Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Skrifvelse N:o 167. sätt tillfyllest bekräftat dess ändamålsenlighet eller företräde framför våra äldre frihetsstraff; att tidpunkten desto hellre måste anses vara inne alt i lagstiftningen förverkliga grundsatsen, som frihets-slraffel allt mer och mer vunnit och kommer att viuna en utsträckt tillämpning; samt att E. K. M:ts Nådiga förslag synes angifva hvad som hufvudsakligen bör utmärka de särskilda sätten för cellfängelse-straffets användande, och följaktligen tillhör lagstiftningen.
Och som, i betraktande häraf, Rikets Ständer högslberörda Nådiga Proposition bifallit, få, till svar i ämnet, Rikets Ständer sitt härutinnan sålunda fattade beslut hos E. K.
Uppläst och godkändt hos Ridd. oell Adeln den l'< Dec. 18S7.
Prestc-slåndet den Ig — — Borgare-ståndet den 11 — — Bonde-slåndel den 14 — — Rikets S/unders underdånig a Skrijreise, angående d/gärd lill förändr ing af nungs- uc/i Reon o-s k ju Isen s u Igni unde.
(Allm. Besv.- och Ekon.-Ulsk:s. Bel:de N:n 123 ) S. A. K.
Sedan Rikets nu församlade Ständer till E. K. M:t framställ den underdåniga anhållan, alt en Kommitté mätte forordnas all, eller riri uppl v s ingar lian de olika länens i frågan intresserade medlemmar blifvit infordrade, utreda och föreslå huruvida oell på hvad sätt skjulsnings-besväret må kunna från jordbruket skiljas samt denna vigliga angelägenhet för öfrigt i framtiden pä lämpligaste säll ordnas, sa Ilar hos Rikets Ständer jemväl i betraktande kommit, huruledes den vissa hennilä» ålagda Kungs- och Kronoskjutsnings-skvldighelen är eli jordbruket ganska trvckaude onus samt dessutom högst
Exp edit i o ns- Uts holte Is Förslag till undercl.
Skrifvelse N:o 168.
535 alika drabbar särskilda orter; — och sorn det fördenskull är önskvärd!; alt en förändring i nyssberörda prestations utgörande kunde åstadkommas, få, för sådant ändamål, Rikets Ständer bos E. K.
M:t nu i underdånighet anhålla, det E. K.
M:t täcktes i Nåder förordna, att ofvannämnda Kommitté må i sammanhang med öfriga frågor, rörande skjulsningsbesvärel, jemväl taga den om Kungs- och Krono-skjutsens utgörande under öfvervägande.
Slockholm den 14 December 1857. ft:o 1«§.
Upplflst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 12 Dec. 18S7.
Preste-ståndet den 12 — — Borgare ståndet den 12 — — Bonde-ståndet den 14 — — Rikets Stunders underdåniga S/ai/oe/se, angående minskning i ZaediUret för mnnufaklurerncs och fabriliviiies understödjande.
(Banko-litsk:s.
Betiden Niis 37, 14:o, 48 och 57.) S. A. K.
Ingående från den åsigt, all anvisandet på Riks-banken af beslämda lånp- ellrr krediti v-lnrlng all anlilas uteslutande af vissa samhällsklasser, om älven på den lid, då denna bank var den enda allmänna lånf-inrätlning i landel, lill äfvenlyrs lämpligt och för industriens belrämjande nödvändigt, dock, vid numera inträdda förändrade förhållanden icke öfvcreusstämmer med en riklig bank-förvaltning eiler är af behofvet päkalladt och mäste blifva det ännu mindre i samma män, sorn, genom bank-inräPningars bildande och spridande öfver landel, tillfället alt der erhålla läne-bidrag för en hvar underlällas, hafva Rikets Ständer, i ändamål tillika alt af Riks bankens medel bereda erforderliga tillgångar till Filial-bankers förläggande, ansell någon förminskning böra ega ruin i det för inanufaklurernes och fabrikernrs understöd anvisade krediliv-belopp, och hafva derföre i afseende härå fallat följande beslut: 536 E<rpédHions-iltshollels körs/ay till underd.
