Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer mäga hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att en ailmän undersökning måtte företagas till utrömande af innevånarnes i Lappmarkerna storrö eller mindre förmåga, att utgöra de skyldigheter, som andre Svenske medborgare åligga» samt att Kgl.
Majit derefter, med afseende å de uppdagade förhållanderna, täcktes vidtaga de förändringar häruti, som på Kgh Majit bero, och af Kgl. Majit kunna anses med billighet och rättvisa öfverensstämmande. R. H.
Ständers egen upplysta pröfning, varder detta emedlertid vördsamt understäldt.
Stockholm d. 29 April 1825.
Ankom den 10 Maj ig2g.
Utlåtande, rörande väckt fråga om ny delning efter hemmantalet af sådana ä utmark belägne och vid förut verkställde skiften ej särskildt afsedde Myror, hvarifrån gödningsämnen kunna hem t as.
I^ifesdags-Fullmägtigen från Vester Norrlands Län, Nils Strindlund, har uti ett» Besv och lik on.
Betänkanden. lian Hederv.
BöndeStåödet, till Utskottet t-emitteradt Memorial föreslagit: att, då först tinder en sednare tid den upptäckt blifvit gjord, att myrjord är till gödning, i synnerhet å nyodlingar, tjenlig, oell den fördel, soto deraf kan hetntas, således icke bi ifvit tagen i beräkning vid de under en framfaren tid skedde skogsdelningar i Rikets norra provinser, hvaraf följt, alt My~ irome blifvit ansedde lika med annan ofruktbar mark och stundom, i ett Bylag satotoantagne, tillfallit något visst hemman, det tnåtte alltså, Utan afseende på den fastställelse, soto å slike delningar tillkommit, hemmansegare i en by berättigas, att, emot Utbyte af annan jord och särskildt upplåten afbriikningsrätt å visse skogsskiften, erhålla del i de tnyror, sorn någon Granne blifvit tilla g d e utöfver skattläggningen och by amälet för hans hemman, samt förty en allmän j^mnfening i detta afseende byens delegare emellan företagas.
Hvad således blifvit yrkadt, har Utskottet öfvervägatj men, som med helgden af lagligen tillkomna stadfästelser icke instätotner, att rubbning deruti kan ega rutil , hvarföre ock de på sådant sätt befästade storskiftesdelningar genom 81 §. i Kongl, förordningen d. 12 Attg. ±783 blifvit försäkrade om orubbligt bestånd i framtiden, hvilket ytterligare, genom 5 §. i Kongl, förordningen 0111 Enskiften, d. 2 Febr. 1807, 588 Beit), och Efton.
Betdnkanden. och 14 §• i den för pnskiftesdelningar i Skäne och Skaraborgs
Län gällande Författning af d. 24 Juli 18x2, blifvit i så måtto bekräftadt, som storskiften i skog, om hvilka här endast synes vara fråga, icke ens fä till enskiften förändras, med mindre Byalaget sig dertill enhälligt begifver; så anset
Utskottet sig icke kunna tillstyrka bifall till ett förslag af så vådlig påföljd föt egande rätten, sorn det af Strindlund framställda; och föranlåtes Utskottet derföre att Motionen till ogillande anmäla; hvilket R« H.
Ständers egen upplysta pröfning vörd* samt underställes.
Ankom den lö
Maj *8^^- betänkande, angående upprättande af en ny Landbmäteri-Taxai ■ETerr Friherre Wrangel, Henning
Gustaf, sorn vid tvänne föregående Riksmöten ingifvit Förslag till en ny Landtmäteritaxa, har uti ett vid nu påstående Riksdag till Eesv. och Ekon.
Uisk, Bet"nkanden, Högl, Ridderskapet och Adeln inlemnadt Memorial, hvilket derifrån blifvit till detta Utskott remitteradt, anfört, att samma förslag, genom Regeringens försorg, skall blifvit omarbetadt, samt föreslagit att hos Kgl.
