Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
1 de delar af förslaget, emot hvilka någon anmärkning icke förekommit och der icke heller eljest skäl till afvikelse synes vara för handen, torde Eders Maj:t tillåta, att jag under ärendets föredragning endast hänvisar till hvad kommitterade i motiven till sitt förslag anfört.
I enlighet med Eders Maj:ls den 14 nästlidne November utfärdade kungörelse, Apotheks lärer vid slutet af den utål kommitterade oförändradt bibehållna rubriken Apolheks- varor varor, alla i taxan ej specificerade etc, böra tilläggas: eller ock, efter Kommerskollegii pröfning, af näring s-idkar e, som styrka sig hafva behof af dylika varor för åstadkommande af sina tillverkningar.
För de af kommitterade i afseende å denna artikel föreslagna förändringar och Band. de deremot gjorda anmärkningar torde redogörelsen lämpligen böra förekomma i sammanhang med frågan om den väsendlligare v,-miklasson Väfnader.
Jemte det kommitterade för dessa artiklar i sitt förslag upptagit tullsalser, be- Beck.Beckräknade, per centner, till ett mot nu varande införselstull något nedsatt belopp, jyårMrma' hafva kommitterade tillika på anförda skäl alternativt hemställt, att dessa varor måtte blifva tullfria.
Det sednare förslaget är understödt af Kommers-kollegium och General-tullstyrelsen, under erinran, att, hvad den förnämsta af dessa artiklar, Tjära, beträffade, tullafgift derå numera vore utan ändamål, sedan allmän nederlagsrätt för denna vara blifvit genom Eders Majlis kungörelse den 4 December 1854 mcdgifven.
— 1 öfverensstämmelse med Kommers-kollegii och General-tullstyrelsens förslag, och på grund af de skäl, som af kommitterade blifvit anförda, auser äfven jag mig böra tillstyrka tullfrihet för ifrågavarande artiklar.
Nu gällande tulltaxa, sorn stadgar införselsfötbud för bränvin och sprit, dels jjranvin och af säd, potates och andra jordfrukter, med undantag af Holländsk Geniever, dels Sprit. ock af Frugt, med undantag af Fransk Cognac, men för alla tillåtna slag upptager Bih. lilI R.
Prol. 1856 A 1857. 1 Sami. 1 Afd. 2 Bd. 2 Haft. 4 §6 Kongl. Mnj.'Is Nåd.
Vrop. JY§ SI. lika tullsats, likväl med exceptionell eftergift för Fransk Sprit till luktvattens-* beredning, har, i följd af dessa undantag, måst indela denna artikel i liera rubriker efter de olika ämnen, hvaraf bränvinet är t ill verk avil.
1 stället för del i taxan till grund för tullberäkningen antagna rymdmåttet af 1 kanna, har, genom Eders Maj:ts kungörelse den IS Januari innevarande år, förtullningen af bränvin och sprit på fat eller fastager blifvit grundad på vigt, och tullafgifterna derefter lämpats.
Med iakttagande af dessa förändringar, hafva kommitterade upptagit för Bränvin och Sprit, alla slag, under en enda rubrik, de nu stadgade tullsatser, med en emot 8fgiften till handels- och sjöfarts-fonden samt tolagen fullt svarande förhöjning, så alt, enligt kommitterades förslag, tullafgiften blefve för 1 skalp. 6 sk. 4,80 r:st. eller 20 öre, och för J kanna 3f> sk. 2,40 r:st. eller 1 R:dr 10 öre, jemte 5 procents förhöjning för hvarje full grad, hvarmed styrkan öfverstege JO grader.
Varande nu stadgad lindring i tullafgiften å Fransk Sprit, för beredning af luktvatten, äfven i kommitterades förslag bibehållen.
Till stöd för upphäfvandet af de nu stadgade införselsförbudcn hafva korninitierade, jemte åberopande af sin öfvertygelse, att en lämpligen afpassad tullsats långt bättre, än absolut förbud, främjade det ändamål man ville uppnå, vidare anfört, att, likasom man icke genom lillverkningsförbud, utan medelst hög beskärning funnit sig böra i den inhemska varans fördyrande söka hämma dess omåttliga förbrukning, likaså borde man ock gå till väga vid den lagstiftning, som afsåge förbrukningen af utländska spritdrycker.
Erfarenheten vitsordade, att äfven under den tid, då, i följd af andra lagstiftnings-grundsatser, bränvin här stod i vida lägre pris, än nu vöre för handen eller framdeles kunde motses, och vinsten utaf likartade utländska spritdryckers införsel följaktligen var mindre lockande, det stadgade införselsförbudet ändock förblef kraftlöst.
