Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Härtill skulle visserligen kräfvas betydliga medel, häldst uti metalliska redbarheter; men Committéen vigar i underdånighet tro sig uti sjelfva planen hafva bevisat, att dessa medel verkeligen finnas, samt att Rikets Ständers Banque, denna konstkraft som i långliga tider upplyft så ofantliga moivigter, eger de till ändamålet erforderliga fonder, äfven då man blott beräknar dess redbara capital och säkra fordringar, men till Statsverkets och riksgagneliga inrättningars förmån afdrager högst betydliga summor, hvilkas återfordrande torde anses såsom mindre lämpligt.
För att ytterligare gifva hela operationen en grad af stadga, den mången törhända skulle anse såsom öfverflödig, kunde Banquens silfverfond på bestämda vilkor och till ett visst belopp ökas genom actier, hvilkas tecknare egde att uti redbarheter uppfylla deras åtagna förbindelser.
Om än denna anstallt (som Committéen anser vara nödig) icke skulle befinnas alldeles oundgänglig, torde den likväl i hög grad vara nyttig, derföre, att ett begrepp om ovansklig varaktighet skulle fä* Betänkande om Rikets Penninge-Verk.
357 sta sig vid detta fördrag emellan lagstiftande magten och enskildta medborgare; att den metalliska fondens betydliga tillökning i samma mon skulle öka krediten och stärka förtroendet; samt att allmänna interessets, införlifvande rned massan af personliga interessen, verkande till ömsesidig borgen för det hela, skulle troligen vara af ett stort moraliskt inflytande på opinionen.’
Hvad stadgandet af den grund beträffar, ef-' ter hvilken sedelmyntet och silfret emot hvarandra kunde utbytas, har Committéen stadnat i den öfvertygelse, att då man, så vidt möjeligt är, närmar denna grund till det under senare åren af vexelkursen och opinionen åsätta värde, skulle man förena billighetens och verkställbarhetens fordringar.
Men som detta värde icke varit nog stadgat för att medgifva en fullkomlig noggranhet i beräkningen, har Committéen trott, att om vigtskålen oundvikligen måste något luta åt endera sidan, borde detta heldre vara till de gäldbundnes än till de fordringsegandes förmån , häldst dessa sednare genast skulle draga fördel af en bestämd sakernas ordning, och minnet af gjorda förluster snart skulle mildras af vissheten, att ej mer hafva dylika att befara, hvaremot de förras belägenhet icke så hastigt, åtminstone ej i första ögnablicket, skulle undergå en väsendtlig förändring.
Önskeligt vore om ett dylikt prof af benägenhet lyckades att tysta en mängd af klagorop, hvaraf olyckligtvis större delen äro alltför grundade.
Committéen, som nu öfvergår till dess arbetens andra afdelning , hvilken rörer den allmänna förlägenheten, häldst i landsorterne, den utslock; 358 Betänkande om Rikets Penninge-Verk. nade krediten och rörelsekapitalets tröga omlopp, liar i underdånighet trott att enkla och samman, stämmande botemedel deremot böra, ej utan framgång, kunna utfinnas.
Visserligen skulle enskildta medborgares, häidst de jordbrukandes, belägenhet märkeligen lättås, så väl genom någon minskning i allmänna skatterne, som genom deras bättre jemkade fördelning; men Comrnittéen hat ingalunda förlorat utur ögonsigte, alt detta önskvärda resultat kan vara begränsadt af sjelfva görligheten; att enskild fördel måste vika för Statens oundgängliga behof, samt att Eder Kongl. Majit , sorn sjelf är högste
Domaren öfver hvad dessa kräfva , möjligtvis i dem kunde träffa ett hinder emot verkställigheten af Dess landsfa'derliga önskningar.
Hvad den enskildta krediten beträffar, kunde densamma, enligt
Coinmittéens öfvertygelse upphjelpas genom vissa jemkningar uti Lagstiftningen rörande Inteckningsväsendet, häidst i de stadganden , som vid vissa inttäffande fall upphäfva all säkerhet , saint i dem , der utsökningsverket af alltför långsamma former försvåras.
Som den enas behof att lefva af sina räntor vanligtvis är lika gifvet, som nödvändigheten för den andra att söka lånebiträden , skulle det tyckas, att så snart den lagliga säkerheten upphört att vilseföras på konstgjorda omvägar eller underkastas oredlighetens invändningar, borde snart förtroendet åter upplifvas, och med detsamma äfven kapitalernas omlopp.
