Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Man kan gifva dem allehanda tillgänglig föda, dock måste den vara af den art, att den äfven smakar menniskor väl, då kräftköttet ännu inom 24 tim- mar bibehåller smak af den förtärda födan.
Man väljer alltså råa ägg, mjöl, små sallatsblad o. dyl. Före kokningen rengör man kräftorna, i det man med venster hand håller dem midt öfver ryggen och ordentligt borstar af dem med en borste.
Man undviker emellertid att dervid afrifva det midtersta lilla fjellet i stjertspetsen, i hvilken, som bekant, kräftans tarmkanal utmynnar.
Man skulle derige- nom åstadkomma en öppning, hvarigenom kräftans goda saft kokas ur i vattnet och vattnet intränger i kräftan.
Vattnet som saltas bra bör koka, då kräftorna nedläggas deri, samt kryddas antingen med dill eller något kummin.
Då kräftorna blifvit
M i n u s * r i p t, s o m e j a n t a g e s till I n f ö r a n d e, å t e r s ä n d e s, s å v i d a p o r t o fogas.
Inga ofrankerade f ö r s ä n d e l s e r lösas.
fullkomligt röda, öser man spadet några gånger öfver dem, hvarefter de äro färdiga.
Till kräftor serveras flere sorters olika såser, bland ^ hvilka märkas: färsk persilje- eller gräslökssås, sås med rifvet hvetebröd eller kräftsås, färgad röd med kräft- smör.
Mycket välsmakande blifva så kallade im- kokade kräftor, hvilka tillagas sålunda: i en väl tilltäpt kastrull hälles ett glas rehnskt vin jemte en matsked smör, en större rödlök skuren i tär- ningar, en knippa persilja samt salt och peppar.
Då detta kokar, iläggas kräftorna och kokas i den dervid uppstående imman under flitigt omrörande, hvarvid likväl kastrullen så litet som möjligt bör aftäckas.
Kräftorna erhålla härigenom en mycket pikant smak och blifva mycket bättre, än då de helt enkelt kokas i saltadt vatten.
— En utomordentligt fin och välsmakande rätt äro stufvade kräftstjertar.
Härtill användas vanligen 4 ä 5 tjog kräftor, hvaraf stjer- tarna urtagas, blandas med ett stort stycke färskt smör jemte hackad persilja och stufvas.
Af benen och klorna tillredas kräftsoppa och kräftsmör.
De senare kunna äfven, sedan de väl urvattnats och torkats, användas som prydnader till andra rätter.
En gourmand.
Ändtligen kommer han, i säson- gens elfte timme.
Sent, men ej för sent.
frågen I, ärade läsarinnor.
Arvid Ödmann natur- ligtvis.
En glädjande underrättelse — icke sant?
— för dem, som få tillfälle höra honom.
Första föreställningen gifves måndagen den 3 instundande juni och uppföres då den populära » Konung för en dag ».
Derpå följande onsdag gifves » Romeo och Julia ».
Hr Ödmann lär vidare komma att uppträda i » Carmen » och möjligen i » Faust » eller » Mefistofeles ».
På onsdagen innevarande vecka är fröken He- lene Munktells opera-comique » I Firenze » antagen till uppförande första gången.
Hufvudpersonerna äro: Gemma (fru Edling), må- larne Stefana Varezzi (hr Hagman) och Bardi (hr Janzon), professorerna Viarducci (hr Grafström) och Sarsapilla (hr Nilsson), Bembo, Stefanos hy- resvärd (hr Strömberg); i öfrigt uppträda i stycket hofdamer, konstelever och pager.
Handlingen för- siggår i Firenze på 1400-talet.
» I Firenze » gifves som förpjes till » Regementets dotter ».
Meiningarna, det berömda tyska skådespelaresäll- skapet, gifva sin första föreställning å Svenska teatern måndagen den 3 juni, då Shakespeares drama » Julius Caesar » uppföres.
Önskligt, ej minst för sällskapet sjelft, hade varit, o m gästspelet in- träffat vid en annan tidpunkt än så här på för- sommaren, då alla redan flyttat eller hålla på att flytta till landet.
Biljettprisen lära blifva ganska måttliga.
