Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Bland skälen för Göta kanalbolags deltagande i sistnämnda företag har Göta kanal-direktion anfört att, då trafiken på Göta kanal, som har en utsträckning från Östersjön till Wenern af 18 mil, kunnat upphemta en inkomst, som under de sista fem åren i medeltal utgjort 213,413 R:dr, syntes med all säkerhet böra antagas, att en kanal-led, som till en början komme att utgöra minst en tredjedel och framdeles möjligen mera än hälften af denna längd och gående, äfven den, genom sjöar af icke ringa omfång samt öppnande för en vidsträckt landsort en direkt vattenkommunikation, som komme att upptaga hela dess väsendtliga rörelse med rikets öfriga delar, måste i och för sig lemna en icke obetydlig afkomst och i alla händelser tillföra Göta kanal så stor tillökning i dess trafikinkomster, att densamma borde blifva tillräcklig att förränta och amortera det bidrag från Göta kanalbolag, som blefve dertill anväudt.
I afseende på planen för arbetets utförande, har Distriktchefen Majoren Grafström, som reviderat och i vissa delar föreslagit jemkningar i det af Friherre De Geer år 1856 uppgjorda förslaget, ansett, att för arbetets fullbordande erfordrades en tid af 6 år samt att under de 3 första åren utgifterna komme att uppgå till ett sammanräknadt belopp af 700,000 R:dr och att återstoden af den beräknade kostnadssumman erfordrades under de derpå följande 3 åren.
Då onekligt. är, att den redan tillvägabragta båtleden genom sjöarne Åsunden, Jernlunden och Rengen, för hvars åstadkommande strandegarne, enligt hvad utredt blifvit, fått vidkännas ganska betydliga utgifter utöfver den för sjelfva sjösänkningen erforderliga kostnad, först då kan anses i någon väsendtligare mån uppfylla sitt ändamål, när båtleden blir utsträckt till sjön Roxen, hvarigenom de inre dalarne af landet, med begagnande af Götha kanal, komma i oafbruten kommunikation med hafvet; tvekar Utskottet destomindre föreslå Rikets Ständer, att för detta arbetsföretags utförande anvisa medel, sorn föregående Rikets Ständer, då frågan om det redan fullbordade sjösänknings- och båtleds-företaget förevarit, med full insigt om företagets stora och allmänna vigt, yttrat den åsigt, att “Rikets “Ständer framdeles icke skola vägra att med statsbidrag understödja samma kommunikations utsträckning till dess uppgifna ändpunkter."
När östra stambanan blir Stats-Utskottets Utlåtande N:o 141.
41 blir anlagd till Linköping, måste dessutom
Kinda båtled, som der skulle beröra nämnda bana, komma att åt densamma medföra icke obetydlig trafik.
De orter, som kunnat vänta sig fördelar af östra stambanans förläggning på östra sidan af sjön Sommen, meri, genom Rikets Ständers vid innevarande riksdag fattade beslut om östra stambanans blifvande sträckning, icke hafva att förvänta någon jernvägsanlägguiug i sitt grannskap, äro onekligen i behof af förbättring i sina kommunikationsanstalter, men torde ock, på sätt Herr Friherre
Ericson i sitt utlåtande i fråga om östra stambanans rigtning aniört, blifva mera betjenta med en ändamålsenlig kanalisering af ofvannämnda vattendrag till Linköping, än med jernväg, som endast delvis komme dem till godo.
Beträffande beloppet af det statsbidrag, som för ifrågavarande ändamål må anvisas, så torde med visshet kunna antagas att, såvida företaget skall komma till utförande, dertill måste såsom anslag beviljas §:delar af den erforderliga kostnadssumman.
Enär aktie-egarnc i ett större kanalföretag icke kunna påräkna att förr, än i en obestämd framtid erhålla någon inkomst af sina deri nedlagda penningar, synnerligast då, såsom i förevarande fall är förhållandet, flera år åtgå för sjelfva kanalbyggnadens utförande, kan den större allmänheten, äfven om ett dylikt företag i framtiden blir vinstgifvande, icke påräknas såsom deltagare deri till något betydligare belopp, utan måste deltagarne förnämligast sökas inom den ort, som har direkt fördel af arbetets tillvägabringande.
