Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
För de förra vore det påtagligen vida lättare att afbörda sig utskylderne under den tid, då största arbetsförtjensten åtnjutes, än vid den nu bestämde, då sådan vanligen saknas eller är så obetydlig, att de ofta knappast kunna lifnära sig, än mindre hopspara skattebeloppet, ehuru ringa det må vara.
Om desse personers utskylder infordrades höstetiden, skulle således följden deraf otvifvelaktig! blifva, att de ingingo någorlunda restfrilt samt utan de obehagliga och för Kronobetjeningen betungande executiva åtgärder, som nu hufvudsakligast för nämnde utskylder förekomma, hvadan ock de många afkortningar, hvilka för närvarande derå måste ega rum, kunde undvikas.
Derförutan vunnes den stora fördel, att de (Bil. lill I(. 31.
Prop. till ii. SI. år i8/ty.) 22 170 fleste skattskyldige vid nämnde uppbördstid funnos qvar, der de blifvit skattskrifne, i stället att vid nuvarande uppbördstermin mänga bortflyttat, hvarigenom både Kronobetjeningen och Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande förorsakas betydligt besvär för indrifningen samt afskrifning uppkommer för sådane, om hvilkas vistelseorter upplysning icke erhålles.
Hvad åter vidkommer innehafvare af jordegendom, så är väl i allmänhet någon betydligare utskyldsliqvid icke för dem möjlig förr, än årets skörd hunnit realiseras; men, i följd af hvad här förut är vordet yltradt om fördelen af skatternes utgående på flere terminer, vore det likväl, efter Comiterades åsigt, lämpligt, att någon del deraf höstetiden afbördades.
Comiterade förutse visserligen, att anmärkningar emot en dylik förändring skola framställas, serdeles då många torde som en fördel betrakta hvarje uppskof med utskjldernes liqviderande, utan att besinna, att, ehvad period som derför fastställes, enahanda tidrymd sedermera emellan hvarje års liqvid uppkommer; men en fördomsfri pröfning af omständigheterne skall dock, efter Comiterades förmodan, ådagalägga, att någon verklig olägenhet för de skattskyldige deraf icke skulle uppstå.
Vid höstetiden inbringas nemligen inkomster för en ej obetydlig del af jordens och ladugårdens produkter samt för fiskvaror, der sådane äro att afyttra, och synnerligast är detta förhållandet, der sjöcommunicationer för varutransporterne begagnas.
I många delar af Riket vore det derföre till och med lättare att liqvidera utskylderne vid höstetiden, än under vintern, och åtminstone synes med fullt skäl kunna antagas, att ingenstädes hinder skulle möta att vid förstnämnde tid afbörda sig någon del af desamma, utan fastmera mångå, serdeles af de ringare jordbrukarne finna sig mera belåtne att sålunda fördela utskyldsliqviden, som derigenom blefve mindre känbar, än om allt måste erläggas vid en tidpunkt, då hos många tillgängarne äro så uttömda, att medel till utskylderne icke utan stort bekymmer kunna beredas.
För denna åsigt tro Comiterade sig ock kunna hemta ett icke ringa stöd af förhållanderne under den tid, då höststämmorna egde rum och det, ehuru sådant af de skattskyldiges fria vilja berodde, länge inträffade, att betydlig del af utskylderne vid dem erlades, samt till och med i vissa trakter allmogen ansåg detta för en hederssak.
Det vore derföre, efter Comiterades öfvertygelse, både i flere hänseenden nyttigt och äfven nödigt, att det intill år 1837 bibehållna bruket af en uppbördsstämma höstetiden på det sätt åter upplifvades, att vissa utskylder, såsom alla personella afgifter samt allmänna och bränvins bevillningen, då borde erläggas.
Derigenom kommo utskylderne af den arbetande klassen att vid denna tid liqvidcras och hvad, som borde godtgöras af jordinnehafvare, blefve icke betydligare för hvar och en, än att det säkerligen med den del af egendomsafkastningen, som dessförinan vanligen realiseras, utan svårighet kunde åstad - 171 kommas.
Vid den sednare uppbördsstämman under vintermånaderne borde derefter alla hemmansräntor och tiondelösen jemte öfrige af fastigheter utgående utskylder, utom här förut omnämnde bevillningsafgifter, erläggas.
