Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dahlmans enka Maria Sofia Dahlman, född Schröder, mö 5 allmänna indragnings-staten uppföras till åtnjutande af en årlig pension af 200 R:dr. 90:o.
Uti en hos Bonde-Ståndet väckt, till Utskottet remitterad, motion (N:o 554) har Riksdagsfullmägtigen från Wermlands län Olof Olsson i Olebyn, med hvilken Riksdagsfullmägtige Nils Andersson, P.
Eriksson och Per Persson från samma län instämt, föreslagit, att såsom en gärd af tacksamhet för den oegennytta, nit och skicklighet aflidne Medicine Doktorn Johan Fredrik Bergström i lifstiden städse ådagalagt under sin mångåriga tjenstgöring såsom extra Provincial-läkare i ett vidsträckt och mödosamt distrikt, Rikets Ständer måtte åt bemälde Bergströms enka Jeana Maria Bergström, född Pihlgren, och oförsörjda dotter, Jeana Maria Euphemia, bevilja en årlig pension af 500 R:dr R:mt.
Af motionen bilagda handlingar inhcmtas, att Bergström, född år 1802, tjenstgjort såsom Bataljonsläkare från och med år 1830 till år 1849 och såsom extra Provincial-läkare i Arvika distrikt från år 1835 intill sin den 8 Juli 1857 timade död; samt att vid den efter honom den 27 i sistnämnde månad upprättade bouppteckning boets behållning utgjort endast 423 B:dr 22 sk. 7 r:st Banko; och som dessa uppgifter i afseende å bemälda enkas medellöshet och fattiga lefnadsvilkor blifvit vederbörligen bekräftade, har Utskottet, i de ömmande omständigheter, som uti förevarande fall sålunda sig förete, ansett sig ega anledning, enär tillika blifvit upplyst alt hon icke uppbär pension ur någon pensionskassa, hemställa, det en årlig pension, tili belopp af 300 R:dr, måtte för
Doktor Joh. Fredr.
Bergströms enka Jeana Maria Bergström, född Pihlgren, på allmänna indragningsstaten uppföras. 91:o, Med förmälan, hurusom Tullinspektören Henrik Julius Tham, — hvilken, född år 1805 och 1853 befordrad till Tullinspektor vid Klintehamn å Gotland, genom den för helsan ansträngande tjenstgöringen derstädes, redan år 1856 ådragit sig en giktsjukdom, som slutligen nödgat honom att år 1851 taga afsked från sin befattning, — den 7 November 1858 aflidit, dervid eflerlemnande enka, som, vid 52 års ålder, sjuklig och med försvagad syn, jemte en son, nu 17 år gammal, hvilken måst afbryta sina studier till följd af en ganska betänklig ögonsjukdom, befunne sig i den mest bekymmersamma ställning, utan annan tillgång för sitt lifsuppehälle än de årliga understöd å tillhopa lil R:dr Kunt, som enkan dels af Tullverkets medel och dels från Tullstatens enkekassa egde uppbära, har, genom en hos Preste-Ståndet väckt motion (N:o 148), som blifvit till Utskottet öfverlemnad, Kyrkoherden Bergvall hemställt, att af den pension å 400 R:dr, som vid 1856—1858 årens riksdag blef Tullinspektören Tham beviljad halfva beloppet, eller 200 R:dr, måtte anvisas såsom pension åt hans efterlemnade enka Margarelha Catharina Tham, född Landgren, 8 Stats-Utskottels Utlåtande N:o 153.
På grund af de i motionen åberopade förhållanden, hvilka, finnas medelst bilagda handlingar behörigen styrkta, hemställer Utskottet, att enkan Margaretha Catharina Tham, född Lundgren, må erhålla å allmänna indragnings-staten en årlig pension af 200 R:dr. 92:o.
Ridderskapet och Adeln har til!
