Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Slats-ulskottet tillkänna, att, sedan Rikets sednast församlade Ständer,, jemte anmälan af sitt beslut i fråga om statsmedels användande för friköpande af slafvaine å ön S:t Barthelemy, uti underdånig skrifvelse af deu< SCals-Utskoltels Utlåtande, N:o 178. sg Maj i845 anfört, alt, då hela den i berörde afseende erforderliga kostnad, hvilken enligt uppgjord t förslag skulle belöpa sig till 5o,ooo Spanska piaster, icke kunde på förhand med säkerhet beräknas, hvadan lämpligast vore, att ifrågavarande medel icke annorlunda anvisades än intill nästa riksdag, Rikets Ständer för sin del ansåge en summa af 10,000 Spanska piaster årligen under tre år böra af handels- och sjöfarts-fonden, under förbehåll af framlida ersättning till samma fond, ställas till styrelsens öfver nämnde ö disposition emot redovisning,, att begagnas till slafvarnes derstädes friköpande, så hade, i öfverensstämmelse härmed, under sista hälften af år 1846 och vid början af år 1847, utaf de å ön befintliga slefvar 358 personer blifvit, efter föregången värdering genom en för detta ändamål derstädes nedsatt kommite, friköpte, dels genom ofvanherörde 3o,ooo spanske daler, dels genom slafvarnes egna bidrag; att då ett obestämdt uppskof med de återstående slafvarnes frigörande ansetts kunna föranleda, utom andra olägenheter, ökade ersättnings-anspråk hos slaf-egarne, samt ålgärderne för lifegenskapens afskaffande å ön desto heldre synts böi a ulan afbrott fullföljas, som, ett lika iakttagande af allas rätt sådant fordrade, hade Kongl!
Maj:t för merberörde angelägenhets afslutnnde utaf handels- och sjofarts-fondens tillgångar till guvernörs-embetets disposition anvisat en ytterligare summa af 17,200 spanska daler; att, sedan häraf vidare utbetalts ersättning för i65 slafvar samt den utsatte preskriplions-tiden, inom hvilken alla slafvar,, som utöfver delta antal möjligen kunde finnas å ön, borde till värdering och friköpande anmäles, med; den g Oktober sistlidet år tilländagålt, utan alt någon så beskaffad anmälan egt rum, hade genom en samma dag afguvernören utfärdad kungörelse slafveriet förklarats för alltid afskaffadt å S:t Barthelemy; ali, enligt de från guvenörs-embetet inkomna uppgifter samt värderings- och qvitteringsslitor, värdgringssumman för hela det f» iköpta slaf-antalet, 5a3 personer, uppgått till 4.7,r58 spanska daler, hvaraf dock egarne eftergi fv i t 1 14 daler, så all endast 4j>°44 spanska daler bebifl för ändamålet utbetalas,, hvaremot såsom utgift tillkommit beloppet af värderingskommilteens omkostnader, i56 sp. daler, samt att, enär slafvarnes egna bidrag, tillsammans belöpande sig till 2,364 sp. daler, blifvit afsatte lill en fond för understödjande af sådane frigjorda fattiga- slafvar, hvilka- befunnits af sjukdom eller orkeslöshet oförmögne att sig försörja, statens upppoffring för till väga-bringande af slafveriets afskaffande på ön alltså utgjorde 47.200 sp. daler, eller jemnt det belopp, som å handels- och sjöfarts-fonden blifvit för ändamålet förskottsvis anvisadt; och har Kongl. Maj:t nu slutligen till Rikets Ständer öfverlen näs. 6 Stais-Utskottens Utlåtande, N:o {78. alt bestämma, huruledes handels- och sjöfarts-fonden, som för omförmälde summas tillhandahållande i London fått vidkännas en utgift i Svenskt häskö af i 19,760 r:dr 19 sk., må för detla förskott erhålla ersättning.
