Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Fullmagter, Konstitutorialer, Förordnanden, Antagningsbevis och Protokollsutdrag, hvarigenom embeten, tjenster eller beställningar med verklig lön tillsättas af Chefer eller Embetsverk, af hvad namn de vara må, som dertill äro af Kongl. Maj:t bemyndigade, äfvensom af Styrelserna öfver Rikets Ständers Bank och Riksgäldskontor med deras aldelningar, städernes Magistrater och de flere, hvilka ega att till offentliga sysslor utnämna, skola förses med stämpel till belopp af ä procent, beräknade å hela lönen, då den utnämnde första gången tillträder befattning med lön, men vid befordringar till högre lön blott å skilnaden emellan förra lönen och den, som erhålles.
Åtföljes tjensten af extra ordinarie inkomst eller sportler af ständig egenskap, skola äfven dessa ingå uti löneberäkningen.
I detta fall, eller då lönen är underkastad förändring, beräknas stämpeln efter medeltalet af de sista fem års, tjensten åtföljande, löneförmåner, för hvilka det, på sätt i 8 § mom.
14 omförmäles, kan styrkas att bevillning efter 2:dra artikeln blifvit eilagd.
För följande personer, SOHI cj hafva ständig lön, förses fullmagten, konst itu— torialet eller antagningsbeviset med stämpel efter enahanda grund, som den för civile (mbets- och tjenstemän förut stadgade, dock icke under nedanstående belopp, nemligen för:
Hofrätts-kommissarier 8 R:dr Notarii Public!: i Stockholm och Göteborg 24 » i de öfriga städerna 6 » Skepps - Bevillnings-Ulskottets Betänkande N:o 4. 17 Skeppsklarerare: i Stockholm och Göteborg SO R:dr i de öfriga städerna 13 » Sockenskrifvare 1 » Stadsmäklare: i Stockholm och Göteborg ISO » i de öfriga städerna .f 40 » Fullmakt, Öppet bref eller Resolution, hvarigenom någon tillägges titel eller namn, heder och värdighet af embete eller tjenst, förses med stämpel enligt de grunder, som för lika fall här ofvan i § 3 äro stadgade. § 5.
Om stämpel dels å Domar, Utslag, Resolutioner och andra dylika handlingar, som utfärdas af Domstolar, Embetsverk och Myndigheter, dels till handlingar, som dit inleinnas eller derstädes företes.
Domstolar, Embetsverk och Myndigheter indelas i afseende på den stämpel, som till omförmälda handlingar erfordras, uti följande tre afdelningar:
Ölverståthållare-Embetet; Kongl. Maj:ts Befallningshafvande och till Landtstaten hörande tjenstemän; Öfver-Intendents-Embetet; General-Landtmäteri-Kontoret; Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader; Styrelserne för Statens jernvägar; Chefs-embetena samt civile tjenstemän vid arméen och flottan; Guvernörs-embetet vid Krigs-Akademien; Konsistorierna; Rektors-embeten och Fakulteter vid Universiteten; Teknologiska Institutet; Tulldistrikts-Chefsembeten ; samtlige Underdomstolar; Bergshauptmän och Bergmästare; Magistrater och andra Styrelser samt öfriga Verk och Myndigheter i städer och köpingar; Sjömanshus, Alla handlingar, som icke i 3:dje, 4:de och 6:te §§ finnas omförmälda, skola, då de från förenämnda Verk och Myndigheter utgifvas eller dit inlemnas, vara försedda med stämpel, beräknad sålunda: Biti. till R.
Prot. 1865 & 1866. 5 Sami. 1 Afd. 3 Haft 18 Bevilinings-Utskottels Betänkande N:o 4. lista Af- 2:dra Af- 3:die Af- delningen. delningen. delningen.
Handlingar, som utgifvas:
Ridr öre.
Ridt öre.
