Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti häröfver infordradt, den n 1 nästlidne November afgif vet Utlåtande, hafva Banco-Fullmägtige, under förmälan, att den dåjpågående uLlåningen för Handels-Disconten, emot 3 procents ränta, blifvit, enligt den i BancoReglementet lemnade tillåtelse, så vida utsträckt, att penningar af Banken emottagas äfven på trenne månaders uppsägning och nyssnämnde ränta, förklarat, att en ytterligare leuteration af upplånings-vilkoren, vare sig till räntans förhöjande eller uppsägningstidens förkortande, efter Banco-Fullmägtiges öfvertygelse, oberäknadt vigten af, att ej för tillfälliga förhållanden rubba allmänna beslut, skulle medföra åtskillige betänklige följder, för tillfället inverka högst menligt på Riksgälds-Contorets upplåningar och sedermera för Banken kanske för alltid, och åtminstone ganska länge, försvåra möjligheten att, på förut stadgade grunder, lån upptaga, samt af dessa skäl motionen afstyrkt; men hvarjemte pluraliteten af Banco-Fullmägtige, såsom ett sätt, till förekommande af Handels-Discont-rörelsens och publika pappers-belåningens totala afstannande, trott sig böra föreslå: a) att Banco-Disconten må tillåtas genast begynna med belåning till fulla c apil albel oppe t af Lane-Bankens skuldförbindelser, härrörande från dess före är i83o gjorde upplåningar; fr) att Låne-Banken må från samma tid upphöra med nämnde belåning och till
Disconten öfverlåta det belopp, som å dy like skuldförbindelser då finnes outlånadt efter gg procent af totala capital-summan ; c) att R:dr 200,000 må, tills vidare, reserveras inom Disconten allenast för dem af desse slags documenter, för hvilka leiner åttighet icke blifvit i Låne-Banken begagnad, för den händelse att de vid något tillfälle icke, jemte öfrige belånbare publike papperj kunna af samfällde fonderne belånas ; d) att
Disconten beviljar lån till fullt belopp, äfven å sådane Bankens skuldförbindelser, som finnas till större eller mindre del i Låne-Banken graverade, under förbehåll, att
Disconten, i och med detsamma, lie/viderar Låne-Banken , efter uträkning, medelst afdrag å det nya lånet; e) att de summor, som Låne-Banken upplånar mot 2, högst 3 procent, pä tre hög$t 6 månaders uppsägning, göras tillgänglige sä väl för belåningen af publike papper, som för den s. k.
Handels- och NäringsDisconten i Stockholm och vid Province-Låne Contoren; Eanco-Ut skottets Betänkande N:o 79. 5 fj att den summa af 5oo,ooo R:dr, som vid sistlidne
Riksdag anslogs för publike pappers belåning, i förening med hvad från Låne- Ranken utöfver förenämnde 200,000 R:dr erhållits, skall anses såsom reserve-tillgång, ej mindre för Handels- och JVärings-Disconten, än för publike papper sbelåningen i Stockholm och vid Province-Låne-Contoren, i den nion lånebehofven ej kumm genom upplåningar fyllas.
Uppå de af Banco-Fullmägtige anförde skäl, och sedan Motionairen, afven för dess del, i egenskap af JBanco-Fullmägtig, förklarat sig vilja i stället antaga det af Fullmägtiges pluralitet framställde förslag, till vinnande af det med motionen åsyftade ändamål, finnér Utskottet sig böra tillstyrka Rikets Högloft.
Ständer, alt alslå Herr Rosenblads ofvanomförmälde motion.
Men Utskottet kan ej undgå inse, att den ställning, uti hvilken Handels-Disconten och publika pappers-Disconten, så väl här i Stockholm, sorn i Orterne befinnas, i det de ej allenast äro betagne möjligheten att understödja Lånesökande, medelst nya lån, utan äfven nödsakade att inskränka deras lånrörelse, under en tidpunkt, hvilken flere förenade omständigheter gjort brydsam för enskildes liijvider, samt omsättningar af mynt och varor, innebär ett för hela samhället känbart ondt, och äfven för Banken kan blifva af menligt inflytande, emedan ett sådant skick, under längre tid fortfarande, väcker oro och klagan, som, då olägenheten har hunnit en viss höjd, möjligen kunna fordra en betydligare uppoffring, än den, hvarigenom de första och svåraste verkningarne af stagnationen nu skulle kunna undanröjas; hvarförutan silfver-utvexlingen, fastän härmed icke egande något samband, helst den från början haft en till och med lugnare och önskligare gång, än nian vågat förmoda, likväl, såsom samtidig, kunde af mängden anses såsom orsak till penningeförlägenheten och under denna synpunkt med missnöje botraktas.
