Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Prot. 1859 f 1860.
4 Sami. 1 Afd. 2 band. 25 Haft. 6 42 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 152. sänd skrift f. d. Kronofogden i Torneå fögderi af nämnde län, Kommissions-landtmätaren och Riddaren af Kongl. Wasa-orden H. W. Hackzell, hvilken den 12 Januari 1855 undfått nådigt afsked från berörde kronofogde-svssla med pension å allmänna Indragnings-staten till det då för Kronofogden bestämda belopp af 800 R:dr B:ko, i underdånighet anhållit, det Kongl.
Maj:t måtte täckas att, jemte beviljande af nådigt afsked från den kommissions-laudtinätare-befattning, sökanden ännu innehade, antingen tillägga honom pension å nyssnämnda stat till det belopp af 900 R:dr R:mt, som numera blifvit för Kommissions-landtmätare.bestämdt, med tillstånd för honom att derjemte bibehålla den redan erhållna kronofogde-pensionen, eller ock, om sådant icke kunde cga rum, i nåder förhöja sistnämnde pension till det belopp af 2,000 R:dr, som, enligt Rikets sednast församlade Ständers beslut, numera, under stadgade vilkor, tilldelas afskedstagande Kronofogdar; till stöd för hvilken ansökning blifvit i underdånighet anfördt, att sökanden, född den 8 Februari 1789, således numera uppnått 71 års ålder samt att, sedan 1811, då han i Augusti månad till Auskultant vid Landtmäteriet antogs, eller mera än 48 år, varit i Statens tjenst anställd, hvarunder han blifvit år 1816 förordnad till extra Landtmätare i Norrbottens län, 1819 utnämnd till Kommissions-landtmätare och 1821 till Häradsskrifvare i Torneå fögderi samt år 1850 konstituerad till Kronofogde derstädes; att, på sätt den ingifna tjensteförteckningen dessutom gåfve vid handen, Hackzell jemväl under den tid han innehaft häradsskrifvare-tjenst, varit förordnad att bestrida landtmäteri-sysslor, samt sednast år 1858, eller sedan han lemnat kronofogde-befattningen, efter förordnande verkställt en landtmäteriförrättning; att sökanden, till följd af aftagande kroppskrafter och bruten helsa, ej mera förmådde lägga verksam hand vid göromålen, samt slutligen att han, med knappa löneinkomster, haft en talrik familj att underhålla, hvaraf ännu tvänne döttrar vore oförsörjda; vitsordande Kongl. Majus Befallningshafvande, att Hackzell under sin långvariga tjenstetid med mycken flit oeh duglighet uträttat de honom anförtrodda värf, hvarföre Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ansett sig ega full anledning att ansökningen förorda; åtminstone såvida att sökanden måtte komma i åtnjutande af förhöjd pension såsom Kronofogde.
Till följd af erhållen nådig remiss å berörde ansökning hade Kongl.
Majis och Rikets Stats-kontor, jemte öfverlemnande af Öfver-direktörens vid Landtmäteriet i ämnet infordrade underdåniga yttrande, deruti bemälde
Öfver-direktör förordat den underdåniga ansökningen, i underdånighet anfört, att hvad anginge Hackzells anhållan att, med bibehållande af sin kronofogde-pension, undfå pension äfven såsom Kommissions-landtmätare, så enär, enligt Stats-kontorets tanke, icke någon borde kunna för mer än en tjenst uppbära pension å allmänna Indragnings-staten, i likhet med hvad uti det nådiga Reglementet för Civil-statens Pensions-inrättning finnes för denna inrättnings delegare bestämdt föreskrifvet, samt, Stats-kontoret veterligen, tvänne pensioners uppbärande på allmänna Indragnings-staten förr icke blifvit medgifvet utom i ett enda, med det förevarande, ej fullt lika fall, nemligen då Kongl. Majit, jemlikt nådiga Brefven den 9 Februari och 4 Oktober 1855, beviljat Fxpeditions-kronofogden och Länsmannen i Selebo härad af Södermanlands län, A.