Maj:ts Domar, Utslag och Resolutioner i hvarjehanda mål och ärenden beläggas med stäm- pel till belopp af: för första arket 15 för hvart och ett af de öfriga arken — 2 — Lejde- och Pardons-bref — — 6 — Stämningar, Konstitutorialer och Förordnanden, för hvarje ark 25 — 50 2 Domar, Utslag och Resolutioner för hvarje ark ... 25 —. 50 — Alia andra utgående handlingar, äfvensom afskrifter, för hvarje ark 25 — 50 — 50 § 6- Om stämpel till åtskilliga skrifter och handlingar, som dermed skola förses, utan förändring af beloppet, hvar helst de företes eller utgifvas.
Kontrakten Arrende- och andra koutrakter, angående egendomar, hus, rum, bodar, källare, tomter och trädgårdar, så på landet som i städerna, samt åkrar, ängar, beteshagar, qvarnar och sågar m, m., ehvad de äro pä landet belägna eller städerna tillhöriga, skola, utan afseende ä det sätt, hvarpå de finnas upprättade, jemväl om de blifvit för vederbörande embetsverk och genom deröfver meddeladt protokollsutdrag afslutade, förses med stämpel till 25 öre för hvarje fulla 100 R:dr, beräknad, då inteckning på grund af dem sökes, efter den arrendesumma, hyra eller afgäld, som för e,tt år i penningar eller penningars värde utgöres, och för kortare tid i förhållande derefter; samt, då de lör fordrans utbekommande vid domstol eller hos exekutor företes, efter den summa, hvarför betalning sökes.
Till aila arrendekoutrakter och afhandlingar, utan viss summa, skall, efter ofvanstående grund, stämpel anskaffas till det belopp, hvartill deri betingade persedlar eller förmåner kunna skattas, enligt sednast fastställda markegångspris; och skulle samma kontrakt innehålla bestämmelser, rörande persedlar eller förmåner, hvilka icke finnas i markegängstaxan uppförda eller blifvit i kontraktet visst värde i penningar åsätta, ökas stämpeln i afseende derå med 40 öre. Bevillnmgs-Utskottets Betänkande N:o 4. 19
För kontrakter, som å landet upprättas mellan jordegare och torpare eller andra personer om jord, dervid städja erlägges, beräknas stämpeln sålunda, att 5 procent al' städjan jemte värdet af de ärliga prestationerna, der sådana äro förbehållna, sammanläggas och på den summa, som härigenom uppstår, beräknas stämpel till 25 öre för hvarje fulla 100 R:dr.
Köpe-, Bytes- och Gåfvobref samt Testamentariska Förordnanden om fast egendom å landet och i städerna, bruk och manufakturverk, smiden och smidesrättigheter, frälseräntor, fabriker eller andra inrättningar, med hvad mera, som under eganderätt löryttras och vid domstolarne uppbjudes, beläggas med stämpel till belopp af 60 öre för hvarje fulla 100 R:dr af värdet, beräknadt, för bytes- och gåfvobref samt testamentariska förordnanden, elter nästföregående årets taxeringsvärde, samt för köpebref, efter köpeskillingen, när denna är bestämd endast i penningar. men elter sistberörda taxeringsvärde, i den händelse, att uti köpebreivet vissa förmåner eller tjenstbarheter äro för längre eller kortare tid säljaren eller hans rättsionehalvare förbehållna och den derjemte uti penningar bestämda köpeskilling icke öfverstiger fastighetens taxeringsvärde; hvaremot, om den kontanta köpeskillingen öfverstiger detta värde, densamma kommer att tjena till grund för beräkningen af stämpelns belopp. i det sålunda bestämda ätämpelbeloppet äro per mille- samt de fordna till— och alträdesafgifterna inbegripna.
