Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
De offentliga lärotimmarne vare egnade icke blott till undervisning och förhör, utan äfven till studei’ande eller öfverläsning och beredelse under lärarens ledning; egande läraren att till biträde vid mindre försigkomne lärjungars undervisning och öfning, der så för godt pröfvas, använda mera försigkomne lärjungar; och åligge eforalstyrelsen samt rektor och lärare att tillse, det tiden så indelas, att lärjungarne inom skolan erhålla all erforderlig handledning; hörande hemarbete uti de ne dersta klasserna alldeles icke och uti de öfriga endast med sparsamhet åläggas, med undantag af sådana, efter lärjungärnes krafter afpassade, skriftliga arbeten, som till utförande hemma pröfvas företrädesvis lämpliga, Mom. 2.
De för hvarje vecka bestämde lärotimmar fördeles så emellan de olika läro-ämnena, att de till samma klass hörande ämnes kurser må kunna fulländas på ungefärligen lika tid, och jemna framsteg i möjligaste måtto befordras.
Mellan ämneslärarne fördeles arbetet så, att den ene icke varder på obilligt sätt mera betungad än den andre och att rektor icke upptages af större undervisningsåligganden, än som låta sig med uppfyllandet af hans öfriga piigter väl förena.
Läseordniug i öfverensstämmelse med dessa grunder uppgöres innan vårterminens slut för nästkommande läseår af kollegium samt underställes granskning och stadfästelse af eforalstyrelsen.
Den må sedan icke under iäseårets lopp förändras utan vigliga skäl och eforalstyrelsens bifall. §• 11- Följande undantag från hvad i föregående §§. stadgadt är, kunna, om vederbörande lärare så önska och till eforalstyrelsen med fullständigt förslag rörande sättet för verkställigheten inkomma, med denna styrelses bifall och efter erhållen stadfästelse af centralstyrelsen, ega rum, nemligen: a) inom de slutna klasserna må ambulatorisk läseordning i större eller mindre mån begagnas; 71 b) samma klasser må, der iärjungarnes antal så föranleder och utrymmet medgifver, förenas å ett gemensamt lärorum och, då för lärjungarnes sjelfverksamhet företrädesvis lämpliga ämnen förekomma, undervisas af en lärare; c) tredje klassen i högre skola må kunna afskiljas från de öppna klasserna och bilda en sluten klass med ambulatorisk läseordning; cl) der vid sidan af den gemensamma lärosalen för de öfre klasserna i högre skola särskilda klassrum finnas, må under de lärostunder, då flere lärare samtidigt undervisa och en eller annan af dem så för godt pröfvar, större eller 'mindre kretsar af lärjungarne kunna från de öfrige afskiljas, för att uti enskildt rum, under hela lärostunden eller någon del deraf, njuta sin lärares undervisning. §. 12.
Årliga lärotiden vare 38 veckor.
Den fbrdeles i tvenne terminer: a) Höst-terminen, som i allmänhet börje den i5 Augusti och slute den i 5 December: och b) vår-terminen, som i allmänhet börje den i5 Januari och slute den i5 Juni, med en veckas afbrott för påskferierna.
Terminernas början och slut må likväl efter olika förhållanden förorten och året, och under vilkor, att den bestämda årliga lärotiden blir oförminskad, kunna något förändras af eforalstyrelsen; dock må aldrig höstterminen begynna före den i Augusti eller sluta sednare än den 18
December, icke eller vårterminen begynna före den 7 Januari eller sluta sednare än den 18 Juni. §. 13. Mom. i.
Offentliga lärotimmar i hvarje vecka vare för de slutna klasserna 3a och för de öppna klasserna 36, bönestunderna samt timmarne för musik och gymnastik oberäknade.
Fördelningen af dessa lärotimmar på de serskilda dagarna i veckan samt mellan för- och eftermiddagar bestämmes af eforalstyrelsen.
Morgonbönen, som alltid vare förbunden med sång, bibelläsning och förklaring, begynnes en half timma före dagens första lärostund.
Efter dagens sista lärostund hålles en kortare bön, åtföljd af sång. 72 Mom. 3.
Ungdomen håfve öfningar i sång minst tvenne, och i gymnastik minst tre timmar i veckan.
Gemensamma öfningar i instrumentalmusik, der sådane varit öfliga, upptage högst två timmar i veckan. §• 14.