Stats-Utskottet remitterat en derstädes, under N:o 124, af Friherre Cederström, Rudolf, väckt motion, hvaruti hufvudsakligen anföres, hurusom framlidne Vice-konsul Alexander Pettersén i Egypten städse ådagalagt en synnerlig hjelpsamhet och verkligen broderlig välvilja emot de landsmän, som besökte nämnda land, hvilket å en från fäderneslandet så långt aflägsen ort varit af oskattbart värde.
Ingen af våra sjöfarande, som under de sednaste 20 åren anlupit Alexandrius hamn, hade hemkommit utan att högt prisa det stöd och den tjenstvil lighet, han erfarit af Pettersén; en förmån så mycket mera värderik, som de båda General-konsuler, hvilka under den långa tid haft vårt lands angelägenheter i Egypten om hand, icke egde kännedom om Svenska språket och ej heller nog kunskap om våra Svenska förhållanden, att kunna på ett fullt, deras goda afsigter motsvarande sätt skota, hvad af dem äskades.
Vid sådant förhållande föll bördan af den vigtiga tjensten på Pettersén.
Då icke desto mindre, vid inträffad ledighet, Herr Testa’s i Konstantinopel ådagalagda förtjenster befuunos höra belönas med general-konsulatet i Egypten, blef Pettersén, som dock af Vice-konungen derstädes på det varmaste förordats till tjenstens erhållande, vid detta tillfälle förbigången, och, om han, seende sig utan hopp om befordran vid fortfarande täflan med meriterade utländingar, då tog afsked från den lönlösa vice-konsulsbeställningen, så undandrog han likväl ingalunda sina landsmän en fortfarande välvillig omvårdnad af deras angelägenheter, deri de ock alltjemt vände sig til! honom om råd och bistånd.
Då Pettersén sålunda under 20 års tid lönlöst uppoffrat alla sina krafter, sin helsa, sin tid och sin förmögenhet till landsmäns tjenst, har motionären föreslagit, att Rikets Ständer måtte medelst en årlig pension å 350 å 400 R:dr understödja Vice-konsul A. Petterséns i fattigdom efterlemnade enka, som med sina barn för närvarande befinner sig i behof af detta understöd.
Pettersén genom sin tjenstvillighet emot resande landsmän förvärfvat sig, har motionären äfven bilagt en afskrift af Vice-konungen Mohammed Said Paschas förord för Pettersén till erhållande af general-konsulatet i Egypten; och vitsorda alla dessa handlingar det förtjenstfull sätt, hvarpå Pettersén, under en 20-årig verksamhet såsom Vice-konsul i Alexandria, handhaft vårt lands angelägenheter derstädes.
Med anleduing häraf och då hans i fattigdom efterlemnade enka och barn, fjerran från fäderneslandet, befinna sig i behöfvande omständigheter, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer måtte bevilja Vice-konsul A. Petterséns enka en årlig pension af 400 R:dr. 93:o. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 153.
(Fortsättning.) 9 93:o.
Uti en hos Bonde-Ståndet väckt motion (N:o 493) har Riksdagsfullmägtigen Ola Jönsson från Malmöhus län, med anförande, hurusom den 3 April 4862 aflidne f. d. Qvartermästaren vid Skånska husar-regementet Gustaf Kocks efterlemnade enka Maria Kock, född Burman, vid en ålder af 75 år befunne sig i ytterst fattiga omständigheter samt, af ålder och sjuklighet urståndsatt att genom arbete bidraga till sitt uppehälle, såge sig nödsakad att anlita fattigvården, såvida hon ej kunde erhålla något understöd af allmänna medel, anhållit att Rikets Ständer måtte bevilja bemälda enka för hennes återstående lifstid en årlig pension af 200
R:dr; varande till stöd för denna framställning åberopad den allidnes militäriska verksamhet, i afseende hvarå motionären meddelat, att Kock, som börjat sin bana såsom Volontär år 1795, samma år blifvit befordrad till Sergeant och år 1800 erhållit omförmälda qvartermästarebefattning, hvarifrån han år 1833 undfått afsked, samt deltagit i alla de fälttåg, som under hans tjenstetid inträffat, utom år 1813, då han af sjukdom hindrats att tjenstgöra.
