Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Beträffande det af honom erhållna län, hvilket, derest arbetsföretaget blifvit utfördt, efter 5 års förlopp från lånesummans lyftning, bort liqvideras genom inbetalning af 5 procent: årligen å det ursprungliga lånebeloppet och med beräkning dervid af 3 procent årlig ränta å kapitalåterstnden, så medg-åjvo Rikets sednast församlade Ständer, att ifrågavarande lån finge, under fortfarande skyldighet lör lån-innehafvaren att erlägga den för detsamma förut stadgade ränta, med en tiondedel ärligen till Riksgälds-kontoret återbetaläs under en tid af 10 år, räknad från 1851 års början; dock fästades vid det sålunda medgifna anståndet det särskilda vilkor, att sådan säkerhet, sorn af Fullmägtige godkändes, skulle ställas för den föreskrifna ränte# och kapital-inbetalningens behöriga Murande.
Sedan nyssnämnde vilkor blifvit uppfyldt samt de 2 :ne första årens inbetalningar i stadgad ordning verkställda, har riksdagsfullmägtigen Olof Pehrsson frän Westerbottens län, uti. en hos Bonde-ståndet vid innevarande riksdag. 6 Siats-Utskottets Utlåtande, X:o 39. väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion, jemte anmälandet af låntagarens derom gjorda ansökning, föreslagit det återstående lånebeloppets afskrifvande i anseende till den betryckta ställning, deruti expeditionsfogden Moritz, som numera icke egde någon annan tillgång än sin ringa lön såsom länsman inom en mindre församling, sig befunne, och de stora kostnader samt de ansträngningar, han uppoffrat för ett arbetsföretag, hvars fortsättande och fullbordande genom oförutsedda och oöfvervinnerliga naturhinder sedermera fanns vara omöjligt.
Maj:ts angående ofvannämnde lån vid sednaste riksdag till Rikets Ständer a flatna Nådiga Skrifvelse (N:o 50) inhemtas, hade låntagaren uti sin då hos Kongl. Maj:t i underdånighet gjorda ansökning om eftergift af eller anstånd med återbetalningsskyldiglieten för samma lån uppgifvit hufvudsakligen enahanda förhållanden, som nu förevarande motion innehåller; men Kongl. Maj:t hade icke funnit den sökta afskrifningen af lånet böra beviljas, utan endast i Nåder föreslagit det af Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader förordade samt af Rikets Ständer bifallna längre anstånd med detsammas återbetalande.
Enär härvid förekommande särskilda omständigheter således redan vid föreslåendet och beviljandet af nyssnämnde anstånd blifvit tagna i betraktande både af Kongl. Majit och Rikets Ständer, samt de af låntagaren sjelf uppgifna och i den nu väckta motionen omförmälda personliga förhållanden, enligt Utskottets åsigt, icke utgöra giltiga skäl för den ifrågaställda ändringen af det rörande meranämnde lån under sistförflutna riksdag meddelade beslut, anser sig Utskottet, med afseende derjemte å det betänkliga prejudikat, befrielsen från betalningsskyldigheten för dylika lån skulle komma att innefatta, böra hemställa, att den vid denna riksdag hos Rikets
Ständer ånyo anmälda ansökning om ifrågavarande låns afskrifning icke må bifallas.
Siats-Utskottet■- Utlåtande, N:o 40.
IN:o 40.
Ank. till Exp.-Ulsk. d. 20 Febr. 1854, kl. 5 e. m.
Ullålande, i anledning af begärd afskrifning~ af ett för aftapp ningen af kärrtrakten Mören i Kalmar län beviljadl lån.
Uti en inom Bonde-ståndet väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion, har riksdagsfullmägtigen Gustaf Nilsson från Kalmar län, efter erhållet uppdrag af delegarne i kärrtrakten Mören inom Ljungby socken och södra Möre härad af nämnde län, anhållit, att Rikets Ständer måtte, till hela dess belopp eller större delen, eftergifva Riksgälds-kontorets fordran för det lån å 4,212 r:dr 24 sk., som, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 8 Oktober 1847 blifvit beviljadt för denna kärrtrakts ut dikning; varande i sådant afseende, jemte den härom väckta motion, åtskilliga af motionären aflemnade kartor och handlingar Utskottet tillställda.
