Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jäfvas ”sådan Ledamot, som blifvit genom val utsedd afStats-Råd, Högsta Domstol, Hof-rätt, Riks-Collegium eller i dess ställe inrättadt ”Verk, välje de som honom utsett en -annan i hans ställe.
Pröf”vas härvid, att ibland de — — — 35 §. omförmäla».
”Jäf emot — — — — icke rum. ”Sedan Riks-rätten sammanträdt, och alla frågor om här ”ofvan omtalade jäf blifvit afgjorda, uteslute den anklagade två i ”sender, och åklagaren en, tilldess Tolf i Rätten qvarstå.”
Af det sista bland dessa moment är endast hufvudinnehållet antydt; det kan och bör utförligare redigeras, i full enlighet med hvad, som deremot svarar jB1/1. tilt R.
Fröt. 1840 och 1841. 3 Sami. 40 Häftet. 3 Constitulions-Utslcottets Memorial, ]V:o 87. i Utskottets förslag till paragraf lydelse.
Att berättiga parterna till uteslutander» ur
Domstolen af flere eller färre ibland dess ledamöter, är alldeles nödvändigt, när blind slump tillsatt en af del Domarne; och det stora antal af 48 ledamöter, som Utskottet föreslår, gifver härtill lämpligt tillfälle.
1 det här ofvan först framställda förslaget, der det ursprungliga antalet ej öfverstiger Sexton personer, är ett dylikt uteslutande icke för ziflians skull nödigt.
Skulle det senast framställda antagas, kunna Riks-rättens ledamöter möjligen blifva Trettiotvå, och då torde dessa uteslutningsålgärder både kunna och böra vidtagas.
Såväl det ena, som det andra, af dessa förslag skiljer sig emedlertid väsendtligen från Utskottets deri, att det kan lämpas till både den nuvarande representationsformen, och till dem, som denna Riksdags Constitutions-Utskott föreslagit.
Enda skillnaden blifver den här ofvan genom parentheser utmärkta, som blott består i några förändrade numror, samt i benämningen Riksförsamlingen, utbytt mot den af Rikets Ständer.
Det beroende af ett förut inlemnadt Betänkandes öde, som vidlåder Utskottets förslag, synes mig vara dess svagaste sida, och jag kan sannerligen icke förstå, huru, efter så sträng förkastelsedom, som Utskottet i detta Betänkande har fällt öfver det nu gällande förhållandet, att amovibla embetsman sitta i Riks-rätten, Utskottet har kunnat uraktlåta att söka ändring härutinnan äfven för det fall, att representationsformen icke bblver förändrad.
, Sedan jag framställt inkast emot det väsendtliga af detta Betänkande, torde jag ännu få tillägga något om detaljerna.
Utskottet har anordnat lottkastning mellau Andra Kammarens Sjuttiofem ledamöter, för att deraf uttaga Trettiotvå, hvilka genom uteslutanden sedermera reduceras till Atta.
Jag vet, att detta uttagande genom lottning förekommer i de berömdaste jury-systemer; och de många auctoriteter, som sålunda mot mig kunna åberopas, borde billigt vis afskräcka mig från allt tadel af detta förslag.
Men med mitt sätt att se, kan det under inga vilkor förenas, att at den blinda slumpen vänta bättre resultat, än af förnuftiga varelsers åtgärder} — jag kan derföre ej undgå, att reservera mig häremot, och tror, att man bade bordt låta de ifrågavarande Trettiotvå ledamöterne heldre utses genom val inom Andra Kammaren.
Både val och lottning hade kunnat undvikas, om man låtit denna Corporation, som skall genom uteslutanden reduceras till Åtta personer, bestå af Andra Kammarens veteraner, eller dem, som vidden tredje nästföregående Riksdagen äro invalde i Kammaren, och hvilkas antal ej kan öfverstiga Tjugufem.
Rättigheten att utesluta bade visserligen "härigenom blifvit något inskränktare. Constitutions-Utslcottets Memorial, N:o 87.
