Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Befallningshafvande förordnad Comité, sedan uppskattning af torplägenheterne för sig gått; hvarjemte Peter Jönsson yrkat, att, i händelse strörolar funnos med större hemmantal och betydligare egorymd, än stamrotarne, torpen då måtte till de förra öfve! flyttas; och hafva Peter Perssonj A. Pålsson och Johannes Andersson från Jönköpings
Län härutinnan instämt, med den förändring, att af roledelegarne valde gode män, i stället för Comiterade, borde om nämnde ersättning sig utlåta och beloppet deraf fastställa. 4:o Serskilda motioner, hvaruti blifvit hemslälldl, af O. Svensson från Bohus Län: att, utan afseende å förut ingångne Contract, utrotarne måtte förklaras skyldige att, i nion af deras hemmantal och efter uppskattning af soldatetorpets afkastning, antingen in natura eller efter niarkegångspris, årligen till stamrolarne utgifva ersättning för det större besvär, de af dylike torp måste vidkännas; af Olof Olsson från Östergöthland, med hvilken Carl Gabrielsson från samma
Län sig förenat: att berörde ersättning måtte bestämmas af ömsesidigt tillkallade gode män, hvilkas beslut af den, som dermed icke åtnöjdes, borde, efter stämning, underställas Domstolens pröfning; samt af Anders Brisman från Skaraborgs
Län: att torpen borde orubbade förblifva i deras nuvarande skick, och ulrotarne vara skyldige lill stamrotarne erlägga ett, efter torpens godhet afpassadt vederlag, hvilket, i brist af vänlig förening, skulle uppå af Role-interessehterne utsedde gode mäns bestämmande ankomma; samt att ulrotarne efter hemmantalet borde deltaga i de utgifter, som besigtningarne å soldattorpen för stamrotarne medförde; i anledning hvaraf Hans Jansson från Elfsborgs och Johannes Svensson från Jönköpings
Län yttrat, att något stadgande om ersättning i sistberörde afseende ej vöre af behofvet påkalladt, hufvudsakligen af det skäl, att några kostnader i och för nämnde besigtningar lagligen icke egda rum.
Till utredning af detta ämne, får Utskottet, med ledning af da handlingar, som finnas Anders
Danielssons motion bifogade, samt de upplysningar Utskottet i öfrigt sig förskaffat, vördsamt anföra: att, enligt Roterings-Commissionens i Elfsborgs Län Protocoll för den 17 November i685, stamhemmanet, uppå hvars egor knektestugan komme att stå, blifvit taxeradt en daler eller något derunder, mindre än de andra hemmanen i roten, och alt Kongl.
Förordningen den 10 December nyssnärude år, angående det vissa knektehållet i Elfsborgs Län, Allm. Besv.- och Oecon.-Utsk.
Betänkande N.-o 120. 57 innehåller, uti 3 §., ”att Rotebönderne borde förse Soldaten ”med hus och hemvist samt åker till äng,” och uti 10 §., "att det hemmanet, uppå hvilkets egor knektestugan byggdes, ”cj hade någon vedergällning att fordra af de andre hem"rnaneir, som slå med i roten, enär på den gården blifvit "en mindre summa till knektelönens afbetalning utsatt, äa "de andre bönderne af roten borde erlägga;” att Kongl. Maj:t, under den 10 September 181 r, i anledning af Riksdagsmannen Anders Danielssons besvär, i Nåder Sig utlåtit, att, enligt Kongl. Resolutionen den 17 Februarii i685, Ftotehållarne emellan i Elfsborgs
Län, angående det vissa knektehållet, samt Kongl. Förordningarne af den 7 och 10 December samma år, det hemman, på hvars egor soldattorpet är anlagdt, icke vore berältigadt att af de till samma rote anslagne hemman fordra ersättning för mulbete samt nödigt behof af bränsle och gärdsle; att, genom Kongl. Circulairet den i3 October 1812, blifvit förordnadt, alt, enär med billighet och rättvisa öfverensstämde, det bjelprotnrne vidkändes ett emot hemmantalet svarande deltagande i alla de förmoner, manskapet egde af rotarne fordra, hvaribland räknades jordlega för torpet, mulbele, vedbrand och gärdselfång, ålåge Kongl. Maj:ts Befallningshafvande att, med undantag af sådane rotar, der tilläfventyrs med Indelnings-Verkets tydliga innehåll kunde visas, att stamroten blifvit ålagd ringare rotering, emot skyldighet att, utan ersättning af dess hjelprote, bestå ofvanuppräknade förmoner, söka inom hvarje
Län befordra frivilliga öfverenskommelser om desse förmoners utgörande, hvarföre ersättningen borde i spanmål eller andre varor bestämmas; men, i fall godvilliga föreningar ej kunde träffas, egde Kongl. Maj:ts Befallningshafvande alt, efter derom vid vederbörlig
Domstol skedd undersökning, sådane ersättningar stam- och bjelprotarne emellan bestämma; att Kongl.
