Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den gamla fru Berg, trädgårdsmästa- rens mor, hade ett par dagar förut träffats af ett häftigt slaganfall, som gifvit den gamla lamheten herravälde öfver hela hennes kropp, så att till och med tungan var bunden; blind, utan ett ljud, utan en rörelse, låg hon som en lefvande död i sin bädd.
Läkaren sade, att hon ej hade mänga dagar åter.
Hade Sonja icke själf så djupt gripits af dessa sorgliga nyheter från sin gamla väninna, att hen- nes ögon fördunklats af tårar, skulle hon blifvit bestört öfver det egendomliga intryck, som Jakobs 17.
Pumpkärnor till mandelmjölk.
D e sönder- berättelse gjorde på hennes far.
Grefve Stjärne stötas i en stenmortel tillsammans med vatten, pres- ryckte häftigt till, o c h hvarje droppe blod vek från sas, och den mjölklika saften sockras litet.
hans ansikte.
Champignon-affall till soja.
Allt afskräde och På flere sekunder fick han ej fram ett ord, utan det bruna skägget efter rensade Champignoner sköljes stirrade i mållös, hälft frånvarande bestörtning på väl och nedlägges uti ett passande kärl med salt den gamle hofmästaren, som rodnade förbryllad emellan för att safta sig.
Andra dagen sättes allt- inför sin herres egendomliga blick.
sammans på elden och kokas omkring \ timme, silas, Så vände han sig häftigt om och steg upp till och den klart afhälda saften kokas ånyo tills den Sonja i vagnen.
blir mustig.
» Kör, » ropade han med stockad stämma.
Jordgubbsrefvor afgifva ett bra ersättnings- Dagen därpå dog den gamla frun, utan att ha medel för bast.
Vissnade i solen, kan man binda kommit till sans.
riktiga knutar med dem.
Nu stod » laboratoriet » tomt och ö d e; de långa 20.
Potatisknopp som sylt och som oliver (har timmarne därnere af trefligt samspråk voro anförts i Idun förut).
för evigt förbi.
När Sonja första gängen efter 21.
Lökskal gifva ett gult färgämne (likaså man- begrafningen steg dit in o c h doften af dessa delskal).
mångfaldiga läkeörter och kryddor, som hon själf 22.
Apple- och päronskal kunna lätt förvandlas hjälpt till att insamla, slog henne till mötes, tyckte till ättika.
hon, att den äcklade henne med ett unket kvalm 23.
Krakmandelskal, såsom vaniljsurrogat.
Skalen af graf o c h lik och vände hastigt o c h med be- kokas rätt länge i vatten; det frånsilade vattnet blan- klämd!
hjärta om i dörren.
Så stod det i brefvet och mera därtill.
das med karamellsocker och hopkokas ytterligare.
Därtill kom, att fadern icke längre var sig lik.
Men skymningen hade bredt sig öfver rum- 24.
Plommonkärnor, som visserligen innehålla Hvad det var för en förunderlig trolldom, som met, där den ensamme satt med sommar- något blåsyra, kunna ersätta bittermandel-kryddan rört vid honom, det sökte hon i långa dagars kvällen utestängd bakom målade glasskärmar.
vid matlagning.
grubbel åter och åter utfinna; visst var, att hem- 25.
Nötskalste.
Skalen af hasselnötter stötas i en lig oro tryckte honom.
Och han ville glömma, att sommaren förgick mortel till pulver, hvilket kokas 1 timme med vat- När han nu för tiden allt mera sällan var glad, liksom våren gått.
Teet silas och drickes med socker och mjölk.
var han det på ett nervöst och uppjagadt sätt, som sorgligt afbröt mot den jämna och g o d m o - diga glädje, de gamla dagarne bevittnade, o c h föreföll Sonja nästan ännu pinsammare än det djupa, inåtvända svårmod, som däremellan be- ständigt omgaf honom som ett grått töcken.
