Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Och små vackra barn...
ström ... så tokig blir jag väl aldrig.
äro rätt söta på långt håll och hos andra, ja ... men hemma hos sig ... nehej ... ungarna skrider ... fläckar på stolar och soffor ... det kal-
K ONJANDER . Allt bättre och bättre ... de
ka, hustrun skriker också ... smörgåsar här och las för äkta sällhet det...
Man kommer hem om
afton litet upprymd, som jag nu är till exempel... på armen, och då ska' pappa ta' emot den ...
Vipps kommer mamma emot en med den sista lilla medan hon klär af den äldre ... och så klippa
de sönder mina kortlekar, bygga hus af mina svafvelstickor och lägga min peruk på till tak ... det pos, har frun haft messlingen än?... haft. är äkta sällhet, och så få de messlingen ... aproF RU W ALSTRÖM .
Nej, det har jag visst inte
det är modernt och förnämt att ha messlingen, ska' jag säga henne ... det är väl bäddadt åt mig, kan jag tro?...
K ONJANDER . Skaffa sej den genast då ...
Ja, herre; men bli inte ond för det jag... K ONJANDER .
Låt bli då att tala om giftas ifrån
morgon till qväll ... bli hon, som jag, ungkarl, det gör hon bäst uti ... god natt, herr Bällin!
... god natt, fru Walström!... dröm om mig så ( går emot sin dörr ) .
alltförväl ... om jag kan tjena henne med så litet, F RU W ALSTRÖM ( afsides ) .
Det gamla odjuret!
Herr Konjander?
B ÄLLIN B ÄLLIN ( tänder sitt ljus och följer Konjander ) . K ONJANDER ( spritter till ) .
händelsevis ett par pistoler att låna mig?
K ONJANDER ( förfärad ) .
Pisto...
( sakta och mystiskt ) .
Ni har väl inte
B ÄLLIN ( sakta ) .
Blif inte så förskräckt för K ONJANDER . Nej ... jag har inga vapen alls ... B ÄLLIN . Jo ... jag ämnar öfva mig i målK ONJANDER . Jaså ... inte annat ... gör
men hvad ska ni med dem att göra? skjutning.
sej då en liten rofbössa ... det gör samma nyt-
ta ... tala vackert vid fru Walström, så får herrn har börjat.
sej nog en liten rofva ... god natt och sof som ni
God natt, kära herre! ( bägge gå ) . väl stängdt ... ( går till kakelugnen ) .
Det är väl indå med dej, min kära Konjander!... jag tror du K ONJANDER ( läser dörren ) .
Se så, nu är allt
gen fara för elden heller, vill jag tro ... god natt är litet mosig i natt, min gubbe lilla ... men det gör ingenting ... bara du aktar dej för att få röd näsa ... gör heller ingenting ... om min näsa är gredelin eller svart, så angår det ingen ... sof ( går in i sitt rum gnolande.
Scenen är ett ögonblick tom ; man hör Konjander gnola. ..
Dörren på skåpet ser sig försigtigt omkring.
sött, bror Konjander ... det önskar din bäste vän.
i fonden öppnas varsamt, Charlotte utkommer derifrån och
CHARLOTTE (ensam).
Aldrig mer åtar jag mig dylika kommissioner ... jag har knappt en droppa blod qvar i mina ådror...
Det var inte nog lerskan sof ... jag blir kanske innestängd... till dörren ) .
med att jag måste smyga mig in, under det hushålGud! om någon öfverraskade mig ( smyger sig sakta K ONJANDER ( utstöter ett skrik ) .
ger till dörren ) .
( Charlotte förskräckt, skyndar in i skåpet och stän-
Fjerde Scenen. ( Inkommer brådstörtande på Scenen darrar och K ONJANDER .
kan knappt tala.
Han håller det brinnande ljuset i hand ).
Walström...