Maj:t derefter, dels under den 28 October 3817, till följd af Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, om nödvändigheten att närmare bestämma de afgifter, som utrotar vid indelta Regementena borde betala till stamrotarne uti jordlega för .soldattorpen, och hvarvid Rikets Ständer an - Allm. Besv.- och Oecon.-Ulsk.
Betänkande N.o 120. sett böra iakttagas, att de stamrotar, hvilka, enligt Indelnings-Verket, voro förklarade skyldige att, utan ersättning af hjelprotarne, beslå de soldaten tillerkände förmoner, voro till ersättnings åtnjutande oberättigade, förklarat, bland annat, att, då inom Skaraborgs och Elfsborgs Län med Dalsland och vid de inom desse Län inroterade Skaraborgs, 'Westgötha-Dahls och Elfsborgs Regementen, Knekle-Contraeten ej utstakade något vederlag för soldattorpet, emedan det hemman, på hvars egor detta vore anlagdt, vid roteringen mindre del blifvit påförd, kunde, med tillämpning af Riket» Ständers yttrade grundsats, någon ersättning åt stamrotarne vid desse Regementen ej ega ram; hvilket, genom Kongl, Maj:ts Nådiga Resolution uppå åtskillige Riksdagsfullmägtiges af Bonde-Ståndet ansökning, den 18 Augusti 1818, ytterligare blifvit bekräftadt; dels ock, i anledning af Rikets Ständers underd. hemställan vid 1823 års Riksdag, genom Nådigt Bref den i5 Maji 1826, bifallet, att, utom hvad genom Kongl. Brefvet den 28 October 1817 blifvit stadgadt, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i de Län, der stridighet om planpenningar ännu kunde uppstå, egde, i likhet med hvad den i3 October 1812 blifvit i Nåder föreskrifvet, söka befordra frivilliga öfverenskommelser om förmonernes utgörande till Soldaten efter ortens förhållanden och Contracten m. m.; men, beträffande den gjorda hemställan, om påbjudande, att, der öfverenskommelser icke kunde träffas, vid Soldats eller Båtsmans afgång, torpets utöfver
Contractet innehafvande jord borde utläggas och till hemraansegarens disposition återgå, fann Kongl. Majit icke lämpligt eller nödigt låta ett så beskaffad* allmänt påbud utlärda, enär redan i händelse af Soldater eller Båtsmän inkräktningar vid deras boställen blifvit gjorda eller göras utöfver det, som i Knekte-Contracten och Förordningarne bestås, Kongl.
Resolutionerne på allmogens besvär den 28 Junii 1731, uti 5:te punkten, föreskrifver, att utläggning deraf borde ske, och det alltså tillhörde Kongl. Majits Befallningshafvande att, då någorstädes klagan öfver obehöriga inkräktningar fördes, deröfver, sedan nödig undersökning föregått, i hvarje fall, efter forhållandet och omständigheterne, sig lagligen utlåta; samt Allm. Besv.- och Oecon.-Utsk.
Betänkande N.o 120. ®9 att, enligt Kongl.
