Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
B l a n d Upsala-medarbetarne v a r äfven en äldre m a n, d e n p å sin tid m y c k e t b e k a n t e Mathias Kewenter, väl den ende k ä l l a r m ä - s t a r e, h v i l k e n — i vårt l a n d, åtminstone — tillika innehaft värdigheten a f f i l o s o f i e m a - g i s t e r.
D e främsta S t o c k h o l m s m e d a r b e t a r n e t y c k a s varit: f ö r d e n p o l i t i s k a a f d e l n i n g e n: den v ä l d i g e f o l k t r i b u n e n assessor Höppener, h v i l k e n särskildt här lyfte sin lejonram till s k y d d f ö r den a f G u s t a f I I I nyss besvurna, m e n d o c k redan a f s a m m e k o n u n g h o t a d e tryckfriheten; för d e n p o e t i s k a: comoedie-acteuren (vid H u m - legårdsteatern) o c h rimsmidaren (f ö r öfrigt i n g a l u n d a oäfven s o m s å d a n) Adolph Fried- rich Neuman.
M e n S y l v e n i i förnämsta med- arbetare befinnes d o c k v a r a d e n d å 1 9: å r i g a skaldinna, m e d hvars fullt utsatta n a m n: Anna Maria Malmstedt signerats d e n i o f v a n n ä m n d a tidning a l l r a först m e d d e l a d e » K l a - gan vid mademoiselle Ä n n a Marja Bobergs g r a f den 3 j u l i 1 7 7 4 », h v i l k e n därefter s a m m a år aftrycktes i G ö t e b o r g s b l a d e t » H v a d n y t t?
» o c h sedan, i v å r tid, ytterligare återgifvits i K a r l W a r b u r g s stora monografi ö f v e r fru L e n n - gren.
M e n i » W e k o - T i d n i n g e n » finnes o c k ett annat poetiskt bidrag, d ä r signeradt: Upp- länning, m e n s o m a f d e n första egaren till det n u i K u n g l.
b i b l i o t e k e t befintliga e x e m - plaret — kammereraren v i d K u n g l.
M u s i k a - l i s k a A k a d e m i e n s lotterie Contoir J o h a n A h l - gren Carlsson — medels en t y d l i g a n t e c k n i n g: A: M: M: angifvits v a r a fluten u r A n n a Maria Malmstedts penna.
Poemet tycks vara värdt att framdragas u r g l ö m s k a n s d a m.
D e t följer här n e d a n: När solen sina strålar gömmer, Och Afton-svalkan luften rör.
När dagg åt blomman Nectar tömmer, Och foglars sång jag mer ej hör, När själf naturen hvila smakar, A f undran rörd j a g muntert vakar Och tanken vida omlopp tar; Jag ser, hur allt en Allmagt visar, Hur allt en evig godhet prisar, Hvars fullhet ingen ända har.
Cramér, Billing.
Det fåfängt är vårt sinne fräta, Med det s o m lifvets plåga gör.
Hur kan vår svaghet ödet mäta, Då det en högre magt tillhör?
Fast moln den klara Himlen höljer, Fast blixt o c h dån på molnet följer, Vårt hopp ej svigtar för dess knall.
Oss nattens mörker ej förskräcker, När M o r g o n S o l e n o s s uppväcker, Hvars klarhet evigt vara skall.
F ö r öfrigt h a r i s a m m a tidning t v å numera o b e k a n t a poeter, f ö r m o d l i g e n tillhörande d e n studerande u n g d o m e n, alltid entusiastisk, strän- g a t sina l y r o r till d e n u n g a s å n g m ö n s ära.
D e n e n e kallar sig P. W. o c h ställer till » den vittra demoiselle M a l m s t e d t » denna uppmaning: Du, s o m sjungit o m Din v ä n; Om des bortgång til de D ö d a; Om Din Sorg o c h o m vår möda, Sjung 1 ack sjung då mera än.
Sjung Sjung Sjung Sjung Ditt snille och Din Dygd de börja mycket båda; Ty Witterhet o c h smak uti Ditt hjerta råda.
Du redan vackra steg till Wishetstemplet går, Din täcka bild en gång där säkert skådas får.
En kolekonstutställning öppnades den 5 dennes i Berlin.
