Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj t täckts i ett sammanhang framställa dem båda, och då StatsRådet yttrat sig öfver Propositionen i ett enda helt, har Utskottet jemväl trott tjenligast, att. i dess vördsamma utlåtande följa enahanda grunder.
Enär Flans Maj:t Konungen i Nåder erbjudit sig att, med försakande af en Constitutionel rättighet, ytterligare trygga Domaremagtens oberonde, måste i sanning de opinionshinder vara giltiga, som skola motväga det ovilkorliga uttrycket af vördnad för dessa höga tänkesätt.
Utskottet förklara att det ej vågar Constitutions-Utskottets betänkanden, 215 styrka Riksens Stander till underdånigt bifall af berörda Nådiga Proposition, och härvid får Utskottet, förnämligast åberopa Hans Excellence Herr Justitiae StatsMinisterns till Protocollet, inför Kongl. Maj t, afgifna underdåniga anförande, hvaruti StatsRådets öfrige närvarande Herrar Ledamötsr instämt.
Deltagandet i Högsta Domaremagtens utöfning torde visserligen ej böra i allmänhet anses som ett nödvändigt attribut till Majestätet; ty rättskipningen, betraktad såsom bokstaflig tillämpning af klara besvurna Lagar, är redan i sitt ursprung och genom sin natur så helig, att den icke behöfver låna styrkan af Monarchens röst, eller glansen af Hans Namn.
Der likväl detta personliga deltagande en gång blifvit i Statsförfattningen införlifvadt, der det, bekräftadt af gammal häfd, slutligen inträngt i Constitutionens grundväsen och i Nationens begrepp, om en efter Lag styraode Konung, —< der synes hvarje förbytning eller rubbning af de äldre Formerna icke nödig, svårligen verkställbar och må hända i följderna mindre nyttig.
Under omvexlande Styrelsesätt, som öfvergått än från Souverenité till Råds fii6 Constitutwns-Utskottets be tunkan elen.
Regering, är frän denna till modererade envälde, bibehöll oafbrutet Sveriges Konung högsta Lagskipningsrätten, oftast utöfvad efter Hans uppdrag och på Hans vägnar, men alltid under medgifven beräkning af Hans röster.
Samma iaktagelse öfverflyttades ock; vid sednaste Regementsförändringen , till vår lyckliga Constitutionella Monarcbi, utmärkt framför hvilken Statsform som helst, af dessa moget öfvertänkta och sorgfälligt afvägda förhållanden emellan Verkställande-, Lagstiftande- och DomareMagten, hvarigenom de alla sammanlänkas, utan att förblandas.
Svenska Folket har af ålder vant sig att se Högsta Lagskipningen i Regentens hand och att fästa sin säkerhet vid öfvertygelsen att Hans beslut äro oåterkalleliga, just emedan de äro Högsta rättvisans; Och i synnerhet lärer Menigheten hvarken lätt kunna eller gerna vilja beröfvas den enkla, rnen Sköna tro att Konungen afsäger Guds domar.
Ehuru, efter denna vördsamma framställning, något annat för ConstitutionsUtskottet ej återstår än att öfverlemna Ärendet till RiksensStänder, för den vidare behandling 81 §•
Regeringsformen antyder, finnér dock
Utskottet ej aldeles öf* Constitutions-Utskottets betänknnclen.
217 verflödig att, med hänsigt till de i 2 mom. 21 §. samt i 19 och 88 §.?.
Hans beslut sedermera ej må af Riksens Ständer ogillas, att förenämnde frågors omedelbara väckande inom Högsta Domstolen tilläfveutyrs skulle medföra, om icke missbruk, åtminstone farhågor, samt att stadgandet om praescriptionstid, inom hvilken Ständerne torde hafva upphäft gifna Lagförklaringar, utan tvifvel blefve lidande till inskränkning af Deras Lagstiftningsrätt.
En ledamots särskildta tanka bifogas vördsammeligen.
