Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Samuelssons förrberörde motion, tillstyrka någon åtgärd å Rikets Ständers sida.
Ankom till Exp.-Utsk. d. II Febr., kl. 1 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om rättighet för invånarne i Marums, Winköhls och Härlunda socknar i Skaraborgs
Län att för sina kreatur begagna mulbete å Kronoparken Furubacka. (I. A.) Riksdagsfullmägtigen Johannés Andersson från Skaraborgs Län har, uti Memorial, som af Bonde-Ståndet blifvit till Stats-Utskottet remitteradt, förmält, att ehuruväl, i följd af Kongl. Majlis till Kammar-Collegium af - Bik. till R.
Prof. 18*5.
4 Samt. i Afd. 2 Band. 6 Bä/l 2 fö Stats-Utskotleta Utlåtande, N:o 196. låtne Nådiga Bref af den 4 Juli 1838, enligt hvilket en del af den inom Skånings Härad af nämnde Län belägne Kronoparken Furubacka blifvit upplåten åt Marums, Winköhls och Härlunda angränsande socknar, invånarne derstädes erhållit någon tillökning i egovidd, så hade likväl denna tillökning i sjelfva verket för allmogen medfört mera skada, än vinst.
Dels hade nemligen berörde socknars invånare nödgats verkställa en med betydlig kostnad förenad inhägnad kring den Kronan förbehåline areal af samma kronopark, dels hade de numera gått i mistning af den rättighet att för sina kreatur begagna mulbete å kronoparken, hvaraf socknarne tillförene varit i åtnjutande och hvars förlust för den obemedlade allmogen i hög grad försvårade utvägen att af de obetydliga hemmanen bereda sin bergning.
På grund häraf har motionären alltså hemställt, att berörde socknars invånare måtte, emot en årlig afgift af 5o Rrdr Bico , berättigas att för sina kreatur erhålla mulbete å hela kronoparken Furubacka.
Då, efter hvad motionären inhemtat, värdet af de för Kronans räkning från kronoparken försålde höslåtter aldrig uppgått till högre belopp, än 8 R:dr B:co för året, kunde den ringa uppoffring, Kronan komrae att vidkännas genom kronoparkens upplåtande till betesmark, ingalunda anses jemförlig med den skada, hvilken, i händelse denna förmon blefve förnekad , skulle allmogen i nämnde socknar tillskyndas.
Af Kongl. Maj;ts högstberörde Nådiga Bref, deraf en afskrift blifvit motionen bilagd, har Utskottet inhemtat, alt Marums, Winköhls och Härlunda socknars invånare sedan äldre tider varit medgifvet att, i anseende till deras enskilde utmarkers otillräcklighet, för sina kreatur begagna mulbete & kronoparken Furubacka; hvadan bemälde invånare ock, vid den år 1828 verkställde reglering af kronoparken, då en areal af 1,000 tunnland afsalts till framtida nyttjande för Kronans räkning, fått sig utaf öfriga delar af berörde park anslagne serskilde lotter, att för deras enskilde behof användas; och då, enligt 2J §. af Kongl. Majus Nådiga Instruetion för Skogsoch Jägeri-Staten i Riket af den 16 Mars i838, frågor, huruvida mulbetesrätt å den Kronan förbehåtlne andel af meranätnnde kronopark må , emot afgifts erläggande, beviljas socknarnes allmoge, ankomma på pröfning af Kongl. Majrts Befallninghafvande i Länet, hvars beslut sedermera kunna i laga ordning öfverklagas, anser Utskottet den af Johannea Andersson i ämnet gjorda framställning icke vara af beskaffenhet att från Rikets Ständers sida påkalla någon åtgärd, hvadan Utskottet hemställer, att motionen må lemnäs utan afseende.
Stockholm den 10 Februari i345. Stats-U(»kotUts Utlåtande, N:o 197.
U N:o 197.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 11 Febr., kl. 1 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om förräntande af Eke~ planterings-Cassans medel.