Enligt dessa handlingar, skall kostnaden för ofvannämnde utdiknings-arbete hafva öfverstigit det i kostnadsförslaget beräknade belopp, 11,782 r:dr 32 sk., samt för arbetets utförande hafva erfordrats vida längre tid, än vid arbetsplanens uppgörande beräknades; skolande dessutom ett ytterligare kostsamt gräfningsarbete behöfva verkställas innan det med arbetsföretaget åsyftade ändamål kunde anses till fullo vunnet.
Utskottet finnér hvarken nu uppgifna obestyrkta eller öfriga härvid förekommande förhållanden innefatta skäl för eftergifvande! af statens fordran för ifrågavarande lån, hvilket, enligt den derför utgifna skuldförbindelse skall, från och med innevarande år, återbetalas under 14£ års tid med 8 procent årligen utaf lånets ursprungliga kapitalbelopp, dervid räntan beräknas efter 2 procent; och får Utskottet således hemställa, att den sökta eftergiften af ofvanberörde lån icke må beviljas.
8 Sf/i/$~ Utskottets Utlåtande, N:o 41.
Arik. till Exp.-Utsk. den 20 Febr., kl. 5 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om bosiiillsianekaftxares berättigande att för *odlingslån gravera vid odlingen icke belägen faslighet.
(RG:S Afd.) ■Då det för‘ erhållna lån till beredande 'af edlingsförctag medelst utdikningar eller vattenaftappningar, genom 1845 och 1848 års Kongl.’kungörelser stadgade återbetalningssätt, enligt hvilket det sammanlagda årliga kapital-afbetalnings- och räntebeloppet för hvarje betälningsskyldigt hemman skall, såsom ett samma hemman under bestämdt antal år åliggande allmänt onus, i jordéboken antecknas och å debetsedeln upptagas samt af kronobetjeningen uppbäras och redovisas, — icke skulle kunna begagnas af boställsinnehafvare, sorn egde större eller mindre andel i den Vattendränkta jord, för hvars aftappning och odling lånet blifvit beviljadt, men saknade eget hemman med delaktighet deruti, har prosten Gahna, i en af Preste-ståndet till Stats-Utskottet remitterad motion, föreslagit, att, -— på det deltagarne i samma odlingsföretag skulle äfven få dela samma förmåner och skyldigheter samt boställsinnehafvare, som ej ville eller kunde anskaffa borgen, icke vara nödsakad inbetala det erhållna lånet på en gång långt före förfallotiden och innan företaget ännu lemnat dertill påräknad tillgång, —- låntagare, hvilken innehade boställe, måtte berättigas att för den föreskrifna årliga ränte- och amorteringsprocenten å »sådant lån fä gravera fastighet, som -»icke »är belägen vid odlingsfältet teller deri har del, så vida den erbjudna panten innebär fullkomlig säkerhet» T Öfverensstämmelse med Rikets Ständers under 1847 och 1848 års riksdag i underdånighet gjorda framställning om utfärdandet af en författning, hvarigenom - Sta/s- Utskottets Utlåtande, N:o 41. 9 igenom boställsinnehafvare, som företdgc vattenaftappnings- eller sjösänkningsarbeten, kunde för sina i sådant afseende vidtagna bemödanden betryggas samt dylika företag härigenom vinna en ändamålsenlig utsträckning, blefvo, genom Kongl. Förordningen den G Juli 1849 derom erforderliga föreskrifter och bestämmelser meddelade; varande i denna förordning stadgadt, att kostnaderna för ej mindre vattenafledningarnes verkställande, än den derigenom tillvunna och förbättrade jordens inhägnande m. m. skola till godtgörande under vissa år fördelas.