Genom en så beskaffad förändring inträffade visserligen, att under det år, då öfvergången egde rum, utskylder kommo att liqvideras så väl vid nu vanlig tid lör det förflutna året, som vid hösten till någon mindre del för det löpande, men härvid bör dock i afseende åjordinnehafvare erinras, att sistnämnde utskyldsandel ändock komme att godtgöras af samma års skörd, som äfven i händelse af en senare liqvid skulle dertill användas, och skilnaden låge således endast deri, att betalningen blefve besörjd med de tillgångar, den först realiserade delen af årets afkastning lemnade.
En sådan successiv förändring af uppbördsterminen, som blifvit föreslagen för Städerne, der dessutom blott en stämma komme att erfordras, skulle under dessa förhållanden icke vara af verkligt behof påkallad samt dessutom mindre lämplig och utförbar, enär det med lörsta uppbördsstämman åsyftade ändamål icke vunnes, om den hölles vid annan tid, än den ofvan föreslagna, eller båda uppbördsstämmorna kommo att följa allt för nära efter hvarandra, hvilket äfven medförde synnerlig olägenhet för uppbördsmännen å landet, som skola genomresa ofta ganska vidlyftiga distrikter.
Tiden för första uppbördsstämman anse Comiterade böra bestämmas ifrån medlet af September till medlet af October, på det att den må vara slutad, inan tiden för tjeustefolksllyttningen inträffar; dock torde med afseende derå, att i vissa provinser, såsom t. ex. Dalarne, en del af allmogen plägar under sommarmånaderne utvandra för att söka arbete, och i andra delar af Riket många af dem med sjöfart och fiske äro sysselsatte, åt Eders Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande böra Öfverlemnas att, derest någonstädes serskilda omständigheter sådant påkalla, utsätta en senare tid, eller sist inom medlet af November.
Hvad beträffar den sednare uppbördsstämman, motsvarande den, som för närvarande eger rum, och i afseende hvarå Rikets Ständer i underdånighet hemstält om den förändring, att tiden, hvarinom den får utsättas, må bestämmas ifrån medlet af Februari till medlet af April; så, och då de i StatsContorets underdåniga utlåtande omförmälde svårigheter i betydlig mån förminskas, i händelse, enligt Comiterades förslag, dels personella utskylderne, hvarå hittils de liesta och besvärligaste restantierne förekommit, erläggas vid höststämman, dels för de vid redogörelsetiden utestående restantiers veriticerande icke skulle, som hittils, komma att erfordras i sockenstämmor uppläste och bestyrkte restlängder, samt för öfrigt slutliga redogörelsen varder förenklad, anse Comiterade sig böra, lika med StatsContoret, i underdånighet tillstyrka Nådigt bifall till Rikets Ständers nyssberörde underdåniga hemställan.
Vidkommande serskildt 22* 172 de här förut i underdånighet omförmälda framställningar om förändring i uppbördsterminen på Gottland och Öland, så finna Comiterade, med afseende å hvad Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande anfört, lika med StatsContoret, icke anledning att i underdånighet tillstyrka något undantag ifrån hvad för öfrige delar af Riket varder stadgadt.
Varande det uppenbart, att, derest vigtiga omständigheter någon gång skulle anses erfordra afvikelse ifrån de allmänna föreskrifterne, det utan serskildt medgifvande ankommer på Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande att göra den underdåniga framställning, som deraf må påkallas; och, då, hvad Gottland angår, fastän communicationen under vintertiden ofta länge kan vara hämmad, omständigheter af nyssberörde beskaffenhet svårligen kunna inträffa så hastigt, att icke underdånig anmälan derom hinner göras och Kongl.
Maj:ts Nådiga beslut erhållas, inan dylikt hinder förekommer, synes meddelandet af rättighet för Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande att i dylika fall inställa de executiva åtgärderne icke vara af verkligt behof påkalladt.
Om de här förut föreslagna förändringar med uppbördsstämmorna blefvo vidtagne, skulle med beräkning calculationsvis af de belopp, nuvarande RiksStat upptager, komma att inflyta:
Vid höststämman i Städene och på Landet Mantalspenningar Gerningsören, om de bibehållas, . . . 1.700: — — Allmän Bevillning Bränvinsskatt Summa 2,728,700: — — Vid sednare uppbörds stämman å Landet Ordinarie ränta och Afradsspanmåls lösen . ....
