Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti underdånigt memorial af den 23 nästlidne Maj har Riksmarskalksembetet gifvit tillkänna, hurusom Hofmarskalken hos H. M.
Enke-Drottningen anmält, att de uti en flygel af Herr Statsministerns för utrikes ärendena boställsegendom å Blasieholmen befintliga lägenheter, hvilka för närvarande begagnades såsom fatbur för H.
M. Enke-Droltningens samt Deras Kongl.
Högheter Hertigarnes af Östergötland och Bih. till R.
Prot. 1865—1866. 1 Sami. 1 Afd.
II 10 Bil. 6 till Kongl. Maj:ts Nåd.
Dalarne Hofhållningar, numera voro i ett serdeles förfallet skick; —att inredningen och underhållet af dessa lägenheter, hvilka sedan 40 år varit, med Herrar Statsministrars begifvande, upplåtna till fatbur för de Kongl, Personers Hofhållning, som icke kunnat erhålla del i den för H. M.
Konungens behof afsedda fatburn, ombesörjts af Ofverintendents-embetet och bekostats af anslaget till underhåll af Kronans hus i hufvudstaden; — att, enär fråga numera skulle blifvit väckt om uppgörande af plan och kostnadsförslag till bebyggande af ofvanomförmälda boställes tomt, för att der bereda lokal för ett eller flera af de embetsverk, som nu saknade sådan, den tid icke syntes aflägsen, då fatburn, som på senare tider icke erhållit behöflig reparation, icke vidare kunde eller finge bibehållas å nämnde tomt, samt att det i anledning häraf ansåges nödigt vidtaga erforderliga åtgärder till åstadkommande af någon annan för ändamålet lämplig anordning; och hade Hofmarskalken i sådant afseende meddelat, att de Hofhållningar, hvilka nu tillsammans hade deras fatbur i oftanämnda boställe, vid en anordning, der de fortfarande likasom hittills kunde hafva allt gemensamt, behöfde tvättstuga, torksal, mangelrum af större utrymme än de nu befintliga samt bostad, bestående af två till tre rum och kök för en förestånderska, äfvensom tillräckligt utrymme för åtta tvätterskor.
Vid föredragning häraf den £ sistlidna Juni behagade, med afseende jemväl å hvad Riksmarskalks-embetet vidare anfört om, att Eders Kongl. Maj:ts egen nuvarande fatbur på Riddarholmen ganska väsendtligen komme att inskränkas genom den blifvande sammanbindnings-jernbanan genom hufvudstaden, så att sannolikt inom en ej aflägsen tid en ny lokal äfven för denna fatbur erfordrades, Eders Kongl. Maj:t, jemlikt Riksmarskalks-embetets underdåniga hemställan, förständiga Ofverintendents-embetet att inkomma bland annat med uppgift å någon vid Mälarens strand, ej alltför aflägse belägen passande plats, tillräckligt stor, för att dit kunna förlägga fatbur för alla de Kongl. Hofvens serskilda hofhållningar, Eders Kongl.
Maj:ts egen deri inbegripen, jemte nödiga ritningar och kostnadsförslag, uppgjorda efter det vederbörande Hofchefer fått tillfälle att yttra sig, rörande uppförandet och anordningen till en början af en gemensam fatbur för Hennes Maj:ts Enke-Drottningens och Deras Kongl.
Plögheter Hertigarnes Hofhållningar, samt med lemnadt utrymme å tomten för Eders Kongl. Maj:ts fatbur, i händelse den skulle komma att till samma lokal öfverflyttas.
Till underdånig åtlydnad häraf har Öfverintendents-embetet jemte underdånigt
Memorial af den 10 innevarande månad öfverlemnat ett af Förste Arkitekten L.
Haverman utarbetadt, af ritningar och kostnadsberäkningar åtföljdt förslag, afseende a) inköp af en Brädhandlaren A. G.