När hon så gång efter annan öfverraskade ho- TJr det p r i s b e l ö n a d e svaret å frågan X X I I nom — han sökte annars- i hennes närvaro dölja af Stenia.
sin tungsinthet — och smeksamt jollrande smög U r ett k v i n n o l i f s h i s t o r i a sig upp till honom, strök hans gråsprängda hår, Huru affall från våra trädgårdsalster och under kyssar och ömma namn besvor honom af in.
m. hvilka man vanligen kastar bort, kunna an- att dela sina bekymmer, att öppna sitt hjärta för henne, hans enda, älskade barn, for ett matt le- Johan Nordling.
JRhabarberblad tagas, medan de äro krusiga och ende, ett svagt återsken från de gamla tidernas späda, som spenat.
Man måste dock noga taga bort solljus, öfver hans ansikte, och han försäkrade X I I I.
nerverna, som redan då innehålla syra.
beständigt, att hon förvillades af inbillningar, att Vexlande dagar.
Rhabarberbladnerver, i synnerhet de tjocka, intet tryckte honom, att allt var som förut.
duga att koka en god soppa på.
Stjälkarnes skal (Forts.).
Ack — som förut!
Då skulle hon väl ej så färgar soppor och crémer röda.
ofta i nattens tysthet behöfva begråta åeUafordom!
M ?Jldrig förr hade det inträffat, att icke Sonja 3.
Bhabarberblomma kan kokas och stufvas som De enda ljusa dagarne under denna tunga ef- med stort - \ ' emod saknad lemnade blomkål; för att den lilla stjälkens syra skall för- S^L \ - tersommar och höst, voro de, då Kurt Stråle kom R \ X / \ L TYiArl c t n r f upmnr!
n och rh saknad lemnn.de sitt kära Stjärneholm, när den sena, grå- ut på besök.
Men han var numera mycket bun- svinna, lägger man blommorna efter förvällningen en r m Si kalla hösten kom med naken, frostkyld na- den i hufvudstaden, där han fått ett ordonnans- timme i friskt vatten.
Blomfröna vilja gärna smula tur och ute ifrån Bråviken pinande, regnmättade sönder, men smaken är god.
förordnande, och kunde endast då o c h då öfver vindar.
Bädisblad äro utmärkta till spenat.
söndagarna komma ifrån.
Men i år hade hon riktigt längtat, trånat efter, 5.
Morotblad sammaledes, dock helst blandade Med glädje vände nu därför Sonja åter till Stock- att dagen för stadsresan ändtligen skulle infinna holm då hon hoppades att det rörliga lifvet där- med äkta spenat.
Så sorgligt förändradt hade i en handvänd- En knippa morotblad, upphängd i taket är en bra uppe skulle verka helsosamt på fadrens förstämda ning allt blifvit därute.
flngfälla.
Då den samlats full med flugor, lindas en sinne; sin trolofvade hade hon beständigt närmare Men fadern, som antog att Sonja enligt vanan påse däröfver och knippan doppas i kokhet vatten.
sig och hon kom längre bort ifrån de sorgliga endast ogärna och så sent som möjligt återvände till 6.
Sparrisskal torkas i sval ugn och förvaras till minnen, som denna sommar anknutit sig till Stjär- Stockholm, lade band på sin egen önskan för hen- vintern, att kokas i buljong, för att gifva denna neholm.
nes skull och uppsköt inflyttningen vecka från sparrissmak.
Ärtskidor, sedan ärterna äro spritade, torkas vecka.
Och Sonja — hvilken besynnerlig vankel- modighet!
— hon hade icke mod, icke hjärta att till samma ändamål.
Man väljer de tjockaste och säga rent ut, hvad hon inom sig så djupt åstun- Dess bättre syntes det, som hennes heräknin- saftrikaste.
gar skulle stämma in.
Ärtskid-extrakt kokas på följande sätt.
Tomma dade.
Efter en veckas vistelse i hufvudstaden tyckte Så gingo de båda o c h längtade därifrån, i hem- ärtskidor kokas möra i litet kolsyradt vatten utspädt hon sig förmärka en förändring till det bättre hos lighet för hvarandra, till dess slutligen, en dag i med vanligt vatten.
