Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Rånte-bfetalhirtgat jag under tidert årligen är nödsäkäd fruktlöst erlägga, någonsin blifva inig ersatte; Om ock af allt det föregående icke skulle följa, att hvarken Kongl. Majit velat ålägga Revisorers Berättelse. igi mig, eller jag någonsin kunnat Staga mig, såsom ovilkorlig skyldighet, att, afven med betydlig förlust, drifva en Manufactur för egen rakning och på större scala, synes det skal ensamt tillräckligen frikalla mig derifrån, att jag, genom afstående af mitt genast i början erhållna privilegium derpå, öfverlemnat detsamma åt Allmänheten, just i det ändamål, att en eller flera enskida, ined större Capital och vidsträcktare handelsutvägar, samt utan hinder af publika Ämbeten, skulle ingå i detta företag, för att detsamma i behörig drift fortsätta.
Af allt tletta syhés oförgripeligeh följa, att Herrar Revisorer antingen varit illa underrättade om förhållaildétj eller icke nog besinnat sanna grunderne till Fabrikers och Slöjders möjeliga uppkomst och välmagt.
Och vågar jag således i underdånighet hoppas $ att Kongl. Maj:t i Sin vishet täcktes lemna denna deras anmärkning utan något sådant afseende, hvaraf påföljden i nuvarande svåra penningeställning sannolikt skulle blifva min eller mina anhorigaä Ofärd.
Stockholm deri 28 Fetar. 1821- A. N. ig2 Riksens Ständers Kongl.
Stats-Contoirets underdåniga Utlåtande till Kongl. Maj:t, angående Rikets Ständers Revisorers anmärkning, i afseende på Allmänna Arbetshus-Fondens användande till inköp af Boställshus för Biskopen i Götheborg; dat.
Stockholm d. i Februarii 1821.
.Rjkets Ständers till granskning af Stats-, Banco- och Riksgålds-Verken valde Revisorer hafva, uti deras Berättelse om de under CommerceCollegii Förvaltning stående Fonder och medel, förmält, att Eder Kongl. Majit, uti Nådig Skrifvelse till Commerce-Collegium den 3 Februarii 1819, förklarat Sig hafva, med bifall till Rikets Ständers så väl vid 1 8 15 s sorn 1 8 1 7 och 1818 årens Riksdagar gjorda anhållan, att den Biskopen i Götheborgs Stift af Allmänna Arbetshus-Fonden tillagde årliga hushyra af 700 Ridr måtte upphora och nämnde summa få till det med Fonden åsyftade ändamål användas, forordnat, att i stället 10,000 Ridr, Utgörande Arbetshus-Fondens hela då varande disponibla tillgång, skulle af Fonden utbetalas och användas till inköp af Boställshus åt Biskopen i Götheborgs Stift, för hvilken Summa 5 proCents årlig ränta borde komma Fonden till godo af de i samma Stift inflytande besparde Pastoralier * så vida desse Revisorers BerättcJse. iq3 desse dertill förslogo ; men att endast 7,500
R:dr sedermera af Arbetshus - Fonden åtgått, enar det åt Biskopen i Götheborg inköpte hus erhållits för lindiigare pris, ån som vid anslagets bestämmande varit påråknadt; och da Kongl. Brefven af d. 18 November 1783, och 24.
Martil 1790, tydligen ådagalade, att de från Stiften till Arbetshus-Fonden influtne besparde Pastoralier skulle anvåndas till Allmänna Arbetsinrättningar i orterne för de vid intråffande missvåxt-år, af brist på nödigt uppehälle, blottställde Landets innevånare, hafva Revisorerne ansett sig så mycket mindre kunna undgå att vacka Rikets Stånders uppmärksamhet på det af Fonden till inköp af Boställshus för Biskopen i Götheborg anordnade betydlige anslag, som Rikets Ständer sjelfve, allt sedan den tid granskniugs-rättigheten öfver denna Fonds förvaltning dem tillerkändes, anmärkt, såsom utom Fondens ändamål använd, den hushyra af 700 R:dr, som till Biskopen i Götheborg årligen utgått och vida mindre graverat Fonden, ån ifrågavarande anslag; anseende Revisorerne sig ega anledning till Rikets Ständer öfverlemna, om icke hos Eder Kongl. Maj:t må i underdånighet anhållas, att nämnde utgift kunde öfverflyttas på Stats-anslaget för publike Byggnaderne i Landsorterne och följaktligen derifrån till Arbetshus-Fonden ersättas.
