Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständers dyrbara tid, vördsamt åberopa den recit af Motionen och inkomne handlingar, som Höglofl.
StatsUtskottet, jemte berättelse om Svenska Stenkolsverkets upphof och fortgång, samt målets behandling vid föregående Riks - Besv. och Ekon.
Utah, Betankctnäen. rogp Sagar, redan aflemnat.
Utskottet bör endast tillägga, att det, till ernående sf alla ämnet rörande upplysningar, begärt och fått, genom Hans Excellens H:r GrefveDelaGardie's åtgärd, af den h-är på stället vistande sten» kolsverkets Camererare emottaga alla räkenskaper, chartor och beskrifningar, som kunna sprida ytterligare ljus öfver verkets närvarande belägenhet och den utsigt, som deraf för framtiden kan vara att förväntaDessa handlingar upplysa äfven nöjaktigt de bristande uppgifter, dem Herr af CJhr under öfverläggningen hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln anmärkt såsom nödvändige tili den gjorda motionens vederbörliga profning.
Efter en noga granskning af allt hvad som således blifvit i ämnet anfördt och uppgif» vet, kan Utskottet icke annat än förena sig med Höglofi.
StatsUtskottet i det Utlåtande» att Höganäs stenkolsverk är af betydlig nytta för riket, samt att dess upprätthållande, genom understöd af staten, är följaktligen af en allmän vigt och angelägenhet, särdeles som Bolags-interessenterne derförutan skulle finna sig utur stånd, att med egna medel arbetet fortsätta, hvarutaf verkets nedläggande åtminstone för närvarande blefve en gifven följd.
De olyckliga verkningar, sorn af en sådan tvungen åtgärd skulle uppkomma, ligga öppna för allas ögon och behöfva blott nämnas, icke bevisar En anläggning, sorn kostar 20 års mödor, högst Bihang till RiksSt, Prot. 1Ö23) 8-Bc Sami.
]S:o 6p, $ögö Best), och Ekon.
Betänkandem betydliga summor, samt föranledt mångå och stora ansträngningar, skulle förfalla» bördiga ängar och åkerfält, till flere ioo tunnlands vidd, åter förvandlas till ofrugtbaxa träsk, omkring 700 personer, inöfvade till ett visst yrke och således för alla andra mindre skicklige, skulle bringas om sin lifsbärgning; nödigt bränsle saknas för denna skoglösa orts behof, angränsande häraders nu tillvända afsättning på sina landtmanna producter upphöra, samt slutligen i statse» konomiskt hänseende, att det årliga behof» vet för Svenska näringarna af 80, å 100,000 tunnor stenkol skulle då fyllas genom införsel från utrikes ort, hvarjemte landet likaledes blefve i saknad af den mängd eldfast lera, sandsten och flera miceraliska, för inhemska slöjderne lefvande råämnen, hvilka genom arbetet i Skånska stenkolsgrufvorna kommit i dagen.
Sedermera förekommer i ordningen den lika vigtiga undersökningen» såsom börande blifva en grund för allmänt understöd, med hvad vinst inrättningen fean drif vas, och hvilka utsigter feoltillgången för framtiden visar.
Af räkningarne upplyses, att, ifrån arbetets början intill förlidet års slut, blifvit brutna 52,408,756 tunnor stenkol, hvaribland betydligaste delen af de bästa och medelsorts kolslagen.
Efter de af Kongl. Bergscollegium år 1818 tillförordnade eommitterades uppgift, fanns då en ostridig beha Ilning af 4oeooo Rd.
