Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Borgare-ståndet uteslutit detsamma och anmärkningar deremot äfven inom Pre ste-ståndet förekommit, torde få ur detta moment utgå, anser sig Utskottet böra ånyo underställa Preste- och Bonde-ståndens pröfning och godkännande de af Utskottet i ofvanberörde momenter föreslagna samt af Ridderskapet och Adeln, likasom Borgare-ståndet, gillade beslut och föreskrifter, nemligen: i mom. a, angående upplåningens verkställande inom eller utom riket; i morh. b, angående beskaffenheten af de obligationer, emot hvilka upplåningen bör ske; lydande detta moment, sedan förbehållet om Riksgäldskontorets uppsägnings-rätt, enligt Ridderskapet och Adelns samt Borgare-ståndets beslut, ur detsamma uteslutits, sålunda: »Upplåningen sker emot fonderade, till innehafvaren ställda och å dennes sida icke uppsägbara räntebärande obligationer, utfärdade, på Rikets Ständers vägnar, af Fullmäktige i Riksgälds-kontoret.» i mom. c, angående det språk och den myntsort, hvarå obligationerna böra utfärdas samt deras räntefot och medgifvande af kapital-rabatt; Slals-Ulskollcts Memorial M 97. 19 i morn. d, angående ett årligt anslag till ränte-liqvider och lånens amortering; i mom. e, angående liqvidations- och amortissements-fonden; i mom. f, angående bestämmandet af sättet för amorteringens verkställande; i mom. g, angående underdånig anhållan om dels Kongl. Maj:ts
Nådiga fastställelse å besluten rörande ifrågavarande upplåning, dels högstden sammes bemedling och medverkan vid låns upptagande utom riket, och i mom. h, angående uppdragandet åt vissa deputerade af de närmare bestyren med fondväsendets och slatsskulds-systemets handhafvande.
Stockholm den 24 Juli 1857. 20 Stals-Utskoltets Memorial M 97.
Reservationer: Af Friherre Tersmeden, W. F.: »Enär tvenne Riks-slånd, nemligen Ridder skapet och Adeln samt Preste-ståndet, för fortsättande till Orebro af den från Göteborg utgående stambana, som, med riktning genom Westergötland och Nerike, kommer att förena nämnde stad med hufvudstaden, anvisat en summa af 13,000,000 R:dr, samt Borgare-ståndet, genom bifallandet af Utskottets hemställan, för fullföljande af samma banas anläggning beviljat en anslags-summa af 7,610,000 R:dr, och då således åtminstone denna sednare summa, genom de beslut 3:ne Riks-stånd fattat, är anvisad för fortsättning eller fullföljande af arbetena å näpinde stambana, anser jag Bonde-ståndets beslut, enligt hvilket det af Utskottet tillstyrkta anslags-beloppet blifvit nedsatt till 5,210,000 R:dr, hafva förfallit.
Vid sådant förhållande och för afgörande, i den ordning den i Betänkandet åberopade 69 § Regerings-Formen stadgar, huruvida nu ifrågavarande anslag skall utgöra det af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet bestämda belopp eller den summa, som af Borgare-ståndet blifvit anvisad, anser jag att votering i förstärkt Stats-Utskott bör anställas öfver en så lydande voterings-proposition: M 2.
Den, som, på sätt Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet beslutat, anser, att, för fortsättande till Orebro af den, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers vid sednaste Riksdag fattade beslut, påbörjade stambana, som, utgående från Göteborg, skall, i riktning genom Westergötland och Nerike, fullbordad, förena nämnde stad med hufvudstaden, bör anvisas 13,000,000 R:dr R:mt, med öfverlemnande till Kongl. Maj:t att bestämma de punkter, öfver hvilka banan bör dragas, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; y Vinner Nej, hafva Rikets Ständer, för fullföljande af vestra stambanans anläggning genom Westergötland till och förbi Göta kanal, anvisat 7,610,000 R:dr R:mt.» 1 denna reservation instämde: Friherre Leijonhufvud, R. A., Grefve Hamilton, M., Herr Gripensvärd, J. O., Herr Fåhreeus, O. J., Doktor Gumcelius, G. W., Prosten Stals-Ulskollcls Memorial M 97. 21 Prosten Berlin, C. G., Prosten ljunggren, G. T., Prosten Holmberg, L. P. och Herr Björck.
