Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
De skäl, som sålunda anförts för denna bytesaffär, godkändes af Fullmägtige, hvars pluralitet redan samma dag beslöt, att för Riksgälds-kontorets räkning, på föreslaget sätt låta inköpa eller i byte mottaga obligationer i Pund Sterling, utfärdade för det under innevarande år i England upptagna jernvägslån och svarande mot ett nominelt kapitalbelopp af 300,000 Thaler Preussisk Courant, derest såsom betalning eller vederlag för dessa obligationer antagas i Riksgälds-kontorets ego nu befintliga till det år 1858 i Thaler Preussisk Courant afslutade jernvägslån hörande obligationer, under härvid fästadt vilkor, att ett Pund Sterling icke beräknades högre än till 6 2/3 Thaler och med förbehåll, att, derest en fördelaktigare kurs i detta afseende skulle blifva Riksbanken beviljad, i händelse en dylik financiel operation med densamma komme till stånd, denna fördelaktigare evalvationskurs äfven skulle komma Riksgälds-kontoret till godo; “och som “ifrågavarande operation sålunda vore en på sidan om lånekontraktet liggande “affär, skulle den ej heller få medföra någon rubbning eller inverkan på stipu“lationerna i detta kontrakt eller låneöfvertagarnes deruti bestämda skyldigheter “i afseende å den till inbetalning fast öfvertagna låneandelen eller den s. k. ““Aufgelden“ på den öfriga; börande följaktligen den obligationssumma, som vid “ifrågavarande utbyte aflemnas, icke utgå af den fixt öfvertagna låneandelen.
“ Om det af Fullmägtige, för deras del, sålunda antagna förslaget, fick Riksarkivarien Nordström sig uppdraget att underrätta låneöfvertagarne medelst skrifvelse, som borde af ordföranden justeras.
Från detta beslut, i hvars fattande Fullmägtigen Medin, såsom för tillfället åtnjutande tjenstledighet, icke deltog, voro Major Wolffelt och Kyrkoherden Öfverström i så måtto af skiljaktig mening, som de ansågo afgörandet böra uppskju - Stats-Utskottets Utlåtande 29. 23 tas, intill dess Rikets Ständers Banks Styrelse lättat sitt beslut angående den framställning i samma syfte, som, enligt ordförandens antagande, derstädes blifvit gjord.
I förbigående må här omnämnas att, så vidt af Fullmägtiges protokoll upplysning derom kunnat hemtas, någon så beskaffad framställning icke hos Rikets Ständers Bank gjordes förr än den 3 påföljande November, då Heinemann till Banko-fullmägtige inkom med ett dylikt bytesförslag, som dock, på grund af det obestämda i anbudet, af sistbemälde Fullmägtige lemnades utan afseende.
Sedan den skrifvelse, hvars uppsättande öfverlemnats åt Riksarkivarien Nordström, blifvit, efter justering af ordföranden, den 18 Juni till Schröder &
Comp. expedierad, hade bemälda Bankirhus, i telegram af den 25 i samma månad, förklarat att de till berörda utbyte lemnade sitt bifall och då detta byte alltså vore ömsesidigt godkändt, uppdrogs, vid sammanträdet den 30 Juni, åt deputerade för låneärendena att gå i författning om dess verkställighet.