2,583.000 — — Tiondespanmåls lösen — — Arrendemedel Tionde- och Hammarskatts-jern .... 118,000 HästeVacance-spanmåls lösen .... 133,500 RoteVacance- och Rotefrihets-afgifter . . . . ....
46,800 Summa 3,750,330 hvartill kommer den ande! af BåismansVacance-afgiften, som å Landet inflyter.
Häraf visar sig således, att de genom en dylik förändring uti uppbörden under skatteåret inflytande kronoutskylder skulle öfverstiga de nya contanta anslag, som, enligt den i 2:a Afdelningen af detta underdåniga Betänkande intagne utredning, i ersättning för berörde indragning under samma år komme att utgå, hvar - 173 igenom således utförandet af det förslag, som i förstnämnde hänseende är framstäldt, blefve betydligen underlättadt.
Börande likväl härvid anmärkas, att, då 1,730,000 R:dr deraf utgöra bevillningsmedel och den af dylika medel utgående Statsfyllnads-summa, enligt nuvarande stadganden, bör af RiksgäldsContoret utbetalas efter den 1 Mars det år, hvarför den är beräknad, fördelen af förstnämnde belopps tidigare inflytande kommer RiksgäldsContoret och icke Statsverket tillgodo, men derigenom kunde dock RiksgäldsContoret blifva i tillfälle att af dessa medel genast efter årets ingång utbetala Stalsfyllnads-summan.
Sedan Comiterade i det föregående yttrat sig angående uppbör- 53. g. Omjcondens verkställande, förekommer i ordningen frågan om controllerne trollerne. derå.
På sätt förr nämndt är, åligger det, enligt hittils gällande stadganden, Häradsskrifvarne att vid uppbördsstämmorna vara tillstädes för att annotera de qvittenser, som af Kronofogdarne för då inllutne medel utfärdas, hvarefter uppgift derå bör Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande meddelas, på det tillsyn må kunna hafvas, att medlen i föreskrifven ordning och tid af uppbördsmännen levereras; äfvensom Häradsskrifvarne skola, dels efter granskning af Uppbördsboken, uti hvilken, och icke på några bilängder, det vid stadgadt ansvar åligger Kronofogden att inflytande utskylder anteckna, dels på grund af föreskrifne, fastän sällan iakttagne, mänadsliqvider emellan Kronofogdarne och Länsmännen för den uppbörd, de sednare besörja, månatligen uppgifva den sålunda till deras kännedom komna uppbörd, som efter stämmorna influtit.
Vid Summariska Redovisningens afgifvande skola Kronofogdarne med i sockenstämmor bestyrkte restlängder verificera beloppet af utestående kronoutskylder, hvarjemte för hvad, som finnes på panters försäljning beroende, behörige pantlistor böra företes.
Då Comiterade redan i det föregående, i sammanhang med frågan om utskyldernes debitering, yttrat sig öfver det för vinnande af controll i sådant afseende framstälda förslag att för Fögderi-uppbörden använda stämplade qvittensblanketter, hvarigenom behofvet af Häradsskrifvarnes annotation af Kronofogdarnes qvittenser skulle upphöra, samt Comiterade detta förslag biträdt, erfordras nu endast att utlåta sig angående de föreskrifter i öfrigt, rörande uppbördscontrollerne, som deraf må föranledas.
Om, på sätt Comiterade föreslagit, tvänne uppbördsstämmor komma att hållas på Landet och således serskilda qvittensblanketter måste utfärdas å hvad vid hvardera af dem skall erläggas, bör ock till undvikande deraf, att Kronofogden skulle kunna före leverering af uppbörden vid första stämman uppbära sådana medel, som vid den sednare borde liqvideras, den föreskrift meddelas, att blanketterne för de af - 174 gifter, som vid andra uppbördsstämman skola erläggas, icke till Kronofogden öfverlennäs förr, än denna stämmas hållande ifrågakommer.
I afseende å blanketternes begagnande äro stadganden af nöden, huru förhållas bör, dels då tilläfventyrs icke hela det vid hvarje termin förfallna utskyldsbeloppet på en gång liqvideras, och dels då afkortning för någon del af det debiterade och i qvittensblanketten upptagna beloppet ifrågakommer.