Stockholm den 2i Augustii 1825. t Bikung till R. S. Brot. ydjt Sami. 2Q. 218 Constitutions Utskottets Betänknnden.
Utdrag af ConstitutionsUtskottefs Proto coll den Augustii 1823. S. D. Herr Professorn Doctor Forsell anförde: . ”Sedan Konungen Sjelf, oaktadt hela StatsRådets gemensamma underdåniga afstyrkande, i Nåder funnit för godt att öfverlemna frågan till Riksens Ständer, så har jag trott i ch tror ännu, att det icke skedt utan stora orsaker, hvilka böra noga pröfvas både mot och med.
De vigtiga skäl, som af Hans Excellence JustitiasStatsMinistern blifvit anförda, äro enliga med min öfvertygelse, och det är icke min afsigt att frångå dem.
Domsrätt i högsta instancen, så kär och önsklig för alla Hans undersåtare.
Kan, efter min tanka, ganska väl stå tillsammans med borttagande af de Tvänne rösterna i Högsta Domstolen, som stadgas i Regeringsformens 21 §, och hvilka tvänne Rösters afskaffande äfven tyckes hafva varit Konungens förnämsta syftemål, enligt Rubriken af den Nådiga Propositionen.
Konungen, såsom Högste Chef eller Ordförande, kan ju vaka öfver Sin Domstol, taga kännedom af dess göromål, låta utfärda alla Dess Domar och Utslag i Sitt Constitutions-Utskottets betänkanden.
Om således 21 §. i Regeringsformen underginge följande ändring : "Konungen förer ordet i Högsta Domstolen, så of a han för godt faner att dess göromål öfvervara.
Dess bifall dertill inhemtas, änskönt Han ock i Högsta Domstolens öfverläggningar derom deltagit,’’ med bibehållande af allt öfrigt rörande Högsta Domstolens organisation, så vågar jag i underdånighet tro att Konungens Nådiga afsigt bäst skulle kunna förenas med Folkets allmänna önskan, att dömas af sin Konung.
Och jag kan icke heller annat linna, än att Rikets Ständer, genom deras ConstitutionsUtskott, ega både rätt och förbindelse att i underdånighet föreslå en modification eller medelväg mellan Konungens Egen yttrade vilja 250 Constitutions.
Utskottets Betanhanden. och StatsRådets gemensamma mening, när denna tillika är hela Folkets.
Äfvenså är jag icke af lika tankav med Utskottets pluralitet, i afseende på de ändringar i Grundlagen, som af Konungen blifvit föreslagne, rörande förklaringar öfver rätta meningen af cecanomiska Lagar och Författningar.
Dessa förklaringar synas mig böra tillhöra samma Auctoritet, sorn stiftat Lagarne, nemligen Konungen i StatsRådet, och jag får således, för min del, yttra bifall till Konungens Nådiga Proposition i detta ämne, Ut Supra, Ex FrotocolloJ. D. Valerius, N:o 46.
Anbom d. 20 September 1Ö25, Memorial bill Riksens Ständer, med förslag till ändring och omflyttning af 2 mom. 56 §.
Regeringsformen. Wid närmare jemförelse af 2:dra Momentet i 56 §. och 2:dra momentet i 81 Constitutions-Utshottets betänkanden. 221 §.
Regeringsformen, befinnas dessa Grundlagsrum sins emellan stridiga i så måtto att, då det förstnämnda förbjuder Riksens Ständer att, äfven i händelse ConstitutionsUtskottet afstyrkt en Konungens Proposition, rörande ändring i Grundlagarna, derom vid samma Riksdag besluta, det sednare åter lemnar Riksens Ständer fritt val, att antingen genast afslå Propositionen eller och uppskjuta afgörandet till nästföljande Riksdag.
