Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Län, om Frälsehemmanens deltagande , lika med Skatte, uti Tingshus med flere byggnader, samt Tingspenningars utgörande; ia:o. af Anders Andersson från Upsala Län, om inskränkning i Presterskapets privilegier; r5:o. af Olof Olsson från Öster göth-’ lands Län, i samma ämne; 14:o. af Nils Pehrsson från Södermanlands Län, om Capelianers lönerättigheter; röja. af Daniel Andersson från Carlstads Län, om Likstods-afgiftens upphörande ; 16:0. af Tufve Larsson från Christianstads Län , om Presternes Tertial-Tionde och Torpares m, fhs. dagsverks skyldighet; 17:0. af Anders Jonsson från Örebro Län, ati Säterier, Rå- och Rörshemman samt Roställen må deltaga i Gästgifveri-skjutsen; 18 jo, af Pal Jönsson från Christianstads Län, att de Frälsehemman i Skåne, som icke hafva Säteri-natur, må deltaga i Kungs-, Reserv- och Kronoskjuts samt inkvartering; 19:0. af Eric Pehrsson från Gefleborgs Län, att koatnaderne för de Prestgår - 22 Allm.
Bese. o. Otc.
•larne rörande egotvister och egodelningar må tagas af besparda Pastoralier; 20:0. af Anders Ericsson från Jemtlands Län, oin anslåendet af ett utaf KyrJcoherdarnes i Jemtland boställen till Corn» ministrarne; 21:0, af Olof Mathiasson från Bohus Län, om Kyrkoherdarnes skyldighet att aflöna Comministrarne; 22:0, af densamme, om Presterskapets skyldighet atti Tertial emottaga sådan Spannmål, som å hemmanen växer; 2Ö:o af Tufve Larsson från Christi-; ahstads Län, att Säterier, Rå- och Rörssarnt In- och Utsockne-hemman må lika med Krono- Skatte deltaga i allmänna Prasstationer; 24:0. al Pehr Martensson och Pehr Bunge från Gottland, om nedsättning i Presterskapets på Gottland löningsrättigheter; a5;o. af Anders Svensson från Hallands Län, rörande Presterskapets lönerätt; a6:0. af Petter Andersson från Hallands Län, om Säteriers och Kungs-Ladugårdars deltagande^ Väg- och Brohållning; Allm. Besv. o. Oec. Utsk.
N:o 172: 23 27:0. af Eric Ersson från Stora Köp. parbergs
Län, att alla hemman i Riket måtte blifva af enahanda natur, och sålunda deltaga lika i allmänna bördor; 28:0. af Matts Ericsson från Stockholms Län, om ändring i stadgandet uti 4:de Cap. 5 §.
Jorda-Balken, om Frälse-Skattejords hembjudande till Frälserätts-egaren, och dennes lösningsrätt vid försäljning; 29:0. af Johan Andersson från Upsala Län, om Skjutsningsskyldighetens utsträckande till Säterier och Prestgårdar; 5o;o. af Anders Andersson från Stock-, holms Län, att alla hemman, utan undantag, böra deltaga i Tingshus- oell Prestegårdsbyggnad j och 31:0. af Eric Jansson från Upsala Län, att Frälse- och Skattehemman må deltaga lika uti Kungs- och Kronoskjuts-skyldighetem Utskottet ] som i dess Betänkanden , N;ris i58 serskildt yttrat sig olver Pehr Mårtenssons och Pehr Eunges från Gottland motion, rörande Presterskapets derstä-; des aflöning, får, i afseende på öfrige ofvanberörde motioner, hvilka angå dels jemkning och reglering i allmänhet med Presterskapets aflöning, dels ock upphäfvande eller inskränk.' ning i dea Försanilingsboerne nu åliggands s 4 Allm. Besv. o, Otc.
