Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Stat öfverflyttas och denna öfverflyttning hvarken föranleder till någon ökad Statsutgift eller till något mehn vid StatsVerks-förvaltningen på det hela, får Utskottet tillstyrka: att merberörde 2:ne Löner af tillhopa iooo R:dr må, med beloppets afdragande från Academiens Stat, på denna HufvudTitel tilläggas Anslaget för ÖfverIntendentsEmbetet under Andra IIufvudTiteln och den sålunda förekommande förändring vid den definitiva Statsregleringen observeras. 3:o Vid Utskottets uti S.-te Puncten gjorde hemställan om Anslag för rengöring och uppsättning af de K.
Museum tillhörige Tajlor^ har inom Hederv.
BondeStåndet blifvit anfördt: af RiksdagsFullmäktigen Hans Jansson frän Elfsborgs Läiij att, med den kännedom han ägde om eländet hos den fattigare classen af medborgare, åtminstone i dess ört och de tårar och klagorop han derifrån hört öfver verkställda utmätningar för bristande utskylder, öfver penningebrist samt öfver afstadnade arbetsförtjenster och varu-afsättningar, hän ansåge lämpligast, att den fattige skattdragaren. först förhjelpes till en tarflig bergning innan ifrågavarande Anslag bestämdes, då denne derefter icke skulle neka det deltagande i de utgifter, som för både sköna 4 i4 201 Stats-Utskottets och nyttiga konster samt Nationens ära och anseende af honom kunde erfordras: Af Anders Danielsson, att anslaget för Taflornes iståndsättande vore öfverflödigt, under förmodan, att K. M:t nog lärer, på säll förre Konungar gjort, pä K.
Slottet upplåta nödige rum för Taflorne samt tillika låta ombesörja desammas iordningställande; och af Vice Talmannen Jon Jonsson att Utskottet borde undersöka och uppgifva, om icke nödigt och lämpligt utrymme för de K.
Museum tillhörande Samlingar kunde finnas uti något Kronans hus i Stockholm att tillgå.
Sorn de öfrige Irenne respective RiksStånden dels bifallit förevarande anslag, dels Jemnat detsamma oanmärkt, har Utskottet icke ansett sig böra frånträda dess i ämnet förut afgifne yttrande; men Utskottet bör dock, i anledning af Vice Talmannen Jon Jonssons ofvan intagne anmärkning anmäla, att för närvarande af Utskottet ej kan uppgifvas något annat Kronans
Hus härstädes hvarest merberörde Taflesamling lämpligen kan inrymmas. 4:o I anledning af Utskottets förslag i 6:te Puncten om tillökning i Statsbidraget för RiksMuseum samt anslag af Medel till K.
VetenskapsAcademien för upplåtande och inredande af tjenlig local till uppställande af nämnde Musei samlingar har, med åberopande eller instämmande i den Betänkandet bilagde reservation, inom H. R. o. A., V. BorgareStåndet och H.
BondeStåndet dels, å ena sidan, blifvi t anmärkt, att berörde tillökning bordt föreslås antingen till 3ooo Betänkanden, N:o 247.
2o3 Bidr eller oek till det belopp som K. I\I:ts Nåd.
Proposition innehåller, serdeles som Academien ieke allenast befrämjade sitt vetenskapliga ändamål, utan äfven tjenade Staten såsom Rådgifvare i en mängd förvaltnings-ärendei:; dels ock, å den andra sidan, erinradt: alt sorn förhöjning juti Lönerne för Statens Embetsman i allmänhet icke ännu blifvit inedgifven, Academien» Tjenstemän ej eller borde serskildt till lönetillökning af StatsVerket vara berättigade, helst Academien sjelf skulle äga förmögenhet, och att, med afseende å Statens små tillgångar, hela förslaget måtte förfalla, hvilket af andre åter blifvit bestridt; att de angelägna utgifterne borde först besörjas och sedan utvägar påtänkas till Samlingarnes uppställande i förbättrad ordning, enär det reella borde hafva företrädet framför det sköna; att med anslagens beviljande borde förenas bestämda vilkor till beredande af lätthet för allmänheten att få beskåda Samlingarne och på stället idka Studier; samt att försigtighet vid anslagets beviljande erfordrades, emedan, 0111 det vid
Riksdagens början gjorde förslag om inköp af en Samling [nsecler m. m. antagits, följden blifvit att derför erfordrats ett större bus och en icke ringa personal att förvara och bevaka de * liflösa djuren.
