Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Äfven våra större lands- ortsstäder bestå sig nu litet hvar med mycket goda badhus — Göteborg, Malmö, Norrköping och Sundsvall kunna i det fallet täfla med huf- vudstaden — och i stort sedt har varmbadsfre- kvensen ej så litet tilltagit de senaste decen- nierna.
Ej så tyvärr hos kvinnorna och barnen, hvilka i allmänhet, äfven inom de högre klasserna, i hög grad försumma hudens vård.
Visserligen har frekvensen af kvinnliga badande ökats: till exempel i badhuset vid Malmtorgsgatan från 29,733 år 1887 till 37,248 år 1897 (däraf 4 281 badstu 1887.
6,720 år 1897); i badhuset vid Sture- gatan från 25,207 år 1887 till 42,747 år 1897; i Klara badhus (första kl. karbad) från 3,091 år 1890 till 8,341 1897 och andra klass d:o under samma tid från 6,802 till 8,768 samt varmlufts- baden (badstu) från 401 år 1893 till 987 år 1897 (tredje kl. d:o 3,768 år 1893 till 6,852 år 1896); å Södra badinrättningen från 5,467 första kl. kar- bad 1890 till 6,953 år 1897, andra kl. karbad från 10,998 år 1890 till 17,237 år 1897, andra kl. badstu från 1,249 år 1890 till 2,146 år 1897.
Hvad beträffar badstubaden i Klara och å Söder torde då böra anmärkas, att andra kl. badstu där är tillgänglig för fruntimmer blott 2 dagar i veckan, under det Stora badhuset har en särskild andra kl. badstu för damer.
Visserligen, sade vi här ofvan, har, såsom ju ock synes af siffrorna, frekvensen af kvinnliga badande något ökats, men med fäst afseende på att antalet kvinnor är ej obetydligt större än antalet män (år 1896 150,292 kvinnor mot 124,319 män) och att förhållandet mellan manliga och kvinnliga badande ställer sig i genomsnitt som 3: 1, för vissa badformer betydligt lägre, så är ju i alla fall antalet badande fruntimmer alldeles för litet.
Och det var just hit vi ville komma.
Fruntimren bada för litet — detta är ett axiom.
Den utsökt behagliga badform t. ex., som kallas varmhiftsbad, huru många fruntimmer finnas ej som aldrig satt sin fot inom ett dylikt bad.
Och dock finnes väl, om detta bad tages förståndigt — d. v. s. ej för långvarigt vistande inne i varmlufts - rummet, ordentlig afkylning och lämplig motion (exempelvis en stunds rask promenad) sedan man lämnat badet — knappast någon badform som är så verkligt hälsosam som just detta slags bad.
Det må dock ej förnekas, att fruntimren hit- tills blifvit mera styfmoderligt behandlade i af- seende på badstubad än skapelsens herrar.
Un- der det å Södra och Klara badhus ej finnes nå- gon särskild badstu för fruntimmer, utan dessa en dag i veckan få disponera manliga badstun, har visserligen Stora badhuset sin egen frun- timmersbadstu, men denna är, äfven efter den nyss skedda fullständiga renoveringen, något för liten n. b. för ett större antal badande.
Bolaget har därför två timmar på förmiddagarne hvarje tisdag och fredag anslagit 2:a kl. herrbadstu samt det nya präktiga simbadet (som står i för- bindelse med nämnda badstu) till fruntimrens disposition, och under de månader denna hittills varit upplåten har frekvensen afsevärdt ökats.
Själfva simhallens inredning m. m. har ju vid dess öppnande utförligt relaterats i de dagliga Bland nu befintliga Cacaosorter intages säkert förnämsta platsen af 1898 tidningarna, hvarför vi här af utrymmesskäl för- bigå densamma.
I förbigående vilja vi dock er- inra om, att själfva bassängen är den största hittills inom vårt land, ehuru badstubassängerna såväl i Sturebadet som i Klara ej heller äro obe- tydliga.
Simhallens bassäng är nämligen ej min- dre än 10 meter lång och 6 meter bred och dju- pet varierar mellan 1 och I.70 meter.
