Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet i enlighet härmed samt på grund af hvad ofvan är anfördt, böra hemställa, b) att till omförmälda ändamål må för år 1867 å Riksgäldskontoret anvisas ett kreditiv å 85,500 R:dr, med skyldighet för pensionskassan att till Riksgälds-kontoret afstå det kassan för nämnda år tillkommande förhöjda vederlag för de till Statsverket indragna rusthållsafgifterna; äfvensom att Rikets Ständer måtte medgifva dels att, på sätt hittills egt rum, berörda anslag må qvartalsvis under året utbetalas, med förbindelse för kassans direktion att så snart årets räkenskap hunnit afslutas, hos Fullmägtige i Riksgälds-kontoret behörigen ådagalägga, om hela anslaget eller huru stor del deraf varit för ändamålet behöfligt, samt att, i händelse det lyftade beloppet icke åtgått, öfverskottet återlemna; dels ock att de för åren 1861, 1862 och 1863 uppkomna brister, utgörande 20,925 R:dr 24 öre, äfvensom den mindre brist, som ytterligare kan upp - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 51. 47 komma för år 1864, får af möjligen blifvande öfverskott under påföljande åren kassan ersättas.
Vidkommande derefter det begärda kreditivet för fortfarande tillämpning af nu gällande pensionsstater af den 9 Februari 1858 och den 6 November 1860, får, enär de i Statsråds-protokollet meddelade upplysningar synas ådagalägga att det äskade beloppet, 180,000 R:dr, icke är för högt beräknadt, Utskottet hemställa, c) att för fortsatt tillämpning af ofvannämnda pensionsstater, må för år 1867 å Riksgälds-kontoret anvisas ett kreditiv å 180,000 R:dr, att, i mån af behof, användas till betäckande af den skilnad, som för Arméens pensionskassa under detta år kan uppstå genom den ifrågavarande pensioneringens till— lämpning, samt att utbetalas sålunda, att hälften deraf utgifves den 1 April och den andra hälften den 1 Oktober, med förbindelse för direktionen att, vid reqvirerande af första halfårets belopp, med alslutade räkenskaper redovisa föregående årets utgift; hvarjemte det på direktionen torde få ankomma att, derest för berörda år kreditivet skulle befinnas vara för det dermed afsedda ändamål otillräckligt, före påföljande riksmöte till Kongl. Maj:t afgifva den underdåniga framställning, som kan af omständigheterna påkallas.
De i Statsråds-protokollet lemnade sifferuppgifter utvisa jemväl att under år 1866 det för innevarande statsregleringsperiod för tillämpning af de nya pensionsstaterna bestämda kreditiv af 150,000 R:dr antagligen icke blir för ändamålet tillräckligt; och Utskottet tillstyrker alltså, d) att till betäckande af möjlig brist för år 1866 i det vid förra riksdagen beviljade kreditiv å 150,000 R:dr må anvisas ett fyllnadskreditiv å 15,000 R:dr.
Sedan det nästlidet år församlade krigsbefäl för sin del medgifvit, hvad äfven af Kongl. Majit i nåder godkänts, att, bland andra, två styckjunkare och en sergeant vid Gotländska artilleri-korpsens stamtrupp må erhålla inträde uti Arméens pensionskassa, de förra i 6:te och den sednare i 7:de klassen af nämnda pensionsanstalt;' att den i stat upptagna regementstrumslagaren, som förrättar musikdirektörstjenst, må vinna inträde i 6:te pensionsklassen; samt att två på nationalbeväringens tygstat upptagne gevärshandtverkare, hvilka hafva lön på stat till högre belopp ån gevärshandtverkarne vid arméen, må undfå pensionsrätt i 7:de klassen at landtbeväringens pensionsstat; har Kongl.