Genom Nådig Remiss liar Eder Kongl. a Sami. 1 u i g4 Riksens Ständers Maj:t täckts häröfver infordra Dess och Rikets Stats-Contoirs underdåniga utlåtande, till fullgörande hvaraf Stats-Contoiret får följande i underdånighet anföra:
Sedan det, vid Götheborgs Stift inrättande, för Kronans medel inköpte Biskopshus år 1669 atbrunnit, befalde Kongl. Majit år 1716, att Tomten skulle försäljas, och lör dess Köpeskilling, 3,310 Daler Silfvermynt, med tillägg af 69o Daler samma mynt, inköptes, i anseende dertill, att hus i Staden då annu icke efter vådelden kunde erhållas, ett Hemman Sannegården, beläget på Hisingsön, eller andra sidan om Götha Elf; och genom Nådigt Bref till Kammar-Collegium, af den a Augusti 1776, täcktes Kongl.
Maj t i Nåder tillåta, att ett då varande Biskopen E.
Lamberg tillhörigt
Trådhus inköptes för 30,000 Daler Silfvermynt, äfvensom det beviljades Biskopen Lamberg, för dess på Sannegården gjorde kostnader, att åtnjuta för sig och arfvingar besittnings-rått å denna Egendom i 50 år, räknade från den dag köpet om huset afslutades och Köpeskillingen erlades, hvilket skall skett 1782, då, uti Nådigt Bref af den 27 September samma år, till Biskopshusets underhåll, blefvo anslagne alla besparde Pastoralier i Stiftet, bestående i inkomsterne af otilltrådde Pastorater, Comministraturer, Lectors-bestållningar och Schol-tjenster, deröfver ock framlidne Biskopen Doctor Wing&rdj för den tid han emottagit och an - Hevisorers Berättelse. ig5 vändt desse intrader, gjort räkning och erhållit vederbörlig decharge; men sedan berörde Biskopshus vid 1802 års Eldsvåda i Götheborg äfven uppbrunnit, hafva de på nämnde sått uppkomne besparingar blifvit till CommerceCollegii disposition, för Arbetshus-Fondens räkning, levererade i Götheborgs Landtränteri.
Uti Skrifvelse den i g Junii 1806 till Kammar-Collegium och Stats-Contoiret, förklarade Kongl. Majit i Nåder, i anledning af då uppstådd fråga om inköp af nytt Biskopshus, att Kongl. Majit funne Biskopen i Götheborg berättigad till antingen Boställshus eller hushyra, men att det då var bäst och med ändamålet mest öfverensstämmande, att, till dess billigare inköps-pris på ett passande Biskopshus kunde erhållas, en hushyra af 700 R:dr Banco årligen tilldelades Biskopen, af den behållning utaf besparde Pastoralier och Assurancen för det af brända Biskopshuset, som i Götheborgs Landtränteri blifvit insatt, tillika med hvad som influtit för den sålde Tomten efter gamla Biskopshuset, jemte den ytterligare besparing af Pastoralier, som väntas kunde.
Då, i anledning af förrättad granskning af Råkenskaperne öfver Commerce-Collegii Fonder, Rikets Ständer derefter, genom underdånig Skrifvelse, den 2 Augusti 1815, hemställde, att, så framt Biskopen Doctor Wingård Riksens Ständers ännu icke vore med Boställe försedd, och Kongl. Maj:t i Nåder skulle finna honom berättigad att än vidare åtnjuta de 700 R:drs hushyra han uppbar af Arbetshus-Fonden , Kongl.
