Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Cramérs konkursmassa, att, sedan en afbetalning af 5 procent å de i nämnde massa bevakade fordringar redan blifvit Banko-Utskollets Ullålande N:o 40. 3 verkställd, vore den vidare utredningen och slututdelningens storlek beroende af så väl andra konkursniassors reglering, som ordnandet af åtskilliga invecklade förhållanden, de der föranledda att slututdelning först efter längre tids förlopp kunde verkställas; att, för påskyndande af konkursmassans utredning, personer, som intresserade sig derför att firmans innehafvare åter må komma i verksamhet, med vilkor att skuldernas uppgörande klefve verkstäldt inom förloppet af ett år, stäilt till bemälde innehafvares disposition de medel, som erfordrades för att kunna åt fordringsegarne ackordsvis, såsom ful! liqvid, erbjuda tio procent af fordringsbeloppen, redan erlagda fem procent inberäknade; att fordringsegarne härigenom genast erhöllo ett belopp, som fullkomligt motsvarade det slutresultat, hvilket, efter en möjligast sträng och noggrann samt af Handels-rätten i Hamburg, före meddelandet af dess tillstånd till och förordnande af ackordsförslaget, särskildt granskad uppskattning först efter längre tid kunde emotses; att. härvid äfven borde tagas i betraktande, att konkursmassans tillgångar ej allenast fullt motsvarade, utan öfverstege sådana skulder, för hvilka valuta erhållits, så att firmans obestånd uteslutande tillkommit genom åtagna förpligtelser, tili hvilkas fullgörande densamma, i följd af en mängd samtidigt inträffade fallissementer, ej erhållit aftalad och utlofvad betäckning och hvilka fallissementer just voro orsaken dertill, att Rikets Ständers Bank för de å dess ursprungliga vexelfordran, B:ko Mark 547,120: 11 sk., återstående B:ko Mark 80,138: 11 sk. icke redan erhållit full liqvid; att de skäl, som, enligt administratörernas förmenande, egentligen talade för bifall till den gjorda framställningen, kunde sammanfattas i följande momenter, nemligen: — — — — — — — — — —- — — — -—• — att det nu erbjudna beloppet, utgjorde hvad som, vid fortsatt administration, först efter en lång — mycket lång — tid kunde vid slutlig uppgörelse påräknas; — — att, om Banken icke antoge ackordet, massans utredning väl fördröjdes och firmans innehafvare beröfvades möjligheten att snart inträda i ny verksamhet, men att ingen grundad utsigt vore för handen att derigenom en högre afbetalning skulle vinnas; samt att det ifrågavarande ackordet redan skall vara antaget af en stor del fordringsegare,
hvaribland, utom åtskilliga aktiebolag i Sverige, äfven Hamburgs Finans-förvaltning, Jernvägsbolagots direktion, de i Hamburg varande aktiebanker, åtskilliga assur åns-kompanier och andra allmänna inrättningar; och hafva, administratörerna, till stöd för de af dem lemnade uppgifter, åberopat särskilda i Augusti månad 1859 och i Juli månad detta år till Handels-rätten i Hamburg af G. M. C. Loehrs, i egenskap af edsvuren konkurs-bokförare för den under med-administration varande firman Dilberg &
Cramérs konkursmassa, afgifna berättelser, innefattande upplysningar angående den fortgående utredningen af samma massa och af hvilka berättelser den sistnämnda är vorden försedd med ett af handelshuset Peter Siemsen & C:i i Hamburg meddeladt intyg, att bemälde Loehrs är en ytterst sorgfällig, driftig och tillika strängt rättskaffens man, som städse 4 Banko-Utskottets Utlåtande N:o 40. varit anlitad för ordnande af de mest betydande och invecklade massor, hvilka svåra uppdrag han alltid så fullgjort, att han åtnjuter ett allmänt och välförtjent förtroende.