Då de sålunda gjorde anmärkningar innefatta stridiga åsigter och någon bestämd ledning deraf för ett förändradt omdöme i hufvudsaken ej kan hemtas; får Utskottet till afgörande öfverlemna dess i ämnet redan afgifna förslag.
9.o4 Stats-Utsk o t tets 5:o
I afseende på Utskottets tillstyrkande i '/.de Tundén om Andag till invexling af Silfver Jeltoner, för att vid K.
Academiens sammankomster utdelas, äro framställningar om Anslagets upphörande gjorde inom FJ. R. o. A. af Hr Crusenstolpej Magn.
Jacob j samt uti H.
BondeStändet af Anders Danielsson från Elfsborgs
Län, af de skäl nemi., att så denna sorn öfrige Academier, der Jettoner utdelas, äro af större omfattning oell betydelse, än att de medelst sådane anstalter borde uppmuntras; att det måtte vara den vetenskapliga framställningen och en sysselsättning af högre syftning, som skulle ditlocka åhörare och icke blott en liten drickspenning, som der erhölles; samt att så väl denne , som alla slags undantags föreskrifter, rörande Silfvervexling i R.
Bank, borde såsom obehöriga anses.
Exc. Hr Grefve af ^Vetterstedt / Gustafj i förevarande fråga yttrat , att
Jetton-utdelningen borde betragtas 'såsom ett gammalt från andra Academier hemladt bruk, hvilket R.
St:r hittills icke ansett såsom en onyttig utgift, men medförde för de Ledamöter, som erhålla Jettonerne, en ökad inkomst; samt att då Staten icke meddelar något större bidrag än utvexlingen af samma Jettoner, frågan om deras upphörande ej vore af synnerlig vigt.
Utskottet har, vid öfvervägande af hvad sålunda förekommit, icke funnit tillräcklig anledning till förändrande af dess förra tanka i ämnet och kan således ej eller Betänkanden, N:o 247.
2o5 föreslå indragning af ifrågavarande mindre betydliga Statsutgift. 6:0
Vid 8.de Punden j eller Anslaget för Dramatiska Spectaklet.
Hos H. Ii. o. A. har Hr CrusenstolpeMagn.
Jacob, yrkat, att du, sedan samina för Byggnadens underhåll bestämde Anslag beslöts, förändrade omständigheter inträffat så väl medelst den Dramatiska Theatrens uppbrinnande, hvarigenom de begge i HufvudStaden varande Theatrarne blifvit sammanslagne och större utrymme vunnits för den Dramatiska Scenen, med en Anslaget troligen fullt motsvarande ersättning, som ock att några sådane Dramatiska Producter af stort värde och mycken omkostnad, att de behöfva genom serskilt anslag uppmuntras, sedan den tiden icke blifvit gifne , så borde ock hela Anslaget Statsverket besparas; hvaremot H.
Exc. Hr Grefve af Wetterstedt j Gustaf, tillstyrkt Anslagets fortfarande, såsom ledande sitt ursprung från annan orsak än blotta byggnadens underhållande; hvarförutan inom H.