Då emellertid nu ifrågavarande ort i och för sänkningen och kanaliseringen af ofvannämnda sjöar redan fått vidkännas en kostnad af mer än en half million R:dr, och då, äfven om Staten tillsläpper | af kostnaden för båtledens utsträckning till Linköping, derutöfver erfordras det betydliga beloppet af 432,000 R:dr, utgörande tillsammans omkring 960,000 R:dr, som orten redan bekostat eller är villig att bekosta för ett företag, hvars tillvägabringande fördrar en utgift af 1,838,000 R:dr; torde anspråken på do enskilda samhällsmedlem marnes biträde för detta företag, hvilket först efter flera års förlopp kan lemna någon inkomst, icke kunna med hopp om framgång vidare utsträckas.
Utskottet, som vid öfvervägande af dessa förhållanden insett svårigheten att genom enskild aktieteckning kunna tillvägabringa mera än en tredjedel af den beräknade kostnadssumman, har i denna omständighet funnit giltigt skäl tillstyrka Rikets Ständer att af Statens medel anvisa de öfriga två tredjedelarne deraf.
Men ehuru Utskottet funnit nödigt att, såvida företaget skall komma till utförande, Staten tillskjuter en så betydlig del af kostnadsbeloppet, bär Utskottet dock ansett billigt, att Staten åtminstone för så stor del deraf, som motsvarar bolagets tillskott, tillerkännes rätt att erhålla betalning af båtledens blifvande inkomster.
Utskottet har derföre trott sig böra hemställa, att af det begärda statsbidraget, 875,000 R:dr, hälften anvisas såsom anslag och hälften såsom lån.
I öfverensstämmelse med hvad sålunda är anfördt, får Utskottet alltså hemställa: 32:o. att Rikets Ständer, för utsträckning al
Kinda båtled medelst kanalisering af Stångån från sjön Kengen till Linköpings hamn, måtte anvisa ett mot f:delar af den härför beräknade kostnadssumma ungefärligen svarande statsbidrag af Åttahundrasjutiofem tusen Riksdaler, deraf källten såsom anslag utan Bih. till. 11.
IH6'2 åf 18113.
4 Sami. 1 A/d. 3 Band. 3 Höft. 6 42 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 141. återbetalningsskyldighet och hälften såsom lån, samt att af detta statsbidrag Fyrahundrasjutio tusen Riksdaler, hälften såsom anslag och hälften såsom lån, må utgå under nästkommande statsregleringsperiod, med vilkor: a) att kontrakt om arbetets utförande skall föro 1864 års utgång vara i behörig ordning afslutadt; b) att det för arbetets utförande bildade bolag skall hafva förbindelse att, mot statsbidragets tillgodonjutande, i öfverensstämmelse med fastställd plan fullborda och för all framtid underhålla båt- och kanal-leden; samt c) att å lånesumman, hvilken intill slutet af det år, hvarunder arbetet blifvit fullbordadt, må räntefritt innehafvas, skall derefter inom hvarje års slut inbetalas fem procent å det ursprungliga lånebeloppet, af hvilka först beräknas tre procents ränta å det efter hvarje inbetalning återstående kapital, samt det öfriga utgör afbetalning derå.
Med anledning af en hos Kongl. Maj:t gjord och till Rikets sednast församlade Ständers pröfning öfverlemnad framställning om statsbidrag för anläggning af jernväg förbi Hedens forssar i Luleå eif, i ändamål att derigenom sammanbinda de ofvan- och nedanom dessa forssar liggande, till elfven hörande vidsträckta lugnvattenytor, och såmedelst öppna en 11* mil lång kommunikationsled mellan landets inre delar och hafvet, funno Rikets Ständer, som ansågo undanrödjandet af det utaf nämnda forssar förorsakade hinder i kommunikationen utefter
Luleå eif vara af vigt ej mindre för underlättande af transporterna å elfven, än äfven med hänseende till ortens fortskridande odling och befrämjande af en fiffigare handelsrörelse derstädes, godt att till berörda företag anvisa ett. låneunderstöd af 93,000 Riksdaler Riksmynt.
Den sålunda tillämnado kommunikationsanstalten har likväl sedermera, med afseende å nödvändigheten af de å elfven transporterade effekternas omlastning för jernvägens begagnande, ansetts icke skola åt allmänna rörelsen bereda de dermed åsyftade fördelar eller motsvara dess behof, och företaget har, i följd häraf, icke kommit till utförande.