Majit begärt Rikets Ständers medgifvande att, under stadgade vilkor, äfven fyllnadspensioner af statsmedel måtte desse tjenstemän medgifvas, så att pensionerna i sin helhet blefve för styckjunkarne 400
R:dr, för sergeanten 800 R:dr, för regementstrumslagaren eller musikdirektören 300
R:dr och för gevärshandtverkarne 200 R:dr.
Enär Rikets Ständer vid 1859 och 1860 års riksdag godkänt af Kongl. Majit då framlagdt förslag till förhöjda pensioner för officerare och civilstat vid Gotlands nationalbeväring, fordrar billigheten, att jemväl innehafvarne af de nu ifrågakomma tjenstebefattningarno hugnas med någon förbättring i deras pensionering; hemställande alltså Utskottet, e) att Kongl.
Majits förevarande nådiga framställning måtte af Rikets Ständer bifallas. 48 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 51. 42:o.
Till understöd åt officerare i sådant hänseende har Kongl. Maj:t äskat 9,000 R:dr.
Vid de tre sistförflutna riksdagarne hafva Rikets Ständer anvisat ett årligt anslag af 9,000 R:dr för åren 1858—1866, att enligt Kongl. Maj:ts disposition användas till understöd åt officerare af arméens särskilda hufvudvapen, som kunde vara hugade att inträda i aktiv krigstjenst hos någon i vänskapligt förhållande med Sverige stående magt, hvars armé till större eller mindre del befunne sig på krigsfot, med Kongl. Maj:t förbehållen rätt att hvad af anslaget inom etl år kunde komma att besparas få under ett följande år för ändamålet disponera; och då af Statsråds-protokollet inhomtas, att de härtill för de förflutna åren till och med 1865 anslagna medel ärö disponerade, med undantag af ett för sistnämnda år ännu återstående belopp af 500 R:dr, tillstyrker Utskottet, att jemväl för år 1867 ett extra anslag af 9,000 R:dr må för ifrågavarande ändamål anvisas. 43:o.
De frivilliga Skarpskytteföreningarne.
För dessa föreningar har Kongl. Maj:t äskat nedannämnda anslag nemligen för instruktörers aflöning 40,000 R:dr; för beredande af tillgång å målskjutningspremier 10,000 R:dr; för skarp ammunitions anskaffande 10,000 R:dr; för anställning af 3,000 stycken infanterigevär, å 45 R:dr 75 öre, till ersättande af ett lika antal målskjutningsgevär, som från Kronans förråd skulle till skarpskytteföreningarne utdelas 137,250 R:dr; De frivilliga skarpskytteföreningarne, hvilka vid tiden för sistlidna riksdag nyligen börjat bilda sig, förmodades då kunna under de följande tre åren vexa till en styrka af ungefär 20,000 man, och Rikets
Ständer anvisade för nuvarande statsregleringsperiod, dels ett extra anslag af 75,000 R:dr till anskaffande af 2,000 refflade infanterigevär, för ersättande af ett lika antal sådana gejär, som skulle från Kronans förråd utlemnas till de enligt Kongl. Kungörelsen den 8
Mars 1861 bildade föreningar, dels ett extra anslag af 40,000 R:dr, att, enligt de grunder, som af Kongl. Maj:t blefve bestämda, användas, 30,000 R:dr till aflöning åt de instruktörer, föreningarne kunde åt sig utse, 5,000 R:dr för beredande af tillgång till målskjutningspremier, samt 5,000 R:dr för utdelning af kostnadsfri ammunition.
Dessa anslag hade dock, enligt hvad Statsråds-protokollet gifver vid handen, numera befunnits otillräckliga, enär under den sedan sista riksdagen förflutna tiden åtagandet att frivilligt deltaga i fosterlandets försvar mot en anfallande fiende, samt förberedelserna dertill genom vapenöfningar, omfattats med den värme, att antalet af föreningarnes antecknade aktiva medlemmar redan uppgår till omkring 40,000 man, till hvilka exercisgevär vore utlemnade.