Varder Köpe-, Bytes- eller Gåfvobref eller Testamentariskt Förordnande, förr än uppbud skett, å annan man transporteradt eller öfverlåtet, belägges — — —- Skuldebref al alla slag, godkända räkningar, godkända eller protesterade vexlar och enskilda assignationer, de må innehalvas af enskilda personer eiler publika verk, böra, då de för domaren eller exekutor uppvisas, förses med stämpel till 25 öre för hvarje fulla 100 R:dr al det kapitalvärde, för hvilket inteckning eller betalning sökes; dock äro dessa handlingar från stämpel fria när de i konkurs bevakas.
Testamentariska Förordnanden om fast egendom; se Köpebref.
Tillståndsbevis till handels idkande, utan burskap 8 R:dr Tillståndsbevis till anläggande af bergverk, manufakturier, sågar, pappers- och andra bruk 15 » § 7.
Frän all stämpel befrias:
Akademierna i alla dem rörande ansökningar och aktioner; 20 BeviUnings-Utskotlets Betännkande N:o 4.
Aktioner, Fiskalisk»; — rörande Akademier, Gymnasier.
Hushållningssällskapet Kyrkor, Skolor och Hospitaler, Fattigvårdsinrättningar, Pensionskassor och alla andra fromma stiftelser samt Akademihemman; Antagningsbevis, Förordnanden och Protokolls-utdrag för städernas samt kvrkooch skolbetjente. när lönen pä stat icke uppgår till 20 lt:dr; Justitie-Ombudsmannen, Rikets Ständers; alla skrifter och handlingar, som antingen dit ingifvas eller ock derifrån utgå i ärenden, som tillhöra dessa embetens åtgärder; Kallelsebref i konkursmål; Karaktcrsbyggnadcr å militieboställen, kontrakter derom; Köpe-, Bytes- och Gåfvobref samt Testament ar iska Förordnanden å egendom af mindre värde än 100 R:dr; Skuldebref af alla slag, godkända räkningar, godkända eller protesterade vexlar eller enskilda assignationer, då det kapitalvärde, för hvilket inteckning eller betalning sökes, ej uppgår till 100 R:dr; äfvensom när dessa handlingar i konkurs bevakas; Stiftelser, fromma; Städernas betjente; se Antagningsbevis; Suildhetsbcvis, sorn i följd af Svenska Karantäns-författningarne ullardas; Snppliker, sorn i Konungens egna händer aflemnas; Testamentariska Förordnanden, såvida de ej angå fast egendom och för uppbuds vinnande företes; § B.
Allmänna föreskrifter vid författningens efterlefnad. 6:o.
Då stämpelafgift för en handling på en gång skall utgöras med högre belopp än 500 R:dr, må afgiften kunna erläggas i Stockholm genom insättning i föreskrifven ordning uti Räntekammaren och i landsorterna genom leverering till vederbörande Landtränteri; börande det qvitterade reversalet, som, utom uppgift å den erlagda summan, alltid bör innefatta upplysning om ändamålet med den skedda levereringen, aflemnas till den, som å Rättens vägnar den ifrågavarande handlingen emottaga bör, hvilken, efter det han, å embetets vägnar, på den handling, hvarför stämpelafgift sålunda blifvit erlagd, tecknat bevis, när detta skett och Bevillnings-Ulskuttets Betänkande N'o 4. 21 af hvem qvitto derå utfärdats, liar att foga berörda qvitto vid de renoverade protokoll, som till vederbörande Hofrätt skola insändas. 9:o Å Köpe-, Bytes- och Gåfvobref samt Testamenlariska Förordnanden rörande fast egendom på landet och i städerna, som vid underdomslolarne i ändamål af lagfart företes, äfvensom å fastebref, hvilka derifrån utfärdas, skuldebref och andra handlingar, som i nämnde domstolais inteckningsprotokoller intagas samt bouppteckningar, äktenskapsförord, morgongSfvobref och om lösören afslutade köpeafhandlingar, hvilka till samma domstolar ingifvos, skola begagnas beläggnings— stämplar, så inrättade, att, då de inidtöfver afklippas, så \ä] den ena som den andra delen innefattar fullständiga värde- och årtalsstämplar. § 9- Anskaffning och försändning af stämpelpapper. § 10.
