Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti en annan Skrifvelse från då varande Banco-Utskott, under den 5 December 1823, likaledes föranledd af Rikets Ständers Beslut, anmodades Banco-Fullmägtige draga försorg, ”att, enligt af Utskottet upp”gifna synpunkter, ett sammandrag af det ”i Bankens Archi v förvarade, af framlidne ”Banco-Commissarien Fredric Silfverstolpe ”författade Historiska Verk öfver Bankens ”öden, äfven med iakttagande af tilläfventyrs behölliga tillägg, måtte blifva upp''gjordt, samt Historien om Banco-Verket "vidare efter en lika plan till närvarande ”lid fortsättas.”
Med anledning af dessa Skrifvelser, tillsattes inom Banken en Comité, under Ordförandeskap af äldste Ledamoten bland Ridd. och Adelns Fullmägtige, Herr Grefve von Schwerin.
Under de öfver-. läggningar, som, i afseende på de uppdragna arbetena , inom Comiten föreföllo, och efter anställandet af de granskningar deras föremål framkallade, trodde Herr io Banco-Vt skottets Betänkande.
Grefven, att de af Utskottet åsyftade ändamål, (fullständigt utvecklade i dess af Rikets Ständer bifallna och åtgärden föranledande Memorial af den i5 No v. i8a3), icke helt och hållet stöde att vinna efter den ledning Utskottet lemnat.
Detta föranlät Herr Grefven, att, med det kända nit för allt hvad som rörer Banco-Verket, hvaraf Herr Grefven lemnat så många prof, författa och på egen bekostnad från trycket utgifva ett arbete, kalladt:
Författningar, rörande Banco-lerket, i sammandrag och med anmärkningar, innehållande icke endast, såsom titeln lyder, en samling af alla Banken rörande Författningar, dels in extenso, dels i sammandrag, deribland en del aldrig varit allmänheten genom trycket meddelade, och hvilka, för att lätta uppfattningen, blifvit i bifogade Tabeller, till deras innehåll, under serskilda rubriker sammanförda, utan äfven, dels i noter under författningarne, dels i serskildt meddelade handlingar och tableauer, en historisk öfversigt af Banken från dess första början till närvarande tid och verkningarne af de för dess rörelse gifne och tillämpade författningar, på så väl Banken sjelf, som det allmänna.
Banco-Utskottet, som förbehåller sig att, sedan förutnämnde Comité inkom - Bancc-XJtskottets Betänkande.
N:o xi mit med sin berättelse, framdeles yttra sig, huruvida det anser, att genom detta Herr Grefve von Schwerins arbete, de i förra Riksdagens Banco-Utskotts ofvanåberopade Skrifvelser af den 28 Nov. och den 5 Dec. 1823, åsyftade ändamål blifvit i allo uppfyllda, har dock, likmätigt dess pligt, att bereda sina Principaler, Rikets Ständer, alla medel för bedömmande af hvad med Bankens ställning och rörelse gemenskap eger, trott sig böra, ju förr desto hellre, föreslå inlösen af ifrågavarande arbete till utdelning bland Riks-Ståndens Ledamöter; och då Författaren, efter härom gjord förfrågan, erbjudit sig att, för ett pris af blott En R;dr Banco Exemplaret, (eller x-4-‘del af Boklådsprisef) derigenom
Författaren lör sina hafde kostnader biifver betäckt, aflåta Sex Hundrade Exemplar, dem Författaren serskildt aflagt för att tillhandahållas Rikets Ständer; så får Banco-Utskotlet nu vördsamt föreslå, att nämnde 600 Exemplar må blifva för Bankens räkning inlösta och bland Riks-Ståndens Ledamöter utdelta, sålunda, att 370 Exemplar lemnäs till Höglofl.
Ridd. och Adeln, 60 Exemplar till Högv.
Preste-Ståndet, 5o Exemplar tili Vällofl.
