Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Min h. far var nu h91 i Stockholni och tyckte myckct om mig och kliidde mig p i nytt b i d e till hand och fot.
» i aktade jag intet mera minn Iappota klader utan Iiinkte, att det skulle s i vara allt bortitt för mig.
Hv.u g h g min far drog på sliide ut, kom han in i iiiiii mormors hus och sig, huni jag niidde, och fragade om mig &amp; %sot fattades, att nian (IS skulle sitnila ' i hans hiis och begira det, s3 skulle ingen neka mig det.
Han tyckte, att det icke var samt, att han sig, det jag Iefde Mr gliidjcs skull, och jag rar icke mindre glad öfver min stora lycka, umn hvar g9ng jag s i g iiiiii Ii.
far, tyckte jag, att hela rcrlden r a r iiiiii.
Emcllcrtid kom Ru Ebba till Stockholin, och han fick Gustaf Horns till- I ?dclse 0.11 taga A et.
med sig p i flera oliks cgenhnar.
s5 nit de Lerviinde f6rst efter n %gm mgader till Stockholm.
I: N Ebba och frii Anna Thott Ixgynte d i till att Ixygga ihop, att d e ville gifta min h. far mm1 frii Kerstin Hrahe, och höllo d e - * Chnstini Brahe f. 1609. syrtcr till Per Dmhe d. y .. gift i638 med Ake Ilenrikson Toll, enka, 640.
En stor brcfsimling f i b hennc Iörians p i Sko- kloster, af hrillien man I l r ett god1 intryck af hennes fönthd och hjcrla.
Se ett
44 det så hemligt, att jag inte skulle fa veta deraf.
Mm s i gick det inte så Iönligt till, att det icke spordes, y min h. far saile sjelf för mig och fr9gadq hurudan hon var, och jag sade honoui hela hin- dclxn om hennes sinne, s3 mycket jag visste.
Ile bjtido fru Kerstin nrahe till miltid, och Gamaf Ilom skulle komma oIön.amndes sanitidigt, men Agnan &gt;amide Iidrcn.
d att han ej inbnn sig.
De sadc d$ $1 mig till att locka mig att ufvemla min h. far l e r 1 1 efter de \.
; il visste, hum högt min h. far itiside mig, att han intet gerna skulle Hy mi6 eu ond styfnior, att de ville fly mig en styfmor, som aldrig finge nigra barn, p i det att jag skulle fa &amp; fva dltihop eRcr min far, Jag swrade der&amp; att min h. far val \ .nr d gammal, alt han kunde se, hveni han ville harva till hustru och niitte taga, hvent han vi !ie.
Gud försöjde räl mig, och jag sade, Sr hon from och god, Y$ skall jag äiska, 3ra och tjena henne för min h. fars skull och bli hos henne, men i r hon ond, s5 skall min h. f u Iingst hehilla henne, och jag g i r till min mormor och blir hos henne och bites icke med iiiiii styfmor, utan vill alldeles lita min h. f u sörja Niir derför, ty han tager hustru för sig och inte för mig.
min h. far hörde detta sv.uade han, att han aldrig ville hafra husim, om hon inte kunde förlikas med mig, s i att jag kunde vara i huset hos honom.
Fru Ebba blef s5 bittedigen ond för &lt;le orden och sade, rkire, 1 % man det der stycket ej höra shdana ord af dig, du kitnner henne inte I&amp; grant som jag, hon behöfver val en ond slyfnior, som med allvar tager ihop med henne,.
. \ .len hum jag bryggde hos min h. far, gjorde jag honom alltid kunskap om deras rid, d att gif- (Forts.) termilet slogs i en pnnnkaka och blef intet utaf.
- - - Du, som strirfvir att gl och giilla för ovanlig, besluta (orst att i allting göm och dn kan vara viss, att man skall skrika ut dig som ovanlig.
- * .r&amp;U,.)
Qer sitter en liten plfve inom hvar menniskar bröst.
C0ff0 ".
Lrtkrr.
örsumma ej att bedja till Gud, ty intingen s k d bönen ifhtlln di f r h s p - Fnlfw.
den eller synden afhllla dig frln bönen.
r i * sil nöjet Iör stunden, att det en annan g h g icke har nk01 att gifm dig.
blografiskl uIkm i tidskrinen iF-L.
