Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I öfverensstämmelse med sednaste riksdags statsreglering och nu gällande riksstat, borde för hvart och ett af åren 1858, 1859 och 1860 genom' Kongl. Stats-kontoret till Riksgälds-kontoret aflemnas en summa af 966,200 R:dr, för att användas till bestridande af de till utgående från sistnämnde verk af Rikets Ständer anvisade statsutgifter; utgörande således detta, Riksgälds-kontoret tillerkända, belopp för sagde 3:ne år icke mindre än 2,898,600 R:dr Runt, Såsom Fullmäktige uti sin berättelse anfört, har, oaktadt derom från Riksgälds-kontorets sida gjord framställning, allt hittills icke skett någon inbetalning till Riksgälds-kontoret utaf ifrågavarande, Riksgälds-kontoret tillkommande anslagssumma.
Då detta förhållande synts
Revisorerne destomera anmärkningsvärdt, sora jemväl svårighet under sednare år mött för Kongl.
Stats-kontoret att till Riksgälds-kontoret utbetala de belopp, som, enligt liqviderna om öfverskott, besparingar och brister, bordt Riksgälds-kontoret tillgodokomma, hafva Revisorerne, uti sin angående stats-verket afgifna berättelse, sökt dels utreda orsakerne till ett förhållande, som, ifall icke Riksgälds-kontoret ägt andra utvägar till bestridande af de på Kontoret anvisade Bristerna uti 1858 års statsinkomster och förslags- anslog.
Det enligt riksstaten anvisade bidrag till Riksgälds-kontoret s utgifter.
Riksgälds-kontorets kreditiv å Rikets Ständers Bank.
Anslag till väg-anläggningar och vägförh ättringar.
— 52 — utgifter, kunnat för Statens kredit medföra ganska betänkliga följder, dels angifva de åtgärder, sorn, enligt Revisorernes åsigt, torde böra vidtagas för att sätta Kongl.
Statskontoret i stånd att vid alla tillfällen verkställa de utbetalningar, sorn af detta verk böra bestridas.
Utaf det på Rikets Ständers Bank anvisade kreditiv hafva under tiden från den 1 September 1859 till den sista Juni innevarande år nedannämnde summor blifvit lyf tade och återbetalde, nemligen:
Under år 1859 lyftade belopp: den 1 September R:dr 500,000: — den 13 Oktober » 200,000: — den 27 dito » 200,000: — hvilka ersattes sålunda: den 12 November samma år R:dr 400,000: — den 26 dito » 300,000: — den 5 December » 200,000: — och under innevarande år lyftade summor: den 2 Januari E:dr 900,000: — den 20 Mars » 300,000: — den 30 dito » 200,000: — som återbetaldes : den 16 Januari med K:dr 900,000: —' den 3 April » 200,000: — den 16 dito » 200,000: — den 27 dito » 100,000: — 900,000: — 900,000: 1,400,000: — 1,400,000: — Utöfver de i sednaste revisions-berättelse, sid. 61 — 64, upptagna 36 stycken anslag å tillsammans R:dr 435,845: —, hvilka af Kongl. Majit blifvit beviljade att utgå utaf de vid 1856—1858 års riksdag, för dels anläggning af nya och dels förbättring eller omläggning af backiga eller eljest mindre goda vägar, anvisade 450,000 R:dr, har Kongl. Majit, enligt nådigt bref af den 30
