Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Som likväl låntagaren endast förskottsvis crlägger den Bevillning, hvilken för utlånte medel belöper, vare det hans ovilkorliga rätt, att detta förskott af långifvaren återfå, med Fem procent af räntan för alla utlånta capital, utan afseende derpå, om de äro intecknade eller icke, så framt nemligen räntan är till mer än Fem procent bestämd.
Låntagaren åtnjute detta afdrag vid hvarje räntebetalning, och gifve han derå qvitto.
Gitter ej långifvaren med sådant qvitto eller annat laga bevis styrka, att Bevillnings-afdrag vid hvarje ränte-liqvid låntagaren verkligen tiilgodokommit, ege då den sednare, vid slutliga liqviden för lånet, föra honom det till last, för alla de år, inom den för fordringars utsökande i Lag stadgade lid, det icke förut fått åtnjutas; vare ock låntagaren i detta fall berättigad till laga ränta för beloppet af hvarje års afdrag ifrån den tid, då det rätteligen bordt honom tillgodoberäknas.
Domare och Exsecutorer åligge att, då rättegång eller lagsökning uppstår, ställa sig stadgandet härom till noga efterrättelse; och skall i Dom eller Utslag, som utfärdas, föreskrift om iakttagande af föregående stadgande meddelas. 3:o.
Utsökes åter fordran i Concurs, åligge det borgenärer att behörigen styrka, det Bevillnings-afdragen af gäldenären fulleligen lått åtnjutas. / 4:o.
Vägrar långifvare detta afdrag eller blifver beträdd med sådane underslef eller tillställningar, som åsyfta gäldenärens betungande i detta afseende, varde han då, enligt IX Gap. 6 §.
Handels-Balken, ansedd lika med den, som tager högre ränta, än Lag bjuder. §. 34.
BIHANG till Puks-Stånclens Protokoll vid Urtima Riksdagen i Stockholm 1317 och 1313. 8:de Samlingen, Innehållande Riksens Ständers Allmänna Besvärs* och Ekonomi-Utskotts Betanhanden och Förklaringar, OCCOOOOOOOOOÖOOOCVOC ©öoo O 00®® oocoooooöoooo©oo STOCKHOLM, iflig, hos Zacharias H a e 'g g s t r ö m.
(Stora Nygatan, 3:e Huset till venster frSn Kornhamn} ■oooocoeooexwootxxeecicsieoeooooeodoooaoie N.T i, (Fordsemit Memorial!
Sedan Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet* till vinnande af erforderlig skyndsamhet i behandlingen af den mängd olikartade mai* som till Utskottets åtgärd remitteras, funnit lämpeligt* att i likhet med hvad vid föregående Riksdagar skett, inom sig utvälja 5ne Berednings Divisioner, der Målen böra utarbetas* innan de till Utskottets sluteliga ompröfvande förekomma; och Utskottet, på sådan grund, enligt hvad RiksdagsOrdningens 2/j. §. medgifver, antagit gne Kanslister* hvilka, hvar ööh ert titi sin Division, komma att, i egenskap af Notarier, tjenstgöra; så får Utskottet Vördsamligen anhålla hos de Respektive RiksStånden, att, då desse
Notariers trägna befattning icke medgifver dem någon tids upptagande med renskrifning* Utskottet mätte tillåtas antaga, utöfver hvad Riksdagsordningen föreskriiver, fyra Kanslister med ett deremot svarande arfvode, hvilka äga att Sekreteraren och Notarierne i Renskrifningsgöromålen till handa gå, Stockholm den 12 December 1817* 4 Besv, och Ekon TJts!;., Betänkanden A Höglofi.
Ridderskapets och Adelns Ledamöters vägnar. C. S. Mörner.
Å Vallo fl. BorgarStåndets Ledamöters vägnar. • v A. Fredin.
A Högvördige PresteStandets Ledamöters vägnar. O. Ferlin.
A Hedervärda Bondes tan dets Ledamöters vägnar.
