Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
En tobaksfabrik är äfven ombyggd, men den drifves blott obetydligt.
Sparbanken stiftades 1836 och dess ansvarighetssumma uppgick vid sista bokslutet till 85,220 R:dr 44 sk. B:ko. 6:o Skanör och Falsterbo.
Desse ställen ådraga sig icke allmänna uppmärksamheten i annat afseende än då fråga är att utmärka något synnerligt litet och inskränkt.
Deras lägen utmed hafskusten å en mager och lill det mästa af hafssand bestående jordmån, lemna föga hopp om någon förkofran, i synnerhet som utväg till hamn och tillfälle till sjöfart saknas.
Handeln är nästan ingen, fabii— ker finnas inga och jordbiuket, å förenämnde jordmån, föga lönande, helst ägo-rymden, i anseende lill dess nästan lrorisontela läge vid hafsytan, är blottställd för hafvets öfversvämmande.
Efter denna teckning skulle man snarligen kunna tro att innevånarne, hvilkas antal i begge släderne uppgå 28 till 898, deraf 517 äro mantalsskrifne, sakna nödtorftig bergning.
Sådant är likväl icke förhållandet; den ringa utkomst städerne lenina, har lärt dess idoge innevånare, alt å andra orter hämta försörjning för sig och hemmavarande.
Skånes pålitligaste kofferdiskeppare och öfriga sjöfolk förskrifva sig vanligtvis från dessa städer, hvilkas innevånare gjort sig allmänt aktade och kände för arbete och fridsamhet.
Brott och våldsamheter förspörjus aldrig och månadtligen anmäles alt ingen person derstädes finnes häktad, hiida undervisningsanstalten är en folk-skola, hvarest undervisning efter lankasterska metoden numera är införd.
Sedan fattigpersonalen ökats, halen kommitté blifvit bildad, hvilken tillser att de verkligen behöfvande njuta nödigt underhåll, som uttaxeras af innevånarne.
Efter det staden Malmö kommit i besittning af tolagen för strandade och hergade varor, utgöra inkomsterue 2 R:dr 16 sk. 2 r:st, gerningsören och burskaps-medel 8 R:dr 25 sk. allt B:ko, årl igen.
Krog, apothek eller läkare finnas icke i någondera af städerne.
Efter det jag sålunda, och i den mån tid och andra göromål medgifvit, redogjort för förhållandet inom Länet, torde Allernådigst tillåtas mig i korthet få framställa verkan af den ändring
Rikets kredit- och strafflagar i sednare tider undergått och hvilken verkan naturligtvis för executor är mäst i ögonen fallande.
Allmänna krediten och förtroendet man och man emellan, tros till en början hafva lidit genom förordningen den 9 Maj 1835, enligt hvilken man anses vara ägare till lösegendom, utan att hafva densamma i handom.
Vid utmätningsförsök hör det nästan till sällsyntheten, att icke executor mötes med en afhandling om lösegendomen, upprättad i enlighet med samma förordning.
I ett enda fögderi äro, på mindre tid än 3 år, 420 sådana af handlingar inlemnade på Kronofogdekontoret.
Tillförene och innan Kongl, förodningen den 10 Juni 1841 utkom, hade borgenär mera regress till gäldenärs person och kunde vid bristande tillgång genom utverkad bysättning, snart få utrönt huruvida afliandlingen om lösegendomen vore verklig.
Nu deremot, och då undertecknade vittnen vanligtvis icke känna de särskilta aftal, som ägt rum mellan köpare och säljare, är omvägen för borgenär vida besvärligare.
I den händelse fordringen grundar sig på löpande förskrifning och borgenär, på grund deraf, kan åtkomma gäldenärs person, beror det nu mera icke på domaren att, jemlikt 9 § i 8 kapitlet Utsöknings-balken, pröfva, huru - 29 huruvida gäldenär bör i bysättningshäkte qvarhållas, utan är denna pröfvorätt nästan helt och hållen öfverlemnad åt gäldenären sjelf, på så sätt, alt lian, medelst begäran om konkurs och afläggande af boupplecknings-ed, förskaffar sig friheten, för att återvända till sitt hem, ofta utrustadt med betydlig lösegendom, som, emot 1835 års förordning, icke kan åtkommas.