Således är redan genom särskild författning föreskrifvet i hvilken ordning och på hvad sätt godtgörelsen af de till följd af dylika arbetsföretag belöpande kostnader för boställen tillhörig jord skall bestämmas och utgå; varande, enligt hvad Utskottet dessutom inhemta!, vid fördelningen af betalningsskyldigheten för åtskilliga till vattenaftappningsarbeten från Riksgäldskontoret utbekomna lån, det årliga inbetalningsbelopp, hvilket, enligt laga kraftvunnet beslut, bör i stadgad ordning utgöras för sådan ny eller förbättrad jord, som tillfallit boställen, uti jordeboken antecknadt samt uppburet och redovisadt i likhet med de ränte- och kapital-inbetalningar för samma lån, som blifvit andra betalningsskyldiga hemman påförda.
Utskottet linner således det, med hänsigt till boställsinnehafvare, nu föreslagna särskilda förklarande icke behölligt; hvadan och då det uti ifrågavarande hänseende blifvit såsom en allmän grundsats antaget, att betalningsskyldigheten för erhållna vattenaftappningslån icke bör åläggas andra hemman, än dem, som genom det härmed understödda arbetsföretaget erhållit förbättrad eller förökad jord, Utskottet får hemställa, att den af prosten Gahne väckta och mot denna grundsats stridande motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Prof. 1853 $ 1854. 4 Sami. 1 Afd. 15 Haft. 2 10 Stats-Utskottets Uflätande: N:o 42,' Ank. till Exp.-Utsk. d. 20 Fehr. 1854, kl. b e. rm.
Utlåtande, angående ifrågasatt restitution till' Häradsskrifvare» Jl F.
Dahlström af ett honom ålagdl er sättning s-belopp. (RG:S • Afd.)
Uti en inom.
Bonde-ståndet väckt, och till Stats-Utskottet remitterad motion, Har riksdaggfullmägtigen Jonas Peter Danielsson från Kalmar län anfört, hurusom, sedan skattläggning å Hullingsryds tullmjölqvarn i Hvena-socken och Aspelands härad af nämnde län blifvit, den 30 September. 1822, i stadgad; ordning verkställd'och instrumentet deröfver till Konungens Befallningshafvande i länet ihsändt, vederbörande kronofogde och häradsskrifvare, sorn ansett någon ränta' ieke böra qvarnen påföras förrän de öfver skattläggningen anförda besvär blifvit pröfvade och räntans belopp slutligen faststälhltp derföre trott sig endast: behöfva att, på sätt sorn skett, både vid den år 1824 inom- fögdériet förrättade jordransakning och, år efter år, hos Konungens Befallningshafvande anmäla nämnde skattläggning såsom på Kongl.
Kammar-kollegii pröfning beroende..
Dock som skattläggnings-instrumentet ej blifvit till nyssbemälde Kollegium öfversändt, utan sannolikt i Lands-kontoret förkommit, hade, efter flere års förlopp, och sedan ej blott dåvarande lands-kamererare utan äfven dennes efterträdare med döden afgått, i anledning af Kammar-kollegii advokat-fi,skals gjorda anmärkning, ett nytt sådant instrument infordrats samt detta ärende omsider kommit under Kollegii pröfning..
Emedan ifrågavarande, till 4 tunnor spanmäl bestämda ränta, under den sålunda förflutna. tiden icke blifvit qvarn-egarea, påförd, ålades kronofogden, assessorn Ml G.
Ugarph och häradsskrilVaren J. F. Dahlström, genom Kongl..
Kammar-rättens den 28 Februari 1843, meddelade och af Kongl..
Maj:t under den 6 Oktober 1845 i Nåder fastställde utslag, att, hvilkendera af dem gälda förmådde, ersätta Kongl..
Maj:t och Kronan förlusten af oftanämnde qvarn-ränta från skattläggnings-dagcn till slutet af år 1837; hvarefter denna räntas hela belopp, utgörande 427 rrdr 24 sk. måst. af Dahlström ensam till | Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 42.