Den silade saften hopkokas fadern och själf gjorde det henne obeskri digt godt början af oktober, kofferterna packades och John därefter med något socker till en tunn sirap, som att förströs af de många visiterna, af dagliga pro- fick order att spänna för och köra dem ned till förvaras på buteljer.
menader med Kurt samt då o c h då ett teater- 9.
Ärtskidpuré.
Skidorna kokas i vatten till- stationen.
Hvad hade då så plötsligt förändrat det gamla besök.
sammans med vanliga buljongkryddor.
Det hela pas- En dag efter supén — Kurt hade just deltagit seras genom hårsikt och den mosiga vätskan fördelas fädernegodsets fysionomi?
däri — kom grefve Stjärne fram till Sonja, som på buteljer, hvilka sedan böra koka \ timme i vatten- Var icke vattnet det samma, som ännu i sol- sida o m sida vid fästmannen i den lilla konver- bad.
Förvaras hartsade — stå sig dock ej länge utan klara dagar lät sina krusiga vågor glimma likt en att surna.
brynjas fjäll; voro ej de gamla högtidliga salarne sationssoffan bläddrade i ett album, strök öfver meä sina vapendekorationer och svartnade fa- hennes kind och sade: 10.
Gurkskal som sallad: Skalet af ej för utväxta miljeporträtt, de fridfullt skumma vrårna och fön- » Nu får min lilla flicka ej bli ledsen på sin gurkor, som ej ha bitter smak, skares i strimlor, sternischernas kryp-in hvad de beständigt förut pappa, som måste lemna henne ensam några da- hvilka kokas och kallnade anrättas som vaxböne- varit?
Du har j u nu alltid Kurt nära tillhands, sallad.
och du kan j u be någon af dina väninnor, Elsa Helt visst.
Men människorna, som lefde och 11.
Gurkskal, medel mot frostskador.
Skal med något kvarsittande kött torkas väl i solen och för- bodde därinom, sågo ej längre med samma glada, K o n o w eller någon annan, flytta till dig under tiden och hålla dig sällskap.
Om en vecka hop- ogrumlade ögon omkring sig.
Det var ej Stjärne- varas på torrt ställe. '
V i d behof uppmjukas de i vatten och läggas med den inre sidan på frostskador.
holm, som förändrats, det var dess inbyggare.
pas jag vara åter igen. » » Hvad säger du, skall du resa bort?
Och jag 12.
Pomada af sämre gurkor.
Skalade gurkor får ej följa med? » rifvas på rifjärn och blandas med lika vigt olivolja i Vi ha arbetat ganska ordentligt under dessa år, arbetat i kapp.
Det finns ingenting så stärkande som just detta: att veta hur, den enas strefvan har till mål först och sist att göra lifvet lättare för den andra.
Det är kraft och det är lugn, det är ut- veckling och det är lif, detta att vara två — två när det gäller att arbeta sig fram, två när det gäller att glädja sig öfver allt hvad härligt lifvet ger.
Och vi kunna ha roligt — åh hvad vi kunna ha roligt!
Jag vet att bakom hennes otroligt många listiga påhitt och hennes outtömliga förråd af gladt lynne bor så mycket allvar, att det lilla hufvudet bär egna och djärfva tankar inom sig, och att de strålande skälmska ögo- nen ha ett djup så d j u p t.
Och att bak- om mitt allvar — du minns jag var en bokmal och en tungus förr i tiden — fanns så mycket af pojken, det visste hvarken jag eller andra, förr än hon kom * bch tittade på mig.
Men då hon kom, då började jag att lefva.
Lycka, ser du gosse, det är lif.
Och vi ha rätt, alla ha vi rätt att vara lyckliga, » därför att vi ha rätt att lefva. » Små praktiska vinkar.
» Det är ej sådan årstid nu, mitt barn, att resor äro något nöje; och vore det ej nödvändigt för affärer, stannade också jag helst hemma. » » Affärer!
Och kvart skall du då resa? » Sonja lät orolig och smått misstrogen.
En resa denna tid på året hörde ej till faderns vana.
Och affärer — när brukade han tala om affärer!
Nej — detta hängde ej rätt samman.