A. Horns sjelfbiqob.
Statca.
h, z ocb 3, förfntlsdt h jag ftmnlt
Qvinnofragan och s o c i a l i s m e n i T y s k l a n d.
Q et har sagts, att i Tyskland qvinnofr3gan står långt tillbaka, jemfördt med förhållaiidet i andra länder.
Det ar hade sant och ickc sant.
Staten har visscrligeii varit ganska njugg i att bcrcda qvinnan fördclar och reaktionira författare Iiaf- va flitigt utgifvit ströskriftcr cniot dc nyarc åsigtcrna.
De pessi- mistiska filosoferna betrakta qvinnan såsom ett underordnadt eller föraktligt vasen.
Men å andra sidan raknar qvinnofrågan i Tyskland några af sina ädlaste förkimpar, friinist Holzendorff och Schulze-Delitsch, likasom hon ock der fiinnit flere af sina farligaste förordarc, bland livilka har m3 iiäninas socialisten Bebel, mcd Iivars skrift oni qvinnan också vi blifvit i öfver- sittning lyckliggjorda.
F i äro de länder, der frigan af qviii- norna sjclfva blifvit med niera allvar, stundom också med skarpa och qvickhet försvarad; ingenstädes liar den i furste- husen funnit så mycken synipati, och särskilde liar i Tyskland utvecklats ett starkt och val organiseradt föreningsvasende i syftc att tillgodogöra redan genomförda reformer ocli bercda tillfalle till incningsbyte rörandc nya sidana.
I spetscn för g e ~ ~, d5 detsamma star den alhänrza tyska ~ i z n o f o r r n i ~ ~ hvilken, hon sanilats till möte i olika stader, Iielsats med vördnad af offentliga myndigheter och vanligen under samverkan med ortens mest framstSendc personer lagt grunden till lokalför- eningar för praktisk tillampiiing af qvinnofrågans tcorier *.
Till ctt sidant möte saiiimantradde föreiiiiigen i septciiibcr i Leipzig ocli firade då afveii sin zo: de h f c s t ".
BLaiid för- slag till öfvcrlaggningsamneii sagcs liafva uppstalts ett, hvilket likväl ansctts allt för braniinndc för att man skulle våga upp- taga det på dagordningcii, ocli som visar, att qvinnofrågan i det tröga Tyskland på r18 punkt tagit den ytterligaste och nicst oroväckande form.
Denna fraga lärer raiir~~ligc~a, genom upp- hetsande föredrag af c11 viss Fru Guillaunic-Schack, soni för detta andanial farit vida omkring i Syd-Tyskland, begapats som l o c t r för den qvinltga arbetsR / assm ntt kasta sig i social.
de~nokratiens armar. '
Se hlrom * * Se Tidrkr.
f. H~enimct, arg.
26, h. rid.
46 Något dylikt var kanske syftet med socialistchefen Bebels ofvannämnda bok; men att detta syfte så snart skulle n k, hade val ingen trott.
Saken har väckt starkt ogillande och stor oro bland qvinnofrigans sansade vänner i Tyskland.
.Denna qvinnofraga., heter det i Deutsche Fraurn-Zeitung, sar en mensklighetensfrSga,hvilken i sitt nuvarande stadium maste af sina målsman behandlas med största varsamhet, om ej dess naturliga lösning skall fördröjas * Och det ar sant: så snart hon kastas från sitt eget fredliga onirlde in p5 de politiska partiernas, blir hon icke langre en frigörande makt för det ädlaste hos qvinnan, utan ett blott verktyg i mannens hand for ensidiga, sjelfviska andamal och detta stundom af den mest farliga beskaffenhet.
Et# resultat af Fru Guillaume.Schacks ofvan namda inis- sionsverksamhet, efter sedan den blifvit af myndigheterna for- bjuden, framgår af ett meddelande frSn Nurnberg om huru der, * under social-demokratiskt fadderskaps, en rfru- och jungfru- for ening^ bildat sig, hvilken den 26 okt.
höll sin forsta sam- mankomst, besökt af 40 qvinnor och 20 man, flertalet social- demokrater.