Maj t täcktes låta densamma utgå på Allmänna Indragnings-Staten, så snart tillgång kunde derå blifva för en sådan summa, förklarade Kongl. Maj:t, uti Nådigt Bref till Dess förordnade Stats-Beredning, af den 6 Martii 1S16» Sig vilja derom fatta Nådigt beslut och detsamma meddela, sedan de redan från Landshöfdingen i Götheborg infordrade upplysningar, om och till hvad belopp Biskop Wingård, såsom Domprost i Götheborg, af Staden åtnjöte hushyra och ville sig dermed åtnöja, hunnit inkomma och blifvit Kongl. Maj:t i underdånighet föredragne.
Eder Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Götheborg insände derefter nu framlidne Biskopen Doctor Wingards afgifne yttrande i frågan, hvarvid upplystes, att han af Staden, såsom Hyres-ersåttning för Domprost-huset, uppbar 300 R:dr årligen, och jemte det Biskopen anförde de skål och grunder, hvaruppå han trodde sig berättigad att, i saknad af Biskopshus, fortfarande åtnjuta förenämnde 700 R:dr, förmålte Landshöfdingen, i underdånighet, att desse begge ersåttnings-belopp sammanlagde under de förlidne åren, knappast varit tillråcklige för Biskopens förseende med nödige rum, samt att nu åter det mest gynnsamma tillfälle vore Revisorers Berättelse.
XD1 får handen, att till lindrigt pris erhålla ett tjenligt Åmbetshus åt Biskopen, emedan flere sådane Egendomar i Götheborgs stad då skulle försäljas, långt under deras varde; och kunde Assurance-Summan för det afbrånda Biskopshuset, samt forsäljningsbeloppet för den dertill hårande Tomten, till någon del lemna tillgång till inköp af ett sådant Boställshus.
Den närmare underrättelse inhemtades jemväl sedermera, att tjenligt Åmbetshus för Biskopen i Götheborg då skulle kunna kopas troligen för omkring 20,000 R:dr Banco; men den härtill påräknade tillgång af Assurance-Summan för förra Biskopshuset, hvilket för 2,500 R:dr varit brandfoisäkradt i Götheborgs enskildta Assurance-Contoir, och hvaraf blott 635 K:dr 30 sk.
Banco kunnat erhållas , i anseende dertill att Fonden vid den stora brandskadan ej medgifvit full ersättning , hade år 1805, tillika med besparde Pastoraliemedel, blifvit levererad i Götheborgs Landtränteri för Commerce-Collegii räkning, och Tomten efter det afbrånda Biskopshuset skulle då ännu icke med fordel kunnat fårsåljas.
Enär vid ytterligare
Nådig profning af detta ämne, efter det Stats-Beredningen deruti afgifvit infordradt underdånigt yttrande, forekom, att Biskopen i Götheborgs Stift, såsom ofvanberordt år, från början haft sig Boställe af Staten bestådt samt äfven år 1806 ansetts bora, i stället får det vid Eldsvådan fåxlorade iq8 Riksens- Ständers huset, forses med ett annat, så snart tjenligt tillfälle til inköp deraf kunde inträffa, men att emedlertid åtnjuta hushyre-medel 700 R:dr årligen af Arbetshus-Fonden; så fann Kongl. Maj:t under den 3 Februarii 1819, i anledning af Rikets Ständers gjorda underdåniga anhållan, om Arbetshus-Fondens befriande från denna utgift, för godt, att det tillfälle, som sig då visade till inköp af Boställshus åt Biskopen i Götheborg för billigt pris, skulle begagnas, samt att, enårinkomsterne af ecclesiastique anslag vanligen voro forbehållne dermed sammanhängande formål, men de i Götheborgs Stift besparde Pastoralier, jemte Brandförsäkrings-ersättningen för det förra Biskopshuset derstädes, ingått till Arbetshus-Fonden, denne Fond, hvars föremål hade i sednare tid genom Manufactur-Discont-Fondens tillökning i det närmaste upphört, kunde af dess disponibla tillgång, bestående i RiksgäldsContoirets Obligationer å 6000 R:dr mot fem proCents ranta och f. d. Götheborgs DiscontContoirs Obligationer å 2,500 R:dr mot 3 procent om året, jemte en oförväntad behållning af 1,500 R:dr, tillsammans 10,000 R:dr, tillitas med försträckning af denna Summa till Biskopshus inköpande i Götheborg, likväl emot fem proCents årlig ränta, som med besparde Pastoralier från Götheborgs Stift skall godtgöras, hvilken försträckning dock sedermera nedsat - Revisorers Beuättelse. t gg tes till 7,500 R:dr, då Köpeskillingen, hvartill dessutom 6000 R:dr af Stats-Verkets medel hade blifvitanslagne, ehuru beråknad till 16,000
R:dr, kunde inskränkas till 13,500 R:dr.
