Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Revisorerne hafva alltså, enär Stats-Verket sålunda blifvit belastadt med en Pensionair, hvilken, efter anförde grunder, icke bordt af dess Medel erhålla understöd, ansett sig dessheldre böra sådant hos Riksens Högloft.
Ständer anmäla, som det icke eller synes instämma med det af Kongl. Majit i Nåder vidtagne beslut, att Räkenskaperne och Redovisningen för Hospitals- och Lazaretts-Inrättningarnes Fonder ej måga af Riksens Ständer eller deras Revisorer granskas, på den grund, Riksens Ständers att desse Fonder icke skulle tillhöra Statens allmänna Medel.
Likaledes hafva Revisorerne funnit, att af behållne Besparingar på Femte Hufvud-Titteln för år 1819 •—• /\Ö2 R:dr 24 sk., för 1820 —- ia5 R:dr och för 1821 — 889 R:dr 5 sk., samt A sistnämnde års Allmänna IndragningsSlat 5,201 R:dr 41 sk. 3 r:st blifvit öfverförde till Tredje Hufvud-Titteln, att för Militaire— behof vara att tillgå; hvilken öfverflyltning skall hafva grundat sig derå, att sedan Riksens Ständer i underdånig Skrifvelse den 29 Junii 1812 tilläde Kongl. Maj:t fri disposition af alla Öfverskott och Besparingar på Statsmedlen, bade, i den underdåniga Skrifvelse af den a5 Junii 1815, hvarigenom detta ändrades och dispositionen inskränktes till 200,000 R:dr, likasom uti Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse af den 23 Maji 1818, angående en lika dispositionsrätt till 233,333 R:dr 16 sk., endast Öfverskottsmedlen blifvit nämnde.
Men då, efter Revisorernes tanka, den i Riksdagsbelutet af den 2 Maji 1810 stadgade allmänna grund för Stats-Verkets Förvaltning, enligt hvilken Kongl. Maj:t eger disponera besparingar lill sådane behof, som med hvarje Ilul vudTittels föremål instämma, deremot icke medgifver, att Medel från en Hufvud-Tittel användas för ökade behof under en annan, utan hvad som icke erfordras för utgifter under Titteln,bÖr likmätigt io§. i berörde Riksdagsbeslut, så väl som Öfverskottsmedlen afleve - Revisorers Berättelse. 5o3 reras till Riksgälds-Contoiret; anse sig Revisorerne böra hemställa till Riksens Höglofl.
Ständer, om icke vid berörde förhållande, en förklaring af rätta tillämpningen utaf föreskrifterne härutinnan må böra meddelas till framtida efterrättelse.
Vid dispositionerne på Åttonde HufvudTitteln, innefattande anslagen för Allmänna och Extra Utgifter, hafva Revisorerne funnit, huruledes år 1819 en Summa af 3667 R:dr i a sk. och år 1820 *—< 3^54 R:dr 4® sk* blifvit utbetalde, i följd af Kongl. Maj:ts Nådiga befallningar, till särskilde utgifter, såsom Arfvode åt Cours-Controlleurerne i Stockholm och Götheborg, m. m. samt uppförde att utgå af Hufvud-Tittelns besparingar; men som några besparingar å denne Hufvud-Tittels anslagssumma på det hela icke uppkommit, utan Tittelns utgifter sammanräknade, öfverstigit tillgången, så att Öfverskotten å Inkomst-Tittlarne måst till godtgörande af bristerne anlitas, för 1819 med 104.4^9 R.’dr 3i sk, 10 r:st. och för 1820 till belopp af 135,115 R:dr 36 sk, 2 r:st., i följd hvaraf förenämnde utbetalningar å förmodade besparingar i sjelfva Verket belastat Öfverskottsmedlen ; hafva Revisorerne ansett sig böra sådant anmäla, till den åtgärd som Riksens Högloflige Stander finna lämpelig.
Ständer, i anledning af deras år 1817 samlade Revisorers an* 5o4 Riksens'
Ständers målan, huruledes Nionde IIufvud-Tittelns lil!