Förordningen den 3 Mars 1807, Rattare» och Soldattorp, beläget på ett hemmans egor, kan flyttas på hvilket annat i rustningen eller roten deltagande hemmans utmark, som bästa lägenheten dertill eger.
Utskottet, som dessutom inhemlat, att fråga om planpenningars utgörande äfven vid sistförflutne Riksmöte förevarit, utan alt dock till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda, har öfvervägat hvad i ofvanberörde måtto förekommmit; och anser 1:0
Danielssons serskildt gjorda hemställan om stamrotarnes i Elfsborgs
Län rättighet till godtgörelse för mulbete, vedbrand och gärdselfång, böra förfalla i följd af ofvananmärkte Författningar om Knektehållet i samma Län, och Kongl. Maj:ts, än uppå enskilda besvär, än på grund af Rikets Ständers underd. skrifvelser i ämnet, gifna Nådiga beslut; 2:0 att, beträffande de i öfrigt, om planpenningars utgörande, likasom angående soldattorpens flyttning väckte motioner, någon åtgärd, efter förenämnde vidtagne Nådiga beslut och meddelade Nådiga Förordnanden, Icke är erforderlig; 3:o att Anders Brismans yrkande om rättighet för stamrotarne, att njuta ersättning för de kostnader, som besigtningarne å soldattorpen medföra, icke påkallar något yttrande, sedan Utskottet, uti dess Betänkande N:o 119, styrkt, att nämnde besigtningar lagligen icke böra till någre utgifter för Rothållarne föranleda; äfvensom Utskottet, 4:0 i afseende å Hans Janssons och Lars Larssons motioner om spridda roteandelars sammandragning, får åberopa dess under N:o 43 i detta ämne afgifne och af 3:ne Riks-Stånd gillade Betänkande.
Stockholm den 2 September 1834- Reservation: af Olof Olofsson från Östergöthland: ”Då jag i allmänhet icke gillar Vih. till R.
Prot. i834.
8 Sami. 5 2 usta Häftet. 28 Allni. Besv.- och Oecont-Ulsfc.
Betänkande N.O I20. den princip, som ligger till grund för Utskottets Betänkande i den nu äfgjorda frågan om planpenningars utgörande, att nemligen några åtgärder till rättelse och jemkning icke äro erforderlige der äldre föreskrifter för det framställde ärendet finnas att tillgå, kan jag icke eller dela den mening, som här gjort sig gällande.
I förmodan att, gamla Författningar, icke mer än andra menskliga storverk, äro beräknade för evigheten, har jag kallat uppmärksamheten derå, att 1 R:dr Banco icke är någon ersättning för i tunland åker, kåltäppa, ii lass hö, mulbete m. m„ som det åligger Rothållare vid i:sta Lifgrenadier-Regementet att bestå Soldaten.
I stallet för den pröfning af frågan, som kunnat förväntas, har Utskottet åtnöjt sig med blotta upprepandet af åtskillige förordnanden och beslut, hvilkas olämplighet jag öfverklagat och åtminstone haft för afsigt att ådagalägga, -t- De innehålla dessa stadgar, att hufvud- och strörote får öfverenskomma om planpenningarne, der stridighet möter.
Nog är det en god och välgörande lag, så länge den kan tillvinna efterföljd; men der ingen öfverenskommelse står alt träffa, skall det ju, åtminstone vid irsta Lifgrenadier-Regementet, blifva beroende vid 1817 års Kongl. Bref, och liufvudroten ovilkorligen åtnöjas med 5-| kappar spanmål.
Jag har anhållit om uppgifvande af detta stadgande, icke om underrättelse att det fanns, så att domstolarne måtte vara obehindrade, alt, efter billighet och förekommande omständigheter, pröfva förhållandet och lägga de stridiga intressena emellan.
Det har icke lyckats mig, att inom Utskottet få detta ändamål understödt; och jag föranlåtes alltså anmäla min reservation emot Utskottets åtgärder i frågan.” STOCKHOLM, EcKSTtiNSKA Tryckeriet, 1834- 'Allm.
Besv, och Öccon -Ulsk, Memorial Hf:o lat.
