Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Till sist åkte vi " remmalag " öfver en god del af ön, som är slät som ett golf.
Det fordon, som begagnas vid reinmalag är bottnen
55 af en mindre höskrinda, pii hvilken en madrass lägges, och så sitter sällskapet rygg mot rygg med hängande ben.
Ön har naturligtvis en punkt, hvarifrån man har " en präktig utsigt ", och naturligtvis skulle vi dit.
Punkten är Kumla kyrktorn.
Från Grenna gingo vi österut uppför berget, vägen fram till sjön IVoen.
Det var första gången vi buro vira ränslar.
Förut hade vi skickat dem med ångbåt emot oss.
Det kändes nog litet besvär- ligt i backarna, och Sigrids ränsel befans i synnerhet vara mycket tung.
Vi undersökte dess innehåll och funno, att der bland annat fans ett ansenligt förråd af cakes och chokolad.
Vi lofvade Sigrid högtidligt att göra all€, hvad vi kunde för att lätta hennes börda, och a t t vi vid alla hvilostunder troget höllo vart löfte, det kan hon själf intyga.
Nu kunde vi i skogarna hvila riktigt efter vårt hjärtas lust.
Huru vederyvickande var det ej för oss stadsbarn att med riinslarna under hufvudet ligga utsträckta i granarnas skugga och skåda upp i den blå himlen öfver oss!
Innan aftonen skulle vi vara vid Botorp, en af flickornas sommarhem.
Da vi kommo ' fram till Noen, beslöto vi att om mijjligt skaffa oss båt; vi skulle derigenom bespara oss en marsch på l1) 2 mil.
Vi gingo in i en bondgård och framstälde först vår vanliga fråga: om vi kunde få köpa litet mjölk.
Vi serverades af far själf en dryck, som i Stockholm skulle ha kallats tjock grädde, och då vi skulle be- tala, kunde han ej förmås att taga emot något.
Ilerpå framstälde vi vår önskan om att få båt öfver sjön.
Äfven detta lät sig göra.
Far hade två " skepp ", och hans barn, en son och en dotter, skulle få ro oss öfver.
" Skeppen " sågo litet betänkliga ut; de liknade smA flata tråg och måste flitigt ösas, men då far försäkrade, att det ej var farligt, begåfvo vi oss af.
Under färden började det småregna och blåsa, och vår roddare började tala om " cykloner ".
Om han själf trodde på en storms annalkande, eller om han blott ville skrämma oss, vet jag ej.
Emellertid var det med stor glädje jag såg oss alla välbergade i land.
Då vi skulle betala våra roddare, vor0 de lika omöjliga som fadern; icke ett öre ville de taga emot.
Regnet upphörde snart, och alla mödor och all rädsla glömdes, då vi välkomnades af Annas mor och systrar.
Också kunde vi vara nöjda med oss själfva: vi hade gått dugtigt, icke ätit någon ordentlig middag och varit med om en äfventyrlig båtfiird.
Efter en stunds livila, och sedan vi efter Annas ordination fått " mycket mat ", sprang ungdomen ' sista paret ut ", och slutligen tog man sig en svängom.
Flickorna tycktes icke hafva blifvit uttröttade af förmiddagens vandring.
Vi till- bragte sedan nikgra glada dagar p5 Botorp.
Vid Sommens station, dit vi kommit öfver Gripenberg, togo vi in på det lilla hotellet.
Jag gjorde der samma iakttagelse som i fjol: att bo på ho- tell är för ungdom något mycket tilltalande.
Man är der sin egen herre, och så är det något " ovanligt ".
Då vi om aftonen sutto kring tebor- det, brast munterheten riktigt lös, och det ville aldrig taga slut på skolhi- storier.
Vi stodo nu vid ingången till " det okända landet. "
Dittills hade vi färdats i kända trakter och för det mästa bland vänner och bekanta, men nu skulle vi rakt igenom Östergötland till Gamleby, genom byg- der, der ingen jernväg finnes, och der vi endast obetydligt kunde be- gagna oss af ångbåtar.
" Det okända landet " hade något lockande för flickorna.
Der kanske vi kunde finna " ladan ".