Det af administratorerne i Ullberg &
Cramérs konkursmassa sålunda framställda ackords-anbud åtföljes af en utaf Herr Justitierådet V. Cramér, Konsuln och Grosshandlaren Rudolf Cramér, Possessionaten Wilhelm Ullberg och Stadsmäklaren Johan Holm undertecknad skrift af den 28 sistlidne Juli, deri desse, hvilka, såsom nära (runder och vänner till delegarne i firman Ullberg &
Cramér, förmält sig lifligt önska, att innehafvarne af bemälda firma, genom erhållande af ackord, måtte sättas i tillfälle att åter komma i verksamhet, men befarade, att det gjorda, anbudet icke skulle finnas för Banken antagligt, anhållit, att Utskottet ville hos Rikets Ständer förorda och tillstyrka det medgifvande, att, derest inom bestämd tid, som föreslagits till ett år efter det Rikets Ständers beslut blefve Fullmägtige delgifvet, till Banken inbetalas, utöfver redan erlagda fem procent och de af administratorerne såsom ackord erbjudna fem procent, ytterligare tio procent ä de vcxlar, till belopp af B:ko Mark 80,138: 1 1 sk., hvarför firman Ullberg &
Cramér vore ansvarig, och hvilka 10 procent förrbemälde fyra personer förbund it sig att liqvidera, nämnda firma och dess delegare måtte från all vidare betalningsskyldighet befrias; och skulle Banken, genom antagande af dessa anbud, i vidare afräkning å Ullberg &
Cramérs skuld erhålla dels 5 procent å det i konkursen bevakade fordringsbeloppet, med . . .
B:ko Mark 4,022: 6. och dels 10 procent å primitiva kapitalet . ,. » a 8,013: 14. eller tillsammans B:ko Mark 12,036: 4.
I sammanhang härmed har Utskottet fått emottaga särskilda den 30 Maj och 27 Juli detta år afgifna skriftliga förklaranden, dels af administratorerne i Ullberg och Cramérs och sysslomannen i W. Brusewitz &
C:is konkursmassor, att dessa massor ömsesidigt afsagt sig de fordringar, den ena hos den andra kan ega, och likaledes ömsesidigt tillåtit att för vexlar eller andra förbindelser, för hvilka begge massorna stå i betalningsansvarighet, hvardera massan må för sig, utan den andras hörande, uppgöra och antaga det ackord den kan finna för godt, utan att derigenom vederbörande fordringsegares betalningsanspräk mot den andra massan, hvilken i ackords-aftalet ej deltagit, skall förnärmas eiler minskas; och dels af sysslomännen i J. II.
Menks konkursmassa, att Menks betalningsansvar för de vexlar, nämnde firma dragit å Ullberg &
Cramér, icke kan förfalla eller ens minskas derigenom att Ullberg &
Cramér frän deras accept-ansvarighet för samma vexlar vinna befrielse. 2:o af handelsfirman Chr.
Matthias Schröder & C:i, genom William Graf, att, till vinnande af befrielse från all betalnings-skyldighet för den af Johns & Uanko-Ulskollets Utlåtande 40 5 C:i å Schröder &
C:i dragna och af denna sednare firma accepterade vexel å B:ko Mark 8,025, som Banken innehar, firman erbjöde sig att till Banken erlägga 40 procent af kapitalbeloppet, hvarvid uppmärksamhet tillika fästats derå, att, enär Schröder &
C:is stat utvisade vida större brist, än som betäcktes genom 40 procents utdelning, firman, enligt den i Hamburg gällande lag, ej kunde åläggas att å skulden betala mera, än motsvarande 40 procent; hvadan, i händelse det nu erbjudna ackordet ej antoges, Bankens anspråk icke i något fall kunde sträckas utöfver nämnde procent-belopp, då likväl omkostnaderna, för att göra anspråket i Hamburg gällande, konnne att för Banken medföra en förlust, som kunde undvikas, derest ansökningen bifölles, emedan aekordssumman då kontant utbetalades i Stockholm; uppgående berörde ackordssumma till B:ko Mark 3,210 eller, efter afdrag af redan inbetalda 845: 12, till B:ko Mark 2,364: 4 sk. 3:o af sysslomannen i Johns & C:i konkursmassa, Grosshandlarne J. F. Billing och E.