Kronan inbetalas, enär Ugarph, som blifvit försatt i konkurs-tillstånd, saknade all tillgång för fullgörandet af den honom ålagde ersättnings-skyldighet.
Men då liäradsskrifvaren
Dahlström med en talrik familj befunne sig i högst torftiga omständigheter, har ofvanbemälde motionär nu till Rikets Ständers pröfning och behjertande anmält hvad härvid förekommit, med hemställan, att sagde belopp matte varda till honom återställdt.
Utskottet, som tagit kännedom af de i motionen uppgifna samt af dervid bilagda handlingar vederbörligen styrkta förhållanden, har häraf inhemtat, att det, enligt Kongl.
Kammai-kollegii Cirkulär-bref af den 22 November 1815, ovilkorligen ålegat kronofogden Ugarph och liäradsskrifvaren Dahlström, att, efter förrättad skattläggning, genast påföra, den åsätta räntan från skattläggnings» dagen, äfvensom att, ifall ändring eller inställelse deri icke inom sex månader förordnades, samma ränta uppbära och redovisa vid påföljd att, der sådant försummades, sjelfve ansvara för räntans gäldande.
Då uraktlåtenheten att behörigen iakttaga hvad sålunda var stadgadt icke kan betraktas annorlunda än såsom en tjenste-försummelse samt de i afseende på ofvannämnde skattläggningsärendes behandling förekommande omständigheter synas icke utgöra tillräckliga skäl för eftergifvande! af den ersättnings-skyldighet, b emälde häradsskrifvare genom denna tjenste-försummelse sig ådragit, får Utskottet hemställa, att dén härom gjorda framställning icke må af Rikets Ständer bifallas.
Stockholm den 20 Februari 1854. 12 Stats-Utskotteis Utlåtande, N:o 43.
Ank. till Exp.-Utsk. den 20 Febr. 1854, kl. 5 e. m.
Utlåtande, i anledning af vackt motion, angående skyldigheter att underhålla en lill följd af fästnings-byggnaden vid Carlsborg anlagd väg.
Enligt hvad riksdagsfullraägtigen Anders Andersson från Skaraborgs län uti en inom Bonde-ståndet väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion anfört, skulle samtliga hemmanen inom Wadsbo härad af nämnde län fatt sina utskylder ökade genom underhålls-kostnaden för den väg, sorn blifvit anlagd «från Carlsborgs fästning till allmänna landsvägen emellan Undenäs och Forswik.
De härtill utgående så kallade vägpenningar, hvilka å debetsedlarne hade sammanslagits med den ordinarie räntan, skulle för nästlidet år utgjort 226 r:dr 12 sk. och fördelats på ej allenast hela det vidsträckta häradet utan äfven dertill hörande öar i Wenern, oaktadt endast några få af häradets 46 socknar kunde hafva beröring med fästningen samt den skogbevexta och föga bebodda trakt, der densamma vore belägen.
Dä nu Wadsbo härad särskildt finge, utöfver hvad gällande lag oell författningar stadgade, vidkännas denna, enligt motionärens förmenande, obilliga beskattning, har han, såsom häradets riksdagsombud, yrkat, att meranämnde härad mätte derifrån varda befriadt.
Med afseende å det outredda skick, deruti frågan om underhållsskyldigheten för merberörde väg nu blifvit Rikets Ständer underställd, och under hänvisande till allmänna lagens samt gällande författningars stadganden rörande behandlingssättet af frågor angående vägars underhållande och skyldigheten att häruti deltaga, får Utskottet hemställa, att ofvan omförmälde motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda..
Slats-Utskottels Utlåtande, N:o 44* 13 N:o 44k Ank. till Exp.-Utsk. den 20 Febr. 1854, kl. 5 e. m.
Utlåtande, angående föreslagen tillåtelse till det för Hammars stekens allmänna byggnader erforderliga virkes hemtande från dervarande Komminister-boställes skog.
