Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sgr 8 T:r '/., k:pe, som svara mot 50 kubikfot 5 k:r, hvartill läggas, för jemnande af totalqvantiteten af den i nya Riks-staten anslagna Oindelta Spanmålen, 3 kubikfot 6 k:r; och utföras således 54 kubikfot 1 k:a, ä 2 R:dr 108: 20. hvaraf:
För blesserade Öfver- och Under-officerare, Reservations-anslag
För öfriga föremål, Förslags-anslag .........
Tillsammans 618,890: 7,500: - 611,390: — Förslag till blifvande Riks-Stat.
R:dr. 37,500 45.000 37,500 7,500 37,200 Indelta Räntor, enl.
R:dr. 237,100 43,100 37.710 482.610 Kubf. k:r Värde ä 2 R:dr kubikfoten.
Värde förslagsvis a 2 R:dr kubikfoten.
Kubf. k:r R:dr. ö. R:dr. 37,500 45,000 37,500 7,500 37,200 237,100 43,100 37.710 611.127 49 7.409 11 122 Summa 11,093,737149 j 7,4091111 122 Anm.
Tillökningen å Nionde Hufvud-Titeln blifver således 1^7,310 R:dr R:mt. 245 245 20 54 20 54 108 20 482,610 618,890 108 20 1,101,500 STOCKHOLM, Ttt YCKT HOS J O H. B £ C K ,VJ A N , 1 8 5 7. Siats-Utskottets Utlåtande J\s i 68. 1 JfS 168.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 22 Nov. 1S57, kl. 1 c. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition, angående pension får O/ver-Jdgmdstaren A. II.
Kasten. (U. A.) Från samtliga Riks-Stånden har Utskottet erhållit remiss å Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition den 23 nästlidne Maj (N:ol03) innehållande, att Öfver-Jägmästaren i Upsala län A. H.
Kasten, som vore född den 29 September 1799, alltifrån ungdomen egnat sig åt jagtväsende! och skogsvården, lörst vid den Kongl. Djurgården och sedan år 1829 i statens tjenst, der lian sistnämnde år anställdes såsom landtjägare i Stockholms län; att han, efter en utländsk resa, för vinnande af ytterligare förkofran i sitt yrke och efter genomgångna prof, tjenstgjort i 18 år, 1826—1844, såsom lärare vid Skogs-Institutet, på ett rättskaffens, nitiskt och förtjenstfull! sätt samt derunder lör sina undervisningsämnen författat lärokurser, som allt sedermera blifvit vid undervisningen begagnade; att Kasten, samtidigt med sin lärare-befattning, hvarunder han år 1838 befordrades till Jägmästare, deltagit i uppmätning af Stockholms läns allmänningar samt deras indelande till trakthuggning, hvarvid Skogs—Institutets elever till öfning i yrket biträdt, äfvensom för öfrigt hans oförtrutna nit i Jägmästaretjenstens utöfning vore af Kongl. Majlis Befallningshafvande vitsordad, samt att Kasten blifvit den 21 Maj 1836 i Nåder utnämnd till Öfver-Jägmäslare i Upsala län med en lön af 1,000 R:dr Banko, efter hvilken befattnings tillträdande i Juni månad samma år han rättfärdigat sitt förvärfvade anseende för utmärkt skicklighet samt oförtrutet nit; men kort efter ett af honom anordnadt vargskall i sistiidne Januari månad träffats af ett slaganfall, med åtföljande lamhet i venstra armen och benet, lill följd hvaraf Kasten, eldigt läkares intyg, »icke allenast är urslåndsatt att sin tjenst för närvarande bestrida, utan ock blilver oförmögen att framdeles uppfylla ulla tjensten åliggande göromål.» Vili. till R. S. Prot. I8S6 & 1857. 4 Sami. i Afd. 5 Vand. io lläft. 2 Slals-Ultkollels Ullålande 168.