Vid de äldsta föreningarne hade nu öfningar pågått så länge, att de torde inom sig finna instruktörer, men för de större truppöfningarne vore behofvet af hjelp i ledning och instruktion i allmänhet ännu qvarstående, likasom de yngre föreningarne fortfarande måste hafva instruktörer, hvilkas anskaffande vore förenadt med svårigheter och kostnader särdeles i de orter, der indelta trupper icke funnes.
Vidare Slate- Utskottets Utlåtande A':o 51. 49 Vidare hade genom de ofta förekommande ansökniugarue om lån al målskjutningsgevär, bchofvet af sådana, för de mindre bemedlade, visat sig vara för handen, men Kongl.
Maj:t hade icke kunnat detta behof afhjelpa, enär den af Rikets Ständer anvisade tillgång härå, eller 2,000 gevär, redan vore uttömd, oaktadt den afsedda fördelningsgrunden af ett sådant gevär för hvar tionde man måst betydligt förändras genom förminskning i utdelningen.
I fråga om anslag till skarpskytteväsendets utveckling äro jemväl till Utskottet remitterade nedannämnda särskilda motioner, nemligen:
Från Bor gare-Ståndet: Af Herr A.
Blanche, hvilken (uti motion N:o 4) jemte erinran om de af Rikets sednast församlade
Ständer till skarpskytterörelsens befrämjande vidtagna åtgärder och hurusom den betydliga utveckling, rörelsen sedan dess erhållit, nödvändiggjorde ökadt understöd, föreslagit: l:o att ytterligare 137,250 R:dr måtte beviljas till inköp af 3,000 refflade gevär å 45 R:dr 75 öre af 1860 års modell, för att ofördröjligen utlånas till föreningarne att vid målskjutningarne begagnas; 2:o att under nästkommande statsreglering 20,000 R:dr årligen måtte beviljas till understöd för föreningarnes behof af ammunition; 3:o att under nästkommande statsreglering 20,000
R:dr årligen måtto beviljas till målskjutningspriser; 4:o att under nästkommande statsreglering 60,000 R:dr årligen måtte beviljas till instruktörers aflöning; 5:o att, allt efter som arméen förses med gevär af nyare modell, årligen ett motsvarande antal af äldre, men krigsduglig modell, måtte spridas i den ordning och enligt de militäriska grunder, Kongl.
Maj: t kan fiuna lämpliga, samt häradsvis och på det sätt att gevären till en början förvaras inom närmaste kompanitrossbod, der vissa dagar under sommarmånaderna en person funnes tillstädes, hvilken åt de skarpskyttar, som genom öfverbefälbafvarens intyg, kunna styrka sig vara medlemmar af inom häradet befintlig officiel skarpskytteförening, kunde försälja dessa gevär till de pris Kongl.
Maj:t bestämmer i och för betäckandet af spridningskostnaden; och 6:o att beväringsskyldig, som vid beväringsmönstring genom bofälbafvarens intyg styrker sig hafva tvänne år tillhört officiel skarpskytteförening och derunder med approbation genomgått sådana öfningar, som Kongl. Maj:t kan finna för godt att bestämma, samt dessutom kan styrka sig innehafva krigsdugligt gevär af modell, som begagnas af den skarpskytteförening han tillhör, må från båda beväring8mötena varda befriad.
Från Bonde-Ståndet: Af Lars Ersson från Södermanlands län, som (i en under N:o 6 intagen motion) med uttalande af den förhoppning, att skarpskyttarnes antal skulle under de närmast förestående åren ökas till 60,000 man, dels föreslagit att Rikets Ständer måtte: l:o till uppköp af fullt ändamålsenliga målskjutningsgevär med bajonetter af bästa modell bevilja 150,000 R:dr; Bih. till 11.
Brot. 1865 Sf 1866. 4 Sami. 1 A/d. 19 Höft. 7 50 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 51.