Nej!.. det är inte möjligt ... jag na ... jag såg helt tydligt ... jag till och med hörde!... ( går mot dörren och ropar ):
Fru Wal-
Ett ... ett ... ( ropar med qväfd stämma ) Fru
måtte ha drömt ... och jag hade likväl ögonen öpp-
ström!... det är ovärdigt ... ( ropar ):
Fru Wal ...
och jag, som gick i mitt lugn och gnolade och anade inte, att helt nära mig låg ... ( skriker ):
Fru kojs ... då jag får höra ett jamande läte ... fy Walström!... jag tänkte helt beskedligt krypa till tusan, är en katt insläppt, tänkte jag ... det finns inga djur som jag hatar så mycket som kattor ... jag såg åt under sängen ... nej ... der fanns ingen katt ... just då jag satte foten på sängbrä-
det, började det jama igen ... då blef jag rädd ... får jag se i min säng?...
Jo på mitt splitter nya täcke ligger ... ( ropar ) Fru Walström!
emellertid så lyste jag dit med ljuset ... och hvad
K ONJANDER . F RU W ALSTRÖM ( i natt-tröja och nattmössa ) .
F RU W ALSTRÖM ( kommer inspringande ) .
Hvad står på?...
Hvad är det?... sitter elden i knutarne?
K ONJANDER . ( rusar emot henne ) ....
Svara,
menniska!... bekänn!
12 F RU W ALSTRÖM .
Slit då inte sönder mina kläder, har hon understått sig... har upptäckt! K ONJANDER . Hvad har hon gjort?... hur!
F RU W ALSTRÖM ( afsides ) .
Ack min Gud! han K ONJANDER . Bekänn!... bekänn bara...
F RU W ALSTRÖM ( darrande ) .
Släpp tröjan, kära herre, så ska jag säga allt...
Jo ... det är så att jag mådde litet illa och då tog jag mig litet maderavin ... men jag försäkrar, att det var bara två små glas...
maderavin också! ( skrikande ) men det var inte det jag ville veta.
F RU W ALSTRÖM . barnet kanske?
Ja, då vet jag inte.
K ONJANDER . Jaså ... hon dricker ur mitt
K ONJANDER ( utbrister ) .
Har hon inte reda på F RU W ALSTRÖM . K ONJANDER . Barnet? hvilket barn?
hon lagt der på mitt splitter nya täcke. herre, jag det gjordt!
( Går till sin kammardörr . )
Nej, sannerligen för Gud, K ONJANDER ( nyper henne ) .
Vill hon tillstå san-
ningen, menniska?
... annars svarar jag inte för hvad jag kommer att göra. släpp mig herre ... hjelp. F RU W ALSTRÖM ( skriker ) .
Aj!... aj!...
Sjette Scenen. med en mängd papper i handen ) . DE FÖRRE .
B ÄLLIN ( klädd i nattrock och tofflor,
Bällin ) .
K ONJANDER ( släpper Fru Walström och rusar på B ÄLLIN ( tappar papperen ) .
Så der ja ... nu K ONJANDER .
Då jag nyss kom hem, var ni Jaså ... det är ni kanske...
Hvad är här för ett fasligt väsen?
äro alla mina papper i ordning igen.
här ... inne i mitt rum ... och de der pistolerna ni talte om, jaha ... det är ni!
ni är det!
B ÄLLIN . Jag?
ter nya täcke...
K ONJANDER . Ja ...
ni har lagt på mitt splitHvad för slag?
utbrister derefter i ett gapskratt ) .
B ÄLLIN ( stirrar först förvånad på Konjander, men Ah! ha! ha!
Kors bevars, det måste man
Barnet, vet jag!
se på ( går in i rummet ) .
hon ... det råder jag henne till.
K ONJANDER ( följer henne ) .
Ja bär ut det igen, B ÄLLIN ( samlar ihop sina papper ) .
Men, hvad
vill det här egentligen säga?...
