Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Med hänseende härtill få Rikets Ständer, enär de till hämmande af ifrågavarande oskick meddelade stadganden dels icke ensamt af kronobetjeningen kunna behörigen hållas i helgd, utan biträde af allmänheten, som åter för sådant ändamål har behof af att känna sina rättigheter, dels ock, såsom spridda i serskilda äldre och nyare Författningar, icke äro tillgängliga för den större allmänheten, i underdånighet anhålla, det täcktes E. K.
M:t i nåder låta författa och af trycket utgifva ett fullständigt sammandrag af de föreskrifter, som äro gällande i afseende på vilkoren för gesällers och andra icke bofasta personers kringvandring i landet, samt anbefalla uppläsning af berörde sammandrag från predikstolarne två gåuger om året i de kyrkor, hvilka äro belägna vid större vägar, och en gång om året i alla öfriga kyrkor. i 2 Expeditions-Utskottets Förslag till uncl.
Vidkommande derefter frågan om utfärdande af pass från Norge till svenska orter; så enär, jemte hvad här ofvan i detta hänseende blifvit anfördt, Rikets Ständer tillika inhemtat, ej mindre att E. K.
M:s befallningshafvande i Hallands län, med anledning af två utaf norrska auctoriteter för svenska undersåter utfärdade, endast på förevista prestbetyg grundade pass, under den 20 Fehr. 1846 till E. K.
M:t ingått med underdånig hemställan om erinran till vederbörande att iakttaga mera noggranhet vid meddelande af pass åt Svenskar, än ock att, enligt ett från Norrska Justitie-departementet den 2 November berörda år aflåtet cirkulär, klagomål i enahanda afseende blifvit anförda, hafva Rikets Ständer, som anse ett lika förfarande böra af auktoriteterne i Sverige och Norge vid utfärdande af pass till det andra riket iakttagas, funnit sig böra å ifrågavarande förhållande fästa E. K. M:s nådiga uppmärksamhet, med underdånig hemställan, alt enahanda föreskrifter, som äro för svenska embetsmyndigheter gällande i fråga om meddelande af pass till Norge, jemväl måtte af Norrska auktoriteter vid utfärdande af pass till Sverige iakttagas.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 12 Fehr. 1851.
Preste-Ståndet den 12 — — Borgare-Ståndet den 15 — — Bonde-Ståndet den 15 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, med anhållan att Kongl.
Hamn-ordningen af den 24 Jan. 1771 matte öfver ses och förbättras.
(Allm. Resv.- och Ekon.-Ulsk. Uti., N:o 6.) S. A. K. Rikets Ständer, som, i anledning af väckt fråga om förändring uti E. K. M:s förnyade Nåd.
Hamn-ordning af den 24 Januarii 1771, förehaft granskning af Expeditions- Utskottets Förslag till nild.
Skrifvelse N:o 10.
13 denna stadga, hafva dervid funnit densamma icke innefatta fullständiga föreskrifter, för att, vid hvarje inträffande händelse, kunna tjena ledamöterna i Hamn-Rätt till behörig ledning för sina domslut och öfriga åtgärder; till stöd för hvilken åsigt förekommit, bland annat, hurusom stadganden saknas, ej mindre rörande jäfsförhållanden för Hamnfogde eller Bisittare, samt huru i dylika fall förfogas bör, på det Rätten må blifva domför, än ock till bestämmande af det eller de ställen, der de fiskande äga utlägga garn eller draga notar, i händelse tvist derom yppas ; hvarjemte och i afseende på straffbestämmelserna, Rikets Ständer fästat uppmärksamhet, dels derå, att enahanda ansvar följer, ehvad någon drager not i annans notvarp eller fiske-redskap af annat slag inpå annans sätter, oaktadt den förra förseelsen, såsom i allmänhet ledande till större förfång och skada, måste anses gröfre än den sednare, dels ock att uti 4 Cap. 1 § föreskrifves, att den, sorn snattar, men ej orkar böta, skall sitta i stocken, ehuru stockstraffet redan genom Kongl. Förordningen den 10 Junii 1841 blifvit afskaffadt och, i de fall der böter äga rum, fängelse-stralf i stället infördt.