Filharmoniska sällskapet kommer att under som- maren, antagligen i augusti, företaga en sångar- färd till Paris.
En grundfond — 25,000 kr.
säges det — lär genom enskild persons frikostighet vara af satt för ändamålet.
Den 28 maj.
Berättelse för Idun af Johan plordling.
(Forts.) VI.
^rots att Ruth kommit sent till hvila och IHP derefter länge hållits vaken af alla de tankar och minnen, mötet med den forne trolofvade gifvit lif inom henne, vaknade hon dock följande morgon i god tid, vid att lju- det från Waxholmskyrkans förstegångsringning som en morgonsalm strömmade in genom det öppna fönstret.
Hon steg upp, fick de röda saffianstofflorna på sina nakna små fötter, svepte den lätta mor- bl i I r-N LJ I I K I kJ ' J Annonser mottagas spalt, petitrad (
e n d a s t m o t k o n t a n t llqvld 1 f ö r s k o t t a f 2 5 ö r e pr 4 10 stafvelser).
Ingen a n n o n s införes under I krona dan.
Men slutligen tog han åter till ordet och sade, med dämpad röst, nästan bedjande: » Jag skulle dock så gerna vilja träffa er en- sam; jag har mycket, så mycket att säga er. » » Hvad skulle ni kunna ha att säga mig », brast Ruth ut, häftigt, och lyfte sitt hufvud.
Hennes blick mötte hans; den var trotsig och vred.
Men då hon såg det allvarliga, nästan öd- mjuka uttrycket i hans ansigte, blef hon ge- nast vekare.
» Numera — — » tillade hon, vemodigt.
» Det är inte godt, hvarken för er, R u — fru Kruse, eller för mig, att det gamla lig- ger oförklaradt och missförstådt emellan oss och.
» » Det gamla », afbröt hon; » ack, jag besvär er, låt det gamla hvila i ro! » » Nej, vi äro skyldiga hvarandra, att få allt på klar fot.
Jag förstår, att ni anklagar mig, som den der ensam har felat.
Men jag säger er Ruth », hans röst fick en lidelsefull, nästan hotsam klang, » att jag har äfven räkenskap att affordra er, stora räkenskaper.
» Ruth svarade intet.
Hon tryckte läpparne så hårdt samman, att de hvitnade; han kunde se, hur det arbetade inom henne, hennes bröst häfdes häftigt, och det ryckte nervöst kring hennes sänkta ögon.
Var det ånger, var det vrede, frågade han sig.
» Ett står fast », sade han enkelt; » jag har aldrig upphört att älska er. » Men han ångrade sig i detsamma inför följ- derna af sina ord.
Hade han slagit Ruth i ansigtet med sin lyfta hand, kunde hon icke våldsammare brusat upp.
Hela den späda gestalten reste sig, som hade hvarje nerv, hvarje sena inom den i ett ögon- blick spants likt en fjeder; stolt, utmanande, högrest stod hon inför honom.
Hennes blå, klara ögen, som föraktfullt mötte hans, mörk- nade nästan till svart, och när hon talade hade hennes röst en skälfning, vittnande om att hela hennes inre rörts upp från grunden.
Han tog ofrivilligt ett steg till baka.
» Och detta vågar ni verkligen säga mig rätt upp i ansigtet — ni, som en gång egde den unga, oerfarna flickans — barnets — hela kärlek — en kärlek, som älskade öfver alla gränser, trodde öfver alla gränser, hoppades utan någon inskränkning — • o, hur skulle jag då inte kunna ha lidit allt, allt för dig, Karl — tåligt väntat, i evighet förbidat — allt, utom likgiltighet och glömska.
Och ni, som för detta barn sten för sten ref ned den byggnad af förtroende och hopp, som hon byggt upp med hvad ädlast och skärast och heligast fanns af känslor och föreställningar inom henne — ni kommer nu inför mig och talar fräckt om en beståndande kärlek!
Gå, gå bort ifrån mig, säger jag er, och visa er aldrig mer för mina ögon.
Ni har ej ens skytt att kränka mig så, som ingen ärbar qvinna eger rätt att någonsin glömma, ty, minns ändock, att jag är en annans hustru ... » Det var en förtjusande morgon.
