Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Förvaltningsärenderne i sin jemna gång blifvit uppehållna genom de Domstolsformer, Collegierne efter hand antagit, men som med naturen af förvaltande verk icke synas förenliga ; och den andra , att
Lagskipningen till den grad blifvit splittrad och fördelad emellan Ordinarieoch Collegii .
Domstolar , att en rättsökande mången gång måste med kostnad och besvär uppsöka rättsstället för pröfningen af en vigtig angelägenhet.
Gränsen emellan Förvaltningsverkens och Domaremagtens befattningar , skulle troligen , utan stridighet i åsigter, snart vara bestämd , derest man, utan undantag, kunde följa den otvifvelaktigt rigtiga grundsats: att afgöra»- det af de mål, får hvilka Lag dr gifven , mm hvarom tvist uppstår, tillhör Domar ernant en.
Men då häremot i betraktande kommer , att bland Administrationens hufvudsakliga åligganden i Sverige är , att låta uppbära de Statsbördor, Nationen sig åtagit och förvalta dem till dermed beräknade ändamål; att dessa bördor, som användas, både af Krigs- och Civilförvaltningen , från ä!dsta tider bestått i personligt arbete och natural-prestationer, hvilka ännu till betydelig del utgå ; att största delen af dessa skyldigheter utgöres af jorden efter olika grunder och fördelningar; och att
Staten dessutom eger en betydlig del af Rikets jord , sorn till vissa allmänna behof blifvit upplåten: så måste härigenom uppkomma åtskilliga sådana rättsförhållanden, ej mindre emelian enskilda och Staten , än enskilda sinsemellan , att de på en gång kunna anses för både administrativa och juridiska.
Hufvudsakligen härifrån härleder sig, som Utskottet tror, de olika åsigter, hvilka i denna vigtiga fråga blifvit framställde , och hvilka visserligen till större delen snart kunde förenas genom den oeconomiska Lagstiftningens förenkling.
Då likväl en sådan förutsättning icke får ligga till grund för det förslag
Utskottet bör afgifva ; så har Utskottet, på samma sätt Committerade synes hafva förfarit , måst inskränka sig derhän , att , utan strängt iakttagande af ofvanantydde grundsats , granska hvilka rättsfrågor må kunna, utan något skadligt inflytande på Statsförvalt - 2 6 ningens jemna gång, och för att bereda möjligheten af föi valtningsärendernes skyndsamma och ändamålsenliga behandling , när som hsldst, till Domstolarne öfveiflyttas.
Urskottet har na nämnt den hufvudsakligaste betänklighet, som, efter dess tanka, Vid denna afsöndring kunde komma i fråga.
I afseende derpå har väl den farhåga också varit framställd, att
Konungens grundlägsénliga magt derigenom skulle minskas ; men denna framställning synes mindre rigtig , så vida det antages , att Regeringsmagten egentligen icke består i skyldigheten , att tillämpa lagar och författningar till enskildas tvi • ster , utan i rättigheten , att dem antingen allena eller gemensamt med Riksens Ständer stifta , och att öfve‘r deras efterlefnad , genom vederbörande Ämbetsmän, hålla tillsyn , hvilka rättigheter Konungen behåller , ändock att rättsfrågors behandling till
Domstolarne öfverflyttas ; hvarföre , och då Kongl. Maj:t i Dess Nådiga skrifvelse den 21 Maji 1819 förklarat, att sammanbi andningen åf de Administrativa myndigheternes och Domaremagtens be fattningar vore det väsendtligaste hindret för ernåendet af det ändamål , hvarpå Kongl.