Enblom tillhörig, vid stranden af Mälaren, på Kungsholmen i Qvarteret Päronträdet under N:o £, belägen tomt, enligt designation innehållande i areal 35,018 qv.-fot eller — efter afdrag af 3,400 qv.-fot till en £0 fots bred körväg på tomtens norra sida, om hvilken vägs bibehållande till fördel för tillgränsande grannar säljaren gjort förbehåll, — 31,618 qv.-fot, utgörande omkring 6,700 qv.-fot mera än sammanlagda areal-innehållet af nuvarande Kongl. Fatburarnes tomter å Blasie- och Riddarliolmarne; varande skriftligt anbud af Enblom inlemnadt, deruti han erbjudit sig att till den lista April nästkommande år hålla sagde egendom Bil. 6 till Kongl. May.ts Nåd.
Proposition N:o 1 om Statsverket 1865. 1 1 Kronan tillhanda för en köpeskilling lika med den, hvartill egendomen nyligen blifvit till honom sjelf försåld, eiler Rirnt R:dr 45,000: — b) inredning af ett å denna tomt redan befintligt stenhus till tvättstuga, tork-, mangel- och stryksalar, machin- och ångpannerum, med dervid fästadt afseende å tillgodogörande för inrättningen af nyare tiders ändamålsenligare tvättnings-apparater till åstadkommande af minskning i klädernas slitning, tvätterskornas antal och bränsleåtgången, för 27,4 7 5: 50. uppförande å tomten af ett nytt stenhus, 2 våningar högt samt innefattande boningsrum för tvättförestånderska, tvätterskor och portvakt 18,403: 29.
Anbringande af vedskjul,strandskoning,klappbrygga,plankm.m. 9,421: 21. 55,300: utgörande sammanlagda kostnaden alltså R:mt R:dr 100,300:
— Efter fullbordande af den beslutade och redan påbörjade utfyllningen af Nybroviken kommer den egendom, hvaruti H. M. Enke-Drottningens och D.D. K.K. H.H.
Hertigarnes af Östergötland och Dalarne fatbur för närvarande befinner sig, icke vidare att såsom nu hafva sitt läge vid vatten, utan vid en af hufvudstadens ansenligare öpDna platser.
Att under sådant förhållande i berörda egendom bibehålla en inrättning af omförmälda beskaffenhet kan icke anses ändamålsenligt, vare sig, att afseende fästes å inrättningens behof, eller å de anspråk på egendomens utseende och användningssätt, som af en sådan belägenhet framkallas.
Men härtill kommer dessutom, att, i följd af den väsendtliga inskränkning i utrymmet för Eders Kongl.
Maj:ts egen fatbur å Riddarholmen, som genom sammanbindningsjernbanans framdragande öfver den dertill nu begagnade tomt uppkommer, det antagligen blir olämpligt att bibehålla denna fatbur å sin nuvarande lokal.
Och då nu tillfälle yppat sig att, för ett såsom det synes billigt pris, kunna förvärfva en för samtliga de Kongl. Fatburarne fullt rymlig och för ändamålet serdeles välbelägen egendom, samt detta tillfälle, om det nu lemnäs obegagnadt, icke lätteligen torde med de nu erbjudna vilkoren återkomma, anser jag mig böra underdånigst tillstyrka, att Eders Kongl. Majit täcktes hos Rikets Ständer föreslå att till inköpande af samma egendom samt utförande derå af föreslagna byggnads- och inredningsarbeten för de Kongl, fatburarnes räkning anvisa en summa för en gång af 100,000 R:dr R:mt att utgå under år 1866. 4:o) Sedan Eders Kongl. Majit den 29 April nästlidna år täckts i nåder förordna, att den närmast Beridarebansgatan belägna delen af det till vagnshus för Hofstallet upplåtna, Kronan tillhöriga hus vid Hötorget skulle nedrifvas och en ny uthusbyggnad derstädes uppföras för Justitie-Statsminister-boställets med flera lägenheters behof, har uti underdånigt memorial den 8 påföljande November Riksmarskalks-embetet, jemte förmälan, att till fullgörande af berörda nådiga föreskrift de i omförmälde del af vagnshuset förvarade, af Hofstallet disponerade vagnar dåmera blifvit derifrån förflyttade, tillika underdånigst anfört, att det utrymme, som för Eders Kongl.