BondcStåndct blifvit anmärkt: af Hans Jansson från Elfsborgs Län, att anslaget borde nedsättas, enär det vore tungt för den fattiga Allmogen, som ofta sjelf vore i saknad af lifvets nödvändiga uppehälle, att ändå nödgas contribuera för ett ändamål, som endast tjenade Hufvudstadens Publik och de bäst lottade medborgare till tidsfördrif och nöje, särdeles som Staten bekostat sjelfva Inrättningen och densamma, såsom ägande en betydlig och daglig inkomst, borde kunna äga bestånd, ulan det stora årliga bidraget af 2o6 Stats -Utskottets det allmänna; tilläggande Hans Jansson, alt det mäst intressanta Skådespel vore den sköna naturen; det nyttigaste tidsfördrif:
Flit och arbetsamhet; den sannaste moral:
Religonens, dygdens och menniskokärlekens förenade bud; af Nils Hansson från Malmöhus
Län, att då serskildt Hus för Dramatiska Spectaklet nu mera ej funnes, utan Operahuset dertill begagnades och någre kostnader följakteligen numera icke behöfde användas till reparationer derå, borde
Anslaget i mohn derefter eller till hälften nedsättas; och hafva Anders Danielsson fran Elfsborgs Lån, Anders Johansson Brisman från Skaraborgs Län och Lars Ericsson från Gefleborgs
Län, af den anledning bestridt ifrågavarande Anslag, att 0111 Inrättningen icke bure sig sjelf, Stockholms Stad borde bekosta denna , likasom dess andia, lustbarheter.
Då delta Anslag ej utgår till högre belopp än hvartill detsamma under bättre myulförhållanden bestämdes ; liar Utskottet destomindre ansett sig böra föreslå indragning eller nedsättning deraf, som, efter livad kändt är, Dramatiska Thcatren , vid den Spectakelliuset öfvergångne eldsvåda, mistat en betydlig del af dess under en längre tid samlade Materiel och Garderobe, hvilka troligen ej under den tid, som sedan branden förflutit, kunnat med dess ringa tillgångar anskaffas. 7:0 Sluteligen har hos II. R, o. A. vid det i r):de Puncten förekommande Anslag till ved- och ljuspenningar för VitlerhetsAcadcmien, Fria Kousternes Aca - Betänkanden, N:o 247* 207 demie, Bildthuggare-Attelien vid Räntiarebanan och Dramatiska Spectaklet, Hr Crusenstolpe, Magn.
Jacob, i afseende på ved- och ljusmedel för Dramatiska Speetaclet, framställt enahanda anmärkning, som i nästföregående Punct finnes upptagen.
Då enahanda skäl, som uti berörde Punct blifvit anförde, äfven synas böra ligga till grund för fortfarandet af den andel Dramatiska Theatern utaf detta Anslag åtnjutit och de öfrige Irenne RiksStånden lemnat hela Anslaget utan anmärkning, anser Utskottet sig böra tillstyrka: att ifrågavarande
Anslag må till det förut uppgifne beloppet utgå.
Enligt hvad ofvan, i anledning af de vid Förslaget till 5:te HufvudTitelns reglering inom RiksStånden gjorda anmärkningar, blifvit anfeldt, skulle således, enligt Utskottets mening, någon annan föränringi samma förslag ej komma att äga rum, än alt, med minskning af de 1000 R:dr för 2:ne Architectslöner, som ifrån Staten på denna Titel för Fria Konsternes Academie bör ölverfiyttas till a:dra HufvudTiteln och ÖfverlntendentsEmbetets Stat, hela anslagsSutnman för denna HufvudTitel med nämnde belopp nedsättas till 27,oS5 R:dr 4° sk. 208 Stats-Utskottets N:o 248.
Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 144> an~ gående regleringen af Utgifterne under RiksStatens Sjette HufvudTitel, (U. A.) Berörde Betänkande, sorn H. PresteStåndet och V.
BorgareStändet bifallit, har af H. R. o. A. saint H. BondcStändet blifvit till Utskottets förnyade handläggning återremitteradt, på grund af nedan upptagne anmärkningar. i’o Vid s.-dra Pundeninnefattande Anslaget för Invalid Hospitalet.
Under yrkande, att Utskottet måtte utreda, huruvida alla Adelsfanelndelningar till
Invalidlnrättningen ingå elier blott de sorn år 1812 funnos indragne, har RiksdagsFullmäktigen Anders Danielsson från Elfsborgs
Län i förra fallet bestridt ett sådant orda-förstånd af Författningarne, helst han ansett Invaliderne mera belåtne med 4° å 5o B:dr hvardera till inaccorderande på Landet, än med Casernlefuaden, som för Staten vore mångdubbelt dyrare; hvaruti RiksdagsFullmäktigen Casper Wijkman från Upsala Län instämt.
