Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridd* och Få Högvördiga Prest» Adelns Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar A. Lantingshausen.
På Vällofl. BorgareStåtidets Ledamöters vägnar And.
På Hedervärda Bonde Ståndets Ledamöters vägnar Nils Mansson. M. M. Rosbeck.
Uppläst lins samtpliga Riks-Stånden d, 28 Juni.
Be tänkande, rörande vackt fråga om ■ , In - Deri 28 Juni. »345 Jndeldta Regementernas Beklädnads-? sätt.
T ill Utskottets handläggning har Hcglofl.
Ridderskapet och Adeln remitterat (vänne Memorial i detta ämne: 1:0 af Herr Öfversten A. M. Berghman, deruti , jemte öfverklagande af den Skyldighet, som, genom Kongl, förordningen den 4 Februari 1812, om Indeldta Infanteri.
Regementernas Beklädnndssätt, blifvit Rotehållarne ålagd, att, i stället f>r de i kneckte-Corrtracterna utfästa Släp-Munderingar, prestera sädana. Uif-Munderingar, sorn Kronan förr gifvit liege, menterna, samt, under åberopande af 80 § i Regerings-Formen, yrkat4 att Rotehållarne i Nåder matte befrias från BifMunderingars. anskaffande, och i stället få gifva deras Soldater sådana SläpMurtderingar, som Kneckte Contracterna dem ålägga, eller, så ofta de böra presteras, till Kronan betala det värde, som å desamma i MarkegångsTaxorna kan sättas, i händelse Kongl. Majit skulle finna för godt, att, med tillägg i kostnaden, förändra dem till Idf-Munderingar; 2:0 Memorial af Herr Majoren C. v. Qvanten, innehållande, bland annat, anförda klagomål öfver de rubbningar, som Indelnings-Verket till sina Cantracter och grunder i sednare tider skall undergått, jemte hemställan, i afseende på Beklädnaden, att Rotarne kunde lemna en Mundering hvart sjette år, men under krig en Mundering årligen, då Krono-Mtinderiogen skulle kunna försvinna - >350 Den 2 8 Juni. svinna, och Kronan endast lemna Beväring och Capolter, Sedan Utskottat sorgfälligt granskat alla till upplysning ledande både.äldre och nyare Författningar rörande denina fråga, så synes väl åberopandet af Kneckte-C\ontracternas primitiva lydelse ej sakna skälig grund; men då förändrade omständigheter tid efter annan föranledt Begeringen att äska, och Rotehållarne att likasom medgifva utvidgade bidrag till Tropparnas beklädnad, och vid alla Regementer öfverenskommelser blifvit träffade, hvilka nästan allmänt utstaka, att Siäp-Munderingarne böra till färg, skärning och persedlarnas antal vara lika med Inf- eller Krono-Munderingen, så, ehuru Utskottet ej kan frångå, det Botehållarne, genom förutnämnde mångfalldiga föiändringar, måst vidkännas tryclande och opåräknade utgifter, lärer väl ett bokstafveligt yrkande af hvad de första KneckteContracterna på 16oo:talet stadga ej för det närvarande kunna äga rum, såsom det enda bidrag till den beklädnadshjelp Bofarne vilja sig åtaga, och hvarföre en billig jemkning synes böra åsyftas, föranledande till det ändamål, sorn kan vara förenligt med Kongl. Majus och Kronans samt Botehållarnes ömsesidiga fördel.
