Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att det i t §. med vissa undantag stadgade förbud emot allt bruk och nyttjande af In- eller Utländska Silkes-Sammet för Manspersoner må sträckas äfven till Fruntimmers-klädnader, samt jemväl. bruket Den 20 Junii l>rutet af Halfsiden till foder under kläder för Mankönet upphöra. 2:o Att dä uti 3 §, förordnas, att FruntimlTiers-klädningar af brocherad, fasonerad och broderad Nettelduk ej må vara till nyttjande tillåtne, detta Stadgande på det sätt förklaras, att detsamma ej må kunna anses innefatta förbud emot bruk af sådana kläder af Nettelduk och andra Bomullstyger , som aro försedde ined här påsydda broderier, hvilka arbeten utgöra lämpliga försörjningsmedel för åtskilliga personer af Qvinnokonet, sorn sakna andra utvägar till bergning, samt alt utländska shawlar, af hvad beskaffenhet som heldst, måtte till införsel och bruk förbjudas,' och tilL Controll emot missbruk derhid inga andra- blifva till nyttjande utom hus tillätne, än sådana inrikes tillverkade, söm finnas med vederbörlig Hall-ä stämpel försedde.
Att som erfarenheten under den tid, då 1791 års Fölfattning ännu tjente till efterlefnad, visat det förbudet för Fruntimmer, att utom hus bära hel- eller halfsiden-kläder af annan färg, än Svart, Hvitt och Gratt eller randiga af samma färgor, icke uppfyllt det dermed åsyftade ändamål, att främja en nödig och nyttig sparsamhet, utan att deremot den således medgifne tillåtelsen att nyttja hel- och halfsiden-kläder af grå färg eller randiga af berörde färgor, lemnat tillfällen till en skadlig täflan i mångfalldiga ombyten och förändringar af couleurer} skiftande emellan de före-' 842 Dc n Sio Juni. förenämnde, bruket af hel- eller half-siden-kläder för fruntimmer utom hus må inskränkas till endast sådana som äro förfärdigade af enfärgade Svar» ta eller Hvita Tyger, 4:0
Att då Kongl, Majit torde 1 NåJér finna godt, ätt med upplifvandet af 5 §. uti ofvannämnde Författning afskaffa det ända till öfver-, drift rut rådande bruket af Guld och Silfver på Militaire- och Civile-uniformer, med undantag endast af så kallade Falt- och Histinctionstecken, äfvensom allt bruk af Guld och Silfver på kläder för enskilta personers betjening, Kongl. Majit tillika, till hämmande af den hos Nationen mer och iner tilltagande böjelse för prakt och skadlig yppighet samt täta och af modets nycker beroende ornvexlingar i kläder, må täckas till bruk och nyttjande, för så väl de högre , som medel-classerna af Bikets Invånare af båda konen, fastställa en allmän Nationaldrägt, både afpassad efter Climat och ledande till tarflighet och sparsamhet , samt att menigheten uti de Landsorter, der särskilta drägter ej af ålder äro antagne, uppmuntras, att äfven vid val af tjenliga klädebonader föredraga sådana, som åstadkommas af egna tillverkningar och instämma med den tarflighet i seder, som fordom utmärkt Svenska Nationen. 5:0 Att, jemte det i 6 §. stadgade förbud emot bruket af meubler med äkta förgyllning samt liusgeråds-persedlar beklädde med hel- och halfsidentvger samt silkes-sammet, rättigheten att nytt - Dm 20 Junk 843 ja Mahogene.m stabler af alla slags Soffor, Sängar och Stolar, må vara förenad med skyldigheten att derföre erlägga en lämplig Bevillnings eiler Ofverflöds-afgift, hvars belopp af Riksens Ständers Bevillningsutskott i sådant fall torde bestämmas, 6:0