Skulle, hvad detta sednare betraffar , en ännu högre grad af liflighet anses erforderlig än den, som de ofvan omnämnde medlen synas erbjuda , torde detta ändamål vinnas genom ett slags central-inrätt - Betänkande om Rikets Penninge-Perk. 359 ning i sjelfva planen närmare utvecklad .
Ilvars bestämmelse borde vara att verka både såsom låntagande och långifvande, samt hvars insättningsbevis, då de en gång hunnit blifva kända, skulle tjena såsom en verkelig och betydande tillökning i rörelsekapitalet.
Det hufvudförslag, sorn härjemte i underdånighet bifogas, med dertill hörande tabeller och calkuler , innehåller en fullständig utveckling af de särskildta ämnen, som här ofvan blifvit på ett hastigt öfverfarande sätt vidrörde.
Hvart enda bland dem beror väl icke ovilkorligen på antagandet af alla de öfrige:
De torde likväl i allmänhet finnas vara temmeligen nära sammanstämmande.
Comrnittéen bör afven i underdånighet öfverlemna ett särskildt anförande öfver medlen att lätta införande, af ett hypoteks-system , författadt af en ledamot , som för öfrigt antager de i hufvudförslaget innefattade grunder.
Sluteligen bör Comrnittéen underdånigst framlägga ett enskildt yttrande af en annan dess ledamot, hvars tankar uti flere hufvusakliga afseenden icke varit i öfverensstämmelse med pluralitetens.
Då C omrnittéen nu går att i underdånighet öf» verlemna det ena och det andra tili Eder Kgi.
Eget högt upplysta bepröfvande, kan Corn. miitéen, så oväldig den varit uti sina undersökningar, likväl icke afhålla sig ifrån en lycklig aning i afseende på dess resultater.
Beträdande med lika framgång Vapnens, den inre Styrelsens och Statskonstens trefalldiga bana , har Eder Kongl. Majit skiftevis blifvit krom af Lagtet), Eklofvet och Oliven.
Men fastän så - 3Öo Betänkande örn Rikets Penningé-Verk. fedes intet slag af Ära varit för Eder Kongl, Majit fremmande, fastän Svenska Folket redan har sin Konung att tacka för bibehållandet af dess värdighet bland Europas Magier , för nya strålar, upplifvande glansen af dess forntida krigs-, häfder, samt fyr fullbordandet af dess i Grundlagen uppdragna Statsinrättningar, är Committéen likväl öfvertygad , att Eder Kongl. Maj:t ined synnerlig tillfredsställelse skall omfatta hvarje anledning att till så stora välgerningar lägga ännu en: återställandet af ordning och reda i alli manna Penninge-väsendet.
Denna reda mäste Småningom, törlunda långsamt men ofelbart blifva slutföljden af anstalter, med vishet förberedde , med fast föresatts beslutne, med oryggelig ihärdighet verkställde-
Att genom egande-rättens oraskansande med oöfverträdeliga garantier, gifva stadga åt nationalförmögenheten och lif åt dess produktionskraft, sådant är ett af de förnämsta ändamålen för menniskans inträde i samfundstillstånd, ett ändamål, sorn ut-i vigt erkänner intet företräde, utom det af statens o,bj6>- jcoende samt af medborgarens lagbundna frihet:, i dessa afseenden åter har sedan längre tid ingen Svensk Man någon önskan mera öfrig.
Committéen framhärdar meddju.paste underdå-s ytiga vördnad, nit och trohet Stprrnägtigste AHernådigste Konung Ede_r Kongl. Majus.
Vnderdånigste tropligtigste tjenare och undersåter lil.
Rosenblad. A. G.
De la Gardie, G. Lagerbjelke, Betänkande om Rikets Penninge-Verk. 361 G. F. Fersen.
Carl A. Lowenhjelm.
Carl De Geer M. Björnstjerna.
C. D. Skogman. C. B.
Hegardt, F, B. Schwerin, II. N. Schwan,- Stormägtigste Allernådigste Konung* Finance-Committéen har särskildt inför Eler Kongl. Majit i underdånighet framställ t grunlerne för den plan, till reglering af Rikets penningeverk, som, till fullgörande af Eder Kongl. Majits nådiga uppdrag, det ålegat Committéen alt utarbeta.