Jordbrukets, Handelns och Näringarnes understöd anslagne Summa af 100,000 R:dr, blifvit af Kongl. Maj:t i
Nåder disponerad äfven såsom Lån, till belopp för den förflutna tiden af omkring n8,5oo R:dr, samt uppå Revisorernes tillika gjorde hemställan, om ett närmare bestämmande af grunderne för dispositionen af denne Tittels tillgång, 1 underdånig Skrifvelse den i3 Junii 1818 yttrat, det Riksens Ständer ansågo föremålet för dessa Medel icke vara, att de samma egentligen måga användas och förräntas till enskildta
Lån eller åt Fastighetsegare, för hvilka
Lån äro beredde i Riksens Ständers Bank, utan att de deremot böra användas till understöd för utförande af sådane allmänna företag, som kräfva uppmuntran och bidrag, antingen såsom gåfvor eller räntefria
Lån, allt efter hvad Kongl. Maj:t i Nåder pröfvade ornständigheterne föranleda j hvarvid, till nödig upplysning och säkerhet för Medlens användande till deras behöriga ändamål, borde iagttagas, de af Riksens Ständer gifne föreskrifter om Länens MushållsSällskaps, Landshöfdingens i orten, vederbörande Magistrats eller ock Kongl.
CommerceCollegii hörande i de särskildta fall, der Lån eller understöd, antingen för Jordbruk, Handel eller Fabriksrörelse ifrågakomme, samt att det öfverskott, som för ett löpande år kunde å Titteln uppkomma, borde, enligt grunderne för Stats-YerksfÖrvaltningen, betraktas såsom besparing och dermed, efter den för hvarje räkenskaps afslutande faststälda tid dörfaras, Revisorers Berättelse.
5o5 lika som med besparingarne på öfriga HufvudTitlar: så har Kongl. Majrt i Nådig Skrifvelse till Dess och Rikets Stats-Contoir, af den 23 Januarii 1819, förklarat, det Kongl. Majrt i Nåder funnit, hvad Riksens Ständer i omförmälde skrifvelse i underdånighet anfördt och hemstäldt, icke kunna annorlunda anses, än sorn underdåniga önskningar i sådane ämnen, som likmätigt 89 och 90 §§ i Regerings-Formen på Kongl. Majrts Egen Nådiga pröfning bero och ej eller vara af den beskaffenhet, att det kunde föranleda till något beslut, medförande rubbning eller inskränkning uti den Kongl. Majrt, enligt 10 §. af Riksdags-beslutet den 2 Maji 1810, tillkommande rätt, att inom nämnde Tittels föremål disponera ifrågavarande medel, om hvilkas användande Kongl. Majrt ville dädanefter som dittills efter omständigheterne förordna, på sätt Kongl, Majrt funne mest lämpligt; äfvensom att Kongl. Majrt funne ändamålet af berörde Hufvud-Tittels anslag fordra, att hvad af dess tillgång så väl genom inbetalningar å de utlånade medlen, som på den årliga anslagssumman för ett år kunde vara odisponeradt, bör till det påföljande året öfverflyttas, för att mot behörig redovisning kunna användas för de behof, hvartill dessa medel äro ämnade, och hvilken ordning i anseende till samma medels förvaltning, således bör äfven för framtiden iakttagas.
Då Riksens Ständers ofvanupptagne underdåniga yttrande och dervid fogade föreskrifter, om Nionde Iiufyud-Tittelns anslags» 5o6 Miksefis Ständers summa likväl, efter Revisorernes tanka, må anses utgöra ett närmare bestämmande af den i io §. af 1810 års Riksdagsbeslut stadgade generella grund för dessa Statsmedels disposition och hvilket bestämmande ej svnes strida mot Regeringsformens 89 och 90 §§. samt dess mindre lärer kunna till sin verkan förkastas, i följd af åberopade stadgande uti 1810 års Riksdagsbeslut, som detsamma, i fråga om de öfriga Hufvud-Titlarnes Besparingar, icke medgifver deras öfverförande ifrån det ena året till det andra, utan innehåller, att hvad som af Besparingarne återstode, borde användas till afbetalning på Rikets gäld, hafva Revisorerne förthy ansett sig böra till Riksens Högh Ständers vidare åtgärd anmäla hvad sålunda förekommit, och att, i följd af Kongl, Maj:ts Nådiga förklarande, Besparingarne å Nionde Hufvud-Titteln , för de ifrågavarande åren 1819 och 1820 blifvit från det ena året till det andra reserverade.
