Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Commerce-Collegium föredragas. 3:o Att samma Kongl. Gollegium, till förekommande af Svenska Sjö-Documenters obehöriga begagnande för Utländska intressen, skulle årligen från trycket utgifva en Förteckning på alla Fartyg, som det föregående året erhållit Sjö-Documenter, med utsättande af namn på Skepp och Skeppare, samt hvilka Städer de tillhöra; hörande i denna Förteckning äfven upptagas alla de Fartyg, som i Norriges Städer erhållit dylike
Documenter, till förekommande af de missbruk, som möjeligen kunna härutinnan ega rum, i anseende till detta Rikets gamla förbindelser med Dannemark, hvarjemte till vinnande af behörig controll , exemplar af dessa Förteckningar äfven skulle meddelas Svenska och Norrska Consulerne och Handels - agenterne. 4:o
Att hädanefter ingen Utländning, af hvad Nation sorn heldst, skulle medgifvas Borgare - Betänkanden.
25g rätt, Sorn Goopvardie-Skeppare i Sverige, med mindre än att en sådan enligt Föriattningar O ^ o ne, oafbrutet tjent på Svenska och af infödde Svenskar förde Skepp, minst 4 år, och deraf 2:ne som Styrman. 5:o
Att ingen helfrihet finge tillgodonjutas al fremmande Nationers Fartyg, annorlunda än mot reciproka förmåner; 6:0
Att nu gällande Seglations-Ordning måtte granskas och ändras i enlighet med de anmärkningar Stockholms Stads Grosshandels- och Coopvardie-Skeppare-Societeterne till Kongl. Maj:t i underdånighet ingifvit; och hvilka jemnväl af Motionären i afskrift blifvit, bifogade jemte tryckta exemplar af anmärkningarne och erinringarne vid frami.
Presidenten Friherre Edelcrantz’s underdåniga Betänkande, angående Svenska trädvarors exporterande med fremmande Fartyg.
I sammanhang härmed hade Herr Bagge hemstält, det vederbörande Utskott mätte anmodas, att från den Committé^, som till Sjö-Lagens öfverseende blifvit i Nåder förordnad, infordra underrättelse, om hvad Committeen i följd af detta uppdrag, åtgjort.
Med undantag af de flere ämnen dessa Motioner innefatta, hvilka redan blifvit af de nu sammansatte Utskottep hvar för sig eller gemensamt handlagde, hafva Utskotten till pröfning företagit elen delen som sålunda ännu saknar handläggning och hvilken utgjort egentliga föremålet för ofvan omförmälde anmärkningar, eller Kongl.
Maj:ts förnyade Seg - a6o '
Bevillnings-Utskottets lations-Ordning af den xa Februarii i8ao, hvilken Utskotten lika med Motionärerne, anse påkalla åtskillige ändringar och rättelser, för att bringas i öfverensstämmelse, ej mindre med den under Utskottens granskning varandé Författningen mot Tullförsnillning, än med det friare Handels-System och den nya Tull-Tariff Riksens Högloft.
Ständer vid innevarande Riksmöte antagit oell gillat; hvarvid likväl Utskotten ansett sig med fästadt afseende, ej mindre på hvad för fremmande Magter och i synnerhet för Brödra-Riket Norrige i detta afseende är stadgadt, än ock hvad Stockholms Stads Grosshandels- och Coopvardie- Skeppare - Societeterne underdånigst anfört i detta ämne, böra punct vis ocb i den Ordning, hvari §§. i ofvannämnde Seglationsordning förekomma, vördsamt föreslå de förändringar och tillägg, som närmast till ändamålet synas ledande.
I allmänhet finna Utskotten sig böra hemställa, det sådane i Författningen förekommande uttryck, såsom till in- eller utförsel tillätne varor förbjudet eller lofgifvet gods ^ Lurendrägeri o. d. hvilka hafva afseende på det hittills gällande Prohibitiv-Systemet, böra uteslutas eller utbytas mot andra, som stå tillsamman med livad Riksens Högloft
Ständer förut i dessa ämnen antagit eller understält Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning.