Med tillämpning af dessa grunder och med fästadt afseende på erfarenheten om det förflutna, på önskningarne för det närvarande, på behofvet för det tillkommande, har Committéen, såsom syftemål för dess arbete , bestämt följande 2ine hufvudpuncter: r:o Till betryggande af egar.de-rätten och såsom nödvändigt vilkor f,Ör vidare förkofran i närings-företag, trefnad i hushållning, och förtroende till stats-inrättningarne samt emellan medborgare inbördes, fordras: säkerhet och stadga i det medel, hvarmed alla oeconomiska fördrag afgöras: penningen, 2:0
Anstalter till vinnande af denna säkerhet och stadga böra ej vidtagas på bekostnad af någon enda medborgares rätt till en trefnad, sora han icke sjelf förverkat.
Dessa syftemål gillas icke af dem, som än-’ ..„iaret af ytterligare omves» 36?
Betänkande om Rikets Penninge-Verk. lingar i mynt-värdet; ty stadga deri medger ej, att den ena medborgaren vidare drager omedelbar vinst af den andras förlust, eller ens att striden om väldet fortsattes.
Alle måste råkas till gemensam liqvid, dock så, alt, likasom oförutsedde olyckshändelser gälla för en gäldenär, inflytandet af allmänna vådor och skador tages i betraktande, och möjliga botemedel för det betryck, sorn derigenom uppkommit, gå i bredd med all annan reglering.
Svårigheterne dervid kunna ej undfalla någon, som med alfvarlig forskning undersöker förhållandet; men Committéen är öfvertygad, att kraftiga botemedel emot betrycket icke äro tillgängeliga utan i förening med ett stadigt myntväsende.
Sveriges myntväsende bestämmes för det närvarande genom Rikets Ständers Banque, hvars styrelse beror af Rikets Ständer allena.
Deras beslut om Banquen äro, enligt Regeringsformen, ej underkastade Eders Kongl. Maj:ts pröfning och sanction.
Om det så kallade rörelse-capita1 et fördubblas eller till hälften indrages , kan bero på en röst i hvarje af de fyra Riks-Stånden; men verkan deraf sönderrycker alla förhållanden medborgare emellan, allt som det ena eller andra interesset för tillfället haft öfvervigt, och åstadkommer stora förändringar i statsbidragens förhållande till behofven med öfverskott eller brist, i mån som myntets relativa värde uppböjes eller nersättes.
Blotta tillvarelsen af en sådan obegränsad magt, orri den ock aldrig till ytterlighet utöfvas, är tillräcklig att undergräfva förtroendet.
De farhågor som förflutne händelser i detta afseeu - Betänkande om Rikets Penninge-Verk.
363 de väckt, behöfva ej här upprepas.
Med all omvårdnad om det vigtiga Bancoverket, å Rikets Ständers sida, ined all den ordning och redlighet, som utmärkt dess speciella förvaltning, hafva afvikelser i principerna ofta egt rum, hvilket synes bevisa, att inrättningen är ursprungligen felaktig.
Man säger att Rikets Ständers Banque, under krig och olyckor, varit en nyttig utväg till hjelp och räddning: rättare torde man böra sä ga: en lätt, men icke nyttig utväg.
Banquens historia, ifrån första inrättningen till närvarande tid, företer ett jemt upprepande af tillfälliga styrelse-grunder, inom en beqväm nödhjelps-anstalt: ömsom försträckningar och ömsom indragningar, under det, att ett omvexlande värde på dess för metallisk valuta utgifne representant ver omflyttat förmögenheten medborgare emellan, förminskande det helas kraft i stället att den förkofra.
Då det kommit till ytterlighet, har ett återförande till enklare och säkrare förhållanden blifvit det enda räddningsmedlet; och om äfven i närvarande ställning ett sådant medel allmännare anses nyttigt , så att frågan otn möjligheten för dess användande egentligen upptager öfvervägandet; är det då icke af största vigt att söka undanrödja alla anledningar till ett återfall i de olägenheter som hafva deras ursprung i sjelfva grund-inrätt ningen.
Hela mynt-väsendet är nu hos Banquen concentreradt på det sätt, att icke en enda skilling kan genom medborgares egen försorg tilläggas -a-cise-r.anitalet såsom mynt, utan endast såsom 364 Betänkande om Rikets Penninge-Verk.' vara: och som beloppet af Banquens rörelse-capital bestämmes, icke af den permanenta Bancostyrelsen och ej heller af den ständigt verkande Konunga-makten, utan af Rikets Ständer, som hvart femte ar lagtima samlas; si föijer deraf, att det qvantum af rörelse-medel, som vid hvar Riksdag afmätes, skall’ till den nästföljande bli oförändradt, eller undergå successif förökning eller förminskning, efter då bestämda och under tiden oföränderliga lagar, utan afseende på allt inflytande af olikheten i handelns och näringarnes behof af mer eller mindre, som uppkommer af allmänna händelser, utom det egna området, om äfven det vore möjligt att i zifferberäkning uppställa det invärtes förhållandet för en längre tidrymd.