Försäljning af stämpclpapper. § H Försäljningsprovision. § 12.
Utbyte af tnakuleradt stänipclpapper. § 13.
Fppbörd och redovisning af stämpelpappers-inedlen. § 14 Allmän tillsyn å författningens efterlefnad. liih. till li.
Pral 1865 & 1*66. 5 Sami. 1 Afd. 3 Haft. 22 Bevillnings-VtskuUels Betänkande N:u 4. § 15.
Domstol i mål rörande stämpelpapper. S *6
Ansvar för öfverträdelse af denna författning. § 17.
Örn fördelning af böter och om åklagares rätt till desamma.
Denna författning skall lända till efterrättelse från nästkommande års början till slutet af det år, under hvars lopp ny stärnpelpappersbevillning varder af Riksdagen fastställd.
STOCKHOLM, TRYCKT HOS J O H. BECKMAN, 1866.
Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o 5. 1 \:o 5.
Ank. till Exp.-Utsk. dea 26 Febr. 1866, kl. 1 e. m.
Betänkande, angående kur husarf giftens utgörande.
I öfverensstämmelse med Rikets Ständers vid sednaste riksdag fattade beslut, har Kongl. Maj:t, genom nådig Kungörelse den 13 Mars 1863, förordnat, bland annat, att till den veneriska smittans hämmande skulle årligen från och med 1864 till och med det år, hvarmed innevarande statsregleringsperiod afslutas, af enhvar, som erlade mantalspenningar, utgöras äfven en kurhusafgift, för Stockholm med högst femtio och minst tre öre, samt inom öfriga delar af riket med högst tjugufem och minst tre öre, lika för alla betalande inom hvarje kurhusdistrikt, efter dess behof; att afgiften skulle af vederbörande inom distriktet bestämmas antingen till något af nämnda belopp eller deremellan, men endast vid särdeles tvingande omständigheter till det högsta fastställas; att denna afgift skulle utgå och redovisas inom hvarje kurhusdistrikt särskildt, alldeles skiljd från hospitalens och lasarettens fonder och räkenskaper; samt att de genom berörda afgift inflytande medel skulle i första rummet ovilkorligen begagnas för de, efter behof och öfverenskommelse, på ett eller flera ställen inom länet inrättade kurhus-anstalter och allenast hvad af nämnda medel icke vore för veneriska smittans hämmande erforderligt derefter få användas för allmänua helsovården i länet, särdeles såsom bidrag till bestridande af lasarettens utgifter för svårare skador och sådana sjukdomstillfällen, som fordrade kirurgisk behandling.
Sundhets-kollegium, uti skrifvelse den 20
Juli sistlidet år — under anförande att vid de sjukvårdsinrättningar, som med denna afgift underhållas, de, enligt sammandrag af inkomna revisionsberättelser från samtliga länen öfver lasarettens och kurhusens inkomster och utgifter år 1862, under samma år influtna kurhusmedel utgjort 409,575 R:dr 4 öre och öfriga inkomster 180,362 R:dr 20 öre, eller tillsammans 589,937 R:dr 24 öre, men utgifterna uppgått till 516,932 R:dr 80 öre — i underdånighet hemställt, att då deraf vore uppenbart, att nämnda in - Bih. till ti.
Brot. 1865 dt 1866. 5 Sami. 1 Afd. 4 Haft. 1 2 Bevillning s-Utskottets Betänkande N:o 6. rättningar utan kurhusafgiften icke kunde ega bestånd, Kongl. Maj:t måtte till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition om samma afgifts fortfarande utbetalning; så har, med afseende å hvad sålunda förekommit, Kongl.
Majit uti nådig Proposition till Rikets Ständer af den 29 December nästlidet år, hvilken blifvit till Bevillnings-Utskottet remitterad, föreslagit, att ifrågavarande kurhusafgift må jemväl under år 1867 utgå på sätt och till de belopp, som blifvit af Rikets Ständer vid sistförfluten riksdag bestämda och i enlighet dermed af Kongl.