Under sådana förhållanden hade Öfver-Jägmästaren Kasten i underdånighet sökt rättighet till pension af 1,000 R:dr B:ko och till stöd härför är af t. f. Chefen för Skogs-Institutet och Kammar-kollegium anfördt, att Jägeri-statens tjenstemäns göromål fordra full styrka och rörlighet samt äro vid många tillfällen för helsan blottställande; att Kasten är den äldste bland rikets examinerade skogs-tjenstemän och att hans förtjenstfulla verksamhet omfattade såväl skogshushållningens praktiska som vetenskapliga del, samt att behofvet syntes högeligen fordra tillsättandet af en verksam person till ifrågavarande särdeles mödosamma befattning, hvilken det alltså vore önskligt att Kasten utan kännbar uppoffring kunde lemna.
På grund af hvad sålunda förekommit hur Kongl. Maj:t i Nåder föreslagit, att Rikets Ständer måtte för sin del medgifva, det Öfver-Jägmästaren Kasten må, när han erhåller afsked, för återstående lifstid uppföras å Allmänna Indragnings-Staten till den sökta årliga pensionen af 1,000 Riksdaler Banko.
Med afseende på de i den Nådiga Propositionen anförda skäl, finner Utskottet sig böra på det sätt tillstyrka bifall å densamma, att Rikets Ständer måtte för sin del medgifva, att Öfver-Jägmästaren Kasten må, från och med månaden efter afskedstagande^ af Skogsplanterings-kassan undfå en årlig pension af Ett Tusen Femhundra Riksdaler Riksmynt.
STOCKHOM, TUYCKT HOS JOU. IIKCKMAN, 1837, Slats-LZt skot tets Memorial JSi 16'.*.
Åiflc. till Exp.-Utsk. d. 23 Nov. 1S»7, kl. 6 e. m. -owi efin-.6• i un J U n>H'iih;<*tido ... s. ibfif, willi;.-! - ii-■■ r Memorial, med förslag till stadganden, angående da i Kronans kassor influtna medlens tillhandahållande för allmänna rörelsen.
Sedan Stats-Utskottet, enligt grundlagarnes föreskrift, afgifvit sina utlåtanden och förslag angående ej mindre beräkningen af stats-verkets inkomster än regleringen af utgifterna under Riks-statens samtliga hufvud-titlar, har Utskottet ansett sig böra underställa Rikets Ständers pröfning och afgörande ett med stats-regleringen gemenskap egande förslag till förekommande af ett förhållande, hvars menliga inverkan på landets rörelse-kapital visat sig efter den för alla grenar af industrien kännbara förändring i allmänna penninge-ställningen, som under sednaste tider inträffat.
I den mån skattebidragens årliga belopp ökas och deras utgörande medtager en större andel, än förut, utaf landets rörelse-kapital, måste det vara allt vigtigare och nödvändigare att vid stats-regleringen tillse, att de medel, som i skatteväg indragas uti Statens kassor, så fort lämpligen ske kan, återigen varda utlemnade i allmänna rörelsen, isynnerhet vid sådana tider, då en af särskilda förhållanden föranledd tillfällig minskning af det för affärs- och närings-lifvet oundgängligen erforderliga bytesmedlets och förlags-kapitalets vanliga belopp hämmar och motverkar den industriela företagsamheten samt afsättningen af landets produkter och andra genom den enskilda verksamheten framalstrade varor.
För att upplysa om de, under en tiderymd af mer än 30 år, vid stats-regleringarne påräknade skattebidragens belopp och förhållande till det i allmänna rörelsen utelöpande sedelmynt, hvarmed dessa skattebidrag måst afbördas, har bifogade tabell blifvit upprättad; af hvilken inhemtas, att då de vid 1823 samt 1829 års riksdagar påräknade stäts-inkomsterna endast motsvarade omkring £ utaf de vid sagde års slut utelöpande banko- och riksgälds-sed Bih. till R- St.
Prat. 1856 <5i 1857.
I Afd. 3 Band. W Haft. 1 S:ats-Utskottets Memorial Jfi lt>9.
