer uppsättas med ryttare, med undantag af dem, som fordras att göra underofficerare och spel beridne samt för att underhålla en hingst å sqvadron.
Kavalleribataljonerna i allmänhet formerade på 4 i stället för 5 sqvadroner, med undantag af husar-regementet »Konung Carl XV», som fortfarande förblifver på 6 sqvadroner, och lifgardet till häst, som ökas med 2 sqvadroner.
Hvarje kavalleri-bataljon får 4 sqvadron-chefer, 2 andre ryttmästare, 12 subaltern-officerare och 20 underofficerare.
Artilleriet består af en corps, med befordran iuom hela corpsen, fördelad i tre brigader, förlagde i Stockholm, Göteborg och Kristianstad.
Fältartilleriet består af 33 batterier å 6 kanoner, tillsammans 198 kanoner, eller i8 utöfver nuvarande antalat.
Af de 33 fältbatterierna äro 16 alltid färdiga att rycka i fält, hvartill fordras 2,188 hästar, hvilket antal, sedan artilleriets hästar pä fredsfot blifvit ökade från 372 lill 128, fylles dels med s. k. rusthållshästar, dels med genom kontrakt för ett krigstilIfälle betingade hästar.
En mindre tillökning i artilleriets stamtrupp, hulvudsakligast för att bereda tillgång ä underbefäl vid artilleriets försättande på krigsfot Ingeniör-trupperna ökade från nuvarande 2 till 6 kompanier å 200 man, på 2 bataljoner, en sappör-bataljon och en pontonier-bataljon, med 6 i stället för nuvarande 3 brygg-ekipager.
En generalstab bildas med en chef, tillhörande generalitetel, och 34 officerare, af regementsofficers, kaptens och löjtnants grad, med löner på stat i staben, men alla löjtnanter och kaptener qvarstående utan lön, med befordringsrätt vid regementen och corpser.
Topografiska corpsen införlifvad med generalstaben.
Generalbefälens antal minskadt från 5 till 4 ; generalslönernas antal, inberäknadt chefens för generalstaben, således oförändradt.
Allmän medborgerlig krigsbildning och ungdomens krigiska uppfostran, beredd genom skolungdomens undervisning i gymnastik och vapenföring, enligt angifven plan, till hvars vinnande föreslås: domkapitlens åläggande att tillse, det folkskole-stadgaris föreskrift om seminarii-elevernes undervisning i gymnastik ovilkorligen efterlefves, samt att gymnastiska central-institutet utvidgas i syfte att anskaffa tillräckligt antal gymnastiklärare för elementarskolorna.
Uppmuntran till stiftande öfver hela landet af frivilliga skjutgillen och vapenföreningar, bildande, då de äro genom lag ordnade, en naturlig och sjelfskrifven stam, eller kärna för landstormen, lemnande tillgång för befäl och underbefäl för densamma.
Samma vapenöfningstid för indelda infanteriet som nu, men föi rekrytmötet med 10 procent (i stället för omkring 3 procent) af styrkan, hvarigenom rekryten kan undergå 62 dagars vapenöfning (regementsmötet inberäknadt) tvenne år å rad, innan han godkännes; särskilda skarpskyttemöten i 8 dagar.
Vid indelda kavalleriets vapenöfning en något ökad styrka för exercis-sqvadronerna: regementsmötets utsträckning från 20 till 26 dagar; upphörande af sqvadronsmöten till fot; särskilda instruktions-sqvadroner i 45 dagar med 48 man på bataljon, för manskapets öfvande i fältridning och vapenföring till häst.
Större öfningsläger i 8 dagar, utan inskränkning i tiden för de öfrige vapenöfningarne, och hvaruti en fjerdedel af arméens regementen årligen deltaga. 71 Beväringsmanskapets vapenöfningar så ordnade, att en fjerdedel af beväringsstyrkan genomgår 62 dagars rekrytskola och derefter 15 dagars vapenöfning i 3 påföljande år tillsammans med stammen.
Den öfriga delens af beväringsmanskapet öfning, såsom hittills, 50 dagar, fördelade på 2 år.
Underbefälsskolor i 42 dagar årligen för indelda infanteriet inom hvarje militär-distrikt, till bildandet af skickligt underbefäl.
Nuvarande korpralskolor bibehållna.
Nuvarande skjutskolor bibehållna.
Tvenne ridskolors inrättande för kavalleri-, artilleri- och generalstabs-officerare, den ena på Strömsholm, den andra i Malmö, hvardera fortgående under 6 höst- och vintermånader.
En kavalleriskola, h'artannat år i Stockholm och hvartannat år i Malmö, under 2 månader, för kavalleri-befälets utbildning i fältridning och vapenföring till häst.