Der satt jag i gång...
mitt rum och lade i ordning mina papper, då på en K ONJANDER ( går honom på lifvet ) .
Hör ni då
inte?... der inne på min säng ... på mitt split-
ter nya täcke ( för sig ) , ett så vackert och ömtåligt sidentäcke.
B ÄLLIN . Det är då verkligen derinne...
litet sött kräk ... visserligen ... det sträckte sina små armar emot mig ... ( arg ) sådan satbyting!
F RU W ALSTRÖM ( kommer ut ) .
Herre Gud! ett så rart barn ... ja det är riktigt ett präktigt barn. med det att göra, jag?...
Vill jag behålla det K ONJANDER . Angår det mig det?... har jag
K ONJANDER . Ett barn ja ... ( mildare ) .
kanske?...
Nej, ta det in i sitt rum, fru Walgodo.
ström ... jag skänker henne ungen ... håll till F RU W ALSTRÖM .
Åh Gud bevara mig!
ni ...
ni är målare och behöfver vackra modeller. ...
Vill ni ta barnet ... nå väl, håll till godo, hjertans vän, håll till godo. B ÄLLIN . F RU W ALSTRÖM .
Nej, jag tackar...
Men herre...
K ONJANDER ( vänd till Bällin ) .
har det kommit in i mitt sofrum? min dörr var spjäll igenslagna ... barnets far måtte vara en
K ONJANDER . Men ... men ... men hur fan
stängd ... luckorna för fönsterna va' skrufvade, alla slipad skälm ... så vida det inte är modren, som modren! ... ja, det är ni, fru Walström. tro så illa om mig...
så der illmarigt svingat hit barnet... ( med utbrott ) F RU W ALSTRÖM ( gråtande ) .
Att herrn ska kunna
på hvarann ) .
( Bällin skrattar.
15 Det klappar.
Alla se förvånade
K ONJANDER ( öppnar fonddörren ) .
DE FÖRRE SKÖTERSKAN.
här?
SKÖTERSKAN ( i dörren ) .
Bor herr Konjander K ONJANDER ( lifligt ) .
Herre Gud!... skulle
det kunna vara modren?... ( drar Sköterskan afsides ) .
Hör på, min goda madam...
henne ... fast hon varit nog djerf, att lägga det i min sängkammare, på mitt splitter nya täcke. herr Konjander?
SKÖTERSKAN ( som ej fattar meningen ) .
Är det K ONJANDER . Ja, jag är Konjander ... ni SKÖTERSKAN.
kommer hit, för att ta igen det, inte så?
som hon burit hit, förstås... F RU W ALSTRÖM . menniskan vill.
Hvasa? hvad för slag?
... det Men kära herre...
Hör då för all del först efter, hvad SKÖTERSKAN ( alldeles förbryllad ) .
Jo ... det
var ett ungt fruntimmer, som kom till mig för en timma se'n vid pass ... och sade att herrn behöfde mig...
är van att handtera små kräk, jag ... men ursäkta mig, om jag tagit felt ( vill gå ) . ter små barn... K ONJANDER ( qvarhåller henne ) .
ni sköSKÖTERSKAN. Jaa... jag är hustru åt svarf-
SKÖTERSKAN.
Ja ... för ser herrn ... jag
varen här på gatan och har sjelf haft elfva barn, utom sex, sju stycken annat folks, som jag haft i min vård ... och om herrn behöfver mej, så...
K ONJANDER . Drag för tusan...
med mig ... ursäkta...
God natt då, kära herre... vägen?
SKÖTERSKAN. Då har man gjort spektakel
K ONJANDER . Nej vänta ... hvart tar hon SKÖTERSKAN.
Hvad vill herrn då?
förstå mej på, hur sådana der späda varelser ska, handteras...
Hon finner väl, att jag inte kan
Nå kom då, kära madam...
och se på den lilla ( går in i rummet ) . härinne.