Sist reserverar jag mig mot Utskottets förslag att, vid Riks-rätt öfver Högsta Domstolens ledamöter, taga en anpart af Domstolen från Universiteternas juridiska faculteter.
Jag åberopar, såsom skäl mot ett sådant förslag, hvad ofvan anfördt är, att denna Riks-rätt icke är ämnad till en Instans öfver Högsta Domstolen för outredda, eller ytterst kinkiga, tvistefrågor.” Contraots-Prosten Hallström har hufvudsakligen förenat sig med Grefve Spens. Af Biskopen Holmström: ”Då jag inom Utskottet hufvudsakligen delat de åsigter, som af Herr Grefve Spens i dess reservation blifvit framställde, ehuru jag icke trott mig kunna instämma i alla deruppå grundade detaille-förändringar af 102 och 106 §§.
Regerings-Formen, så må mig tillåtas blott kortligen tillkännagifva, att det förslag till eu förändrad Riks-Rätts-organisation, hvilket Ilöglofl.
Constitutions-Utskottet förbundit med den stora, af Utskottet föreslagna, v ? n 7 men ännu icke af Riksens Ständer godkända, Representatioos-ombildningen, synes mig alltför tidigt, att ej säga brådstörtad!.
Innan det Tvåkammar-system , som i Utskottets Memorial, N:o 85, är föreslaget, hunnit af samtlige Riks-Stånden pröfvas och gillas, måste all öfverläggning om Riks-Rättens formation till större eller mindre del utur den så kallade Andra Kammaren blifva ändamålslös och onödigtvis tidsspillan de.
Praemissen måste väl vara antagen innan några följder derutur skola kunna härledas.
Skulle nu inträffa, att ett Riks-Stånd, som redan förklarat sin hyllning af den så kallade Enhammar-principen, sådan den i memorialen Ntris 38 oell 68 finnes utvecklad, fasthåller denna sin mening, och denna slutligen genom omröstning i Förstärkt Constitutions-Utskott, likaså väl sorn den allmänna Valrätts-grundsatsen, blifver segrande och Grundlags-förslagen i memorialet, N:o 68, med eller utan n.odificationer, följaktligen måste, i stället för N:o 85, antagas hvilande till nästa Riksdag; så har ju Utskottet arbetat förgäfves på detta utkast till ny Riks-rätts-bildning, hvilket, i sådant fall, utan discussion i Stånden, örn man vill spara en dyrbar tid, måste förfalla.
För öfrigt, utan att, hvad sjelfva saken angår, ingå i några special-a.nmärkningar, måste jag i allmänhet erkänna, att det politiska element, hvilket Utskottet ansett i Riks-rätts-sammansättningen böra så mycket öfverväga det juridiska, synes mig bättre, åtminstone mindre äfventyrligt, representeradt genom 1809 års Institution, än genom den af Utskottet föreslagna.
Herr Grefve Spens har i sin reservation återfört minnet till Riksens Ständers fordna Blods-Commissioner, och jag önskar innerligt, att dessa skuggor från framlefvade parti-tider aldrig måtte blifva gengångare i mitt älskade Fädernesland.” 30 Conntitutions-UtsTcottets Memorial, N:o 37V A( Prosten Ödmann z ”Ehuru jag erkänner det stora beliofvet af Riksrättens förändring och. reorganisering samt fullkomligt inser det verkliga företräde, sorn det nu afgifna lörsläget eger framför det hittills gällande Stadgandet i 102 och 106 §§, Regerings- Form en, liar jag dock ej kunnat i allo biträda Gon st Itutions-Utskottets härutinnan fattade beslut.
Ei Domstol, synnerligast af en sä öfvervägande betydelse sorn Riks-rätten, bör icke allenast vara så sammansatt, , att den i möjligaste måtto innefattar både im sigte r och oväld,, utan den bör ©cfc,, för att vinna förtroende inför den allmänna opinionen, synas innehafva dessa för
Domaren oumbärliga egenskaper.
Det var derföre jag, vid detta ärendes behandling inom Utskottet, så envist vidhöll den tanken, att Riks-församlin een icke borde lemna tner än hälften af Riks-rättens ledamöter.