1 följande dag stodo vi på Norra Vi brygga i Ydre härad, sedan vi med ångbåt farit öfver Sommen.
Dagens m81 var Ed, en egendom, der vi genom en god väns bemedling skulle få inackordera oss några dagar.
Från ångbiitsbryggan till Ed hade vi emellertid 5 fjerdingsväg - och det hällregnade.
En liten bit frgn bryggan ligger det för sin naturskönhet i trakten väl kända Ribbingshof.
Dit hade vi fått ett rekomrnendationsbref från samma goda vän, som skaffat oss tillträde t.ill Ed, men jag har alltid känt en viss fasa för dylika brefs framlemnande.
Jag tog emellertid mod till mig, leninade hrefvet och bad ' derjämte att få lägga qvar litet resgods, som vi efter några da- gar skulle afhämta.
Vår anhållan beviljades, och jag hämtade flickorna från ett vagnsskjul, der de stått för regnets skull.
Vi lenmade sakerna, och så skulle vi .g5.
Regnvädret hade stämt ner sinnena.
Jag hörde hviskningar om att få dröja öfver regnet, och så kommo några stilla suckar om hunger.
Husets värdinna kom nu ut och bad oss lägga af de våta kapporna och slå oss till ro öfver middagen.
Det blef sol- uppgång pii flickornas anleten!
Och så kommo vi in i stora, vackra rum, der möblerna icke höllo på att slå omkull hvarann, som i våra stockholmshem, utan der allt såg så gammaldags fredligt ut.
Flic- korna fördes omkring i gästrum och skafferier och funno, att ett landt- hem är något mycket tilltalande.
Vi befunno oss nu i närheten af de Rääfska godsen och fingo höra historier både om 77urkon " och " ur- berget ' '.
Efter middagen, då regnet upphört, sutto vi på verandan och kunde ej nog beundra " den viken och det berget ", som enligt Sigrids utsago aldrig skulle gå ur hennes minne.
Jag hade alldeles glömt bort rekornmendationsbrefv&amp;.
Omkring kl. 5 gingo vi från Ribbingshof för att i god tid hinna fram till Ed.
Det är klart, att flickorna ej nog kunde prisa inlednin- gen till det okända landet.
Ribbingshof var ett rent paradis, " och ma- ten var så god, att det nästan var synd att äta upp den. "
Sedan vi gått en
07 stund, komnio vi in på Bulsjö egor.
Skogarnas skönande synes för familjen Rääf hafva varit en styggelse, ty i den skog, genom hvilken vi vandrade, hade visst aldrig yxan varit synlig.
Det regnade ej längre, men gräs och mossa stodo ännu fuktiga, och himlen var halfklar.
Ingen niänniskoboning syntes, och vi hörde intet annat ljud än p % af- stånd sorlet af Bulsjöån.
Skratt och prat upphörde snart af sig själf, - det var en sådan der högtidsstund i naturen, då vi kunna lyssna till " ensomhedens store sang ".
Sedan vi gått genom skogen, började vi så småningom fundera på, om vi ej snart skulle vara vid Ed.
Genom href från fru Å.
(Eds värdinna) visste vi, att Ed om sommaren var mötesplatsen för slägtin- gar från när och fjärran, och att der för tillfället var särdeles godt om ungdom; före var ankomst fans det redan 18 stycken.
Det var med en viss bäfvan vi tänkte på att föras in bland så många obekanta män- niskor.
" De aderton " spelade i flickornas fantasi en förskräcklig rol, Som vanligt var sista hiten dryg, och intet Ed syntes till, då slutligen ett smällande ljud, som af vana öron genast uppfattades som slaget af en krocketklubba, lät oss ana att vi vor0 framme.
Vi hade gissat rätt; en af de aderton stod der i hvit mössa ined en klubba i handen.
Så vandrade vi öfver gården och sågo hufvuden i alla fönster och en ve- randa full af folk.
Lyckligtvis fingo vi snart sofva pii saken, och föl- jande morgon d i vi åto frukost under en jättestor lind ute på gården, funno vi snart, att Eds innevånare vor0 idel vänliga och tillmötesgående människor, som på bästa sätt togo sig af främlingarna.