Skrifvelse N:o 469.
Såsom kreditiv lill m a nufak lurer ries oell fabrikernes understöd iir anvisadt eli belopp af 2,700.000 Riksdaler Riksmynt.
Della kreditiv, som dock under livartdera året 1858.
1859 oell 1860 kommer att förminskas med 150,000 R:dr R:mt, hålles intill nästa Riksdag Konmierse-kollegium tillhanda mot enahanda vilkor, sorn varit stadgade för de hittills i BatikeU< för berörda ändamål anvisade låne-understöd, samt under förbehåll: l:o att Banken för hela det belopp, som å kredilivet kan varda uttaget, eger sä kerhet i Manufaktur-diskontens alla fordringar samt egna behållna tillgångar; 2:o att, i händelse Fullmäktige, med afseende å Bankens ställning, finna sig nödsakade att uppsäga kredilivet eller någon del deraf, Kommerse-kollegium då skall, efter nio månaders förlopp och sedan derom sex veckor förut blifvit tillsagdt, till Banken återbetala hvad som derå är vordet lyftadl; och 3:o att, för de å kredilivet uttagna summor, Banken eger att beräkna tre procent årlig ränta, som, enligt deröfver uppgjorda liqvider, vid hvarje halft års slut till Banken inbetalas, vid äfventyr att, i annat fäll, kredilivet anses uppsagdt.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 12 Dec. 1857.
Preste-slåndet den 12 — — Borgare-ståndet den 12 — — Bonde-ståndet deri 14 — — Rikets Ständers underdåniga Skrif velse, angående återstoden af den för afskedade folkskole-iiirares pensionering i Riksgulds-hontörel ufsätta tillgång.
(Slats-Utsk:s Ull. N:o 151.) S. A. K. Enligt Rikets Ständers vid 1850 och 1851 årens Riksdag fattade beslut har, utaf besparingarne å de under föregångna Riksdagar beviljade anslag för folkundervisningens befrämjande, en summa af 80,000 R:dr banko blifvit i Riksgälds-kötitoret afsatt, lör att bereda Expeditions-Utskottets Förslag till anderd.
Skrifvelse N:o 169.
537 bereda tillgång för afskedade folkskole-lärares pensionerande; och då under mellantiden intill sistförfiulna Riksdag någon del af denna tillgång icke kunnat i stadgad ordning för dermed afsedt ändamål disponeras, medgåfvo Rikets sednast församlade
Ständer att samma medel finge under den tid, nu gällande stats-reglering omfattade, fortfarande hållas E. K.
M:t tillhanda på det att — derest löre innevarande Riksdag sådana åtgärder i ett eller annat Stift blefve vidtagne, till följd hvaraf en fond, genom folkskole-lärares oell församlingars bidrag inom hvarje särskildt
Stift bildades för de förres pensionering samt ställdes under förvaltning af en utål folkskole-lärarne stifts-vis utsedd samt under stifts-stvrelsens öfverinseende och kontroll slående direction, och såvida pä vissa allmänna grunder byggda reglementen för dessa pensions-inrätlningar blefve upprättade samt fastställda — E. K.
M:t då skulle ega att, med beräknande af omförmälda summas billiga fördelning mellan Rikets samtliga Stift, utaf densamma, såsom grund-fond, tilldela hvarje sålunda tillkommen pensions-anstalt ett. proportionerligt bidrag för en gång; hvarjemte Rikets Ständer, för vinnande af det med sagde medels anvisande åsyftade ändamål, medelst underdånig Skrifvelse af deri 19 Juli 1854 anhöllo att, i fall hinder skulle förekomma emot tillämpning af de vid förstnämnda Riksdag fastställda vilkor och förbehåll för ifrågavarande anslags-summas användande, eller om dessa i ett eller annat afseende skulle befinnas mindre ändamålsenliga, E. K. M:t, i sådan händelse, mätte, efter vederbörandes hörande, i Nåder afgifva förslag lill Rikets nu församlade Ständer, med hänsigt lill de förändrade grunder, sorn kunde erfordras för ett framlida ordnande af denna vigtiga angelägenhet samt ett syltesenligt användande af dertill disponibla medel.