B:co, då icke flere utgifter blifvit och Ekon. iftsk, Betänkahdeh> sogi Upptagne, ari de, sorn åtgått för de ditintills* j öfre fältet brutne kol, enär, enligt öommitterades öfvertygelse, de betydliga omkostnader, som blifvit gjorda till kols vinnande utur Nedre Flötsen, ensamt böra debiteras dessa grufvor, hvilka helt visst skola liba väl som de andra återgälda, hvad på dem blifvit aövändt, oro tillräckliga medel aira för handen till deras bedrifvande efter den först utstakade planen, tltur sednare å~ rens räkenskaper inheriuas, att denna således beräknade vinst, vid 1822 års slut, uppgått till omkring 62,300 Rd. samt att de högst betydliga skilnaderne uti vinst och förlust åren imellan böra väl något tillskrifvas olika kolpriser, saknad afsättning samt andra tillfälliga orsaker, men hufvudsakligen
Och förnämligast arbetets ojemna drift* beroende af bristande penningtillgångar, då brytningen ej kunnat ske i så stor scala* sorn Herr af Uhr uti sitt Anförande med allt skäl anser nödvändig för de kostsamma machinferOes Underhäll, öm ett verk, tued så stort omfång, skall bära sig och gifva, som då visserligen sker, reel vinst.
Hvad tillgången på kol för en längra fratntid beträffar, så synes den nästan vara outtömlig eller åtminstone tillräcklig för flera seclers behof, dock med villkor* att den nedre kolflötsen, sorn öfver allt visar én vida rikare koltillgång, upparbetas, ty kotbrytningen uti de gamla grufvorna, Upp» 1092 f.tiii. och Ekon. 'fflsh Betänkande#* förtroligen om ö:ne ar under uppfordring af ett lika stort quantum som hitintills.
Enligt ofvannämnda Kongl. Bergscollegii Cornmitterades år i8i8 gjorda calcul innehåller det ännu obrutna, men till 627,570 quadrat famnar bestämda fältet öfver 10,- 000,000 tunnor kol; men, enligt
Directeuren Stawfords i är gjorda förnyade beräkning, nära 24.000,000, hvaraf 20,- 000,000 kunna åtkommas från stora sänkningen på Ryd, genom drifning af så kallad Stenört ifrån nu nämnde Schackt; varandes ändå denne calcul uppgjord med undantag af den fortsatta sträckning, som fältet kan hafva flera mil inåt landet, hvarest kolanledningar öfver landet visa sig.
Eldfast lera finnes allestädes, uti ett lager under stenkolen a£ 5 till 6 tums tjocklek, och god tillgång af sandsten af det slag, som är mest tjenligt till byggnader.
Utskottet har ansett sig böra utur verkets handlingar och räkenskaper meddela dessa allmänna uppgifter, som kunna gifva uågou säkrare ledning åt Riksens HöglofL Ständers upplysta pröfning af de understöd, som blifvit begärde af staten, och hvilka till sin storlek och beskaffenhet äro uti Höglofl.
StatsUtskottets Betänkande utförligt upptagne.
Lika med nämnde Utskott finner Ekonomiutskottet: 1:0
Att det alternativt ifrågaställa inköp af detta verb för statens räkning icke kan på anförde skäl tillstyrkas.
Besv. och Ekon•
Bctånkanden. 1093.
S:o Att de 51,000 Rd. som blifvit utbetalda å det vid sistlidne
Riksdag under fem års tid bevilljade, understöd, stort 75,000 Rd. icke kunna eftergifvas, i följd af Riksens Ständers, vid detta bidrags åtnjutande, uttryckligen fästade förbehåll; utan böra dessa penningar af bolaget återbetalas, äfvensom någon vidare lyftning af den återstående delen icke helier kan ega rum. 3:0
Att i afbetalning på den redan lyftada summan bolaget får sig tillgodo beräkna de 28,794 Rd. 18 sk., hvilka uti premier för afyttrade stenkol kunnat, enligt afgifna räkningar, uppbäras, under de sedan sista Riksdag förflutne iren, och att således endast återstoden eller 22,205 Rd. 30 sk. böra inbetalas, hvarjemte, enligt den år 1815 stadgade grund, bolaget berättigas, att fortfarande uppbära 6 sk.
B:co för hvarje tunna stenkol, som bevisligen från verket försäljes.
Men, i anseende till sättet och villkoren för återbetalningen af ofvannämnda summa, anser Utskottet, att någon lindring till verkets|nödvändiga drift bör kunna bolaget beviljas.