Ferier vare tillsammans i4 veckor om året, nemligen: a) julferier, från höstterminens slut till vårterminens början, tre til fyra veckor. b) påskferier, från onsdagen näst före till och med onsdagen näst efter påsk, en vecka. c) sommarferier, från vårterminens slut till höst-terminens början, nio till tio veckor. §. 15. Morn. i.
Intagning i läroverk må ske vid början af hvarje läsetermin, men ej å annan tid, så vida ej giltigt förfall styrkes.
Vilkor för lärjunges intagning vare följande: i:o att föräldrar eller målsman derom gjort skriftlig ansökning med bifogande af a) prestbevis om gossens föräldrar, födelseort, döpelse, ålder och frejd; b) tillförlitligt bevis, att gossen haft kopporna och veterligen ej är behäftad med smittosam sjukdom, samt, i fall han åtnjutit undervisning vid annat läroverk, c) betyg derifrån öfver hans uppförande, flit och framsteg; 2:0 att gossen uppnått 8 års ålder, kan rent och flytande läsa inantill svenska, vare sig tryckt med latinska eller svenska stilar, eller skrifven med tydlig latinsk handstil; kan utantill Luthers lilla kateches; kan skrifva latinsk stil någorlunda läsligt och skrifva siffror samt utnämna dermed betecknade tal till tusen; 3:o att han i den stad, der läroverket är beläget, har qnderhåll och vård af föräldrar eller annan välkänd person; 4:o att de afgifter, som för inskrifning vid läroverk äro eller blifva uti gällande författningar påbudne, vederbörligen erläggas.
Vidsträcktare kunskaper än de ofvan nämnde må berättiga den anmälde att intagas i den klass, som är näst öfver den, hvilkens alla kurser 73 kurser han vid vederbörlig pröfning befinnes hafva fullständigt genomgått.
Af den, som efter terminens början intages i någon af läroverkets slutna klasser, fordras, jemte öfriga för inträde i klassen nödiga kunskaper, att hafva inhemtat de lärostycken, hvilka från terminens början till hans intagning blifvit i klassen genomgångna. §• 16- Lärjunges föräldrar eller målsman åligge: 1:0 att förse honom med skrifförnödenheter samt erforderliga böcker och undervisningsmedel; 2:0 att, så vida icke friplats i anseende till fattigdom erhålles, till läroverket erlägga de års- eller termins-afgifter, som äro eller blifva uti gällande författningar påbudne.j §. 17.
Lärjunge uppflytles ifrån en lägre klass till en högre, då han vederbörligen undergått förhör och blifvit godkänd i de för den lägre klassen stadgade lärokurser.
Sådant förhör anställes med de slutna klasserna blott tvänne gånger om året, nemligen vid terminens början eller slut.
Inom de öppna klasserna anställes flyltningsförhör i hvarje läroämne serskildt, så snart lärjunge inhemtat den del deraf, som från flyttning från lägre klass är föreskrifven; och får han, om han vid förhöret godkännes, genast öfvergå till närmast högre kurs i ämnet, men uppflyttas till högre klass först då, när han sålunda redogjort för alla till den lägre klassen hörande ämneskurser. §• 18.
Vid lärjunges afgång (rån läroverk meddele honom rektor, der så äskas, betyg om uppförande och flit, samt, efter anstäldt afgångsförhör, om hans gjorda framsteg, Afgångsbetyg påtecknes af eforus eller inspektor och afskrift deraf förvaras vid läroverkets arkiv.
N:o 5 till Kongl. Maj:ts Prog. 1847.
Haft. 1. 10 74 §• 19.
Offentlig examen hålles med de slutna klasserna vid hvarje läsetermins slut samt med de öppna klasserna åtminstone vid hvarje vårtermins utgång §. 20.
Dagen efter den, då examen är slutad, kungöres offentligen de betyg öfver hvarje lärjunges uppförande, flit och framsteg, hvilka lärare, på grund af sin under terminen vunna kännedom om lärjungarne, till protokollet afgifvit; den nya ordning, som lärjungarne, hvar inom sin klass, komma att intaga, den utdelning af stipendier, premier och fattigmedel, som af kollegium beror, och bestämd är, och hvad mera, som till terminens eller läseårets afslutande må anses höra. §. 21.