Ungewitter, att dä till deras kännedom kommit, att handelsfirman Ullberg &
Cramér framställt förslag om ackord för åtskilliga Bankens innehafvande, af sistnämnda firma accepterade vexlar, men ett sådant ackord icke kunde utan Johns &
C:is konkursmassas bifall af Banken beviljas, såvida Banken ville behålla sin rätt till betalning af denna massa för samma vexlar, sysslomannen, för att bereda så väl Ullberg &
Cramér bifall till det af dem erbjudna ackord, som för att sätta Johns &
C:i i tillfälle att jemväl kunna med sine borgenärer träffa dylik öfverenskommelse, funnit sig föranlåtne till den framställning, att ehuru, då utredningen af Johns &
C:is konkursmassa vore til! en del beroende på rättegångar celi huruvida personer, af hvilka massan egde fordringar, kunde fullgöra dem åliggande framtida betalnings-skyldighet, det icke vore möjligt att för närvarande bestämma den utdelning,' mässan kunde komma att lemna, men sådan utdelning med säkerhet ej vore att beräkna till mera än 10 procent af skuldsumman, — sysslomannen likväl personligen ville utfästa sig att, å enahanda tid, tlå Ullberg &
Cramér skola betala af dem erbjudet ackord, till Banken erlägga 12j procent å kapitalbeloppet af alla de vexlar, för hvilka Johns &
C:is konkursmassa till Banken häftade i ansvarighet, utgörande 12| procent ä B:ko Mark 64,025, ett belopp af B:ko Mark 8,003: 2 sk. 4:o af Grosshandlaren J. II.
Menk, att sedan hans konkursmassa leinnat. en utdelning af 27§ procent å fastställda, icke förmånsrätt egande fordringar, så kunde, enligt bifogadt intyg af massans sysslomän, dess återstående tillgångar, hvilka till största delen bestodo af fordringar utan hypothek, sorn till betalning förfalla först om 2 år härefter, sannolikt icke beräknas lenina större behållning än motsvarande högst 2 procent å de oprioriterade fordringarna, vid hvilket förhållande
Menk, sorn vid en ålder af närmare 70 år, lidande al sjukdom och svaghet, icke egde någon utsigt att. anskaffa medel till betäckande af Bankens återstående fordran, anhållit att Banken för densamma, utöfver hvad redan är 6 lianko-Utskottets Utlåtande N:o iO. vordet, inbetaldt, måtto åtnöja sig med ytterligare omkring 2 procent å ursprungliga beloppet, eller tillsammans 1,000 R:dr Runt, hvilket belopp deltagande borgenärer förmält sig vara villige att redan på förhand tillhandahålla, derest Menk från vidare kraf från Bankens sida befriades; och skulle härigenom Menks skuld B:ko Mark 11,882: 5. förminskas med » » 750: — till B:ko Mark 11,132: b. 5:o af sysslomannen i W:m Brusewitz &
C:is gäldbundna bo, Grosshandlarne D. Erskine och II.
Davidson, att denna konkursmassa, hvars alla tillgångar blifvit realiserade, med undantag endast af aktier för 18,000 R:dr i en linberednings-anstalt i Norrland och fordran å lika belopp hos P.
Kleman i London mot reverser, betalbara inom 4 är, i lyckligaste fallet kunde komma att vid sistnämnda tid lemna, utöfver redan utbetalda 5 procent, ytterligare 5 procent; att, med afseende härå och då Brusewitz, hvilken har stor familj att försörja och för sin bergning måst antaga en bokhållare-syssla, svårligen någonsin kunde komma i tillfälle att göra afbetalning ä ilen till 1,292,000 R:dr uppgående skuldsumman, flertalet af hans borgenärer antagit ett dem genom vänners medverkan erbjudet ackord af 5 procent och således såsom full liqvid tillhopa 10 procent; men att, hvad Bankens fordran beträffade, sysslomannen enskildt vara villige till en uppoffring genom erbjudande såsom ackord af 10 procent af det bevakade beloppet, utöfver hvad som redan utur massan erhållits, hvarigenom å denna Bankens fordran, utgörande B:ko Mark 5,379: 13. skulle ytterligare inflyta ...” ” 637: 8. då återstoden blefve B:ko Mark 4,742: ö.
