Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utom de talrika hafs vikar, som till någon del eller helt och hållet omgifva betydligare landsträckor, förekomma inom länet åtskilliga större eller mindre vattendrag och sjöar, af hvilka särskildt må nämnas: 4 Götha-elf, som genomskär en del af Inlands och Götheborgs fögderier och som, tvänne mil ofvanför inloppet, bildar tvänne ön Hisingen omgifvande grenar, hvaraf den ena kallad Nordre eif utlöper i Elfvefjorden, och den andra vid Ny Elfsborg i Riföfjorden.
Idefloden, som till en del genomskär
Norrvikens fögderi och utlöper i hafvet norr om Strömstad; samt Mölndahls ström eller lilla Säfve-ån, som från Elfsborgs län med en arm leder genom Götheborgs stad och med en annan genom Partilleds socken förbi skansen Vestgötha Lejon; äfvensom följande insjöar, nämligen:
Landvetters sjön, Rådasjön och Dillsjön, belägne i Götheborgs fögderi; Bållungen och Öresjö, den förra af J och den senare af ungefär 1]: mils längd, i Inlands fögderi; Grindbys, Kollungeröds och Röds sjöar, af omkring J mils längd hvardera, i Oroust och Tjörns fögderi; samt Bullare-sjön, 3 mil lång, Nedra Korns-sjön il mil lång och Kärn af 1 mils längd i Norrvikens och Sunnervikens fögderier.
De förnämsta af dem äro Backamo, en i Inlands Fräkne härad belägen hed, som dock egentligen är en jemnad yta af en bergshöjd och begagnas till mötesplats för Bohus läns Regemente, samt Rönnings slätter, belägna i Kongelfs socken af Götheborgs fögderi.
I äldre tider har detta landskap utan tvifvel varit skogrikt; men förhållandet är icke så nu, ehuru naturen dertill mer än mångenstädes lämpar sig.
Kärr och mossar finnas inom länet talrikt nog, men mindre allmänt sådane af större vidd, som genom uttappning kunna göras odlingsbara.
— Den enskilda omlankan har redan, tid efter annan, förvandlat en del af de befintliga till fruktbärande mark, utan allmänt understöd, om icke härtill bör räknas den uppmuntran från länets Hushållnings-Sällskaps sida, som deraf någon gång framkallats.
Ibland arbeten af denna art kan jag icke lemna obemäldt det lika ovanliga som efterdömliga, hvilket ägaren af Tofta, intill hafvet gränsande egendom i Inlands fögderi, Löjtnanten O. J.
Kihlman för trenne år sedan fullbordat, i det han från hafvet inkräktat omkring Åttatio tunland fruktbar jord medelst fördämning och användande i öfrigt af den method för vattnets afledning, som framlidne Öfver Mekanikus m. m.
Lagerheim, uti en år 1842 genom trycket offentliggjord skrift anvisat.
I afseende å jordmånen förekoinmo väsendtliga skiljaktigheter äfven inom hvarje fögderi.
På sätt i Länets föregående femårs-berättelser angifves, kan 5 man dock anse lera och lermylla utgöra de rådande jordarterna.
Undantag göra förnämligast: i Götheborgs fögderi Landvettens samt en del af Härryda och Partilleds socknar, der jordmånen består mest af sand och klapper samt hvad man kallar ör; i Inlands fögderi en del af Solberga, Romelanda, Vesterlanda, Ucklums och Hjertums socknar, samt Fräkne härad, der de intill bergssträckorna belägna hemmanen i allmänhet hafva en svag sandblandad jord; i Orousts och Tjörns fögderi spridda ställen, hvarest förekomma sandblandad fimjord och bränntorf; i Sunnervikens fögderi, mindre delar af Stångenäs, Sotenäs, Lahne och Tunge härader, der sand och fimjord förekomma, samt Sörbyggdens härad, som höjer sig till en del 200 fot öfver hafvet och har i allmänhet ett hårdare klimat, än de närmare saltsjön belägne delar af länet, och hvarest jordmånen mera allmänt är svagare, af sandig och fjellaktig beskaffenhet; samt i Norrvikens fögderi Bullarens härad och den del af Vätte och Tanums härader, som gränsar derintill, hvarest jordmånen allmänligast består af sand, fjell- och myrjord.