Sedan smaken för Caffe blifvit hos Na.’ ilonen, åtmindstone inom vissa Bolk-classer, till den grad rådande, att denna öNerflöds-artike! nu mera näsjan kan räknas för en nödvändighetsvara, har Utskottet funnit så mycket mera betänkligt, att styrka till förbud emot införsel och allmänt bruk deraf, som anledning alltid skulle förekomma till den farhåga, att dess hemliga inpraktiserande ej kunde fullkomligen hämmas; aldramindst så länge denna begärliga vara är i Norrige till iuförsel tillåten, och oaktadt hvad bevakning som heldst, tillfällen ej skulle saknas, att derifrån land vägert befordra dess införande till Sverige, Den enda utväg, sorn vid detta förhållande skulle, efter Utskottets tanka, kunna med något hopp om påräknad verkan vidtagas till inskränkning i bruket af denna för Handels-vågen betungande import-artikel, vöre att, jemte det införseln försvårades genom en lämplig förhöjning i Tullafgiften, den Utskottet anse, kunna- utsättattas i stället för 4 till 6 sk. fedet, förbud tiII1'': a mfärdades emot all försäljning af till red t Caffe ’ Jiällare, Chffehus och Krogar, samt andra alimaaria .-ställen, äfvepsom vid Marknader och Auctioner i Städer och på Landet, och dessutom en hvar, »44 Den 20 Jimil hvar, sorn ville förtära denna dryck, ålades eii viss consumtions - afgift, isynnerhet om Riksens Ständer för framtiden bibehålla consumtions-afgift för Bränvin; och skulle det då uppdragas Beviilnings-Utskottet, att afgiftens belopp föreslå. 7:0
Att jemte ett fortfarande
Förbud emot införsel och bruk af andra, än de i tt f. uppi räknade vin sorter, minut-försäljning af de tillät-, ne må inskränkas endast till ordentligen privi. legierade Källare, samt Tullen bestämmas i lämpligt förhållande till varans pris och myntets värde, och for öfrigt ali införsel af vin på bouteiller alldeles ,förbjudas, såsom för den inhemska glastillverkningen menlig.
I sammanhang härmed har öfverläggning förekommit huruvida någon consumtions-afgift i afseende på vin må äga. rum, i hvilket ämne Utskottet ansett enahanda princip, som den röran-i de bruket af caffe här ofvan uppgifne, böra tilllämpas
Vidkommande åter''arrack, har i frågan derom den skiljaktighet yppats, att pluraliteten ibland Ledamöterna af 2 Stånd ansett nämnde dryck så mycket heldre böra till införsel och bruk förbjudas, som, då importen af rum nu mera ej är tillåten, svårligen skulle kunna förekommas, att denna sistnämnde vara, under namn af arrack, blefve införd och förtullad, men^ hvaremot de fleste ledamöterna inom de öfriga Stånden funnit en Deri 2 0 Juni. 845 en nödig controll emot dylika missbruk både kun.’ na och böra handhafvas och i öfrigt ej trott sig äga anledning, att i anseende till införseln och förbrukningen af denna artikel föreslå någon ändring uti hvad 1794 ars Författning i denna del innehåller.
Örn det angelägna ändamål skall kunna vinnas, som genom förbud emot införsel af främmande öfverflöds-articlar åsyftas, synes dervid ovilkorligen böra iakttagas, att alla sådana varor,.som ej få inkomma, äfven förbjudas till bruk och nyttjande; men ehvad förbud som heldst än vidtages, blifver det i allt fall alltid att befara, att småningom afsigten dermed skall förfelas, så framt ej de medel med eftertryck användas, som äro lagda i Högsta Magtens hand, att förpligta vederbörande, att med noggrann och sträng uppmärksamhet vaka deröfver, att Författningarne handhafvas med det alfvar, som Regeringens Värdighet och förbindelsen till åtlydnad för dess bud och befallningar kräfva; äfvensom verkan af alla påbud emot luxe och öfverflöd alltid måste betydligen försvagas, otti deras efterlefnad ej understödes genom goda efterdömen af de högre Medborgare-classernn, hvil-' ka sällan sakna ett kraftigt inflytande på menighetens seder och tänkesätt.