I N:o in.
Ankom till Exp. Utsi. den »2 Sept.
Memorial} med begäran om bestämdt Utlåtande af Högdjfligé Ridder skap et och Adeln samt Högvördige PresteS tdndet} i fråga om Utskottets skyldighet att upptaga väckte motioner om Riksdagens grorogerande.
Sedan Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottet, till hvars handläggning blifvit remitterade ålskillige inom Välloflige Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde*Ståndet väckta motioner, om prorogation af innevarande Riksdag, uti afgifvet Memorial IVro Ii3, på anförde skäl, funnit nämnde motioner icke tillhöra Utskottets befattning, och desamma derföre återlemna!; så hafva, jemlikt ankomne Protocolls-Utdrag, desse arne Biks-Stånd, med ogillande af Utskottets åtgärd, förklarat Utskottet pligligt att upplaga frågan till behandling, och med Utlåtande i densamma lill Rikets Ständer skyndsamligen inkomma; hvaremot Högloflige Ridderskapet och Adeln samt Högvordige Preste-Ståndet lagt Memorialet till liandlingarne.
Och alldenstund således 2:ne
SLånd ålagt Utskottet att motionerne till pröfning upptaga; men, i anseende till Ridderskapets och Adelns samt Preslc-Slåndels beslut, att lägga Utskottefs beslut till liandlingarne, bestämdt yttrande af desse Riks-Stånd, i afseende på målets behandling, saknas, hvilket dock för Ulskotlet är af nöden att inhemta, innan vidare åtgärd åt ärendet kan af Utskottet meddelas; föranlåtes Utskottet vördsamt anhålla, att Högloflige Ridderskapet och Adeln samt Högvördtge PresteStåndet behagade afgifva bestämdt yttrande, huruvida Ulskottets i Memorialet
N:o 113 framställde åsigt af denna fråga af deta godkä nnes.
Stockholm den la September i834. »EIMI MWOHiflH WrW , '< ' ‘ f Bih. till it.
Trot. 8 Simi. r. AT.ära IJåfieb, a Allm.
Besv, och Occon, Vt sk.
Eetänkand*
N:o isa» N:o 122.
Utsk. d. 24 Sept, Betänkande, i anledning af väckt fråga, om föreläsningar och examina i Riketö Grundlagar vid Univer&iieten.
Allmänna Besvärs- ecb Oecononue-Utskottet liar från Ilo,»Indine Ridclerskapet och Adeln läll ematia,”a ett af Grefve Cronhjelm, Otto åugust, afgifvet Memorial, deruti Grefven föreslagit, alt, 1 In,het med hvad vid förra Riksdagen, ehuru utan framgång, egde rum, Rikets Jfögloflige Ständer mätte hos Kongl. Majrt anhålla om det uttryck ligh. stadgande, att föreläsningar öfver Rikets Grundlagar skola hällas af vedei hörande* Lärare vid Acadernierne, samt examina derulinuan anställas med alla de Studerande, sorn egna sig åt t jenslemanna-banan.
I anledning häraf får Utskottet vördsamt anföra, alt då Comitcrade lill öfverseende af Rikets u den 20 December 1828, afgifmt underdåniga Betänkande, föreslagit, att så val föreläsningar öfver Statskunskapen, såsom för den civile eril hetsmannens bildning af högsta vigt, mätte komma alt hällas af Lärarne vid Academicrne, sorn prof af kännedom deruti ådagaläggas af examinandi, äfvensom Kongl. Majrt, i anledning af Rikets vid sistlidne Riksdag församlade
Ständers derom gjorda underdåniga hemställan, behagat i JN'åder förklara, alt frågan 0111 Grundlagarnes föreläsning och examinas anställande derutinnan vid Academierne komme alt pröfva.s, i sammanhang med den förestående regleringen af Rikets, undervisnings-verk, så anser Utskottet nägon förnyad framställning af Rikets IJögloflige Ständer, angående Grundlaga ines föreläsande, icke nu vara af behofvet påkallad.
