Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Prop. JM 1, om Statsverket 1 t!S6. 95 Lön för 4 Majorer, lika med Andre Majors lön vid samma Regementer, hvar och en 4,000 Rdr, af hvilka endast den, som tillhör Topografiska Afdelningen, bestås 1 ration; Arfvoden för 2 Majorer, nemligen Sous-Chefen vid Kommando-Expeditionen och Slabs-Chefen vid Lif-Gardes-brigaden, hvilka bägge måste vistas i hufvudstaden, lika med Sqvadrons- och Kompani-Chefs-lön vid Gardes-regementerne, hvardera 2,400 Rdr Rint; hvarjemte dem hvardera skulle bestås 1 ration; Arfvoden för 6 Majorer, som äro Stabs-Chefer hos General-Befälhafvarne och Kavalleri-Inspektören och hvilkas lefnadskoslnad kan antagas något mindre än de förres 2,000 Rdr, men utan ration; Arfvoden för 10 Kapitener, hvar och en 1,300 Rdr, af hvilka endast 6, och deribland do vid Kommando-Expeditionen tjenstgörande, bestås ration; och Arfvoden för 5 Kapitener, som äro hos General-Befälhafvarne tjenstgörande 600 Rdr, utan ration.
Med undantag af dessa sistnämnde, skulle alla med arfvode försedde GeneralStabs-officerare, derest de förut åtnjuta lön eller annat arfvode på stat, icke få uppbära större del af de nu för dem föreslagna arfvoden, än skillnaden dei1- emellan, och förut innehafvande lön eller arfvode, sedan afdrag skett af de belopp, hvilka i särskilda fall skulle af Officerare med löner i Arméen åt de i deras ställen tjenstförrättande afstås, på sätt jag här ofvan i underdånighet hemställt.
Å den nya General-Stabens stat skulle vidare öfverflyttas den nu å Topografiska Korpsens stat uppförda Professorn, hvars lön jag i underdånighet föreslår till 2,500 Rdr, samt den å Kommando-Expeditionens stat varande Registrator, hvilken, under benämning af Fult-Sekreterare och Registrator, med utsträkt verksamhet, påräknas till tjenstgöring vid Kommando-Expeditionen med lön al 1,500 Rdr; äfvensom arfvodet åt en Stentryckare, hvilket torde förhöjas från 400 Rdr till 500 Rdr.
Dessutom erfordras för den nya organisationen följande arfvoden:
För undervisning i taktik, strategi och krigshistoria .... 750 Rdr; D:o d:o i topografi och rekognoscering, militärgeografi och militärstatistik 600 Rdr; D:o d:o i Svenska och Norska Arméens organisation samt Indelningsverket 450 Rdr; D:o d:o i de särskilda vapnens exercis-reglementen . . 160 Rdr, Bil. M 5 lill Kongl. Maj:ls Nåd.
Prop. Jt? 1, om Statsverket 1836.
Vid här ofvan föreslagna aflöningsbelopp, hvilka torde finnas billiga med afseende å nuvarande lefnadskostnader, har måst tagas i betraktande: dels att de fleste General-Stabs-officerare nödgas uppehålla sig på tjenstgörings-orter, der lefnadskostnaden är störst, dels alt den för dem förekommande ombytliga tjenstgöring å olika ställen medförer högre utgifter, än då bosättning för längre tid på samma ställe oafbrutet kan ega rum, och att ett sådant ombyte blefve svårt dem ålägga, i samma mån som ekonomiska hinder i följd af aflöningens otillräcklighet skulle mellankomma; att kompetens till inträde i General-Staben, som först efter en mödosam pröfningstid af minst 10 år förvärfvas, medförer icke obetydlig uppoffring af egna tillgångar; att General-Slabs-officerarne oafbrutet äro tjenstgörande utan rättighet till semester; att de icke erhålla ersättning för den dem åliggande tjenstgöring vid egna Regementer och deraf föranledda resor; och att, så vida icke de tillförsäkras om nödig utkomst till vedergällning för sin trägna och maktpåliggande tjenstgöring, få personer torde söka inträde vid en korps, der väl anspråken på kunskaper äro stora, men utsigterna till bergning ringa.
