Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid underdånig föredragning af detta ärende hade Departements-chefen, hvars mening Kongl. Maja i nåder gillat och bifallit, bland annat, anfört att, då Rikets Ständer i underdånighet anhållit, att Kongl. Maj:t täcktes förordna Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 188. 23 en Komité af sakkunnige personer, för att afgifva yttrande och förslag, huruvida och på hvad sätt en sådan förändring uti styrelse-verkens och förvaltnings-myndigheternas organisation skulle kunna åstadkommas, som, i öfverensstämmelse med de grunder hvarpå den så kallade Departemental-styrelsen hvilar, bereda en dylik organisations närmare samband med Stats-departementen, äfvensom möjligaste enkelhet i ärendenas behandling i förening med nödig säkerhet; då Rikets Ständer dervid, bland annat, yttrat att de väl icke vore i tillfälle att ingå i närmare utredning om beskaffenheten af de organisationsförändringar, som kunde vara erforderliga och lämpliga, samt ännu mindre att derför uppgöra fullständiga förslag, men att det likväl icke undfallit Rikets Ständers uppmärksamhet att, för såvidt fråga kunde blifva om en förändring, åsyftande att införa en uti åtskilliga andra länder bruklig s. k. ministerstyrelse, hvarigenom förvaltningsärendena blifva afgjorda af Departements-cbeferne och
Departementen således organiserade med byråer endast för ärendenas beredande, en dylik förändring hvarken vore öfverensstämmande med rikets grundlagar, eller i öfrigt förenlig med den säkerhet att ärendena behörigen handläggas, som är afsedd derigenom, att denna handläggning är öfverlemnad åt embets- och tjenstemän, hvilka, sjelfständigt verkande, äro för sina åtgärder i laga ordning ansvariga; att deremot ändamålet torde kunna vinnas derigenom, att de behöfliga förvaltningsverken såsom särskilda afdelningar förenades under
Departements-chefens högsta chefskap och inseende; samt att i sådant fall behandlingen af dithörande ärenden och rättigheten att derutinnan besluta likväl borde, under behörig ansvarsskyldighet, tillhöra der anställde embets- och tjenstemän, antingen kollektivt, då ärendenas vigt och beskaffenhet funnes böra dertill föranleda, eller, då frågan endast vore om verkställighetsåtgärder eller mindre vigtiga ärenden, af vederbörande Afdelnings-chefer; och då Rikets Ständer slutligen anhållit, att Kongl. Majit, efter frågans utredning, ville med delgifvande af de förslag, som af Ivomiterade blifvit afgifna, framställa den nådiga Proposition i ämnet, som kunde af behofvet finnas påkallad ; så visade sig häraf, att Rikets
Ständer för sin del ansåge en förändring nödig i nuvarande styrelseverks och förvaltande myndigheters organisation.
På grund häraf och då, i hvad denna fråga rörde Krigs-kollegium, som hade den allmänna förvaltningen af arméens angelägenheter sig uppdragen, Departements-chefen helt och hållet instämde i Rikets Ständers sålunda uttryckta åsigt, samt Landtförsvars-komitéen, med ledning af den utredning, som härutinnan vunnits genom 1858 års Komités betänkande och Krigs-kollegii dervid gjorda anmärkningar, efter ärendets ytterligare öfvervägande afgifvit ett förslag till Krigsförvaltningens organisation, hvilket, efter Departements-chefens tanka, i hufvudsakligaste delar kunde motsvara den af Rikets Ständer framlagda och af
Departements-chefen delade åsigt, i afseende på anspråken å ett sådant styrelse - 24 Stats-TJtslcottets Utlåtande N:o 188. verk, der, i förening med önskad säkerhet för ärendenas skyndsamma och noggranna behandling samt lagenliga afgörande, tryggheten för anslagsmedels rätta användande icke på något sätt minskades; — så anhölle Departements-chefen i underdånighet, att framdeles få till Kongl.
Maj:ts bepröfvande framlägga förslag till ombildning af Krigs-kollegium i hufvudsaklig öfverensstämmelse med det af Landtförsvars-komitéen afgifna förslag.
Lika med Landtförsvars-komitéen, ehuru i strid med Krigs-kollegii åsigt, ansåge
Departements-chefen att, då skyldigheten för embets- och tjenstemän, som tillträdt den af Rikets Ständer beviljade löneförhöjning, att underkasta sig den vidsträcktare tjenstgöringsskyldighet eller jemkning i åligganden, som vid embetsverkets förändrade organisation blefve stadgad, vore genom Kongl.