De väl- klippta gräsmattorna på terassen nedan villan lågo äDnu fuktiga af daggen, hvilket i solske- net gaf deras gröna sammet en perlemorlik skiftniDg.
De röda rosorna lyste klara som blod, de hvita duggade sin snö öfver rabattens svarta mull, när helst den lätta morgonbrisen, som blåste från sjön, satte dem i sakta vaggning.
Den rika trädvegetationen efter stranden hade antagit denna saftigt klorofyllmättade färg- ton, som högsommarens solbränna förlänar den; och bortom strandens ram glittrade den fria fjärden i jemn krusning likt ett fjälligt pansar af skimrande guld.
Det riktigt gjorde ondt i ögonen att se der- på, och Ruth skyggade ock öfver pannan med handen, så att ljuset silade sig mellan hennes fingrar och föll i rosenfärgade strimmor öfver hennes haka och kind.
För öfrigt tycktes hela Klaraborg ännu ligga sänkt i sömn; de gröna spjeljalousierna voro slutna för solsidans fönster, liksom blundade huset med alla sina ögon.
Den enda lefvande varelse, Ruth såg till, var trädgårdsdrängen, som till hälften söndagsklädd, men med den blårandiga arbetsblusen dragen ofvanpå krag- kappan, längst ned i trädgården vattnade löf- kojorna och resedan.
Hur kunde man dock sofva en sådan mor- gon?
I en känsla af vällustigt välbehag spär- rade Ruth upp sina näsborrar och insöp i långa drag den friska doftfylda luften, så att näs- vingarne fladdrade som en blommas blad.
Hennes silkesgula hår låg ännu utslaget ef- ter nattens hvila, och när hon såg det glänsa i solskenet, tog hon en slinga mellan sina fing- rar och lät den långsamt glida emellan dem fram och åter, medan hon, försjunken i beun- dran, lät sina ögon länge dröja vid den leende taflan.
Plötsligt föll det henne in, hur skönt det skulle vara att taga en långpromenad efter stran- den, ensam med sina tankar och den fria natu- ren, innan ännu någon af de andra vaknat.
Hon gick åter in till sig och fullbordade raskt sin toalett.
Men när hon kom ned på terassen och med snabba steg vände af mot vägen till stranden, hörde hon en dörr öppnas i byggnaden bakom sig.
Ofrivilligt vände hon sig om.
Uppe på trappan till verandan stod Karl Vrede och helsade henne artigt med hatten i hand.
Ruth, som var allt annat än angelägen om sällskap och kanske minst af allt om Karl Vredes, gaf honom svar med en afmätt böj- ning på hufvudet och fortsatte så vägen framåt med påskyndade steg.
Men den unge målaren följde henne.
Hon hörde sanden knastra un- der hans fötter bakom sig och, fastän hon i nervös förvirring alltjemt ökade farten, till dess hon slutligen halfsprang nästan som i flykt, kom han henne allt närmare och närmare.
Och Hon uttalade de sista orden långsamt, med så hörde hon hans röst ropa: ett hånfullt skärande eftertryck på hvarje bok- » Jag tror rent af, att ni är rädd för mig; staf.
är jag er då så förhatlig, att jag ej får föl- Karl, som ytterligt bestörtes öfver detta våld- ja er? » samma utbrott, sökte gång efter annan afbryta Hon stannade genast, utan att vända sig henne; han lade afvärjande sin hand på hen- om; hon var blossande röd efter den hastiga nes arm • — bon ryckte den till baka, som marschen, af den fruktade öfverrumplingen, och hade hon bränts af en giftig ört.
Men när med sänkt hufvud och nedslagna ögon slog hon hon slutat, hade han dock icke genast ord, häftigt i gräset vid vägkanten med spetsen af förvirrad, tveksam, hvarmed han skulle bemöta denna den hopsparade smärtans paroxysm.
sitt parasoll.
Han var nu vid hennes sida och lyfte å nyo Ruth vände sig om för att gå; men, hunnen på sin hatt, men hon såg ej upp.
Några pin- ett par steg, stannade hon och sade: samma sekunder yttrades intet å någondera si- » Dock nu, nu kan ni följa mig.