Församlingen öfvervakades af polisen och styrel- sen förkunnade, att utom den föredragande för dagen en kand socialist, hvilken uttalade sig om hygienen i hemmet - ingen nian finge ordet.
En arbetarinneförening, som bildats till skydd för: Frau und Jungfraudöreningens intressen, har genom polisens, af regeringen stadiästadc förbud blifvit upplöst.
Så l h g t med- delandet från Nurnberg.
Dessa företeelser p s tysk botten a r ~ onekligen niarkliga och torde innebära en och annan vigtig lärdom afven för oss svenskar, hvilka hittills sett qvinnofrsgan utveckla sig på ett s i lugnt och naturenligt satt.
I inbjudningen till Fredrika-Bremcr-Förbundets stiftande förekommer ett uttalande, som p2 visst hall blifvit mycket klandradt, men som, genom den socialistvarfvande damens upp- trädande i Tyskland, fått sin bekräftelse: ~Qvinnofrigan be- höfver varnas icke blott mot reaktionens.
utan ock mot revolu- tionens faror *.
Om moded8rskapen och möjligheten af dess bekampande *.
.Ack, Gud s h loj?
du 6eAii&amp;m M nIdng firgngwn strörlz$?
* ut- brast nyligen en ung moder, der hon, strålande af glädje, betraktadc sin lillc son i badet.
Hade nu denna moder födt en flicka till vcrlden, så hade hon nog betraktat sin lilla dotters välbildade kropp med Iiclt andra känslor, ungefar iiiotsvarandc deni.
med hvilka fordoni negerqvinnan betraktade sitt gosse- barn, födt till träldom.
Si djupt rotad är tron pH snörlifvets iiödvändighet!
Kunde denna verkligen bevisas, s3 borde man skynda att omdöpa det fordoni .tacka könet.
till ~korsettköiietx I vissa trakter af Italien råder ett bruk, soni kunde anta- gas härröra af en annii gängse missuppfattning af qvinnans varde som meniiiska - det nämligen, att vid en flickas födelse uthanga fr311 moderns rum en svart krusflorsflagga.
Afvcii norr oni Alperna lära stundom blandade känslor rida vid c11 flickas födelse; om med ratt eller orätt ni5 lemnas derhän.
Men visst är, att i det land, der snvrlifvct kan sagas Iiafva inträngt i det allniäniia iuedvetandet såsoiii ett nödvändigt skönlicts~iicdcl, i det I: ind, der man tror sig genom &gt;touriiyr * och andra apparater farbättra qvinnans naturliga skapnad der bör man Iiangr ut sorgflaggaii, ej blott öfvcr nyfödda flickebarns hem, utan äfveti öfvcr alla de heni.
inom hvilka denna uppfattning råder -- och de tordc i vårt land icke vara s i lätt räknade.
a s3 a Om dc af v3r tid hyllade sköiilictsmedlcii ~ O Y I ~ I ~ Y C och IIS S I I ~ Y I ~ C tidigare ~S historia kunna vi här iiicddela några små notiser, som möjligen torde intressera eller ännu Iieldre f r h deras bruk afskräcka Dagnys älskvärda läsarinnor.
Det var dc spanska damerna p i rsmtalet, som vi få till- skrifva den tvetydiga aran af snörlifvets uppfinning.
För att kliidniiigslifvet skulle sitta slatt och spändt samt gestalten se siiiärt ut, Iadc Senororna tunna, onikring 3 finger breda trä- der, * S8gmslycken af denna artikel halva dlliloriow blifvit meddelade Anonblo- sl8tt 0.11 lain i N: o 11 delm h. ilcr dc
48 spjalor kring midjan och snörde sig hárdt medelst band, som drogos genom dessa spjälor.
Fransyskorna Varde sig snart konsten.
Deras mmrb, i bör- jan kalladt tcoches, var, i motsats till spanjorskornas, djupt ncd- ringadt och snördes af damerna till den grad, att huden i deras sidor blef hård som ben och alldeles känslolös.
Men ju smalare och l15rdarc de lyckades göra sig, dcsto flera bcun- drare vunno de.
aQvinnan, gjord att offras opps, led redan då för modets, för kavaljerernas och för kurtisens skull tiligt och utan qridan dagliga qval.