Maj:t göra underdånig anhållan, det den författning, som i anledning deraf lärer vara i fråga att utfärdas, måtte före utfärdandet blifva communicerad Riksens fitänder, hvilka såmedelst blefve i tillfälle, att i detta för landtbruket vigtiga ärende yttra sina tankar.
Utskottet har tagit detta i öfvervägande; och, ehuru Uandtmäteri-Författningarne aro bland de ekonomiska stadganden, hvilka vanligen blifvit, utan egentelig medverkan af Riksens Ständer, af Kongl, Majtt i Nåder utfärdade, samt Utskottet jemväl är fcirvissadt, att Kgl, Maj:t, af egen prisvärd omvårdnad, är i Nåder omtänkt, att i detta ämne inhemta upplysning af dem, sam deruti ega insigt och erfarenhet, finnér Utskottet likväl, då Kgl. Majit städse funnits benägen att göra nådigt afseende ä hvad Riksens Ständer, i ämnen af så väsendtligt inflytande på inhemsk vältrefnad och förkofran, i underdånighet framställt, icke någon betänklighet att tillstyrka Riksens Ständer, att till Kgl, Majit i underdåmighet framföra den önskan, det grundarns för Landtnsätarens vedergällning, i den blifvande Landtuiäteri-Taxan, måtte så bestäm* Besv. och Ekon•
Bctånknndert, inas, att densamma i möjligaste måtto gq-? res beroende af hvad han verkligen förrätt tar och fullgör, samt pf det mer eller mindre vidsträckta gagn, förrättningen medförer, och jordegaren i samma man oberoende af den tid och det tjenstbiträde, sorn i och för förrättningen användes; i förr ening hvarmed kunde i underdånighet herri’ ställas, om Kongl. IV?aj:t skulle täckas, derr est utarbetningen af RandtmäterirTaxan och den Rgodelnings-ftjrfattning, som dermed lärer stå i sammanhang, skulle under nu påstående Riksmöte hinna fulländas, deyöfr. ver, i likhet med hvad i afseende på förslaget till Fattigvårds-Författningen egt rum, inhemta Riksens Ständers underdåniga yttrande, tjll det afseende, sorn Kongl, Maj:t sedermera kan finna för godt, att derå f Rfåder fästa ; Hvilket dock R.
H, Ständers egen upplysta pröfning vördsamt un-i derställes.
Stockholm den 29 April 182^, N;o 77, Ankom den jo Maj I823.
Utlå tande, rörande väckt fråga, om inrät$and?t af Gästgifverier pä Wermdön i i Stockholms Lätt.
Uti ett till Höglofl, Ridderskapet och Adeln jpgifvet Memorial, har Herr Gripensvärd Besv. och Ekon.
391 anmärkt de svårigheter, sorn vid resors an.
Ställande på Wermdön, innefattande en längd af 6-| mil, med en ungefärligen lika bredd, uppkomma, af saknaden på Gästgifvaregårdar, särdeles för dem, sorn, kommande från fasta landet, skola färdas till det 3:ne mil inpå Ön belägne Tingsstället; hvarföre, och då Wermdön för öfrigt utgör ett särskildt skeppslag med ari hela Hemman, och till Största delen är beboddt af Ståndspersoner, Herr Gripensvärd föreslagit, att 2:ne Gäst. gifvaregårdar derstädes måtte inrättas, och den från ön till Fittja Gästgifvaregård nu Utgående hållskjuts dertill anslås.
Utskottet, som till öfverläggning förehaft detta ärende, har dervid funnit, att, då genom 28 Cap. Byggninga-Balken, 1734 års Gästgifvare-ordning, jemte flere utkomire Författningar, ordningen och sättet för anmälanden och pröfning af frågor om nya Gästgifvaregårdars anläggande redan blifvit stadgade, förevarande ämne icke är af egenskap, att kunna blifva föremål för någon Riksens Ständers åtgärd, utan mäste i den väg, som ofvannämnda författningar föreskrifva, till handläggning beredas; hvarföre ock Utskottet tillstyrker, att något afseende å Herr Gripensvärds motion icke måtte fästas; hvilket dock R. H.