Hon såg genast Käthe Bentson förskräckande, hotfull i all sin skönhet, resa sig ur balft förgätna skuggor, hon såg hennes ormögon betrakta sig och ryste till därvid.
» Är det farbror Axel, är det hon, » brast hon ut.
Farbror Axel är j u på rekreations- resa i Orienten tillsammans med major Lang, som du vet, o c h.
k o m m e r ej därifrån förrän till våren.
För honom står allt godt o c h väl.
Det är helt andra saker, som ej kunna intressera dig. » » Det passar ju.
utmärkt, » inföll Kurt; » general von S. reser ock i morgon bort för en tid, så att jag lättare disponerar mina dagar.
Jag skall nog taga väl reda på Sonja, och farbror kan resalugn. » Men Sonja var icke lugn.
Denna plötsliga resa föreföll henne oförklarlig, o c b, fastän hon sade sig själf, att detta endast var sjuklig inbillning och saknade alla skäl, kunde hon ej undgå att oupp- hörligt sammanställa den med Käthe Bentsons bild, sådan hon hade sett denna kvinna, en enda gång, stående inför sig med af vrede gnistrande ögon och skälfvande läppar.
Och under den långa sömnlösa natten vred hon sig oroligt fram och åter på sin febervarma bädd, medan, oaflåtligt hotande, dessa ord ringde i hen- nes ö r o n: » Ni ser mig åter.
Jag kommer, när ni det minst anar. » Emellertid reste grefve Stjärne tidigt morgonen därpå, innan ens Sonja, som först fram i grynin- gen alldeles utmattad fallit i en djup, dvallik sömn, hunnit vakna.
Strax sedan hon ensam och nedstämd slutat sin Förslag till matordning för veckan 2 0 — 2 7 juli.
S ö o d a g: Puré på färska gröna är- ter; stufvade lindare; oxfilet med ma- karoni; jordgubbar med grädde.
M å n d a g: Soppa på blomkål; ragu på fläskkorf med grönsaker; kroketter af risgryn med sylt.
T i s d a g: Kokt salt oxbringa med potatispuré; stekt selleri; soppa på fär- ska körsbär.
O n s d a g: Soppa på grönsaker; ragu på rökt skinka; lamkotletter med lök- sås.
T o r s d a g: Grytstek med stufvade turkiska bönor; smultron och mjölk.
F r e d a g: Kokt torsk; stekt ungand; vinkallskål.
L ö r d a g: Ruda kokt i vin; njur- bullar; Blåbär med mjölk.
Becept.
Puré på färska gröna ärter.
Nyss plockade gröna ärter kokas i vatten " jämte en lök, en morot och litet salt.
Då de mjuknat, borttages moroten och ärterna få afrinna, hvar- efter de drifvas genom en fin sikt.
Purén sättes åter på elden med buljong oeh litet socker, uppkokas under jämn om- röring ocb flyttas därpå åt sidan.
Bis- gryn forvällas, läggas i kallt vatten, få afrinna och kokas därefter med bul- iong, få åter afrinna och läggas i sopp- skålen med purén jämte något smör.
Soppan kan äfven beredas utan bul- jong, blott med ärternas spad och ris- grynen, som kokas med smör ocb vatten.
Bagu på rökt skinka.
Bökt skinka kokas nästan färdig, hvarpå den upptages och skares i små bitar; en morot och några champignoner (äfvensom tryffel, om man så hafva kan), förut kokta, sönderskäras, och alltsammans nedlägges åter i kastrul- len med smör, en matsked mjöl, något buljong (och ett dricksglas champagne).
Då allt är väl inkokt och endast helt litet sås återstår, ikramas litet citron- saft.
Krokelter af risgryn med sylt.
Bisgrynen förvällas och kokas därpå frukost, ringde det på, och ögonblicket därefter kom Kurt infarande med brådskande steg, som kommo sabelhängslet att skramla helt martialiskt.
Sonja klarnade upp.
» Så snällt, att du redan kom, Kurt.