Borgare-Ståndet och 120 Exemplar till Hederv. Bonde-Ståndet; eller, på sätt Herrar Landt-Marskalk och Talmän kunna lämp - i z Banco-Tät skottets Betänkande N:o ? och 6, ligast finna; hvilket vördsamligen underställes Rikets Högloft.
Ständers bepröfvande, Stockholm den 18 December 1828, N:o 6.
Utlåtande , i anledning af g:ne Rihs-Stånds åter-Remiss å Utskottets Betänkande N:o 4> angående rättighet för BancoFullmägtige att, fortfarande efter nästa års ingång, vidtaga anstalter om Si/fverköp, 33anco-Utskottets berörde Betänkande har blifvit af Vällofl.
Borgare-Ståndet bifallet, men från de öfrige trenne Riks-Stånden, i följd af anmärkningar, återremitteradt.
Då dessa anmärkningar till en del angå sjelfva den hufvudfråga: om och huruvida Silfvers införskaffande mot Bankens Sedlar må anses förmonligt eller icke ? till en del åter, röra endast de speciella åtgärder, som Banco - Batico-XJ t skottets Betänkande, N:o 6. 13 •
Utskottet för ett slikt ändamåls vinnande föreslagit ; så torde det finnas i sin ordning att ofvannämnde hufvudfråga uti möjligaste korthet utredes, innan Banco-Utskoltet upptager och besvarar hvad, som angående blotta sättet för verkställigheten blifvit yttrad t och erinradt.
En Ledamot har yttrat: ”Om nya Sedlar utgifvas till Silfverköpet eller erforderligt belopp dertill tages af Bankens behållning förefaller mig likgiltigt, blott de ej förblandas med Bankens nya vinst.
Då Banken får in Silfver i stället, är ändamålet uppnådt och säkerhet vunnen för den tillökning i rörelse-capital, som de nya Sedlarnes utgifvande förorsakar.”
En annan Ledamot har yttrat: ”Allt Silfver, som för nya Sedlar uppköpes efter 128 skillingars cours, befrämjar egentligen icke realisationen, om den skall ske efter samma cours; ty hvartill gagnar det uppköpta Silfret då man ger ut nya Sedlar till samma belopp?
Blott det Silfver, som köpes till lägre pris eller för Bankens vinst, och således utan Sedelstockens motsvarande förökning, befrämjar i sjelfva ver - 14 Banco~\Jt skot tets Betänkande.
A!:o 6. ket realisationen genom Banco-fondens förstärkning i förhållande till Sedelstocken.
Man motverkar deremot realisationen och blottställer sig för vådliga följder, om man begagnar en tilläfventyrs hastigt öfvergående conjunctur, att samla Silfver mot utgifvande af nya Sedlar.
På sådant sätt skulle man genom Sedelstockens förökning endast ytterligare förringa myntvärdet, och man skulle kunna för nya Sedlar köpa Silfver så länge alt man slutligen nödgas realisera efter 144 skillings cours.
För att kunna förena dessa så stridiga åsigter, torde den erinran göra tillfyllest att Banco-Verkets, lika som hvarje enskild persons ; financiela ställning kan och bör betraktas under tvänne hufvudsakliga förhållanden , hvilka ej nödvändigt af hvarandra bero ; det ena, dess förmögenhet och soliditet på det hela , det andra, dess förmåga att vid anfordran contantinlösa sina utelöpande skuldsedlar.
Soliditeten på det hela kan, såsom ganska rigligt blifvit insedt och anmärkt, ej vinna på andra Silfverköp än de som ske , endera till serdeles förmonligt pris, eller med användande af sådana förut förvärfvade fonder, som eljest skolat antingen amorteras eller utan ersättning bortskänkas. Likgiltigt kan Banco-XJtskotfets Betänkande.
J\’:o 5.
15 det då ingalunda vara för ställningen på det hela, hvarifrån inköpsfonden tages, helst då, såsom förhållandet i närvarande ögonblick är, alla till Silfverköp från förra Riksdagen anslagna och afsatta medel redan äro jemt upp i sådan väg använda, och alla öfrige ränte-revenuer, till och med detta års slut, åt Riksgälds-Contoiret anordnade.