Den rym- mer 90,000 liter vatten.
- Vattnets temperatur är + 22° C.
Dessutom äro Turkiska badet i Stora badhuset och Varmluftsbadet i Sturebadhuset öppna för kvinnliga badande alla dagar kl. 10 — 12 f. m.
Ett önskemål vore ju, om 2 kl. herrbastu och simhallen en hel dag i veckan kunde ställas till de kvinnliga badandes disposition.
Efter hvad vi tro oss veta ställer sig badhusstyrelsen ej häller absolut afvisande gent emot en sådan åt- gärd, ehuru den blefve förenad med en och an- nan olägenhet.
Skulle frekvensen visa sig fort- farande tilltaga, torde den tvifvelsutan ej så länge låta vänta på sig.
Ett stort fel hos våra badande damer i all- mänhet är, att de, af fruktan för förkylning, i nio fall af tio förlägga sin badtimme till kväl- larna.
Det hygieniskt rätta är ju att bada före dagens hufvudmåltid, som är middagen.
Luften i badrummen kan ju i regel ej heller vara så _sund på kvällar som förmiddagar.
Den, som ej af arbete är hindrad, bör därför förlägga sin bad timme till någon af de närmaste tim- marna före middagen.
Till sist vilja vi som ett apropos omnämna, det äfven våra andra badhus ha planer på att utvidga sig.
Hvad beträffar Klara badhus, som på sin tid anlades af en i badteknik oerfaren person, så föreligger redan sedan 5 år tillbaka ett af dess nuvarande chef, den kände arkitekten V. Klemming (specialist på badteknikens område) utarbetadt förslag till en ståtlig simhall, af högst betydande dimensioner, särskildt rymlig frun- timmersbadstu och ett större antal rum för kar- bad m. m.
Projektet har hittills stannat på blotta papperet, enär man önskat någon längre tids erfarenhet angående badfrekvensens ökning för att därefter afpassa de eventuella nyanlägg- ningarna.
Och hvad Södra badhuset beträffar så ärnar (som ofvan antydts) dess bolag bygga en större filial i Katarina med fördelaktigt läge inom den- na stadsdel och hvarest det äfven är meningen att i görligaste mån tillgodose kvinnliga badan- des bekvämlighet och behof af större utrymme.
P. utom af syskon och släktingar af en stor kam- ratkrets och många vänner.
é Drottning Kristinas slända.
För några dagar sedan anlände till Stockholm från Göte- borg en liten samling antika möbler och hus- gerådssaker tillhörande aflidne landshöfdingen grefve Snoilskys sterbhus.
Bland möblemanget fanns äfven en liten tingest af ovanligaste slag — nämligen drottning Kristinas spinnrock från den tiden hon var barn och fick hålla tillgodo med småborgerligt arbete.
Den lilla tingesten är omkring 2 / fot hög och mycket sirlig.
Un- derställningen och skifvan äro af ask, hjulet af hvit gran, med tunna, svarfvade ekrar af svart ebenholts samt vingar, spolar och trampor af valnöt.
På flere ställen är namnet Christina ingraveradt under kunglig krona samt årtalen 1634, 1636, 1638.
Flere andra små inskriptioner finnas, men äro i det närmaste utplånade.
All metall, såsom vingtenar, » pedaler, nitar och hyskor äro af ren, blank koppar.
Den säregna antikviteten, hvilken trampats af den svenska storhetstidens kanske mest excentriska kvinna, är i alla delar ett litet konstverk och har tro- ligen förfärdigats i Nurnberg.
l 2 Fru Tyra Grafströms textilaffär, grun- dad förliden höst och inrymd i ett af hufvud- stadens millionpalats, huset nr 6 Birger Jarls- gatan, öppnade den 28 mars raden af vårens handarbetsutställningar.
Bland konstslöjdens oli- ka grenar var broderiet talrikast representeradt, bland mönstren förhärskade mer och mindre naturalistiska växtmotiv, och bland färgsamman- ställningarna gjorde sig den lysande kombina- tionen orange och grönt företrädesvis gällande.