Cirkulären den 23 Februari 1858 och den 9 November 186U stadgad icke blott för dem, hvilka åtnjöte provisorisk löneförhöjning, utan äfven för de till sådan förmån på ordinarie stat uppförde, enahanda förbehåll borde, i hvad Krigsförvaltningen anginge, gälla såsom vilkor för dithörande embets- och tjenstemäns bibehållande på ordinarie stat vid de löneförhöjningar, som de hittills provisoriskt åtnjutit.
Genom den förändrade organisation af Krigsförvaltningen, som af Landtförsvars-komitéen vore föreslagen, skulle följande embete och tjenster, jemte dermed förenad aflöning kunna umbäras, nemligen:
På Krigs-kollegn stat: ~ o
Adjutants-befattningen i Presidents-expeditionen, med arfvode R:dr 800: — Kollegii-sekreterare-tjensten, med lön Kamererare-tjensten i Boksluts-kontoret, med lön .
Registrator- och Aktuarie-tjensten, med lön ....
Fyra Notarie-tjenster, med lön å 2,200 R:dr . .
. En Bokhållare-tjenst, med lön Två Kammarskrifvare, med lön å 1,000 R:dr . . .
En Kammardräng, med lön samt dessutom: det nu af särskilda statsmedel utgående Presidents arfvode „ 3,000: — och den af invalidhus-fonden bekostade aflöningen för Ombudsmannen och Kamereraren vid denna fond „ 1,200: — 4,200: Tillhopa R:dr 27,950: — 3.500 3.500 2.500 8,800 2,200 2,000 450 23.750: men Stats-Utslcottets Utlåtande N:o 188. 25 R:dr med lön 800: 3,500: 6,000: 3,000: 2,000 1,000 500 200 R:dr 3,700: 1,000: men deremot tillkomma:
En Adjutant i Intendents-militär-kontoret, med arfvode En Sekreterare å Intendents-embetet, med lön ....
Två Sekreterare å de 2:ne andra embetena, h 3,000 R:dr En Hufvudbokhållare, med lön Löneförhöjningar: för General-intendenten R:dr „ Intendenten „ „
Advokat-fiskalen „ „ 4 Kammardrängar, å 50
R:dr „ samt tillökning i gratifikationsmedlen o O tillhopa R:dr 18,000: — D en blifvande Indragnings-staten syntes
Departements-chefen kunna inskränkas till sådana beställningar, som blefve öfvertaliga och hvilkas innehafvare icke kunde till andra befattningar förflyttas, t. ex. Kollegii sekreterare, med ordinarie lön R:dr 2,400: och provisorisk förhöjning Registratorn och Aktuarien, med ordinarie lön provisorisk förhöjning
En kammardräng, med ordinarie lön provisorisk förhöjning , . . .
. hvaremot innehafvarne af öfriga, vid organisationen indragna eller förändrade
Ö 7 o o tjenster, kunde antingen förflyttas till andra likartade beställningar i den nya förvaltningen, eller ock tills vidare komma på öfvergångsstat, intilldess de i uppkommande ledigheter kunde vinna befordran.
Vid förevarande organisationsfråga borde icke lemnäs obemärkt, att till Krigs-förvaltningen rätteligen hörde anskaffandet, vården och underhållet af sjukvårdsattiralj och i sammanhang dermed ordnandet af militära läkarevården; men då detta till en del inginge på Sundhets-kollegii nuvarande verkningskrets och förändring derutinnan icke i detta mål vore i fråga, syntes någon åtgärd i dessa afseenden nu icke böra vidtagas, helst bestyret med sjukvårdsattiraljen kunde sedermera, om så erfordrades, utan rubbning af krigsförvaltningens af Komitéen föreslagna organisation, lätteligen dit öfverflyttas.
Krigs-kollegium hade i sitt utlåtande, om det af 1858 års Komité afgifna t1 c5 7 O förslag, yttrat betänklighet dervid att, genom Presidents-embetets indragande, ledamöternes antal i Riks-rätten skulle minskas; men då denna Rätt icke genom Krigs-kollegii Presidents afgång koratne att sakna det minimi-antal af tolf leda Ö O O O möter, som enligt 102 och 106 §§ Regeringsformen, stadgas för att vara domBih. till B.
5 Haft. 4 2,400 — 1,100 3,500 1,800 — 700 O o xO CM* 375 — 75 — 450 26 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 188. för, så ansåge Departements-chefen hinder deruti ej förefinnas emot den nu ifrågavarande förändringen.
