Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet icke afgifvit något förslag till det ondas afbjelpaude, och icke ens gjort någon conclusion 4 Banco-Vtskottets Utlåtande, N:o 42. af sina egna prasmisser; hvarförutan sistnämnde Stånd förklarat, det Utskottet borde, ”med hänsyn till den dåliga förvaltningen af Tumba, föreslå någon ansvarspåföljd för vederbörande,” Enär Utskottet, i afseende på Tumba Bruks förvaltning, på det hela, uttalat ett ogillande omdöme samt förthy uti de på 35 §. följande gjort åtskilliga framställningar, hvilka blifvit af Rikets Ständer gillade; torde någon vidare slutsatts i anledning af den Revisorernes anmärkning, som omförmäles i 36 §, icke erfordras; än det gillande af samma anmärkning, hvilket nämnde § innefattar; och då Utskottet för öfrigt, med föranledande af åtskilliga, rörande Tumba Bruks förvaltning, inom Utskottet gjorda erinringar, framdeles torde komma i tillfälle, att för Rikets Ständer framlägga något förslag till vinnande af en bättre hushållning vid nämnde Bruk för framtiden, anser Utskottet den erhållna återremissen icke böra till någon vidare åtgärd föranleda.
Den af Utskottet gjorde tillstyrkan , att Banco-Fullmägtige måtte varda frikallade från all ansvarighet för de af dem till och med slutet af Juni månad åetta år vidtagna beslut och åtgärder, är bifallen af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Slåndet, men deremot återremitterad af Borgare- och Bonde-Stånden.
Som likväl de anmärkningar, på grund af hvilka denna återremiss skett, numera torde vara undanröjde; förnyar Utskottet dess berörde tillstyrkan.
Reservationer: af Riksdagsfnllmägtigen Pehr Sahlström från Stockholms Län, som åberopat den vid § 8 uti Berättelsen N:o 27 afgifna reservation ; af Herrar Skogman, C. B., och Bråkenhjelm, P. R., samt Herr Doctor Lyth, hvilka åberopat de af dem afgifne och vid nämnde Berättelse fogade reservationer emot Utskottets yttrande i 10 §.; samt af Riksdagsfullmägtigen Pehr Sahlström från Stockholms Län, som anfört:
"Ehuru jag bordt medgifva, att de af mig inom Utskottet serskildt gjorde hemställanden, rörande hushållningen vid Bankens Bruk Tumba, må såsom min enskilda motion behandlas, kan jag likväl icke undgå reservera mig mot det beslut, hvari Utskottet stannat, nemligen att icke yttra sig öfver de anmärkningar vid denna hushållning, som inom 2:ne Riks-Stånd blifvit framställde.” STOCKHOLM, trjcflt nos W. F. Dalmar, 1845.
Banco-Utskottcts Memorial, N:o 43. 1 N:o 43.
Ank. till Exp.-TJtsk. d, 5 Mars, LI. 3 e. rn.
Memorial, med förslag till samm an jemimia g af RiksSt ändens skiljagtige beslut, i anledning af Utskottets Betänkande, N:o 22, och Utlåtande, N:o 39.
Enligt Utskottet tillhandakorone Protocolls-utdrag från samtlige RiksStånden, af den 5, 7, 8 celi i5 nästlidne Februari, hafva Rikets Ständer väl bifallit Utskottets i memorialet N:o 22 gjorde och i utlåtandet N:o 39 förnyade hemställan, det Banco-Fullmägtige må berättigas att uppköpa och försälja vexlar; men i afseende på det af Utskottet, i samband dermed, framlagda förslag till reglementariska föreskrifter, hafva Riks-Stånden stannat i skiljagtiga beslut, på sätt som följer: Ridderskcipet och Adeln har bifallit de i sistberörde utlåtande upptagne reglementariska föreskrifter i och för vexelhandel, med undantag af n mom. i a:a punkten, som ansetts böra erhålla följande lydelse: ”BancoFullmägtige bemyndigas likaledes att, under den tid, då ångfarten emellan Stockholm och Tyska orterne är i gäng, efter ett pris af minst 12c) sk., samt under den tid, då ångfartygs-communicationen med nämnde orter är afbruten, efter ett pris af minst i3o sk., afgifva vexel, eller vexlar, å Hamburger Banco, 67 dagar h dato; enär genom attest styrkes, att ett belopp, motsvarande minst 5oo R:dr Hamburger Banco, blifvit, för sådant ändamål, i Banken insatt.” Preste Ståndet har jemväl gillat de i utlåtandet N:o 3g föreslagne omförmälde föreskrifter, med undantag dels af 2:dra punkten, hvilken borde erhålla den lydelse, nämnde punkt uti memorialet N:o 22 utvisar, eller: ”Banco-Fullmägtige bemyndigas likaledes, att, på tjenligaste vis, disponera den fond, som genom föregånget vexelköp eller annat aftal finnes hos Bankens hus i Hamburg för Bankens räkning stående, antingen medelst afgifvande af vexlar eller indragning af silfver in natura.