Från Schröder &
Comp. ankom derefter och blef, vid sammankomsten den 8 Juli, föredragen en ytteidigare skrifvelse af den 27 Juni, deruti Schröder & Comp., med bekräftande af deras förut aflåtna telegram, angående antagandet af det erbjudna obligationsutbytet, öfverlemnade interimsbevis eller så kallade scrips för ej mindre ifrågavarande 45,000 Pund Sterling, än jemväl för de 250,000 Pund Sterling, dem Riksgälds-kontoret till 91 V2 procent af det nya lånet öfvertagit; och hade i denna skrifvelse Schröder &
Comp. begärt, att, då obligationerna för det nya lånet hunne blifva färdiga, Riksgälds-kontoret måtte för sin räkning behålla obligationer till motsvarande belopp samt återsända interimsbevisen annullerade; varande den del af Schröder &
Comp:s skrifvelse, som angick obligationsutbytet, i öfversättning så lydande: “Vi komma nu till Edert i Eder ärade skrifvelse af den 18 Juni benäget gjorda erbjudande af Eder tillhöriga 300,000 Thaler i 4 '/2 procents obligationer efter 6 2/3 Thaler i utbyte mot obligationer för det nya lånet, under förbehåll att, om åt Riksbanken för ett dylikt utbyte skulle beviljas bättre vilkor, skilnaden skall derefter blifva förd
Eder till godo.“ “Vi antaga detta erbjudande och instämma helt och hållet med Eder deruti att behandla denna transaktion såsom alldeles afskild från lånekonto.“
Efter uppläsning af denna skrifvelse och sedan jemväl den skrifvelse från Riksarkivarien Nordström, deri obligationsutbytet föreslagits, blifvit vid detta sammanträde framlagd och uppläst, anmärkte Majoren Wolffelt och Kapitenen Hierta, det de ansågo att Fullmägtiges beslut, att den obligationssumma af 45,000 Pund Sterling i utbyte hvaremot Riksgälds-kontorets obligationer i Thaler Preussisk Courant komine att härifrån utlemnas, icke skulle beräknas eller utgå utaf den fixt öfvertagna andelen af detta års jernvägslån, hafva bordt vara tydligare uttryckt i det af Riksarkivarien Nordström derom aflåtna bref, så att låneöfverta - 24 Stats-Utskottets Utlåtande JVs 29. garne icke skulle skäligen kunnat missförstå eller orätt uppfatta meningen af Full mägtiges i sådant afseende fattade och dem meddelade beslut.
Nordströms ifrågavarande, på Tyska språket affattade skrifvelse lyder i Svensk öfversättning sålunda: “Stockholm den 18 Juni 1864. “Herrar John Henry Schröder &
Comp. i London.
“För att under nu herrskande tryckta ställning med hänsigt till fondpappers“marknaden bidraga till en lifvad cirkulation af obligationerna för det med Eder “nyligen afslutade Svenska lån, har jag erhållit uppdrag för Eder framställa “följande förslag.
“Det förhåller sig så, att Riksgälds-kontoret innehar obligationer å ett no“minelt belopp af 300,000 Thaler Preussisk Courant, hörande till det under år “1858 med Herr Baron Raphael Erlanger och consortium kontraherade jernvägs“byggnadslån och skulle nu vara beredt att utaf omförmälda nyaste lån inköpa “ett motsvarande belopp i Pundsobligationer, om I såsom betalning derför ville öfvertaga dessa Thalersobligationer till samma kurs, som I erbjuden härvarande “Riksbank, i den händelse att en dylik financiel operation skulle komma till “stånd med densamma; dock så, att Pundet icke skall blifva oss beräknadt till “högre än 6 2/3 Thaler och med förbehåll att, om en fördelaktigare kurs skulle “varda Riksbanken beviljad, densamma också skall komma oss till godo.
“Det förstås för öfrigt af sig sjelf, att då den föreslagna operationen utgör “en helt och hållet på sidan om lånekontraktet liggande affär, bör den ej heller “utöfva någon inverkan på de uti detsamma förekommande bestämmelser.
Enligt Riksgälds-kontorets uppdrag."
I anledning af hvad Majoren Wolffelt och Kapitenen Hierta sålunda anmärkt, erinrade Riksarkivarien Nordström, bland annat, att protokollet för den dag, då Fullmägtige fattade sitt ifrågavarande beslut, ännu icke var uppsatt, när Riksarkivariens skrifvelse derom till Schröder &
Comp. skulle afgå, hvilket skedde andra dagen efter beslutets fattande, men att samma skrifvelse likväl, jemlikt Fullmägtiges särskilda beslut derom, blifvit af Ordföranden justerad och godkänd.