Slutligen innehåller oftaberörda Statsråds-protokoll ett af Statsrådet Bredberg afgifvet, från Departements-chefens, af Stats-Rådets öfrige ledamöter biträdda mening, skiljaktigt yttrande.
Vid pröfning af denna fråga har Utskottet först sökt göra sig reda för Krigs-kollegii uppkomst och utveckling samt dess nuvarande organisation, för att derefter lättare blifva i tillfälle att bedöma beskaffenheten och fördelarne af de förändringar i afseende å verkets sammansättning och ärendenas behandling V-' o O derstädes, som af Landtförsvars-komitéen blifvit föreslagna.
Krigs-kollegium inrättades af Konung Gustaf II Adolf såsom ett bland de första fem Riks-kollegierna och erhöll då till ordförande och styresman Riksmarsken samt till ledamöter 2:ne Riksråd och 4 Officerare, bland hvilka voro Fältmarskalken, Rikstygmästaren och General vaktmästaren.
Vid upphörandet år 1096 af riksembetena inträdde, i Riksmarskens ställe, ett Riksråd såsom verkets president.
Detta Kollegium kunde, med en så beskaffad sammansättning och, i likhet med de öfriga Riks-kollegierna, icke annorlunda betraktas än såsom ett verkligt regeringsdepartement, motsvarande, i afseende å sitt ändamål, ungefärligen det nuvarande Landtförsvars-departementet af Kongl.
Maj:ts kansli och Krigs-kollegium tillsammantagna.
Alla inom Kollegiet då förekommande ärenden behandlades och afgjordes in pleno, eller gemensamt af ordföranden och verkets samtlige ledamöter.
Genom dels inrättandet, år 1718, af Krigsexpeditionen och dels upphörandet, år 1720, af Riksråden såsom ordförande och ledamöter i Kollegiet och deras ersättande med särskild president och civile krigsråd, grundlädes den fristående ställning verket sedermera intagit i förhållande till regeringen. ö 7r> Derefter, och sedan Kongl. Majit, med anledning af Rikets Ständers år 1762 gjorda underdåniga anmälan om, bland annat, “långsamhet vid måls behandling i Krigs-kollegium“, anbefallt en slags fördelning af verkets tjenstemän “under hvardera af ledamöternas speciela inseende11, hvilken åtgärd synes utvisa ett redan då förnimbart behof af göromålens fördelning, så vidtogs omsider, först genom interims-instruktion för verket år 1776 och sedan genom definitiv instruk O o tion år 1782, en sådan fördelning af sistnämnda beskaffenhet, eller i afseende å göromålen, i det att Kongl. Majit förklarade Krigs-kollegii göromål, såsom varande af “olika beskaffenhet och fordrande olika insigter, icke kunna alla under gemensam delaktighet och ansvar skötas, utan fastmera böra ledamöterna emellan fördelas:“ och anbefalldes i sådant afseende Kollegii fördelning i 5 sär ' O O skilda hufvud-departement med gemensam ordförande, men olika militäre och Stats-Utskottets Utlåtande N:o 188. 27 civile ledamöter.
Ä dessa departement, liksom hos Kollegium in pleno för gemensamma mål, fattades besluten, såsom förut, per plurima vota.
I denna organisation inträffade sedermera icke egentligen några andra förändringar, än i afseende å departementens eller afdelningarnes antal, benämning och ändamål, intilldess Krigs-kollegium år 1849 ombiidades enligt sin nu gällande organisation på hufvudsakligen följande sätt: a) Kollegium består af en president samt 3 militäre och 3 civile ledamöter. b) Ärendena behandlas inom Kollegium dels in pleno, eller vid gemensamma sessioner, dels på fyra afdelningar, hvilka äro:
I Artilleri-afdelningen, II Fortifikations-af delningen, III Intendents-afdelningen, IV Aflönings-afdelningen. c) Presidenten är således gemensam för alla afdelningarne.
Ledamöterne deremot äro anställde på vissa afdelningar och kunna ej från en till annan förflyttas.
De äro: å Artilleri-afdelningen, General-fälttygmästaren och ett Krigsråd; å Fortifikations-af delning en, chefen för Ingeniör-korpsen och ett Krigsråd (detsamma som på Artilleri-afdelningen); å Intendents-afdelningen, General-intendenten och ett Krigsråd, samt å Aflönings-afdelningen, ett Krigsråd, jemte hvilket Krigsrådet på Artillerioch Fortifikations-afdelningarne deltager med rösträtt i afdelningens beslut. d) Vid plenisammanträden deltaga alla ledamöterne i öfverläggningarne och besluten, hvilka fattas genom samfäld omröstning, med afgörande rätt för presidenten, om lika röster stadna mot lika.
