Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj 1808 till Maj månad 1838, eller i 30 år, hvaraf de 11 sista åren såsom Förvaltare, hvilken befattning han, enligt ansökningen bilagda betyg, till Banko-fullmägtigcs fullkomliga belåtenhet bestrid t, allenast till följd af Banko-Utskottets beslut, att till Förvaltare vid bruket borde förordnas en i papperstillverkningen kunnig samt vetenskapligt bildad person, och således utan att Möller derom gjort ansökning, blifvit den 14 December 1837 förflyttad på pensionsstat, likväl med vilkor, att bruksförvaltningen skulle fortgå på Möllers ansvar tilldess hans efterträdare kunde emottaga befattningen, hvilket egde rum först i derpåföljde
Maj månad, samt att Möller, hvilken såsom Förvaltare, förutom boställsrum, innehade vissa löne- och andra förmåner utöfver ordinarie lönen, vid sin pensionering tillädes såsom pension endast ett lönen motsvarande belopp, eller 900 Riksdaler Banko, hvarföre och med afseende jemväl å de ömmande omständigheter, Banko-fullmägtige vid förordande af Möllers ansökning åberopat, Utskottet ansåg billigheten tala för bifall till densamma och alltså hemställde, att Möller måtte tilldelas ett årligt understöd af 300 R:dr Banko; hvilken hemställan bifölls af Preste- och Borgare-Stånden, men deremot afslogs af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet; i följd hvaraf frågan, såsom redan är nämndt, då fick förfalla.
Vid öfvervägande af de till stöd för Möllers ofvanberörda begäran anförda förhållanden har nuvarande Banko-Utskott jemväl funnit desamma förtjena behjertande.
Utskottet har i detta afseende fästat särskild uppmärksamhet derå att, såsom redan blifvit omförmäldt, Möller, oaktadt han under tjenstetiden, förutom lön, 900 R:dr B:ko, jemte särskildt arfvode af 180 R:dr samma mynt, åtnjöt åtskilliga natura-förmåner, likväl vid sin förflyttning på pensionsstat icke tilldelades större pension än ett den ordinarie lönen motsvarande belopp.
Efter hvad Utskottet inhemtat, utgjordes ifrågavarande, natura-förmåner, oberäknadt fria boställsrum med dertill hörande trädgård och planteringsland, af 9 tunnor råg, 6 tunnor malt, 10 famnar ved, 6 lispund ljus, 312 lispund hö, 320 lispund halm och 4 tunnor hafre.
Då nu värdet af dessa förmåner, hvarför någon ersättning icke blifvit Möller beviljad, finnes i Tumba bruks räkenskaper upptaget t. ex. för år 1836 till 352 R:dr 40 sk. 9 rst. och för år 1837 till 325 R:dr 13 sk. 11 rst., allt B:ko, och då härtill kommer, att Möller numera uppnått 69 20 Uanko-UtskoUets Memorial A7.-o ii. års ålder samt är sjuklig och icke i tillfälle att med eget arbete bidraga till sin och sin familjs uppehälle, anser Utskottet sig ega giltiga skäl till den vördsamma hemställan, att förre Förvaltaren vid Tumba pappersbruk, Kamereraren Claes Möller må, under sin återstående lifstid, från Banken undfå ett årligt understöd af 450 R:dr Runt, att beräknas och utgå från och med innevarande års början.
Stockholm den 17 September 1860. / STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, I8fi0. Banko-Utskottets Memorial Ad 45. l M 45.
Ank. till Exp.-Utsk. den 12 Okt. 1880, kl. 12 midd.
Memorialangående före skrif ter ne i 7 :de artikeln af Bankoreglementet.
Sedan Banko-fullmägtige vid riksdagens början meddelat Utskottet uppgift å de från Banken utgående, i 7:de artikeln af Banko-reglementet omlörmälda anslag, och dervid tillika yttrat sig om och hvilka så beskaffade anslag
Fullmägtige ansett böra under tiden intill Rikets Ständers nästa sammankomst fortfara; har Utskottet granskat berörde artikel af Banko-reglementet, och får härmed afgifva förslag till de ändringar och tillägg deruti, som Utskottet funnit erforderliga.