Majits egna 12 Bil. 6 till Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N:o 1 om Statsverket 1865. och Statens åkdon erfordrades och förut äfven funnits, blifvit högst väsendtligt inskränkt, dels genom ofvannämnda föreskrift om användande för Statens allmänna behof, af en icke obetydlig del af förberörda vagnshus vid Hötorget och dels derigenom, att de vagnshus, Hofstallet förut disponerat vid Röda Bodarne och å Blasieholmen, på senare tider måst upplåtas för inrymmande af H. M. Enke-Drottningens samt D.D. K.K. H.H. Hertigarnes af Östergötland och Dalarne vagnar; att, enligt hvad Chefen för Eders Kongl. Maj:ts Hofstall anmält, alla vagnshus, som innehades af Hofstallet såväl i hufvudstaden som på de närmast belägna lustslotten, voro så uppfyllda af vinter- och sommaråkdon, att någon annan plats för de vagnar, som på sätt ofvan förmälts, bortförts från vagnshuset vid Hötorget, icke varit att tillgå, än uti sjelfva stallen vid Ulriksdals och Haga slott; att det dock hvarken vore lämpligt eller förenligt med god ordning och behörig vård om en materiel af så betydligt värde, deribland befunnos '18 stycken Kronan tillhöriga, till en del ganska dyrbara, s. k. Sjuglasvagnar, att de förvarades uti stall, än mindre, att dessa vagnar, vid Eders Kongl. Maj:ts och den Kongl, familjens utflyttning till lustslotten, då stallen derstädes naturligtvis behöfdes för sitt egentliga ändamål, fördes tillbaka hit till staden och insattes uti sjelfva Hofstallet, tillsammans med der qvarvarande hästar; att i ersättning för de vagnshus, som frångått Hofstallet, således oundgängligen erfordrades anskaffande af annat utrymme för 50 vagnar; att förhyrande af behöfliga vagnsbodar i hufvudstadens aflägsnare delar skulle dels medföra en ganska dryg hyra och dels föranleda anställande af en Vagnsmästare med husrum, föda och lön vid hvarje vagnsbod; att den på en gång ändamålsenligaste och minst kostsamma utvägen syntes vara att vid något af de närmaste lustslotten, der stallpersonal förut vore boende, uppbygga ett nytt hus för inrymmande af ofvannämnda antal vagnar; att en dertill ganska lämplig plats funnes vid Haga slott, emellan stallen och orangeriet derstädes, samt att, enligt ett på Förste Hofstallmästarens föranstaltande uppgjordt förslag, en för ändamålet lämplig byggnad, 112 fot lång, 42 fot bred och 12 fot hög, skulle kunna uppföras af tegel med spåntak för den billiga summan af 10,645 R:dr;
och hemställde på grund häraf Riksmarskalks-embetet, att omförmälda summa måtte ställas till Chefens för Eders Kongl.
Maj:ts Hofstall disposition, för uppförande genom hans försorg af ett så beskaffadt vagnshus vid Haga slott.
Då detta ärende den 18 November nästlidna år i underdånighet anmäldes, behagade Eders Kongl. Maj:t, som, i betraktande af hvad Riksmarskalks-embetet upplyst och anfört, fann beredande af ökadt utrymme för de Eders Kongl. Maj:t och Kronan tillhöriga vagnar m. m. vara af behofvet högeligen påkalladt, förklara, att, som några medel för detta ändamål då icke funnos disponibla, Eders Kongl.
Majit ville närmare tiden för nästkommande Riksdag taga frågan i förnyadt nådigt öfvervägande.