Vexlar afgifvas dock icke förr, än då vexelbrist gifver sig tillkänna, genom cursens stigande så högt, att remittenter hafva mera fördel af ut - Bih. till R.
Prat. 1845. 6 Sami 1 Afd. 20 Höft. i s Banco-Utikotlets Memorial, N:o 43. tagande och användande af silfver för sina utländska liqvider, än af vexlar, och då sålunda silfver-export kan, i följd af en sådan åtgärd, förekommas, Så väl beloppet af de vexlar, hvilka få afgifvas, som cursen å desamma, bestämmes af Banco-Fulimägtige.
Silfver in natura indrages till Banken, när Banco-Fullmägtige så nödigt pröfva; och skall alltid införskrifvet silfver emot sjöfara assureras”; samt dels af 9 punkten, som , i hvad redactionen angår, ansetts böra lyda sålunda: ”De Protocoller. som, i afseende på denna rörelse, föras hos BancoFullmägtige, hållas hemliga och få icke, utan serskildt af Banco-Utskottet eller Banco-Fullmägtige lemnadt tillstånd, offentliggöras.” Borgare-Ståndet har för esta punkten antagit denna lydelse: ”För bibehållande och förstärkning af Bankens metalliska Gassa , bemyndigas BancoFullmägtige att af välkända och solida trassenler eller endossenter uppköpa vexlar, dragna på Hamburg eller Altona.
För sådane vexlar må betalas högst 128 sk. per R:dr Hamburger Banco, om de äro till betalning förfallne inom 8:de dagen från den, då vexel-sfutet sker.
Vexlar på af lägsnare förfallotid betalas så mycket mindre, sorn disconten derå till 5 procent för året utgör.’*
För ata punkten åter, har nämnde
Stånd antagit den lydelse, som, efter hvad här ofvan är vordet visadt, 2:a punkten i memorialet
Nro 22 innefattar.
Hvaremot Ståndet godkänt 5, 4> b, 6, 7, 8 och 9 punkterne i utlåtandet, N:o 39.
Bonde-Ståndet har, med ogillande af Utskottets förslag till reglementariska föreskrifter, såsom sitt beslut antagit Herr Skogmans> C. D., emot nyssnämnde utlåtande afgifne reservation, innehållande följande föreskrifter: ^ 1. ”Den, som till Banken rnlemnar bevis, utfärdadt af Bankens i Hamburg antagna Bankierhus, att vexlar å högst 6j dagars tid eller annan valuta i Hamburger Banco blifvit kostnadsfritt för Banken hos samma hus deponerade och godkände, erhåller motsvarande summa i Banco-sedlar, efter 128 sk. för hvar Riksdaler Hamburger Banco.” Banco-TJtsiottets Memorial, N:o 43. r 3 ”§ 2. ”Vid de tillfällen, då Banco-Styrelsen finnér godt alt afgifva vexlar, hvilket hvarje gång på Börsen kungöres, erhåller den, som till Banken inlemnar attest öfver insättning i Depositions-afdelningen af Banco-sedlar, motsvarande minst 5oo R:dr Hamburger Banco, vexel eller vexlar å samma myntsort 3o dagar å dato, efter 129 sk., under April till och med September, samt i3o sk. under October till och med Mars månader.” ”§ 3. ”Hvad, sorn hos Bankens hus i Hamburg blifvit för Bankens räkning nedsatt utöfver 5oo,ooo R:dr Hamburger Banco, indrages till Banken uti omyntadt silfver, på sätt Banco-Styrelsen finner för Banken förmonligast.” ”§ 4.
