Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Långt ifrån att ogilla de skäl, dem afdelningen uti sitt Betänkande anfört, och flere af Höglofl.
Utskottets värde medlemmar ytterligare utvecklat, för att bevisa nyttan af en porto francos eller frihamns inrättande på Gothland, och vida skild ifrån att hysa mera förtroende till mig sjelf, än Yojo Besil, och Ekon.
Betanjiimäeh. till de män, som med grundeligare insigte£ 1 statistiska och ekonomiska ämnen förena sann medborgerlighet, torde det likväl tillåtas mig, att anföra några betänkligheter, sorn göra åtminstone mitt omdöme osäkert och vacklande i denna vigtiga fråga* l:o Man anser en frihamns inrättande blifva af ovedersäglig nytta för ön och en källa till d ess välstånd och rikedom.
Afven jag tror, att den i mercantiliskt afse ende skall blifva nyttig, skall införa välmåga, Öfverflöd och bruket af fremmande varor.
Men skall den äfven blifva det i moraliskt?
Skall icke det afskum af fremmande nationer, som för vinst och egen nytta inflyttar, jemte flera verksamma och mera bildade speculanter (ty om annat folk torde föga bli fråga) förgifta invånarnes enkla seder och framställa samma phasnomen af sedeslöshet, sorn utmärkt alla frihamnar, så länge de grunda sig på exclusiva rättigheter, att i sitt sköte upptaga eho sorn heldst.
Controlled skall åtminstone blifva svår. 2:0 Gothland skall vinna i folkmängd och rörelse.
Men månne det ej skall blifva ert af lagarna skyddad nederlagsplats för lurendrejeri varor, från hvilkas rika upplag på Gothland de öfriga Svenska städerna skola förse sig med effecterna ur andra hand? 3:0
Man vill påJGothland göra försöket* hvad en oinskränkt frihet i handel kan ver - BeSv. och Ekon.
[Jtsk.
Betänkanäen. lofi ka då den uti intet afseende bindes af prohibitivsystemet.
Den skall onekligen ver*
Isa till förmån för innehafvarne af denna frihet.
Men månne ej ett uppenbart ingrepp sker uti de öfriga Svenska städernas fri- och rättigheter, då på Gothland etableras en eje- och import-frihet, hvaraf irt* gen annan af de Skandinaviska städerna ar i åtnjutande?
Dessa sednare skola lika fullt ntl som förr
Utgöra tributerna till staten* oaktadt deras handel måste mycket lida.
4:0 éedan ett medium af de iö sista årenä afgifter till staten ifrån Gothland blifvit taget, skola contributionernå utaf handeln derefter
Utgå till det allmänna.
Man supponerar med all sannolikhet välmågans förökande* och det derefter proportionerade ofverskottet skall användas till fästningsverkens iståndsättande och Wisby förfallna murars Uppbyggande.
Måtte man ej häf företaga ett GöthaCanal arbete!
Dessutom är det just detta otis befästande, som väcker min motvillja mot förslaget.
Gothland, en Svenska kronans naturliga tillhörighet, har ofta, och det just under perioden af dess välstånd och väl befästade skick, Varit i fremmande tnagts våld.
Dess återvinnande har kostat Sverige millioner i penningar, mycket blod och många politiska tracasserier.
Icke en gång Gustaf den Itta förmådde återvinna det.
En - 1072 Best). och^Ekön.
Betankanäem däst Från Carl den X:des tid kunna vi räk* na oss hafva egt fasta på Gothland, och den-* na fasta måste uttvingas vid Köpenhamns inurar. 5:0
Gothland skall genom porto franco rättigheten återvinna sitt fordna anseende och blifva befästaat.
Skall ej detta vid lägligt tillfälle väcka grannars afund, och är det då alldeles otänkbart, att under några politiska brytningar en Severin Norrby kunde födas på Gothland elier som gouverneur dit förordnas?
Men befästadt skall det ej kunna intagas.