A. Fryxell. N:r 2.
Ständers Alllmänna Besvärs- och ElionomiUtshotts
Betänkande i anledning af flere särskilte ifrån Bespective BiksStånden remitterade JVIemorialer, rörande Bränvinsbränningen och dermed sammanhang ägande ämnen. latt ibland de vigt:gare och allmännast yrkade öfverläggningsämnen, hvilka först ådragit sig R.
Ständers uppmärksamhet vid innevarande Riksmöte, och hvaröfver Eesv. och Ekon.
Eetänkanden 5 Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet blifvit uppdragit, att med sitt Betänkande inkomma, är frågan, om fortfarande af den fria HusbehofsBrånvinsbränningen efter derom stadgade och nu gällande Författningar, eller Dess inskränkning och förändring med afseende på en sednare tillkommen erfarenhet och tidens närvarande skick.
Till Utskottets Utlåtande hafva följande
Handlingar i detta hänseende blifvit remitterade; Ifrån Högloft.
Pddderskapet och Adeln.
Memorial af Herr Svedenhjelm, Hans Leonhard, under den 6 December 1817.
Memorial af Herr Flach, Carl Fredrik under samma dato.
Anförande till Protocollet den ir> December afHerrGrefve Mörner, Carl Str-llan.
Memorial af Herr Grefve Hamilton, Gustaf Wathier, samma dag.
Anförande till Protocollet, samma dag, af Herr Hejkenschöld, Adolf.
Dito samma dag af Herr Sköldebrand, Pehr Eric.
Dito samma dag af Friherre Nauchoff, Henrik Johan.
Memorial ytterligare af Herr Svedenhjelm den 15 December.
Dito a£ Herr Estenberg, Pehr, samma dag. 6 Ecsv. och pkon.
Bctänkanden 1/r an Hcgvörclige PrästeStåndet, Anförande till Protocollet, af Prosten Herr Doctor Stenhammar den 10
December jemte förklaradt instämmande af Herrar Doctor Knös samt Prostarna Hagberg och Ahnqvist, med många andra.
— Memorial af Herr Professor Agardh den 13 December.
Dito af Herr Prosten Backman den 15 December, Ifrån Wäll öflig c Borgar eS t andet.
Memorial af Herr E. M, Leffler den ö December, Anföranden till Protocollet af Herrar torsell, Nyberg, Ahlin, Eckhoff, Winberg och Arfvidsson.
Utdrag af Wälloflige Ståndets Protocoller den 2 och 4 December, innehållande, jemte ofvannämde skrifteligja anföran* den, de derstädes i afseende på Husbehofsbränningens inskränkning skedda munteliga discuäsioner.
Memorial af Herr Laurell, den 8 December, Ytterligare Memorial af Herr Leffler samma dag, innehållande Förklaring af Dess förut ingifne yttrande.
Ifrån Hedervärda BondeStåndet, Protocolls Utdrag afl den 13 December, innehållande skrifteliga anföranden Besv. och Ekon Etsk.
Betdnkondcn 7 af Riksdagsmännen Wessing från Westmanland, samt Botvid Jonsson från Östergötland, j<-tnte förklarande af Ståndets allmänna bifall till dessa anföranden.
Då alla nu uppräknade Memorialer, Anföranden och Protocolls Utdrag, hufvudsaklitren behandla samma ämne, nemligen Fria HusbehofsBränningen, men för öfrigt innehålla särskilta och efter hvarje Författares olika synpunkter, ganska skiljaktiga uppgifter och Förslager; vågar Utskottet, med hänseende till hvad nedanföre anföres, icke nu upptaga R.
Ständers dyrbara tid, med upprepande af hvarje Memorials särskilta innehåll, utan utbeder sig att framdeles, efter vederbörlig
Beredning, häröfver i sammanhang få afgifva sitt Utlåtande.
För det närvarande har Utskottet fästat sin uppmärksamhet dervid, att de remitterade Handlingarne, tydeligen omfatta 2:ne särskilta frågor:
En ät".Otn för när varande tids ögonblick, Landets behof, med lemnadt afseende på den inbergade skörden, öfver höfvan uppjagade Spanmålspriser, samt derigenom för de behöfvande befarad brist på tillräckeligt förråd till brödföda; föranleder R.