Maj:ts omsorg under utöfningen af Dess Konungsliga kall förnämligast varit rigtad , att nemligen de allmänna ärender , som tillkomma den egentliga styrelsen eli r de Administrativa myndigheterne, må med kraft och verksamhet kunna skötas och enskild rätt och säkerhet noggrann! vårdas, genom
Lagarnas o -
Utskottet , som ur sådane synpuncter behandlat detta vigtiga ämne har noga gran skat det Betänkande, som Lag-Committéen , jemte de af Kongl. Maj;t, dels för Styrelseverkens reglering och dels för de oeconomiska författningarnas öfverseende förordnade Committerade i denna fråga afgifvit, och hufvudsakligen gillat de af Committerade i dessa afseenden framställda meningar och för slag; med några få undantag, föranledda af deremot gjorda anmärkningar , som innefattas uti de från Organisations-Coromittéens pluralitet afvikande 2:ne särskildta förslag, hvaruti hufvudsakligen yrkas, att af de ärender Committéerne till allmänna Domstolars .behandling öfverlemnat, åtskilliga vore af den beskaffenhet
,-stt de borde vid särskilda ^sakkunniga) Domstolar af göras , andra åter sådane , att de icke kunde utan olämpa och skada för det Allmänna från Förvaltningsverken skiljas.
Dessa mål äro uppgifne att vara följande :
Under i;sta titeln:
Tvister emellan Kronan , eller Allmänna Stater eller inrättningar ä ena sidan och enskilde å den andra , såsom 1:0
Om uppfyllande eiler rätta tydningen af de mellan Kronan och enskilde ingångne Contracter om leveranser tili allmänna behof. 2:0 Om Jura Patronatus i Skäne, Halland och Blekinge. 28 3;o Om skyldighet, att erlägga viss afgift af egendom vid utflyttning ur Riket. 4:0 Örn Kronan förbehållen eller till allmänna Stater eller inrättningar anslagen tionde blifvit rigtigt forslad och levererad elier icke •).
Committéerne hafva under sid. 5, 6 och 7 i deras Betänkande , efter Utskottets öfvertygelse , anfört tillräckligt gällande skäl för de uppräknade målens öfverflyttning till Domstols behandling, så fort de blifva af tvistig beskaffenhet * och får Utskottet, i anledning af de gjorde anmärkningarne , tillägga , att , i fall de i första momentet omtalte frågor , så snart de blifva tvistige, finge handteras af de allmänna Domstolarne , ingen annan följd deraf synes uppkomma , än att Förvaltningsverken sKulle beflita sig, att upprätta så tydliga och bestämda Contracter, att de i allmän-* het vore ex.ecutiva: inträffade åter motsatsotf, så synes icke den ena Contrahenten, möt den andres bestridande, böra få afgöra det, som rätteligen kan vara tvist underkastadt.
Också stadgar 8 2 Momentet i Kongl.
Förordnin gen den 29 April 1777, att, om den, som åtagit sig någon leverans till Kronan, umgås med flärd och bedrägeri, skall han af någon Kronans åklagare stdllas får rätta, böta efter Lag och ersätta ali Kronans skada. *) Sid. igr, Cancelli-Råd. v. Hartmansdorff* 1 häftet. 63 och 93 Friherre Lofvenskjölds Betänkande. 29 Båda frågorne, antingen om anspråket väckes af enskilda emot Kronan, eller af Kronan emot enskilda , synas vara af lika natur , och böra båda , efter Utskottets tanka , af oväldig
Domare behandlas.
Jura Patronatus, hvarom i 2 Mom. är fråga , bestå , såsom bekant är, i rättighet till viss andel i Kronan tillhörig tionde, emot skyldighet, att bygga och underhålla kyrkor, o. s. v.
Tvister derom emellan Kronan och enskilde skulle, enligt 22 §. i Kongl.
Instructionen för Kammar - Collegium den 16 October 1723 , afgöras i Commissionen öfver Reductionsverket, emedan fråga dermed var förenad om Kronans eller kyrkornes revenuer; men om, såsom orden lyda , några qvcestiones juris dervid förekommo, hvilka icke utan ordinarie process kunde afgöras, borde Svea Hof-Rätt dem upptaga och afdöma , på sätt i Kongl. Brefven den 18 Maji 1681 och 23 Junii 1700 var föreskrifvet.