Man har anmärkt, att jorden närmast intill hafskusterne i allmänhet har en starkare alstringskraft, och att den åkerjord, som från äldsta tider varit upptagen, innehåller god lera, med svartmylla till matjord och grundlager af mergel.
— I flera delar af länet, ända till en mil från hafskusten och deröfver, förekomma större och mindre bäddar af fossila snack- och mussel-skal, tillhörande ännu i hafvet förekommande arter, och som i geologiskt afseende märkvärdiga, äro det icke mindre i ekonomiskt genom de rika mergel-lager, som de bilda, hvars nytta och användbarhet såsom gödningsämne ortens jordbrukare mer och mer lärt sig att uppskatta. §. 2.
Enligt mantals- och skattskrifningslängderna utgjorde länets folkmängd är 1846."
Mankön 35,739.
Qvinkön 36,978. ^ -jy] i städerne:
Mankön 6,654.
Qvinkön 9,082.
6 Mantalsfrie, å landet:
Mankön 34,783.
Qvinkön 36,457. ^ i städerne:
Mankön 5,229.
Qvinkön 5,253. 1Q<482- ^ 170,175.
Enligt föregående fem-års-berättelser utgjorde länets hela folkmängd. år 1822 130,627.
» 1827 140,185. >, 1832 148,757.
» 1836 153,600.
» 1841 159,056.
Jemförelsen häraf utvisar, att folkmängden, som under femårs-skiftet 1836—1841 ökat sig med endast 5,456, under de följande 5 åren vunnit en ytterligare tillökning af ej mindre än 11,119; och att folkökningen under hela den period, som förflutit sedan år 1822, i det närmaste motsvarar 30 procent, eller i medeltal för år räknadt
— Härvid bör dock anmärkas, att städernes andel i denna tillökning procent vis knappt uppgår till hälften emot landets.
År 1822 utgjorde nämligen städernas folkmängd, tillsammans 22,251, som under åren till och med 1846 ökats med endast 3,967, eller i medeltal för året föga mer än f procent å förstnämnde års folknummer, hvaremot landets folkmängd, som år 1822 utgjorde 108,376, men 1846 uppgick till 143,957, visar i medeltal för året en tillväxt af något öfver 1^ procent.
Den tillökning af folkmängden, som ägt rum under hela sist omförmälde tidrymd för länet samfäldt, svarar i det närmaste emot eller öfverstiger föga medeltalet af folkmängdens tillökning i hela riket under lika tidrymd, sådant det i Tabell-kommisionens sednast offentliggjorda sammandrag procentvis för året beräknats, eller 1,102.
Förhållandet torde alltså kunna anses såsom normalt och följaktligen icke påkalla något särskildt utredande af dertill verkande orsaker.
Det lider ej heller något tvifvel, att ju detta framskridande i ännu märkligare mån skall uppenbara sig, sedan verkningarne af den förbättrade folkundervisningen hunnit mogna och det uppväxandé slägtet efterhand ingått i det borgerliga lifvet.
7 Frågan om halten af ett folks sedlighet är under alla förhållanden, synnerligast vid jemförelsen emellan tvänne icke aflägsna tidsskiften, af den mest granlaga art, och låter sig svårligen afgöra efter någon fullt tillförlitlig måttstock.
Den enda arithmetiska grund, som i detta afseende kan hafva någon giltighet, är alt hemta från brottmålsstatistiken, men äfven denna måsteman med varsamhet använda, för att icke löpa fara att vilseledas; ty enstaka företeelser, som uppenbara sig endast eller nästan uteslutande inom antalet af den lösa befolkningen, innebära icke något bevis om skaplynnet hos den egentliga kärnan af folket.
Anledning erbjuder sig emellertid icke, att mildra det omdöme, som härom i föregående femårs-berättelser uttalats.