Ständer, att hos Hans Maj:t Konungen nu genast anmäla sin underdåniga önskan örn inställelse af all slags Bränvinstillverkriing, antingen tills vidare eller på viss gifven tid, och intill dess Kongl. Majrst finnér med Landets bä - 8 Bcsy, ock Ekon.
Etuinkanden sta förenligt att den äter frigifva.
Den andra är:
Hvilka för Landets Hushållning gagneliga förändringar, tillägg eller inskränkningar uti Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning af flen 6 September 1815, jemte de deröfver sedermera Nådigst afgifne förklaringar, böra hos Kongl. Majit un. tlerdånigst af R.
Ständer föreslås, såsom sakrare ledande till ändamålet; Jordbruk'ts trefnad, och hvarje enskilt Hushål. lar*, deraf beroende välstånd.
Ei ir,.
u d;e foranledt af de allvarligaste önskningar uti några af de remitterade Memorialetns, än af egen öfvertygelse om den nödiga .-killr.aden emellan dessa 2ne frågor samt vigten af den förras ofördröjeliga afgörande^ har Utskottet fattat det enhälliga beslut, att utan vidare beredning, eller afbidande af officiella utlåtanden och endast med afseende ä de upplysning tr, sona genom
Ledamöternas från alla landsorter sammanstämmande uppgifter kim nät inhämtas, till R.H.
Ständer öfverlemna sina tankar,i detförra hänseendet, Huruvida HusbehofsBrän. vinsla 'än ningen bör för det närvarande inställas.
Saken synes ej tåla minsta dröjsmål, då ryktet redan är utspridt om detta hos Respective RiksStånden varande öfverläggningsämne, och, efter högsta sannolikhet, Speculahter, ehuru ock Riksens H. Ständers önskan och Konungens Nådiga beslut ml utfalla, använda väntningstiden, att efter möjlighet utsträcka tillverkningen, troligen Eesv, och Ek.
Bctäiikanden 9 af (le mest gifvande Sädesslagen, i fruktan för ett hastigt åkommande förbud.
Tvärtom, då hvar och en vet hvad han har att påräkna, skola sinnena lugnas, saken återtaga sin naturliga gång och hvarje Hushållare nu, och hädanefter som hittills, hufvudsakeligen till Bränvinsbränning använda Rotväxter och den slöare Säden, hvaraf de önskade följderna, ökad tillgång på brödföda af de stridare Sädesslagen, och efter tillgången modererade spanmålspriser, böra i naturlig ordning härledas.
Samvetsgrant och med största omtanka har Utskottet samlat de skäl, som synas böra grundlägga R.
Ständers beslut, och får dem nu vördsamt framställa.
Dessa skäl äro dels allmänna, alltid och allestädes gällande, och åt hvilka man, sysselsatt med afhjelpande af ögonblickets behof, må hända icke alltid lemnat vederbörlig uppmärksamhet, och hvarigenom man allt längre skiljt sig ifrån det rätta synmålet och satt sig i nödvändighet att tillgripa palliativer.
Dels äro de temporäre, och bestämmas i detta fall af de trovärdigaste och lättast tidlgängelige calculer öfver närvarande tidens behof och tillgångar.
Till de förra höra, korteligen uppräknade: - JO Bese. och Ekon.
Etsk, Tittånkanden 1:0
Den af alla välbetänkta Statsmän anförda samt obestridda sats, att täta ombyten af ekonomiska författningar förorsaka oberäknelig skada för åkerbruket, kulturen och näringarna.
Landtmannen, omtänksam för erhållandet af bränvin till sitt husbehof, och diank för sin ladugård, men oviss om den tid och tillfällle, han härtill kan begagna, vilseföres uti all slags beräkning af sina krafter samt nödgas tillgripa de tillgångar, han med visshet om ett fortfarande fritt utöfvande af sina rättigheter, säkert sparat åt andra behof. 2:0
Den af erfarenheten bestyrkta sats, att
Spanroåjspriserna icke alltid nedsättas af förbud emot bränvinsbränning, utan tvertom ofta till ett högre belopp uppjagas.