Vid föredragning lios Ridderskapet och Adeln af Stats-Utskottets betänkande, N:o 54. angående Rikets Ständers åren 184< och 1843 församlade Revisorers Berättelser om
Stats-verkets och andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning, har Herr af Ström^ J. A., uti memorial, hvarå Stats-Utskottet erhållit remiss, föreslagit, att Ekepianterings-Cassans tillgångar mätte göras fruktbara genom utlåning mot ränta och säkra lånedocumenter, samt de inflytande ränte-medlen jemväl till samma cassa ingå, för att i första rummet begagnas förde med eassans bildand^ afsedda ändamål; varande derjemte af motionären upplyst, att, ehuruväl ekeplanteringen bedrifvits med den verksamhet, att densamma numera utsträckts till 600 tunnland eller, efter beräkning af 40 tunnlands plantering för året, till 120 tunnland utöfver hvad,som belöpte sig på den tid af tolf år, hvarunder dylik plantering för allmän räkning egt rum, så hade likväl, till bestridande af kostnaderne för dessa planteringar, icke ens .åtgått, hvad som motsvarade den ränta, hvilken, i händelse eassans medel varit utlånte, skolat derföre inflyta.
Berörde motion, hvilken blifvit de öfrige Riks-Stånden communicerad, är jemväl af Preste- och Bonde-Stånden till Utskottet remitterad.
I sammanhang med det vid 1828—i83o årens Riksdag fattade och genom Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning af den 28 October i83g kungjorda beslut, angående rättighet för egare af Kronoskatte-hemman att, emot erläggande af derför bestämd lösen, tillvinna sig egande- och dispositionsrätt öfver de å deras hemman befintliga och framdeles uppväxande ekar, förordnade Rikets Ständer, enligt underdånig skrifvelse af den 19 Augusti. 1829, att de medel, hvilka såsom lösen för ekar å Kronoskattejord Statsverket tillflöte, äfvensom den summa af 25,000
R:dr, hvilken vid nämnde Riksdag i och för ekeplanteringars verkställande beviljades, samt de serskilda inkomster af härtill anslagna kungsgårdar och kronoparken som, genom upplåtet bete eller försäljning af utgallrade träd m. m., kuade upp - 12 Stats-Ulslattets Utlåtande, 2V:o {98. komma» skulle i Riksgälds-Contoret på serskild räkning upptagas och afsättas, för att utgöra tillgång för bestridande af de med ekeplanteringshagars anläggning och underhållande förenade kostnader.
Denna sålunda bildade Ekeplanterings-Cassa, hvars behållning vid 1844 ^rs slut utgjorde 181,094 sk.
Banco, har sedermera förblifvit under förvaltning af Riksgälds-Contorets Fullmägtige, hvilka, i mon af behof, utanordnat de för Styrelsen öfver nämnde planteringar erforderlige belopp» Enligt 184* °oh 1845 årens Revisions-berättelser, hafva de af bemälde Styrelse bestridde utgifter, i medeltal för åren 1838—184*, utgjort 7,413 R:dr B:co årligen.
Då nu den af motionären föreslagne åtgärd synes Utskottet både verkställbar och ändamålsenlig samt Rikets Ständer redan bifallit Utskottets uti 33 § af betänkandet N:o 54 gjorde hemställan, angående förräntande af Skogsplanterings-Cassans medel, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer måtte åt Fullmägtige i Riksgälds-Contoret uppdraga att, emot fullgod säkerhet, förränta Ekeplänterings-Cassans nuvarande och blifvande disponibla tillgångar; börande de derå upplöpande räntor ingå till nämnde Cassa, för att, i likhet roed capitalet, efter Kongl. Maj:ts Nådiga anordningar, användas till de med Cassans bildande afsedde ändamål.
Stockholm den 10 Februari 1845» Nro 198.
Ani, tilt Exp.-TJtsk. d, lt Febr., kl. 1 e. m.
Utlåtandey i anledning af väckt motion, angående dagsverksskyldigheter för hemmansegare å ön Hven. (I. A.) Riksdagsfullmägtigen Måns- Pehrsson frän Malmöhus Län har uti memorial, sorn af Bonde-Ståndet blifvit till Stats-Utskottet remitteradt, anfört, att, enligt contract af den 20 November 1688, hemmansegarne å den till Rönnebergs Härad af ofvannämnda
Län hörande ön Hven åtagit sig att, emot åtnjutande af sex dalers Silfvermynt afkortning i räntan för hvarje 3/B mantal, utgöra arbetsskyldighet till den på ön belägne Kungsladugården Uranienborg, hvilken arbetsskyldighet genom 2:ne af Kongl, Mapts Befallningsbaf - Stats-Vlskottets Utlåtande, N;o i98. vande i Länet år 1811 utfärdade och af Kongl.