Eetänkanäea.
N:r 78, .Ankom der. 10 Maj Betänkande, i anledning af vackt fråga, om återupprättande af en Trivial-Schola i Kongelf t-^ti ett från Heaerv, BondeStåndet 3, 2Q> nästi, Febr. till Utskottet remitteradt Memorial, af Riksdags-Fullmägtige från Bo hus Län, C. Fr.
Berg och Änders Maltesson^ anmärktes, att, ehuru Bohus Län i Roschildska freden år 1858 blifvit lofvadt: att fritt och obehindradt få, åtnjuta sina under danska tiden hafde fri- och rättigheter; samt genom flere sednare Kgl. Författningar blifvit samma
Län försäkradt, att bibehållas, vid fredsfördrag m. m„ skall detta likväl icke vara iakttaget, i anseende till SchölInrättningarne i Länet, enär, utan afseende på stadgandet uti Kon.
Christian ll|:s Rätte-Ordinants, på Herredagen i Odensee 1539, som 1542 i Riben blifvit beseglad, der det heter: udi hver Köpsted skal vcere en, LatineSchole o g duelige o g beq värne Foreståndere, sorn dennem kunde regere, tre eller tu udi det rnindeste, på hvilken grund Elfsyssels södra Contract i Bohus Län haft 2:ne såkallade Trivialscholor, nemi. i Kongelf och Marstrand, med 2;ne Lärare, en Besvt och Ekon.
Bctänkanden. 39g Hector och en Collega på hvardera stället, dessa Trivial-Scholor nu blifvit indragna och förvandlade till Paedagogier, hvadan yrhas, att denna förändring måtte upphäfvas och åtminstone KongElfs Schola, såsom belägen midt uti Elfsyssels södra Contract, återställas till hvad den under danska tiden varit eller LatineSchole; hvilket förmenas vara så mycket billigaie, som sistnämnde Schola skall i sednare tider erhållit, genom Testamente, en Stipendii-fond för flitige och skicklige Scholärer samt ett icke obetydligt Bibliothek, i förmodan att Schola» skulle vara och förblifva Trivial-Schola, Utskottet har tagit denna motion i öf. vervägande, och, hvad först angår Riksdagsmännernes förmodan, det Roschiidska Freds® fördragets löfte, att Bohus
Län skulle fritt och obehindradt fn njuta sine under danska tiden hafde fri- och rättigheter, derigenom skall vara brutet, att emot lydelsen i Konung Christian III;s Ordinants, ”det i hvarje Köpstad skulle vara en så kallad LatineSchola sned 5 eller 2 Lärare,” KongElfs och Marstrands Lärdoms-Scholor blifvit förändrade till Pasdagogier eller mindre Barn-Scholor, anser Utskottet denna anmärkning så mycket mindre lämplig, som besagde Städer fått bibehålla hvar sin undervisningsanstalt, samt de dem anslagne Inkomster icke allenast blifvit oförryckte, men ock, hvad Marstrands Schola, som är lägre 394 Beiv, oc4 Ekon, ZJtsk, Betänkotiden, Apologist-Schola med c:ne Lärare, vidkom» mer, under svenska Regeringen betydligen ökade.
Det lärer icke heller bunna hestrid das, att Scatsmagten eger efter omständig» heternes fordran förändra ett undervisnings-! verks beskaffenhet, heldst då detsamma är funderadt icke på en enskild, men på Sta» tens bekostnad, hvilket är fallet i förenämnde Städer.
Om KongElfs Schojas öfverklagade förändring har Utskottet inhemtat följande upplysningar, Scbolan har ifrån äldre tid varit litterär och försedd med Rector och Collega, hvilka tjenstår för aflöningens ringhet innehades af samma man, från 1765 till 1773, äfvensom Rectoratet var med Stads-.
Comministraturen förenadt, från 1791 till 1808.
