Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Motionairen, sorn ansett detta för Banken menliga förhållande kunna med ringa kostnad förekommas genom organiserande af en Vexlings-anstalt, bidragande på en gång att föröka Bankens Silfver-förråd, och att, i gemenskap dermed, bereda någon förmon åt Landets Jordbrukare, har i sådant ändamål föreslagit: det Rikets Ständers Banco-Styrelse mätte få sig uppdraget att, under dess inseende, uti Banken inrätta ett Vexlings-Contoir, hvarest allt slags utländskt Silfvermynt kunde, efter för hvarje månad bestämd medel-curs, blifva emot BancoSedlar invexladt, och äfven allt omyntadt Silfver sorn erbjtides, efter visst bestämdt pris per Lod, inköpas, men Contoiret deremot också hafva det uppdrag, att till vissa bestämda pris alltid hålla Svenska SpecieRiksdaler tillhanda för den del af Rikets Landtman, som finnas förbundne att uti Silfver till Banken fullgöra inbetalning för derstädes erhållna Fastighets-lån ; helst Bankens Gäldenärer väl fått rättighet att mot bevis insätta deras Silfver-afbetalningar uti Banco-Utskottets Betänkande N.-o 85.
Landt-Ränterien, men det icke funnes nog bestämdt , huruvida Forsellöns-kostnaden skulle af Banken eller dess Gäldenär ersättas.
För verkställigheten af en rörlig Silfvervexling har Motionairen, i sammanhang härmed, ansett lämpligt och erforderligt, att en Postvagn måtte blifva anskaffad, som lätt kunde dragas af a:ne håll- eller reserv-hästar, och hvilken, åtföljd af Postilion, borde en gång i månaden besöka Rikets mest aflägsna södra Städer, hvarest LandshöfdingeEmbeten finnas; och att vidare en mot kostnaden svarande Taxa efter vigt må för Post-Inspectoren upprättas, enligt hvilken afsändaren kunde, emot recommendationsbevis och skälig frakt-kostnad, få sitt Silfver till Banken afsändt; kunnande den sålunda föreslagna Postvagns-inrättningen sedermera sannolikt bära sig sjelf, helst för* modas borde, att, i händelse brist någon gång på frakt af Silfver och Speciemynt inträffade , en från Post-Contoiren lönande transport af Böcker och andra mindre Paqueter likväl alldrig skulle komma alt saknas. Riksdags-Fullmägtige Casper Wijkmati från Upsala Län och Anders Danielsson från Elfsborgs
Län hafva inom Ståndet afstyrkt förslaget om Postvagns inrättande, och till stöd för deras tanka anfört, attén - 8 Banco-Utskottets Betänkande lV:o 85. skilde personer förmodligen icke kunde ega så betydlig tillgång på Silfver, att forvagnar behöfde, för transporter deraf, anskaf-r fas; att tillfälle kunde gifvas att deponera det öfverflödiga, så val uti Landt-Ränterien, sorn vid Låne-Contoiren i Götheborg oell Malmö; och att, då forvagnar till Gästgifv vare-skjutsens bestridande varit i fråga att inrättas, alltsedan år 1809, utan att man ännu kommit lill stånd dermed, vore föga sannolikt, att ett sådant forslings-sätt skulle kunna ensamt för Silfver-transporler tillvägabringas.
Banco-Utskoltet har tagit ämnet i öfr vervägande; och, vidkommande^ den delen af Motionairens förslag, som angår invex-; ling till Banken efter visst pris af sådana utländska Silfver mynts-sorter, som genom handeln ingå, och hittills, efter hvad upplyst är, ofta blifvit , i följd afbristande aili stalter för deras beqvämliga omvexling inrikes, ifrån södra orterna af Riket utförda till Köpenhamn , för att i Svenska BancoSedlar omsättas; så finner Banco-Utskottet skälig anledning att hellre, och så vidt sig göra låter, måtte åt Svenska Banken förvaras, hvad, såsom betalning för Landets Produeter, ingår uti klingande mynt.
Dock anser Utskottet någon beräkning efter tillfälliga curs-förändringar härvid ej böra så - N:o 2.