December 1859, ytterligare beviljat, för omläggning af vägen till undvikande af Nifsta backe emellan Kimsta och Lindberga gästgifvaregårdar inom Seminghundra och Långhundra härader af Stockholms län, » 1,400: — 437,245: — hvadan af hela det anvisade beloppet, 450,000 R.dr, ännu återstå odisponerade 12,755: — Summa R:mt R:dr 450,000: — — 53 — Utaf det för befrämjande af sanka trakters och sjöars utdikning af Rikets Ständer vid 1856 1858 ars riksdag beviljade statsbidrag
R:dr 300,000: — hade, enligt hvad uti sednaste revisions-berättelse, sid, 65 — 68, finnes uppgifvet, för 22 sjösänknings- och andra vättenaftappingsarbeten af Kongl. Majit anvisats såsom lån 230,320: — » anslag utan återbetalnings skyldighet 58,080: — 288,400: — Sedermera har Kongl. Maj:t i nåder beviljat: för utdikning af åtskilliga myrer å Wester-Sjulrnarks bys område i Bygdeå socken af Westerbottens län: lån 1,660: — anslag..... 165: — 1,825: — » dito af myrtrakter vid och emellan byarne Tärändö, Niva, Pajala, Kirnujärvi och TJrkheike inom Pajala socken af Norrbottens län: län 6,360: — “•‘“g 1,590: - 7,950;. _ <.Jm _ # _ så att för närvarande äro odisponerade endast R:dr 1,825:
I afseende på den af Rikets nu församlade
Ständer beslutade upplåning af de till Statens jernvägsbyggnader anslagna medel, hafva Revisorerne, dels af Fullmäktiges omförmälde särskilda berättelse, dels af de öfver låne-ärenderna förda protokoll och Öfrige ämnet rörande handlingar inhemtat fullständig kännedom om det sätt, på hvilket Fullmäktige fullgjort det vigtiga uppdrag, Fullmäktige uti ifrågavarande hänseende af I ikets Ständer erhållit; och hafva Revisorerne ansett sig böra icke blott lemna Rikets Ständer en noggrann redogörelse för lånefrågans behandling, utan ock derom uttala sin egen åsigt.
Uti skrifvelse af den 6 sistlidne Mars tillkännagaf Stats-Utskottet tor Fullmäktige: att Rikets Ständer, till beredande af tillgång för Statens jernvägsbyggnader, beslutat, att ett fonderadt amorteringslån finge upptagas emot Svenska stats-obligationer, lydande å utländskt mynt och utfärdade å utländskt språk; att den summa, som sålunda för nämnde byggnaders fortsättande under åren 1860 med 1863 skulle upplånas, blifvit‘bestämd till 25,000,000 R:dr Riksmynt, med tillägg af de med upplåningens verkställighet förenade kostnader; att utaf de medel, som utom riket upplånades, ett belopp, motsvarande den obetalda delen, eller 9,000,000 R:dr, utaf det för näringarnes understödjande under sednaste riksdag upptagna utländska statslån, må användas till denna återstående lånesummas liqviderande å de, enligt afslutadt kontrakt, derför bestämda tider samt att, i stället för de sålunda till sistnämnde statslåns återbetalning anslagna medel, ett deremot svarande be - Statsbidrag för sjösänkningar och andra vattenaftappning s-arbeten.