En sådan ordnings-stadga, som den ifrågavarande, synes likväl, efter Rikets Ständers tanka, böra affattad i öfverensstämmelse med allmän lag, innehålla alla de föreskrifter, som kunna vara erforderliga för ledamöter i Hamn-Rätt, i och för utöfvande af en sådan befattning, så att dessa ledamöter, af hvilka icke kan påräknas någon egentlig lag-kunskap, ej må begå felsteg och misstag, i brist på kännedom om allmänna lagen eller de förändringar, som deruti ägt rum; och få Rikets Ständer alltså i underdånighet anhålla, att E. K.
M:t nådigst täcktes låta öfverse Hamn-ordningen af den 24 Januarii 1771, så att densamma vinner den fullständighet, som af förhållandena påkallas, och i öfrigt öfverensstämmelse med allmän lag.
Stockholm den 15 Februari 1851. 14 Expeditions- Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N:o 11.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adelil den 12 Febr. 1851.
Preste-Ståndet den 12 — — Borgare-Ståndet den 15 — — B onde-S lån det den 15 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående förändring i sältet att tillhandahålla afskedade krigsmän rn. fl. pensioner och nådegåfvor.
Besv. och Ekon.-utsk. Bet., N:o 18.) S. A. K.
Med fästad uppmärksamhet på det nu brukliga sätt att genom krono-fogdarne låta, i följd af serskilda föreskrifter, utdela åtskilliga från E. K.
M:ts hof-förvaltning, hospitals- och Militise-hospitals-fonder samt från Landt- och sjöförsvars-departementerne årligen till afskedade krigsmän m. fl. utgående pensioner och nådegåfvor, hafva Rikets Ständer ansett det vara önskligt, om uti ifrågavarande utdelningssätt, såsom besvärligt oell kostsamt för flertalet bland understödstagare, samt serdeles betungande för de till högre ålder komne och sjuklige, genom svårigheten för desse att till det ofta flere mil aflägsna kronofogde-kontoret anställa en, i anseende till kronofogdens tillfälliga frånvaro, icke sällan fruktlös vandring, en förändring kunde tillvägabringas, på det att värdet af de Iemnade understöden ej måtte förringas genom utdelningssättet deraf, såsom nu understundom lärer inträffa 5 och få Rikets Ständer alltså i underdånighet anhålla, att E. K. M:t täcktes, efter vederbörandes hörande, låta vidtaga sådana åtgärder, att de nådegåfvor, som från allmänna fonder och inrättningar äro anslagna åt gamla militärer eller andra pensions- och gratial-tagare, måtte, så vidt möjligt är, samtidigt och med minsta uppoffring och besvär för pensionärer och gratialister, dem tillhandahållas.
Skrifvelse, N:o 12. 15 N:o 12.
Preste-Ståndet den 12 —- — Borgare-Ståndet den 15 — — Bonde-Ståndet den 15 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående åtgärders vidtagande för att till rotehållares kännedom sprida författningarne rörande lego-kontrakts upprättande med rekryt.
I likhet med hvad under 1840 och 1844 arens riksdagar ägt rum, har jemväl vid innevarande riksmöte klagan blifvit förd deröfver, att i åtskilliga orter, regements-befälet, under förevändning att sörja för soldatens bästa och tillse att han får sin rätt, ofta skall hafva vid rekryteringar påtvingats rotehållarne icke allenast ökade prestationer till soldaten, utöfver både hvad enskildt aftal med denne och kneckte-kontraktet innehålla, utan äfven understundom en för dem till namn och karaktär okänd rekryt: i hvilket ämne Rikets Ständer, under den 6 Febr. 1841, till E. K.