Bekantskaper stiftades märkvärdigt snabbt.
Det går också fortare och enklare med den saken under gröna träd och blå himmel än mellan fyra väggar, De dagar vi tillbragte på Ed vor0 i hög grad angenäma.
En förmiddag gjorde vi en tur till Forsnäs, der gamle Rääf lefvat och dött, Huru många historier fingo vi ej höra om den gamle göten!
Ed lig- ger vid den vackra s,iön Östra Lägern.
En eftermiddag skulle vi före- taga en blitfärd.
Då vi kommo ner till bryggan, lågo der fem löfklädda båtar; i hvar och en af dem satt en student som roddare - och så bar det af ut mellan löfklädda holmar in i ett sund med speglande vatten, och der lade vi oss stilla, och så sjöngs der i båtarna solosång och duetter, och så pratades och skrattades, och äfven de gamla kände sig unga.
Jag tror icke, att folk i allmänhet vet, hvilka naturskönheter, som finnas dolda i det tämligen undangömda Ydre.
Vi hafva nog alla hört och läst om Norrlands elfvar och berg, men icke så många hafva hört talas om de granklädda höjderna och om sjöarna med deras vikar och le- ende stränder i Ydre.
Och så den stillheten!
Ingen jernvägsringnhg
58 och inga Angbåtspipor och inga resande engelsmän.
Ja, den soni en gång njutit af det landets skönhet, han längtar dit igen.
Flickorna började nu att tänka tillbaka på det förflutna och funno, att vi lefvat soni i " en skön dröm ", som tyvärr en gcing måste taga slut.
Och alla människor vi träffat hade varit så snälla - man kände sig i tacksam- hetsskuld till hela mänskligheten - och ingen dag hade varit den an- dra lik; man upplefde ju s&amp; mycket underbart, och livad skulle man ej fa att minnas!
Med stor saknad lernnade vi Ed och vandrade till Ärteflods gäst- gifvareghd.
D å vi der anhöllo on3 nattqvarter, fingo vi först ett nekande svar, dit stället endast var skjutsstation, men efter något parlamente- rande togos vi emot.
Alla flickorna stufvades in i ett rum, och jag fick bo uppe på en sal.
Ställets anrättningar vor0 i hög grad enkla, d i vi gladdes öfver vårt teförråd, soni nu först hehöfde användas.
Då den der ladan ej tyc.ktes uppenbara sig, var det ju alltid något att bo på en gästgifvaregard midt på rama bondlandet.
Nästa dag vor0 vi i Kisa kyrkby, men som hettan den dagen var Gfverväldigande, tror jag, att vi af Kisas alla härligheter satte badliu- set högst.
Visst var åns vatten brungult, inen det beredde ändå nå- gon svalka.
Från Kisa åkte vi till Hofby ångbåtsstation vid Åsunden.
Att gå den dagen var omöjligt, åtminstone så länge man hade pengar i sin portmonnä.
Vid Hofby fingo vi vänta några timmar; för flic- korna gick dock tiden fort, då de använde den till att, liggande rak- långa på hårda marken, sofva ungdomens ljufva sömn.
Med ångbAt gingo vi öfver Asunden och vor0 dagen derpå i Södra Tjusts härad.
Vägen gick först genom allvarliga furuskogar, backe upp och ned, der vi endast mötte kolbönder med deras lass; senare koniino vi in i mer leende trakter - det var som att vandra i en park af löfskog.
En af våra medresande på Åsunden hade uppmanat oss att ej gå förbi Odensviholm, Tjusts perla, soni för öfrigt l, ?g i vår väg.
Vi gingo ocks3 in på herrgården, uppsökte inspektoren och bådo om tillåtelse att se oss om, hvilket beviljades.
Ställets egarinna var för tillfället bortrest, men en hennes slägiing uppsökte oss, och efter en liten stund sutto vi i den stora salongen med utsigt öfver den vackra sjön - och med detsamma hade vi förlorat all själfbestämnielserätt.
Att gå fram till Gamleby den dagen var ej att tänka på.
Nu skulle vi först äta middag, och sedan fingo vi se, hvad framtiden kunde bära i sitt sköte.