Välförtjänt uppmärksamhet ådrog sig en ma- hpgnymöbel i empire med förgyllda metallbeslag af Mattsons tillverkning jämte tillhörande du- kar af grönt kläde med bård af gyllene lager- kvistar.
En annan exponerad möbel, snidad af fröken Bergström, briljerade med en beklädnad af konstrikt sammanflätad grön filt och smultron- färgadt läder.
Synnerligen förnämt, om ock nå- got dystert verkade en portiére i stålgrått och blått med barockmönster i applikation; färggladt prunkade en slik " med höstgula lönnblad på mörk- grön botten och en med glödande » rönndruf- vor » rikt ornerad duk.
Öfriga utställda före- mål — dörröfverstycken, stolbeklädnader i gobe- lin, kuddar, bordlöpare m. m.
— vittnade lika- ledes högt om stilkänsla och smak.
Påskblommor af allehanda slag till omväx- ling med våra egna inhemska påskliljor och ny- löfvade påskris erbjuder oss för en ringa pen- ning fru Laura Lindholm från sin välförsedda örtagård, 2 Via Santa Chiara i Genua, » la su- perba ».
Men beställningarna måste göras i tid, om ej blommorna skola komma post festum.
• Drottningens utländska resa.
Drottnin- gen har för afsikt att den 4 dennes afresa till Honnef för, att där vistas någon tid.
Drottnin- gen åtföljes på resan af statsfrun Munck, hof- fröken Bull och kammarherre Stjernsvärd.
Enligt meddelande från Amalfi anlände kronprinsen och kronprinsessan af Sverige och Norge dit i lördags.
Kronprinsessan var mycket medtagen af resan.
Från fru Lenngrens tid.
Den sista, hvil- ken personligen känt Anna Maria Lenngren, har nu aflidit i Stockholm, nämligen den vid sin bort- gång 88-åriga fröken Augusta Liwendahl.
Hennes föräldrar bodde i samma hus, nr 21 Beridare- bansgatan, där det Lenngrenska hemmet i många år befanns, och deras lilla dotter Augusta var den stora skaldinnans fröjd på hennes sista da- gar.
Mångåriga slöjdlärarinnan vid Östermalms folkskola, fröken Amanda Fre- drika Charlotta Forsell, afled häromdagen efter en längre tids sjukdom i en ålder af nära 68 år.
Redan förliden höst sköflade en kiäftåkomma hennes trägna arbetskraft och hon erhöll då tjänstledighet för att å sjukhus undergå en svå- rare operation.
Hemkommen från sjukhuset, har hon varit fortfarande maktlös, nya åkommor följde och nu senast tillstötte lunginflammation, som efter fem veckors plågor slutligen lade den plikttrogna lärarinnan på bår.
Hon sörjes för- Kungl.
operan har återupptagit de båda populära operorna » Konung för en dag » och » Lohengrin ».
I de förra hafva de båda hufvudrollerna fått nya innehafvare, i det hr Lemon utför Zephoris ' parti och fröken Thulin Nemeas.
Båda reda sig ganska bra i sina nya uppgifter, särskildt den senare.
Hr L. tager sin roll något mera drastiskt än sina föregångare och blir väl bur- lesk; han är ej heller fullt lycklig i den talade dialogen.
— Matinén å k. operan Maria bebådelsedag hade samlat nästan fullt hus.
Den inleddes med en konsertafdelning, i hvilken k. hofkapellet ut- förde uvertyren till » Hebriderna » af Mendelssohn, hr Forsell sjöng vid förträfflig disposition en aria ur op. » Dinorah » samt hrr Zetterqmst och Aulin utförde en sats ur Bachs på senaste symfoni- konserten gifna konsert för 2 violiner.
Härpå uppfördes spanjoren Balaguers drama » Romeo och Julia », hvari titelrollerna tolkades på ett förträffligt sätt af hr Palme och fröken Janson.
Hr Örtengren gaf äfven en god bild af Oapuletti.