1 samma mån det Svenska bränvinet fördyrades och en större prisskillnad gåfve ökad vinst vid införseln af det utländska, i samma mån skulle också frestelserna att trotsa förbudet tillväxa.
Komme dertill att, för fyllandet af den inhemska förbrukningen, ett tillskott af utländska spritdrycker blefve erforderligt, så förefunnes deri ett ytterligare skäl att heldre medgifva införseln på laglig väg, än att genom förbudet gifva lagbrytaren en föregifven tvungen anledning att fortsätta sin olodiga, demoraliserande handtering.
Ty behofvet blefve dock alltid genom handeln lillfredsstäldt, och huru man än ordnade tullbevakningen, gåfves det likväl alltid en gräns, hvarutöfver dess verksamhet icke kunde uppdrifva smugglingskostnaden.
Kommitterade befarade att den i förbudets ställe föreslagna tullsatsen redan stöde vid denna gräns, under det kommitterade å andra sidan voro öfvertygade att samma tullsats, som motsvarade en beskattning af omkring 29 sk. kannan för 6 graders styrka, till och med under de ovanliga prisförhållanden, som, då förslaget afgafs, egde rum, innebure tillfyllestgörande skydd för den inhemska bränvinstillverkningen med nu åsatt tillverkningsskatt.
Vrop. J\i SI. 27 ] afseende härå halva Kommers-kollegium och General-tullstyrelsen dels erinrat om de väl bekanta frågor, som nästlidne år varit å bane om inskränkningar i nu medgifven rätt till införsel af åtskilliga utländska spritdrycker, förnämligast under benämningen Holländsk Geniever, och huruledes Eders Majit behagat i Räder förklara, att, under alvaktan af den pröfning, som närmare tiden för riksdagen i dessa och öfriga tdl tullbevillningen hörande ämnen af Eders Maj :t korinne alt företagas, nu gällande tulltaxa i afseende å bränvin och sprit skulle fortfarande tjena till eller rättelse, dels ock vid korninitterades omförmälda yttrande anmärkt, att tillverkning af bränvin inom riket vore medgifven endast under 2 månader hvarje år, men icke eljest, hvilket förbud, enligt embetsveikens tanke, utgjorde hinder för medgifvande af införsel utaf sädesbränvin nrot högre eller lägre tull, åtminstone under de tider, dä sådan vara icke finge inom riket tillverkas.
Nästlidne års erfarenhet hade ådagalagt alt, samtidigt med en större spanmålsexport, till riket inkommit icke obetydliga partier af det enda till införsel lofgifna slag sädesbränvin, och hvaribland en del möjligen varit tillverkad af Svensk spanmål, sorn då icke fick härstädes till bränvin förvandlas.
Ett dylikt förfarande, som ansågs icke öfverensstämma med bränviuslagstiftningens syftemål, förmenades betydligen underlättas, om, på sätt kommilterade föreslagit, alla slag sädesbränvin finge mot de nu för Holländsk Geniever stadgade afgifter införas.
Och du de med inlörselsföihudet förenade olägenheter icke i någon väsendlligare mån afhjelptes derigenom, alt föibudet utbyttes mot en i jemförelse med den inhemska lillverkningsskatten hög afgift, ansågo Kominers-kollegium och General-tullstyrelsen ifrågavarande förbud böra i allmänhet bibehållas, sä länge ofvanberörde inskränkning i den inhemska bränvinsbränningen lörlfore.
Kom ine åter denna inskränkning alt framdeles upphöra, så borde lullafgiften å sädesbränvin lämpas efter den afgift, som blefve för den inhemska bränvinslillvei kningen bestämd.
Hvad deremot beträffade det särskilda slag sädesbränvin, som under benämning Holländsk
Geniever varit lill införsel medgifvel alltsedan år 1850, så ausågs förbudet icke behöfva utsträckas till denna artikel, så v i ■
I a föreskrifter meddelades, hvarigenom, på sätt före nästlidne år egt luirt, införseln inskränktes till den ringare qvantitet, sorn inkomme oberoende af det Svenska bränvinspriset.
Sådan inskränkning kunde åstadkommas antingen genom betydlig förhöjning i tullafgiften, eller genom förbud alt införa varan annorledes än på buteljer eller krus.