Att dessa förordningar förslappat allmänna krediten och haft och komma att hafva menligt inflytande på handel och näringar, samt att förenämnde boupptecknings-ed, stadgad såsom vilkor för frihet från häkte, medfört och medför betänkliga följder, är obestridligt.
— Här är icke stället att påyrka någon rättelse i samma stadganden; dock torde allernådigst mig tillåtas föreslå större publicitet åt de afhandlingar om lösegendom, hvilka auetoriseras af 1835 års förordning.
För närvarande inlemuas dessa handlingar till domstol och Kronofogde-kontor.
Vid den förra äro ofta endast domaren med några få nämndemän närvarande och å Kronofogde-kontoret endast Kronofogden.
Sålunda blir afhandlingen föga känd, och något bevis rörande en persons lösegendom, i likhet roed ett sådant som af domare meddelas öfver de gravationer som vidlåda en fastighet, kan icke erhållas.
Ingen annan utväg återstår således, i min tanka, än att genom allmän kungörelse, åtminstone inom Länet, upplysa allmänheten om de köp, sorn jemlikt 1835 års förodning afslutas; i hvilket ändamål köpare borde föreläggas alt, inom viss tid, inlemna afhandlingar till Eders Maj:ts Befallningshafvande, som i allmänna kungörelser tillkännagaf förhållandet.
Det tros visserligen att stöldernes antal ökats, sedan straffbestämmelsprne i någon mån undergått ändring.
Att fängelserna öfverallt äro fulla och snart otillräcklige för fångpersonalen, är ett ojäfaktigt bevis derpå, att brotten årligen tilltaga.
Alt delta jemväl härrör af folkökningen, kan väl icke motsägas; men man tror sig äfven med säkerhet kunna påstå, att lindring uti de stränga bud gamla lagen stadgade för öfverträdelser, gjort allmänhetan mindre skuggrädda för i synnerhet gröfre brott, för hvilkas försonande förbrytaren merendels kan påräkna lindrigare bestraffning.
Långt ifrån att klandra en sådan lindring eller att anse den oförenlig med den stegrade bildning och upplysning, hvarpå tidehvarfvet rättmätigt gör anspråk, vill jag härmed endast hafva antydt den åsigt, att ali ändring eller lindring i strafllagarne vore äfventyrlig, innan man beredt nödige anstalter för verkställighet af nya påbud, eller slaten föranstaltat om de häkten och Ftmärs-IJeiäUihe fr.
Län 5 30 raugelser, som för nya straffsystemer äro oumbärliga, samt allmänheten kommit till den bildningsgrad, att den kan uppfatta straffets förhållande till brottet.
Malmö Landskansli den 28 Juni 1844.
F. S. POSSE. Eberhard Quensel. C. G.
Bräkenhielm 1£ O SC (*■ It® IKE A «T * T.' § BEF ALLMIN GSHAFVANDES UTI Hallands Län TILL KONGL. 1ÄJIT i underdånighet afgifne - k-, FEMÅRSBERÄTTELSE för Åren 1837, 1838, 1839, 1840 och 1841.
STOCKHOLM, 1844.
Då, till följe af föreskriften uti Eders Maj:ts Nådiga Cirkulärbref af den 17 April 1821, jag nu afgifver berättelse om Länet i ekonomiskt och Statistiskt hänseende för fem års perioden från och med 183/ till och med 1841, torde det tillåtas mig få anmärka, att jag, som blott för några månader tillbaka emottagit
Länets styrelse, icke äger fullkomligt direkt kännedom om Länet, utan måste till stor del grunda berättelsen på de uppgifter, vederbörande tjenstemän och myndigheter afgifvit, samt de upplysningar, jag af förut afgifne lika beskaffade berättelser och här tillgänglige handlingar kunnat inhemta.
