Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
(U.-A.) H err D. Cron har genom Memorial, som Vallöf!. BorgareStåndet till Utskottet remitterat, andragit, att, oagtadt de för Staden Philipstad utfärdade Nådiga Privilegier hafva det egna från andre StadsPrivilegier afvikande, att antalet af Innevånare som der få bosätta sig är inskränkt till 60 Hushåll, detta lilla Samhälle likväl uppfört ett icke obetydligt Fattighus samt till 4io Stats-Utslottets Fattigvården måst contribuera med omkring 1000 R:dr Banco årligen.
Desse tryckande utgifter, som förut endast egt rum för Personer som egenteligen tillhört Staden oell der gagnat, hafva i sednare tider, i anseende tili stationerande inom Staden af åtskillige TullVerkets Erabets- och Tjenstemän, deraf inora få år någre a fl i d i t och efterlemnat i o
Personer, som för det närvarande belasta Fattigvården, uppstigit till en kostnad, som hotar att bereda innevånarne från närande till lärande medlemmar jemte Stadens totala undergång.
I anledning hvaraf motionären tillika hemställt, dels att i händelse den ökade men i dess tanka öfverflödiga Tullbevakningen i Philipstad skulle finnas nödig, Tullstyrelsen måtte åligga skyldigheten att då antingen dess Tjenstemän och Betjente sjelfve eller vid deras död efterlefvande Enkor och Barn icke förmå försörja sig, draga omsorg om deras bergning, utan att Staden, som erlägger sin andel i LandtTuIls-ersättningen, dermed vidare betungas, samt dels att så väl Philipstad må af TullMedlen tilläggas ersättning för redan ntgifne och vidare erforderlige Medel för underhåll af förenämnde Personer, enligt verifiperad årlig räkning, som äfven öfrige Städer i Riket, der inrikes Tullbevakningen medför lika tunga för FattigGassorne, komma i åtnjutande af enahanda ersättning; i hvilken sistnämnde framställning
I anledning häraf får Utskottet vördsamt anmäla, att som TullSlatcns Embets- och Tjenstemän samt Betjente äfvensom deras Enkor och oförsörjde Barn Betänkanden, N:o 84- 411 undfå Pensioner af de vid Tullverket varande samt med betydliga Statsbidrag försedda Pensionslnrätlningar, och desse Personer alltså, såsom ägande understöd för deras bergning, icke synas böra belasta fattigvården å de ställen der de vistas; bar Utskottet ansett sig sakna skäl att tillstyrka bifall å Herr Crons ifrågavarande Motion. D. 7 Mars 1829.
(U.-A.) Till Utskottet bär Vällofl.
Domstol för handläggning af alla Beslagsmål, var af Tullmedlen för Notarien en viss liten Lön på Stat anslagen, men sedermera, då AccisRätterne försvunno och deras Functioner på RådhusRätterne öfverflyttades, så indrogos Notariernes löner, märkvärdigt nog, vid samma tid, som öfriga TullStatens Tjenstemannalöner förbättrades, och RådhusRätts-Notarierne deremot, som icke äro Statens utan Stadens Tjenstemän och af den förra icke njuter en fyrk i lön, hafva icke dessmindre betungats med detta serskildta Onus, och 4i2 S t a t s - U t s k o 11 e t s dertill att utan lösen bekosta RansakningsProtocoIlernes och Utslagens utskrifning, ett exemplar utom det, som i Rättens minnesböcker mäste qvarligga.
Denna njugghet i smått ar hvarken rättvis, särdeles lönande eller värdig Nationen ; ty de smärre
M:t gjorde underdåniga anhållan om uppliäfvande af AccisRätterne och de dithörande måls upptagande af Städernes PiådstufvuRätter, desse sistnämnde äga att derför åtnjuta Expensmedel och Expeditionslösen; så och enär skälig ersättning för handläggningen af dylika mål synes vara RådhusRätternes Notarier beredd; kan Utskottet icke tillstyrka bifall å Motionärens förberörde hemställan.