Anskaffningen af det till bestridande af kostnaderna för Statens jernvägsbyggnader erforderliga lån. — 54 — lopp må, utaf den s. k. statslåne-fondens behållningar och inbetalningarne a samma fonds fordringar, anvisas såsom tillgång för bedrifvande af Statens jernvägsarbeten; att räntevinsten å statslånefonden, sedan fondens utländska skuld blifvit betald, komme att tillfalla Riksgälds-kontoret, hvaremot möjligen uppkommande förluster skulle af nämnde verk ersättas, så att någon minskning i det belopp, som för jernvägsarbetena derifrån påräknas, icke eger rum; att Fullmäktige egde upptaga lånet på det sätt, Fullmägtige funne lämpligast och ändamålsenligast, för beredande af de för Svenska Staten såsom låntagare mest fördelaktiga vilkor; att upplåningen skulle ske emot fonderade, till innehafvaren ställda och å dennes sida icke uppsägbara, räntebärande obligationer, hvilka å Rikets Ständers vägnar af Fullmäktige utfärdas; att åt Fullmäktige öfverlemnades, att vid lånets afslutande bestämma det utländska språk och mynt, derå obligationerna komme att utfärdas, den ränta, som i obligationerna skulle förskrifvas och den kapitalrabatt, som, då sådan ansåges böra medgifvas, må antagas och fastställas; att till lånets förräntande och amortering komme att anvisas ett särskildt ärligt anslag, hvars belopp skulle motsvara ej allenast den för lånet, enligt derför utgifna obligationer, årligen belöpande ränta, utan äfven minst en procent af det i samma obligationer förskrifna kapital, hvilket anslag skulle utgå från och med det år, hvarunder obligationerna blifvit till långifvarne utlemnade, samt med oförminskadt belopp fortfara tilldess hela lånet blifvit i stadgad ordning betaldt; att ränte- och amorterings-anslaget borde ingå till en särskildt redovisad liqvidationsoch amortisations-fond, hvars behållning skulle för sitt ändamål oförryckt tillhandahållas och användas, så att ränteliqviderna och återbetalningen varda i föreskrifven ordning fullgjorda och att de till denna fond hörande medel städse, sä vidt ske kan, på ändamålsenligt sätt göras fruktbärande; att Fullmäktige egde bestämma sättet och ordningen för lånets årliga amortering; att de beslut och stadganden, som i afseende å detta lån blifvit af Rikets Ständer meddelade, komme att underställas Kongl.
Maj:ts nådiga fastställelse, dervid Rikets Ständer anhölle, att Kongl. Maj.ts täcktes ej allenast lemna Fullmäktige sin bemedling och medverkan vid samma låns upptagande, utan äfven meddela sin garanti å det, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers härom fattade beslut, upptagna lån; att Fullmäktige egde, om sådant funnes lämpligt eller nödvändigt för lånetransaktionens afslutande, inom eller utom Fullmäktige utse ombud för att, enligt af Fullmäktige utfärdad instruktion, bedrifva eller afsluta dervid erforderliga underhandlingar och öfverenskommelser, äfvensom åt särskilda deputerade uppdraga bestyren med det afslutade lånets indragning samt ränte- och amorterings-liqvidernas verkställighet jemte härmed förenade åligganden; samt slutligen att Fikets Ständer beslutat, att Rikets Ständers Bank må, under de vilkor, som i kontraktet med de utländska långifvarne bestämdes, i samma län deltaga för en summa af 4,000,000 R:dr Runt, som, emot erhållande af för länet utfärdade obligationer, af Bankens sedan 1857 års början upplupna disponibla vinst utbetalas med ^:del årligen vid slutet af hvartdera året 18(50, 1861 och 1862. — 55 - Vid emottagandet af Stats-Utskottets ofvanberörde skrifvelse, beslutade Fullmäktige, att genom ej mindre Svenska, än Tyska och Engelska tidningar tillkännagifva, att de, som önskade öfvertaga det belopp utaf den fastställda lånesumman, hvilket öfversteg hvad som komme att af Rikets Ständers Bank tillskjutas, ägde till Fullmäktige inlemna sina anbud derå, samt dervid uppgifva de af dem äskade, bestämda vilkor för länets öfvertagande; men på det Fullmäktige icke skulle, i afvaktan på sådane anbuds erhållande, vara förhindrade att under hand och när som helst kunna ej allenast underhandla, utan äfven afsluta öfverenskommelse med de långifvare, som sig anmälde och hvilkas föreslagna lånevilkor kunde finnas antagliga, blef någon viss tid för anbudens mottagande icke bestämd, utan uppmanades hugade låne-öfvertagare, att desamma skyndsamligen aflemna.
Samma dag Kongl. Majt:s nådiga kungörelse, angående fastställandet af de i afseende på länet utaf Rikets Ständer meddelade stadganden, blef utfärdad, eller den 13 Mars, läto
Fullmäktige i härstädes utkommande tidningar införa underrättelse om ifrågavarande låns upptagande och tillfället till anbuds ingifvande, samt gingo i författning otn denna underrättelses offentliggörande å utrikes orter.