N:o i^ä.1 Byggnadsskyldighet vid Prestegårdar, erinra, att så väl det ena som det andra grundar sig på Presterskapets Privilegier och gällande Författningar, hvilka icke, utan ömsesidig Öfverenskommelse, böra eller kunna rubbas, samt att Utskottet förut, uti dess Betänkande N:s 13a och 168, föreslagit en underdånig Skrifvelse till Kongl. Majtt nied anhållan, det vederbörande Landshöfdingar och Consistorier måtte å nyo anmanas atl befordra frivilliga Överenskommelser om Presträttigheternes utgörande, på det sätt, Kongl. Kungörelsen den 5 April 18 16 och Kongl. Förklaringen den November 1819 innehålla, med tillägg, bland annat, att dessa Överenskommelser må omfatta alla slags Preslrättigheter, under hvad namn som helst, icke blott Tionden, utan äfven Likstod och de så kallade Jura Stolas, taxerade efter de olika grunder, som omständigheterna kunna loranleda; hvarjemte Kongl. Maj:t redan, uti Nådigt Circulaire af den 11 Februarii 1824,1 — anledning af Rikets Höglofl.
Ständers vid sista Riksdagen gjorda hemställan, att Prester, nes rättighet, att få sina Boställen af Församlingsboerne bebyggde, måtte upphöra, der Contract om Pastoralierne blifvit upprättade, — bestämdt föreskrifvit, att denna fråga bör såsom en serskildt punkt, vid skeende öfverenskommelser, deruti intagas; Och Allm, Bav. o. Otc.
N:o 172. 2 5 och lärer, vid sådant förhållande, dessa motioner, hvilkas utförliga upptagande
Utskottet jemväl af denna anledning funnit öfverflödigt , iå, såsom redan i sjelfva verket besvarade, och då någon serskild åtgärd i anledning deraf hvarken bör eller kan ega rum, förfalla.
Utskottet undantager likväl härvid den af Tufve Larsson från Christianstads
Län uti dess motion förda klagan öfver den skada, som Tiondegifvare tillfogas genom ett obehörigt dröjsmål med grödans räknande, hvilket förhållande äfven af Utskottets Le-? jlamöter af Bonde-Ståndet vitsordats; och som rättelse härutinnan instämmer både med billighet och äldre härom meddelade locala fö-' reskrifter, samt ett bestämdt stadgande i denna del synes erfordras för de flere orter; der föreningar om Tiondens utgörande ej äro ingångne och tilläfventyrs ännu länge torde uteblifva, anser Utskottet sig böra hemställa: att Rikets Hög. lofl.
Ständer ville uti underdånig
Skrifvelse anhålla om kungörande fSih, till Riks-St.
Prat. 182S, i$i9 och 1830.8 Sami.
1 A/d. 4 r.dra B:det 7 -de H'.t. 36 Allm.
B<tsv. o.
N:o lyjj af den föreskrift, att, der Tionderäkning eger rum, för Pastorn i i förhand utse Tionderäknare, hvilka åligga att, på kallelse af Tiondegifvaren, inställa sig till räknings förrättande inom 48 timmar sedan anmälan af honom skett; skulle ej inom denna bestämda tid Tionderäknaren infunnit sig, är Tiondegifvaren berättigad att införa sin säd, och Kyrkoherden skyldig att utan föregången räkning, emottaga Tionde af Jordbrukaren till Prestgården uppkörd.
Hvad åter serskildt vidkommer Eric Pehrssons från Gefleborgs
Län uti sin motion framställda Förslag, att, då Socknemenigheterne icke blott äro betungade med att å den till deras själasörjare anslagna Boställsjord underhålla Abyggnaderne, utan ock nödgas bestrida kostnaden för de egodelningar och egotvister, som röra Preste-Boställen, dessa kostnader måtte anvisas att tagas af besparda Pastoralier; så, enär 5 §. af Preste-Ståndets 1723 års Privilegier innehåller, att omkostnader vid tvist om Prestebohls egor böra dragas af Kyrkan eller Socknen, men ej af Presten, Allm.
Bese. o. Oec. Vtsk.
N:o 173. 27 så framt icke han sjelf, utan vederbörandes vetskap och samtycke, sig i den tvisten invecklat , samt 2 §. 16 Capitlet af Kongl.