N:o 85- Utlåtande, angående Anslag af Jord till ökadt utrymme lör Eskilstuna Stad. (U.-A.) K. M:t har under d. ig November näs lied i t Ar till Utskottet i detta ämne aflåtit nådig Proposition:
(Införd i usta Samlingen under N:o 3a.)
Proposition innehåller, vördsamt tillstyr - Betänkanden, N:is 85 och 86. 413 ka, att den deruti uppgifne mai ken af Eskilstuna KungsLadugårds ägor må till Eskilstuna Stads utvidgande upplåtas i den mohn nu tilltagande Folkmängd inom Staden föranleder behofvet af ett vidsträcktare utrymme; och torde, i händelse denna hemställan bifalles, B. II.
Mct i underd. anmäla det förbehåll vid ifrågavarande JordAnslag, att Jorden successive, i förhållande till dess bebyggande, upplåtes samt det öfriga för K.
Proposition, angående upplåtande af Tvenne Tunneland Jord på Lotten N;o 8 af Eskilstuna KungsLadugårds ägor, till inrättande af en ny begrafningsplats för Eskilstuna Stads- oell Landt-Församlingar.
M:t i detta ämne aflåtit en af samtlige respective RiksStånden till StatsUtskottet remitterad Nåd.
(Sc usta Samlingen N:o 18.)
Selling i underd. andragit, huruledes han, som vore öfver 70 år gammal, icke länge kunde dröja att tänka på afskedstagande ifrån LandsKammererare-tjensten ; men då, enligt nu gällande Författningar, Selling endast skulle få behålla ett ringare belopp i contant emot den indelta
Lön han under tjenstetiden åtnjutit, hvilket satte honom i yttersta förlägenhet och bekymmer, enär han äger Hustru och flere barn, anhåller Selling underdånigst, att efter erhållande af Nådigt Afsked få bibehålla sin Lön på extra eller indragningsStat, efter Markegångs uträkning; hvilken Nåd sannolikt icke länge vid hans ålder skulle Betänkan den, N:o 87. 4'5 fä begagnas, deremot om lian för fem år sedan tagit afsked, han derigenom tillskyndat StatsVerket en större gravation an den tillökning lian genom Nåd. bifall härtill, komme att åtnjuta: åberopande Selling i öfrigt dess långa tjenstetid, hvarutaf han ifrån 1786 till 1796 varit Länsbokhållare och sedermera eller 32§ år LandsKammererare, samt att han, jemte sine åligganden i denna ansvariga och trälsamma tjenst, derunder han med flere bevis af Kongl.
Nåd blifvit hugnad, äfven sökt vara nyttig utom tjensten, medelst utgifvandet å trycket åren 1801 och 18[6 af en Afhandling om LänsKammarVerket, som af allmänheten med bevågenhet blifvit emottagen; Och har, efter det K.
St:rs vid 1818 års Riksdag i underd:het anmäldte beslut, vidtagen genom K.
M:ts JVåd.
KamrnarCollegii derpå grundade Kungörelse af den 11 Oct. 1819, att LandsKamererare, som dädanefter erhölle Afsked vid 70 års ålder och 3o års tjenstetid, endast undfå lika Pension med Kamererare i Rikets Collegier, samt till åtnjutande deraf böra uppföras på allmänna IndragningsStaten, så att den innehafvande
Lönen derigenom må blifva för efterträdaren att tillgå; skulle, med tillämpning häraf, Selling i Pension vid afskedstagandet tillkomma ett mot KamererareLön å KamrnarCollegii Stat svarande belopp, nemligen 777 R:dr, med den tillökning, som efter RiksMarkegången kan belöpa å derunder begripne 74 T:r Spannmål; deremot Sellings innehafvande
St:r, som dervid anförde, Betänkanden, N:o 87. 4T7 forde, det de icke funnit sig af de allmänna grunderne för den, rörande afskedstagande cicile löntagares pensionerande sednast utfärdade Författning vara hindrade, att, vid serskild te förhållanden och der ett billigt afseende på en sann förtjenst så fordrade, ifrån samma Författning medgifva undantag samt derföre i anseende till de för Ekelund förekomne serskildte omständigheter och dess med nit och skicklighet tiIIbrag— te långa tjenstetid, till K. M:ts Nådiga godtfinnande i underdrhet hemställte, att det undantag från tillämpningen af 1818 års Författning kunde för Ekelund äga rum, att han vid afskedstagandet måtte få tillgodonjuta hela dess å Stat innehafvande LandsKamererareLön, såsom Pension för dess öfriga lifstid, i anledning hvaraf K.