Men, enär Utskottet inser nödvändigheten deraf, att hvarje i Statens tjenst inträdande person eger fullständig kännedom af sitt fäderneslands conslitulionela institutioner, så, ehuru förhör i Grundlagarne, flir närvarande, lära anställas med dem, sorn vid Universiteten undergå de civila embets-examina, likväl, och sora något bestämdt stadgande derom icke finnes utfördadt, tror Utskottet sig böra tillstyrka Rikets IJögloflige Ständer, att uli underdånig 'Allm.
Hav. och Occon.
Betänkande Nio 123. 3 Skrifvelse hos Kongl. Maj:l göra liemsl/illan om den Nådiga föreskrifl, att förhör uti Grundlagarne böra ingå i alla de Academiska examina, som berättiga tili inträde i Statens tjenst.
Hvilket dock öfverlemnas till Rikets Högloflige Ständers eget bepröfva lide.
Stockholm den September i83J.
T\:o 12X / , Ankom lill Exp. Utsk. den 24 Sept.
Betänkande, i anledning af väckta motioner, dels om skyldighet för dem, sorn undergå Prestexamen, att ådagalägga kunskap uti Vexelundcrvisningsmethodtn , dels angående rättighet för Lärare uti Vex elander visningsskola att prestvigas.
Till Allmänna Besvärs- och Oec jnomie-Ulskottets handläggning hafva blifvit remitterade, Från Högloflige Ridderskapet och Adeln., Ett nf Grefve Cronhjelm, O. A., afgifvet anförande af innehåll, att, då folkundervisningen i vart tand hut vildmarkUge'11 är lemnad i Presterskapets händer, samt det derföre är af vigt, att hvarje ung Prestman eger kännedom i de enklaste undervisningsmethoderne, Rikets Högloflige Ständer matte förnya deras vid sistförflutna Riksdag iios Kongl. Majit gjorda underdåniga hemställan, att ingen hädanefter må prästvigas eller tili prestexamen admittcras, som .ej infor Consistorium ådagalagt, att han i någon vexehindei visningsskola för.värfvat håde erforderlig öfning i vexelundervisningsmethodeu och fullständig kännedom om en sådan skolas organisation; Från Välloflige Borgare-Ståndet, Ett Memorial, af Herr Cederborg, deruti han, under framställning 4 Allm.
Betv. otfh Otcom.
Betänkande W:o laS, sf svårigheten att erhålla skick lige Lärare i Vexelundervisningsskolor, enär <!e, som dertill amagas, genom en sådan befallning, hvarken anse© berättigade lill Prestviguing eller, lika med Skollärare i allmänhet, ålnju» ta valllin tjenstårsberäkning, föreslagit, att en yngling, sorn vid Academien fullgjort specimina för inträde i det Andliga Ståndet och i öfrigt innehar de egenskaper, hvilka dertill erfordras, må, då han kallas till Läsare i Ve \e
I rinder v isn r ngssk o la, tillåtas att prestvigas, äfvensom att, så länge lian värdigt uppfyller sina åligganden såsom Skollärare, åtnjuta pre* sterl ig belord t ingsrå II „
Hvad nu först beträffar Grefve Cronhjelms yrkande, alt blifvande Prestman må förpligtas lära känna vexelurniervisningsmelhoden, så får Ulsk. litet vördsamt anföra, att, sedan Rikets sislförsatnlade Ständer ansett •vexelundervisningen icke kunna vinna Önskad framgång eliev leda till det åsyftade ändamålet, utan att vara allmännare känd, i synnerhet af Presterska pel, som borde ega tillsyn öfver denna slags undervisning, — samt derföre uti detta ämne till Kongl, Majit allåtit en underdånig hemställan, af beskaffenhet, som bär ofvan finnes upptagen, så ingick Högvördige prest*-Ståndet till Kongl, Majit med en serskild underdånig skrifvelse, deruti Ståndet, sorn på flena uppgifna skäl förmälde sig icke hafva kunnat biträda öfrige Med-Ständers beslut uti berörde fråga, hemställde, att Kongl» Majli, utan väsendtlig förändring i förut gällande föreskrifter om Prestexamen, täcktes i Nåder förordna, det betyg om öfning i vexeluiidervisniugs-melhoden och kännedom af Lancasterskolors organisation, må så ■vä! af Prestman, sorn andre, först vid ansökning till Lancaster lä ra re-be« ställning behöfva företes; och behagade Kongl. Majit, under 'den 6 Pebruarii i83o, i Nåder förklara, att Kongl. Majit, med anledning af hvad Pre«! ste-S åndet serskildt anfört, icke funnit skäligt bifalla de af Rikets Ständer i berörde hänseende föreslagna förändringar.