TARIFF för utvexling af utländskt Silfvermynt lill stycketal, att följas enär af någon sort erbjadcs mindre, än feni marker Victualie-vigt.
Piecens rät- ta brutto- vigt i Ass.
Fullvigtiga styc- kets inköps-pris i; Banco-Sediar.
Högsta til- låtna under- vigt Proc. Minsta an- tagliga vigt i Ass.
Minskning i pri- set för hvarje fe- lande Ass. En Holsteinsk, Dansk och Norrsk Specie . 608 Rrdr. 2 sk. 28 i:st. 3 5t)° R:dr. sk. rtst. 2§ En Engelsk Krona 588 2 32 — 3 571 En Tysk Conventions-Specie 584 2 18 5 0 o 567 En Spansk Piaster eller en Amerikansk Dollar 56 x 2 22 5 3 544 2i Ett Franskt Femfrancs-stycke 5ao 2 IO 10 3 5o5 H En Preussisk Thaler 463 I 33 6 3 449 2i En Rysk Rubel (sedan 1807) 431 I 4o 2 3 418 2i z Ett Liineburger eller Mechlenburger Zwei- drittel-stycke 272 I i5 9 3 264 —- __ 2i (Tillhör Banco-Utskotlets Betänkande, A: o 85.)
TARIFF för invexling af utländskt
Silf ver mynt, b judes minst feni marker V^ictualie vi dä af någon sort ergt och derutöfver.
- ""I ' I Banco-Sedlar, efter Victualie-vigt.
För 1 Mark.
För 1 Lod. R:dr. sk. r:st.
R:dr. sk. r:st. i) Holsteinska, Danska och Norrska Species . . ■ 38 — — I l8 I I 2} Engelska Kronor 40 4 11 I 12 I 3) Tyska Conventions-Species 36 8 — I 6 3 4) Spanska Piaster eller Amerikanska Dollars . 38 44 3 I IO 3 5) Franska Fem-Francs-stycken 39 4 8 I IO 6 63 Preussiska Thaler ' % 132 24 11 1 — 9 7) Ryska Rubler (sedan 1807) 37 35 7 I 8 6 8) Liineburger eller Mechlenburger Zweidrittel- stycken S ■ 43 8 — I 16 8 (Tillhör Banco -Utskottets Betänkande N.‘o 85.)
Banco-Ulskottets Betänkande JV.-o 85, 9 son* grund antagas, utan invexlingen ske efter viss Tariff, grundad på det förhållande i halt och vigt, som de mera allmänt kända och gångbara utländska Spepie-myntsorterna ega till Svenska Silfyer-Riksdalern efter 1664 års Myntordning.
Sedan Banco-Utskottet häröfver rådfört sig med sakkunniga personer vid Kongl. Myntet, och erhållit de speciela upplysningar i ämnet, hvaraf Utskottet funnit sig i behof, får Utskottet hos Rikets Ständer vördsamt tillsyrka 2 a) att ej mindre vid Banken i Stockholm, än vid Låne-Contoiren i Götheborg och Malmö må för BancoSedlar till bestämda pris i vexling emottagas följande utländska Myntsorter, nemligen: 1) Holsteinska, Danska och Norrska Species; 2} Engelska Kronor; 3) Tyska Conventions-Species; 4) Spanska Piaster eller Amerikanska Doflars; 5) Franska Femfrancs-stycken; (3) Preussiska Thaler; 7) Ryska Rubler (sedan 1807) ;' g) Liineburger eller Meklenburger jZvyeidriltel-stycken.
Banco- Utskottets Betänkande JV.-o 85‘ bj) att, enär af någondera bland dessa Myntsorter erbjudes ett partie om fem Marker Svensk Victualie-vigt, och derutöfver, beräkningen alltid kommer att ske efter sådan vigt och e] i stycketal, samt priset i BancoSedlar då bestämmas enligt hosföljande Tariff N:o i; att, enär åter mindre partie, än fem Marker Victualie-vigt, af någondera Myntsorten erbjudes, beräkningen må kunna ske efter stycketal, sålunda att innehållet af hvarje piecé i Ass utrönes medelst Silfvervigt; dock att, efter denna grund, inga andra piecer antagas än sådana, hvilka äro till den grad fullvigtiga, att afgången eller nötningen högst motsvarar 3 procent af det Ass-antal, ett sådant mynt nyprägladt bordt innehålla.