Det förtydligande, sorn Majoren Wolffelt och Kapitenen Hierta önskade, funnes för öfrigt redan i skrifvelsen uttaladt, då deri uttryckligen anmärkes, att, “som den föreslagna financiela operationen utgjorde en helt och hållet på, sidan om lånekontraktet liggande affär, den icke finge utöfva någon inverkan på de uti detsamma förekommande bestämmelser;“ och som till dessa bestämmelser bland annat hörde oafkortadt inbetalande af den fast öfvertagna låneandelen samt s. k. “Aufgeld“ på den öfriga, allt efter de derom i kontraktet närmare bestämda grunder, måste det ock af det här ofvan citerade förbehållet blifva en ovilkorlig följd, att dessa bestämmelser, hvilka, i förhållandet till Riksgälds-kontoret, för låneöfvertagarne innefattade skyldigheter, oförändradt förblefve desamma lika mycket - Stats-Utskottets Utlåtande J§ 29.
25 ket efter det beslutade obligationsbytet, som dessförinnan, det vill säga, måste i alla afseenden fullgöras i enlighet med lånekontraktet och alldeles oberoende af obligationsbytet, hvilket, enligt nämnda förbehåll, skulle betraktas såsom helt och hållet gående på sidan om det förra.
Majoren Wolffelt yrkade emellertid, att i det bref, som till Schröder &
Comp. komme att aflåtas med underrättelse om rigtiga emottagandet af de här ofvan omförmälda interimsbevisen, det af Majoren och af Kapitenen Hierta såsom nödigt ansedda förtydligande af det vid obligationsbytet fästade förbehåll äfven borde på lämpligt sätt införas.
Härom framställdes jemväl proposition, men öfrige Fullmägtige ansågo det ifrågasatta förtydligandet icke vara behöfligt.
Hå vid sammanträdet den 11 Augusti den § i protokollet för den 16 Juni, som angick det sistnämnda dag beslutade obligationsutbytet, till justering anmäldes, blef ett af Riksarkivarien Nordström uppsatt förslag till samma §:s lydelse utan förändring godkändt af Fullmägtigen Sköldberg, Kyrkoherden Öfverström, Komminister Beckman, Riksarkivarien Nordström och Ordföranden Friherre Tersmeden, hvaremot öfrige närvarande Fullmägtige, nemligen:
Ödmann och Medin, Grosshandlaren Rinman, Justitie-borgmästaren Gråå, Majoren Wolffelt och Kapitenen Hierta, under erinran, att det vid ifrågavarande utbyte gjorda förbehåll derom, att de nya obligationerna i Pund Sterling, som Riksgälds-kontoret komme att erhålla i stället för 1858 års obligationer å Thaler Preussisk Courant, ej borde höra till eller afgå från den fixt öfvertagna andelen af det nya jernvägslånet, icke vore genom paragrafens föreslagna ordalydelse nog bestämdt och oförtydbart uttryckt, förklarade sig anse ett tillägg härom böra i paragrafen intagas; och som denna sednare mening hade pluraliteten för sig, blef till den föreslagna protokollsparagrafen följande mening tillagd: “börande följaktligen den obliga“tionssumma, som vid ifrågavarande utbyte aflenmas, icke utgå af den fixt öfverögna låneandelen.“
Vid sammanträdet den 15 September hemställde Grosshandlaren
Berg huruvida icke erforderlig åtgärd borde vidtagas i afseende på indragningen af valutan i Pund Sterling för de obligationer å 300,000 Thaler, som Schröder &
Comp. erhållit; men alldenstund låneöfvertagarne då ännu icke förklarat, om och till hvad belopp de ville begagna sig af den genom lånekontraktet dem förbehållna optionsrätt, funno Fullmägtige den af Grosshandlaren
Berg väckta fråga icke då påkalla någon åtgärd eller någon framställning från Fullmägtiges sida.