Skrifvelse af d. ro Sept. 1823, förklarade, det K. M:t, lika med R.
St:r, funne, att serskildta omständigheter kunna föranleda till undantag ifrån samma allmänna stadgande, samt uppå de för Ekelund sig företedde serskildte skäl, faun godt i Nåder bifalla, det han skulle äga afgå med Pension, svarande mot hela dess indeldte
StatsContoiret sig likväl böra tillika vitsorda, det KammarRiittsRådet Selling under sin mångåriga tjenstetid i egenskap af Lands-Kamererare, utmärkt sig för skicklighet, nit och drift i sine skyldigheters fullgörande jemte det han för öfrigt genom utgifvandet af ofvannämnde
An 27 - 418 Stats-Utskottets sökning, i synnerhet sorn lian ifrån början af dess tjenstetid och under största delen deraf, af då gällande Författningar haft anledning göra sig det hopp, att vid 7o års ålder äga rättighet till hela Lönens bibehållande såsom Pension vid afskedstagande!.
Med afseende å hvad sålunda anmäldt och utredt blifvit samt då enahanda undantag från tillämpningen af 1819 års Författning, som II.
St:r af före,komne skäl förut medgifvit, äfven uti förevarande lika beskaffade Pensionsfråga synes böra äga rum, får Utskottet til Istyrka , att KammarltätlsRådet m. na.
Selling må hos K.
N:o 88- Utlåtande öfver de hos Ilögv.
PresteStåndet samt Yällofl. BorgareStåndet gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 48, angående Aflöningen vid innevarande Riksdag för RiksStåndens och deras Utskotts Secreterare, Canzlier samt YaktBetjente.
(Rgs.-A.) Högv.
PresteStandet har, medelst ProtoeollsUtdrag af den 9 Februarii, återremitterat ofvanberörde Betänkande, i anledning af de dervid förekomne anmärkningar.
Beta n kander), N:o 88. 4 >9 Herr Prosten Grewillius hade anmärkt, att vid StatsIJtskottet finnes alldeles utesluten den Kamererare från StatsContoiret, hvilken Utskottet sjelf valt; och sorn, för åliggande vigtiga göromål, är alldeles oumbärlig; hvarföre Herr Prosten yrkat återremiss af Betänkandet, med begäran, att nämnde Kamererare måtte på AflöningsSlalen för Siats-Utskottets Canzli blifva upptagen till det belopp, som, vid förra Riksdagen varit vanligt; med anledning hvaraf, Herr ContractsProsten TI eurlin upplyst, att StatsUtskottets Ordförande, på grund af 2/j. §. i Riksdagsordningen, och enär man icke med säkerhet visste, huru länge Utskottet hade behof af ifråga varande Tjensteman , icke uppfört honom med den öfriga personalen, utan ansett tjenligare, alt, vid Riksdagens slut, anslå för bemälde Tjensteman en, efter göromålens vigt och mängd, lämpad vedergällning.
