Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet i berörde hänseende från Nya Elementarskolan meddelade, vid de förenade Skolorna endast skulle erfordras ii5 lärare för ofvannämnde antal lärjungar, och således en minskning af öfver 60 uti det nuvarande lärare-antalet komma att genom Skolverkens förening ega rum.
Härigenom lemnades tillfälle till en besparing, väl behöflig till förbättrande af de svagare lönte lärarnes inkomster.
Serdeles i ögonen fallande blir denna besparing, då man besinnar, dels att härigenom undvekes den stora tillökning i nuvarande lärarelönerne af öfver 1 1,000 tunnor spanmål, som Skol-Revisionen ansett nödigt att föreslå, utom hvad för Stockholms Läroverk kunde blifva af nöden, och dels att det gamla skolsystemet, enligt hvad redan visat sig, ovilkorligen fordrar talrikare dyrbara realskolor, hvilka, med antagande af det nya, blifva öfverflödiga.
Den befarade kostnad, hvartill lämpliga localers anskaffande skulle föranleda, är visserligen ej så stor, som man föreställer sig, då de flesta nu begagnade skolhus för ändamålet säkerligen lätt låta aptera sig.
På dessa förenade skäl, har Utskottet vunnit öfvertygelse om vigten och fördelarne af Skolans förening med Gymnasium, och får således, med anledning af hvad nu blifvit anfördt, tillstyrka Rikets Ständer, att till Kongl. Majit i underdånighet frambära den önskan, att Kongl. Majit, vid den i Nåder utlofvade definitiva organisationen af Rikets undervisnings-anstalter, täcktes förordna om en sådan förändring af Elementar-Läroverket, att nuvarande Apologistoch Lärdomsskola samt Gymnasium lomme att utgöra en enda fullständigt sammanhängande Skola med tvänne biidningslinier.
De ingifne motionerna föranleda vidare till betraktandet af frågan om införande i våra Skolor af den så kallade Ambalatoriska och Jmnes/äsaingen.
Hvad först angår den ambalatoriska läseordningen, eller ämnesläsningen för Läraren, så medför den för honom sjelf den fördel, att han får egna sig åt det läroämne, som han med förkärlek omfattat, och hvaruti han eger största skicklighet, äfvensom omvexlingen emellan de högre och lägre delarne deraf, genom undervisandet af äldre och yngre lärjungar, på honom måste verka mera underhållande, än ett ständigt framställande af samma delar för samma ålder.
Dessutom måste läraren erhålla en närmare kännedom om, samt större interesse och kärlek för sina lärjungar, då han genom Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, JV:o 117. 13 hela Elementar-Läroverket följer hvar och en af dera, i stället för att snart öfverlemna dem åt andras ledning.
Läraren tvingas äfven för sin egen skull att uppbjuda sin förmåga, då han annars i de högre classerna sjelf får känna olägenheten af hvad han i de lägre försummat.
För lärjungarne beredes härigenom en bättre och mera lefvande undervisning och genom längre sammanvaro med läraren uppstår större förtroende och kärlek lill honom, hvarigenom hail sättes i tillfälle att med den närmare kännedom, lian om hvarje lärjunge eger, kunna lemna honom tillförlitligare råd och ömmare omvårdnad.
Endast i Skolans förberedande dass torde möjligeti undervisningen af en enda lärare böra meddelas, då de ur föräldrahemmet nyss utgårrgne barnen ännu ej blifvit vane vid fleies ledning, och den serskilda fallenhet, sorn hos en sådan lärare erfordras, ej alltid hos i öfrigt skicklige män inträffar.
Större vigt synes ock i denna barnens tidigare ålder ligga på väckandet af desses håg för studier, än på betydligare framsteg i kunskapernes olika arter.
Genom den ambulatoriska läsningen blir ett jemnt fortskridande i studier möjligt; vid classläsningen kan den nye läraren sällan vidtaga der den förre slutat, åtminstone måste större eller mindre olikheter i methoien inträffa, och således äfven lika många afbrott i undervisningen uppkomma, som classer finnas.