Huru man än r> betraktar sake n, är Riks- församlingen , genom sin delegation, Gransknings-Utskottet, den egentlige åklagaren i alla Riks- rättsmål-
Detta missförhållande minskas väl till någon del derigenom, att ledamöterna i den nu föreslagna Riks-rätten böra benitas från den Andra Kammaren, då Gransknings-Utskottet deremot alltid utgår från den Första;: men detta anser jag icke tillräckligt att inför Nationen fulltyga, att oväld och lugn alltid ägt rum vid Riks-rätts-målens behandling och beslutens fattande Icke eller Enner jag det vara väl betänkt, att uti den Riks-rätt, som skall döma öfver Konungens Högsta Domstol, indraga Juris Professorer och Härads höfd inga r>
Desse embetsmäns både theoretiska och praetiska insigt i juridiska ämnen underkänner jag visst icke; men de i Riks rätten förekommande ämnen äro icke alltid af rent juridisk halt.
Jag förmodär derföre det icke vara* serdeles lämpligt och nyttigt att draga Herrar Professorer från det vetenskapliga lifvets lugn in i det politiska lifvets stormar; och hvad Herrar
Domare på landet beträffar, torde de fleste, åtminstone de äldste, om hvilka* här egentligen är fråga, genom sina* ytterst trägna och mångåriga tjenste åligganden, hafva blifvit så skiljde* från bedömandet af dessa* djupare och mer Invecklade ärenden, att de troligen skulle finna sig föga hemmastadde i den nya Domare- befattning, man nu velat dem* tillägga.
Dessutom mota vid tillämpningen af Utskottets förslag många och stora svårigheter, enär de åtta äldste Häradshöfdingarne skola, möjligen från. alla väderstreck och på de långsle afstånd inom vårt vidsträckta* land, sammankallas till Hufvudstaden för Riks-rättens organiserande.
Dom are-corps, fullt qvafiffcerad till det vigtiga uppdraget, finnes deremot på stället,, nemligen Kongl. Svea Hof-rätt, hvars* ledamöter torde* i> alla afseenden kunna remplacera* så väl Herrar Professorer, som Herrar Harådshof!] in gar, samt med vida mindre omgång till Riks-rättens completteriug intagas - Constituiions-Utskotlets Memorial, N:o 88.
Slutligen mäste jag oek förklara r det jag icke kan uppleta något giltigt skäl att fråntaga Riks-Rättens Ordförande rösträtt, helst man tillagt honom magt att pröfva och afgöra frågor om jäf mot ledamöterna.” Med Prosten Ödmann hafva Friherre Kantzow och Herr Geijer instämt.
Doctor Morell har instämt med Grefve Spens i det hufvudsakliga af Grefvens reservation, och för öfrigt i flera delar med Prosten Ödmann.
Hans Jansson , sorn önskat, att ett förslag tilt förändrad organisation af Riks-rätten blifvit algifvet för den händelse, att Riksens Ständer skulle godkänna det i memorialet, N:o 68, föreslagna Eukammare-systetnet, har i detta hänseendeförenat sig med Grefve Spens. K: o 88.
Alik. till Exp.-Utsk. den (5 Mars i84’i, kl. is midd.
Memorial till Riksens Ständer, med forslag till ändring af Riksdags-Ordningens 15 §. 1 morn.
Till Constitutions-Utskottet har Riksdags-fuUmägtigen Johannes Andersson från Calmar Län, i ändamål att få undanröjd alf tvekan om Kronohemmans»boars representationsrätt i Bonde-Ståndet, öfverlemnat två alternativförslag till en ändrad redaetion af Riksdags-Ordningens 15 §. £ morn.
Enligt det första af dessa förslag, skulle omförmälda moment erhålla följande- lydelse:
Allmogen- — besuten Krono-, Kronoskatte-,. Säteri-j Rcloch Rörs-j Frälse- eller Frälseskatte-hemmansägare — i Rikets tjenst eller fullmakt derå innehaft..
Vilja — förena.