Da Rikets Ständer redan vid sistförflutne
Riksdag ansett vexelundervisningens framgång bero af den iner eller mindre kännedom, sorn Prester skåpet derom eger; då nti hvardera af Rikets Universitets-släder, Upsala och Lund, finnas inrättade Lancasterskolor, hvarest de personer, hvilka derstädes egna sig åt religionslärarekallet, kunna, utan någon kostnad, eller egentlig tidsuppoffring, inhemta kännedom örn vexelundervisningssället; cl A det torde kunna antagas att, —- derest, i enlighet med hvad Rikets Högloflige Ständer vid denna Riksdag hos Kongl, Majit hemställt.
Prestman, hvilka ävo anställde vid Lancasterskolor, tilläggas rättighet till Allm.
Éasv. och Osean.
Pf:o ij3» 5 enkel Ijenstårsberäkmitg, -7- flera Prester, än hittils, skola anmäla sig säsorn sökande lill dylika befattningar, samt det således för desse är af nöden att ega insigt uli det i sådane slags skolor brukliga undervisningssätt, finner Utskottet sig böra tillstyrka Rikets Flögloflige Slämler, att hos Kongl. Majit lömva deras vid sisi lid ne Riksdag gjorda framställning, alt hvarje petson, som hädanefter anmäler sig lill undergående af prestexamen, jemdal bur inför Cousistoiiutn styrka sig hafva i någon vexeluu fm visningsskol 1 förvärfva! ej mindre erforderlig öfning i Vexelundervisningsmelhoden, än ock fullständig kännedom om 1 - en sådan skolas organisatio».
Vidkommande dernäst 1‘Jerr Cederborgs framställning om rättighet för Lärare vid Lancesterskola alt emali» oidination, så hafva Rikets Högloflige Ständer vid innevarande Riksdag hus Kongl* Majit i underdånighet hemställt, — ”att enär, vid Lancaslet skola, der minst 5o barn undervisas, livats reglemente är af D »mCapitlet i Stiftet grnnskadt och gifhult och hvilkens stiftelse är sådan, ali dess fortfarande bestånd är försäkradt och Lärarens löneförmoner till det minsta motsvara dem en Adjunct inom Stiftet vanligen åtnjuter, en Prestman blifver af Dom-Capillet, på vederbörande skolföreståndares kallelse, tillsatt, samt i öfrigt, i afseende på Preslerliga förrättningar, fullgör hvad gällande skolordning för skollärare i allmänhet derom stadgar, — det måtte en sådan Prestman i Nåder tilläggas rättigheten att tillgodonjuta enkel Ijensfeårsberäkning”; >— Och då, enligt Utskottets föi menande, det med Rikets Flögloflige Ständers i förenämnde afseende uttryckta önskan, så väl som med billigheten, svnes s?ä i öfverensstämmelse, att en Lärare vid Vexeluinlervisningsskola, — så inrättad och i öliigt af den beskaffenhet, som här förut blifvit nätnndt, —> må, så vidt lian i öfrigt fullgjort hvad för inträde i det Andliga Ståndet erfordras, på kallelse af vederbörande Skol-Direclion eller Skolföreståndare, kunna erhålla prestvignrng, för alt derefter komma i åtnjutande af presterlig befordringsrätt, så filmer sig Utskottet böra vördsamt tillstyrka Rikets flögloflige Ständer, alt hos Kongl. Majit göra underdånig fram ställning derom, att en dylik förmon, under ofvanberörde villtor, varder Lancaster* lärare förunnad.