Enligt formuläret förekommer: l:o Länets allmänna beskaffenhet.
Genom de härifrån förut afgifne Femårs-Berättelser är beskrifning härom lemnad; och då länets geografiska läge, vidd och klimat under de fern år, denna berättelse omfattar, ej undergått någre förändringar, samt ett återupprepande deraf torde vara alldeles öfverflödigt, vågar jag underdånigst lill nämnde berättelser hänvisa. 2:0 Invånare.
Enligt 1836 års mantals- och skattskrifningslängd^- utgjorde folkmängden: Skattskrifne 51,495 Skattfrie 40,246 91,741, och år 1841.
Skattskrifne 52,915 Skattfiie 41,169 94,034.
4 Folkmängden har således under denna period ökals med 2,343 personer eller öfver 2 procent.
De i föregående berättelser omnämnda förhållanden i afseende på ynglingars dels utvandringar till Skåne, för sökande af arbetsförtjenst, dels inträde uti Götheborgs Sjömanshus, för idkande af Coopvasrdi-skeppsfart, fortfara ännu; dock lärer det årligen blifva svårare, att i Skåne vinna arbete, emedan flere ynglingar nu emot förr genast efter utvandringen återkomma.
En gammal sägen indelar Halländningar uti de slafviska, de sjelfständige och de sjelfsvåldige.
Denna indelning är med afseende å folklynnet i olika delar af Länet ej så oriktig.
Uti Södra delen ligga de största egendomarne, med vidsträckta gods, hvars brukare till hufvudgården förr utgjort allt hvad egendomens innehafvare påfordrade, men numera till större delen fått kontrakter, som bestämma deras skyldigheter.
Allmogen i denna del af Länet saknar i allmänhet sjelfständighet och närmar sig uti lynnet till Frälsebönderne i Skåne.
Medlersta delen af Länet skulle utgöra det sjelfständiga.
Der finnas endast få Frälsegods och bonden der har derföre tidigare börjat tänka öfver sin ställning och om sina skyldigheter sökt upplysning.
Han är mera fogligt sinnad än i norra delen af Länet, som fått namn af det sjelfsvåldiga och åtminstone i ett Pastorat förljenar detta namn; ty ehuru det en längre tid haft lyckan äga en i alla afseenden utmärkt och duglig Prestman, som sökt mildra folkeLs lynne och bringa det till lydnad och aktning för lagarne samt äfven till ej obetydlig del deri haft framgång, är det dock ej sällsynt, att i detla Pastorat påträffa personer, bärande märken efter knifven, det vapen, sjelfhämnden mest begagnar.
Bränvinssupandet, som svårligen kan inskränkas, så länge husbehofsbränning är tillåten, inverkar ock i hög grad skadligt på folkets moralitet och är ej sällan orsaken till åtminstone de gröfre brott, som inträffa. 3:o TVär ingar.
Under denna period hafva betydliga odlingar blifvit företagne och fullbordade, så att
Länet, då ej missväxt inträffar, nu producerar spannmål tillräckligt för eget behof.
Dessa odlingar äro till stor del följder af laga skiften, hvars fördelar allt mer och mer inses; men emedan odlingarne hufvudsakligast verkställas medelst öfversta lagrets af matjorden förbränning och skördar derefter år efter år tagas, så länge jorden kan gifva någon afkastning, utan att den erhåller hvila eller tillräcklig gödning, 5 kommer detta brukningssätt alt i en framtid leda till hemmanens skada.
Länets Hushållningssällskap har, genom utfärdad kungörelse, sökt motverka detta odlingssätt, men hittills utan synnerlig framgång, ty ögonblickets vinst gäller mer än de klaraste skäl och bevis.
Vid 1840 och 1841 års Riksdag äro 10,000 Riksdaler Banko beviljade för Himble och Tollereds åarnes upprensning och jordägarne, hörde, hafva begagnat sig af det tillfälle, dem sålunda beredts, att få dessa vattensjuka och derigenom föga afkastningsrika trakter förbättrade.
Af berörde summa är en tredjedel bekommen som anslag eller gåfva utan återbetalningsskyldighet.