Herr Biskoppen Thyselius hade ansett Betänkandet, ur ett ännu vigtigare skäl, ofullständigt, derföre nemi., att, när det samma i Utskottet bifölls, var det ännu icke kändt, att RiksStånden medgifvit, det BancoUtskottets Canzli äfven må af Statsmedlen aflönas; och, i hvilket fall, det tillkommer, icke BancoUtskottet, utan StatsUtskottet att profva öfver detta Aflönings-förslag; hvarförutan Herr Biskopen framställt flera andra anmärkningar, såsom i:o att hela Förslaget, att med månadtliga arfvoden och dag-tractamenten aflöna Secreterare och Betjening i Ståndens och Utskottens Canzlier icke skall vara nog öfverensstämmande med, så väl bokstafliga lydelsen, sora sjelfva 42o S tats-Utskottets andemeningen i RiksdagsOrdningens 24 §• 7 der det heter ”så val Ståndens, sorn Utskottens Secreterare jemte Betjeningen och i sammanhang med den öfriga StatsRegleringen af R.
Att dryg aflöning äfven är föreslagen för ett ganska betydligt antal extraordinarie Canzlisler, hvilkas biträde egentligen lärer behöfvas och användas för renskrifning och correcturläsning, ehuru ett sådant biträde skulle kunna med vida mindre uppoffring erhållas af Collegiernes Extraordinarier.
— Slutligen föreslår Hr Biskopen, att en viss rund summa af några hundra R:dr för hvarje Stånds och Utskotts Canzli måtte förskottsvis och månadtligen bestämmas, hvarigenom, jemte sannolik besparing i utgiften, det dubbla ändamål torde vinnas, att de, som betjena vid Canzlierne, icke måtte befinna sig blottställde, och att, enligt Grundlagens föreskrift, till den flitiga skicklighetens uppmun - Betänkan den, N:o 88. 421 tran ocli belöning, R.
Hrr Professorerne Gravander och Hasselroth, H:rr Prostarne Åstrand, Swedelius, Nordin, Broome, Dillner och Nibelius m. fl.,hvarvid denne sistnämnde tillagt den önskan, att den ifrågavarande besparingen icke måtte retroactivt verka på den under innevarande Riksdag anställda TjenstemannaPersonal.
Hr Professoren Liedbeck hade yttrat, att hvad Hr Biskop Thyselius i förevarande ämne anfört, synes så riktigt, att det bör leda till återremiss och förtjenar, att af StatsUttkottet tagas i närmare öfvervägande; tilläggandes Hr Professoren, att det torde, vid nuvarande så långt framskridna Riksmöte, icke kunna föranleda betydlig besparing, helst Ståndens och Utskottens redan antagne
Tjenstemän ingått i sina befattningar med förhoppning, att åtnjuta lika förmåner, som deras företrädare under närmast föregående Riksdagar ; men det kan och bor för framtiden i sin mohn bereda en billig inskränkning af de dryga och för StatsVerket så betungande Riksdagsutgifterne.
BorgareStåndct äfven återremitterat ifrägava - ^22 Stats-Utskottets rande Betänkande, i anledning af Hr Norei framställda anmärkning, att Kamereraren uti StatsContoiret, som af StatsUtskottet är tillkallad och antagen att biträda Utskottet, och följaktligen i lika predicament med den öfriga Betjeningen, icke blifvit å AflöningsStaten uppförd till månadtligt arfvode, på lika sätt, som vid de föregående Riksdagarne, ehuru
— Och hvad först angår Kamererarens uteslutande från Aflönings-Förslaget, så får Utskottet tillkännagifva, att Kamererarens biträde hvarken är regelbundet eller fordrar oafbruten sysselsättning samt kan icke heller blifva behöfligt under hela Riksmötet, enär detta biträde inskränker sig dertill, att, under påstående granskning af Riksliufvudboken, den Kamereraren sjelf upprättat och afslutat, vara tillstädes i Utskottet, för att lämna de upplysningar, som Utskottet, i afseende på denna Räkenskap, kan finna nödigt äska; äfvensom, att bringa i Zifferform åtskilligt, som hörer till Stats-regleringen.