Till rese-stipendier anser jag mig böra i underdånighet föreslå . 4,000 Rdr att användas åt General-Stabs-officerare såsom understöd på utrikes resor i krigsvetenskapliga ändamål, för anställning vid främmande, helst krigförande makters ar - méer och vid Eders Kongl. Maj:ts utrikes-beskickningar; samt till General-Stabens nödiga fältöfningar 1,000 Rdr.
Slutligen måste afses till Expens-medel: för General-Stabs-Expeditionen 1,150: — » Kommando-Expeditionen, ungefär dess nu dertill anvisade belopp 1,800: — till inköp af instrumenter, kartor och böcker m. m. för Krigs Arkivet 1,500: — till löner för Irenne Vaktmästare, 2 vid General-Stabs-Expeditionen och Krigs-Arkivet och den 3:dje vid Kommando-Expeditionen ä 450 Rdr 1,350: — samt ersättning för stallhyra för 13 här ofvan uppräknade hästar ä 100 Rdr 1,300:
— På grund häraf komme det för General-Staben i sin helhet erforderliga anslag att uppgå till ett belopp af 84,350
Rdr på sätt bifogade deröfver upprättade förslag (Bilagan Litt.
O. o.) i ett sammanhang närmare utvisar; hvarförutan rationer för de 13 hästarne torde böra ersättas på samma sätt, som för befälets rationer vid Garnisons-regementerne föreslagits; äfven-.
JtJ 5 <*7/ Kongl. Maj:ls Nåd.
Prop. M 1, om Statsverket 1JIS6.
95 sorn ingvart,erings-ersättning åt de i Stockholm stationerade General-Stabs-officerare borde enligt författningarne utgå.
Till förminskande af berörda för Gen.-Staben påräknade anslag 84,350
Rdr förefinnas följande tillgångar:
Topografiska Korpsens anslag .... 18,639: — Kommando-Expeditionens d:o .... 7,275: — A Generalitets-staten anslaget till Adjutanter, jemte 1 besparadt Fördelnings-Läkare-arfvode . 7,050: — gg 964 Rdr efter afdrag hvaraf återslå 51,386:
— Och hemställer jag i underdånighet, att Eders Kongl. Maj:t täcktes i Nåder äska ett nytt anslag, i och för General-Stabens organisation, af i rund summa 51,500 Rdr Riksmynt.
Kostnaden uppgår således, oaktadt de inskränkningar, jag gjort i kommitterades förslag, till ett visserligen ändå betydligt belopp, men om, såsom sig bör, härvid äfven tagas i beräkning de eljest erforderliga löntiliökningar, hvilka jag förut föreslagit: för Topografiska Korpsen med .. .. 15,061 Rdr, » Kommando-Expeditionen med . . . 6,265: — och för Adjutanterne hos General-Refälhafvarne och Kavalleri-Inspektören, äfvensom hos Chefen Tor Lif-Gardes-brigaden med 5,100: — 26 426 Rdr Och hvilka stater, i och med verkställigheten af General-Stabens nu ifrågavarande organisation skulle försvinna; så utgör skillnaden 24,960 R:dr R:mt egentligen den större kostnad, som af berörde organisation skulle förorsakas, men hvarigenom ock en väsendtlig brist inom Svenska Arméen skulle till betydlig del blifva afhjelpt.» »I afseende å Officerares praktiska utbildning saknas ännu i vissa fall anstalter för deras undervisning, dels i skjutning och kännedom i geväret m. m., dels i ridkonst.
Jag anhåller i underdånighet, att få yttra mig angående åtgärder, sorn jag anser böra vidtagas för afhjelpande af dessa brister.» »Då förbättrade skjutvapen och en större färdighet i skjutkonsten gifvit
Infan - skjul-skolor. leriet en ännu mer ökad vigt, samt under sednaste krig erkänts hafva utöfvat ett märkbart inflytande på stridens utgång, har man i alia länder börjat att egna stor Uppmärksamhet på denna vigtiga del af härens bildning.