Utställningen står under » be- skydd » af prinsessan Friedrich Carl och besöktes redan den första dagen af en ofantlig mängd män- niskor, i synnerhet damer.
Bland den mängd af all jordens frestande läckerheter, s o m här expo- neras, förekomma ej så få kuriosa.
Så hade värds- husvärden å rådhuset i Berlin exponerat en af ett stekt köttstycke förfärdigad Loreleyklippa, å hvars öfre platå en förtjusande, verkligen sockersöt Lo- reley tronade.
Kejsarens sockerbagare, hr Jaedic- ke, hade utställt en större pyramid-uppsats af soc- ker.
I den jättelika sockeln förvaras en » bröllops- tårta », som håller sig färsk i 15 år.
Bland kött- rätterna tronade midt bland de talrika kokta o c h stekta digrisarna, fasanerna, hönsen och fisken en minutiös afbildning af citadellet med Juliustor- net i Spandau.
Gå vår Svenska Saphos stråt; Gå.
— Min önskan blifve denna: Att, Ditt hjerta o c h Din penna Må beständigt följas å t!
I sig o c h stilleben, akvarell af Anna Fröken Olivia Nordqvist, innehafvarinnan af » Allmänna tidningskontoret » härstädes, hvilkens porträtt vi meddelade i förra numret, räknar som sin födelseort Venersborg o c h ej Falun, s o m af missförstånd uppgafs.
o m Dygden i sin glans, om fägring o c h o m löjen, om oskuld o c h des nöjen, o m allt, hvad vackert fanns.
D e n a n d r a poeten k a l l a r och kväder: interiör S.
Ditt hjerta blott är bögt, at rena känslor vörda, Ditt Snille ifrar sig, at Wishets frukter skörda; Min önskans Föremål en lycklig framgång ser, Ty åt Minerva Du din läcka ungdom ger.
Ack Himmel!
Hvad för frögd, at Wishet endast dyrka, Och hvarje dag o c h stund uppå dess odling yrka.
En dag blir en Minut, för en så tankrik Själ, Som uti dygd o c h Wett har satt sitt högsta väl.
I Dig man än skal se en Witter Svensk Herdinna, Hvars Snille cwigt lof skal uti Norden finna.
Med Snillets qwicka Eld Du skal til Äran gå Och vid Fru Nordenflygt et värdigt ställe få.
D e s s a b å d a s m å cantilenor ä r o m å h ä n d a de första, t r y c k t a åtminstone, poetiska h y l l - ningarna åt henne, h v i l k e n ej blott hann u p p till H e d v i g Nordenflychts sida, utan skall, så l ä n g e svenskt språk finnes o c h svenskt s k a l d s k a p älskas, v a r a — • s å s o m v å r tids mästersångare säger — en diktens stjärna utan nedergång.
Kvinliga trädgårdselever.
Fredrika Bre- mer-förbundets utlofvade understöd åt kvinliga trädgårdselever hafva tilldelats fröken Ellen Bell- frage från Stockholm och fröken Ida Damm från Norrköping, hvarjämte den senare erhållit det af en förbundsmedlem utlofvade stipendiet på 200 kr.
Det andra till förbundet öfverlemnade stipendiet på 100 kr.
är tillsvidare reserveradt.
Fredrika Bremer-förbundets samtliga stipendie- fonder, hvilkas bildande började år 1888, uppgå nu till 69,000 kr., hvaraf 38,000 kr.
tillhöra all- männa stipendiefonden o c h 31,000 kr.
donations- fonderna.
Vid ISfya Iduns samkväm den 7 dennes skildrade fröken E.
Fries några drag ur den sven- ska kvinnans affärsverksamhet på 1600-talet.
Ett par pianonummer utfördes af fröken S. Carlheim- Gyllensköld.
Följande taflor voro för aftonen utställda: por- trätt i olja: fru Cervin, af Elisabeth Keyser; por- trätt i pastell: fröken Goldkuhl, af Ingeborg West- felt; genre i olja af Clara Löfgren, dito af Anna Kungl.
operan har nu åter fått upp Verdis » Otello », hvilken opera som bekant första gången uppfördes härstädes den 27 sistlidne maj och under nämnda säsong endast hann upplefva åtta föreställningar.
