Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Af Herr Hofmarskalken Aminoff, J. F., som anförde det lian ansåge Utskottets beslut, rörande Ledamöternes i Direktionerne öfver Låne-kontoren val oberoende af stånds-indelningen komma att motverka förslagets antagande af Rikets Ständer. Banko-Ut skottets Memorial, N:o 66. 39 Häruti hafva v. Talman A. W. Svartling samt Riksdags-fullmäktige Olaus Eriksson från Götheborgs och Bohus län och Ola Svensson från Malmöhus län instämt.
Af Herr Wallenberg, som instämde i sistberörde reservation med tillstyrkande, att Rikets Ständer måtte antaga afdelningens, af Utskottet förkastade, förslag så lydande: ”Morn. 1.
Direktionen öfver livartdera Låne-kontoret består af fem ledamöter, nemligen en inom kontorets distrikt boende, af hvarje Riks-stånd, samt ett Banko-ombud. Mom. 2.
Riks-ståndens Ledamöter, äfvensom Suppleanter för desse Ledamöter, utses af Rikets Ständer, på sätt som vid valen af Fullmäktige i Banken och Riksgälds-kontoret iakttages.
Banko-ombudet i hvardera Direktionen förordnas af Fullmäktige. Mom. 3.
I haus frånvaro föres ordet af den honom efter Stånds-ordningen närmaste Direktören.
I händelse antingen någon af de genom Ridderskapet och Adeln, Preste- och Borgare-Stånden, hvar för sig, utsedde
Direktörer och Suppleanter vid Låne-kontoren, eller Direktören jemte en Suppleant af Bonde-Ståndet, eller ock begge Suppleanterne af sistnämnde Riks-stånd, skulle före nästa Riksdags början med döden afgå, eller sättas ur tillfälle att detta uppdrag bestrida, förhålles på sätt vid Riksdagen år 1829 blifvit förordnadt, så att den Låne-kontors-direktion, der sådan ledighet uppstått, derom gör anmälan hos Fullmäktige, derest den afgångne tillhört Ridderskapet och Adeln, Borgare- eller Preste-Ståndet, samt hos Ståndets Kansli-direktion, om ledigheten yppats bland Bonde-Ståndets utsedde Ledamöter; hvarefter i förstnämnde 2:ne fall förhålles med val till ny Suppleant på sätt § (26) stadgar, samt vid ledigheter bland Preste-eller Bonde-Ståndets Ledamöter, val till ny Suppleant af Ståndets Kansli-direktion verkställas.
Blifver någon Ledamot af Riks-stånden för längre tid än 3:ne veckor hindrad att i Direktionens sammankomster deltaga, inkallas i Direktionen den för honom utsedde Suppleanten, 40 Banko-Utskottets Memorial, N:o 66.
Så väl Fullmäktige i Banken, som Rikets Ständers Revisorer ega att, om anledning dertill förefinnes, anmäla en eller flere af Låne-kontorens
Direktörer att ställas under laga tilltal af Rikets Ständers Justitiae-ombudsman; och afhålle sig den eller de sålunda under tilltal ställde
Direktörer från all befattning vid Låne-kontoret, intill dess målet blifvit, genom laga kraftvunnet utslag, afgjordt.
Bankens ombud i Direktionen ege Fullmäktige, när så lämpligt pröfvas, att från dess befattning återkalla.”
Emot 4:de punkten om anställande af särskild Kassör vid Bankodiskont-verket.
Af Herr Bogeman, J. L.\ ”Ehuru jag deltagit i flera af Utskottet tillstyrkta förändringar i afseende på Banko-diskontens organisation, nödgas jag dock reservera mig i en fråga af särdeles vigt och genomgripande beskaffenhet, hvilken, utan att hafva blifvit ifrågasatt i Koinmitterades förslag, Utskottet tilltrott sig att, med förbigående af den hittills vanliga praxis att deröfver inhemta Banko-styrelsens eller
Diskont-direktionens utlåtande, afgöra.