Af Herr Henschen, L. W., sorn anmärkte: l:o att Regerings-Formens 69 § vid början af denna Riksdag hade föl jande ordalydelse: »Uppstå, antingen hos Riksens Ständers plena gemensamt, eller uti något af Riks-stånden, betänkligheter att antaga hvad Stats-Utskottet tillstyrkt, uti det, som rörer antingen Statens reglerande eller Revillningens derefter lämpade hela belopp eller hvad till Riksgälds-kontorets utgifter och inkomster hörer, eller grunderna för Riksgälds-kontorets styrelse och förvaltning, då böra de skäl anföras, pä hvilka sådana betänkligheter sig stödja, samt meddelas Stats-Utskottet, som derefter tage ärendet under ytterligare öfvervägande.
Anser StatsUtskottet sig icke kunna afvika ifrån dess redan afgifva yttrande eller instämma uti Riksens Ständers eller ett särskildt Stånds tankar, utnämne då Utskottet Deputerade, som uti det eller de Ständ, der betänkligheter uppkommit, företräda och nu mare upplysa förhållandet.
Förblifver något Stånd ändock vid den mening, det förut fattat, afgöres saken efter tre Stånds beslut.
Stadna två Stånd emot tvä, då skall Stats-Utskottet förökas med så många ledamöter af Riks-stånden, i vanlig ordning valde, att de blifva Tretio af hvarje Stånd.
Detta särskilda
Ut* ; kotts Ledamöter» &c. 2:o alt motsvarande del af samma § nu deremot lyder sålunda: »Då Stats* Utskottets förslag rörande antingen Statens reglerande eller Bevillningens derefter lämpade hela belopp, eller hvad till Riksgälds-kontorets utgifter och inkomster hörer, eller grunderna för Riksgälds-kontorets styrelse och förvaltning, till pröfning hos Riks-Stånden förehafves, gälle hvad angående behandlingen af Utskotts afgifna förslag uti Riksdags-Ordningen stadgas; och skall saken afgöras efter tre Stånds beslut.
Stånd uti sammanstämmande beslut; då skall Stats-Utskottet förökas med så många Ledamöter af Riksstånden, i vanlig ordning valde, att de blifva Tretio af hvarje stånd.
Detta särskilda Utskotts Ledamöter» &c.
3:o att detta särskilda eller förstärkta Utskotts ledamöter »skola rösta» till ovllkorligt antagande eller förkastande »endast af hvad Stats-Utskottet tillstyrkt» och det blott t de frågor, »hvarom Riks-stånden varit af skiljaktiga tankar», och 4:o att dessa grundlagsbud, jemlikt 83 § Regerings-Formen, skola, icke efter någon supponerad mening, utan blott efter ordalydelsen i hvarje särskildt fall tillämpas; — men Bih. till R.
Fröt. 1856 & 1857. 4 Sami. 1 Åfd. 2 Band. 16 Haft. 4 22 Stals-Utskottets Memorial M 97.
I 5:o att delta ej alltid skett i förestående Betänkande; samt 6:0 att dessutom de liufvudsakliga moliver, som i Utskottet anförts vid öfverläggningen om volerings-propositionerna rörande vestra stambanan, bort i Betänkandet utsättas.» STOCKHOLM, TRYCKT HOS IOH. BECKMAN, 185 7. Siats-Utskottets Utlåtande N:o 98.