Utskottet, sorn jemväl tagit kännedom af en från Finans-departementet till Utskottet öfverlemnad närmare redovisning rörande verkställda utbetalningar af ifrågavarande från handels- och sjöfartsfonden förskjutna medel, har, vid behandling af detta ärende, icke kunnat undgå att fästa uppmärksamhet derå, att, ehuru, efter hvad uti Rikets Ständers ofvannämnde underdåniga skrifvelse af den 19 Maj 1845 finnes antydt, till bestridande af kostnaderne för slafvarnes å S:t Barthelemy friköpamie, borde, jemte erforderligt anslag af allmänna medel, tillika begagnas d« bidrag, hvilka i sådant afseende kunde af slafvarne sjelfva erläggas, så hafva likväl dessa sistnämnde bidrag, tillhopa utgörande 2,364 spanska daler, blifvit anlitade till bildande af en understödsfond för medellösa, till arbete oförmögna, frigjorda slafvar; men då behofvet af en dylik försörjningsanstalt varit en oundgänglig följd af lifegenskapens afskafFande och upphörandet af sia fega roes förra åliggande att om sina slafvars vård och underhåll draga försorg, samt för fyllandet af nämnde behof annan tillgång ej lärer förefunnits, anser Utskottet det ofvananmärkta förhållandet icke böra föranleda till nedsättning i den äskade ersättningen för omförmälde förskotter, vid hvilkas utbetalning och användande Utskottet ej heller i öfrigt funnit något att erinra.
Som emedlertid Statens nuvarande disponibla tillgångar icke medgifva godtgörandet af meranämnde betydliga förskottssumma, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer måtte, till svar å Kongl. Majrts nådiga framställning, i underdånighet anmäla, det Rikets Ständer funnit handels- och sjöfartsfondens ifrågavarande fordran, 1 >9,760 r:dr 19 sk. banko, böra uti räkenskaperna balanceras intill nästa riksdag, då Rikets Ständer blifva i tillfälle att rörande dwisammas ersättande sig vidare utlåta.
Stäts-Ulskotteti Utlälr, . N;o {79. 7 N:o 179.
Ank. tift Exp.-Uisk. d. 18 Maj, kl. 11 f. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Majlis nådiga Skrifvelse angå e??
de upplåtelse af en, förra skogvaktare-bostället Fridened Brogården tillhörande, jordrymd till plats för skolhus åt Frideneds församling inom Skaraborgs län. (I. A.)
Med anledning af Frideneds socknemäns inom Wartofta härad af Skaraborgs län hos Kong!.
Maj:t i underdånighet gjorda samt af konsistorium i Skara och Kongl. Majlis befallningshafvande i länet förordade ansökning om tillstånd alt, till lokal för en tillämnad rymlig och ändamålsenlig skolbusbyggnad jemte boningshus, ladugård och trädgårdsanläggning för skolläraren i Frideneds socken, få för kommande tider, emot den årliga afgäld, sora kunde pröfvas rättvis, disponera en till indragna skogvaktarebostället Fridened Brogården hörande, i midten af socknen väl belägen, plats af 28/55 kappland, hvilken nuvarande arrendatorn af nämnde boställe äfven förklarat sig villig att lill berörde ändamål afstå, har Kongl. Majit, medelst nådig skrifvelse till Slats-ulskotlet af den 3t sisth Mars (inlagen under N:o 81 i i:a Sami. i:a Afd. af Bihanget till Riks-ståndens protokoll), i öfverensstämmelse med Kammar-kollegii tillstyrkande, föreslagit Rikets Ständer, att nämnde jordrymd, hvilken, såsom bestående af a/^iv kappland ovanligt stenbunden hårdvall och 4 s kappland sank va 11, vöre af ringa värde, måtte för det uppgifna nyttiga ändamålet, utan någon årlig afgäld, från berörde utarrenderade hemman afsöndrat och till Frideneds församling upplåtas.
I betraktande af församlingens vitsordade behof af plats för den ifrågaställa nya skolhusbyggnaden och då upplåtelse af kronojord för dylikt ändamål tillförene blifvit af Rikets Ständer beviljad, anser Utskottet hinder icke böra möta för den nu äskade, af arrendatorn utaf Fridened Brogården Slals-Ulsttollets Utlåtande, A':o f79. medgifne, jordafsöndring.