Luleå eif innefattar en fråga af stor betydelse för denna landsorts framtida utveckling och ekonomiska förkofran, hafva undersökningar, på enskild bekostnad, egt rum angående möjligheten att medelst anläggning af kanaler med lutande planer åstadkomma en sammanhängande farled förbi Hedens och Ede forssar; hvarefter och sedan detaljerad arbetsplan härför blifvit af Löjtnanten vid Yäg- och Yattenbyggnadskorpsen, R, Schough, upprättad, dervid företaget beräknats till en kostnad af 1,500,000 R:dr, hvaraf 221,500 R:dr för den erforderliga rörelsematerielen, bestående af bogseringsångbåtar och pråmar, intressenterne i företaget, uti en i sistförflutna Augusti månad genom Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande i länet till Kongl. Maj:t insänd ansökning, i underdånighet anhållit, det Kongl. Maj:t täcktes till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition, att en summa, motsvarande den för anläggningen och rörelsematerielens anskaffande beräknade kostnad af 1,500,000 Riksdaler, måtte anvisas, för att genom
Statens försorg användas till ifrågavarande företags verkställande, eller ock att, om detsamma ansåges icke böra af Staten utföras och för framtiden handhafvas, hela kostnadssuinman måtto såsom anslag Stats-Utslcottets Utlåtande N:o 141.
43 utan återbetalningsskyldighet. öfverlåta® åt det bolag, som för ändamålet kunde varda bildadt.
Efter det Styrelsen för allmänna Väg- och Vattenbyggnader, uti dess före innevarande riksdag till Kongl. Majit afgifna generalförslag, angående understöd för allmänna arbeten, meddelat utlåtande i anledning af berörda ansökning, samt dervid anfört, att ehuru Styrelsen ansåge den föreslagna kanal-leden vara förtjent af synnerlig uppmärksamhet, samt att, derest företaget skulle kunna bringas till utförande, det bidrag, som beviljades, borde utgå i form af anslag utan återbetalningsskyldighet, Styrelsen likväl, vid betraktande deraf att kostnaden för arbetena i allmänhet vore högt beräknad och att rörelsematerielens anskaffande syntes tillhöra den enskilda företagsamheten, funne sig icke böra tillstyrka högre bidrag till företaget än En million Riksdaler, under förbehåll att vederbörande intressenter bekostade återstoden och ansvarade för farledens framtida vidmagthållande, förekom denna fråga till nådig pröfning i sammanhang med öfriga i Styrelsens generalförslag upptagna större arbetsföretag; men då upplysning saknades, huruvida något i orten bildadt bolag vore benäget att, emot åtnjutande af de utaf Styrelsen ifrågasatta belopp, utföra och för framtiden underhålla omförmälda kanal-led, fann Kongl. Maj:t
Sedermera har dock Landshöfdinge-embetet i Norrbottens län, under den 16 nästlidne Januari, till Kongl. Maj:t inkommit med dels utdrag af ett vid sammanträde i Luleå den 3 i berörda månad hållet protokoll, utvisande att, sedan teckning till aktier för bildande af bolag till ofvanberörda företags verkställande inom orten egt rum till belopp af 500,000 Riksdaler, intressenterne vid nämnde sammanträde konstituerat sig till bolag, under benämning af “Luleå kanal-aktie bolag“, samt öfverenskommit att, derest minst En million Riksdaler erhölles så som anslag utan återbetalningsskyldighet, anlägga och för framtiden underhålla kanaler förbi Hedens och Ede forssar, äfvensom anskaffa den för trafiken erforderliga transport-materiel, allt i öfverensstämmelse med den af Löjtnanten Schough uppgjorda arbetsplan, dels ock en af den utsedda Bolagsstyrelsen undertecknad, till Kongl. Majit ställd skrift, deruti Styrelsen, med åberopande af hvad förut anförts till stöd för den gjorda framställningen om Statens medverkan till företagets verkställande, å bolagets vägnar i underdånighet anhållit, det Kongl. Majit måtte täckas föreslå Rikets Ständer att för ändamålet bevilja ett anslag af minst
En million Riksdaler, hvaremot bolaget förbuude sig att utföra och för framtiden underhålla ifrågavarande kanal-led.
Vid förnyad pröfning af detta ärende har Kongl.
Majit, som in hem tat, att fråga om statsbidrags anvisande till omförmälda kanal-led, hvilken erfordras för tillgodogörande af de inom orten varande rikhaltiga malmfält, vidsträckta skogar och tjenliga odlingsmarker, blifvit medelst enskild motion hos Rikets Ständer väckt, genom nådig Skrifvelse af den 6 sistlidne Februari (intagen under Nio 69 uti lista Samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll), till Rikets Ständer öfverlemnat den inkomna framställningen, för att komma under öfverläggning vid pröfningen af frågan, huruvida tillgång till företagets understödjande må kunna beredas, och hafva öfriga till ärendet hörande handlingar blifvit Stats-Utskottet tillställda.