Som, i afseende på dispositionerne af Statsmedlen, förekommit, att, utom den summa af 90,000 R:dr om året, hvilken af Riksens Ständer vid 1809 och 1810 årens Riksdag anslogs att utgå i Hamburger Banco under andra Hufvud-Titteln till aflöning m. m. för Ministrarne vid Utrikes Hof, åtskillige utbetalningar i samma myntsort blifvit efter Kongl. Maj:ts Nådiga befallning verkstälde, dels under Åttonde Hufvud-Titteln å anslaget till Extra Utgifter, för Cabinetts-Cassans med flere behof, dels ock under andre Hufvud-Titlar samt Allmänna Revisorers Berättelse. 507 Indragnings - Staten j så hafva Revisorerne ansett sig Lora söka närmare upplysning, om grunderne för sistnämnde dispositioner, hvarvid Revisorerne inhemtat, att vid Statsregleringen år 1810 beräknades Stats-Yerkets inkomst af Sjö-Tulls-Uppbörden, deruti Vexlar egentligen inflyta, till en summa i Svenskt Banco af 835,349 R:dr i4 sk. 5 r:st., och förordnades uti 2 Art. 3 §. af Reglementet för Riksens Ständers Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret, att alla genom Sjö-Tulls-Uppbörden inflytande
Yexlar korame att aflemnas till Riksgälds-Contoiret, emot ersättning efter den Cours, hvartill Vexlarne i Uppbörden blifvit emottagne, deremot Riksgälds Contoiret borde biträda Stats-Yerket med Vexlar, till ett belopp af högst i5o,ooo R:dr Hamburger Banco, emot ersättning i Svenskt mynt, med beräknande af samma Cours, hvartill Riksgälds-Contoiret fått inlösa Sjö-Tulls-Vexlarne, och täcktes Kongl.
Majit, uppå Fullmägliges i RiksgäldsContoiret underdåniga hemställan, dertill lemna Nådigt bifall, enligt skrifvelse till Kongl. Stats-Contoiret af den 16 Julii i8ro.
— Men vid 1812 års Urtima Riksdag, blef omförmäldte förordnande ändradt, genom det i Reglementet för Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret då införde stadgande, i 3 Art. 3 , att hvad som öfverblefve på de genom Uppbörden af Stora Sjö-Tullen för utgående varor inflytande Vexlar, sedan Stats-Verkets behof af Utländskt mynt, till högst i5o,ooo R:dr Hamburger
Banco, dei med blifvit fyllde, komme att aflemnas till Riksgälds-Contoiret, mot 5o8 Riksens Ständers ersättning efter enahanda Cours, hvartill desse Vexlar i Uppbörden blifvit emottagne; i följd hvaraf Kongl. Majrt i Nåder ansett samt genom Skrifvelse till Dess och Rikets StatsContoir den 29 No v. 1815 förklarat, det af Kongl. Maj:ts godtfinnande bero, att i Vexlar disponera ej mindre 90,000 Hamburger Banco för Minister-Statens aflöning m. m. än ock 60,000 R:dr samma myntsort för de utbetalningar å fremmande ort eller i Utländskt mynt, som kunna förekomma under Riks-Statens Åttonde Hufvud-Tittel, till Resekostnader, Eqviperings-penningar, Courir-omkostnader och presenter för diplomatiska föremål, såsom ock på Tredje Hufvud-Titteln till upphandling, å Utrikes orter, af Hampa, Ekevirke och andra krigsförnödenheter, samt på Sjette Titteln till Resepensioner åt Konstnärer och så vidare; hvaremot likväl Riksens Ständer vid sista Riksdagen, genom deras underdåniga skrifvelse den 26 Junii 1818, angående Statsregleringen och den då förrättade Revision af 1816 års Räkenskaper erinrade, det högre belopp än 90,000 R:dr i Hamburger Banco icke bordt, utan tillägg af Coursförhöjning, afföras j Räkenskaperne.