SKÖTERSKAN ( följer henne ) . Jaså, det är K ONJANDER . Så der ja ... vacker tillökning B ÄLLIN . Någon som tänkt:
Herr Konjander är
i hushållet.
gammal ungkarl och utan familj; han kan gerna åta-
ga sig en värnlös varelse, -- har säkert spelt er det här sprattet.
K ONJANDER . Ja, men det är oförskämdt både B ÄLLIN . Men besinna ... bästa herre ...
tänkt och gjordt...
ni utöfvar ju ett barmhertighetsverk. herre!
K ONJANDER ( ursinnig ) .
Gå och lägg sig, B ÄLLIN ( skrattande ) .
Ja .... det var just det
jag ämnade göra...
God natt, granne.
Lycka till! lycka till! ha, ha, ha ( går ) .
Åttonde Scenen K ONJANDER . F RU W ALSTRÖM .
kluddare ... det är ju förskräckligt det här!...
K ONJANDER . Ja, skratta du, din fördömda F RU W ALSTRÖM ( utkommer förtjust ) .
Ack, her-
re Gud! ett sådant sött barn ... jag riktigt gratulerar herrn.
K ONJANDER . Gratulera ... till hvad?...
( ropar i dörren ) .
Hör på derinne,... tag bort ... det är lika mycket hvar.
barnet från täcket och lägg det på en stol eller bord F RU W ALSTRÖM .
Det gråter, herre! låt det gråta... det rör mig inte!... ( utåt med K ONJANDER . Kan jag hjelpa det, jag?...
mildhet ) kära madam, trösta det stackars kräket.
18 F RU W ALSTRÖM .
Nå, se det låter höra sig.
K ONJANDER ( tvärt, går emot henne ) .
det, som låter höra sig?... kanske att hon så
bra ser efter dörrarna, att små barn kunna smyga sig in här, utan att någon menniska märker det. gossen sträcker sina små armar mot herrn...
F RU W ALSTRÖM ( i dörren ) .
Se hur den lilla K ONJANDER ( tvärt ) .
Dra för tusan! ( tittar in ) .
Ja ta' mej fan gör han inte så... stackars liten
... ( framkommer på scenen ) .
Hör på, min goda fru, efkasta det på gatan ... men förbanna mej ska' jag inte ha reda på barnets familj ... hvar kommer det ifrån?...
Se så, fru Walström... hjelp mig
ter det lilla kräket nu en gång är här, så inte kan jag
... låt oss söka tillsammans ... låt oss tänka efter, om ingen i huset ... hvem bor en trappa upp?
Åh kära herre ... det är ju den der gamla Enkefrun, den der läserskan, som herrn ju vet... K ONJANDER .
Den der läserskan ... hvem då?...
vet så noga't ... de der skenheliga damerna äro alltid de värsta ... än två trappor upp, lärda herrn?...
Professorn?... den der K ONJANDER . Nej bevars ... har ingen fara
Så försmädligt ... och inte ett enda märke, lapp en gång...
som man kan känna igen det på ... inte en brefF RU W ALSTRÖM .
Nej ... jo ... det var
sannt, ett visitkort ... men det begriper jag inte hvar jag gjort af.
med många grimacer inåt ) .
Nej, för fan, inte på
Sök efter det genast ( halfhögt
täcket! ( till fru Walström ) .
Se så, skynda sig nu och sök reda på kortet.
Ja, herre ( går ) .
Nionde Scenen KONJANDER.
SKÖTERSKAN. K ONJANDER . Kanske jag af det kortet kan få
någon ledning... ( sätter sig i en ländstol och försöker att sofva ) .
ta dörren ) .
Så ja ... nu sofver han... ( när-
SKÖTERSKAN ( utkommer på tå och tillskjuter sak-
mar sig Konjander och höjer rösten ) .