Häraf visar sig , att tvistiga mål om Jura Patronatus förr blifvit ansedde som rättsfrågor; och derföre har Utskottet så mycket mindre kunnat fästa afseende å den häremot gjorde anmärkning.
— Det är i öfrigt ostridigt , att, när fråga uppkommer om ny förläning af slik rättighet, sedan den på ett eller annat sätt upphört , det bl ifver Förvaltningsverkens sak , att derom förordna. *•
Beloppet af den i 3 Momentet omnämde utflyttnings-afgift mäste bestämmas efter upp - gift af den utflyttandes egendom.
Uppstår tvist om uppgiftens rigtighet , synes sådant, med afseende ä deri pröfning af ömsesidig bevisning , sorn dervid måste förutsättas, vara en Domstolsfräga , hvars natur icke förändras, antingen afgiften skall erläggas till Staden , der den utflyttande bott, eller till Kronan, I afseende på de i 4 Morn. uppräknade mål om leverering, af Kronans ränta eller tionde , får U skotet blott nämna , att vid ordentligt handhafvande af Uppbörds'örfattnin garne , hvilka firo tydliga och bestämda , och enligt hvilka den ränteskyldige, när han icke, pa bestämd tid erlägger sin ränta, eller derå icke kan uppvisa behörigt qvitto, ovillkorligen är underkastad utmätning , lärer ramsta vådliga påföljd icke uppstå deraf, att uppkommande tvister rörande sättet för tiondens eller räntans utgörande , såsom då någon anser sig ega skäl 1.11 klagan öfver origtig behandling vid leverering o s. v. blifva vid Domstol afgjorde ; hvarföre ock Utskottet, under sådan förutsättning , Cotnmittéernes förslag i denna del antagit.
Under g:dje titeln:
Tvister enskilda emellan om företräde till vitsa Hemman eller Lägenheter , till hvilka Kronan eller Allmänna Stater , eller inrätt, ningar , hafva ostridig egande-rdtt, men af hvilka nyttjande-rätten är åt enskilde upplåten , nemi. 1:0
Om åborätt å alla Krono- eller publika hemman eller lägenheter af hvad slag de vara må, ehvad de äro Kronan förbehåilne. eller till allmänna behof eller stiftelser anslag - 31 ne, följaktligen äfven pra bättre rätt fil] Krono-Rusthåil eller till Lorshemixinn . så ock om nyttjo-rätt till Kronoskjär , stränder och holmar , som egentligen icke höta till något visst hemman. 2:0
Om förmåns-rätt till Skatteköp, 3:0
Om klyfning af Kronohemman. 4:0
Om fordran emellan af- och tillträdande innehafvare af boställen eiler sodra allmänna lägenheter. y:o Tvister emellan särskilde menighefer, eller personer om företräde tili hygge eller nmhlbtteå allmänningar, eller till begagnande af andre rättigheter eller förmåner å vissa Kronans tillhörigheter 6:0 Tvister emellan Stk'ders innevånare om rättighet till den åt Städerne anslagne jord *).
De ,i första Morn. omnämde åborntts-tvister hafva ‘blott afseende på enskildas stridiga anspråk , att fä begagna den upplåtelse Kronan lemnat af sin egendom.
Genom Kor gl. Förordningen om Allmogens fri- och rättigheter den 21 Ftbruarii 1789, har det blifvit försäkradt alla Aboer å Kronohemman. att så lange de till hus och jord väl och rörsvarligen häfda deras åboende hemman , de och deras barn skola odrefne derå sitta, man efter man, efter den ordning som *) Sid. 71 och 76 P'esid.
Lofvenskjölds Betänkande , sid. räa och följande, Cancelli Kidet Hartmansciorjfs 1 hsifcet. 33 särskildt finnes stadgadt.