Sora, enligt livad handlingarne utvisa, bein alde arrendator afsagt sig anspråk på ersättning för den till afskiljande från bostället föreslagne jordrymd, lärer följaktligen någon sådan ersättning icke böra ifrågakomma så länge bostället fortfarande af honom innehafves enligt •det under den 3o Okt. 184b på 24 års tid, räknad från midfastan år 1846* afslutade arrende-kontrakt.
Vidkommande åter församlingens befrielse för all framtid från afgälds utgörande för merberörde jordrymd, så synes, efter Utskottets tanka, skäl härtill desto mindre vara för handen, som denna befrielse skulle icke allenast innefatta ett prejudikat, sannolikt föranledande till flere ansökningar i enahanda syftning, utan ock stå i strid mot Rikets nu församlade Ständers beslut, i fråga om afsöndring af jord från indragna mönsterskrifvareboställe!
Selleberg Börje Olofsgården inom Rockeby församling af Skaraborgs län.
Utskottet har derföre funnit sig böra i så måtto tillstyrka Rikets Ständers bifall till Kongl. Maj:ts nu förevarande nådiga framställning, att Utskottet hemställer, att omförmälde till f. d. skogvaktare-bostället Fridened Brogården hörande plats af 281% kapplands rymd må för det uppgifna ändamålet från nämnde boställe afsöndras och till Frideneds församling för all framtid upplåtas, emot skyldighet för bemälde församling att, sedan det emellan Kongl.
Maj:t och kronan samt nuvarande arrendatorn afslutade arrendekontrakt upphört att vara gällande, för den upplåtne platsens begagnande erlägga en efter den afsöndrade jordens rymd och beskaffenhet, i förhållande till hela hemmanet samt deraf utgående arrende och öfrige onera lämpad årlig afgäld, hvilken af Kongl. Maj:ts befallnings-hafvande i Skaraborgs län torde böra i författningsenlig ordning bestämmas.
Stats- Utskottets Memorial, iY o i80.
IS:o IS 80.
Arik. till Exp.-Utsk. den 13 Maj, kl. 11 e. m. Memoria!j i fråga om det rotehållarna vid Westerbottens f. d. regemente tillerkända understöds utgående för åren 184S och 1846.
(Rgs A(<!.}
Under åberopande af 46 § > det vid 1828— 183o års riksdag för Riksgälds-kontorel utfärdade reglemente, hvilken § innehåller, att, till understöd för stamrotarne vid Westerbottens regemente, borde från 1880 års början och intill dess det nya rolejemknings-förslaget hunne upprättas, pröfvas oell fastställas, ett belopp af omkring 1600 r:dr årligen utbetalas, hafva fullmäktige Johan Jacob Rutberg och Herman Öbom från Norrbottens samt Johan Westermark och Gustaf Glad frän Westerbottens län, uti ett inom Bonde-ståndet afgifvet och till Stats-ulsk-ottet remitteradt anförande, hemställt, att då, änskönt 53 § i Riksgiilds-konlorets nu gällande reglemente endast stadgade om della understöds utgående till och med år 1844> rotehållarnes rätt att jemväl för åren 1845 och 1846 utbekomma samma understöd vore alldeles ostridig, en sådan föreskrift, sorn tydeligen ut visade detta förhållande, malte i det nva reglementet för riksgälds-kontorel intagas; i hvilket afseende Riksdagsfullmäktige!) Rutberg upplyst, att 1 olejr mkningsfni slaget vid Westerbottens regemente blifvit fastsluldt den a5 Augusti 1846.