Kammar-Collegium den 13 Maj 1813 fastställde Utslag blifvit bestämd till 22 öke- och 45 dränge-dagsverken af hvarje 3/s mantal.
Denna dagsverksskyldighet, hvilken i sednare tider, enär arbetet icke vidare varit vid Kungsladugården behöfligt, utgjorts med penningar efter markegångspris, vore emedlertid numera i högsta måtto betungande; och hade t. ex. lösen för den på 5/32 mantal belöpande dagsverksskyldigheten år 1838 uppgått till 65 R:dr 22 sk. 2 r:st.
Då nu hemmansegarnes berörde åtagande att annorlunda än efter skattläggning utgöra ifrågavarande räntebelopp, hvilket åtagande sannolikt afsett att bereda en lättnad vid fullgörande af de hemmanen åliggande skattebördor, deremot haft till följd, att nämnde hemmansegare för närvarande måste vidkännas en tunga, mångdubbelt större än den, hvilken de, i händelse omförmätde contract icke afslutats, varit underkastade, samt då dertill komme, att de behof, för hvilka nämnde förändring tillkommit, försvunnit, har, med afseende härå, motionären föreslagit, att hemmansegarne på ö» Hven måtte befrias från den arbetsskyldighet till Uranienborgs Kungsladugård, hvilken de genom 1688 års ofvanberörde contract sig åtagit, emot det att de i stället blefve skyldige att erlägga sina hemmansräntor på det sätt, hvarpå desamma före meranämnde contracts tillkomst utgått, eller ock att, i händelse detta icke kunde bifallas, de af berörde hemman utgående grundskatter måtte i förevarande hänseende jemkas och nedsättas.
Då af ofvanberörde memorial icke kunnat inhemtas, hvarken anledningen till den år 1688 inträffade förändring uti sättet för utgörande af de hemmanen å ön Hven åliggande räntor eller huruvida den af motionären yttrade åsigt angående lämpligheten och behofvet af en återgång till det förhållande, som i detta hänseende tillförene egt rum, delas af öns samtlige hemmansegare, så och enär Utskottet jemväl i öfrigt saknar den för frågans bedömande erforderliga utredning af hithörande omständigheter, hvilken utredning dessutom svårligen torde kunna fullständigt åstadkommas annorlunda än genom ärendets behandling i administrativ väg, anser sig Utskottet böra hemställa, att Måns Pehrssons förenämnde motion icke må till någon åtgärd k Rikets Ständers sida föranleda.
Stockholm den 10 Februari 1845. Stats-Utskottet» Utlåtande, N:o 199.
Ank. till Exp. Utsk. d. 11 Febr., kl. 1 e. ». Utlåtande, i anledning af Kongl.
Majus Nådiga Skrifvelse, angående åtskilliga Kyrkoherdars underdåniga ansökningar om löneförbättring af indragen behaglig tids förldningsspanmål. (U. A.) Samtlige Riks-Stånden hafva till Stats-Utskottet remitterat Högstberörde Nådiga skrifvelse, innehållande: att, sedan Rikets Ständer vid sistlidne Riksdag bifallit, att den behagligtids-förlänings-spanmål, som dädanefter kunde underkastas indragning, finge användas till löneförbättring för de Kyrkoherdar, hvilkas behållna inkomst ieke uppginge till värdet af 100 Tunnor spanmål, likväl med villkor, att hvad som beviljades endast skulle fortfara intill nästa Riksdag, då hvarje serskild fråga borde underställas Rikets Ständers pröfning, samt Kongl. Majit, genom Nådigt Circulaire-Bref af den 9 November 1840, om detta beslut lemnat vederbörande kännedom; så hade följande underdåniga ansökningar om dylik löne-föi bättring inkommit, nemligen från Kyrkoherdarne i Öregrunds, Jerlåsa, Gideå, Gårdeby, Skagerhult, Ängsö, Årsunda och Lerbergs pastorater samt Ulrica församling, öfver hvilka ansökningar Kammar-Collegium och Stats-Contoret afgifvit utlåtanden samt dervid förmält sig vid granskningen af de uppgifter och beräkningar, på grund hvaraf alla desse sökande upptagit sina behållna inkomster, såsom i mer eller mindre mon understigande värdet af 100 T:r spanmål, hafva funnit sådana anmärkningar emot dem alla förekomma, att Collegierne låtit uppgöra fandra, i flere delar derifrån skiljaktiga, beräkningar, hvilka utvisade, det sökandernes behållna inkomster borde till större eller mindre belopp anses öfverstiga värdet af 100 Tunnor spanmål, hvadan ock, då sålunda de sökande icke voro till ifrågavarande löneanslag berättigade, Collegierne alla förrberörde ansökningar underdånigst afstyrkt.