För Ramsjöns sänkning samt de ofvan och nedan liggande vattensjuka fälts utdikning, hafva jordägarne inför Länsstyrelsen blifvit hörde, men icke kunnat sig förena, hvarföre en delägare varit nödsakad göra frågan i Domstolsväg anhängig.
Denna näringsgren drifves i betydlig skala och är den källa, hvarifrån allmogen liemtar tillgång till en del af sina skatter och utskylder.
Efter 1837 och 1838 års missväxt, derunder ladugårdarne måste inskränkas, häfver uppfödandet af kreatur varit temligen lönande, emedan de betalts dyrt, hvarföre ock allmogen det näst derpåföljande år pålagt en mängd kreatur.
De egentliga betesmarkerne äro svaga, men allmogen brukar deremot till stor skada för sig tidigt om våren utsläppa eller tjudra kreaturen å de bästa ängarne, för att der söka sin bergning.
Härigenom förminskas höafkastningen betydligt, och svårligen lärer ladugården kunna bringas till den höjd, den borde komma, förr än helt andra principer i landlhushållningen blifvit antagna.
Disponenten af Gamla Skottorp och Dömestorp Ryttmästaren P.
Möller införskref år 1836 2 tjurar och 2 qvigor i kalf af den Engelska korthornade eller Durhamsracen, samt 1842 1 tjur och 1 qviga, äfven i kalf af samma race.
Dessa hafva trifvits väl och croiserade med fordna racen på stället har deraf uppkommit en race, som både är god och vacker samt för klimatet passande.
Från Skottorp hafva årligen till flere delar i Riket försäljning skett utaf ungkreatur af denna race, och år 1841 utgingo derifrån flera ungkreatur till Tyskland och deribland en qviga i 3:dje året, som betaldes med 175 R:dr Bgs. Fårafveln.
Åberopande hvad 1839 års berättelse innehåller, får jag blott tillägga, att från England till Skottorp inkommit några får af New Dishleys-racen, hvilka lära trifvas väl. 6 Skogar.
Kronoparker eller allmänningar finnas ej i Länet.
Sedan kronoskatteliemmans-ägare fått tillstånd lösa ekeskogen på deras hemman, hafva ekeskogarne betydligen förminskats, och derigenom alt den skog, som vid laga skiften ej kan utbytas, skall inom viss tid afverkas och huggasj, såvida öfverenskommelse om sammas tillösande ej träffats, hafva skogarne än ytterligare aftagit.
Bokeskogarne hafva på de sednare åren tillitals vida mer än vanligt, härrörande icke blott deraf, att bokveden kommit i högt pris, sedan handlande härstädes tagit sig före deraf skeppa, utan äfven deraf, att stäfver till flere tusende boketunnor årligen utskeppas till Norrige.
Allmogen är ej fallen för återplantering och skogsvård , blifvande uppmaningar dertill lemnade utan afseende.
I Länet finnas betydlige måsar, der torf årligen upptages och torkad som bränsle användes.
Någon grufva finnes ej i Länet, men Rydö jernbruk, det enda i Länet, hvilket, såsom grundadt på köpelackjern och lill en del köpekol, ej kunde drifvas med fördel och derföre med vederbörligt tillstånd för omkring 20 år sedan nedlades, har åter blifvit upptaget.
Bruket med 1 hammare och 1 härd har privilegierad tillverkning af 600 SkU. stångjern, emot en numera nedsatt hammarskatt af 6 SkU., samt beslår i öfrigt af 1 jernmanufakturverk med 1 räckhammare och 1 svanshammare för 1 stock samt spikhammare för en stock med 1 ässja för hvardera manufakturstocken, för tillverkning af svartsmide.
Arbetarnes antal vid detta bruk uppgår till 24 mantalsskrifne och 11 underårige.