Utskottet har nemligen föreslagit, att alla liqvider med Diskontverket, hvilka nu verkställas genom insättning i Kassa- och Depositionsafdeltångarne, skola kontant aflemnas till en särskild för detta ändamål föreslagen ny tjensteman eller så kallad Diskont-kassör.
Den hufvudsakligaste fördel, som härmed åsyftas, skulle bestå uti beredandet af lättnad för allmänheten uti dess transaktioner med Diskonten.
För min del anser jag denna fördel icke allenast för ganska oviss, utan till och med helt och hållet förfelad.
Deremot förefaller det mig som denna fördel säkrare skulle vinnas, om det stadgades, att alla liqvider med Banko-diskonten skulle verkställas på enahanda sätt, som med inbetalningar på Kassa-kreditiven redan förfares, nemligen att inbetalningarne verkställas i Kassa-afdelningen, hvars bevis eller attest deröfver, med förbigående af Depositions-afdelningens handläggning, direkte aflemnas i Banko-diskonten.
Genom ett sådant förfarande skulle allmänheten blifva, med bibehållande af nödiga kontroller, beredd enahanda, om icke större, lättnad än som kan vinnas genom Utskottets förslag.
Den mångfaldiga art af göromål, som skulle komma att åligga den nya
Diskont-kassören, gör det för honom omöjligt att kunna betjena allmänheten med den skyndsamhet, som den har skäl att påräkna; ty lätteligen kan man föreställa sig, att 20 a 30 personer på en gång samlas Banko-Utskottets Memorial, N:o 66.
41 * samlas omkring denna nya tjensteman, med anhållan dels om hvarjehanda upplysningar i afseende på omsättningar, vexlar och kreditiv, dels om liqvids förrättande, hvarvid större och mindre penninge-vexlingar kunna ifrågakomma och dels om qvittensers erhållande, med mycket mera dylikt, och det skall då icke kunna betviflas, att icke allt detta skall medföra längre tidsutdrägt, än de fem minuter, som i allmänhet erfordras för erhållandet af ett bevis öfver i Kassa-afdelningen gjord inbetalning.
Då jag således icke kan finna, att det åsyftade ändamålet med Utskottets förslag, en större lättnad för allmänheten, vinnes, kan jag ingalunda med min röst bidraga till borttagandet af de väl genomförda kontroller, som nu ega rum.
Förvånande skulle det ock i sanning förefalla, om Banko-Diskonten blefve den enda publika kassan i Stockholm, som icke begagnade sig af den vackra och säkra Kontroll-inrättning, som finnes att tillgå under dess eget tak.
Ingen enda af hufvudstadens hundradetals allmänna kassor försummar, mig veterligen, att begagna sig af den säkerhet, som är beredd genom tillåtelsen att få liqviderna verkställda genom Bankens försorg.
I allmänhet äro ock de allmänna kassornes Kamererare och Kassörer till och med förbjudna att emottaga kontanta penningar; men dock föreslås nu, att en ny tjenst skall inrättas, hvarmed en dylik kontant uppbörd är förenad och det inom sjelfva Bankens murar, der den lättast kan undvikas.
Vådan af att förena uppbörd och utbetalningar i samma persons hand, har erfarenheten tillräckligen ådagalagt och torde derföre ett sådant förhållande endast behöfva att omnämnas, för alt olämpligheten deraf skall falla hvar och en i ögonen.
Likaledes är det påtagligt, att borttagandet af nu befintliga kontroller skall menligt inverka på Diskontens räkenskaper i allmänhet och förorsaka en osäkerhet i verkets penninge-förhållanden, som under nuvarande omständigheter icke kan ifrågakomma.
Slutligen anser jag de göromål, som, enligt Utskottets förslag, komma att åligga Kassören, vara af så vidt omfattande beskaffenhet, att de svårligen kunna af en person förrättas.
Nästkommande Rikets Ständers skola säkerligen komma i erfarenhet deraf, derest
Utskottets förslag nu lyckas vinna gehör hos de närvarande.
Väl har Utskottet, med förutsättande af Rikets Ständers bifall till inrättande af en kassörs-tjenst i Diskonten, i sitt Betänkande om förändrad organisation af Banko-verket, föreslagit indragning af några tjenster i depositions- och kassa-afdelningarne; men härvid erinras, att mitt förslag till Bih. tili n. St.