(RGrS Afd.)
Riksdagsfullmägtigen Haniel Danielsson från Örebro län har, med uppgifven anledning af nödvändigheten för ofvannämnde vidsträckta socken att ytterligare anskaffa 2:ne rymliga och lämpliga skolhus, uti väckt motion föreslagit, att sockenboarne måtte erhålla tillåtelse att, vid förefallande behof, från den skog, utgörande 855 tunnland, hvilken tillhörde det till komminister-boställe inom socknen anvisade kronohemman, efter föregången vederbörlig utsyning, hemta erforderligt byggnadsvirke för uppförandet eller reparerandet af samma sockens allmänna byggnader.
Stats-Utskottet, till hvilket denna motion blifvit af Bonde-ståndet remitterad, får i anledning deraf yttra, att Utskottet anser det uppgifna föremålet för motionärens framställning vara af allt för enskild beskaffenhet, för att af Rikets Ständer varda behandladt och pröfvadt; hvarföre Utskottet hemställer, att någon åtgärd på grund af samma framställning icke må af Rikets Ständer vidtagas.
Stockholm den 20 Februari 1854. 14 Stats-Utskottels Utlåtande, N;o 45.
'Utlåtande, i fråga om införsels beviljande för bylesfordran i Skånsk ränta.
Inom Bonde-ståndet har af riksdagsfullmägtigen Jons Andersson från Malmöhus hän en så lydande motion blifvit väckt: -Då för bytesfordran i skånsk ränta immission begäres så till skatterätt som ränta, må slik införsel ej beviljas i sådana hemman och lägenheter, hvilka för Stats-verkets eiler publika inrättningars räkning äro utarrenderade och gifva Kronan en årlig inkomst, vida öfverstigande räntan, utan böra arrendatorerne vara närmast berättigade, att, emot utgifvande af skatte-löseskillingen, få behålla och besitta dylika hemman och lägenheter framför dem, hvilka innehafva bytesfordran hos Kronan.»
Enligt hvad motionären uppgifvit, skulle denna motion egentligen vara föranledd deraf, ätt sedan indragne häradsskrifvare-bostället N:o 20, 4 mantal, Westra Wemmenhög, genom derå af nuvarande arrendator nedlagda ansenliga kostnader, blifvit betydligen förbättradt, hade för en bytesfordran införsel till både skatterätt och ränta sökts uti nämnde hemman: hvarföre arrendatorn, som i förhoppning att fortfarande vara vid besittningsrätten bibehållen, »gjort stora uppoffringars, nu mäste, i anseende till annan persons hos Kronan egande bytesfordran, afstå hemmanet.
Till följd af härå erhållen remiss, anser sig Stats-Utskottet böra upplysa, att, gon om Kongl. Kungörelsen den 16 November 1813, angående de dessförinnan icke afgjorda bytesmålens afslutnnde, fastställdes en tid af 10 år, inom hvilken alla innehafvare af förmenta, förut icke till pröfning anmälda, fordringar i bytes- samt reduktions- och ersättnings-mål skulle, vid förlust af vidare rätt och talan, i behörig ordning hos Kongl. Kammar-kollegium uppgifva sina påståenden; hvarjemte förklarades, att, efter sagde tids förlopp, nya sådana anspråk komme att anses förfallna och följaktligen icke till pröfning upptagas.
På grund af de i fordna tidér medgifnä hemmansbyten mellan Kronan samt enskilde jord- och ränte-egare, kunna således numera inga andra fordrings - Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 46.
é 15 anspråk ifrågakomma, än de som inom den derför stadgade preskriptionstid blifvit' vederbörligen väckta och fullföljda.