Vid Herr "Wallbergs
Klädesfabrik härstädes, dermed ett Färgeri är förenadt, tillverkades år 1841: 14,8l9f aln. kläde, 3,315 aln. sängfiltar, 1,788| aln. hästfiltar, 41,560 aln. vadmal, beredde till boy, alltsammans i värde till 88,938 R:dr 26 sk. B:ko. Arbetspersonalen uppgick samma år till 117 personer.
Annestorps Jabrik i Lindome socken, bestående af ett mekaniskt bomullsspinneri med 28 stolar, sysselsätter 19 äldre och 81 minderåriga barn.
Tillverkningen har uppgått till 180,000 U, i värde ansedde till 60,000 R:dr Banko.
Pappersbruk finnas 2:ne, hvilka verk drifvas i mindre skala.
Årliga tillverkningen af finare och gröfre skrif- samt tryck-, kardus- och gråpapper beräknas lill 6,000 ris, med ett ungefärligt värde af 14,000 R:dr Banko.
Af de 6 i Länet befintliga Tegelbruk är det betydligaste Stensjö, hvarest tillverkningsbeloppet årligen stigit, i följd af teglets afsättlighet, synnerligast till Skånska släderne.
Af Lädergarfverier finnas flera å landet, men utan någon betydenhet.
Jagten är ringa; orrar, rapphöns och harar finnas, äfvensom ett och annat rådjur å de större egendomarne.
Fisket i saltsjön idkas ej med den fördel, det kunde, hvartill orsaken måhända är den långgrunda kusten, som nödgar strandboarne att nyttja iner platta och lätta båtar, dermed de ej våga sig långt ut i öppna sjön.
År 1839 bildades i Halmstad ett fiskeribolag, som bedref fisket med dervid vana personer från Blekinge, men bolaget upplöstes redan påföljande året; dock hade det den fördel med sig, att strandboarne häromkring lärde sig bättre förstå att idka fiske.
De vanliga fiskslagen äro torsk, koljor, hvittling, varf, flundror, tunga och äfven hummer.
Blott ett enda fiskeläge finnes i Länet, i Träslöfs socken nära Warberg.
Laxfisket vid Halmstad, Laholm, Falkenberg och Åhs kloster liar varit olika gifvande och aftager år från år, härrörande deraf, att dels flere personer befatta sig med detta fiske, dels ock alt mer planmässighet vid fångsten iakttages.
Den tidigaste laxen fås vanligen vid Åhs kloster och betalas då dyrt.
Tillverkningen af pottaska vid Såpbruken här i staden har upphört, sedan bruken nedlagts; men på Sotanäs i Gunnarps socken tillverkas årligen omkring 2,000 U kalcinerad pottaska, som betalas med 7 sk. 2| r:st.
Banko U.
Saltpetertillverkningen har nu mera nära alldeles upphört, dels i anseende till bristen på bränsle, dels att näringen nu ej anses lönande.
Under de första åren af denna period var sjöfarten tern ligen liflig, men har sedan betydligen aftagit.
Onsala, Walda, Släp och Hanhals äro de socknar, som drifva mesta sjöfarten, men vinsten af denna näring kan ej beräknas, då de hafva sina redare i flere städer utom provinsen.
Deraf får jag först nämna möbeltillverkningen i Lindome socken, som är temligen betydlig.
Möbler af alla slag, såsom soflor, stolar, chiffonierer, bureauer, comoder, sängar, m. m. tillverkas der allmänt, och flere af allmogen hafva deri förvärfvat stor konstfärdighet, såväl i arbetets utseende som varaktighet.
Afsättningen deraf sker både inom och utom riket.
Lin- och ylleväfnader, som allmänt tillverkas af qvinnorna bland allmogen, inbringa ganska betydligt, och ehuru de sednare åren någon stagnation deri visat sig, torde tillverkningen ej kunna anses vara i aftagande. 8 4:0 Politisk Författning.
Enligt tabellen uppgår Statsbidraget för år 1842 till 352,298 R:dr 11 sk. 3 r:st.
Från Landtränteriet härstädes remitteras årligen omkring 160,000 R:dr, emedan ganska obetydligt qvarstadnar till aflöningar.