Hvilket allt dock öfverhmnas lill Rikets flögloflige Ständers eget bepröivaude.
Slockholm den aj September 1834» 6 Allm.
Besv, cch Oecon.
Betänkande N:o 12&
IS:o 121. * A Ankom lill Exp. Uts'. den Sep1. ^Betänkande, i anleda ng af vackt motion, att Allmogen ic~ ke, utan eget medgifvande, mätte besvaras med underhållet af sådana vägar, :sum .blifvit j ä Statens bekostnad anlagd e.
Uti ett lill Jlögvördige -Preste-SlTmdet ii gifvet memoria’, sorn till detta Utskotts .handläggning är vordet remilteradl, har ileir Piosten Doctor Ruus aldort, att, då ibland de flera onera, sorn besvära jordbruket, bro- och vväghålltungsskyldighelen ieke är ibland de minsta, i synneihet i de norra pro.vitieerne, hvarest landels naturbeskaffenhet i hög grad försvårar fullgörandet deraf, så hade denna skyldighet derstädes blifvit ännu mera tryckande, del igenom, att n va väganhiggningar pä Statens bekostnad verkställts, utan att man förut iböil 01 tens invånare örn desammas nödvändighet, och ulan att det blifvit påtänkt ‘hvilken det .skulle åligga, att undei hål la dessa vägar, sedan de blifvit luppbrulna oell iståndsätta.
För flera år tillbaka hade eli ny väg, emellan Voxna och Dalfors Bruk i .Dalarne, blifvit upptagen, och alltsedan hade ,tvister fortgått 0111 denna vägs underhållande i fram liden, hvarunder en tiel af vägen -kommit att förfalla.
Under de sistfdrllulne lim åren hade likaledes en ny väg börjat anläggas ,p;i Stålens bekostnad emellan förstnämnde Bruk, på gränsen af Dalarne, lil!
Kårböle i Fät ila Socken .titi Helsingland, af omkring 5 mils längd.
Deli allmänna opinionen 0111 denna viig vöre, alt ilen är obehöflig och icke en gång nyttig i andra fall, än om krig skulle uppstå.
Dan vore duck redan (ill ojTjulefar uppbruten, och, vid vppad (låga
,om undei hållet deraf, hade de närmaste sucknarne, Voxna, Ofvanåker och Alfta, blifvit dertill förpliglade.
Dessa socknar, sorn räknade från 3 ända till iu mil fram till början i ller slutet af denna nya viig, hade dock, 'häpna öfver en börda, sorn Klefve dem omöjlig alt bära, tillgripit deri enda för deni möjliga utväg lill lättnad, den, alt söka hvå^llva underhållsskyldigheten älven på de öfrige sucknarne i Södra Helsingland.
Rättegång härom hade uppstått, och komme troligen att räcka i så många år, att jemväl denna, med mycken möda och konst anlagda väg, komme att förfalla.
Allm, Besv. och Oecon,, Ut, k.
Betänkande N',o 124.
7 PS dessa och flere skål, bär Herr Död or Ruus föreslagit, ntt Rike!* Högloflig© Ständer malle hos Kongl'.
Majit framställa (leii underdåniga anhållan, till, !i vai lien genom nya vägars anläggande, ej hi ller medelst andra företag på Sia (ens bekostnad, ökade bördor malle tillskyndas, jordbrukaren, ulan hans eget medgifvande. i sammanhang hamid! liar Ulskollel äfvenledes från Ilögvördige Prestc-Slåndet fått emottaga eli af Herr Prosten Senelly lil!
Protocolli för den atdra sisi Sidne Junii, afgifvet anfoiande, hvaruti Herr Prosten, efter en framställning af den stora kostnad och de olägenheter, som, genom underhållandet af sisi berörde nva väg, i dess sträckning, frun tless början ofvanom Rättviks socken ända lill gränsen af Helsingland, redan i mångå år tillskyndats de dertill utsedde Ivaline socknar,.