SkiftesStadgan den 4 Maji 1827, att, vid skifte eller annan Landtmäteriförrätining å Preste-Boställen, innehafvaren skall, för Boställets andel, bestå Landtmätaren kost, husrum och nödig handtlangning, hvaremot resekostnaden och arvodet af Kyrkans eller Församlingens medel erläggas, finner Utskottet icke skäl att tillstyrka någon förändring i dessa föreskrifter för ifrågavarande kostnaders fördelning och utgörande, helst besparde Pastoralier, för att dertill användas, skulle dragas från andra angelägna ändamål, såsom Läroverkens byggnader , Pensioner åt åldrige, förtjenstfulle Schollärare m. m., hvartill de redan inom hvarje Stift äro anslagne; hvarföre Utskottet anser denna motion äfven böra förfalla.
Beträdande åter de af ofvanstående motioner, hvilka åsyfta den privilegierade jordens deltagande i vissa skatter, besvär och skyldigheter, hvarifrån den nu är befriad; så, enär dessa motioner stå i oskiljaktigt sam - Sti Allm.
JBesv. v, Oec. UisJ.
N:o 172. manhang med Friherre CederstrÖms, uti dess Förslag till ett förändradt Statshushållningssystem, gjorda (ratnställning oin a!I jords lika beskattning, och, genom irenne af de respective Riks-Ståndens bifall till sammansätta Stats-, Beviltnings-, Lag- och Oeconomie-Utskottens häröfver afgifna Betänkan, do N o 89, all fråga härom för det närvarande förfallit, anser Utskottet lika öfverflödigt sorn onyttigt att nämnde motioner nu serskildt upptaga och besvara, enär de i allt fall, vid berörde för» hållande, icke kunna annat än likaledes förfalla.
Vidkommande slutligen Mats Ericssons från Stockholms Län motion , deruti han , på framställde skäl, föreslagit, att s:te §. % Capitlet i Jorda-Balken , lydande : ”nu kan ”Skattejord utom börd säljas: är det Kronog 5,Skatte, hembjude thet Kronan, och thet, ’’äom Frälse Skatte är, honom som Frälse ”rätt therå eger, innan atdje uppbud therå wtages, och håfve the makt then jord att ”lösa och sedan Lagfarten fullfölja låta som ”sagdt är,” måtte, sedan detta stadgande, genom Kongl. Förordningen den 5i Februarii 178g, 5 §., är vordet för Krano-Skaltehemman upphäfvet, jemväl i afseende på Frälseg Allmi Be sv. o.’
Otc, U/si.
N:o 172' rag Skalle ändras sålunda, all, med upphäfvandé af senare Mom. af 11 §. i Ridderskapets och Adelns Privilegier al den 16 October 1723, 4;de Cap. 5 §.
Jorda-Balken måtte erhålla följande lydelse; ”Fralse Ränta, sorn säljes, må hvarocK *’en , som eger del i den jord, hvaraf den ”utgöras bör, hafva magt, att, innan laga ''Stånd åkommer , lösa till så stor del, som ”af hans egande jord utgår, och läte han ”sedan fullfölja Lagfarten som sagdt är;” så alldenstund, efter hvad Motionairen angifvit ^ Lag-Comitén, som föreslagit upphälvandet af hembudsskyldigheten, deremot, i 11 Capitlet 39 §. af det nya projectet till Jorda-Balk, bibehållit ränteegarelösningsrätten, samt Rikets Höglofl, Ständer således komma i tillfälle att framdeles , i sammanhang med pröfningen af Förslaget till JordaBalk i det hela, älven besluta om den ifrågavarande Lagförändringen; får Utskottet, sorn, med afseende å eganderättens helgd, icke skulla lör sin del vilja tillstyrka upphäfvandet af Frälserättsegarens lösningsrätt, vördsamt hemställa, att 5ö Bil. i.
Bese. o.
N:o 173, Matts Ericssons förevarande
Förslag må för det närvarande förfalla.
En Ledamots serskilda mening uti en del af detta Betänkande bifogas.
Stockholm den 3i December 18:29.