Af en hvar måste också erkännas, att ett eller annat 100,000 R:dr i Bankens Sedlar, småningom utgifne på korta lider, icke, i och för sig sjelf, kunna hafva den lingaste inverkan på Bankens solidile och förmåga, att, under detta Verks nuvarande goda ställning, uppfylla sina förbindelser, om från ett beslut, åsyftande en så beskaffad sedelutgifning, låt sig skilja farhågan för prejudicat i detta hänseende och alstrandet af den opinion, alt Rikets Ständer sedermera möjligen äfven i vigtigare fall torde afvika från grundsatser, deni de uppställt, att såsom hufvuögrunder iakttaga, tili betryggande af den nu återförda ordningen i Rikets penninge väsende.
'Banea-Unhtteti'
Betanlinnäxe
Nis jgi Vid undersökning sålunda, huru de olägenheter, sorn onekligen åtfölja den hämmade Discont-r öre Isen, må kunna undanröjas eller mildras, utan förnärmande af Rikets Ständers redan fattade Beslut, synes enda utvägen vara, att anlita det slag af fonder, för hvilka något bestämdt maximum icke finnes och som kunna utgå till större belopp, än de i den för dem ursprungligt anvisade väg sannolikt blifva begagnade; och då härvid förekommer, att Rikets Ständer vid innevarande Riksdag, gillande den af BaneoUtskottet framställde allmänna sats, att, under förutsättande af en inskränkbande rätt hos Banco-Slyrelsen, om och när behofvet möjligen kan sä fordra, Bankens fleste lånerörelse-grenar skola i deras förut egande omfattning bibehållas, upptagit den i fjerde Ärt..
4 Afdela, pag 96 af i83o års BreoReglemente hos Låne-Banken medgifne belåning på Hypothek af Banker® egne skuldförbindelser, icke i den Artikel, som handlar om Låne-Bankens vanliga rörelsegrenar, utan i en påföljande Artikel under hufyud-rubriken "Discont-rörelse,” deruti förklaras, ”att belåning af Adier och publike papper icke allenast må fä fortfara, utan äfven i mon af tillgång kunna utsträckas, under iakttagande att, såsom hypothek må antagas och belånas,” ibland andra papper, Aili fulla capitalbeloppet Bankens egne obligationer, härrörande från dess före år t83o gjorde upplåningarhvaraf lärer följa, att hos den egentliga Låne-Banken meddelandet af lån på Bankens egne obligationer hädanefter kommer att upphöra, samt denna ufclånings-åtgärd således besörjes af Disconten men de 5oo,ooo R:dr, som Baneo-Disconten och Låne-Contoren i ett för allt, enligt i33o års BancuReglemente, hafva att använda till Belåning af publika papper , icke kunna blifva tillräcklige för den till Baneo-Disconten sålunda öfverflyttade Lånerörelsen: att den i i83o års .Banco-lteglemente gifna tillåtelse, att hos.
Låne-Banken på Hypothek af Bankens egne skuldförbindelser, härrörande från dess före i83o gjorda upplåningar, enär som helst upptaga lån ända till 99 procent af Capitalet, onekligen är af egenskap att kunna Begagnas till vida större belopp, än som vanligen skett och sker, hvilket visar sig deraf, att, enligt i833 års Bokslut, hvarifrån det nu befintliga förhållandet säkerligen föga afviker, de lånbare obligationemes totalsumma uppgick till Banco Rulr - .. , 839,896: 9. 2, derå 99 procent utgör . .. ..