Slats-utskoltet, som före aflemnandet af dess förslag till de reglementariska föreskriflerne, angående riksgälds-konLorets förvaltning, ansett sig böra meddela serskildt yttrande olver 1111 anförda framställning, får, med anledning deraf, 11 jr plysa, att Rikets åren 1828—i83o löisamlade Ständer, såsom understöd åt rotehållarne vid förenämnde regemente anslogo den af nyhemman i Westerbottens och Norrbottens län under påföljande år inflytande rotefrihetsafgift, hvilken från i83o års början och intill dess det nya rotejemkningsförslaget kunde hinna upprättas, pröfvas och fastställas, borda mellan stamrotarne fördelas efter de grunder, soni af rotehållarne utsedda ombud, gemensamt med Kongl. Maj:ts befallningshafvande, egde bestämma; och blefden härtill erforderliga summa, omkring 1600 r:dr årligen, uppförd blaud de extra anslag, som af Riksgälds-kontorct skulle Stats-kontoret tillhandaliih. till R.
Vrot. 1817 och 18-18. -t Saint. 1 AfJ. 2 Band. 8 Ha/tel. _ 1 10 Slitts-VUkoltets Memorial, A’:o ISO. hållas.
Vid 1834 och 1835 års riksdag förklarades, att detta understöd borde tillgodokomma så väl strö- och hjelprotarne, som stamrotarne, samt att fördelningen deraf borde af rotejemknings-kommissionerna hesörjas.
Utaf rikets åren 1840 och 1841 församlade
Ständer blef ifrågavarande anslagssumma, enär nyhemmanens rotefrihelsafgifter under de nästföregångna åren i medeltal uppgått till 2,44o r:dr 4' sk- 7 r:st, förslagsvis bestämd till ett årligt belopp af 2,400 r:dr, för tiden från och med år 1840 och intill påföljande riksdag, eller till en summa af 12,000 r:dr för fem år, hvilken summa skulle af de odisponerade tillgångarne för extra statsregleringen afsättas.
Som någon förändring i meranämnde anslagsbelopp eller förlängning af tiden för dess utgående under sislföiflutna riksdag icke ifrågaställdes, ansågs det i 1841 års reglemente för Riksgälds-kontoi el införda stadgande, angående utbetalningen af samma anslag för j8 j0 och följande år, böra uti nu gällande reglemente bibehållas; hvaremot den äldre föreskriften, i afseende på de för åren i83o till och med i83j) ei lagda rolefrihetsafgifter, blef derur uteslutet såsom redan fullgjord genom ilen i slutet af 184r verkställda utbetalning af ett deremot svarande belopp.
Då Rikets Ständer, till understöd för rotebållarne vid ofvanbemälde regemente, anslagit de rotefrihets-afgifter, sorn, intilldess del nya rotejemkningsförslaget blefve faslsläldt, skulle af nyhemmanen inom Westerbottens och Norrbottens Län utgöras, och då, enligt hvad Utskottet inhemta!, denna fastställelse först ge-nom Kongl.
Brefvet den p.5 Augusti 1846 blifvit meddelad sunt besagde afgifter jern viii för år 184G äro vederbörande hemmansegare påförda och af dem erlag.la, så synes det anslag, hvarom nu är fråga, i öfverensstämmelse med hvid Rikets Ständer vid dess beviljande förklarade, äfvenledes höra utgå ej allenast för den i Riksgälds-kontoiets nuvarande reglemente bestämda tid, utan ock för åren 1845 och 184G; hvadan Utskottet alltså får tillstyrka, att Riksgäldskontoret måtte få sig ålagdt, alt den för sistnämnde tvenne år belöpande anslagssumma i förut stadgad ordning utbetala, äfvensom att Rikets Ständers beslut härom måtte få fullmäktige 1 Riksgäldskontoret vedei borligen meddelas. Stockh jim den 17 Maj 18.<f8. STOCKHOLM, t il. Sckuitzes Boktryckeri, 18iti. Siats-Utskottets Utlåtande, N:o 181. 1 N:o 181.
Ank. till Exp. Utsk. den 18 Maj, kl. 11 f. n. Utlåtande, i anledning af söht understöd för Enke- och Pupillkassan vid Riks g aids-kont or et.