Jag for-
M e d I d u n s e x p e d i t l o n ä r f ö r e n a d I d u n s u t r ä t t n l n g s b y r å, hvilken g r a t i s verkställer alla u p p k ö p åt Iduns a b o n n e n t e r i landsorten s a m t för öfrigt drar det, jag befaller.
Efter detta är ni mig mer främmande än den som står längst från mitt hjerta, och jag skall skänka er tillfälle att föra ert usla • — försvar. » Hon fortsatte nedät stranden med fasta steg och hållning.
Vrede tvekade; kunde något vi- dare sägas henne med rimlig utsigt till hör- samhet, medan hon var i denna sinnesstäm- ning?
Men, medan han oviss lät sina ögon fara omkring, fick han sigte på trädgårdsdrän- gen, som på afstånd med den oförstäldaste för- För sommaren.
Såsom en särdeles praktisk och nyttig sak måstå man beteckna den välkända firman J.
G. Hammars lamphöh.
Ingen familj, som flyttar ut på sommarnöje, borde underlåta att skaffa sig ett dylikt lampkök.
Lätt transportabla, lämpa de sig synnerligen väl för utflykter i det gröna.
Tre a fyra olika storlekar gifvas med en, två och tre lågor.
De båda mindre slagen äro förträffliga att använda ej blott vid nyssnämda utflyk- ter, utan ock — det kunna vi af en tvåårig erfarenhet intyga — synner- ligen lämpliga att användas i hem, der man har små barn.
Ett dylikt lamp- kök tjenar nämligen ej blott som kok- apparat, utan utgör pä samma gång en den allra färträffligaste och mest lätt- skötta nattlampa.
De större sorterna ersätta nästan fullkomligt en mindre kokspis.
Lampköken måste ock i för- hållande till den stora nytta de göra betecknas som synnerligen billiga.
Fru Maria II.
Ättika, senap, soja och kryddor — se der saker, som äro oumbärliga i snart sagdt hvarje hem.
Det mesta af dylika varor, som hittills hos oss an- vändts, torde hafva ledt sitt ursprung från utländsk fabrikation.
Men hvar- för skola vi gå öfver ån efter vatten?
Numera tillverkas ju här hemma fullt ut lika goda, ja delvis bättre varor af detta slag, utan att derför betinga högre priser.
En firma, som i detta afseende inlagt stora förtjenster och fört i marknaden verkligen utmärkta varor är Th. Winborg &amp; G:i.
Flere husmödrar hafva bedt oss påpeka god- heten hos nämda firmas varor, dess ättika, soja senap, biffstekssås, malda kryddor m. m., och vi göra det så mycket hellre, som vi sjelfva haft till- fälle öfvertyga oss om det berättigade i en sådan rekommendation.
Pulveriserad pimsten i husmoderns händer.
Att pimstenstvål och pim- stensbitar borttaga bläck- och frukt- fläckar från händerna, är nogsamt be- kant; men hvilken nytta husmodern kan draga af pulveriserad pimsten (köpt på apoteket eller i drogehandeln) är just, hvad jag härmed ämnar påpeka.
Detta pulver har hjelpt mig i många fall, der jag förut stått rådlös, och ko- star blott obetydligt; för 25 öre räcker nämligen hos mig hela året om.
Brännare på lampor och fotogénkök ser man i de flesta hem — äfven der husmodern för öfrigt är ett mönster af snygghet och ordentlighet — svarta och fula, just derför, att frun ej vet, hur man på lätt väg skall få bort denna sotskorpa.
Nå, man behöfver bara fukta en yllelapp, doppa den i några korn pulveriserad pimsten och efter en liten stunds gnidning har sotet försvunnit, och brännaren är blank som guld.
Oljehus, som af utsipprad foto- gen blifvit gula, skuras ögonblickligen fina genom pimsten; äfven bruna fläckar på lampglasen gifva vika för detta ypper- liga pulver.
Vid vår- och höst-general-diskningen af köksporslinet hjelper det ofta bra I | P \ I I U \ l | \ | b i l l i g a s t e pris och på b ä s t a s ä t t utför alla m ö j l i g a u p p d r a g f ö r Iduns ä r a d e l ä s a r i n n o r.
våning från rabatten fånstirrade emot dem; och han följde henne.