, - ... 831,497:, ■— —- hvaremot summan af utestående lån på sådane obligationer var - . . , 270,0 46: — — så att följaktligen, jemlikt i83o års Reglemente, yHerli - ’ Émco^XJis kottets Berdnfan&
Nio 79 >• 5 gare, på eferina väg, kan af Banken utgifvas ett lånebelopp af nf) r 1 - ^ derigenom Banken i verkligheten endast komme alt liqvidera egne räntedragande skulder på en procent nära, oell altså bespara sig* en ränte-utgiftr alt Diseonten, sä snart den förklaras böra begynna med denna lånerörelse, mäste hafva att tillgå så mycket, som i Låne-Banken blifvit obegagnadt, eller sistberörde belopp 561,45r R;dr, hvarefter densamma småningom, enligt Fullmägtiges Förslag, erhåller öfriga andelen af eireulations-fonden, i den mon redan belånade obligationer komma alt der antagas som Hvpolhek, och Låne-Banken undfår sin liqvid medelst afdrag å utlåningsbeloppet, samt slutligen att, i händelse 200,000 R:dr till en början reserveras allenast i och för sådane Bankens obligationer, sorn ytterligare kunna till belåning företes, sistnämnde summa, sammanlagd med redan utevarande lån mot dylika obligationer, lemnade tillgång att belåna ett större belopp af desamma, än sorn hittills under en lång följd af år högst pä en gång i denna lånerörelse kunnat användas, utgörande 420,000 R:dr Banco; linner Utskottet ej hinder för biträdande af Fullmägtiges förslag i först upptagne fyra punkter, såsom, efter Utskottets omdöme, icke rubbande de af Rikets Ständer fastställde grundsatser, eller ledande till någon sedel-emission, som möjligen kunde medföra ringaste våda för Banken, Beträffande sedermera frågan om sammanslående af fonderne för publika pappers-belåningen samt Handels- och Närings-Diseonten, så visar sig af Baneo-Utskottets vid sistlidne Riksdag, under N:o 2 pag. 85, afgifne utlåtande, att Utskottet då redan, för dess del, förklarat sig anse ganska svårt, om icke ogörligt, att grunda en betydligare
Discont-rörelse endast och aU lenast på tillfällige upplåningar, utan ali egen fond, i hvilka fall Styrelsen, enligt Utskottets då yttrade omdöme, skulle, till följd af de vanligaste händelser, blifva nödsakad, att för längre eller kortare tid upphöra med utlåningen samt hela anstaltens liufvud-ändamål, i och med detsamma, förfelas.
I betraktande hvaraf dåvarande Baneo-Ufskottet tillstyrkte, det ofvannämnde 5oo,ooo R:dr borde införlifvas med Upplånings-Fonderne, fastän denna tillstyrkan icke af mer än aine Riks-Stånd bifölls, och sålunda Lief för afslagen ansedd; och enär erfarenheten numera visat, att Båda slagen af låne-rörelse, genom det i förenämnde ordning emot Banco-Utskottets tillstyrkan, sistl.
Riksdag af Rikets Ständer fattade beslut, förfelat ändamålet, samt det ej kan betviflas, att den summa af 3(5i,45i R:dr, hvarmed Banso-Bisconten, genom antagande af Fullmägtiges Förslag,komme att forstär - 6 Banco-Utskottets Betänkande N:o 79. kas, är fullt lilli äcklig alt nu för tillfället motsvara både Handels-Discontens och publika pappers-fondernes behof af förstärkning, allenast dessa båda icke bibehållas i den afsöndring ifrån hvarandra, som hittills egt rum ; finner Utskottet sig ega allt skäl att jemväl i denna del biträda hvad af Fullmägtige blifvit föreslaget, samt får alltså härmedelst tillstyrka Rikets Högloft.
Ständer, att det af Fullmägtige framlagde, ofvan intagne Förslag i dess helhet gilla och antaga.
Trenne Ledamöters reservationer bifogas.
Stockholm den 12 Jan. 1835.
BIHAM i TILL s&qiuimqo Qum^aumoDS PROTOKOLL VID Laetima Bikidagen i Slockholm Åren ock 1854. ■**53tS8SagfeSfSg«- FJERDE §A]RL1IREI. 1* Afdelningen: Stats-Utskottets Memorial, Utlåtanden och Betänkanden. il B ID M tt&BIDBV» ' Ätoj woiit . ?| intt \I .!> H;! Af\h. ■ , •\\ (X öajWarJ .i.-.vHrimenAJin ,«o«om vAVi\Ua \V mi nwiivil- tl i;mast{g i >\h '.>V\\NsVv \s jgvuitaWuv 1 V ' ■ Y>'i\ vAuWlY.UVW r rtbiu . t ; ' ■ • I.qqi;;-! jslkfil • ! » - .