I anledning häraf får jag nu ånyo anmäla detta ärende, dervid, enär det ådagalagda oafvisliga behofvet af ökadt utrymme för de vagnar, som tillhöra Eders Kongl. Majit eller Kronan, synes genom ofvan angifna utväg kunna på ett ändamålsenligt sätt för en jemförelsevis ringa kostnad afhjelpa», jag underdånigst tillstyrker, att Eders Bil. 6 till Kongl.
Proposition N:o 1 om Statsverket 1865. 13 Kongl. Majit täcktes hos Rikets Ständer begära ett anslag för en gång af 10,645
R:dr till uppförande af ett vagnshus vid Haga lustslott.
I händelse de underdåniga förslag, jag här ofvan framställt, vinna Eders Kongl. Maj:ts nådiga bifall, skulle de årliga anslagen å Första Hufvudtiteln, hvilka, inberäknad den endast för innevarande Statsregleringsperiod, under anslaget för underhåll och vård af möbler och andra Staten tillhöriga inventarier i de Kongl, slotten, beviljade summan 44,400 R:dr, nu utgöra tillsammans R:mt R:dr 1,230,000: — komma att med den föreslagna förhöjningen i Eders Kongl. Maj:ts hofhållningssumma 170,000: — ökas till 1,400,000: — hvarförutom de extra anslagen skulle blifva:
Till inköp af tomt samt utförande derå af byggnader m. m. för de Kongl, fat burarne R:mt R:dr 100,000:
— Till uppbyggande af ett vagnshus vid Haga lustslott 10,645: — Summa 1 10,645: — Hvad Herr
Departements-chefen sålunda, rörande anslagen un der första hufvudtiteln, hemställt, deruti Statsrådets öfriga ledamöter instämde, behagade Hans Majit Konungen i nåder gilla; hvarjemte Hans Majit tillkännagaf, att, i anseende till den förökning i lefnadskostnad, som för Hans Kongl. Höghet Hertigen af Dalarne uppstått genom Hans Kongl. Höghets förmälning, Hans Majit funne det åt Hans Kongl.
Höghet nu anvisade anslag icke vara tillräckligt; och täcktes i följd häraf Hans Majit enligt Statsrådets underdåniga tillstyrkande förklara
Sig vilja, dels med förnyande af sin i sådant afseende redan vid Riksdagen 1859—1860 gjorda framställning, deröfver af anmäld orsak något beslut då icke blifvit fattadt, hos Rikets Ständer äska, att den på Sverige belöpande andel af nämnda anslag måtte från och med början af nästa statsregleringsperiod förhöjas med 17,000
R:dr och sålunda bestämmas till 53,000 R:dr, då de årliga anslagen å första hufvudtiteln under berörde statsregleringsperiod komme att utgöra 1,417,000 R:dr, dels ock föreslå, att, då H. K.
H:s förmälning inträffat redan under sistlidna år, men nästa statsregleringsperiod antagligen icke komme att börja förr än med år 1867, omförmälda förhöjning i anslaget till H. K. H.
Hertigen af Dalarne finge beräknas och utgå jemväl för åren 1864, 1865 och 1866 med en sammanlagd summa af 51,000 R:dr, hvarigenom de extra anslagen å denna hufvudtitel skulle komma att ökas till 161,645 R:dr.
1 4 Bil. 6 till Kongl. Maj:ts Nåd.
Vid härefter företagen beräkning af utgifterna under Sjunde Hufvud titeln, innefattande anslagen för Finans-departementet, anförde Herr Departements-chefen angående '1 :o Kammar-kollegium.