Vid den är 1809 af Götheborgs Con-- sistorium föreslagne, af Kgl. Cancellers-Gillet tillstyrkte och af Kongl, Maj:t nädigst gillade, Scholregleringen inom Götheborgs Stift, förändrades KongElfs Schola, från Lärdomsschola med 2:ne Lärare, till mindre Barnschola med en Paedagog, På icke fullt 2:ne mils afstånd från Götheborgs högre Lärdomsschola, behöfdes nemi. icke en mindre sådan, hvilken ock sällan sandt någon Lärjunge till Gymnasium, och hvars 2:ne Lärares sammanräknade
Lön icke öfversteg 23 Tunnor Spannemål och 35 R:dr i Penningar, således var knappt tillräckelig för en Lärares anständiga underhåll i en Btsv. och fikon.
Utsk, Ectänkflnden.
395 näringslös
Stad, der ingen förtjenst af privat undervisning kan påräknas.
Beslutet gick i verkställighet år )8n.
Väl gjorde Staden ansökning om Scholans återställande i sitt fordna skick, men, på Götheborgs Consistorii och Kgl, Uppfostrings - Cornmittpens afstyrkande, fann Kgl. Majit icke för godt densamma bevilja, hvarom Kongl. Maj:ts Nådiga Bref till Consistorium af d, i(j October 1816 afgick.
Enär nu de i Utskottets tanka väl grundade skäl, som föranledt förändringen, fortfara att vara gällande, och tidens kraf mindre är att öka antalet af ämnesvänner till Statens tjenster, än att bereda ett efter behofvet afpassadt urval, anser Utskottet sig icke böra tillstyrka Motionen.
Beträffande den KongElfs Schola ämnade testamentariska Disposition, Memorialet omnämner; så, och då den icke är vederbörligen aflemnad, och dessutom endast vill genom Stipendier locka lärjungar till Scholae, utan att genom någon fond förbättra nuvarande
Lärares Lön eller bereda tillsättandet af flere, hvilka erfordras vid en Lärdomsschola, lärer till ändrings vinnande, uti det om KongElfs Scholas beskaffenhet förordnade, för närvarande deraf lika litet kunna hemtas någon anledning, som LärareLönernas derstädes anvisning på den af Rikets Ständer vid 1817 och 1818 arens Riksdag till Scholstatens Lönförbättring anslag* 59® Besv. och Ekon.
Utsk. B c tank andeli. ne Spannemål, hvilken å Lönings-Staten 1819 blifvit för sine behol disponerad, numera ej kan ega rum; hvilket dock till 1\.
H, Ständers egen pröfning vördsamt öfverfara** nas.
m . «*iit ■w ——iwr ■ N:r 79.
Ankom den xo Maj 1825.
Betänkande, rörande yrkad inskränkning i Pastorers rösträttighet vid val till Kyrkobetjente.
. i^ill detta Utskotts handläggning har Hederv.
BondeStåndet öfverlemnat ett Memorial af Riksdagsfullmägtige, frän Calmara Län, Nils Nilsson och Jonas Håkanssona som anmärkt, att, ehuru Sokneboarne inom hvarje församling, utan ringaste bidrag af Pastor, måtte aflöna Organist, Klockare och Kyrkovaktare och således synas böra ega afgörande röst vid deras antagande, Kyrkoherdarne likväl uti de fleste
Landsorter skola hafva lika rösträttighet vid val af Kyrkobetjente, som församlingarnes Innevånare gemensamt tillkommer, så att vid dylike tillfällen Pastor behöfver endast en Besh. och Ekon.
597 if de röstande Sockenböarhe på sin sida* för att, emot hela den öfriga församlingens önskan och vilja, besätta ifrågavarande beställningar; och då det i synnerhet å da ställen, der Organist och Klockare tillika äro ScholLärare, är öfiigt, att inga andra personer dertill antagas, än som af församlingarna äro kände och ega deras förtroende, hafva Nils Nilsson och Jonas Hakansson yrkat, att Pastorers halfva valrätt, vid Kyrkotjenares tillsättande, måtte, såsom saknande grund af billighet och rättvisa, försvinna, och de, på sätt som i Skåne, Halland och Blekinge ansetts vara fallet, endast i mån af deras innehafvande Boställs Hemmantal, få med församlingarnes Innevånare i valett deltaga, Då Utskottet nu går att öfver Motionen afgifva utlåtande, får Utskottet först erinra, att, hvad Klockares tillsättande beträffar, det ej instämmer med rätta förhållandet, att Pastor dervid eger lika rösträttighet med hela församlingen.