1 Vo SH.
Ank. till Exp.-Utsk. den 27 Juli 1857, .kl. 5 e. m. V ' .
' Utlåtande, i anledning af väckt motion, angående utförandet på enskild bekostnad aj vissa delar utaf stam-jernbanorna.
Såsom Prosten Schram erinrat i en inom Preste-ståndet, under öfverläggningarne om de i Stats-Utskottets Utlåtande N:o 62 behandlade ämnen, väckt motion, för hvars hufvudsakliga innehåll och syftemål detta Utskott, efter erhållen remiss å densamma, nu får redogöra, förklarade Rikets sednast församlade Ständer, uti deras underdåniga skrifvelse N:o 184, med hänsigt till ifrågakomtnande jernvägs-anläggningar inom Sverige, att, oaktadt den antagna och fastställda grundsatsen, att alla stambanor dädanefter skulle anläggas och utföras genom Statens omedelbara försorg, och fastän de med dessa anläggningar förenade kostnader följaktligen borde i allmänhet bestridas af Staten, skulle dock vissa delar af sådana jernbanor få utföras på enskild bekostnad emot rättighet för Staten att de sålunda anlagda bandelarne, efter deras fullbordande, inlösa i den ordning och på det sätt, som för hvarje särskildt fall, före anläggningens företagande, blifvit stadgadt.
Då det i åberopade underdåniga skrifvelse sålunda uttalade medgifvande för enskilde att deltaga i vissa stam-bandelars bekostande, enligt motionärens yttrade åsigt, innefattade en billig och såsom ledande till minskning i Statens anläggnings-kostnader nyttig afvikelse från den antagna allmänna regeln, att stambanorna böra af Staten samt på dess bekostnad anläggas; och då en dylik af Rikets Ständer afsedd och beslutad fördelning mellan Staten och enskilde af kostnaderna för nämnde banor, ej mindre vid sjelfva anläggningen och utförandet än äfven vid den framtida vården, uppsigten och underhållet, skulle minska Svenska Stats-verkets skuldsättning och utgifter för ifrågavarande vidtomfattande företag, har motionären, för att gifva en praktisk sanning, betydelse och användbarhet åt detta medgifvande, förnyat den i slutet af hans reservation emot nuvarande Stats-Utskottets Utlåtande N:o 62 gjorda framställning, angående beredandet af tillfällen för enskilda personer att, derest Bih. lill R.
Prat. 1856 & '1857. 4 Sami. 1 Afd. % Band. il Haft. 2 Stals-Utskoltels Utlåtande N:o 98. vissa stam-bandelar af dem ansågos vara af öfvervägande nytta, få lill utförandet deraf på egen bekostnad bidraga.
Härigenom skulle, efter motionärens förmenande, komma att visa sig, huruvida de särskilda orterne vore villige att genom eget deltagande samt med enskilda uppoffringar, i förhoppning om framtida vinst, åstadkomma jernbaneanläggningar, om hvilkas utförande stridiga åsigter förefunnes; och skulle sålunda Regeringen och Ständerne kunna erhålla den säkraste upplysning, hvarest det vore mest lämpligt alt anlägga de stambanor, dertill bibanorne sedermera kunde komma att an sluta sig.
Såsom ett försök i sagde hänseende, hvilket förmodligen icke skulle dröja att visa sin verkan vid de stambane-anläggningar, som af Rikets nu församlade Ständer beslutas, ansåge motionären enskilda personer och bolag böra erbjudas att inom bestämd tid hos Kongl. Majit anmäla sig och pä fastställda vilkor erhålla oktroj för vissa bandelars utförande, helst emot låneunderstöd af de för anläggandet af dylika banor under innevarande Riksdag anvisade medel.