...*n _dt »Äöl fioiiofji obiowd tt* y ,Mil di -ohiJJ . - ' . idtfilliilPlui :,r 1 Au Ull i, - ■ '**" 3 «, •*- ’ *>«•— .mVmöi -9l„
Äii.i -i.q--lisi' sidi SS c««9b TfOT Ull giuwHit t a.m, V w: t .»»■» $ mai .*«*t .»?.
n UV» liv, Slals-Ultkottels Lllålande, N:o i03. 1 Ank. til) Exp.-Utsk. fl. 17 Maj 1854, kl. I e. m.
Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 50, angående i frågaställd förbättring af soldater nes vid Södermanlands Regemente löneförmåner. (U. 4.)
Samtlige Riks-Ståiulen hafva till Stats-Utskottet återremitterat Utskottets under N:o 50 afgifna utlåtande, deruti i anledning af Herr //' est fells motion, att den soldaterne vid Södermanlands Regemente på lön anslagna spanmål, hvilken nu utginge med 30 £ fasta kappar på tunnan, hädanefter mätte få utgå i fullrågadt mål, Utskottet, med åberopande af ett i Kongl. Brefvet den 2 Februari 1833 intaget stadgande rörande spanmålens beräkning vid och efter indelnings-verkets införande, hemställt, att berörde motion icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Såsom skäl för återremissen har hufvudsakligen blifvit anfördt, att högstberörda Nådiga
Bref icke varit på förevarande fråga tillämpligt, enär den spanmål, som deruti omnämndes, vore sådan, som blifvit anvisad till befäi, underbefäl och korporalen, att både rättvisa och billighet fordrade, det rättelse i nu öfverklagade förhållande vidtoges, enär genom detta afdrag, hvilket medlörde förlust för soldaten, äfven stora olägenheter uppkomme för tiondegifvaren, sorn för att aflemna denna tunna spanmål, hvilken af honom måste utgöras med 32 fasta kappar på tunnan, nödsakades företaga 2:ne resor, ofta nog af liera mil, nemligen först till en soldat med 30 j kappar och sedermera till en annan med lj kappe, och hvarigenom både tidspillan och kostnader honom åbragtes; samt att vid Regementet funnes odisponerad öfverskotts-tionde, som lemnade riklig tillgång till ersättning för dessa kappar. hill. HU R.
Sl. Prot. iSS3 $ 4834. 4 Sami. 1 Afd. 2 hand. 4 Hafi. 1 Stals-Utskottes Utlåtande, \:o i09.
Utskottet, sorn i anledning häraf företagit detta i motionen icke utredda ärende till förnyad handläggning, får nu, efter vunne ytterligare upplysningar, derom meddela följande:
Uti den af Konung Carl XI för Kommissarie,rne vid det vissa knektehållets inrättande i Södermanland och Nyköpings län utfärdade Nådiga Instruktion, af den 3 Januari 1683, förklaras i Dale punkten, bland annat, att Konungen »resolveret årligen en tunna spanmål hvar kneckt, till undsättning af sitt underhåll hos Rotan, gifva.»
Denna Nådiga försäkran blef ytterligare bekräftad genom Kongl.
Resolutionen den 23 Januari 1683, deri säges: »Så vill dock Kongl. Maj:t bemälte allmoge (i Södermanland och Nyköpings län)
Dess särdeles
Nåde bevisa och icke allenast hvar kneckt med en tunna spanmål till dess underhåll hjelpa, utan ock låta kneckten med liberie-kläder förse och alltså Rotan derföre befria.»
Ytterligare är genom 2:dra punkten i Kongl. Reglementet, hvarefter allmogen med soldaterne under det vissa knektehållet i Södermanland och Nyköpings län hafva sig underdånigst att rätta, dateradt den 23 November 1686, i Nåder förordnad!: »att den tunnan spanmål, som Kongl. Majit Rotan till knecktens lön Nådigst består och för nio daler räknas skall, hvilken kneckten, både i freds- och krigs-tider, bör åtnjuta, skall af honom undfås pä den vanliga tiden, när den plägar utlefvereras.»
Den innehållning af 11 kappe, sorn till förmån för Statsverket iakttages på hvarje tunna af ifrågavarande Kronotionde-spanmål, grundar sig icke på någon särskild föreskrift, utan på följande allmänna författningar om utmätningen af tionde- och rättighets-spanmälen, nemligen: Kongl.