Majit genom ofvanomförmälda nådiga Kungörelse påbjudna.
Då,enligt hvad Kongl.
Sundhetskollegium upplyst, kurhusafgiften fortfarande är afbehofvet påkallad samt sådan afgift ända från början af år 1859 utgått med enahanda belopp, som nu blifvit af Kongl. Majit i nåder föreslagna, får Utskottet, hvilket icke funnit någon anledning till förändring härutinnan vara för handen, hemställa, att jemväl för år 1867 en kurhusafgift må beviljas, att utgå på sätt och till de belopp, som blifvit af Rikets Ständer vid sistförfluten riksdag bestämda och i enlighet dermed genom Kongl.
Kungörelsen den 13 Mars 1863 påbjudna.
H:o 6.
Ank. till Exp.-TJtek. den 1 Mare !866. kl. 2 e. m.
Betänkande, i anledning af väckta motioner om nedsättning af dels det enkla brefportot, dels af giften för sluten rekommendation, , rn. rn.
I detta ämne hafva motioner blifvit väckta hos Ridderskapet och Adeln (motionen Nio 7) af Herr Liljenstolpe, Axel Fredrik, samt inom Bonde-Ståndet (motionen Nio 1311 af Riksdagsfullmägtigen Johannes Andersson från Elfsborgs län, af hvilka den förstnämnde yrkat nedsättning af det enkla portot för inrikes bref från 12 till 10 öre, af rekommendationsafgiften vid sluten rekommendation från 35 till 20 öre, samt af vigten för bref, som befordras mot enkelt porto, “från 4 till 3 ort“, äfvensom upphörande af brefs Bevillmngs-Utskcttéts Betänkande N:o (i. 8 registrering, och Johannes Andersson föreslagit nedsättning af det enkla brefportot likaledes till 10 öre, men af rekommendationsafgiften till 25 öre.
Till stöd för sitt berörda yrkande har Johannes Andersson anfört, att då Postverkets inkomster, som år 1860 utgjorde 1,400,000 R:dr, numera uppginge till 2,000,000 R;dr, hvilket gynnsamma förhållande ansåges hafva uppkommit i följd af nuvarande industriela företagsamhet och behof af en mångfaldigare korrespondens, det syntes vara i sin ordning att, medelst nedsättning i nuvarande postporto, underlätta isynnerhet de mindre bemedlades brefvexling; hvarjemte båda motionärerne ansett den föreslagna nedsättningen komma att medföra en betydlig tillökning i brefantalet.
Beträffande nu först yrkandet om det enkla brefportots nedsättning till 10 öre, så har Utskottet, ehuru denna fråga vid de trenne sednaste riksdagarne varit föremål för Rikets Ständers pröfning utan att då föranleda till någon åtgärd, likväl ansett samma fråga förtjena att äfven nu tagas i noggrannt öfvervägande, hvarföre Utskottet från Kongl. Postverket förskaffat sig de upplysningar, hvilka vid bedömandet af förslagets utförbarhet ansetts erforderliga.
Utskottet har deraf inhemtat, att portoinkomsten för inrikes bref, som uppgått år 1863 till nära 1,007,000 R:dr och år 1864 till omkring 1,081,000 för år 1865 beräknats till omkring 1,150,000 R:dr, äfvensom att antalet inrikes bref, som utgjort år 1863 omkring 6,938,000 och i enkla portosatser omkring 8,389,000 samt år 1864 omkring 7,665,000 och i enkla portosatser omkring 9,009,000, för år 1865 beräknats stiga till omkring 8,131,000 och i enkla portosatser omkring 9,583,000.
Antages denna uppbörd, med nuvarande porto, uppgå till 1,200,000 R:dr, motsvarande 10 millioner enkla portosatser, så skulle en nedsättning af enkla portot till 10 öre antingen föranleda en minskning af 200,000
R:dr årligen i Postverkets inkomster, under förutsättning nemligen att ingen väsendtlig förändring i antalet afsända bref komme att ega rum, eller ock borde, om ingen förlust skulle drabba Postverket, brefantalet ökas med 2 millioner enkla portosatser.