Hagberg, vid afsked från dessa befattningar, pensioner å nämnde stat för håda tjensterna och sådant hufvudsakligen på den grund, att Hagberg på samma gång innehaft och bestridt bägge nämnde beställningar och uppburit de för desamma å stat anslagna löner, äfvensom att summan af dessa pensioner ändock understege den, sorn, enligt då gällande stat, hestodes Kronofogdar, funne sig Stats-kontoret sakna skäl att å Hackzells ansökning om pension Stats-Utskottets Utlåtande N:o 152. 43 såsom Kommissions-landtmätare tillstyrka nådigt bifall; — att, beträffande sökandens alternativt gjorda underdåniga anhållan om förhöjning af hans kronofogdepension, Stats-kontoret, under antagande att det vid sistförfluten riksdag fattade beslut om förbättrade pensionsvilkor för Kronofogdar, äfvensom för andre tjenstemän, ej kunde tilläggas retroaktiv verkan, samt då en sådan tillämpning deraf, till förmån för Hackzell, utan tvifvel skulle framkalla ansökningar i enahanda syftning utaf andra tjenstemän, hvilka erhållit afsked med pension enligt förut gällande föreskrifter, ansåge sig icke heller böra understödja Hackzells i denna del gjorda anhållan; men att, för den händelse Kongl. Majk, med afseende å sökandens långa och verksamma tjenstemannabana samt den obemedlade ställning, hvaruti han med hustru och barn sig befinner, skulle anse skäl vara för handen, att uti ifrågavarande ämne, i ena eller andra hänseendet, göra nådig framställning till Rikets nu församlade Ständer, Stats-kontoret funne sig böra i underdånighet tillägga, att Hackzell uppfyllt de vilkor, som, jemlikt Kongl.
Brefvet den 25 Juni 1818, kungjordt genom Kammarkollegii cirkulär den 11 Oktober 1819, fordras för åtnjutande af pensionsrätt å allmänna Indragnings-staten.
Få de af Stats-kontoret uti förberörda Utlåtande anförda skäl, hade Kongl. Majk funnit Hackzells alternativt gjorda anhållan om förhöjning i den kronofogdepension, han redan uppbär, icke böra vinna afseende; men då af de utaf Rikets Ständer meddelade stadganden, angående pensionsrätt för landtstats-tjenstemän och för Kommissions-landtmätare, icke kunde med visshet slutas, huruvida Hackzell, hvilken samtidigt innehaft kronofogde- och kommissions-landtmätare-tjenst och år 1855 blifvit uppförd å Indragnings-stat med kronofogdelön såsom pension, borde, vid nu sökt afsked från den med lön icke försedda kommissions-landtmätare-tjensten och vid i öfrigt uppfyllda vilkor för pensions åtnjutande, anses berättigad att å nämnde stat erhålla pension äfven såsom Kommissions-landtmätare, liar Kongl. Majk, med anledning af Hackzells ansökning i sistnämnde hänseende, till Rikets Ständer i nåder öfverlcmnat att bestämma, huruvida Hackzell må varda till pension såsom Kommissions-landtmätare å allmänna Indragnings-staten uppförd.
Stats-Utskottet, som delar de af Kongl. Stats-kontoret i detta ämne uttalade åsigter, att pension å allmänna Indragnings-staten för mer än en tjenst icke bör någon beviljas, äfvensom att Rikets sednast församlade Ständers beslut om förbättrade pensionsvilkor för de liesta tjenstemän icke kan hafva retroaktiv verkan, har emellertid, med afseende å den ovanligt långa tid Kommissions-landtmätaren Hackzell varit i Statens tjenst anställd och det utmärkta sätt, hvarpå han, enligt honom meddelade vitsord, städse fullgjort sina åligganden, funnit skäligt tillstyrka, att ytterligare ett årligt understöd af 600
R:dr må åt Kommissions-landtmätaren Hackzell lör hans återstående lifstid på allmänna Indragnings-staten uppföras och tilläggas den honom förut beviljade pensionen af 1,200 R:dr. 47:o.
Uti en till Rikets Ständer den 17 November nästlidet år aflåten nådig Proposition (N:o 59) anföres, hurusom hos Kongl. Majk Landskanslisten i Gefleborgs län Johan August Hansson, som, född den 14 April 1797, 33 år innehaft berörde tjenst, i underdånighet anhållit, att, enär han, på sätt bifogadt läkarebetyg vitsordade, till följd af ett slaganfall, sedan omkring ett och ett halft år lede af lamhet i högra sidan af kroppen, hvilken sjukdom, sedermera blott obetydligt 44 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 152. förbättrad, gjorde honom oförmögen att tjcnsten vidare sköta, honom måtte varda i nåder tillagd pension för hans återstående lifstid till belopp af 500 R:dr R:mt årligen, motsvarande hans nuvarande lön på stat, å hvilken underdåniga ansökning Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länet tillstyrkt nådigt afseende, så att Hansson hlefve satt i tillfälle att, mot lönens åtnjutande på Indragnings-stat, afgå från tjensten och att den, som densamma förrättade, finge oafkortadt tillgodonjuta dermed förenade inkomster.