Sedan ett nied de af Rikets Ständer uttalade grundsatser öfverensstämmande förslag till allmänna grunder för stiftsvis inrättade pensions-anstalter för folkskolelärare blifvit af utsedde Kommitté rade uppgjordt och af E. K. M:t Nådigst fastställdt samt Domkapitlen, genom Nådigt Circulär-bref al den 23 Februari 1851», erhållit befallning att i ämnet höra såväl församlingarna som folkskole-lärarne och, i händelse deras yttranden dertill föranledde, foga anstalt om vederbörliga Reglementens upprättande samt underställa dessa E. K. M:ls Nådiga pröfning, sä har E. K. M:t, genom Nådig Skrifvelse af den 20 sisllidne Februari, jemte meddelande af hvad
Dom-kapitlen rörande detta ärende underdånigst anmält, tillika läckts gifva Rikets Ständer tillkänna, att E. K.
M:t funnit frågan om inrättande af pensions-anstalter för folkskole-lärare inom Upsala, Skara, Stregnäs, Westerås, Wexiö, Lunds, Götheborgs, Carlstads och Wisby stift, med anledning af de fleste vederbörandes vägran att i sådana anstalter ingå, för det närvarande böra förfalla; att, då blott ett ringa antal af folkskole-lärare inom Calmar stift velat i peosions-inrältningen deltaga och då det der upprättade Reglemente innehölle stadganden, som stöde i strid emot de allmänna grunderna, detta reglemente icke blifvit i Nåder faststäldl; att deremot och med afseende dels ä det större autal skol-distrikter och lärare inom Linköpings och Hernösands stift, som förmält sig vilja i der föreslagna pensions-inrätlningar deltaga, dels ock å hvad dessa Stills Konsistorier anfört rörande sannolikheten af en större framtida utsträckning af pensions-inrätlningarne inom amma stift, E. K. M:t funnit godt att. med ändring i vissa delar, i Nader fastställa derför upprättade Reglementen; samt att, efter det en fördelning af ofvannämnda anslags-summa, med ledniug af Konsistoriernes sisllidne år afgifna berättelser angående folk-undervisningen, blifvit uppgjord, E. K.
M:t utaf demia summa tillagt pensions-inrätlningarne för Linköpings och Hernösands stifts folkskole-lärare de belopp, som motsvarade antalet af hvarldera stillets vederbörligen examinerade folkskole-lärare, vid jemförelse med folkskole-lärarnes antal inom hela Riket, och hvilka belopp utgjorde för Linköpings stift 7,540 R:dr banko och för Hernösands stift 4,500 R:dr samma mynt.
Dessutom bar E. K. M:t, uti högstberörda Nådiga Skrifvelse förklarat, att då de af Konsistorierna i de öfriga stiften afgifna yttranden angående Bill. lill B.
Prat. 1856-1857. 10 Sami. 1 Afd. ' 68 538 Expeditions- Utskottets Förslag till anderd.