Då i afseende å § 178, innefattande uppgift å de till åtskilliga personer utom Banko-verket, för meddelandet af erforderliga upplysningar och biträden m. m., utgående årliga gratifikationer, icke något förekommit att erinra, anser Utskottet, i likhet med hvad Fullmägtige jemväl hemställt, l:o denna § böra förblifva oförändrad.
De i § 179 uppräknade ärliga välgörenhetsbidrag från Banken har Utskottet jemväl ansett böra fortfarande utgå; men då det synes vara utan ändamål att, såsom hittills skett, till beloppen särskildt specificera de anslag, Frimurare-barnhusen i Stockholm och Göteborg från längre tid tillbaka åtnjutit och de år 1815 deruti beviljade tillökningar, utgörande för det förra 750
R:dr och för det sedrare 200 R:dr, får Utskottet föreslå att, med uppförande i en summa af det ursprungliga och det tillökade beloppet för hvardera af berörde välgörenhets-anstalter, ifrågavarande § måtte erhålla denna lydelse: Bih. lill B.
Prot. 1859 & 1860. 6 Sami. 1 Afd. 24 Haft. 1 2 Banko-Utskottels Memorial Jtä 45. 2:o Följande /Irliga välgörenhetsbidrag, nemligen: a) Till Allmänna barnhuset i Stockholm . R:mt R:dr 4,300 L) Till Frimurare-barnhuset i Stockholm . » 2,250 c) Till allmänna fattigvården i Stockholm .
» 1,500 d) Till Frimurare-barnhuset i Göteborg . » 450 e) Till Gustavianska barnhuset i Norrköping » 150 f) Till barnhuset i Gefle » 150 g) Till barnhuset i Carlshamn ....
» 150 h) Till Banko-statens enke- och pupill-kassa » 200 i) Till smärre julgåfvor åt fattiga, så väl i hufvudstaden, som i orterna ... » 3,000 eller tillsammans R:mt R:dr 12,350: — komma att intill nästa riksdag, under stadgade vilkor, utbetalas.
Jemte tillkännagifvande, att af de, enligt Reglementets 180 § 1 morn., från Fullmägtiges s. k. dispositions-räkning utgående anslag, det å 200 R:dr årligen till Stereotyperings- och Tryckeri-föreståndaren C. A. Brolings enka, S. M. Willberg, genom hennes nu mera inträffade frånfälle, upphört, hafva Fullmägtige anhållit, alt, för bestridande af de anslag, som redan äro och än vidare kunna varda beviljade att från nämnde räkning utgå, 4,000 R:dr äfven hädanefter måtte, vid hvarje års slut, få dit öfverföras från Bankens förvaltningskostnads räkning, hvilken anhållan Utskottet ansett sig böra understödja.