Förklaringen öfver 1684 års Reglemente den 7 April 1685, § 2., enligt hvilken spanmålen skall utmätas med sint ket mål; Kongl. Förordningen den 29 Maj 1739, angående mått, mål och vigt, uti hvars 7:de punkt fö eskrifves, bland annat, att af de 4 (strukne öfvermåla-) kapparno pä hvarje tunna Kronotionde tillkommer it ronau H:ne kappar efter vanligheten, och de öfrige 2:ne indelningshafvare]! eller tiondetagaren: samt Kongl. Resolutionen den 12 November 1766 uppå krigsbefälets allmänna besvär och ansökningar, uti hvars 9 §, med anledning af Regementenas i Kronobergs län anhållan att fä åtnjuta Kronotionde-spanmälen utan kappemåls-afdrag, i Nåder förklaras: »att alldenstund Kongl.
Maj:ts Nådiga Förordning om mätt, mål och vigt af år 1739 uti 7 § förmår, det vid Kronotiondens intägt bör, i stället för rågan, mätas med 4 kappar till hvar tunna råg, korn och hafre, oell att
Infanteri-spanmålen bör utmätas med struket mål samt 4 kappar pä tunnan, hvaraf ?:ne tillkomma Kronan; fördenskull och i anseende till de liera härvid förekomna skäl och omständigheter, kan Kongl. Majit till en så beskaffad ansökning sä mycket mindre Stals-itskotlels Hélänkancle, N:o 102.
3 Nådigt bifall lemna, sorn det åberopade Kongl. Majrts Nådiga Beslut af den 25 November 1087 ej eller någon anledning dertill gifver, utan pröfvar i Nåder skäligt att ofvannämnda Regemente icke annorlunda än med struket mål deras lönings-spamnål måge uppbära.”
Jemväl torde böra här antecknas, dels att ofvanberörde, soldaterne vid Södermanlands Regemente förunnade Kronotionde-spanmål är inbegripen under den ”indelta spanmål på förslag”, som i nu gällande Riks-stat under 4:de Hufvud-Titeln tinnes upphörd för indelda Arméen: »Kavalleri- och InfanteriRegementena”, och att, i följd häraf, det skedda afdraget, 2 lösa eller lj fasta kappar, eller deras värde efter markegång, hittills ingått bland nämnde HufvudTitels besparingar: dels att Kongl.
Brefvet den andra Februari 1833 visserligen alser allöningen af indelda Arméens befäl, men att de i reciten deraf intagne, af Utskottet i Betänkandet N:o 50 åberopade förhållanden, likväl visa huru den pä Militien indelda tionde-spanmålen i allmänhet nu och tillförene beräknats, vare sig att densamma tillfallit befäl eller manskap, och det var på nämnde förhållande Utskottet ville fästa uppmärksamhet.
Af det här ofvan anförda följer uppenbart, hvad Utskottet i sitt första Utlåtande jemväl yttrat, att det afdrag som å dessa knektetunnor sedan äldre tider egt rum, är grundadt i gällande Författningar och att soldaterne vid Södermanlands Regemente icke uro berutligade till erhållande af högre löneförmåner, än sorn för närvarande af dem åtnjutes; och då icke visadt. blifvit att någon förbättring i aflöningen för nämnde Regementes soldater, hvilka ingalunda äro sämre lottade än vederlikar vid andra Regementen, är af oundgängligt behof påkallad, samt genom eftergift af det, på sätt ofvan berördt är, 4:de HufvudTiteln sedan långliga tider tillbaka tillllytande afdraget å ifrågavarande Kronotionde, rättvisan ock skulle fordra att åt nämnde Hufvud-Titel, för dess härigenom minskade inkomst af cirka 70 tunnor spanmål, bereda motsvarande årlig ersättning; så ock enär denna omständighet, jemte de anspråk i dylik syftning, som framdeles kundo komma att framställas från andra tiondetagare, skulle medföra ökade utgifter för Statsverket, saknar Utskottet skäl att motionen understödja Och dä, vidkommande de olägenheter, som för räntegifvaren skola uppkomma vid utgörandet af denna spanmål, Utskottet förmodar, att derest desamma icke genom den föreslagna skatte förenklingen blifva afhjelpte, utan fortfarande äro af den besvärliga beskaffenhet, som af en och annan ledamot inom Riksstånden uppgifvits, Kongl.