Till slut utfördes Dentes komiska 1-akts-opera » I Marocko » under liflig munterhet och stort bifall.
Tonsättaren, som själf anförde densamma, hälsades vid sitt inträde af skallande applåder.
— Till förmån för Kungliga teatrarnes pensions- inrättning uppföres instundande torsdag » Gerhard HULTMANSCACAO vid 1 8 9 7 års Konst- o c h Industriutställning i Stockholm.
(DUN 1898 Grim », dramatisk dikt i 5 akter af Tor Hedberg.
Stycket, i hvilket hrr Hillberg, far och son, hr Svennberg och fru Sandell ni.
uppträda, gif- ves endast denna gång.
— Ja — hans blick ljusnade vid tan- ken på den lilla ljuslockiga, ostyriga Greta, hans ögonsten och bortskämda flicka.
Men, var hon nu egentligen så bortskämd?
Hon K.
Dramatiska teatern uppför i morgon för första gången » Ve den som ljuger! », sagospel i hade ju alldeles mammas smeksamma sätt 5 akter af F. Grillparzer, öfversäUning af Henrik och muntra, ljusa lynne.
Om han var vid Christiernsson.
Vi återkomma i nästa nummer aldrig så nedstämdt lynne och hon slog de till ett närmare omnämnande.
små armarna om hans hals och försäkrade, att han var den raraste pappa i hela värl- Aulinska kvartettens femte och sista kammar- musiksoaré utgjorde en i allo värdig afslutning den, och hon så började prata och berätta, på det lilla musiksällskapets konstnärliga sä- om hvar hon varit och hvad de lekt hela song.
Tyvärr var hr Stenhammar af sjukdom dagen, om alla konster, som Trisse kunde hindrad att uppträda och dela de hjärtliga bi falls- och tacksamhetsbevis, som af en fulltalig göra, och en hel hop andra lika viktiga sa- publik ägnades de unga konstnärerna.
1 stäl- ker, så blef pappa strax litet mindre nervös lett för flygeln hade klarinetten — öfverlägset och mera meddelsam: barnen skickades ut skött af direktör J. Kjellberg, - » ryckt in, och så bjöds man som hufvudnummer för kvällen på och mamma fick del af alla hans tankar Brahms förtjusande idylliska kvintett i h-moll och planer, och med sitt goda hufvud och för klarinett och stråkinstrument.
Det blef en glada lynne ställde hon allt i ett bättre sann njutning och glädje med denna tonprakt, detta utförande!
Dessutom upptog programmet ljus.
John däremot var sin pappas afbild, Svendsens stråkkvartett a-moll, opus 1, — ett i tyst och betänksam samt flitig och ordent- sanning beundransvärdt begynnarverk!
Och så lig.
Men så var han ju också hela 13 år, till sist Mozarts kvartett g-dur, verkande med en under det att liten Greta ännu blott var 8. gammal gobelins diskret graciösa färglek vid si- dan af Svendsens moderna impressionism.
En Om hon bara ej vore fullt så ostyrig och njutningsrik afton, ett vackert löfte för ännu pojkaktig.
Ett par gånger hade pappa rik- många liknande framtida högtidsstunder.
tigt allvarligt fått förmana henne, att hon borde vara litet mera stillsam och tillbaka- Hr 0.
Hamrins matiné i Berns salonger på Ma- dragen, som alla andra flickor vid hennes ria bebådelsedag hade samlat en talrik publik, som med oförställdt gillande njöt af det omväx- ålder brukade vara.
Ja, för en liten tid lande programmet.
Detta skattade i hos oss sedan, då hon klättrat upp i ett högt träd, mindre vanlig utsträckning åt en genre, som hade han till och med sagt henne, att om väl förtjänade allmännare odlas: den muntliga hon ej blefve mindre pojkaktig, fick han föredragningskonsten.
Att publikens förståelse för denna konstart ej fattas, bevisade ' nu det väl lof att aga henne, som man gör med lifliga intresse, som följde såväl matinégifvarens pojkar till sist.