Bland de till denna kategori hörande få bytesfordringar, som blifvit i laga ordning pröfvade och godkända, men ännu icke pä föreskrifvet sätt liqviderade, skall, enligt Utskottet meddelad upplysning^ icke. linnas någon annan skånsk räntefordran, än den, hvars verkställighet, efter hvad motionären uppgifvit, utgjort den ((särskilda anledningen» till nu förevarande motions väckande..- Utskottet, som, enligt Regerings-formens 90 §, icke eger ingå i någon pröfning af detta, på ytterligare handläggning i administrativ väg beroende, bytesmål, finner sig, vid här ofvan omförmälda förhållande, . ej heller behöfva meddela sitt yttrande angående det af motionären framställda förslags förenlighet med allmänt: gällande rättsgrunder och deras följdriktiga tillämpning..
Utskottet får derföre hemställa», att meranämnde motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
N:o 46, Auk. till Exp.-Utsk. d. 20 Febr. 1854, kl. 5 e. nr.
Utlåtande, angående tryckning af ett nyligen upprätt ad t register öfver Presle-sländets protokoller vid 1834 ock 4835 års riksdag, (RG:S Afd.)
Sedan, i öfverensstämmelse med den inom Preste-ståndet under sednaste riksdag uttalade önskan,' register numera vore upprättadt öfver bemälde'Riksständs- protokoller vid. riksdagen, åren 1834 och 1835, och detta register blif - 16 Siats-Utskottets Utlåtande, N:o 46. vit af dess författare, komminister E.
Delin, utan anspråk på ersättning för detsammas uppgörande, i manuskript till Ståndet öfverlemnadt; så har professoren Selander, uti en inom samma Stånd väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion, föreslagit, att nämnde register mätte pa Riksgälds-kontorets bekostnad varda från trycket utgifvet med en upplaga af 300 exemplar; i hvilket afseende motionären uppgifvit, att, enligt den upplysning han inhemtat, komme kostnaden för den föreslagna tryckningens verkställande icke att öfverstiga 300 r:dr.
Då det hittills saknade registret öfver Preste-ståndets protokoller vid 1834 och 1835 års riksdag, genom enskild arbetsamhet och tidsuppoffring, blifvit, utan någon kostnad för det allmänna, upprättadt, så ock på det att dessa från trycket utgifna protokoller, deraf utom de exemplar, sorn förvaras i allmänna bibliotheker och andra staten tillhöriga boksamlingar, ej mindre, än 96 exemplar ännu linnas qvar i Kiksgälds-kontorets vård, måtte, i likhet med de öfriga tryckta protokollerna för samma riksdag, varda med register försedda, anser sig Utskottet böra tillstyrka, att det af komminister Delin uppgjorda och till Preste-ståndet öfverleinnade register öfver
Ståndets protokoller under mcranämnde riksdag må, genom Fullmägtiges i Riksgälds-kontoret försorg, till trycket befordras, och att upplagan dervid må bestämmas till det antal exemplar, sorn ofvanbemälde motionär föreslagit; samt att de tryckta exemplaren, efter deras häftning, må utdelas eller förvaras på sätt i afseende å sjelfva protokollerna är eller varder stadgadt.
N:o 47. Siats-Utskottets Utlåtande, N:o 47. 17 N:o 47.
Ank. till Exp.-Utsk. d 20 Febr. 1854, kl. 5 e. m.
Utlåtande, i an Hedning af vackt fråga om de till stipendier för Folkskole-lärare-elever anslagne medels (invändande till förbättring af FoTkskole-lärarnes löner.
Enär den för Folkskolelärare Obestämda lön.
Utgörande 8 ä 10 tunnor smil;mål och 5.1 r:dr 16 sk. i penningar, -vore alldeles otillräcklig för en sådan lärares jemte familjs uppehälle, har Doktor Sandberg, under yttrande, att denna aflöning borde tillökas, så att densamma koni me att uppgå till 133 r-idr 16 sk. samt 8 tunnor sp anin ål för den Skole-lärare, hvilken uteslutande cgnade sig åt undervisningen och icke befattade sig med andra göromål, uti en inom Preste-Ståndet vädkt molen föreslagit, att, till beredande af en sådan löneförbättring för Folkskole-lärarne inom alla församlingar, hvarest nyssnämnde aflöning icke kunde åstadkommas med der redan utgående afgifter, mätte få användas det i Eiksgälds-kontoret till stipendier för Folkskole-lärare-elever afsatta belopp af 12,000 r:dr, samt att en tillräcklig fond för hvad som utöfver denna summa och det förut beviljade allönings-anslagct af 20,000 r:dr, kunde för ifrågavarande ändamål erfordras, matte varda å Riksgälds-kontoret anvisa^!.