I betraktande deraf att Qvartermästaren Kock deltagit i Sveriges sednaste krig och med hänseende till hans ålderstigna enkas nödställda belägenhet tillstyrker Utskottet, att bemälda enka, Maria Kock, född Burman, må för sin återstående lifstid på allmänna indragningsstaten uppföras med en årlig pension af 200 R:dr. 94:o. Till Utskottets behandling har vidare blifvit öfveriemnade en inom BondeStåndet af Riksdagsfullmägtigen Erik Ersson från Gefleborgs län väckt motion (N:o 360), innefattande framställning om pension åt aflidne Regementsskrifvaren vid Helsinge regemente, Fältkamereraren J. C. Schönings enka Karin Schöning, född Ofverberg ; men då, enligt hvad Utskottet inhemtaf, bemälda enka numera allidit, lärer Riksdagsfullmägtigen Erik Erssons ifrågavarande framställning hafva förfallit. 95:o.
Hos Bonde-Ståndet har Riksdagsfullmägtigen C. J. Svensén från Calmar län uti väckt motion (N:o 499), som blifvit till Utskottet remitterad, anhållit att Rikets Ständer måtte bevilja aflidne tillförordnade andre Landtmätaren i nämnda län Lars Björkgrens efterlemnade enka Anna Karin Björkgren, född Bodin, som befunne sig i särdeles fattiga omständigheter, en årlig pension af 200 R:dr; varande vid motionen fogade åtskilliga handlingar, deraf inheratas att Björkgren, som vore född den 24 December 1799, den 2 April 1822 aflagt examen i General-landmäteri-kontoret, samt förordats år 1825 till extra Landtmätare, år 1828 till Kommisions-landmätare samt år 1840 att förestå ofvanberörda andre landtmätarebefattning, hvarjemte Björkgren efter erhållet särskildt tillstånd förrättat storskiften och enskiften i länet.
Vid sin död den 17 April 1853 hade Björkgren efterlemnat sin bemälda enka, som, med en svag helsa och utan förmåga att genom arbete bidraga något till sitt uppehälle, jemte trenne barn, tvä söner och en dotter, hvilka alla vore i behof af vidare uppfostran, befunne sig i en för framtiden hotande ställning.
Brot. 1862 & 1863. 4 Sami. 1 Afd.
3 Dand. 10 Baft. 2 10 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 153.
Då Björkgrens verksamket i det allmännas tjenst icke varit af den framstående beskaffenhet, att den bör kunna grundlägga några särskilda anspråk på Statens erkänsla, hemställer Utskottet, att Riksdagslullmägtigen Svenséns ifrågavarande motion icke måtte af Rikets Ständer bifallas. 96:o.
Uti en hos Borgare-Ståndet väckt och till Utskottet remitterad motion (N:o 200) har Herr O. E. L Dahm anhållit, att Rikets Ständer, i likhet med hvad i likartade fall förut egt rum, måtte bevilja en årlig pension af 200 R:dr åt enkan efter aflidne Adjunkten vid högre elementarläroverket i Calmar Abraham Kjölström, hvilken, enligt hvad motionären anfört och tvänne motionen bilagda, af vederbörande Pastor och stiftets Biskop utfärdade bevis innehålla, föddes den 15 April 1820 och år 1844 blifvit förordnad till Kollega vid ofvannämnda läroverk samt år 1847 erhållit fullmagt å samma tjenst, med hvilken han äfven förenat presterliga göromål.
Under utöfningen af dessa befattningar hade Kjölström ådagalagt utmärkta egenskaper såsom lärare och allvar i sitt prestembete samt tillvunnit sig allmän högaktning.
Efter en längre tids tjenstgöring under knappa vilkor, hade
Kjölström ändtligen kommit till högre löneförmåner, då han plötsligen bortrycktes i kolera den 7 September 1859, efterlemnande enka Hilda Maria Kjölström, född Elfving, och trenne minderåriga barn, en son och två döttrar, i särdeles torftiga omständigheter.