Efter noggranna försök samt anskaffande af ett temligen betydligt antal af refflade gevär, är Svenska Arméen till icke ringa del försedd med eldvapen, fullkomligt jemngoda med andra 96 Bil. M 3 till Kongl. May.ls Nåd.
Prop. JW i, om Statsverket 1836. llid-skolor Arméers.
Det återstår blott att i lika mån, som vapnens förbättring egt rum, äfven befordra kännedomen derom, jemte skjutfärdigheten.
1 Frankrike bar skjutkonsten på sednare tider gjort stora framsteg, sedan denna del af krigsmanna-bildningen blifvit med mera omsorg omfattad, samt skjutskolan i Yincennes inrättades.
För att tillegna Svenska Arméen de fördelar, som af en sådan eller likartad inrättning stå att vinna, har Eders Kongl. Majit redan anbefallt försök i denna del, som lemnat ganska tillfredsställande resultat; med bemtad ledning hvaraf och tillika med afseende å de möjligen minsta härför nödiga utgifter, jag får i underdånighet föreslå, att en skjutskola må hvart annat år, under 2 månader, bildas efter följande grunder: l:o. Skolan utgöres af 1 Major j Regements'°ff'cerare> 3 Lärare (Kompani-officerare), 2 Suballern-officerare från hvarje Infanteri-regemente, samt 1 Subaltern-officer från hvarje Infanterikorps: 2:o.
Undervisningen bör omfatta:
Den allmänna kännedomen om eldvapnens småningom skedda utveckling till deras nuvarande beskaffenhet, så väl i Sverige, som i andra länder; Skjutkonstens teori:
Gevärsbesigtning och skottställning; Ammunitions förfärdigande; Praktiska skjutöfningar med alla i Sverige brukliga gevär och studsare, samt ett säkert bedömande af afstånd.
Med ledning af uppgjordt kostnadsförslag af Chefen för den förlidet år här i Stockholm sammandragna skjutskola, General-Majoren Friherre Wrede, hemställer jag i underdånighet, att den beräknade kostnaden, 18,000 Edr Rmt, måtte hos Rikets Ständer begäras, att hvart annat år för ändamålet vara att tillgå, eller företrädesvis, att ett årligt anslag af 9,000 Rdr samma mynt, i och för skjutskolor, varder å Fjerde Hufvudlitein uppfördt.» ((Beträffande åter frågan om Rid-skolor, så är det icke längesedan jag tog mig friheten påkalla Eders Kongl. Maj:ts höga uppmärksamhet å den ofta och länge öfverklagade bristen på sådana skolor, hvarest det vid Kavalleriet och Artil leriet, äfvensom vid General-staben, inträdande befäl kunde ega tillfälle att förvärfva nödig färdighet i ridkonsten, samt passande elever, som visade sig dertill ega särskild fallenhet och håg, skulle kunna utbildas till Beridare och Stallmästare vid regementerne.
Jag anförde dervid, hurusom sjelfva ridkonsten, hvilken fordom stod ganska högt i Sverige, numera vore nära att utgå, så framt icke ändamålsenliga och kraftiga åtgärder i tid vidtagas till densammas upphjelpande, samt att ehuru Bil. M 5 lill Kongl. Majlis Nåd.
Prop. JV2 1, om Statsverket 1856. 97 ehuru hästafvel!) onekligen hade gjort stora framsteg och Svenska rytteriet vore mycket bättre beridet nu än förr, förmågan att bilda goda ryttare och att inrida remonter likväl blefve allt mera sällsynt, hvilket beklagliga förhållande vore en naturlig följd af den brist eller saknad af ridskolor, som sedan liera år egt rum, och hvilken jag ansåg böra afhjelpas, innan de få elever, hvilka ännu finnas qvar efter de bortgångne skicklige Stallmästarne, hunnit till en alltför hög ålder, för att kunna påräknas vid ridskolornas uppsättning.