Detta låter ock lätt förklara sig, då man å ena sidan besinnar den fyllnad i verklig spanmåls åtgång, som måste blifva surrogat för den till Ladugårdens utfodring bristande dranken, och ä den andra, den starkare tillverkning af de ädlare sädesslagen, som, lönbränning oberäknad, alltid varit och skall blifva utöfvad under den kortare tillåtna tiden.
Härtill kommer äfven den a? sjelfva förbudet väckta fruktan för uppjagade priser, hvilken annars, åtminstone i den grad, sig troligen icke inställt, och af hvilken Ockrare förstå alt sig förträffligen begagna.
Noggranna och inbördes relativa calculer kunna i denna väg icke ägas; men Utskottet före - Besv. och Ekon, TJtsk, Betankanden. 11 gtäller sig, att, om på ett helt års tiel, un* der hvilken brännvinsbränningen vore tillåten, och på ett annat, under hvilket den vore förbuden, i 8 månader, men tilläten blott i 4, man jemförde consumtion a£ Hvete, Råg och Korn; skulle en större qvantitet deraf åtgå på det senare.
Orsaken härtill är klar.
Behofvet af bränvin är detsamma, men föremålet för vinn ineslystnaden, i afseende på stegradepriser, vida större.
Den på hela året fördelade tillverk' ingen, som nu sker af rotfrugter, bafra, slösad och sådane ämnen, hvilka allmänneligen, åtminstone i de flesta Handsorter, icke användas till brödföda, skall sammanträngas på en kortare tid och således nödvändigt, till vinnande af det åsyftade ändamålet, medtaga den påräknade och till brödföda annars troligen sparade stridare säden. 5:0 Införsel af utländsk säd skall följaktligen, om den föregående calcalen får tagas för rigtig, icke vid fortfarande fri bränvinsbränning ökas, åtminstone i vida mindre proportion, än hvad det utrike?
ifrån i motsatt händelse införskrifne bränvinet rikeligen fyller, i hvilket fall förädlingen äfven blifver Utlänningens vinst, och dranken förloras för, Ladugårdsskötsel^ Utskottet tror sig kunna antaga för säkert och af erfarenheten bestyrkt, att om, vid inträffande af bränvinsförbud, beloppet sammanräknas under ett år för den införskrifne Spanmålen och bränvinet, skall 12 Be sv. och Ekon.
Betänkanden det i värde vida öfverstiga blotta spanmå. lens införsel de år, då Husbehofsbränningen varit oinskränkt.
Klart följer af sakens natur, att man vid dessa relativa beräkningar icke får afse den absoluta qvantitetaf införskrifven spanmål, såsom beroende •af missväxt, krig och andra tillfälligheter, må bända äfven stundom af enskild vinningslystnad, hvilket allt Lagstiftaren lika litet kan förekomma, som den absoluta lu än vinskonsumtion i ett land, för hvars nation denna drycks måttliga förtäring, både i afseende på klimatets hårdhet och längre vana, blifvit ett oåterkalleligt behof. 4:0
Att ett temporärt bränvinsförbud, icke verkar hvarken på nationens moralitet eller det öfverdrifna begäret till njutning, hvilket följakteligen bör genom andra medel hämmas; är så tillräckeligen bestyrkt, och följer så rakt af sakens natur, a*t Utskottet tror sig icke böra upptaga någon tid med dess vidare bevisning.
Af alka dessa allmänt verkande örsäter föranleddes R.
Ständer vid 1815 års Riksdag, att hos Hans Majit Konungen underdånigst anhålla, det inskränkning i bran vinsbränningen icke måtte äga rum vid andra tillfällen, än då krig och hungersnöd inträffa.
Då vi genom Försynens nåd och vår Öfverhets visa åtgärder äro befriade från det förra, återstår blott att undersöka, om den senare är för handen, eller billig Eesv. och Ekon.