Utskottet, som ingalunda vill bestrida Adjunkten Kjölströms förtjenster såsom lärare och prestman, har dock ej funnit ådagalagdt, alt hans verksamhet varit af den beskaffenhet, att den påkallar någon särskild gärd af erkänsla från det allmännas sida; hvadan Utskottet hemställer, att Herr
Dahms ifrågavarande motion ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. 97:o.
Genom remiss från Preste-Slåndet, har Utskottet fått emottaga en derstädes af Doktor Emanuelsson väckt, af Doktor Söderberg biträdd motion (N:o 80), hvaruti, med erinran om skollärarens mödosamma och föga vinstgifvande kall, i synnerhet privatlärarens, hvilkens inkomster vanligen berodde af tillfälliga omständigheter, hvadan Rikets Ständer, erkännande värdet af desse anspråkslösa mäns arbete, flera gånger tilldelat understöd åt gamla obemedlade lärare eller deras enkor, motionären till Rikets Ständers behjertande anmält en sådan nyligen afliden privatlärares, Sven Abraham Dahl, i stor fattigdom efterlemnande enka och 4 oförsörjda barn.
Varande i afseende å Dahls förtjenster meddeladt, att han, som efter slutade studier vid Upsala universitet år 1829, i trakten af sin födelsestad Göteborg inrättat en privat skola, hvilken varit i verksamhet till år 1833, sedermera tjenstgjort åren 1835— 1836 såsom underlärare vid dåvarande Majoren Hazelii läroanstalt för linie-officerare, under åren 1837—1846 såsom lärare i flera ämnen vid Hillska skolan å Barnängen samt under åren 1847—1849 lemnat undervisning i mathematik vid åtskilliga privat - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 153.
(Fortsättning.) H skolor i hufvudstaden, hvarest han sistnämnde år öppnat och till sin död den 27 Juli 1861 underhållit en sådan skola; hvarjemte Dahl tillika, under nio år, tjenstgjort såsom tillförordnad lärare vid Catharina församlings handtverksskola och från trycket utgifvit flera läroböcker och hjelpredor i mathematik och en Svensk språklära; och har motionären, på grund häraf och med åberopande af den aflidnes, under en mångårig och oafbruten lärareverksamhet ådagalagda, af motionen bilagda intyg vitsordade nit och skicklighet, föreslagit, att Rikets Ständer måtte bevilja Dahls efterlemnade enka Fanny Maria Dahl, född Chatillon, en årlig pension af 300 R:dr.
Dahl ej varit anställd i Statens tjenst och då hans verksamhet ej på något mera framstående sätt gagnat det allmänna, hemställer Utskottet, att Doktor Emanuelssons ifrågavarande motion ej må af Rikets Ständer bifallas. 98:o.
Roträffande de af Utskottet uti föregående punkter föreslagna pensioner för åtskilliga embets- och tjenstemäns efterlemnade enkor, får Utskottet hemställa, att dessa pensioner må beviljas att utgå endast för den tid pensionärerna förblifva i enkostånd. 99:o.
Hos Ridderskapet och Adeln äfvensom inom Rorgare- och Ronde-Stånden äro framställningar gjorda om understöd för aflidne Sekreteraren vid Landtbruks-akademien Johan Theophil Nathhorsts tre oförsörjda döttrar, Ida Mathilda, Emma Amalia och Bertha Diona, i hvilket hänseende hos förstnämnda Riks-Stånd Grefve Mörner, C. G. D. (i motionen N:o 107), inom Rorgare-Ståndet Herr Ekerot (i motionen N:o 74) samt inom Ronde-Ståndet Riksdagsfullmägtigen P. F.
Mengel från Upsala län (uti motionen 251) hemställt, att Rikets Ständer måtte bevilja bemälda personer en årlig pension, hvilken af de tvänne sistnämnde blifvit föreslagen till 250 R:dr för dem hvardera, men af Grefve Mörner till det belopp, som med afseende på fadrens lörtjenster och pensionstagarnes behof af understöd kunde finnas lämpligt.