Om denna för Svenska rytteriets och Artilleriets tjenstbarhet så vigtiga angelägenhet ytterligare försummades eller ännu några år Jordröjdes,t"skulle, enligt mitt förmenande, sedan blifva omöjligt att på annat sätt afhjelpa olägenheten, än att från främmande land införskrifva instruktörer i ridkonsten, hvilken utväg dock troligen blefve förenad med vida större svårigheter oell’ kostnader, än som kunde ifrågakomma för dylika instruktörers bildande inom riket.
I anledning häraf, {Ttäcktes Eders Kongl. Maj:t, uppå min underdåniga hemställan, i Nåder tillförordna en kommission af sakkunniga män, med uppdrag att till Eders Kongl.
Maj:t inkomma med förslag till organiserande af 2:ne årliga ridskolor, den ena vid Strömsholm och den andra i Malmö, uppå tillika meddelade grunder.
Sedan kommissionen numera afgifvit sitt underdåniga betänkande i ämnet, samt föreslagit sättet, huru berörde 2:ne ridskolor må bringas i verksamhet, får jag, jemte tillstyrkan af bifall till kommissionens förslag, tillika, med afseende å de med förslagets verkställighet förenade kostnader, hvilka beräknas för ridskolan vid Strömsholm till 11,872: — och för ridskolan i Malmö till 13,128: —■ eller tillhopa årligen R:dr R:mt 25,000: — samt för en gång: till nybyggnad af stall vid Strömsholm, omkring ^18,000 R:dr och till inköp af sadlar, betseltyg m. m för begge ridskolorna, omkring 1000 R:dr, i underdånighet hemställa, det hos Rikets
Ständer mätte begäras ett årligt anslag för 2:ne ridskolor, den! ena vid Strömsholm och den andra vid Malmö, med 25,000 K:dr Riksmynt, att å Fjerde Hufvud-Titeln uppföras, samt medgifvande att använda första årets anslag, så väl till nybyggnad af.det erforderliga stallet vid Strömsholm, som till anskaffande” af de ridskolorna nödiga sadlar, remtyg och öfriga inventarier.» »Bland föremål för Krigs-styrelsens omtanka, intager frågan om
Arméens ^'^deUa^Ar■penöfningar ett af de främsta rummen. méensocliBe Redan före sista Riksdagen hade jag nåden inför Eders Kongl. Maj:t i u Xapeis vapen - Bih. lill II.
Sl. Prot. 1856 ifc 1857. 1 Sami., 1 A[d., 5 Haft. 13 öfningar. 98 Bil. M 3 lill Kongl. Maj.ts Nåd.
Prop. JYi 1, om Statsverket 1836. derdånighet antyda mina åsigter rörande otillräckligheten af den vapenöfningstid, som i allmänhet varit den indelta Arméen bestådd.
Den korta tid hvarunder jag dä ännu hade innehaft Chefs-befattningen vid Landtförsvars-departementet medgaf mig likväl icke att sä som jag hade önskat, fullständigt redogöra (ör dessa mina åsigter, långt mindre att framställa förslag till förbättringar, der sådane efter mitt förmenande kunde vara af nöden.
Sedan dess har jag oaflåtligen sökt göra mig bekant med de brister, som härvid förefinnas, och jag anhåller nu i underdånighet att åter få upptaga och vidare utveckla denna i hänseende till Arméens tjenst barhet sa djupt ingripande fråga.
Det är bekant, hurusom skyldigheten att underhålla den indelta ryttaren eller soldaten under möten och mönstringar ansetts af ålder tillhöra rust- eller rotehållaren, samt jemväl blifvit sålunda fullgjord.
Denna underhålls-skyldighet öfverflyttades sedermera på kronan emot viss årlig afgift af rust- och rotehållaren, samt öfvertogs slutligen vid 1840 "'och 1841 årens riksdag helt och hållet af staten, med rust- och rotehållares befrielse från all afgift, då ock en bestämd ärlig summa på 4:de Hufvud-tileln uppfördes såsom anslag i och för Indelta Arméens vapenöfningar.
Sjelfva den grundsats, som härigenom synes blifvit antagen, eller att låta vapenöfningarnes längd blifva beroende af ett visst anslag, kan jag ur militärisk synpunkt ingalunda biträda.