Den sednare åtgärden, som vid utfärdande af ny tulltaxa kunde vidtagas utan förnärmande af någons rätt, ansågo Kommers-kollegium och Generaltullstyrelsen mest lämplig; och dä samma iuförselsrätt äfven borde omfatta andra slag sädesbränvin, 'hvilka i följd af särskilda beredningssätt icke egentligen konkurrerade med del Svenska, såsom t. ex.
Sköttsk Whisky, hvarpå, oaktadt införsrlsförhudet, tillgång härstädes vanligen funnes, hemställde Kommers-kollegium och General tullstyrelsen, om icke alla slag sädesbränvin, sorn inkomme på bu - Sitt Kongl. Majus Nåd.
Prop. M 51, teljer och krus, borde få förtullas mot den afgift, som för öfrige slag bränvin och sprit blefve stadgad.
Vidare hafva Kommers-kollegium och General-tullstyrelsen, i afseende å den, efter pröfning af Kommers-kollegium, medgifna rätt att, för luktvattens beredning, mot nedsatt lull införa Fransk sprit, fäslat uppmärksamhet dervid, att denna införsel, som år 1852 uppgick till endast 2,225 kannor, sedermera årligen stigit, sii att år 1855, då införselsrält söktes för 33,000 kannor, denna införsel, med kollegii bifall, uppgick till 19,714 kannor och sistlidet år till September månads början blifvit sökt för 17,000 och beviljad för omkring 11,000 kannor.
Dessa betydliga qvantiteter kunde icke antagas lia
Iva åtgått endast för det i taxan afscdda ändamål och deribland, efter hvad en inkommen ansökning utvisade, för vissa medicinska behof, hvartill fruktsprit uppgifvits vara ovilkorligen nödig.
Det syntes derföre böra ifrågasättas, om icke allmän tillåtelse att införa sådan sprit kunde beviljas, emot den tull, som för cognac egde rom; och ansågs underslef, i sådan händelse, icke kunna blifva af betydenhet, derest tillika stadgades, att vid införsel a-f bränvin och sprit från andra länder, än den för särskilda slag vanliga produktionsorten, varan skulle underkastas besigtning af sakkunnige och ojäfvige personer i Tullkammare- och Packhus-inspektions-förcslåndares närvaro, och att, om olika meningar angående 'arans rätta beskaffenhet dervid yppades, frågan skulle till General-tullstyrelsen bänskjulas och prof å Iträn v ine! jemväl insändas.
Kommers-kollegium och General-tullstyrelsen hemställde derföre, att bränvin och sprit af frukt, alla slag, matte till införsel lofgifvas emot den tullafgift, som i allmänhet bestämdes för lill införsel lofgifna slag bränvin och sprit.
Den förhöjning i införselstullen, som härigenom komme att drabba dem, hvilka här af fransk sprit tillverka luktvatten, ansågs, under förutsättning, att nu gällande tullafgifter å sä väl luktvatten som sprit hufvudsakligen bibehöllos, icke blifva orättvist betungande.
Varande i öfverensstämmelse härmed af Kommers-kollegium och General-tullstyrelsen, som instämt i kommitlerades förslag angåcndo tullsatserna, följande redaktion föreslagen för taxe-rubriken Bränvin och Sprit:
Af säd, potates, eller andra jordfrukter: på fat eller fastager på buteljer eller krus, af t. o. m. 10 graders styrka 1 kanna
För hvarje öfverskjutande grad ökes inför selstullen med fem procent.
Andra slag, af t. o. in. 10 graders styrka: på fat eller fa$tager 1 skålp.
—- » 20 » på buteljer eller krus , 1 kanna 1 » 10 u förb. 1 R:dr 10 öre.
Prop. JU 51. ä»
För hvarje öfverskjutande grad ökes införselstullen med feni procent.
Del kan icke undfalla någons uppmärksamhet, alt, om nu stadgade införselsförhud för vissa slag bränvin och sprit bibehölles, äfvensom, och ännu mera, om en ytterligare utsträckning gåfves åt samma förbud, på sött Kommers-kollegium och General-tullstyrelsen i vissa hänseenden föreslagit, så skulle detta komma att stå i uppenbar strid mot d t system, som i Svenska tullagstiftningen redan blifvit hufvudsakligen antaget och nu ar i fråga att vidare fullföljas.
Och de särskilda skäl, komrnitlerade anfört för ifrågavarande förbuds afskaffande, hafva, efter mitt omdöme, icke heller blifvit på något öfvertygande sätt vederlagda, ty de äro hemlade från grundsatser, hvilka erfarenheten bekräftat.