Utskottet får i anledning häraf upplysa, att, uppå K.
Mits vid 1812 års Riksdag aflåtne Nåd, Proposition om inrättande af ett Invalidhus, R.
St:r i underd. skrifvelse af den 16 Julii samma år förklarat, att då de derutinnan erkände ej mindre ett förnyadt vedermäle af K, M;ts hulda omvårdnad för dess trög - Betänkan den, Wto 248.
209 na nndersäter, än cn af billigheten påkallad omtanka för deras bergning, som i striden för Fosterlandet uppoffrat hälsa och arbetsförmåga, de qj eller funne något hinder, det något af de K, LustSlotten med tillhörande Byggnader och Lustparker, sorn K.
JVltt kunde dertill i Wäder utse, till detta välgörande ändamål blefve användt, med undantag af de samma Lustslott underlydande, och såsom inkomst för StatsVerket påräknade Heraman och Lägenheter; och raedgåfvo R.
St:r likaledes, att, alla dädanefter vid Adelsfane-Regementet ledige blifvande Boställen med Indelningar och Räntor, till understöd för Invalidhuset anslogos.
Och sorn R.
Eget beslut således legat tili grund för InvalidHospitalets inrättande, samt i följe deraf alla vid AdelsfaueRegementet ledige blifvande
Indelningar till det afsedde ändamålet böra användas, anser Utskottet sig icke äga skäl, att föreslå någon förändring i det för närande Inrättning uppförde Anslag, 2:0 6:te Punden, eller IJospitalers och Lazaretters underhåll.
I afseende på detta Anslag, som H. PresteStdndet och V, BorgareStdndet bifallit, samt H. 11. o. A. lemnat oanmärkt, hafva RiksdagsFullmäktige Casper Wijkman, Nils Mansson m. fl. yrkat, att då i sednare tider äfven sådan ränta eller tionde, som uttryckeligen varit donerad till något visst Läns Lazarett eller Hospital, blifvit indragen till SeraphimerOrdensGillets disposition, men det vore i sin ordning, att Anslagen oförryckt bibehöllos för det ändamål hvartill de voro 2io Stats-Utskottets gifne, Utskottet borde bestämdt upplysa, huruvida sådana donationer blifvit inberäknade under den i denna Punct upptagne ordinarie Ränta och Tionde.
Jemte anmälan, att berörde Anslag innefattar hela Statsbidraget för Hospitalers oell Lazaretters underhåll, lur Utskottet tillkännagifva, att sedan, genom f« t sk. i 11 ige förslag till en förändrad organisation alLänsHospitalen, Rikets år 1823 församlade
St:rs uppmärksamhet blifvit fästad derå, att desse Inrättningar dittills endast ofullkomligt motsvarat det med dem åsyftade ändamål, enär, enligt hvad K.
SeraphiinerOrdensGillet, uti dess under d. 3Dec. i822aflåtne underd.
Berättelse, angrde LänsLazaretten i Riket m. m., jemväl erkänt, allt för få anstalter varit vidtagne till Hospitalshjonens förbättring, på hvilken grund och dä dels tillgång saknades till samtelige LänsHospitalens förbättrande, dels ock dessa Inrättningars fullkomnande icke syntes kunna äga rum, med annat vilkor, än att, genom sammanförandet af ett större antal dårar på ett ställe, utväg bereddes till iuhcmtande af den erfarenhet, som erfordrades, för att använda de uti sednare tider bepröfvade medel till svagsintes botande; så förklarade R.
St:r uti underd. skrifvelse af d. lj Nov. 1828, det de ansågo en fullständig omskapning af de dåvarande LänsHospitalen, med undantag af det på Gottland, hvarmed ett serskildt förhållande inträffar, böra vidtagas på det sätt, att, genom dessas förening, åtskillige CentralHospital bildades, för hvilkas fullkomligare inrättning nödig tillgång kunde vinnas, genom den sålunda uppkommande besparing i utgifterne; hvarvid Betänk anden, N:o 248.