Drottning Maria af Xledicis.
som gcrna såg, att hennes hofdamer gjorde det möjligaste mesta af sin skönhet, uppfann for detta ändamål sinnrika appa- rater, hvilka dock ej alla lita sig beskrifvas.
Här må endast hvilka lato bystens namnas ett slags bindlar, &gt;dnirig / tssr&amp;~.
former framträda på ett eklatant satt.
De förnäma damernas sed att silunda blotta bröstet ådrog dem af borgarfolket bi- namnet des dames i gorge nue:, Iivaremot dessa kallade bor- garklassens blygsammare kvinnor ~griscttcsr * p i grund af dcras askgråa fotbeklädnad.
Helt visst var det denna strafvan att prila med vissa kroppsdelars öfverdidiga utveckling, som ledde till den bland damerna med s i mycken ihärdighet och under s i vexlande former hyllade seden att med konstladc medel gifva hvad man med en modern omskrifning kunde kalla: tournyrformerna en så stor yppighet som möjligt.
Sjclfva modcrid6cn till tour- nyren hade dock snarare beqvämligheten an fifanglighrten att tacka för sin tillkomst.
* De spanska qvinnomaw, förtäljer nam- ligen en tysk författare från igmtalrt.
.slunga om sin buk cn träribba och kastade s5 klädningen dcröfver for att beqväm- ligare kunna klifva ur och i den:.
Siii5ningom aflägsnades den enkla ursprungliga id611 frin alla beqvamlighctihansyn oeh utvecklades, i det den ena ringen fastes vid den andra med langs giende snören, tills stommen uppnådde klockfonncn, öfver hvilken den ännu oveckadc klad- ningskjorteln satt slätt spänd.
Si var d4 den stora upptackten gjord.
Men för att odöd- liggöras, miste den hafva ett namn.
S. % döptes den i Spanien till .v&amp;-gadu~r, hvilken benämning der och i Italien af gycklare forvandes till ~guarda i~rfante~.
Fransniäniien, smidi- gare i ordleken, förvandlade namnet till: wrttu-gardirm eller Xamncl afvergick rcdnn dl1 den yngre qvinliga arbetsklassen i I ' nris.
49 r avertr~-~aarrlcr medan den tckniska benaniiiingen på tingesten blcf wsofkjoh.
Senare förfärdigades stallningen af stiltråd eller tunna jeriiribbor, ocli tidtals brukades en stoppad kudde till försköiiaride af d e revers de la ni~clailler.
Dctta niod, som var samtidigt incd de veckrika kjortlarna, urartade anda der- han, att nian blef nödgad anliigga iifven sidokoddar för att derigciioin bilda ctt slags niotvigt, så att dc naturliga kropps- proportioiieriia skulle kunna i ii3gon maii göra sig gallande.
Snart dcrcftcr försvuiino kuddarne helt och hållet fran sin primitiva plats, nieii brcddc i stallet iit sig till ctt sådant om- fång öfver höftcriia, att deras dimensioner sliitligen niåstc genoni en kgl.
förordning inskränkas till ett visst mått.
För att nagot motväga de upptornade kuddarne och tillika bibchålla samma o n i f h g öfver höfterna, tog man Btcr sin tillflygt till DV&amp;- garden.
ocli omskapade dess form i enlighet med dc nya an- sprBkcii, s5 att dess stomme iiii erhöll sin största vidd upptill och kjortlariie komnio, clcniia gBng i veck, att Iianga lodrätt ned f r h höfterna.
Styfkjortclns vidare ödcii, vexlande nied olika regimer i den politiska ocli sillskapliga vcrldeii, skola vi liar endast i spridda drag antyda.
Det ar val bekant, hvilken ro1 den, i form af s. k. mpochcr * spelade i Maric Antoinettes liof, ocli hur den.
trognare an maiiga andra anhängare, följde sin Iierskarinna, d i lyckan svek.
Vi veta alla hum den försvann under skräckregeringen och lemiiadc plats för en m: mc Rolands enkla, blygsaintiia dragt; mcii att deii dercftcr Bterkom för nigra år, i form af .denn- tennci, torde vara mindre bekant.