I sammanhang härmed hafva Fullmägtige hos Utskottet anmält en af Hedvig Charlotta Heurlin, född Lind, enka efter Advokut-fiskalen i Banken N. A■ Heurlin, till Fullmägtige i Oktober månad förlidet år ingifven ansökning, att, från och med månaden näst efter den, då hennes man afled, hvilket inträffade den 11 Mars 1858, och under sin återstående lifstid, undfå ett årligt anslag, motsvarande skilnaden emellan den pension, stor 700
R:dr, hon nu från Banko-statens Enke- och Pupill-kassa åtnjuter och den som tillkommer enka efter Kommissarie i högsta lönegraden; till stöd hvarför blifvit hufvudsakligen andraget, att vid Advokat-fiskalen Heurlins frånfälle boets tillgångar mäste till borgenärernes förnöjande afträdas; att enkan med 8 oförsörjda barn härigenom skulle blifvit försatt i djupaste armod, så framt ej den enskilda hjelpsamheten mellankommit och beredt henne tillfälle dels att af det afträdda boet inköpa hvad som för ett tarfligt hushåll ovilkorligen erfordrades, dels att under den sedermera förflutna tiden lifnära sig och barnen samt till en början fortsätta deras uppfostran; att emellertid den framtida utkomsten ännu icke vore betryggad för någotdera af barnen, och att den pension, hon åtnjuter, vöre för deras underhåll och vidare uppfostran otillräcklig; samt att, Banko-Utskottets Memorial M 45. ehuru hennes man i lifstiden räknade tur i högsta Kommissarie-lönegraden, hon ej hade att från Banko-statens Enke-kassa undfå högre pension, än som tillkommer enka efter Kommissarie i lägsta lönegraden; — Och då nu uppgifna ömmande omständigheter ej mindre än Advokat-fiskalen Heurlins i lifstiden, af Full— mägtige vitsordade, välförhållande under sin långa tjenstetid inom Banken, synas Utskottet vara förtjenta af behjertande, har Utskottet, i enlighet med Fullmägtiges förslag, skolat tillstyrka, 3:o att Advokat-fiskalen Heurlins enka, Hedvig Charlotta Lind, från och med 1859 års början och så länge hon lefver ogift, må från Fullmägtiges dispositionsräkning tilldelas ett årligt anslag af 175 R:dr R:mt, samt att detta belopp, som motsvarar skilnaden emellan den pension, hon från Banko-statens Enke-kassa nu åtnjuter och den, som skulle hafva tillfallit henne, i händelse hon innehaft pensions rätt i likhet med enka efter tjensteman i högsta lönegraden, må för den förflutna tiden på en gång och sedermera qvartaliter få till henne utbetalas.
Som, efter hvad Utskottet inhemtat, pensions-anstalten för enkor och barn eller tjenstemän och betjente vid Banko-diskonten, Låne-konloren och Tumba bruk icke ännu kan anses hafva vunnit full stadga och säkerhet, torde Rikets Ständer medgifva, alt Fullmäktige fortfarande må bibehållas vid den, enligt 2:dra punkten i ofvanberörde §:s Irsta morn., dem medgifna rättighet att till understöd åt samma pensions-anstalt vid hvarje års slut anvisa ett belopp af högst 900 Riks daler Riksmynt.
Jemlikt sednare delen i nyssnämnde 2:dra punkt, ega Fullmägtige att af de på anslaget till dispositions-räkningen uppkommande besparingar utgifva godtgörelse för utarbetande af fortsättning, intill närvarande tid, af det register öfver Bankens handlingar, som till och med år 1822 blifvit upprättadt; och då, enligt hvad Fullmägtige upplyst, fortsättning af nämnde arbete hittills icke följt, har Utskottet, som nu anmodat Fullmägtige att derom föranstalta, ansett omförmälda föreskrift böra förblifva oförändrad.
I händelse Rikets Ständer bifalla hvad här ofvan blifvit föreslaget, skulle den § i blifvande Banko-reglemente, som kommer att motsvara den 180:de i det nuvarande, erhålla följande lydelse: 4:o. Mom. 1.
Af Fullmägtiges s. k. dispositions-räkning, till hvilken en summa af 4,000 R:dr R:mt vid hvarje års slut, på sätt hittills skett, från Bankens lörvaltningskoslnads—räkning öfverföres, skola tills vidare utgå: Banko-Utskottets Memorial JW 45. l:o följande af Rikets Sländer fastställda, årliga anslag, under de vid hvartdera fästade vilkor, nemligen: a) Till Bokhållaren vid Banko-diskontverket G. A.
Oudars enka, Annette Rundqvist .......
R:mt R:dr 300: —- b) Till Vaktmästaren vid Banko-diskontverket Forssboms enka, Sara Gustafva Hagberg » 112: SO, c) Till Kanslisten vid Banko-diskontverket Assesoren Th Claessons enka, Wendela Margareta Malmberg » 22S: — d) Tili Kamereraren vid Låne-kontoret i Malmö S. G. de Marés enka H. C. Rede uiegh » 500: — e) Till Bokhållaren vid Låne-kontoret i Göteborg J. P. Anderssons enka, Charlotta Tronell » 300: — f) Till Registratorn vid Låne-kontoret i Malmö 11.