1 följe häraf får Utskottet nu föreslå: i:o Att Rotehållarne ingå i förbindelsen att , hålla Släp.Mundering, hvilken anses böra bestå i en Den 28 Juni »SSt i en Jacka af kläde med foder, mässingsknappar m- m., en vest, eif par långbyxor, en hatt, ett pär skor, tvä par Strumpor, tvä skjortor, ett par stofletter och en Halsduk. 2:0
Att ofvanuppräknade Persedlar betala* Contant i penningar, efter nästföregående årets Maikegang, pä det sätt att en tredjedel af summan för hvarje år erlägges inom Mars månad påföljande året, och att Släp Munderingen anses hvart 3:dje år böra förnyas. 3.0 Att Regementernas enskilfa BeklädnadsDirectioner, sorn Utskottet anser böra utgöras af Kongl. Majrts Befallningshafvande, vederbörande Regements - Chef, Regements Qvartermästaren samt två eller flera Rotehållare, hvilka sistnärnde Rotehållarne sjelfve äga att sins imellan utse, emottaga och förvalta dessa medel enligt den föreskrift som derföre kan anses mest lämplig. 4:0 Att Soldaten, under hvad förevändning som heldst, ej äger rättighet att af Rotehållare fordra någon Beklädnadspersedel, af hvad namn den vara må, eller någon slags ersättning derföre, antingen i säd gller andra vaior. * 5:0
Att Soldaten, emot hvad nu Rotehållarne sig åtaga, förp!igtas, att vid infallande arbeten, då han påkallas, biträda Rotarna, mot skälig vedergällning.
Skulle Hen 8 8 Junu Skulle Utskottets förslag angående beklädnadssättet vid lndeldt; Regementerna vinna Riksens Höglofl.
Ståndets bifall, så <i'r Utskottet ful Ikorn li. gert förvissad! derom, att Kongl. Maja och Kronan, i storf af äldre förbindelser, ansvarar för X/i(-Munderingen, till hvilket bidrag T\:de! af Mupd.eringens help värde årligen öfverlämnäs till Reklädoads-Cas.san, samt att samma Mundering utgöres på det sätt, att Tropparne, hvarken i fredseller krigs-tidef, sakna nödig beklädnad, utan att Rotehållarne till större bidrag böra anlitas, än hvad de förslagsvis anses förpfigtade; och ehuru Utskottet, för sin del, anser de rtq föreslagna förändringar allmännast öfverensstämma med RotehåHares fördel, tror Utskottet likväl, att, å särskilta orter, der öfverepskommelser imellan Rotehållare och Soldater, angående Släp Munderingens anskaffande, på det sättet äro iugångne,' att Soldaten endast en gång, vid antagandet af Roten, föfses med kläder, men sedermera mot Spannmål samt vissa psrsedlar af Ull, Väfnad m, rn, kläder sig sjelf, Rotehållare, af fruktan för drygare kostnader, skulle med mindre beredvillighet den nu föreslagna Beklädnäds-skyldighet sig åtaga: och Utskottet har derföre ansett sig endast vilkorligen höra framställa detta förslag , så att det ej må Vara förbindande för alla InfanteriRegementernas Rotehållare, utan må det vara deras ratt, att, häröfver hörde genom Kongl. Majus Befallningshafvande, sjelfve förklara, om de äro nöjde att häruti inga, eller, i vidrigt fall, med Kongl» Majus Befallningshafvande öfverens.
Ven 28 Jani. 1353 enskomrna om de vilkor, som Rotehallarne kunde vilja föreslå, och Kongl, Majit skulle täckas godkänna, Hvilket dock, jemte 3sne Utskottets Leda" möters särskildta yttranden, till Riksens H glofl.
Ständers eget ompröfvande vördsamligen öfverlemnäs.
Stockholm den 21 Juni 1815, På Höglofl, Ridd, och Adelns Ledamöters vägnar A. Lantingshausen.
På Vällofl. BorgareStåndets Ledamöters vägnar A• Fredin, På Högvördiga PrestStåndets Ledamöters vägnar Bryn.
Hesselgren*
På Hedervärda Bonde* Ståndets Ledamöters vägnar Fils Mänsson* M, M* Rosbeck.
Utdrag af Protocollct, hållet uti Rikseus Höglofl.