”Influtna medel för sålda vexlar reserveras till uppköp af depositionsbevis å insatt silfver för Bankens räkning, enligt § 1, när omständigheterne det medgifva.*’
Efter hvad sålunda är vordet ådagalagdt, hafva 2:ne Riks-Stånd nemligen Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, godkänt 1 punkten af det förslag till reglementariska föreskrifter, i och för vexelhandel, hvilket blifvit framstäldt i Utskottets utlåtande, N:o 39.
Häraf hemtar
Utskottet anledning inbjuda Borgare- och Bonde-Stånden att med de öfriga Riks-Stånden härutinnan sig förena; men skulle emedlertid hvarken Borgare- eller Bonde-Ståndet antaga denna inbjudning, lärer frågan böra afgöras genom votering i Förstärkt Banco-Utskott; hvarvid, enär nämnde Stånd stannat i skiljaktiga beslut, contrapropositionen först bör utrönas, genom följande omröstning:
Den, som anser, att contraproposition i hufvudvoteringen bör innefatta den af Borgare-Ståndet antagna redaction af irsta punkten, röstar
Ja i Den, det ej vill, Nej.
Nej, kommer contrapropositionen att lyda på Bonde-Ståndets redaction af nämnde punkt.
Härefter voteras, enligt en så lydande proposition: 4 Banco-Utikollets Memorial, N:o 45.
Den, som gillar Utskottets, i utlåtandet N:o 39 framlagda förslag lill reglementariska föreskrifter i i:sta punkten, röstar Ja; Den, det ej vill, Nej.
Nej; i:sta alternativet: godkännes den af Borgare-Ståndet föreslagna redaction af nämnde punkt.
2:dra momentet: godkännes den af Bonde-Ståndet föreslagna redaction af nämnde punkt.
Som icke någotdera af Riks-Stånden i dess helhet godkänt det af Utskottet i sistberörde utlåtande, under a:dra punkten, afgifne förslag samt detsamma således kan anses hafva förfallit, men Preste- och Borgare-Stånden deremot gillat den redaction af ifrågavarande 2.'dra punkt, som memorialet, N:o 22, innehåller, får Utskottet till en början inbjuda Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet att instämma uti det af nyssbemälde 2:oe Riks-Stånd fattade beslut.
Skulle likväl inbjudningen ej af någotdera Riks-Ståndet antagas samt Ridderskapet och Adeln och Bonde-Ståndet ej eller sammanjemka deras, förnämligast i afseende på redactionen, skiljaktiga beslut; torde genom votering böra afgöras, hvilketdera af dessa skall upptagas till contraproposition vid omröstningen i hufvudsaken; i följd hvaraf Utskottet föreslår följande voterings-proposition:
Den, som vill, alt till contra-proposition antages den af Ridderskapet och Adeln beslutade redaction utaf 2 punkten, röstar Ja; Den, det ej vill, Nej.
Nej, kommer att till contraproposition antagas den af Bonde-Ståndet gillade redaction af nämnde punkt.
Sedermera voteras öfver följande proposition:
Den, som anser, att 2 punkten af de reglementariska föreskrifterne, i och för vexel-handel, bör erhålla den lydelse, som nämnde punkt i Utskottets memorial N:o 22 utvisar, röstar Ja; Den, det ej vill, Nej; Vinner Nej; Btueo-V t skottets Memorial, N:o 4J. 5 r.a alternativet: så kommer berörde punkt att redigeras, enligt Ridderskapets och Adelns beslut. t:dra alternativet; så erhåller omförmäldte punkt den lydelse, Bonde-Ståndet deråt gifvit.