Jarnes belopp, uppgingo de för 1850 och 1851 års riksdags statsreglerings-period beräknade stats-inkomsterna till mer än utaf den vid slutet af sistnämnde år ute löpande banko-sedelstocken samt det i stället för skillings sedlarne utgifna silfvermynt.
Stats-verkets vid sednaste riksdags slats-reglering beräknade årliga inkomster utgjorde, med afdrag af indelta räntor och tionde-spanmål, men med tillägg deremot af den för år 1855 uttaxerade allmänna bevillning, nära f:delar utaf banko-sedelstocken jemte meranätnnde silfvermynt.
Under 1840 och 1841 års riksdag meddelades först den uti alla derefter för '•
. tp.
Riksgälds-kontoret utfärdade reglementen införda föreskrift, att de för Riksgälds-kontorets utgifter anvisade inkomster och kontanta tillgångar skola, intilldess desamma behöfva användas för detta verk åliggande utbetalningar, så vidt med det allmännas säkerhet och fördel öfverensstämmer, göras för Riksgälds kontoret fruktbärande och hållas allmänna rörelsen tillhanda medelst uppköp eller belåning af Hypotheks-föreningarnes jemte åtskilliga andra inrättningars obligationer
Det med denna föreskrift sålunda afsedda dubbla syftemål, alt bereda ökade ränte-mkomster för Riksgälds-kontoret och göra influtna öfverskolts-medel samt andra behållningar tillgängliga för allmänna rörelsen, har också allt hittills vunnits pä ett tillfredsställande sätt.
Enligt hvad bilagda, från Riksgälds-kontorets Boksluts-kontor infordrade uppgifter utvisa, har genom sagde medels och behållningars förräntning intill sistlidet års slut erhållits en räntevinst af ej mindre än 1,379,788 R:dr B:ko.
Det belopp, hvarmed rörelse-kapitalet genom ifrågavarande åtgärd under ofvanberörde tidrymd ökats, har naturligtvis vid olika tider varit mycket omvexlande, såsom beroende af de till Riksgäfds-kontoret aflemnade och för dess utgifters bestridande icke erforderliga tillgångarne, Vid 1843 års slut uppgick detsamma till 3,612,588 R:dr och vid sistlidet års slut till 3,183,953 R:dr.
Vid slutet af år 1848 hade de af Riksgälds-kontoret tills vidare förräntade medlen sjunkit till sitt minsta belopp eller 681,000 R:dr, allt B:ko.
Ju förr Riksgälds-kontoret kommer i åtnjutande af de å stats-inkomsterna uppkomna öfverskott, ju större måste den räntevinst blifva, sorn genom dessa medels användande till uppköp eller belåning af räntebärande obligationer kan beredas, och ju längre de för tillfälliga stats-utgifter anslagna summor få i Riksgälds-kontoret innestå, ju sednare behöfver nämnde verk från allmänna rörelsen åter indraga de medel, som på sådant sätt i densamma utlemnats
Det är följaktligen, med hänsigt lill ej mindre Riksgälds-kontorets inkomster, än det för allmänna rörelsen tillgängliga kapital, af synnerlig vigt, att öfverskotts-medlen, så snart som möjligt, komma Riksgäldskontoret tillhanda, samt att de anslags-summor, som vederbörande förvaltande verk ega att frän Riksgälds-kontoret utbekomma, , ieke uttagas förr än de utbetalningar, hvartill dessa summor blifvit anslagna, behöfva verkställas.
En icke obetydlig tillökning af de medel, som genom räntebärande obligationers belåning hädanefter kunna hållas allmänna rörelsen tillhanda, skulle dessutom beredas, i fall Riksgäldskontoret finge för sådant ändamål från Slats-konlöfet emottaga icke blott uppkomna Stat s-Ut skot tels Memorial M 169. 3 öfverskott, utan äfven de i uppbörden influtna medel, som under någon tid kunde för sislbemälda embetsverks förestående utgifter undvaras.