Månne ej heller genom öfverrumpling från östra sidan, den tid på året, då ali communication med moderlandet är afskuren?
Man vet, att Engelsmännen innehafva Gibraltar och Malta, och att Köpenhamn af dem kunnat intagas.
Man vet, att nordens Gibraltar, Sveaborg, är icke mera en borg för, utan emot Svea.
Dessa betänkligheter kunna vidare utvecklas och framställa mindre önskliga resultater; men Jag har endast kortligen velat anföra dera och anhåller i största ödmjukhet, att da måtte få åtfölja Höglofl.
Herr Lenning.
Vid det nu afgifne tillstyrkande för porto franco inrättningen i Visby och Slitö på Gothland anser jag mig skyldig göra några anmärkningar: Besv. och Ekon.
Utsh Ectankanden. 1075 Ehuru Betänkandet är omredigeradt, kan Jag likväl ej godkänna uppställningen, och, utom de anförda åldriga argumenten, som skola vitsorda inrättningars nytta, hade efter min tanke äfven bordt upptagas några sådane, som i närvarande tid föranleda ett lika omdöme} men skäl matte brista, efter sorn de i Betänkandet uteblifvit.
Motiven böra väl tillhöra den tid, man vill tillämpa inrättningen, ej den, som för ett halft sekel passerat.
Jag viii dock ej mer orda om formen,utan går att få yttra mig i hufvudsaken.
Såsom det kraftigaste stöd för inrätt» »ingens stora nytta, åberopas Kongl. CornmerceCollegii yttrande 1772; men hvem känner ej handelns olika rigtning för 50 år sedan, emot nu, då jemte oss våra grannar vid Östersjön kommit i en närmare beröring med de mest aflägsna länders hand» lande?
Erindroro oss endast, att Norra Americas fartyg nu i mängd besöka både Svenska och Rysska hamnarne, medförande egna och afhemtande dessa länders producterj ja denna handelsgemenskap bestyrker nu för Sverige den hufvud sakligas te af» sättningen för dess förnämsta export jernet, och huru många olika förhållanden hafva icke dervid inträffat i Sveriges närvarande tranisto handel, med de flesta Europeiska lander, än då dessa emottogo vå - B ihan g till RiksSt.
Fröt. 18^3, (pde Sami.
Ntr 63, ioy4 Besv. och Ekon.
Betankanclen. ra exporter och utan egna producter fournerade oss ined colonial varor.
Vid ett sådant förhållande, ser jag i sanning intet annat föremål för porto franco på Gothland* än import af utländska varor, och då denna import lika med förbrukningen på hela Gothland tillstyrkes obegränsad, följer först fournerande af öns behofver utaf utlänskfc kram; men dut betydligaste skall dock troligen påföras Sverige, och tullförsnillning för de varor, sorn har erlägga höga tullafgifter samt lurendrejning af sådant, som här är eller kan blifva till införsel förbudet, äro de olägenheter, jag i sanning befarar med denna inrättning skulle inträffa, Monopoliska skyddsbref äio nu i allmänhet högt ogillade, och Vid samma tid skulle man tillstyrka porto franco på Gothland, ja redan med detta Utskottets bifall dertill, har Marstrands Riksdagsman anmält denna stad, att återfå dess förra innehafda porto franco, och kan hända komma flera städer med dylika anhållanden.
Én sådan tillåtelse kan efter min tacka ej annat än förnärma andra vid Östersjön belägna Svenska Sjöstäders trafiquerande innevånare* heldst deraf skulle följa en inskränkning i deras handel.
Det nyligen afgifna Betänkande, om handtverkeriers och handels framtida bedrifvande, äfven som den derjemte föreslagna gerningsmans författningen, tror jag, fordrar, att ej längre intränga på stä - fiesv. och Ekon•
Retänkanden. lo^ Jernäs begränsade omfattning, om deras un* dergång ej skall beredas.