Trenne Stånd, nemligen Ridderskapet och Adeln, Preste- och BorgareStånden, hafva godkänt 3-, 4, 5, 6, 7 och 8 punkterne i Utskottets utlåtande N:o 3<y; lärande af sådan anledning Bonde-Ståndets i dessa delar fattade beslut icke böra till någon åtgärd föranleda.
Beträffande slutligen den sista eller p:de punkten, lydande, sorn följer:
''De Protocoller, som, i afseende å denna rörelse, föras hos BancoFullmägtige, hållas hemliga och få icke, utan serskildt tillstånd af BancoUtskottet eller Fullmägtige, offentliggöras”; så har denna punkt, hvad sjelfva saken angår, blifvit, med undantag af Bonde-Ståndet, utaf samtlige RiksStånden godkänd; men i afseende på redactionen har Preste-Ståndet ansett samma punkt böra undfå den förändrade lydelse, hvilken här ofvan är vorden upptagen.
Enär nämnde redaction är mera bestämd, än den af Utskottet föreslagne, tillstyrker Utskottet, att densamma mätte af öfrige Riks-Stånd godkännas.
På grund af det förbehåll', sorn i memorialet N:o 37 blifvit framstäldt derom, att, i händelse af Rikets Ständers bifall till reglementarisk» föreskrifterna i och för vexel-handel, få inkomma med förslag lill det serskilda arfvode, sora för Deputerade kan anses erforderligt; har Utskottet ii sammanhang härmed skolat tillstyrka, att åt Baneo-Fullmägtige måtte öfverlemnas att, med afseende å omfånget af de göromål, sora tillkomma Deputerade, bestämma det arfvode för bemälde Deputerade, hvaraf de anses hafva gjort sig förtjente.
Stockholm den 2S Februari 184b. Wh till R.
Prot. *84*.
& Sami. 1 Afd. 2® n<t,% 2 STOCKHOLM, tryckt ho* W. F. DALMAN, 1845. Banco-Utshottets Utlåtande, N:o 44- i N:° 44 Ank. till Exp.-Utsk. d. y Mars, kl. 6 e. m.
Utlåtande öfver de inom Riks-Slånden gjorde anmärkningar vid Betänkandet ]S:o ag, med förslag till en i vissa delar förändrad reglering af Bankens lånerörelse, m. m.
Uli ett till Rikets Ständer allå tet Betänkande N:o ag har ULskotlet, linder Irenne hufvud-afdelningar, omfattande ilen irsta Bankens Capital öfverskott eller grundf ond samt sättet jör användande af räntevinsterne, den ard ra Bankens låne-och creditiv rörelse samt den Srdje Sedel-utgifningen och Bankens Metalliska Gassa, föreslagit åtskilliga förändringar, hvarigenom Utskottet åsyftat, att åt
Myntvärdet gifva ökad stadga samt såmedelst befrämja både Bankens egen fördel ocdi industriens förkofran.
Berötrjle Betänkande, som uti serskildte punkter upptager de framställde förslagen, har, enligt tili Utskottet, under loppet af nästlidne Januari månad, ankomne Protocolls-Uldrag, blifvit i dess helhet återremitteradt af Ridderskapel och Adeln, Preste- samt Bonde-Stånden, hvaremot Borgare-Ståndet öfver de fleste punkter fattat definitiva beslut, på sätt här nedan närmare omförmäles.
Vid besvarandet af anmärknihgarne, följer Utskottet den i Betänkandet -N:o 2i) angifna ordning samt får i sådant hänseende Lillen början upptaga usta Afdelningen, angående Bankens Capital-öfverskott m. m. deruti Utskottet i punkten i:o tillstyrkte, att Bankens Capital-öfverskott eller grundf ond skall, utan beräkning af Bankens fasta egendom och inventarier utgöra en summa af Tio Millioner Riksdaler Banco, hvadan möjligen inträffande Capital-förminskning under året af vinsten ersättes.