I fråga om utbetalningen af de för Statens jern vägs-byggnader anslagna medel, hafva Rikets nu församlade Ständer bos Kongl. Majit anhållit, att den hittills iakttagna ordningen vid reqvirerandet, utanordnandet och remitteringen af dessa till utgående från Riksgälds-kontoret anvisade medel måtte hädanefter vidtagas, att desamma blifva från nämnde v 'rk direkte reqvirerade och till Landt-ränterierna öfversända; hvarjemte Rikets Ständer fästat uppmärksamheten derpå, att så länge de hufvudsåkligaste jernvägs-arbelena utfördes i närheten af Götheborg och Malmö samt de betydligaste utbetalningärne följaktligen förefölle derstädes, den, till undvikande af penningars försändande med posterna, numera beredda utväg att i Rikets Ständers Rank för Låne-koUtörens räkning insätta de summor, som i nämnde städer skola utbetalas, syntes vid ifrågavarande medels öfversändande kunna begagnas, hvarigenom både besparing i försändnings-kostnaden och säkerhet emot poströfverier komrrie att beredas.
Denna af Rikets Ständer förordade förändring i afseende på sättet och ordningen för reqvirerandet och utbetalningan samt remitterandet af de summor, som anslagits för Statens jernvägar, synes äfven på samma skäl, sorn till stöd derför blifvit anförda, kunna och böra vidtagas med hänsigt till andra till utgående från Riksgälds-kontoret anvisade tfn.4låg. hvilka hittills blifvit af vederbörande förvaltande ömhets-verk reqvirerade hos Kongl. Slats-kontoret, hvarefter Kongl Stats-kontoret, genom afgående sknfvelSer till Fullmäktige i Riksgälds-kontoret, anmält härå erhållna feqvisitiorier.
Sedan Fullmäktige i anledning häraf bifallit det reqvirerade anslagsbeloppets utbetalning, har det af Riksgälds-kontoret utanordnats och aflemnats till Kongl. StafS-kontoret, sorn sedermera låtit åter utanordna enahanda belopp och i vanlig ordning utbetala detsamma till det embetsverk, sorn fått sig ålagdt att reqvirera och för angifvet ändamål använda det ifrågavarande anslägs-beloppet.
Förekommer hos Fullmäktige något hinder emot den reqvirerade änslags-summanS utbetalande från Riksgälds-kontoret eller önskas i sådant afseende någon upplysning, underrättas Kongl. Stats-kontoret härom, så att denna underrättelse må till svar på den gjorda reqvisitionen meddelas det verk, hvarifrån reqvisitionen,skett eller den äskade upplysningen från samma verk genom Kongl. Stats-kontoret infordras.
Till undvikande af denna omgång och på det alt erforderliga medel icke, med afseéndé derå, må Behöfva i förtid reqvircras och utahordnas, torde i alla andra fall, än då någon granskning af dö till grund för reqvisitionen åberopade bandlingarne eller någon pröfning af de summor, som skola utbetalas, tillhör föremålen för Kongl.
Stats-kontorets åligganden, reqvisitionerna å anslag, hvilka skola från Riksgälds-kontoret utgå, hädanefter böra ske omedelbart hos detta verk, på sätt i fråga om , ej mindre de för kommunikations-väsendets förbättring samt vattenaftappnings-företag beviljade ans|ags-summor, än äfven hvarje i egenskap af lån 4 Stats-Utskottcts Memorial M IG9. anvisadt stats-bidrag hittills iakttagits.
Deremot torde Riksgiilds-kontoret böra meddela Kongl. Stats-kontoret ej allenast de för dervarande bokföring erforderliga uppgifter 5 alla från Riksgiilds-kontoret utbekomna anslag, utan ock andra upplysningar derom,, hvilka Kongl.
Stats-kontoret för utöfvandet af dess kontrollerings- jemte öfriga förvåltnings-bestyr kan anse sig behöfva.