Yerkningarne deraf, att penningarne, tvärt emot hvad i andra Län äger rum, årligen gå ur Länet, hafva, synnerligen de sednare åren, då Länet jemväl lidit af missväxt, visat sig genom allmogens skuldsättning och den rådande penningebrislen.
Provinsen saknar exporter och har i allmänhet föga inkomst af binäringar.
Jordskatten för ett mantal skatte eller krono kan uppgå till omkring 100 å 110 R:dr B:ko.
Indelade Båtsmännens underhåll utgör efter ett medium af 5 års markegångstaxor 59 R:dr 9 sk. n rist. för hvarje rote och ungefärligen 14 R:dr 38 sk. 6 rist. för 1 mantal.
Allmänna vägars och broars underhåll kan beräknas till omkring 10 Ridr för hvart helt hemman, men för Halmstads och Tönnersjö härader flera gånger mera, derigenom att Halmstads brygga, som år 1834 nybyggdes och år 1838 afbrände, måst åter ombyggas.
Diverse onera, såsom allmänna byggnader, brandstoder m. m., äro i tabellen upptagne. 5:o Kammarverk.
Under de sednare fem åren hafva inga särskilda hemman blifvit skattlagda.
Intet hemman från öde upptaget eller till ödesmål förfallet.
Utom de förändringar, som härleda sig från skatteköp å kronohemman, hafva inga förändringar i hemmanens natur de sednare fem åren ägt rum, och skatteköpen hafva tilltagit genom den vunna rättigheten att lösa och disponera ekeskogen.
Laga skiften fortgå i alla trakter af Länet, hvilket i betydlig mån verkar till jordbrukets förbättring.
Antalet af hemman och deras särskilda natur upptager tabellen. 6:o Politie.
Kronobetjeningen består nu som förut af 4 Kronofogdar och 11 Länsmän, som till biträde äga så kallade Kronofjerdingsman, hvilka förordnas af 9 af Kronofogdarne bland välkände och skicklige hemmansägare.
Dessutom existerade under denna tid inom hvarje byelag ordningsmän med särskild Instruktion.
Uppfostrings-och undervisningsanstalterna å landet kunna, ehuru försök till förbättring gjorts, i allmänhet ej anses tillräcklige.
Det i Tölö socken befintliga skolhus har numera blifvit försåldt och skolan upphört.
I Fjärås socken är deremot inrättad en skola och lärare antagen med bestämd lön.
Lancasterskolorne i Weinge och Skummeslöf fortfara ännu, och hafva under dessa fem åren 446 barn njutit undervisning i den förra oell 470 barn i den sednare skolan.
För öfrigt är undervisningen ambulatorisk.
Hälsovården besörjes nu som förut af 2:ne Provincial-läkare, den ena stationerad i Kungsbacka och den andra i Halmstad, samt 2:ne Lazarettsoch 2:ne Stadsläkare.
Lazarelten här och i Warberg hafva under denna period blifvit satte i förbättradt och mera ändamålsenligt skick, hvarigenom allmogens förtroende till dem betydligen ökats.
Vaccinalörer och examinerade
Barnmorskor finnas att tillgå i alla städer och några landtförsamlingar.
Derigenom att flere af Possessionaterna åtagit sig årligen sammanskjuta en viss summa, utom den lön, staten beslår, häfver en
Djurläkare för södra delen af Länet kunnat antagas, med station i Halmstad.
Fattigvården är på flera ställen ej så ordnad den borde vara och blir allt mera betungande, derigenom att under goda år en mängd folk, utan annan utväg till bergning än sin arbetskraft, obetänksamt ingå äktenskap, och hvilka sedan under missväxtår, då arbete ej så lätt erhålles och betalningen dessutom ej betäcker lefnadskostnaden, falla fattigvården till last.
Äfvenledes besväras de, som vid allmänna landsvägarne äro boende, utaf sjömän, gesäller och annat löst folk, hvilka stryka omkring hela riket, under föregifvande, atL söka arbete, hvartill de vanligen sakna både förmåga och vilja.