Emot detta af Borgare-Ståndet godkända förslag, hafva erinringar blifvit gjorde inom Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet: af någre Ledamöter, som ansett att då Bankens förmåga att fullgöra sina förbindelser d. v. s. att med silfver inlösa sina sedlar, icke stärktes derigenom, att Banken egde ett större Capital-öfverskott, så vore det likgiltigt om detta öfverskott böjdes utöfver det belopp, som nu finnes; afflere andre ledamöter, hvilka förmenat det vara oegentligt att benämna Bilt. till R.
Brot. i8f5,6 Samt. 1 Afd. 21 Haft. 1 2 Banco-Utskottets Utlåt ande, N.-o 44"
Capital-öfverskotlet Bankens grundfond, enär Banken i sjelfva verket icke eger annat än tillgångar och skulder samt ett öfverskott af de förre, och att hvilkendera af Bankens tillgångar, som helst, kunde kallas grundfond; samt af en Ledamot, som yttrat den förmodan, att Grundfondens på en gång skeende förhöjning till i o millioner R:dr skulle förhindra Rikets Ständer, att nu disponera något af den salderade
Banco-vinsten till allmänna rörelsens underlättande och fördenskull yrkat, att nämnde fond borde ökas till endast 7 ä 8 millioner R:dr.
Utskottet har, såsom skäl för det sålunda klandrade förslaget, jemte annat, anfört, det bestämmandet af grundfonden till tio millioner R:dr betryggar allmänheten i afseende på Bankens förmåga, att kunna uppfylla sina förbindelser.
Detta skäl anser Utskottet icke vara utan vigt; Och ehuru Utskottet medgifver att grundfonden icke omedelbarligen verkar till någon lättnad vid inlösen af Bankens sedlar med silfver, lärer det dock svårligen kunna bestridas, att, under förutsättning det åtminstone någon del af denna fond, eller, hvilket i sjelfva verket är detsamma, af Bankens öfriga tillgångar utöfver dess skulder, består af lätt realisabla papper, det måste leda till mindre rubbning af bestående förhållanden, att bereda en förstärkning af Metalliska Cassan, då behof deraf göres.
Det tillfälle, som nu erbjuder sig för att öka capital-öfverskottet eller grundfonden, torde icke eller böra lemnäs å sido.
Bankens Capital-öfverskott utgjorde, enligt 1843 års Bokslut 9,404,775.' 18. 6. och vinsten under nästlidet år uppgår till ungefär 900,000: — '— R:dr io,3o4,775: 18. 6. hvadan nämnde öfverskott vid nästlidet års slut med omkring 3oo,ooo R:dr öfverstiger det föreslagna Grundfonds-beloppet af 10,000,000 R:dr.
Dessa medel äro i låne-rörelsen fästade och utgifvandet af större elier mindre del deraf förorsakar således en motsvarande, lör Banken skadlig, sedelutsläppning, så vida icke låne-rörelsen i samma förhållanden minskas.
Hvad benämningen af Grundfond angår, synes det Utskottet, som skulle denna vara mera likgiltig, och har endast tillkommit för att närmare uttrycka meningen.
Af dessa anledningar får Utskottet lill Rikets Ständers förnyade pröfning hänskjuta det förslag, Banco—Utskottets Utlåtande, N.o 44' O O . §.
Att Bankens Capital-öfverskott eller Grund-fond skall, utan beräkning af Bankens fasta egendom och inventarier, utgöra en summa af Tio Millioner R:dr Banco, hvadan möjligen inträffande Capital-förminskning under året af vinsten ersättes.
Börande Utskottet härvid förnya dess i betänkandet N:o 29 sid. 14 gjorde erinran, att, i händelse af bifall till det förslag 1 §. innefattar, Bancooch Lag-Utskotten må ega att uppgöra och Rikets Ständers pröfning under ställa förslag till den ändring i Lagen för Rikets Ständers Bank af den 1 Mars i83o, som deraf blifver en följd.
Uti 2:dra punkten hemställde Utskottet, att Bankens Capital-öfverskott eller grundfond skall, så vidt sig göra låter, till ett belopp af Fem Millioner Riksdaler Banco bestå af obligationer, hvilka, ställde pä längre förfallotid och löpande med minst fyra procents ränta, äro utgifna af Riksgälds-Contoret, Armens accords-amorterings-fond, Skånska Hypoteksföreningen, Bruksegares Hypotheks-Cassa, eller andre Verk och inrättningar, hvilkas obligationer Banko-Fullmägtige anse lemna full säkerhet.