Och framtiden bar i sitt sköte en promenad i den stora parken, en båtfärd till Odensvi kyrka, från hvars torn vi beundrade utsigten, och på qvällen hade vi tre gästrum till vårt förfogande - det okända lan- det var i sanning underbart.
59 K1.
7 följande morgon vor0 vi på väg till Gamleby.
Visserligen hade vi under vår resa sökt att vara goda ekonomer, men vi fingo under vägen en nyttig påminnelse om, att det fans större ekonomer än vi.
Under en af våra raststunder kom en liten flicka och bjöd ut smul- tron.
Efter afslutad handel frågade vi, om hon nu behöfde gå de tre fjerdingsvägen fram till Gamleby.
- Ja, hon hade en half kull ägg att sälja.
- Vi fimno snart, att det kunde vara ganska hederligt att hafva litet förning till fröken L. på Ekliult, och så köptes äggen.
- " Ni, nu slipper du väl gå till Gamleby? "
- Nej, hon skulle köpa mjöl.
- " Finnes ingen handelsbod i närheten? "
-- " Jo, straxt bredvid, men der får jag ge fem öre iiier för 5 marker ".
- För flickan var tydligen tid ej pengar, och då hon-gick barfota nöttes ej kängorna.
Vi hade emel- lertid föresatt oss att befria henne från vandringen till Gandeby och lemnade henne femöringen, som skulle sparats in.
Nu gick hon heni nöjd, och vi packade in våra iigg i litet hö i en ränselficka.
Sedan vi i Gamleby hvilat litet, vandrade vi i rask fart fram till Lofta prostgård, i hopp oni att der träffa fröken L., flickornas kIass- föreståndarinna, som inbjudit oss till sitt sommarhem, Ekhult.
Såsom vi hoppats, var fröken L. hos sina slägtingar i prostgården, och nu blef det ett välkomnande, ett berättande och ett frågande utan all ända.
Något uppbrott kom ej i fråga, vi skulle tillbringa dagen i prostgården.
Detta var nggot för flickorna.
Verkligheten passade alldeles in med de föreställningar man gjort sig om " en prestgård på landet ".
Huset var fullt af folk, f r h de vördnadsvarda " bedstemödrarna " till s n i i skolpoj kar från staden, som skulle ut pii sommarbete.
Och så utomlius: ladugård, hönshus och allt, hvad man kunde önska.
Först kl. 12 p5 natten vor0 vi inqvarterade på Ekhult.
Vi hade kommit öfverens om, att i fall vädret var vackert, skulle vi följande dag, som var söndag, begifva oss till kyrkan -- men må det förlåtas oss, att då vi kl. 8 på morgonen hörde hällregnet piska pii våra riitor, helsade vi det med glädje och somnade om.
Två morg- nar i rad hade vi j u varit på fötter kl. 6 och sedan marscherat duk- tigt, och då kyrkstöten ej nier har någon omsorg om de sofvande, hade vi bestänidt väckt förargelse i kyrkan.
Gudstjenst hölls sedan hemma pA Ekhult.
P5 niandagen företogs en utflygl, son] af flickorna anses soin re- sans glanspunkt.
Vi seglade på morgonen till Segersgärde, som ligger mellan två vikar af Östersjön.
Från ett utsigtstorn kunde vi se ut åt de båda vattnen.
Så följde bad i det salta haf, kaffekokning och fru- kost i det gröna; endast en skuggsida fans i vår glada tillvaro.
Vi måste vara hemma kl. 4, d i vi alla skulle hämtas i vagn till Ottinge,
en egendom i närheten, för att der äta middag.
På återvägen lugnade det af betydligt, så att flickorna måste ro.
En af båtkarlarna förkla- rade, att Anna rodde som " en hel karl ".
På afstånd hade vi ej gladt oss åt Ottinge-middagen, men på aftonen funno vi, att dagen ej kunnat få ett värdigare slut.
Så kom dagen för uppbrottet.
Flere af våra Lofta-vänner följde oss till Öfverurn, dit vi färdades i en löfklädd höskrinda.