2:o anslå 10,000 R:dr att för dem tillhandahålla skarpshyttekorpserna kostnadsfri ammunition till de obemedlade skarpskyttarnes skjutöfningar; 3:o öka anslaget för målskjutningspremier till 10,000 R:dr; 4:o äfven öka anslaget för instruktörer till 50,000 R:dr; och dels hemställt att den aktiva skarpskytt, som på vanligt sätt styrker att han innehar den färdighet i målskjutning och manöverskicklighet, som erfordras för rekryts insättande i de approberade soldaternas leder, icke allenast må befrias från det första beväringsårets möte, utan fritagas från all vidare beväringsexercis mot skyldighet att under de fem år, han är beväringsskyldig, såsom aktiv skarpskytt deltaga i de frivilliga korpsernas militär-öfningar och vid inträffande krig ställa sig i beväringens leder.
Af Johan Persson från Upsala län, som, med hänseende till angelägenheten deraf att Staten på ett mera verksamt sätt understödjer det frivilliga försvaret, (i motion Nio 18) föreslagit: att andra årets beväringsöfningar måtte upphöra och de dertill anslagna medlen tilldelas de frivilliga skarpskyttekorpserna, som med ett sådant understöd säkert skulle draga alla dugliga och modiga beväringsynglingar till sina leder, der frivilligheten och hedern torde blifva lika starka baud, som nu det lagliga tvånget; att Rikets Ständer till målskjutningsgevär af de indragna beväringskostnaderna måtte anslå 150,000
R:dr årligen under nästa anslagsperiod; hvarjemte till målskjutningspremier, ammunition och aflöning af instruktörer likaledes under samma tid årligen 50,000
R:dr böra utgå; samt att dessa årliga anslag måtte utgå, äfven om den föreslagna indragningen af andra årets beväringsexercis ej komme att bifallas.
Af Johan Magnus Lundahl från Skaraborgs län, hvilken (i motion N:o 26), jemte det han framlagt förslag till åtskilliga stadganden för förändradt ordnande af skarpskytteväsendet, i enlighet med de i en från trycket utkommen afhandling “om landtförsvaret med afseende å skarpskytteinrättningarne“ angifna grunder, i fråga om hvilken framställning Utskottet, till undvikande af vidlyftighet, nödgas hänvisa till motionen, tillika hemställt: att Statsverket, för att användas till målskjutningspremier, för hvarje kompani (100) skarpskyttar måtte årligen anslå 42 Specier (168 R:dr) att fördelas i 15 premier, en å 12 Specier, två å 5, fyra å 3 och åtta å 1 Specie.
Derjemte en premie på hvarje bataljon, betående af en bättre minie-sludsare, att tillställas den af bataljonens samtlige premie-erhållare, som skjutit bäst vid den med dem särskildt verkställda målskjutning.
Hvar och en, sorn vid kompaniets målskjutningar erhållit högsta premium, äfvensom bataljonspremiet, finge derefter icke tilldelas högre premium än en Specie; att Staten till hvarje skarpskyttekompani, tillhörande fullt organiserad korps, måtte utlemna på bestyrelsens reqvisition till kostnadsfritt begagnande emot ansvarsskyldighet sex stycken till målskjutnings öfvande lämpliga gevär, samt tillhandahålla nödig ammunition, emot ersättning af anskaffningskostnaden, 2 öre per skarp patron.