Slutligen böra ock goda läroböcker häraf blifva en följd, då de utgöra resultaten af skicklige lärares långvariga och hvarje ämne i ett helt omfattande bemödanden.
Med afseende på samtlige dessa skäl, får Utskottet vördsamt tillstyrka Rikets Ständer, att i den föreslagna underdåniga skrifvelsen till Kongl. Majrt äfven uttala sin önskan, att den ambulatoriska läsningen, eller ämnesläsning, hvad lärarne angår, hvilken redan på Gymnasium eger rum, vid det förenade Undervisningsverket, i Nåder måtte anbefallas; börande det dock få bero på närmare pröfning, huruvida detta lärosätt äfven i den första eller förberedande classen kan tillämpas.
Den vigtiga frågan om ämnesläsning för lärjungarne och fri flyttning har Utskottet, med anledning af motionerna, tagit i noga öfvervägande, och inser så väl dess nära samband med föregående frågor, som de betydande fördelar, hvilka genom dess antagande skulle vinnas.
Genom ämnestäsningen och den fria flyttningen, tvingas nemligen gossen redan tidigt till sjelfverksamhet under ledning af läraren, sorn rättar det felaktigt uppfattade; då han sjelf får göra sig reda för sitt ämne, inser och behåller han det 14 Allm. Besv.~ och Ekon.-UtsJcottets Betänkande, N:o 117. äfven bättre, än om han blott hörer det förklaras, och förhöres deri.
Lärjungen väckes till flit, då lian ser sig genom sitt bemödande endast efter förtjenst fortgå på sin väg, han lärer känna sina anlag och uppfattar värdet af lärarens biträde, han täflar blott med sina likar i kunskaper, ej med ofverlägsna, och han vinner tid för nödig förströelse, då hemlexor icke upptaga densamma.
Ämnesläsningen inplantar kärlek till studier, arbetsamhet, begär att ej vara den sämste, vana att med lust fullgöra sina skyldigheter, hjelpsamhet mot kamrater och aktning för förtjensten.
Läraren kan derföre med lätthet handhafva disciplinen och genom monitörsystemets användning blifva tillräckligare för flere lärjungar.
Dessa synes vara de stora fördelarne af ifrågavarande läromethod, men då densamma svårligen med framgång torde kunna tillämpas inom Rikets samtliga Skolor, innan ett större antal tjenlige lärare derföre hunnit bildas, och då en vidsträcktare erfarenhet ännu torde fordras, innan Kongl. Maj:t i denna magtpåliggande fråga kan fatta Sitt Nådiga beslut, så tillstyrker Utskottet, att denna fråga för närvarande ej må leda till någon annan Rikets Ständers åtgärd, än en underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t, att, då Ephorus och Lärarne derom äro ense, äfven ämnesläsning för lärjungarne i Nåder måtte vid det allmänna Elementar-Läroverket varda tillåten, Om de öfriga i motionerne föreslagna, till en del speciellare, åtgärder och bestämmelser, nemligen beträffande rätta tiden för classiska språkens läsande, bestämmandet af de läroämnen, som i Skolorna böra meddelas, feriernes inskränkning , dispens från vissa kunskapsarter, förordnande af serskild Skol-Styrelse och revision af Skolordningen, samt Consistorialbestyrens åtskiljande från Lärare-befattningen, anser Utskottet något yttrande, å Rikets Ständers sida, nu så mycket mindre uttalas, som en ytterligare noggrann och fullständig undersökning derom torde böra föregå, innan något beslut med full säkerhet kan fattas.
Hvad slutligen angår den framställning, att inga nya lärarelöner borde beviljas förr, än Skolans reform är afgjord, så kan Utskottet ej deruti instämma, enär under tiden möjligen så högt påkallade behof i detta hän - Alin. Besv.- och Ekon.-Utskoltets Betänkande, N:o 117.