Gullanders enka, Jacobina Christina Nobelius » 300: — g) Till Vaktmästaren vid Banko-diskontverket Erik Sjöbergs enka, Catharina Christina Sundgren » 73; — h) Till Banko-ombudet vid Låne-kontoret i Malmö Carl Adolf Nordströms enka, Clara Sofa Nordström » 47S: — i) Till förre e. o. Kammardrängen och ved sågaren i Banken O. Lagerström ... » 180: — k) Till Kamereraren i Banken A. A. Drakes enka, S. Löfwenius » 175: — I) Till enkan Louise Wigström, född von Schwerin » 300: — m) Till Advokat-fiskalen i Banken N. A. Heur lins enka, //. C. Lind » 175: — tillsammans R:mt R:dr 3,117: 50.
2:o till understöd åt pensions-anslalten för enkor och barn efter tjenstemän och betjente vid Banko-diskonten, Låne-kontoren och lumba bruk, ett belopp af högst 900 R:dr R:mt, som vid hvarje års slut utbetalas, intilldess ifrågavarande pensions-anstalt vunnit full stadga och säkerhet.
Kanko-Utskottels Memorial M 45.
5 Och ega Fullmägtige derjemte att, af besparingarne på anslaget till ofvanberörde dispositions-räkning, utgifva ersättning för utarbetande af fortsättning, intill närvarande tid, af det register öfver Bankens handlingar, som till och med år 1822 blifvit upp rältadt.
Som sedlar med valörer i Banko icke vidare från Banken utgifvas, lärer från mom. b) och c) i § 181 böra uteslutas hvad som der finnes stadgadt om er sättning för Kommissarie-underskrift och kontrasignation å dylika sedlar; hvarjemte och då i § 21 af Utskottets under JM 6 afgifna Berättelse, angående Bankens styrelse och förvaltning, blifvit upplyst, att någon sedelskrifning destomindre kan såsom tjenstepligt åläggas Sedel-kontorets tjenstemanna-personal, som göromålen för nya sedlars tillverkning och förslitna sedlars emottagning och vidare behandling inom nämnde Kontor så betydligt ökats, att anställandet af särskilda biträden, mot godtgörelse af Bankens medel, funnits ovilkorligen nödigt, Utskottet ansett den i nyssberörde § stadgade skyldighet för vederbörande i Sedel-kontoret att verkställa sedelskrifning, böra upphöra och §:n erhålla denna lydelse: 5:o.
Följande tillfälliga, föränderliga anslag, hvilkas årliga belopp icke kan på förhand bestämmas, må än vidare utgå, nemligen: a) För hvarje l,000:de annullerade och förslitna sedlar å valö rerne från och med 10 R:dr till och med 8 sk.
Banko samt å 10, 5 och 1 R:dr R:mt, som blifvit af Kommissarierne granskade, öfverkorsade, uppräknade och förseglade .
R.mt R:dr 1: 35: b) För hvarje l,000:de sedlar af valörerne å 1,000, 500, 100 och 50 R.dr R:mt:
Kommissarie-underskriften R:mt R:dr 3: — Kontrasignation » — c) För hvarje 1,000 sedlar af valörerne under 50 R:dr R:mt:
Kommissarie-underskriften R:mt R:dr 2: 50.
Kontrasignation » 1: 50.
Stockholm den II Oktober 1860. 6 Banko-Utskottets Utlåtande M 46.
Ank. lill Exp.-Ulsk. den 12 Okt. 1860, kl. 12 midd.
Utlåtande, i anledning af [. d. Kamereraren A, W. Wasstroins och f. d. Bokhållaren A.
Köhlers ansökningar om pensions-tillökning.