Rctctnk anden. farhoga derföre, genom fortfarande af fria Husbehofsbränningen, kan uppkomma; hvilket utgör senare delen af framställningen.
Det är och förblifver alltid en svår sak, att inom vär fosterbygd med full säkerhet bestämma den erhållne skörden, så till qvantitet som afkastning, äfvensom dess tillräcklighet för Landets behof.
Få ibland Svenska Åkerbrukare nyttja sjelfve, uti någotdera af dessa fall, pålitelige beräkningar för sina enskifta hushåll, och dessutom gifva så högst olika Landsorters klimat och tillfälliga väderlek olika resultater nästan för hvarje Landsort.
Man ser sig derföre nödsakad, att taga sin tillflykt till uppgjorde slutsatser af den allmänna rösten, hvilken i thy fall förblifver säkraste och nästan enda måttstocken för all möjelig beräkning.
Allmänna öfvertygelsen synes hafva stadgat sig derom , att innevarande års skörd varit medelmåttig och i flera provincer snarare närmat sig till förmonlig än svag årsväxt; att höstsädet,såsom Råg och Hvete, väl någorstädes felslagit, och i allmänhet är mindre gifvande; men att deremot vårsädet:
Korn, Blandkorn, Arter och Hafre, nästan utan undantag gifvit en ymnig och strid skörd; samt att afkastningen af Potates, åt hvars odling och användbarhet sednare tider gifvit en i flera hänseenden så förtjent uppmärksamhet, allestädes varit ovanligt gifvande, hvadan landet häraf äger ett ansenligt förråd.
B c.sv. och Ekon. XJcsk.
Betänkan elen Enskilt hafva Riksdagsfullmäktige* deiä Uti de remitterade Memorialer * ' dels uti till Utskottet afgifne Utlåtanden, intygat* att uti Skåne och Blekinge, samt, i afseende på vårsäden, uti Halland varit en ym* nig årsväxt, och att följaktligen där är öfverflöd af Spanmål, hvilket ibland annat äfven styrkes af den Tacksägelse-adressé* Som Skånes innevånare till Konungen underdånigst ingifvit för Kongl. Mapts LandsFaderliga
Nåd och visa anstalter, till förekommande, meddelst uppköp för Kronans räkning, af Spanmålens derstädes annars blifvande vanpris:
— Att förhållandet nästan är euabanda i Småland, hvarest Rågen hela hösttiden blifvit såld för 8 Rd. Banco samt helt nyss, troligen i fruktan för bränVinsförbnd, stigit till 9 å 9^:
— Att i Östergöthland alldeles icke försports några ovanligt höga Spanmålspriser, utan att skörden i år varit på Slättlandet medelmåttig och i Skogstrakterna särdeles gifvande:
— Att i Skaraborgs
Län ymnig tillgång på Spanmål gifves, men ingen annan afsättning annil förspörjes, än till de Allmänna Magasinerna:
— Och sluteligen att uti Dalarna, denna för inträffande Spanmålsbrist så ofta utsatta Province, samt uti de längre i Norr, till och med Vesterbotten belägne orter* Vårsäden varit härlig, ehuru Rågen, som här mindre begagnas* äfven varit mindre gifvande* Besv. och Ekon.
Betänkandert 35
Af alla dessa dels sammanstämmande» dals för enskilta Landsorter gällande uppgifter, synas följande slutsatser kunna härledas; 1:0
Att vanlig tillgäng på Spanmål finnes inom Landet, särdeles vårsäd, hvaraf, jemte Rotfrugter, en klokt beräknad BränvinsBränning bör kunna verkställas. 2:0
Att om ovanlig och på Husbehofsbränningens inställning verkande brist någorstädes skulle yppa sig, vore denna brist partiel, och bör ifrån de öfriga Provincerna, hvarest skörden blifvit ymnigare, kunna till fördel för båda, utan särdeles svårigheter fyllas, 5:0
Att, ehuru problematisk äfven verkan af 1812 års Bränvinsförbud på Spanmålspriserna och tillgången kan visa sig, likväl, i alla fall, icke samma skäl dertill förete sig 1111 som då, när hela Rikets gröda, så i afseende på Säd, som Rotväxter, var af kölden förderfvad, och i detta hänseende framställde en fruktansvärd bild af brist och hungersnöd, i stället för att innevarande års skörd obestrideligen är medelmåttig, samt till större delen välbergad; och 4*.o
Att den erhållna rika skörden a£ Potates, samt besparade tillgångar af Slösäd, skulle till större delen för Landtmannen förlora sitt värde, om den ej, efter redan gjorda beräkningar och träffade anstalter, genom förädlande till Bränvin fin - i6 Beni. och Ekon.