Sedan, i anledning af Rikets senast församlade Ständers derom gjorda anhållan, Eders Kongl. Maj:t, genom nådigt Bref den 4 December 1863, anbefallt Kammarkollegium att inkomma med utredning, huruvida, genom den lönereglering, som egde rum vid 1856—1858 årens Riksdag, då Notarierna hos Kollegium tillädes kontant lön af 2,200 R:dr R:mt, hvaremot Kollegii expeditionslösen, deraf de förut haft del, till Statsverket indrogs, bemälda Notarier kommit i åtnjutande af sådan förbättring i aflöningen, som kunde antagas hafva varit för dem, i förhållande till deras vederlikar inom andra embetsverk, afsedd, har Kammar-kollegium, uti underdånig skrifvelse den 2 sistlidne Juni, anmält, att, enligt infordrad och af Redogöraren för Kollegii expeditionslösen afgifven upplysning om medelbeloppet af den lösen, som, efter beräkning af de tio åren 1855—1864, bort Notarierna tillfalla, om de förblifvit i fortsätt åtnjutande af förr innehafd sportelandel, medelbeloppet af Notariernas sportelandelar under nämnda år skulle utgjort 748: 16, hvarförutom tvenne af Kollegii dåvarande äldste Notarier, såsom ersättning för minskad sportelinkomst af skattebrefslösen, under åren 1855—1857 uppburit hvardera i medeltal årligen 54: 56; i följd hvaraf och då Notarierna i Kollegium före ofvanberörde lönereglering åtnjöto i lön 840 R:dr och i ljuspenningar 20 R:dr, tillsammans 860 R:dr Banko eller Riksmynt 1,290: — deras aflöning, — om härtill lades medium af de sportelandelar, som skulle dem tillkommit, i händelse deras förra löneförmåner fortfarande utgått 748: 16. samt för 2:ne Notarier den särskilda ersättningen 54 R:dr 56 öre Runt, — i medeltal för sistförflutna 10 år alltså skulle hafva uppgått till R:mt R:dr 2,038: 16. och för de två äldre Notarierna till R:mt R:dr 2,092: 72. samt således endast med 161: 84.
ä 107 : 28 Riksmynt understigit den lön, som genom senaste reglering blifvit Notarierna tillagd; och enär, enligt Kammar-kollegii åsigt, lönerna vid Notarietjensterna i Kollegium före 1856 1858 årens reglering icke varit större, än att de under dåvarande prisförhållanden motsvarade hvad deras innehafvare skäligen bort åtnjuta, och den löneförhöjning, som vid nyssberörda reglering i allmänhet beviljades, jemförelsevis endast i mindre mån tillgodokommit Notarierna i Kollegium, hvartill komme att bemälde tjenstemäns tid och arbete, i anseende till målens vidlyftigare och mera invecklade beskaffenhet samt i senare tid ökade antal, mera toges i anspråk, än motsvarande tjenstemäns inom andra verk, har Kammar-kollegium, under åberopande af den grund - Bil. 6 till Kongl. Maj:ts Nåd.
15 sats, som vid bestämmandet af olika lönebelopp inom samma tjenstegrad redan skall i flera fall blifvit tillämpad, hemställt, att lönerna måtte bestämmas för Kollegii två yngre Notarier till 2,500 R:dr och för de tre äldre till 3,000 R:dr Riksmynt, eller tillsammans för dem alla till 11,000 R:dr.
I samma underdåniga skrifvelse har Kammar-kollegium jemväl fästat Eders Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet på det förhållande, att, enär målens antal i Kollegium i senare tid betydligt ökats samt i de flesta mål utredningar och undersökningar på Kollegii kontor måste verkställas och memorialer derifrån afgifvas, den på hvarje kontor anställde Kamererare icke kunde medhinna att, så skyndsamt som önskligt vore, besvara dit aflåtna remisser, utan att det blifvit en nödvändighet att öfverlemna, för handläggning på eget ansvar, dels till
Kammarförvandten en del af de mera invecklade målen, hvilka, enligt instruktionen, skolat af Kamereraren sjelf behandlas, och dels till Kammarskrifvare, hvilkas pålitlighet och omdömesförmåga blifvit under tjenstgöringen pröfvad, de mindre vigtiga målen, vid hvilkas utarbetande Ivammarförvandtens biträde vore i instruktionen beräknadt; och sorn det derföre vore för ärendenas skyndsamma och säkra gång af högsta vigt, att Kollegium egde dugliga och pålitliga Kammarförvandter på sina kontor, men, utan att äfven för dem beviljades en aflöning, som någorlunda motsvarade det mödosamma och trägna arbetet, det blef allt mindre att hoppas, att personer med de för dessa tjenster erforderliga egenskaper skulle, helst de inom andra embetsverk lätt nog kunde erhålla förmånligare och mindre ansträngande befattningar, vilja egna sig åt tjenstgöring i Kollegium, der för öfrigt några utsigter för framtiden endast i ringa mån för dem erbjöde sig, har Kammar-kollegium i underdånighet hemställt, att de nu till 2,200 R:dr bestämda lönerna för de i Kollegium anställde fyra Kammarförvandter, af hvilka en vore anställd på hvardera af Kollegii tre provinskontor och en i Arkiv-kontoret, måtte höjas, för de två yngre till 2,500
R:dr och för de två äldre till 3,000 R:dr R:mt.