— Denna ordning, bestämd i Kongl. Brefven den 26 April 1777 och den 15 Julii 1795, har blifvit vidare förklarad genom Kammar-Collegii Kungörelse den 29 Februarii 1808 5 och det är blott tillämpningen af hv3d sålunda om Arfs- och Successionsrätt å Kronohemman är vordet föreskrifvet, som, efter Committéernes mening, skulle, när tvist derom enskilda emellan uppstår , tillhöra Domaren.
Enligt åtskillige författningar, såsom Städernes förklaring 1682, Beslutet 1683, Adeliga Privilegierne 1723, Kammar-Collegii Bref den 30 Augustii 1780 och den 30 April 1783, har väl Kronan förbehållit sig disposition af sina hemman till åtskilliga behof, såsom till Frelsefordringar och Skatterätts ersättningar, till utbyte mot Frelsehemman och till inrättningar af nya Boställen , af Städer eller Köpingar, af ädlare Verk och Bruk m.m.
Men denna dispositionsrätt lärer nu mera icke komma i fråga eller utöfvas förr, än ingen finnes, som enligt åberopade Kongl. Förordning , den 21 Februarii 1789 j å Kronans hemman kan göra anspråk.
I sådan händelse, eller, då ett Kronans hemman på nämnde sätt blir åboledigt, tillhör det ostridigt Förvaltningsmyndigheterne, att derom förordna ; likasom det på dem måste ankomma , att , enligt gällande författningar, utfärda åbo- eller antagningsbref j att tillse det ingen vanfrejdad person till åbo antages; / att 33 att af* och tillträdes - husesyner ordentligen verkställas; att, innan immission beviljas, borgen ställes för hemmanets lagliga byggnad och häfd, samt att öfrige stadgade skyldigheter uppfyllas; och 6luteligen, att, då tvist om åborätten hos Konungens Befallningshafvande yppas, hvilken tvist till Domstol måste förvisas, hemmanet med interims-åbc blir iörsedt; vid hvilket förhållande, och då Domaremagten, på sådant sätt, icke får minsta befattning med vården och förvaltningen af Kronans egendom, utan blott kommer att afdöma rättstvister, som uppstå i anledning af den utvidgade besittningsrätt 3 Kronan till sina hemman medgifvit, hvilken rättighet otvifvelaktig! är lika helig, som all annan enskild egendom* och, hvad frågor om Kronoskjär, stränder och holmar ängar , förslaget icke har afseende på Kronans ursprungliga dispositions-rätt af såda* na lägenheter, utan på tvister enskilda emellan, om företräde till den nyttjande-rätt
Kronan på ett eller annat sätt kan hafva upplåtit; så har Utskottet velat tillstyrka bifall tili Committéernc-s förslag i denna del, utom hvad tvistiga frågor om Lots hemman angår, hvilka Utskottet anser böra höra till förvaltningsverkens handläggning, emedan upplåtande och bibehållande af åho-rätten derå beror på innehafvarens duglighet till Lots , hvarföre ock sådana hemman, enligt författningarne, icke få till skatte lösas.
Då, enligt förr åberopade Kongl. Förord.
S*rskt Utsk•
Betänk, 3 34 ring den 21 Februarii 1789, Laglig åborätt är grund för skatteköp , sä bör , när tvist om förmånsrätt dertill uppstår, samma auctoritet , som pröfvar tvistiga frågor om åbo-rätt, också dömma öfver dem , som i förstnämnde afseende kunna uppkomma , emedan båda frågorna synas ega nära sammanhang , och den ena af den andra vara beroende ; och blifva derigenom, såsom Committéerne anmärkt, förvaltnings-myndigheterne icke hindrade i deras åliggande , att tillse , det hemman eller lägenheter , som från skatteköp äro undantagne, dertill ej upplåtas; att villkoren för skatteköpet i allt öfrigt uppfyllas j och att utfärda sjelfva skatte-brefvet, ej blott då ingen stridighet yppas , utan äfven sedan Laga kraft vunnen dom om skatteköpet fallit: kunnande, på sådant sätt, någon större omgång , hinder eller kostnad för enskilde parter, eller någon sammanblandning emellan
Domare-magtens och förvaltnings -myndighetemes befattningar, efter hvad Utskottet tror, icke uppkomma.