Till de offentliga förrättningar vid högre skola, hvarmed läseåret vid vårterminens utgång skall afslutas, inbjude rektor ungdomens föräldrar och målsmän samt den allmänna uppfostringens gynnare och vänner genom ett tryckt på svenska författadt program, hvilket bör innehålla: berättelse om undervisningens fortgång under det förflutna läseåret samt om begagnade läroböcker och stadgade lärokurser, uppgift om de lärare, som under årels lopp vid läroverket tjenstgjort, om iärjungarnes antal, om samlingars och inrättningars tillstånd och dervid timade förändringar, samt hvad mera, som till upplysning om läroverket lända kan; börande programmet tillika, der så ske kan, åtföljas af en afhandling, helst af pedagogiskt eller didaktiskt innehåll, författad af någon bland lärarne vid stiftets läroverk, med fritt val af det språk, författaren finnér för alhandlingen lämpligast. §. 22.
Rektor afgifve årligen berättelse om läroverkets angelägenheter, enligt de föreskrifter och på de tider, som af centralstyrelsen bestämmes.
Dessa berättelser, ställde till central-styrelsen, afgifves till eforalstyrelsen, hvilken desamma, med bifogad öfversigt och eget utlåtande, till centralstyrelsen ofördröjligen öfversände.
Stockhom den g November 1847. F. O.
Silfverstolpe. 75 Bil.
JY:o 2.
Revisionen öfver Rikets elementarläroverk yttrar sig, i sin sist afgifna underdåniga berättelse af den i3 December i843, på följande sätt: ”Infällandet af lämpliga anstalter för lärares iheoretiska bildning är att ”betrakta såsom en af de mest maktpåliggande åtgärder till läroverkets ” förbättring.
Lärarekallet är till sin natur på en gång så svårt och ”så ansvarsfullt; fordrar, för att med någon framgång kunna skötas, ett så ”allvarligt studium och en så tidig inöfning, att det, om någon gren af offentlig befattning, synes påkalla en egen dertill förberedande kurs.
Att ”hos oss icke tillfyllest blifvit sörjdt för en så vigtig angelägenhet, torde ”icke kunna bestridas.
I afseende på tbeoretisk bildning hafva fordringar’’na blott sträckt sig — och detta icke ovilkorligen — till den filosofi”ska graden, hvilken, särdeles i sitt nuvarande polymatiska skick, äfven i ”de fall, der den åtföljes af ett särskildt disputationsspecimen för den sökta ”sysslan vid vederbörande läroverk, ej kan anses vara ett fullt nöjaktigt be”vis på den särskilda vetenskapliga insigt, hvilken den ofantliga undervis”ningen tager i anspråk.
För utrönandet åter af praktisk skicklighet, har ”man ej föreskrifvit annat än en kort prof-lektion, hvilken dock, såsom en”staka prof, innebär en oftast otillförlitlig mätare på lärareduglighet i det”ta begrepps omfattande betydelse.
Om under sådana förhållanden i ”vårt land likvisst i allmänhet icke saknats skicklige lärare, torde detta ”vara ali lillskrifva dels en lycklig fallenhet, dels det enskilda nitet, som ”slräfvat att genom fortgående rön och derpå grundade förbättringar före”bygga de skadliga följderna af den obekantskap med lärarekallets svårighe”ler och vilkoren för deras afhjelpande, hvarmed detta kall tillträddes.
Men ”ju mera fordringarna på den offentliga läraren stegras, ju svårare och vidsträcktare hans åligganden blifva, desto mindre torde framgången af hans ”verksamhet böra lemnäs lill pris åt tillfälligheten af särskilda naturanlag ”och personlig nitälskan.
Man finnér åter, att i de länder, hvilkas undervisningsverk hunnit en högre grad af fullkomlighet, tidigt blifvit anlagda ”plantskolor för lärares daning, åt hvilka man egnat all den omsorgsfulla ”vård, som de för sin framgång haft af nöden.
Revisionen inser emeller - 76 ”tid, att Ii os oss svål ligen kan blifva fråga att inrätta seminarier af så vidsträckt syftning och sä lång studiikurs, sorn andra länder förete.
Den rå”dande medellösheten hos aspiranterne till skolläraresysslor och svagheten af ”de lönevilkor, som vänta dem, särdeles på skolans lägre tjenstegrader, ”skulle ej tillåta det.