Ständers Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskotts Plenum den 21 Juni 1815* S. B, T^öretogs till afgörande d?t från 3:je
Beredningen afgifna och förut på hordet lagda Förslag - *354 Den 28 Juni. sing till Betänkande, rörande väckt fräga om Indeldta Regementernas beklädnads - sätt, hvarvid Riksdagsmannen Eric Johansson från Stora .Kopparbergs
Län inlemnade ett vid uppläsandet så •lydande anförande: ”1 anseende till den yppade fråga rörande beklädnaden för indeldta Infanteri-Regementerna , får jag, som Ledamot i samma Utskott, i enfaldighet allerödmjukast åberopa det imellan Kongl. 'Maj:t och Kronan samt Soldaterna och Rotehållare i stora Kopparbergs
Län , vid Riksdagen i Stockholm den 16
Maj 1727 afslutna, samt den 12 Januari 1728 af Kongl. Maj:t i Nåder faststäldta Kneckte-Contract, hvilket Uti 5 och 6 §§. uttryckeligen utstakar, att då Rotehållarne förbundit sig årligen betala 9 dal. i penningar och kneckten 3 dal-, tillsammans ladal, kopparmynt, i både freds- och ofredstider, skulle de från ali vidare beklädnads skyldighet vara frikände, hvilken utgift af Rotarna efter myntförändringen nu betalas med En R:d B:co for året, utom Soldatens 8 sk., för hvilken orsak Rotehållarne i denna fattiga Landsort, som öfver sin förmögenhet ganska strängt äro roterade, måtte ifrån vidare bidrag till Lifmunderingen alldeles vara frikallade. —.
Till styrkande hvaraf jag allerödmjukast får åberopa 1. §. i samma höga Contract, stimt 80. §. i Regerings-Eormen, hvilken ytterligare det samma stadfäster.
— Och beträffande Släp-munderingen hafva Rotehållarne med Soldaterna ingått, att bestå dem sådana kläder hvart y.te år, samt ett pär Den 2 8 Juni. 1355 pär Byxor derimellan.
Och som detta är imellan Rotehållarna och Soldaterna på deras tjenstetid, lärer denna beklädning med Kronans lif' mundering ej kunna förblandas.
— Kunde efter Herr Öfversten Berghmans, uti dess väckta motion, uppgifna förslag, Släp-mun' deringen få blifva grå, som vi sjelfve kunna tillverka, blefve en betydlig lindring, och om uppslagen med mera af den äkta röda färgen, som är en dyr utländsk vara, finge undvikas, vore vaE önskan uppfyld, samt Soldaterna dermed bättre belåtna.
Dock med all aktning så väl för Högloil.
Utskottet, som Högbemälte
Herrars dit remitterade yttranden, som kan hända i andra Landsorter i Riket torde finnas lampliga.
Eric Johansson från Kopparbergs Län.'
Riksdagsmannen Moses Johansson från Westerbottens
Län ingaf likaledes följande: ”Då Rotelagame under Westerbottens Regemente icke oftare,enligt Kneckte-Contractet, förse sina Soldater med en Släp-mundering af lika färg och beskaffenhet med Krono*- munderingen, än blott då Soldaten första gången i tjenst antages; och Kongl. Förordningen, röjande indeldta Infanteri-Regementernas beklädnads-sätt af den 4 Februari 1812, sorn ålägger Soldaten, att, emot er - Den 2 8 Juni. erhållande af så kallade slifnings - penningar, i fredstid sjelf hålla så väl Krono- som Släp-munderingen, hvilken dock af en del Regementers Rotelagare hvari Btdje år anskaffas, och ett sådant Släp-munderingen» underhållande för Westerbottens Regementes Soldater blir ett ganska svårt betungande, och hvarigenom
Rotelagarne nödvändigt få vidkännas den olägenhet, att Soldaten Uti beklädnaden biträda, och derom äfven fråga redan uppstått, så önskas det Riksens Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om ofvanaherppade förordnings, af den ^ Februari 18 1 2 , inställande till sin kraft och verkan? och att med Soldatens beklädnad måtte förhållas såsom förut, innan samma höga författning utkom, och i likhet hvarmed de så kallade Rotekistor, hvilka förut aldrig ägt rum, alldeles försvinna, enär Rotelagarne för hvarje Compagnies beklädning, Beväring’ och tross uppfort tillräckliga stora trossbodar, derutinnan den förvaras, Mosts Johansson. från Westerbotten.
Afven så utlät sig Riksdagsmannen Johan Johansson från Kronobergs
Län skrifteligen sålunda: ”Till aUerödmjukaste svar på hvilande mo-' tion, sorn blifvit framställd uti Höglofl.