M:t aflåtit underdånig skrifvelse, med andragande att, då i allmänhet sådana frågor, hvari rättelse kan vinnas på sätt lag och laga stadgar föreskrifva, icke borde blifva föremål för Rikets Ständers öfverläggningar, skäl visserligen saknades att hänvisa de klagande till behörig ort, för att derstädes i besvärsväg göra sin rätt gällande; men då Rikets Ständer derjemte icke kunnat förbise de många kostnader, svårigheter och obehag, som alltid skulle åtfölja en rättegång emellan rust- och rotehållare å ena, samt befälet å andra sidan, ansågo Rikets Ständer, i ändamål att för framtiden förekomma de öfverklagade missbruken, sig böra i underdånighet anhålla, det E. K.
M:t täcktes förständiga vederbörande, att förhandlingar emellan rust- och rotehållare och soldat om löne-vilkoren borde försiggå enskildt dem emellan och såsom de kunde åsämjas, samt utan all inblandning dervid af befälet, hvarefter kontraktet skulle underskrifvas och då först till granskning inför landshöfding och regements- eller kompani-chef uppvisas; och borde någon invändning eller anmärkning mot kontraktet icke ega 10 Expcdilions-Utskoltets Förslag lill und.
Skrifvelse, N:o 12. rum, så vida det upptoge och tillförsäkrade soldaten alla de förmåner, hvilka honom tilläggas i det ursprungliga kneckte-kontraktet för provinsen, jemte de förändringar dervid, som tillkommit genom frivilliga öfverenskommelser emellan kronan, å ena, samt rust- och rotehållare, å andra sidan.
Då någon nådig åtgärd, i anledning af Rikets Ständers sålunda gjorda und. anhållan, icke följde, enär, enligt Krigskollegii uppgift, klagomål i berörde hänseende hvarken vid General-mönstringar eller eljest skola blifvit anförda, har denna fråga å nyo blifvit väckt vid 1844—1845 årens riksdag, utan att likväl då föranleda lill någon ytterligare skrifvelse från Rikets Ständer.
Vid öfvervägande af hvad sålunda tillförene och nu ånyo förekommit, hafva Rikets Ständer ansett förevarande frågas fortsatta återkommande vid flera riksdagar utvisa, att den förda klagan icke torde sakna grund, men tillika förmodat, det orsaken dertill bör sökas mera i rotehållarnes brist på kännedom af sina rättigheter och om de författningar, som angående rekryteringen äro, till bevarande af så väl rotehållarnes som soldaternas rätt, gällande, än uti en obehörig inverkan af befälet vid kontrakts-vilkorens bestämmande, hvilken kan antagas icke böra ega rum, der rotehållarne stödja sin talan på gällande författningar.
Att de må sättas i tillfälle härtill, synes det Rikets Ständer, som i allmänhet dela ofvanberörde vid 1840—41 arens riksdag uttalade åsigter, vara billigt och med afseende å den förda klagan nödigt, att tjenlig åtgärd vidtages; men då härvid kommit i betraktande, att det tillgår olika med rekryteringen i olika landsorter och att följaktligen serskilda anledningar till klagomål deröfver i serskilda provinser förefinnas, så hafva Rikets Ständer äfven ansett, att en i allmänna ordalag alfattad och för Rikets alla län gällande föreskrift i förevarande afseende svårligen för vinnande af ändamålet blefve tillfyllestgörande; hvaremot lämpligare synes, att åt landshöfdingarne, hvilka hafva sig uppdraget, att vid rekrytcringsmöten iakttaga rotehållarnes rätt och bästa, öfverlcmnas, att äfven hvar i sin ort tillse, att sådana missbruk, som, på sätt bär ofvan underdånigst förinäles, jemväl vid nu pågående riksmöte blifvit öfverklagade, må upphöra.
På grund af hvad sålunda blifvit i underdånighet anfördt, få Rikets Ständer hos E. K.