— Vid detta förhållande, synes en jämnförelse icke lämpligen kunna ega rum emellan Kamereraren, hvars biträde icke blir behöfligt, så snart RiksHufvudboken är granskad och RiksStalen reglerad, samt emellan Utskottets Betan ka ii den, N:o 88. 423 Catizli-Betjcning, som har en trägen och oafbruten sysselsättning under hela den tid Utskottet är i verksamhet.
Det är också i betraktande häraf, sorn Utskottet funnit tjeniigast, att Kamereraren, i likhet med ofvanbemälde Statskommissarie, tilldelas en efter dess möda och besvär lämpad Gratilication.
Vidkommande åter Hr Biskopen Thyselii anmärkningar och deribland forst den, sorn angar afiöningen vid Banco-Utskottet, så är uti Betänkandet erinran gjord derom, att den, i afseende på nämnde aflöning, väckta fråga berodde på R.
H. St:rs pröfning; och, genom hvilken erinran, Utskottet altså antydt, att, derest afiöningen skulle anslås utaf Stats-medlen, Utskottet med serskildt Utlåtande skulle inkomma.
Sius serskilda tillåtelse, antagne; hvarföre ock uti Betänkandet är anmärkt, alt det till Utskottet inkomne Aflönings-Förslag blifvit af Utskottet granskadt endast, i anseende till beloppen af Arfvoden och Dag-tractamenten; och hvarvid Utskottet trott sig böra följa enahanda grunder, som vid de föregående Riksdagarne varit antagne.
— Att dessa Arfvoden och Dag-tractamenten bordt mätas efter de för Embets- och Tjenstemän på Stat anslagne Löner, deri kan Utskottet för sin del icke med Hr Biskopen instämma, enär först och främst skillnad alltid måste göras emellan ständige löner och teinporaire arfvoden, och dernäst, att åt Riksdagsgöromålen måste egnas /^4 Stats-Utskottets mera tid och ett mera ansträngdt arbete, än afEmbetsoch Tjenstemän skäligen skulle kunna fordras.
Imedlertid; och ehuru Utskottet funnit Hr Biskopens förslag i allmänhet, både verkställbar^ samt troligen äfven ledande till besparing i utgifterne/ har Utskottet likväl, i betraktande deraf, att Riksmötet nu så långt framskridit, och de personer, hvilka vid RiksStåndens och Utskottens Canzlier blifvit anställde, med säkerhet påräknat, att få till godo njuta aflöning efter enahanda grunder, sorn vid förra Riksdagarne varit gällande, icke ansett sig böra tillstyrka någon förändring, i afseende på den af Utskottet tillstyrkte Aflöning vid innevarande Riksdag.
BondeStåndet den 3o Januarii. 2tne Ledamöters skiljaktiga mening bifogas.
Dets 7 Mars 1829.
Den af nya Bolaget för ifrågavarande StenkohlsVerk valda Direction har jemväl till StatsUtskottet inkommit med en under den 3i sisth Januarii författad Berättelse, och dervid fogade RäkenskapsUldrag, samt följande fem tryckta Bilagor, nemligen: ilo Anmälan om villkoren för ny Actieteckning till deltagande uti Höganäs StenkohlsVerk. 4?.6 Ståts-Utskottets 2:0
Directionens under den io Maji 1826 till Interes» senterne uti nya Bolaget afgifne Berättelse. 3:o Gruf-Ingenieuren i Edingburg m. m.
Herr Robert Balds Betänkande, angående Stenkohls-fältet i Skåne^ ocb serskildt om det derstädes anlagde StenkohlsVerket Höganäs, 4:o Erotocoll hållet vid Ordinarie BolagsStämman med Interessenterne i nya Bolaget för Höganäs StenkoblsVerk d. 24 Febr. 1827, oell 5:o
Ett ytterligare BolagsStämmo-ProtocolI, hållet d, 23 Febr. 1828.
St:r ställde Berättelse innehåller, dels en fullständig redovisning för StenkohlsVerkets förvaltning ifrån och med d. 1 Augusti 1825, då det till nya Bolaget öfverlemnades, och intill nästi. 1828 års slut, samt Verkets nuvarande tillstånd; och dels en af Directionen gjord framställning, i afseende på Statens Fordran hos frami.