Derjemte har motionären, till un danrödjande af den yttrade farhågan för framtida kollisioner mellan Statens och de enskildes intressen med hänsigt till de särskilda andelarne af samina banor, dels åberopat förhållandet inom andra länder, dels föreslagit, att redan under denna Riksdag sådana vilkor och förbindelser måtte upprättas, som betryggade en jemn fortgång af allt hvad som fordrades för ej mindre anläggnings-arbetenas ändamålsenliga utförande, än trafikens besörjande och inkomsternas vederbörliga fördelning.
För öfrigt har motionären erinrat, hurusom det ingalunda kunde vara att förvänta, det enskilde eller bolag någonsin skulle vilja emot räntebärande låneunderstöd eller emot erhållen viss räntegaranti åtaga sig kostnaderna för utförande af arbetena å stam-bandelar, hvilka efter sitt fullbordande borde emot en obestämd inlösnings-summa aflemnas till Staten, med mindre sådana personer och bolag tillförsäkrades antingen en skälig ersättning utöfver den bevisliga anläggnings-kostnaden eller bibehållandet af eganderätten till dessa bandelar under vissa år efter det anläggningarne deraf fulländats.
I öfverensstämmelse med 1111 anförda åsigter och till befrämjande af det med Rikets Ständers ofvan omförmälda förklarande åsyftade ändamål, har af motionären framställts det förslag, att Rikets Ständer, i sammanhang med de beslut, som under denna Riksdag fattas, angående åtskilliga stam-jernbanors byggande, måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet hemställa: att Kongl. Majit läcktes, på sätt lämpligast pröfvades, bereda inhemska bolag samt Svenske män tillfällen att, jemlikt 2:a momentet i Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 18 November 1854, hädanefter på enskild bekostnad få utföra sådana delar utaf Statens stam-jernbanor, för hvilkas anläggande vissa orter och personer kunde hafva ett öfvervägande intresse; samt alt Kongl. Majit täcktes vid kommande Riksdagar meddela nådiga propositioner om dylika bandelars utförande och om de särskilda vilkoren för lån dertill utaf allmänna medel m. m.; hvarjemte motionären tillika föreslagit, att Kongl. Majit måtte vara oförhindrad, att, derest frågor om öfverlåtelse åt inhemska bolag eller Svenske män att på enskild bekostnad, fastän med allmänna låneunderstöd, utföra vissa delar utaf de på Rikets nu församlade
Ständers beslut beroende stambanorna skulle uppstå under tiden före nästa Rikstjag, då i nåder bevilja sådana understöd till det belopp, som i förhållande lill dessa bandelars nu beräknade kostnad, varder af Rikets Ständer bestämdt till utgående af de för hvarje stambanas anläggning anvisade statsmedel.
Vid öfvervägande af de framställningar förevarande motion, deruti Kontraktsprosten Doktor Sandberg instämt, sålunda innefattar, har Utskottet, oaktadt motionären visserligen af Rikets Ständers under sistförllutna riksdag meddelade förklarande i afseende å rättigheten att på enskild bekostnad utföra vissa delar af stam-jernbanorna hemtat både anledning till och stöd för dessa framställningar, funnit sig icke under Stats-UIsko Itets Utlåtande N:o 98. 3 nuvarande förhållanden kunna med sitt förord desamma understödja.
Medgifvande! af rättigheten för enskilda personer eller bolag alt ombesörja utförandet af en och annan del utaf någon eller några bland nyssnämnda jernbanor förutsätter naturligtvis, att dessförinnan banornas sträckning, äfvensom de orter, hvilka genom dem skola sammanbindas, blifvit slutligen bestämda, så att de genom enskild försorg företagna anläggningarne af vissa bandelar inpassas och erhålla samband med de öfriga genom Staten utförda arbetena å samma banor.