På det hela taget gjorde som direktör Fredriksons, hr Bceclcströms och frö- ju allt detta ej så mycket, ty med sina ken Åhlanders föredrag af stycken på vers och små knubbiga lemmar och sin mjuka fina prosa, med växlande humoristiskt och allvarligt hy och klädd i sina små skära bomulls- innehåll.
Fröknarna Hulting och Thulin inskör- dade äfven rikt bifall för sina duo- och solo- klädningar, var hon ju så näpen och söt nummer, och hr Lundqvist tog åhörarne med som helst, men ändå — när han tänkte på storm genom sitt mäktiga utförande af Söder- sina systrar, då de voro små.
— De bru- manns Tannhäuserballad.
Den stora Meyder- kade leka med sina dockor och sydde och ska orkestern utfyllde på det förträffligaste pro- grammet med nummer af Liszt, Mozart och Che- virkade åt dem.
Månntro Greta kunde virka?
Det trodde han då knappt.
Mamma bara rubini.
skrattade åt hans bekymmer i den vägen.
En Wagner-Matiné af förträffligt slag gafs i söndags i Berns ' etablissement af den bekanta Hon hade varit likadan som barn, och nu tyska orkestern under anförande af hr Karl Mey- var hon ju huslig och kvinnlig tillräckligt, der, som här vunnit många vänner.
Program- eller hur?
Ja, hon blef nog bra med tiden, met upptog delar ur Niebelungen-cyklen, » Tristan det var nog ingen fara med det, inte.
och Isoide », » Lohengrin » och » Tannhäuser », jämte ett par uvertyrer, som förut ej utförts Kl. half åtta hade han sagt, att Greta härstädes, nämligen till » Kristofer Kolumbus » och öfver den engelska folksången » Eule Bri- skulle vara hemma.
Hon var ute och lekte tain ».
Alla numren fingo ett på det hela taget med John och de andra barnen i trakten.
godt utförande samt hälsades med intensivt bi- Pappa tog upp sin klocka och såg på den.
fall af publiken, som nästan fyllde den stora salongen, hvilket glädande visar, att intresset Den visade en kvart öfver sju.
Hvad som- för och förståelsen af den store mästaren allt- liga människor äro dumma.
Han tänkte just på den där sippa fru Bergman, som mera börja tränga igenom.
D. från Upsala, gammalt och satt bredvid honom på båten i middags.
välkändt, gifver sin sedvanliga vårmatiné i Mu- Hon hade frågat om, hvad Greta gjorde hela sikaliska akademien instundande söndag under dagarna, nu när mamma var borta.
Jo, hon anförande af dir. musices Ivar Hedenblad.
Pro- lekte visst med John och hans kamrater grammet är godt och fullt hus är på förhand Jaså, gifvet.
Biträde lämnas af Meissnerska orkestern, hela dagen, sade pappa skrattande.
ja se hennes flickor voro då så blyga, de förstärkt.
lekte hälst bara med hvarandra och dockorna, * mamma, pappa, barn, men Greta skulle ju vara så ostyrig och vild, hade hon hört sägas.
Skiss för Idun af M-l.
Det började blifva litet skumt nu och appa satt på verandan, läste tidningen klockan var just half åtta.
Egentligen var och rökte sin cigarr.
Han var just det redan bra sent för en liten flicka att ej vid bästa lynne i dag, den gode pappa.
gå landsvägen hem.
John följde henne nog Först och främst så var han gräsänkling, ty hem förstås, men ändå.
Om han skulle gå mamma hade rest bort på 8 dagar till sina uppåt vägen och möta henne.
En liten pojkflicka.
f föräldrar och lämnat honom helt ensam och öfvergifven med barnen och.
jungfrurna, och för det andra hade arbetet på byrån varit ansträngande och motigt hela dagen, och så den enerverande färden ut till landet på båten i gassande solhetta; — ja, och så först och sist att mamma inte var hemma och lyste upp det hela och gjorde honom glad och nöjd igen.
Han hade ju förstås A r ^ r t f t f i h w * W / i l i i l l l l l Y l r f l.
f t t y y V f l l J 1 C * 9 Mil T 1 / 1 I Pappa tände en ny cigarr, tog sin hatt och käpp och började gå låDgsamt framåt vägen.