Enligt det andra förslaget, skulle samma moment komma att lyda sålundar Allmogen i hvart Härad välje inom sig efter hemmantalet — besuten hemmansägare — i Rikets tjenst eller fullmagt deni innehaft.
Under hemmansägare förstas äfven sådan Kronohemmansåbo j sorn med ständig besittningsrätt hemmanet innehafver.
Vilja — förena. 2*2 Co/istitutions-Utskotlets Memorial, N:o 88.
Utskottet anser elen salunda väckta frågan förtjena allvarligt besinnanda.
Bade emot den nu gällande redactionen af lliksdags-Orduingens 15 §.
1 morn., oell emot den, som Riksens Ständer, för deras del, vid innevarande Riksdag godkänt, kunna ganska eftertänklig» anmärkningar göras.
Den nu gällande redactionen omtalar nemligen Kronohemmansegare, icke KronohemmansAboar, såsom berättigade att i Bonde-Ståndet vara Riksdagsmän.
Ågare af Kronohemmanen är likväl ingen annan än Kongl. Maj:t och Kronan.
Huru mycket än Kronan i utöfningen af eganderätten till dessa hemman blifvit inskränkt, till fördel för åboarne, fortfar icke destomindre Kronan att denna egande-rätt innehafva.
En med 83 §.
Regerings-Formen öfverensstämmande tolkning af 15 §. 1 mom.
Riksdags-Ordningen skulle således leda till en nog sällsam slutsats.
Det är orimligheten af denna slutsats, jemförelsen med 22 §.
Riksdags-Ordi. ingen, gammal häfd och 3 §. af Kongl. Försäkran på Svenska och Finska allmogens fri- och rättigheter af den 23 Februari 1789, som tvinga att tolka den i 15 §. 1 mom.
Riksdags-Ordningen förekommande benämningen Kronohemmansägare på ett med åberopade §. i Regerings-Formen föga öfverensstämmande sätt.
I den redaction af 15 §. 1 mom. Riksdags-Ordningen, som Riksens Ständer vid innevarande Riksdag godkänt, är benämningen Kronohemmans-ägare borttagen.
En oriktighet har dermed utur Riksdags-Ordningen försvunnit; men sättet, hvarpå borttagningen skett, gör vinsten tvetydig.
Nu finnes, i nämnda moment, åtminstone någon, om än oegentlig, likväl genom jemförelse med den öfriga lagstiftningen begriplig, antydning om KrOnohemmans-åboarn.es Represen1-ations-rätt.
I den af Riksens Ständer godkända redactionen, omtalas deremot blott Hemmans-egare i allmänhet, och, då Kronohemmans-åboar icke äro Hemmans-egare, finnes i nämnda morn., enligt denna redaction, ingen anledning att tillerkänna nämnda hemmansåboar rätt att till Representanter i BondeStåndet kunna väljas.
Utskottet har trott sig skyldigt att, i hvad på Utskottet beror, söka afhjelpa en sådan brist i Grundlagarne; och har dervid trott sig helst böra undvika att i 15 §. 1 mom.
Riksdags-Ordningen intaga någon uppräkning af serskilda hemmansnaturer: en uppräkning, som, enligt Utskottets åsigt, har en lämpligare plats i Kameral- än i Grundlagar.
Med förbehåll att nedan gjorda förslag till Riksens, vid nästa Riksdag sammanträdande, Ständer icke Öfverlemnas utan uttrycklig förklaring, att det icke kommer under öfvervägande i annat fall, än att det Vallags-förslag, som, i öfverensstämmelse med den af Förstärkta Constitutions-Utskottet godkända grund - Constitutions-Utshottets Memorial, JY.o 89. 23 satsen af samfälda val, vid innevarande
Riksdag kan blifva antaget att till nästa Riksdag hvila, antingen al Riksens Ständer eller af Konungen blifvit ogilladt, får Utskottet således till grundlagsenlig behandling föreslå, att 15 §. 1 mom.