Vi åkte 1 ' / 2 niil under äreportar; det var ju ett festligt slut på vår Lofta-vistelse.
Äreportarna bestodo af unga björkar, som bundits fast vid skrindan, och öfver hvilka tältduk kunde spännas ut i händelse af regn.
Sedan vi i Öfverum sett oss omkring, koni skilsmessans stund, då Lofta-boarna återvände.
Vi vor0 öfver natten på Öfverum, der vi i Disponentens familj hade gamla vänner, och morgonen derpå besågo vi alla verk- städerna.
Sedan for0 vi med jernväg till Norsholm, och som våra kassor, ovanligt nog vid en fotvandrings slut, vor0 i mycket godt skick, hade vi tagit plats i en utsigtsvagn för att kunna se den särdeles vackra vägen.
Från Norsholm gingo vi med ångbåt till Stockholiii, dit vi återkommo den 22 juli.
- Och nu har jag i tankarna gjort resan om igen och ta- ger ånyo afsked af flickorna, gifvande dem det vitnesbörd, att de vor0 förträffliga reskamrater.
Ingen af dem hade för t r h g a skor, men alla hade de friskt mod och ett hurtigt sinne.
Elredrika-Brerner-Förbundet.C stipendiekomitd.
Vid bomitens senaste sammanträde lemnade sekreteraren bl.
a. en redogö- relse för huru långt grundläggningsarbetet för allniänna stipendiefonden framskridit.
Häraf framgick, att 7 personer antagit kallelse att medverka som länsombud och 33 som lokalombud, samt att till dessa personer hafva sammanlagdt 1,026 anteckningslistor utdelats.
61 Hvarjehanda i qvinnofrågan.
Qvinna i riksbankens Genst.
Vid senaste riksdag väcktes motion om ogift qvinnas anställande i riksbankens tjenst.
Med anledning af bankofullmäktiges afstyrkande fann bankoutskottet motionen d å icke böra föranleda någon annan åtgärd, än att fullniäktige fingo i uppdrag att till innevarande riksdag inkomma med yttrande, huruvida ett berättigande för riksbankens styrelse att under samma viikor, som nu äro för vinnande af anställning i riksbankens tjenst bestämda, sdsorn e. o. tjenstbiträde i riksbankens aefdelningskontor kunna a ?ztaga qvinna skulle befinnas lämpligt, och i så fall afgifva förslag till de än- dringar af bestämmelserna i bankoreglementet som för ändamålet kunde finnas påkallade.
Detta på det arbetskrafter måtte finnas tillgängliga för den händelse inrättandet i större antal af afdelningskontor skulle ifriigakomma.
Innan fullmäktige uttalade sig ville de i ämnet höra af- delningskontorens styrelser och dessas yttranden föreligga nu.
.. Af riks- bankens 8 afdelningskontor äro tre, näiiiligen de i Visby, Ostersund och Luleå, för förslaget.
Ett af kontoren hade användt qvinligt bi- träde, soiii skött sin befattning till styrelsens synnerliga belåtenhet.
Kon- toren i Göteborg, Malmö, Vexiö, Jönköping och Kalmar äro dock emot förslaget, åtminstone under nuvarande förhållanden.
Fullmäktige liafva derför ånyo beslutit hos bankoutskottet afstyrka saken i fråga.
Reser- vationer afgåfvos af hrr grefve Lewenhaupt, Arnberg och friherre Fock.
Till amanuens å gynekologiska kliniken å Sabbatsbergs sjukhus har blifvit antagen med.
V i d Upsaia universitet har filosofie kandidat-examen aflagts af fröken Sigrid Lezj ' onhufvud.
Profårskurs.
Chefen för Ecklesiastik-departementet har gifvit fil.
kand. Helga Fredrika L i n d e r tillstånd att från och ined inneva- rande ars vårtermin genomgå profårskiirs i Stockholm.
V i d Musikkonservatorium hafva fröknarna R. Sandberg och H. Sjöberg aflagt Organistexamen sarnt fröken K.
Höjer kyrkosångare- examen.
Stipendium till p i n l i g medicine studerande.
Af Karolinska institutets lärarekollegium har fröknarna A. och H. Hiertas stipendium tilldelats ined.
studeranden fröken A n n a von Hall.