Förslaget, att tullbevakhingen skall minskas emot hvad den nu är, ger ej heller förökadt förtroende åt hela anstalten, — Gothland skulle, genom den fria förbrukningen och lättade tillgången till ali utländsk lux, alldeles förlora den sparsamhet och tarflighet, mati änntl ofta hörer vöre Sverige nyttig.
Att hålla Kongl. Majit och kronan skadeslös för tulluppbörden på Gothland, tillst yrkes dess utgörande efter den uppbörd* som de sedhaste io åren, per medium räknadt, der influtit.
Nu, då man påräknar vidtagande af sådana medel, som skola betydligt öka tullintradeine, står en dylik afhandling ej väl tillsammans med en fördelaktig beräkning.
Lemnar inrättningen ej ett fördelaktigt utslag, hvem vet, höru säkert tullcontractet kan komma att fullgöras?
Deremot, blefve rörelsen på Gothland liflig till förfång för kust-städerna, hvarmed skulle de derstädes minskade tullintraderne och enskildes lidande godtgöras?
Öfver förslaget att fortifiera Wisby och Slitö samt att på sista stället anlägga en Stapel-Stad, vore mycket att saga; men jag inskränker mig dertill, att sådant säkerligen förr varit till verkställighet befordradt, om det funnits ändamålsenligt, samt att möjliga verkställigheten och framtida underhållandet aldrig skulle, utan betydelig kostnad i»?6 SeSD, och Eliott.
EttankancleTt, för Kongl. Maj-.t och bronan, komma ali för sig ga.
Jag kan ej underlåta anföra det uppgifna medlet, till förekommande af förbudne varors insmygande och tullförsnillning, förnämligast bestå deruti, att ändamålsenligare författningar än hittills vidtagas, Jemte synnerlig uppmärksamhet vid valet af de tjenstemän, som härtill komma att antagas, så att samvetsgrannhet, heders- och rättskänsla, jemte verksamt nit för statens allmänna väl, oundgängligen skulle utgörft de personers egenskaper, åt hvilka dessa beställningar uppdrogos.
— Sådant allt kan väl yttras och önskas; men med hoppet om tillämpningen, i hvad det rörer tullbevakningspersonalen, lärer detta slägte ej böra smickra sig.
Af hvad jag haft äran anföra, tror jag mig ega fullt skäl i allo afstyrka den föreslagna porto franco inrättningen; deremot tycker jag det vara öfverflödigt anföra något särskildt mot det afgifna projectet till reglemente, hvilket erbjuder allt för många anledningar till anmärkningar; äfven hafva tvänne stånd, genom votering, ogillat bifogandet af detta förslag till reglemente.
Jag anser föreläggande af ett dylikt förslag vara åtminstone otjenligt, om ej förnärmande, innan hufvudfrågan blifvit afgjord, helds) det reglementariska alltid blir af hufvud - Besv. och Ekon•
Utsk, Betankanden. jo77 saken beroende och tillhör Kongl. Maj:t att efter omständigheterna bestämma.
Med deltagande tillfredsställelse fägnar jag mig åt det ypperliga tillfälle, Gothland eger för arbetsflitens begagnande och capitalers användande, i öns ansenliga odlingsbara myrors beredande till frugtbarhet.
Att på sådant sätt skapa producter och välmåga inom provincen, tyckes mera tjenligt, än en porto franco inrättning, öfverenstämma med det allmännas fördel, för hvilket hvarje enskild bör vika.
Herr Lagerstrand.
I anledning af förslaget om porto franco frihet för ön Gothland, får jag vördsamligen tillkännagifva, det jag, af följande skäl, för min del icke kan tillstyrka en sådan inrättning.
Ehuru det visserligen icke saknas exempel derpå, att visa stad eller landsort blifvit förunnad allmän nederlagsrättighet, anser jag likväl en sådan rättighet såsom extraordinär och äfven såsom skadelig för det allmänna och motverkande de lagar, man stiftat för importen och tullverket.