Oeconornie- och Besvärs-Utskottet om Soldaternas Släp mun - Den 28 Juni. 13 5? munderings kläders erhållande-, sa anhåller jag i djupaste ödmjukhet och till det högsta påstår, för Kronabergs .Infanteri-Regemente, d^t Roteliållar. ne få, utan förändring efter sina utgifna Contracter j hålla siha Soldater nied Släp-munderingäkläder, heidst och emedan större delen af Rote» hållare gifver efter öfverenskommelse årligen åt sina Soldater 6 # ull, 6 # rent lin, och dessutom betalar årligen för ett pär skor till Soldaten» då deras hustrur spinna och väfva godt valmar , som blifver starkare till Släpkläder än det sorn köpes och Kronan består.
Den fattiga allmogen har mycket svårare att efter hvarje års markegång 'contant betala denna beklädning, hvarföre jag å deras vägnar såsom fullmägtig ödmjukeligen anhåller, att Rotehållarne få blifva bihehåtlne
Vid deras slutade Contracter med sina Soldater, uran mindsta förändring, och att Soldaterna få blifva bibehållna till sina innehafvande torp i deras tjenstetid, utan förändring i Kronobergs
Stockholm den 21 Juni l S15- Johan Johansson. för Konga och Uppvidinge Härader, Anhållandes Eric Johansson, Moses Johansson och Johan Johansson, att deras ofvan intagna
Dictamina måtte få åtfölja Betänkandet till Riks Stånden; hvartill Utskottet samtyckte.
Ex ProtöCollo M. M. Rosbeck, Upp - Dm 2g Jun"'.
Uppläst lios samtliga Iliks - Stånden den 28 Juni. Riksens Högloft.
Ständers Stats-Utskotts Betänkande, angående Lönex tillökning för Penninge-Löntagande Civile Embets- och Tjenstemän i allmänhet.
IT U>ti deri orri Stats-Verkets tillstånd och behof,' den 1 sistlidne Mars, afgifna Nådiga Proposition, har Kongl. Majit i Nåder täckts fästa Riksens Höglofl.
Ständers uppmärksamhet på nödvändigheten af tillökning äfven i den Civile Embetsoch Tjenstemanna-Corpsens I,öne-viIkor, under förklarande , att oaktadt de löne-tillokningar, hvilka, sedan 1809 års Riksdag, blifvit efter hand beviljade, har dock varuprisens stegring i ett ännu starkare förhållande tilltagit, och den penninge-löntagande Embetsmannen, i stöllet, för ökade fördelar, funnit sig omgifven af fördubblade omsorger: att när dessa stiga till den höjd, att antingen uppoffring af enskilt förmögenhet, eller omöjligheten af nödig utkomst deraf blifver en följd, inträffar äfven det ögonblick, då Staten antingen skall sakna Embetsman, eller blifva illa betjenad, hvilka båda delar äro lika stri: dande emot det Allmännas verkliga fördel.
Maj:t, som med deltagande för deJ ras öden, hvars biträden erfordras för fortgången af Den Sä 8 Juni.' 1359 af Styrelsens förvaltning, uti dess närvarande brister afven inser olägenheter för framtiden, om skickliga ämnen, af öfvertygelse att Embetsmanna-banan vore mindre fördelaktig, skulle nödgas öfvergifva den, gör sig derföre förvissad, att Rik sens Ständer skola med behjertande af de behof, som trycka denna Class af Medborgare, söka att dem afhjelpa, så vidt det står i deras förmåga; och har Kongl. Maj:t, till närmare upplysning i detta ämne, behagat, genom Remiss af den 24 sistlidrie Februari, till Riksens Ständers Stats-Utskolt öfverlemna följande ingifrja underdåniga ansökningar, nemligen: 1:0 Af Kongl. Maj:ts Canzli- Styrelses Krigs-,' Jl a mrnar-, Handels- och Finance-, Ecclesiastiqueoch Hof-Canzlers-Expeditionernas samt RiksArchivets och Kongl. Bibliothekets Embets- och Tjenstemän, hvilka anhållit om sådan förbättring uti deras otillräckliga löner, att desamma icke allenast uppgå till enahanda belopp, som Sökändernas vederlikar i Kongl. Collegierna åtnjuta, hvilka, vid 1812 års Urtima Riksdag, undfingo en tillökning, sorn icke sträckte sig till Sökänderna, utan ock blifva svarande emot deras Embetens och Tjensters värdighet och egenskap, samt ej bero af tidernas olikhet och myntvärdets större eller mindre förändring. 2:0 Af Kongl. Maj:ts och Rikets Svea HofRätt, sorn beskrifvit Justitise-Statens belägenhet och behof af «n lika aflöning, som uti 1696 års Stat 1360 v JDen 4 8 Juni.