— Uti häröfver afgifvet underdånigt utlåtande hade Stats-kontoret, enär sökanden hvarken hunnit den lefnadsålder eller tillryggalagt den tjenstetid, som författningsenligt utgjorde vilkor för civile emhets- och tjenstemän rättighet att vid afskedstagandet undfå pension å allmänna Indragningsstaten, funnit sig icke kunna å den underdåniga ansökningen för närvarande tillstyrka nådigt bifall, men då emellertid afslag å ansökningen skulle hafva tillföljd att ifrågavarande landskanslist-tjenst ännu under flera år, eller intill dess Hansson uppnått den för pensions erhållande föreskrifna lefnads- och tjenste-åldern, komme att, såsom för närvarande, uppehållas genom vikarie, alldenstund det pensionsbelopp af 200 R:dr årligen, hvilket Hansson egde att vid afskedstagandet af Civilstatens Pensions-Inrättning uppbära, måste anses vara alltför ringa, för att han, med hustru och fern oförsörjda barn, skulle, mot åtnjutande deraf, kunna afgå från sin befattning, af hvars löneförmåner han, så länge tjenstledigheten fortfor, icke behöfde afstå mer än en fjerdedel, hade Stats-kontoret, i öfverensstämmelse med hvad i två likartade frågor, angående pension för Häradsskrifvarne C. G. B.
Jacobsson och A. J. Medelplan blifvit föreslaget, i underdånighet hemställt, att, till undvikande af de med tjenstens bestridande genom vikarie förknippade olägenheter, nådig proposition måtte till Rikets Ständer aflåtas om Hanssons förflyttande å allmänna Indragnings-staten.
Med afseende å Landskanslisten Hanssons af läkare intygade oförmögenhet, i följd af sjuklighet, att sin tjenst vidare bestrida, samt å hvad Stats-kontoret i underdånighet anfört, har Kongl. Maj:t föreslagit Rikets Ständer, att bemälde Hansson måtte förklaras berättigad att, efter erhållet afsked från landskanslist-tjensten, oaktadt han icke uppnått föreskrifven lefnads- och tjenste-ålder, å allmänna Indragnings-staten uppföras för åtnjutande af årlig pension, motsvarande landskanslist-lönen på stat, eller 500 R:dr Runt; — och får, i betraktande af hvad härvid förekommit, Utskottet tillstyrka, att denna nådiga framställning må af Rikets Ständer bifallas. 48:o. Från Ridderskapet och Adeln har Utskottet erhållit remiss å en af Grefve II. A. Taube väckt motion, deruti anföres, hurusom Förste landtmätaren i Nyköpings län Gustaf Jolian Leatz, i April månad 1858 aflidit, efter att hafva under en 34:årig tjenstemannabana cgnat hela sin tid åt ett samvetsgrannt utöfvande af sina mödosamma befattningar.
Under nära 7 år hade Leatz varit tillförordnad Förste landtmätare i det län, der han sedan under år innehaft samma tjenst på ordinarie stat, och under sin långvariga verksamhet hade
Leatz genom ordentlighet och utmärkt skicklighet gjort sig allmänt värderad af länets innevånare.
På grund häraf och då denne embetsman, oaktadt ett träget och mödosamt arbete under en lång följd af år, ej lyckats att förvärfva något till betryggande af sin familjs bergning, utan enkan deremot nödgats till borgenärernas förnöjande afträda boet, och med sex barn nu befunne sig i den mest bekymmersamma belägenhet, har motionären anhållit, det Rikets Ständer måtte bevilja henne en årlig pension af 400 R:dr R:mt, Stats-Utskottets Utlåtande N\o 152. 45
Med afseende å de af motionären sålunda anförda och genom bifogade handlingar bestyrkta förhållanden, finner Utskottet skäligt tillstyrka, att Förste Landtmätaren G. J.
Leatz’ Enka, Mathilda Charlotta Bergnehr, må på allmänna Indragnings-staten uppföras till åtnjutande af en årlig pension å 400 Ii:dr. 49:o.