I fall de grunder, sorn Utskottet således trott sig böra framställa till närmare öfvervägande, skulle, vinna tillämpning vid verkställigheten af 8p6 T) en io .7mil af cie åtgärder till inre hushållningens förhatträn J de, som närvarande omständigheter kräfva, vå* gar Utskottet hoppas, att välgörande följder* deraf småningom skola uppkomma; men Utskottet har tillika ansett det vara dess pligt, att fästa Riksens Ständers uppmärksamhet på nödvändigheten af särskilta och Utomordentliga Utvägar, för att skyndsamt afhjelpa den för ögonblicket rådande och med hvarje-dag tilltagande förlägenheten» hvars mera olyckliga verkningar, efter hvad Utskottet befarar, endast genom en snar och kraftig undsättning kunna förekomthas; och det är i sådant afseende Utskottet hemställer, att en million R:d B.-co, så fort,ske kan, må ifrån Riksens Ständers Rank disponeras, och till Magasins
Directiolien 1 Discont.väg öfverlemnas, för att användas till inköp af Spannmål, förnämligast i de om afsättning mest förlägne landsorter, samt att, jemtö detta Uåné-Inträde (len anstalt må vidtagas, att, likasom till förstärkning i Manufactut- Discont"
Fondens rörelse-capital samma Fond år l8iä beviljades ett särskildt
Dan från Banken, hvilket, enligt Riksens nu församlade Ständers beslut, får tills vidare fortfara, allmänna Discontexne äfven måtte af Banken skyndsamt biträdas med tempolaire lån till erforderligt belopp, för att efter bestämda af Banko-Utskottet meddelte föreskrifter nyttjas endast till den inre rörelsens underlättande och till understöd för dem, som i nyttiga näringar deltaga; hvarefter och då behofvet i denna väg framdeles upphör, Disconterne skulle åligga, att de erhållna försträckningarna till Banken succés-» / Den s/p Juni. 847 successive återbetala; och torde Riksens Ständer finna angeläget, att hvad Utskottet rörande dessa åtgärder nn föreslagit,; ina, så snart möjligt är, öfverlemnas till Riksens Ständers Banco-Utskotts handläggning, på det att den hjelp, som närvarande omständigheter påkalla, ej må allt för länge fördröjas.
För öfrigt lärer det äfven blifva nödigt, att någon amortissement eller indragning af dea nu utelöpande Sedel-stocken ej må äga rutn, förr än en mera liflig rörelse inom landet återställt den rubbade ordningen i Rikets inre hushållning.
Slutligen och då Utskottet nogsamt inäér den fördelaktiga verkan till nyttiga upplysningars utspridande i ämnen rörande Rikets angelägenheter, som vore att förvänta, om Riksens Ständer skulle finna godt, att genom en utsedd skicklig, för patriotism och moderation känd person, låta besörja om utgifvandet af en Stats-Oeconomisk Journal, ämnad att fästa Nationens uppmärksamhet på föremål af allmänt och Nationell: intresse och Styrelsens på Nationens önskningar i afseende på sådana ämnen; så får Utskottet med anledning häraf föreslå: 1:0
Att den Nämnd, som äger att välja Ledamöter i Tryckfrihets-Corn mittéen, må blifva af Riksens Ständer uppdraget, att genom omrösta ning utse .en skicklig man, på hvilken det skul-J le ankomma, att ifrån början af år 1816 besörja om utgifvandet af en Journal i StatsOeco ■ , - nomi-' 848 i Deri 5 of, 7u:iU nomiska ämnen och isynnerhet i sådana sorn hafva af eende på Sädernes landels egen Statshushållnin g. q:o Att denna Journal må få portefritt öfver hela Riket kringsändas. 3:0 Att R iksens Ständer hos Kongl. Majrt i underdånighet anhålla om Nådig befallning till alla högre och lägre Embetsverk, att utan lösen lemna Journalens utgifvare utdrag eller vidimerade afskrifter af de handlingar, dem han tror sig böra genom Trycket meddela Nationen, och hvilka ickefinnas vara af den beskaffenhet att de enligt Grundlagen ej få komma till allmän kännedom. 4:0
Att så väl valet af ämnen i Stats-Oeconomien, som sjelfva tidskriftens inrättning må få bero af Uigifvarens omdöme och godtfinnande, samt den föreskrift dervid endast lemnäs, att hvarje Stats Expeditions åtgärder böra utgöra föremålet för en särskild så kallad stående Artikel i nämnde Journal, 5:0 Att Utgifvaren må erhålla tillstårwl att i Riksens Ständers Bank, och intill dess Riksens Ständer annorlunda besluta, få årligen emot Qvitto uppbära högst 600 R:d., i fall efter föregången pröfning af Riksens Ständers Fullmägtiga i Banken och Riksgälds-Contoiret, det skulle befinnas, att kostnaden för Journalens utgifvande och redaption ej kunnat genom Exemplarens försäljning tillfullo bestridas. 4:° Den 20 Juni, 843 6:0 Att I händelse Utgifvaren blefve emellan Riksdagarna förhindrad, att med arbetet fortfara, honom då må vara tillåtet, att nämna sin Efterträdare.