— Hvad åter vidkommer den senare, eller förförmågan att vid anfordran inlösa de Sedlar, som presenteras, så kunna utvägarne dertill ökas äfven på bekostnad af den egentliga förmögenheten, genom tillvägabringande af en förbättrad proportion emellan Silfrets och Sedelmassans numeraire.
En sådan bättre proportion uppstår onekligen till viss grad, ehvad inlösningspris som stadgas, jemväl genom de silfverköp, som ske mot utställande af nya Bancösedlar, så länge nemligen Silfver och Sedlar ej utgöra alldeles lika summa.
Denna satts torde af följande enkla arithmetiska uppställning vara satt utom all tvifvel:
Om Bankens Sedelstock antages utgöra . . . 3o,000,000 och dess Silfverfond 5 Mill. motsvarande å 128 sk. 13,333,3334 Transport i3,333,333p 00,000.000 16 Bat:co-XJt skot tets Betänkande.
Transport 13,333,333y 3o,ooo.ooo sa vore förhållandet af tillgång mot skuldsom r3i till 3o eller, med andra ord, att 1,666,666
Banken inköper i Silfver En Million, motsvarande å 128 sk. 2,666,6C6| och ökar derigenom sin Sedelstock med samma belopp 2,666,666f 2,666,666f 16,ooo?ooo 32,666,666J
Förhållandet i reelt mot Sedlarne Liefve då som 16 mot 3af, eller att blott 339,333^ återstå för att ega hälften.
Betraktas proportionen efter pari, blir saken ändå åskådligare: Bankens Sedelstock .... 3o,000,000.
Dess Silfver . . , 5,000,000 jemt |:del.
För Silfver-fondens ökning med ..... 1,000,000 skulle då kunna uppoffras i sedlar ända till 6,000,000. 6,000,000.
36,000,000. innan det förra förhållandet af 1 till 6 vore försämradt; så att allt hvad den köpta Millionen mindre kostat medförde ett närmande åt den bättre proportion, som, för obehindrad vexling, antages vara nödvändig. • Specicla Banca-Ut skottets Betänkande.
Speciela anmärkningarne mot de af Banco-Utskottet till ändamålets befrämjande föreslagne åtgärder röra egentligen: 1:0
Olämpligheten att inskränka den rättighet tili vexiars upphandling afven på Bankens egen risque, sorn allt hittills enligt Banco-Reglementet varit Banco-Styrelsen öppen. 2:0
En af förenämnde inskränkning befarad menlig påföljd, bestående deruti, att operationerue sålunda skulle komma blott några få af Hufvudstadens större Handelshus till godo, men de vexlar, andra Städers handlande hade att erbjuda, förblifva osålda. 3:o Sannolikheter , att bättre priser skulle kunna erhållas vid Banco-Styrelsens omedelbara befattning med vexelupphandlingar och införskrifning, än genom Börsens biträde och medverkan. 4:o Grundlösheten af Banco-Utskottets yttrade farhåga mot vexeluppköp på Bankens egen risque och dermed förenad direct åtgärd att silfret hitförskaffa.
Bih. till ftikj.
Prot. 1828,1829.6:1c Sami. 3. aldra Haft.
Banec-\3‘ikattets Betänkande.
N:o 6. 5:o Befarade vådor och olägenheter derigenom, att upphandling af Silfver mot förshott skulle blifva medgifveu till alldeles obegränsad summa, oeh 6:0
Otjenlighetert att under 3:ne månader af nästa år låta den omedelbara vexlingeu mot 128 sk:s pris fortgå, äfven i deli händelse, att Silfverpriset, vid beräkning af innevarande års medelcours skulle enligt de i Banco-Reglemeytet utstakade grunder böra högre bestämmas.