Redan den I9:de i samma månad inlemnades till Fullmäktige, å Bankirhusen M. A. von Rothschild &
Söners och Salomon Heines vägnar, ett af förslag till lånekontrakt åtföljdt anbud å ett fonderadt 4\: procents lån till det belopp, som, enligt Rikets Ständers beslut, borde utom riket upptagas; i hvilket lånekontrakt dock förekom det förbehåll, att långifvare voro frikallade från åliggandet att fullgöra kontraktet, i händelse krig skulle utbryta inom Europa, innan lånesumman blifvit tili sitt fulla belopp erlagd.
I anledning af häremot gjord anmärkning, medgafs väl, att nämnde förbehåll skulle frånträdas, men, i sådant fall, borde kapitalrabatten utgöra 10 procent, och lånet följaktligen erläggas med 90 procent, hvaremot, derest förbehållet finge qvarstå, 92 procent utaf lånesumman erbjödes.
Dock var vid detta anbud tillika det vilkor fästadt, dels att något annat utländskt lån icke finge för Svenska Statens räkning upptagas, innan de terminer gått till ända, inom hvilka det ålåge långifvarue att aflemna lanesumman, dels att anbudet icke skulle vara för långifvarne förbindande längre, än till den 23 Mars.
Denna tid blef dock ytterligare förkortad, i det att Heine, uti en till hans härvarande ombud den 20:de i samma månad ankommen telegrafdepesch, tillkännagaf' att, i anseende till politiska förvecklingar, det framställde alternativa läneanbudet endast under 24 timmar från emottagandet vore förbindande.
Vid sådant förhållande och i betraktande dessutom af de föreslagna lånevilkoren, ansågo Fullmäktige detta anbud hafva förfallit; hvarjemte Fullmäktige förklarade sig icke kunna fästa afseende å den, i sammanhang med ifrågavarande anbud, af ombudet gjorda anhållan, att ofvanbemälde 2:ne Bankirhus måtte tillförsäkras den särskilda förmån, att, i händelse läneanbud blefve å andra personers vägnar tili Fullmäktige ingifna, något lån pä arund deraf icke måtte varda afslutadt, innan ombudet erhållit underrättelse om de härvid erbjudna, möjligen fördelaktigare vilkoren och kunnat, medelst telegram, inhemta sina hufvudmäns förklarande, huruvida äfven de ville ingå på samma vilkor.
Samtidigt med det från Bankirhusen von Rothschild och Salomon Heine gjorda anbudet, hade Baron Raphael von Edånger i Frankfurt arn Mayn, uti telegram af den 19:de Mars, begärt, att genast erhålla underrättelse om Kongl.
Maj:ts sanktion å lånet samt tillkännagifvit, att derefter ett befullmäktigadt ombud komme att skickas till Stockholm, för att göra ett sådant anbud å samma lån, som förmodades blifva tillfredsställande.
Uti telegram af den 22 Mars tillkännagaf Baron von Edånger, att han förenat sig med General-konsul Merck i Hamburg, i fråga om det nya Svenska statslå - — 56 — riets öfvertagande på de för 1858 års jernvägslån antagna grunder, dock utan beräkning af något slags provision.
Jemte- det till svar härå meddelades, att de uppgifna vilkoren icke voro antagliga, funno Fullmäktige sig böra, med anledning af Rikets Ständers beslut, att det för nu ifrågavarande lån anvisade ränte- och amorteringsanslag skulle öfverstiga den årliga räntans belopp med minst en procent af det förskrifna kapitalet, anmoda von Erlander, att i det låneanbud, som från honom förväntades, beräkna en åter betainingstid af något mer än 58 år, under hvilken tid ett 44 procents lån genom årligt ränte- och amorteringsanslag af 54 procent blefve liqvideradt.