M:t underdånigst anhålla, det landshöfdingarne måtte i nåder anbefallas att, hvar i sitt län, vidtaga lämplig åtgärd för att bereda rotehållarne kännedom om gällande författningar i afseende på upprättandet af konlrakt emellan dem och rekryt, samt för öfrigt noga hålla hand öfver efterlefnaden af berörde stadganden.
Stockholm dem 15 Februari 1851.
Exp edition#- UIsko t tels Förslag till und.
Skrifvelse, N:o 13. 17 / N:o 13.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 19 Fehr. 1851.
Preste-Ståndet den 19 — — Borgare-Ståndet lät härvid bero den 1 Mars — Godkändt hos Bonde-Ståndet den 1 — — Rikets Sländers underdåniga skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:Is nådiga Förslag lill ny Riksdags-ordning m. ni.
(Konst.-Utsk:s Mern., N:o 2.) S. A. K.
Medelst nådig skrifvelse, den 1 Maj 1848, täcktes E. K. M:t till Rikets då församlade Ständer öfverlemna Förslag till ny Riksdags-ordning, jemte en dervid fogad serskild artikel, till iakttagande vid det riksmöte, då den Föreslagna Riksdags-ordningen Liefve af Konungen och Rikets Ständer slutligen antagen, äfvensom derefter intill nästföljande riksdag, samt, i sammanhang härmed, till ny Regeringsform.
I högstberörde nådiga skrifvelse har E. K.
M:t gifvit tillkänna
Sin afsigt med detta Förslags framläggande hafva varit att fortskynda afgörandet af frågan om Svenska national-representationens ombildning, hvilken en längre tid utgjort föremål för nationens deltagande.
Rikets Ständer, som, i den ordning Regeringsformens 81 § 2 mom. stadgar, vid innevarande riksdag till afgörande förehaft detta vigtiga Förslag, erkänna med underdånig tacksamhet den landsfaderliga omvårdnad, hvilken föranledt berörde, af E. K. M:t vidtagna åtgärd, men då, enligt Rikets Ständers tanke, det nådiga Förslaget, belraktadt i sin helhet, icke innefattar en tillfredsställande lösning af omförmälda djupt ingripande samhällsfråga, och dessutom funnits, i åtskilliga af sina detaljer, invcckladt samt till ordalydelsen svårfattligt, hafva Rikets Ständer ansett sig förhindrade att detsamma antaga.
St:s Prat. 1850 & 1851. 10 Sami. 1 Afd. 3 18 Expedit iöns- UIsko t te ts Färslag till und.
Skrifvelse, N:o 14.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 19 Febr. 1851.
Preste-Ståndet den 19 — — Borgare-Ståndet den 22 — — Bonde-Ståndet den 26 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående godkända förslag till ändringar i Rikets Grundlagar.
(Konst.-Utsk:s Mern., N:is 4 och 5.) S. A. K.
Sedan Rikets Ständer till pröfning förehaft åtskilliga, vid sistlidne riksdag väckta och till afgörande vid innevarande riksmöte lagligen beredda förslag till ändringar i rikets grundlagar, hafva Rikets Ständer samfäldt godkändt och antagit de ibland dessa Förslag, som afsell, att
Bonde-slåndels sekreterare må af bemälde riksstånd tillsättas; att i grundlagen må införas stadgande derom, att Rikets Ständers Banks sedlar skola, vid anfordran, efter deras lydelse af Banken med silfver inlösas, samt att ändring må ega rum i föreskrifterne, angående representations-rättigheten för Fahlu Bergslag; genom hvilka förändringar nedan anförda grundlags-§§ skulle erhålla följande lydelse, nemligen:
Reger ing sfo rmen. § 52- Landtmarskalk och Talmän för Borgare- och Bonde-stånden utnämne Konungen.
Erkebiskop vare alltid Talman för Preste-ståndet. § 72.
Riksens Ständers Bank förblifver hädanefter, som den hittills varit, under , Riksens Ständers egen garanti och vård, så att den ostörd må förvaltas af de fullmäktige, hvarje stånd dertill förordnar, efter de ordningar, stadgar och reglementen, hvilka redan gjorda äro, eller vidare af Riksens Ständer göras kunna.