Resolutionen på Allmogens besvär den so November 1786 föreskrifver nemligen i 22 att, med undantag för Skåne, Blekinge, Halland och Bohus Län, der allmogen, enligt 78 §. i Kongl.
Resolutionen uppå dess Besvär, af den 12 December i734j eger att med Kyrkoherdens samråd sjelf välja Klockare, Pastors röst vid Klockareval, dertill förslag på 3:ne Personer af honom förut 398 Besv. och Ekon.
Veik.
Betänkanden. skall uppsättas, bär 1 beloppet räknas likå med blott halfva församlingens; hvilket ytterligare genom Kongl.
Resolutionen, den zö Juni 1794. blifvit förklaradt böra så förstås, att Pastors röst allenast skall jemfötas med beloppet af de församlingens röster* hvilka vid valet blifvit afgifné och för laglige erkändes Kongl. Resolutionen den 20 Juli 1794 innehåller deremot, att, hvad genom 1786 års Resolution blifvit fotördnadt, iöke får tillämpas vid val af Organist, utan att dör« med bör förhållas efter 30 §. i 24 Gap* af 1686 års Kyrkolag, som stadgar, att Organisten må väljas af Kyrkoherden och församlingen* allt som de deröfver kunna förenäs; men, hvad beträffar KyrkoVaktares antagande* så finnes, om sättet dertill* hvarken 1 Kyrkolagen eller sedermera Utkomne författning* någon ting förordnadt, utan är endast stadgadt* att ledigheter till sådana beställninger böra i allmänna Tidningar kungöras, och, vid deras besättande, afskedade välfrejdade krigsmän framför andra komma i afseende.
Hvad nu angår den yrkade inskränkningen i Pastorers rösträttighet vid val af Organist och Klockare, så, och enär den förra sysslan på många stallen är förenad med den sednare, och de skyldigheter, soiit Klockaren tillhör att fullgöra och i Kyrkolagens 24 Cap. och 52 §. finnas beskrifne* Éesv. och Ekon.
Ett ani anden.
399 hufvudsakligen afse Kyrkoherdens betjenande under dess Ämbets-Förrättningar och biträde vid Gudstjensten, samt således ali billighet synes vara derföre, att Kyrkoherden, till hvilken Klockaren står i det närmaste förhållande, må genom en tuera betydlig röst på utgången af Valet kunna utöfva ett större inflytande, och för öfrigt den farhåga icke är grundad, att möjligen, emot bela Församlingens vilja och Önskan, en Klockare skulle kunna blifva antagen, emedan Kyrkoherdens röst ej kan blifva gällande, med mindre den är understödd af något mera än fjerdedelen af församlingens afgifne röster; Ty, och då jemväl
Kyrkoherden, som tillkommer att hafva tillsyn öfver barnaundervisningen inom församlingen, och då för dess behöriga handhafvande är ansvarig, icke rimligen kan förutsättas hysa likgiltighet derför, att på de ställen, der Organist eller Klockare-beställningarne äro förbundne med dem af Schollärare, sådane beställningar miga förses med sådana personer, som ega både skicklighet och fallenhet för undervisningsyrket, derom ock Kyrkoherden bör anses vara bäst i tillstånd att kunna dömma, finner Utskottet af de sålunda andragne skäl sig icke kunna tillstyrka någon förändring i det nu gällande sätt för val af Organister eller Klockare.
I afseende åter på ordningen för Kyrkovaktares antagande, så, och emedan der - 4oo Éesv. och Ekon> Vtsk.