Man torde derför böra vara belåten med inrättningar i ”mindre skala.”
Derefter framställer revisionen grunddragen till ett förslag i detta afseende, hvilket efter revisionens tanka icke borde för sin verkställighet möta några hinder af svårare beskaffenhet, och anser slutligen, att, för de tvänne seminarier, hvilka skulle inrättas i Upsala och Lund, komme att fordras tillsammans ett årligt anslag af minst 3ooo R:dr b:ko.
Hvad revisionen sålunda anfört angående behöfligheten af anstalter för bildande af lärare innehåller obestridliga sanningar.
Å nästan ingen annan embetsmannabana inträder tjenstemannen i utöfning af tjenst med egen ansvarighet, förr än han i underordnade befattningar och under andras ledning och ansvar blifvit inöfvad och tillvand i tjenstens åligganden.
Utöfningen af den framför många andra vigtiga befattningen med det uppväxande slägtets daning börjar deremot oftast utan annan ledning, än den läraren kan ega genom minnet af det någon gång olämpliga och förvända sätt, hvarpå han sjelf blifvit undervisad; och den rättelse i begångna misstag, han af förmän kan få, är sannolikt sällsynt, då rektor, sjelf lärare såsom han, sällan kan vara i tillfälle att följa hans undervisning, isynnerhet vid de skolor, der ingen konrektor finnes.
Angelägenheten af bildningsanstalter för lärare torde således vara uppenbar.
Huru de böra organiseras, är deremot en högst brydsam fråga att besvara, isynnerhet i ett land, der penningetillgångarnes ringhet måste vid alla inrättningar ingå i beräkning.
Det förslag, hvartill sista skolrevisionen framställt grunddragen, synes icke fullt tillfredsställande, — i vissa fall för omfattande, i andra för inskränkt.
Det säkra är åtminstone, att med det obetydliga anslag, revisionen satt i fråga, något fullt ändamålsenligt icke kan till vägabringas.
Rektor vid elementar-läroverket i universitetsstaden, tillika lärare vid detsamma, kan icke med denna redan nog sysselsättande befattning förena den, att vara styresman lör ett lärareseminarium, utan att försumma endera af dessa vigtiga befattningar eller kanske båda; och knappast torde någon annan lärare vid samma läroverk, i anseende till bristande tid, kunna biträda såsom lärare vid seminarium på annat sätt än såsom ledare till viss del af sådana praktiska ölningar inom läroverket, som kunna sättas i sammanhang med seiuinarii-undervisningen. 77
Att åter i någon likhet med hvad, enligt Kongl. Brefvet af den i5 Mars 18o3 samt Kongl. Kungörelsen af samma dag, förr skett med redan befintliga professioner i andra ämnen förena undervisnings- och examens-skyldighet äfven i pedagogik och didaktik, skulle, utom det att en sådan åtgärd redan visat sig icke vara öfver allt i längden verkställbar, med den utveckling, alla och särdeles dessa båda kunskapsämnen i sednare tider erhållit, blott föranleda ytlighet.
Då återstår endast, alt till styresmän för sådane seminarier förordnades personer, hvilka uteslutande kunde deråt egna sin verksamhet, som med undervisnings- och examens-skyldighet i allmän pedagogik och didaktik, samt dessa båda vetenskapers historia, förenade öfverstyrelsen i seminarierna samt ledningen af den öfriga undervisningen vid desamma och af de praktiska öfningarna.
Till dessas biträde kunde, da olika läroämnen måste vid undervisningen olika behandlas, för hvarje krets af med hvarandra sammanhängande kunskapsämnen anställas särskilde lärare, hvilka finge sökas bland universitetens yngre lärarepersonal.
Hvad det egentligen praktiska angår, så kunde väl dels åtskilliga öfningar ske inom seminarii egen krets, så alt dess alumner ömsevis liand^ lade såsom lärare och lärjungar, dels dessa såsom åhörare bevistade under visningen uti det i staden befintliga elementar-läroverk, med skyldighet att redogöra för sättet, huru den fördes, och att i anledning af hvad dervid synts dem anmärkningsvärdt begära närmare upplysningar af seminariilärare; men då likväl icke full praktisk skicklighet kunde inhemtas utan till— lämpning på verkliga lärjungar, borde hvarje seminarii-elev åtminstone någon tid såsom biträdande tjenstgöra uti samma läroverk, under ledning af dess lärare och inseende af seminariistyresman, hvilken för sådant ändamål borde hafva öfverinsseende öfver skolan i det, som anginge undervisningen derstädes.