Lhdervisning i matlagning har, enligt G.
T., blifvit införd uti en af Göteborgs privata flickskolor.
Fröken S. Rudebeck har näm- ligen i sin skolas högsta eller 8: de klass låtit eleverna genomgå eii 6 veckors kurs i denna väl behöfliga undervisningsgren.
V i d Ndas slÖjdliira,.eseminariurn hafva under år 1887 hållits 4 kurser, räknande sammanlagdt 4113 deltagare - 156 manliga och 5 ' 7 qvinliga - af hvilka 51 förut genomgått kurs vid läroanstalten.
Sarnundervisn,ing tillämpas i Skaraborgs läns folkhögskola.
Tv&amp; qvinliga elever hafva nämligen erhållit tillåtelse att deltaga i den nu pågående femtonde årskursen.
De manliga elevernas antal är 23.
Till inträde vid L u n d s småskoleldra ri ?ane-seminai.i2tm ha fva
62 anmält sig 112 sökande, oaktadt flera af de senast utexaminerade ej ännu kunnat erhåila plats.
Aflidna fröken Henriette Wachtmeister: i Näs i Sö- dermanland, har, förutom andra storartade legationer till såväl enskilda som välgörenhetsinrättningar, donerat till lillcc hzcshdllsslioln ?~ vid S u n d - 6y6erg 20,000 kr.
Quinwosaken har i brukspatron Th. L. Bohnstedt, som nyligen aflidit, förlorat en varin vän.
Hr Bohnstedt var en af de första inotio- närerna till förmån för högre elementarskolor för flickor, samt har ny- ligen med ord och handling visat sitt deltagande för Fredrika-Bremer- Förbundets stipendiefond.
Sedlighetsfrdgccn.
sistlidet år hölls i Kristiania ett af omkring 1,200 qvinnor besökt möte, hvarvid uttalades den för- hoppning, at t regeringen genom upphäfvande af nu gällande förordnin- gar rörande prostitutionen rnåtte göra ett försök till botande af denna samhällets gräsliga kräftskada.
Såsom en följd af detta möte må kunna betecknas justitiedepartementets skrifvelse den 14 dec.
till Kristiania stift, hvari meddelas, att den af polisen dittills utöfvade kontroll af pro- stituerade yvinnor samt dermed sammanhängande förhållningsregler komme att upphöra den 15 febr.
1888 och uppmanas helsovårdsmyn- diglieterna att vidtaga de matt och steg de kimde finna saken pifordra.
Dccrz.~k kuindesantfund höll i nov.
sistlidet år ett sammanträde, vid hvilket med.
kand. fröken Eminy Kramp föreslog till- sättande af en komit6 med uppdrag att arbeta för utbildande af qvin- liga handtverkare, hvilket förslag efter en kort diskussion antogs.
Vid ett nytt äfven talrikt besökt möte höll Landstingsniand Th. Nielsen fö- redrag öfver k komin unalverksaniheten och qvinnors deltagande deri " samt framlade i samband dermed två lagförslag, nämligen ' förslag om förändrad valrätt och valbarhet till fattigvårdsstyrelse " samt förslag till lag om qvinnors valbarhet till skolråd ".
' Dansk kvindesamfund " har rönt god framgång under sistlidet å r; antalet medlemmar är nu öfver 1000 och Prenumeranterna på samfundets tidskrift hafva mer än för- dubblats.
Samfundet har föranstaltat 72 möten med föredrag i hela landet, hvilka möten öfverallt omfattats med stort intresse.
Kr!
indel ig, frernskridtsf orening har alltsedan hös ten hvarje vecka hållit inöten med föredrag och diskussion, samt äfven anordnat tjenste- flickinöten, vid hvilka uttalats önskvärdheten af en normal arbetsdag för tjenarinnor eller, om detta ej kunde ernås, af en bestämd fritid un- der veckan förutom den sedvanliga söndagsfriheten.
En kornite bestå- ende af medlemmar af föreningen, två tjensteflickor m. fl.
nedsattes för att utreda saken.
E ' örslag till nordiskt qvinnomöte.