Uti särskilda till Utskottet ingifna skrifter hafva förre Kamereraren i Banken, A. W- Wäsström, och förre Bokhållaren derstädes, A. Köhler, anhållit om tillök ning i den pension, de i Banken uppbära, utgörande för den förre 1,800 R:dr, och för den sednare 1,050 R:dr R:mt, samt lill stöd derför åberopat, Wäsström sin höga ålder af 74 år, hvaraf 48 år uppoffrade i Bankens tjenst, och den betryckta ekonomiska ställning, hvari han med talrik familj vore försatt sedan han nödgats att till borgenärers förnöjande afträda sin egendom, och Köhler att lian, sorn vore född den 17 Oktober 1793, nästan uteslutande egnat sina krafter åt Bankens tjenst från år 1817, då han der anställdes, till år 1839, då han träffades af en sjukdom, som gjorde det nödvändigt att amputera högra benet, hvarefter hans helsa och krafter så försvagats, att han icke längre kunde med utöfningen af sin tjenst fortfara, utan, på grund af läkarebetyg, måste år 1843 på Bankens pénsionsstat förflyttas, samt att han, saknande enskild förmögenhet och arbetsförmåga, nu mera befunne sig i särdeles torftiga omständigheter.
Häröfver hörd, har Bankens Under-styrelse sig yttrat: angående Wäsström: att han städse ordentligt uppfyllt sina tjensteåliggandeu i Banken; att hans fram skridna ålder numera gjorde det omöjligt för honom att genom arbete i någon den ringaste mån bidraga till sitt eget och sin familjs lifsuppehälle, och att Wäsströms efter afskedstagande! inträffade konkurs antagligen uppkommit i följd deraf, att han, som icke tjenstgjort eller åtnjutit lön på något annat ställe än i Banken, haft många barn att uppfostra, nemligen två, som aflidit vid 20 års ålder, en son, som, efter slutad gymnasiikurs, för 8 å 10 år sedan måst för sinnessvaghet intagas å Danviks hospital, och trenne ännu hemmavarande döttrar, af hvilka den yngsta vore nära blind, hvarförutom hans hustru befunne sig i sjukligt tillstånd; samt i afseende å Banko-Utskottets Utlåtande M 46. 7 Köhler: att han, som städse med utmärkt nit och duglighet fullgjort sina tjensteåligganden i Banken och endast genom en svär sjukdom, sannolikt ådragen i Bankens tjenst, blifvit försatt i sin närvarande beklagansvärda belägenhet, allt sedan han år 1843 förflyttades på pensions-stat, icke kunnat sjelf i ringaste mån genom arbete bidraga till sin bergning; och att den honom tillkommande pension, särdeles under de sednare åren, då prisen på alla lefnadskostnader i så hög grad stegrats, varit för honom otillräcklig till följd, bland annat, deraf, att hans sjuklighet påkallade nästan ständig läkarevård och att han icke utan andras hjelp kunde lemna sin bostad; och har Under-styrelsen, på grund af det sålunda anförda, föreslagit att de sökande måtte, under deras återstående lifstid, i Banken få uppbära ett tillfälligt ärligt understöd, motsvarande en tredjedel af deras nuvarande pensioner, eller Wäsström 600
R:dr och Köhler 350 R:dr; hvaremot
Fullmägtige väl funnit sig ega grundad anledning att för ifrågavarande tvänne pensionärer tillstyrka särskildt anslag utöfver pensionen, men, på det att icke, genom bifall härtill, något prejudikat för framtiden måtte bildas, ansett beloppet af ett dylikt anslag böra bestämmas oberoende af pensionens storlek, samt derför endast i så måtto biträdt Under-styrelsens förslag, att af Bankens medel mätte få qvartaliter utgifvas ett årligt understöd till Wäsström af 500 R:dr och till Köhler af 300 R:dr, att af dem personligen uppbäras så länge de till pensions undfående äro berättigade.