För att afhjelpa denna uppenha a till olikhet eller åtminstone villrådighet i tolkningen ledande motsägelse, troligen uppkommen dymedelst att, vid beredningen af det under 1815 års
Riksdag godkända förslaget till 2;dra momentet af 56 §. föreskriften i 81 blifvit förbisedd, och för att, med återställandet af det äldre stadgandet, tillika gifva det nyare en mera behörig och af sjelfva Grundlagen tydligen deri anvisad plats, har ConstitutionsUtskotte| trott lämpligast, att nyss berörda moment, erforderligen ändradt och äfven ''till redactionen jemkadt, inflyttades i 81 §• redan förut afhandlande sättet huru med Grundla^sfrågor bör förfaras; Och Utskottet får således, till Grundlagsenlig åtgärd, vördsamligen öfverlemna det förslag att hela 2;dra momentet af 56 §.
Regerings formen, från och med orden:
"Frågor om förändringar,’* 222 Constitutions•
Utskottets betänkanden. till och med:
"sorn ofvan sagdt är," må uteslutas, och deremot 81 §•
Regeringsformen erhålla följande lydelse: §. 81.
"Denna RegeringsForm samt Rikets öfriga Grundlagar kunna icke ändras eller upphäfvas, utan genom Konungens och alla Riksståndens sammanstämmande beslut.
Ej m° frågor derom uti Ståndens Flena väckas, utan anmälas de hos Riksens Ständers vid hvarje Riksdag valda ConstitutionsUtskott.
Detta Utskott, hvars pligt det vara skall att Grundlagarna granska, ege rätt att hos Riksens Ständer föreslå de ändringar deruti, som det anser högst nödiga eller nyttiga och möjliga att verkställa.” "Inkommer till Riksens Ständer Constitutions Utskottet med något förslag till Grundlags-ändring, må Riksens Ständer kunna derom vid samma Riksdag öfverlägga, men icke besluta.
Göras åter mot förslaget anmärkningar, förvisas de. som hvarje Riksstånd serskildt förklarar utgöra dess gemensamma tankar, Constitutions-Vtskottets betänkanden.
223 till ConstilutionsUtskottet, hvilket åligge att meningarne i möjligaste måtto till ett helt utlåtande sammanjemnka, och, om oförenliga skiljaktigheter yppats, dem till behandling hos RiksStånden derjemte anmäla.
Finnas åter något Stånds tankar i en eller flera delar stridande mot de öfrigas, och fogar sig ej samma Stund efter dem, varde, för slutlig jetnnkning, ConstitutionsUtskottet förstärkt till ett antal af Tjugu personer från hvarje Stånd, hvilke, genom samfäld omröstning, med iakttagande af hvad 53 §.
Riksdagsordningen, till undvikande af paria vota stadgar, b est åmme Riksens Ständers utlåtande, för att, dymedelst fullständigt beredt, hvila på sätt ofvan sagdt är.
Öfver de sålunda till afgörande vid nästa Riksdag hänskjutna förslag skall då endast kunna med Ja och Nej beslutas; och öft erlemne RiksStånden de af dem enhälligt antagna förslagen, genom siua Talmän, till Konungen, med begäran att Han ville Sitt bifall dertill gifva.
Han icke samtycker till deras åstundan." 2*4 Constitutions-TJtskatbets Betänkande». ”Will Konungen has Riksens Ständer föreslå någon ändring i Grundlagarne, höre han StatsRådet och öfverlemne sedan sin Proposition, jemte StatsRådets tanlcar deröfver, till Riksens Ständer, som genast, utan att om denna Proposition förut öfverlägga, uppdrage ConstitutionsUtskottet att sitt utlåtande derom till RiksensStänder afgifva.
Afstyrker Utskottet Konungens Proposition , då må Riksens Ständer genast kunna antingen denna Proposition afslå, eller ock afgöra, att de vilja olver densamma å nästföljande Riksdag besluta; Gällandes i detta fall Tre Stånds mening och, om Två Stånd stadna emot
Tvä deras som beslutet uppskjutit.
Men icke må, under någon förevändning, Riksens Ständer förrän å nästa Riksdag Pro* posisionen till bifall upptaga.