Och bestämmes priset i i slikt fall, med afdrag för hvarje bristande Ass , enligt hosföljande Tariff N:o 2; 0 * d') -att, derest en eller annan skulle hos Banken i Stockholm eller någotdera Låne-Contoiret för tillfälligt behof anmäla sig till erhållande af dylika, enligt punkten e invexlade utland - Banco-Utskoltets Betänkande N.o 85. 11 slca Mynt, sådant äfven må vara tillåtet, emot en ringa förhöjning af en ä två skillingar Banco per stycke utöfver Bankens invexlings-pris; och e) att de Mynt, som finnas hafva genom nötning förlorat utöfver 3 procent, och således icke äro antagliga efter punkten c och Tariffen N:o 2, då likafullt må kunna efter punkten b och Tariffen N:o i emottagas och godtgöras, ehuru det partie, som levereras, ej uppgår i tyngd till 5 marker Victualie-vigt.
Banco-Utskottet har ej funnit rådligt, att
Vexlings-anstalten utsträckes hvarken till utländska Guldmynt, eller till några slags smärre skiljemynt af Silfver, emedan betydliga förluster i slikt fall kunde befaras, i anseende till dels en mängd skiljaktigheter i Myntsorternas halter för olika tider, hvaraf iakttagandet blefve både vidlyftigt och inveckladt, och dels de talrika bedrägerierna och Myntförfalskningarne, som, i andra Länder, merendels med yttersta konstfärdighet utförda, icke utan en långlig vana och öfvad blick kunna upptäckas.
Hvad Motionairens i öfrigt gifna förslag 12 Banco-Utskottets Betänkande N.-o 85. beträffar, så, enär Rikets Ständer, i anleda liing af Banco-Utskottets Memorial N:o 26, redan beslutat en underdånig anmälan bos Kongl, Maj:t, att Banken må kostnads- och Porto-fritt erhålla det Silfver , som i afbetalning för Fastjghets-lån deponeras i Ränterien, samt tillåtelse för Gäldenärerne alt efter godtfinnande kulina verkställa sina betalningar till Banken, antingen med 6 procent i Sedlar, eller med 2 procent i Silfver, blifvit al Banco-Utskollet tillstyrkt, enligt dess Betänkanden N:ris 5q och 82, angående Bankens Lånerörelse, hvadan FastighetsLåntagare för framtiden icke vidare blifva i behof af de med Motionen åsyftade biträden, hvarken i afseende på transport-anstalten eller
Silfvermynts tillhandahållande för dem genom Vexliiigs-Contoiret, finner Utskottet sig ega all anledning att hos Rikets Ständer hemställa, det samma Motion, i hvad som angår dels kringfarande Postvagnar, och dels Silfvermynts utlemnande till Bankens Gäldenärer i och för deras åtagna inbetalningar, icke må till någon åtgärd föranleda.
Slockholm den 5 December 182g, ftancö-UtskollQls Memorial N.o 86. jSt:ö 86.
Ankom till Exp.-tJtsk. d. 9 Dec. 1829.
Memorial, med Förslag i ändamål att för Bankens Med-Borgenärer i Concurser afböja möjliga olägenheter af det åt Banken bibehållna privilegium 3 att vid Kongl.
Svea IIof-Rätt både kära och svara.
Sedan Banco- och Lag-Utskottens Betänkande, N:o 69, angående upphörande af Bankens rättighet att med egna käromål draga sina Véderparter från deras lagliga Domstolar, blifvit af Uöglofl.
Bonde-Ståndet den t7 och 19 förlidne Augusti bifallet, men af llögv.