Skrifvelse N:o 169. vidtagna åtgärder tor dylika pensions-,-installers tillvägabringande äfven derstädes, föranledde till dét antagande, ali pensions-inrällningar sannolikt skulle kunna bringas till ständ inom flera still, om tillfälle Immades lorsamlingarne alt, eller erbållen kännedom om de för dylika inrättningar inom Linköpings och Hernösands stift fastställda reglementen, taga frågan i ytterligare öfvervägande och del tillika medgåfves, dels att folkskole lärare och församlingar inom två eller flera, till hvarandra närbelägna stift skulle, om de så önskade, få under enahanda vilkor bilda en gemensam pensions-inrällnjng, dels ock att merbemälde lärare finge, derest de så lör godt lunne, ät samma styrelse, som skulle ombesörja förvaltningen af pen sions-in rälln i ogen för dem sjelfva, uppdraga befattningen med vårdandet af en utaf denna inrättning oberoende och med särskildt af E. K.
M:l gilladL reglemente försedd anstalt för pensionerandet af deras enkor och oförsörjda barn, hade E. K.
M:t funnit sig böra löreslä Rikets Ständer, att det utaf ofvannämnda anslags-summa, 80,000 R:dr banko, ännu återstående odisponerade beloppet, utgörande 67,960 R:dr samma mynt, eller 101,940 R:dr riksmynt, mätte äfven under nästinstundande stals-reglerings-period lå i Riksgälds-konloret innestå, för att af E. K. M:l, i öfverensstämmelse med de grunder, E. K, M:t sålunda Nådigst angifvil och för öfrigt på enahanda vilkor, som förut varit stadgade, disponeras till inrättande af pensions-anslaller för folkskole-lärare.
Rikets Ständer hafva tagit denna Nådiga framställning i behörigt öfvervägande; och då genom den af E. K.
M:t föreslagna utsträckning af de pensions-inrällningar, för hvilkas åstadkommande den tillgång, hvarom nu är fråga, blifvit af Rikets Stander anvisad, sådana inrättningar möjligen torde kunna inom flera stift tillvägabringas, och det med denna tillgångs anvisande afsmida ändamål alltså i vidsträcktare män än hittills befrämjas, hafva Rikets Ständer bifallit hvad E. K.
M:t Nådigst föreslagit i afseende å ej mindre E. K.
M:ls fortfarande dispositions-rätt öfver återstoden af ifrågavarande medel, än en utvidgad omfattning al de pensions-anslaller, som kunna komma i åtnjutande af de, enligt hittills gällande fördelnings-grund, för dem belöpande andelar utaf dessa medel. 1 sammanhang härmed hafva Rikets Ständer förordnat att den § i Riksgälds-kontorets reglemente, som handlar om den för folkskole-lärares pensionerande afsalia summa, skall erhålla följande, af Rikets Ständers nu i ämnet fattade beslut föranledda förändrade lydelse : § (motsvarande 159 § i 1854 års reglemente).
1 afseende på disponerandet och användandet af återstoden utaf den summa, 80.000
B:dr banko, sorn uppkommit genom besparingar å de vid förgångna riksdagar beviljade anslag för folkskole-underyisningens befrämjande, och lill följd af Rikets åren 1850 och 1851 församlade Ständers beslut blifvit i Riksgälds-konloret afsatt för beredande af tillgång lill afskedade folkskole-lärares pensionerande, hafva Rikets Ständer medgilVil och beslutat, att denna återstod, utgörande Etthundra ett lusen Niohundra fyratio riksdaler riksmynt, må under den lid, nuvarande riksdags slats-reglering kommer all omfatta, fortfarande hållas Kongl. M:t tillhanda, på del alt — derest inom de still, hvarest så beskaffade pensions-inrällningar förut icke blifvit l i 11 väga brag
I e, sådana åtgärder före nästa riksdag varda vidtagna, lill följd hvaraf en gemensam fond, genom folkskole-lärarnes och församlingarnas bidrag, inom särskilda eller lill hvarandra närbelägna still bildas för dessa lärares pensionering, och samma fond ställes under förvaltning af en utaf folkskole-lärarne utsedd och under vederbörande slifls-stvrelsers öfverinseende och kontroll stående Direktion, samt derest på vissa allmänna grunder byggda reglementen för sagde inrättningar varda upprättade och i Nåder fastställda — Kongl. M:l då må ega all, med beräknande af omlörmälda, ännu återstående anslags-summas billiga fördelning mellan alla de stift, sorn för närvarande sakna sådana inrättningar, utaf denna summa, såsom grundfond, tilldela hvarje hädanefter tillkommen dylik pensions-anstail eli proportionerlig! bi - i Expeditions-Utskottets Förslag lill anderd.