Detta var emellertid tillräckligt för att hos den musikälskande allmänheten väcka det djupaste intresse för operan.
Att detta intresse äfven nu skall visa sig lifligt, taga vi för gifvet.
Rollbe- sättningen är den samma som förra året med un- dantag af att Desdemonas parti, som då utfördes af fröken Oselio, nu återgifves af fröken Moritz.
Vi hinna ej nämna något vidare om den intres- santa reprisen förr än i nästa nummer.
Under inöfning äro Spohrs » Jessonda » och Au- bers » Svarta Dominon ».
A femte symfonikonserten i morgon lördag upp- föres Beethovens symfoni n:r 8 (f-dur), två me- lodier för stråkorkester af Grieg, sorgmarschen ur Wagners » Götterdämmerung » samtBrahms ' symfoni n ä 4 (e-moll.)
Dramatiska teaterns nästan nya program blir » Pater noster », dram på vers i 1 akt af Fran- cois Coppé, öfversatt af Ernst Lundquist, samt » Margot », komedi i 7 akter af Henri Meilhac, öf- versättning från franskan.
Det nya programmet- torde komma att gifvas redan på måndag.
Filharmoniska symfoniorkestern gaf sistl. måndag i Musikaliska akademien sin femte konsert (an- dra abonnementskonserten) inför i det närmaste alldeles fylld salong.
Det rikhaltiga programmet inleddes med Griegs genialiska orkestersuite ur musiken till » Peer Gynt », hvilken väckte så stor- mande bifall, att ej mindre än tre af de fyra sat- serna måste omtagas.
Ett förnyadt utförande af denna suite å en följande konsert skulle säker- ligen helsas m e d tillfredsställelse af mången.
En intressant nyhet på programmet var » I skymnin- gen &gt;, för stråkorkester af Andreas Hallen.
Kon- serten utfylldes med ett stort antal tyska roman- ser af Schumann, Schu-bert, Haydn, Mozart m. fl.
förträffligt föredragna af hr och fru Hildaeh från Dresden (baryton o c h mezzopran.)
Ackompagne- mentet härtill utfördes synnerligen delikat af frö- ken E. Dorph.
Konserten afslöts med Södermans praktfulla uvertyr till » Orleanska jungfrun, » hvil- ken i likhet med öfriga orkesternumraer erhöll ett synnerligen vårdadt o c h förtjänstfullt utförande.
Sällskapets dirigent hr Andreas Hallen framkalla- des upprepade gånger.
En större konstnärskarnevaf anordnas i likhet med föregående år i Berns salonger lördagen den 28 dennes till förmån för Dramatiska och musikaliska artisternas pensionskassa.
Anordningarna, s o m alltid bruka vara synnerligen präktiga o c h för- tjänstfulla, lära i det häseendet i år ej komma att stå efter föregående års tillställningar, snarare tvärtom.
Det hela ledes äfven i år af hr Ossian Hamrin, hvilket är en borgen för, att karnevalen skall bli lyckad.
Biljettförsäljningen tager sin början i Abr.
Lundqvists musikhandel i morgon lördag.
Biljettantalet blir mindre i år än i fjor, hvadan spekulanter torde böra skynda sig.
I DUN 56 F å g e l FeniX- Berättelse för Idun af Mathilda Lönnberg.
Belönad med hedersamt omnämnande vid Iduns stora pristäfling J (Forts.) iru Lohman och Julia stego ombord för att \ kasta ännu en blick på det fartyg, som skulle.
vara såsom ett hem för den enas man och den andras bröder.
Allting var nytt och föreföll alls icke otrefligt, äfven kojerna voro rymliga.
Wil- liam skulle bo i Gunnars koj och slippa att vara tillsammans med besättningen o m nätterna.
Det var en tillfredsställelse för Julia, som fruktade, att de råa sjömännen skulle behandla gossen illa.
Kapten Lohman kom nu och sade, att de må- ste återvända, så vida de ej ville stanna, där de voro, under hela resan.
Och doktorn steg ned i båten, hjälpte ned fru Lohman först, sedan Julia.
Hvem kan förtänka honom, o m han höll hennes hand i sin längre, än som strängt taget var nöd- vändigt, och tryckte den varmt.