Maj:t icke lärer underlåta, uppå skeende underdånig anmälan, i Nåder anbefalla de ändringar uti nu gällande föreskrifter angående sättet för ifrågavarande spanmåls utgörande, som af omständigheterna påkallas, får Utskottet, med vidblifvande af sitt förra tillstyrkande, å nyo hemställa, A Stals-Vtskotlels Utlåtande, jY:o 103. att Herr JVestfelts motion icke ina. till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
H:o *03.
Ank. till Kxp.-Utsk. den 17 Maj 1854, kl. 1 e. ro.
Utlåtande, t anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående ifrågast&lld utsträckning af Nämndemäns rätt till skjutsoch traktaments-ersättning för syner och andra förrättningar. (U. A.)
Uti liögstberörde Nådiga proposition, hvilken från samtlige Riks-Stånden blifvit till Stats-Utskottet remitterad, har Kongl.
Majit behagat tillkännagifva, att, sedan Rikets sednast församlade Ständer, i anledning af hos dem väckt fråga om
Nämndemäns berättigande att åtnjuta skjuts och traktamente för biträde vid alla boställs- och torp-syner in. il. förrättningar för Kronans räkning, uti skrifvelse af den 23 Augusti 1851 dels i underdånighet anmält, hurusom af anförde skäl, Rikets Ständer för deras del ansågo
Nämndemän böra tillerkännas rätt till dylik ersättning, dels ock underdånigst anhållit, det Kongl. Majit ville, efter vederbörandes hörande och föregången
Nådig pröfning i hvad mån utsträckning af den Nämndemännen redan medgifna rätt till ersättning för inställelse vid sådana förrättningar måtte, med afseende å Statsverkets tillgångar, ega ruin, vid påföljande Riksdag till Rikets Ständer aflåta Nådig proposition i ämnet, Kongl.
Majit af sådan anledning infordrat underdåniga yttranden af Krigs-kollegium och Förvaltningen af Sjöärendena, sorn uti häröfver den 28 Oktober nästlidct år afgifvet gemensamt utlåtande, jemte förmälan, att, enligt Kongl. Kungörelsen den 25 Januari 1842, Nämndemän nu äro, när de voro tillkallade för att biträda vid syner, värderingar, besigtningar m. fl. förrättningar för Kronans räkning, be - Stats-Utskottcts Utlåtande, N:o 10H. 5 riittlgado till skjuts och traktamente, med undantag för de tillfällen dä Nämndemännen såsom ledamöter i Härads-Rätt, uti förrättningen deltoge, då de biträdde vid syner och besigtningar å ryttare-, knekte- och båtsmans-torp, och då sjelfva förrättningen samt resan till och från förrättningsstället tillsammans icke fordrade längre tid än en dag, i öfrigt anfört följande: att hvad först angingo syner och andra förrättningar, i hvilka Nämndemän såsom Härads-Rätts ledamöter deltoge, kundo lör försvarsverkets räkning biträde af Nämndemän i sådan egenskap, Kollegierna veterligen, icke ifrågakomma vid andra tillfällen, än vid laga syner å Militiae—boställen, eller vid endast sådana syneförrättningar, som af domhafvande eller auditör, hvilken äfven vore domare, verkställas; och som, jemlikt Kongl.
Förordningen den G Juli 1720, Härads-nämnd skulle på extra ordinarie kronoförrättningar sig sjelf underhålla, och Kongl. Resolutionerna på allmogens besvär af den 21 Januari 1748, § 13, och på krigsbefälets af den 11 Januari 1757, § 37, förbjöde Nämnd att fordra eller taga någon betalning för förrättningar i publika ärenden, samt ordinarie eller för viss tid tillförordnad domare eller auditör, enligt berörde § af 1757 års nyss åberopade
Resolution ej vore berättigad till ersättning för syner och andra publika förrättningar å Militiaj-boställen, ansågo Kollegierna, enär åt Nämnden icke borde tillerkännas en förmån, hvaraf dess ordförande ej kunde komma i åtnjutande, och dessutom Nämndeman, hvars befattning åtföljdes af löne- och andra förmåner, ej kunde anses sakna godtgörelse för deltagande i dylika förrättningar, sig icke kunna i underdånighet tillstyrka särskild ersättning åt Nämndemän vid sådane förrättningar, som dem i egenskap af ledamöter i Härads-Rätt ålåge.
Beträffande åter öfriga förrättningar å Militi:c-boställ en samt torpsyner, vid hvilka.