Comp. hade derefter ankommit och blefvo vid Fullmägtiges sammanträde, den 20 Oktober, föredragna tvänne den 12 och 13 i samma månad daterade skrifvelser.
I den förra hade Schröder &
Comp. jemte underrättelse att de från Riksgälds-kontoret öfver
Hamburg för lånets hela fixa fjerdedel afsända obligationer å tillsammans 555,700 Pund Sterling med tillhörande kuponer rigtigt kommit Schröder &
Comp. tillhanda, framställt den begäran, att de interimsbevis Bill. till R St. brot. 1865 & 1866: 4 Sami. 1 Afd. 12 Haft. 4 26 Stats-Utskottets Utlåtande Jfå 29.
\ eller s. k. scrips å 45,000 Pund Sterling, sora Riksgälds-kontoret erhållit, måtte Varda återställda till Schröder, “så att af Schröder &
Comp. påtecknade obligationer må i utbyte deremot kunna Riksgälds-kontoret tillsändasvarande i sednare skrifvelsen denna Schröders begäran ändrad derhän, att Schröder &
Comp. förklarat sig vilja genast öfversända ifrågavarande obligationer, då Fullmägtiges föreskrift derom dem meddelades, och skulle Fullmägtige ega, till undvikande af de med interimsbevisens öfversändande förenade kostnader, att sjelfve annullera dessa bevis.
Då nu inga andra obligationer för ifrågavarande lån än de, som motsvarade den fixa fjerdedelen, funnos i Schröder &
Comp:s ego, under det att obligationerna för de återstående tre fjerdedelarne fortfarande lågo i Riksgäldskontorets förvar, ville det af dessa skrifvelser synas, sorn om Schröders mening vore, att för de erhållna Thaler-obligationerna lemna i utbyte sådana obligationer, sorn af honom innehades för den fast öfvertagna första fjerdedelen af det nya lånet.
Härpå fästades väl också Fullmägtiges uppmärksamhet, men, vid justering den 29 Oktober af svaret till Schröder, ansågo på anförda skäl Fullmägtige sig endast böra anmäla, det Fullmägtige, innan de meddelade sitt yttrande angående de obligationer af det nya jernvägslånet, som Riksgälds-kontoret egde att erhålla i stället för de tills vidare bekomna scrips, önskade verkställa indragningen af den valuta, som för ifrågavarande obligationer borde Riksgälds-kontoret godtgöras, och alltså begärde upplysning när denna valuta, genom derå på Schröder &
Comp. utställda vexlar, finge indragas.
Majoren Wolffelt var deremot af den mening att i berörda svar borde närmare angifvas grunden för Riksgälds-kontorets rätt att genom ytterligare utställda vexlar indraga ett mot ifrågavarande obligationers värde svarande penningebelopp och afgaf för sin del ett i öfverensstämmelse härmed affattadt särskildt skrifvelseförslag.
Å denna Fullmägtiges skrifvelse hade ännu den 15 December, eller två veckor sedan andra optionsterminen tilländagått, något svar från Schröder icke ankommit och med anledning deraf hemställde Majoren Wolffelt, vid Fullmägtiges nämnda dag hållna sammanträde, att någon åtgärd måtte vidtagas för erhållande af valutan för oftanämnda obligationer, och föreslog i sådant afseende, att till Schröder &
Comp. måtte aflåtas en ytterligare skrifvelse, innefattande fullständig bevisning om Riksgälds-kontorets rätt i denna sak.
Då likväl denna rätt ansågs obestridlig och ingenting genom ett uppskof ginge för Riksgälds-kontoret förloradt, fick berörda hemställan förfalla.
Vid sammankomsten den 16 Januari 1865 anmäldes, att från Schröder &
Comp. inkommit en räkning eller kontokurant med Riksgälds-kontoret, innefattande tiden intill 1864 års slut.