Till Siats-utskottet hafva fullmäktige i riksgä ds-kontoret öfverlemnat en af enke- och pupill-kassans vid samma verk förvaltare gjord ansökning örn beredandet af ett sådant understöd lör nämnde kassa, att dess framtida bestånd derigenom klefve betryggadt; uti hvilken ansökning följande hufvud-sakliga uppgifter, angående denna kassas tillgångar och ptmsionerings-skyldighet, blifvit meddelade: det kassan tillhöriga kapital, som vid 1843 års slut uppgick till . • . - . r:dr 61,435:40.
3. kade, oaktadt den under sistförflutna riksdag till godtgörande af skillnaden emellan kassans utgifter och inkomster beviljade anslagssumma, sedermera förminskats med .... 3.158: 15. 3. hvaraf minskningen under nästlidet år ensamt utgjorde 1,220 r:dr 19 sk. 10 rst; oell hade alltså kapitalet vid detta års början nedgått till . 58,277: 25.
— Omfönnälde kapital-förminskning hade förnämligast uppkommit till följd af ökad pensionerings-skyldighet efter delegare, som under denna tide— rymd med döden afgått.
Härigenom hade nemligen den från kassan utbetalda pensionssumma, hvilken för år 1844 utgjorde 4,764 r:dr 37 sk. 8 rst, derefter oafbrutet stigit, så att densamma för sistlidet år uppgick till 5,412 r:dr 32 sk. 2 rst; och som denna ökade pensionering tillgodokommit enkor och barn efter tjenstemän och vaktbetjening vid f. d. general-assistans-kontoret samt de å riksgäldskontorets pensions- och indragnings-stater uppförda personer, så hade de qvarstående delegarnes afgifter till kassan minskat sig i samma mån, som pensions-utgifterna ökats.
Nyssberörde afgifters årliga belopp hade således under åren 1844—1847 sjunkit från 874 r.dr 9 sk. till 617 r:dr 36 sk. 4 rst.
I medlet af nasti.
Februari utgjorde antalet af kassans delegare 37, af hvilka 24 hade varit eller voro anställde vid riks_ Bih. UU R.
Sl. Pr. 1841 oth 1848.
4 S«mt.
J Afd. 2 Band. 9 BOfi. 2 Stals-Utskollets Utlåtande, N:o 181. gälds-kontoret och måste årligen bidraga till kassan med 523 R:dr, eller 15 procent af det pensions-belopp, sorn elter hvars och ens frånfälle tillkom hans efterlemnade enka och barn; de öfrige 13 delegarne hade tillhört f. d. general-assistans-kontorets betjening och skulle årligen till kassan utgöra 89 r:dr 20 sk. 4 rst, hvilket belopp motsvarade 10 procent af pensionens för sistbemälde delegares enkor och barn.
Vid innevarande års början hade kassan 52 pensionärer, deraf 27 erhållit pensionsrätt till följd af deras mäns eller fäders tjenstgöring vid riksgälds-kontoret.
På det att kassans utgifter måtte hädanefter kunna bestridas, utan ytterligare förminskning af den samlade kapital-behållningen, anhöllo förvaltarne dels om ett anslag för en gång och dels om ett fortfarande understöd för de år, då utgifterna öfverstego inkomsterne; hemställande förvaltarne att kassan, emot förbindelse att återbetala, hvad som derutaf kunde komma att utgå, måtte få på sig öfverlåtna de bland riksgälds-kontorets skulder i räkenskapen upptagna summor, tillsammans utgörande 4,918 r:dr 33 sk. 3 rst, för hvilkas iiqviderande en viss preskriptionstid både vid sistförflutna och innevarande riksdag blifvit af Rikets Ständer bestämd, äfvensom att kassan derjemte måtte erhålla hvad som kunde inflyta för de äldre räkenskaps-böcker och öfrige handlingar, hvilkas försäljning Rikets nu församlade Ständer, genom bifallandet af Stats-utskottets utlåtande N:o 116, beslutat.