Som, enligt hvad nu sålunda blifvit anfördt , seminarierna egentligen komma att erhålla en praktisk riktning, borde icke elementa r-läroverkens undervisningsämnen, utan blott deras didaktik, blifva föremål för seminariernas handledning; hvaraf följer, att kursen kunde blifva mindre långvarig, än skol revisionen föreslagit.
Deremot borde fordringarna för inträde i seminarierna bestämmas tämmeligen högt, dels i allmänhet, dels särskildt med afseende på de olika lärarebefattningar, hvartill den inträdande vill göra sig kompetent; men huru detta skulle ske , är till en stor del beroende af de förändringar med gradualsludierna inom filosofiska fakulteterna vid universiteten, som kunna komma att ega rum. 78 Jag vågar alltså i underdånighet föreslå, att vid hvartdera universitet ett seminarium till bildande af lärare för elementar-läroverken måtte få inrättas, bestående af en styresman och biträdande lärare.
För styresmannen anser jag mig icke kunna föreslå lägre löneinkomst än 2,000 r:dr b:ko, och till arfvoden åt de biträdande erfordras säkerligen tillsammans ytterligare 2,000 r:dr b:ko vid hvarje seminarium, då de olika kunskapsgrenarna ej gerna kunna fördelas på mindre än 3 å 4 personer och någon vedergällning äfven mäste lemnäs åt de ordinarie skollärare, under hvilkas handledning i det praktiska seminarii-eleverne ställas.
Således blifver för båda seminarierna tillsammans den erforderliga summan 8,000 r:dr b:ko, och anhåller jag i underdånighet att, derest Eders Kongl. Maj:t skulle i nåder bifalla denna framställning, få framdeles afgifva utförligt förslag till seminariernas organisation och hvad dermed står i sammanhang.
Majit, i anseende till brist på disponibla penningetillgångar eller af andra skäl, ej finna sådana seminarier nu böra inrättas, vågar jag underdånigst hemställa, om icke Eders Kongl. Majit åtminstone skulle finna lämpligt föreslå Rikets Ständer att anvisa löner för inrättande vid hvartdera universitetet af en lärostol i pedagogik och didaktik, då hvar och en, som ville blifva lärare vid elementar-läroverk, kunde förpligtas att undergå examen i dessa ämnen.
Dermed kunde vinnas, att blifvande lärare, äfvensom de, hvilka i framtiden komrae att få inspektion öfver undervisning, finge tillfälle att inhemta åtminstone någon kännedom om de olika läromethoders beskaffenhet, att närmare öfverväga och granska dem samt välja den, de trodde bäst leda till målet.
Funne Eders Kongl. Majit sedan seminarier böra inrättas, blefve det lätt att göra inneliafvarne af dessa lärostolar till seminariernas styresmän.
Om de blifvande professorerne finge komma i lönetur med öfrige professorer vid universiteterna, kunde deras löner visserligen bestämmas till blott 1,600 rldr b:ko för hvardera, men i annat fall torde de böra blifva 2,000 r:dr b:ko, ungefärligen motsvarande de löneförmåner, som af äldre professorer i allmänhet åtnjutas.
Det behöfliga anslaget blefve då 4>000 ridr b:ko.
Undervisning vid elementar-läroverken uti andra ämnen än musik, gymnastik och teckning, borde framdeles ingen på eget ansvar få förestå, som icke, om seminarier inrättas, genomgått den dervid föreskrifna kurs eller, om sådana icke inrättas, utom nu föreskrifna eller dem motsvarande prof, åtminstone ett år auskulterat och biträdt vid något läroverk, efter den anvisning, som lemnäs af eforus.
Stockholm den 9 November 1847. F. Ö. Silf verstolpe. 79 Bil.
Underdånigt
Revisionen öfver rikets elementarläroverk har, uti sin underdåniga berättelse af den i3 December 1843, lill Eders Kongl. Maj:t framställt det stora behofvet af förbättrade löner för lärarne vid nämnde läroverk, och under den tid, som sedan förflutit, hafva ifrån de flesta stiften enahanda underdåniga framställningar blifvit gjorda.