Och Julia kände, i trots af den svala hafsbrisen, en behaglig värme vid denna handtryckning.
Den tycktes säga hen- ne, att hon egde en vän kvar, o m äfven hennes bröder voro borta.
Det är ett egendomligt skådespel att se ett far- tyg sätta till segel.
Det ser i början så dödt och liflöst ut, där det ligger vaggande i dyningen, stort och klumpigt o c h orörligt.
Det är s o m när man betraktar en puppa i samma ögonblick den brister och fjärilen kryper fram.
Vingarna växa ut, det går en skälfvande dallring igenom dem.
Och så i ett nu äro de utvecklade, glad och fri sväfvar fjäriln ut i rymden och försvinner för blicken.
Med en seglare ser det nästan likaså ut.
Seglen skjuta fram med fart, det ena före och det andra efter, vinden spänner dem, det går en dall- ring genom det mörka massiva skrofvet, det får liksom lif och i ett nu dansar fartyget fram öf- ver vågorna, lätt som en fjäril öfver det glittran- de, gröna, hvitskummande hafvet.
Roddarne hvilade på årorna, medan detta skåde- spel visade sig för Julias ögon.
Hon hade nog sett det många gånger förut, men med vida olika känslor.
Förr, då hon såg sin faders fartyg segla bort, betraktade hon dem nästan med likgiltighet, såsom när en fågel lemnade sitt näste och flög bort.
Men nu var det en jättefågel, som flög bort med det käraste hon egde.
Det föreföll henne åtminstone så i detta ögonblick.
Gunnar stod i bakstammen af fartyget och såg emot land.
Där låg hans födelsestad med sina gråa tak och sin höga tornspira.
Där vaggade den lilla båten med Julia och fru Lohman.
Den blef allt mindre och mindre, nu syntes den ej mer.
S å försvann staden, blott tornspiran stack ännu fram, likt ett finger pekande mot himlen.
Så låg landet nere vid himlabrynet som ett moln, äfven det sjönk ned under synkretsen.
Himmel och haf famnade blott hvarandra, båda lika blå, lika oändliga.
Men där borta på det land, från hvilket han allt mer och mer aflägsnade sig, hade han lemnat allt hvad han älskade högst på jor- den.
Hade han i detta ögonblick haft vingar, säkerligen hade han då vändt o m till det fattiga hemmet, där modern grät öfver h o n o m och syst- rarna sörjde.
O, huru vansinnigt att resa bort så här och lemna fosterland och mor och syskon, vänner och kamrater — resa bort för att söka lyckan.
Kanhända reste han i stället bort från denna nyckfulla gudinna, som uppsöker dem, hvilka ej eftersträfva henne, men undflyr dem, af hvilka hon ifrigast åtrås.
O, att han aldrig farit!
Ur dessa sorgsna betraktelser stördes Gunnar af kaptenen.
» Se så, min gosse », sade han och klappade h o n o m vänligt på axeln; » nu gäller det att se, framåt o c h inte tillbaka, annars får du blicken skum af tårar, och det gäller att se klart. » Och Gunnar försökte att se framåt, men under hela resan vände sig hans tankar, liksom hans blickar, ständigt tillbaka.
Man har också tid till betraktelser ombord på ett segelfartyg, när man är med blott som passagerare.
William hade det i så fall bättre, att han hade sina vissa sysslor ombord, och öfver hufvud taget höll han sig vid godt mod och såg framåt.
Men äfven honom hände det understundom, att han såg tillbaka, och då ville tårarne gärna smyga sig fram.
Gunnar fann resan ganska långsam.
Fåfängt packade han upp sina böcker och fördjupade sig i mekanikens studium och gjorde sina utkast och planer till förbättrande af maskiner eller maskin- delar.
Tiden gick trögt, och när kaptenen gnug- gade sina händer och prisade sitt nya fartygs goda segling, tyckte Gunnar, att det var tämligen oförtjänta loford.
Omsider var man då framme i Hull, där trä- lasten skulle lossas.
Gunnar fick bref från hem- met o c h skref själf tillbaka, men det ökade blott hans hemlängtan, och den engelska staden intres- serade honom föga.
Efter några dagar hade dock » Carl Edvard » lossat och intagit ny last, och man gick åter till segels.