Uti Gästgifveriernas antal har ingen förändring inträffat.
De tider af året, då allmogen ej behöfver vid jordbruket använda sina hästar, är den, synnerligast i norra delen af Länet, angelägen att få skjutsa samt upptager resande under vägen före ankomsten lill Gästgifvaregården.
Sparbankernas i Halmstad och Warberg verksamhet har fortgått och förtroendet till desse välgörande inrättningar allt mer och mer rotfästat sig.
Vid 1841 års slut uppgingo insätlningarne i härvarande sparbank till Femårs-Berättelse för Hallands Län. 10 21,918 R:dr 39 sk.
Banko, förutom Bankens grundfond 2,817 R:dr 16 sk. samt behållningen under åren.
Med den 1 November 1841 inträdde ansvarigheten för det för Länets landsbyggd stiftade och af Eders Maj:t i nåder stadfästade nya Brandstods-Bolag.
Redogörelsen för dess verksamhet tillhör alltså nästa Femårs Berättelse.
Den nya vägen emellan Kungsbacka och Götheborg är nu fullbordad och,ehuru gamla vägen bibehålles, mycket befaren, så att anläggaren på sina actier haft från 8 till 10 procents ränta.
Sedan Rikets sist församlade Ständer till väganläggningar och förbättringar anslagit en större summa, är omläggning påtänkt af vägen, dels öfver Hallands ås och dels emellan Breareds och Wrå gästgifvaregårdar, för undvikande af den besvärliga och farliga Gyltige eller Håralts-backen.
Rofdjuren synas vara minskade till antalet; åtminstone afhöras sällan förödelser af dem å boskapen, hvarföre ock de mindre skall-lag, som till utrotande af desse objudne gäster blifvit inrättade, kunna anses motsvara ändamålet. y:o Flygsand sfälten upptaga den betydliga sträckan af 8,000 tunnland.
Under dessa 5 år hafva blifvit utsådde 263j t:r furukoltar, 63 l:r sandhafrefrö och 19j t:r sandhafreax å flygsandsfälten.
Planteringarne derå äro ock ganska vackra, saint sanden på några af fälten bunden, men vida högre årligt Statsanslag erfordras, derest ändamålet fullkomligen skall uppnås. 8 :o Städer.
Kungsbacka:
Hindren för stadens uppkomst äro i föregående FemårsBerältelser antydde, och då de ännu fortfara är naturligt, att staden under denna period ej framskridit.
Sjöfarten har nära upphört, sedan staden numera ej äger eget fartyg, och handeln är följaktligen obetydlig, synnerligast sedan kringliggande sjöfarande allmoge, de år spannmål behöfves, sjelfve förskaffa sig den. fVarberg:
Eftersom staden har mindre folknummer och nu drifver mindre rörelse än Halmstad, är den nedflyttad i samma klass.
Öfver sjöfartens, handelns och handtverkeriernes aftagande de sednare åren klagas.
Staden har 2 galeaser, 4 slupar och 4 båtar om tillsammans 174 lästers drägtighet 11 Exporten utgöres hufvudsakligen af bokestafver till Norrige, i utbyte hvaremot tagas sill och torra fiskvaror, samt någon gång trädvirke till Seeland och Skåne, der spannmål återhemtas.
Linfrö och ej obetydligt kreatursben skeppades några år på Götheborg i byte emot jern och kram varor, men äfven denna byteshandel är i aftagande och kreatursbenen sakna afsättning, sedan de i England mindre eller alldeles icke efterfrågas.
De Handlandes antal uppgår till 29, hvilket antal med hänsigt på stadens rörelse synes vara val sLort, och förljenslen kan ej blifva betydlig, då den på så många händer skall delas.
— Genom landthandtverkarnes ökade antal, mera frihet och bemödande att i arbetets snygghet och varaktighet tälla med handtverkarne i staden, måste de sednares rörelse vara mindre lönande nu mot förr, och bland stadens 49 handtverkare finnas blott få, som af handtverket ensamt hafva sin bergning, hvarföre ock många tillika idka mindre jordbruk.