Sådana lagars egentliga ändamål lärer utan tvifvel vara, att förhindra införsel af hvad man kallar lureudrejeri varor eller öfverflödsartiklar, men huru skall väl detta ändamål kunna vinnas, om man gör en eller annan province till ett ordentligt luirendre - ic>78 Bcsv. och Ekon.
Bctänknnden. jerie magazin?
Skola icke vinningslystnad den och fåfängan kasta begärliga blickav på en sådan ort, som, Hk den Babyloniska Skökan, kan förblända och reta?
Och huru förlamas icke kraften hos den lag, sorn stiftas för ett folks inre välstånd och trefnad, om den ene undersåten skall lyda och den andre icke lyda en sådan lag?
Den lätta communicationen imellan Gothland och Sveriges östra kust skulle gnatt organisera och bringa i rigtigt system en smyghandel, hvars förderfliga följder man ända hittills hvarken med stränga eller lindriga reglementen kunnat hämma, och som, genom porto franco inrättningen alU deles lössläpt, snart skulle uppsluka ali inkomst, industri och all loflig handelsförtjenst.
Jag anhåller, att detta mitt anförande får åtfölja Högloft, Utskottets Betan-! hände till Rikets Högloft.
Ständer, Uti detta utlåtande förenade sig äfven Herr Fredin.
Herr Hiessleiber.
Sedan nu mera den på Utskottets grdja afdelning beredda frågan, om porto franco inrättningen på Gothland, blifvit af Högloft.
Besvärs- och Ekonomiutskottet i dess plenum, likmätigt afdelningens förslag, på ftet sätt afgjord, att ett stand vid voteringen stadnat inactivt, Borgare-Ståndet helt Besv. ock Ekon, Utsh, Betänkanden. och hållet afslagit projectet, och de tvän. jie andra stånden med en högst obetydlig pluralitet det samma bifallit; får jag vördsamlingen anhålla att, i likhet med hvad jag inom Utskottet hade äran anföra, då första gången afdelqingens project uti Utskottet ventilerades, vid detta tillfälle, då Utskottets gerjerela Betänkande, i ämnet, justeras, för att till RiksStåuden ingå, uti följande puncter få uppgifva de skäl, hvarpå jag icke för någon del kan instämma
Uti det fattade beslutet, utan tvärtom finner mig böra emot det samma anmäla min reservation; anhållande jag vördsamligen, att detta mitt anförande måtte få Utskottets Betänkande till Riks-Stånden åtfölja. 1:0
Med all aktning för de Herrars och mäns insigter och charakterer, som nu väckt både denna och flere andra motioner, har jag ännu svårt att föreställa mig, det alla tiders erfarenhet och fosterlands känsla, vid närvarande Riksdag, blifvit hos Rikets representanter concentrerade.
Jag nödgas således först och främst erinra, att, då Sverige i alla tider egt kloka och patriotiska medborgare, är det föga troligt, att ett förslag, som till förmån för en enda ort, allt sedan år 1712, varit mångfalldiga gånger bragt å bane, men alltid blifvit förkastadt, verkligen är af någon riksgagnelig natur.
Jag anser i alla fall betänkligt, att jäfva erfarenhetens läror, ©ch jag utisstror till och med gerna mina logo Besv. och Ekon. Utsi;.
Betänkande/;. egna omdömen, då flere andra personer förut yttrat sig i motsats dermed.
Hade porto franco inrättningen på Gothland verkligen varit så förmånlig, som det nu oreras om den, hada den helt säkert under den långa frihets epochen, ifrån 1726 till 1772,, blifvit medgifven och effectuerad. 2:0
Alt det förslag tili berörde porto franco inrättning, som nu blifvit åberopadt och följ dt, af framlidne Hans Excellens Herr Grefve Eill] ener antz. är utarbetadt, anser jag icke sorn något giiltigt skäl, att utan undersökning gä in derpå, enär erfarenheten visat, att denna Statsman, oaktadt sin mångåriga och mägtiga inflytelse på Sveriges financiella förhållanden, icke på sin tid förmådde genomdrifva förslaget.