Utskottet, till hvars handläggning Kongl.
Majits berörda nådiga Skrifvelse blifvit af samtliga Riks-Stånden öfverlemnad, har derjemte erhållit remisser å särskilda i ämnet väckta motiouer, nemligen: 44 Stat*-Utskottets Utlåtande N:o 141. inom Ridderskapet och Adoln af Herr von Knorring, O. (Motion N:o 157), inom Borgare-Ståndet af Herr G. W Cygncens (Motion N:o 103) oell inom BondeStåndet af Riksdagsfullmägtigen II.
Öbom från Norrbottens län (Motion N:o 331), med hvilken Josef Almqvist från samma län sig förenat, uti hvilka motioner blifvit föreslaget, att Rikets Ständer måtte besluta för Statens räkning anlägga ifrågavarande kanaler och bedrifva rörelsen derstädes eller ock, derest detta icke kunde bifallas, anslå En million Riksdaler att, utan återbetalningsskyldighet, öfverlämnäs till det bolag, som kunde bilda sig för att utföra arbetet och detsamma för framtiden underhålla, i hvilket sistnämnda fall Staten, sedan aktie-egarne eller bolaget på det tecknade beloppet njutit 6 procent, tvåtredjedelar af den möjligen återstående behållna inkomsten borde tillfalla Staten såsom ränta eller afbetalning å det leninade kapitalet.
Såsom skäl för bifall till berörda framställningar hafva motionärerne hufvudsakligen anfört, att Luleå eif, måhända den största i riket, vore segelbar 12| mil från hafvet, endast med två stora afbrott, nemligen Hedens forssar, tillsammans något öfver f mil långa, och Edcforssen, ) mil i längd; att Luleå elfs floddal omfattade en areal af omkring 8,393,000 tunnland, eller vid pass tvåfemtedelar af Norrbottens hela vidd, och inneslöte flera hundra tusen tunnland odlingsbar jord, rika skogstillgångar, till en del tillhöriga Kronan, samt de allmänt kända nästan outtömliga malmfälten vid Gellivara, Ruotivara och Karvek; samt att, genom att göra Luleå eif segelbar jemväl förbi omförmälda forssar, skulle bosättningar och cdlingar å de stora dertill tjcnliga fält, som finnas å båda sidor om elfven, i den betydligaste grad påskyndas och underlättas, de stora, Kronan tillhöriga skogar, som ligga inom lappmarksgränsen, lättare och fördelaktigare tillgodogöras den i stor mängd derstädes befintliga skadade skog, som nu öfverlemnas åt förruttnelse, nyttiggöras vid de jernverk, som utan tvifvel komme att anläggas vid Luleå elfs stora och vattenrika fall, samt den nuvarande svåra och ytterst kostsamma transporten af gods och lifsförnödenheter, som vore ett stort hinder för ortens utveckling och framåtskridande, försvinna.
Eör att gifva en föreställning om de svårigheter, som nu möta bosättning i det inre af landet, hafva motionärerne anfört, att transporten af en tunna korn från kustlandet uppginge till lika stort belopp, hvartill samma qvantitet korn å kustlandet kunde köpas, samt att transporten af en tunna salt kostade fyra gånger så mycket, som värdet eller inköpspriset deraf vid kusten utgjorde.
Om Luleå eif blefve segelbar förbi ofvannämnda forssar, så vore dock kommunikationerna med det inre landet dermed icke fullbordade, ty det behöfdes äfven vägar, som lättade trafiken med det på båda sidor om elfven belägna breda landet, hvaribland särskildt en jernväg till Gellivara malmberg, beläget omkring 8 mil från segelledens ändpunkt.
Inom denna del af provinsen, der förut ingen väg funnes, komme Luleå eif, sedan den blefve oafbrutet farbar, att motsvara hvad allmänna landsvägarne och stambanorna äro för södra Sverige, enär till denna led komme att utmynna alla de sidovägar, som behöfdes för kommunikationen ; och sedan stamleden blefve utförd på allmän bekostnad, kunde det blifva möjligt för den enskilda företagsamheten att förmå bekosta kompletteringen af kommunikationsleden meddelst de nödvändiga sidogrenarne.