Snart inistc deii likviil p3 allvar rymma fältct för deii unga republikens nästan helt genom- skinliga rcostturrc snrivngci samt kejsarinnan Joscpbiiies s. k. grekiska d r w.
Men till och med denna enklare dragt var tidtals anlagd på att med konstlade medel förbtittra naturen.
Lifvets urring- ning var nämligen sB djup, att det på sistonc befans tillstandigt att betacka bröstet med en Iivit, trekantig duk, * ficRdr, af fint tyg, som bars antingen under ellcr öfvcr kliidniiigslifvet.
I senare fallet lades den i kors öfvcr bröstet och fastades baktill i en stor knut, sa att den p i ett framstående satt betecknadc bröstformerna, för hvilkct ändamal nian begagnade särskilda af fransmaniicn på spc kallade rtro~n- ställningar, ~c~zvcnsses~~ Dagny.
50 prursr,: rnentnrrs.
: af engelsmannen liarsi.
Dessa användes afven af damer mcd tadelfria naturliga former.
Följa vi, efter denna lilla afvikclse, styfkjorteln i sparen.
finna vi den under medborgare-kungen hägra i styfirmarnc och derpå försvinna för att såsom RriuolUr, under hägnet af Napolfon le petit och des cocottesa atertaga sitt gamla valde, stort: prilande, nien ihåligt som deras.
Annu en kort tid och krinolinen förlorar liksom kejsar- sfinxen sin prestige, störtas från tronen: rymmer med Eugfnic, faller vid Sedan, förfryser eller hungrar ihjäl med demi-monden i Paris samt bränncs slutligen il bale i Tuilerierna af det sure- rana folket.
Nu trodde man slutligen, att den gamla ättemodern.
.Vertu- gardensa liela dynasti af poeher, pannier, cul de Paris.
demi- ternie och krinolin var blifven pfi allvar afsatt och aldrig mera skulle iterkonima till makten.
Men enväldet ar seglifvadt och republikanismen en ungdom, som aldrig kan Ista bli att skena öfver skaklarna och hota sin egen existens.
Se liar: den gamle Thiers dör, Gambetta dukar under för en fororättad moders hanid, l ' ancien regime börjar lefva upp p2 nytt, Roehcfort och Louise Michel tända sina brandfacklor, femme qui tue et femnie qui votes laddar sin revolver och stärker sina röstmedel, och under tillredelsenia till en ny förbittrad strid mellan skenets och valdets förkampar stiger korsetten upp ur sin graf och krinolinen höjer sig likt en fenix ur askan för att, under den ansprakslösa formen och benämningen af tournyr, itminstone ffi Aka bakpå, när katastrofen infaller.
Har stannar tillsvidare niodedårskapcns historia.
sadan den utvecklat sig inom det tongifvande och epokgörande Frankrike.
Men ar Sverige ett lydrike under Frankrike?
Skola d e svenska qvinnorna äflas att ställa sig i paritet nied damerna af pariserverlden, rare sig den Iicla eller halfva?
Skola 0cks.i vi börja .göra historia, i rculs de Paris:, i menteurs; oeh 7trom- peurs *?
Låt vara, att det skett i förflutna tider, men ha vi d5 af dessa ingenting lärt och ingenting glömt?
Skola val nu, anno 1886, våra Iiöfviska.
upplysta, från ganila fördomar sig allt mer emanciperande svenska qvinnor gå tillbaka till förflutna tiders förskdmda mod.
med dess hardt
51 nar till midjan iicdringade kladningslif, korsettcn och tournyren, allt lastbara bruk för lösaktiga andaniål!!
för att omvända, det franska ordspraket det Det vorc vorc mcr $11 löjligt, clct vore förne ' clrandc.
Låtoni oss d i hoppas, att s i ickc sker, utan att den svenska qvinnan kan göra sin sjclfstandighet gallandc ocksa gent emot moderna fördoniar ocli de framgfingar i sallskapslifvef som deras efterlcfnad betingar.
Låtom oss tro, att hon har mod att kliida sig p3 svenskt satt, sant och kyskt, vackert och siindt; att hon vågar för sådant öndaniil afventyra till och nicd klandret ocli liknöjd- Iietcii fr911 balknvaljercriia, hvilka senare lära framför andra halla på qvinnaiis ~ p l i g t och r5tt.
att följa dagens pariserniod.