Skrifvelse IV:o 470.
539 drag för en gång: börande della bidrags belopp således af Riksgälds-konloret utbetalas i den ordning och på det sått, Kongl.
Majt föreskrifva!'.
Hvilket alli, lill svar i ämnet, Rikets Ständer få bos E. K.
M:t i underdånighet anmäla; framhärdande Rikets Ständer ole.
Slockholm den 14 December I8f>7.
ItfsO Uppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln den 12 Dec. 1857.
Preste-slåndet den 12 -— — Rorgare-slåndcl den 12 —•
— Bonde-slåndel den 14 —•
— Rikets Ständers underdåniga, Skrifvelse, angående lösen för den ål Korpm alerne vid indelta armeen och Soldater ne vid Södermanlands Regemente anslagna ajläsnings-spanmal.
(Slals-Ulsk:s Ull. N:o 153.) S. A. K.
Uti Nådig Proposition aT den 21 November 1856 har E. K. M:t behagat meddela Rikets Ständer, all, sedan Chefen lör Södermanlands Regemente, med anledning af den genom Kongl, Kungörelsen den 11
Maj 1855 beslutade lörändiing i sältet för utgörande af den åt korporalen och soldater vid nämnde Regemente anslagna Kronoiionde-spatimäl, underdånigst hemställt, ali för de korporalen neli soldater, sorn eli eller annat ar kunde önska alt fa in natura emottaga sin aflönings-spanmål, utgörande lör kotpnralerne fem tunnor och lör snldalerne en lunna hvardera ärligen, sådan måtte på Kronans bekostnad för året uppköpas och deni tillhandahållas, så bade Krigs- och Kanimar-kollegierne, hvilkas underdåniga utlåtande häröfver blifvit infordrad), på anförda skäl, afslvrkt
Nådigt bifall till berörde hemställan, men tillika fiislat E. K.
M:ls höga uppmärksamhet (lerpå, all, om soldalerne vid Södermanlands Regemente och korporalerne vid indelta erméen, bland hvilka sistnämnde alla af samma vapen i förevarande afseende ål - 540 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skri/velse N:o 170. njöte enahanda vilkor, skulle för sitt spanmåls-anslag, i likhet med andra ränte-tagare, uppbära ersättning i penningar efter markegångs-priset för tio år, del vore sannolikt, att denna ersättning sällan eller aldrig komme att stå i motsvarande förhållande till spanmålsprisen för året, enär, såsom exempel hvad särskildt anginge Nyköpings län, för året 1855, skillnaden emellan års- och medel-prisen å en tunna Kronotionde, hälften råg och hälften korn, utgjorde omkring 4j R:dr Banko, hvarmed det förra priset öfverslege det sednare.