Häraf hafva Revisorerne ansett följa, att ofvanberörde uti Reglementet för RiksgäldsContoirets Fullmägtige vid 1810 och 1812 årens Riksdagar införde och i de vid sednare Riksdagar meddeldte Reglementen uteslutna föreskrifter, om det belopp i Vexlar, som Kongl. Maj:t Revisorers Berättelse. skulle ega att använda, hade afseende endast på tillgången af Utländskt mynt för Statsutgifterne å fremmande ort, men att för öfrigt ej finnes bestämdt, det större del af de dervid upptagne i5o,ooo R:dr Hamburger Banco, än de 90,000 R:dr som för Minister-Staten blifvit under Riks-Statens 2:dra Hufvud-Tittel specielt anslagne att utgå i berörde myntsort, må, vid utgifters bestridande afföras i Räkenskaperne, på lika sätt eller al pari med Svenskt Banco, utan synes allt hvad derutöfver i Hamburger Banco anordnas, böra beräknas med tillägg af gångbar Coursförhöjning, emedan, då anslagen för alla öfriga utgifter, ehvad de In- eller Utrikes skola bestridas, icke i annat än sistnämnde myntslag finnas utsatte, den disposition af Hamburger Banco i stället för Svenskt, som utöfver 90,000 R:dr sker efter 48 sk.
Riksdalern, verkar derhän, att utgifterne under Titlarne i Svenskt Banco öfverstiga anslagen och i samma mån minska öfverskotten å Stats-Intraden af Sjö-Tullen, hvilket i så måtto finnes hafva inträffat för de ifrågavarande åren, som, efter hvad Räkenskaperne visa, år 1819 under 5:te och 8:de Hufvud-Titlarne samt Allmänna IndragningsStaten utgått 27,760 R:dr 5 sk. 3 r:st.
Banco, hvarå skillnaden emellan pari och Medel-Coursen för året u 6r sk. per R:dr Hamb.
Banco utgjort 35,278 R:dr 22 sk. 8 r:st, och liKaledes för år 1820 under nyssberörde, samt Tredje Hufvud-Titteln och Allmänna Indragnings-Staten 52,962 R:dr 2 sk. 8 r:st., derå sådan Goursskillnad « 62 sk., belupit till 5 io Miks ens Ständers 68,4*0
R'dr 29 sk* 6 rist., eller tillsammans för begge åren 103,689 R:dr 4 sk. 2 rist; vid hvilket förhållande Revisorerne få sådant allt hos Riksens Höglofl.
Ständer anmäla, i afseende på det närmare bestämmande, huru härmed för framtiden bör förhållas, som sålunda finnes nödigt.
Enligt skrifvelse till Kongl. Stats-Contoiret af den 22 April 1819, hade Kongl. Majit i Nåder tillåtit Kongl. Bergs - Collegium, att under den tid En af dess Ledamöter vore sysselsatt i en af Kongl. Majit förordnad Committé, till granskande af Oeconomiska Författningar» ne, fä tili • biträde adjungera Bergmästaren A:- essoren C. N. Arvidsson och dervid tillagt honom årligt arfvode af 2.Ö0 Rldr, att utgå af öfversko!tsmedlen på Stats-Verkets Intrader; i anledning hvaraf Revisorerne inhemtat, det Riksens Ständer, i underdånig Skrifvelse den 10 Julii 1818, till aflöning och öfrige utgifter för den Committé, som komme att företaga utarbetandet af ett förslag till reglerande af Civile Ämbets-Verken m. m., anvisade det vid 1812 års Riksdag gjorde anslag, af 3ooo Rldr på Allmänna Indragnings-Stalen, till kostnadernas bestridande för en Commille, till öfverseende af Rikets Oeconomiska Författningar, med rättighet för Kongl.
Majit, att derutöfver af öfverskotterne på Statsinkomsterile förskjuta, hvad som för ändamålet kan erfordras.