Preste- och Vällofl. Borgare-Stånden den 17 och 28 i samma månad afslaget; och den ifrågasatte förändringen således, likmätigt llegeringsFormens 87 §., ej kommer att ega rum, utan Banken, såsom hittills, förblifver i åtnjutande af dess genom 4;he punkten i 1668 års Riksdags-beslut försäkrade serskilda Domstols-privilegium, har BancoUtskottet funnit angeläget, att de i samman - i4 Banco-Utskottets Memorial JV.o 86. hang härmed glfna stadganden må erhålla en sådan tilläggning och förklaring, hvarigenom de hinder och uppehåll för Bankens Med-Borgenärer i Concurs-mål, som, i följd af berörde Författningars nuvarande ordalydelse, någon gång uppstått, så vidt ske kan, undanrödjas och förekommas.
Dessa Författningar äro: A. Ofvannämnde 4;de punkt uti 1668 års Riksdags-beslut, der orden lyda : ...”och ”emedan det i lika måtto till Bankens uppkomst mycket länder, det lian med en snar ”och forderlig rigtig rättegång må blifva ”hulpen, så ofta dervid någon tvist uppkomma kunde, och Hans Kongl.
Majit haf”ver , pä den händelsen efter vår samtliges ”begäran, Nådigst beviljat, att Banken, antingen han kärer till annan, eller någon ankan kärer till honom, alllid må hafva sitt ''Forum uti Hof-Rätten här, i Stockholm, ”der håde att tala och svara, och uti hägge ”fall Dom och Utslag afvakta, så att Hans ”Kongl.
Majit ock till den ändan häfver lof”vat, der någon sak emellan Cessionerne ”sig yppa skulle, att då vilja, jemte de re/'sidera lide Assessorerne, förordna så mån”ga andra, sorn en Rätt bekläda, och slike ”Banco-tvister, efter hvars och ens beskaffenhet, lagligen afhjelpa kunde; så tacke ”vi hörsamligäst Hans Majit för en så helsö- .
Sanco-Vtshotleis Memorial N.-o 86. i5 *’sam Förordning, och gille samt vedertage ”densamma härmed fullkomligen, att Ban”keu härefter intet annat Foro må vara undergifven, än berörde Hof-Rätt allena, och ”det ulan åtskillnad af svarande eller kärande, eller hvad sak det vara kan, större ”eller mindre, och antingen genom
Dom elller Resolution slutas må; dock att hvilkendera Parten som funne sig af Hof-Rättens ”Dom besvärad, må sedan hafva fritt att sö”ka belieficiurn revisionis under Hans Kongl. ”Maj:t, alldeles som Rättegångs-processen det ”förmår och innehåller.” (Banco-Förordn., pag. 10.) B.
Brefvet till Götha Hof-Rätt, angående Forum för Banken uti Concursmål, af den 17 Fehr. 1742, som, efter åberopande af nyss anförde punkt i 1668 års Riksdags-beslut, innefattar följande, i anledning af den speciela fråga Hof-Rätten anmält ...”Fördenskull, och på det härutin”nan icke någon rubbning må ske i Bandens privilegier, prof ve vi i Nåder skjäligt, ”att, sedan hos Eder blifvit dömdt om för”rnon och bättre rätt till then afstådde egendomen emellan öfrige Borgenärer, må Banden öppet stå uti sitt Foro, som är Svea ”IIof-Rätt, visa sin fordrans beskaffenhet, ”hvarefter bemälde Hof-Rätt kommer att sitt ”Utslag meddela, hvad rum Banken för sin 16 Banco-tJlsJiollets Memorial N.-o 86. ”fordran, ibland de andra Creditorerna egg ”bör.
Hvilket J håfven Eder, vid thetia ”och slika förekommande Mål, till underdånig efterrättelse att ställa.”
(Jusleens Sami. af Kongl. Bref, pag. 107—110.) C. Kongl. Svea Hof-Rälts Universal af den 12 Junii 1776, hvaruti förmäles, hurusom Kongl. Maj:t, enligt Dess till Hof-Rätten ankomna Nådiga Skrifvelse af den 26 April samma år, i Nåder förklarat, det åtskilligt, söm i Kongl. Förordningen afd. a3 Äng. 1773 blifvit stadgadt, angående Äfträdes- och Förmons-tvister, icke hnge, så vidt det i någor måtto ej skulle instämma med de Banken före detta Nådigt förunnade privilegier och rättigheter, till Banken lämpas; samt derjemte i Nåder godt funnit, såsom orden lyda: ”Att då Banken, innan ”Afträdes- och Förrnolis-tvist hunnit blifva ”afgjord, kommit, medelst pantens försälj— ”ning genom offentligt anslag, utrop eller ”annars till sin betalning, och sådant an”mält, heliöfver frågan om Bankens fordran ”icke till Kongl. Hof-Rätlen öfverlemnas, sä ”framt icke tvist om bättre rätt till betal”ning sig yppat, eller något mera till Ban”kens förnöjande återstår, hvarom med art”dra Borgenärer kan vara fråga.” ("BancoFörordn.