Pral. 1853—1854. 6 Sami. 1 Af<i. 29 Baft. 6 42 Banko-Utskottets Memorial, N:o 66. liqviders verkställande med Banko-diskonten, medelst insättning i kassaafdelningen och med uteslutande af genomgåendet af depositions-afdelningen, ingalunda lägger hinder i vägen för de föreslagne indragningarne i sistnämnde afdelning.
Beträffande åter indragningarne i kassa-afdelningen, har Utskottet icke varit säkrare på sin sak, än att det föreslagit, att Understyrelsen må berättigas att förordna särskild kassör och kassa-skrifvare i samma afdelning, då sådant för göromålens gång befinnes erforderligt.
Om man för öfrigt tager i betraktande svårigheten, för att icke säga omöjligheten, alt inom Diskontens nuvarande lokal kunna anordna tillräckligt utrymme för ett obehindradt verkställande af ärendenas gång i det nya skick, som åsyftas, skall man äfven härutinnan finna ett hinder, hvilket Utskotlet icke heller varit betänkt på att undanrödja.
Med full öfvertygelse att den föreslagna förändringen i Diskontens förvaltning, medelst en kassörs anställande derstädes, icke kommer att, på ofvan anförda skäl, medföra någon fördel för allmänheten, men deremot att föranleda borttagandet af nödiga och godkända kontroller samt att förorsaka förökade kostnader, anser jag mig böra söka fästa Riks-Ståndens uppmärksamhet härå.” Emot 13 punkten, om anmanings-brefvens afskaffande: af v.
Talmannen A. W. Svartling.
Emot 19 punkten, mom. 1, i hvad detsamma afser låne-ärendens behandling i den s. k.
Diskonten samt vid Låne-kontoret i Malmö: af Herr Bogeman_, /. L.: ”Då Utskottet tillstyrkt förändringar, hvilka jag anser dels onödiga och dels under nuvarande förhållanden overkställbara, får jag reservera mig i följande 2:ne punkter: l:o Rörande liggetiden af lånehandlingar, hörande till omsättningslå ne-rörelsen.
Då sjelfva naturen af denna låne-gren icke fordrar samma skyndsamhet i behandlingen, som de öfriga lånen, och antalet af Diskontens tjenstemanna-personal ingalunda är beräknad i öfverensstämmelse med en så brådskande behandling af denna den ojemförligt vidsträcktaste lånerörelsen, anser jag det olämpligt alt meddela föreskrifter, som icke kunna, i brist af tillräckligt antal tjenstemän, efterlefvas; och 2:o
I afseende på bestämmelserna af ärendenas behandling i Malmö Låne-kontor, hvarom jemväl sådana föreskrifter äro stadgade, att de icke heller gerna kunna under nuvarande förhållanden verkställas.
Det är nemligen kändt, att 3 af de 4 direktörerna derstädes äro boende utom staden på ett afstånd af ända till 8 mil.
Då Riks-Ståndens sålunda redan fattade beslut likväl måste respekteras, kan jag ej instämma i Utskottets åsigt att lagstifta i strid dermed.” Banko-Utskottets Memorial, N:o 66. 43 Af Herr Wallenberga som tillstyrkte antagande af afdelningens så lydande förslag: ”Morn. 1.
Direktionen — — — handläggning.
På Direktionen ankommer att bestämma dagarne för Direktionens sammanträden i hvarje vecka; dock, hvad Direktionen i Stockholm beträffar, sålunda, att pröfningen af handlingar, som afse diskontering eller lån från fonden för handel och näringar, icke fördröjes utöfver två dagar, samt pröfningen af ansökningar om lån från fonderna till utlåning dels mot hypothek af aktier och publika papper, dels med omsättning, icke utöfver sju dagar, sön- och helgedagar oräknade; egande omsättningsrätt.” Häruti har Herr Friherre
Ter smeden, W. F.j instämt.
Af Riksdags-fullmäktigen Nils Andersson från Christianstads län.