Då stormar, lugn eller strömsättningar kunna göra omöjligt för Sjöfarande, alt be - Betankanden.
Stämdt följa de i i Art. i §. angifne inlopp, till der uppräknade Städer och Hamnar, och de trafiquerande, genom den minsta afvikelse härifrån, sålunda äro hlottstälde för chicaner och ansvar, dem de sjelfve ej vållat, föreslå Utskotten, att i och 2 Mom. i samma §. måtte utgå, och i deras ställe stadgas:
Att Skeppare, som komma från Utrikes ort, och ernar sig till Svensk Stapelstad eller Hamn, skall vara pligtig att nyttja lofliga eller rätta farvatten, under behörigt iakttagande tillika af hvad Quarantaines-Författningarne stadga och ej taga annat inlopp, än der Krono-Lotsstation elier Tull-Bevaknings-postering finnes.
Skulle åter Fartyg, större eller mindre, af storm eller sjöskada nödsakas inlöpa i utliamnar eller skärgård eller längs efter kusten, der Lotsar eller Tull-Betjente ej finnas, lärer det böra åligga Skepparen, att sådant ofördröjeligen tillkännagifva på närmaste Lotseller Tullplats; och må han emedlertid icke från Fartyget transportera eller i land låta föra gods eller effecter, af hvad namn eller beskaffenhet de vara må, förr än Lots- eller Tull-Betjent'sig om bord infunnit, vid ansvar, som för Tullförsnillning är stadgadt.
Så snart Lots kommit om bord, åligger honom Bevaknings-ansvaret, intill dess TullBetjent sig infunnit till behörig visitation.
Farkoster och Båtar m. m.
aÖ2 B ev illni ngs-Utskol tets a §.
Stadgandet i 2 Morn. af denna §., att den, som med Farkoster, under i5 Lästers drägt, Lill eller ifrån Utrikes ort, utföra annat än Rikets producter, eller återlierntar andra varor m. m., skall böta 5oo R:d., samt mista Farkoster m. m., anse Utskotten i så måtto vara olämpligt, som, genom Fartygets förverkande, dess egare jenmväl straffas för Skepparens brott, i händelse desse ej äro en och samma person; och i följd häraf föreslås, att orden samt miste Farkost, böra försvinna.
I öfverensstämmelse med den Redaction Utskotten föreslagit af 1 och 2 Mom.
x §. hora hela 5:te och 6:le raden till punct i 4 Morn. utgå, äfvensom hela sista Mom. af §., i följd af Ständernas fattade Beslut, angående de der nämnde Artiklar, lärer anses olämpligt. 3 §.
De i denna §, 1 Mom. bestämde böter 5oo R:d,, torde böra nedsättas till 3oo R:d. och den brottslige i brist af tillgång, undgå Fästnings-arbete och blott anses förfallen till det ansvar, sorn 4 Ari. 5 §. 3 Mom. utstakar.
Ordet olaga hamn, bör ändras till uthamn, der ej Lots- eller Tull-Betjening finnes.
( Betänkanden.
Då erfarenheten visat, att hårda straff oftast motverka sitt ändamål och en fiskalisk angifvelse af Redares eller Gods-egares delaktighet i hroltet är vilkoret för minskning i det fästnings-arbete, hvartill 2.
Mom. anser den Skeppare förfallen, som lossar gods på olofliga ställen, tro Utskotten detta stadgande vara hvgdt på omoraliska grunder, och föreslå derföre följande redaction af samma Moment: ”Lossas gods på sådane olofliga in lopps-ställen eller i öppna sjön, utan bevisligt nödtvång, vare godset förbrutet och Skeppare straffas i mån af godsets värde, enligt Förordningen på Tullförsnillning.” 6 §. sista Moment, ålägger Skeppare att gälda de böter, hvilka drabba Skeppsfolk eller Passagerare, söm förrän visitation föregått, utan Tull-Kammarens tillstånd, begifva sig ifrån eller till Fartyg, i händelse den brottslige tager till flygten, eller ej kan erlägga plikten.