I afseende å Rikets Stånders Revisorers anförande, att Arbetshus-Fonden tillkommit för att bereda tillfälle får arbets-förtjenst åt behöfvande i otterne, under missväxtår, samt att den derifrån förut bestridda hushyran af 700 R:dr åt Biskopen i Götheborg vida mindre graverat Fonden, ån ifrågavarande anslag, förekommer sålunda, genom hvad ofvan utredt år: att användandet af denna Fond, till det vid första inrättningen åsyftade ändamål, hufvudsakligen längesedan upphört, och att densamma, utgörande vid 1817 års slut en summa af 18.523 R:dr, dertill afven skulle vara allt för otillräcklig; hvaremot Manufacturerne befrämjas med deras särskilde Fond och det biträde Statsmedlen under g:de Hufvudtitteln lemna, samt allmänna arbets-anstalterne åter på 8:de Hufvudtitteln hafva sine erforderlige anslag; att, vid detta förhållande, förenämnde Summas begagnande vid inköpet af Biskopshuset desto mindre graverade Fonden, som denna utlåning ökade dess inkomst, då högre ränta å en del af medlen, ån förut erhölls, nu skall erläggas, och det, enligt ordalydelsen af Kongl. Maj:ts Nådiga Bref, den 3 Februarii 1819» icke med det vilkor, som Rev i - 200 Riksens Ständers sorerne anfort , så vida besparde Pastoralier i Götheborgs Stift dertill förslå, utan genom Biskopens forsorg, att Biskopen derstädes borde förses med Xmbetshus på Statens bekostnad; att besparde Pastoralier i nämnde Stift ansets disponible för Biskopshusets underhåll , både före och efter det ArbetshusFonden inrättades, samt ej kommo denna Fond till godo förr, ån de icke vidare erfordrades för det egentliga ändamålet, sedan nemligen Huset andra gången var afbrunnet; att, af samma skål, hushyran för Biskopen i Götheborg, efter eldsvådan, af ArbetshusFonden rätteligen utgått, enär besparde Pastoralierne deremot dit infiöto; att berörde Fond tillkommit icke genom några Bevillnings-anslag, utan i följd af Kongl. Maj:ts egna Nådiga Förordnanden; hvarföre ock medlens förvaltande äfven på Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning ankommit; och att för öfrigt, då Arbetshus-Fondens tillgång fanns placerad i Discontvåg, mot mer och mindre säkra hypotheker, samt för dess förvaltande utgå aflöningar, som troligen kunde besparas genom andra anstalters vidtagande, dispositionen af dessa medel till inköp af Biskopshuset i Götheborg, äfven om den betraktas blott i egenskap af försträckning mot ränta, synes mycket lämpligare samt mera enkel och säker, ån att fortfarande öka antalet af dc större och mindre disconterin - Revisorers Berättelse.
201 gar; hvilka, efter Stats-Contoirets underdåniga tanka, till ingen nytta för det Allmänna , från alltför inånga särskilda publika Cassör redan förut verkställas.
På sådana grunder och då för öfrigt anslaget under 8:de Hufvudtiteln för publike byggnaderne i Landsorterne hvarken år beråknadt för Ecclesiastique-Statens'
Åmbetshus eller lemnar någon tillgång öfrig för andra behof, ån som dermed skola bestridas; kan Stats-Contoiret i underdånighet icke understödja Revisorernes hemställan, att förenämnde försträckning af ArbetshusFonden skulle af berörde Stats-anslag ersättas.