Samma enformiga lif började åter, och den ena veckan följde på den andra.
Slutligen rapporterades en morgon, alt land syn- tes förut.
1893..
x,.
.&amp;e haft;.
Sjukvarden, på landsbygden.
* _ .__ ....
&amp; d, Inåt Gotland.
- ~ ...
, __ Svhsk?
da,mkornitCns iapp@rter.
till ~hieiio-titstall,nin~eri:.
*, ' '.
L. D-n, Ellen Keys senaste, arbet?
:: Anne ' Charlotte ~ e f f l e r, Dichissa, p.
,, di Cajanello.
i i C., Tre och en half manadLfabriks2irbeterska.
Meddelanden, frdn J ?redrika~Bremer.~tirbundet.
Hvarjebanda i kvinnofragan.
-,.
- I ' e - ' ' ' ',,.
För Förbundets m&amp;dlemmar kr.
For .., icke medl lp^ .. ^:.
* s.
: 4: .-00:,, .. x I ' _.
Doktor BURaMAN.
1ilviii.tw ?j iiktioiuar.
Siirskildt Bröst.- ock Uiitler1if; s.j uktio~nar.
Eitriider vid f ' i&lt;rlossiiingar.
st. * V$ygcetm&amp; d Y9 2 fr. - * llllll.
rrel.
11 32.
Mottagning: 9-11 t: ni., l / o 2-3 r.
Söndagar 9-11 f. nri.
BomuHsklBdnings~r, Perkaler, Satiner, Bomulls- t % Ylle-Mussliner K.
M, LUNDBERGS Hosattningsmagasi~, 7 Stork ' grXo ' krinken 7.
N y a Hush %llsskolan (fik bildade flic.koï !.
@ iirestfindarinna: Fröken H. Cronius.
Nya HusIa~lls8~IJ.ola,ns M a t m a a r Vestra Tradgardsgatan 18.
ORS.
Särskild niatsal för friintiimer.
Kurser i Bokbinderi för Amatörer iriedclelas om tillrackligt antal elever aiimiila sig.
Karmare i~pplysiiingsr 52 Drotlminggatan.
aédda Westman.
ModeaffRr för Damkappor, Stockholm.
22 Kwaagetr&amp;dg&amp;rd8gattan l %, rekommenderar sitt stora och rikhal * lager af alla.
Nouveaut6er f O r m % m o n g (~ ~.
Siirskildt får rekommendera mitt sfom 1 ~ 8 r af PeIoveAt för ~ e I s b @ b med därtill passande öfvertyger.
Ör kapif alisf er, särskildt fruntiniiiler, liar det länge varit F ett önskningsin %l att kiinna öfverläinna vården af sina värdepapper ocli skötseln af sina affärer å t någon person eller institution, som med absolut säkerliet förenade piinktlighet och noggrannliet i utförandet af det anförtrodda uppdraget afvensom prisbillighet: E n sådan institution ar Stocliholms Ensltilda Banks Notariatafdelning (LiCzcc Nggntccn 2 Y, expeditionstid 70-41, som iiiider garanti af S tocklioliiis Enskilda Baiik åtager sig v %rd ocli förvaltning af enskilda personers och kassors värdepapper.
Oin en person hos Notariataf delningen deponerar obligatiorier, inkasserar Notariatafdelniiigeii vid förfallotiderna kupon- ger och tillliandali~ller deponenten influtna medel.
Vidare efterser Notariatafdeliiiiigei1 ntlottningar af obligationer ocli iinderrättar depo- nenten i god tid, ifall en denne tillhörig obligation blifvit utlottad, sanit liiinnar förslag till ny placering af det ledigblifna kapitalet.
Oin inteckningar deponeras hos Notariatafdeliiingen nnde&amp;ättar Notariatafdelningen gäldeniiren därom att rantorna å in- teckningarna skola till afdelniiigen inbetalas, hvarefter de medel, som inflyta, till deponenten redovisas.
Vidare tillser Notariatafdelningen att inteckningarne blifva i veclerbörlig tid förnyade.
0111 en Iios afdel- ningen deponerad inteckning genom iinderl&amp;ten förnyelse skulle förfalla, ersätter Stockholins Eiiskilda Bmik därigenom uppkonimen skada.