, pag. 271.) Banco-Utskottets Memorial N.o 86. 17 Enligt en ordagrann tillämpning af dessa Författningar, hvilka dock, med anledning af det Stadgande i xo Cap. 11 §.
Rättegångs-Balken, ”att ej någon sak må upptagas utan i rätt Domstol, ändå att Parterne sjelfve om annan
Rätt åsämjas, utan att Konungen finner skjäl att gifva lof dertill,” icke alltid blifvit af
Domstolarne lika tolkade och förstådda, skulle det således åligga vederbörande Domhafvanden, att,i afseende på alla de Concurser, der Banken någon fordran bevakat, öfverlemna den pröfning, hvad rum Banken för sin fordran, i förhållande till öfrige Borgenärer, ega bör, åt Kongl. Svea Hof-Rätt, så vida icke Banken anmält sig vara för sin fordran godtgjord, innan C oncur s-tvisten hunnit i öfrigt af göras vid den Domstol, der saken gjorts anhängig.
Men då en sådan åtgärd, nödvändigt ledande till hinder och uppskof för Concursmåls bringande till ändtligt slut, ingalunda kan anses behöflig i afseende på Banken, vid de oftast inträffande fall, då dess gjorda anspråk, att, lill följd af egande intecknings- och förmons-rätt, njuta full betalning, icke utaf någon Medborgenär blifvit bestridda, har Banco-Utskottet härigenom skolat vördsamt föreslå:
Eili. till Riks St.
Prot. 1828, 1829. 6;te Sami, 2 B. a 8:de Häftet.
Banco-Vtskotlets Memorial N-o 86. att, på sätt och i den ordning Regerings-Formens 87 §. stadgar, en så beskaffad närmare förklaring öfver de förutnämnde Kongl. Brefven af den 17 Febr. 1742 och d. 26 April 1776 må blifva meddelad; att pröfningen af Bankens fordringar i Concurs-mål, som göras anhängige vid någon annan Domstol, än Kongl. Majrts och Rikets Svea IIof-Rätt, kommer att till välbemälde Kongl. Hof-Rätt öfverlemnas, endast i de händelser, då någon med Bankens fordrings-anspråk gemenskap egande anmärkning elier invändning förekommit; men i annat fall målet i sin helhet behandlas af den Domstol, der bevakningen skett.
Och tillstyrker Banco-Utskotlet ' S ■ . .. att, för beredande af en sådan förklaring, detta Memorial må blifva till Rikets Ständers Lag-Utskott remitteradt.
STOCKHOLM, tryakt i Ecksteinska Tryckeriet, 1829.
Banca-Utskotlcts Utlåtande M>ö 87. t N:o 87.
Ankom till Exp.-Utsk. d. ta Dcc. 1823 Utlåtande öfver de hos Riks-Ståndert gjorda anmärkningar vid Utskottets afgifnd Betänkande JY:0 yl, i anledning af Herr J.
Gripenstedts Motion om ersättning till Öfverste-LieuteUanten G* U.
Adlerstam * för dess j genom en Rättegång med Rikets Ständers Bankj orsakade lidande« Banco-Utskottets nyssnämnde Betänkande, N:o 71, har blifvit från Samtlige Riks-Stånden återremitteradt, hvarvid anmärkningar och yttranden åtföljt af Herr Adlerstam G. U.j Herrar Boll F. „ Rothlieb A. F. j Uggla C.
IBj af Schmidt G. Z.