Samtycka då alla Stånden till Konungens förslag, begäre de dag att på RiksSalen få RdksensStänders bifall dertill afgifva.
Antaga icke RiksStånden samfält Konungens Proposition, vare den afslagen, och aflemne Riksens Ständer sittafslag, med skälen dertill, skrifteligen till Konungen, genom deras Talmän.” ' "Om Constitutions-Utskottets Betnnhanden. 225 ”Om vid Riksdag, då Grundlags frågor lagligen kunna afgöras , ytterligare uppskof föreslås, må det ej ega rum utan Konungens och alla Fyra RiksStåndens sammanstämmande beslut.”
För öfrigt bör Utskottet vördsamligen erinra, att, i fall närvarande förslag skulle af Riksens Ständer gillas, den af Utskottet, i Memorial N:o 27, under den 3 sistlidne Junii förslagna citation, i 75 §.
Riks*dags Ordningen, af Regerinsformen 56 §. kommer att försvinna, och 81 §. att i stället åberopas.
N:o 47* Ankom den 20 September 1823* Memorial till Riksens Ständer, vied föreslående af ett tillägg i 37 §.
Lagstiftaren, som med utförlig noggranhet föreskrifvit den ordning, hvarefter Bihang till R. S. Trot. $:dje Sami. 29. * 226 Constitutions-TJtskottets betänkanden.
Riksdagsärender böra behandlas inom RiksStånden, har lika visligen lemnat åt RiksenStänders Utskott, att sjelfve reglera sin arbetsmethod, och med afsigt undvikit att, genom hopade iakttagelse-detaljer, försvåra målens beredning och binda öfverlåggningarna derom.
Emedlertid synes det som skulle ett allmänt stadgande i denna del, hvilket nu helt och hållet saknas, blifva både nyttigt och nödvändigt, i synnerhet till befordrande af ärendenas jemna gång och till förekommande af olämpliga uppskof; Och i sådant hänseende får ConstitutionsUtskottet, för den åtgärd Grundlagsn anvisar, vördsamligen föreslå att i i:sta momentet af 37 §.
Riksdagsordningen, näst efter orden: ”med sina yttranden till Ståndens Plena inkomma,” följande tillägg måtte införas: ”Och iakttages för öfrigt, att ärenden må i Utskotten behandlas på enahanda sätt, sorn i Stånden, så vidt det finnes lämpligt, och derest icke annorlunda är uttryckligen stadgadt."
Stockholm den € September 1823.
Constitutions-Utskottets betänkcmden, 227 '
Ankam den 20 September 1823.
Memorial till Riksens Ständer, med åtskilliga Grundlags-ändrings-t örslag, åsyftande RiksclagsArendenas skyndsammare gång.
En i nära Atta Månader fortfarande Riksdag, som, oaktadt Representanternes gemensamma bemödanden och ihärdiga arbetsnit, ännu lemnat måhända de vigtigaste föremålen oafgjorda , har naturligen vändt ConstitutionsUtskottets betraktelser på orsakerna till en sådan långsamhet, och på medlen att i framtiden motverka densamma.
Det torde väl ej böra nekas, att ju sjelfva Representationens fördelning i Fyra Kamrar, utan någon direct inbördes beröring, och med Utskotten till deras enda föreningspunct, väsenteligen bidrager att förtröga Riksdagsangelägenheternas gång; Men då det hvarken synes rådligt eller ens möjligt att söka rubba dessa åldriga former, som vunnit seclers helgd och allt djupare inträngt i Statsförfatningens huf - 22 8 Constitutions-Utskottets Bctänkanden. vudgrunder, har ConstitutionsUtskottet eftersinna»:, om icke andra utvägar kunde återstå, för att, under bevarande af Riksens Ständers samt enskildta Riksdagsmäns rättigheter, och utan sakernas uppoffrande för behandling methoden, förkorta Svenska Riksdagarna och minska dermed förbundna, både för Staten och för Val-Menigheterne tryckande kostnader Och Utskottet har snart funnit sig öfvertygadt att ändamålet, åtminstone i någon mån, skulle ernås genom vissa förändringar i det arbetssätt och de öfriga reglementariska detallier , som dels gamma] häfd, dels äfven Grundlagen sanctionerat.