Då likväl tillökningen i brefantalet, såsom egande sin hufvudsakliga grund i lättade och utvidgade postkommunikationer, ökad skrifkunnighet, lifligare affärsverksamhet, med flera orsaker, icke torde kunna i så hög grad befordras genom den föreslagna nedsättningen i portot, skulle otvifvelaktigt en sådan nedsättning, särdeles under de första åren, tillskynda Postverket en icke ringa minskning uti inkomster, hvilket för närvarande icke lärer böra ifrågasättas.
Genom de betydliga omkostnader, som blifvit en följd af utvidgade och förbättrade postkommunikationer, såsom inköp af nya ångfartyg och poståkdon, nybyggnader och större reparationer af posthus m. m., hafva nemligen under såväl år 1863 som 1864 Postverkets sammanlagda utgifter öfverstigit inkomsterna och bristen måst fyllas af föregående årens besparingar.
År 1863 uppgingo sålunda inkomsterna till omkring 2,129,000 R:dr, men utgifterna till omkring 2,354,000 R:dr, och år 1864 belöpte sig inkomsterna till omkring 2,279,000 R:dr, men utgifterna till omkring 2,492,000 R:dr.
Då Utskottet anser det i främsta rummet vara af vigt, att Postverket må blifva i tillfälle att utan Statens särskilda betungande fortgå i en tidsenlig utveckling af sin verksamhet, föranlåtes Utskottet, ehuru en portonedsättning för framtiden synes särdeles önskvärd, hemställa, att den föreslagna nedsättningen af det enkla brefportot till 10 öre för närvarande icke må af Rikets Ständer bifallas.
Vidkommande derefter afgiften för sluten rekommendation, nu bestämd till 35 öre, så synes dels denna afgift vara i och för sig väl hög, isynnerhet vid betraktande deraf att, sedan postbefordringen numera till stor del sker på jernväg eller 4 Bevillning s-Utskottets Betänkande N:o 6. med postdiligenser, förluster genom poströfverier antagligen komma att väsendtligen minskas, dels med allt skäl kunna antagas, att en nedsättning uti ifrågavarande afgift skulle hafva till följd en betydlig tillökning i antalet af rekommenderade bref, enär i sådan händelse troligen mången skulle under sluten rekommendation afsända mindre penningebelopp, postremissvexlar, vigtigare handlingar och dylikt, som för närvarande icke under denna form befordras.
På grund häraf och då i allt fall en nedsättning i denna afgift icke lärer komma att medföra någon kännbar minskning i Postverkets inkomster, har Utskottet ansett samma afgift kunna lämpligen bestämmas till 24 öre, motsvarande två enkla portosatser; och får Utskottet således till Rikets Ständer hemställa, att rekommendationsafgiften vid sluten rekommendation må nedsättas från 35 till 24 öre.
I fråga om registrering af bref har Herr Liljenstolpe anfört, att sådan förefölle motionären nästan origtig, emedan någon garanti för afsändaren, att brefvet säkrare framkomme, icke derigenom bereddes, utan registreringen tvärtom lockade till brott, enär hvem som helst finge uttaga ett dylikt bref och namnteckningen på kartan syntes tillkännagifva, att brefvet möjligen innehölle penningar, fastän till mindre belopp, än att man ansett det böra rekommenderas, eller och annat af värde.