StatsUtskottet har tillstyrkt, att de kommande arens premier måga gå.i betalning af den återstod af det lyftade åra bidraget, sorn kan uppkomma efter nyssberörde afräkntng, intilldess hela summan af 51,000 Rd. är betald.
Vid ett sådant föritällande lära Riksens Högloft, Ständer liks jog4 Pfk Ekon.
Vtik- Bti!it\ka,ntlcn% yned Ekonomiutskottet finna, att på flere åy måhända platt intet öfverskott contant blifver till fyllande af de nödvändigaste behof föy arbetsdyiften, och att bolaget således helin ner sig uti total brist af understöd både för det närvarande och de förstkommande åren.
Utskottet tillstyrker derföre dessa bägge sakers åtskilnad i så måtto, att bolaget berättigas till årlig lyftning och disposition af de fastställde premier, men ålägges att räntefritt inbetala de 22,205 Rd, 50 sk, på 5 år, efter f- om året.
Härigenom vin»er bolaget någon lättnad i sin närvarande förlägenhet, och statsverket vågar ingenting, enär, som här inträffar, full säkerhet är gifven för medlens återbetalning, Slutligen har Utskottet afstyrkt bevilljandet af de till borrningsförsök dessutom begärde 5000 Rd., tnen hvaruti Ekonomiutskottet anser sig icke kunna instämma, Af hvad ofvanföre är anfördt, så väl som i betraktande af allt hvad handlingarnejnne» hålla, ära dessa försök af yttersta vigt för verkets framtida bestånd.
Och, om man äfven skulle ansa bolagsinteressenterna förpligtade, att medenskildta medel bedrifva de gamla grafverna, hvilka de sjelfva från begynnelsen upptagit, och hvilka således hufvudsakligen ingått i den beräkning, som legat tili grund för bolagets frivilliga inrättning, så lärer med billighet och sakens natur mindre kunna förenas, alt utan allt slags Besv. och Ekon.
1095 publikt understöd ålägga dem, särdeles uti härvarande brydsamma ställning, anställandet af nya försök, hvilka först uti en aflägse nars framtid kunna gifva säkra resultat och således påräknad vinst.
Men det är för staten högst angeläget, att känna den framtida tillgången, och hvarest, i följd af de gjorda försöken, arbetet förmånligast kan bedrifvas, det må nu ske af detta eller något annat bolag eller på hvad sätt som heldst, hvarföre äfven något tillskott af sta* tens medel synes till detta ändamål egentligen vara pä sitt ställe, heldst när hela den omliggande tracten visar tillgångar på det eftersökta ämnet, och de gamla grufvorna snart äro tömda.
Utskottet tillstyrker derföre i detta hänseende ett årligt anslag utan återbetalning, uti fem års tid, af 2 å 5,000 l\d. på följande villkor; 1:0
Borrningsförsöken verkställas genom någon af Kongl. Maj:t dertil utsedd, i detr ta yrke kunnig, person, till hvilken medlen utlemnas, emot dess redovisning och ansvar, att penningarne endast användas till det dermed åsyftade ändamål. 2:0
Följande årets anslag får ej lyftas förr, än det föregående årets blifvit redovist, samt berättelse öfver hvad utrönt blifvit tili vederbörligt ämbetsverk inlemnad; börande ett utdrag af denna berättelse för hvarje sr i allmänna tidningarna införas, 1096 Beni. och Ekon.
Ectankanden. g:o
Försöken böra anställas ej blott vid Hö® ganäs och tracten deromkring» utan äfven å andra ställen i Skåne» hvarest några lofvande anledningar till stenkol visa sig»
Under dessa villkor, synes man kunna göra sig i möjligaste måtto försäkrad» att medlen icke dragas från sin rätta bestämmelse, hvarförutan Riksens Höglofl.
Ständer, genom ett vid nästa Riksdag framlagdt sammandrag af alla årens försök, finna sig i tillstånd, att vidtaga de åtgärder, som omständigheterna då påkalla.