Ett större, än det nuvarande, antal officerares kommendering till gymnastiska centralinstitutet, för att bilda undervisare ä gymnastik och vapenföring.
Krigsakademiens förändring till blott tillämpningsskola under benämning: krigsskola, der alla officerare bildas; och de enskilda krigsskolornas upphörande; kanslers-embetets försvinnande och guvernörstilelns utbyte mot den af befälhafvare för krigsskolan.
Inträde i krigsskolan för dem, som antingen aflagt afgångs-examen från elementar-läroverken, vare sig på klassiska eller reala linien, eller också aflagt en inträdes-examen till krigsskolan, motsvarande afgångs-examen på reala linien.
Krigsskolans elever, ställde under krigslagarne, med under-officers rang och infanteri-underofficers uniform; friplatsernas antal ökadt med 10.
Lärotiden, såsom regel, högst två-årig, med antagning hvarje år och samtidig undervisning på två afdelningar; läroämnena: de militära, samt bland de humanistiska endast fransyska, engelska, ämnes-skrifning och mathematiska problem-öfningar; flera nuvarande lärareplatsers indragning; ny stat för krigsskolan.
Från krigsskolan till artilleriet och ingeniör-corpsen utgående officerares qvarstadnande vid krigsskolan och åtnjutande särskild erforderlig undervisning, för alt vinna inträde vid krigshögskolan en förmån, som kan få åtnjutas äfven af andre officerare, med vilkor, att de ega vissa högre kunskapsbetvg.
Det högre artilleri-läroverkets förvandling till en krigshögskola för artilleri-, ingeniör- och generalstabs-officerare; skolan, erhållande egen, på stället boende befälhafvare, ställd under styrelsen för krigsundervisningen.
Inträdesfordringarne till krigs-högskolan, läroämnenas fördelning för officerare af olika vapen m. m., föreslagna af styrelsen för krigsundervisningen och af konungen i kommandoväg fastställda.
Tillkomsten af flera nya läroämnen för generalstabs-elever, och förkortningar af andra.
Införandet af nu saknad undervisning i gymnastik och vapenföring, såsom förbindande öfningar för alla; ny stat för krigs-högskolan.
Bildandet, i och för vinnande af sammanhang uti allt hvad som rörer officersbildningen vid krigsskolan och vid krigshögskolan, af en styrelse för krigsundervisningen, bestående af en inspektor, samt vid hans sida. för vissa fall, ett undervisningsråd, bestående af cheferne för artilleriet, ingeniör-corpsen och generalstaben samt en högre infanteri- eller kavalleri-officer, och, för händelse att någon af förenämnde tre generalspersoner, skulle utses till inspektor, två högre officerare.
I afseende på arméens lönereglering: lönerna, såsom regel, lika inom graden, fördelade i egentlig lön, tjenslgöringspenningar, och för de beridne häst- och furage-medel, samt för kavalleriet ett, elter grad afpassadt. s. k kavalleri-tillägg; de hitintills oaflönade vice korporalernes förseende med el t lämpligt arvode.
Ackordsamorteringens öfvertagande af staten.
Deri indelda lönegrundens bibehållande med en förnyad, verklig uppskattning och en jemnare fördelning af de särskilda tillgångarne.
Bostadsboställens bibehållande och ingående i lönerna endast för regements-, corps-, kompani- och sqvadrons-chefer samt under-officerare.
Lönerna för den öfriga arméen i allmänhet lika med de senast fastställda, endast i några få fall förhöjda.
Statens öfvertagande af befälets pensionering och arméens pensions kassas öfverlemnande till staten.
Indelda arméens lönestat, lagd till grund för beräknandet af pensionsbeloppen, hvilka i allmänhet från och med kaptensgraden uppåt blifva f, och från denna grad nedåt lika med hela den egentliga lönen Tjensteåldern, i och för rättighet till pension, bestämd vid indelda arméen till 30, och vid den värfvade lill 23 år, samt lefnadsfldern till 30 — 60 år, olika i olika grader vid indelda, och i allmänhet 2 år lägre vid värfvade arméen; möjlighet beredd, att kunna afgå något tidigare med s. k. afkortad pension.
Afsked, äfven utan förutgången ansökan, fem är efter uppnådd pensionsålder inom hvarje nåd.
Pensions erhållande efter grad, utan afseende på tjenste- och lefnadsår för den, som i rikets tjenst, i krig eller fred, blifvit så skadad, att han är oförmögen till vidare krigstjenst.
Afsked med f af pensionen för den, som är obotligt sjuk och tjenat i 13 år Generalitetets pensioner, utgående efter nu gällande grunder.
Vid Gotlands nationalbeväring majorspensionen något förhöjd samt de med lön försedde underofficerarne uppförde till pension.