Ständer allena ega rätt att genom Banken utgifva sedlar, som för mynt i riket må erkännas.
Dessa sedlar skola, vid anfordran, efter deras lydelse, af Banken med silfver inlösas. Expeditions-Utskottets Föt'slag till und.
Skrifvelse, ]Y:o 14. 19 II iksdags-ord n ingen. § 14. i:o. Hufvudstaden Stockholm välje Tio Riksdagsmän, hvaraf Tre Magistratspersoner, Två Grosshandlare, En Fabrikör, En Minuthandlare och Tre af embeten och handlverkerier.
Valen förrättas af Femtio elektorer, utsedde ibland Borgerskapet, efter lika klassifikation som stadens Femtio Äldste.
Desse elektorer välje hvar för sig Riksdagsmän inom sin klass, men alla samfäldt Fullmäktige af magistraten.
För att blifva Elektor af Borgerskapet eller Riksdagsman för Stockholm, fordras, alt hafva varit trenne ar Borgare derstädes, att en grosshandlare betalar minst Tjugu Riksdaler, en fabrikör eller minuthandlare Tio Riksdaler och en handtverkare Fem Riksdaler till staden i årliga uLskylder.
De öfriga rikets städer ega jemväl att sända fullmäktige af stadens borgare eller magistratspersoner.
Götheborg sände tre egna fullmäktige 5 städerna af första klassen hvardera två; de af andra klassen, med rätt att ställa två, hvardera minst en; och städerna af tredje klassen hvardera en fullmäktig.
Städerna af de ölriga klasserna ega att sända hvardera en fullmäktig, dock med rättighet att förena sig, två, högst tre, om en person, hvilken likväl måste vara til! riksdagsman vald för en af dessa städer, der han sjelf magistratsperson eller borgare är.
Riksdagsfullmäktig för stad af tredje klassen må jemväl kunna tillika antaga fullmakt för en annan stad af lägre klass. 3:o.
Valen skola ske inför magistraten efter det å hvarje ort hittills öfliga valsätt, deruti likväl ändring kan ega rum, enär antingen någon stads samtlige valberättigade innevånare, eller ock en eller flere klasser bland dem, hos Konungen anhålla om fastställande af ny valordning för staden, och Konungen, efter vederbörandcs hörande, finner skäl att dertill samtycka.
Annorlunda, än genom ordentlig omröstning med slutna sedlar af borgerskapet eller af dess utsedde elektorer, må riksdagsfullmäktig icke kallas. 4:o.
Ingen må för städerna till riksdagsman utses, som icke minst tre år löre den dag, hvartill riksdagen blifvit pålyst, varit magistratsperson eller borgare i staden; och beräknas denna tid från tjenste- eller borgare-edens afläggande. 5:o.
Fjerdepartsegare i Fahlu Bergslag ega att inom sig till riksdagsman i Borgare-ståndet utse en fullmäktig, som icke till annat riksstånd hörer och ej 20 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N:o 14. någon beställning i rikets tjenst innehafver.
Valet verkställes på lifligt sätt inför magistraten i Fahlun, och rösterna beräknas efter fjerdeparts grufvedelarne.
Ingen vare härvid valbar, som icke i nämnde bergslag varit fjerdepartsegare minst tre år före den dag, hvartill riksdagen blifvit pålyst, och är inom länet bosatt. 6:0.
Utom Fahlu bergslag, äge ock de öfriga bergsbruken, hvarunder inbegripas alla af styrelsen öfver bergverken privilegierade inrättningar, till förädling af mineral-rikets produkter, att, inom sig, till Borgare-ståndet utse fem fullmäktige, sorn ej till annat riksstånd höra, och ej någon beställning i rikets tjenst innehafva, och hvarvid, med förbehåll af den, i 18 §, alla kristna trosförvandter tillerkända valrätt, i öfrigt ingen må välja, om han ej valbar är.