Om en liten stund mötte han några karlar, som gingo hem från sitt arbete.
Strax därefter kommo ännu några och dessa voro rusiga och skrålade.
Det var ju bra att han gick emot Greta.
Så såg han åter på klockan, nu var den strax åtta.
Då voro nog barnen redan hemma, de hade i \ oh Ulll I PlWoriar Il f l l \ 1 I V V U X J l X l V t V A I 1 1 * Under tiden lekte barnen ute på ängen och hade gränslöst roligt.
De lekte röfvare och flickorna blefvo bortröfvade af gossar- na.
De hade byggt en riskoja och i den lågo röfvarna och berättade om sina be- drifter och äfventyr och läto sina fångar passa upp sig och lyda minsta vink.
Hvarje liten olydnad bestraffades strängt: den fe- lande bands vid ett träd och vilda krigs- danser uppfördes omkring henne.
Dessutom slog man henne med ris, naturligtvis bara på lek, — men ändå tyckte Greta att gos- sarna hade det mycket roligare.
Kunde inte hon också få vara röfvare?
» Du, i kjolar! » kom det föraktfullt.
Ja, men o m jag klär mig till gosse då?
Ja, då är d u.
också gosse.
Greta försvann ögonblickligen och sprang hem.
I blinken hade hon tagit af sin lilla klädning och sina kjolar.
Och så på med en af Johns sjömansblusar och ett par af hans blå och hvitrandiga knäbyxor.
Hon fick händelsevis fatt i ett par gamla och urvuxna, så bara hon kaflade upp byxbe- nen och tröjärmarna litet, så passade kosty- men utmärkt.
Så tog hon en af Johns jockeymössor, och så bar det i väg ut på ängen igen.
Där blef det stor förtjusning, när hon kom.
Nu fick hon också vara röf- vare.
Bill skulle hon heta, ty så hette den » bussiga » hjälten i en stilig indianbok, Karl hade läst.
Så började de leka » indianer på krigs- stråt ».
Greta fick vara med och jublade och skrek af förtjusning.
Hon gaf alls ej akt på, att de andra flickorna började gå hem en efter annan, utan bara hoppade, skuttade och skrek.
Hennes långa hår häng- de utslaget, och däri hade hon flätat kvistar och strån; hon var alldeles vild af bara glädje.
Men så till sist kom John och frågade, huru dags pappa sagt att hon skulle vara hemma.
— » Half åtta! » — Och klockan som redan var mycket öfver åtta.
Och så fick han henne då till sist med hem, hoppande och dansande, med kläderna i oordning och fulla med ris och mossa.
På gården gick pappa fortfarande af och an och väntade ytterst otåligt.
Var verkligen hans flicka så olydig?
Hon var ju hans stolthet, den enda flickan i hela familjen.
Han var ej orolig för henne, ty John var ju med, utan endast otålig öfver att hon ej kom.
Så småningom retade han.upp sig allt mer och mer.
Hon borde verkligen en gång straffas.
Kanske var han allt för svag för henne.
Fru Bergman hade kanske rätt: hon blef på detta vis en » pojkflicka ».
Det började sjuda inom honom.
Och så kom hon då till sist.
— Hans stolthet, hans flicka.
Sent på kvällen på landsvägen, klädd till pojke, med hängande hår, rufsig och tilltygad, röd och varm.
Pappas vanligen lugna sinne kokade plöts- ligt öfver.
Som ofta är fallet med annars stilla personer, blef han dess värre häftig, när han någon gång blef ond.
Han tog u t r o t a s a!
1 V 1 kanske gått en annan väg.
Pappa vände om hem.
Nej, ingen flicka var hemma än- nu.
Hon brukade då inte vara direkt olydig.
Pappa började otåligt gå af och an på gården.
f A k t i e b o l a g e t i r u m, fartyg o. bostäder, allt p å R i k 8 tel .34.
- kontor: stället - D e s i a f e c t i o utan bortförande af möbler.