Under de 5 sednaste år, för hvilka jemförliga uppgifter angående vid Underdomslolarne handlaggde brottmål innefattas uti de af Herr Justitie-Stats-Ministern bärom afgifne underdåniga Berättelser, har, enligt de häruti meddelade sammandrag, antalet af lagbrott, för hvilka personer blifvit sakfällde i detta län visat sig sålunda. a) Brott emot person och eganderätl. år 1841 631. >, 1842 764.
» 1843 818.
» 1844 1,022. » 1845 1,115. b) Öfverträdelser af Politi- och ekonomi- författningar. år 1841 809.
» 1842 778.
» 1843 1,153. ,, 1844 1,728.
» 1845 2,551. och har antalet sakfällde, jemförelsevis med folkmängden, förhållit sig. år 1841 såsom 1, till 116,8.
» 1842 112,3. » 1843 91, » 1844 56,8.
» 1845 43,05.
Då för hela riket i medeltal antalet af för brott sakfällde år 1841 förhöll sig till folkmängden såsom 1 till 124,3, 1843 såsom 1 till 101, och 8 1845 såsom 1 till 95, så ådagalägger det uppgifna förhållandet, att länets tillstånd i omförmälda hänseende varit vida ofördelaktigare än rikets i allmänhet, efter medeltalet räknadt.
Till det försämrade tillstånd, som dessa statistiska uppgifter i öfrigt synas utvisa, antager jag såsom ovedersägligt, att de hufvudsakligast bidragande orsaker varit dels det hos den arbetande klassen rådande, ännu alltför ohejdade, dryckenskapsbegäret, dels den moraliska smitta, som gemensamhetsfängelserna fortfarande sprida.
Jag tviflar icke, att ett omvändt förhållande skall visa sig, i den mån, som genom moraliska medel i förening med en ändamålsenligare lagstiftning angående tillverkning och försäljning af bränvin, dryckenskapslasten kan hämmas och det nyare fängelse-systemet allmännare kan bringas i verkställighet.
Utom i städerna inskränker sig näringsfliten i allmänhet inom detta län nästan uteslutande till jordbruk med dess binäringar, samt sjöfart och fiske.
Hus väfnader och andra landtmanna-slöjder saknas visserligen ej, men de idkas föga eller' icke utöfver egna behofvet.
I norra delen af länet utgör dock tegel-tillverkning en icke oväsendtlig näringsgren och flerstädes å landet äro färgerier och garfveriet- anlaggde.
Om graden af länets allmänna välmåga skulle bestämmas endast efter behofvet af fattigförsörjning, så skulle ifrågavarande femårs-skifte för detta län, såsom för riket i allmänhet, utvisa ett nog ofördelaktigt förhållande.
För att erfara om och i hvad mån bördan af fattigförsörjningen under sednaste femårsskifte ökats, har jag låtit upprätta ett sammandrag för hela länet, utvisande antalet af understödstagare inom samtlige fattigvårds-samhällen under sista året af nästföregående fem-årsskifte eller 1841, och det sista af nu ifrågavarande eller 1846.
Deraf visar sig, att antalet af understödstagande utgjort: år 184-1, å landet 3,852. i städerne 2,334. hvaraf åtnjutit hel försörjning å landet 1,062. i städerne 866. endast bidrag dertill å landet . 2,790. i städerne 1,468. .1,928. . 4,258. .6,186. dr 1846, å landet 4,955. i städerne 2,350. hvaraf 9 hvaraf åtnjutit hel försörjning å landet . 1,300. i släderne ...... 1,006.
2306 » endast bidrag dertill å landet 3,655. i städerne 1,344. » QQ(1 ___7,305; varande i dessa summor inbegripna minderåriga barn, år 1841 till ett antal å landet af 1,026. i städerne » 555.
^ » 1846 » å landet af 1,470. i städerne» 651. 2121 Denna fattigpersonalens tillväxt utgör dock ingalunda något bevis, att allmänna välmågan inom länet i samma mån aflagit.
Att den materiella förmögenheten tvertom under sednare åren i allmänhet tillväxt, ja delvis betydligt, är uppenbart.