Banco-Utskottet har med nogaste sorgfällighet öfvervägat hvad i förenäranda hän« seenden inom hvartdera Eiks-Ståndet blifvit iramstäldt; och då Utskottet öfver allt iunnit bevis på ett gemensamt sträfvande till samma hufvudändamål, hvartill äfvert Utskottet syftat, ehuru inom Stårtden, liksom inom Utskottet, åsigterne om medlen att på bästa sätt detsamma vinna varit skiljaktige; så och för att emellan dessa olika synpuncter må kunna medlas , ulan att i hufvudsaken något blifver förfeladt, samt i den öfvertygelse, att intilldess grunderrte hunnit utstakas för det Banco-Reglemente, sorn intill nästa Riksdag kommer atl, galla, ett blott förlängande inpå nästa år af de föreskrifter sorn nu finnas, är både dert Baneo-XJt skottets Betänkande N:o 6% 19 enklaste och bästa af härtill ledande åtgärder, har Utskottet velat i så måtto modifiera dess förut afgifne Betänkande i ämnet, att Utskottet härigenom vördsamt föreslår : Det Rikets Ständer må besluta: att* föreskriften om Silfvervexling och Silfverköp, i Fjerde Art. irsta Afdelningen, 4» 5, (> och 7 §. §. af i823 års Banco-Reglemente, fortfarande gäller under de Tre första månaderne af år 1829, så till förstående, att livad Contracter angår, detta är contraheringstiden, men att levereringstiden får sträcka sig äfven derutöfver, på sätt att Contracterne slutas om leyerance på första öppet vatten, under vilkor att ej fördröjas utöfver ultimo Junii 1839, oc^1 med det bestämda förbehåll, att En Riksdaler Silfver, i Banken levererad, ej må kosta Banken mera ån högst
Ett hundrade tjuguåtta skillingar Banco-Sedlar.
Hvilket Rikets Ständers bepröfvande vördsamt underställes.
T vänne Ledamöters serskidta yttranden. bifogas, Stockholm den a3 Dee. iSaS. se Bi/.f.
Banco-Uttkotwi Bet änkan dt.
N.-o 5. / Till Protocollet den 23 December 1828.
I anledning af de, vid det från Högloft.
Kidd. och Adeln, Högv.
Preste-Ståndet och Hederv.
Bonde-Ståndet återremitterade Betänkande, angående Silfveruppköp för Bankens räkning, gjorde anmärkningar, får jag vördsamt anföra följande:
Man har satt i fråga, huruvida hela operationen må anses nyttig och förmonlig iör Banken, enär, för detta uppköp, ett pris af till och med 128 sk.
Banco för En Riksdaler i Silfver medgifves.
Att häröfver fälla ett bestämdt omdöme är för närvarande så vida omöjligt, som Rikets Ständer ännu icke afgjort om, när och efter hvilken Beräkningsgrund, Banken framdeles kommer att utvexla Silfver emot Baneosedlar; men då alla, vid sista Riksdag till Bankens eonsoliderande vidtagne anstalter äro beräknade efter ett pris af högst 128 sk.
Banco för en R:dr i Silfver, har Utskottet Bordt förutsätta, att Banken uti intet fall kommer att utgifva Silfver till ett lägre pris.
Häraf följer, att hvad Banken mindre betalar är en vinst, hvad derutöfver, en förlust, och att, hvad till omförmäldte pris köpes, är hvarken vinst eller förlust, utan helt enkelt en utvexling.
Så framt någon Bil t.Biiiica-XJiskottets Betänkande, Nio 6. 21 egentlig vinst för Banken åsyftas, måste man således antaga, att Silfver kan erhållas undev 128 sk. per R:dr Specie; och det är på denna förmodan hela operationen är grundad.
— Jag anser derföre ett maximipris af 126 eller högst 127 sk. böra bestämmas för Silfver, som efter LeveranceContract och mot förskott upphandlas.
Hvad Banken köper till 128 sk. kan, som sagdt är, icke gifva någon vinst och bidrager icke till dess eonsoliderande, enär uppf andlingen sker för Sedlar, sorn öka Sedelstocken eiler Vexel-Bankens skuld i samma nion, den metalliska fonden förstärkes.