Utskottet hemställde derföre i ofvanomförmälda Utlåtande, att ett visst system för utförandet af de jernvägar, som ansågos böra utgöra stambanor, måtte af Rikets Ständer antagas och fastställas, hvarmed, bland annat, just afsågs att åstadkomma ett sådant sammanhang ej allenast mellan sjelfva stambanorna, utan äfven mellan de särskilda delarne af hvarje sådan bana, samt bereda tillfälle för både staten och den enskilda företagsamheten att gå i författning om jernvägs-anläggningarnes ofördröjliga utförande å de orter, der industrien och rörelsen, samt lokala förhållanden företrädesvis påkallade ifrågavarande kommunikations-medel.
Men denna framställning har icke tillvunnit sig Riks-ståndens bifall; hvadan beslut icke meddelats om anläggningen och sträckningen af några andra stambanor eller stam-bandelar än dem, för hvilka anslag blifvit af Rikets Ständer beviljade.
Följaktligen lärer under mellanliden intill nästa riksdag någon tillämpning af Rikets sednast församlade Ständers meddelade förklarande i afseende på vissa stam-bandelars utförande på enskild bekostnad icke kunna ifrågakomma, helst de vid detta förklarande afsedda enskilda tillskott eller bidrag, ingalunda kunna vara att förvänta för samma jernvägs-arbeten, hvartill allmänna medel redan äro anvisade.
Vid sådant förhållande synas ej heller några närmare bestämmelser rörande de bandelar, hvilka framdeles kunna komma att upplåtas till utförande genom enskild försorg eller angående vilkoren för de statsbidrag, som dertill kunna erhållas, behöfva under denna riksdag af Rikets Ständer meddelas; hvarföre Utskottet, oaktadt den minskning i det allmännas uppoffringar för meranämnde jernvägs-anläggningars verkställande, som genom enskildas deltagande deruti, på sätt motionären föreslagit, möjligen skulle kunna beredås, (inner sig för närvarande föranlåtet hemställa, att någon särskild åtgärd i anledning af den härom väckta motion icke måtte utaf Rikets Ständer vidtagas.
Slockholm den 24 Juli 1857. af Herr A. IV. Björck.
Reservation 4 Stats-Utskoltets Utlåtande N:o 99. i\:«> 9».
Ank. lill Exp.-Ulsli. d. 27 Juli 1857, kl. 5 e. m.
Ullålande, / anledning åf Riks dag a -fullm äk tigen Per Ostmans motion rörande de Jör Statens jernvugs-byggnader erforderliga medel.
Aid ) Enligt Utdrag af Bonde-ståndets Protokoll för den 16 nästlidiie Juni, liar en af Per Östman från Wester-Norrlands län väckt motion i fråga om sättet för anskaffningen af de medel, som erfordras för utförande af Statens jernvägs-byggnader, blifvit utaf bemälda Riks-stånd remitterad till Stats-Utskottels behandling, så vidt samma motion innefattade förslag i sådant hänseende, hvarom Ståndet icke redan, med anledning af detta Utskotts Utlåtande N:o 62, fattat beslut.
Utom den förut under innevarande Riksdag i motionsväg gjorda, men af Rikets Ständer, genom bifallandet af 22 punkten i nämnde Utlåtande, afslagna framställning om bränvins-afgiftens användande till jernvägs-anläggningarne, innehåller nu ifrågavarande motion det förslag, att Rikets Ständer, i stället för begagnandet af den uti samma Utlåtande anvisade utväg alt genom lån anskaffa de för stambanorna erfor derliga medel, måtte besluta: l:o, att de städer, till hvilka dessa, banor komma att framgå och hvarest således bangårdar, magasiner och verkstäder måste anläggas, skola utan ersättning lemna dertill behöfliga platser; och 2:o, att innevånarne i de provinser, hvarigenom stambanorna komma alt ledas, skola för doras underhållande jemte driftkostnader m. m., erlägga lill Statsverket en årlig efter sådan grund utgående afgift, att den som är bosatt inom en mils afstånd från stambanan, erlägger 6 procent, dem som bor inom 2 mils afstånd derifrån 4 procent och den som bor inom 3 mils afstånd 2 procent utaf de skattebidrag,- som af honom för öfrigt till Staten utgöras.