Derjemte borde utlemnas, så långt tillgången det medgåfve, till kostnadsfritt begagnande åt dylika skarpskyttekompanier, å förråden befintliga till krigsbruk oanvändbara gevär; att hvar och en skarpskytt, som önskade deltaga i regementenas årliga befälsöfningar, egde dertill rättighet, dock på egen bekostnad; Stats-Utskottets Utlåtande N:o 51. 51 att, under antagande af 40,000 skarpskyttar, på det af motionären antydda sätt organiserade och indelta, uppstode 25 skarpskyttekorpser, utgörande 100 ba - taljoner eller 400 kompanier och hvarför det årliga statsanslaget borde utgöras af följande belopp, nemligen: aflöning till 25 korps-chefer, å 1,500 R:dr R:dr 37,500: — d:o till 50 korps-adjutanter, å 300 R:dr „ 15,000: — målskjutningspremier, 168 R:dr per kompani „ 67,200: — d:o 50 R:dr (en studsare) per bataljon „ 5,000: — proviantersättning för 40,000 man under tvänne dagars korpsmöte, å 70,84 öre per man „ 28,336: — traktamentsersättning till tillfälligtvis kommenderade instruktörer (officerare, underofficerare och korporaler), högst en per kompani, således 400 instruktörer under 52 eftermiddagar, öfverhufvud 1 R:dr till hvarje.
Reservationsanslag „ 20,800: — Summa årligt anslag R:mt R:dr 173,836: — Af Sven Hansson från Östergötlands län, som (i motion N:o 37) uttryckt den åsigt, att för nationalförsvarets ordnande vore gagneligt, om det till en början blefve stadgadt: att hvarje man, som kunde föra vapen, skulle vara skarpskytt från fyllda 20 till fyllda 40 år; att hvarje stad eller socken skulle utgöra en skarpskytteförening med rättighet för flera kommuner att derom förena sig, väl med närmaste uppgift att försvara sitt område, meri äfven att i farans stund kunna på annat håll disponeras för fäderneslandets försvar inom länets gränser; att Staten skulle hålla instruktörer, som meddelade åt föreningens medlemmar undervisning i militäriska öfuingar på söndagseftermiddagar under sommarmånaderna; att Staten bekostade vapen, som sedermera af föreningarne underhöllos i fullgodt skick; att Staten likaledes bekostade ammunition och prisbelöning för målskjutningar; samt att Staten genom sina inspektörer egde kontrollera skarpskytteföreningarnes verksamhet, och slutligen, att beväringsexercisen skedde inom skarpskytteföreningarne; i enlighet hvarmed motionären föreslagit, att Rikets
Ständer ville för sin del bifalla de af honom för skarpskytte-idéens realiserande angifna grunder samt för sådant ändamål anvisa erforderliga medel; men uti skrifvelse till Kongl. Maj:t underdånigst anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes deråt gifva sitt bifall samt utfärda de för skarpskytte-idéens utförande erforderliga bestämmelser.
Af Johannes Andersson från Elfsborgs län, hvilken (i motion N:o 283) af anförda skal föreslagit att Rikets Ständer ville i underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla, att de från förråderna till frivilliga skarpskytteföreningar utlemnade gevär ej måtte behöfva återlemnas, samt att, der det lät sig göra, Kronan måtte upplåta exercisplats inom hvart och ett skarpskytteförenings-distrikt; samt Af Nils Olsson från Malmöhus län, som (i motion N:o 89), efter en kort framställning af de grunder, enligt hvilka motionären ansåge nationalförsvaret böra ordnas, föreslagit: att all bevärings-exercisen måtte nu genast indragas, såsom icke motsvarande det ändamål, som erfordrades; att Rikets Ständer i stället måtte anslå den summa, som åtginge för beväringsexercis, eller 500,000 R:dr, till skarpskytte-idéens uppmuntrande och underhållande; - 52 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 51. att Rikets Ständar ville ingå till Kongl. Maj:t med en underdånig skrifvelse med anhållan att till näst sammanträdande Ständer framlägga ett förslag till ett verkligt nationalförsvar, hufvudsakligen på de grunder motionären föreslagit.