Utah städga och fasthet t grilnderna för Finance och Beskattning skall män förgäfves hop. pas, ätt Nationen kan förås tilt det välstånd, som gifver värde och behag åt dess frihet och sjelfständighet, och föder kraft och mod, att dein försvara.
Ledas dessa ärendet efter inga, eller efter vacklande grundet, uppenbara sig dagligen motsägelser i de Beslut sorn fattas, eller i deras åtgärder, sorn dem verkställa, söker man att rätta det felaktiga, utan att känna dess orsaker, och begär man nya misstag, dä man önskar förbättra redan upptäckta; så skall äfven den mest äd la och välviljande Styrelse slutligen fälla modet, Nationen Uttröttas och Vefknlngäfne af bristande skicklighet eller kunskap blifva för Fäderneslandet lika bedröfiiga, sorn de kunnat blifva det af brottsliga afsigter; och då hvart och ett steg, söm man förmodar kunna bidraga till beredande äf Samhällets båtnad, ofelbart för tjenar afseende, torde Riksens Ständer ej utan uppmärksamhet lemnå ofvannämde förslag, hvilket jemte de öfriga i detta Betänkande förekommande ämnen och yttranden vördsamt underkastas Riksens Ständers beprofvande.
De 4.-de B. K-.0 107, ro g.
De i vissa delar skiljaktiga meningärj sora1 under öfverläggningarne hos Utskottet yppats, blifva härjemte bilagde.
Stockholm d. 17 Juni 1815; På Särskildta Utskottets vägnar Fr. B. vi Schwerin.
Sven Wijkman C:SOtC Jac. Lindström.
A. Danielsson.
C. Klintberg\
De här bifogade Tabeller, hvilka utvisa hufvudsakligaste articlarna af Rikets import och export under de sednare arén, äro för det mesta upprät" tade utur de Handels-balancer, som genom Kongl.
Commerce-Collegii försorg årligen afslutas.
Ut* skottet har inskränkt sig till uppgift af endast qvantiteterna af exporterade och importerade varor, emedan uti Handels balancerna grunden för beräkningen af varornas värden blifvit tagen,1 stundom efter de i 1799 års Tulltaxa supponerade värden, stundom efter varornas värdenåden.' tid de förtullades.
Tab. I., som utvisar vinst eller förlust på Utrikes Handeln, är således icke till ziffran fullt pålitlig.
Den utvisar endast i hvad man Handeln varit formenlig eller oförmonlig,' det ena året i jemförelse med det andra.
De Den '20 Juni. 8 5 T
De vid slutet af hvarje ar på Nederlag qvarliggande varor äro icke i Handels-balaucerna balancerade.
Utskottet har dera äskat specificerade uppgifter, men ännu icke erhållit dem.