Exc. m. m. Grefve Ruuths Sterbhus, hvilken, under vissa, af R.
H. St:r bestämda villkor, skulle komma att, såsom Köpeskilling, till gamla Bolaget öfverlåtas, 1:0 Angående nya Bolagets förvaltning samt StenkohlsVerkets nuvarande tillstånd, Härom är uti Berättelsen hufvudsakligen anfördt.
Till en början, och såsom grundläggning för redovisningen af förvaltnings-åtgärderne, förmäler Directionen, hurusom 1823 års Ständer föreskrifvit, att den tecknade Actiefonden, som blifvit bestämd till 200,000 R:dr, Loide användas:
Belänkanden, N:o 8g. 427 1:0
För nedsänkuingen af det så kallade Ryds Schacht för arbetets bedrifvande på nedra flötsen och 2:0
För inrättande af sådane Fabricationer, hvartill i synnerhet den ymnoga tillgången på eldfast lera erbjuder rudimaterien.
Dessa föreskrifter stodo alltså i närmaste sammanhang med beräkningasne öfver beloppet af den nya fonden, som beliöfde tecknas; och hvars maximum af 200,000 R:dr ansågs så mycket mera fullt tillräckligt till kostnadernes bestridande för ifrågavarande 2:ne ändamål, som, genom Verkets afkastning under tiden, dessa omkostnader kunde underlättas; och hvilken afkastning uppgafs hafva, under de sista åren 1821 — 1823 lemnat en behållen inkomst af i6,o53 R:dr 47 sk. 1 r:st Banco öfverhufvud årligen.
— Under sådane utsigter, börjades Aclieteckningen, och hvilken bade sådan framgång, att till den 1 Augusti 1825, då Verket emottogs af nya Bolaget, 428f Actier redan voro tecknade, och således en Actiefond af 214,200 ll:dr beredd.
Bolaget, som genast insåg behofvet af en säker kännedom om tillgångarne i Grufvan af Stenkohl och ett tillförlitligt yttrande om de på stället befintlige uppfordrings-machiners ändamålsenlighet: omständigheter, i hvilka Bolaget icke ansåg sig kunna till Verkets gamle Mechanicus, i anseende till dennes ålder och sjuklighet, ega fullt förtroende, beslöt alltså: att i England engagera en i Stenkohlsgrufve-driften kunnog person eller en så kallad Goal-Wiewer jemte en skicklig
Mechanist för att i ofvannämnde afseenden 4^8 Stats-Utskottets utlåtanden afgifva.
Sådane personer ankommo äfven till Höganäs i början af September månad i82Ö; och voro: Coal-Wiewern från NewCastle, Eduard Steel och Mechanisten R.
Ryd ansågs icke vara något tjenligt ställe, såsom Hufvudort för en arbets-anläggning, i ändamål att komma till nedre flötsen. 3:o Nya Borrningsförsök voro oundgängliga, så väl för att bestämma den lämpligaste local härtill, som till närmare utrönande af kohl-tillgången.
Directionen ans% sig icke kunna underlåta, att å det samma fästa mycket afseende.
459 na anlägga den nya.
Localen för sänkningen obestämd: mäktigheten af nedre flötsen vid Ryd ännu icke tillförlitligen undersökt, att verkligen vara sådan, den, efter äldre borrnings-försök, af Verkets Mechanicus Standford blifvit uppgifven : de stora och kostsamma uppfordrings-machinerne onödige, derest kohl skulle kunna anträffas på en nedre flöts inom gamla Grufvans område, som har mindre vatten-tillopp; samt framför allt en mycket större tillgång af stenkoh! i gamla Grufvan, än förut var kändt; så att någon brist för sänkningen vid Ryd eller annan mera tjenlig local icke behöfde befaras; hvarigenom ett vida större rådrum gafs för detta arbetes verkställighet, än förut var påräknadt.