För att bereda något understöd af allmänna medel åt Enkan efter Kronolänsmannen på Åland Erik Arén, sorn med döden afgick den 20 September nästlidet år, hafva uti väckta motioner, som från vederbörande Riks-stånd blifvit till Utskottet remitterade, inom Borgare-Ståndet Herr P. Staaff, med hvilken Herr Lallerstedt jemte flera andra ledamöter af det vällofliga Ståndet sig förenat, samt hos Bonde-Ståndet Riksdags-fullmägtigen P. F. Mengel från Upsala län anfört, att bland de många prof på uppoffrande mod och fosterlandskärlek, som af män äfven utom krigare-ståndet ådagalades under det för Sverige till utgången visserligen olyckliga, men dock ärorika krig, som ändades med förlusten af Finland, fäderneslandets häfder med outplånliga drag bevarade minnet af den bragd, då allmogen på Åland, efter uppmaning och under anförande af Adjunkten Gummerus och Kronolänsmannen Arén, i Maj månad 1808 angrep och tillfångatog den Ryska fördelning af iner än 600 man, som vid krigets utbrott tagit nämnde öar i besittning.
Utan anspråk på utmärkelse eller belöning för en handling, som härflutit endast från begäret att, efter bästa förmåga, kunna gagna fosterlandet i dess strid emot utländskt våld, hade dock
Arén icke gått alldeles i saknad af den erkänsla från det allmännas sida, hvaraf han genom sitt vid berörda tillfälle visade mod och rådighet gjort sig förtjent; ty genom Kongl. Brefvet till Stats-kontoret don 19 Oktober 1808, tillerkändes Arén såsom orden lyda: ”till ytterligare betygande af Kongl. ”Maj:ts nådiga välbehag öfver hans ådagalagda nit och rådighet vid Ryska truppernas fördrifvande från Åland”, ett belopp af 200 R:dr B:ko årligen, till dess han kunde erhålla någon annan tjenst, hvilket sedermera likväl icke inträffade, hvadan nämnde pension fick af Arén fortfarande bibehållas.
Under åberopande häraf och med uttryckande af den förhoppning, att Svenska folkets representanter icke skola undandraga sig att lenina af behofvet påkalladt bistånd åt den i torftiga omständigheter efterlemnade åldriga enkan efter den fosterlandets son, som af detsammas erkänsla gjort sig förtjent, hafva motionärerne föreslagit Rikets Ständer att, såsom en gärd af aktning för Kronolänsmannen Aréns minne och hans vid ett vigtigt tillfälle ådagalagda välförhållande, måtte medgifva, att hans Enka, Fredrika Sofia Lindström,, finge för sin återstående lifstid uppföras å allmänna Indragningsstaten till åtnjutande af den hennes bemälde man i lifstiden tillagda pension af 600 R:dr R:mt; — och tillstyrker Utskottet, på grund af hvad bemälde motionärer sålunda anfört, att den i ofvannämnde hänseende gjorda framställning må vinna Rikets Ständers bifall. 50:o. Hos Bonde-Ståndet har Riksdags-fullmägtigen Lars Ersson från Södermanlands län genom motion, deruti Riksdags-fullmägtigen A.
Söderholtz från samma län instämt, till Rikets Ständers behjertande framställt den nödställda belägenhet, hvari aflidne Häradsskrifvaren i Oppunda och Willåttinge häraders fögderi, Landskamereraren Jonas Fröbergs Enka, Ulrika Henrika Fröberg, född Carell, sig befunne; varande af motionären i sådant afseende vidare anförd t, att Fröberg, som, född år 1789 och den 29 Oktober 1816 befordrad till Häradsskrifvare, 46 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 152. afled den 2 September 1835, vid sin död efterlemnade, utom enkan, tvänne minderåriga flickebarn, för hvars uppfostran modren icke haft andra tillgångar att använda, än dels den ringa pension af 45 R:dr årligen, som hon från Oivil-statens allmänna pensions-inrättning åtnjutit, dels ett henne tillfallet arf till belopp af 800 R:dr.
De ansträngningar, som den moderliga omvårdnaden om barnen, hvilka under uppvexten båda varit sjukliga, gjort nödvändiga, hade brutit hennes krafter och så medtagit tillgångarne, att hon vid en ålder af 55 år med sina ännu oförsörjda döttrar befunne sig i verklig fattigdom.
På grund af dessa förhållanden och med afseende hufvudsakligen å hennes aflidne mans stora förtjenster ej mindre såsom embetsman, derför han ock såsom ett vedermäle af Kongl, ynnest den 10 September 1831 hugnades med Landskamererare namn, heder och värdighet, än äfven såsom enskild medborgare, i hvilken egenskap han varit af alla särdeles högt aktad och värderad, har motionären hemställt, att Enkan Fröberg måtte, sålänge hon lefde ogift, af allmänna medel beviljas en årlig pension af 300 11:dr.