„ Bråkenhjelm P. R., Munck af Rosenschöld É.j Friherre Boye F.,Samt Herrar Cederschjöld P„ G. i rvon Hartmansdorff'
A- och Rosen Biil. till Riks. St. Brot. 1828, 1829, 6:tc Sami. 2 B. t g:de Häftet. i Banco-Utskotlet) Utlåtande N:o S~. blad B ; — från Högvördige Preste-Slåndet af Herrar Biskoparne af Wingård, Faxe, Tegner och Lundblad , Professorerne Bexell och Gravander, Prostarne Spiering* Wahlström och Sifvertsson, Kyrkoherden Lyth, samt Professor More'n och Prostarne Anjou, Nordin och Åstrand; — från Vällofl. Borgare-Ståndet, af Herrar Kleman, Norceus, Ekerman, Ståhle och Leffler, samt Herrar Lamberg, Cronius, Monthan och Helsingius; — och från Hedervärda Bonde-Ståndet, af Lars Olsson och Olof Matiasson från Bohus Län, Casper Wijkman från Upsala Län, Anders Andersson frånSkaraborgsLän, Nils Månsson från Malmöhus Län, Nils Insulin från Stockholms Län, Ola Jeppsson från Blekinge Län , och Petter Andersson från Hallands Län.
Åtskiliige af de anmärkande hafva , genom inblandning af omständigheter, tillhörande det tvistemål, som redan långt före detta blifvit i högsta instancen afgjordt, sökt härleda från rättsgrunder ett verkligt anspråk, å Herr Adlerstams sida , att af Staten eller det Allmänna njuta godtgörelse för hvad han förlorat.
Under sådan synpunkt har blifvit anfördt : Banco-Utskoltels Utlåtande N.o Sj. Att, du Herr Adlerstam och hans fasnille fallit oskyldiga offer för ordalydelsen af Författningar, hvilkas tvetydighet vore ådagalagd genom tvänne rakt emot hvarannan stridande Domar, deri de blifvit tillämpade, och hvilka Författningars (□tjenlighet Rikets Ständer insett och erhänt, i och med detsamma de afskaffa t den auctions-procedur, hvarå dessa Författningar hafva afseende, syntes något tvifvel om billigheten af Hr Adlerstams ersättningsanspråk, vid sådant förhållande, icke kunna uppstå.
Då oftanämnde Författningar, såsom olämpliga, försvunne utur Lagstiftningen, kunde något farligt prsejudicat utaf en ersättnings medgifvande icke, eller uppstå; ty, sedan orsaken upphört, upphörde äfven verkningarne.
Den inträffade händelsen hade varit den pröfvosten, hvarpå man vunnit erfarenheten, att förändring beböfdes, men vunnit den på bekostnad af Herr Adlerstams timliga välfärd; så att, då andra medborgare hädanefter undginge ett lika olyckligt öde, sådant kunde anses som en följd deraf, att han blifvit störtad; hvadan, och då en ädel man, sorn gjort ett misstag, rättar sig icke blott för framtiden, utan äfven godtgör den skada harr vållat, och ädlare tänkesätt väl ingenstädes vore att söka och finna, än hos Svea Rikes församlade Fäxler och Vise, det innebure ett 4 Bänco-Vtskoticts Utlåtande IV.-o 8], förnärmande alt härutinnan hysa misströstan- {Adlerstam.')
Att, då fråga har vöre om felaktiga Dagar och Författningar, ett förhållande, som ej kunnat Vederläggas, Utskottet skulle haft skälig anledning att af laglig orsak, och icke, såsom i Betänkandet skett, af medlidande, tillstyrka en ersättning, (Toll.) Att, enär det Utslag, som hragt Herr Adlerstam i olycka, varit grundadt på Författningar, som anses icke allenast olämpliga, utan äfven otydliga, vore det fullkomligt skäl att gifva ersättning för ett sådant lidande, och att Utskottet, så vidt mÖjligt, sökte tillfredsställa Hr Adlerstams rättvisa anspråk, (af Schmidt.) Att Herr Adlerstams anspråk ej kunde försvaras, på den grund att Författningen •varit olämplig.