Riksdags-Ordningen må erhålla följande ändrade lydelse I Allmogen i hvart Härad välje inom sig_, efter hemmantalet, till Riksdagsman af Bonde-Ståndet En, inom Häradet boende och besuten, Hemmansägare, hvilken ieke tillförene hör tilli annat Riksstånd, eller någon ordinarie beställning i Rikets tjenst eller Julivia gt derå innehaft.
Hvad om Hemmans-ägare na är lagdt, gä/le ock om sudall Kronohernmans-dboj som med stadgad åborätt hemmanet innehafver.
Vilja — sig förena.
Anlt, till Exp.-Utslc. den 6 Mars, kl. 12 midd.
Memorial till Riksens Ständer j med f örslag om ändring i Riksdags-Ordningens 17 §.
Genom en af Herr Frans Schartau ingifven motion bar Utskottets uppmärksamhet blifvit fästad derpå, att, ehuru Riksdags-Ordningens 45 §. föreskrifver, det Landtmarskalk och Talman i deliberationen eller voteringen ej sjelfve ega någon röst, Grundlagarne likväl icke innehålla något stadgande derom, att, när vald Riksdagsman blifvit utnämnd till Talman, annan Riksdagsman i hans ställe utses bör: en brist på fullständighet, som synes böra afhjelpas, på det att de, som utsett de Riksdags-fullmägtiga, hvilka till Talmän i Borgare- och Bonde-Stånden blifvit nämnde, icke måtte komma i saknad af den dem af Grundlagen tillerkända fördel, att vid Riksdagen ega en af dem sjelfva vald tolk af Nationens åsigter och önskningar.
Väl har inom Borgare-Ståndet, såsom Motionären upplyser, blifvit vidtaget att, åtminstone då, när till Ståndets Talman blifvit utsedd en Iliand Stockholms Riksdagsmän, anmoda stadens Magistrat, alt föranstalta om val af ny Fullmägtig i den till Talman utseddes ställe5 hvilket bruk, enligt motionärens yttrande, kan - tyorislilutionn-Utslotlels Memorial, IV: o 3 g.
Ilända grundar sig på Kongl. Förordningen elen 23 Äng. 1731, 14 punkten, hvarest sladgas, alt, om den valde dör, till andra sysslor förordnas, eller, på livad sätt det helst vara måtte, en annan i dess stalie behofves, Magistraten strax! bör löranstaita om en annans utväljande; men motionären anser detta till BorgareStåndet inskränkta luuk icke vara något giltigt bevis på obeböfligbeten af ett Grund’ags stadgande i detta ämne.
I följd häraf, bär motionären föreslagit, att Riksdagc-Ordningens 16 §. skulle ändras så, att dess nuvarande innehåll koiume att utgöra ett 2: clra morn.; men att det (örsta momentet skulle stadga, hvad i ofvannämnda afseende vore nödigt.
Utskottet anser, lika med motionären, ett Grundlags stadgande med det af honom uppgifna syfte nödigt; men finner detsamma i 17 §.
Riksdags-Ordningen kunna erhålla en tjenligare plats.
Med förbehåll, att, om det i memorialet N:o 68 afgifna förslaget, med eller utan de i memorialet N:o 85 föreslagna, eller ock andra, af Riks-Stånden yrkade ändringar, skulle antagas att till nästa Riksdag hvila, hvad Utskottet bär nedan föreslår icke till nästa Ständer öfverlämnäs utan uttrycklig förklaring, att det icke kommer under öfvervägande i annan händelse, än alt det i Memorialet iV:o 68 gjorda förslaget, i den lorm det vid innevarande Riksdag erhållit, blifvit antingen af Riksens Ständer eller Konungen ogilladt, får Utskottet derföre till Grundlagsenlig behandling löreslå:
Ilo att 17 §. 2 mom. 2 perioden Riksdags-Ordningen må erhålla följande ändrade lydelse:
Dör den valde, eller bevisar han laga förfall, teller blifver han till Talman utsedd, anställes nytt val; 2:o att dernäst i samma och mom. en så lydande mening må införas; Riksstånd, till hvars ledamot den Riksdagsman vald blifvit, anmode om nytt vals anställande dem, som vedeibör.