För den militäriskt bildningens jemna och orubbade gång erfordras deremot en bestämd tid, som, utan afseende å vexlande pris och underhålls-kostnader, årligen kan för denna bildning påräknas.
Derförutan är icke möjligt att på ändamålsenligt sätt ordna de härför erforderlige anstalter.
Då nuvarande anslag till möteskostnaderna vid 1840 och 1841 årens riksdag till beloppet bestämdes, kunde soldat-portionerne erhållas för 9 å 10 sk. bko; men portionspriset har sedan den tiden småningom höjt sig ända derhän, att innevarande års portionspris utgjort 14 ä 15 sk. banko och till och med derutöfver.
Huru ofördelaktigt sådant måste inverka på tidslängden för vapenöfningarne är lätt att inse.
Såsom ett oeftergifligt vilkor vågar jag således i underdånighet föreslå, att tiden blifver den grund, hvarpå ordnandet af Arméens vapenöfningar må komma att sig stödja.
Endast härigenom kan Krigs-styrelsen sättas i tillfälle att inrätta ifrågavarande vapenöfningar så, att de härpå nedlagde kostnaderne icke förgäfves förspillas, utan uppfylla sitt ändamål: att göra Arméen för sig sjelf stridbar och deraf bilda en pålitlig stam för beväringsmanskapet.
Äfven Krigs-kollegium har uti underdånig skrifvelse den l:ste sistlidne Augusti ansett sig böra fästa Eders Kongl. Maj:ts höga uppmärksamhet på det betänkliga förhållande, som, utaf brist på medels anslag, inträffat \id indelta så väl Kavalleriet som Infanteriet, att nemligen dessa vapen under de sednare åren icke kunnat erhålla den öfning, som för deras tjenstbarhet oundvikligen erfordras.
Följden af nuvarande förhållande, hvaruti jag sålunda påkallar rättelse, hur Bil.
M 5 lill Kongl. Majlis
Prog. jfa I, om Statsverket I8ä6.
99 också varit, att de år frän fir stegrade underhålls-kostnaderne ej medgilvit Arméen längre tid för Helais- oell Regements-mölcn än:
Vid Infanteriet.
Befälsmöte 9 % dagar.
Regementsmöte 8 '/3 » Vid Kavalleriet.
Befälsmöte 8 2/i dagar.
Regementsmöte ii % » beräknadt efter Medium för de 10 senaste åren.
Dock har för bristande nödige tillgångar, regements-mötet esomoftast vid regementena måst för året inställas.
Den tid, som behöfver användas för att bilda en soldat, är beroende af många särskilda förhållanden och är olika, allt efter folklynnet uti olika länder; det. torde vara svårt att uppgifva någon allmänt gällande regel i detta afseende.
Att rådfråga andra länders erfarenhet, synnerligen deras, som genom ofta förekommande krig utbilda sina vid de vanliga regemenls-öfningarne bemma i landet danade rekryter, vore visserligen riktigast, men då en plan för Svenska Arméens vapenöfningar, grundad på den i dessa länder härför antagna ordning, skulle föranleda allt för stora kostnader, har jag, på grund af det kända förhållandet med Svenska soldatens goda vilja och sällsynta förmåga alt, inom jemförelsevis kortare tid, inhemta hvad för krigare-yrket är nödvändigt, trott mig kunna inskränka mitt förslag lill hvad jag här nedan skall i underdånighet uppgifva såsom don minsta lid jag anser oundgängligen erforderlig, äfven för vårt manskap, för att binna någorlunda undervisas och utbildas i soldatyrket.
Såsom stöd för mitt förslag torde i Nåder tillåtas migjfå anföra en kort . öfversigt af hvad i afseende på dessa Arméens angelägenheter blifvit i förra lider tillgjordt.
Det förnämsta intyget om den vigt, som fordom lastades vid truppernes nödiga vapenöfningar, är tillika det äldsta och samtidigt med indelta Arméens organisation.
Förordningen af den 20 Oktober 1680 föreskrifver att s. k.