I förra händelsen bör, efter Comiterades åsigt, anteckning om afbetalningen i den skattskyldiges närvaro å blankettens baksida verkställas, och, ehuru den skattskyldiges säkerhet derigenom bör anses betryggad, enär ingen vidare liqvid kan honom affordras utan företeende af den stämplade blanketten, som upplyser om den gjorda afbetalningen, torde derjemte böra föreskrifvas, att, då afbetalning sker, anteckning derom, när den skattskyldige det äskar, jemväl skall å hans debetsedel verkställas.
Om åter afkortningar förekomma, är det lätt för uppbördsmannen att genom tillägg å blanketten utmärka det sålunda skedda afdraget och huru stor del af det å qvittenset upptagna belopp blifvit kontant guldet.
Beträffande sedermera frågan om controll derå, att influtna medel af uppbördsmannen i stadgad ordning levereras, så, enär, i följd af förr omförmälde förändring, Häradsskrifvarne icke vidare blefvo i tillfälle att jemlikt nu gällande stadganden, på grund af annotation vid uppbördsstämma, uppgifva beloppet af influtna medel, bär i sammanhang med ofvanomförmälda förslag blifvit framstuldt, att Häradsskrifvaren borde efter stämmans slut infinna sig hos Kronofogden för att inventera obegagnade blanketter och beloppet deraf lill Konungens Befallningshafvande anmäla.
Detta förslag, som grundats på förutsättningen, att
Häradsskrifvarebefattningarne skulle blifva oförändrade, som hittils, kan likväl, så framt den framställning, Comiterade i sistnämnde afseende gjort, varder bifallen, icke tillämpas.
Om det skulle anses ligga någon synnerlig vigt på beredandet af en noggrann controll å det belopp, som vid sjelfva stämmorna inflyter, kunde den vinnas derigenom, att Kronofogdarne ålades att efter hvarje stämmas slut vid leverering af dervid uppburna medel hos Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande förete de obegagnade blanketterne, men sådant skulle likväl förorsaka dem icke ringa besvär och svårigheter, äfvensom i någon mån hindra restantiernes skyndsamma indrifning.
Berörde controll är dock, efter Comiterades åsigt, icke så magtpåliggande, att dylika olägenheter dervid i allmänhet böra äfventyras, helst ifrån stämmornas slut och tilldess, på sätt Comiterade här efteråt föreslå, redovisning för medlen bör alläggas, tiden blifver så kort, att det svårligen torde behöfva befaras, att uppbördsmännen derunder åsamka sig balans, så vida controllerne vid sistnämnde tidpunkt äro fullt säkra, hvarpå Comiterade anse största vigten ligga.
Derförutan kan det icke undgå Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes uppmärksamhet, derest inom något Fögderi efter uppbördsstäm - 175 mans slut mindre andel, än vanligt af hvad dervid bordt inflyta, varder levererad, och för sådana fall borde det på Eders Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande ankomma att antingen anbefalla Kronofogden att förete de obegagnade qvittenserne, eller till förhållandets utredande vidtaga de andra åtgärder, som kunna finnas af behofvet påkallade.
För öfrigt saknas ej heller utväg alt på annat sätt erhålla controll å den vid hvarje stämma influtne uppbörd, förmedelst de förteckningar å böter för underlåten betalning, som efter stämmans slut skola uppgöras och hvilka, då böterne numera äro beroende af utskyldsbeloppet, måste för stadgad gransknings verkställande upptaga det sednare.
Det skulle således lämpligen kunna stadgas, att ett exemplar af dessa förteckningar bör genast efter stämmans slut genom uppbördsmannens försorg aflemnas till vederbörande Kyrkoherde för att i sockenstämma uppläsas samt derefter, försedt med anteckning, huruvida någon anmärkning deremot blifvit gjord, återställas för att till Eders Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande insändas; vid hvilket förhållande och med nyssomförmälde rättighet till serskild undersökning, då omständigheterne kunde dertill föranleda, Comiterade tro all erforderlig säkerhet blifva vunnen.
Derest, på sätt Comiterade föreslagit, en del af utskylderne komme att erläggas höstetiden, mäste, om det åsyftade ändamålet fullkomligen skall vinnas, deraf följa, att hvad, som icke vid stämman liqvideras, bör, så fort ske kan, indrifvas; Och synes det i sådant afseende med skäl kunna stadgas, att detta bör vara verkstäldt och medlen levererade inom calenderårets utgång samt handräckningsåtgärder, der de ifrågakomma, hos Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande äfven dessförinan sökte.