211 bestämmandet af desse CentralHospitalers antal oell förläggandet deraf på sådane ställen, der tjerdige
Byggnader redan voro för banden, borde bero af en närmare undersökning och pröfning af hithörande omständigheter med hufvudsakllig hänsigt till förändringens ändamål och dess utförande med förut befintliga tillgångar.
I den öfvertygelse , att, för Hospitalslnrättningarnes bibehållande uti, ett förbättradt skick, en närmare tillsyn dervid vore nödvändig och borde ät en på stället organiserad Styrelse öfverletnnas, funno B.
St:r äfven nödigt, att de föreslagne Centralllospitalen ställdes under omedelbart inseende och förvaltning af närmast varande Lazaretts- och Curhus-Direction, i hvilken Stiftets Biskop borde intagas såsom Vice Ordförande, eller den Prestman, han i sitt ställe kunde utse, erhålla inträde såsom Ledamot, då
Directionen äfven finge inom sig välja enannan Vice Ordförande; och borde af denna Direction bero, att, efter som det med Hospitalets förmån kunde anses förenligt, uppdraga Sysslomans-befaltuingen åt Hospitalets Läkare eller Predikant eller ock åt någon annan person; i följd hvaraf SeraphimerOrdensGillets directa befattning med Hospitalslnrättningarne i Riket skulle upphöra och ingen annan åtgärd dermed tillkomma OrdensGillet, än den, som, enligt K. Instructionen d. 17 Dec. 1817 tillhör detsamma, i anseende till Lazaretten i Riket.
Och ansågo R.
St:r tillika , i anledning af dessa förslag, en bestämd reglering af LänsHospitalens Fonder och tillgångar böra vidtagas , samt hvarje Cenlralllospital deraf erhålla sin andel, som skulle sia S t a t s - U t s k o 11 c t s einottagas af dess Direction att förvallas på det sätt, sorn genom Högstberorde Instruction blifvit i afseende på Lazaretts- och CurhusMedlen föreskrifvet; vid hvilken reglering likväl borde tillses, att de Fonder, som, genom private donationer tillkommit, endast tillädes sådane CentralHospital, hvari de Län, till hvilkas förmån donationerne blifvit gjorde, kommo att äga del, samt alt ändamålet med donationerne alltid i så måtto uppfylldes, att från det Län, till hvilket desamma hörde, ett deremot svarande antal dårar linge å Hospitalet njuta inrymme, utan minskning i den rätt, som Länet eljest, i följd af delagtigheten uti den gemensamma Inrättningen kunde tillkomma; neli anhöllo It.
St:r sluteligen i underdrhet, att, i händelse hvad de liti omförmäldte måtto föreslagit vunne Nåd. bifall, K.
M:t i Nåder täcktes förordna om de åtgärder, sorn för verkställigheten kunde erfordras.
Lärande, i grund, af hvad sålunda utredt blifvit, de gjorde antnärkningarne förfalla. 3:o Vid Sjunde Puncten, upptagande Anslaget för Stockholms Stora Barnhus har hos II. R. o. A. blifvit anmärkt af Ilr Cederschjöldj P. G.j att oagtadt Staten så betydligen bidroge till Barnhusets underhållande, samma Inrättning likväl ingalunda skulle svara emot sitt ändamål, att förekomma värnlösa och i synnerhet oägta barns förstörelse i Hufvudstaden; och emedan Stockholms Stad, som allena hade nytta af Barnhuset, icke velat till dess underhåll, ännu mindre till dess åsyftade utvidgning, bidraga med den ringaste dirccta afgift, eller dertill använda något af Stadeus Betänkan den, N:o 248.