Riksdags-fullmäktige Maur.
Sahlén_, Carl Nilsson och Daniel
Danielsson ville hafva antecknadt, det de varit hindrade att deltaga i Utskottets öfverläggningar till detta Betänkande.
STOCKHOLM, TRYCKT HOS N. MARCUS, 1854. Banlio-Vtskottets Memorial, N:o 67. 1 \:o Clt.
Ant. till Exp.-Utsk. d. 17 Okt. 1854, kl. 2 e. m.
Memorial, med Jörslag lill ändring af föreskrifterne i 2;dra Afdelningen af Banko-Reglementets 4: de Artikel.
Med föranledande af Utskottets, vid sednaste Riksdag, uti Memorial N:ris 73 och 82 gjorda framställningar om behofvet af Diskont-verkens reorganisation, på det att en ändamålsenlig fördelning af så väl göromål, som löne-inkomster, mätte åstadkommas, beslöto Rikets Ständer att åt Raiiko-Fullmäktige uppdraga att låta utarbeta och för BankoUlskottet vid innevarande Riksdag framlägga förslag, dels till reorganisation af BankoDiskont-verket i Slockholm, dervid borde iakttagas att närvarande aflönings- och arfvodes-stat ej varder öfverskriden; dels lill fullständig aflönings- och arfvodes-stat för lånekontoret i Götheborg, vid uppgörande hvaraf skulle tillses, alt, så vida icke, genom förenkling af göromålen, någon besparing uti de från låne-kontoret utgående löner och arfvoden kunde beredas, summan deraf åtminstone ej måtte öfverskridas med mera än som motsvarade de för en kassörs anställande derstädes anslagna 833 R:dr 16 sk. banko årligen, äfvensom att i allönings-staten koinme att intagas sådana till tjenstemännen nu utgående arfvoden, hvilka kunde anses för framtiden erforderliga, så att några ytterligare arfvoden för särskilda tjenstebestyr icke vidare ifrågakomme; dels ock till förändrad reglering af tjenstemanna-personalen och dess lönevilkor vid låne-kontoret i Malmö, under iakttagande dervid, att, sä vidt sig göra läte, nuvarande aflönings- och arfvodesstat på det hela icke blefve öfverskriden.
I följd af detta uppdrag, hafva Fullmäktige till Utskottet öfverlemnat så väl
Direktionens öfver Diskont-verket i Stockholm infordrade yttrande och förslag i fråga om detta verks reorganisation, samt ett af Banko-Sekreteraren, enligt Fullmäktiges förordnanr de, uppgjordl förslag till reglering af tjenstemanna-personalen och dess lönevilkor vid låne-kontoren i Götheborg och Malmö, tillika med deröfver af låne-kontorens direktioner afgifna utlåtanden, som ock Fullmäktiges rörande detta ärende till Utskottet ställda anförande.
Under åberopande af Utskottets, i Memorialet N:o 66 gjorda, förslag till förändring i sättet för diskont-rörelsens bedrifvande, får Utskottet, i fråga om Diskont-verkens tjenstemanna-personal och aflönings-slater, efter pröfning af de inkomna förslagen, afgifva följande yttrande: Bih. till B.
Prut. 1853 & 1854. 6 Sami. 1 Afd. 30 Haft. 1 2 Banko-Utskottets Memorial, N:o 67.
A. ingående Banko-Diskonl-verket i Stockholm.
Banko-Diskont-Direktionen har, i sammanhang med den ifrågaställa förändringen i Direktionens sammansättning, anfört, att, ehuru Direktionen ansåge det icke tillkomma sig att uppgöra förslag till reglering af arfvoden för Direktionens ledamöter, Direktionen likväl ej kunde undgå att fästa uppmärksamhet derå, att de uti mom. 1 punkt.