Genom antagande af nu omförmälda anbud skulle, efter bygd här ofvan är utredt, å Bankens återstående fordringar, på grund af protesterade vexlar, B:ko Mark 77,630: 14. vara att förvänta: af Ullberg & Cramér ... k 12,036: 4. » C. M. Schröder & C:i ........ 2,364: 4. ” Johns & C:i 8,003: 2. » J. H. Menk & C:i 750: — ” W. Brusewitz & C:i 637: 8. 23,79 1: 2. och Bankens förlust komma att uppgå till ....
B:ko Mark 53,839: 12. — 17,946 R:dr 28 sk.
B:ko — 71,786:^33 öre R:mt.
Med anledning häraf hafva Fullmägtige yttrat, att denna förlust, i och för sig betraktad, visserligen icke vore obetydlig, men torde dock få anses ringa i förhållande till det belopp på det hela af protesterade vexlar.
Banken, vid början af år 1858, såsom följd af den i November 1857 inträffade handelskris, inne - lianko-Ulskotlets Utlåtande A:o 40. 7 hade, oller 1,472,124 R:dr 17 öre K:rat, hvilket höga belopp nied skäl kundo ingifva farhåga för en vida större förlust; att, ehuru FuIImägtige för bedömande af vederbörande konkursmassors ställning icke haft. att tillgå andra upplysningar, än som återfunnos i de inkomna handlingarne, FuIImägtige likväl deraf trott sig finna, att Banken, genom vägran att antaga ackorden, icke skulle kunna i utdelning af nämnde konkursmassor erhålla sammanräknadt större belopp, än som nu erbjödes: hvaremot det kunde antagas, att en fortsatt bevakning af fordringarne, särdeles hos gäldenärerne på utrikes ort, skulle medföra kostnader, hvilka komme att icke obetydligt öka den slutliga och oundvikliga förlusten, samt att FuIImägtige, af dessa förenade orsaker och då en snar uppgörelse , af ifrågavarande affärer icke allenast för Banken, utan äfven och naturligtvis ännu mera för gäldenärerne sjelfve, borde vara fördelaktigare, än undanskjutandet till en aflägsen framtid af konkursmassornas slutliga utredning, ansett sig böra tillstyrka ackordsanbudens antagande, med vilkor, att samtlige vederbörande inom en tid af två månader efter det FuIImägtige erhållit del af Rikets Ständers beslut, verkställde de inbetalningar, hvar och en af dem sig åtagit.
Utskottet, som vid öfvervägande häraf trott sig böra betrakta frågan om antagligheten af de gjorda ackords-anbuden endast från synpunkten af Bankens fördel, har dervid efter noggrann! bepröfvande ej kunnat finna annat, än att denna fördel bör bäst befrämjas förmedelst anbudens godkännande och deraf följande snar uppgörelse för Bankens samtliga ofvanberörda vexelfordringar.
Af de angående konkursmassornas ställning meddelade upplysningar synes det nemligen vara »tvifvelaktigt, att genom anbudens förkastande Banken skulle icke allenast gå i mistning af de inbetalningar å fördringsbeloppen. gäldenärernes vänner och anförvandter erbjudit sig att erlägga utöfver hvad konkursmassorna efter all sannolikhet kunna antagas komma att vid slutlig utredning lemna, utan äfven få vidkännas utgifter för fordringarnes fortsatta bevakning, utan förhoppning att den i en måhända långt aflägsen framtid inträffande slutredogörelsen skall gifva ett så fördelaktigt resultat, som det nu erbjudna.