Ä hvarje afdelning fattas besluten på enahanda sätt af presidenten och afdelningens begge ledamöter. ef Till pleni-ärenden räknas hufvudsakligen frågor om tjenstemäns antagande, befordran och entledigande inom hela Kollegium, om fel och försummelse i Kollegii tjenst, om allmänna kungörelsers utfärdande, om Kollegii arbetsordning, om Kollegii gemensamma kontor samt afskrifningsfrågor.
Till Afdelnings^årenden hänföras alla öfriga, hvilka hufvudsakligen äro följande:
I Artilleri-afdelningen: ärenden, som röra artilleriets materiel och förråder, arméens vapen och ammunition med dithörande förråder, gevärs- och krut-tillverkningen m. m.; II Fortifikations-afdelningen: angående befästningar, kaserner, stallar med flere dermed sammanhängande ämnen; III Intendents-afdelningen: angående arméens och beväringsmanskapets förseende med all materiel, som icke kan hänföras till vapen, arméens rekrytering och remontering, dess underhåll vid möten och mönstringar, värfvade kavalleriets och artilleriets furagering m. m.; samt 28 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 188.
IV Aflöning s-afdelning en: angående arméens aflöning och manskapets pensionering, indelnings- och boställs-verket m. m. f) Krigs-kollegium har förvaltningen och redovisningen af 4:de hufvudtitelns alla anslag, fördelade mellan afdelningarne efter anslagens olika ändamål.
Detsamma är förhållandet med de fonder, som i Kongl. Maj:ts nådiga proposition omförmälas. g) Hvarje afdelning eger sin särskilda kontors-, kansli- och revisionspersonal, undantagande Artilleri- och Fortifikations-afdelningarne, som hafva denna personal gemensam.
Dessutom finnas gemensamma för alla afdelningarne, eller Kollegium i sin helhet, ett, Kansli, ett Advokatfiskals-, ett Boksluts-, ett Kassa- och ett Aktuariekontor. h) Hufvudbokslutet grundas på de särskilda afdelningarnes specialredovisningar, liksom kassadispositionerna ske efter de särskilda afdelningarnes beslut.
Hos Kollegium in pleno förekommer aldrig någon kassadisposition. i) Bokföringen af influtna och anordnade belopp är tredubbel, nemligen i kassakontoret, å bokslutskontoret och å den afdelnings kontor, som beloppet disponerar.
Beloppen annoteras, i begge de förstnämnda kontoren, uti dubbla räkenskaper, och på Afdelnings-kontoret i minst 3, ofta 4, olika böcker.
Dessutom antecknas och kontrolleras de af ledamöterne å vederbörande afdelningar.
Kassörens qvittenser gälla ej utan 2:ne, eller både Boksluts- och Afdelningskontorets, annotationsbevis.
— Kassan inventeras hvarje dag. k) Hvart och ett inkommande mål, skrifvelse, räkning eller annan handling antecknas, dels å aktuariekontoret, i både ett för alla afdelningarne gemensamt diarium och en nummerlista för den afdelning, dit målet hörer, dels å afdelningen såväl i dervarande profokollsregistratur, som i afdelningsledamöternes så kallade remiss- och föredragningslistor, äfvensom i särskilda kontorsdiarier för de remitterade målen; hvilka anteckningar till en del förnyas nästan för hvarje åtgärd eller formalitet, som ärendet föranleder inom afdelningen eller Kollegium.
I) Nästan alla frågor remitteras till förberedande handläggning af underlydande tjenstemän; innan de pröfvas och föredragas vederbörande ledamöter; — hvilka remisser i allmänhet till protokollet formligen anmälas. m) Målen på hvarje afdelning föredragas blott en gång i veckan, till följd af ordförandens gemensamhet för alla afdelningarne.
O n) Hvarje förekommande fråga och formaliteterna vid dess behandling antecknas i protokollet. o) Uppkommande anmärkningar vid räkningar och räkenskapers granskning, äfven de mest obetydliga, blifva, så framt de pröfvas grundade, upptagna såsom afdelningarnes egna och i skrifvelser vederbörande till rättelse meddelade, i de fall formliga anmärkningsakter icke erfordrats före frågornas fortsatta behandling. p) 1 allmänhet måste hvarje, äfven den ringaste, åtgärd af chefs- och kom - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 188.