Om,-enligt Utskottets förmodan, ifrån 1808 års slut
Nederlags-varor till ett värde af en jialf million varit qvarliggande från det ena året lill det andra, så skulle deraf följa, att omkring 15 procent borde mindskas uppå de qvantitefer, hvilka under det sednare quinquennium: 1808 1812 blifvit antagne, såsom ingångne i inrikes consumtionen.
Deremot komma på denna consumtionsläkning prisdömde och confiscerade varor, hvilka icke äro i Handelsbalartcerna upptagne, äfvensom, alla lurendrejade varor.
Dessa sednare beräknas i Handels-balaYicerna, redan från flera år tillbaka, till ett värde af icke mindre än 600,000 K:d årligen. — Den i Tabb.
V— IX,- upptagna Import är egenteligen den inhemska conSumtionen af des« sa articlar, emedan reexporten förut blifvit afdragen.
Tab. XIV. är ett utdrag utur de af General Sjotulls-Contoiret på Utskottets begäran inlemnade uppgifter på vissa import-articlar under åren 1813 och 1814, och Tab. XV är ett utdrag af Tab. XIV, som utvisar huru mycket af dessa varor Staden Götheborg under dessa åren ensam • mporterat och åter exporterat.
Tab. XVI. utvisar Finska importen af ■dissa articlar, endast till- Stockholm, åren 1811—i8r4.
Ut - Den 20' Juni'.
Utdrag af Protocollet, hullet inför Riksens .Högloft.
Stunders Särskildta Utskott nid Urtima Riksdagen istockholm den 20 Juni 1815.
Jemte det Utskottet nu till Riksens Höglofl.
Ständer afgifva r sitt betänkande örn öfverklagade förlägenheten'i allmänna rörelsen, och förslag till inskränkning af umbärliga utländska varor m. m., skulle jemväl grue
Ledamöters särskildta yttranden i ämnet öfverlenånas.
Ex Protocollo W. Pereswetoff Morath, Vördsamt
•Det ar val egentligen blott i frågan om med.’ len till den skadliga yppighetens hämmande, som jag äger en annan öfvertygelse än den, sorn det Höglofl.
Utskottet i sitt betänkande yttrat.
Jag nemligen igenfinner orsakerna till den så ofantligt ökade förbrukning af utländska Vällefnadsarticlar, icke så mycket i den individuella lättsinnigheten, som i de principer, hvilka under den förflutna tiden legat till grund för de finan ciella - Den 20 Juni' 853 ciélla och Commerciella åtgärderna; och i följe deraf finner jag botemedlet ligga i antagandet af vigtigare principer för finance och handel, icke i en Ofverfiöds-Förordning, såsom icke behöflig der sann fosterlands känsla finnes, men icke till fyllestgörande der den sakrias.
Då likväl det vill synas mig, att i det pro« ject-betänkande, sorn jag den 6;te i denna månad hade den äran att underställa det Högloft.
Utskottets granskning och sorn jag sedan låtit genom trycket utgå, icke allenast orsakerne till förlägenheten äro strängare beviste, utan ock carrectiverrie bestämdare uppgifne, och j.ig anser en fullständigare öfversigt af sa väl de förra sorn de sednare af vigt for de beslut, sorn Riksens Högloft.
Ständer gå at-t fatta, så finner jag rriig föranlåten att vördsamt anhålla, att ofvan berörde, milt utlåtande mätte få åtfölja det Betänkande, som det
Hög lofh Utskottet går att afgifva.
Mitt utlåtande är långt och torde det blifva mödosamt för Riksens Ständer, att detsamma i hela dess vidd afhöra- Jag får derföre uppgifva, att öfveraicten of orsakerna till förlägenheten igenfinnes från pag. 8—47 uti mitt härhos följande tryckta utlåtande, att de förslag till botemedel, som jag trott mig böra uppgifva, förekomma från pag. 47 till 107, samt au ifiån pag.
107 — 12 1 en korrt recapitulntion blifvit gifven så väl af orsakerna som af Botemedlen.