Med valen förhålles sålunda, att styrelsen öfver bergverken bör, när riksdag inträffar, uppgöra grunderna för denna representations-rätt, efter värdet af förra årets tillverkning, beräknadt, för jerntillverkningen, efter det för bammarskattsjernet årligen bestämda pris, och, för annan tillverkning, efter det medelpris, hvartill Kongl. Maj:t och kronan försäljer den deraf in natura utgående tionde eller skatt, samt, ifall någon af dessa förädlingar icke skulle kunna hänföras till någotdera värdet, efter det i hufvudstaden allmänt gångbara pris.
Sedan summan af alla tillverkningarnes sammanräknade värden härigenom blifvit utrönt, samt huru stort värde, i följd deraf, svarar emot en fullmäktig, fördelas bergsbruken i fem valdistrikt, afpassade efter orternas lägen, och så, att, i det närmaste, ett på tillverkningsvärdet grundadt, mot en fullmäktig svarande, röstetal må inom hvarje valdistrikt finnas.
Valen skola ske inför den magistrat inom valdistriktet, som styrelsen öfver bergverken, genom Konungens Befallningshafvande i länet, derom anmodar, och å. den dag, som för hvarje valdistrikt, af samma styrelse, härtill utsättes och, genom dess försorg, inom distriktet allmänneligen kungöres; Börande styrelsen, tidigt före valet, låta tillställa den inom hvarje distrikt valförrältande magistraten behörig längd öfver alla inom distriktet valberättigade, samt hvars och ens röstetal, utfördt i Riksdaler, efter tillverkningsvärdet:
Och må ingen ä denna längd upptagas, sorn icke, minst tre år före den dag, då Riksens Ständer, enligt riksdagskallelsen, skola sammanträda, varit bruksegare i riket, eller der idkat annan sådan näring, som hörer till förädlingen af mineral-rikets produkter.
De väljande, som, genom förenämnde kungörelse, till valförrättningen kallas, afgifva sina röster, efter riksdaler-talet af deras tillverkningssummor, antingen personligen, eller medelst befullmäktigade ombud, men alltid med slutna sedlar, så beskaffade, som i 71 § stadgas:
En i distriktets val-längd uppförd per - Expeditions-Utskottets Förslag till tind.
Skrifvelse, N:o 14. 21 son, hvadan ock denna längd bör, före valet, till de väljandes efterrättelse uppläsas.
Fullmakterna böra, för att vara gällande, lyda sålunda: ”Till den lagtima (urtima) riksdag, som i skall hållas och tager sin början den .... befull mäktigas härmed, efter föregånget ordentligt val, N. N. (för Preste-ståndet ifrån N. N. stift, universitet eller akademi): (för Borgare-ståndet ifrån N. N. stad, eller ifrån bergsbruken inom N. N. valdistrikt): (för Bonde-ståndet, boende och besuten å hemmanet N. N. uti N. N. härad af N. N. län) att deltaga i rådslagen och besluten om derstädes förekommande ärenden, hvarvid han ovilkorligen förpligtas att ställa sig till efterrättelse Sveriges rikes besvurna Regeringsform af den G Juni 1809, jemte Riksdags-ordningen och öfriga gällande Grundlagar”.
Preste-ståndets, för stiften och universiteten, af vederbörande konsistorier, och för. vetenskaps-akademien af dess Prseses: Borgareståndets, för städerna, af magistraten och äldste, för Fahlu bergslag och för bergsbruken, af valförrättande magistraten inom hvarje distrikt; samt för Bonde-ståndet af valförrättaren; hörande tillika, för sistnämnde stånd, val-protokollet, af elektorerna undertecknadt, medfölja samt, efter fulländad granskning af fullmakterna, till den valde återställas: och vare valförrättaren skyldig, att val-protokollet, före sin afresa frän förrättningsstället, utlemna.