Den 26 Mars tingo Fullmäktige, medelst telegram, emottaga, ett af Bankirhusen R. von Erlanger och Bröderna Bethmann i Frankfurt am Mayn samt il. J. Merck &
Komp. jemte Nord-Tyska Banken i Hamburg gjordt anbud, deruti 92J procent erbjödos för ett i Preussisk Kurant beräknadt län ä 21,000,000 riksdaler Riksmynt, med ränta af 4.1 procent och en procents amortering samt halfårsvis skeende liqvider, hvilket anbud dock endast för sagde dag skulle vara gällande.
Fullmäktige funno väl icke helier detta anbud antagligt, men, efter anställd jemförelse emellan detta och de förut erhållna anbuden och då, enligt hvad General-konsul Tottie i London, efter derom hos honom gjord förfrågan, upplyst, något amorteringslån mot 44 procents obligationer för det dåvarande icke skulle kunna der af Svenska Staten upptagas, med mindre än 12 eller möjligen 10 procents kapitalrabatt, hvadan något antagligt låneanbud således icke skulle vara att förvänta från England, samt Fullmäktige, på grund af sin vid flerfaldiga tillfällen under ej mindre negociationerna om j 858 års statslån, än detta låns indragning och dermed förenade liqvider, vunna erfarenhet, ägde anledning att företrädesvis önska, att äfven det nya länet måtte varda afslutadt med Baron von Erlanger, beslöto Fullmäktige erbjuda honom och hans mediutressenter att öfvertaga lånet mot 94 procent, eller 6 procents kapitalrabatt och för öfrigt samma vilkor, som det sednast erhållna anbudet omfattade samt utan andra väsendtliga förändringar i de uti 1858 års kontrakt meddelade bestämmelser, än dem, som de nu beslutade skiljaktiga lånevilkoren föranledde.
Detta erbjudande biet, enligt telegram af nästpaföljde dag eller den 27 Mars, af Bankirhusen Erlanger, Bethmann och Merck samt Nord-Tyska Banken antaget, och var således lånet att anse såsom med dem afslutadt.
Dagen derefter ingafs af Rothschilds och Heines ombud ett nytt anbud, innehållande, att dessa 2.ne Bankirhus dämera ville öfvertaga lånet till 93 procent, hvarjemte ombudet anmälde, att hans hufvudmän voro villige taga i öfvervägande, huruvida någon ytterligare förhöjning af procentbeloppet möjligen skulle kunna medgifvas. äfvensom att de till alla delar godkänt å Fullmäktiges sida gjorda anmärkningar och äskade rättelser uti det förut aflemnade kontraktsförslaget.
I betrak tande af de uti sistnämnde anbud framställda lånevilkor och vid den ståndpunkt, hvartill underhandlingarne med Erlanger och hans medintressenter då redan kommit, funno Fullmäktige sig likväl icke kunna fästa afseende å detta anbud.
Sedermera, eller i början af sistlidne April månad, inkom till Fullmäktige ett ytterligare låneanbud, undertecknadt af Bankiren Adolf Reinack i Frankfurt arn Mayn, hvilken förklarade sig vilja öfvertaga det af Svenska Staten äskade jernvägslån emot 44 procents ränta och emot återbetalning under 50 år genom qvartalsvis skeende liqvider; men hvilka betalningsvilkor, vid deras jemförande med deni, som voro betingade för det redan afslutade länet, Fullmäktige funno för låntagaren mindre fördelaktiga, än dessa, hvadan och da anbudet i allt fall inkommit efter det lånet redan blifvit afslutadt, detsamma icke kunde antagas.
Då, i fråga om länets belopp, Rikets Ständer, såsom ofvan är nämndt, beslutat, att detsamma skulle motsvara 25,000,000 R;dr Knnt, utom de med upplåningens verkställighet — 57 — förenade kostnader, beslöto Fullmäktige fastställa lånebeloppet till 10,000,000 Thaler Preussisk Kurant, motsvarande, efter antagen kursberäkning af 2if R:dr för hvarje Thaler, 26,666,666j ! :dr R:int eller, efter afdrag af 6 procents kapitalrabatt, 25,066,6663 Riksdaler Riksmynt.