Förvnriiigscifgift: 50 öre för å r pr 1,000 kronor af deposi- tionens värde, dock ej under tv5 kronor.
auldsmed ESTHER MEYER, föclcl P O I I S ~ R C ~ I, (Firma Karl Meyer) reparerar alla slags Guld-, Silfver-, Nysilfver-, Granat- och Steiikols- arbeten samt Britaiinia- ocli andra finare metallarbeten.
Förgyllning, försilfring ocli fiirnickling.
Beställningar h nya arbeten utföras.
Stort lager a f akta Agatarbeten.
7 Brucnkebergsgcctm Y (f. [Z. OcZeensgataq$.
Wimans S~isar far ved och to&amp; Vedslöseri oniöjligt.
Ugnarne icke belagda med nbgon lera, steka och griiclda ritomordentligt jeiunt, v51 och fort.
Inga ~briinnp1Atar; o att förnya.
De ypperstn intyg f s h hela laiidet.
1Ciinna ses i verksniuhet och profvas B Iigeniör E.
A. IVIMANS Utstiillning och FörsiiUning, l 7 FawecZsgcctcun l Y, Stockholm.
Stort lager af Barnkläder för allla åldrar, till och iiled 10 hr.
GocZa t ?jgela!
.A ?r / cc, sma~a7CfL~ZZcc 9aa~cZeZ- lemm!
BiZZi~ / cc p9 * %.se9 *!
Telefon 65 40.
2 Stora V a t t u g a t a n 2, hörnhuect vid Hriinkebcrgstorg.
1 0 Bazaren a N o r r b r o 1 0.
Magnusson (etablerad 1860) 46 48 Vesterianggatan 46 48 FörsSiljningslokaler: / ne&amp;a n Ziottesz, en, t v å och t r e tr. upp STOCKHOLM.
Största lager i Norden Kulörta o, Svar ta Yllekladningstyger Kulörta och Svarta Sidentyger Bomulls-Tvat tkladninmtwer Schalar och Resfiltar m, m,, 0 bser~ era,!
Genom direkta förbindelser med in- och utlandets förnämsta fabrikanter kan jag erbjiida ofvannäinda artiklar bättre och billigare än någon an- nan och torde en hvar genom besök i mina lokaler eller geaoni reqvisition af profveï och varor lätt blifva öfver- tygad om fördelen att ' hos mig fylla sina beliof af dessa artiklar. "
kre~efo,626 Te~8f~n ZB Profver på begäran.
l e \ e t ~ i 6 ~ ~ ~ E E ~ ~ \ 1 6 ' l ~ \ Q ~ kostnadsfritt.
landsbygden.
Fredrika-Breiner-Förbundets förberedande Btgarder för saken.
Gefleborgs-Dala läkare- och apotekareförenings förhandlingar.
3) Sjukvården p % landet, dess utöfvare och tillsyningsman.
~ å ' g r a ord till dlmiinlieten af Spe.
4) O m sjiikvhrden p&amp; laudet vid sinittosamina sjukdomar af dr Nils Englund.
I Dagnys 4: de häfte för 1892 lämnar pseudonymen Esselde en intressant redogörelse för en ny gren af Fredrika- Bremer-Förbundets verksamhet.
Förbundet har namligen satt sig före som ett önskningsinå,l att söka afhjälpa det ofta bedröfliga tillstbnd, hvari sjukvarden pb den glest bebodda landsbygden befinner sig genom att bilda en liten trupp för de a.
ändamål sarskildt afsedda sjuksköterskor.
Men för att rätt kunna utöfva sitt kall i nflägsna byg- der, d&amp;r vägen till läkarens bostad ofta ar mycket lång, bör enligt Förbundets åsikt sjuksköterskan äga en utbildning, som sätter henne i stånd till och ger henne ratt att afven be- handla yttre skador och olycksfall, samt att i sv&amp;rme fall lamm åhninstone den f örsta h j alpen.
Erfarenheten visar j u otaliga exempel p&amp; dylika f d l, som i brist på, snar hjglp eller i okunniga kvacksalfvares händer fatt en ' olyclrlig ut- gang.