Då Landskamereraren Fröberg i lifstiden utmärkt sig såsom en skicklig och nitisk tjensteman, men i sin bästa ålder bortrycktes, innan han ännu hunnit att i någon mån betrygga sin familjs ekonomiska ställning, finner Utskottet dessa omständigheter innefatta bevekande skäl för Rikets Ständer att tilldela hans i fattigdom efterlemnade enka något understöd för hennes återstående dagar och får i sådant hänseende tillstyrka, att en årlig pension af 200 R:dr måtte för Landskamereraren Fröbergs enka, Ulrika Henrika Carell, på allmänna Indragni ngs-staten uppföras. 51:o.
Uti en hos Bonde-Ståndet väckt motion har Riksdags-fullmägtigen Jonas Andersson från Östergötlands län hemställt, att en förhöjd pension måtte beviljas f. d.
Kronolänsmannen i Dahls härad af nyssnämnda län J. F. Billroth; men då, enligt hvad Utskottet inhemtat, Billroth numera aflidit, lärer denna motion i följd häraf hafva förfallit. 52:o.
Genom motioner, som blifvit väckta dels inom Preste-Ståndet af Komministern Beckman, mod hvilken Kontraktsprosten Kullman instämt, dels inom Borgare-Ståndet af Herr Lindeström och dels hos Bonde-Ståndet af Riksdags-fullmägtigen Per Mattsson från Wester-Norrlands län, äro framställningar gjorda om årligt understöd åt föreståndaren för Kongl. Teknologiska.
Institutets verkstäder, Konduktören Per Christoffer Recin, hvilken, enligt hvad motionärerne anfört, vore född år 1795 och alltifrån yngre år, under särdeles knappa vilkor och svåra försakelser, sökt utbilda sig för det yrke, hvartill naturen kallat honom och deruti han såväl vid nämnde Institut, der han under mera än 20 års tid varit anställd, som ock vid utförandet af de enskilda företag, för hvilka hans biträde varit anlitadt, utvecklat en verksamhet, som gjorde honom väl förtjent utaf att, då han i följd af sin ålder sannolikt snart måste lemna sin befattning vid Teknologiska Institutet och saknade alla utsigter att kunna under återstående dagar bereda sig och sin familj ens den tarfligaste bergning, komma i åtnjutande af något understöd från det allmännas sida, hvarom motionärerne ansett sig desto hellre böra väcka förslag, som det kunde antagas att, derest Recin icke har någon hjelp vid afskedstagandet att påräkna, Institutets Styrelse icke osannolikt komme att af välvilja för Recin vida utöfver den naturliga gränsen för tjenstemanna-dugligheten uppskjuta Stats-Utskottets Utlåtande N:o 152. 47 Recius entledigande, hvilket tvifvelsutan skulle för Institutet blifva af menligt inflytande.
Af dessa skäl och med åberopande af åtskilliga dels utaf nyssnämnda styrelse, dels af enskilda utfärdade intyg om Recins ådagalagda gagnande verksamhet, nit och uppförande, äfvensom under meddelande af den upplysning, att Recins nuvarande löneförmåner vid merherörda Institut utgjordes af 1,000 R:dr i lön, jemte kostnadsfri bostad med vedbrand och lyshållning, hafva motionärerne, manade af de särdeles ömmande omständigheter, som i detta fall sig företedde, föreslagit, att Recin, efter erhållet afsked från sin befattning vid Teknologiska Institutet, måtte på allmänna Indragnings-staten uppföras till åtnjutande af årligt underhåll, hvars belopp Komminister Beckman och Riksdags-fullmägtigen Per Mattson önskat måtto bestämmas till 1,000 R:dr, hvaremot något förslag i afseende å summan icke blifvit af Herr Lindeström afgifvet.