Till stöd för dessa framställningar hafva motionärerne hufvudsakligen åberopat
Nathhorsts kända nitiska bemödanden och gagnande verksamhet för det rationela landtbrukets befrämjande, hvilket berömvärda sträfvande äfven af Rikets sednast församlade Ständer erkändes, då de beviljade honom en utaf Kongl. Maj:t begärd pension å 3,600 R:dr, som Nathhorst dock ej fick åtnjuta längre än från början af år 1862 til! hans den 2 September samma år timade död, hvarigenom de tre döttrarne blifvit försatte i en torftig belägenhet, alldenstund delegarne i hans sterbhus, med anledning af boets ställning måste söka urarfva förmån.
I betraktande af Sekreteraren Na.thhorsts stora förtjenster om det Svenska jordbruket, bär Utskottet ansett billigt, att, såsom en gärd af erkänsla för det sätt hvarpå fadren gagnat fäderneslandet, hans efterlemnade oförsörjda döttrar, hvilka, enligt hvad såväl motionärerne upplyst, sorn ett Riksdagsfullmägtigen Mengels motion bilagdt bo - 12 Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 153.
(Fortsättning.) upptecknings-instrument gifver vid handen, befinna sig i torftiga lefnadsvilkor, hugnas med något understöd från det allmännas sida, hvarföre Utskottet hemställer, att till Sekreteraren Nathhorsts trenne döttrar, Ida Mathilda, Emma Amalia och Bertha Diona, må på allmänna indragningsstaten uppföras en årlig pension å ISO R:dr, att till hvardera utgå så länge hon ogift förblifver. !00:o.
Inom Preste-Ståndet har Doktor Söderberg (uti motion N:o 187) föreslagit, att, enär aflidne Konrektorn vid Wisby högre lärdomsskola Jacob Eberhard Lyths enka, Christina Elisabeth Anna Lyth, hvilken, jemlikt Rikets Ständers beslut vid 1855—1854 årens riksdag, till hennes och 3 minderåriga barns underhåll tillgodonjutit en årlig pension af 250 R:dr Banko, den 4
Maj innevarande år aflidit samt barnen, af hvilka det äldsta, dottern Emma Carolina omkring ett halft år förut fyllt 16 år samt af de tvänne sönerna Per Gustaf och Johan
Axel den förre kort förut sett sitt 15:de och den sednare ej ännu hunnit sitt 14:de år, sålunda gått i mistning af det visserligen ringa, men för bekostande af deras skolgång och uppfostran dyrbara understöd, som från modrens pension kunde dem tillgodokomraa, Rikets Ständer, af fortfarande välvilja för Konrektorn Lyths verksamhet och minne, måtte åt hans efterlemnade fader- och moderlösa barn, till hjelp för skolgång och öfriga uppfostran, anvisa ett årligt understöd till samma belopp, som det deras aflidna moder under sitt enkestånd åtnjutit, att sålunda utgå, att 125 R:dr R:mt årligen utbetalas till hvardera af sönerna, så länge de begagna skolgång samt en lika summa till dottern till fyllda 25 år, såvida hon ej innan dess trädt i äktenskap eller på annat sätt vunnit försörjning.
Då Utskottet i allmänhet anser betänkligt tillstyrka att Rikets Ständer utsträcka det understöd Staten, såsom en gärd af erkänsla, tilldelat förtjente mäns efterlemnade enkor äfven till deras barn, enär sådant utan tvifvel skulle framkalla en mängd framställningar i sådan syftning, har Utskottet, utan att vilja bestrida att i detta fall ömmande omständigheter förekommit, funnit sig böra hemställa, att hvad motionären i ofvanberörda hänseende föreslagit icke må vinna Rikets Ständers bifall. 101:o.