Härvid har motionären tillika yttrat den åsigt, att effi förbättrad, hjelplig aflöning vore ett ändamålsenligare medel att erhålla skicklige Fofkskole-lärare, än den lockelse. sorn det vid Folkskole-lärare-seminarierne under en kort stid bevUjade understöd innefattade.
Med anledning af denna, till Stats-Utskoftet remitterade, motion, deruti Kontraktsprostarne
Qviding och Carlander instämt, anser sig Utskottet böra meddela den upplysning, att utaf de vid 1847 och 1848 samt 1850 oell 1851 Bilt. till R.
Fröt. 1853 £ 1854. 4 Sami. 1 Afd. 15 Haft. 3 18 Stats-Ulsliottets Utlåtandey N:o 47. ’• års riksdagar till stipendier åt elever vid Folkskole-läraresseminarierne anvisade medel för de- sednast förflutne 5 åren, utgörande 12.000 r:dr årligen, finnes lor närvarande endast ett belopp af 1,983 r:dr IG sk. i Riksgälds-kontoret innestående.
Beträffande deremot det vid; nämnde riksdagar för samma; år beviljade anslag af 20,000 r:dr årligen »till-, understöd; för Folkskole-lärarnes aflönanrde inom de socknar, der,, enligt Kongl..
Maj:ts Nådiga pröfning, statsbidrag för' sådant ändamål i följd af särskilda förhållanden; kan erfordras,» så uppgår det deraf ännu icke- från Riksgälds-kontoret reqvirenade och således der inneståendebelopp till ej mindre än 37,077 r:dr 43. sk. G rist.
Följaktligen, hafva hittills vida större besparingar uppkommit på det årliga aflönings-anslaget än på den för stipendier anvisade anslags-summan; ankommande dock på Kongl..
Majit, att, i enlighet med Rikets Ständers medgifvande- vid; sednaste riksdag,, till folkundervisningens befrämjande använda derefter uppkomna besparingar så väl å det förra som å det sednare anslaget.
Då Kongl., Majit sålunda redan eger att för de förbättringar i Folkskolelärarnes lönevilkor, sorn kunna finnas af omständigheterna påkallade, använda den i Riksgälds-kontoret befintliga behållning af dé till stipendier åt Folkskolelärare-elever afsedda medel, och då det synes hvarken behölligt eller ändamålsenligt att, på sätt motionären föreslagit, för sådane löneförbättringar anvisa nå- - gon ytterligare fond, får Utskottet,, med afseende jemväl å det vanliga förhållandet, att genom föreningen af klockare- och skolelärare-befattningarne, en betydligare aflöning än motionären uppgifvit, kunnat beredas för de inom försainlingarne anställde Folkskolelärare, Hemställa, att den i ofvannämnde hänseende af Doktor Sandberg gjorda;framställning icke må af Rikets Ständer bifallas..
Stockholm den; 20 Februari: 1854.
S/a/s- Utskottet* Utlåtande, N:o 48. 19 N:o m.
Aok. till Exp.-Utsk. d. 20 Febr. 1854, kl. 5 e. m.
Utlåtande angående nedsättning af ranian ä fonden för Hjelmare kanals och slussverks under hållande.
(RG:S Aid.)
Stais-Utskottet
Rar efter meddelade remisser, rörande detta ämne emottaglt 2:ne motioner, den ena väckt hos Ridderskupet och Adeln af hr Mannerskantz, Carl slxel, och den andra hos Borgareståndet af hr fV.