Utskottet har i sammanhang med Kongl. Maj:ts ofvanberörda nådiga framställning till behandling förehaft förenämnda enskilde motionärers yrkanden och förslag, i den mån dessa beröra anslagsfrågor och således tillhöra Utskottets handläggning; och, hvad dervid först beträffar anslaget för instruktörers aflöning, har Utskottet funnit angeläget att detta anslag bestämmes till ett belopp, som någorlunda motsvarar behofvet för den närmaste framtiden.
Yisserligen torde, på sätt i Statsråds-profokollet jemväl är vordet erinradt, de äldre föreningarne numera kunna inom sig finna instruktörer, och för dem vore således understöd uti ifrågavarande hänseende i ringare grad erforderligt, men för mindre och nybildade föreningar är behofvet af dylikt understöd så mycket större, helst om dessa föreningar tillhöra landsbygder, der indelt militär icke finnes förlagd och der således anskaffandet af skicklige instruktörer kan vara förenadt med betydliga svårigheter och kostnader.
Utskottet* har alltså ansett sig böra, i enlighet med flere motionärers yrkanden, i detta anslag tillstyrka någon förhöjning utöfver det af Kongl. Maj:t föreslagna belopp.
Det till anskaffning af målskjutningspremier afsedda anslag har deremot synts Utskottet lämpligen kunna upptagas till det af Kongl. Maj:t föreslagna belopp, eller dubbelt mot hvad vid förra riksdagen för enahanda ändamål anvisades.
I fråga åter om anvisande af medel till anskaffande af skarp ammunition, har Utskottet, som, lika med motionären i Borgare-Ståndet, ansett öfning i målskjutning vara en bland skarpskytterörelsens vigtigaste uppgifter, funnit sig böra tillstyrka att Rikets Ständer måtte, för att i någon mån undanrödja ett bland de väsendtligaste hindren för ett allmännare deltagande i målskjutningsöfningarne, bevilja för ifrågavarande ändamål ett anslag till det af bemälde motionär föreslagna belopp.
Kör utbredande af allmännare skjutfärdighet inom skarpskytteföreningarne, har det jemväl synts
Utskottet särdeles vigtigt att ett någorlunda tillräckligt antal målskjutningsgevär måtte dessa föreningar tillhandahållas, men då det dock måste i främsta rummet vara angeläget, att arméen, så fort ske kan, förses med fullt krigsdugliga gevär, torde det af Kongl.
Maj:t i detta hänseende framställda förslag böra erhålla företräde framför de enskilda motionärernes yrkanden, helst derigenom de för skarpskytteföreningarne alsedda gevär tidigare kunna komma dem tillhanda.
Beträffande det af motionären i Borgare-Ståndet jemväl väckta förslaget om spridning af krigsdugliga gevär inom åtskilliga af rikets provinser, har Utskottet, då Kongl. Maj:t såvä\ vid nästlidne som vid innevarande riksdag äskat särskilda anslag för anskaffande af gevär såsom ersättning för de målskjutningsgevär, som skulle skarpskytteföreningarne tillhandahållas, trott sig deraf ega anledning antaga, att någon vidare utdelning af krigsdugliga gevär icke för den när - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 51.
53 mäste framtiden af tillgångarne medgifves; hvadan Utskottet icke kunnat berörda förslag understödja.
Vidare och då Rikets sednast församlade Ständer medgifvit, att äldre exercisgevär finge för längre tid skarpskytteföreningarne tillhandahållas äfvensom föreningarne berättigades att å dessa gevär göra de förbättringar, hvartill anledning kunde förefinnas, har det af en motionär inom Bonde-Ståndet föreslagna stadgandet om föreningarnes befrielse från skyldigheten att återlemna dylika gevär synts Utskottet icke vara af behof påkalladt, likasom det af samme motionär väckta förslag om kostnadsfritt upplåtande af exercisplatser icke torde böra föranleda någon Rikets Ständers åtgärd.
Beträffande åter sättet för vidare utdelning af dylika exercisgevär, lärer Kongl. Maj:t icke underlåta tillse, att de, derest icke väsendtligt hinder derför möta, från närmaste förråd vederbörande föreningar tillhandahållas.