Men efter hvad Revisorerne tillika utrönt, vöre af detta anslag i behåll till år 1819-^.3,448 R:t^r Revisorers Berättelse. 5n 16 sk., och till år 1821 •— 1800 R:dr 4 sk., hvarföre ock, då den i ofvanberörde måtto skedde disposition å Öfverskottsmedlen egt sammanhang med föremålet för omförmäldte anslag, densamma synes icke hafva varit nödig eller enlig med Riksens Ständers anförde begifvande; hvilket Revisorerne skolat anmärka.
Enär Kongl. Majrts, på Riksens Ständers Underdåniga hemställan, den 3 December 1810 utfärdade Nådiga Förordning, angående hvad iagttagas bör vid Kungsgårdars bortåt renderande, i 3 mom. stadgar, alt Gårdarnes Afvel, Åker och Körredskap böra för Kronans räkning genom Auction försäljas, men Revisorerne hafva, af Kongl. Majrts till Dess och Rikets Kammar-Collegium samt Slats-Contoir den i5 Febr. 1819 aflåtne Nådiga Bref, inhemtat, det Kongl. Majrt, på ansökning af Herr Presidenten och Commendeuren af Kongl. Nordstjerne-Orden Friherre Salomon Löfvensköld, såsom Arrende-innehafvare af Sundbyholms och Ribbingelunds Kungsgårdar i Södermanland, täckts i Nåder tillåta, det Herr Friherren och Presidenten finge, emot erläggande af 8 tunnor spannmål årligen, hälften Råg och hälften Korn, mottaga och under Arrendetiden begagna det Inventarium af Kreatur, som derstädes funnes; hafva väl Revisorerne ansedt sig icke kunna undgå, att hos Riksens Höglofl.
Ständer anmäla detta undantag från ofvanåberopade Nådiga Författnings ovillkorliga stad - 5l2 Riksens Ständers gande, roen hvarvid Revisorerne tillika bordt upplysa, huruledes Högstberörde
Nådiga tillstånd finnes vara grundadt derpå, att de vid nämnde Kungsgårdar befintlige
Inventarier icke blifvit för Kongl. Majrts och Kronans räkning inköpte eller anskaffade, utan under vissa vilkor af framlidne Jungfru E. J. Fahlström afstådde, för att efter hennes död tillfalla berörde Kungsgårdar, såsom ett evärdeligt Inventarium, hvilket förordnande blifvit genom Kongl. Brefvet den 3o September gil— ladt och faststäldt samt Inventarierne i följd deraf, till de sedermera blefne Arrendatorerne aflemnade; i anseende hvartill Kongl. Maj:t ock funnit föreskriften i ofvanåberopade Kongl.
Författning, rörande försäljning af de Kungsgårdarne tillhörige Inventarier, icke lägga hinder i vägen för Kongl. Maj:t, att om de nu ifrågavarande Inventarierne på det sätt förut skedt förordna, samt enär tillika Kongl. Maj:ts och Kronans förmån vore mera förvarad, derigenom, att Inventarierne blefve Arrendatorn lemnade, mot den erbjudne årliga afgiften, än om de på Auction försåldes, velat dertill såsom ofvanberördt är bifalla, med vilkor för öfrigt att desse Inventarier vid Arrendets slut, jemlikt 7 §• i Kongl.
Kungörelsen den 17 December 17gg, återställas i lika samt snarare yngre och bättre stånd, än de emottogos; hvilka särskildte förhållanden äfven synas
Revisorerne hafva skäligen föranledt ett sådant undantag från Författningens stadgande.
Genom Revisorers Berättelse. 5i3 Genom Skrifvelse till Kong], Stats-Contoiret af den a3 Januarii 1819, har Kongl, Maj:t i Nåder, med afseende å framlidne En af Piikets Iierrar, Generalen m. m.