Häraf skulle 8,400,000 Th:r, svarande, efter sagde rabatts iakttagande, mot 21,056,000 R:dr, upptagas utom riket och återstoden, 1,600,000 Th:r eller, sedan rabatten afräknats, 4,010,6663 Ii.dr R:mt, erhållas från Banken.
Efter föregångna underhandlingar mellan de af Fullmäktige utsedde
Deputerade samt låneöfvertagarnes ombud Baron von Edånger och Generalkonsul E.
Merck, hvilka för slutliga uppgörelsen af öfverenskommelsen angående det afslutade lånet hitkommit, blef vid Fullmäktiges sammankomst den 20 sistlidne April kontraktet angående ifrågavarande lån afslutadt och undertecknadt. hvarefter Kongl. Maj:t påföljde dag, genom påskrift å begge de utfärdade original-exemplaren utaf samma kontrakt, å lånet meddelade
Uti en den 30 sistlidne April till Rikets höglofliga Ständers Stats-Utskott aflåten skrifvelse, anhöllo Fullmäktige, att Utskottet mätte föreslå Rikets Ständer, att bevilja och anvisa en mot den i lånekontraktet till 550,000 Th:r bestämda annuitet i det närmaste svarande anslagssumma af 1,466.000 R:dr R:mt, att för de i anledning af meranämnda lån förestående ränteliqvider och kapitalafbetalningar årligen utgå från och med den 1
Maj detta år och intilldess lånet blifvit till fullo återbetaldt; och hafva liikets höglofliga Ständer, med bifall till Stats-Utskottets Memorial N:o lil, beviljat den sålunda äskade årliga anslags-summan.
Sedan lånekontraktet blifvit afslutadt och lånet af Kongl. Maj:t i nåder garanteradt, väcktes af långifvarne fråga derom, att en del utaf den lånesumma, 8,400,000 T:hr, som de genom det ingångna kontraktet åtagit sig att aflemna, måtte förändras eller konverteras till ett så kalladt premielån, för hvilket skulle utfärdas särskilda, endast å 10 Thaler hvardera lydande, obligationer, deraf en del vid utlottningen komme att för innehafvarne medföra vissa bestämda premier elier vinster; och som så beskaffade obligationer inom Tyskland skulle vara företrädesvis begärliga och afsättliga, förklarade långifvarne att, om den af dem ifrågaställda konverteringen medgåfves, ville de för den lånesumma, denna konvertering komme att omfatta, beräkna mindre rabatt, än den, som blifvit i kontraktet bestämd.
Enligt en till
Fullmäktige aflemnad plan för dessa obligationers utlottande, skulle det konverterade beloppet, 2,000,000 Th:r, komma att till fullo liqvideras med den till utgående under 38^ år anvisade annuiteten af 5.1 procent, utgörande för denna summa ett årligt belopp af 110,000 Thaler.
Sålunda komme för den ifrågasatta summan af Två Millioner Thaler att utgifvas 240,000 stycken obligationer å 10 Thaler hvardera, eller å ett sammanlagdt kapital af 2,400,000 Thaler.
— Utaf dessa obligationer skulle hvar och en, sedan den blifvit utlottad, infrias med ett visst bestämdt, af ordningen vid utlottningen beroende belopp, dock alltid öfverstigande 10 Thaler; och skulle den bestämda annuiteten lemna full tillgång för alla de premier och amorteringar af obligationsbeloppet, som af de halfårsvis skeende utlottningarne komme att bestämmas.
Efter tagen närmare kännedom örn ifrågavarande förslag, förklarade Fullmäktige att, derest för det sålunda föreslagna länet fastställdes sådana vilkor, att en betydlig 8 58 — fördel för Svenska stats-verket härigenom bereddes och, såvida Kongl. Maj.t lemnade
Sitt nådiga bifall till deraf föranledda förändringar i de föreskrifter, som det med Kongl. Majits sanktion försedda lånekontraktet innehölle, Fullmäktige för sin del ville antaga det framställda förslaget.