Äfven en sådan finge
Domaren, så länge den ej är upphälven, iakttaga; men anspråket grundade sig derpå, att Författningen , hvars strängaste sida blifvit på honom tillämpad, varit otydligt hvilket bevisades deraf, att Svea Hof-Rätt och Justitire-Revisionen ej ansett Hr Adlerstam skyldig lill den försummelse, som Högsta
Domstolen trott honom hafva be - Banco-Utskottets Utlåtande A’.-o Sy. 5 gått.
Vidkommande det befarade prasjudicatet, så hade en sådan casus, som den ifrågavarande, troligen ej förr inträffat, och blefve icke eller för framliden att befara, sedan den orimliga Författningen blifvit ändrad; men om bända skulle, alt någon sorn hade för sig Svea Hof-Rält och JuStitise-Revisionen, råkade, genom Författningars strängare tillämpning i Högsta Domstolen , undergå ett lika stort lidande, så vöre det Rikets Ständer och Ranken sjelf värdigt att, — visserligen icke genom Domslut, .— men genom gåfva eller ersätlning, hålla en sådan person skadeslös.
{Munck cj
Rosenschöld
Att erkändt blifvit, det dexx FörfattIiing, som fällt Herr Adlerstam, varit så tvåtydig, att icke säga försåtlig, att man, för en sådan orsak, och just för denna speciela casus, sett sig tvungen anmäla den till förändring, som också blifvit bifallen; och då i slikt fall den, som utfärdat Lagen, och ingen annan, mäste anses vållande till det lidande, dennes vrånghet åstadkommit, samt följaktligen ersätta det, vore således påtagligt, att, fastän Herr Adlerstam, i följd af den vrånga Lagen, icke annorlunda kunnat dömas än sorn skett, han icke deslomindre utaf Staten, såsom Rätts-anslalternas öfverhufvud, både kunde fordra & Banco-Ulskottets Utlåtande IV.-o 8~. upprättelse, samt äfven borde erhålla den, utan att sådant någonsin kunde anses sorn en nåd från dennes sida.
(Uggla.])
Att Lagens olämplighet blifvit af Rikets Ständer erkänd, då de under denna Riksdag upphäft densamma; hvadan det sista offret för densamma torde böra erhålla ersättning, om icke för all den orättvisa Lagen tillfogat andra, åtminstone för den det sjelft erfarit, helst en dylik fråga lyckligtvis ej mera kunde uppstå, (af Wingård, Tegner, Bexell, Spiering Att uppenbart, vore, det Herr AdtlerStam ej varit vållande till sitt missöde* då de Författningar, hvilka, i afseende på Köpeskillings-liqviden, bordt lända honom till efterrättelse, varit i den grad tvätydiga, att ej mindre Svea Hof-Rätt än nedre Justitiae-Revisionen ansett honom hafva fullgjort hvad honom ålegat, då deremot Kongl. Moj:ls Hö gsta Domstol, genom en motsatt Författningarnas tolkning kommit till det Domslut, att köpet ogillades och ny Baneo-auction skuHe anställas; af hvilken Författningarnas tvätydighet Rikets nu församlade Ständer funnit sig föranlåtna att genom ny
Lag förekomma dylika menliga följder och stadga, huru med försäljning af Bankens Fastighets - panter och liqvider Banco-Xjiskottets Utlåtande N.-o 8y. y derföre skalle för framtiden förhållas; och att följaktligen det borde vara Statens åliggande att upprätta en Medborgare, som fallit ett offer för Lagens tvätydighet eller ofullsländighet.
(Kleman Att det vore den mest klandervärda inconsequence, om, liksom ångrande hvad man en gång beslutat, man ville förneka sig tillfället att, genom icke fyllest en skillings uppoffring af hvarjes andel i Bankens behållna vinst, godtgöra ett lidande, som Uppstått genom den Författnings tvätydighet, man ansett hafva åstadkommit så mycket ondt, och den man alltså aflyst.
(Olof Mathiasson
Att förlåtligt’ vore, om Herr Adlerstam ej, lika med Högsta Domstolen, fattat meningen af en Författning , om hvars rätta förstånd sjelfva Domstolarna hyst olika begrepp; och syntes derföre rättvist, att något understöd af Banken honora tillerkändes, (Nils Månsson).