Eder Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss återstålles härjemte och Stats-Contoiret framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Starmågtigste Allernådigste Konung, Eder Kongl. Maj:ts IJnderdånigste, tropligtigstc tjenare ocii undersiter G. F. WIRSÉN. M. Haak.
Georg D. Wahlberg. N. Frodelius.
Tunelius. L. S. L- G. af Sillén G.
Öyér. 202 Riksens Ständers 3.
Berättelse, om Förhållandet med Allmänna Magazins-Inrättningen sedan år 18*2 och angående Inrättningens Förvaltning år 1820.
Stormägtigste AHernådigste Konung! efter afslutandet af Allmänna Magazins-Inråttningens Hufvudbok för år 1820, någon del af den Förlust blifvit till ziffran bestämd, hvarmed Inrättningens Förvaltning under de sednaste åren varit förenad, och den tidpunct nu synes förhanden, då Eders Kongl. Maj:t af det
Verk, åt hvilket denna förvaltning varit anförtrodd, bör hafva att vänta en fullständig öfversigt af Inrättningens åtgärder och upplysning om orsakerne till Inrättningens närvarande mindre fördelaktiga tillstånd, år det af dessa anledningar, som Eders Kongl. Maj:ts Allmänna Magazins-Direction underdånigast utbeder sig att, om det ena och andra, få i möjligaste korthet göra den framställning, ämnets vigt fordrar.
Allt sedan år 1776 har ett särskildt Verk fortvarat, som under ombytliga styrelseformer, likväl i mer och mindre omfattning, haft till föremål att undsätta Landet med Spannemål vid inträffande missväxter, samt att verkställa upphandling af Säd då behofven det påkallat.
Revisorers Berättelse. ao3 Detta Verk, hvars under en längre tid hopsamlade fonder till storsta delen medtogos under 1808 och 1809 årens krig, ansågs af Riksens Stånder, vid 1810 års Riksdag, bora på forsok. bibehållas, hvadan en fond af 300,000 R:dr B:co anslogs, på hufvudsakligen enahanda vilkor, som tillförene voro beståmde i afseende på Inrättningens åligganden, att meddela undsättning och verkställa upphandling af inhemsk Säd.
Sedan Kongl. Maj:t till Riksens Stånders önskan i denna del lemnat Nådigt Bifall, och i Bref af den 7:de November 1811 meddelat Verket föreskrifter i åmnet, fortgingo Verkets åtgärder i öfverensstämmelse dermed till 1815 års Riksdag, då Riksens Ständer funno Magazins-Inråttningens verksamhet böra utvidgas och fonden , i följd deraf, förökas från ofvanberörde 300,000 R:dr till En Million Riksdaler Banco; samt under vissa vilkor dels i afseende på svår missväxt, dels ock i afseende på mycken tillgång å inhemsk
Säd, till ytterligare En Million Riksdaler Banco; hvarefter vid sednaste eller x 8 18 års Riksdag Riksens Ständer ansågo nödigt, att, utan nyssnämnde vilkor, bestämma Allmänna Magazins-Inråttningens ständiga Fond till Två Millioner Riksdaler Banco.
Med dessa tid efter annan af Riksens Ständer anslagne Fonder och med Inrättningens äldre öfverskott, sedan 1809» åro Verkets åligganden och åtgärder från år 18 U utförde, hvilkas beskaffenhet och följder nu skola underdånigst ådagaläggas.
Riksens Ständers Ibland de svåraste missväxter, hvarmed Fäderneslandet varit hemsökt, var otvifvelaktigt den år 1812.
Nästan alla Rikets Provinser voro i mer och mindre tryckande behof af Spannemål, så till brödföda som utsäde.
De kraftigaste och skyndsammaste anstalter till Landets frälsning från en hotande nöd, blefvo under Eders Kongl. Maj:ts Egen Höga ledning genast om Hösten t 8 12 vidtagne.