15 seende kunna inträffa, alt hvarje uppskof dermed vore menligt, och således mindre väl beräknadt, och hemställer derföre, att den härom väckta frågan må förfalla.
Stockholm den 19 December 1844* Reservationer.
Af Herr Doctor Wallirij som yttrade: ”Jag reserverar mig emot förestående utlåtande af det skäl, att den fråga, hvarom Utskottet företagit sig att opinera, och som, genom pluralitetens beslut, blifvit framställd till Riks-Ståndens bepröfvande, enligt mitt förmenande, icke är af beskaffenhet att på ett för närvarande och kommande generationer tillfredsställande sätt kunna eller böra besvaras genom omröstning inom Representationen.
Vöre också elementar-bildningen en gemensam besittning för hvarje individ inom densamma, så är dock lätt att förutse, det mången samvetsgrann, som väl inser frågans stora vigt och betydelse, men ej genom egen handläggning vid undervisning, iagttagelser eller studier, varit i tillfälle att för valet emellan Skol-metoder och organisationer bilda sig ett säkert och sjelfständigt omdöme, skulle befinna sig i en ganska plågsam ställning, om han detta oaktadt tvingas att uttala en mening — en mening, som han väl för ögonblicket kan öfvertalas att fatta, men hvarom den knappa tiden och de många riksdagsgöromålen ej tillåta honom att förvärfva öfvertygelse.
Och då sannolikt pluraliteten inom Riks-Stånden befinner sig i sådan belägenhet, så vet jag i sanning icke, hvad en opinions-yttring i ämnet skulle bevisa, eller hvad afseende en vis och upplyst Regering möjligen kan anses^ derpå böra fästa.
Sjelfva detta af Utskottet nu afgifna utlåtande synes mig öka betänkligheten.
Då sjelfva det Utskott, hvilket det åleget att granska de remitterade motionerna, och som nu afgifvit sin opinion, icke haft eller gifvit sig tillräcklig tid för inhemtande af nödig kunskap om hvarken de äldre eller yngre läroverkens tillstånd och organisation, hvad kan då skäligen väntas af representationen i massa?
Exempelvis ville jag, hvad de äldre läroverken angår, nämna, att Utskottet synes mig helt och hållet vara i 16 Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, N:o lii. okunnighet om de betydliga reformer, dessa, synnerligast under sist förflutna decennier, undergått; och hvad det yngre, fö ordade läroverket angår, att Utskottet anser det böra bero af Ephorers och Lärares sammanstämmande godtfinnande, huruvida ämnesläsning för lärjungarne derstädes må varda tillåten, då likväl hvar och en, som inhemtat någon slags kännedom om detta läroverks organisation eller någon gång besökt den Nya Elementarskolan i hufvudstaden, ej kan vara i okunnighet om, att denna ämnesläsning är hufvudvillkoret för den undervisning, der kan erhållas.
Angående giltigheten så vät af de resultat, som af de rationella grunder, hvarpå det Nya Läroverkets företräde framför del Gamla förmenes hvila, hyser jag flerfaldiga tvifvel — och icke tvifvel blott.
Desse kunna dock ej få plats inom det skäliga utrymmet för en reservation.” Af Herr Lector Ljungdahl, som anförde: ”Emot detta Betänkande får jag mig på följande grunder reservera: 1:0 emedan den här behandlade hufvudfrågan ännu befinner sig i ett alltför outredt skick, för att af Rikets Ständer kunna med någon säkerhet bedömas; 2:0 emedan flere bland de här yttrade åsigter, rörande såväl det gamla, som nya skolsystemet, äro oriktiga; samt 3:o emedan den besparing i kostnad, hvilken genom antagandet af den föreslagna nya organisationen af Elementar-Läroverket skulle uppkomma, enligt min öfvertygelse, är ett tomt föregifvande, hvaraf den mindre sakkunnige möjligen kan missledas.” Härförutan reserverade sig emot Utskottets beslut Herr Grefve Sparre, Herr Doctor Utterström, Herr Prosten Odelberg, Herr Doctor Norström, Herr Lector Ahlstrand samt Herr Prosten Schröder.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 9 Jan., kl. 1 e. na.