För öfrigt blifva dessa villkorligt anslagna 2 å 5,000 Rd. samt de ovillkorligt fortfarande försäijningspremier det understöd, som Ekonomiutskottet anser
Höganäs stenkolsverks bolag för det närvarande böra af Staten kunna påräkna.
Stockholm den 30 Juli i8&3* Besv, och Ekon.
1097 N:o 154* Ankom den 5 Aug. 1823.
Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 58, omförändring i skyldigheten att utgöra afrads oeh kronotionde spannmål samt andra på hemmanen indelta räntor.
Detta Betänkande har af Högvördiga Pre8te-Ståndet blifvit återremitteradt, på grund af åtskilliga dervid gjorde anmärkningar} men som, efter föregången pröfning, de samma icke föranledt Utskottet att förändra dess förut afgifne mening, har Utskottet skolat sådant vördsamt anmäla, jemte det att Betänkandet blifvit lill alla delar af Höglofl.
BorgareStåndet godkändt, samt äfven af Hederv. Bonde-Ståndet, utom i afseende pä Riksdagsfullmägtigen Gråbergs motion: att uppsägning finge ske hos Konungens Befallningshafvande, hvilket af Utskottet är afstyrkt, men af sistnämnde stånd bifallet.
Stockholm den 50 Juli 1825. 10p8 Besv. och Ekon. ZJtsk.
N:o 155. ^nkom den 5 Aug. 1823.
Yttrande, i anledning af återremiss af Utskottets Utlåtande N:o 59, angående kiojiotionde spannemålens utgörande till Stockholms och Malmö barnhus, leetta utlåtande har blifvit återremitterade från PresteStåndet, enär utlåtandet egdesaminanhang med ett af Utskottet förut afgifvet och från PresteStåndet återremitterad!
Betänkande N:o 58: om förändring i skyldigheten att utgöra Afrada och Kropo Tionde spannmål m. m., samt af Hederv. Bonde-Ståndet, som hemställt, att Barnhus Tiondens erläggande måtte bringas i likhet med hvad Utskottet lönande Afrads och Krono Tiondes spannmål i allmänhet föreslagit.
Till svar härå får Utskottet vördsamt anföra, att, enligt hvad det återremitterade Utlåtandet tydligen innehåller, den af Utskottet tillstyrkte optionsrätt kommer att ega rum i afseende på erläggandet afTionden till Malmö Barnhus, men att deremot sådant i afseende på Stockholms Barnhus icke ken ske, på de skäl, som i Utlåtan-* det uppgifvas.
Och, då nu hvarken dessa skäl blifvit vederlaggde, eller nya uppgif - Besv, ock Ek$n.
BeiänKtinden.
1099 lie, ej helle?
Utskottet för sin del har någr$ andra utvägar till vinnande af ändamåle? att föreslå, kan Utskottet, vid ett sådant förhållande, endast åberopa sin förut afgifva mening, hvilken af Högloft.
Ridderskapet och adeln och Vällofl.
BorgareStåndet blifvit bifallen.
N:o 156, Ankom den 5 Aug, 1825.
Anmälan, rörande de till Utskottet remitterade motioner, om inköp för statens räkning af ett utaf Herr CancelliRådet m. to., Schoerbing ut gifvet arbete, angående skogshushållningen.
Hos samtliga RiksStänden hafva motioner blifvit gjorde, att ett af Herr CancelliRådet och Riddaren C. M. Schoerbing från trycket utgifvet arbete, kalladt:
Theoretiskpraktisk undervisning om det rätta skogshushållningssättet, antingen matte inlösas neo Eesv. och Ekon.
Utsk, Bttdnkanden. för statens räkning, eller ock anstalt fogas derom, att exemplar deraf inköptes af hvarje församlings kyrka samt af de större bylagen.
Dessa motioner hafva af Högv.
Borgare- samt Hederv.