Betunkanchrt* om nu icke finnes något bestämdt stadgatte de, och i öfrigt desse af församlingarne lönade personers befattning och förhållanden äro af helt olika beskaffenhet med Or<
Ständers egen upplysta pröfning varder detta utlåtande likväl vördsamt understäldt.
Stockholm den 29 April 1825, Sesv. och Ekon.
Betankanäen. 401 N:r 80.
Ankom den 10 Maj jgE3.
Betänkande, rörande yrkad befrielse för Gottlands Hemmansegare, att underhålla Lastagebryggor vid de på ön varande Landthamnar samt de för Tullbevakning gen inrättade sä kallade StrandridareBoställen.
•o.
•AiifescIagsFnllmägtigo fr§n Gottland, Co»trad Larsson och Eric Detlofsson, hafva uti ett till Hederv.
BondeStåndet ingifvet
Me» moria 1 anfört: att, sedan, efter en i orten gående fornsägn, Gottlands allmoge, genom ett Högstsalig Drottning Christinas bref till Landshöfdingen derstädes, blifvit pa den grund ålaggd att bygga och underhålla Sjöbroar och Lastage-Bryggor, vid da omisring hela ön spridde Landthamnar och inloppsställen, att sådane förnämligast begagnades af de derintill boende hemmansegare vid inlastning af deras egna producter, dem de sjelfva med egne farkoster utfördej så har, ehuru, genom de Borgerskapet sedermera förundte Privilegier, Gottlands allmoges seglationsrättighet blifvit inställd på utrikes orter, och utförseln af producter från Landthamnarne till dessa orter, samt Bihang till RiksSt.
Piot. 1323, Q:de Sami.
N;r 26. ^02 Besv. och Ekon, Utsk.
Betänkanden. för <let mesta äfven till de inom riket vai rande städer, nn mera bestrides ensamt af Wisby stads handlande, som derstädes antingen sig nedsatt eller underhålla agenter och hafva ordentligen inrättade Magaziner, samt jemväl egna öppna salubodar, berörde Byggnads- och Underhållsskyldighet likväl allt intill närvarande tid kommit att förblifva ett allmogens åliggande, hvartill, utan känd anledning, under en påföljande tid, äfven kommit förbindelsen för allmogen att uppföra och underhålla Strandridareboställen, hvilkas inrättande förmodats hafva stått i sammanhang med den fordna Landt» tulls uppbörden och afsett beredande af bostäder åt dem, som varit uppdragne att uppbära afgifterna för varor, som till försäljning i hatnnarne utbjödos, men de der mi endast gagnas af de för Sjötullsbevakningert förordnade Uppsyningsman.
Conrad Larsson och Erik
Detlofsson hafva vidare eiidragit, att af fartyg, som besöka ifrågavarande landthamnar och der antingen in- eller utlasta varor, väl ett betydlig afgift efter lästetalet erlägges, men att denna inkomst likväl icke får användas till hamn» bryggornas underhåll, utan af Wisby stads Gassa uppbäres och till stadens enskildta behof disponeras; hvaraf det mest besynnerliga förhållande Uppkommer, i det landtmannen icke blott får vidkännas kostnaden af byggnads- och underhållsskyldigheten Mesv. och Ekon.
403 för bryggorna, utan ock, då han någon gång begagnar dem, nödgas åtaga sig en utgift tili förmån för dem, som icke dela denna skyldighet; Och, som Conrad Larsson Och Erik Detlofsson ansett det vara uppenbart, att den, som drager fördelen af en säfe, äfven bör vidkännas kostnaden derför* och, med tillämpning häraf på Sjö- och Hamnbryggorna vid Gottlands Landthamnar, således trott Wisby stads handlande,somderfetädes äro antingen bosatte eller hafva dér handels- och magazinsirarätthingar anlöggde, böra desamme bygga och underhålla, samt 1 alla fall hållit före, att rättvisan fordrade, det de inkomster, som för in- och utlastning inflyta, borde till Hamnbryggornas underhållande oförryckte få , begagnas 5 så har af dem blifvit föreslagen eh underdånig framställning hos Kongl. Maj:t, syftande antingen att tillvägabringa en fullkomlig befrielse för Gottlands hemmansegare från det dem i förberörde afseende ålaggde onus* feller att åtminstone deruti förskaffa dem flen lindring, att kostnaden för underhållsskyldigheten blefve för dem beräknad endast till så stor del, som ej kunde fyllas genom afgifterne af fartyg, som besöka hamnarne.