Till och med du förhållanden, som nästlidne år under alklelts egna omständigheter inträffat och hvilka måhända gifvit egentliga anledningen till tanken på förbudets behöflighet, synas mig i sjelfva verket vida mer lala för gagnlösheten af förbuden och för nyttan af deras afskaffande, än för nödvändigheten af deras bibehållande.
Der brist på en begärlig vara — behöflig eller icke behöflig — uppstår, eller priset på densamma uppdrifves (ill en ali naturliga förhållanden icke betingad höjd, der fylles bristen oeh uljemnas priset genom tillförsel från annat håll, antingen med stöd af lagbuden, deras mening eller tolkning, eller trots dessa.
Sker sådant emot lagarnes tänkta eller uttryckta mening, så förnärmas både samhället och den allmänna rättskänslan, denne sednare i den mån det kränkta lagbudet af henne gillas, och utan tvifvel är det lagstiftarens pligt att söka förekomma anledningarne lill sådana förnärmelser.
Då under början af nästlidne sommar priset å Svenskt bränvin uppdrefs till en höjd, vida u'öfver verkliga tillverkningskostnaden och en skälig vinst, manades handeln alt kasta sig i täflan med den inhemska producenten, och den eftersökta, öfverdrifvet fördyrade varan anskaffades.
Delta skedde väl till en betydlig del genom införsel af ett slags Geniever, hvars inbegripande under den lofgifna artikeln af detta namn väckte tvifvelsmål, men det skedde ock genom tillförsel af andra alldeles ostridigt tillåtna, fast för helsa och nykterhet måhända icke mindre skadliga spritslag, såsom Arrac och Rum, hvilka sedermera genom rening erhöllo sädesbränvinets smak och ersatte delta.
Priset utjemnades och den stora handelns tillförsel från utlandet minskades åter.
Men det är äfven bekant att den, om ock hvarje gång i mindre partier, likväl sarnmanräknadt ganska betydliga införseln af verkligen förbjudet sädesbränvin under året på ett oroande sätt tilltagit.
Att denna för statskassan, men långt mera för folkets moralitet, förderfliga rörelse, hvilken under sednare åren eljest varit i ett jemnt aftagande, skulle genom förbudens bibehållande och utsträckning gifvas ytterligare uppmuntran, låter icke förneka sig, och den gifna erinringen härom synes mig i hög grad förtjent af uppmärksamhet.
Väl är det sannt, såsom Kommers-kollegium och General-tullstyrelsen an märkt, att den inhemska bränvinstiJIverkningen ännu icke blifvit och möjligen 30 Kungl. Majis Nåd. l'rop. M ot. icke heller nu, såsom jag dock för min del skulle anse lämpligast, blifver befriad från den vid öfvergången till gällande grundsatser för handteringens ändamålsenliga ordnande stadgade inskränkning i tiden lör dess verksamhet; äfvensom att denna inskränkning, i förening med tillverkningen åsatt skatt, måste tagas i betraktande vid pi(ilningen af frågan om den konkurrens med utlandet, som må tillstädjas; men dessa på den inhemska handteringen lagda band, hvilka emellertid lemna tillverkningens belopp i det hela obegränsadt, synas dock hvarken kräfva eller rättfärdiga förbud emot all införsel af utländskt sädesbränvin, helst, enligt mitt underdåniga förmenande, ett sådant förbud snarare skuile motverka, än främja syltet med den nya bränvinslagsliftningen — minskad tillverkning och förbrukning.
Det kan nemligen icke nekas, att, derest den verkställda införseln af Geniever och andra Svenska hränvinet surrogerande spritdrycker blifvit förhindrad, priset å det inhemska hränvinet skulle hafva bibehållit sig vid den öfverdrifna höjd, som gaf anledning till införseln, och måhända ytterligare stegrats; ty så länge tillverkaren vore i besittning af monopolet att tillhandahålla varan, och han tillika, i följd af tillverknings-lagstiltningens beskaffenhet, såsom nu är händelsen, kunde vid bränningstidens slut med temlig noggrannhet beräkna de inom landet befintliga tillgångar, så länge stöde det ock i hans makt att, der dessa tillgångar icke motsvarade förbrukningens behof, ganska godtyckligt bestämma och uppdrifva försäljningspriser.
Den härigenom, likasom af andra monopoler, härflytande oskäliga vinst skulle naturligen hafva riktat spekulationen på en så gynnad och gynsam handtering; och närmaste följden af denna spekulation hade sannolikt blifvit eu återlifvad verksamhet i den ännu såsom husslöjd allmänt bekanta industrigrenen.