Under sådana omständigheter, som de förevarande, skulle i de aldra flesta fall den enskilde säkerligen icke draga i betänkande att, såsom för sig fördelaktig, ingå på den öfverenskommelse, som här blifvit föreslagen; och med öfvertygelse härom anser Utskottet sig endast handla i Bankens sannskyldiga intresse då Utskottet, i öfverensstämmelse med hvad Bankofullinägtige hemställt, vördsamt tillstyrker, att FuIImägtige måtte bemyndigas att antaga de ackord för Rikets Ständers Banks vexelfordringar hos handelsfirmorna Ullberg &
Matthias Schröder &
C:i i Hamburg samt Johns & C:i, J. H.
C:i i Stockholm, hvilka nu blifvit erbjudna, så vida ackords - 8 Uanko-Ulskotlels Ullålande N:o io. beloppen till Banken eller för dess räkning till Bankens hus i Hamburg kontant inbetalas inotn två månader efter det Fullm äg t ige af Rikets Ständers beslut härom undfått del, samt att
Futlmägtige derefter må ega att låta i Bankens räkenskaper afskrifva återstoden af Bankens omförmälda fordringar, på grund af protesterade vexlar.
Stockholm den 3 September 18fi0.
Reservationer: af Herr Riks-arkivarien Nordström, som ansåg skäl ej förefinnas att af de föreslagna uppgörelserna antaga amira än den, som afsåg Christian Matthias Schröder &
C:is i Hamburg konkursmassa.
Af framställningarne rörande de öfriga visade sig visserligen, att något mer, än den dividend, som erbjudits, åtminstone under en längre tid knappt vore att förvänta, och att det således, om frågan betraktades allena ur financiel synpunkt, måhända vore för
Riksbanken fördelaktigast att äfven antaga dessa anbud.
Men då det tillika vore omisskänneligt, att ett allt för lättfärdigt bedrifvet vexelrytteri utgjort en hufvudorsak till dessa fallissementer, och den förlust Riksbanken, genom afvisande af anbuden från förvaltarne af dessa konkursmassor, kunde få vidkännas, utan tvifvel måste ur en annan synpunkt anses betyda mindre, än vigten deraf, att berörda förhållande genom Bankens åtgärder ej måtte gynnas, syntes det i alla afseenden här vara lämpligast att låta lagen hafva sin gång.
Häruti hafva instämt Herr Stuart, C. G., Herr Grefve Lewenhaupt, C. M. C., Herr Steuch, M., samt Riksdags-fullmägtige Liss Lars Olsson från Stora Kopparbergs län, Lars Gustaf Andersson från Elfsborgs län, Olof Olsson från Wermlands län och Olof Nilsson från Westerbottens län.
STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, 1860. finnko-Uisliottfts Merum M \:o H. I Ao 41.
Alik. till Exp.-Utsk. den 24 Sept. 1800, kl. 2 e. m.
Memorial, i anledning af Riks-Ståndens beslut öfver Memorialet N:o 36, rörande Banko-statens löneförmåner m. m.
Med anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, öfver Utskottets tillstyrkanden i otte, 7:de och litte punkterne af Memorialet N:o 32 hade Utskottet, i Memorialet N:o 36 dels afgifvit förslag till voterings-propositioner beträffande .otte punkten om fortfarande af den Bankens embets- och tjenstemän samt vaktbetjent^ vid sistförflutna riksdag beviljade tillfälliga löne- och arfvodes-förhöjning, dels ock förbehållit sig att, sedan nyssberörde fråga blifvit af Rikets Ständer slutligen afgjord, få till dem inkomma med vidare yttrande i afseende å icke allenast 7:de punkten, innefattande förslag till reglements-föreskrift angående Banko-statens löneförmåner, utan äfven 1 l:te punkten, hvari Utskottet hemställt, att för den eller dem af Bankens tjenstemän och betjening, som under åren 1861, 1862 och 1863, på grund af 54 eller 55 §:n i Banko-reglementet, kunde varda på pensions-stat förflyttade, pensionen måtte utgå till belopp, motsvarande så väl hela lönen, som den derå beviljade tillfälliga förhöjning.