Att äfven allmogen varit delaktig i denna förkofran, synes, oberäknadt hemmansvärdenas stegring och hvad om åkerbrukets tillväxt nedanför förmäles, ådagalagd t af följande omständigheter: a) Enligt Herr Justitie Stats Ministerns underdåniga Berättelser om förhållandet med intecknad och såld fast egendom å landet har detta läns allmoge, som under åren 1839—1841, inköpt fast egendom för ett värde af 54,019 R:dr utöfver hvad genom försäljning blifvit afhändt, under åren 1842—1846, ytterligare genom inköp ökat sitt fastighetsvärde med 32,866 R:dr, — och sådant utan att fastigheternas skuldsättning synes hafva ökats.
Enligt de af Herr Justitie Stats Ministern offentliggjorda sammandrag utgjorde nämligen beloppet af beviljade inteckningar i fast egendom å landet inom detta län åren 1839—41, i medeltal för året, R:dr 373,817. 1842—46, d:o » 386,983.
Berättelse öfver Götheborgs och Bohus Län för åren 1842—1846. 2 10 samt beloppet af dödade inteckningar åren 1839—41, i medeltal för året, R:dr 75,229. » 1842—46, d:o » 140,551. b) Enligt Herr Justitie Stats Ministerns underdåniga Berättelser angående Civila Rättegångsärendena utgjorde antalet af vid landtdomstolarne inom Götheborgs och Bohus län anhängiggjorda konkurs-, boskilnads- och urarfva-mål år 1837—38, i medeltal 22.
» 1841, 19. » 1842—45, i medeltal 16.
Härmed kan lämpligen till jemförelse anföras förhållandet med lagsökningsärendena, som, då dervid i betraktande tages ej mindre folkmängdens tillväxt, än det betydligt utvidgade fältet för all industriel rörelse, icke kan anses annat än tillfredsställande.
Antalet af de hos Konungens Befallningshafvande härstädes förekomna lagsökningsmål utgjorde nämligen år 1841 1,974, och ådömda beloppet R:dr 136,012; » 1842—45 i medeltal 1872, » » » 168,632; » 1846 ..... 1,963, » » » 128,357.
Lagsöknings- och skuldfordringsmålen för hela länet, inberäknade de af domstolarne handlaggde, uppgingo, enligt Herr Justitie Stats Ministerns offentliggjorda sammandrag: år 1841 till ett antal af 3,145.
» 1842 » » 3,083.
» 1843 » » 3,274.
» 1844 » » 3,004.
» 1845 » » 3,189.
Enligt åberopade sammandrag utgjorde lagsöknings- och skuldfordringsmålen för hela riket år 1841 ett antal af 97,004.
» 1845 » » 116,966. hvilka siffertal förhålla sig till rikets folkmängd år 1841 såsom 1 till 32,g.
» 1845 » 1 till 27,9. hvaremot i Götheborgs och Bohus län antalet af enahanda mål förhöll sig tili folkmängden är 1841 såsom 1 till 50,c.
» 1845 » 1 till 51,5. 11 c) Ehuru det i allmänhet icke visat sig någon brist på arbetare, hafva dock arbetslönerna under en följd af år fortfarande något stigit.
Arbetslönernas benägenhet att stiga ådagalägges jemväl genom följande jemförelse emellan de för länet fastställda markegångs priser.
Dessa voro nämligen å årliga mansdagsverken Jordbruket är fortfarande länets hufvudnäring, och sädesodlingen lemnar numera, äfven vid medelmåttiga skördar, icke obetydligt öfverskott utöfver länets egen förbrukning.
Otvifvelaktigt kunde dock afkastningen vara vida större, om allmogen med mera omsorg brukade sin jord; men dikning, ehuru mindre sällsynt än förr, är allt för mycket försummad, och vexelbruk är bland allmogen, änskönt i vissa orter mera än fordom, dock föga allmänt vedertaget.
Hampa och Humla odlas inom detta län föga.
Linsäde är deremot icke sällsynt och odlingen al klöfver har på de sednaste åren betydligen tilltagit.