1 af 96 § i Banko-reglementet upptagna ledamots-arfvoden af endast 250 R:dr B:ko icke motsvarade beloppet ens af en vaktbetjents aflöning; att, vid jemförelse af förhållandet emellan banko och silfver specie den tid, då nämnde arfvode först bestämdes, med nuvarande förhållandet, sig visade, att sagda arfvode, i anseende till myntförsämring, i verkligheten nedsjunkit vida under hvad det från början utgjort, oaktadt under tiden, i anseende till dels låne-rörelsens utsträckning i åtskilliga riktningar, dels ock flerfaldiga i öfrigt, inträdde förändrade förhållanden, direktions-ledamöternes omsorger och verksamhet alltmera ökats och tagits i anspråk ; saint att, ehvad man jemförde omförmälda arfvode med viglen och omfånget af den åt
Direktionen anförtrodda förvaltning och thy åtföljande ansvarighet, eller med den godlgörelse ledamöter i direktionerne öfver andra låne-inrättningar af likartad beskaffenhet, men med mycket inskränktare rörelse, för sin möda åtnjuta, ett sådant missförhållande sig visade, att detsammas afhjelpande vöre af' behof påkalladt; och hafva Fullmäktige, med godkännande af de skäl, Direktionen utvecklat i fråga om otillräckligheten, äfven under närvarande förhållanden, af det arfvode, som är åt hvarje direktions-ledamot anslaget, hos Utskottet hemställt, att dessa arfvoden måtte förhöjas till ett belopp, som i lämplig mån motsvarade vigten och omfånget af den åt
Direktionen anförtrodda förvaltning och dermed förenade ansvarighet.
Då, jemlikt den ordning som af Utskottet blifvit föreslagen lill iakttagande vid allmänhetens låne-förhandlingar med Banko-Diskont-verket, det skulle åligga
Direktionen att, för pröfning af ingifna låne-handlingar, sammanträda så ofta att en dylik pröfning icke må utöfver 2:ne dagar fördröjas, samt Direktionens göromål derigenom komma att i väsendtlig mån ökas, har Utskottet ansett en sä trägen tjenstgöring icke rimligen kunna fordras, utan att en deremot, åtminstone i någon mån, svarande vedergällning bestämmes.
På grund häraf, och som lägre belopp, än 500 R:dr B:ko, icke lärer kunna i berörde hänseende föreslås, samt någon förstärkning i ledamöternes antal, för behandling af Handels-diskont-ärender, icke vidare torde ifrågakomma; hemställer Utskottet, att i blifvande Banko-Reglemente må, i stället för 1 mom. af 96 § i det nu gällande, intagas följande stadgande: l:o.
Moni t.
Banko-Diskont-direktionens ledamöter, utom Kommissarierne, uppbära hvardera i år-' ligt arfvode 500 R:dr B:ko.
Bankens tvänne Kommissarier, som äro i Banko-Diskonten tjenstgörande, åtnjuta på Diskontens stat deras lön, efter den ålder de inom kommissarie-graden innehafva.
Jemf. § 96.
Banko-Diskonl-Direktionens ledamöter, utom Kommissarierne, uppbära hvardera i årligt arfvode 250 R:drB:ko.
Bankens 2:ne Kommissarier, som innehafva.
Något arfvode eger deremot ej rum för de ledamöter, hvarmed BankoDiskont-Direktionen förslärkes i frågor, rörande Handels- och Närings - Banko-Utskottets Memorial, N:o 67.
Vid upprättande aF förslaget till reglering af tjenstemanna-personalen vid BankoDiskont-verket och göromålens fördelning emellan densamma, har Direktionen, utom tillsättandet af en Kassa-kreditiv-kassör, ansett följande förändringar kunna och böra vidtagas, nemligen: att en Bokhållare-syssla till Kontors-skrifvare-tjenst förändras; att till biträde åt Registratorn, hvilken, i anseende till sina, tid efter annan ökade, ansvarsfulla göromål, redan under flera år nödsakats begagna en på enskild bekostnad aflönad medhjelpare, må anställas en Kontors-skrifvare; men deremot det arfvode, som nu utgår i och för låne-kontorens registratur, besparas, samt att, så vida den föreslagna inskränkningen i afseende på aviseringen till låne-konloren, rörande de från allmänna'
Diskonten utgifna lån, godkännes, nuvarande 2:ne Advis-skrifvare-tjenster må indragas.