Bonde-Stånden blifvit remitterade till Ekonomiutskottet, men af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln till StatsUtskottet; och, alldenstund sistnämnde Utskott redan deröfver afgifvit sitt utlåtande, hvilket vunnit samtliga RiksStåndens bifall, så anser Ekonomiutskottet, vid ett sådant förhållande, desto mindre nödigt upptaga Riksens Höglofl.
Ständers tid med en framställning af sin mening rörande samma ämne, som denna mening fullkomligen instämmer i den åtgärd, som i StatsUtskottets redan bifallne Utlåtande blifvit tillstyrkt.
Dock varder detta vördsamlingen anmäldt till Riksens Höglofl.
Stockholm den 30 Juli 1823. lOOOOS-OOOC.
Dtik.
Betiinkandcn.
1101 N:o 157.
Antorn den 5 Aug. 1825.
Utlåtande, i anledning af vackt fråga, om ändring af terminerna för höstmarknaderna i Upsala och Norrtelje. H öglofl.
Ridderskapet och Adeln har till detta Utskott remitterat ett memorial af Herr Darelli, Isaac, som yrkar, att, sedan tjenstehjonens flyttningstid blifvit ändrad från den 1 till den 24 October, Upsala höstmarknad äfven måtte från den 1 till den 24 October och Norrtelje höstmarknad från den 10 Oct. till den 3 Nov. varda förflyttade; ty hvarje husbonde i norra delen af Stockholms, största delen af Upsala och östra delen af Vestmanlands läD, hvars arbetg. folk och tjenare färdas till dessa marknader, måste eljest nu som förr betala deras sommarförtjenst och årslön den 1 October och sedan sakna deras arbetsbiträde nära trenne veckor.
Utskottet har tagit detta i öfvervägande och inser väl, att ändring af förenämnde marknadsterminer kan vara af behofvet påkallad; men, som Utskottet redan i dess afgifna Betänkande, N:o 15, tillstyrkt, att en allmän reglering af rikets marknader inåtte, efter vederbörandes hörande, af Kongl.
CommerceCollegium blifva företagen och 1102 Besv. och Ekon.
Betankanden. fen sådan åtgärd vunnit Riksens HÖgloiL Ständers bifall, anser Utskottet den nu äskade förändring, i afseende på Upsala och Norrtelje marknader, lämpligast kunna ske i ett sammanhang med den allmänna regleringen, på det sätt, att behörig anmälan derom göres hos den autoritet, som vederbör; hvadan någon åtgärd af Riksens Högloft.
Ständer, i afseende på denna motion^ icke synes vara af nöden.
Hvilket dock öfverlämnäs till Riksens Högloft.
Ständers feget godtfinnande.
Ankom den 6 Åug. 1823.
Ständers Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi[jtskotts Utlåtande, i anledning af det återremitterade Betänkandet om Mått, Mål och Vigt.
Alla fyra RiksStånden hafva vid öfverläggningen angående Lag- och EkonomiUtskottens Betänkande i anledning af Kongl. Besv.
Betänkanden, 1103 Maj:ts Nådiga Proposition om nödiga förändringar i Rikets Mått, Mål och Vigt begärt återremiss derå på följande grunder. tios Högloft.
Ridderskapet och Adetrii Herr J. P. Lefrén har yrkat, att tunneinålet med dess af Utskottet föreslagna Centecimalfördeimng icke bör antagas* utaat att, i dess ställe* företrädesvis måtte väljas det af Utskottet föreslagna alternativet* utgörande ett mål af en cubisk fot elier 10 kannor, kalladt foting* så att foting och kanna hädanefter må blifva Statsmål för torra varor; men, om detta icke skulls vinn® Rikets Högloft, Ständers bifall, si borde tunnemålet bibehållas alldeles oförändradt, såsom det nu nyttjas, på det att icke det sistnämndas decimälfördelning måtte lägga något hinder i vägen för det framdeles nödvändiga införandet af det förbättrade mätningssättet efter foting och kannai Friherre Cederström, jacob, har förenat sig med Herr Lefrén, i frågan om Tiokansmålets införande* men bestrider bibehållandet af tunnans fördelning efter kappar, i fall tunnan skulle bomma att bibehållas.