Herre min Ska-
pare ... en så'n Guds engel till gosse ... jag riktigt gratulerar herrn... K ONJANDER . SKÖTERSKAN.
möjligt, det ... men jag har inte den äran, att vara hans pappa...
Nå, hvad ska' hon ha för hon sköter honom nu då?...
K ONJANDER ( springer upp ) .
Det är mycket
Hvad han är lik sin pappa...
ko i månaden, är vanligt det, herre. betala dem?
SKÖTERSKAN ( med brådska ) .
Tio riksdaler banK ONJANDER . Tio banko?... och hvem ska'
barn, som inte är mitt ... jo, hon är god hon för!
Kan det inte få gå för tio Riksgälds?
K ONJANDER . Jag?...
Tio banko för ett
Herrn naturligtvis.
Tio banko? det får jag ju sexti stora toddar SKÖTERSKAN. Åhjo; men då blir skötseln der-
efter ... men inte tränger jag mig på herrn ( vill gå ) .
fan till menniska att ta' vid sig...
Nå hon ska få
K ONJANDER . Vänta lite ... det var också
tio banko då...
Men om hon inte vårdar det, om uti Sköterskan och skakar henne ), så ... så ...
hon inte är öm emot den stackars varelsen ( fattar ( släpper henne och kastar sig på en stol ) .
Kors en så fatal historia!... ( Sköterskan niger och går. )
KONJANDER.
FRU WALSTRÖM.
Nå ... hvar är kortet? kert tappat det... K ONJANDER ( springer upp emot Fru Walström ) . F RU W ALSTRÖM .
Det är borta ... jag har säK ONJANDER .
Bravo!... hon är kostlig ...
hvar har hon tappat det?... i trapporna ... i kort på golfvet ) .
farstun ... inne i rummen kanske? ( Blir varse ett Ah!... se der har jag det.
21 F RU W ALSTRÖM ( finner kortet i barmen ) .
Ah! se här är det.
K ONJANDER ( tar upp kortet ) .
Har man sett maF RU W ALSTRÖM .
Är det slams det, när jag gömmer det så väl? ( lemnar Konjander sitt kort ) . K ONJANDER . Hvad nu då ... här är ju två vi-
ken till slams!
sitkort ... tag hit ( läser ) .
"Contrakts-prosten PiPiperén, min gamla vän ... han är visst inte den far jag söker ... låt se det andra ( läser ) "Jag dör ( de se på hvarann ) . penna.
perén ifrån Småland" ( kastar bort det ) .
Ah! så dumt,
af otålighet, innan jag får någon underrättelse"...
Det är skrifvet med blyertsK ONJANDER . "Jag dör af otålighet, innan jag F RU W ALSTRÖM .
Om barnet?... har legat i barnets kläder... ja... K ONJANDER . Ja, det är klart det ... kortet Och fallit ur ...
får någon underrättelse"...
F RU W ALSTRÖM ( djupsinnigt ) .
Hvar i Herrans namn hade hon ögonen, när de märkte det!... ( lifligt ) Men det måtte väl finnas något namn på kortet...
Jo ... se här står ( närmar sig ljuset och försöker att läsa ) .
"Katt ... det
Hon är förbålt snusförnuftig hon
kunde gå med barnungen härigenom, utan att hon
var fan så fint skrifvet ...
Katt...
Katt ...
ser ju, att jag anstränger mig allt hvad jag förmår.
Kattong ... ja så står der.
F RU W ALSTRÖM . Kattong?
Låt mig då vara i fred ... hon
... nej det är omöjligt att se den.
Kattong bor på vår gata.
K ONJANDER . "Kattong" ja ... men adressen F RU W ALSTRÖM ( eftertänker ) .
Kattong ... en K ONJANDER . Jaså?...
Ge mig min hatt...
det börjar redan dagas ... jo, det var en hygglig natt det här...
På vår gata, sa' hon ... men husnummern då?... husnummern?
F RU W ALSTRÖM ( bär fram hatten ) .