Föreskriften i RiksdagsQrdningens 2/j, att allt hvad innom ett Stånd förefaller och beslutes skall till Protocollet noggrant antecknas, medför den olägenhet att vidlyftige discussioner, ofta ej inflytande på Utslaget, måste ovilkorligen in extenso upptagas, Och änskönt Utskottet icke vågar positift tillstyrka upphäfvandet af öfverläggningarnas fullständiga publicitet, innan RiksStånden samfält medgifvit åhörares fiia tillträde, tror dock
Utskottet det tills vidare böra på hvarje
Hånd särskildt bero, att om Protocollets summariska eller utförliga redaction, efter omständigheterna, förordna.
229 Någon besparing i den nog ansenliga kostnaden för Stånds- och Utskotts Cancelliernes ailönande, förmodar deremot Utskottet kunna, utan förändring härutinnan af 24 erhållas, om blott samma §, efteilefves, i hvad den stadgar rörande vilkoren och tiden för vedergällningens bestämmande. ‘"'ällan skall , enligt ConstitutionsUtskottets tanka, en större personal af Ledamöter inom UtskoLten främja sakernas lugnare och mognare beredning; Och för ö o r~' deras skyndsamma afgörande lärer den nästan alltid blifva hinderlig.
Det är ock under denna åsigt, som Utskottet varit betänkt att föreslå en inskränkning af Personalen inom tvänne Utskott, hvilka nu i Ledamöters talrikhet knapt eftergifva tvänne bland RiksStånden.
Troligen verkar likväl intet 1 högre grad till Riksdagsgöromålens långsamma gång och fördröjda afslutande, än det allmänt kända och öfverklagade uppehåll, som, vid Remisser, åter-remisser och reservationer, föranledes och gynnas deraf, att ingen tid finnes utsatt, inom hvilken en munteligen gjord motion bör i afskrift till bordet aflemnas, att anmärkningarna 230 Constitutions- Utskottets betänkanden. mot ett Utskotts betänkande måste i hela deras utförlighet från det ofta sent justerade Protocollet utskrifvas, samt att de för communicationen erforderliga exemplar af remitterade Memorial eller särskiltda anföranden aldrig eller sällan af StåndsLedamöterne sjelfva besörjas, hvarigenom såle des CancellieBetjeningens arbete och följaktligen dess antal nödvändigt ökas.
Äfven i nämnde delar önskade Utskottet att hafva träiFat några tjenliga och fullt användbara correctiv, hvilkas behof erfarenheten tillräckligt ådagalagt, och hvilkas rigtiga val hon ensam kan försäkra.
Efter denna framställning går ConstitutionsUtskottet att vördsamligen föreslå åtskilliga Ändringar och tillägg i Riksdagsordningen , och får derjemte tillstyrka RiksensStänder det förklarande, att hvarje förslag, som nu till grundlagsenlig behandling godkännes, utgör ett särskildt RiksensStänders yttrande, hvaröfver vid nästa Riksdag må särskilt beslutas. 1:0 Andra Puncten i första momentet af 24 §. styliseras sålunda : "
Secr eter arén till* bör att öfver discurserna på sått hvarje Constitutions-Utskottets Betänkanden.
231 Stånd inom sig finner tjenligast, utförligen eller ock summariskt, men öfver besluten noggrant och fullständigt sammanfatta Ståndets Protocoll, för att sedermera, så tidigt det ske kai?, in Plena justeras; äfvensom att m. m.” \ 2:0 I 31 §. nedsättes antalet af Bevillningsutskottets Ledamöter från FyratioÅtta till ”Trettio Sex." 5:0 Likaledes minskas i 34 §. detta antal inom Allmänna Besvärs- och EconomieUtskottet till ”Trettio S(X." 4:0
I Andra Puncten af 49 §-s i;sta moment, emellan orden: ”och afskrift deraf’* samt ' till bordet aflemnas,’’ kommer att införas: ”,senast i nästa Plenum." 5:0 Wiel slutet af 49 § tillägges, såsom ett nytt eller 4'd» moment: 232 Constitutions-Utskottcts betänknndert.