En annan, i anseende till den tidspillan samt de, kostnader och de äfventyr, sorn äro förenade med det nuvarande remitteringssättet för de i Landt-ränterierna och Tullkamrarne influtna uppbördsmedel samt de ifrån Stats- och Riksgälds-kontoren till landsorterne afgående penningesummor, än mera vigtig och för den influtna uppbördens ofördröjlig?
tillhandahållande åt allmänna rörelsen ändamålsenlig förändring, vöre om Rikets Ständer medgflfve. att det förfaringssätt, som till undvikande af penninge-försändningar med posterna mellan Stockholm och de orter, hvarest Rikets Ständers Bank har låne-kontor, blifvit föreskrifvet genom Kongl. Förordningen den 19:de nästlidne September, finge äfven iakttagas vid remisser af allmänna medel mellan hufvudstaden och de städer, der så kallade filial- och privat-banker finnas inrättade, nemligen att de medel, hvilka skola från en af dessa städer till hufvudstaden remitteras, eller från den sednare staden till de förra försändas, må i dervarande bank-inrättning insättas emot anvisning, enligt hvilken de, sålunda insatta medlen skola å uppgifven ort vid anfordran eller vid bestämd tid hållas anvisningens innehafvare tillhanda.
Härigenom skulle i de flesta fall de penningar, som i uppbörden ingått, komma att inom orterna qvarstadna och genast kunna återigen utlemnas i allmänna rörelsen.
Då både filial- och privat-bankernas rörelse och ställning kontrolleras af statens embetsmyndigheter och då det allmänna, så länge något icke förekommer att anmärka emot dessa bank-inrättningars rörelse- och förvaltningssätt, ingalunda har skäl att förvägra dem samma förtroende, hvarmed nämnde inrättningar af de enskilda samhälls-rnedlemmarne omfattas och hvars orubbade fort,varö utgör vilkoret för desammas oafbrutna verksamhet, så synes någon skälig anledning till betänklighet emot en sådan åtgärd icke kunna hemtas från farhågan, att det allmännas säkerhet derigenom äfventyras.
I öfverensstämmelse med nu yttrade åsigter och med stöd af den under tillämpningen af hittills .gällande stadganden vunna erfarenhet om det inflytande Rikets Ständers förfogande uti ifrågavarande hänseende utöfvar på den allmänna penniogeställningen i landet, har Stats-Utskottet ansett sig böra uppgöra och får härmed underställa Rikets Ständers pröfning och antagande nedanstående förslag till dels nya, dels i vissa delar förändrade beslut, och stadgar rörande ifrågavarande ämne. 1:o.
De för Kongl.
Maj:ts och Kronans räkning i Landt-ränterierna och Tullkamrarne utom Stockholm inflytande uppbörds - Siåts-Utskottets Memorial M 169. 5 medel, som, enligt gällande författningar, skola till Stats- och Riksgälds-kontoret eller General-tullstyrelsen levereras, må, i stället för att med allmänna posterna till dessa verk försändas, hädanefter insättas antingen i Rikets Ständers Banks uti samma stad, der Landt-ränteriet eller Tullkammaren befinnes, inrättade Låne-kontor eller ock i dervarande filial- eller privat-bank, under förbehåll, att det sålunda insatta beloppet, enligt derå meddeladt insättningsbevis eller utfärdad anvisning, kommer att vederbörande embetsverk har i hufvudstaden tillhandahållas i den ordning, sorn genom i sådant afseende mellan samma verks Styrelse och Bank-inrättningens^
Direktion träffad öfverenskommelse, blifvit bestämd, 2:0.
Då lämpligt tillfälle erbjuder sig att för ifrågakommande penninge-försändningar från hufvudstaden till de landsorts-städer, der Låne-kontor, filial- eller privat-bank finnas, använda Rikets Ständers Banks anvisningär eller insättriirigsbevis, och då sådant anses utan olägenhet kunna ske, egä Stats- och Riksgälds-kontoren, isynnerhet vid större penninge-summors afsändande till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande eller andra myndigheter i sagde städer, att af detta tillfälle sig begagna. 3:o.