Denna kontokurant *), som öfyerlemnades till lånedepute *) Den ifrågavarande
Kontokuranten har i svensk öfversättning följande lydelse: DEBET. Rikets Ständers Riksgälds-kontors, Stockholm, Kontokurant med J.
Henry Schröder &
Comp. CREDIT. 1864 April Sept.
1865 Jan. 5 g^Edra trasseringar å tre månader 51:sta låneandelen, obligationer å i 555,700:— — Efter afdrag af » 45,000: — Utbytta hos Riksgälds-kontoret mot Thaler-obligationer. 2% % å f 510,700: — ■
Inlösningsprovision för denna låneandel och utlottade obligationer: l/2 - &£ 14,203: 5.
Stämpelafgift !/8 % för obligationer å £ 555,700 Annonseringar Fraktkostnad för obligationer etc Godtgörelse ll/2 % för obligationer å £ 250,000, öfvertagna af Riksgälds-kontoret 1 Saldo 1864 Dec. £ 502,989, el 4i £ 2,989 e! 31 Aflemnat obligationer å £ 555,700 eller enligt lånekontraktet £ Balans » 500,000- 2,989 502,989, ej 4 London den 31 December 1864. J. Henry Schröder & Comp. 28 Stats-Utskottets Utlåtande J\/s 29. rades förberedande granskning, blef vid sammanträdet den 23 Februari ånyo föredragen och anmärkning, bland annat, då framställd mot det af Schröder deri följda beräkningssätt att från den fixt öfvertagna fjerdedelen af lånet afdraga oftanämnda obligationssumma å 45,000 Pund Sterling.
Detta beräkningssätt förklarade Fullmägtige sig icke kunna godkänna, såsom stridande både mot de uttyckligen angifna syftemålen med det rörande obligationsutbytet träffade särskilda aftal och Fullmägtiges derom fattade beslut.
Jemte bestridandet af det sålunda gjorda afdraget, ville Fullmägtige, i afgående skrifvelse, meddela Schröder &
Comp. en närmare utredning af förhållandet.
I denna skrifvelse, som expedierades den 6 Mars, anfördes hufvudsakligen, hurusom, i det bref af den 18 Juni 1864, deri förslag om ifrågavarande obligationsutbyte först framställdes, från Riksgälds-kontorets sida gjordes uttryckligt förbehåll derom att denna operation icke skulle få utöfva någon inverkan på bestämmelserna i lånekontraktet, hvaraf åter blefve en följd dels att den till inbetalning fixt öfvertagna fjerdedel af lånet skulle, i enlighet med kontraktet, oafkortadt till Riksgälds-kontoret inbetalas, oberoende af obligationsbytet och alldeles så som om någon fråga derom icke uppstått och dels att ifrågaställda 45,000 Pund Sterling borde gå i afräkning på den andel af lånet, som enligt kontraktets innehåll var för viss tid ställd till Schröder & Comp:s option.
Afsigten med operationen kunde naturligtvis icke vara att underlätta inbetalningarna på den andel af lånet, som vore fixt öfvertagen och den Schröder &
Comp. alltså hade skyldighet att leverera, men väl att under en tid då Tyska Thaler-obligationerna visade sig vara lättare säljbara än de Engelska, underlätta öfvertagandet af optionsandelen.
Hade Fullmägtige för egen räkning låtit försälja de Tyska Thaler-obligationerna, skulle naturligtvis priset för dem kommit Riksgälds-kontoret omedelbart tillgodo, utan minskning af den fixa låneandelen, och då nu Fullmägtige, af ofvannämnda anledning, i stället lemnade dessa obligationer till Schröder &
Comp. att till penningar förvandlas, var det lika naturligt, att deras pris efter aftalad kurs skulle till Riksgälds-kontoret inbetalas, men i afräkning på optionsandelen och mot erhållande af motsvarande belopp af de obligationer, som hörde till det med Schröder &
Comp. afslutade lån.