Med förmälan, hurusom Häradsskrifvare!) i Tunaläns, Sefvedes och Aspelands häraders fögderi af Calmar län J. F. Dahlström den 1 November 1856 aflidit, dervid efterlemnande fyra oförsörjda döttrar i den mest nödställda belägenhet, utan annan tillgång för sitt lifsuppehälle än den årliga pension af 54 Riksdaler, de egde uppbära från Civilstatens allmänna enke- och pupillfond, har uti en hos BondeStåndet väckt motion (N:o 426) Riksdagsfulimägtigen N. M. Pettersson från Calmar lön, med hvilken Riksdagsfulimägtigen C. J. Svensén från samma län instämt, under åberopande af Häradsskrifvare!)
Dahlströms 37-åriga verksamhet i Statens tjenst, hemställt att Rikets Ständer måtte tilldela hvardera af hans efterlemnade döttrar, Chri - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 153.
(Fortsättning.) 13 stina\
Maria, Julia Mathilda, Bosalia Wilhemina och Catharina Charlotta Dahlström, en årlig pension af 100 R:dr, att utgå så länge de förblifva ogifta.
Då, enligt hvad handlingarne antyda, aflidne Häradsskrifvaren Dahlströms ifrågavarande döttrar äro vid den ålder, att de höra kunna sjelfva bereda sig ett nödtorftigt uppehälle, har Utskottet saknat skäl att den för dem begärda pension tillstyrka, utan hemställer, att Riksdagsfullmägtigen N. M. Petterssons ifrågavarande motion icke må af Rikets Ständer bifallas. 102:o.
Genom motioner, som blifvit väckta dels hos Ridderskapet och Adeln af Herr von knorring, O. (N:o 72), dels inom Preste-Ståndet af Doktor Nordlander (N:o 73) och dels inom Borgare-Ståndet af Herr Cygnaeus (N:o 104), äro framställningar gjorda om beviljande af pension åt Postinspektoren A. F.
Tinnerholms enka, Johanna Brigitta Tinnerholm; men sedan enkan Tinnerholm emellertid med döden afgått och berörda motioner till följd deraf förfallit har Herr von knorring.
O., uti en annan motion (N:o 270) hemställt att Postinspektoren Tinnerholms efterlemnade ogifta dotter, Josefina Adelaide Tinnerholm, måtte tilldelas en årlig pension af 150 R:dr; varande till stöd för denna framställning af motionären åberopadt, dels hvad motionärerne i ofvanberörda till förmån för enkan Tinnerholm väckta motioner andragit, nemligen att Postinspektoren Tinnerholm, hvilken i 42 år varit i Statens tjenst, under de tre sednaste åren af hans lefnad varit sängliggande sjuk, till följd hvaraf den lilla behållning han kunnat under sin föregående tjenstetid inbespara till största delen medtagits, så att han, enliat bouppteckningen, icke efterlemnat mera än 331 R:dr 97 öre, och dels att Josefina Adelaide Tinnerholm, som, enligt motionen bifogadt läkarebetyg, lede af ett i allmänhet bräckligt helsotillstånd, till följd hvaraf hon egde en minskad förmåga att genom arbete kunna förskaffa sig sitt uppehälle, enligt den efter modren upprättade bouppteckningen icke efter henne undfått mer än 30 R:dr 16 öre; — men då Statsverkets tillgångar icke medgifva beviljande af pensioner i alla de fall då enkor eller barn efter aflidne tjenstemän kunna deraf vara i behof, har Utskottet funnit sig hörn afstyrka bifall till sistnämnda, af Herr von Knorring väckta motion. 103:o.
Uti en hos Borgare-Ståndet väckt motion (N:o 102) har Herr Grape anhållit, att enär Postdirektören Abraham Sjöhn, hvilken varit i Postverkets tjenst ifrån år 1792 till sin död år 1844, efterlemnat 4 oförsörjda döttrar, af hvilka tre ännu äro ogifta, dessa sistnämnda, hvilka vid mera framskriden ålder befinna sig i ytterst torftiga omständigheter, måtte beviljas en årlig pension af 150 R:dr hvardera, eller tillsammans af 450 R:dr; men Utskottet får på de i nästföregående punkt andragna skäl, afstyrka bifall till denna motion. 14 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 153.
(Fortsättning.) 104:o.