De skäl, som för beviljande af understöd till ifrågavarande, för nit och ordentlighet under tjenstetiden vitsordade, tvänne pensionärer blifvit anförda, synas Utskottet vara af allt för ömmande beskaffenhet för att lemnäs utan afseende; hvadan Utskottet, som likväl, i öfverensstämmelse med hvad Fullmägtige anfört, anser ett sådant understöd icke böra utgå i form af pensions-tillökning utan endast såsom tillfälligt anslag, hvilket, i händelse bemälde personers vilkor framdeles skulle förbättras, åter må kunna upphöra, men som, så länge de fortfara, må komma endast dem personligen tillgodo, skolat hemställa: att förre Kamereraren i Banken, A. W. Wäsström, och förre Bokhållaren derstädes, A. Köhler, måtte tillsvidare af Bankens medel få uppbära, den förre 500 R:dr och den sednare 300 R:dr R:mt årligen, samt att dessa anslag måtte komma att betraktas såsom Wäsström och Köhler personligen beviljade understöd, hvarå deras borgenärer icke ega något anspråk.
Stockholm den 11 Oktober 1860. 8 Banko-Utskottets Memorial M 47.
Memorial, i anledning af väckta förslag om förändrad organisation af Rikets Ständers Bank.
Enligt hvad Utskottet i Betänkandet N:o 25 redan anmält, hafva, uti väckta och till Utskottet remitterade motioner, Friherre von Schwerin, C. J. och Herr Akerman, F. framställt förslag om åtskilliga förändringar i de grunder, hvarpå Riks-bankens hela organisation för närvarande skulle uteslutande förbehålla sig ordnandet och utöfningen af Bankens förvaltning, utan lemna enskilde personer tillfälle att såsom delegare i Banken ingå; att den i grundlagen för Banken bestämda Styrelse af 12 Fullmägtige väl borde fortfarande bibehållas, hufvudsakligen för bevarande af den säkerhet, hvarom Rikets
Ständer egde tillförsäkra sig med anledning af deras för Banken ingångna garanti, men att Banko-verkets direkta förvaltning skulle uppdragas åt en Direktion, bestående af en Ordförande, utsedd af Kongl. Majit, samt ledamöter, valde dels af Rikets Ständer eller deras Fullmägtige, dels af de enskilde aktie-egarne; att i sammanhang härmed en del af Bankens utlåningar skulle från densamma afskiljas och att jemväl i öfrigt vissa reformer borde vidtagas i Bankens närvarande funktioner, såsom icke blott Låne- utan äfven Depositions- och Vexel-bank.
Med anledning häraf förklarade Utskottet i sitt ofvannämnda Betänkande, bland annat, att Utskottet, innan det yttrade sig öfver de vigtiga frågor, som dessa motioner innefatta, ansåg nödigt afvakta det förslag till Riks-bankens ombildning och dermed gemenskap egande förhållanden, sora, enligt hvad Utskottet inhemtat, vore under behandling af den utaf Kongl. Majit tillsatta Finans-kommitté, och att Utskottet, efter inhemtad kännedom af Finans-kommittéens berörde förslag, hvilket förmodades snart vara att införvänta, ville i ett sammanhang till pröfning företaga de frågor, som afsåge förändring af Bankens närvarande organisation, samt för den händelse att Utskottet icke skulle blifva i tillfälle att åt dessa frågor gifva den fullständiga utredning, som vore nödvändig för att Rikets Ständer vid innevarande riksdag måtte Banko-Utskottets Memorial M 48. 9 dag måtte kunna deröfver fatta definitiva beslut, underställa Rikets
Ständers bepröfvande förslag till de förberedande åtgärder, hvilka under tiden till* nästa riksdag borde i detta afseende vidtagas.
Men, enär Finans-kommittéens ifrågavarande förslag ännu icke lill Rikets Ständer inkommit och Utskottet följaktligen funnit sig fortfarande förhindradt att de väckta motionerna behandla, har Utskottet, då Riksdagens slut nu är nära för handen, ansett sig böra härom hos Rikets Ständer göra anmälan, med hemställan, det Rikets Ständer som redan meddelat de föreskrifter, hvilka vid Riks-bankens styrelse och förvaltning skola under tiden intill nästa riksdag tjena till efterrättelse, måtte förklara att ofvanberörde motioner nu icke må till någon åtgärd föranleda.