Han är Grosshandlare ... eller mäklare ... jag mins inte så noga.
K ONJANDER . Nummern vill jag veta?
Det vet jag inte ... men
på högra hand är det ... ungefär midt på gatan. det var bra...
Ge mig min paraply!...
Är han ungkarl?
På högra hand? midt på gatan?
F RU W ALSTRÖM ( bär fram paraplyen ) .
Ja herre ... så vida han inte är gift.
K ONJANDER . Ja ... det är detsamma. ( Äm-
nar gå ut i nattrock; men hejdar sig ) ....
säger hon inte till, att jag har nattrocken på mig.
Ge mig min frack.... ( Fru Walström går in i rummet ) .
lilla engeln ... han tycks säga åt mig: gå, söta gubbe, och sök upp min pappa....
Ja, okända yngling ... jag ska ha' reda på honom... lita på det. herre.
K ONJANDER ( tittar in i rummet upprörd ) .
F RU W ALSTRÖM ( återkommer ) .
Här är fracken, K ONJANDER ( påtar rocken och går häftigt fram
och tillbaka ) .
Jaså, herr Kattong....
Vi få se,
om en grosshandlare ostraffad kan belasta en hederlig ungkarl med presenter som han inte vill ha.... men jag skall ska' stämma honom jag ... och modren med ... farväl, fru Walström ... se väl efter den lilla till dess sköterskan kommer....
F RU W ALSTRÖM . net ) .
Ja lita på mig, herre....
Konjander går ut och Fru Walström går in till bar-
röst ) .
Ett visitkort?... hur är det möjligt?...
CHARLOTTE ( framkommer ur skåpet ... med låg
Ah! hvad frågar jag dessutom efter det....
Arma barn!...
Jag har lyckats ... det ska lugna modörren ) .
dren ... och nu fort härifrån ( går några steg mot K ONJANDER ( öppnar hastigt dörren ) .
Fru WalCHARLOTTE.
Ack min Gud! ( Gömmer sig bak-
ström!
om dörren, som Konjander håller öppen ) .
24 F RU W ALSTRÖM ( sticker ut hufvudet genom sidodörren )!
ner ett ögonblick, men synes ånyo ) .
Stäng väl till alla
K ONJANDER ( i dörren ) .
Akta täcket! ( Försvin-
dörrar, så jag inte har mig på halsen en unge till, när jag kommer hem. ( Slår igen dörren ) .
Andra Akten. dodörrar.
Hos Kattong.
En mindre Salong med fond- och si-
KATTONG. AMANDA.
tjenten passar upp ) .
( Vid ridåns uppgång, dricka herrn och frun kaffe.
K ATTONG ...
Hvad fattas dig, min vän?... du A MANDA .
Jo, visst dricker jag, söta du!...
Be-
dricker inte...
sig sjelf ) .
Återigen nya äfventyr ... nya skuldsätt-
K ATTONG ( ögnar i ett bref, i det han mumlar för
ningar -- den fördömda menniskan blir en spik i min likkista.
A MANDA ( som följt hans blickar ) .
Hvad går åt
dig? hvad menar du med den fördömda menniskan?... K AT -
de du?
K ATTONG A MANDA .
( småleende ) .
... hvad
sa-
vän....
K ATTONG . A MANDA .
Du dricker ju heller inte....
Jag?... jo visst gör jag det, min der biljetten med så
oroliga blickar.... K ATTONG .
Du läser den
åt dörren; afsides ) .
A MANDA ( stiger upp och kastar ängsliga blickar på sig!...
Är du svartsjuk, din lilla toka?
blick ... om han sjelf burit händer K ATTONG .
Min oro tilltager för hvart ögon-
så hotade han i går, den olycklige!...
aha, det var sannt det ... du väntar säkert på den der målarn igen ... vet du, min lilla gumma, jag
Hvarför ser du så åt dörren?...
tycker att den der porträtteringen räcker alltför länge. min vän.