Gud vet, hvad jag annars tagit mig till i min ensamhet och oro. » » Kära min tös, hvarför göra dig så många onö- diga bekymmer, » svarade han ömt; » du är aldrig ensam, så länge du har mig, och att oroas för att farbror måst göra en liten resa på några da- gar, det är barnsligt, j a riktigt barnsligt » lillan » min. » » Nu skola vi göra oss en riktig treflig dag, » fortsatte han, » och glömma alla dumma griller.
Det är det härligaste väder ute för att vara ok- toberväder, solsken och ljumt.
Vi göra först en tur i vagn kring Djurgården, som är något till vacker, må du tro, i sin granna höstuniform; kl. 2 har Sportklubben matiné i Cirkus, jag har re- dan biljetter; så dinera vi på » Rydberg » och gå i afton på Dramatiskan.
Hvad säger du om mitt program? » » Endast allt för mycket nöjen på en gång, kära Kurt », log Sonja, som verkligen kände sig lättare till sinnes inför utsikten af en hel, angenäm dag i hans sällskap.
På kvällen kom hon hem, uttröttad, men helt nöjd med sin dag, efter att nyss ha skilts vid Kurt utanför porten.
Jakob tände de stora silfverkandelabrarne i mat- salen, där en lätt supé var uppdukad, ty ' de hade ej ätit efter spektaklet, då Sonja ej ville hem allt för sent.
På en silfverbricka vid hennes kuvert låg dagens post, några bref och utländska tidningar, dem hon hastigt bläddrade igenom för att se, om något gällde henne.
Ett par inbjudningar till middag och supé — det var allt.
Men där, underst på brickan bland faderns bref låg ett litet kuvert, som genast väckte hennes upp- märksamhet genom sin rosenröda färg, den ele- med mjölk, mandel, kanel, citronskal till en tjock gröt, som blandas med socker.
Äggulor inblandas, sedan gröten sval- nat, och häraf formas små plättar, som utklappas, beläggas med aprikosmar- melad eller sylt, hoprullas, doppas i rifvet bröd, därpå i vispadt ägg, så åter i rifvet bröd och stekas i kokande smör.
D. ganta, kvinliga pikturen och den främmande post- stämpeln.
Hon granskade det noga.
Det doftade starkt af en fin, genomträngande parfym.
Frimärket var franskt och bar Paris ' poststämpel.
Hennes hjärta började våldsamt klappa.
Hon visste ej, att fadern mottog några kvinliga bref, och detta bref var ovilkorligen från en kvinna.
Hon kände ett svartsjukt begär att röja dess hem- lighet.
Och då hofmästaren i detsamma trädde in med samovaren, stack hon det hastigt och oförmärkt i sin ficka.
När hon kommit upp på sin sängkammare tog hon fram det på nytt och vände det på alla kanter.
Paris — Paris!
Var det månne möjligt, att det var dit han rest?
Hennes fingrar darrade.
Hon greps af en oemot- ståndlig drift att bryta detta tunna konvolut, som skilde henne från vissheten.
Men hon hejdade sig och stred mot sig själf. '
En sådan låghet, ett spioneri voro henne så främ- mande — och dock, dock.
Innan hon visste ordet af, föll det öppet ned i hennes knä.
Hon grep det, vände det; hon ville endast se underskriften, skulle endast, endast se, från hvilken dessa rader härrörde.
Och så oläst lägga det afsides o c h öppet bekänna allt, när fadern kom hem.
Ett skri, ett enda smärtans o c h förtviflans skri undslapp henne.
Voro då hennes svartaste drömmar sanning, och var nu själfva sanningen lögn.
Hennes späda gestalt skakades af konvulsivisk gråt och hon borrade sitt hufvud djupt, djupt i kuddens ejderdun.
De ord, som mött henne under faderns bref, voro dessa: » Din älskande, af längtan döende Käthe ».
(Forts.) 8 gr skalade, finhackade bittermandlar, låter allt långsamt koka upp, rör om ständigt, tager bort skummet och kokar därpå marmeladen öfver ganska stark eld så länge, tills en på en tallrik upp- hälld droppe däraf strax blir geléartad.