Jemte denna motion har Stats-Utskottet likaledes från Bonde-ståndet emottagit ett i anledning deraf afgifvet och till Utskottet särskildt remitteradt anförande af Riksdags-fullmäktigen Efraim Larsson från Elfsborgs län, hvilket anförande, deruti Slals-Utskotlets Ullålande N:o 99.
5 Riksdags-fullmäktigen Per Benjaminsson och Johannes Andersson från samma län samt Eric Christensson från Bohus län instämt, iunefaltar en protest mot det af ofvanbemälde motionär framställda förslag att ålägga vissa delar af riket en särskild ny grundskatt, hvilket förslag skulle vara oförenligt med grundlagens stadganden, angående de statsinkomsterna öfverstigande statsbehofvens fyllande genom allmän bevillning, ålägga vissa delar af riket en ny särskild grundskatt, hvarjemte emot samma förslag erinrats, att den föreslagna nya grundskatten på många ställen skulle komma att drabba dem, som hade allsingen eller blott en jemförelsevis mycket obetydlig fördel al de jernvägar, för hvilkas skull denna beskattning måste utgöras.
Då Kongl. Maj:t och Rikets Ständer under sednaste riksdag lunno sig böra antaga och fastställa den grundsats, att stambanorna inom Sverige skola anläggas på allmän bekostnad och genom Statens omedelbara försorg, afsågos naturligtvis icke egentligen de enskilda fördelar, sorn genom j e rn vägs-anlägga i rigarne komme att beredas för en eller annan landsorts innevånare, utan dessa anläggningars nödvändighet för den allmänna industriens och rörelsens utveckling samt deras gagnande inflytande på den ekonomiska ställningen inom hela landet.
Derföre blefvo ej heller några särskilda bidrag af de orter, hvarigenom stambanorna skulle ledas, föreskrifna såsom vilkor lör sådana banors anläggande.
Utskottet, som delar den åsigt uti ifrågavarande hänseende, hvilken vid nämnde riksdag gjprde' sig gällande, kan följaktligen icke biträda det nu väckta förslaget alt påföra de närmast stambanorna belägna landsorterna en ökad beskattning för att bereda tillgång till bestridande af de kostnader, som erfordras för underhållandet af rörelsen på samma banor.
En sådan särskild beskattning skulle för öfrigt, på sätt redan inom Ronde-ståndet är anmärkt, blifva både obillig och orättvis, enär de större eller mindre enskilda fördelarne af en jernbane-anläggning ingalunda vid alla tillfällen bero af hvarje orts närhet intill banan.
Och såvida tillgångar till förestående jernvägs-anläggningar samt dessas underhållande skola beredas genom årliga bidrag af innevånarne i de landsorter, som jernvägarne komma att genomgå, synas dervarande skaltskyldige erhålla skäliga anspråk att innan sådana anläggningar derstädes. företagas och utföras varda hörda i fråga om dessa företags verkställighet och deri dermed förenade särskilda skatte-tillökning för sagde orter.
I betraktande af nu antydda, jemte flera andra betänkligheter, som, enligt Utskottets åsigt, förekomma emot den al motionären föreslagna, efter afståndet från de anlagda jernvägarne lämpade, årliga afgift, får Utskottet, suni ej heller finnér billigt och lämpligt att, på sätt af honom jemväl föreslagits, genom ett allmänt stadgande föreskrifva, alt hvarje stad, till hvilken en statsbana varder anlagd, skall ovilkorligen vara förbunden ali kostnadsfritt upplåta jord för bangården samt de inom eller invid staden erforderliga verksladsoeh inagasinsrbyggnader, hemställa, alt merbemälde motionärs härom framställda förslag icke må al Rikets Ständer bifallas.
Slockholm den 24 Juli 1857. 6 Slats-Utskoltets Utlåtande N:o 100. % o lOO.