Den djupaste tänkare i politik och statsekonomi kan också misstaga sig; alla tiders erfarenhet vittnar härom.
Och, om jag icke allt för mycket bedrager mig, är det ifrån Herr Grefva Lilliecrantz' administration, som Judarnas införande i Sverige, Assistancecontoiret och Kronobrännerierna äro daterade.
Dessa åtgärders skadeliga verkan på fäderneslandets inre förhållanden gifver just icke någon styrka åt upphofsmannens autoritet, gro Under medeltidens mörker, då handel och slöjder ännu voro fremlingar i norden, och sjöfarten nästan endast inskränktes till ströftåg och härjningar med små fartyg Besvt och Elkon.
Etsk, Betänkande».
1031 lånade sig Göthlanda lyckliga belägenhet på ett särdeles fördelaktigt sätt till en nederlagsort för det norra och nordöstra Europas varu-byten; och ifrån dessa omständigheter mäste man äfven härleda den lysande röle, staden Wisby spelade i den tidens handelshistoria.
Men tiderna äro nu mer allt för mycket ändrade.
Alla länder kring Östersjön ega nu icke allenast egna näringar, manufacturer och fabriker, utan jemnväl egna, rika och stora handelsstäder och talrika handelsflottor.
Förgäfves skulle nu en association af köpmän vilja sammansätta sig, för att inom ön Gothland concentrera norra verldshandel^ Rysslands, Finlands och Preussens prohibitiv författningar och Dannemarks egen lifliga transito-handel skulle snart sätta bommar derför, som af inga reglementen kunde höfvas.
Nationerne äro nu mer allt för val underrättade om sina egne interessen och skänka i commercielt afseende ej mera åt sina grannar, än de något nära se sig i stånd att af dem återvinna.
Det är således ternligen säkert, att fördelarne af den nya porto franco inrättningen komma att bestå uti några få handlandes riktande, särdeles de första åren, och att i alla fall Sverige blefve det land, hvarpå de i synnerhet komma att speculera. 4*.o
Då det ej mer lärer vara att t betvifla, det ju de så mycket öfverklagade pro^ 1082 Besv. och Ekon.
Betcinkanden. fiibitivlagarne för handeln vid denna Riks-: dag blifva i betydlig män relaxerade, torde någon ytterligare utsträckning a£ handelsfriheten, till förmån för en enda ort, åtminstone icke vara nödig eller nyttig.
Vi emotse utan tvifvel betydliga förändringar uti import-systemet och tulltarifferna.
Riket komme således icke troligen någon reel förmån att uppväxa ur porto franco inrättningen; men att den i allt fall skulle bilda en ny plantschola för lurendrägare och tullförsnillare, behöfver icke bevisas, emedan ingen finnes, som tviflar derpå, —T 5:0
Hvad de politiska raisonerne angar, sam för eller emot förslaget kunna uppgifvas, anser jag aldra säkrast att öfverlemna deras bedömande åt Konungens kända erfarenhet och skarpsinnighet.
Må det likväl tillåtas mig att erinra, att, genom dea i min tanka lika otjenliga som onödigt rjgurösa nationalbevärings-inrättningen, Gothland redan är så vida ifrån Sverige afsöndradt, att det eger en talrik stående national-milis, som kostar statsverket flera tunnor guld årligen, och som aldrig gör tjenst utom ön d. v, s. som för Sverige är fullkomligt onyttig, och som troligen aldrig ändå vid ett allvarsamt fiendtligt anfall skall kunna försvara sig, När jag finner, att dessutom motionärerna för porto franco inrättningen, äfven som Höglofl, Ekonou»Utskot> B&Pt och Ekon.