Det gäller allts9 5 damernas sida ingcnting niindrc an en riubbcl rcvolution.
först cmot kavaljerernas förviinda smak ocli scdaii mot dct egna frivilliga slafvandet tindcr densamnia.
Lagg härtill risken att f5 sit (a på balerna, clcrfor att man bör en svensk drägt i stället för en fransk, derför att nian ar kiiidd, dd alla andra iiro htirfkIadn ' n, ocli det måste nicdgifvas, att uppgiften kräfver ctt nästan heroiskt mod.
Vi hafva alltid täiikt stort om den svcnska qvinnan, nicn detta vore nästan öfvcrnienskligt öfvcrqvinligt.
Skall hon våga, skall hon ens vi&amp; ett sådant Iijeltcd3tli Vi kunna endast spörja; henne allena Iiöfvcs det att svara.
- - - HiIanoir.
ar den end.
varelse, som Rti förrn&amp; den enda, rom förtjeiiar nit beles?
alt le; minne hon ickc Grhillt.
p m l i g a i i i y i s k o r omtala, rom vore det c11 under, huru de tillfrisknat, shuru ' w Inksren ORcrgiM dem och b e g r i p iekc, rit dc tillfrisknni, just emedan han tifvergifvil dem.
Cdton.
w ingeniing, e svmSgg.
gtir om m m Ur född i ank&amp;rden, endart man har legat i el1 II.
C. Andrrscn.
k m kommo ganrkn lingt i rcrlden, o m man mrrirr konricn rall icke: II.
. ?ökni.
och m11 icke rtmrm.
@ m %&amp;de 3.
i lejonhuden iekc lian aldrig flinlir, ii rkmfva fdnt, hade med riifskinnet.
Lnriirrkr orilsprdi.
han aldrig gjort nigot riorverk.
.. --.
Murtidis.
En dragtreform har af nlgra bland de ledande dainernr i aSya Idun., Fruarna h. Charl.
Edgren, Hanna Wnge m.
fl., föreslagits.
Man rände sig till Handarbetets Vänner med en hemställan i saken, och dessa ined- g9fs.o att en modclldrZgt.
anordnad af Fru H. ii ' ingr och utförd Iia Fröken Lundins bekanta atelier, finge p i föreningens Byra förevisas samt rad och bitr#de leninas u i e for; dop r l h besIaIIniiigar.
hvilket skulle ligga utanför föreningens uppgift, dan for fhgral urh brOnenmönrfcr.
Uppgiften 5r nu löst p3 ett särdeles lyckligt satt, och modellen sedan en vecka utstäld hos Handarbetets Vinner.
Dragten kan $ni- pas sa val för hrardagshehof som för högtidsskrud och rill genom harmoniskt kgval och naturlig, efter gestalten lainpad snitt förena enkelhet i formen med smak och stil i anordningen.
Man rill har- igenoin upphäfm modets orimligheter samt förekomnia den oföniuf- tiga lyx, som det medfor genom att pakalla standiga ombyten och fylla damernas garderob med en m9ngfalil af drägter i olika fornier, medan det leinmr herrsrne i lycklig besittning af blott sin frack och sin bonjour.
Ideen synes oss mycket god, och vi uppmana vira Iäsuc att till- egna sig den samma.
Särskildt pspeka vi för mödrar dragtens Iamp lighet afven för harn och upp1.5xande flickor.
Mönster 9 snitt och Iänipliga kantbroderier samt Ari i afseende pa fargval erhallas afven genom Handarbetets Vänner.
Se vidare den till Jul utkomna boken RcJom~irägfu, (Looströms förlag, pris 3 kr.)
hvilken, med inledande uppsaiser af Fru H. Winge och Prof. C. Wallis rörande drtigtreformens estetiska och hygieniska fördelar, meddelar demljerade iipligifter cfter engelskt iuönster SfYeii om underklädernas omgestaltning enligt helsoliirans fordringar.
- Praktisk valgörenhet.
borde ej saknas i någon familj.
Den, som eger en dylik.
vet afven huru mycken tillfredsställelse den bereder ej blott andra, utan äfven e n sjelf.
Dct fins val knappt ett hem, der ej St- minstone någon gång en särskild anledning till glädjc erbjudes.