Hvad angår Banko-Diskont-verkets kansli, har
Direktionen visserligen funnit det ofelbart skola leda ej mindre till önskvärd enhet i de Ombudsmännen tillhörande ärenders behandling, än äfven till underlättande af göromålen på det hela inom kansliet, derest nuvarande tvänne Ombudsmans-expeditioner sammansloges till en enda, så att kansliet utgjordes afen Ombudsman, hvilken innehade chefsskapet samt egde sig till biträde antingen trenne Kanslister, eller ock en vice Ombudsman jemte tvänne Kanslister; men enär en så beskaffad reglering ej kunde vidtagas förr än, vid inträffande ledighet, fråga uppstode om tillsättning af någondera Omhudsmans-platsen, har Direktionen ansett nuvarande reglering af tjenstemanna-personalen inom kansliet böra lills vidare bibehållas; hemställande dock
Direktionen att, så vida förenämnde åsigt gillas, Direktionen, i händelse af någondera Ombudsmannens afgång, må ega att, för befattningens bestridande, vidtaga sådan åtgärd, att ofvan uppgifna förändrade organisation af kansliet framdeles må kunna till verkställighet bringas.
Under förutsättning att de så kallade anmanings-brefven, hvilkas kringbärande till de låntagare, som vore inom hufvudstaden boende, gifvit verkets vaktbetjening ej ringa sysselsättning, icke vidare komma att utfärdas, har direktionen föreslagit indragning af en vaktbetjent.
Såsom grund för beräkningen af disponibla tillgångarne för den afsedda löneregleringen, har Banko-Diskont-direktionen framlagt nedanstående, på 1851 års räkenskaper grundade, uppgift å de löner och arfvoden, som till
Diskont-verkets tjenstemän och vaktbetjente nämnde år utgått: 4 Banko-Utskottets Memorial, N:o 67.
Arfvode Särskilda arfvoden Lön. på Stat.’ för Vexel- Diskon- tering. för K reel i ti v- pÖrelscn.
Kontoret:
Kamereraren 1 Bokhållare 1 d:o ' . . 1 d:0 3 d:o hvardera lön R:dr 700: — Arfvode på stat . » 100: — Yexel-disk.-arfvode » 66: 32.
1,000 700 700 700 2,100 — 200 483 250 140 300 16 266 66 66 66 200 32 32 32 32 600 100 — 2,066 1,250 1,116 906 2,600 32 32 32 1 d:o tillförordnad Registratorn 1 för Låne-kontorcns Registratur . . . ? för Advislistors utskrifning hvardera å 240 R:dr . . .
Särskildt arfvode för upprättande af li- stor öfver
Diskont-verkets gäldenärer, fördelade på län, näringar och yrken Sgr 11,113: 16. 700 — 800 360 480 — 66 32 600 100 — 600 1,666 360 480 66 32 32 Kansliet: l:ste Ombudsmannen 2:dre d:o ....... 1 Kanslist 1 d:o Sgr 2,300: — 800 600 450 400 50 800 650 450 400 — Vak tbetjetling: 6 Vaktmästare, hvardera Lön ... . R:dr 300: — Arfvode på Stat » 20: — 1,800 120 1,920 Summa B:ko R:dr 9,950 — 3,133 16 733 16 1,450 — 15,333|16
På grund af denna utredning, och då det ålegat Direktionen tillse, att nuvarande Aflöning*- och Arfvodes-stat för Banko-Diskont-verkets Tjenstemän och Vaktbetjening icke måtte öfverskridas, har
Direktionen ansett sig ieke kunna, för regleringen af deras lönevilkor, påräkna högre sammanlagdt belopp, än i jemn summa 15,300 R:dr Banko, hvaraf, enligt
Direktionens förslag, de i Kontoret anställde Tjenstemän, till Banko-Vtskottels Memorial, N:o 67- 5 hvilka, för det närvarande, i löner och arfvoden utgå 11,113 R:dr 16 sk., skulle för (ramtiden åtnjuta endast 10,900 R:dr, sålunda att deraf ansloges till:
Kamereraren 1,500 300 1,800 Kassa-kreditiv-Kassören 1,000 200 1,200 2:ne Bokhållare, hvardera Lön 1,000: — Arfvode 200: — 2,000 400 2,400 3:ne d:o hvardera
Lön 1,000 3,000 3,000 Registratorn 1,000 500 1,500 2:ne Kontorsskrifvare, hvardera Lön 500 1,000 1,000 Sgr 10,900: — samt Vaklbeljeningcn, till hvilken utgått 1,920 R:dr, ef- ter indragning af en Vaktmästare, men förhöjning af 40 R:dr i arfvodet för hvardera af de öfrige fem, skulle erhålla tillsammans 1,500 300 1,800 hvarigenom således å nu befintliga anslag till löner och arfvoden åt Kontorets Tjenstemän och Vaktbetjeningen uppkomme en besparing af tillhopa 333 R:dr 16 sk.