105^ tets afdelning, vilja använda 10 års recogpitionsafgifter för de införda varorna på uppbyggandet af Carlsvärds fästning och upprättandet af Wisbys gamla murar; ser jag äfven den pecuniära vinsten för Riket pf den nya inrättningen allt för mycket affägsnad, för att någonsin kunna tillstyrka något, sorn innebär så osäkra fördelar och så gifna kostnader.
Gothland försvaras efter min tanka blott genom kloka politiska relationer; och, så vida ruan icke ville belasta Statsverket med en ny kostnad för upprättandet af en skärgårdsflotta för öns räkning, skulle hvarje vår, då Sveriges kuster och skärgårdar ännu äro islupna och jntet bistånd kunde således förväntas ifrån fasta landet, en expedition ifrån Curländsk eller Preussisk hamn, blott den vore beräknad efter det motstånd ön ensam kan åstadkomma, helt säkert på några dagar taga hela ön i besittning och utplundra den, Innan knappt någon rapport derom hunne till Stockholm framkomma, 6:0
Genom det förenade militära och civila öfverbefäjet utöfvar redan Konungens Befallningshafvande på Gothland en så vidsträckt magt, att, utom namnet af General Gouverneur, hvilket Regeringsformens § förbjuder att tilldelas, föga snart sagdt finnes, som hindrar honom att inom denna isolerade besittning utöfva en beherrskares välde.
Blir nu dessutom detta välde 10C4 jBésu. och Ekon.
Eetänkanden. skansadt med nya fästningsverk, vallar och grafvar samt betydliga medeltillgångars disponerande, så torde den tid komma, dä det skall finnas betänkligt, att i en enskild medborgares händer nedlägga denna magt, som, i händelse den af en svag eller inbilsk eller despotisk eller för utländningens impositioner åtkomlig person råkade att innehafves, skulle allt mer och mer göra Gothland ifrån Sverige söndradt och slutligen möjligtvis inveckla det sednare uti krigsoroligheter till det förras försvarande, som tidernas längd må hända för moderlandet medförde lika liten båtnad, som de blodiga fejder, vi uti århundraden uthärdat för att försvara Liffland, Esthland, Finland och Pommern. 7:0
Att på en ort, så aflägsen som Gothland och så svår att emot utländsk invasion försvara, hopalåna rikedomar, dyrbara varor och kostsamma vapendepoter, anser jag mer än äfventyrligt: en sådan lockmat för en afundsjuk granne skall, såsom förr nämndt är, lätt kunna leda honom till fiendtliga afsigter och företag, som eljest aldrig kommit i fråga.
Ur alla dessa synpuncter betraktad, finner jag porto franco inrättningen på Gothland ingalunda förenlig med Rikets sannskyldiga fördelar — ett skäl, som för mig är en lag, att aldrig tillstyrka dess bifallande. i Eesv. och Ekon.
1035 Herr Hegardt.
I grund af den reservation, jag, jemte öfrige Herrar Ledamöter af Borgare-Ståndet, anmält, då frågan afgjordes om porto franco och nederlagsrätt för Wisby och Slit» ö hamnar på Gothland, får jag nu ytterligare vördsamt anföra följande, under anhållan, att samma måtte få Betänkandet till RiksStånden åtfölja.
Ganska talande skäl hafva väl blifvit anförde, om nyttan och fördelarne af porto franco för Gothland; jag har dock ej kunnat undgå för min del finna äfven de betänkligheter och svårigheter dervid, som Herrar Bruncrona och af Borneman andragit, ganska sanna.
Det är alltså endast i anledning af den utgång, saken nu tagit hos Höglofl.
Utskottet, och sedan nu först, under fortgången af Riksmötet, mina cornmittenter derom lemnat mig uppdrag, som jag finnér mig föranlåten vördsamlingen fästa uppmärksamheten på nyttan och nödvändigheten, att, så vida Riksens Höglofl.
Ständer kunna finna för godt hos Kongl. Maj:t i underdånighet tillstyrka porto franco för Gothland, jemnväl på samma gång föreslås en porto franco i Marstrand, byggd på lika grunder med den, som år 1775 der existerade.