A MANDA . Du har ju sjelf beställt porträttet, K ATTONG .
dermed ett helt år. din svartsjuka?...
Men inte att det skulle hållas på
A MANDA .
Börjar du återigen plåga mig med Jag glömde tala om, att en gam-
mal herre varit här och ringt på porten två gånger i dag, mycket tidigt ... han ville nödvändigt tala med herrn ... och när jag andra gången svarade
honom, att herrskapet inte var uppstiget blef han Nu är han säkert här igen.
ond och hötte åt mig med sin paraply. ( Det ringer ) . A LENBERG ( utom scenen ) .
Jag har inte tid att
vänta ... jag måste genast tala med herrskapet?...
inte Alenbergs röst?
K ATTONG ( lifligt ) .
Var det
DE FÖRRE ALENBERG.
mitt herrskap!
A LENBERG ( inskyndande ) .
Ödmjukaste tjenare, K ATTONG ( fattar hans hand ) .
Nå tusenfallt väl-
kommen åter, min vän... välkommen från de dödas rike! A MANDA .
Vi trodde er vara död ... på fem A LENBERG .
Jag har hela tiden legat illa sjuk i
månader ingen enda underrättelse från er.
Lyon ... rakt omöjligt att kunna skrifva eller få
någon annan att göra det i mitt ställe ... men, i
Guds namn, hvart har min stackars hustru flyttat?
... på gamla stället, dit jag genast for, vet ingen det....
men husnummern mins jag inte, och på tre månader ha vi inte hört det minsta från henne.
A LENBERG .
Jag förtäres af en dödande ångest
A MANDA . Frun har flyttat till Regeringsgatan,
... jag skyndade hem till min morbror, men han var redan utgången.
baten ... om han ville dö, så fick ni ärfva honom.... A LENBERG .
K ATTONG .
Han ska' ju vara rik, den der kra-
rättar, att han i natt fått sig en arfvinge i rakt ned-
Ärfva honom?... husfolket be-
stigande led.
Hvad frågar jag efter ärfva, allenast på åtta månaders tid!... det var den grufligaste tid jag upplefvat!... förlåt, mitt herrskap, men jag måste genast... rerna.
jag får återse min stackars hustru, som jag inte sett
Men vi skulle väl språka om affäA LENBERG .
I eftermiddag ja, men först måste
jag hem. ( Sakta till Kattong ) .
Hur mår Oscar, grosshandlarns son?
K ATTONG ( sakta ) .
Chut!... min hustru...
ännu inte sagt henne, att före herrskapets giftermål... skull.
A LENBERG ( ännu saktare ) .
Har grosshandlarn
Nej, och det för den husliga fridens A LENBERG . Oscar är nu Sergeant vid Lifgardet till häst.
en vindböjtel ... han spelar, dricker och gör mig tusen förargelser ... han ruinerar mig ... nyss fick jag ett bref med nya påminnelser om pengar ... ni är hans vän ... säg honom att jag tar min hand från honom, om han inte.... chut, min hustru. (
Högt ) .
Välkommen till middagen... jag glömmer ser sina bref ) . gå ) .
Bravo ja ... men han har blifvit
alldeles min korrespondens. ( Går till bordet och läA LENBERG . Mjuka tjenare, mitt herrskap. ( Vill A MANDA ( håller qvar honom ) .
Ett ord, herr
Alenberg!
A MANDA ( sakta ) .
Ni känner ju herr Bällin?.. målade fruns porträtt.
A MANDA . A LENBERG .
Artisten Bällin ja ... han som Han håller på med det än.
Jag ber om förlåtelse, men...
blick på Kattong. )
A LENBERG ( förvånad ) .
Ett helt år? ( Kastar en A MANDA . Skynda för all del till honom...
jag fruktar att någon ryslig olycka händt honom... låt mig för all del genast veta ... chut, min man... och en har sin hemlighet ... den ena en son, den att tänka på ( högt ) .