Kammar-kollegium har derjemte i underdånighet hemställt, att, enär för ett embetsverk med så mångartade och trägna göromål som Kollegium, det vore af serdeles vigt att ega tillgång till pålitlige och flitige extra ordinarie tjenstemän, som kunde icke allenast biträda vid göromålen och emottaga förordnanden i de lägre tjenstegraderna, utan ock utbildas för emottagande af de mera maktpåliggande befattningarna i de högre tjenstegraderna, samt, för att fästa sådane tjenstemän vid Kollegium, hvarest befordran till ordinarie tjenst ofta i många år kunde fördröjas, fordrades att under tiden genom gratifikationer, som någorlunda motsvarade arbetet, uppmuntra dessa extra ordinarie tjenstemän, hvilka utan tvifvel eljest egnade sig åt andra embetsverk eller befattningar, sorn med mindre möda lemnade en tidigare och rikligare godtgörelse för tillfälligt arbete samt bättre utsigter för framtiden, än Kollegium; men det nu i stat till gratifikationer åt extra ordinarie tjenstemän och vaktbetjente anslagna belopp 1,500 R:dr visat sig vara för nämnda ändamål alldeles otillräckligt, samma gratifikations-anslag måtte förhöjas till 5,000 R:dr R:mt. 16 Bil. 6 till Kongl.
Slutligen och då den i Kammar-kollegium anställde förste Vaktmästare, hv^rs lön nu utgjorde 600 R:dr, utom de göromål, som med Vaktmästare-tjenster i allmänhet voro förenade, och hvilka i ett embetsverk med den talrika under förste Vaktmästarens närmaste ledning ställda vaktbetjening som Kammar-kollegium, voro mer än vanligt betungande och maktpåliggande, om händer hade en del af Kollegii ekonomi, såsom inköp af ved för Kollegium och derunder lydande Jordeboks-kontor m. m., har Kammar-kollegium hemställt, att lönen för honom, som saknade boställsrum, men i och för ett noggrant uppfyllande af sina göromål, borde hafva sin bostad i närheten af embetsverket, der hyrorna voro höga, måtte ökas med 150 R:dr och således höjas till 750 R:dr R:mt.
Då de upplysningar, rörande de hos Kammar-kollegium anställda Notariers aflöning, som genom ofvanberörda utredning vunnits, utmärka, att dessa tjenstemän icke genom senaste lönereglering kommit i åtnjutande af sådan förbättring i aflöningen, som, med afseende på mängden och beskaffenheten af de göromål, som åligga dem i förhållande till deras vederlikar i andra embetsverk, bör antagas hafva varit för bemälde tjenstemän åsyftad samt då i betraktande såväl häraf som af hvad Kollegium i öfrigt anfört, — dervid jag anser mig böra särskildt fästa uppmärksamhet på, att, sedan Kollegium upplyst, det dess förste Vaktmästare icke åtnjuter förmånen af boställsrum, den förutsättning numera bortfallit, på grund hvaraf denne vaktmästare icke blef delaktig af den vid senaste Riksdag för öfriga vaktmästare i Kollegium äskade löneförbättring, — de af Kollegium nu föreslagna förhöjningar i Notariernas, Kammarförvandternas och förste
Vaktmästarens löner synas vara ej mindre af billighet än äfven, lika med den begärda förökningen af anslaget till gratifikationer åt extra ordinarie tjenstemän och vaktbetjente inom Kollegium, af verkligt behof påkallade, får jag underdånigst tillstyrka, att Eders Kongl.