Härförutan hade elfva serskildta ansökningar om lönefyllnad af behag ligtids-förlänings-spanmål ytterligare till Kongl. Majit inkommit, nemligen från kyrkoherdarne i Äppelbo, Häggums, Björna, Mo, Häfverö, öua,sebo, »Styrsö, Marstrand, Bodarne och »Sandseryds pastorater, samt i Waxholms Församling, om hvilka blifvit upplyst, att, för löne-inkomsternes bringande till 100 Tunnor spanmål, vid hvartdera erfordrades: Stats-VtskotteU Utlåtande, N:o 199.
15 i Äppelbo .
„Häggum .
„ Björna „ Mo „ Häfverö . ,, Quarsebo .
„ Styrsö ?, Marstrand „ Bodarne .
„ Sandseryd „ Waxholm hälften råg och hälften korn.
T:r. Kppr. 18. 2. 4. 2. 2. 29. 7. 7. 35. 6. 10. 8. 34. 7. 43. 10 Sfi. 5. 28 \ft. 27. — 12. 30.
Tillsammans 201 T:r 2 Kpr. Kongl. Maj:t hade inhemtat, hurusom Collegrerne, vid granskningen af ifrågavarande ansökningar, antagit en, ofta efter olika grunder uppgjord, uppskattning af boställs-afkastningen, hvarigenom Collegierne kommit till ofvannätnnde resultat; och att enär utaf en uppgift å beloppet af den förläningsspanmål, som genom redan beslutad indragning för ifrågavarande ändamål kunde användas, blifvit upplyst, att väl den*, efter utfärdande af Kongl. Brefvet den 2 Februari 1838, öfver hela Biket indragna förläningsspanmål uppginge till ett belopp af 92 Tunnor 10 4/9 kappar; men att, sedan Rikets Ständer afläto deras underdåniga skrifvelse i ämnet, endast 4 Tunnor sådan spanmål blifvit till Stats-Verket indragne, hvilket ringa belopp vore för ändamålet otillräckligt, så och då, för den händelse att något understöd kunde en och annan beviljas, detsamma icke finge fortfara längre, än till nästpåföljande Riksdag, åt hvars Ständer pröfningsrätten af hvarje serskild fråga blifvit förbehållen, fann Kongl. Maj:t, utan att ingå i någon närmare pröfning af ärendet, skäligt samtlige ifrågav arande ansökningar till Rikets nu församlade
Ständers öfvervägande i Nåder öfverlemna.
Utskottet, som, i följd af ofvanåberopade Kongl. Circulaire-Bref den 9 November 1840, anser fråga om lönefyllnad numera icke kunna uppstå för flere än innehafvarne af ofvannämnde 20 Pastorater, får, beträffande de uti Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse först uppräknade
Nio ansökningarne, vördsamt anföra: att då, i afseende å löneinkomsterna vid Öregrunds, Gideå, Gårdeby, Skagerhult, Ängsö, Alsunda, Lerbergs och Ulrica pastorater någon 16 Stals-Utskottets Utlåtande, N:o 199. erinran icke förekommit vid de af Kongh Kammar-Collegium och Kongl. StafsContoret följde beräkningsgrunder, Utskottet ansett fyllnad uti inkomsterne för Kyrkoherdarne i dessa åtta församlingar icke böra af Stats-Verket beredas, hvadan hemslälles, att Rikets Ständer, i anledning af berörde ansökningar, icke måtte vidtaga någon åtgärd.