Utskottet inhemtat är Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående förändring i grunderna för beväringsinrättningen och om bildande af landstorm, af samtliga Riks-Stånden till Lag-Utskottet remitterad och vid sådant förhållande lärer icke Stats-Utskottet tillkomma att meddela yttrande hvarken om det af flere motionärer framställda förslag angående skarpskytts befrielse från all beväringsexercis eller om de af en motionär i Bonde-Ståndet föreslagna allmänna grunder för nationalförsvarets ordnande.
På grund af hvad Utskottet härofvan anfört, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer för år 1867 bevilja till förmån för de i behörig ordning bildade skarpskytteföreningarne, nedannämnda extra anslag, nemligen: a) för instruktörers aflöning 50,000 R:dr; b) för beredande af tillgång å målskjutnings premier 10,000 „ c) för skarp ammunitions anskaffande 20,000 „ d) för anskaffning af 3,000 stycken infanterigevär, å 45 Riksdaler 75 öre, till ersät tande af ett lika antal målskjutningsgevär, som från Kronans förråd skola till skarpskytteföreningarne utdelas 137,250
R:dr; börande dessa belopp, enligt Kongl.
Maj:ts nådiga disposition, från Riksgälds-kontoret utgå. 44:o.
Shjddstält.
För anskaffande af 10,000 tältdelar, af hvilka sammansättas 2,500 sol dattält, hvarje för 4 man, har Kongl. Maj:t begärt ett anslag af 80,000 Riksdaler.
Af Statsråds-protokollet inhemtas att för arméens samtliga regementen och korpser för närvarande finnes att tillgå ett antal af 20,000 tältdelar, af hvilka 5,000 soldattält, hvarje för 4 man, sammansättas; och då en materiel af ifrågavarande beskaffenhet lätteligen bör kunna, i händelse af behof, inom kort tid kompletteras, torde med anskaffandet af de nu föreslagna tältdelarne utan olägenhet kunna tillsvidare anstå; hemställande alltså Utskottet, att det i förevarande hänseende begärda anslaget icke måtte af Rikets Ständer beviljas. 54 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 51. 45:o.
Arrestlokaler vid Indelta Arméen.
Sedan, i fråga om det vid sistlidna riksdag, i anledning af Kongl. Maj:ts i ämnet gjorda framställning, för åren 1864, 1865 ock 1866 beviljade reservationsanslag af 10,000
Riksdaler årligen, att användas till betäckande af de årliga kostnaderna vid arreststraffets tillämpning, Krigs-kollegium i underdånighet anmält, att, med hänseende till hvad hittills vunnen erfarenhet gåfve vid handen, det kunde antagas, att, så framt icke särskilda opåräknade utgifter ifrågakomme eller den för indelta arméens förseende med arrestlokaler antagna plan förändrades, berörda anslag skulle vid utgången af innevarande statsregleringsperiod lemna behållning, så har Kongl. Maj:t nu till bestridande af kostnaden för arreststraffets tillämpning vid indelta arméen begärt för år 1867 ett förslagsanslag af 5,000 Riksdaler.
Oaktadt de kostnader, för hvilkas bestridande det begärda anslaget är afsedt, visserligen icke äro af beskaffenhet, att kunna, vid bristande tillgång, undvikas eller till annan tid uppskjutas, synes det dock, med hänseende till den erfarenhet, som redan vunnits, icke vara nödigt, att för fyllande af detta behof anvisa ett förslagsanslag; och vid det upplysta förhållande, att nuvarande anslaget beräknats lemna öfverskott, torde den af Kongl. Majit föreslagna summan ändock finnas tillräcklig, helst Kongl. Majit icke lärer sakna tillgång till fyllande af mindre betydliga brister, derest sådana skulle uppstå.
Utskottet hemställer alltså, att Kongl.