Herr Dalman, Wilhelm Fredrik, har uti en hos Ridderskapet och Adeln (under N:o 154) väckt, till Utskottet remitterad, motion, bland annat, anfört, hurusom, redan från första stiftelsen af Kongl. Theatern, dåvarande tjenstemannen vid Riksmarskalks-embetet, Carl Stenborg, anställdes såsom skådespelare och sångare vid theatern, hvarest han i sådan egenskap tjenstgjorde omkring 40 år eller till dess Kongl. Operan år 1809 indrogs, då han erhöll en liten pension och anförtroddes af Stockholms Rorgerskap att vara Notarius Publicus, hvilken syssla han bibehöll intill sin död år 1813.
Hans jemväl två år derefter aflidna enka Elisabeth Olin och deras ännu lefvande dotter Carolina Stenborg erhöllo ett Kongl, privilegium af den 8 Februari 1814 att i landsorterna uppföra skådespel, äfvensom att i de städer, der gymnasier och akademier vore anlagda, en sådan rättighet under ferierna begagna.
Utarrenderingen af detta privilegium renderade den vid 15 års ålder fader- och moderlösa flickan omkring 300 R:dr årligen, intill dess Rikets Ständer vid 1830 års riksdag förklarade skådespels uppförande i landsorterna såsom ett fritt näringsfång, i följd hvaraf den ifrågavarande inkomsten naturligtvis upphörde.
Sedan derjemte Carolina Stenborg fått afslag på sin ansökan att tillgodonjuta den hennes fader lofvade afskedsrecett, samt tillika haft olyckan bryta af sig ena benet, nödgades hon i främmande land söka sin utkomst, öfverflyttade 1833 till Finland, och etablerade derstädes; en läro-anstalt; men äfven der hemsökt af olyckan, enär Carolina Stenborg vid en eldsvåda förlorade sina redbaraste effekter, återvände hon 1849 till Stockholm, hvarest hon sedermera lifnärt sig genom att gifva lektioner i musik, språk, målning m. m.
Dä hon numera vid 63 års ålder, och i anseende till tilltagande sjuklighet saknade äfven denna utväg till bergning, har motionären föreslagit, att aflidne Hofsekreteraren Carl Stenborgs dotter Carolina Stenborg måtte uppföras till pension å indragningsstaten till belopp af 500 R:dr, motsvarande ungefärligen den inkomst, hvaraf hon för 32 år sedan gick miste genom indragningen af det henne förunnade ofvanberörda privilegium.
Uuder omförmälande af nu anförda förhållanden väcktes vid 1856—1858 årens riksdag enahanda motion, hvilken af dåvarande Stats-Utskott afstyrktes och Rikets Ständer funno icke eller skäl att afvika från den åsigt Utskottet härutinnan då uttalade; och då några förändrade omständigheter ej sedermera tillkommit, som kunnat föranleda Stats-Utskottet att tillstyrka Rikets Ständer att åt Carolina Stenborg anvisa årligt understöd från rikets allmänna indragningsstat, hemställer Utskottet, att Herr
Dalmans ifrågavarande motion må lemnäs utan afseende. 105:o.
Då riksmarkegångspriset för åren 1860, 1861 och 1862, enligt hvad Kongl. Majit i nåder meddelat, utgjort i medeltal 2 R:dr 18 öre per kubikfot, motsvarande 13 R:dr 75 öre per tunna spanmål, hälften råg och hälften korn, eller 3 R:dr 25 öre utöfver det värde, hvartill spanmålen vid statsregleringen under 1840— 1841 års riksdag beräknades, äro, jemlikt då stadgade grunder, de, som före vidtagandet af berörda statsreglering tillträdt och ännu bibehålla löner med derunder be - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 153.
(Fortsättning.) 15 räknad spanmål, försäkrade om tillgodonjutande af en lönefyllnad, hvilken Kongl. Maj:t ansett böra af Rikets Ständer bestämmas efter nämnda prisskiluad å spaumålen, 3 R:dr 25 öre för tunnan, till utgående af allmänna indragningsstaten.