Detta stadgande synes mindre rättvist, ty då Skepparen icke anses till något ansvar skyldig, i den händelsen förbrytelsen begås af en för böternes erläggande vederhäftig person; så är det ej i och för sjelfva förbrytelsen, utan endast derföre, ätt förbrytaren är fattig eller rymd, som Skepparen straffas, eller rättare, som straffet på honom öfverflyttas.
Utskotten hafva derföre ansett följande tillägg vid detta Moment nödigt:
Så vida Skeppare brottet afvetat eller befordrat. Bevillnings-Utskottets 2 Art.
I flere Utrikes hamnar, såsom i Ryska, Portugisiska, Spanska och Italienska m. fl. behålles alltid Sjö-Tulls-Passet på Lossningsplatserne.
Föreskriften i i §. sista Moment är således icke alltid verkställbar, utan torde derföre fordra tillägget af det vilkor: eller så vida sådant ej later sig verkställa, vederbörande Consuls betyg å den lossade lasten. 2 §.
Bör, såsom, i Utskottens tanke, mindre ändamålsenlig, erhålla följande lydelse:
Finnes i Fartyg förtegat och från märkrullan uteslutet gods, skall det anses såsom Tullförsnillning och Skepparen derföre böta varans värde.
Dock må Gods-egaren bibehållas vid sin egande rätt, så framt han ej kan öfvertyga» om delaktighet i Tullförsnillningen, i hvilket fall förfares som derom i särskildt Förordning stadgadt är.
Skulle dervid förekomma, att den ifrån märkrullan uteslutne varan, innan lossningens början och förr än den af Tull-Betjent blifvit anträffad, antingen af Skepparen å behörig ort anmäles eller af Gods-egaren till förtullniug angifves, eller kan Skepparen ådagalägga, det uteslutningen utan uppsåt och endast af förseelse tillkommit, och att han ej egt kunskap om, eller delaktighet i godsets in praeti - Betänkanden. 26 5 practiserande i Fartyget,, bote för vårdslöshet ifrån 20 till 5o R:d.
Sista Momentet af denna §. tillägges följande:
Skulle deremot Skeppare kunna leda i bevis, att detta gods icke blifvit å inlastnings-orten intagit, eller att det genom missräkning kommit att å märkrullan antecknas, plikte som i föregående Moment stadgas. 3 §.
Då det sällan lärer vara möjligt så lasta ett Fartyg, att laddningen till stycketal eller innehåll utan föregången lossning af Tull-Betjeningen skulle kunna besigtigas, förmoda Utskotten stadgandet härom i denna §.
5 Moment sakna allt ändamål, men väl kunna föranleda till chicaner och prejerier för Redare och Godsegare, och föreslå af sådan orsak följande förändring af nämnde Moment:
I förra händelsen bör Tull-Betjeningen vid utlopps-orten öfver sådan åter-utförsel meddela betyg, hvilket vederbörande Tull-KammareS utgående Journal till verification bilägges; och skola slike varor så inlastas, att Betjeningen ' vid utlopps-ort må kunna desamma till orubbad försegling besigtiga, m. m.
Till förekommande af möjliga missbruk vid utöfningen af den Tull-Betjeningen i 6 Mom. tillerkända rättighet, att på blotta an - a 66 Beni lin in gs-Ut skottets ledningen till misstankar om underslef, lossa, öppna och besigtiga gods, som utföres, anse Utskotten tjena följande tillägg vid Momentets slut, ”i händelse vid en sådan lossning något försnilladt gods icke finnes, skall Gods-egaren, Redaren eller Befraktaren, ega att (på sätt 3 Art. 7 §. föreskrifver), af Kongl. Maj:t och Kronan åtnjuta ersättning för all den kostnad och skada som en slik lossning dem bevisligen tillskyndat, samt Tull-Bet jent deremot blifva Kongl. Maj:t och Kronan ansvarig för sin åtgärd. 4 §•
Lärer böra redigeras i enlighet med de vid den gillade Tull-Tariffen fogade underrättelser, och vid 5 §.