Maj:t täcktes hos Rikets Ständer äska dels följande löneförhöjningar, nemligen: 1) för de 3:ne äldre Notarierna i Kammar-kollegium å 800 R:dr för hvar - dera R:dr Rant 2,400: — 2) för de 2 yngre Notarierna ä 300 R:dr 600: — 3) för de 2:ne äldre Kammarförvandterna å 800 R:dr 1,600: — 4) för de 2:ne yngre Kammarförvandterna å 300 R:dr 600: — dels såsom hyresersättning för förste Vaktmästaren i Kollegium 150: — dels ock tillökning i Kollegii anslag till gratifikationer åt e. o. tjenstemän och vaktbetjente med 3,500: — eller tillsammans R:mt R:dr 8,850: — l:o Statskontoret.
Å anslaget för Statskontoret med kronomagasinerna förefinnes uti nuvarande Stat, enligt hvad Statskontoret i dess ofvan omförmälda berättelse anmält, ett odisponeradt Bil. 6 till Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N:o 1 om Statsverket 1865. 17 belopp af 700 R:dr, utgörande, efter afdrag af det genom nådiga Brefvet den 7 Mars 1862 förvaltaren af kronomagasinet i Göteborg tillagda husbyresbelopp å 50 R:dr, lön och hushyra för förvaltaren af Mariestads kronomagasin, hvilket, jemlikt Statskontorets beslut den 17 Oktober 1854, blifvit förändradt till reservmagasin med minskad aflöning för magasinsförvaltaren att från Allmänna Indragningsstaten utgå; och torde nämnda belopp 700 R:dr, såsom icke vidare behöfligt, böra från Staten uteslutas, och omförmälda anslag således dermed minskas. 3:o Ofverintendents-Embetet.
I underdånigt memorial af den 19 Juni innevarande år har bemälda Embete anfört, hurusom den grundsats för bestämmande af de å Embetets stat nu uppförda löner, hvilken tillförene och senast år 1855, då de nuvarande lönerna föreslogos, gjort sig gällande, eller att samtlige vid Embetet anställde tjenstemän voro af deras tjenstgöring derstädes oförhindrade att, genom innehafvande af befattningar utom verket, förvärfva en för deras uppehälle erforderlig inkomstfyllnad, visserligen under de år, som sedan dess förflutit, visat sig fortfarande möjlig i afseende å verkets arkitekter samt några af de tjenstemän, hvilka tillhörde kansli- och kameral-afdelningen, men deremot mer eller mindre omöjlig för dem af personalen, som företrädesvis togos i anspråk af ärendenas administrativa behandling.
På grund häraf och under åberopande derjemte af de många större byggnadsföretag inom hufvudstaden, hvilkas verkställighet under senare år varit åt Embetet anförtrodd, och hvilka för de arkitekter, sorn dermed haft befattning, beredt en motsvarande inkomst genom de af byggnadsanslagen utgående tillsyningsmansarvoden, men deremot för Embetets administrativa personal medfört endast betydligt ökade göromål, har bemälda Embete underdånigst hemställt: att lönen för Ofverintendenten, som tillika, utan särskild ersättning, vore Prasses i Akademien för de fria konsterna samt, i följd af de honom sålunda tillhörande göromål och såsom chef i ett af Rikets förvaltande embetsverk, svårligen kunde egna sig åt annan tjensteutöfning, måtte höjas till lika belopp, som de lägre lönerna för Chefer uti de förvaltande verken, eller från nuvarande belopp, 5,500