Stat var anslagen, samt hemställt, att sä framt Jlistitise-Staten icke kunde återbekomma den rätt, att efter Markegång få uppbära de för hvarje [Embetsman i berörde, Stat bestämda Krono-Rente-Persedlar, Lönerna måtte utbetalas i Silfver, med agio efter det verkeliga myntvärdet; äfvensom att, i anseehde till otillräckligheten äf nuvarande Ordinarie Betjeningen, hvilken ej skall medhinna göromålen, särdeles i händelse Kongl* Hof-Rättens Jurisdiction skulle blifva Utsträckt, dess Stat måtte ökas med 3 Notarie-, och s> Canzlist-j samt en Fiscals .Lön* 3:0 Af Kongl. Maj:ts och Rikets Götha Hof-Rätt, hvilken likaledes ändragit behofvet af Lön förbättring, och sökt ådagalägga skillnaden imellan Dess
Émbets- Och Tjenstemätis Lönevilkor nu och år 1776, då Staten sist reglerades; hvarjemte denna Kongl. Hof Rätt älven, Uti särskilt underdånig ansökning, anhållit, att dess Stat måtte tillökas med tvänne nya Ledamöter, i afseende å Mof-Rättens fördelning till utgö rande af fyra Divisioner. 4:0 Af Kongl. Majas Och Rikets Bergs collegium, som sökt Löne-förbättring ej mindre föi Kongl. Collegii Émbetsmän och Betjening, än ock för hela Bergs-Staten, hvilken ej blifvit delaktig af den, år 1810, Penninge-Löntägande i allmänhet beviljade tillökning. ^:o Af Kongl. Majtts Sundhets-Collegium,' som, under anförande af behofvet utaf förhöjning 1 fren i 3 Juni. i 3 öi ■i Lönerna ej mindre för Lärarne vid Medico.'
"Chirurg i sk a Institutet,/än ock för Collégii Embetsoell Tjenstemän samt Betjening, tillika i underdånighet anhållit, att Kongl.
Oéllegium måtte, t anseende till dess förökade Einbets-befattning med helsovatten öfver hela Riket, icke allenast "hugnäs med värdighet och benämning af Kongl. M.tj.ts och Rikets Collegiurn, utan. ock varda försatt i enahanda Löne-vilkor, sorn motsvarande grader uti de öfriga Kongl.
Collegierria nu äga eller framdeles erhålla. 6:o Af Öfver-Ståthållaren, lin af Rikets Herrar tn. rn.
Hög val borne Herr Grefve Cari Mörner, om Lön-tillökning för Vaktmästare och Execuiions-Betjente vid Öfver-Ståthållare Embetets Camzli. 7to Af Ofver-Directeuren för Landtmäterlet Herr Landshöfdingen tn. m Friherre af Wetterstedt, som i underdånighet sökt förhöjning af 'Em bets- och Tjensiemänneris vid LandtmäteriContoiret Löne-vilkor. 8:0 Af Herr Öfver-Post-Directeuren ni. m.
Friherre Carpelan, med anhållan om Löne-förbättring för hela Post-Staten samt nya Löners anslående för 2:ne Skrifvare till Post-Revisorns vid General Post-Contntret biträde, heldst dea för en Skrifvare förut bestadde .166 R:d. 32 sk.