Utskottet får derjemte tillkännagifva, att till dess behandling blifvit från Borgare-Ståndet hänvisad en af Herr J.
Sundva/lson väckt motion, innefattande åtskilliga förslag till myntvärdets betryggande, alla likväl grundade på den förutsättning, att Rikets Stander vid innevarande riksdag skulle besluta den ändring i 72 § Regerings-formen, att så väl silfver som guld skulle blifva
Riks bankens standard; hvadan och enär det härom väckta förslag till grundlags-förändring är vordet af Rikets Ständer afslaget, Herr Sundvallsons berörde motion måste anses hafva förfallit.
Amk. till Exp.-Utsk. den 12 Okt. 1860, kl. 12 midd.
Memorial, med förslag till Instruktioner för dels Rikets Ständers Revisorer öfver Banko-verket, dels Rikets Ständers Revisorer öfver Banko-Diskont-verket i Stockholm samt Länekontoren i orterna.
Vid verkställd granskning af ofvanberörde tvänne Instruktioner, har Utskottet ansett följande förändringar uti desamma böra ega rum.
Prot. 1859 & 1860. 6 Sami. 1 Afd. 24 Höft. 3 10 Banko-Utskottets Memorial M 48.
Enligt § 1 uti Instruktionen för Revisorerne öfver Banko-verket, äro desse skyldige att, innan revisionen tager sin början, lifligen aflägga samt med sina namn underteckna en ed, hvartill formulär finnes i samma § infördt, och hvarigenom de förpligta sig att doldt och förtegadt hålla hvad som rörer enskilda personers förhållanden till Banken, eller för öfrigt, i afseende å detta Verks förvaltning, enligt Bikels Ständers beslut, tyst vara bör; men då hos de personer, hvilka erhålla ett dylikt förtroende-uppdrag, alltid måste förutsättas en pligtkänsla, tillräckligt lefvande och sann för att icke behöfva genom edgång upplifvas, och då härtill kommer, att Rikets Ständers Revisorer öfver Riksgälds-verket icke aflägga någon tysthetsed, oaktadt Riksgälds-kontorels Fullmägtige, lika väl som Bankofullmägtige, med ed förpligta sig, bland annat, att hålla doldt och förtegadt hvad vid förvaltningen förefaller, som tyst vara bör, så har det synts Utskottet vara tillfyllestgörande om, i stället för nu befintliga föreskrift angående tysthetseds utläggande, enligt derför faststäldt formulär, uti Instruktionen meddelas ett stad gande, som ålägger Revisorerne tystlåtenhet i de fall, som edgångs-formuläret upptager, och hvilket stadgande Utskottet ansett lämpligast böra erhålla plats i § 4.
Då, genom Rikets Ständers beslut vid 1853—1834 årens riksdag, Revisionskommissarien eller Chefen för Revisions afdelningen blifvit befriad från den honom förut ålagda skyldighet att afgifva berättelse såväl till Rikets Ständers Revisorer öfver Banko-verket, när de sammanträda, som till Banko-Utskottet vid hvarje riksdags början, lärer det i 4:de punkten af § 2 i förevarande Instruktion ännu qvarstående stadgande, att
Revisorerne ega vid deras sammanträde emottaga berättelse af bemälde tjensteman, böra från Instruktionen uteslutas.
Som det i litt. g. af g 3 förekommande uttryck: »befordringar samt tillökningar i sysslor», synes mindre tydligt, har Utskottet ansett detsamma böra utbytas mot de mera bestämda ordalagen: »tillsättningar af tjenster», samt en motsvarande förändring jemväl i § 5 vidtagas.
I lista punkten af § 7 stadgas, att Revisorerne, efter fulländad förrättning, skola deröfver låta författa berättelse till Rikets nästsammanträdande Ständer; men, enär årliga revisioner numera förekomma, och då, i händelse Revisorerne afsluta sin förrättning under pågående riksdag, berättelsen deröfver bör till Rikets då församlade Ständer afgifvas, har Utskottet ansett ordet »nästsammanträdande» böra från denna puukt utgå.