Skedde annorlunda, skulle det vid obligationsbytet fästade förbehåll icke ' blifva uppfyldt och Riksgälds-kontoret gå i mistning af de öfverlemnade Tyska obligationernas värde eller pris, derest optionsandelens öfvertagande icke ifrågakomme.
Delades af Schröder &
Comp. icke denna mening, återstode utvägen att lemna Riksgälds-kontoret tillbaka Svenska statsobligationer med 4'/2 procents ränta för 300,000 Thaler Preussisk Courant.
Å denna skrifvelse hade Riksgäldskontoret ännu den 2 Juni icke fått något svar, hvadan, på Majoren Wolffelts hemställan, en ny skrifvelse nämnda dag till Schröder &
Comp. afläts med begäran att det väntade svaret måtte ofördröjligen meddelas. Stats-Utskottets Utlåtande J\s 29. 29 Till sistnämnda dags protokoll afgafs af Riksarkivarien Nordström ett särskildt yttrande, hvarur följande här återgifves: “Det är i hvad angår ifrågavarande ärende ett faktum, att den fast öfver“vertagna fjerdedelen af lånet blifvit af långifvarne till Riksgälds-kontoret till “fulla beloppet inbetald och till dem, i stället, ett deremot jemlikt lånekontraktet, “svarande belopp i obligationer utlemnadt.
Likaså är det ett faktum, att långif“varne för de af Riksgälds-kontoret till dem öfverlåtna obligationer till ett nominal“belopp af 300,000 Thaler Preussisk Courant till Riksgälds-kontoret insändt inte“rimsqvittobref eller s. k. scrips för ett belopp af 45,000 Pund Sterling; och som “dessa scrips i sjelfva verket ej äro annat, än af långifvarne, enligt öfligt bruk, “i sitt namn utfärdade, interimistiska, vederkännelsebevis öfver summor, som till “dem af spekulanter på lånet blifvit inbetalda under den tid, som åtgick för “låneobligationernas förfärdigande, blir deraf en följd att, sedan numera låneobli“gationerna blifvit tillgängliga och för ändamålet disponibla, äfven de scrips, “hvilka Riksgälds-kontoret på ofvannämnda grund innehar, borde af långifvarne “mot sådana obligationer återtagas och utbytas.
“Enligt det vid ifrågavarande transaktion fästade förbehåll, skulle densam“ma ej få utöfva någon rubbbande inverkan på bestämmelserna i sjelfva låne“kontraktet, och då den af dessa bestämmelser, som angår den fast öfvertagna “andelen af lånet, blifvit af långifvarne fullgjord genom att oafkortadt inbetala dess “belopp och derför emottaga fullt motsvarande belopp obligationer, följer deraf, “att valutan för de obligationer, dem långifvarne borde i utbyte mot sina scrips “till Riksgälds-kontoret aflemna, skulle komma i beräkning vid den till deras “option ställda andelen af lånet.
“ Brukspatronen Björkman, hvilken, i ledigheten efter Grosshandlaren Berg, först under näst förutgångna
Maj månad tagit inträde bland Fullmägtige, afgaf vid detta tillfälle följande yttrande: “Då Fullmägtige för ändamål, som synes äfven mig fullt berättigadt, be“slöto att, emot obligationer, tillhörande det s. k.
Engelska lånet, utbyta Riks“gälds-kontorets förut egande dylika af 1858 års s. k.
Tyska lån till belopp af “300,000 Preussiska Thaler, borde, i enlighet med beslutet, i skrifvelsen till J. “H.
Comp. hafva tydligen uttryckts, att detta skedde under förbehåll, “att såsom valuta för sistnämnda obligationer skulle lemnäs Engelska obligationer, “tillhörande den del af 1864 års lån, som icke redan fixt öfvertagits, men sedermera kunde komma att af långifvarne öfvertagas.