Då den befattning, (Konduktören Recin vid Teknologiska Institutet innehar, ehuru till grad och aflöning lägre än de öfriga lärarebefattningarno derstädes, obestridligen är af största vigt och inflytande på elevernas utbildning i praktiskt hänseende, och då det utmärkta sätt, hvarpå Recin utöfvat samma befattning, tillvunnit honom allmänt erkännande och aktning, finner Utskottet sig böra understödja de gjorda framställningarne om Recins uppförande på allmänna Indragnings-staten, helst det måste vara angeläget, att den, som innehar denna vigtiga tjenstebefattning, icke må föranledas att dervid qvarstå sedan lians verksamhet och förmåga blifvit af ålder och aftagande krafter försvagad; — och får, på grund häraf, Utskottet tillstyrka, det Konduktören Recin må förklaras berättigad att, sedan han, efter fyllda 05 år, erhållit afsked från sin befattning vid Teknologiska Institutet, på allmänna Indragnings-staten uppbära en årlig pension af 1,000 R:dr. 53:o.
Maj:ts derom gjorda nådiga framställning, har Utskottet ansett sig böra tillstyrka att, då förre Sekreteraren vid Kongl.
Landtmäteri-lcontoret Carl Erik Sandström vid sin död efterlemnat enka och sju oförsörjda barn i ganska nödställd belägenhet, Sandströms enka, Anna Erika Hallström, må på allmänna Indragnings-staten uppföras till en årlig pension af 400 R:dr. 54:o.
Enär, såsom Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-kontor i underdånighet anmält, ölvertalige Notarien derstädes Jolian Adam Jcedrén, vid en ålder af mer än 52 år och efter 26 års tjenst, vore besvärad af en årligen tilltagande svår bröstsjukdom och ofta måste begagna tjenstledighet samt följaktligen icke kunde, enligt sin önskan, lemna verket behöfligt biträde, har — enligt hvad Utskottet uti 2:dra punkten af sitt Utlåtande N:o 94, angående 7:de Ilufvud-titeln omförmält — Kongl. Maj:t i nåder föreslagit, att bernälde Jiedrén måtte förflyttas å allmänna Indragnings-staten med bibehållande af sin nuvarande aflöning, som utgjorde 1,344 R:dr; — och ehuru Rikets Ständer vid sistförflutna riksmöte, i anledning af då gjord enahanda nådig framställning, förklarade sig under dåvarande förhållanden icke finna skäl att densamma bifalla, har Utskottet, sedan sig visat, att Notarien Jaedréns sjukdomstillstånd under de sistförflutna 3:ne åren ingalunda vunnit någon förbättring samt således all anledning saknas till den förhoppning, att han hädanefter vid mera framskriden ålder kan blifva i tillfälle att sin tjenst för någon längre tid bestrida, ansett sig böra 48 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 152. ifrågavarande nådiga framställning till bifall hos Rikets Ständer förorda. 55:o.
Uppå derom gjord underdånig ansökan och då numera aflidne General-Tulldircktören Friherre Garl Henrik Gyllenhaal, hvilken i mer än 50 år tjenat Staten, först såsom, militär, derunder han förvärfvat guldmedalj lör tapperhet i fält samt beklädt ett Regements-chefsembete, och sedermera såsom civil embetsman, i egenskap af Landshöfding, Statsråd och General-Tulldirektör, efterlemnat enka och trenne döttrar i behöfvande omständigheter, har Kongl. Maj:t vidare begärt, att bemälda enka, Aurora af Nordin, som endast egde att af tullmedlen uppbära en pension af 300 R:dr R:mt om året, måtte på allmänna Iudragnings-staten tilldelas en årlig pension af 700 R:dr; — men som de af Kongl. Maj:t härvid anförda omständigheter väl utvisa, att Friherre
Gyllenhaal under en lång tid varit i Statens tjenst och att höga embeten derunder varit honom anförtrodda, men deraf icke kan slutas, att Friherre Gyllenhaal, genom det sätt, hvarpå dessa i allmänhet med betydliga löneinkomster förenade embeten blifvit utöfvade, förvärfvat sig anspråk på någon särskild erkänsla från det allmännas sida, har Utskottet funnit sig sakna skäl att till bifall hos Rikets
Ständer förorda högst berörda nådiga framställning. 56:o.
Uti en till Rikets Ständer särskild aflåten nådig Proposition (N:o 69), angående pension åt Chefen för Telegraf-verket i riket General-löjtnanten Garl Akrell anföres, hurusom bemälde General-löjtnant, född den 13 Januari 1779 och anställd i Statens tjenst från den 1 Februari 1796, då han vid Fortifications corpsen började sin gagnande verksamhet, i underdånighet anhållit, att, enär han vid sålunda upphunnen ålder af nära 81 lefnadsår och 64 tjensteår, snart torde finna sig förbunden att lemna sin nuvarande befattning såsom Chef för Telegrafverket, Kongl.