Men hvad angår Kyrkoherdens i Jerlåsa Församling enahanda begäran, har Utskottet ej kunnat instämma uti Collegiernes åsigt, enligt hvilken utsädet icke blifvit afräknadt från boställshafvarens andel i afkastningen, utan deieinot, lika med vederbörande Pro v ince-Contoir i Kammar-Collegium, funnit bemälde kyrkoherde vara till löneförbättring af 4 Tunnor Spanmål berättigad, på sätt här nedan förmäles.
Vidkommande derefter de elfva sednare i Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse omnämnde ansökningarne, å hvilka Collegierne tillstyrkt bifall sålunda, att ofvanberörde 201 Tunnor 2 kappar måtte till löneförbättringar åt vederbörande, enligt uppgjord tariff, i Nåder anvisas; så har vid de af Collegierne antagne inkomst-belopp för Äppelbo, Häggums, Björna, Mo, Häfverö, Styrsö, Marstrands, Bodarne, Sandseryds och Waxholms pastorater icke varit något hufvudsakligt att erinra, men, i fråga om Qvarsebo församling, har Utskottet efter sorgfällig granskning af alla dervid förekommande locala förhållanden och lika med Province-Contoret, funnit kyrkoherden böra åtnjuta en löneförbättring af 20 Tunnor, i stället för 10 Tunnor, 8 K:pr, hvartill Collegierne ansett denna förhöjning uppgå.
Då det emedlertid icke är möjligt att med den noggranhet calculera en jordegendoms afkastning, att densamma kan på kappar uppgifvas, har Utskottet funnit sig böra, med uteslutande af kappar, upptaga i jemna tunnor ifrågavarande löneersättningar, hvilka, efter denna grund, tillsammans utgöra 214 tunnor.
Derutaf skulle tillgodokomma kyrkoherden i Äppelbo Häggum Mo Häfverö Styrsö Marstrand Bodarne 18. 4. 3. 7. 35. 34. 43. 6.
Sandse - Slats-VtsJcottets Ullätande, N:o 199. 17 Sandseryd Waxholm . Jerlåsa 27. 13. 4. 20.
Qvarsebo .
Tillsammans 214 Tunnor.
Enligt hvad ofvanberördt är, uppgår val den sedaa år 1838 indragne Förläniugs-spanmål till endast 02 tunnor 10 i/o kappar, hvilka således icke itro för det närvarande behofvet tillräcklige.
Utskottet anser det dock vara lämpligare att ira, på en gång anvisa det erforderliga tillskottet, emot det att hädanefter inflytande Förläuingsspanmål oförryckt kommer Stafs-Verket till godo, än att en till tidsutdrägt ledande pröfning af dylika slags frågor må vid flere af de påföljande Riksdagarne förekomma, i anseende hvartill och då dessutom det skulle, blifva svårt alt bestämma i hvilken ordning de sökande barde af ersättningen komma i åtnjutande, Utskottet får hemställa, att ifrågavarande 214 tunnor spanmål vederbörande Kyrkoherdar beviljas, att årligen, räknadt från och med detta års början, utgå efter gällande JLäns-Markegångspris, men under förbehåll, att framdeles inflytande Förlänings-Spanmål varder, likasom ofvarinämnde 02 tunnor 10 i[J kpr till Stats-Verket besparad.
Utskottet anser sig tillika böra anmäla, att, i händelse Rikets Ständer härtill lemna bifall, den redan godkända beräkningen af Stats-Verkets inkomster, härigenom icke undergår någon väsendtlig förändring, men att beloppet, sorn nu till lönefyllnad anslås och, ä 6 R:dr tunnan, utgör 1,284 R:dr, bör å Åttonde Hufvud-Titeln uppföras.
Stockholm den 14) Februari 1845. Xih. till R.
Fröt. iSU. 4 Sami i Aid. 2 Band.
C lldft. 3 n Stats-XJtskottets Slmorial, N:o 200.
Calcul öfver Kyrkoherdafnes i nedannämnde Pastorater Löne-inkomster:
Enligt Enligt Kammar- Collegii och Utskottets Stats-Contorets beräkning. beräkning.