Annat vore likväl förhållandet, om härtill användes endast Bankens behållna Räntevinst, i fall någon sådan nu vore odisponerad, eller den för nästkommande är påräknade finge till detta ändamål anticiperas.
Allt det Silfver som för Räntevinsten uppköpes, vore det ock till ett pris öfver 128 sk., eller det blifvande utvexlingspriset, bidrager verkligen att öka Bankens förmåga, att framdeles inlösa sina Sedlar och upprätthålla deras värde; och ett sådant användande af Bankens Räntevinst vore utan .tvifvel både rättare och fördelaktigare än att, sorn hittills stundom skett, i det närmaste utan »11 sköns nytta bortkasta den. 32 B rf. t.
Bancc-JJtskoftets Betänkande.
N:o 6. » Banco-Ulskottet har uti det återremiti terade Betänkandet tillstyrkt upphandling af Silfver till obegränsadt belopp, äfven uppå Leverance-Contractet med förskott.
Ehuruväl, med fullt förtroende till Herrar Banco-Fullmägtiges bepröfvade insigt, omtanka och försigtighet, all anledning är att hoppas, att ingen förlust för Banken härigenom skulle uppkomma; så och emedan, det oaktadt, oförutsedda händelser kunna inträffa, som satte Leveranterne ur stånd att inom bestämd tid fullgöra sina förbindelser, och Banken då skulle nödsakas i Laga ordning utsöka dess lemnade förskott, hvaraf möjligen betydliga förluster kunde blifva en följd; anser jag rådligast, att åtminstone icke blottställa sig för obegränsade förluster, och att derföre bestämmes en viss snmma af till exempel en half Million B:dr Banco, hvarutöfver förskott för åtagne Silfyer-leverancer i det hela och tills vidare icke må utgifvas; ankommande i öfrigt på Banco-Styrelsen, att noga tillse, att, i mon af Lcveranternes vederhäftighet, ställd borgen eller annan säkerhet, icke alltför stort belopp lemnäs på ei\ hand.
Beträffande tillåtelse för Baneo-Fullmäglige, att till denna Silfverupphandling Bil. t. Banco-Utskottett Betänkande.
TV o 6. oj äfven uppköpa Yexlar, så kan jag för min del ej annat linna, än att goda Vexlar, med goda Endossementer försedde, innebära lika stor säkerhet sorn Contracter, afslutadé med och garanterade af vederhäftige personer; och beträffande risquen för uppläggiiiligen och hitförandet af det Silfver, som för dessa Yexlar på utrikes ort upphandlas; så är jag öfvertygad att Herrar BaiicoFullmägtige vidtaga alla nödiga anstalter till förekommande af förlust i detta hänseende.
Jag anser följaktligen, att
BancoFullmägtige må autoriseras att äfven begagna detta upphandlingssätt, derest de pröfva det åtminstone lika säkert och till resultatet fördelagtigt, sorn det att sluta contract om Silfverleverance mot förskott på köpesumman; dock alt beloppet af hvad sålunda upphandlas likaledes inskränkes till eli summa af högst motsvarande en half Million R:dr Banco; och med iakttagande att Silfret, i Banken aflemnadt, icke kommer att kosta Öfver 127 sk. per R:dr Specie. —*
Då jag för min del icke finner betänkligt, att Herrar Banco-Fullmägtige lemnäs rättighet, att till det åsyftade ändamålet uppköpa Vexlar, är det ingalunda mill mening, att den bör eller må begagnas i afsigt att, sorn man säger, styra Coursell, Del är icke Bankens skyldighet och bör 24 Bil. t. Bmico-lJrskottets Betänkande, /V:o (J. icke tillhöra dess befattning, alt npprättbå! a värdet af Hamburger Banco, Pund Sterling eller något annat främmande mynt.
Bankens skyldighet för närvarande är att consoiidera sig sjelf, för att komma i tillstånd att efter en rättmätig grund bestämma och sedermera orubbadt bibehålla värdet af sine Sedlar.