Betänkande, i anledning af väckt fråga, om anställande af flere Lärare vid Apologist-skolorna.
Preste-Ståndet väckt och till detta Utskott remitterad motion, har Herr Comminister Hedin föreslagit tvänne nya Lärares till - Allm. Bete.- ock Eion.-Ulsiollels Betänkande, N:o 118. 17 tillsättande vid de Apologist-skolor, sorn, enligt Kongl. Majus Nådiga Bref den i November 18 , blifvit utvidgade efter en så vidsträckt plan tor undervisningen, att lärjungarne skola derifrån afgå täll Universiteten, med tillräckliga kunskaper för undergående af Student-examen i alla dithörande Ämnen, med undantag af de gamla språken.
Motionären har nemligen an•ett otillräekligt det antal af 3:ne Lärare, sorn i berörde Skolor for närvarande bestrider undervisningen, hvilken, utom hvad beträffar de gamla språket), är lika vidsträckt med den uti både Lärdoms-skolan och Gymnasium, hvarest likväl omkring 14 lärare äro anställde; och har han, till Stöd för sitt andragande, åberopat, att det 'ore bestyrkt al erfarenheten vid. örebro Apologistskola, att lärjungarnes antal vore allt för stort i förhållande till lärare-personalen.
Vid remitterandet af denna motion, har Herr Biskopen Holmström deri instämt, med vitsordandet af det uppgifna behofTet lör berörde Skolor af en ökad lärare-personal.
Då Kongl. Majus Nådiga Proposition, angående ny organisation af Rikets Elemeutar-Lär overk, torde vara att redan vid nästkommande Riksdag förvänta, samt, i anledning af vid denna Riksdag väckta motioner rörande Undervisningsverken, Utskottet i sitt Betänkande, N:o iin, hemställt, att Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det
Elementarläroverket vid dess förestående förändring Klefve så regleradt, att nuvarande Apologist- och Lärdomsskola, äfvensom Gymnasium, komrne att utgörs en enda fullständig Skola, hvarigenom, enligt Utskottets förmenande, •11 anledning är att hoppas, att de brister, som ännu måhända vidhäfta Apologi st-skolornas organisation, böra kunna utan nya anslag afhjelpas, si •ynes det Utskottet, för dess del, som några smärre, af högsta behofvet ej påkallade, förändringar i denna del ieke böra för närvarande vidtagas; och hemställer Utskottet derföre, att ifrågavarande motion icke må till någon serskild Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Stockholn# den 23 December i84i - Bih. till R.
Prat. 18U. 8 Sami. 2Q Bäft. 18 Allm, Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, iV;o i 19.
Ank. till Exp. UtsL cL 9 Jan., hl, 1 e. m.
Betänkande, i anledning af väckt motion om bildande af ett & kol li åd för hvarje Lärdomsskola, samt inrättande af Apologisteller Real- och Söndags-skolor l städerna.