Detta behof kan ej eller annat än erkännas af alla, som ihågkomma, att den största lärarelönen, med undantag af de få, som äro med prebenden förenade, icke är högre än t)6o r:dr och den minsta ej större än 240 i:dr banko.
Alt under sådana förhållanden platserna, det oaktadt, kunnat med skicklige lärare besättas, har tydligen sin enda grund uti den förhöjda årsberäkning till preslerliga lägenheters erhållande, som lärare vid elementarläroverken åtnjuta.
Att etl sådant förhållande verkar skadligt både på kyrkan och skolan, är likväl numera så erkändt, att det icke vidare behöfver ådagaläggas.
Det är ock af sådan anledning, som uti det förslag till förändringar uti organisationen af rikets elementarläroverk, jag fått den nåden att för Eders Kongl.
Maj;t i underdånighet framlägga, den förhöjda tjenstårsberäkningen för lärarne blifvit borttagen.
Uti samma förslag har ock undervisningstiden blifvit förlängd.
Antalet af veckor om året, under hvilka undervisning i elementarläroverken meddelas, är för det närvarande ingenstädes sLörre än 32 och på åtskilliga ställen betydligt mindre ända till blott 28.
Detta antal har i förslaget blifvit förhöjdt till 38, så att ferierna, påskveckan inberäknad, skulle komma att utgöra endast i4 veckor.
Undervisningsskyldigheten i hvarje vecka blir dessutom för de flesta lärarne ökad, utöfver hvad skolordningen dem hittills ålagt; endast för några af klasslärarne, hvilka hittills vari' strängast sysselsatte, har någon minskning blifvit afsedd.
Då, med stöd af hvad nu i underdånighet blifvit anfördt, jag trott mig skyldig att för Eders Kongl.
Majit framlägga förslag till en förändrad lönereglering för elementarläroverken, har jag sökt kännedom om löneförhållan - 8o ciena för lärare vid motsvarande läroverk i åtskilliga andra länder och dervid, enligt de upplysningar, som lemnäs i 1843 års skolrevisions berättelser, funnit: att i Norrige en adjunkt vid en lärd skola (en collega) erhåller vid sin första anslällelse 3oo speciedaler, motsvarande i svenskt banko 800 riksdaler.
Detta anslag uk
.s efter vid pass 10 års tjenstgöring till 400 speciedaler (
En rektor vid en så kallad rniddelskola njuter vid sitt tillträde vanligen 600 sp:dr (
En rektor vid en lärd skola (vårt gymnasium) 900 a 1200 sp:dr (
Önskligt vore visserligen, att lönerna vid svenska elementarläroverken kunde bestämmas till ungefärligen enahanda belopp, som uti Preussen, Sachsen och Wurtemberg, — länder, der, med undantag af de större städerna, varuprisen och lefnadskoslnaden i allmänhet icke torde kunna anses drygare än i Sverige; — och att, derigenom att den inom samhället så vigtiga befattningen med ungdomens handledande och bildning till sanna christna och dygdiga medborgare kunde belönas på ett sätt, som Öppnade för dess innehafvare icke allenast en för lefnadsomsorger någorlunda bekymmerfri bana, utan ock sälte honom i tillfälle att, genom inköp af böcker från eget och främmande land, följa de framsteg, undervisningen gjort, och omfatta sitt yrke med den kärlek för detsamma, hvilken är säkraste borgen 8i borgen för framgång och som oftast företrädesvis egnas åt de sysselsättningar, som stå i ett direkt sammanhang med det mål, för hvilket man hoppas få offra sin hela lefnads-verksamhet.
Vid jemförelse med lönerna för andre tjenstemän inom vårt land och med kännedom om ej mindre våra tillgångars ringhet än nödvändigheten att fylla äfven andra erkända behof, har jag likväl icke vågat föreslå så höga löner, som i ofvannämnde länder äro bestämda, utan har ansett mig skyldig att göra betydliga nedsättningar.
Då genom de förändringar af elementar-läroverken, som i underdånighet underställas Eders Kongl. Majrts nådiga pröfning, äfven betydliga förändringar åstadkommas i antalet af lärare och i skolornas beskaffenhet, har det blifvit nödvändigt att äfven uppgöra förslag till nya stater för elementarläroverken och att i sammanhang dermed förslagsvis bestämma beskaffenheten af de skolor, som på de särskilda ställena böra finnas.