”Når utlåtande från Riksstånd till Utskott återremitteras, bor Ståndets Secreterare alla Anmärkningarna pundvis och i korthet sammanfatta, jemte hufvud säl lfa skålen derför, och med uppgift af de Ledamoters namn, som anmärkningarna fr ernit ålit elter bitrådt hvilket allt, genom just er a dt Protoco/lsUtdrag, meddeles Utskottet, då likväl StånäsLedamot må ega att sin sars ilda menius 1 utförlighet bifoga, såsom i 57 §. stadgadt år.” 6:0 52 Jf. erhåller följande ändrade Redaction:
Utaf aila Memorial och Anföranden, som äro af egenskap att till något Riksens Ständers Utskott remitteras, skola till Ståndet ingifvas Två Exemplar, hvaraf det ena stadnar vid Protocollet, och det andra till Utskottet afgår.
Begåres communication med de öfriga Stånden afl emu as dessutom Tre exemplar, för att dem tillställas? 7:0
Uti första momentet af 57 §. skulle, i Stället för orden: ”hvilket må Ståndets beslut Constitutions Utskottets Bctänkanden.
233 beslut åtfölja, intagas denna mening: ”hvilket må MedStånden tillställ as, enär han de för cvmmunicationen och Protocollet nödiga Exemplaren deraf till Secreteraren aflemnarf Stockholm den 6 September 1823.
Ankom den ao September 1825.
Memorial till Riksens Ständer, med föreslående nf tillägg i 14 §. af Instruction för Justitieombudsmannen.
Genom särskildta Protocolls Utdrag , hvaraf det sista ankommit den 18 nästliden Augusti, hafva högvördige PrästeStåndet, Wällofl.
BorgareStåndet och Hedervärda BondeStåndet anmodat ConstitutionsUtskottet, att i 14 Jf. af Instructionen för Riksens Ständers JustitiasOmbudsman föreslå det tillägg att han måtte, dels vid Bihang till R. S. Fröt. tydje Sami. 30 234 Constitutions- Utskottets betänkandcn. hvarje Riksdags början till ConstitutionsUtskottet inlemna jemte de öfver hans Embetsförvaltning sedan förra Riksdagen hållna Diarier, äfven sin Embets-berättelse, för att af Utskottet granskas, i hvad som icke tillhör LagUtskottets befattning, och dels för RiksensSländer, då han uppgifver hvilka af Deras vid sednast förflutna Riksdag fattade beslut och framförda hemställningar af Konungen gillats, utfärdats och till verkställighet befordrats , tillika anmäla dem, som icke blifvit i underdåninhet föredragna eller i Nåder afgjorda.
Regeringsformen, JustittiaeOmbudsmannen hufvudsakligen åligger att vaka öfver Lagarnas efterlefnad och åtala Domares Embetsfel, samt då, enligt 100 §., hans allmänna redogörelse ä ger till väsenteligt föremål att utreda Lagstiftningens tillsånd, — ämnen, hvilka synbart närmare ingå i Lag-Utskottets befatning än i Constitutions-Utskottets, som egenteligen fått sig uppdraget, att granska Grundlagarna och Stats-Rådets Protocoll, tror, för sin del, Utskottet det vara tjenligast att, ej mindre JustitiasOmbudsmannens
Embetsberättelse i det hela, än ock hans Diarier och Registratur, hvilka sednare handlingar, ehuru af juridisk egen* Constitutions-Ustkottets bctänkanden.
235 skap, hittils, i följd af 1815 §rs Riksdagsbeslut, omedelbarligen aflemnats till ConstitutiosUtskottet, må hädanefter ingifvas till RiksensStander, för att derifrån hänvisas till LagUtskottets granskning och utlåtande.