De gingo i tystnad framåt, en hvar på hvar sin sida om vägen, liksom skydde de att komma hvarandra allt för nära.
När de kommit ned till ångbåtsbryggan, vek Ruth af på Waxholms- vägen, som skuggad af al och tall följde vatt- net framåt.
De hörde våg efter våg i jemna taktslag slå in öfver stenarne vid stranden; en ångare gick bullrande förbi, så kom svall- sjön efter den och sköljde in i viken med ett litet att begagna het sodalut och såpa, och i trots af all borstning stanna gula smutsränder och, som man tror, in- brända ställen qvar.
Vid första för- söket att dervidlag använda pulverise- rad pimsten kom jag till ett glänsande resultat; allt det inbitna dammet mel- lan fasonerna, som förargat mig i så många år, gick äfven genast bort.
Bläckfläckar på elfenbenspennskaft och - pappersknifvar samt fläckar på alla sorters metaller kunna gnidas bort med tillhjelp af pimstenspulver; men fastän pulvret är temligen fint, gör det dock repor på finare metaller, der jag blott använder det, då det gäller verk- liga fläckar af sot, rost eller dylikt; till blankskurning har man ju så många andra utmärkta enkla medel.
Sterda.
För att blända fönsterrutor begagnar man i allmänhet krita, upprörd i vat- ten, men detta har den olägenheten, att kritan faller af när solstrålarne bränna på fönstret.
Långt bättre är att härtill använda karlsbadersalt, upp- löst i bajerskt ö l; det sitter fastare och är långt vackrare, i det saltkristallerna gifva rutan utseende af att vara frusen och betäckt med de präktigaste isblom- mor.
Hemfargning ".
En svart ylleklHdning, som blifvit fläc- kig och grå, kan genom att färgas på följande sätt, åter blifva liksom ny.
Lake kokas på enris; i denna blandas 35 ort bresilja.
Tyget kokas derpå i denna blandning en stund samt sköljes sedan i ren enrislake, hvarefter det strykes, medan det ännu är någor- lunda fuktigt.
Strykningen försiggår på afvigsidan.
— Tyget färgar ej från sig.
Lalage.
Treflig stickning, passande till dukar, stolöfverkast och dylikt.
Första hvarfvet.
2 räta maskor, 1 hank, 1 rät m., 2 m. tagas ihop, 1 afvig m., 2 m. tagas ihop, 1 rät m., 1 hank, 1 rät m., 1 hank, 1 r. m., 2 m. tages ihop, 1 afvig m., 2 m. tages ihop, 1 rät m., 1 hank.
Andra hvarfvet.
2 räta m., 1 hank, 1 rät m., 2 m. tages ihop, 1 afvig m., 2 m. tages ihop, 1 rät m „ 1 afvig m „ 1 rät m., 2 m. tages ihop, 1 afvig m, 2 m. tages ihop, 1 rät m., 1 bank.
Tredje hvarfvet.
2 räta m., 1 hank, 1 rät m., 1 hank, 2 m. tages ihop, 1 afvig m., 2 m. tages ihop, 1 afvig m., 2 m. tages ihop, 1 afvig m., 2 m. tages ihop, 1 hank, 1 rät m., 1 hank.
Fjcr- de hvarfvet.
2 räta m., 1 hank, 3 räta m., 1 hank, 2 m. tages ihop, 3 räta m., 1 afvig m., 3 m. tages ihop, 1 hank, 3 räta m., 1 hank.
Femte hvarf- vet.
2 räta m., 1 hank, 5 räta m., 1 hank, 3 m. tages ihop, 1 hank, 5 räta m., 1 hank.
Sjette hvarfvet lika.
med första, sjunde med andrao.
s. v. Emellan hvarje hvarf stickas ett hvarf afviga maskor.
Äppelmos året om utan den farliga salicylsyran.
K ö p Amerikanska äpplen skurna i ringar, lägg dem några tim- mar i vatten, skölj väl med en visp, och koka uti litet vatten socker och tllltjens fräsande crescendo, aftog och tystnade.
Plask — plask — mätte vågorna på nytt ut tiden, moment efter moment.
Och på afstånd hörde de en strandpipare skrika, flyttande från sten till sten.