Herr Grefve Adlercreutz s utmärkta förtjenster och de Lehöf va 11 de omständigheter, hvaruti hans efterlemnade Enka, Fru Grefvinnan Adlercreutz> född von Engeström, sig befunne, tillagt henne, intilldess vid nästa Riksdag fråga om en lämplig Pension, för hemäldta Fru Grefvinnan, kunde till Riksens Ständers behjertande framställas, ett årligt understöd af i,5oo R:dr Banco, att utgå från och med 1819 års början af Besparingarne å Rikets Allmänna Indragnings-Stat; och har Kongl» Maj:t, likmätigt Nådigt Bref den 3 Februarii samma år, uppå vice Presidenten Walléns Enkas A- C. Beckmans i underdånighet gjorde anmälan, det hon, som då öfverrest till Finland, beslutit att der qvarblifva, i anseende till det understöd, som af Hans Maj:t Ryska Kejsaren blifvit åt henne anslaget, väl i Nåder förklarat det, under den 29 September föregående året fattade beslut örn Pension för Enke-Fru Wallén komma att förfalla , men derjemte ock för att äfven vid detta förhållande lemna henne ett vedermäle af Kongl» Majtts Nådiga uppmärksamhet , å de utmärkte förtjenster som. hennes aflidne
Man, enligt de honom meddeldte hedrande vittnesbörd, ådagalagt i Kongl. Maj:ts och Piikets tjenst, velat tillägga henne såsom resekostnads-ersättning, en oafkortad gratifikation af 5oo R:dr, att utgå af Allmän3 Sami. 33 Riksens Stihl elers na Indraguings-Statens Besparingar, i följd hvaraf desse understöd ock blifvit från Kongl» Stats - Contoiret, utaf sådane besparingar, utbetaldte» På sätt, vid den år 1820 förrättade gransk» ningen af Stats-Verkets förvaltning, aiimärktes i afseende på dylika dispositioner å Allmänna Indragliings-Staten, och jemlikt Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse den 10 April 1810, rörande den då verkställde Stats - Regleringen, hafva Revisorerne trodt, att med ändamålet af denne Stat, derå de Aflöningar eller Pensioner uppfördes, som vid innehafvarnes afgång borde ovilkorligen besparas, icke står att förena, det sådane nya Pensioner eller gratificationer måga deruppå anvisas, heldst Riksens Ständer i berörde stadgande icke medgifvit annat undantag, än att de Ämbets- och Tjenstemän på Rikets Stat, som efter uppnådd 70 års ålder taga afsked, måga å Indrugnings-Staten öfverflyttas till sine Löners åtnjutande; i anseende hvartill och enär för de Ämbets- och Tjenstemäns Enkor eller oförsörjda Barn, hvilka finnas till understöd berättigade, medel aro anslagne under 7:de Hufvud-Titteln, Revisorerne ansett sig böra hos Riksens HÖglofl.
Ständer anmäla omförmäldte, å Indragnings-Statens Besparingar, skedde dispositioner.
Revisorers Berättelse. 5i5 Uppå de år 1817 samlade Revisorers derom gjorda hemställan » anhöllo Riksens Ständer, i deras underdåniga Skrifvelse den i3 Junii 1818, det Kongl, Maj:t, till ordning och säkerhet i förvaltningen af Stats-Verkets tillgångar, täcktes, i de till Kongl, Stats-Contoiret aflåtande Bref, om utbetalningar, föreskrifva å hvilken Stat och Tittel de skola utgå.
Då likväl i några, genom Kongl, Maj;ts Krigs-Expedition sedermera afgångne Bref, såsom under den 9 Februarii r 819, angående ersättning för några under sista krig förlorade UnderOllicers-Hästar vid dåvarande Cederström^,ka IIussar-Regementet, samt den 28 derpå följde April, rörande Resekoslnads-ersättning till General-Majoren, Friherre von Otter, och Majoren Grefve von Rosen, under deras resor i Norrige, sådan föreskrift icke varit bestämdt meddelad, Revisorerne till Riksens Höglofl.
Ständer öfverlemna, om icke förenämnde underdåniga anhållan må, i afseende på angelägenheten af berörde fullständighet i foreskrifterne, förnyas.
I frågan om verkställigheten af en RiksHufvudbok, hafva Revisorerne inhemtat, att, sedan Bokslut efter de uppgifne tvänne särskilda methoder blifvit författade och aflemnade till 1820 års Revisorer, hvilka uti deras Berättelse den i5 December berörde år, deröfver afgåfvo yttrande, med tillstyrkan, att det utaf Kongl.
Stats-Contoiret pi ojecterade, måtte till efterföljd antagas; dervid Revisorer - 5i6 Riksens Ständers ne likväl förutsatte, att enligt Riksens Sliinclers hemställan i underdånig Skrifvelse den 25 Junii 1818,Kongl.