Men, med afseende å de ingalunda obetydliga kostnaderna för förfärdigandet och utfärdandet samt bokförandet af det stora antal obligationer, sorn för ifrågavarande låneandel komme att utgifvas, gjorde Fullmäktige, såsom uttryckligt vilkor för denna konverterings medgifvande, det förbehåll, att icke någon kapitalrabatt för det konverterade lånebeloppet skulle få beräknas.
Sedan låneöfvertagarne ingått på detta vilkor, förklarade Fullmäktige, vid sin sammankomst den 5:te sistlidne Juni, det framställda förslaget, såsom särdeles fördelaktigt för Svenska stats-verket och icke i något afseende stridande mot de af Rikets Ständer beslutade samt af Kongl. Maj:t fastställda stadganden, rörande den af Rikets Ständer föreskrifna upplånings verkställande, vara af Fullmäktige antaget, under vilkor, att Kongl. Majit lemnade
Sitt nådiga bifall till den derigenom föranledda förändring i betalningssättet; och blef underdånig skrifvelse till Kongl. Majit expedierad, innefattande anhållan, att Kongl.
Maj t täcktes i nåder medgifva, att Fullmäktige, såsom tillägg till det afslutade och med Kongl. Maj:ts nådiga sanktion försedda kontraktet, finge med låneöfvertagarne träffa den öfverenskommelse, att för 2,000,000 Th:r skulle utfärdas premieobligationer, som, enligt uppgjord utlottningsplan, skulle med ett årligt anslag af 110,000 Thaler infrias under 38| år.
— Genom nådigt Bref af den 15 sistlidne Juni behagade Kongl. Majit förklara, att: då Rikets Ständer genom beslut, som Kongl.
Majit, enligt nådig Kungörelse den 13:de sistlidne Mars, gillat och fastställt, öfverlemnat åt Fullmäktige att, emot stats-obligationer, lydande på utländskt mynt och utfärdade å utländskt språk, upptaga ifrågavarande lån på det sätt, Fullmäktige funno lämpligast och ändamålsenligast till beredande af de för Svenska Staten såsom låntagare mest fördelaktiga vilkor; samt då den nu anmälda, af Fullmäktige såsom lämplig och ändamålsenlig ansedda förändringen i det afslutade lånekontraktet af den 26 April detta år icke vore stridande mot de af Rikets Ständer för öfrigt i saken fattade beslut; hade Kongl. Majit funnit skäligt att, till svar å Fullmäktiges förevarande underdåniga framställning, i nåder förklara, det berörde förändring i låneaftalet, derest densamma komme till stånd, ej föranledde till rubbning af den garanti, som Kongl. Majit å sjelfva lånet under den 27:de i sistnämnde månad meddelat; dock att behörig anteckning om förändringen borde genom Fullmäktiges försorg äga rum å båda original-exemplaren af lånekontraktet.
Efter erhållande af detta nådiga svar och sedan förberedande underhandlingar föregått, blef en särskild afhandling, såsom tillägg till lånekontraktet, upprättad samt under den 4:de nästlidne Juli afslutad och vederbörligen undertecknad.
Till upplysning om innehållet ej mindre af det ursprungliga lånekontraktet, än ock af det dervid fogade tillägg, finnes en afskrift af dessa handlingar denna berättelse bifogad, hvadan Revisorerne anse sig icke behöfva här återgifva innehållet af desamma.
Sedan de uti lånekontraktet omförmälda förslag ej mindre till obligationernas och räntekuponernas lydelse, än till planerna för lånets halfårsvis skeende amortering - 59 — blifvit afgifna och, efter verkställd granskning, af Fullmäktige godkände, har tillverkningen af obligationerna oafbrutet fortgått.