Stockholm den 2 Mars 1841. i N:o Constitulions-UtsJcottcts Memorial, J$:o 90, 91.
Ant. till Exp. Utsk. den G Mars, kl. 12 midd.
Memorial till Bonde-Ståndet, i anledning af dess yttrande rörande Constitutions-Utskottets Memorial N:o 63.
Constitutioris-Utskottets Memorial N:o 63, om val af Förmyndare att styra Riket under Konungs minderårighet, liar af Bonde-Ståndet, enligt hvad ett Utskottet tillhandakommet utdrag utur Ståndets Protocol! för den 23 November sistlidne år förmäler, blifvit antaget till Grundlagsenlig behandling vid nästa y O O kJ o Riksdag.
Regerings-Formens stadganden i 56 och 81 §§., att Riksens Ständer om Constitutions-Utskottets förslag till Grundlagsändring icke ina besluta förr, än vid Riksdagen efter den, då förslaget blifvit väckt, afse icke sådana önskningar, som dem Utskottet i ofvannämnda memorial omtalat, och till hvilkas framförande hos Konungen Riksens Ständer berättigas genom 60 §.
Utskottet har derföre ansett sig böra hemställa, huruvida icke BondeStåndet skulle finna lämpligt, att, utan hinder af sitt nämnda beslut, först förklara, huruvida Ståndet antager Utskottets i nämnda memorial, sid. 15 rad. 32—35, framstälda förslag; hvarefter Sundet, i fall nämnda förslag blifvit antaget, torde yttra sig om det i samma memorial, sid. 17 rad.
14—20 framstälda; men, i fall det förstnämnda förslaget ogillas, torde till pröfning företaga det i samma Memorial, sid. 17, råd. 22—24, framställda alternativ-förslaget, hvilket deremot, i hära^ delse af bifall till det förstnämnda förslaget, derigenom anses förfallet.
Ank. till Exp-Utsk. elen 6 Mars 1841, kl. 12 midd.
Memorial till Hiksens Ständer, i anledning af åt erremisser på Memorialet ]S:o 73.
Det af Constitutions-Utskottet i dess Memorial N:o 73 afgifna förslag om ett tillägg i 9 mom. af 1 §.
Tryckfrihets-Förordningen, rörande aftryckning af Bih> till R.
Prot. 1840 ec/i 1841.
S Sami. 40 Häftet.
4 Consdtutions-Utshottets Memorial, JY'o 91. uppsatser, som blifvit i Dagblad eller periodiska Skrifter införde, bar af BondeStåndet blifvit antaget till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, men från de Tre öfrige Stånden lill Utskottet återförvisadt med följande, såsom gemensamma tankar af hvartdera Ståndet serskildt förklarade anmärkningar, nemligen : af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet, att det föreslagna tillägget bor erhålla denna lydelse: ”Uppsatser, hemtade nr Dagblad, anses icke såsom eftertryck ta, da de i andra Dagblad inforas, så vida det tillika uppgifves, ifrån hvilket Dagblad uppsatsen år hemtad”; samt af Preste-Ståndet, att den föreslagna förändringen icke hör till de högst nödiga.
Vid det sålunda inträffade förhållande, att Utskottets ifrågavarande förslag år vordet af Ett Stånd antaget, af Eli annat åter förkastadt, hvaremot, såsom ett slags medelväg mellan dessa hvarandra alldeles motsatta åsigter, den mening blifvit af de T vå ofri ge Stånden sammanstämmande uttryckt, alt förslaget, istället för att omfatta både Dagblad och periodiska Skrifter, bör inskränkas till endast Dagblad, har Utskottet trott sig, till fullgörande af den Utskottet, jemlikt 56 §.
Regerings-Eormen, härvid åliggande saramanjemkning, böra, i följd af sistomförmålde Två Stånds yrkande, inbjuda Preste- och Bonde-Stånden att hvartdera, med frångående af sin serskilda mening, förena sig med Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet om den af dessa båda Stånd uppgifna, hår ofvan intagna, redaction.