Efter samhälls-inrättningen är det i allmän-' het hvar medborgare obetaget, att vid statens myntverk låta slå mynt.
Denna frihet finnes äfven hos oss; men man erhåller numera icke mynt, utan en stämplad vara med föränderligt värde mot det löpande myntet.
Då utvägen att i redbart mynt omsätta frukten af arbete således saknas , och sedelmyntets omvexlingar medföra Ständig ovisshet om hvad på ett företag vunnits eller förlorats
J så har hvarje producent tvänne slags osäkerheter att strida emot, af hvilka dea ena rättvisligen tillhörer företaget och är oskiljaktig från ali speculation; men den andra verkar obilligt och utom ali beräkning , både då. företaget utfäller med ökad vinst, och då derigenom tillintetgöres det öfverskott , sorn en väl uppställd och val drifven rörelse eljest bort lemna.
Betänkande om Rikets Pennin ge-Verk'. 365
Det är icke blott såsom ett medel till den industriella välmågans säkra och fortfarande förkofran, utan ock såsom ett vilkor för beståndet af de moraliska förhållanden, genom hvilka ordning och trefnad beredas, som Committéen anser det vara af yttersta vigt, att sedelmyntefs värde bestämmes efter en metallisk måttstock och Committéen tror att alla interessen, när de med lugn öfverväga sina sanna fördelar , skola förena sig derom , att den måste anskaffas; men åsigterne skola naturligtvis bli mångfaldigt olika i frågan, huru den metalliska måttstocken bör förhålla sig till sedlarnes nuvarande värde.
Vid en uppmärksam undersökning visar sig klart , att alla försök till upphöjande af sedelmyntets värde närmare till metallisk valuta, än hvartill det en tid med någorlunda stadga bibehållit sig, skulle i deras återverkan på liquider mellan gäldenärer och borgenärer vara obilligt , i deras inflytande på jordbruk och näringar förderfligt, och att det deremot vore nyttig att kunna fästa det vid den punkt, der det nu befinnes.
Fåfäng och orättvis är den tanken, att borgenärerne skulle genom penninge-värdets förhöjning nästan för intet åtkomma gäldenärernes återstående fastigheter.
Samhället kunde ej med liknöjdhet se den brytning i medborgerliga förhållanden, som derigenom skulle förorsakas utan annat ändamål än att uppfylla ordalydelsen i Banquens sedlar, hvilka till femsjettedelar aldrig blifvit utgifne eller emottagne för fullt värde.
Det kan väl finnas en eiler annan enskild skuld, omedelbarligen qvarstående samma gäldenär och borgenär emellan, der den förre erhöll full va - 366 Betänkande om Rikets Penninge-Verk.
Juta i silfver för en förbindelse som nu med Banco-sedlar betalas ocb borgenären är utan tvifvel i detta fall mycket lidande; men sådana förbindelser äro troligen ganska få, och en hel nations väsendtligaste angelägenhet bör icke afgöras efter en så ringa andels interesse.
På andra sidan innefattas, om möjligt , en ännu större orättvisa i den motsatta önskan: att sedlarne skulle nerfalla till intet värde: att de I penningar som den ene medborgaren på god tro lemnat den andra, och sorn till fastighet eller annan förmögenhet blifvit omsatte, skulle för långifvaren upphöra att vara af nytta, då låntagaren utan ersättning behölle den redbara e gendom han med försträckningen kunnat sig förskaffa.
Att åter med sken af billighet vilja uppgöra en depreciations-scala för liquider emellan borgenärer och gäldenärer, efter gällande kurs vid hvarje afhandlings ingående , skulle i verkställigheten medföra oredor och orättvisor större än dem, hvilkas, afböjande med en sådan liquidations-grund åsyftades.
På dessa skäl har Committéen antagit såsom lämpeligast, att stanna så nära som möjligt vid nu gällande förhållande, och anse 48 skillingar i silfver svarande emot 120 skillingar i Banquens sedlar, eller 1 lika med 2§.