29 mendants-embeten med flera myndigheter, hos Kollegium förberedas genom ett omständligt styrkande af behofvet och den förmodade kostnaden derför, samt
Kollegii bifall afvaktas innan sjelfva åtgärden får vidtagas.
Detta utesluter dock icke skyldighet för vederbörande att sedermera öfver samma åtgärd och kostnad afgifva fullständig och verificerad redovisning.
Vid jemförelse af denna Krigs-kollegii organisation med den nu ifrågasatta förändrade organisation af detta embetsverk eller dess ombildning till en arméförvaltning, (i afseende hvarå Utskottet vidare får hänvisa till de vid den Kongl. Propositionen fogade tabeller öfver Krigs-kollegii sammansättning, dels för närvarande, och dels sådan den af 1858 års Komité och af Landtförsvars-komitéen blifvit föreslagen) synes, att
Landtförsvars-komitéen vid uppgörande af sittjförslag hufvudsakligen åsyftat dels en fullständig tillämpning af den sedan åren 1776 och 1782, genom Krigs-kollegii då skedda sönderdelning i särskilda departement eller afdelningar, med sina vissa ledamöter å hvarje afdelning, erkända grundsats, att Kollegii verksamhet bör af sins emellan sjelfständiga myndigheter utöfvas; och i sammanhang dermed berörda afdelningars eller myndigheters närmare förening med Landtförsvars-departementet af Kongl. Maj:ts kansli; dels indragning, till följd häraf, af Kollegii Presidents-embete och etnbets-chefers anställande, en för hvarje af de föreslagna embötena; dels vissa ärendens afgörande af nämnde chefer allena, hvar för sin afdelning, med rätt och skyldighet för begge afdelningsledamöterne att dervid yttra sin mening samt, om chefens beslut derifrån afviken, samma mening, såsom sin reservation, till protokollet anföra; och dels förenklingar i Kollegii arbetsordning.
I afseende å de olägenheter, som företrädesvis kunna anses förenade med Krigs-kollegii nuvarande organisation och de fördelar, som må vara att af de föreslagna förändringarne förvänta, har Utskottets uppmärksamhet först fästats vid det förhållande, att de särskilda afdelningarne äro med hvarandra sammankedjade genom en gemensam ordförande eller president, samt att åtskilliga frågor, sorn uteslutande röra en viss afdelning, dock skola af Kollegium in pleno behandlas.
Detta förhållande föranleder, jemte omgång och vidlyftighet i formelt hänseende, den betänkliga olägenhet, att inflytande lemnäs på afdelningens angelägenheter åt åsigter och vota, som stundom stå i strid med de inom afdelningen, på grund af speciel sakkännedom och noggrann pröfning, fattade meningar.
Detta inflytande kan icke annorlunda betraktas, än såsom för afdelningen helt och hållet främmande och fullt jemförlig! med en sådan inverkan, uti ej gemensamma frågor, af annat embetsverk t. ex. Sjöförvaltningen, Kammar-kollegium med flera.
Gemensamhet af cn ordförande eller president förutsätter tydligen en gemensamhet i göromål, som i förevarande fall saknas ; och den påstådda nödvän - 30 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 188. digheten att bibehålla ”enhet” mellan afdelningarne förmedelst presidenten, blifver utan betydelse i fråga om göromål, som till största delen äro olikartade, och derföre ojemförliga, oförenliga.
Såsom ett exempel, bland andra, på orimligheten af nyssberörda inflytande, må nämnas, att frågor om tjensters tillsättande och bestridande å en viss afdelning kunna afgöras utaf ledamöterna å andra afdelningar mot både presidentens och ledamöternes från den förra afdelningens mening, oaktadt sistnämnde ledamöter äro ensamme ansvarige för göromålens gång inom afdelningen.
I och med afdelningarnes fullständiga skiljande från hvarandra skulle hvarje ”embete” för sig blifva en fullmyndig auktoritet i förhållande till andra sidoordnade myndigheter; något sorn torde utgöra ett oeftergifligt vilkor för en administrativ myndighets nöjaktiga verksamhet, och som icke kan förvägras densamma, utan ansvaret för den förlamning, de brister, som eljest måste förefinnas i förvaltningens gång.
Afven om någon gemensamhet i göromål skulle kunna uppletas ega ruin emellan Krigs-kollegii afdelningar, komine en sådan endast att hafva afseende O O o ' på sjelfva sättet för behandlingen af några få, med hvarandra jemförliga frågor.