Hvad åter de så kallade Strandridareboställen beträffar; så, och enär Landttullen nu mera upphört och blifvit förvandlad tili en hemmanen åtföljande bevillning» 404 Beit), och Ekon.
Betänkanden. och deras bibehållande för Sjötullsbevahningen och Sjötullsinkomsternas uppbärande icke kan hafva afseende pa allmogen» såsom ej mer idkande utrikes sjöfart, hafva Conrad Larsson och Erik Detlofsson hemställt, att
Gottlands hemmansegare äfven måtte varda fritagne från byggnad och underhåll af berörde boställen, samt kostnaden härför genom Sjötullsmedlen bestridas; hvarom de jemväl begärt, att en underdånig önskan måtte till Kongl. Maj:t framföras.
Sedan detta Memorial blifvit till StatsUtskottets handläggning förvist, men af bemäldte Utskott, såsom ej till dess befattninng hörande, återlemnadt, har Hederv* BöndeStåndet under den 26 sistlidna Februari detsamma till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet remitterat; hvarefter det hos sistnämnde Utskott till öfverläggning förekommit, dervid Utskottet af vunne upplysningar inhemtat:
Att anläggningen af lastningsbryggor vid Gottlands landthamnar från början härledt sig från den åtöns allmoge upplåtne allmänna seglat iöns frihet, sam t att inrättningen af Strandridare Boställen, eller Bostäder för Tullupsyningsmän tillkommit af enahanda orsak och i anledning af en nödig befunnen mera allmän tillsyn emot missbruk af berörde frihet, genom föröfvande af lurendrejeri och smyghandel» Besv. och Ekon.
405 äfvensom för uppbärande af de med denna frihet förenade afgifter.
Det torde i följd af dessa upplysninböra vara stäldt utom allt tvifvel, att Gottlands allmoge, som ännu tillgodonjuter den förundte seglationsfriheten på inrikes orter, med den, i följd af Riksens Ständers vid 1809 och 1810 arens Riksdag gjorda underdåniga hemställan, tillkomne rättighet, att dertill få begagna sig af däckade fartyg till 20 å 25 lästers drägt, bör bidraga till kostnaden för byggnad och underhåll af de hamnbryggor, som de för inlastningen af sina egna producter sjelfva nyttja; men då, efter hvad Utskottet med visshet har sig bekant, icke blott allmogen, utan hufvudsakligen de vid hamnarne bosatte köpmän samt Wisby stads handlande idka utförsel från Landthamnarne af öns alster och der utlasta varor från andra orter, samt således draga största fördelen af bryggornas tillvaro; så anser Utskottet den billighet, som måste ligga till grund för fördelningen af rättigheter och skyldigheter, icke vara väl iakttagen vid allmogens åläggande att ensam vidkännas bryggornas byggnads* och underhållskostnad; Och, såsom Conrad Larsson och Erik
Detlofsson jern. väl anmärkt, finner Utskottet dessutom vara mindre förenligt med rättvisa, att allmogen icke ens genom fullgörande af denna skyldighet fritt får begagna bryggorna, utan 4o6 Besv. och Ekon.
Betänkanden. derföre måste åtaga sig afgifter, sorn, ebus ru till sin natur sådane, att de borde använs das till bryggornas vidmagthållande, ärq anvisade tili fremmande ändamål.
Med fullt erkännande af skälet till den klagan, sottt af Gottlands hemmansegare förås, pcb för att till ett någorlunda rättvist förhållande bringa den ifrågavarande skyldigheten, är det, sorn Utskottet derföre vördsamt hemställer:
Ständer måtte hos Kongl. Maj:t anmäla den underdåniga önskan, att, efter vederbörandes hörande.