Dessa enkla naturljud verkade nästan pin- samt på dem bägge i den spända ordlöshet, med hvilken de vandrade vägen fram.
Då det är nästan kokt, röres med en stålvisp, att moset blir som af färska äpplen.
Kan användas till tårtor och kakor och fullkomligt som af färska äpplen.
Stassan.
Barnbalstårta.
Tag 4 ägg, 2 the- koppar socker, som vispas tills det höjt sig.
2 thekoppar mjöl, 1 d:o grädde, vispad till skum, 3 theskedar jästpulver, blandadt i mjölet.
2 mat- skedar smör.
10 bottnar gräddas, äp- pelmos eller sylt lägges emellan.
Ofver- vispas med grädde, deri några skifvor gelatin upplösts, samt socker och gar- neras med sylt.
Häraf bli 2:ne tårtor för 25 personer.
Falsk sparris.
Odla under sommaren s. k. sockerrötter, svartrötter eller scor- zoner, som äro svarta, fingerstjocka och jemtjocka rötter.
Skrapa dem och kasta dera i vatten med litet ättika uti, ty annars svartna de.
Kokas och ätas som sparris med något litet smör &amp; socker i spadet.
Kan äfven användas till sparrisomlett.
Läskedryck af apelsinskal.
Tag apel- sinskal, bortskär allt hvitt och lägg det gula uti kornbränvin, som bör stå öfver skalen.
Står öfvertäckt i 6 vec- kor.
Spriten afhälles och utgör nu en stark essence.
| k:a kokt vatten bör kallna, då 1 ® hvitt socker, 3 ort citronsyra och ett spetsglas af essencen dithälles, hvar- efter ihälles vatten efter smak.
Hvarj ehanda.
Blekning af linne.
11 skalp, klor- kalk upplöses i ljumt vatten och silas två gånger genom entränningshanddu- kar, så att intet grums kommer med.
Silas i träkärl, och så mycket vatten påspädes, att det blir 10 kannor; skall vara ljumt då garnet ilägges.
Härtill tages 10 skalp, garn eller väf, som legat i vatten öfver natten och är väl ur- vridet; får ligga 10 å 12 timmar, un- der hvilken tid godset vändes ofta.
Så fort man ser, att kalken sjunkit, vändes det för att blifva jemnt blekt.
Vrides sedan upp och sköljes väl i mycket vatten, t.j o. m. i flere, om man ej kan komma till rinnande vat- ten.
Sedan får det ligga i vatten öfver natten och kokas i sodalut (1 skalp, soda till 15 kannor vatten) och ånyo sköljas väl samt läggas på en byk, om dertill är tillfälle, i annat fall får det ligga i vatten ett par dagar.
A r det t. ex. köpt väf som skall blekas, bör den lakas eller måste man åtminstone slå kokande vatten på den för att få bort all olja, som finnes i väfnader, hviika tillverkas vid fabrikerna.
Att från duktyg borttaga rödvinsfläckar.
Fläckarna bestrykas först med bom- olja och gnidas med fingret, hvarefter duktyget under 2 timmar lägges till blekning i solen.
Härpå tvättas fläc- karna först i kallt, derpå i varmt såp- vatten, hvarefter det lakas som van- ligt och fläckarne skola försvinna.
(Forts.) Att skära fogel.
Vingbenen samt låren frånskäras och styckas; bröst- köttet lossas försigtigt från benet och skares i vackra fingersbreda bitar, som läggas i en stjerna ofvanpå.
Har det varit två foglar, ser detta synnerligen bra ut.
M. M — in.
1) o c h 2) O m n i h a r l u n g s o t, k a n ej u t a n u n d e r s ö k n i n g a f g ö r a s.
I alla h ä n - d e l s e r har ni s y m p t o m af b l o d b r i s t o c h n e r v - s v a g h e t.
V ä n d e r m e d f ö r s t a till l ä k a r e — o m ni ej r e d a n g j o r t d e t.
E n l ä n g r e t i d s h v i l a t o r d e e m e l l e r t i d v a r a ett o e f t e r g i f l i g t v i l k o r, f ö r att n i skall b l i b ä t t r e.
3) S e I d u n s a n n o n s a f d e l n i o g.