Af Utskottet tillhandakomna protokolls-utdrag för den 18 och 22 nästlidne Augusti samt den 1, 5 och 8 innevarande månad har Utskottet inhemta!, att Ridderskapet och Adeln, till följd af gjorda anmärkningar, återremitterat, men Bonde-Ståndet deremot godkänt de föreslagna voterings-propositionerna; Bill. lill It.
Pral. IS59 $ 1860. 6 Sami. t A fri. 2 3 Haft. 1 2 Uanko-Ulskollels Memorial N:o 41. att, sedan Preste-Ståndet inbjudit Borgare-Ståndet att förena sig i PresteStåndets beslut, hvarigenom sistnämnde Riks-Stånd, med afslag å Utskottets tillstyrkande i 5:te punkten, för sin del icke allenast bifallit att den Bankens embets- och tjenstemän samt vaktbetjente vid sednaste riksdag beviljade tillfälliga löne- och arfvodes-förhöjning nu må på ordinarie stat. uppföras, under vilkor att den, som ingår på nya staten, skall vara förbunden att underkasta sig den vidsträcktare tjenstgörings-skyldighet eller jemkning i åligganden, som vid en blifvande förändrad organisation af Banko-verket, eller eljest i allmänhet kan varda stadgad, utan äfven godkänt Tule punkten med de förändringar, som föranleddes af Preste-Ståndets vid örte punkten fattade beslut, och, såsom följd häraf, ansett Utskottets förslag i 1 lrte punkten hafva förfallit; så har Borgare-Ståndet denna inbjudning antagit och tillika förklarat, att de föreslagna voterings-propositionerna kornrne att förfalla ; alt Preste-Ståndet, efter inhemtad kännedom af Borgare-Ståndets berörda beslut, jemväl ansett ifrågavarande voterings-propositioner hafva förfallit, och alt Memorialet
Nro 36 i öfrigt blifvit af samtlige Riks-Stånden lagdt till handlingarne.
Hvad nu först angar Ridderskapet och Adelns återremiss af de uppställda voterings-propositionerna i den fråga, hvarom 5:te punkten handlar; sä enär Ridderskapet och Adelns i denna fråga förut fattade beslut, om uppförande pä ordinarie stat af den Bankens em bets- och tjenstemän samt vaktbetjente vid sednaste riksdag beviljade tillfälliga löne- och arfvodes-förhöjning, i allo öfverensstäinmer med Preste-Ståndets, samt Borgare-Ståndet, genom antagande af den till detta Kiks-Stånd aflåtna inbjudning, jemväl i samma beslut sig förenat, bar Utskottet, då omförmälda fråga således är genom tre Riks-Ständs sammanstämmande mening afgjord, ansett de af Utskottet föreslagna voterings-propositioner hafva förfallit och Ridderskapet och Adelns återremiss följaktligen icke till vidare åtgärd föranleda.
Under iakttagande af icke allenast nyssbemälda tre Riks-Stånds sammanstämmande beslut rörande den nu utgående tillfälliga löne- och arfvodes-förhöjningens förvandling till fast lön, utan äfven den, enligt hvad Memorialet N:o 36 innehåller, af Rikets Ständer redan medgifna förhöjning från 450
R:dr till 700 R:dr i de åt en hvar af Bankens sex Kassörer anslagna missräknings-penningar, liar Utskottet uppgjort det förslag till regiements-föreskrift, motsvarande § 30 i nu gällande Banko-reglemente, som Utskottet, jemlikt dess vid 7:de punkten i Memorialet N:o 32 gjorda förbehåll, härmed får till Rikets Ständers pröfning och godkännande öfverlemna, så lydande:
Löneförmånerna äro: Hanko-Utskollels memorial
Kto 4/. 3 å Löne-stat.
Förslå tjenstegraden:
För öi* 7 äldste Kommissarierne och Banko-sekreteraren, lön å 4,400 H:dr 35,200.
För de 7 yngre Kommissarierne och Advokat-fiskalen, lön ä 4,000 . 32,000. 67,200 (Åtnjutande dock de Kommissarier, som tjenstgör i Banko-diskonten, deras löner på detta Verks stat.)