Schwerin*
Om 854 Den 20 Jun!, Om Förlägenheten i Allmänna Rörelsen, Orsakerna dertill och Botemedlen deremot; Yttrande till Högloft.
Särskildta Utskottets Protocoll den 6 funt iSl 5,' af Grefve Fr, Bogisl, v, Schwerin, Jag torde icke misstaga mig, om jag anser ämnet frir detta Utskotts arbeten, hafva varit det som hufvudsakligen föranledt närvarande Riksmöte.
Jag torde då ej heller misstaga mig i den tanka g att skyndsamhet i våra åtgärder är nödvändigare, än detaille-fullständighet i våra förslag.
Oss tillhör att uppdraga taflan af den allmänna förlägenheten och af de orsaker som den förbered! och vållat; oss tillhör att gifva framställningen deraf den tydlighet, att ingen må längre" dölja for sig de faror, hvarmed den hotar.
Det itr genom enhet och vidd i åsigten af det hela, genom sträng consequens i sammanförandet af dess delar, och genom uppställandet af suna Resultater, utvecklade från verkningarna af många smärre bidragande förhållanden, .Utskottets arbete hör utmärka sig.
Man har länge sagr, att det är lättare att. uppsöka grunden till det onda, än att derföre utfinna botemedel.
Hvad man länge sagt tror man slutligen vara rätt. sagdt.
Imedlertid förhåller det sig ofta icke så.
Alla stora händelser förberedas genom en föregående mängd af små, och alla allmänna inre vådor leda sitt upphof, icke fran en olycka eller ett misstag, utan Den 20 Juni'.
35^ titan ifrån flera sådana.
Svårigheten ligger uti att utreda måttet för hvarderas verkan, tiden da de börjat, samt sättet huru de under olika perioder fortfarit att verka.
När detta är funnet,' har man ock merendels funnit botemedlen.
Statens skador läkas då man undanrödjer de orsaker, sorn dem vållat.
De anstalter, som i sådanf ändamål vidtagas, böra vara stadigvarande.
Dert enskilte Medborgarens lidande fordrar en sär-1 skild uppmärksamhet.
De steg som tagas till dess upprätthållande eller räddning äro ögonblickets, oell upphöra då behofvet upphört, af hvilket ds blifvit framkallade.
Lifligt kännande den bedröfliga ställningen i dé flesta Provinser af Riket, möttes Riksens Ständer, vid början af sina öfverläggningar, hvarken med en förberedd Öfversigt af dess orsaker, eller med någon Plan till afhjc-lpandet af dess följder.
Utan ledning af någon förarbetning från de Administrativa Auctoriteternas sida, nödgades Nationens Representanter, såsom ett vilkor för möjligheten att kunna stadga sitt omdöme i flera af de öfverläggnings-ämnen, Konungens vishet dem förelagt, eller Nationens högt yttrade Önskan för dein utmärkt, från spridda håll söka upplysningar, som hoppet lofvat dem att finna samlade vid deras hitkomst.
Saknaden af dessa, dubbelt känbar för ett folk, till hvars Litteratur Fäderneslandets Statistik knappt ännu börjat att kun - -\
Den 20 Juni. ko/.na räknas; för ett folk, som i sitt nyss började bemödande att med uppmärksamhet följa Administrationens oeconomiska eller cpmmérciella anstalter, motarbetas genom underlåtenheten af dessas fullständiga och iner! tiden fortgående offentliggörande; denna saknad, vådelig i hvad den bidrog att fördröja afhjelpandet af den allmänna förlägenheten, påkallade vidtagandet af ett utomordentligt steg) pcb upprättande?
af detta Utskott beslöts.
Afera är, en månad har framflutit sedan vl första gången sammanträdde; upplysningar hafva ifrån särskildta Embetsverk blifvit infordrade och •vunne j flere af Utskottets Uedamöter hafva nedlagt moda på deras insamlande och sammanförande under vissa hufvudtitlar; Utskottets öfverläggningar hafva anvist sättet för fleras be-; gagnande, och jag tror nu den tidepqnkt vara inne, då vi kunne och böre i hela sin vidd fullgöra det uppdrag vara medbroders förtroende oss iempat, Statsr och Bevillnings-Utskdtten skynda till slut med sina arbeten.