Lika litet som Banken bör tili Remittenlers fördel operera till Coursens fallande, när den stigit i följd af en större efterfrågan af Veviar, lika litet bör den till Trassel)ters förmon medverka till dess böjande då, som nu är händelsen, en tillbillig Handels-conjunctur boredt en större tillgäng på Veriar och vållat dess fällande.
Den senare åtgärden vore så mycket obilligare i närvarande omständigheter, som Trassenten, om han har svårighet att sälja sina Vexlar, kan sjelf besörja om hitförskaffande af den Silfver-Valuta, han eger på utrikes ort och den i Banken insätta i utbyte mot Sedlar t\ 128 sk. för en R:dr i Silfver, hvaremot Remittenten, i händelse af Coursens stegring öfver 128 sk., icke ännu eger den utväg, att i Banken till detta pris kunna utbekomma Silfver för alt till sin skulds liqviderande på utrikes ort användas, utan måste helt och hållet bero af Trassenternes godtycko eller deras inbördes täflan att utbjuda vexlar.
När BH- ti Btntco-UtskottetS Betänkande.
N:ö 6. 25 en gång värdet af Bankens Sedlar blifver bestämdt och Silfver derefter utvexlas, skola den utrikes Vexel-Coursens förändringaaldrig för längre tid betydligt afvika från hvad man kallar Pari — och de afvikelser, som efter omvexlande Handelsförhållanden mäste inträffa, hvarken kunna eller böra af Banken motarbetas.
De äro af den beskaffenhet, att de aldrabäst jemka sig sjelfva, endast man ej genom konstlade medel söker hämma eller förvända sakernes naturliga fria gång och utvexling, Stockholm den 23 December 1828. C. B.
Till Protocollet för den 23 Dec. 1828; Jag får reservera mig mot det Beslut,- att Banken blifver en direct Vexeluppköpare och, genom Vexelköp, en direct Silfverupphandlare, och anser att Banco-Fulllnägtiges hittills verkställde operationer aldrig egt detina egenskap.
För öfrigt får jag åberopa Utskottets förra betänkande.
Stockholm den 28 December 1828.
Nils Sandblad.
Bil», till Rikt.
Prot. 1828, 182g. 6:tf Samt 3 atdra Haft. Biinco-Utskottcts Badnkande, A':o 7.
Betänkande, i anledning af en inom T^ällofi. Borgare-Ståndet väckt motion, att Instruction för Banco-Utskottet borde vid Riksdagens början meddelas.
Borgare-Ståndet har till BancoUtskottet remitterat en af Herr C. Ekerman, den i nasti.
December, gjord framställning: om icke Banco-Utskottet borde, vid Riksdagens början, med Instruction förses , helst derom stadgades i Riksdags-Ordningens 3a hvarjemte åtskillige Ledamöters i anledning häraf yttrade tankar blifvit Banco-Utskottet communicerade.
Banco-Utskottet får i anledning häraf ypplysa, att då 3a §.
Riksdags-Ordningen hvarken stadgar, att Instruction för BancoUtskottet skall vid början af hvarje Riksdag utfärdas, eller huruledes och i hvilken ordning samma Instruction skall tillkomma, ecb' sedan den förr iakttagne prascis, att Rikets Ständer , innan ett Banco-Utskott begynde sina sammanträden, skulle hafva förenat sig om Instruction för detsamma, farints yid 1818 5rs Riksdag föranleda till Éancc-tj:fkottets Betänkande. N.o 7. 27 hinder och uppehåll; så beslutade Rikets då församlade Ständer den förändring härutinnan, som i den Ar i8a3 fastställde nu gällande Instructions 10 §. innefattas, nemligen: ”att Banco-Utskottet åligger, att, före Riksdagens slut, i öfverensstämmelse med de af Rikets Ständer, angående Banco-Verket, vidtagne författningar, hos Rikets Ständer föreslå Instruction för Banco - Utskottet vid påföljande Riksdag, hvilken Instruction, sedan den af Rikets Ständer blifvit pröfvad och fastställd, skall ligga till grund och tjena till efterrättelse, intilldess Rikets Ständer finna anledning att, efter Utskottets hörande, deruti ändring göra.” Nuvarande Banco-Utskott har alltså genast haft att tillgå, och framgent ställt sig till efterrättelse, den af 1823 års Ständer beslutade Instruction.