Andra tj enstegraden:
För 7 Kamererare, 6 Kassörer och Sekreteraren hos Under-styrelsen, lön å 3,000 R:dr . . 42,000 Tredje tj ens tegraden:
För 14 Bokhållare, 2 Revisorer, Registrator!), tillika Aktuarie, samt 3 Notarier, lön å 2,000 R:dr 40,000 Fjerde tjenstegraden:
För 12 Kontorsskrifvare och 5 Kanslister, lön å 1,000 R:dr 17,000 FjT.tr För 6 Kassaskrifvare, arfvode å 1,150 R:dr. . 6,900 Konst-idkare:
Tryckeri-föreståndare, lön 2,400 Förvaltare vid Tumba bruk (uppbär sin lön på brukets stat).
Förste Sedeltryckare, lön 800 2 Sedeltryckare, lön å 300 R:dr 600 Övervaktmästare, tillika Brandmästare, lön . . . 800 (Jemte fria husrum och nödig vedbrand.)
Transport 177,700 Uanbo-Vlslioiiels Memorial I\'
:o 4 2.
Transport 177,700* Fahll eije ning:
För 1 2 Vaktmästare, Jon å 700 R:dr 8,400.
För 10 Vaktmästare, lön ä 000 R:dr 6,000. 14,400. 1927100. och å Supplenicntar-stat: 'l-j e n s t g ö r i n g s p e n n i n g a r till Forsla tjenste» raden: 16 arfvoden å 600 R:dr ....
9,600.
(Hvaraf likväl de i Bankodiskonten tjenstgörande Kommissariers arfvoden utgå på nämnda Verks stat.)
Andra tjenstegraden: 14 arfvoden å 450 6,300.
Tredje tjenste»raden: 20 arfvoden å 300 R:dr ....
Fjerde tjenstegraden: 17 arfvoden å 150 R:dr .... 2,550. 24,450.
Öfver vaktmästaren, arfvode .... 75. 12 Vaktmästare med 700 R:drs lön, arfvoden å 75 R:dr . . . 900. 10 Vaktmästare med 600
R:drs lön, arfvoden å 50 R:dr .... 500. 25.925.
Särskilda ar feoden och anslag.
Till Chefen för Kassa- och Depositions a fdel ningarne, Sedel-kontoret, Låne-afdelningen, Låne-kansliet samt Revisions- ochEkonomiafdelningen, arfvoden å 600 R:dr 3,600.
Transport 3,600. 218,025. Ifunko-Ulskollds Memorial K:o 44.
5 Transport 3,600. 218,025.
Till Chefen för Kassa-afdelningen samt Kamereraren å nämnda afdelning, missräknings-penningar i egenskap af vårdare utaf dagvexlings-kassan å 300 R:dr . . . 600.
Till Bankens Brandchef, såsom er sättning för de ökade hyreskostnader, han måste vidkännas genom nödvändigheten att bo i Bankens granskap 400.
Till 6 Kassörer, missräknings-pennin gar å 700 R:dr ..... 4,200.
Till Garde des medailles .... 300.
Till extrakt-arbeten samt lönlöse extra ordinarie tjenstcmäns uppmuntran 3,750.
Till Öfvervaktmästaren, i hans egenskap af Brandmästare .... 375. 13,225.
Summa R:mt R:dr 231.2a0.
Och torde derjemte i blifvande Banko-reglemente på lämpligt ställe få införas det af Rikets Ständer, såsom vilkor för den tillfälliga löne- och arfvodeslörhöjningens uppförande på ordinarie stat, föreskrifna vilkor förmedelst följande stadgande:
Vid uppförande på ordinarie stat af den Bankens embetsoch tjenstemän samt betjente under sednaste riksdag beviljade tillfälliga löne- och arfvodes-förhöjning, hafva Rikets Ötander fästat det vilkor, att den, som ingår på nya staten, skall vara förbunden att underkasta sig den vidsträcktare tjenstgörings-skyldighet eller jemkning i åligganden, som vid en blifvande förändrad organisation af Banko-verket eller eljest i allmänhet kan varda stadgad.