Införskrifningen från Utrikes orter, som år 1812 i verket ställdes, ej mindre till Landets undsättning, än äfven till Arméens och Flottornes foumerande med deras underhåll af Bröd och Spannmål, under då varande Krigsrustningar, uppgeck till omkring 239,000 Tunnor Säd och 437,000 Lispund Rågmjöl, hvarföre kostnads-beloppet utgjorde circa 2,370,000 R:dr B:co, hvaraf sjelfva npphandlings-beloppet från särskilda fonder betaldtes och sedermera påfördes MagazinsInråttningen, som erhöll dess ersättning, dels i de tili Magazinen aflemnade qvantiteter Spannemål och Mjöl, dels genom Liqvid med Krigsfonden, för hvad som till Arméen och Flottorne utlevererades.
Efter denna svåra missväxt, och de åtgärder, som i anledning deraf till de nödstäldes hjelp måste vidtagas, kan Magazins-Inrättningens utvidgade omfattning, i undsåttningsväg, anses hafva tagit sin början.
Behofven voro väl elter skördetiden 1812 tryckande, men till - Revisorers Berättelse. 20:1 i en högre grad under den påföljande vintren och våren 18x3.
Spannemål och Mjöl utlemnades åt unchåttningstagare tinder denna tid från Magazinen, för ett varde i penningar till mer år En och enhalf Million Riksdaler Banco.
Att, då jordbrukarens tillgångar genom missvåxten år 1812 och det derpå följande svaga året 1813, blefvo till betydelig del medtagne, han skulle se sig hos Magazins-Inråttningen skuldsatt, var en omständighet lika mycket vållad af den allmänna nöden, som omöjlig att afböja, så vidt ej Statens mellankommande undsättning, straxt efter behofvets tider återfordrad, skulle hafva störtat den nödställde Landtmannen i en annu större olycka, ån den han genom felslagne skördar redan nog tungt fått vidkännas.
De Förordnanden, som i detta afseende af Kongl. Majit meddelades , bära alla vittnesbörd, om den mildhet och ömma omvårdnad, hvarmed Rikets i behof stadde Innebyggare blefvo omfattade.
Men då Kongl. Majit, å ena sidan fann att undsåttningstagarnes nästan i allmänhet betänkliga och på en del orter mycket beklagansvärda belägenhet påkallade en skonsam behandling vid Spannemålsskuldernes indrifning, kunde å den andra detta syftemål icke annorlunda tillvågabringas, ånatt Större delen af Magazins-Inråttn ingens tillgångar skulle hos undsåttningstagarne blifva fästad.
Verket, som vid 1811 års slut endast egde en fordran för utborgad undsåttnings-Spannemål af 2o6 Riksens Ständers omkring 130,000
R:dr, hade deremot vid 1813 års utgång en utestående fordran i Landet af mer ån 890,000 R:dr B:co.
Arsvåxterne 1814 och 1815» synnerligen i det sednare årets, voro mera gynnande, så att under dessa åren en betydlig del af undsåttningsskulden blef liqviderad; men under de påföljande åren 1816, i8i7i 1818 och 1819* hvilka årens skördar i mer och mindre mån icke svarade emot Landets behof, utlemnades från Magazins-Inråttningens förråd till undsättning uppå vederbörlige reqvisitioner, Spannemål, Mjöl och Bröd till följande värdes belopp, nemligen:
År 1816 för ... . q88>6oi: 46. 5. 1817 för ... . 1,098,510: 25. 6. 1818 för ... . 773,842: 6. 7. 1819 för ... . 1,105,477: 19» 2. samt till skörden 1820 . . 150,868: 47* i Summa 3>4i7,33i:— 9» Grödan år 1816, som visade sig innan skördetiden i allmänhet mindre lofvande, blef ån mer skadad af det sedermera under bärgningen långvariga regn.
Från alla Rikets Provinser inkommo reqvisitioner på undsåtiningsSpannemål; och befanns behofven så trängande, att ännu innan året lupit till ända, omkring 46,800 Tunnor Spannemål, Mjöl och Bröd måste till undsättning utdelas.
Tidiga och skyndsamma upphandlings-åtgårder blefvo fördenskull ♦ Revisorers Berättelse. 307 af Directionen vidtagne, hvarjemte ett särskildt Ombnd till Skåne härifrån afsåndes, för att derstädes uppköpa
Säd till de angelägne behofvens afhjelpande.