Kompanimöten skulle hållas »åtminstone en gäng om månaden» och hela regementet sammandragas en gång om året natt åtminstone 14 dagars lid öfvas».
Sålunda hade hvarje indelt regemente årligen: 1 Regemenls-möte i 14 dagar, 12 Kompani-möten under minst 12 » eller tillhopa 26 dagar, hvartill kom marsch-dagar till och ifrån regementsmötet, i medeltal beräknade till 6 dagar, likaledes lill och ifrån Kompani-mötena ... 24 » tillsammans 66 dagar, under hvilka trupperna årligen voro uppkallade samt i tillfälle alt erhålla öfning 100 Bil. M 5 till Kongl. Maj:ts Nåd.
Prop. M 1, om Statsverket 1886. och disciplin, oberäknadt de så kallade kvrkovalls-exerciserna ra. fl., som på Chefernes egna föranstaltande egde rum.
Uti dessa förhållanden skedde sedermera visserligen förändring, så att t. ex. efter freden 1721, kompani-mötenas antal inskränktes till 2 å 3 och den årliga exercis-tiden följaktligen till 16ål7 dygn, hvarigenom, då förminskning af marschdagarnes antal äfven tages i betraktande, soldaten i stället för de förut vanliga 36 dagarne blott var under 26 å 29 dagar om året till tjenstgöring uppkallad.
Men en bedröflig erfarenhet från den tiden kan dock bäst vittna, huruvida denna förändring ledde till fäderneslandets båtnad.
Till följd af ett år 1761 uppgjordt och antaget förslag, blefvo Kompani-mötena afskaffade oah Regements-mötenas längd i stället bestämd till . . 32 dagar, hvartill kommo marschdagar 6 » Summa 38 dagar.
Vidare kunna här anföras de högst märkliga utlåtanden af år 1766, hvilka Rikets Ständers Sekreta Utskott afgaf, fullständigt utvecklande nödvändigheten af ordnade vapen-öfningar för Arméen, och på hvilka jag utbeder mig att få fästa Eders Kongl. Maj:ts särskilda uppmärksamhet.
De innefatta dels att Regementsmöten årligen skulle hållas i 15 dagar på stället, samt dessutom ett Kompani möte under flere dagar; dels att ,/4-‘deI af Arméen skulle hvarje år sammandragas till större öfning släger.
De blott af kortare mellantider afbrutna krigen, som härefter inträffade under påföljande 50 åren, gjorde visserligen dylika samfällda vapenöfningar mindre nödvändiga, på samma gång som de utbildade soldaten i en bättre rekrytskola, än någon fredlig öfning kan förmå.
Men med upphörandet af denna den mest praktiska af alla krigsskolor måste naturligtvis äfven truppens vapenfärdighet pä ett högst betänkligt sätt aftaga, hvilket ock föranledt Eders Kongl. Majit att vid alla de särskilda riksdagarne efter år 1830 framlägga för Rikets Ständer behofvet af en bestämdare reglering af Armeens vapen-öfningar.
Rikets Ständer hafva dock hittills icke lemnat förtjent uppmärksamhet åt hvad Kongl. Majit i detta afseende yrkat, ehuru likväl hvarken vigten eller behofvet deraf blifvit förnekade.
Efter att sålunda hafva i största korthet redogjort för förhållandet med Arméens vapenöfningar sedan den tid indelningsverket inrättades, vågar jag nu i underdånighet framställa den plan, efter hvilken dessa vapenöfningar synas mig lämpligast böra ordnas.
Inskränkande mina önskningar i afseende å ifrågavarande öfningars längd, så mycket vården om Arméens tjenstbarhet det möjligen medgifver, måste jag dock dervid taga i betraktande de större anspråk på manöver- och vapenfärdighet, som nu allmänneligen göras, jemförda med hvadjförhållandet kräfde under förra århundradet.
Omtänksamma regeringar hafva visserligen hittills, till fromma för fäderneslandet, under de sednaste 40 åren lyckats afvärja krigens olyckor och besvär från Sverges land.