Det är för öfrigt af mindre vigt, hvad de 30 millioner äro värde, som utgöra rörelse-capitalet i sedlar, än hvad alla inteckningar i fast egendom komme att gälla; huru desse , utgörande blott för fastigheter på landet, omkring 60 millioner riksdaler skulle förhålla sig till sam» Betänkande om Rikets Pennmge-Verk. 367 fäldta egendoms-värdet, derest representativa myntet blefve upphöjdt utöfver senare årens medelvärde; huru de skuldsatte skulle ktjnna betala sina räntor och skatterne derjemte utgå af egendomarnes afkastning: med ett ord, huru den ordning, som nu är, skall kunna åtminstone blifva bestående, om också ej förbättrad.
Om den af Committéen uppgifna måttstock vinner bifall; så tror Committéen, att medlen för dess införande äro sä tillgängeliga i egna krafter, att förklarandet af gemensam alfvarlig vilja för saken och för utvägarne, blefve den hufvudsakligaste åtgärden.
Vid mynt-bestämningens verkställighet skulle någon förändring ej erfordras i myntets benämning, i liquidationer eller i bokföring.
Man kunde räkna likasom hittills, om man ville, både i Banco- och i Riksgälds-sedlar: köp och försäljning skulle gå fortfarande såsom nu: taxor skulle äfv-en härefter sättas i Banco-sedlar: med ett ord; ingen operation, som antydde förändring, beliöfde ske: liela saken bestode i en bestämning af sedlarnes varde, hvarigenom möjlighet bereddes, att metalliskt mynt kunde trifvas jemte dem, och öka rörelse-capitalets quantitet, på samma gång, som den genom vissheten om sedlarnes orubbliga värde stärkta crediten ökade omloppets liflighet.
Icke en gång den metalliska mynt-foten beliöfde för det närvarande förändras; ty hvarje nu preglad afdelning af riksdaler-stycket infaller i jemn räkning, så att det hittills benänmnda åtta-styfvers-stycket blefve ett fem-skillings-stycke; sex-marks-siycket ett tio-skillings-stycke; tre-dalers-stycket ett tjugu - 368 Betänkande om Rikets Penhin ge-Verk.’ skillings-stycke ; plåt-stycket ett fyratio-skillingästycke oell riksdalers-stycket ett l 20-skillingsstycke.
Vid hvarje köp eller liquid betaltes sedlar eller silfver efter behag, och hela skillnaden vore, att man icke vidare behöfde först hembjuda silfret såsom vara, utan visste dess stadiga förhållande till sedlarne, och tvärtom.
Så enkel till sin uppfattning är den plan om myntets reglering, som Committéen ansett sig böra föreslå; men ett nödvändigt vilkor för dess framgång är, att förhållandet emellan pappersmyntef och metallen blir för beständigt befästadt, så att fråga ej uppställes, om en blott temporair åtgärd, eller ett succesift stigande till ett bättre utslag i framtiden.
Ifrån den stund, som myntvärdet oföränderligen bestämmes, skola speculationer på dess omvexlingar upphöra, och inga capitaler vidare fasthållas för en lönande näring af denna art.
Det måste derefter söka sig ut att lifva allmänt nyttiga företag, till båtnad på en gång för den, som hvilande hemtar frukten af ett upplagdt öfverskott, och den, som genom ett idogt användande deraf i nya arbeten vill för sig bereda ytterligare förkofran.
En annan fördel, vigtigare än som vid första påseendet visar sig, skulle genom den föreslagna mynt-bestämningen vinnas.
Vi skulle val räkna såsom förut efter ^Riksdaler och skillingar: men rnynt-foten blifver i sjelfva verket nersatt till emot x nära till mark-räkningen i en del andra länder.
Verkan af en lägre myntfot i den dageliga rörelsen, begreppet, sorn fäster sig vid enheten särdeles i folkets små om - Betänkande om Rikets Penninge-Verki 369 omsättningar, och inflytandet deraf på hushålls»amheten , hafva ej undgått skarpsinqige för» skares uppmärksamhet.
Committéen, som här längre fram skall specielt upptaga och besvara de inkast, som kunna göras både emot sjelfva planen och det uppgifna sättet till dess utförande, går nu att utreda den vigtiga frågan: huru en sådan värde-bestämning af Barujuens sedlar, som den Committéen föreslagit, skall kunna bringas i verket.