Ank. till Exp. Utsk. den 27 Juli 1857, kl. 5 e. m.
Utlåtande, angående väckt fråga om beviljandet af anslag eller lån lill en central-verkstad
Jäv tillverkningen af den vid Statens jernbanur nödvändiga materiel.
(Rgs Afd.j
Med åberopad anledning af de under denna Riksdag utaf Rikets
Ständer beviljade anslag till jernvägs-anläggningar för Statens räkning, bär, uti en på Riksdagsordningens 56 § grundad motion; Grefve von Rosen, Adolf Eugene, föreslagit, att Rikets Ständer måtte anvisa en summa af 600,000 R:dr
Riksmynt för alt kunna antingen användas lill anläggande af en central-verkstad, der den för statsbanorna nödiga materiel skulle tillverkas, eller, emot vederbörlig säkerhet, utlemnas såsom lån till den, hvilken ville åtaga sig alt på billiga vilkor tillverka sagde materiel ocb kunde styrka, det han egde den erfarenhet, som för ett sådant åtagandes behöriga fullgörande erfordrades; varande, till stöd för detta förslag, af motionären anfördt: att, med afseende å de till Statens jernvägs-byggnader anslagna medel, ingen anläggning syntes vara angelägnare än en central-verkstad, vid hvilken så väl lokomotiver, som annan jernbanorna tillhörande materiel, till vinst för landet och besparing af det allmännas kostnader kunde tillverkas, i stället för att från utrikes ort införskrifvas; att vid en sådan verkstad ifrågavarande materiel borde kunna förfärdigas med behörigt afseende å detta lands maleriela och klimatiska förhållanden ; och alt genom densamma kunde beredas ett förmånligt tillfälle till bildande af de lokomotiv-förare och arbetare, som behöfde användas vid Statens jernvägar.
Derj emie har motionären uppgifvit
Örebro såsom det ställe, hvilket skulle vara mest lämpligt för anläggandet af den föreslagna centralverkstaden.
Till följd af erhållen remiss å denna motion jemte deraf föranledda, hos Ridderskapet och Adeln ufgifna yttranden, anser sig Utskottet böra erinra, att Rikets nu församlade Ständer, i sammanhang med de för fortsättning af arbetena å vestra och södra stambanorna beviljade anslag, redan anvisat hvad som enligt kostnads-lörslagen erfordras för fullbordande af reparations-verksläder i Götheborg och Malmö, samt all Stats- Uts k o Itets Utlåtande N: o 400.
7 Utskottet jemväl tillstyrkt anslag för dylika verkstäders inrättande här i hufvudstaden, hvilken anslagsfråga ännu icke är af Rikets Ständer slutligen pröfvad.
Att dessa verkstäder, hvilkas egentliga ändamål angifves genom deras benämning, icke utan de största olägenheter kunna undvaras, synes obestridligt.
Men deremot kan Utskottet icke dela ofvanbemälde motionärs åsigt om den förmenta stora angelägenheten deraf, att en central-vei kstad för rörelse-materielens tillverkning äfven varder på Statens bekostnad inrattad.
Tvertom föreställer
Utskottet sig, att en fullt ändamålsenlig och med derå skedda beställningar öfverensstämmande materiel skall för Statens likasom för enskildas jernbanor utan svårighet kunna erhållas, fastän den hufvudsakligaste delen deraf måste förfärdigas å verkstäder, som icke tillhöra eller blifvit anlagda af jernbanornas egare.
Utskottet finnér således lillfylleslgörande skäl saknas för Staten att genom företagandet af den föreslagna, högst kostsamma verkstads-anläggningen öka det allmännas uppoffringar för åstadkommande af jernvägar inom delta land, hvaremot flerfaldiga betänkligheter i afseende å lämpligheten och ändamålsenligheten af en sådan anläggnings verkställande och bedrifvande för Statens räkning förekomma.