Huru länge ett sådant för det allmänna för - Ilil.
Ni a lill Kongl. lUaj.ls Nåd Prop. M 1, om Statsverket 18S6.
101 delaktigt och önskvärdt förhållande kan fortfara ar omöjligt att förutse: för soldaten, som åtagit sig fosterjordens försvar, återstår likväl alltid behofvet af erforderliga vapenöfningar för att under fredlig tid förvärfva den bildning i krigsyrket hans föregångare fordom på sjelfva slagfältet inhemtade.
Riktigheten af den sats, att då en Armée är behöflig och finnes, utvägar jemväl böra beredas för densammas vidmakthållande i tjenstbart skick, torde näp peligen nu mera af någon vilja eller kunna bestridas.
Få länder i Europa torde finnas, som ega en slående Armée så egnad, som Sveriges indelta, att utgöra en i alla hänseenden lämplig slam för National-beväring.
Men denna Armée, — synnerligen Infanteriet, — saknar ännu beklagligen en stor del af den öfningstid. som stam-trupper oeftergilligen måste ega, för att kunna uppfylla sin vigtiga dubbla bestämmelse, att i fredstid utgöra en bildande härna och skola, — i krigstid en pålitlig vårdare och ledare, — för det unga bevärings-manskap, som med den skall införlifvas, men som alltid måste anses såsom blott half-bildadt, om ock dess vapen-öfningar, — såsom oundvikligt nödvändigt är, — slutligen komma att utvidgas.
Jag uppfyller fördenskull en ovilkorlig pligt, då jag nu, i enlighet med min öfvertygelse, förnyar den af mig vid början af sednaste
Riksdag gjorda underdåniga anmälan om angelägenheten och behofvet af att tilldela Arméen tillräcklig öfnings tid, på det att denna för dess tjenstbarhet så vigtiga fråga måtte en gång blifva på ett, anspråken motsvarande, sätt bättre ordnad än hittills.
En Armées vapenöfningar torde lämpligen kunna åtskiljas i tvänne afdel niugar, nemligen: a) de förberedande öfningarne, eller sådane, som hållas å Regementernes vanliga mötesplatser och b) de allmänna samt gemensamma öfningarne, då trupper af olika vapen sammandragas på dertill särskildt afsedda ställen.
På grund af de skäl, som jag utbeder mig alt här nedanföre få utveckla, vägar jag i afseende på de förberedande öfningarne underdanigst föreslå, pä sätt äfven Krigs-kollegium tillstyrkt:
Vid Infanteriet Rekrylmöte 42 dagar Befälsmöte 10 dagar Regementsmöte 20 dagar, uti hvilka tider in- och utryckningsdagarne äro, likasom öfverallt uti detta mitt underdåniga förslag, oberäknade.
Vid rekryt-bildningen läster jag synnerlig vigt.
Att uti rekryt-skolan halva hunnit genomgå och ordentligt inlära alla de åligganden, hvilka tillhöra soldaten, dels såsom tjenande i ledel, dels såsom öfverlemnad ut sig sjelf, utgör hufvudgrunden för bans duglighet.
Den längre rekryt-bildningen vid Kavalleriet har 102 Bil.
M 3 lill Kungl, Maj:ls Nåd.
Prop, JW I, om Statsverket 1836. härutinnan visat verkningar oell följder, värde att eftersträfva för alla vapen.
Vid Infanteriet deremot hafva de hittills korta rekryt-mötena nödgat Regements- och Korps-chefer att låta den antagna soldaten genomgå flera års rekryt-skola, innan han kunnat i Kompaniets led insättas.
Olägenheterna häraf liro lika lätt i ögonen fallande som de, hvilka uppkomma deraf att man, alltsomoftast, nödgats dels allt för mycket förkorta, dels helt och hållet inställa Regeinents-mötet, för att derigenom kunna erhålla en någorlunda tillräcklig öfning för rekryterne.
Detta oaktadt har del icke lyckats att för Rekryt-bildningen tillvägabringa längre öfningstid än 20 dagar, i medeltal för de sista 10 åren.