Kvindelig fremskridtsfor- ening ' har föreslagit ' Dansk kvindesamfund " ett gemensamt anordnande af ett stort nordiskt yvinnoinöte i Köpenhamn under tiden för konst- och industriutställningen i sommar för diskussion om qvinnanc rösträtt, on1 saniskolor m. m.
Samfundet har svarat, att dess styrelse ärnar försöka samla till p3-it-d möte medlemmar af nordiska qvinnoförenin- gar, soni besöka utställningen; detta i syfte att pröfva om och i hvil-
c 63 ken inån en samverkan föreningarna emellan kunde uppstå.
Deremo t anser samfundet för sin del sariimankallandet af ett stort offentligt qvinnomöte för brännande frägors diskuterande mindre lämpligt.
Antalet qrinnor i industriens tjenst har i Köpenhamn, enlig1 statistiska uppgifter, pA de sista 30 åren sexdubblats.
Den starkaste tillväxten har egt rum under den senaste femårsperioden.
O m q v i) ~ n o r s anstullande vid riksdagens stenografiska byrå samt dess öfriga expeditioner liar hr F. Bayer viickt förslag i folketinget.
Lagförslug om qcinnors kommunala salrätt och valbarhet.
Det af folketinget tillsatta utskottet tillstyrker förslaget, dock med den än- dring, att det, såsom förhållandena nu äro, inskränkes till valrätten ensani.
Landstinget har afslagit detsamma med 34 röster mot 13.
Petition om upphäfvande af den lagskyddade prostitutionen eller, 0111 detta för närvarande är omöjligt, skärpande i det bestaende regle- mentet har undertecknats af omkring 150,000 inän eller ungefär livar fjerde man öfver 18 år i landet.
I Folketinget har en af flera dess ledamöter undertecknad motion ingifvits i samma syfte.
Qcinlig stenograf i adeln.
Adeln har godkänt ett af stenografiska föreningen i Helsingfors framstäldt förslag, att bland stån- dets stenografer finge anställas ett fruntimmer.
Som stenograf kommer således att fungera fru X. Moinander, berättar Aftonbladet.
Den svenska siö~dundervis,aiiagen har nu gjort sitt intåg äfven i Sibirien.
Enligt ingånget meddelande har uti en skola i lrkutsk slöjdundervisning efter det svenska systemet blifvit införd.
Schweitz.
Den första qvinliga praktiserande j u r i s t i Schweitz jur. d: r fru E.
K e m p i n har öppnat juridisk byrå i Zurich, nien har e j.
DAGNY TIDSKRIFT FOR SOCIALA OCH LITERBRA INTRESSEW.
UTGIPVEN AF Hellen Lindgren, VBr senaste förBtt; arinneliter+tur, en studie.
Lefflers Ur Lvuet, Kvinligiaet och Erotik, Victoria Benedictssons Sjdfbioyrafi, Ernst Ahlgrens och Axel Lindeghrds Den Bergtagna.
: l&lt;a,, Jrsa, Sommarhvila i Westerbotten.
Elin Ruthsinan, Ahnd.
Fredrik; Bajer, Egendoms gemenskap med eller utan gemensam förval t- ningsratt P (Ur Kvinden og Samfundet.)
Heddeladen frch Fredrika- Bremer-Förbundet.
Etvarjehanda i Kvinnofrhgan.
Pris pr årgång: Förbundets medlemmar kr.
Fredrika-Bremer-Förbundets byrå, 5 Mdmtorgsgatan, kl. 11-4.
Råd lemnas i juridiska, ekonomiska och hggiena frigor.
Upplysningar lemnas angliende läroanstal- ter och arbetsomrhden tillgängliga för kvinnor.
Anmälningar mottagas till inträde i @ r- bundets sjukkassa.
Äfven personer som icke äro medlemmar af förlbnndet, kunna blifva delegare i densamma.
Anmälningar till deltagande i de af Fredrika- Bremer-Förbnndet ordnade Hemstudie-kurser mottagas.
Byrh mottager anmälningar af nya med- lemmar.
- - Byrhn mottager prenumeration a tidskrif- ten Dagny.
Vår senaste författarinne-literatur.