Jag behöfver ej här vidlyftigt upprepa, hvad som torde vara ganska väl kändt, att Marstrand i fordna tider eller från 1775 ioflö Eesv. och Ekon.
Betänkanåeii. lill 1795 egt porto franco och nederlags3 rätt, att samma stad under berörde period blomstrade, att, sedan den kommit i mistning deraf, staden allt mer och mer sjunkit från välstånd till yttersta vanmagt.
Af det i Betänkandet citerade Kongl.
Cornmercecollegii utlåtande, år 1772, inhemtas ock, huruledes Collegium framställt nyttan ef porto franco så i Östersjön som Nordsjön, och med kännedom af Marstrands läge, torde man med fullt skäl medgifva, att det samma, om ej öfverträfFar, åtminstone fullkomligen motsvarar det af Gothland för ett sådant ändamål, som nyssnämndt är; heldst redan der linnas tillräckliga försvarsverk, genom Carlstens fästning, som skyddar inloppet till hamnen, hvilken är tillgänglig alla årstider; så att Marstrand skulle i detta afseende blifva af lika vigt för Riket vid Nordsjön, som Göthlanda hamnar vid Öster* sjön.
Éx rrotocollo. A. Fryxell, Best). och Ekon.
1087 N:o 15g.
Ånkorn den 2 Åug. 1823.
Betänkande, angående fortfarande understöd af staten för Höganäs Stenkolsverk. tJti ProtocollsUtdrag af den 27 sistlidnö Juni, har Riksens Höglofl.
Ständers Statsutskott underrättat Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet* att hos StatsUtskottet samma dag blifvit foredragne Kongl. Maj:ts till StatsUtskottet aflåtne Nådiga Skrifvelse, af den 25 uti förfiutne Januari månad, jemte Hans Excellens Herr Grefve De let Gardie's af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln till Stats- och EkonomiUtskottens gemensamma handläggning remitterade Memorial» med dertill hörande handlingar, angående det Höganäs Stenkolsverks interessenter sista Riksdag beviljade Statsbidrags användande, jemte nu föreslaget ytterligare understöd till verbets upprätthållande och fortsättning i framtiden.
StatsUtskottet har tillika vid handen gifvit, att, enär berörde motion egde oskiljaktigt sammanhang med Kongl.
Maj:ts till Utskottet aflåtne Nådiga Skrifvelse i ämnet, hvilket, efter Utskottets tanka, blifvit i ekonomiskt hänseende vid föregående Riksdagar utreddt och pröfvadt, Utskottet ansåg sig på grund deraf böra sär* logg Hav, och Ekon.
Eetankanclen. skildt afgifva dess Utlåtande, i nu framställde frågor tili Riksens Höglofl.
Ständer, pä hvilkas godtfinnande det sedermera beror, huru vida nödigt linnes, att deröfver inhemta Ekonomiutskottets yttrande, varandes äfven bifogad afskrift af StatsUtskottets samma dag till resp. RiksStånden afgifne Utlåtande.
Vid inhändigande af denna underrättelse, ansåg Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet det vara en sig tillhörande pligt, sorn ej fick eftergifvas, att aflemna sitt Utlåtande öfver den till Utskottet remitterade motion, samt de med anledning deraf hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln förefalhie discussioner, hvarföre Utskottet äfven uti vördsamt Memorial till respective RiksStänden anhöll, att de behagade uppskjuta sitt beslut öfver ofvannämnda StatsUtskottets Utlåtande, intilldess Ekonomiutskottet vunnit erforderlig tid att sig uti ämnet yttra, hvartill äfven samtliga Stånden, genom aflåtne ProtocollsUtdrag, lemcat sitt bifall.
Det är till följd af detta förhållande, som Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet nu får sitt Betänkande afgifva samt dervid, till besparande af Riksens Höglofl.