Då det likväl för korporaler och soldater vore af yttersta vigt, att den lösen, de erhålla lör sin spanmål, ungefärligen motsvarar sädens värde, *å alt de i ulbvte deremot kunde förskaffa sig antingen spanmål till samma belopp, som de hittills undfått in natura, eller ock andra förnödenheter, hvilka vanligen rättade sitt värde efter spanmå lens, hade Kollegierne i underdånighet hemställt, huruvida icke E. K. M:t skulle i Nåder anse skäligt att soldaterne vid Södermanlands Regemente och korporalerne vid hela indelta arméen berättigades alt af Statsverket utbekomma ersättning för deras hittills in natura erhållna spanmåls-anslag efter hvarje års markegångs-pris, och delta meri tillägg af forsellön, emedan, fastän de saknat uppsägningsrätl, spanmålen dock blifvit till dem atlemnad och således för deras räkning forslats; hvarjemte Kollegierne förmält, alt ett förskott af stals-medel nu och under vissa år torde dertill erfordras, men att stats-verket framdeles under andra år erhoile ersättning härför, emedan under loppet af tio år summan af hvarje års markegångs-pris sammanfölle med summan af medelmarkegångs-prisen för samina tio år, och hvad Stats-verket, dä års-markegången vore högre än medelpriset, komme att förskjuta, skulle ett annat år, då ett motsatt förhållande inträffade, komma att detsamma besparas
Uti del underdåniga utlåtande, som Stals-konloret härefter, på Nådig befallning afgifvit i ämnet, hade delta Embetsverk instämt i Krigs- och Kammar-kollegiernes underdåniga afstvrkan af Nådigt bifall till Regement s-chefens förslag, med förklarande derjemte, all, så framt vid tillämpningen af Kongl.
Kungörelsen den 11 Maj 1855, angående sättet för grund-räntors och Kronotiondes utgörande från och med samma, år, jemväl på den spanmål, som är korporaler och soldater vid indelta arméen anvisad, det skulle kunna förekommas, att icke någon, om än tillfällig, förminskning i denna års-aflöning må uppstå, en sådan förskotts-åtgärd som den Kollegierne för manskapets jemna uppehälle i underdånighet föreslagit, icke torde kunna undvikas.
Och hade Stats-kontoret lör öfrigt, med öfverlemnande af ett sammandrag af alla Länens för år 1855 salta olika markegångs-pris å 1 tunna Kronotionde, hälften råg och hälften korn, samt af Länens på markegångarne för åren 1846 med 1855. grundade medel-markegångs-pris, utvisande att skillnaden 1855 emellan orternas markegångs-pris och del årets medel-markegång utgjorde på det hela per medium 3 R:dr 9 sk. 8-pk- rst. för tunnan sådan Kronotionde, i underdånighet upplyst att för Södermanlands Regementes 1,200 soldater, med 1 tunna spanmål hvardera, samt 48 korporaler med 5 tunnor hvardera, tunnetalet utgjorde 1,440, som, efter afdrag, jemlikt särskille förordnanden, af 2:ne strukna öfvermålskappar på tunnan, med tillsammans 80 tunnor, lemuade en återstod af 1,360 tunnor, för hvilka pris-skillnaden eller nyssnämnda medelvärde belöpte, med tillägg af lorsel-lönen, till omkring 4,807
R:dr 10 sk. 8 rst., äfvensom ali för hela indelta arméens korporals-tunnor, till antalet 5,533, med tillägg af de 1,200 kneekte-tunnorna vid Södermanlands Regemente och efter afdrag af öfvermåls-kapparne, 374 tunnor, tillhopa utgörande 6,359 tunnor, pris-skillnaden, efter enahanda medelvärde beräknad, med tillägg af forsel-lönen, uppginge till omkring 22,477 R:dr banko, så att det ifrågaställa förskottet af Stats-verket, äfven med något års högre markegångs-skilinad, icke torde komma att öfverstiga 30,000 R;dr banko.
Expeditions-lits kottets Förslag till linder d. Skrifvelse N:o 170. 541 Virf öfvervägande af delta ärende hade E. K. M:t, med afseende å de af Kollegierne gjorda anmärkningar emot Regements-chelens förslag, rörande uppköp och forsling af spanmål för Kronans räkning lill de korporaler och soldater, som elt eller annai år kunde önska alt denna sin aflöning in natura utbekomma, ansett detta förslag böra förlalla.
Beträffande åter Kollegiernes framställning derom, att soldaterne vid Södermanlands Regemente och korporalerne vid indelta arméen skulle berättigas att för sitt hittills in natura åtnjutna spanmåls-auslag utbekomma ersättning efter årligt markegångspris och ali Stals-verket skulle förskjuta •skillnaden de år, under hvilka medel-markegångS-prisct understege det för året gällande, men deremot erhåjla öfversköttet då medel-markegången vore högre än det årliga markegångs-priset, så hade E. K.