Vid öfverlemnandet af förestående ansökning hafva fullmäktige y^ttrat, att då den förlägenhet, deruti meranämnde pensions-kassa för närvarande sig befunne, ensamt vore föranledd genom åliggandet att pensionera enkor och barn efter tjenstemännen och vaktbetjeningen vid f. d. general-assistanskontoret samt innehafvarne af de många i sednare tider indragna tjenstebefattningar vid riksgälds-kontoret; och då kassans ofördelaktiga ställning följaktligen komme att förbättras i den mån utbetalningarne af dessa pensioner upphörde, ansågo fullmäktige hvarken behöttigt eller lämpligt att tillstyrka någon ytterligare tillökning af kassans nu egande kapitalfond, helst densammas belopp i förhållande till den framgent fortfarande pensionerings-skyldigheten, vore ganska betydligt.
Fullmäktige kunde således icke understödja kassa-förvaltarnes framställning om ofvan-uppgifne skuldposters och försälj— ningsmedels anslående till kassan.
Dock som det nuvarande kapitalet, i saknad af något bidrag af allmänna medel, skulle fortfarande komma att mer och mer förminskas och i en framtid blifva otillräckligt för uppfyllandet af kassans åligganden samt det med dess inrättande afsedda nyttiga ändamål, så och enär delegarnes årliga afgifter icke kunde höjas öfver det ansenliga Stals-Utslcollets Utlåtande, N:o 181. 3 belopp, desamma redan utgjorde, syntes det, till betryggande af kassans bestånd och till förekommande af fondens ytterligare nedsjunkande, oundgängligen nödvändigt, att det vid sednaste riksdag beviljade vilkorliga understöd af 600 r:dr årligen ej allenast linge än vidare fortfara, utan äfven för innevarande och påföljande år intill nästa riksdags slut utgå med ett tili högst 1000 r:dr ökadt årligt belopp; hvilket fullmäktige alltså tillstyrkte.
Till här ofvan anförde upplysningar, angående ifrågavarande pensions-inrättning, har Stats-utskottet ansett sig böra tillägga: att densamma utgöres af de vid riksgälds-kontoret och f. d. general-assistans-kontoret stiftade enke- och pupill-kassor, hvilka numera, efter sistnämnde kontors upplösning och till följ i af Rikets Ständers förordnande, äro sammanslagne; att vid dessa kassors förening af Rikets Ständer uttryckligen stadgades, det hvarken pensionerna för enkorna och barnen efter de kassa-delegare, som varit anställde vid general-assistans-kontoret linge minskas under deras dessförinnan fastställda belopp, eller sådane delegares bidrag höjas utöfver hvad de då utgjorde; samt att den sammanslagna pensions-fondens inkomster för närvarande bestå af: l:o ränte-afkastningen af dess utlånta kapital: 2:o inträdesafgifter, utgående med dels 4 dels 2 procent af inträdande delegares lön; 3:o befordrings-afgifter eller 2 procent af den genom befordran erhållna lön; 4:o delegarnes årsafgifter, motsvarande 15 procent af pensions-beloppen för enkor och barn efter tjenstemän och vaktbetjenter vid riksgälds-kontoret och 10 procent af pensionerna efter betjeningen vid general-assistans-kontoret, samt 5:o lönebesparingar, hvilka vid inträifande ledigheter inom riksgälds-kontoret uppkomma efter afdrag af hvad som lör de lediga tjensternas bestridande bör utbetalas; hvarförutan samma kassa, enligt Rikets sednast församlade Ständers beslut, under åren 1845, 1846 och 1847 af riksgälds-kontorets medel åtnjutit 600 r:dr årligen.
Delande den af fullmäktige, i fråga om oftanämnde kassas kapitalbehållnings tillökande medelst ytterligare donation från det allmännas sida, uttalade och med sistlidne riksdags Stats-utskotts yttrande angående enahanda framställning öfverensstämmande åsigt, får jemväl nuvarande Statsutskott afstyrka kassa-lörvaltarnes anhållan om utbetalandet till kassan af ofvauberörde i riksgälds-kontorets räkenskaper balancerade äldre skuldposter samt den inflytande försäljningssumman för de af förvaltarne omförmälde räkenskapsböcker och handlingar.