Har Kronan upplåtit sina hemman till enskildas begagnande, så lärer hon ej mer kunna rubba de vilkor, under hvilka upplåtelsen skett.
— Författningarne om hemmansklyfningar i allmänhet grunda sig dessutom icke på Kronans dispositions-rätt till hemmanen ; utan på den Stats-oeconomiska åsigt, att, å ena sidan, åboerne må vara bärgade och kunna utgöra sina Utskylder, samt åden andra , jordens odling befordras.
Tillämpningen af desse författningar är alldeles enahan - 35 da för Krono-, sorn för Skattehemman, och synas, lika ined åborätts-tvister, böra af domstol behandlas , emedan rättighet till åboskap i många fall beror på möjligheten af hemmanets klyfning , under stadgade villkor.
I afseende på de i 4:de Momentet uppräknade fardags-tvister , har Utskottet funnit, att de likaledes böra anses af juridisk natur, af skäl, dels att sådane tvister, antingen de drifvas emellan Boställs-innehafvarne sjelfve eller emellan dem och sådane Arrendatorer , som af dem sjelfva antagas , kunna lika mycket ega inflytelse på löne-beräkningen, och dels, att vid sådana måls afgörande ingen annan åtgärd erfordras, än att tillämpa hvad Allmänna Lagen om Laga fardag stadgar , hvadan så beskaffade tvister , med undantag af dem , som angå Militie-Boställen , redan nu vid Domstolarne handläggas.
Rörande de i 5 Mom. omnämde tvister, så har det först genom Kongl. Brefvet d. 5 Ja-s nuarii 1685 blifvit stadgadt, att förvaltningsverken skulle upptaga och afdöma alla tvistig* frågor , som kunde uppkomma om rågångar , skogsdelningar eller några andra pretenderande rättigheter uppå och inom Kronans Allmänningar* ett stadgande som föranledt, att Coliegierna nu handlägga mål af denna beskaffenhet; och lärer deras öfverflyttande till Domstols behandling icke kunna lägga minsta hinder i vägen för Administrationen, att vårda eller till nyttiga ändamål använda den Kronans egendom , sorn förut icke blif-» 36 vit till enskilda upplåten , eller som är af sådan beskaffenhet , att den af förvaltningsverken , utan förnärmande af någons lagliga rätt, kan disponeras: på hvilken grund Utskottet också tror , att de emellan Städernes innevånare uppkommande tvistiga frågor om rättighet till den åt Städerne donerade jord , böra till
Domstolarne öfverflyttas.
Under 4 titeln:
Tvister, hvilka väl hemta sin grund frän någon allmän skyldighet, men drifva! blott enskilda emellan, såsom: 1:0
Om fördelning af skyldigheterne , att bygga och underhålla allmänna hus, broar och vägar. 2:0
Om åliggandet att utgöra stadgadt arbets till innehafvarne af Kongsgårdar eller Boställen. 3:0 Om Kronotionde eller ränta, som till vissa Ämbets- och Tjenstemän är anslagen, eller eljest af enskild person innehafves , blifvit rätteligen forslad och levererad, eller icke. 4:0
Om skattekols leverering vid Bergverk. 5:0 Om Presträttigheter *).
De mot Committéerrfes förslag gjorde erinringar hafva icke kunnat förändra Utskottets öfvertygelse om dessa måls juridiska nattur , och om rigtigheten af deras afsöndring.
Alla byggnads- och vägfrågor tillhörde förr , utan undantag
, Domstolarnes handläggning. *) Sid. 63 President.