3 Momentet fogas det vilkor för Skepparens fällande till böter: att lian mot TullBevakningens förbud sådan lossning tillåtit.
Orden: beräknad m. m. till punct, utgå. i o §.
x Mom.
Styckeportar j böra nämnas Lastportar.
De i 2 Mom. nämnde böter föreslås böra minskas till 200 R:d., äfvensom att orden: så snart den ti mat j (andra raden nedifrån) böra uteslutas. jBetänkanden.
267 Till Riksens Höglofl.
Ständer få Utskotten jemnväl hemställa, det missbruk medelst Sjö-Documenlers obehöriga användande, mätte förebyggas genom upplifvandet af 11 §, i Kongl. Maj:ts Nådiga Reglemente den 12 Januarii 1^30, om Algeriska pass, med den förändring hvartill omständigheterna kunna föranleda , hvadan underdånig anhållan derom lios Hans Maj:t Konungen torde göras; Och få Utskotten slutligen i afseende på de här ofvan omförmälda yrkanden , örn ej mindre straff-bestämmelsernes enlighet med den blifvande Författningen mot Tullförsnillning , än ock den föreslagne Committéen till beredande af Handeln, rörande ärender innan deras föredragning i KongL Maj:ts och Rikets Commerce - Collegium, vördsamligen åberopa, i förra hänseendet det Utlåtande Utskotten derom under denna dag afgifvit, och i sednare särskildta Utskottets Betänkande, \
• angående en allmän reglering af Rikets Styrelse-Verk.
Likväl varder detta allt med vördnad Riksens Höglofl.
Ständers egen pröfning underställt.
Stockholm d. 2 Dec. 1823.
Ankom den 8 Dec, i8a3.
Memorial, om arfvode för Herr öfver-Commissarien D. Ek, som bi - a68 Bevil! ni ngs-Ut skol tels trädt Utskottet vid Bevillnings-Törfattningens uppgörande.
Bevillnings-Utskottet, som vid början af denna Riksdag anmodat HerV Öfver-Commissarien D. Ek, att, på samma sätt som vid flere föregående Riksmöten, biträda detsamma med upplysningar, författande afCalculer, Tabeller, Formulairer m. m., anser sig böra bos Riksens Höglofl.
Ständer vördsammeligen hemställa, att bemälde Herr Öfver-Coinmissarie, som härvid ådagalagt förnyade vedermälen af dess redan erkända nit och insigter, och på ett hedrande sätt uppfyllt Utskottets önskningar, måtte fördess, med ofvanberörde arbeten hafda möda, undfå ett af de till Riks— dags-kostnadernas bestridande anviste medel utgående arfvode af 5oo R:d.
Stockholm den 5 Dee. 1823.
Ankom ilen 11 Dcc. 1823.
Ständers Bevillningssamt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotts ytterligare Utlåtande, 1 anledning af väckt fråga om Betänkanden. 16g införande här i Riket af Drävvback eller restitution af Tull å rå-ämnen, då de förädlade utföras.
Emot Riksens Högloft.
Ständers Bevillningssamt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotts, i anledning af Herr G. R. Prytz’s hemställan: om införande här i Landet af de i England öflige så kallade Drawbacks eller rättigheten för exportcurer, att vid utförsel af inom Riket förädlade varor, återfå den vid införseln af de rå-ämnen, hvarutaf samma varor beredas, erlagde Tull, den i sistl. månad afgifne Utlåtande, hvaruti Utskotten förklarat sig, icke kunna tillstyrka denna inrättning, af den grund, att en så beskaffad förmån skulle här i Sverige ännu vara förtidig och lätteligen ledande till missbruk, enär på sätt allmänt kändt är, liten eller ingen utförsel af sådane inhemska Fabrikater, som tillverkas af utländska rå-ämnen eger rum, hafva tvänne värde Ledamöter, dervid biträdde af flere medlemmar af Vällofl.