Kammar-Collegii och Kongl.
Kammar-Rättens utlåtanden icke dess mindre skulle infordras, i afseende på ärendets slutliga pröfning och afgörande vid nästa Riksdag, äfvensom Revisorerne föreslogo åtskillige tillägg i samma Bokslutsmethod, hvarigenom arbetet kunde erhålla en ännu större omfattning och fullständighet i statistiskt hänseende; så har icke allenast gemensamt yttrande utaf Kongl.
Kammar-Collegitim och Kongl. StatsContoiret samt Kongl. Kammar-Rätten häröfver, jemte den i sammanhang med det andra förslaget till Riks-IIufvud-Bok stående frågan, om ändring i formen och tiden för Landsoch Militie-Räkenskapernes afslutande, blifvit den 9 Febr. 1821 afgifvet, utan ock Kongl.
Kammar-Collegii och Kongl. Kammar-Rättens utlåtande, angående omförmäldte begge
Boksluts företräde sins emellan i syftemål och form, blifvit infordradt och under den 6 derpåföljde Junii aflemnadt, hvaruti desse tvänne Ämbetsverk, med åberopande af hvad 1820 års Revisorer anfört, om beskaffenheten af de särskilda methoderne, yttrat: huruledes det ge nom Kongl.
Stats-Contoirets försorg författade Rikshufvudboksslut utmärkte en Ökad förtjenst deri, att då detsamma upptoge och. redovisade, jemte den del af Kronouppbörden som tillhörer Stats-Verket, äfven den del deraf, som till andra Verk ingår, tillika med afkortningar- och dispositioner både utom och efter Stat, vunnes också dermed den stora nytta, att Revisorers Berättelse. 517 levereringar och påföringar olika Verk emellan, som, i anseende till förvaltning och redovisning ej hafva något gemensamt, här på ett ställe blifva controllerade; oeh som af den i Revisorernes Berättelse framställde sanna jemförelse emellan dessa särskilda Riks-Hufvudböcker, klarligen inhemtats, att den efter Kongl. Stats-Contoirets förslag upprättade RiksIlufvudboken, i afseende på ej mindre fullständigheten, hastigheten och säkerheten, som utgjorde syftemålet, än på fattligheten för Ögat och begreppet samt uppställningens enkelhet, hvilken utmärkte formens fördelaktighet, blifvit bragt till behörig fullständighet; så ansågo Kongl.
Kammar - Collegium och Kongl. Kammar-Rätten den genom Kongl. Stats-Contoirets försorg författade Riks-Hufvudbok, för år i8i5, icke allenast företrädesvis, utan äfven i möjligaste måtto svara mot Riksens Ständers härmed åsyftade ändamål, samt till den grad närma sig fullständigheten af hvad i Räkenskaps väg kan väntas, att, då blott den förändring gjordes, att alla Intrader in natura, som deri finnas upptagne efter Kronovärdi, blefve redovisade till deras belopp, förvandladt efter Markegång, föga mer återstode att önska af livad som skäligen bör tillhöra en Riks-Hufvudbok, hvars gräns och omfattning, till undgående af förblandning och förvillelse, borde inskränka sig till upptagande och redovisande af alla de till penningar eller persedlar bestämde räntor eller andra onera, som directe eller indirecte bidraga till fyllande af Statsanslaget.
Alla bestämda bidrag af Staten, såsom 5i8 Riksens Ständers afgifterne till Clereciet, Indeldta Armeens Nummerkarlars underhåll, Skjutsningstungan, Väghållningen, Allmänna Byggnaders och Broars underhåll, Städernes Landet påliggande, lill deras värdebelopp hittills okände skyldigheter, borde väl äfven i penningar eller vissa persedlar uppskattas och beräknas, då man ville fullkomna den statistiska tafla, hvilken skall utvisa så väl Statens hela börda, som i hvilken mån den belastar hvarje person, Corporation eller egendom uti ett mer eller mindre rättvist förhållande; men ehvad denne utsträckning af statistisk upplysning inginge i Riksens Ständers önskan eller icke, funno Kongl.