Banko; och har Direktionen funnit sig böra af detta belopp, hvad Kansliet beträffar, tillstyrka förhöjning i löne-inkomsterne af 150 R:dr för den hos l:ste Om- budsmannen anställde Kanslist, hvilken, med afseende å den synnerligen trägna och ansträngande tjenstgöring honom åligger, sålunda skulle erhålla samt, med bibehållande af nuvarande lönen för den hos 2:dre Ombudsmannen anställde Kanslist 500 100 600 400 400 utaf den återstående besparingen föreslagit löneförhöjning af 100 R:dr för l:ste Ombudsmannen och 50 R:dr för 2:dre Ombudsmannen, hvadan lönerne skulle blifva för Uste Ombudsmannen 900 900 2:dre Ombudsmannen 700 — — 700 — Summa 13,500 1,800 — 15,300 — Härvid har Direktionen likväl förklarat, det Direktionen ansett sig pligtig fästa uppmärksamhet derå, att de sålunda för Ombudsmännen tillstyrkta löner icke tåla någon jemförelse med hvad deras vederlikar i andra verk åtnjuta, eller slå i ringaste förhållande till Ombudsmännens högst maktpåliggande befattningar och desamma åtföljande trägna och ansvarsfulla göromål, hvilka, alltifrån Ranko-Diskont-verkets inrättande, i mån af lånerörelsens utvidgning, betydligen ökats, utan att, under tiden, desse tjenstemän, i likhet med de uti Kontoret anställde, erhållit någon tillökning uti de för dem bestämda löner af endast 800 R:dr för l:sle Ombudsmannen och 600 R:dr för 2:dre Ombudsmannen, hvilka löner tvärtom, ehuru till siffran oförändrade, likväl, i anseende lill förändradt myntvärde, i verkligheten nedsjunkit under hvad de först utgjorde.
Vid detta ärendes behandling hos Fullmäktige, hafva de icke funnit något att erinra emot det af Banko-Diskont-Direktionen uppgjorda Förslag, utan hemställt, ätt detsamma måtte af Utskottet gillas, med Banko-Diskont-Direktionen förbehållen rättighet dels att i afseende å den af Direktionen i sammanhang dermed uppgifna fördelning 6 Banko-Utskottets Memorial, N:o 67. af göromålen mellan de i Kontoret anställde tjenstemän framdeles få verkställa de rättelser och förändringar, sorn kunna finnas vara af omständigheterna påkallade; dels ock att, vid någondera Ombudsmannens afgång, kunna vidtaga den ändring beträffande organisationen af Diskont-verkets Kansli, hvarom Direktionen gjort framställning.
Beträffande nu först beräkningen af disponibla tillgångar, har Utskottet skolat anmärka, att från det af Banko-Diskont-direktionen utförda sammanlagda beloppet 15,333: 16. — bör afräknas det arfvode af 140: — — som, efter den år 1840 beslutade förändring i lönevilkoren för Bokhållarne vid Banko-Diskont-verket, varit å Indragnings-stat upptaget och med innehafvarens år 1852 inträffade afgång är vordet för Diskontverket besparadt.
Till återstoden, utgörande B:dr 15,193: 16. — har Utskottet deremot ansett böra hänföras: l:o.