Om Directionen sålunda hittills bordt följa den, vid 1823 års Riksdag, bestämde arbetsplan, och Ingrnachiners anskaffande för vattu-uppfordringen och sänkningen vid Ryd till följd deraf intagit första rummet bland angelägenheterne, måste likväl, denna plan tills vidare afbrytas, med afseende på utlåtanden, afgifne af förut omnämnde erfarne Engelske Kolilgrufve-Föreståndare och Mechanister, hvilka så väl examinerat Chartor och Handlingar, som på stället tagit kännedom örn Verket.
Directionen desto mindre tveka, att följa den förändrade riktning för arbetets bedrifvande, hvartill nyssnämnde utlåtanden föranledde, som den samma ostridigt, i valet emellan 2:ne osäkra vägar, framställde sig med minsta risque för de 43o Stats-Utskottets disponible tillgångarnes användande utan ändamål; det vill säga, att, under uppskof med sådane arbeten för sänkningen vid Ryd, hvilka möjligen kunde inställas, anläggningarne för den eldfasta lerans förädling, såsom det andra af R.
Nya undersökningar hade af förrbemälde Engelsmän blifvit yrkade; och de voro äfven naturligen påkallade , i anledning af de yttrade olika omdömen om sänkningen vid Ryd och Kohl-tillgångarne i gamla Grufvan; och om det i första rummet måste blifva
Directionens angelägnaste omsorg, att undanrödja de hinder för arbetets fortgång, som voro en ovillkorlig följd af osäkerheten om rätta arbetsplanen, var det i andra rummet af lika stor vigt för framgången af nya Bolagets bemödanden til) det föresätta målet, att susane anstalter träffades för verkställigheten af de nya undersökningarne, som lemnade den möjligen säkraste borgen, att man kunde med full trygghet förlita sig på de blifvande resultaten.
— Det var sålunda angeläget, att för ifrågavarande undersökningar och arbeten, anskaffa de kunnigaste och skickligaste personer, sorn kunde erhållas; och sedan Directionen af den bekante Mechanicus, Commendeuren Telford erhållit anvisning på Herr Robert Bäld, såsom den, efter allmänna omdömet i England, både i theoretiskt och practiskt hänseende kunnigaste och skickligaste man, i frågan, angående Stenkohls-grufvors bedömande; Directionen äfven blifvit underrättad derom, att bemälde
Bäld förklarat sig beredvillig att lemna det äskade Betänk anden, N:o 89. 4>r biträdet, afrcste i Juni månad 1826 en bland Directionens Ledamöter, Herr Directeuren och Riddaren af Uhr till England, för att påskynda Herr Raids ankomst till Sverige; men inträffade hinder vållade, att Herr Balds hitresa
För undersökningarnes anställande fördröjdes ända till Juni månad 1827.
Efter lika så omfattande, sorn noggranna undersökningar, afgaf Herr Bäld i Augusti månad sistnämnde år sitt Betänkande, innehållande den omständligaste och grundligaste beskrifning så väl om hela Slenkohlsfältet i Skåne, som serskildt om Höganäs Stenkolik verk, och i afseende på sjelfva hufvudfrågorne, framställer d.etta Betänkande följande åsigter: 1:0
Någon förhoppning, att på större djup inom gamla, eller den tillernade nya Grufvans område, finna en mäktigare kohlflöts än de redan kända> bör icke längre underhållas; och kohlbrytningen inom den tillgängliga delen af gamla grufvan kan ej med säkerhet beräknas, att racka längre an 3.ne är. 2:0
Om dessa redan kända kohltillgångar skulle anses framdeles arbetsvärde, är Ryd enda tjenligaste stället för anläggningen af de nya uppfordringsanstalter för vatten och kohl, som i sådan händelse erfordras.
B:eo som är 55,5oo R:dr mer, än det Förslag sorn lades till grund för nya Actieteckningen. 4:o