Reservation, Herr Biskopen Faxe reserverade sig i afseende på den föreslagna underdåniga Skrifvelsen till Kongl. Maj:t, i hvad den skulle komma att innefatta hemställan om åläggande lör Pastorerne att, genom utsedda full— mägtige, verkställa Tionderäkningen, hvilket Herr Biskopen ansåg icke kunna förenas med det allmänna stadgandet, att KronoBetjente skola en sådan räkning öfvervara.
STOCKHOLM, Elmeus ock Granbergs Tryckeri, l83o.
Allm. Besv.- och Uec.-Utsk. Utlåtande N.o 173. 1 N:o 173.
Ankom till Exped.-Utsk d. 14 Jan. i83o.
Ucl icande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Betankandet, N:o 158, angående Presterskapets på Gottland aflöning, ^-^ettn Betänkande, sorn af Iiögv.
Prestesäm!
Borgare-Stånden blifvit bifallet , hafva deremot HöglofL Riddevskapet och Adeln samt Hederv.
Bonde-Ståndet, på grund af dervid gjorda anmärkningar återremitterat.
Ridderskapet och Adeln bar nemligen Hr Rosenqvist, Fredr.
Leonh., funnit, å ena sidan, vara obilligt, att Presterskapets på Gottland aflöning utginge med tiondedelen, då Rikets öfriga Presterskap endast får uppbära trettiondedelen, samt att derföre delta, i hans tanka, opassande missbruk borde afskaffas, hvarjemte han, å andra sidan, under åberopande af den Bih. till B. S. Prot. 1828—i83o, 8 Sami. a Band.
S:de Häftet.
1 Allm.
Besv. och Oec.-Utsh.
Utlåtande N.-o 1j3. af Herr Friherre Cederström_, uti dess, förra Betänkandet åtföljande, reservation, uppgifna omständigheten, att, på Gottland, med 1098 mantal , kyrkornas antal likväl ieke utgör mindre än 92 stycken, ansett ett sådant förhållande oformligt, samt fördenskull yrkat att Utskottet måtte inkomma med ett förslag i denna del, ledande till en efter tidsandans fordringar lämpad rättelse härutinnan.
Herr Friherre Cederströmj Jacobf har åter yrkat, att afseende måtte fästas å hans mening, att, bland medlen för reglering af Presterskapets på Gottland lönevilkor, sammanslagning af Pastorat vore det enda som läte sig verkställas, samt att så mycket hellre underdånig hemställan härom måtte hos Kongl. Majrt göras, som det emot en sådan sammanslagning anförda skäl, att ett för ringa antal Prester derigenom beliöfdes, och att de nuvarande obefordrade
Presterne skulle få färre lägenheter till befordran, enligt Friherrens tanka, förfölle, derigenom, att hvad således förlorades, i stället återvunnes genom det att de, som erhöllo befordran, finge på samma gång en god utkomst.
Hos Hedervärda Bonde-Ståndet hafva åter Motionairerne, under yttrad förundran Allm. Fesv.- och OeC.-Utsk.
Utlåtande N:0 lj3. 3 öfver den ringa uppmärksamhet
Utskottet skall hafva ienmat åt deras framställning i ämnet, samt stödjande sig derjemte på Herr Friherre Cederström.1} reservation emot förra Betänkandet, yrkal, att afseende måtte fästas å förslaget om Pastoratens sammanslående, så alt sådant mätte uti den underdåniga Skrifvelsen upptagas såsom ett bland medlen för regleringen af Tiotidens utgörande på Gottland, samt sålunda den strid blifva håfven, hvaruti Molionairerne förmena Utskottets ifrågavarande Betänkande stå emot Utlåtandet N:o i5p, som medgifver kyrkors sammanslående inom ett afstånd af trefjerdedels mil, enär på Gottland funnes 92 kyrkor, som underhållas af 1098 mantal, och, på sina ställen, belägna på ett afstånd af en fjerdedels till en half mil från hvarandra, och således, genom sammanslåendet, ingen Församlingsbo skulle till kyrkan erhålla mer än högst obetydligt öfver en half mil.