Jag beklagar, att detta “uraktlåtits, men finner, att såsom saken nu står och då sedermera ingen an“nan del af långifvarne öfvertagits, än den första fjerdedelen af hela lånet, “Herrar Schröder &
Comp. ej kunna förmenas, att, i utbyte mot deras interims“qvittenser, lemna den enda valuta i Svenska obligationer af 1864, de ega, nemligen sådana, tillhörande den fixt öfvertagna fjerdedelen.
Ej heller anser jag 30 Stats-U/skottets Utlåtande J\@ 29. “dem kunna förpligtas att lemna någon annan.
Bäst vore visserligen om nämnda “firma samtyekte dertill, att låta hela denna bytesaffär återgå, men sådant torde “vara mera önskligt än troligt.
“Då emellertid svar ännu ej ingått på Fullmägtiges den 6 sistlidne Mars i “ämnet aflåtna skrifvelse, torde för närvarande första åtgärden böra blifva att “skyndsamligen infordra ett sådant.
“ Efter ytterligare väntan på svar från Schröder, som ännu den 6 September icke låtit sig med något meddelande i detta ämne afhöra, blef sistnämnda dag en förnyad påminnelseskrifvelse till Schröder &
Comp. beslutad.
Ändtligen den 13 Oktober expedierade Schröder &
Comp. en skrifvelse, deri han åberopade en vid samma skrifvelse fogad afskrift af ett från honom redan i sistlidne Mars månad aflåtet, men Fullmägtige icke tillhandakommet bref, som i fråga om meranämnda obligatiönsbyte innehöll följande förklarande: “Utbytet af 300,000 Thaler i obligationer mot 45,000
Pund i nya 4 l/2 “procents obligationer är en separat öfverenskommelse och kommer således “alldeles icke i någon beröring med de olika paragraferna i lånekontraktet.
I “skrefvo uttryckligen under den 18 Juni 1864, att I önskade inköpa 45,000 Pund “af det nya lånet, i fall vi ville i betalning derför mottaga 300,000 Thaler “i gamla obligationer och enligt vårt bref af den 27 Juni förklarade vi oss ingå “på detta förslag.
Här kan således ej blifva fråga om option; affären var helt “och hållet afslutad.
Så mycket mer måste det derföre förundra oss, att I nu “vanten att blifva krediterade för 300,000 Thaler, under det att de 45,000 Pund “först då skulle komma i beräkning, sedan vi förklarat oss öfver den till “vår option ställda andelen af lånet. Ede.• skrifvelse liksom Herr Riksarkivarien “Nordströms privatskrifvelser till Herr Baron Emil Erlanger äro deröfver så “klara, att I säkerligen efter förnyad genomläsning af dessa bref skola öfverensstämma i vår uppfattning och icke vidare återkomma till denna punkt.“ Fullmägtige, som förklarade sig icke finna de skäl, hvilka till stöd för Fullmägtiges åsigt om saken blifvit utvecklade i deras föregående skrifvelser, vara vederlagda af hvad Schröder &
Comp. sålunda anfört, ansågo sig likväl, med afseende å numera förekommande förhållanden, böra medgifva, att bemälda Bankirhus må återbekomma de Riksgälds-kontoret ad interim för nämnda Thalerobligationer tillställda scrips, derest med 4 procent ränta löpande Svenska statsobligationer å ett dessa scrips motsvarande belopp varda till Riksgäldskontoret aflemnade, hvilka obligationer, för den händelse de tillhöra det med Schröder &
Comp. afslutade lån, böra beräknas efter den kurs af 6 2/3 Thaler för ett Pund Sterling, hvilken i Riksarkivarien Nordströms, å Riksgälds-kontorets vägnar, till Schröder aflåtna skrifvelse af den 18 Juni nästlidet år bestämdes; hvarom skrifvelse till Schröder den 30 Oktober expedierades.