Hvad beträffar uppbörden i Städerne, så blifver det, enligt hvad Comiterade här efteråt hemställa, lätt att omedelbart efter nämnde tid afgifva års-redogörelsen och serskilda föreskrifter rörande resternes verificerande således icke erforderlige.
Men, då deremot förhållandet blifver olika på Landet, der äfven sednare uppbördsstämman bör vara hållen, inan redogörelsen aflemnas, synes det vara angeläget vidtaga sådan controll, att förr, än sistnämnde stämma företages, höstuppbörden derstädes blifvit behörigen redovisad.
Af detta skäl tro derföre Comiterade det vara af nöden, att Kronofogdarne vid slutet af December månad hvarje år upprätta och aflemna förslag, utvisande förhållandet med de afgifter, som å första stämman skolat erläggas, samt till controll derå jemväl ej mindre Uppbördsboken, än förteckning å då varande restantier, verificerad med qvittensblanketterne för de oliqviderade posterne, hvilka, efter skedd jemförelse med förteckningen, uppbördsmannen återstäldes.
Vid tiden för den sednare uppbördsstämman skulle derefter Uppbördsboken åter aflemnas till Kronofogden tillika med qvittensblanketterne å de utskylder, som vid denna stämma borde erläggas. 176
I fråga om uppbördsställningens verificerande vid redogörelseterminen förekommer, att, enligt hvad i det föregående blifvit anmärkt, någon verklig och tillfyllestgörande säkerhet icke kan vinnas genom de nu påbjudne restlängderne, enär de måste upprättas och bestyrkas långt före den tid, vid hvilken de skola såsom verification begagnas och då förhållanderne kunna vara betydligt förändrade, hvadan ock erfarenheten bekräftat, att det sålunda lyckats att lagligen bestyrka rester till högre belopp, än i verkligheten förefunnits.
Efter införandet af qvittensblanketter komme deremot deras innehafvande att utgöra det säkraste beviset, att beloppet vore oguldet; och Comiterade anse derföre, att, om det varder stadgadt, att förteckningar å restantierne skola uppgöras vid den tid, då redovisning för uppbördsställningen aflägges, samt då bestyrkas med blanketterne för deri upptagne poster, hvarefter de sednare borde redogöraren återställas och de förra, eller restantieförteckningarne, till vinnande af ökad conlroll, af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande öfversändas till presterskapet för att i sockenstämmor uppläsas till utrönande, huruvida någon anmärkning deremot förekomme, så skulle på detta sätt all säkerhet vinnas, att redan liqviderade poster icke kunde såsom rester uppföras.
Till beredande af ytterligare controll å uppbördsmännen har af ålder varit stadgadt, bland annat genom Landshöfdingelnstruktionen af år 1734, 25 g., att restransakningar böra af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande anställas, då omständigheterne det påkalla, och skola sådana, enligt KammarCollegii Cirkulärbref den 2 April 1794, ofelbart företagas, så snart restantierne i något Fögderi uppgå till Femhundrade Riksdaler.
Då denna sednare föreskrift meddelades, egde likväl alla varor vida mindre nominelt värde, än nu för tiden, hvadan berörde summa motsvarade betydligt högre skatter, än under närvarande förhållanden; och, om samma föreskrift, emot hvad i sednare tid iakttagits, skulle efter ordalydelsen tillämpas, blefve deraf följden, att restransakningar nästan årligen kommo att anställas.
Dylika förrättningar, som både för Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, vederbörande tjenstemän och de skatlskyldige medföra mycket besvär och tidspillan, uppfylla likväl sällan det åsyftade ändamålet, enär det icke kan påräknas, att samtlige skattskyldige tillstädeskomma och således fullständiga upplysningar derigenom ej vinnas.
På grund häraf, och då genom de af Comiterade föreslagne åtgärder i allmänhet bör erhållas erforderlig och tillförlitlig controll derå, alt utskylder icke obehörigen lill rest föras, anse Comiterade det hvarken vara af verkligt behof påkalladt eller lämpligt, att bestämd föreskrift bibehålles om restransakningars företagande, när restantierne uppgå till något visst belopp, utan synes det böra vara till Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes pröfning öfveriemnadt att vidtaga sådan åtgärd, då serskilda omständigheter dertill kunna föranleda.