Borgare-Ståndet, erinrat, ej mindre att genom beviljandet af denna förmån, skulle utförseln af inhemska Fabrikater uppmuntras och befordras, än ock att en betydligen ökad förädling af Utländska rå-ämnen och export-handel dermed skulle föranledas, hvarpå såsom ett exempel anföres, att den vid flera Sockerbruk dels nedlagde, dels i mer och mindre mån afstadnade tillverkniygar, kunde härigenom ansenligen uppdrifvas , hvilket förhållande jemnväl skulle Bevillnings-Utskottets med flera andra varor inträffa; men då Motionären grundat sin framställning på samma skäl och desse sålunda redan äro af Bevillnings- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskotten i behörigt öfvervägande tagne, finna Utskotten sig sakna all anledning, att tillstyrka ändring i dess förra yttrande, som dessutom under den i o dennes blifvit af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln samt Hederv. Bonde-Ståndet, och den 7 föregående af Högv. Preste-Ståndet bifallet.
Stockholm den 7 Dec. 1823.
' N:o 69.
Antom den 16 Dec. i8a3.
Ständers Bevillningssamt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotts Utlåtande, öfver de vid Förslaget till Reglementariska Föreskrifter vid den gillade Tariffen för Tull Bevillningens beräkning å inkommande och utgående varor, gjorde anmärkningar.
Vid det af Bevillnings- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotten under den 21 Betänkanden förliden månad afgifne och den 29 i samma månad af Högloft.
Ridderskapet och Adeln, den föregående ay:de afHögv.
Preste-Ståndet och Heuerv.
Bonde-Ståndet bifallne Förslås: O till Reglementariska Föreskrifter vid den gillade Tariffen för Tuil-Bevillningens beräkning å inkommande och utgående varor , hafva under den 11 och 6 dennes inom Vällofl. Borgare-Ståndet åtskillige anmärkningar blifvit gjorda, hvilka i flere delar påkalla de upplysningar, Utskotten anhålla att i den ordning dessa ämnen förekomma, få vördsamt aflemna. §• 2.
Uti denna §. tillägges en lika rättighet vid Tull-Bevillningens beräkning, alla Svenska Fartyg, byggde å Krawel samt hel- eller hulf-Klink, hvilka bevisligen tillhöra Svenska Undersåtare och med behöriga Fri-Bref är o försedde, men den härigenom upphäfda hittills gällande skillnad emellan hel- och halffri Tull, är af arne värde Ledamöter inom välbemälde
Stånd, dervid biträdde af flere dess medlemmar, ansedd böra fortfara och helfrihet endast tillkomma Krawel-Fartyg, dels för den verkliga skillnad i värde, som fästes vid detta olika byggnads-sätt, hvarpå såsom exempel anföres, att Kongl.
Majrt i Nåder frikänt Assuradeuren från ersättning för ett förloradt Klink-Fartyg, hvars byggnadssätt
Assuranten ej förut uppgifvit, dels ock för bevarande af det förtroende Svenska Fartyg 272 JBew llnings-Ut skottets tillvunnit sig å fremmande orter, men hvilket befaras skola minskas om Utrikes Sjöfarten med Klink-Fartyg underlättades.
Utom det att Utskotten härvid få vördnadsfullt upplysa, ej mindre att, enligt flere så äldre som yngre Författningar, äro i allmänhet endast å Krawe! byggde Fartyg, berättigade till FriBrels åtnjutande, än ock, att enligt Riksens Höglofl.
Ständers redan fattade Beslut, kommer underdånig anhållan, att hos Kongl. Maj:t göras, om öfverseende af de, rörande heloch half-frihet m. m. utfärdade Författningar, anse Utskotten sig böra förklara, att då byggnads-sättet af det Fartyg, hvari varor skeppas, synes hafva litet eller intet samband med den Tull, som för varorne erlägges, och det anseende Sveriges Fartyg å fremmande orter vunnit, måste tillskrifvas helt andra grunder, än Tull-umgälderne å dermed fragtade varor i Svensk hamn, kunna Utskotten ej heller frånträda sin förr gillade mening. §. 3.