Till sistnämnda förhållande har länets Hushållnings-sällskap synnerligen medverkat genom införskrifning från Belgien af större partier klöfverfrö af utmärkt god beskaffenhet och tillhandahållande deraf åt länets jordbrukare.
I Inlands fögderi intager vanligen allmogens besådda åkerjord ^ Hvete, G Råg, TV år 1826 » 1827—31 i medeltal » 1832-36 » 1837—41 » 1842—46 21 sk. 4 r:st 25 » 9|» 26 » 8 » 27 » i » 28 — hvaraf sistnämnde år . 32 — Näringar. 12 Korn, l Hafre, i Blandsäd, J
Ärter och Bönor, samt i Poläter.
Hemmanens inskränkta ägorymd, sorn, åker och äng sammanräknade, efter medeltal ej kan anses högre än 40 geometriska tunnland på hvarje helt hemman, och den nog långt sträckta hemmansklyfningen medgifva ej i någon större mån begagnandet af trädesjord eller odling af vintersäd, hvilken fordrar starkare gödning, hvaremot odlingen af ärter och bönor, som sker dels åtskiljdt, dels sammanblandadt, funnits för allmogens hushållning mest förmånlig, emedan detta säde icke allenast bibringar jorden en större fruktbarhet, men äfven lemnar en kärnfull frukt, användbar jemväl till brödföda, hvarförutan bönhalmen såsom af värde för hästars utfodring, länder till besparing af den eljest knappa hötillgången.
Endast å några betydligare egendomar linnas troskmachiner anlaggda.
Enligt de femårs-berättelserna åtföljande tabeller beräknades utsädet inom Götheborgs och Bohus län af Hvete, Råg, Korn Hafre, Arter och Bönor tillsammans år 1822 till Tunnor 55,720. » 1841 » » 70,924.
» 1846 » » 85,688. medelafkastningen af samma sädesslag med afdrag af utsädet, beräknades år 1822 till Tunnor 227,017.
» 1841 » » 324,184.
» 1846 » » 382,920.
Utsädet af Potates uppgafs år 1822 till Tunnor 14,142.
» 1841 » » 26,312.
» 1846 » » 32,583. och afkastningen af samma rotfrukt, med afdrag af utsädet, år 1822 till Tunnor 105,280.
» 1841 » , » 219,593.
» 1846 » » 287,725.
Denna jemförelse-tabell utvisar, att jordbruket inom detta län under hela tidrymden från år 1822 till 1846 i den mån förkofrat sig, att utsädet 13 af spanmål och skidfrukter ökats med omkring 54 procent och af potates 128 procent under det att folkmängden ökats med knappt 30 procent.
Boskapskötseln i Götheborgs och Bohus län har varit att anse som stillastående under en lång följd af år.
För dess närvarande utsträckning kan fodertillgången inom länet anses tillräcklig.
Ladugårdsafkastningen förslår ock visserligen för landtmannens egna behof, men den fyller ingalunda äfven behofvet för städerna, i synnerhet för Götheborg, hvarest följaktligen en betydlig tillförsel af viktualier jemväl från andra landsorter äger rum.
De till femårs-berätlelserna hörande Tabeller utvisa antalet af i länet underhållna kreatur sålunda:
Ungbo- skap.
År 1822 » 1841 » 1846 17,639 17,271 ; 17,831 1,842 1,439 1,739 34,530 38,891 41,885 15,748 21,710 20,347 63,955 68,324 67,003 15,120 14,343 15,213 648 414 228 I föregående femårs-berättelser är redan anmärkt, hurusom hemmansdelarnes inskränkta ägovidd utgör ett nog allmänt hinder ej mindre för ladugårdens utvidgande, än för åkerjordens vexel-bruk.
Då nämligen gästgifverioch kronoskjutsningen medför nödvändigheten för de fleste af allmogen att underhålla en eller flere hästar och derjemte för hushållet kor företrädesvis äro behöfliga, medgifver fodertillgången gemenligen icke att tillika underhålla oxar.
Halmen har hittills utgjort det hufvudsakligaste foderämnet och stallfodring användes endast å några få större egendomar.