Men denna, blott formela omständighet, som lika väl förekommer mellan andra förvaltande verk inbördes, utgör väl icke något giltigt bevis på nödvändigheten af en gemensam ordförande eller president, så framt man ej vill tillägga den formela behandlingen i något enstaka fall afgörande vigt och betydelse.
Skiljaktighet, i detta hänseende, mellan afdelningarne behöfver för öfrigt icke uppstå med presidentens afgång, då dels Förvaltnings-cheferne, dels öfrige embets- och tjenstemän blifva oförhindrade att äfven derefter öfverenskomma och taga kännedom om hvarandras förfaringssätt i likartade fall.
En ordförande, som nödgas dela sin tid, sitt intresse, sin uppmärksamhet och sina insigter mellan fyra, i olika ämnen beslutande, myndigheter, måste förutsättas ega både en mångsidighet i kunskaper och en arbetsförmåga, som hos en och samma person sällan påträffas, aldrig får påräknas.
Hos särskilda Chefer inom dessa myndigheter har man deremot rätt att fordra, både erfarenhet i de frågor, för hvilkas behandling de ansvara och intresse att verka för deras befrämjande på ett sätt, som icke stadna)- vid gamla och innötta vanor, utan har till syftemål tidsenliga förbättringar och förenklingar inom hvarje gren af krigsförvaltningen.
Embets-chefernes förslao-na rättighet att i vissa mål ensamme o O besluta, jemförd med målens afgörande genom den kollegiala omröstningen, torde följande yttrande i enahanda fråga af en ledamot uti 1858 års Komité för Styrelse- och Förvaltnings-verkens omorganisation uttrycka en sanning, som både framgår af sakens egen beskaffenhet, och flerstädes lärer vara vitsordad af erfarenheten, nemligen: “Det synes ock, med hänseende till dylika Förvaltnings-chefers myndighet, “jemförd med förfaringssättet inom Kollegierna, kunna antagas: att i rena för - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 188.
31 “ valtningsbestyr den kollegiala omröstningen, efter numera utvecklade bestämmel“ser för redogörelse och granskning deraf, icke alltid eger gifvet företräde i trygghet; att den deremot understundom kan gynna en sådan försigtighet, som uppmärksammar formaliteter med förbiseende af Statens verkliga fördel, och i allmänhet icke är egnad att bibehålla den enhet, som bör genomgå förvaltningen; “samt att den qvarhåller embetsverket på afstånd från Statsdepartementet, lem“nande ouppfylld det i Kollegiernas instruktioner förekommande stadgande att “verkets chef skall vara Kongl. Maj:t ansvarig för ärendenas behandling.“
Det är företrädesvis denna stora, stundom öfvervägande anpart i göromålen, som frågornas formela behandling, jemförd med deras väsendtliga pröfning, eller arbetet i sak, intager hos kollegial myndighet, hvilket utgör hufvudfelet hos denna förvaltningsform, fordrande en uppoffring af tid och bemödande i det förra hänseendet, som borde förbehållas arbetet i det sednare.
Mot tillämpningen af Förvaltnings-chefers allena beslutande rätt har framhållits, såsom det egentliga skälet, farhågan för magtmissbruk, synnerligen i afseende på penningedispositioner.
Huru litet grundad denna farhåga dock torde vara under här i landet rådande fria samhällsskick, lärer inses vid erinran derom, att Förvaltnings-cheferne äro skyldige personligen ansvara, hvar för sin afdelnings beslut; att deras penningedispositioner begränsas af Rikets Ständers generela och Kongl. Maj:ts speciela anslagsstater; att redovisningen för deras åtgärder underkastas både
Kam mar-rättens och Rikets Ständers Revisorers pröfning, samt att de icke ega besluta, utan vederbörande embets- och tjenstemäns hörande, enär besluten alltid skola föregås af kontors handläggning och ledamöternes yttranden, hvilka, när beslutet derifrån afviker, intagas i protokollet såsom reservationer.
De åsyftade förenklingarne i Kollegii arbetsordning torde icke behöfva understödjas genom någon ny bevisning för deras behöflighet, hvilken hvar och en, som af denna arbetsordning tagit del, måste finna uppenbar och obestridlig.
Krigs-kollegii mångfald af bokhålleri (såsom 1858 års Komité uttryckte sig), af diariiföring samt andra anteckningar och formaliteter företer ett förvaltningsmachineri, hvartill motstycke lärer saknas inom hela den öfriga administrationen.