Till Utskottets handläggning har Tällofl. Borgare-Ståndet remitterat ett af Herr A. G. Akesson afgifvet memorial, af innehåll, att motionären, med fästadt afseende å Undervisningsverkens närvarande tillstånd, synnerligast deras, som serskildt äro bildningsanstalter för städernas uppväxande »ngdorn, funne föga till deras förbättrande i sednare tidor hafvet blifvit tillgjordt, serdeles med hänsigt till hvad uti andra länder i detta hänseende uträttats; och förmenade motionären, att huffudsaåliga skäist härtill vore, att vården cm Läroverken blifvit öfverlemnad åt da Episeopala myndigheteine, helst det öfverstege en mans förmåga att kunna vara så hemmastadd i alla vetenskapernas mår.gfalldiga utgreningar, att han skulle kunna med insigt och kraft leda undervisningen till full verksamhet i tidehvarf vets anda m. m.; och har motionären, i anledning häraf, föreslagit, att för hvarje lärdomsskola måtte bildas ett Skolråd, sammansatt af ortens mest upplysta och aktningsvärda män, hvilka hade sig anförtrodd den närmast* tillsynen öfver Läroverket, samt att detta Skolråd måtte ställas under d* Academiska Consistorierne, hvilkas medlemmar, såsom varande hvar för sig vetenskapernas målsmän i landet, bäst vore i tillfälle att bevaka under^ jVisningsveikens framåtskridande.
Vidare har motionären anfört, att, utcm i några af de större städerna, icke funnes några undervisningsanstalter för ynglingar sorn bestämde sig för handeln, hvadan desse äfven ofta, utan bildning för sitt yrke, lemmil att inträda i samhället, och derföre hemställt, dels att Rikets Ständer måtte föranstalta, det Apologist- cih Real-skclor inrättades i städerne för den ungdom, sorn egnar sig åt de borgerliga näringarne, och dels, att en större uppmärksamhet lemnadrs åt de så kallade Söndags-skolorna, hvilka, cm de, såsom tillbörligt vöre, understöddes af Staten, kunde uträtta mycket godt, ecb utgjoide, eller motior arens förmenande, den enda läroanstalt der den cbrmedlsde ungdomen inom näringarne och den fattigaste medlem af samhället kur de erhålla en, elter bihofvet afpessad, bildning; och harr Allm. och Ehon.-Utshottets Betänkande, N;o 119.
1 IB motionären i sednare hänseendet föreslagit, att sådana Skolor, med ordentligt aflönade lärare, måtte i städerne inrättas, samt att styrelsen deröfver mätte uppdragas åt delegerade bland städernes invånare.
Då Utskottet, i sitt Betänkande, Nto 117, dels afgifvit det yttrande om föreslagen förändring af Skol-Styrelserne, att Utskottet, för sin del, anser denna med flere frågor icke kunna, utan en föregången noggrann och. fullständig undersökning derom, till afgörande företagas, och i sammanhang med ny reglering af hela Eiementar-Läroverket, dels, hrad Apologist-skolor beträffar, tillstyrkt Rikets Ständer att, på anförda skäl, bos Kongl. Majtfc i underdånighet anhålla om en sådan definitiv organisation af Rikets undervisningsanstalter, att nuvarande Apologist- och Lärdomsskoior samt
Gymnasier komma att utgöra en enda fullständigt sammanhängande Skola, så fåE> Utskottet, med åberopande häraf, hemställa, att motionärens förslag, både om förändring af Skol-Styrelserne och inrättande af Apologist- eller Real-skolor i städerna, såsom ej af något tvingande behof påkallade, icke måtte till andre eller serskilde beslut för närvarande föranleda.
Vidkommande framställningen om Söndags-skolors inrättande i städerne, så hyser Utskottet den öfvertygelsen, att sådant bör åligga comraunerne sjelf ve, utan att Statsbidrag dertill äro af nöden; hvarföre och då föreskrift härom redan finnes i 10 §. 2 mom. af Kongl. Maj:ts Nådiga Stadga om folkundervisningen den 18 Juni 1842, Utskottet anser sig böra hemställa, att berörde förslag icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Stockholm den 23 December 1844- STOCKHOLM, tryefct fcos W. F. DALMAN, 1» rättelser uti Allmänna Be sv.- och Ekon.-Utskottets BetänkandeJ JV:o 117.
Sid. ar. 7 nedfr. st. äfven om /. äfvensom g — 5 — — anslagens — anlagens 13 — i3uppfr.— inträffar. — anträffas. 1^ 7 nedfr.— mindre uttalas, /.mindre böra uttalas, Bih. tilt R■ St- Fröt. 1845. 8 Sunil. 22 Ilnjt. 1 STOCKHOLM I.