Herr Montgommerij, Gustaf, som i det hela förenat sig med Herr Lefrént önskar att, i händelse af återremiss, få fästa ÉkonomiUtskottets uppmärksamhet på det Franska Mått-, Mål- och Vigtsystemet, så-» H04 Best. och Ekon.
Betankanätm sorn det fullkomligaste, hvilket man icke borde tveka att antaga, heldst man icke behof de vänja sig vid nya namn, då man kunde bibehålla de Svenska namnen och tillämpa dem på det Franska systemet.
Herr von Hartmansdorff har begärt, att, hvad han, vid detta ämnes första behandling, inom
Ståndet före skedd remiss yttrat, skulle vid skeende återremiss med Utskottet cornrauniceras.
I detta yttrande tillkännagifves, att en Commission till reglering af Norriges Mått, Mål och Vigt är satt, som icke hunnit sluta sitt göromål till det sista Storthinget, men förmodas vara dermed färdig till det som begynner i Februari 1824.
Herr v. Hart« viansdorf föreslår, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att denna Commission ma få del af hvad som i detta aarne kan blifva afgjordt, på det att ingen ting må underlåtas, som kan bringa detsamma inom båda länderna i öfverensstämmelse.
Hos Högin PresteStåndet: Herr Professoren Fröberg har yttrafc sig icke kunna tillstyrka antagandet af Utskottets Betänkande.
Professoren vore öfvertygad, att jordens centralkraft är variabel, ehuru med små modificationer, hvarigenom sepundpendeln, betraktad såsom basis för längdmåttets bestämmande, ingalunda blir någon stahle quantitet, samt att den Besv. och )Zko ni Ut sk.
Betankanäen•
1105 för samma parallel, icke fean i seclex^s följd vara och förblifva oföränderligen densamma, hvilket bäst skall bevisas af astronomiska phasnomener, till exempel jordbanans opsidlinies beständiga flyttning.
Professor Fröberg nxedgifver dock, att längden af secundpendeln är den säkraste storhet, hvarmed längdmåttet kan jemnföras, och tillstyrker mätning af dess längd, men att man dervid till måttstock må välja längden af Secundpendeln vid 45 graders latitude, för att derigenom bereda en möjlighet till antagande af ett allmänt, gemensamt längdmått för hela den civiliserade och trafiquerande verlden.
Herr Professorn erkänner vidare decimalräkningens stora beqvämlighet, men anser densamma likväl ingalunda tjenlig, att i allmänna rörelsen användas, hvilket icka skulle vara förknippadt med någon sådan lättnad, som kunde uppväga de olägenheter, hvilka genom rubbningen af det gamla nödvändigt måste uppstå, och Frankrike, der detta system ända till full detaillering i alla beräkningar blifvit infördt, skall här icke gifva ett tillfredsställande föredöme, hvilket hästskall kunna inhemtas deraf, att i Frankrike det nya Mått-, Mål- och Vigtsystemet ej hunnit ännu alldeles uttränga det gamla, samt att man sett sig nödsakad återgå till den vanliga tidräkningen, äfvensom deraf, Bihang till RihsSt.
x8'23t ötdtf Sami. N:r 70. ii 06 Beiv. och Ekon.
Betänkan den. itt Professorn Fröberg anser troligt, det man der snart skall öfvergifva cirkelns delning i 400 grader, för att återtaga delningen i 360°, som nyttjas i alla andra länder.
Decimalräkningen vore egentligen passande för vetenskapliga calculer, och deremot den vulgära bråkräkningen mera egentligen lämpad för den mindre underbyggda menighetens räkningar och begrepp.
Herr Professorn hemställer, om af tvänne räkningar, lika de här bredvid hvarandra ställda: ö. 50
På grund af allt detta förkastas så väl bruk af tiokanns-målet som af den vanliga tunnans delning i 100 mått.