(Se Bill. till Riks-Ståndens Prot. 6 Sami. 2 Band pag. 347).
Några förändringar i densamma äro ej inom Riks-Stånden föreslagne; och då Banco-Utskottet vid föreslående af en ny, har att rätta sig efter de Förordnanden om Banken , som Rikets IStänder under loppet af Riksdagen kunna komma att gifva, så är vid Riksdagens borlm icke eller Utskottet i tillfälle, att med förslag om ny eller förändrad Instruction sig anmäla; ett förhållande, hvilket troligea kosnner att städse fortfara, ag Banco-XJtskottets Betänkande.
N\o 7.
På grund af hvad som nu blifvit ntredt, är Banco-Utskottets tillstyrkan, det Rikets Ständer må besluta:
Att bibehålla den ordning i fråga om Instructions uppgörande för Banco-L tskotten, från Riksdag till Riksdag, sorn år 1818 blifvit införd och sedermera iakttagen.
Stockholm d, 16 Jan. 182g. STOCKHOLM 1829, tryckt hos Jon Ad. Wai.méif. Baiico-XJ t skottets Betänkande-.
N:o g- i N:o 8.
Memorial, angående tn fr ari Högloflige Ridderskapet och Adeln remitterad Motion otti utdelning till Riks-Ståndens Ledamöter af det genom BancoStyrelsens föranstaltande från Trycket utgif ne arbete:
Han dilin g ar och upplysnin gar rörande Banker i andrei Länder.
Uti ett hos Högloft Ridderskapet och Adelli uppläst samt till Banco-Utskottet den 3ö förlidne
December remitteradt anförande af Herr A. R.
Rosensvärd * sorn den i4 innevarande Januarii bit ingått, har blifvit framställdt, att den nytta * som af ofvanliämnde
Bok, medelst dess tryckning varit åsyftad, kunde för närvarande lämpligast befrämjas, genom Bokens utdelning till Rikets Ständers Ledamöter, hvilka äro i utöfning af det ansvarsfulla värf att besluta ofver Bankrörelsen inom Sverige; och att Bihl till Riks. St.
Prot. 1828* 1829. 6:tc Samt i 8-a;* Haft.
Battco Utskottets Betänkande.
N:o 8- fördenskull anstalt måtte klifva fogad, det så många Exemplar, som till denna utdelning erfordrades, genast kunde varda till RiksStånden Öfverlemnade, och kostnaden derföre bestridas af Rankens Rörelse-Vinst.
Med anledning häraf meddelas vördsamt den upplysning, att, sedan Hrr RancoFullmägtige uti deras lill närvarande BancoUtskott afgifna Rerättelse anmält den af dem heslutade och verkställde Tryekningsåtgärd, med hemställan tillika, om icke, utaf upplagan, som utgör iooo Exemplar, nödigt antal finge användas till utdelning hland Riks-Ståndens Ledamöter, så har Banco-Utskottet, som delat denna med Motionairens Förslag instämmande åsigt, till samma hemställan lemnat bifall; och då utdelningen till Riks-Stånden, i följd häraf, redan lärer vara genom Banco-Styrelsen ombesörjd, har Banco-Utskottet, såsom svar å Remissen, endast skolat detta förhållande vördsamligen anmäla.
Stockholm den 22 Januarii 1829.
Banco-TJt skottets Betänkande.
N:o g. Betänkande, i anledning af ett från Högloflige Ridderskapet och Adeln remibteradt Förslag, om inrättande af Sockne-Bibliothek på Bankens bekostnad.
TT -Tios Högloflige Ridderskapet har en dess Ledamot, Herr C. U.
Roos, efter hvarjehanda i ämnet gjorde framställningar föreslagit:
Del Rikets Höglofl.