T.v K:pi T:r K:pr. T:r K:pr.
T:r K:pr. Jerlåsa .... 106. 3. — — 96. — 4.
— Öregrund . . .... 100. 6. — —. 100. 6. — — Gideå . . . ; . . . 100. 10. — — 100. 10. — — Gårdsby . . .... 110. 21. — — 110. 21. — — Schagerhult . .... 104. 1 — — 104. 1. — — Ängsö . . . .... 103. 12§. — — 103. 12§. — — Arsunda . . ....
100. — — — 100. — — — Lerberg . . .... 138. — — — 138. — — — Ulrica . . .... 141. 22. — — 141. 22. — — Äppelbo . . .... 81. 30. 18. 2. 82. — 18. — Häggum . . .... 95. 30. 4. 2. 96. — 4.
— Björna . . . .... 97. 3. 2. 29. 97. — 3.
— Bio ... . .... 92. 25. 7. 7. 93. — 7. — Häfverö . . .... 64. 26. 35. 6. 65. — 35.
— Qvarsebo . .... 89. 24. 10. 8. 80. — 20.
— Styrsö . . . .... 65. 25. 34. 7. 66. — 34. — Marstrand .... 56. 2]| 43. 10J. 57. — 43. — Bodarne . , .... 94. 3|. 5. 28|. 94. — 6. — Sandseryd .... 73. — 27. — 73. — 27. — Waxholm .... 87. 2. 12. 30. 87. — 13.
— Summa 1,903. 91. 201. 2. 1,884. 8§. 214. — N:o 200.
Ank. till Exp.-Utsk. d. ii Febr. kl. 11 f. ro. Memorial, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i fråga om Häradsskrifvaren J.
Thysenii frikallande från adömd skyldighet att ersätta oriktigt ajkortade Krono- JJtskylder. (I. A.)
I öfverensstämmelse med Kongl. Majrts uti aflåten Kådig Skrifvelse framställde förslag, hade Stats-Utskottet, i dess under K:o 106 afgifne Utlåtande, hemställt, att Häradsskrifvaren J.
Thysenius måtte förunnas eftergift af halfva beloppet, elier 60 R:dr 1 sk. 6 rst.
B:co, utaf de för åren 1831, 1832, 1833 och 1834 oriktigt afkortade och, genom Kongl. Maj:ts Utslag af Stats-Utskoltets Memorial, N:o 200.
19 den 9 November 1841, honom till ersättning ådömde Krono Utskvider.
Denna hemställan har, enligt ankomne protocolls-utdrag, blifvit af Preste- och Borgare-Stånden bifallen; af Ridderskapet och Adelil äfvenledes godkänd, under villkor likväl, att 1 hy senius godtgör vederbörande tjenstemän i Kongl. Kammar-Rätten den anmärknigsprovision af de ifrågavarande medlen, hvilken, jemlikt den för Kongl.
Kammar-Rätten utfärdade Nådiga Instruction, skolat nämnde tjenstemän tillkomma, derest samma medel verkligen till Stats-Verket influtit; samt af Bonde-Ståndet deremot afslagen.
Enär, på sätt i ofvanberörde utlåtande finnes antydt, den Häradsskrifvaren Thysenius ådömde ersättningsskyldighet, hvars eftergifvande blifvit af Kongl. Maj:t i Nåder föreslagen, egentligen uppkommit i följd af vederbörandes uraktlåtenhet att å proclamadagen efter den med Thysenius gemensamt redovisningsskyldige Kronofogden Crona reservationsvis bevaka Stats-Verkets ersättningsanspråk i afseende på sådan af Kronofogden upprättade äldre räkenskaper, i och för hvilka bans sterbhus kunde finnas böra fortfarande ansvara, har, vid detta förhållande, Utskottet ansett sig sakna anledning att, på sätt vid behandling af åtskilliga andra afskrifningsfrågor iakttagits, i förevarande fall uttryckligen tillstyrka nämnde anmärknings-provisions tilldelande åt Kongl. Kammar-Rättens tjenstemän, utan ansett sådant böra få bero af Författninens tillämpning i vederbörlig ordning.