Marcus, 1845.
Allm, Besv.- och Ekon.-Ulskottels Betänkande N\o 120.
Arik. till Exp.-Utsk. d. g Jan. 1845, kl. 2 e. m.
Itclänkande, i anledning af väckt motion om indragning af Bergsjo g de - tj ens tern e.
Uti en af Hederv.
Bonde-Ståndet till detta Utskott remitterad motion, har Riksdagsfullmägtigen Anders Johansson från Wermlands Län, med hvilken sig förenat Riksdagsfullmäktige Peter Persson från Örebro Län och Lars J.
Län, anfört: att Bergsfogdarne med allt skäl kunde räknas bland de många umbärlige tjenstemän, med hvilka Sverige är belastadt, då deras hufvudsakligaste åligganden bestode uti att uppbära och redovisa krono-utskylderne af Bruken och Bergverken , samt att såsom åklagare närvara vid Bergstings-i ätternes sammanträden; men deras göromål i och för uppbörden vöre högst ringa, samt det dem uppdragna åklagare-kallet snart sagdt af ingen betydenhet, i anseende dertill, att endast elt litet antal af mål förekomma vid Bergstingsrätterne, och dessa Domstolar dessutom, enligt motionärens förmenande, såsom öfvertlödiga, snart torde blifva helt och hållet afskaffade; och har motionären, på sålunda anförda skäl, föreslagit, att
Bergsfogde-tjensterne måtte indragas och de dermed förenade åligganden uppdragas åt Kronobetjeningen, dock med skyldighet för de nuvarande Bergsfogdarne att tjensterne fortfarande förvalta under sin öfriga lifstid, eller intilldess de erhålla annan tjenst med motsvarande löneförmoner.
Härförutan har Utskottet fått emottaga ett af Herr C.
Berglund afgifvet skriftligt anförande, hvaruti han framställt olägenheterne deraf, att Bergsfogdarne, enligt gällande författningar, jemväl hade att befatta sig med så kallade utmätningsmål, iså måtto, att, då fast egendom i Bergslagen blifvit af vederbörande Kronofogde utmätt, det ålåge utmätningsförrättaren att inom viss föreskrifven tid öfversända utmätningsdoeumentet till ortens Bergsfogde, som derefter hade att uppskatta och värdera den utmätta fastigheten, och sedermera aflemna det deröfver författade värde rings-instrumentet till Kronofogden, hvilken åter borde desse handlingar, jemte förslag till auctionskungörelse, öfversända till Konungens Befallnings Rih. till Ii.
Prot. 1845, 8 Sami. 21 Uäft. I 2 Allm.
Besv,- och Ekon.-Utskottets BetänkandeN:o 120. hafvande.
Utom det att en sådan behandling af dessa frågor medförde en högst onödig tidsutdrägt, tillskyndade densamma äfven gäldenären ganska dryga rättegångskostnader~-och förhindrade honom ofta att i godo få uppgöra saken med fordringsegaren; och då ifrågavarande tillgöranden från Bergsfogdarnes sida egde sin grund uti Kongl. Bergs-Collegii Bref till Landshöfdingarne af den 7 April 1786, men detta åter stöde i strid med Kongl.
Maj:ts Nådiga Taxa och Förordning af den i5 Maji 1821, angående expeditions-lösen m. m.; så yrkades, att berörde Bref måtte till all kraft och verkan varda upphäfvet.
Innan Utskottet går att besvara dessa framställningar, har Utskottet ansett sig böra meddela följande upplysningar.