Förbundet har därför tankt sig, att sjuksköterskorna för landsbygden böra utbildas ej blott genom en grundlig sjuk- vå,rdslcurs vid ansedt sjukhus, utan ock genom en fullständig lärokurs i fiiltsk~rskoiisten och &amp; flaggande af den examen, som ger henne laglig rätt till utöfvande af detta yrke, och har Förbundet för detta, ändamil anställt en skicklig krinlig fältskär, fröken Sterky, för att öfvervakzl och leda undervis- ningen.
Att den verksamhet, som kommer att utöfvas af på ofvan anförda sätt utbildade sjiikslcöterskor, helt och hallet skall
underordnas läkaren samt stä1la.s under hans kontroll, utgör naturligen en af de viktigaste principerna i Förbundets plan.
Det vill synas som skulle denna viktiga fråga, utbil- dandet af sjulcslröterskor för landsbygden, kunna p&amp;räkna både allmänhetens och de sakkunniges gillande och sympati, och man har ocksa haft glädjen iakttaga, att tanken om- fattats med intresse fran många olika hall, äfven bland läkare.
afven haf va på senare tiden åtskilliga uttalanden offentlig- gjorts angående behöfligheten af en reform i ofvannamnda hänseende.
I tjugonde hiiftet af GeJleborgs-Dala lä7care- och apote- 7cur~Ömzings förlza~zdlingar redogöres för ett anförande i äm- net af dr Bergv all, Fredrika-Bremer-Förbundets värderade föregangare och föresyn vid upptagande af den viktiga frå- gan.
Dr Bergvall framhåller i det nämnda föredraget önsk- vardheten af att skolade sjuksköterskor anställas på lands- bygden, och betonar att m m, far att möjliggöra detta, bör söka f örmå landstingen att vid sina länss julchus anordna utbildningskurser f ör sjuksköterskor.
Behöfligheten zlf en reform inom sjukvården på lands- bygden behandlas äfvenledes i en nyligen utkommen broschyr med titel ~&amp;zcku&amp;~cZen 236 lcmi ?et, dess zito~vnre och cZess till- syzingsm (irs)) af pseudonymen Spe.
Broschyren framhiiller, hurusom p&amp; aflagsila bygder den examinerade läkaren, trots den största duglighet och plikttrohet, ej kan hinna till för alla som verkligen vore i ' behof af hans hjälp, samt huru den stora omkostnad, som ar förbunden med att tillkalla läkare till en afiägset boende patient, afskräcker den fattige frtin att i annat %n högsta uödfall underkasta sig denna ut- gift, s&amp; att läkaren mången gHng ej eftersändes förr an sjuk- domen s&amp; fatt taga öfverhand, att hjälpen kommer för sent.
Detta förhtillande gör det förklarligt och naturligt, att allmogen gärna vänder sig till underdoldorer och charlataner eller till s. k. kloka gubbar och gummor, som finnas ' nära till hands och vanligen begära ett ringa arvode för sina tjiin- ster.
Broschyrens författare söker framhiilla, hurusom dessa s. k. kvacksalfvare, som så strängt förkättras af de medicin- ska myndigheterna, vid .&amp;tskilliga, tillfällen kunnat lämna en ganska tillfredsställande hjälp på grund af praktiskt förstånd och mångårig erfarenhet.
Han framkastar det vågade p&amp;-
ståendet, att då, de missförhå,llanden och missbruk, som äro förenade med kvacksalfveriet, icke kunna afhjälpas endast genom stränga lagar mot allt slag af läkarvhd vid sidm af den legala, boten mot det onda bellre bör sökas i en sam- verkan mellan läkaren och de kloka gubbarna!
Författaren gifver tvenne förslag till reform i detta banseende: del ena att provinsialläkaren bland oexaiuinerade personer utväljer till ett slags biträden dem, för hvilka han .hyser förtroende, det a~clrcc att examinerade biträden anställas, hvilka genorngåkt en kortare, företrädesvis praktisk kurs, och som följaktligen kunna vasa belLtna med en mhttlig ersättning för den hjälp de lämna.
Dessa underläkare skulle stå, under provinsialläkarens eller första provinsialläkarens uppsikt.
Det senare af dessa förslag har, som man ser, anknyt- ningspunkter med Fredrika-Bremer-Förbundets önskningsmå,l i ämnet.