I anledning af allt detta får Utskottet, som för ingen del känner sig träffadt af den gjorda förebråelsen för mindre uppmärksamhet vid detta ärendes förra behandling, tillkännagifva, det Utskottet icke funnit de gjorda anmärkningarne beledsagade af några nya skäl, som kunnat verka till ändring i de, uti dess förra Betänkande i 4 Bil. till Allm. Eesv.- och Oec.-Utsk.
N.o i~jX ämnet, framställda, af2:ne respective Riksstånd redan gillade åsigter; hvarföre Utskottet, under förbi i fvande dervid, vördsamt hemställer, att anmärkningarne må förfalla.
Åtskillige Ledamöters reservation bifogas.
t Stockholm den io Januarii i83o.
Herr Friherre Cederström, Jacob, reserverade sig emot förevarande Utlåtande , och åberopade dervid sin reservation emot Utskottets förra i ämnet afgifna Betänkande.
— Härmed förenade sig Friherre Sprengtporten och Grefve v. Fersen, samt Riksdags-Fullmägtige Olof Carlsson från Östergöthland, Jan Jansson från Wermland, Eric Svensson från Bohus- och Nils Månsson från Malmohus Län.
Allm. Bcsv.- och Oec.-Utsk. Utlåtande N:o 174. 5 N:o 174.
Ankom till Exp.-Utsk. d. 14 Jan. i83o.
Utlåtande, i avledning af vackt a frågor om förändringar i Befordings-lagar ne.
TiU Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottets handläggning har Höglofl.
Ridderskapet och Adelil remitterat tvänne Motioner, nemligen: 1:0 af Herr Grönhagen j Gustafa som, efter gjord framställning derom, huruledes, uti ett väl organiseradt Samhälle, allt bör vara ställdt på en säker och fast fot, så att ingens rätt förnärmas, inga relationer, rekommendationer, börd eller rikedomar, utan endast förtjenst, skicklighet och ett dygdigt uppförande utgöra grunden för hvarje Embels- och Tjenstemans antagande och avancement, åberopar grannriket
Danmark såsom exempel på ett land, hvarest, ehuru derstädes regerar en enväldig Konung, ingen enda utnämning eller befordran i Embets- eller Tjenstemanna-vägen skall ega rum annorlunda , än i förening med den alldrastörsta rättvisa.
Motionairen visar 6 Allm. Besv.- och Oec.-Utsk.
Utlåtande N.o 174. derefter de skadliga följder, som deraf förorsakas, att en Tjensteman, sedan Iian, i hopp om befordran till en förmonligare tjenst, användt sin hela tid uti den befattning han innehafver, likväl blifver förbigången af en yngre person utan förtjenst, som råkat ställa sig in bos någon hög gynnare; och hemställer slutligen, att Rikets Ständers ypperliga och från det största rättsbegrepp utgångna Tjenste-betänkanden af den 20 och 21 October iy56hvilka syntes Motionairen vara alldeles förgätna, ehuru ännu ej undanröjde, utan tvärtom genom Kongl. Förordningen af den 23 Nov. s. å. till noga iakttagande anbefallde, måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anmälas , med underdånig anhållan, det Kongl. Majit täcktes låta berörde Tjenste-betänkanden i alla befordringsmål blifva ordagrannt gällande och efterlefvade; samt 2:0 af Hr Reuterswärd * P. A., hvilken anför, alt, ehuru hvarje Medborgare, som anser sig befogad att öfver förment lidande anföra underdåniga besvär, syntes ega obestridlig rättighet att deri undfå Nådig Resolution, innefattande skälen till bifall eller afslag, det ej sällan skall hända, att, å de besvär som i underdånighet anföras öfver upprättade förslag till sådana tjensLer, hvilka af Kongl. JYlajit, enligt Allm.
Besv. och Oec.-Utsk. Utlåtande N.o 1J4- 7 28 §.
RegeringsFormen, tillsältas, något afslag icke i Nåder utfärdas, utan yttrar sig Kongl. Majrt dervid merendels uti Nådig Skrifvelse till det Embets-Verk, hvarunder tjensten hörer, att, som Kongl. Majrt utnämnt eller förordnat N. N. till den lediga tjensten> de underdåniga besvären komma att förfalla.