Det syntes ock billigt, att de nordligaste provinserna, och deribland Norrbottens län, med ett område af 924 qvadratmil eller en fjerdedel af hela Sveriges areal, finge, med sina rika naturtillgångar, hvilkas motsvarighet svårligen kunde uppvisas i någon annan provins, men hvilka till följd af brist på kommunikationer icke kunde tillgodogöras, komma i åtnjutande af fördelar eller anslag, sva - Stats-UtsJcottets Utlåtande N:o 141.
45 rande åtminstone till någon väsendtligare del mot dem, hvarmed mellersta och södra Sverige hugnats i afseende på kommunikations-anstalter samt derstädes anlagda kostbara och beqväma jernvägar.
I afseende på sättet för kommunikations-ledens tillvägabringande, medelst kanal med lutande plan förbi de ifrågavarande båda forssarne, hafva motionärerne anfört, att detta byggnadssätt väl icke förut varit tillämpadt i Sverige, men att man dock hade visshet, att detsamma vore användbart, enär en kanal mellan Österede och Elbing, som vore bygd efter samma method, befunnes ändamålsenlig och beqväm att trafikera, hvarom ock Löjtnanten Schough, hvilken uppgjort förslaget till
Luleå elfs kanalisering och som besett denna kanal med dess inrättningar och byggnader, gjort sig förvissad; och låge ett ytterligare skäl att bifalla motionärernes begäran deruti, att de föreslagna kanalerna med lutande planer, hvilkas anläggningskostnad icke uppginge till mer än J:del af kostnaden för kanal med vanliga slussar, skulle, till följd af deras billiga anläggningskostnad i förhållande till de stora fallhöjderna och kommunikationsledens längd, blifva en anvisning till efterföljd inom Sverige, med dess många och stora vattendrag, hvilka dock genom landets stupning på flera ställen äro afbrutna af strömfall.
För att ådagalägga betydenheten af de skogsprodukter, som årligen från Norrbotten utföras, har Herr Cygnaeus till Utskottet inlemnat officiela handlingar, som styrka, att de s. k. skogs- och stubbe-örena, eller den afgift, som Kongl. Maj:t och Kronan uppbär af innebyggarne i Norrbottens län för rättigheten att å Kronans skogar afverka sågtimmer m. m., under år 1861 uppgått till icke mindre än 101,821 R:dr 17 öre, samt att tullvärdet af de från Norrbottens län under samma år utförda varu-artiklar, hvilka hufvudsakligen bestodo af trä, jemte jern och tjära, utgjort 1,820,800 R:r 33 öre.
Enligt det af Löjtnanten Schough afgifna, utaf fullständiga planer och kostnadsförslag åtföljda betänkande, angående den föreslagna kanaliseringen skulle anläggnings-kostnaden för kanalen vid Hedeforssen uppgå till . . R:dr 966,000: — och vid Edeforssen till „ 312.500: — eller tillhopa R:dr 1,278,500: — hvarjemte för anskaffande af bogserings-ångbåtar och pråmar beräknats R:dr 221,500: — så att hela kostnaden blefve R:dr 1,500,000: — Betänkandet upplyser derjemte, bland annat, att från Edeforssen elfven är segelbar omkring 2j mil till Norrvik, som är ändpunkten för en tillämnad jernväg till Gellivara malmberg.
Vid bedömandet af frågan, huruvida och på hvad sätt Staten bör medverka till ifrågavarande kanalarbetes utförande, torde icke böra förbises, att, om ock hvad motionärerne anfört, dels rörande det inflytande Luleå elfs kanalisering skulle medföra i afseende på underlättandet af bosättningar och odlingar inom de intill elfven gränsande vidsträckta trakter, dels om de fördelar, som skulle vinnas genom tillgodogörandet af de stora inom lappmarkerna belägna kronoskogarne samt af den derstädes i stor mängd befintliga skadade skog, kan anses utgöra giltiga anledningar för Staten att anvisa medel för den ifrågavarande kanaliseringen, så torde dock de vigtigaste fördelarne af en sådan kanalisering bestå uti den lättnad, som derigenom skulle beredas vid tillgodogörandet af de rika jernmalmstillgångarne vid Gellivara, Ruotivara och Karveks malmfält, af hvilka Gellivara är beläget på ett afstånd af 8 å 9 mil från elfven med god och tjenlig lokal för 46 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 141. jernvägsanläggning, och de båda sednare fälten i Qvickjock med 13 mils vattenväg och 6| mils landväg till segelledens öfra ändpunkt.