Af upplysningar, som Committéen haft tillfälle att inhemta, synes, att, vid arne förut i manna-minne vidtagne mynt-bestämningar, förhållandet emellan Banquens redbara fond och utelöpande sedlar varit mindre förmånligt än det, som kan antagas nu ega rum, samt att det oaktadt, någon särdeles betydlig utvexling icke in-i träffat under den tid, som följt på myntbestämningen, intill des nya afvikelser ifrån då bestämda grunder för penninge-verket förorsakat större påkänning på den redbara fonden.
Ehuru det således må synas sannolikt, att Banquen med sin nuvarande redbara tillgång skulle förmå uppfylla ett erbjudande, att åt den, som det åstundadej vid anfordran lemna 1 riksdaler i silfver för s| riksdaler i bancosedlar; så anser Committéen likväl en operation af denna vigt ej böra vidta, gas, utan fullkomlig visshet om dess framgång, och tillstyrker derföre att lärnpelig förstärkning i Banquens redbara fond må beredas, helst förtroendet, hvilket härvid utgör ett väsendteligt element, efter hvad under den förflutna tiden sig tilldragit, icke bör begäras på andra grunder, än Bihang till Riks-St, Proi. lista Sani, I82J, 24 370 Betänkande om Rikets Penninge-Verk. arithmetiska, eller på andra så kallade oföränderliga beslut, än sådana, som, iklädda formen af lagliga contract, gufve ny styrka åt den inrättning, hvarifrån Nationens penninge-angelägenheter utgå och bedrifvas.
För att på en gång befästa förtroendet och bereda förstärkning i Banquens redbara fond, finner Cornmittéen den bästa utvägen vara, att Rikets Ständer tilläto enskilde medborgare , att genom actie-teckning på vissa vilkor i Banquen deltaga.
Det är uppenbart, att efter Banquens nuvarande inrättning ett grund-element deruti saknas : ansvarighet.
Förvaltarne äro utan tvifvel ansvarige, men hufvudmännen kallas magtegande Ständer och hafva sig ensamme förbehållen rättigheten att, om grunderneför Banquens förvaltning, förordna.
Med en sådan magt hos den ena contrahenten, att bryta eller förändra ingångne förbindelser, är de svårt att förena ett creditinstitut, till hvilket enskilde uppmanas att öfverlemna sin egendom.
Genom enskildes associerande skulle ansvarigheten tillfogas.
Ständer skulle alltid bibehålla den största andelen, och inrättningens fortfarande åstadkomma allt det goda som hittills.
Det vore endast godtycket som Rikets Ständer skulle afhända sig: och den emellan Ständerne och actie-egarne på vissa år ingångna octroy, af Eders Kongl. Majit bekräftad, blefve grundvalen för en Banque, som omöjligen kunde komma att sakna förtroende , emedan contractet och lagen voro dess stöd, ansvarigheten erkänd, controllen icke allenast densamma som nu , utan äfven ökad genom Regeringens uppsigt och actie-egarnes deltagande, samt Betänkande om Rikets Penninge-Verk. 371 publiciteten dess yttersta garanti.
Att hafva stadgat detta beslut, vöre nog att för alltid hafva afgjort frågan om myntets oföränderliga värde.
Om det antages, att Banquen eger omkring fem millioner i metallisk valuta fnågot mindre eller mer verkar här intet i hufvudsaken) så skulle enskilda actie-teckningen kunna blifva 3 millioner, fördelade i actier på 50 R:d i silf. ver, på det att äfven mindre bemedlade skulle kunna deri deltaga.
Desse 8 millioner i silfver svara emot ao millioner i sedlar efter i jo skillingars mynt-bestämning: och med en metallisk fond, uppgående till * af den utlöpande sedelstocken , antagen till 30 millioner, blefve det så mycket lättare att uppfylla all utvexling, som sedlarne äro spridde olver ett så vidsträckt land , som Sverige, och Banquen dessutom har betydliga årliga inkomster till successiv inlösen af återstoden , om det skulle behöfvas.
Långt ifrån att detta blefve fallet, kunde tvärtom Banquen, på så säkra grunder inrättad, komma handel och näringar till biträde på ett vidsträcktare och nyttigare sätt, än sorn nu sker genom fastighets och odlings-lån samt Banco.Discontens till visst maximum bestämda utlåningar.
Actie-teckningen är i sjelfva verket en försträckning till Banquen under annan form.
Banquen använder en del af inkomsten på sina utestående fordringar till ränte-betalning åt actie-edarne, som genom deras tillskott i metallisk valuta på en gång sätta Banquen i tillstånd, att , efter fastställd grund, inlösa sina sedlar.
Banqueactierne kunna göras förmånlige, utan att urarta till ocker.