Härvid är anmärkt:
Inom Ridderskapet och Adeln: af någre Ledamöter, att grundfonden borde helt och hållet bestå af räntebärande obligationer, omnämnde till beskaffenheten, dock icke förmedelst namn på dem, som äro inom Riket kände, utan enligt följande bestämmelse: ”räntebärande obligationer, som ega full creditpå utrikes Handelsplatser;” af en annan Ledamot, att det belopp Banken kunde behöfva i räntebärande papper borde bestämmas oberoende af den summa, grund-fonden utgör; alt utländska obligationer eller Stats-papper, bordt upptagas såsom för Banken vida bättre, än de inhemska, hälst sådane utländske Stats-papper, hvilka på främmande börser hafva god kurs och ögonblickligen äro säljbara för silfver, som till Banken kan indragas; af en Ledamot, att i afseende på redactionen, orden längre förfallotid måtte utgå, såsom icke lämplige på de Riksgälds-Gontorets obligationer, Banken redan innehar, af hvilka en viss andel, enligt deras lydelse, årligen skall inlösas; inom Preste-Ståndet: af flere Ledamöter, att större delen af grund-fonden borde bestå af sådane räntebärande papper, som i denna punkt omförmälas, och hvilka voro 4 Banco-Utskottets Utlåtande, N.o 44. användbara för Metalliska Cassans förstärkning, dock att Riksgälds-Contorets obligationer härtill i sista rummet användas; af andre Ledamöter, att det måtte såsom en regel framhållas, det grundfonden må utgöras af goda och lätt realisabla papper, och att det af Utskottet föreslagna belopp bestämmes såsom ett minimum, på det att grundfonden helt och hållet måtte förvandlas till dylika papper; inom Borgare-Ständet, af en Ledamot, med hvilken flere instämt, att i förevarande punkt, i stället för uppräkningen af serskilde veik, måtte inflyta ”Riksgälds-Contoret eller andre Verk och Inrättningar etc. af en annan Ledamot, att orden ”Bruksegares Hypotheks-Cassa eller” måtte utbytas emot ”Bruksegares Hypotheks-Cassa och.” af en Ledamot, att orden andre verk etc. förändras till sådane verk etc. samt af en Ledamot, att den nuvarande redactionen finge en sådan lydelse: ”Bruksegares Hypotheks-Cassa, hvilkas obligationer, likasom andre Herks och Inrättningars, Banko-Fullmägtige anse lemna full säkerhet ” samt inom Bonde-Ståndet, af flere Ledamöter, att då det vore svårt inse nyttan och behofvet deraf, att den föreslagna Grund-fonden skulle till hälften utgöras af obligationer, helst det belopp i sådane papper, Banken redan eger syntes vara tillräckligt, grund-fonden eller de medel,
hvarför obligationer skola köpas, nyttigare kunde användas om näringarne underlättas, genom ökade lånetil I gångar.
De svårigheter i verkställigheten, som i förening med förluster för Banken, sannolikt knmrrio att uppstå, i händelse åt Banco-Styrelsen öfverlemnades, att för Bankens räkning uppköpa utländska Statspapper, utgöra för Utskottet tillräckliga anledningar, att afstyrka bifall till delta af flere Ledamöter väckte förslag.
För öfrigt får Utskottet anföra, att som Bankens låne-rörelse redan erhållit den utsträckning, att derigenom behofvet af lätt realisabla räntebärande papper icke lärer kunna jufvas, Utskottet icke vågar biträda en framställning, åsyftande utvidgning af Jåne-rörelsen med de medel, hvilka af Utskottet blifvit afsedde, för att användas till inköp af sådane papper; och torde Utskottet, med föranledande at den utaf en och annan ledamot yttrade åsigt, att grundfonden borde till bela beloppet utgöras af räntebärande papper, böra fästa uppmärksamhet derå, att ör uppköp af dylika papper utöfver den af Utskottet föreslagna summa af Banco-Utskottets Utlåtande, N:o 44- 5 5,000,000 R:dr, medel ej finnas att tillgå annorlunda, än genom indragning af någon utaf de lånerörelsegrenar, hvilka af Banken bedrifvas eller förläggas.