Ridderskapet och Adelns ofvanberörde villkorliga beslut kan icke föranleda till någon åtgärd från Utskottets sida, enär Ståndet deruti är ensamt, utan får Utskottet endast till Ridderskapet och Adeln hemställa, det Ståndet behagade uti Preste- och Borgare-Ståndens utan några villkor fattade beslut sig lorena, samt således oförändradt antaga Utskottets i utlåtandet N:o 106 afgifna förslag, i hvilket fall frågan genom 3:ne Riks-Stånds sammanstämmande beslut blifver afgjord.
STOCKHOLM, Tryckt hos W. F. DALMAN, 1845. Stats-Utskottets Utlåtande, iV.-o 201.
1 M Ank. till Exp. Utsk. den 17 Febi'., kl. 11 f. m.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga orri rättighet för Nyköpings stad att på arrende innehafva den vid staden belägne s. k. Lilla eller Tyska Kungsladugården.
Uti ett hos Borgare-Ståndet afgifvet och till Stats-Utskottet remitteradt memorial, har Herr P. E. Winge hemställt, att, som den vid Nyköpings stad uti S:t Nicolai Socken och Jönåkers Härad belägna Lilla eller så kallade Tyska Kungs-Ladugården, hvilken, såsom ersättning för en berörde stads hos Kronan egande fordran, blifvit år 1642, emot viss stadgad årlig afgift till K ronau, åt staden upplåten och sednast af staden innehafts på trettioårigt arrende, räknadt från midfastan år 1772, sedermera, på grund af en den 17 Maji 1796 utfärdad Kongl. Försäkran, blifvit vid nämnde arrendetids utgång, med undantag allenast af en beteshage och en del af den s. k.
Hemängen, hvilka lägenheters begagnande fortfarande staden förbehållits, åt enskild person på arrende under femtio års tid upplåten, Rikets Ständer alltså måtte, till beredande af godtgörelse åt Nyköpings stad, ej mindre för dess ifrågavarande gamla Kronofordran, än ock för den förlust, staden, i följd af arrende-rättighetens till Tyska Kungsladugården upphörande, alltsedan år 1802 fått vidkännas, förunna staden rättighet att vid midfastan år i852, då de, uti 1796 års Kongl. Försäkran, bestämde 5o arrende-år tilländagå, emot enahanda vilkor, som under stadens sista arrende-tid varit fastställde, eller en modererad afgift, under trettio år på arrende innehafva meranämnde Kungsladugård, samt staden derjemte erhålla försäkran om framtida förlängning af samma arrende.
De handlingar rörande detta mål, hvilka dels finnas vid memorialet bifogade, dels sedermera blifvit till Utskottet ingifne, utvisa, att, enligt Kongl. Brefvet den 16 Mars 1642, Nyköpings stad, såsom vederlag för förlorad fast jord och egendom i Slädbro, fått sig upplåten den s. k.
Tyska Ladu Bih. till 11.
St. Prot. 1845, 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 7 Hdjt. 1 o Stats-Utskoltcts Utlåtande, N.o 201. gården, Brandholmen och fisket undantagne, emot årlig afgift tili Statsverket af 80 daler silfvermynt; hvilken upplåtelse sedermera den 3i Juli 1645 af Drottning Christina, och ytterligare den i3 November 165 r bekräftades.
I anseende till stadens kronofordringar och dess förlägenhet om utrymme lill bete för de till skjutsens bestridande erforderlige hästar, erhöll staden, till följd af en vid 1714 års Riksdag meddelad Kongl. Resolution, tillåtelse att, emot viss årlig afgift, begagna betesbagen Lindesbacke, hvilken rättighet dock, jemlikt en Kongl.
Resolution af år 1762, upphörde.
Vidare bade Nyköpings stad, genom Kongl. Brefvet den 10 September 1719, förklarats berättigad att af egaren till Stafsjö Bruk, Bruksidkaren von Be.rkner, inlösa den åt bemälde bruksegare lemnade förpantning af den s. k.
Stora Kungsladugården, men hvilken inlösen likväl, af den anledning, att ladugården pröfvades vara för Stafsjö bruk omistlig, icke kom till verkställighet.
Under 17.38 års Riksdag undfick staden Nådig Resolution angående perpelueit arrende af den s. k.