Vid ett sådant der siirskildt gladjande tillfälle fattas man ovil-
53 korligt af begäret att afven göra andra lyckliga.
Men- dessa andra iiro ofta ej till hands: och dervid låter man dct bero!
1511 sparbössa dereiiiot kunde jenit stå till hands, och en sådan vore ju Iiitt att anskaffa, eller huru!
Gossen eller flickin har med heder genonigått sin examen nog ofrar val gcrna d u a s viilbergade far nägra kronor!
En faniiljeniedlem har leninat sjukbiidden, en riklig skörd spar- liar inhöstats, en vansklig a f a r blifvit lyckligt afslutad bössan star redo!
EII son, en dotter, har för första gången uppburit en väl förvarfvad lön, sjelfva maninia har kanske genom någon .listig&gt; inbesparing fatt öfver på, hushållspengarne.
Det behöfver ju cj alltid vara kronor - örcn g5 ocks5 an.
Med tiden blir bössan allt tyngre och tyngre, till slut kan ilen ej Iiingrc berga sig för gladje, den miste gifva ifrån sig i t deni, i Iivilkas hem hunger och köld ofta vaktat härden, men der gliidjcn varit nödbjuden gast.
Om d e t nu verkligen skulle finnas nigon familj, der d e .glada tillfallenas alldeles saknas, tillråda vi dem, det oaktadt, hvem vet.
: Kanske att med snaraste skama sig en gladjebössa koinnia d i ocksä tillCillena!
- - - .Ifutbilda Laugttf, Döttrar och Mödrar.
Sfigri ord till rart lands qvinnor.
Siockhalm, Sigfrid Flodini f6rhg.
Pris z: 50; inb.
3: p.
Vi sakna, att utpiniet ej medgif ?er en utförligare anni3Ian af iIenna varnit skrifnn, af ett iidrlt SskLliiingssiitt uppburna bok.
Ileii gifver risserligen ej niinga originella synpunkter eller öfver- raskande nyheter i qviniiofr5gan.n; men deii iir ett uttryck för hvad mdnga erfarna och r5ttsiiinig.a (pinnor tinkn och kiinna i dessa bryt- ningstider, och torde fijr mhgen blifva ett karkomniet stöd och en riirrlerd ledning.
FdrEn lider af att &gt;tiden Xr ur led, och k9nner sig vara en af, lem, som ined sitt ord iii9ste bidraga till att vrida henne r5tt igen.
Men intet af de botemedel, hrilka nie tre vise iniiniien Xordau, Be- bel och Strinilberp ordinera för det sjuka satnh5llet, vill Iion an- befalla, utan ser Last mera och mer1 rätta i .upphafiandet af egnnderstten, iiktenskqiet och kristendomen,&gt; detta socialisten He- bels och hans meningsfränders vttenta ndl, samha / / cts n$~ / ös~~ ' ng.
Hoteincdlet finner hon rara s / ä&amp;ts rrppfo~h-nn p9 det ritta dittet - -
54 och i den riitta andan.
Men som uppfostran beror p i qvinnan, anser hon, att nästan allt hiinger p&amp; att qvinnans uppfostran ej lär en falsk riktning, ej blir ett blott inhemtande af kunskaper, utan framför ailt kmktärs6ildandc.
Napoleon den storcs ord: .-gif oss niödmr.
nr derför ett mp, som ljuder emot oss snart sagdt frin hvarje blad af fru Lnnglets bok, hvilken ock till större delen hmdlar om dotterns uppfostran till en god moder.
.Modern fir aldrig sliippa ur sigte.
att sidan hennes dotter %r, &amp; dan blir modern till hennes baml&gt;arn.
Den unga qvinnan måste derför Iira att akta modemfikallet som det högsta och i synnerhet utbilda sig derför, p i samma g h g hon, genom furv %rhande af goda kunskaper och öfning i praktiska ardigbeter, siittes i s t h d att iörsörja sig sjelf, för den hiindelse sidant skulle Qvinnans s. k. naturliga lyten, afinga, ytlighet etc. behöhas.
gisslas, riirdet af flit, sjeliiörsakelse och pligtk3ninrlans utveckling frnm- h$les.