I stället att tillverkningen skulle motarbetas, hade den sålunda blifvit uppmuntrad, möjligen till öfverproduktion med deraf följande tryckning af priset till och med under tillverkningskostnaden; och till alla den icke längesedan förflutna tidens olägenheter af öfverflödig tillgång och omåttlig förbrukning hade nu slutit sig de enskiltes olyckor på en spekulation, sorn lagstiltningen genom konstlade medel framkallat; hvaraf antagligen icke heller uteblifvit , ett allmännare missnöje med sjelfva lagstiftningen, hvilken skulle hafva ansetts vara skulden till olyckorna och hufva förfelat sitt ändamål.
I afseende ä förbuds-skyddel måste dessutom anmärkas, att man härmed ailtid åsyftat uppmuntran .af sådane näringar, hvilkas utveckling och blomstring vore för landet gagneliga; och man har dervid icke aktat de uppoffringar, sorn förbrukaren för sådant ändamål måst underkasta sig.
Att bibehålla detta nu i alla andra fall förkastade skydd endast till förmån för den handtering, som eljest och med rätta betraktas såsom minst uppmuntransvärd, skuile, enligt min tanke, vara föga följdriktigt och icke af något giltigt skäl rätlfärdigadt.
Genom en tullsats, som fullt motsvarade den å inhemska tillverkningen, till varans fördyrande, lagda skatt Kongl. Majus Säd.
Vrop. M Si. oell sorn derutöfver stegrade (nisel A utländska lii t införda spritdrycker till det belopp, hvilket med den inhemska tillverkuings-lagsliftningen kan påräknas — hvarvid, jemte tillverkningsskatten, äfven förlags- och ränte-utgiftcr för den tid inhemska tillverkningen må vara inställd, tillika med en skälig vinst å rörelsen naturligen måste i beräkningen ingå — endast genom en sådan tullsats, men alldeles icke genom införselsförbud, anser jag det mål, som med bran vi nslagsti l'tningen är afsedt, i förening med stadga i den inhemska handteringen, säkert och rättvist kunna uppnås.
Den tullfrihet, som nu är medgifven vid in- och utförsel al spanmål och andra råämnen för hränviustillvcrkning, torde här allt framgent blifva bibehållen; och i sådan händelse lärer någon större, till men lör de Svenska bränvinstillvcrkarne ländande skillnad i priset å dessa råämnen här och i utlandet icke uppstå, samt följaktligen icke hellre tillverkningskostnaden, skatten oberäknad, blifva af någon väsendtligarc skiljaktighet.
Skulle ock, såsom Kommers-kollegium och Generaltullstyrelsen förmenat, den sistlidet är från Holland införda Geniever till någon del hafva varit tillverkad af Svensk spanmål, så är det likväl klart, alt detta råämne, belastadt med fraktkostnader, handelsvinst m. tn., måste hafva stått deri Holländske tillverkaren i högre pris, än hvartill bränvinsbrännaren härstädes kunnat erhålla sin råvara; och för statskassan inbragte det i Holland tillverkade, hit införda bränvinet ungefär dubbelt så hög inkomst, som om bränvinet här blifvit tillverkadt.
Hvarken Svenska jordbrukaren, som funnit gynnande afsättning för sin spanmål, eller den Svenske bränvinsbrännaren, som för sin tillverkning endast betalt hälften af den skatt, hvilken träffade det Holländska bränvinet, kunna således i det antydda förhållandet, om det verkligen egt rum, hafva något skäl till klagan; och den fordna tanken, att man genom tullagstiftningen borde binda förädlingen af råämnena inom landet, har längesedan på goda grunder blifvit öfvergifven.
Den undantagsbestämmelse, som i nu gällande taxa finnes medgifven för Fransk sprit till beredning af luktvatten, synes hafva egt sin enda giltiga anledning i det för sådjin sprit hittills i allmänhet stadgade införselsförbud; och då detta förbud, äfven af de särskilta skäl Kommers-kollegium och General-tullstvrelsen anfört, lärer böra upphöra, torde ock den för visst ändamål medgifna lindring i tullafgiften desto heldre böra försvinna, som missbruk af en sådan förmån svårligen torde kunna förekommns, och som tullen å utländskt luktvatten i alla fall skulle blifva 100 procent högre än tullen å sprit.