Af dessa orsaker, har Utskottet vidblifvit 2 punkten, dock med den förändring i redactionen, Utskottet, efter pröfning af de härutinnan uti Borgare-Ståndet gjorda anmärkningar, ansett deråt böra gifvas, så lydande: 2 § Bankens capital-öfverskott eller grundfond skall, så vidt sig göra låter, till ett belopp af Fern Millioner R:dr B:co, bestå af obligationer, löpande med minst 4 procent ränta och utgifne af Riksgälds-Contoret eller andre reik och inrättningar, hvilkas obligationer, Banco-Fullmägtige anse lemna full säkerhet.
Emot punkten 3:o, innefattande den hemställan, att sedan beloppet af de Riksgälds-Contorets Obligationer, som Banken redan innehar, blifvit, genom Capital- afbetalningar, nedsatt från 3,6o8}ooo R:dr till 3,5oo,ooo R:dr, alla vidare Capital-afbetalningar å dessa obligationer upphöra, har blifvit anmärkt; Inom Ridder skåpet och Adeln: att Capital-afbetalningarne å Riksgälds-Contorets obligationer böra oförändrade fortgå, på det att icke Contoret och dess principaler må afvänjas från en dylik skyldighet; att föreskriften vore vådlig, emedan den möjligen ^kunde föranleda till afskrifning utaf Riksgälds-Contorets skuld till Banken, på sätt tillförene egt rum; att det första steget för tillintetgörande af den allmänna credit, dylika obligationer böra hafva, så vida de skola vara af någon väsendtligare vigt för Banken, vore att befria Riksgälds-Contoret från skyldigheten att fullgöra sitt åtagande, i afseende på Gapitai-afbetalningars och ränteliqviders noggranna verkställande, ett sätt, sora tillförene varit begagnadt vid liqvid af Statens förbindelser; och att Banken kunde ersätta den förminskning af Riksgälds-Contorets Obligationer, som genom afbetalningarne uppkommer, medelst inköp af de andre Verks Obligationer, hvilka nämnde Gontor innehar, i den mån, Contoret a filander sig desamma, samt inom Preste-Ståndet: 6 Banco-Utskoltels Utlåtande, N:o 44. alt det vöre betänkligt bilda Grundfonden af egna Stats-Obligationsr; och att i händelse Capital-afbetalningarne upphöra, Bankens fordran i framtiden kommer att afskrifvas.
Ehuru Utskottet icke hör hysa den fruktan, som sålunda inom RiksStånden blifvit uttalad, har Utskotteldock, med afseende å berörde anmärkningar, och enär Borgare-Ståndet återremitterat ifrågavarande punkt med det förklarande, att Ståndet ogillade hvad Utskottet deri föreslagit; funnit sig föranlåtet ,3§- att frånträda den uti punkten 3:o gjorda framställning.
Då emedlertid Utskottet, på sätt här nedan vidare omförmäles, anser sig jemväl höra frångå dess i Betänkandet N:o 29 gjorda tillstyrkan, om öfverlåtande till Riksgälds-Contoret af Banco-Discont-rörelsen samt de Riksgälds-Contorets Obligationer, hvilka Banken för närvarande figer, äro förskrifne på belopp och i en form, som göra desamma oanvändbara för det ändamål, hvartill Banken kan komma att desamma begagna, bör Utskottet här uttrycka det förbehåll, att framdeles, efter sammanträde' med Stats-Ut skottet, få till Rikets Ständer inkomma med yttrande om och huruvida någon förändring i afseende pä formen för ifrågavarande Obligationer kan anses vara af nöden.
J punkten' 4:o hade Utskottet hemställt, att Banco-Fullmägtige berättigas, att, medelst anskaffande af något eller några af de i 2:dra punkten omförmälde räntebärande papper, ersätta den minskning, som genom infriande af Obligationer uppkommer, så att