Enligt gällande Instruction och tid efter annan utfärdade författningar, åligger det Bergsfogdarne, utom den allmänna tillsynen öfver Grufvors upptagande och bearbetning, samt jernförädlingen i allmänhet, att årligen till Bergs-Collegium insända förteckningar så väl öfver blåsningarne, som öfver Stångjerns- och Manufactur-smidet i Riket, jemte dithörande uppgifter; att, efter Bergs-Collegii föreskrift, försegla och utrifva stångjernshärdar; att vid Bergstings-Rätterne bevaka Kongl. Maj:ts och Kronans rätt och utföra
Dess talan; samt att verkställa utmätningar, värderingar och försäljning af Bergsmanshemman; hvarförutan de skola debitera och af Bruks- och Bergverken uppbära de kronan deraf tillkommande utskylder, såsom tiondeafgift, hammarskatt ro. m. samt emottaga åtskillig annan penningeuppbörd till Grufve- och Bergslags-cassor m. m.
Den nuvarande staten upptager Bergsfogdarnes antal till 16, hvilka tillsammans uppbära i årlig lön 2,026 R:dr 16 sk.
Banco, men icke någon af dem till högre belopp än 196
R:dr 24 sk. samma mynt, utom Bergsfogden i Wermland, som, jemte 110 R:dr i lön, innehar boställe.
Utskottet anser sig ej heller med tystnad böra förbigå, att Kongl. Bergs-Collegium har, i anledning af tillförordnade committerades underdåniga yttrande om Bergs-Domstolarnes samt Bergs-Statens i orterna reorganisation, under den 2 Juli innevarande år, sig i underdånighet utlåtit: att, derest Kongl. Mäj:t, med bifall till committerades derom framställda förslag, skulle besluta, att, till förenkling af Krono-Uppbörds-verket, de ordinarie Bergs-ulskylderne borde af vederbörande Kronofogdar hädanefter indrifvas och redovisas,, Bergsfogdarnes antal i allmänhet väl kunde inskränkas tili sex, eller lill en för hvarje af nuvarande Bergmästaredömen, men. då' Allm, Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande , N:o 120. 3 det jemväl ålåge desse tjenstemän att bevaka Kronans rätt vid allmänna
Domstolarne och vid förefallande undersökningar m. m., hvartill komme angelägenheten deraf, att desamma måtte, i händelse af behof, kunna till Bergmästare-förrättningars verkställande förordnas, så ansåg Collegium, i öfverensstämmelse med committerades derom yttrade tanke, att löneförmonerna böra derefter någorlunda lämpas, men äfven att framgent ej heller någon må till Bergsfogde förordnas, så framt han ej undergått vederbörlig Bergs-examen.
Utskottet har, hvad sålunda förekommit, i öfvervägande tagit; och, beträffande frågan om Bergsfogde-tjensternes indragning, ansett böra i betraktande tagas: att Geschworner för närvarande hufvudsakligen åligger att hafva tillsynen öfver grufvubrytning och hvad dermed sammanhang eger, hvarjemte desse tjenstemän, såsom varande behörigen examinerade, vanligen blifva, i händelse af behof, till Bergmästare-förrättningar förordnade; att för öfrigt Bergsfogdarnes bestyr med Krono- och annan uppbörd, samt utmätningar, jemte åliggandet att bevaka Kronans rätt m. m., synas böra utan svårighet kunna å Kronofogdarne, Häradsskrifvarne m. fl. öfvertlyttas; hvadan, och då härtill kommer, att antingen Bergmästare eller Geschworner lätteligen torde blifva i tillfälle att afgifva de årliga förteckningarne tili Bergs-Coliegium öfver tackjerns- och smidestillverkningarne, äfvensom att utrifva stängjernshurdar, samt att med större sakkännedom, än som hos de oexaminerade Bergsfogdarne kan förutsättas, utöfva tillsyn öfver jernförädiingen, Utskottet for sin del hyser den öfvertygelse!!, att
Bergsfogdetjensterna utan olägenhet kunna upphöra; och får Utskottet, på dessa skäl, och med fästadt afseende dessutom å nödvändigheten af att undanrödja de olägenheter, som uppkomma deraf, att