På dessa skäl finner jag mig böra underdånigst tillstyrka, att kommitlerades förslag till tulltaxans lydelse, angående artikeln bränvin och sprit, med uteslutande af den för Fransk sprit till luktvattens beredning af kommitterade bibehållna undantagsbestämmelse, mätte af Eders Maj:t gillas; dock att, derest någon förändring i beskattningsgrunderna för den inhemska bränvinstillverkningen skulle komma att beslutas, i sådant fall en motsvarande jemkning i tullsatsen för utländskt bränvin och sprit måtte iakttagas.
Majlis Nåd* Prop. M SI. tofft.
Med beräkning att införselstullen jemte tilläggsnfgifter å Kafle nu utgjorde <5 sk. 2,08 r:st skålpundet eller 5,68 r:st högre än i Norrige, hafva kommitterade föreslagit nedsättning af denna tullafgift med omkring 3' r:st eller till 9 öre skålpundet.
Anledning förefunnes väl icke, att denna vara i någon större mängd på oloflig
Aäg inkomme, hvarföre det i tullinkomstväg kunde anses fördelaktigast att bibehålla tullsatsen; men oberäknadt alt den hittillsvarande skiljaktigheten från Norska tullafgiften satte Nörriges på gränsen belägna handelsplatser, synnerligen Fredrikshall, i tillfälle att förse närliggande Svenska orter med denna betydliga förbrukningsartikel till lägre, pris, än den i Svenska handeln kunde föryttras, ansågo kommitterade, att, då kaffe numera blifvit en verklig förnödenhetsvara oell förbrukningen vore i jemt stigande samt ytterligare tilltoge i den mott bränvinets bruk minskades, någon nedsättning af införselsafgiften å kaffe borde kunna ifrågasättas.
Den af kommitterade föreslagna nedsättning, beräknad efter importen år 1834, minskade väl tullinkomsten med omkring 79,000 R:dr B:ko; men genom ökad förbrukning och en fortfarande på laglig väg verkställd införsel antogs denna minskning snart blifva ersatt.
Kommers-kollegium och General-tullstyrelsen åter hafva ansett något giltigt skäl icke förekomma lill en nedsättning i kaffetullen, hvaraf, enligt förtullningen år 1853, minskningen i tullintraden skulle uppgå till omkring 82,000 R:dr B:ko, utan hemställde bemälde embetsverk, att nu gällande afgifter mätte utbytas mot närmast svarande öretal, 10, helst denna siffra utgjorde ett, företrädesvis i afseende å en artikel af förevarande beskaffenhet, vid decimal-systemets införande särdeles lämpligt belopp.
Den ringa förhöjning med A-2ö:dels r:st pr skålpund, som härigenom uppstode, då man i medelberäkning antagit tolagen till 2 procent af tullvärdet, kunde anses utjemnad, i betraktande af den vida öfvervägande införseln af kaffe till Stockholm, der tolagen vore 2f procent, utöfver införseln till städer, der tolagen understege 2 procent af tullvärdet.
Lika med kommitterade anser jag visserligen kaffets mer och mer blifvande egenskap af förnödenhetsvara utgöra en omständighet, som vid tullagstiftningen förljenar synnerlig uppmärksamhet; men då jag har för afsigt att, utom för de af kommitterade till tullfrihet upptagne lifsmedel och framför kaffe oundgängliga förnödenheter, äfven underdånigst tillstyrka tullfrihet eller tullnedsättning för åtskilliga andre nödvändighetsvaror, hvilka för den fattigare befolkningen utgöra oundvikliga lelnadsbehof, och jag icke får lemna ur sigte angelägenheten, att den utaf tullmedlen påräknade statsinkomst, hvilken, under eljest vexlande handelskonjunkturer, säkrast och jemförelsevis minst kännbart för olika klasser af förbrukare utgår af kaffe, socker och dylika stora kassa-artiklar, i sjelfva verket kommer att inflyta, anser jag mig, i enlighet med Kommers-kollegii och General-tullstvrelsens förslag, böra underdånigst hemställa, att kaffetullen för närvarande mätte vid dess nuvarande ungefärliga belopp bibehållas och således upptagas - Kongl. Maj\ls Nåd.
M Si. 53 tagas till 10 öre pr skålpund, desto heldre sorn jag med visshet känner, att Norska Regeringen är sinnad föreslå en ej obetydlig förhöjning af tullen på caffe, hvarigenom det af kommilierade anmärkta menliga föthållande i afseende å kaffe tullen i Norrige blifvit så lörändradt, att den Svenska tullen, äfven om den beräknas till 10 öre, kommer att understiga den tilltänkta Norska.