Uti hvart stånd skall vara en sekreterare, som der före protokollen och ansvare för vården af ingifna handlingar: hos Ridderskapet och Adeln, riddarhussekreteraren, och hos Preste-, Borgare- och Bonde-stånden, de personer, om hvilka ilo sjelfva öfverenskomma^
Hvarje sekreterare tillhör, att allt det, som förefaller och beslutes, ordentligen och noggrannt uppteckna och för ståndet justera, samt, då antingen hela ståndet eller någon ledamot in pleno det fordrar, protokollet uppläsa, äfvensom i öfrigt alia protokoll, jemte utdragen deraf, underskrifva.
Så väl ståndens, som utskottens sekreterare, jemte den under riksdagar biträdande nödiga betjeningen i ståndens kanslier samt Riksens Ständers utskott, njute samma säkerhet med riksdagsmän, och erhålle vid riksdagens slut en efter göromålens vigt och mängd lämpad vedergällning af statsmedlen, hvilken af Stats-utskottet, efter öfverläggning med Landtmarskalken och Talmännen, föreslås och, i sammanhang med den 22 Expeditions-Ulskottcts Förslag till rind.
Skrifvelse, N:o 15. öfriga Stats-regleringen, af Riksens Ständer bestämmes.
Till nämnde betjening, hvilken af Ständen sjelfva tillsättes, räknas bos Ridderskapet och Adeln fyra Canzlister, i Presteståndet en notarie och två Canzlister, i Borgareståndet sammaledes, och i Bondeståndet två notarier och fyra Canzlister.
I hvartdera af utskotten, tor hvarje division, en Canzlist, hvilken, jemte Sekreterarne, forordnes af utskotten sjelfva, med det undantag, som i 35 § finnes stadgadt.
Skulle i något utskott en talrikare betjening oundgängligen tarfvas, anmäle utskottet sådant hos Ståndens plena, hvilka derom förordne.
— Med anmälan hvarom Rikets Ständer få i underdånighet anhålla, att ifrågavarande förändringar i grundlagarne måtte vinna E. K.
M:ts nådiga sanktion samt sedermera varda i vanlig ordning kungjorda.
Preste-Ståndet den 19 — — Borgare-Ståndet den 22 — — Bonde-Ståndet den 26 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående Riksdagens förlängande en månad.
Då mångfaldiga ärenden, hvaribland flera af hufvudsaklig vigt, ännu återstå att af Rikets Ständer handläggas under nu pågående Riksdag, få, i öfverensstämmelse med löreskriften i 109 § Regeringsformen och 80 § Riksdagsordningen, Rikets Ständer, med anmälan om detta förhållande, hos E. K. M:t äska, att
Riksdagen måtte fortfara ytterligare en månad, räknadt från och med den 1 nästkommande Mars.
Stockholm den 26 Fehruari 1851.
UIs kode ts Förslag till und.
Skrifvelse, N:o 17. N:o 16.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 26 Febr. 1851.
Preste-Ståndel den 1 Mars — Borgare-Ståndet den 1 — — Bonde-Ståndet den 1 — — Rikets Slätiders underdåniga skrifvelse, angående verkställd omröstning öfver Högsta domstolens ledamöter. S. A. K.
Hos E. K. M:t lar Rikets Ständer härigenom i underdånighet anmäla, att den, i öfverensstämmelse med 103 § Regeringsformen och 64 § Riksdags-ordninden, valda nämnd medelst omröstning förklarat högsta domstolens samtliga ledamöter vara förtjente att i sitt vigliga kall bibehållas.
Preste-Såndet den 1 Mars — Borgare-Ståndet den 1 — — Bonde-Ståndet den 1 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående val af Justitieombudsman och dess suppleant. S. A. K. Att Häradshöfdingen i Södra Möre domsaga, Kammarrådet Sven Lorenz Theorell, genom i grundlagsenlig ordning anstäldt val blifvit utsedd att vara Ri - 24 Exp edilia lis- UIs kottets Fiirst a g till und.