För befordrande af det vigtiga ändamålet att kunna tillgodogöra Gellivara tillgångar beviljade ock Rikets sednast församlade Ständer, i enlighet med dåvarande Stats-Utskotts utlåtande N:o 117, kostnadsfri upplåtelse af Kronan tillhörig jord åt Gellivara bolag för anläggning af en 17 mil lång jernväg mellan Gellivara och Bottniska viken, hvilkeu väg beräknades till en kostnad af omkring 5,500,000 R:dr R:mt; hvarvid likväl fästades det vilkor, att bolag för jernvägens utförande borde vara bildadt och jernvägsanläggningen af detsamma påbörjad inom 1861 års utgång.
Ehuru denna jernvägsanläggning icke kommit till utförande, har dock, enligt hvad Utskottet inhemtat, Gellivara bolag, under förutsättning att Luleå eif blefve kanaliserad, numera afslutat förberedande aftal om byggande af en jernväg mellan Gellivara och oftanämnda eif, hvaremot frågan om denna sednare jernvägsanläggning äfven skulle komma att förfalla, ifall icke kanaliscringen kommc till utförande.
Det synes således att, om ock Luleå elfs kanalisering skulle för Gellivara bolag medföra betydliga fördelar, så är det icke heller för det allmänna af ringa vigt att genom en sådan kanalisering befordra den föreslagna jernvägen till Gellivara samt derigenom möjliggöra de der befintliga outtömliga malmfältens bearbetande på ett sätt, som för fäderneslandet kunde medföra oberäkneligt gagn.
Men, ehuru det således vore i flera hänseenden önskligt, om berörda jernvägsanläggning komine till utförande samtidigt med kanaliseringen, har dock Utskottet, sedan ett särskildt bolag numera blifvit bildadt, sorn vill åtaga sig kanaliseringens utförande och framtida underhåll, funnit detta företag i och för sig vara af så stor vigt, att detsamma icke torde böra sättas i omedelbart beroende af den tillämnade jernvägsanläggningen till Gellivara, helst kanaliseringen, äfven om icke jernvägen komme till utförande, skulle icke allenast för en vidsträckt, af rika naturförmåner gynnad ort medföra stort gagn, utan ock för det allmänna bereda öfvervägande fördelar.
Utskottet har derföre funnit sig böra förorda, att Staten, utan att för egen räkning anlägga ifrågavarande farled, lemnar nödigt understöd för dess tillvägabringande genom det nu bildade bolagets försorg.
I afseende på frågan om beloppet af det understöd, som härför må anvisas, har Utskottet, lika med Styrelsen för allmänna Väg- och Vattenbyggnader, funnit, att statsbidrag till inköp af ångbåtar och pråmar icke hör lemnäs; hvaremot Utskottet anser, att det anslag, som af Rikets Ständer kan varda anvisadt, bör beräknas i förhållande till kostnaden för sjelfva kanal-anläggningen och elfvens upprensning.
I öfverensstämmelse härmed, och då vanligen antagits, att de bolag, hvilka för förbättrade kommunikations-anstalters tillvägabringande bildas, böra sjelfva tillsläppa ungefärligen en tredjedel af kostnadssumman, torde Statens bidrag för nu ifrågavarande företag icke böra öfverstiga två tredjedelar af den derför till 1,278,500 R:dr beräknade auläggningskostnaden.
Utskottet hemställer alltså: 33:o. att Rikets Ständer, för verkställande af nödiga rensningar i Luleå eif saint anläggande af kanaler med lutande planer förbi Hedens och Ede forssar, för att derigenom erhålla oafbruten kommunikation från Luleå till Storbacken, måtte till Kongl. M.aj:ts disposition anvisa adelar af den härför beräknade kost - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 141. 47 nåd, att med en jemnad summa af Åttahundrafemtiotvå tusen R:dr såsom anslag utan återbetalningsskyldighet utgå till det bolag, som genom kontrakt, hvilket sednast inom 1864 års utgång bör vara vederbörligen afslutadt, förbinder sig att efter fastställd plan utföra och fullborda arbetet samt såväl derför sorn för dess framtida underhåll ställer sådan säkerhet, som Kongl. Maj:t i nåder kan finna för godt'att godkänna; börande förutom de vilkor, som för andra dylika företag vid innevarande riksdag varda fastställda, iakttagas a) att Staten, sedan bolaget på sitt tillskott njutit sex procents årlig ränta, skall erhålla den derutöfver uppkommande vinsten intilldess