Lön vore otillräcklig; samt 9:0 4-de.
N:0 171, 172. 1363'
Den 28 Juni 9:0 Af Läns Bokhållarne i Riket, otri an» slående för dem af så tillräckliga Löner, alt desamma svara emot Sökändernas förökade göromål och närvarande tids dyrhet.
Hvarförutan från Höglofl.
Ridderskapet oell Ädeln blifvit till Utskottets åtgärd remitterade särskildta Memorial: af Herr E. Wejdenhjelm, H err Kammar Junkarn O. J. Lagerheim > Hert Professorn Doctor Munck af Rosenschöld, samt Herr Majorerf och Riddaren C. G.
Stjernsvärd, orri lön-förhöjning för Statens Penninge Löntagande Ernbets- och Tjenstemän i allmänhet: af Herr Presidenten m. m.
Friherre von Strokirch, om Justities Statens Löner: af Herr Assessören L F. G. von Schants, angående att Civile Statens Ernbets- och Tjenstemän måtte komma i åtnjutande af deras Löner uti Rersedlar och Spnnnemnl: af Herr J. C. von Rohnen, om Lönförhöjning för Kongl. Krigs-Collegium: af Herr Friherre J.
Silfverhjelm, om förändring af Landtmäieri-Staten och förbättrad aflöning för densamma; samt af Herr Landshöfdingen m. m.
Grefve Liljencrantz, om Läns - Bokhållares och LandsContoiristers förseende med indelta Löner.
Dessa handlingar innefatta val , såsom i korthet är nämnt, åtskilliga förslag och framställningar om förändring ej mindre utaf aflöningssättet än ock uti Staterna och Verkens organisation; men som Kongl. Majit, enligt Dess Nå* diga Remiss, täckts öfverlemna de i underdå - Ilen a§ lufth highet gjorda ansökningar endast J i il upplysning i afseende å den i Naclér pröponerade Löneförhöjningen , under förklarande derjemte, uti Dess ofvanåberöpade Nådiga Proposition , att Kongl. Maj:t
Vöre beredd, att, sä vidt inojeligc ar, genom jemkningar i det hela, och en förbättrad organisation, söka vinna ändamålet, samt den viel 1809 och 1810 arens Riksdag ifrågasatte reglering af Styrelse-Verken
Uti dess åtskilliga grönår, bm Verkställighet hvaraf genom en särskilt Comité, Riksens Höglöfh Ständer jemväl både vid 1812 års och denna Riksdag funnit sig böra i underdånighet anhålla, kominer att omfatta alla frågor öm Verkens och Rönings-* Staternes förändring; så har
Utskottets åtgärd nu hvarken bordt eller kunnat sträckås längre, än att föreslå den tillökning å förra Stats-anslagen, sorn emedlertid likväl är nödvändig, och Statens tillgångar finnas medgifva; men hvilken tillökning sålunda endast kart blifva provisionel intill nästa Riksdag; hvarförinhan Förslaget till berörde reglering kommet att Utarbetas; Utskottet förmodar det Vara öfverflödigt, att här upptaga hvad soih uti de remitterade Handlingar och Metnorialerna vidlyftigt är änfördt såsom skäl för den yrkade Löneförbättringen, enär bland Rikets nu försam läde Ständer ej lärer finnas någon, sorn icke fullkomligt inser, ej allenast rättvisan och hehöfvd? deraf, tiri deri svåra ställning, hvaruti Statens Pen ni tige-liditta* gande E mbets* och Tjenstemän ÄtO försatte * arr.
Den- 2 S Juni. anseende till Mynt-värdets fall och varuprisens stegring, hvarigenom deras Löne-belopp blilvit sä förmihdskadé, att de till blott hälften svara emot hvad de i verkligt mynt skulle utgöra»utan ock' att Statens val och upprätthållande sann hvarje enskilts rätt och basta hufvudsaklig! hvilar deruppå, art desse limbets- och ■ Tjensteman så lönas, alt de hafva sin utkomst och kunna ofelbart fullgöra deras åligganden..