Denna förändring kan 177 dessutom icke vara förenad med någon våda för Staten, enär underlåtenhet af berörde åtgärd i de fall, då den vore af behof påkallad, naturligtvis komme att till laga ansvar föranleda.
1 afseende å indrifning af utskvlder och böter påförde per- 5i-J- ,0m f«l's"diadt ° it* -ii i stadgande angående at söner, som bortllyltat llran skattskrilnmgsstallet, ulan alt om de- gärder i afseende a bot tras vistelseort upplysning kunnat erhållas, finnes för närvarande, flyttade personers krogenom Kongl. Brefvet den 14 November 1811 och Kammar- afrifning' 01' Collegii derpå grundade Kungörelse den 13 Januari 1812 jemte llere sedermera meddelte beslut, stadgadt, att dylike personer böra öfver hela Riket efterlysas och afskrifning af deras utskylder icke förordnas förr, än natt och år förflutit, utan att någon underrättelse om den restskyldige vunnits.
Då dessa efterlysningar i de flesta läll komma att afse personer, tillhörande arbetsklassen och å hvilka uppmärksamheten föga fästas, är det lätt funnet, hvad äfven erfarenheten bekräftat, att ganska sällan något vinnes med dylika åtgärder, hvilka likväl förorsaka betydligt besvär.
Om Comiterades förslag, angående de personella utskyldernes uppbärande höstetiden, varder gilladt, torde för öfrigt de fall, för hvilka berörde stadgande är meddeladt, mera sällan förekomma.
Af dessa skäl anse
Comiterade berörde stadganden lämpligen kunna och böra upphäfvas samt afskrifning således få ega rum, så snart det blifvit utredt och styrkt, alt den restskyldige afflyttat orten, utan att uttaga pass eller prestbevis, samt ett år förflutit, utan att någon upplysning om det ställe, dit den bortflyttade sig begifvit, kunnat erhållas. 1 sammanhang härmed hafva Comiterade fästat uppmärksamhet derå, att, enligt stadgandet i 5 §.
12 mom. af den för Eders Kongl.
Maj:ts och Rikets KammarRätt nu gällande Instruktion, Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes Resolutioner om afskrifning af bortflyttade personers kronoutskylder och böter böra KammarRättens pröfning underställas och således icke utan detta Embetsverks gillande till verkställighet bringas.
Då emedlertid Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ega att, utan dylik underställning, besluta om afkortning för fattigdom, synes det icke vara med större äfventyr förenadt, om på enahanda sätt finge tillgå i frågor om afskrifning, föranledd af förstnämnde skäl, emedan båda fallen, ehuru förekommande under olika benämningar, hufvudsakligen äro af lika beskaffenhet, eller afförande ur räkenskaperna af påförde medel, som icke kunnat indrifvas, samt det således endast ankommer på behörig tillsyn och pröfning, huruvida hvad, Författningarne stadga till bevarande af Statens rätt, blifvit vederbörligen iakttaget.
I ena som andra fallet synes derföre nödig controll derå, att intet blifvit försummadt, kunna vid räkenskapernes granskning handhafvas.
Genom en sådan förändring skulle likväl både (Bil. lill K. II.
SI. år t84y.) 23 178 för Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande och KammarRätten mycket besvär besparas; och Comiterade anse sig derföre böra i underdånighet tillstyrka, det Eders Kongl. Maj:t
Nådigst måtte härom förordna. ll:o.
Angående Redogörelsen. 55. l Nu gallan- Med Räkenskaperne för Allmänna KronoUppbörden förhålles ende stadganden. ligt nu gällande stadganden på följande sätt: l:o.
De Redogörare, som med utskyldernes påförande och uppbörd hafva befattning, aflemna: a) Den 1 Maj hvarje år: Summarisk
Redogörelse i tvänne exemplar för nästförflutne årets utskylder, afslutad för det med föregående dag tilländalupne Uppbördsåret, intill hvilken tid alla de medel, som deruti till redovisning förekomma, så framt icke laga hinder möta, skola vara indrifna; Börande de då befintlige restantierne med behörigen styrkte restlängder och pantlistor verificeras.
Ifrån hvad sålunda är stadgadt eger för Stora Kopparbergs