4) D e t är å t m i n s t o n e h ö g s t o s a n n o l i k t.
5) Ja, m e n n i t o r d e f ö r s t b e h ö f v a s t ä r k a s m e d a n d r a b a d.
H a r ni ej tillfälle att i s o m m a r u n d e r g å en b a d k u r?
D å n i i öfrigt k ä n n e r e r frisk o c h n u m e r a ej h a r n å g r a s y m p t o m deraf, så b e h ö f v e r n i ej alls o r o a e r, f ö r så v i d t ni ej p å n y t t u t s ä t t e r e r f ö r d e t s a m m a.
B a d a i s o m m a r kalla bad, t a g g o d m o t i o n o c h var i öfrigt v i d g o d t m o d.
— N e j, det v o r e a l l d e l e s b o r t k a s t a d e p e n g a r a t t skaffa e r d e n n a, s o m ej är a n n a t ä n h u m b u g.
1) N e j, o m n i b l o t t är f ö r s i g t i g.
2) J a.
3) N e j.
1) A l l a s t a r k a r e m e d e l, s o m m e d f ö r a h a s t i g v e r k a n, ä r o ej o f a r l i g a o c h kräfva d e r - för f ö r s i g t i g h e t, h v a r f ö r m a n g ö r k l o k a s t i, att ej sjelf f ö r e t a g a d y l i k b e h a n d l i n g.
S e i ö f r i g t svar till I n g e b o r g i n: r 1 9.
2) E t t så- d a n t m e d e l är j e r n.
D r i c k m o r g o n o c h afton e t t hälft d r i c k s g l a s K a r l s t a d s j e r n v a t t e n.
Ä r snufvan tillfällig, eller h a r n i haft d e n l ä n g r e t i d?
I förra fallet går d e n n o g öfver af sig sjelf; g e n o m a n v ä n d n i n g af e t t » l u k f m e d e l » a f 10 d e l a r karbolsyra, 10 d e - lar altolwl o c h 5 d e l a r ammoniak t o r d e ni o c k få n å g o n l i n d r i n g.
I s e n a r e fallet f o r d r a s l ä n g r e behandling (m e d insprutningar, toucheringar, e t c), h e l s t a f s p e c i a l i s t.
— Skaffa e r R o s é n s b r ö s t d r o p p a r o c h tag a f d e m en h a l f t e s k e d ett p a r g å n g e r d a g l i g e n.
Otålig.
M e d l e t a n v ä n d e s i d o s i s a f högst 5 milligram för hvarje gång.
V i anse det a b s o l u t o r ä t t a f e r att p å e g e n b a n d e x p e r i - m e n t e r a m e d ett så farligt m e d e l.
— H a r n i ej tillfälle att u n d e r g å e n b r u n n s - o c h b a d k u r, t. e x.
i R o n n e b y?
I n g n i d tre g å n g e r d a g l i g e n såpsprit (1 d e l g r ö n s å p a p å 2 d e l a r c o n c e n t r e r a d s p r i t); a n v ä n d p å n ä t t e r n a e n salfva a f 1 d e l borax.
1 d e l hvitt pracipital, 1 0 d e l a r lanolin.
Blir r e t n i n g e n f ö r stark, a n v ä n d e s u n d e r n å g o n t i d b l o t t salfvan.
B e h a n d l i n g e n m å s t e f o r t - sättas l ä n g e.
S e s v a r till A.
h ä r o f v a n!
29-årig flicka.
1) B e g a g n a m o r g o n o c h af- t o n s k ö l j n i n g a r m e d l j u m t v a t t e n.
2) O m ö j - l i g t att b e s t ä m m a g l a s ö g o n n u m m e r u t a n u n d e r - sökning.
4) Finnes det någon m ö j - l i g h e t f ö r e r att i s o m m a r u n d e r g å l ä m p l i g b a d b e h a n d l i n g, så b ö r ni ej u n d e r l å t a d e t.
M e d b l o t t m e d i c i n uträttas b ä r v i d l a g f ö g a; d e r e m o t t o r d e n i g e n o m hvila, o m b y t e af luft o c h en f ö r s t å n d i g b a d - o c h b r u n n s k u r kunna bli betydligt förbättrad.