Man slår den därpå i stenkrukor, läg- ger efter afsvalningen ett i rom dop- padt papper öfver dem och binder öf- ver kärlet med en oxblåsa.
sista skölj vattnet tillsätter man något upplöst socker och två skifvor hvit, upplöst gelatine, hvarigenom sidenet blir glänsande och styft.
Därpå hänger man klädningen så slätt som möjligt att torka, likväl ej mer än att man kan stryka den utan att åter behöfva fukta den.
Utmärkt goda Bisquiis.
319 gr söt- och 100 gr bittermandel torkas väl mellan rent linne.
Stötes sedan, litet i sänder, i en mortel tills mandeln blir fin som en pomada, hvarefter däri blan- das 4 hårdt vispade ägghvitor.
850 gr siktadt socker blandas med 2 rågade matskedar väl siktadt mjöl och 2 knifs- uddar hjorthornssalt; detta arbetas med 6 till skum slagna ägghvitor en bra stund, hvarefter tillsättes litet i sänder af deu krossade mandeln.
Man får vara mycket noga vid hvitornas vispning — de äro tillräckligt arbetade när de släppa fatet så att intet fuktigt blir qvar i dettas botten.
Degen trillas i små bullar med tvänne i vatten dop- pade teskedar och läggas med dem på smorda och mjölade plåtar.
Ugnen får ej vara varmare än till skorptorkning.
Dessa bisquits kunna gömmas mycket länge.
Satsen kan naturligtvis tagas blott hälften så stor eller mindre.
Om man hvarje afton, innan man går till sängs, gnider in händerna med glycerin och träder handskar på, skall rodnaden snart försvinna. '
Goda saltgurkor.
Till 25 a 30 någor- lunda stora gurkor följande sats: 3 1. friskt vatten, 20 dl god ättika, 106 gr salt.
Detta uppkokas i väl förtennt kärl, slås därpå upp i en kruka att kallna men öfvertäckes väl, så att ej kraften försvinner och då det är kallt, ilägges 2 å 3 knifsuddar alun, hvarefter det hälles på gurkorna.
Dessa böra förut ligga i vatten öfver natten och få därefter ligga på linne och torka.
Ned- lägges hvarftals med svarta vinbärsblad, körsbärsblad, eklöf, dillkronor och pep- parrot, hvarefter lagen öfverslås.
Kru- kan tillsmetas med deg och får stå några dagar i ett rum att torka, men härunder efterses noga att ingen spricka uppkommer.
Sättes sedan ned i en källare och äro färdiga efter 6 veckor.
N Olga.
Bra småbröd.
213 gr smör, 1 ägg- gula eller ett helt ägg, | skedblad socker, 319 gr mjöl.
Uttagas med mått, strös med kulsocker.
Ej för sval ugn.
Blir ungefär 40.
Rabarbermarmelad.
Denna är mycket frisk och välsmakande, men håller sig ej så länge som fruktmarmelad.
Bäst lämpar sig därtill kraftig, fullt utväxt rabarber.
Man skalar stjälken, skär den i korta stycken, tager till hvart J kg af densamma l kg eller ända till 625 gr finstött socker, det finskurna skalet och saften af en half citron jämte Medel mot fräknar.
Emedan fräknar just ej bidraga att höja skönheten, skall säkert följande medel gärna mot- tagas af mången.
Man tager saften af omogna, mjuka johannisbär, bestryker härmed den fräkniga huden om kväl- larne, innan man lägger sig, och tvättar om morgnarne bort den med mjölk.
Detta medel användes så länge man har tillgång till omogna johannisbär; äro fräknarne då ännu synliga, fortfar man på samma sätt med svafvelblomma, blandad med citronsaft.
På en tesked svafvelblomma droppar man saften af en medelstor citron.
LEDIGA Husgerådet.
Tennet befrias först med asklut från all oren- lighet och gnides sedan med en ylle- lapp doppad i fint pulveriseradt koksalt, som först torkats väl i ugnen.
God, svart sammet, som blifvit fläckig, göres ren genom att gnidas med rå löksaft.
Man skär itu en lök och gni- der duktigt med insidan af densamma, tills sammeten åter blir vackert svart.
Bastsidenklädningar, som smutsats, kan man själf tvätta, så att de bli som nya igen.