Genom dessa anstalter, fortsatte äfven under Vintern och Våren påföljande året 1817» erhölls yål så mycket inländsk Spannemål att dermed och med hvad som uti Inrättningens Förråd fanns i behåll, Direction blef i tillfälle att tillhanda hålla de qvantiteter Säd, som af Eders Kongl Maj:ts Befallningshafvande reqvirerades; Men oaktadt år 1816 upphandlades inom Riket 75,613 Tunnor 20 Kappar Spannemål och år 1817, 79)333 Tunnor 25 Kappar, var dock sistnämnde eller 1817 års skord så missfördelaktig, att med Kongl. Maj:ts Nådiga tillstånd detta år 36,203 Tunnor 12 Kappar Utländsk Spannemål blefvo dels införskrifne från Petersburg, dels genom Contract med åtskilliga Handlande uppköpte.
Utom denna då för tillfället brydsamma belägenhet, inträffade jemväl Filial - Disconternas obestånd, hvarigenom synnerligast i Skåne samt Österoch Vester-Gothland, der dels skörden hade lemnat en förmånligare afkastning, delsen större sådesproduction föranledde till betydligare afsättning, enskilda handeln nästan var afstannad i brist på gångbart mynt i allmänna rörelsen.
Åfven af denna orsak ansåg Kongl. Maj:t nödigt, att sårskildte Ombud borde från Directionen affärdas, för att i ofvannämnde Landskap upphandla
Säd och derigenom sprida ao8'
Riksens Ständers penningar till medverkan för Handelns och Nåringarnes fortgång.
Under dessa bekymmerfulla omständigheter inträdde år 1818 med en ån mer hotande utsigt.
En beständigt fortfarande torrka, sedan vårens början, vållade att våxterna på marken aftynade och på många orter alldeles utgingo.
Stander ansågo faran för en allman missväxt så stor, att de utom Magazins-Inråttningens ständiga Fond: 2 Millioner Riksdaler Banco, öfverlemnade till Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Disposition en lika summa till upphandling af Spannemål inom landet, samt derutöfver 2,000,000 Riksdaler Banco för uppköp af utländsk
Säd, om behofvet så skulle påkalla.
Inrättningens Spannemålslörråd, om Sommaren år 181 8, var i betydlig mån medtaget, till undsättning efter 1 81 7 års skörd.
I öfverensstämmelse med Eders Kongl. Maj:ts för tillfället meddelade nådiga Förordnanden och af nödvändighet, att erhålla tillråckelig qvantitet säd för så utomordenteliga behof, som då syntes förestå, måste de yttersta ansträngningar af Directionen vidtagas. 117,656 Tunnor 4 Kappar Spannemål blefvo inom Landet upphandlade, samt dessutom 92,081 Tunnor 17 Kappar Råg och Hvete från Utrikes orter anskaffade, dels genom införskrifningar från Finland och Danmark, dels genom Contract med åtskil - Revisorers Berättelse. a 09 lige Handlande; för hvilka betydliga upphandlingar likväl ej användes mer än en tredjedel af de 300,000 R:dr B:co, som Eders Kongl. Maj:t, utaf Riksens Ständers ofvanberörde särskilda anslag till
Directions disposition, samma år, öfverlöt. 1818 års växt, sorn i början visade sig så missfördelaktig, blef likväl något förbättrad af det vid omkring midsommaren inträffade regn, så att skörden, ehuru vida under medelmåttan, dock lemnade en förmånligare afkastning, ån som anledning var att förmoda, hvarigenom ock undsatt nings-behofven i samma måll förminskades; hvaraf följden var, att en betydlig del af den dyra Utländska Spannemålen qvarstannade uti Magarins-Inråttningens förråd.
Då 1819 års sk(-'rd var verkståld, och den jemväl på en del orter befanns mindre tillråckelig, så att i åtskilliga Lån, der föga tillgång af Spannemål, i Lånens Krono-Magazin, varatt påräkna, Eders Kongl. Maj:ts
Befallningshafvande olver desse
Lån hos