Pensioneringen för arméens civile embets och tjenstemän, hvilken varit föremål för särskild behandling af komitén för civilstatens pensionering, icke af landförsvarskomitén upptagen, utom hvad angår läkarne, för hvilka särskilda pensionsgrunder blifvit i sammanhang med fältläkarecorpsens organisation föreslagna
Vid manskapets pensionering intet, afseende fäst vid lefnadsåldern, och tjenstefiren beräknade för de indelda trupperna till 23, samt för de värfvade till 20 år.
Manskapets pensioner indelade i 3 klasser; den första med 100, den andra med 60, och den tredje med 30 rdr årligen; pensionsförhöjning i tredje och andra klassen efter fyllda 60 år för värfvad och 63 år för indeld trupp, äfvensom för korpraler och vice korpraler efter vissa tjensteår.
Förhöjd ersättning till dem, hvilka i enskildt bolags tjenst erhållit skador.
Hemställan, att Kongl.
Maj:t behagade taga i nådigt öfvervägande, om ej en förnyad författning borde utfärdas, angående rättighet för afskedade krigsmän, att framför andra blifva antagne till vissa allmänna befattningar.
För bildande af tillgång på lämplige personer för intendenturen, då arméen sättes på krigsfot: regements-kommissariernes förordnande vid de indelda trupperne till regementsintendenter och förrådsförvaltares anställande för persedeivården, hvarigenom regements-kommissarierne kunna åtfölja regementena vid dessas kommenderingar och äfven i fred blifva användbare för intendenturen, då sådan vid större truppsamlingar bildas.
Tillsättandet af en general-fältläkare och chef för fältläkare-corpsen, som i sundhets-kollegium föredrager arméens sjukvårdsärenden, tillförordnar personalen i den s. k. extra fältläkare-corpsen, samt bar en egen expedition med sekreterare, adjutant och uppbördsman för fältläkare-kontoret.
Fältläkare-personalen ökas med 1 öfver-fältläkare för Stockholms garnison, 3 regements-läkare, 10 förste och 21 andre bataljons-läkare.
Den s. k. extra fältläkare-corpsen, som nu består af 17 pensionärer och 30 stipendiater, ökas till ett antal af 60, fördelade i tre klasser, nemligen 24 reservbataljonsläkare, 18 pensionärer och 18 stipendiater.
Extra provincial-läkares förpligtande, att i krig vid arméen tjenstgöra. 73 Underläkares bildande i krig af i beväringsålderns varande kunnige och dertill lämplige unge män.
I afseende på krigsförnödenheler har föreslagits fullständigande af erforderlig utrustning för den större krigsfoten, 70,000 man, således anskaffning af följande: ökadt reserv-förråd af beklädnads-, remtygs- och utredningspersedlar för 13,000 man.
Tillräcklig bataljons- och ambulans-tross för 75 bataljoner, 9£ sqvadroner med tillhörande artilleri och staber.
Tre krigsbrygge-ekipager med rid- och anspanns-persedlar
Sjukvårds-persedlar för 4,500 sjuke samt sjukvårds-instrumental-utredningens fullständigande.
Krigskollegiets ombildning till en krigsförvaltning, fördelad på tre afdelningar med chefer, hvilka i alla verkställighetsåtgärder hafva ensam beslutanderätt.
Slutligen torde kommilterade böra nämna några ord om ön Gotland, som har ett från det öfriga landet alldeles afskiljdt försvarsväsende.
Kommitterade hafva dels tillstyrkt, att en befästad plats, tjenande till replipunkt för Gotlands försvar, bör å denna ö anläggas, dels ock antydt att, derest Eders Kongl. Maj:t skulle finna lämpligt, att de å ön förlagda båtmanskompanier från sjö- till landförsvaret öfverflyttades, desamma då borde organiseras såsom indeld stamtrupp, hvilken, huru fåtalig den än vore, kunde åtminstone bilda någon fäst kärna så väl under fred som krig.
Det borde således äfven hafva varit kommitterades pligt att uttala sina åsigter, huru de för denna Sveriges utpost i Östersjön afsedda försvarskrafter böra lämpli gast ordnas.
Då likväl sådant icke skett, böra skälen härför anföras.
Gotlands försvar, byggdt på frivillig öfverenskommelse (konvention) med befolkningen, är en landstorm i detta ords vidsträcktaste bemärkelse.
Det har alla de fördelar, som af en sådan trupp kunna begäras, men äfven alla de väsentliga olägenheter, som äro oåtskiljaktiga från trupper, hvilka sakna fullständig öfning och all genom stamtrupp beredd fast sammanhållning.
Den jemförelsevis talrika officers-cadern kan ingalunda fylla bristen häraf.