I I A. Vestra Trädfjårdsa.
I I A.
- A l l m.
IDUN 104 flickan i sina armar, bar in henne och » lade upp » henne öfver sitt knä.
Först fick hon ett par hårda rapp med käppen, så besinnade han sig så pass, att han släppte den och endast använde handen.
Tunga och hårda föllo slagen tätt efter hvarandra på den lilla tunnklädda, mjuka flickkroppen.
Först blef hon så rädd, att hon ej ens skrek, men så började hon kvida och jämra sig helt sakta.
Då släppte han henne.
Hon snyftade och skälfde i hela kroppen och gick helt stilla in i barnkammaren.
Där började hon kläda af sig för att gå till sängs.
Mat ville hon inte ha.
A h, hvad det brände och sved efter slagen!
Blodet sjöd i hela hennes lilla kropp.
Hon som knappt någonsin känt hvad aga ville säga.
Kanske en liten lugg af mamma och ett par gånger litet ris, men det var mycket, mycket länge sedan.
Hvad pappa måtte vara ledsen på henne, då han kunnat slå henne så.
Hon satte sig på sängkanten, men steg strax upp igen; det gjorde mera ond t när hon satt.
Tårarna tillrade fort- farande.
Ja, pappa hade gjort som han sagt.
Han hade agat henne som en poj- ke.
Hon hade hört, att pojkar kunde få så mycket smäll, att de inte kunde sitta på åtta dagar.
Det hade hon nog fått nu.
Hastigt tog hon på nattskjortan och kröp i säng.
Där låg hon och snyftade fortfaran- de.
Det värkte i hela kroppen, bäst låg hon på magen.
Tänk, om de andra bar- nen skulle få veta det; om det syntes 1 Så steg hon upp igen och smög sig till fön- stret, drog upp sin lilla skjorta och såg ef- ter.
Ja, där var fullt med stora röda mär- ken och långa ränder efter käppen, och när ITIDSFÖRDRIH Bidrag mottagas med tacksamhet.
Tillägnad F. M. O. Att jag i lifvet har en roll Att spela, nog de flesta känna.
Min ton går båd ' i dur och moll — Mitt instrument är blott en — penna.
Och om man se ' n förstår sig på Att mina tankar rätt bedöma, Så skall man säkert finna då Att mycket » guld » i dem sig gömma.
Jag också mången hyllning fått Dtaf den ärade publiken, Och ofta föll det på min lott Ett rättvist loford af kritiken.
Mitt namn det är nu gammalt re ' n, Det burits utaf mången kvinna.
Förstår man rätt betydelsen, Så, är det också lätt att finna.
En droppe utaf vatten, Och hvad den alltid är.
Hvad lyser uti natten?
H varm ed man ofta bär.
Ett ganska vanligt hinder Att mången ej kan gå.
Hvarmed man stundom binder.
Hvad tomten knogar på.
Hvad aldrig brukar klicka Att man på scen får se.
Ett smeknamn på en flicka.
Hvad tiggarn man bör ge.
Hvad plär man bönder göra?
(Det är dock ej så lätt.)
Hvad kan en dräkt förstöra?
En mycket enkel rätt.
Hvad brukar det om hösten, Kaffe 1898 hon böjde sig, stramade det förskräckligt.
Snyftande och darrande smög hon åter i säng.
På verandan gick pappa af och an och rökte.
Så kastade han bort cigarren, den smakade honom ej.
Häftigheten var nu alldeles bortblåst, och pappa ångrade sig nästan att han blifvit så ond.
Han hade kanske varit bra hårdhändt mot sin lilla flicka i alla fall.
Hon var j u så lättagad, att blott en sträng blick brukade komma henne att gråta, och nu hade han slagit henne.
Han visste själf e j, hur det egent- ligen gått till, men gosskläderna hade all- deles kommit honom att glömma, att hon var en liten tös.
Månntro hon ännu låg och grät?
Han bor- de väl ändå gå in och se efter, hur det var fatt med henne.
I sin säng låg liten Greta och snyftade, som om hennes lilla hjärta ville brista.