213 betydliga FattigvårdsAnslag, ansåge Hr Cederschöld det oeftergifliga vilkor vid Anslagets beviljande för Stora Barnhuset böra föreskrifvas, att Barnhuset ov'd~ gcrligen skall för alltid mottaga hvarje spädt oägta barn, med skyldighet för modren att antingen under ett års tid derstädes göra tjenst såsom Annna , eller ock erlägga, 1 R.-dr 16 sk.
B.-co i veckan, under loppet af So veckor, och Stockholms Stad dymedelst sättas i nödvändighet, att tillskjuta hvad som tarfvades för ett ändamålsenligt underhållande af dess eget Barnhus; hvarjemte Hr Cederschjöld fullständigt upplyst hvad som i delta ämne vid sistlidne Riksdag förekommit.
Och bar II.
Exc. Hr Grefve De la Gardie, Jacob, härutinnan instämt under anförande, att icke mindre än jgoo T:r Spannmål, som fordom varit använde till ett Barnhus i Malmö alltsedan FörmyndareRegeringen under Konung Carl XI blifvit från Skåne öfverflyttade till Stora Barnhuset, utan att hvarken Malmö Barnhus , Skåne eller den öfriga delen af Sverige deraf droge den ringaste nytta, äfvensom att de penningar, som nu under namn af Uppfostringshjelp allt sedan slutet af i77o:talet ifrån SerapliimerOrdensGillet utdelas öfver hela Riket till fattige barns understöd, vöre en ny gärd, utgående ifrån Malmö Barnhus till mer än |:delar och till ungefär en |:del eller något mindre ifrån en lika enskild inrättning uti Upsala Län.
Som, enligt hvad Hr Cederschjöld sjelf uppgifvit, K. M:t, efter det vederbörande blifvit hörde, i anledning af R.
St:rs d. 20 Nov. i8a3 aflåtne underd. skrifvelse, innehållande förslag om åtgärders vidtagande 214 S t a t s - U t s k o 11 e t s och deribland det af Hr Cederschöld nn uppgifne, till befrämjande af oägta barns vård inom Hufvudstaden, dervid R.
St:r tillika till K.
M:ts Nåd. afgörande i underd:het öfveriemoade, huruvida verkställigheten deraf kunde med Barnhusinrättningens fördel, bestånd och tillgångar förenas, icke funnit sig kunna i Nåder villfara R.
Sttrs önskan härutinnan; samt de 3:ne öfrige respective RiksStånden bifallit
Anslagets fortfarande till det belopp Utskottet uppgifvit; så har Utskottet icke ansett sig kunna föreslå någon förändring, hvarken i afseende på Anslaget eller i de för Stora Barnhusinrättningen nu gällande föreskrifter. 4:o Det i 10 Puncten upptagne Anslag för Institutet för Blinda och Döfstumma, hafva H. PrästeStändet och V.
BorgareStåndct bifallit; men af H. R. o. A. samt H. BondeStandel är denna Anslagsfråga återremitterad, i grund af anmärkningar, framställde af Hr Ribbing, Arv., samt RiksdagsFullmäktige Lars Nilsson från Norrbottens Län, Petter Jonsson från Jönköpings Län och Casper Wijkman från Upsala Län, i hvilka 3:ne sistnämndes anföranden större delen af H. BondeStåndets Ledamöter instämt.
Uti berörde anmärkningar påyrkas, att Anslaget måtte tillökas med 2000 R:dr, på det Institutet må kunna ytterligare emottaga en döfstum person från hvarje Stift; och har i sådant afseende blifvit anfördt, att Inrättningen vore en bland de mäst välgörande och hade till föremål alt bilda de mäst vanlottade men - Betänkanden, N:o,248. 215 niskor till nyttiga Samhällsmedlemmar, och hvilka, lemnade ohulpne, skulle blifva i okunnighet 0111 Pieligionens hud; alt de som ej vinna inträde på Institutet måste af Soeknarne födas och underhållas, enär de medellösaste af dem bestå af Allmogens harn, samt att tillgång för samma tillökning genom besparing i något annat Anslag, såsom t. ex. för Dramatiska Spectaklet, borde kunna vinnas.