Jag har den äran att rekommendera mig ( skyndar ut ) . A LENBERG .
Jag förstår ... ( afsides ) .
andra en tillbedjare...
Liksom jag inte hade annat
utom ALENBERG .
KATTONG ( afsides ) .
får dyrt plikta för sina ungdomssynder ... det är mitt eget fel ... jag har varit för svag emot honom... A MANDA ( afsides ) .
Fick jag inte tag i det der brefvet igen!... man
har dödat sig ... och det för min skull!... K ATTONG ( högt ) .
Nå?...
A MANDA ( likaledes ) .
Ja intet tvifvel!... han
i dag!... i dag skall han väl börja med halsen... nen och munnen!...
Kors hvad vår målare dröjer länge
Jag undrar om det drar lika länge ut som med ögoA MANDA . Du är serdeles älskvärd i dag...
det der brefvet, som du är så rädd om, måtte innehålla en hel hop intressanta saker...
springer in ) .
Nej den här gången ska ni inte hindra
K ONJANDER ( knuffar i dörren undan betjenten och
mig från att slippa in ( svänger med paraplyet ) .
Jag råder ingen att komma mig på lifvet!... ( häftigt till Kattong ) .
Är herrn grosshandlar Kattong?
... hvem är herrn?...
Ja det är det ... hvad vill herrn K ONJANDER ( afsides ) .
Han förstår mig inte!
( högt ) .
Mitt namn är Konjander ... jag bor här bredvid i huset N:o 27... hus som Bällin!... in i mitt hus?
A MANDA ( afsides ) . O himmel!... i samma
Med hvad rätt tränger ni våldsamt K ONJANDER ( afsides ) .
Han förstår mig inte...
skulle det inte vara han kanske?... jag måste er son...
göra ännu ett försök ( sakta ) .
Jag ska' helsa från K ATTONG ( afsides ) .
K ONJANDER . Jag kommer för att...
K ATTONG ( lifligt, sakta ) . K ONJANDER ( afsides ) .
Jo ... det är han ...
jag visste väl jag...
Presis samma näsa...
något längre kanhända ... ( sätter bort sin paraply ) .
Lemna oss, min gumma ... jag har några ord att säga den der herrn... A MANDA . Ja min vän... ( afsides ) .
K ATTONG ( ytterst förlägen och sakta till Amanda ) .
... samma hus som Bällin bor uti... ( går in till sig ) .
pare!...
K ONJANDER ( afsides ) .
Nu har jag dig, din klip-
utom Amanda.
tigt stänger dörren, hvarigenom Amanda gått ut ) .
K ONJANDER ( sätter sig, under det Kattong försig-
min herre...
Tyst, för Guds skull, tala sakta! --
K ATTONG ( stänger äfven den motsatta dörren . ) K ONJANDER . Ja gerna för mig!...
Var så K ATTONG ( sätter sig förargad ) .
Jag tackar på K ONJANDER ( torkar af sig svetten ) .
Jag har inte se'n har jag sprungit fram och till-
god och sitt ner och genera sig inte... det förbindligaste!...
fått en blund i mina ögon på hela natten, ska jag säga... och
baka på morgonqvisten ... jag har varit här två gånger förut i dag.
K ATTONG ( sätter sig bredvid honom ) .
För att K ONJANDER ( förvånad ) .
Vanartige!...
Ja herre ...
tala med mig om den vanartige... är väl tidigt det... ( höjer rösten ) .
ni har en son ... och ni vill att jag... så...
K ATTONG ( förskräckt ) .
Tyst då ... skrik inte K ONJANDER .
Jo herre ... jag ska skrika...
( rörelse af Kattong ) nej ... jag ska inte skrika ...
jag förstår ... det är för fruns skull ... begriper Herrn har en rätt söt hustru...