Efter erhållna vederbörliga réqvisitioner, böra de å Riksgälds- ontoret anvisade ånsIagS-äumrnor antingen utbetalas omedelbart till det verk eller deri embéts-myndighet, som eger sig uppdragen förvaltningen af eller tillsynen öfver det föremål, för hvilket anslaget är beviljadt, eller ock på föreskrifvet sätt för samma verks eller myndighets räkning insättas i Rikets Ständers Bank.
Dock skola vid de fall, då reqvisitions-handlingarne böra {
Ståts-kontoret grahskas eller medlen i stadgad ordning skola genom detta embetsverk fördeläs, utbetalningarne till detsamma från Riksgälds-kontoret verkställas. 4:o.
För bokföringen inöm
Stats-kontoret erforderliga uppgifter å dé eitra eller tillfälliga stats-anslag,’ som af Riksgälds-kontoret Statx-Ulskottets Memorial M 169. blifvit bestridda, böra vid vissa bestämda tidpunkter, det förra verket af det sednare meddelas; hvarjemte Stats-kontoret bör, i afseende på dylika utbetalda eller innestående anslags-summor, från Riksgälds-kontoret erhålla de upplysningar, som detta veik kan lemna och Stats-kontoret lör utöfvandet af dess kontrollerings-skyldighet samt andra detsamma åliggande förvaltningsbestyr kan behöfva. 5:o. Jemte det Riksgälds-kontoret tillkommande öfverskott å statsverkets inkomster skola fortfarande, i öfverensstämmelse med föreskriften i Kongl.
Brefvet den 18 Oktober 1844, från Stats-kontoret aflemnas. bör dessutom hvad af statsverkets kontanta behållning kan, under någon lid, utan olägenhet eller hinder för de samma embetsverk åliggande utbetalningarnes behöriga verkställighet, undvaras, till Riksgälds-kontoret öfverlemnas för att, .genom dess försorg, på stadgadt sätt allmänna rörelsen tillhandahållas.
De medel Riksgä'ds-kontoret för sådant ändamål af Stats-kontoret emottagit, böra antingen efter förloppet af den vid deras aflemnande bestämda tid, eller vid sedermera utsatt termin, i mån af behof och uppå skeende reqvisition, till Statskontoret återställas. 6.0.
På det att de medel, sorn i uppbördsväg till Stats-kontoret ingå, matte, så vidt lämpligen ske kan och behofvet af deras användande för afseflda föremål medgifver, kunna på nu föreslaget sätt hållas allmänna rörelsen tillhanda, torde, i likhet med hvad förut skett i fråga om Jyftningeri af de till utgående från Riksgälds-kontoret anvisade extra statsanslag, vederbörande förvaltande verk varda af Kongl ..-Majit i nåder förständigade, att endast i mån af behof från Stats-kontoret reqvirera och uttaga de til| den ordinarie stats-regleringen hörande anslags-summor. 7:o.
Riksgälds-kontoret influtna uppbörds-medel eller aflemnade behållningar samt detta venks öfriga kontanta tillgångar skola, så vidt och så länge de icke behöfva användas för Riks - Slals-Utskottets Memorial M 169. 7 gulds-kontoret åliggande utbetalningar, hållas allmänna rörelsen tillhanda och göras räntebärande genom desammas utlånande till sådana Svenska Hypolheks- och Bank-inräflningar, som elter erhållna, af Kongl. Majit meddelade, oktroyer och fast-: ställda reglementen, trädt i verksamhet och hvilkas. förbindelser Fullmäktige anse innefatta full säkerhet för det allmänna; egande Fullmäktige att för samma ändamål belåqa ofvannämnde , Hypptheks-inrättningars, äfvensom Arméens Ackords-amorteringsfonds, Trollhätte nya kanal-bolags samt •
Drätsel-kommissions utfärdade obligationer.