Den förkofran som
Bohusländska landtmannens ladugårdsskötsel tidtals kunnat vinna har derföre vanligen icke kunnat bringas högre, än att ett missväxt-år varit nog att nedtrycka den till dess förra låga ståndpunkt.
Det bör dock vara att förmoda, att, sedan klöfverodlingen nu blifvit mera allmän samt då foder- och betestillgången derigenom torde komma att närma sig ett rättare förhållande till åkervidden, en fördelaktig verkan deraf på boskapsskötseln snart skall blifva synbar.
Sedan år 1834 har, i följd af Hushållnings Sällskapets förfogande, en djurläkare för länet härstädes varit anställd.
Dock har han icke heller under 14 sista femårs-skiftet varit från landsorten särdeles anlitad, helst någon allmännare boskapssjukdom under denna tid sig icke yppat.
Detta län äger icke någon utrnärktare infödd race af husdjur.
För hästafvelns förbättrande äro tvänne beskällare från Strömsholms Stuteri fortfarande här i länet anställde.
Genom Hushållnings-Sällskapels föranstaltande äro dessutom, i ändamål att åstadkomma en bättre afvel af arbetshästar, åtta Norrska hingstar inköpta och till jordägare i flere delar af länet utlemnade för att af dem vårdas och på lämpliga tider till begagnande upplåtas.
Ett förslag tili får-afvelns upphjelpande kom äfven inom Hushållningssällskapet under år 1846 å bane, men hann icke detta år bringas till verkställighet.
Skogome äro i detta län, såsom i de flesta öfriga, ytterst vanvårdade.
Det är redan i det föregående antydt, att denna del af riket tillförene varit skogrik; men för att icke tala om de härjningar af fiende-hand, som skäligen antagas i forntiden hafva blottat detta läns kuster och skär från skog, har tillgången derå synbarligen medtagits under sistförflulne och innevarande århundraden, dels till byggnad af Salteriverk i skärgården och till trankokning under sillfiske-tiden, dels i följd af de tidtals gynnande konjunkturerna för trävaruskeppningen och deraf härledda prisstegring, dels ock till fyllande af det alltjemnt ökade behofvet af bränsle för den inhemska ångfartygs-rörelsen.
Af skogsbyggd kunna för närvarande icke andra delar af länet få namn, än en del af Vette och Tanums Härader, Bullaren och Sörbyggden samt det inre af Inland.
I allmänhet svarar tillgången å byggnads-timmer och bränsle numera icke emot länets behof.
Löfskog förekommer nästan endast å inägorna och består mest af Björk och Al, sällsyntare af Ek, Ask, Lind och Bok.
Det är under sådana förhållanden en lycklig omständighet, att bränntorf ännu, ehuru föga allmänt, linnes att tillgå.
Någon under rekognition upplåten kronoskog finnes icke inom detta län och de lleste samfällighetsskogar äro tid efter annan skiftade.
Hushållnings-Sällskapel har, för alt uppmuntra till återplantering af skog, anslagit och utfästat belöningar, men hittills utan framgång.
Ladugårdarne äro dels timrade, dels uppförde af korsvirke 15 och bräder, sällan af sten, med tak ömsom af tegel, bunden halm samt halm och torf.
Allmogen har under sednare åren betydligen förbättrat sitt byggnadssätt, så att det, i vissa orter, numera icke är sällsynt att finna bondgårdar med beqvämt och prydligt inrättade åbyggnader.
I skogstrakterne uppföres stängseln mest af träd, på skoglösa orter deremot allmännast af sten.
Inom Götheborgs och Bohus län finnas å landet endast följande till Bergsrörelse börande inrättningar, hvilka redan uti förut afgifne statistiska tabeller finnas omförmälda, nämligen: l:o ett Stångjernsverk, privilegieradt för 500 Sk%. smide, anlagdt å hemmanet Munkedahl i Sunnervikens fögderi och hvarvid tillverkades år 1841 566 SkM, Aren 1842—45 i medeltal 507 Sk%., men för 1846 ingen tillverkning uppgifvits hafva ägt rum.