Deremot och då samma skäl, som föranledde Rikets sist församlade Ständer att bevilja ett villkorligt understöd för fullgörandet af denna kassas pensionerings-skyldighet, ännu fortfara att va - 4 Stall-Utskottets Utlåtande, N:o 182. ra gällande, får utskottet, sorn, lika med fullmäktige, anser detta understöd böra under förut stadgade vilkor något ökas, för att närmare kunna motsvara det dermed åsyftade ändamål, tillstyrka, att, derest enke- och pupill-kassans vid riksgälds-kontoret afslutade och vederbörligen granskade räkenskaper för innevarande och påföljande år intill slutet af nästa riksdag skulle visa, att kassans inkomster under året understigit de utbetalningar, som under samma år kassan ålegat, må den sålunda uppkomna bristen, till ett belopp af högst
Ett tusen riksdaler årligen af riksgälds-kontorets medel få godtgöras, med förbehåll likväl, att hvad sorn af denna anslagssumma för ett år ej behöft användas, icke får för ett annat år af kassan tillgodonjutas; varande härvid dessutom det vilkor fästadt, att ej mindre delegarnes bidrag än pensionerne under tiden utgå utan förändring i deras uti kassans nu gällande reglemente bestämda belopp.
Ant. till Exp. Utsk. den 18 Maj, kl. 11 f. m.
Utlåtande, angående intecknings-säkerheten för ett 11 eg em enis srk r ifvaren vid Kronobergs regemente, Iiapitenen F. G. Kängström nii ddeladt byggnadslån.
(4lgs AldJ Enligt hvad fullmäktige i riksgälds-kontoret hos Sfats-utskottet,anmält, har, under granskningen af de till nämnde kontor år 1845 inkomne handlingar rörande det tili staden Wexiös återuppbyggande efter 1843 års eldsvåda beviljade låne-understöd, bland annat, blifvit anmärkt, att ett Jan af 7,500 r:dr genom byggnads-låne-kommittéen tilldelats regernents-skrifvaren vid Kronobergs regemente, kapitenen F. G. Klingström, ehuru denne, såsom tjensteman, innehade uppbördsmedel, hvilka kunde komma att utgå med förmånsrätt framför den, till säkerhet för nämnde lån, i låntagarens egendom meddelade inteckning samt alltså lända inteckningshafvaren till förfång.
Och som jemlikt 17 kap. 8 §.
Handelsbaden samt flera serskilda författningar ej Slals-UltkolUtt Utlåtande, ff:o 182. 5 allenast kronan, utan äfven arméens pensions- och Wadstena krigsmanshuskassors inkomster samt vederbörande tjenstemäns aflöningsmedel fått sig tillerkänd förmånsrätt framför inteckning, som uti uppbördsmans egendom, efter hans utnämnande, erhållits; så och enär de till byggnadslån berättigade tomtägare i staden Wexiö, enligt det för deras skuldförbindelser fastställda formulär, borde uti dessa förbindelser uttryckligen förklara, att de icke innehade förmynderskap, barna-arf eller andra så beskaffade medel, som kunde lända till förfång i den medgifna inteckningsrätten, ansågo fullmäktige det skuldebref med tillhörande intecknings-handlingar, som för den kapitenen Klingström tillerkända lånesumma blifvit aflcmnadt, icke kunna af riksgäldskontoret godkännas och antagas.
Men, vid desse handlingars återsändande till byggnads-fåne-kommittéen, förklarade fullmäktige, att de, med hänsigt till ej mindre det i afseende på rnerbemälde låntagare förekommande serskilda förhållande, än det sätt, hvarpå det af honom uppburne lån blifvit använd t, ville vid näst derefter inträffande riksdag underställa Rikets Ständers afgörande, huruvida och under hvad vilkor om förmälde skuldförbindelse må, oaktadt dess utgifvares uppbördsmanna-egenskap, varda af riksgälds-kontoret antagen.