Betänkanden. ge användas för att ernå medel till utsk ylderna3 bestridande, till Husbehof och till Ladugårdens utfodring.
Fördt af dessa framställningar, tror Utskottet sig på goda skäl böra afstyrka L. H.
Ständer från alla beslut för det närvarande, hvilka leda till någon hastig inskränkning, än mindre uppbäfvande af den fria Husbehofs Bränvinsbränningen, eller att Los Kongl. Maj:st i denna del anmäla någon underdånig önskan; hvarjemte Utskottet får framföra sin öfvertygelse, att ju hastigare farhågan kan skingras för ett så beskaffadt förbud, ju förmonligare skall verkan blifva pä den nu framkallade öfverdrifna Bränvinsbränningen.
Ett helt annat företeende visar sig uti de öfriga ämnen, hvilkas undersökning sysselsatt B.espective Förfaltarne af de remitterade Memorialen — Dessa afse en öfversigt af nu gällande författningar om fria Husbehofs Bränningen i hänseende till pannerymd, Localitet i Städer elier på Landet, grunderna för afgifternas beräkning, vidtagande af förändrade Ekonomiska och moraliska åtgärder m. m.
Men som dessa åtgärder icke synas äska någon skyndsamhet, icke heller, äfven om möjeligheten skulle det tillåta, böra så behandlas; får Utskottet förnya sin ofvan yttrade anhållan, att deröfver framdeles uti ett helt sammanhang få angifva sitt betänkande; underställandes för öfrigt vördsamligen, Besv. och Ekon.
17 så det ena, som det 2ndra, jemte 2:ne Ledamöters i ämnet afgifne särskilta tanka, R: H.
Ständers mogna öfverläggning och visa beslut.
Stockholm den 2o December 1817.
Transumt af Protocollet hållet i R.
Ständers Allmänna Besvärs och EkonomiUtskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 20 December 1817.
H err
Hök yttrade: ”Att da Kongl. Spannemåls och MagazinsDirectionen hos Kongl. Maj:t ansett sig böra tillstyrka inställning i BränvinsBränningen, grundad på de från Landshöfdingarne i Länen inkomna berättelser om detta års Skörd och Spannemålstillgången, ansåg han sig dertill böra sätta större förtroende, äu hvad enskilte personer, hvar och en för sig, kunna finna förhållandet.
Han yrkar således för sin del, det måtte all BränvinsBränning för da trenne första månaderne af instundandande år så mycket heldre inställas, sorn mycken anledning till Spannemåkbrist nästa Vår och Sommar, åtminstone i flere Landsorter, vore att befara; men då pluralitetens mening nog tydeligen visar sig för en fortfarande BränvinsBränning, afstår han gerna från Votering, och åtnöjes dermed, att dess särskilta tanka får i Protocollet inflyta’’.
Härmed instämde till alla delar Herr Ebel.
Bihang till RiksSt, Prot. 1817-1818, 8:de Sami. 3. 4. ig
Bes vt och Ekon. XJtsk.
Betti nkänäefii N:t 5* Riksens Högh Ständers Allmänna Be* svärs och Ekono vt i i Ut s li otts Utlåtande, i anledning af hos Högl.
Ridder* skåpet och Adeln samt Vädd o fl. BorgareStändet gjorde anmärkningar vid Utskottets den 20 näStlidne December afgifne Betänkande i den frän samtliga RihsStänden till Utskottets handläggning öfver lern farande eller inställning af den fria Husbehofs BränvinsBramlingen.