M:t väl icke ansett
Sig kunna lemna bifall till denna Kollegiernes framställning, enär en sådan åt. nämnde korporaler och soldater för all framtid lemnad rättighet skulle medföra ett väsentligt undantag från de i Kongl.
Maj 1855 gifna allmänna föreskrifter angående sättet för grund-ränlors och Kronoliondes utgörande; men då E. K.
M:t funnit det vara al högsta billighet, påkalladt, att, hvad angår korporalerne, desse löntagare i sin underordnade ställning måtte få tillgodonjuta samma rätt, som blifvit embelsoch tjenstemän bevarad, eller att, då de varit antagne före utfärdandet af Kongl.
Circulär-Brefvet den 12 April 1853, och om de sjelfve sådant önskade, fä för sin tjenstetid uppbära löne-spanmålen efter det årliga markegångs-priset, med tillägg af vanlig forsellön, och detta så mycket hellre, som genom den betydliga skillnaden emellan sednaste årens markegångs-pris och det för samma tid på lio-årig markegång grundade medelpris i annat fall komme alt, åtminstone för tillfället, tillskyndas de ifrågavarande persorierne en förlust, hvilken blelve för dpm måhända i ännu högre grad än för andra löntagare tryckande, hade E. K. M:l, med afseende jemväl å hvad Kollegierne anfört, pröfva! skäligt i JNåder förklara, alt korporalerne vid hela indelta arméen, så vidt de före den 12 April 1853 blifvit antagne eller utnämnde, skola, derest de icke skulle vilja genast underkasta sig att nu och framdeles uppbära sin lönings-spanmål efter årligt medelmarkegångs-pris, vara berättigade ali för dem tilldelad lönings-spanmål, som icke vidare in natura uppbäres, af stals-verket utbekomma ersättning efter års-markegångs-priset i den ort, hvarifrån spanmålen hittills utgått, med tillägg af försel-lön derå.
För verkställigheten häraf hade E. K. M:t, jemte befallning till Stats-kontorel alt, uppå vederbörlig reqvisition, förskjuta de dertill nödiga medlen, för öfrigt i Nåder förordnat: l:o att dessa korporalers spanmåls-ersällning skall beräknas efter markegångspriset i den ort, hvarifrån spanmålen hittills in natura utgått, utan afseende på medel-prisen ; 2:o all, sedan till regementena ingått lösen efter medel-markegången för denna spanmål, vederbörande regements-skrifvare skola ingifva uträkning på skillnaden deremellan .och ortens markegångs-pris till Chefs-embelena, som, då detta sednare öfverst iger den uppburna spanmåls-lösen, böra reqvirera skillnads-beloppet hos Krigs-kollegium, hvarest vid årets slut liqvid uppgöres öfver förhållandet i detta afseende inom hela indelta arméen, hvilken liqvid bör ligga Lill grund för Stals-kontorels anordning å ersätt ning lill Krigs-kollegium; och 3:o alt deremot, om ortens års-markegångs-pris understiger den efter medel markegångs-priset uppburna lösen, vederbörande Chefs-embelen skola till Krigs-kollegium låta inleverera skillnaden, hvarefter Kollegium godlgör Stats-verkel samma belopp uti dess liqvid med Stats-kontorel..
Beträffande derefter den vid Södermanlands Regemente tili knecklen utgående en tunna kronotionde spanmål, så förekomme väl dervid, ali berörda spanmåls-tunna en - 542 Exp editions-Öls k otti' Is Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 170. ligt 1686 års kneckle-kontrakt vore beviljad roten till understöd för knecktens underhåll; men då karlen hittills omedelbarligen oell utan rotens mellankomst fått densamma in natura uppbära, samt manskapet vid.