Såsom ett skäl emot den föreslagna decimalfördelningen af vigten anföres: alt redan 4 f°ds vigt komine att falla i bråk eller 12^ ort, och hvad sorn värre är, ett lod blefve efter Akademiens förslag mindre än det borde vara, aom i handel och vandel skulle gifva anled - Bes v. och Ekon.
Utsk, BetänkanHen. noy ning till förlustför köparen och obehörig vinst för säljaren.
Professorn anser den åtgärd, Som för närvarande bör tagas med Mått, Mål och Vigt, böra inskränkas till följande tre hufvudpuncter, nemligen: t:o bestäm mandet af en Rikslikare, på en i det närmaste oföränderlig naturquantitet; 2:o upphörandet af olika kappmäl på tunnan för torra varor, och dennas förändring till kappmålets inrymmande vid strukna bräddarj och 5:0 försvinnandet af de olika vigterna, hvaremot centnervigt bör införas med fördelningar efter nu varande vigtualievigt, dock med bibehållande af mynt- och medicinalvigt.
Beträffande det andra af dessa moment, eller tunnans storlek, är Professor Fröberg af den mening, att den, på sätt 1789 års commission föreslagit, lämpligast tages till 64 kannor; någon rubbning skall väl kunna anses häraf uppkomma vid spannmålsköp, samt i synnerhet vid leverering af krono- och afradsspannmål, äfvensom en förändring i målkärlen blefve nödvändig.
Men, beträffande det förra, yttras: hvad är lättare än att gifva tillbaka, i fall nya målkärl nyttjas, en kanna på tunnan, tilldess ny tiondesättning kan hinna verkställas?
Och beträffande det sednare, eller nödvändigheten af nya målkärl, så anses den icke kunna undvikas, äfven om Akademiens för* slag antages. isog B c sv. och Ekon.
Utski Betänkande».
Med Herr Professorn Froberg hafva till alla delar instämt Herrar Professor Forssel, Prosten Doctor IVijkman, Professor Thyselius och Doctor Hultin.
Herr Prosten Hullström har bestridt, hvad Professorn Fröberg, emot Utskottets Betänkande, anfört, samt, med åberopande af sin i Utskottet yttrade särskilda tanka, yrkat antagandet af Foting och Kanna, såsom statsmål för torra varor.
Herr Prosten Grevillius har förenat sig med Prosten Flallströvi i bestridandet af hvad Herr Pro» fessorn Fröberg anfört, men fruktade, att allmogen skulle få svårt att öfvertyga?, det dem sker rätt i anordningar och anslag, ställda på Foting och Kanna.
I HcillofL.
Herr Nilsson har, jemte bifall till Utskottets förslag i allmänhet, yttrat sin tanka vara, att spannmålsmåttet, sådant det nu utgöres af tunnan med dess afdelningar, efter -J, •§-, borda bibehållas, samt att bru ket af Foting har det emot sig, att vara ett för litet mål för spannmåls uppmätning och skulle påfordra andra multipler.
Vid vigten anmärkes: att Skeppundet, oaktadt antagandet af centner, torde böra bibehållas, eller att, i fall detta skulle möta svårighet, någon multipel af centnern antagas och benämnas.
Herrar Egge, Santesson, Falkman. och Hambraeus hafva yrkat, att statsmåttet för torra varor bör blifva Foting och Tj£sv* och Ekon.
Betänkanclen. 1109 Kanna.
Herr Eckhoff tror, att de föreslagna förändringarne egentligen åsyfta viglernas återförande till enhet, och yrkar-, att den förändring, som kan komma att beslutas, må först efter 7 år införas, på det att Ständerne må dessförinnan få ett sammanträde och nationen ett tillfälle, att närmare begrunda saken och dess inflytande.
En förordning anses nödvändig, som har till föremål, att, i Bergslagsorterna, der vissa Skeppund utgöra ett lass, bestämma, huru mänga centner böra föras efter en häst.
Alla gamla vigter anses böra förstöras och de nya med ett eget kröningssättutmärkas.
Gamla »pannmålsmålets bibehållande anses nödvändigt.