Då likväl stadgandet angående registrering af bref endast medför en rättighet för den brefafsändare, som önskar deraf sig begagna, har Utskottet icke funnit något skäl till förändring häruti, om ock registreringsåtgärden, i händelse den af Utskottet föreslagna nedsättning i rekommendationsafgiften vinner Rikets Ständers bifall, framdeles än mindre ofta än förut kommer att anlitas; och hemställer derföre Utskottet, att Herr Liljenstolpes berörda förslag icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Hvad slutligen angår den af Herr Liljenstolpe jemväl föreslagna minskningen af den enkla brefvigten från 4 till 3 ort, torde Utskottet allenast behöfva erinra derom, att, sedan Kongl. Maj:t uti nådig Proposition den 27 Oktober 1859 till Rikets då församlade Ständer föreslagit, bland annat, att från och med år 1863, då den nya vigtberäkningen blifvit till allmänt begagnande anbefalld, den enkla brefvigten för inrikes bref måtte bestämmas till 3 ort, sålunda att bref, vägande till och med 3 ort, underkastades enkelt porto, Rikets Ständer, jemlikt underdånig skrifvelse den 9 Juni 1860, bifallit hvad Kongl. Maj:t sålunda föreslagit med den förändring, att bref, som i vigt öfverstege 3, men ej uppginge till fullt 4 ort, finge befordras mot enkelt porto, hvilket äfven blifvit, genom ännu gällande Kongl. Kungörelsen den 12 Juli sistnämnda år stadgadt; och då härtill kommer, att motionären sjelf ställt minskningen i brefvigt i sammanhang med den af honom föreslagna nedsättningen i enkelt brefporto, hvilket sednare yrkande Utskottet icke ansett sig böra tillstyrka, får Utskottet hemställa, att Herr Liljenstolpes yrkande om minskning i den enkla brefvigten icke må af Rikets Ständer bifallas.
Stockholm den 26 Februari 1866. Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o 6.
5 Reservation: af Herr M. Lindstedt: »Emot
Utskottets beslut att nedsätta afgilten för slutna rekommenderade bref från 35 till 24 öre, reserverar jag mig.
Antalet slutna rekommenderade bref, som nästlidet år befordrades emellan endast inrikes orter, utgjorde det betydliga antalet af 447,138 st.
Genom nedsättning af 11 öre i afgift för dylikt antal bref skulle Kongl.
Postverket få vidkännas en förlust af 49,185 R:dr, hvartill må läggas förlusten af enahanda nedsättning på de utrikes rekommenderade brefven.
För att återvinna hvad som sålunda förloras, erfordras en så högst betydlig årlig tillökning i rekommenderade brefvens antal, att den aldrig ernås.
Skulle möjligen antalet bref något ökas genom den lägre afgiften, så blifver det dock så ringa, att Postverkets förlust blifver alltför kännbar; ty man kan antaga såsom säkert, att den som anser 35 öre vara för stor summa att utgifva för att bereda sig säkerhet för sin postförsändelse, hail anser också en uppoffring af 24 öre för stor i detta fall.
Då Kongl. Postverket med den största beredvillighet söker att uppfylla alla anspråk om postbefordringens utvidgande och då alla dessa anordningar medtaga högst betydliga kostnader, som på sednare tider än ytterligare ökats genom anskaffande at postångfartyg, diligenser m. m., hvilka alla utgifter icke kunnat bestridas utan att Postverkets reservfond måst anlitas, så är det en särdeles illa vald tid att nu beröfva Postverket en så högst betydlig inkomst, som den ifrågavarande.
Följden häraf måste blifva att Kongl. Poststyrelsen nödgas, antingen att upphöra med förbättringarne i postbefordringsväsendet eller ock begära statsbidrag för deras fort sättande.
Af dessa skäl anhåller jag att Rikets Höglofliga Ständer, med ogillande af Utskottets förslag härutinnan, behagade besluta, att rekommendationsafgiften för slutna rekommenderade bref bibehålles vid dess nuvarande belopp, 35 öre.
Brot. 1865 <£' 7866. 5 Sami. 1 Afd. 4 Haft. 2 Stockholm, tryckt hos R.
Nisbeth, 1866- Bevillning*- Utskottets Betänkande JS 7. i N:o 7. Ank. till Exp.-Utsk. den 19 Mars 1866, kl. 2 e. m.