Motionairen föreslår, till följe häraf, att, enär dylika besvär någon gång kunna röra princip-frågor, och deras afgörande bestämma en Sökandes rättighet till befordran, den pluraliteten af förmän, efter deras åsigter vid förslagets upprättande, icke ansett honom ega, följande tillägg måtte af Rikets Ilöglofl.
Ständer hos Kongl. Majrt i underdånighet framställas såsom beliöfligt i Författningarne rörande underdåniga besvärs anförande uti befordringsmål, nemligen: att Besväranderne alltid_, antingen genom Nådig Skrifvelse till vederbörande Embets-Verk och Autoritet eller ock genom serskild Nådig Resolution., matte blifva fullständigt underrättade om skälen, hvarpå det Nådiga af slaget vid tjenstens tillsättande sig grundar.
Härefter har Motionairen ådagalagt nödvändigheten deraf, att underdåniga besvär, så väl i befordrings-väg, som i andra oeconomiska frågor, med mera skyndsamhet än hittills någon gång skett, till pröfning upptagas och afgöras, emedan den vinnande parten 8 Allm.
Besv. oell
Oec -Utsk.
N.o genom tidsuldrägten ofta förlorar ganska mycket, och tillika in extenso anfört Kgl. Förordningen den 24 Jan. 1778, hvaruti Kongl. Maj:t, jemte andra Nådiga förmaningar, påminner sina Em bets- och Tjenstemän, att de rättsökande äfven så väl äro lidande genom uppehåll och tidsutdrägt, som genom ett orättvist Utslag.
Slutligen framställer
Motionairen den önskan, alt våra Befordrings-lagar i allmänhet, under detta Riksmöte, måtte blifva öfversedda och granskade samt rättade och mera bestämda , hvarigenom, bland annat, äfven den fördelen skulle vinnas, att Kongl. Maj:t mindre ofta besvärades med underdåniga klagomål öfver verkligt eller förment lidande och praejudice; uppräknande Motionairen, i anledning häraf, åtskilliga Författningar, som, i hans tanka, antingen borde förändras eller upphäfvas.
Detta allt har Utskottet i noggrannI: öfvervägande tagit; och hvad vidkommer den af Herr Grönhagen väckta fråga om det så kallade Tjenste-betänkandets återupplifvande, så torde först böra i allmänhet anmärkas, att Utskottet, lika med Motionairen , inser rättvisan och behofvet af en ordning, som vid alla befordringar kunde försäkra ett tillbörligt företräde åt förtjenst^ och skicklighetj hvarigenom för en Allm.
Utlåtande N.o 1^4- 9 hvar, som beträder tjenste-banan, tillfälle beredes att på egna bemödanden grunda sina förhoppningar om bergning och fortkomst, Men då Embetsmannens egenskaper alltid måste stå i förhållande till Statens lefvande fordringar på hans verksamhet, och dessa fordringar äro vidsträcktare eller inskränktare ej allenast vid olika tider, utan ock under olika styrelsesätt, kan UtskoLtet ej annat än finna det lika otjenligt att, med Motionairen, från autocratiska länder, der magten kan lätt blifva stöd åt häfd och routine, vilja, i detta hänseende, hemta efterdömen för ett constitutionelt Samhälle, till hvars väsende och företräde det deremot hufvudsakligen hörer, att i vida högre grad både utveckla och göra gällande Civilisationens kraf på en allt fullkomligare, med natur och förhållanden enligare ärendenas gång och behandling, — som att ur våra egna häfder vilja upplifva en Befordringslag, hvilken, lika med den ifrågavarande, eger ett så nära samband med sin tids både Samhälls-skick och deraf alstrade oredor. ij56 års Tjenste-betänkande använder väl ordalagen förtjenst och skicklighet > såsom grund för befordrings-rätt; men då dessa uttryck der erhålla en negativ bemärkelse , så att icke heviscid oskicklighet gäller för skicklighet, samt tjensteår för förtjenst, och io Allm Besv. och Oec.-Utsk.