Med öfvertygelsen härom här Utskottet icke tvekat i det Beslut; att föreslå den förbättring i Penninge-Uöntagande Embets- och Tjenstemännens Eöne-vilkor, som är så ovilkorligen nödvändig, samt står att förena med Statens tillgångar, och Utskottet har jemväl varit omtänkt, att i detta hänseende finna den utväg, hvarigenom ändamålet närmare måtte kunna uppfyllas, än nied de tillökningar, sorn beviljades vid l 81 o och 1812 årens IIi’• sdagar, hvilka förhöjningar, såsom bestämda i Penningar, numera föga medföra någon verkan.
Det enda lämpliga sätt, som Utskottet anser .gifvas, att göra Penninge-Löntagaren i allmänhet belåten och trygga honom mot osäkerheten, som åtfoljör mynt-förändringar och varu-prisens uppsättning, är att Dönerna varda bestämda i vissa Tunnor Spannemål, hvilken allmännast rättar sig efter myntvärdet och liksom bestämmer andra varors pris.
En fullständig reglering, hvarigenom, detta kunde åstadkommas, samt .Lönerna - Den % 8 Juni. rierna återföras till ett belopp, sorn närmar sig förra tiders aflöningssätt, beror dock på fört berörde förbin t rade organisation och är i Statens när-, varande belägenhet icke .möjlig; hvadan en för-' höjning i Penningar af vissa procent ? de nu bestådda löner mäste antagas såsom deri egentliga beräknings-grunden for ifrågavarande lon-tillöki?ing; men på det deri åtgärd, som nu vidtages, må blifva verksam till en sådan förbättring af Lönerna, att de någorlunda åtfölja tiden och myntvärdet, har Utskottet trott, att löne-belop. pen, med tilläggning af den procent i penningar som varder beviljad, kunde bestammas uti Spannemål till ena hälften, på det satt, att den reducerades i tunnor
Säd efter det för beräkningen af Kronans Spafinemåls-Inkomst projecterade Stats-priset 4 Et:d, 24 sk. tunnan, som sedermera, jemte den andra hälften af lönen, i penningar borde utgå och betalas efter medelpriset å Ilag och Korn, taget af Markegången t samtliga Länen för det föregående året.
Hvad angår beloppet af denna tillökning, så anser Utskottet den år 1810 foljde princip, att lika förhöjning tillädes alla^med större eller mindre löner försedda, icke vara lämpelig, enär ändamålet, att, så vidt ske kan, bereda nödig utkomst åt hvarje Löntagare, derigenom icke skulle befordras.
En tillökning af 50 procent på 133 ll:d. 16 sk., sorn 1111 utgöra
Lön för Cantzlister och Kammar-Skrifvare i de flesta K(fngl.
Collegier, skulle föga förbättra deras; utkomst, men dere - 1366 Jpen a 8 Junti deremot å en lön af 1000 R:d. åstadkomma en, så betydlig förhöjning, att den mycket afveke frän förhållandet af hvardera Ijöntagaxens ökade behof och lefnads-kostnad, samt dep proportion imellan lönerna, som vid deras bestämmande ocl\ ■uti förra Lönings-Stater varit iakttagen; I an-, seende hvartill Utskottet ansett en, olika och för <de lägre lörie-graderna högre procent böra utsättas, samt, i följd deraf, och öfter beräkning af StatsVerkets tillgångar, får föreslå, att denna Löneförbättring måtte beviljas från och med to procent å de högsta till och med 75 procent å de mindre lönerna
Uti följande Tio Glassér af löner nemligen: latsta Classen under till och med 100 R.:d, 75 proctt 2-’dra d:o deröfver till och med 20.0 -— 70 — d:Q d:o. 300 — 60 — d :de d:o d:Q 4 5° “ 50 — 5:le d.:o. d:o 600 — 40 —, h:te d:o. dro 800 --35 7:rle d.o d;ö 1,000 — 30 — y :de dm d:o a,500 __ 2q t- g.-de d:o d:o 2,000 —.15 __ 1 o:de d:o d:0 3,000 — 10 -t- utöfve r hvilket sistnämnde belopp några löner 3 stat icke finnas beståide.