För den händelse att denna inbjudning ej skulle antagas, får Utskottet, till omröstning täll Förstärkt Constitutions-Utskott, föreslå följande proposition : ”Den, som, till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, godkänner nedanstående tillägg näst efter i:a Perioden uti 5:dje punkten af 9 mom. 1 §.
Tryckfrihets-Förordningen: ””Uppsatser, hemtacle ur Dagblad, anses icke såsom eftertryckta, då de i andra
Dagblad införas, så vida det tillika uppgifves, ifrån hvilket Dagblad uppsatsen är hemtad” röste Ja; den, det ej vill, röste Nej, Constitutions-Utslotleta Memorial, N\o 92. 27 Vinner Nej, anställes ny votering öfver denna proposition:
Den, som, till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, godkänner följande tillägg, näst efter 1 :a perioden uti 5:e punkten af 9 morn. 1 §.
Tryckfrihets-Förordningen: ””Uppsatser, hemtade ur Dagblad eller Periodisk Skrift, som uppgifves, anses icke såsom eftertryckte, då de i andra Dagblad elier Periodiska Skrifter inf öras f” löste
Ja; den, det ej vill, röste Nej.
Nej, kommer icke någotdera af ifrågavarande tvänne redaclionsförslag att hvila till behandling vid nästa Riksdag.”
Ett af de båda Stånden, till hvilka inbjudning nu blifvit gjord, antaga densamma, men det andra Ståndet deremot sin mening vidblifva, så kommer propositionen att, i öfverensstämmelse dermed, förändras sålunda, att det sednare Ståndets mening ingår i contra-propositionen vid den första voteringen, i följd hvaraf ny votering göres obehöflig.
Stockholm den 25 Februari 1 G41.
N:o 92, Ank. till Exp. Ctsk. den 6 Mars 1841, kl. 12 midd.
Memorial till Riksens Ständer, i anledning af Tre Stånds återremisser på Memorialet N:o 75.
Vid föredragning uti de serskilda Riks-Ståndens Plena af ConstitutionsUtskottets memorial N:o 75, med förslag till sådan ändring af 1 och 5 mom. i 5 §.
Tryckfrihets-Förordningen, att dels åklagare af tryckt skrift skall åligga att 23 Constitutions-Utslottets Memorial, !V:o 92. i sitt slutpåstående bestämdt upptaga det straff, han yrkar, dels ock
Domaren ej skall kunna ådöma den för Tryckfrihets-brott tilltalade svårare straff, ån åklagaren yrkat, bar samma förslag blifvit af Bonde-Ståndet antaget till behandling, jemlikt. 56 §. Regerings-Formen, hvaremot de Tre öfrige Stånden till Utskottet återremitterat berörde memorial, under förklarande, såsom gemensam tankat Ridderskapet och Adéln, alt lörsläget år olämpligt; Preste-Ståndet, att de föreslagna föråndringarne icke höra till de högst nödiga och nyttiga; samt Borgare-Ståndet, att samma förändringar icke kunna antagas alt hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag.
Enär någon sammanjemkning emellan dessa meningar, som innefatta underkännande al Utskottets förslag oell Bonde-Ståndets beslut att bifalla detsamma, icke år möjlig, får Utskottet, jemlikt 2ta mom. af öti §.
Regerings-Formen, den oförenliga skiljaktigheten till Riks-Ståndens behandlande anmäla, och dervid tillika, för den händelse, att Bonde-Ståndet ej skulle finna skål all, med frångående af sitt beslut, sig med de öfriga Stånden förena, föreslå följande proposition förgomröstning i Förstärkt Coustitulions-Utskott: ”Den, som, till grundlagsenlig behandling vid nästa Fiiksdag, gillar nedanstående förslag till ändrad redaction i 1 §.
Tryckfrihets-Förordningen: 1 mom. ””Lagligheten — — — åtalas, och der ransakningen fullbordas börj genom förhör med parterna, genom åklagarens slutpåstående, som bör bestämde upptaga det straffhan yrkar, samt genom den tilltalades slutliga Förklaring.” ” 5 mom.