Löfvenskjölds Betänkande, 184 Cancelli Rådet von Hartmansdorffs. 37 Commitféerne hafva föreslagit , att skyldighetens bestämmande må bibehållas vid administrationen j men att Domaren bör urskilja tvister , som kunna uppstå rörande rigtig fördelning
Det ena är en föregående, det andra en efterföljande åtgärd.
Efter förrättad undersökning bestämmer administrati. nen , em och hvar nytt allmänt hus skall byggas eller väg läggas ; hvilka deruti skola deltaga , och om förmedlade eller oförmedlade hemmantalet dervid skall tjena till grund.
Derpå 6ker fördel, ningen.
Finner sig någon dervid vara lidande , såsom att mera blifvit honom ålagdt, än skäligt varit, eller att han på ett eller annat sätt blifvit förnärmad , så synes lärtipeligast ^ att Domaren urskiljer beskaffenheten af ett slikt påstående, hvarigenom ingen sammanblandning emellan Administrationens och Domaremagtens befattningar uppkommer.
Dagsverken till Kongsgårdar eller Boställen , omnämnda i ardra Momentet, härleda sig ifrån den hjelp, som Skatte-, Krono-och Frelse-Bönder fordom voro piigtige, att göra till Kronans Slott och Fästningar, samt Konungens Säterier.
Denna hjelp är nu förvandlad i Räntedagsverken , hvilka till stor del utgöras in natura , och äro anslagna till vissa Boställen , till indelningshafvare och till några Kongsgårdar.
När dagsverken ej fullgöras, färdén , som dertill eger rätt, genom utmätning hos den ränteskyldige snart ersättning för sin förlust, eller för den lega, han kan hafva utgifvit; men då Räntedagsverken stundom tour - 38 vis efter öfverenskommelse emellan Räntegifvare utgöras, och författningarna i öfrigt innehålla åtskilliga stadganden, rörande sättet för dagsverkens utgörande 3 så kunna sådane tvister, ej mindre emellan Räntegifvare och Räntetagare , än de förre sins emellan uppstå, att ersättnings-skyldighet å ena eller andra sidan deraf blifvir en följd, allt efter bevisning , sorn företes j hvars verkan och beskaffenhet det måtte vara Domarens sak att pröfva ; dock torde för mera tydlighet redactionen af detta Moment kunna sålunda förändras:
Tvister, sä vidt de angå deltagandet uti eller sättet, att utgöra stadgadt arbete till &c. Skyldigheten för Räntegifvare, att till indelningshafvare utgöra den indelta räntan, är lika ovillkorlig, som den att i Kronans Magazin leverera eller med penningar betala den oindelta räntan, hvarföre ock stadgadt är, att Landshöfdingen bör, efter ansökning af indelningshafvaren, låta honom njuta skyndsam handräckning till restantiernes utbekommande.
Detta stadgande blir oförändradt, änskönt de i 3 Momentet omnämnda tvister öfverflyttas till Domstols behandling, emedan de endast hafva afseende på de rättsförhållanden, som emellan räntegifvare och räntetagare kunna uppkomma, angående sättet för levereringen, varornas duglighet o. s. v., tvister, hvilkas juridiska natur synes vara utom all fråga.
Enahanda är också, efter Utskottets tanka , förhållandet med de mål, som äro omnärnde i 4 och 5 Momenterne, af hvilka dei 39 sednare lämpligen sålunda skulle kunna förtydligas:
Tvister, huruvida Presträttigheter blifvit rätteligen utgjorda eller icke.