Lånetiden bestämmes af Fullmäktige; dock får densamma icke öfverskrida sex månader efter näste riksdags början.
Lånesummans förhållande till de derför hypothiserade obligationernas kapital-belopp, äfvensom den ränta, hvilken för dylika lån skall till Riksgäldskontoret erläggas, må likaledes, med afseende å dessa obligationers afsättlighet och den vanliga penninge-räntans belopp, af Fullmäktige bestämmas. 8:0.
På Fullmäktige i Riksgälds-kontoret må äfven ankomma att låta de i Låne-konlor och Filial- eller Prival-bahk, för Riksgälds kontorets räkning eller till dess disposition insatta medel tills vidare eller under viss bestämd tid af samma Låne<0nt0r eller bank-inrättning innehafvas och i dess låne-rörelse »egagnas; egande Fullmäktige att. efter träffade aftal, bestämma aeloppet af den i sådant fall
Riksgälds-kontoret för dessa medel tillkommande ränta. i it
Pä del att de beslut och stadganden, som i anledning af Stats-Utskoftels nu gjorda framställning varda utaf Rikets Ständer meddelade och hos Kongl. Majit i underdånighet anmälda, måtte så snart som möjligt kunna tillämpas, torde Utskottet, som naturligtvis kommer att införa desamma i förslaget till Riksgälds-kontorets nya reglemente, tillika få sig uppdraget alt, för dessa besluts och stadgandens behöriga iakttagande under tiden intill dess sagde reglemente kan utfärdas, derom särskildt underrätta Fullmäktige i Riksgälds-kontoret.
Stockholm den 23 November 1857. s Stats-Utskottets Memorial M Reservationer: Af Herr C. II.
Lilliehöök: »Emot punkterne 1, 7 och 8 reserverar jag mig, emedan de i dessa punkter Iemnade föreskrifter ej, som mig synes, innefatta erforderlig säkerhet att statens medel skola för deras egentliga ändamål oförryckt vara att tillgå 1 betydlig mån förähdras genom nämnde föreskrifter den ställning Privatoch Filial-bankerna i afseende på statsverket förut innehaft; och hvilken ställning sannolikt i betydlig mån bidragit till den hittills i allmänhet , lyckliga förvaltningen af nämnde banker.
Enligt hvad i betänkandet blifvit föreslaget, skulle Privat-och Filialbanker blifva depositions- och låne-kontor för stats-medel, utan att något stadgande finnes anfördt rörande vilkoren och säkerheten under hvilket sådant skulle kunna ske.
Att åtgärder må vidtagas för att lätta penninge-cirkulationen i allmänhet, torde vara ändamålsenligt, äfvensom att Staten må mellankomma, så vidt den kan, för att lindra den för ögonblicket ogynnsamma penninge-ställningen, men föga lämpligt torde det vara, att just i en sådan tidpunkt framkomma med förslag till genomgripande ändringar i hittills gällande föreskrifter för sättet att göra Riksgälds-kontorets öfverskotter fruktbärande.»
Uti denna reservation instämde Herrar F. von Troil och J. O.
Af Herr friherre B. A.
Leijonhufvud: »I ofvanstående reservation instämmer jag, och får jag derjemte reservera mig mot ordalydelsen i mom. 5, såsom, enligt mitt förmenande, ej innehållande nog säkerhet för
Riksgälds-kontorets möjliga benägenhet att inblanda sig i Stats-kontorets utbetalningar, hvadan orden »i män af behof) synas mig böra utgå och punkten så stiliseras, alt penningarne alltid på skeende reqvisition från Stats-kontoret dit återlemnas.» Af Herr C. C. Hörnstein.
Af Riksdags-fullmäktige Matts Pehrsson och Erik Malmin. i i: \f. .IgooJI god dnö abfibbbom -wbiuiiP aioäifl alm#
~ ' Bil.
A. STOCKHOLM, tryckt hos Eric Westrell, 1857.