Igenom Kesultaterna af våra, yppa sig hittills icke tillräckligen begagnade kallor tili Qtats-behofvens fyllande och utsigt till lindring i den Skattdragandes bördor.
Igenom dröjsmål skulle vi gifva det onda tid att tillväxa, aflägsna hjelpen för den lidande, och göra äfven de bäst beräknade förslag onyttiga, i den mån de kommo för sent.
Hvarje dag, sorn fram* Den q o Juni 857 framflyter innan ett beslut fattas och verkstäiies, botar alt jaga någon trefven landtman från sina fäders jord; hotar att bereda nya ofFer åt Pennlnge-bristen och Procenteiiet, De talrikaste samfunds-classeme, Jordbrukare och idkare af inhemska näringar, ära de sorn mest sväfva i fara.
Deras räddning är Statens pligt; deras förtviflan skubj le bereda oberäkneliga vådor, Ledd af denna öfvertygelse, har jag skyn"5 dat att utarbeta särskildta delar af den Allmänna Öfversigt af orsakerna til! förlägenheten, sona borde föregå vårt förslag till botemedel deremot.
Ds ssa utarbetningar hafva, jemte planen för det hela, af mig blifvit ofverieinqade till det Högloft,- Ötskottets upplysta granskning, Man har anmärkt, att jag t uppsökandet af förlägenhetens orsaker galt längre- tillbaka äq nödvändigheten fordrat.
Jag har derpå föreslagit, a,r allt hvad någon af XJtskqttets
Ledamöter enskildt kunde hafva aft anföra i denna inskränkta del af ämnet, borde ovilkorligen irigifvas sist den ' 3:dj© i denna månad, Män har fyrtnit denna tid otillräcklig.
Jag har derföre ansett mig bora på egen hand våga ett försök att afhandla ämnet i hela sin vidd.
Jag har troll mig vara skyldig mitt fädernesland, min Konung, den Styre Man sorn öppnat utsigten till oberoende och sällhet för Scandieqs tvänne brödra-folk, och hvars ädla hjerta ofelbart lider af de många klagoljud, som framtränga till l\ans öra; jag har trott mig vara skyldig mig sjelf, sedan mitt Stånds förtroende kallat mig till med - 858 Den 5 o Juni, lem af detta Utskott, att så mycket i min- fornsaga stått, påskynda det ögonblick, då Riksens
Ständer kunde komma i tillfälle att bestämma de medel, sorn, till de talrikaste Folkklassernas räddning, genast behöfva att vidtagas.
Jag hoppas, att man skall finna mina åsigtet rigtiga.
Min blick har varit fästad på saken.
Jag har icke sett personer.
Jag vet att i framställningssättet finnas brister.
En billig granskare torde dock icke sakna skäl, som tala till min nrgägt.
Att detta mitt Betänkande skulle läggas t:- grund för Utskottets, i de delar, öfver hvilka Utskottet ännu icke stannat i något beslut, kan j.ig icke hoppas, ej heller kan jag våga att det föreslå.
Men sådant det nu är, är det mitt Betänkande, och jag anhåller, att det såsom mitt enskildta måtte få åtfölja det Betänkande, sora Högh Utskottet framdeles kommer att till Riks-; Stånden afgifva.
Enligt Riksens Höglofl..
Ständers Remiss, är det Utskottets pligt, att gifva en Öfversigt af orsakerna till dea i alla orter af Riket öfverklagade. förlägenhet i Allmänna Rörelsen, samt förslag att dan samma afhjelpa, pä ett med Landtbrukets och Näringarnes upprätthållande, samt Sedelmyntets bibehållna anseende svarande sätt; hvarjemte Utskottet blifvit ålagdt, att efter noggrann undersökning, huru vida flera eller färre af nu tild lätna % Den 20 Juni. 859 latna ZTtländsin varor md hunna L