Utlåtande N.-o 174' denna tydning ej annat kan än leda till ett tour- och anciennetets-system, hvilket lemnar routinen samma anspråk på befordran, som den utmärktaste Embetsmanna-duglig]iet — en jemnlikhet, icke mindre oförenlig med menskliga anlagens skiljaktiga beskaffenhet och tjensternas olika fordringar, än hinderlig för Embetsmanna-Corpsens med Civilisationen fortgående utbildning — så måste Utskottet anse andan af denna författning motverka det ändamål, som Regerings-Formen åsyftar uti 28 der det uttryckligen stadgas, att vid alla befordringar afseende endast må fästas å förtjenst och skicklighet.
Och då för öfrigt flera af denna Författnings speciela stadganden hänföra sig till förhållanden, som längesedan upphört, och icke ellef låta förena sig med vår närvarande constitutionela ordning, i hvilket afseende Utskottet tror sig endast behöfva hänvisa till Tjenste-Betänkandets 16 §., såsom innefattande en efter nu gällande Regeringsform grundlagsstridig inskränkning af Konungens Höga utnämnings-rätt, och denna inskränkning tillika grundad på en Rikets Ständer icke eller, nu mera, tillkommande rättighet att upptaga och pröfva besvär öfver praejudice i befordringsmål, så anser Utskottet sig, utan att ingå uti någon vidlyftigare utveck - Allm. Bcsv.- och Oec.-Utsk.
Utlåtande N;o i’]4- 11 ling af denna fråga, hafva tillräckligt. motiverat sin vördsamma hemställan, att förevarande * Motion må af Rikets Höglofl.
Men ehuru Utskottet funnit merberörde Tjenste-Betänkandes återställande till kraft och verkan vara oförenligt med vår närvarande civilisation och samhälls-ordning, har det dock icke kunnat förbise behofvet af en Författning, som med lika ordning och fullständighet omfattade'alla till civila befordringsmål nödiga föreskrifter.
Under denna synpunkt, och då tillika olägenheterna af de obestämda, under skiljda styrelsesätt utkomna Förordningar, som nu skola tjena till ledning vid sådana frågors behandling, äro allmänt kända och öfverldagade, anser sig Utskottet ega ali anledning fästa Rikets Höglofl.
Ständers uppmärksamhet på Herr Reuterswärds framställda önskan om dessa Förordningars genomseende och granskning.
Ett sådant arbetes företagande, under innevarande Riksmöte, såsom Motionairen föreslår, skulle dock, i Utskottets tanka', desto mindre leda till ändamålet, som Styrelse-Verkens påbörjade nya organisation, hvarefter den civila Befordrings-lagens stadganden, till vinnande af fullt practisk användbarhet, böra lämpas, ännu ej hunnit ia Allm.
Des v. och Oec.-Utsk.
Utlåtande N.-o 17 4- sin fullbordan; och då härtill kommer, att flera hithörande frågor, i anledning af detta sammanhang, redan blifvit i Serskilda Utskottets vid sistlidne Riksdag afgifna Betänkande till Konungen öfverlemnade; så anser sig Utskottet höra vördsamt tillstyrka, det Rikets Högh Ständer må i underdånig Skrifvelse anhålla, att Kongl.
Maj:t ville, i sammanhang med Styrelse-Verkens organisation , låta utarbeta en fullständig Författning, rörande ci-. vila befordringar och dermed omedelbar gemenskap egande frågor.
Beträffande vidare sistnämnde Motmnairs anmärkning örn det ej sällan brukliga sätt att låta de i befordringsmål hos Kongl.
Maj:t anförda underdåniga besvär genom ut. nämningen förfalla, utan serskild Resolution, finnér väl Utskottet, lika med Motionairen, att denna praxis, i sig sjelf betraktad, icke öfverensstämmer med de former, vår Lagskipning i andra besvärsmål iakttager; men får dock härvid erinra, att en sådan behandling, som endast vunnit häfd vid befordringar, der Konungens utnämnings-rätt icke är begränsad inom de å förslaget uppförda, derigenom ej eller kan anses medföra någon menlig verkan till den klagan - Allm. Besv.- och Occ.-lJtsh.
Utlåtande N.o 1~jj. l3 des uteslutande från tjensten.