Under 5 titeln:
Tvister enskilda emellan, hårledande sig från vissa näringar, eller: 1:0
De der höra under Bergs-Collegium, såsom : a) Om uppfinnares och jordegares inbördes rättigheter i afseende på nya anvisningar till metaller och mineralier, eller gamla ödelemnade grufvors upptagande: b) Om rättigheten till grufvor må anses förvarad genom verkstäldt arbete på rätte bergsvis , eller om den bör anses sårad eller förlorad, genom uraktlåtenhet deraf. c) Om Grufvors utmål, d) Om intrång i malmfälten inom andras områden. e) Om förlag vid Bergs- och Brukshandteringen. f) Om vatten-uppdämningar, som kunna komma i fråga , dels vid anläggning af nya bruk eller bergverk till mehn för grannar, vare sig bruksegare eller andra s dels ock vid redan anlagda Verk, andra bruk och bergverk till förfång. 2:0
Mål, som hafva gemenskap med de under Comraerce-Collegium hörande näringar, såsom : a) Tvister emellan Fabriks- eller Slöjdeidkare och deras arbetare , samt emelian sådane närings-idkai? och deras förläggare, 40 om kvad som allena handteringen eller röitelsen angår. b) Tvister med Skeppsrederier om skyldigbet, att ersätta den kostnad , hvilken genom Consulerne blifvit förskjuten till Svenska å utrikes orter varande sjömäns hemförskaffande. 3:0 Mål) som angå Landthushållningen , och hvilka derföre upptagas af Landshöfdi - garne, dels såsom administrerande Ämbetsmän, och dels såsom Domare, nemligen: a) Stridigheter emellan jordegare och åboer om rättighet att göra nya uppodlingar å hemman , som blifvit sålde till Skatte under bruk , med villkor, att åboerne skulle sitta odrifne sä länge de uppfylla sina skyldigheter. b) Frågor om uppdämningar vid anläggningar af Såg- elier Mjölqvarnar, stampar eller andra vattenverk å landet, då de ej höra under bergsmyndigheterne. c) Enskiftesmål.
Nu uppräknade ärenders juridiska natur har icke blifvit bestridd, utan blott deras öfverlemnande till allmänna Domstolarne, af skäl, dels, att för deras afdöinande sakkännedom hos Domstolens Ledamöter nödvändigt skall behöfvas , och dels, att vid frågor om vattenuppdämningar och dylikt, förvaltningsverken skola böra bestämma, hvilketdera verket, 41 eller hvilkendera näringen som skall hafva företrädet *), I förstnämnde afseenden har hufvudsakligen blifvit anmärkt, att Committéerne icke föreslagit de särskilda
Dotnstolarnes upphäfvande i första instantien; att, om förening af lagkunskap och sakkännedom vore nödig i första instantien , sådant likaledes är händelsen i den andra, som skall granska de förras åtgärder i båda afseenden; att således, efter upphäfvande af Collegiernes Domsrätt , i Hof Räfterne borde finnas särskilda Bergsoch Commerce - Assessorer , hvilka, skiljde från näringsförvaltningens handläggning , troligen snart skulle förlora den närmare bekantskapen med yrkenas skick och gång , hvarföre de i Rätten voro behöflige; att en blott förvaltande Ämbetsman , skilfd från författningarnes juridiska tillämpning, förmodligen snart skulle komma att sakna den kännedom af deras anda , som hörde till en fullständig bekantskap med styrelsegrenen; att, till förening af båda delarne och till underhållande af beständig öfverensstämmelse emellan yrkets Lagstiftning och practiska behandling , de administrerande myndigheterne i andra instantien, eller Collegierne , borde just genom författningar nes juridiska tillämpning få erfara huru de verka på yrket och detta åter pä *) Sid. 76 och 82 Prés. Lojvensnjclds
Betänkande 1^2 och följande samt 186 och följande, Cancelli-Råd. v. Hartmansdorff!, 1 häftet. 42 dem , samt dymedelst sättas i stånd , att genomskåda det , såsom ett lefvande helt , och att bäst befrämja dess förkofran, hvilket i synnerhet , i anseende till de varuförädlande naringarne, skall vara nödvändigtj att genom flere