Under hopp att Riksens Höglofl.
Ständer torde täckas gilla dessa Utskottets åsigter, får, med iaktagande för öfrigt af hvad Remisserna innehålla, Utskottet vördsamligen föreslå, att, vid slutet af 14 j)- i JustitiasOmbudsmannens instruction, följande tillägg måtte, såsom ett nytt moment införas: "
Just it ia-Ombudsmannens ofvannämnda redogörelse samt årliga berättelser böra genast vid Riksdagens början ingifvas, får att i tid kunna forvisas till granskning af Lagutskottet, dit jemväl, i enahanda ändamål, hans EvibetsDiarier och Registratur inlemnes; skolandes dessutom justitieombudsmannen, dä han får Riksens Ständer anmäler, hvilka af deras beslut och framställgar af Konungen bifallits och utfärdadts, tillika särskilt upptaga dem, som icke b lif - 256 Con sti tudor, s- Utskottets betänkanden. vit i underdånighet föredragna eller i Artider af gjorda."
Stockholm den 6 September 1823, N o 50.
Ankom flen £0 September iQ23« Memorial till Riksens Ständer, med förslag till ändring i 35 £. Riksdagsordningen.
I sammanhang med det utlåtande, som tinder denna dag Cunstitutions-Utskottet afgifvit rörande ett tillägg i 14. §. af Instructioner för Riksens Ständers JustitiaaOmbudsman, och då nödigt synes att, om granskningen af hans allmänna redogörelse, med åtföljande handlingar uppdrages Riksens >tänders Lagutskott, en sådan Utskottets ytterligare befattning må i Grundlagen stadgas, får, till den i Regeringsformen anvisade åtgärd, ConstitutionsUtskottet vördsamligen föreslå att senare Mo - ConstitntionsUtskottets Betänkanden. 237 roentet i 35 §.
Riksdagsordningen kunde erhålla följande ändrade ordalydelse: ”Lagutskottet tillkommer ock att granska Justitia: - Ombudsmannens vid hvarje Riksdag af gifvande allmanna redogörelse samt ärliga berättelser, äfvensom hans Embete Dinner och Registratur."
Ankom den 23 September 1Ö23.
Memorial till Riksens Ständer, med föreslående af tillägg i 7 mom. 1 §. och 4 mom. 2 Jf. Iryckfrihets-Förordtiingen.
Enär det stadgande i 7 mom. l §.
Tryckfrihetsförordningen, jemväl i 7 mom. 4 §. åberopadt, enligt hvilket Utgifvare af Dagblad och Periodiska skrifter äro ensame underkastade författare ansvar, synes i 238 Constitutions Utskottets Betänkanclen. så måtto obilligt, att, då Publique Autoriteter äga rätt att i vissa Allmänna Tidningar få sina kungörelser införde, Utgivaren, som ej kan vägra Annoncens emottagande, likväl måste, i händelse dess innehåll föranleder lagligt åtal, framträde såsom svarande Part och plikta för hvad han ej brutit, har, till beredande af någon lämplig rättelse härutinnan, hvars nödvändighet öfver flera inträffade fall vitsordat, ConstitutiosUtskottet trott sig böra, för Grundlagsenlig åtgärd, vördsamligen underställa RiksensStänder det förslag att i 4 mom. 2 §.
Tryckfrihetsförordningen må, efter orden : “Embets- och Tjenstemäns Relationer, Memorial och Embetsbref,“ tilläggas “Samt Kungörelser,“ och i 7 morn1 V% näst efter orden: “i afseende på ansvaret", inflyta följande Mellanmening: “utom hvad de i 4 mom. 2 JT. om förmälda allmänna Embets - handlingar b.'träff ar.“ 111. m.
Constitutions Utskottets Betänkanden 239 N o 52.
Anborn den 2.3 September 1(323.
Memorial till Riks erit Ständer, med förslag till ändring i 63 §.