Emot Utskottens Förslag att de nu gällande eller framdeles utkommande Nådiga Författningar, rörande Norrska Fartyg och varor, borde till efterrättelse gälla, har en värd Ledamot inom välbemälde Stånd, yrkat, att de nu gällande Författningarne synas äfven hädanefter lämpligen böra tjena till efterrättelse j häruti instämmer äfven Utskottens ofvan anförde - Betunkanden.
273 anförde Förslag, men för framtiden hafva Utskotten ansett så detta, som andra dylika Stadganden böra åt Kongl. Maj:ts vishet och Landsfaderliga omsorg öfverlemnas. §• 4- Att Läst-penningar icke borde, på sätt Utskotten föreslagit, betalas i Silfver-Specie eller efter derå gällande Cours , utan i stället, till förekommande af ett ofantligt och gagnlöst arbete med Cours-beräkningen, samt till enbets bibehållande, sedan faststäldt blifvit, det alla afgifter skulle utgå och beräknas i Svenskt mynt, i samma Myntslag regleras, har en värd Ledamot likaledes yrkat; men då dessa skäl redan varit af Utskotten granskade och desamma dervid funnit, med hänseende tili de af fremmande Fartyg inflytande afgifter, samt Svenska Skeppsskyldigheter, att i fremmande Hamnar clarera denna afgift i Silfver-Specie, skäligt att meranämnde utskyld må i Silfver beräknas, kan någon ändring ej heller nu deruti föreslås. §. 6.
Standert förstärkta Stats-Utskott, under den 24 sisth Novemb., bifallit, att värdering skall å inkommande och utgående varor verkställas, på sätt föreskrifvet är i 3 puncten af Bevillnings-Utskottets 5 Sami. 2 Tl. 18 2 7 4 Bevillnings-Utskottets Betänkande och f\ puncten af dess Jemnknings-Förslag, och således bland annat , att å vissa varor borde Kongl. Majrts och Rikets Commerce-Collegium eller det Ämbets-Verk , som med de till Handeln hörande ärender får närmaste befattning, hvarje Qvartal af Svenska Consulerne infordra Pris-Couranter; att å de varor, hvilka komma att undergå värdering, skall hvar och en, som sådane till förtullning. angifver, genast aflemna märkrulla, Manifest och specifique Förteckning på varornas värde, hvarefter ytterligare föreskrifter huru med dem förhållas skall, då de med resande inkomma och uppgå till högst 5oo R:d. eller ock öfverstiga denna summa; att i sednare fallet hör värdering af en Magistratsperson, samt aine gode män förrättas, hvilka sednare af Städernes Taxeringsman hvarje år utväljas, samt vid förrättningen af Godsegaren åtnjuta Traktamente; att vid yppadt missnöje med sålunda fattade beslut, skall frågan afgöras af en särskildt utsedd Jury, att i de fall då varor på auction försäljas, må betalning erläggas genast eller sist inom \l\ dagar; och att å utgående varor skola PrisCouranter af vederbörande qvartaliter insändas till Handels - styrelsen; hafva särskilde värde medlemmar inom mer a nämnde
Stånd andragit, huru som dels till onödig omgångs undvikande, bestämdt uttryckas borde, det förstberörde Pris-Couranter endast skulle infordras från Consulerne å de orter, hvarifrån sådane varor i allmänhet afskeppades till Sverige; Betärikanden.
375 dels alt stadgandet för resande, alt aflemna Märkrulla och Manifest å sine varor, vore orimligt och obehöflig!, äfvensom desse Handlingar, när de finnas, böra till Tull-Bevakningen afgifvas; dels att icke föreskrifvet finnes, huru förhållas skall i händelse medförde vgror understiga 5oo R:d.; dels att jemte det med skäl kan sättas i fråga, med hvad rätt Medborgare kunna åläggas, att vara värderingsman vid dylika tillfällen, borde någon plikt stadgas, då de sig ej genast inställa, såvida resande skulle eljest kunna uppehållas; äfvensom beloppet å dag-tractamentet borde utsättas; dels att alla reglementariska åtgärder, samt äfven frågan om pröfning af varuvärderingar, hvarmed parterne ej åtnöjas, obestridligen bero af Kongl. Maj:t ensam, hvadan ock anmärkaren gjorde sig förvissad, det Kongl.