2:o ett Manufakturverk, bestående af en räck- och 2:ne spikhamrar, privilegieradt för 150 Sk'Éé. smide, anlagdt å samma ställe. 3:o
Trenne spik- en knip- och en planerhammare, å hemmanet Thorskog i Vesterlanda socken.
Enligt de af Bergskollegium offentliggjorda årsberättelser utgjorde jernmanufaktur-tillverkningen vid dessa inrättningar år 1841 SkM Bergsvigt 1,231.
» 1846 » » 280.
Malmgångar, förande jern, och möjligen äfven andra metaller, förekomma visserligen inom länet här och der, men så vidt hittills erfarits, ej af den mäktighet, att bearbetandet deraf ansetts kunna löna sig.
Fabriksrörelsen har inom Götheborgs och Bohus län under ifrågavarande femårs-skifte vunnit icke obetydlig förkofran Enligt de till Kommerskollegium ingångne årsberättelser utgjorde antalet af samtlige fabriker inom länet år 1841 131.
» 1846 142. antalet af dervid anställde arbetare år 1841 2,309.
» 1846 2,844. samt liela värdet af dervid åstadkomne tillverkningar år 1841 R:dr 2,529,875.
» 1846 » 3,539,167.
Af berörde fabriksinrättningar voro följande utom städerne anlaggde, de fleste i Götheborgs fögderi, nämligen: 16 Stycken.
Arbetares antal.
Bomulls- och Linne-Fabriker år 1841 . 4 291 217,468 » 1846 . 3 302 260,339 Segelduks-Fabrikei ...» 1841 . » 1846 . 2 2 487 465 199,319 225,386 Oljeslagerier . . . . . . » 1841 .
» 1846 . 4 4 21 23 100,190 122,830 Porterbryggerier . . . . » 1841 . » 1846' . 1 1 50 68 154,291 126,533 Skeppsbyggerier . . . . » 1841 . » 1846 . 2 2 180 220 101,300 112,500 Sockerbruk ....» 1841 . 1 180 773,389 » 1846 . 1 208 1,271,165 T obaks-Fabriker . . . . » 1841 . 2 45 34,679 » 1346 . 2 33 22,253 Öfrige af mindre betydenhet, tillsammans 1841 1846 29 34 307 489 228,255 270,757 Summa 1841 45 1,561 1,808,891 1846 49 1,808 2,411,763 hvaraf visar sig en tillökning sistberörda år med 4 247 602,872 Städernas fabriker komma nedanför närmare att omförmälas.
Utom de egentliga fabrikerna voro år 1846 å landet såsom näringsutvägar begagnade 128 Tullmjölqvarnar, värde tillsammans 235,072 R:dr 39 Tullsågqvarnar, . . d:o . . . 40,605 » 14 Stampverk d:o . . . 11,356 » 32 sk. 37 Tegelbruk, . . . . d:o . . . 90,326 »
Af dessa sistnämnda voro 26 i Norrvikens fögderi belägne och var tegeltillverkningen, i följd af lifligare afsättning, under ifrågavarande 5 år betydligare än tillförene.
Näst jordbruket utgör fiskeri-yrket länets betydligaste näringsgren.
Det sysselsätter omkring sjettedelen af länets befolkning oell är att betrakta såsom dels 17 dels elt sjelfständigt yrke, dels en binäring åt jordbruket.
Utom det såkallade småfisket vid saltsjöstränderne (småtorsk, koljor, hvitling, skäddor m. m.), som jemförelsevis är mindre hufvudsakligt och föga vinstgifvande, sillfisket, hvilket numera icke är af någon betydenhet, laxfisket och insjöfisket, som likaledes här äro obetydliga, kunna Bohuslänska fiskerierna indelas i 3:ne hufvudgrenar nämligen storfiske (torsk, långor, helleflundror och gråsej), makrillfångst samt hummer- och ostron-tägt.
Uti föregående femårs-berättelser är det anmärkt, huruledes fiskeri-näringen i allmänhet illa skötes, i följd hvaraf den ingalunda utvecklat sig till hvad den kunde och borde vara.