Man tvättar dem med mild, hvit tvål i ljumt vatten och sköljer dem därpå några gånger.
Till det PLATSER.
E t t allvarligt, fullt pålitligt, yngre fruntimmer, med goda rekommendationer, godt sätt, håg och fallenhet för affärsverksamhet ocb något hemmastadt uti klädes- och ma- nufakturhandel samt skrifgöromål, er- håller nu genast plats.
Svar, med uppgifna pretentioner, jemte betyg och fotografi, ställes till Albert Gunnard, Bollnäs.
[2202] Skola.
Ett eller tvänne fruntimmer med kunskaper och renommé finna (enligt föräldrars och målsmäns önskan och utsago) utsigt till mindre skolas id- kande i framåtskridande ort.
Beflek- terande torde lemna svar nu snarast till » Skola », Iduns byrå.
[2201]
I DU N 1890 Hvarj ehanda.
P E R C Y Att förvara prässjäst.
213 gr präss- jast skares i små stycken, som ned- läggas i en fullkomligt ren butelj, som därpå fylles med rent, kokt, men åter afkyldt vatten.
Buteljen korkas väl och ställes på ett svalt, men frostfritt ställe.
Då man skall begagna jästen, skakas buteljen väl och en lagom kvan- tites hålles ur.
På detta sätt kan präss- jäst hålla sig många veckor.
Att spara vanilj.
F. L T J C K &amp; C:o STOCKHOLM.
P r i s l i s t a å V i l l.
\ * ™ro80.
halftorrt ett gam- Prisen aro beräknade emot kontant I Amoatillado, torrt, very betalning med.fria buteljer Vid beställningar fran landsorten torde likvid medsändas emedan efter- kraf a vin är tillatet.
Ködvi ».
old superior » Fmo secco Sherry, ett mycket torrt, gammalt och utsökt vin med charmant arom » icke Att göra konfekt af hasselnötter.
Till ^ liter nötkärnor tagas 125 gr stött socker, h vitan af ett stort ägg slås till skum och blandas med sockret, en knifsudd stött kanel tillsättes och nöt- terna hällas i massan.
Denna slås där- efter i en järnpanna och röres med en sked flitigt — vid måttlig hetta — tills sockret lagrat sig.
5 — 6 nötter hänga alltid tillsammans och bilda en liten klump.
I stället för kanel kan man äfven taga vanilj eller en tesked hallonsaft.
357 fine 2.50, rf h d e s p I v a r d e U „.
, B.
r o,, ^ w e f £ Slierry.
n 7 S flaska.
r f T- ' m r - Dmner Sherry, ett godt bords- v m K H20 a r k a °, i a U d e I e s fåu - 2 0 p a n s k a b u t S v e r i e 0 6 0 b u t a 1„ 3 5 » 2 75 e f ö r Detta rödvin kan stå uppslaget några | d a g a r, utan att förlora sin arom.
Chåteau d ' Estournel 1886, importerad i buteljer 2.90 i Figeac S:t Emilion 1877 » 3.75 I _ » » » » p r | » 0.55 Good special Port .... » 1.00 \ Golden Sherry, ett fylligt, MRich full-flavoured Port » 1.50 smakligt vin » 1.25 Superior Fruity London Port » 2.00 Fine London Sherry, halftorrt » 1.
4 0 | / Superior Old London Port » 2.501 » » » torrt.
» 1.501 Nlanzanilla, ett torrt vin med | behaglig arom och smak » 1.80 % Fine Sherry Muscatel — » Olorozo, ljust golden, fylligt | Fine Old Sherry Muscatel.
» med utmärkt arom och | Very Old Superior Sherry smak » 2.25 Muscatel — - » frän V i äro enda och f, g den renommerade firman R. Schlumberger i Wien.
om 3 3 5 0 — » i s L m V e r / Om man lägger en sönderskuren vaniljstång i en liten glasburk med strösocker, så antager detta socker vaniljsmak och kan i hvardagslag gärna användas i st. för sjalfva vaniljen.
y förekommande tillsats^ Uer andra viner, j |, _ _, _ (Schlumberger) Kr.