Maj:t skulle förskona Handeln från de förskräckliga band, som Utskottens Förslag i desse delar kunde medföra, hvarvid
Ståndet för öfrigt åberopade sitt tillförene fattade Beslut, om öfverlemnande af desse åtgärder till Kongl. Maj:ts
Nådiga omsorg; dels att det är båldt att först tvingas till försäljning af sin vara, och sedermera nödgas vänta r4 dagar efteråt på betalningen, hvarföre den genast borde af Auctions-Kammaren förskjutas; dels ock, att Pris-Couranter på inhemska varor, endast borde hädanefter såsom hittills, 2:ne gånger om året eller vid början och slutet af skeppnings-tiderne insändas, hvilken åsigt Vällofl.
Ståndet äfven delat. 2^6 Bevillnings-Utskottets Utskotten, som ej anse sig kunna under öfverläggning taga hvad redan blifvit genom Riksens Höglofl.
Ständers, genom dess förstärkta Stats-Utskott, fattade beslut afgjordt; tro sig likväl kunna tillägga, att någre anmärkningar sannolikt torde vid en närmare granskning af sig sjelfve förfalla, och att andre åter icke syntes till alla delar grundade; då det t. ex. var en med Borgare-rätten åtföljande skyldighet, att vid värderingen biträda. §• io. Någon anledning till ändring af det här förekommande stadgande, huru förfaras bör med varor, införskrifne för antingen i Sverige varande fremmande Sändebud, eller Kongl. Maj:ts egen räkning, hemta Utskotten ej af hvad en värd Ledamot deremot yttrat, eller att dermed förfaras måtte på sätt Kongl. Maj:t täckes i Nåder förordna, så vida Utskottens Förslag i förra afseendet endast är ett förtydligande af hvad i nu gällande Författningar föreskrifves, och i det sednare icke någre hinder blifvit lagde i vägen för Kongl. Maj:t, att efter godtfinnande införskrifva fremmande varor, utan blott redighets vinnande i Räkenskaperne åsyftad. §. 16.
Det ur så väl sista Tull-Taxan, som de föregående af Utskotten i afseende på det för - Betänkanden. råd af lifsmedel, som oförtulladt får införas, lånade uttryck: ”Hvarje Skeppare bestås ”ett Lispund Caffe m. m.,” liar en värd Ledamot funnit otydligt och böra utbytas mot denna mening: hvarje Skeppare ”tillätes medföra, ” och som Utskotten jemnväl häri instämt, så föreslås vördsamligen, att de sednare uttrycken må i Författningen å uppgifne ställen inflyta.
Likaledes hafva Utskotten, nied anledning af en värd Ledamots erinran, dervid biträdd af flere bland välbemälde Stånds medlemmar, att den Skeppare medgifna Tullfria disposition af Skepps-provision skulle till förekommande af missbruk, endast ega rum för en gång hvarje år, funnit rättvist, att, enär denna tillåtelse kunde i synnerhet vid kortare och täta resor, användas för att Tullfritt införa icke obetydliga varu-partier, vördsamt hemställa, det måtte samma försiktighetsmått iakttagas och sålunda i 16 §. i Moni. inflyta:
Dock må ofvanberörde tillåtelse till Tullfri införsel endast ega rum för hvarje Skepp en gäng om året." §• *9- Den här medgifna frihet för Skepps7umgälder för varor, sorn under Seglingen genom Öresund lossas och afföras till Helsingborg, för hvilka inga sådane afgifter erläggas, såvida varu-beloppet ej stiger till eller öfver J af Skeppslasten m. m., liar förmenats vara en nämnde