Som berörde anmärkningar åsyfta tillökning i Anslaget och vid detsanimas uppförande
Utskottet afgifvit yttrande öfver gjord motion om samma tillökning, hvilken motion hufvudsakligen upptager hvad 1111 anmärkt blifvit; så har Utskottet icke anlett sig böra frångå dess i ämnet förut afgifne Utlåtande.
Sluteligen får Utskottet vördsamt anmäla att i:a, 3:dje, 4;de, 5:te, 8:de och g:de Puncterne i förevarande Betänkande blifvit af II. R. o. A. lemnade utan anmärkning, samt af de öfrige trenne resp. BiksStånden bifallne.
Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar inom H. R. o. A., Y. Borgare Ståndet samt H. BondeStundet vid de under Niis i45 och i46 afgifne Betänkanden ang:de 2i 6 Ståts-Utskottets RiksStatens Sjunde HufvudTitel, innehållande PensionsStaterne och dermed gemenskap ägande frågor. (U. A.) Enligt berörde anmärkningar, liar 1:0
Hos II. R. o. A., Hr v. Hartmansdorff, Åug.,i afseende på Statens Pensions-anslags öfverflyttande till Arme'ens och GivilStatens PensionsGassor, anmärkt såsom i hans tanka origtig den åtgärd, att, i stället för K.
StatsContoiret allena, åt Myndigheter, som icke voro Statens, utan af enskilte
Delägare utnämnas och erhålla Decharge, öfverlemna förvaltningen af Statens Medel; hvilken anmärkning åter Herr af Billberg, J. P., icke ansett grundad.
Utskottet, som anser lämpligast, att, på sätt som stadgadt blifvit och nu iagttages, ifrågavarande PensionsAnslag, i enlighet med de derför Utfärdade Reglementen redovisas af de Verk, åt hvilka förvaltningen af Delägarnes enskildte fonder och bidrag jemväl blifvit uppdragne, kan så mycket mindre godkänna ofvanberörde anmärkning, som Pensioners utbetalande dels från K.
StatsContoiret och dels från de enskildta Cassorne endast skulle medföra omgångar och olägenheter för Pensionärerne sjelfve samt tillskynda K.
StatsContoiret och dess inskränkta TjenstemannaPersonal en betydlig tillökning i dess förutvarande många göromål; af hvilka anledningar Utskottet icke finner skal, att till R.
St:rs bifall föreslå någon ändring i afseende på speciella utbetal - Betänkanden, N:o 2iy talningar af de bidrag, som Armecns och CivilStatens PensionsGassor från StatsVerket meddelas. 2:0 Inora V.
BorgareStändet är af Hr Eckerman yrkadt, att bestämdt bör föreskrifvas, huruvida granskningen af Arme' eds Pe nsionsCassas förvaltning bör af It. Stlr.s
Revisorer verkställas eller ej, på det frågan derom ej på deras godtyeko må bero och olika förfarande vid serskildta Revisioner äga rum; hvarjemte hos H. BondeStåndet RiksdagsFullmäktigen Anders Danielsson anfört, att Utskottet borde föreslå bestämda föreskrifter om Revisorernes åliggande i afseende på samma granskning.
Vid öfvervägande häraf och då förvaltningen af Statsbidragen till GivilStatens PensionsCassa af R. II.
St:rs Revisorer granskas samt enahanda granskningsrätt ab Arme'ens PensionsCassa bör dem tillkomma, hemställer Utskottet, att R.
H. St:rs Revisorer må tillhöra att grafiska Arme'ens PensionsCassas Räkenskaper och förvaltning för de Fonder, som af StatsMedel bestå eller uppkomma. 3:o Vid de i 1:sta Punden upptagne Anslag till CivilStatens Pensionslnrättning för Embets- och Tjenstemän har inom V. BorgareStändet blifvit anmärkt af Hrr Modin och Ståhlej att som Motion vid denna Riksdag blifvit väekt om rättighet för Slädernes Embets- och Tjenstemän till deltagande uti samma inrättning, bemälte H:rr äfven förmodat