De med återRemissén af Utskottets förenämda Betänkande följaktige handlingar innefattas uti: 1:0 Utdrag af Högl.
Ridderskäpets och Adelns Protocoller för den 27 och 30 sistlidne
December med bifogade särskilta Memorialer, deruti anföres: af Friherre Fock, Bengt Wilhelm, att dess öfvertygelse om nödvändigheten af ett Bränvinsbrännings-förbud för det närvarande är så mycket mera grundad, som Herr Friherren haft tillfälle inhämta tillförlitlig kunskap derom: att de gamla Sädesförråden äro uttömda: att detta års gröda, särdeles i anseende till Rågen, varit mindre gifvande: att betydliga fastän partiela olyckor träffat de Norra Provincerna: att Spannemålen nu redan uppstigit till ett alldeles ovänligen högt pris:
Besv. etli Él’o>i. XTtsk.
Betänkanden. i() ätt femton af Rikets Provincer fordra Undsättning med ett Ungefärligt belopp af 60,000 Tunnor säd; att för fyllande af Hufvudstadens behofvei', sorn ännu icke ärö försedde, åtgå, såvida Allmänna Magazins
Di* leetionen skall Fortfara att bispringa Bagar* ne, i det minsta 30,000 Tunnor, samt, att För Värfvade Arméens, Fästningarnes, Garni* Sönernas och Flottornas underhåll erfordras omkring 50,000 Tunnor, eller tillsammans 120,000 Tunnor, utom hvad för UronoBränn er i erna i HufvudStaden särskilt behöfves; Hvaremot hela den qvantitet, sorn för dessa behofver högst är att påräkna, skall Utgöra endast 80,000 Tunnor; af hvilket förhållan* de Fri herren ansett följa, att, såvida olägen* heten af Utländska Spannemåls-Förråders an* skaffande skall undvikas, måste sparsamhet med det, som sista Skörden lemnat, iakttagas, hvilket åter, vid en fortfarande fri Bränvinsbränning, ej kan vara att förvänta, enär det enskifta Intresset vanligen är böjdt, att Utan afseende på Framtiden och det helas väl, söka sin vinst på närmaste håll, och bland Landthushållare få lära finnas, som till Bränvinsbränning nyttja andra ämnen än säd.
Och som Friherren i öfrigt ansett Bränvins* bränningens inställande på en kortare tid» hvarken kunna föranleda till SpannemålsFrisetnås allt för betydliga nedsättning, enär till en hy Skörd fdelar af året ännu återstå, ej heller innefatta hagot menligt för Ladugårdar* lie, då, genom en, åtminstone meddelmåttigfc 20 Be sv. och Ekon.
Betånkanden. god tillgång på foder, ringare behof af drank till kreaturens utfodring nu, än de förflutne åren, företer sig; så har
Friherren trott sig äga fullt skäl till påstående om förbud emot Bränvinsbränning på trenne månader, räknadt från den tid, Kongl.
Maj:t i Nåder kunde finna lämpligast att bestämma.
Af Friherre Falkenberg, C. G., att han af fruktan för en vidare uppstegring af de redan nog höga Priserna å Spannemål, härledde från skördens mindre goda beskaffenhet innevarande år, äfvensom till förekommande af en möjlig brist å denna lifvets första nödvändighetsvara, vore föranlåten föreslå, att hos Kongl.
Maj.-t i underdånighet måtte anhållas om skyndesamt inställande af all Bränvinsbränning intill April Månads början, då den, till underhjelpande af ett vanligen knappt vårfoder för kreaturen, torde böra åter frigifvas; Hvarjemte Friherren framställde allmänna Reflectioner, örn ©klokheten af en fullkomlig frihet i Bränvinsbränningens utöfning, såsom ofta medförande dyr tid och brist, om de äfventyrliga följder för allmänna lugnet eller enskifta säkerheten, som af sistnämnde fall uppkomma, om det menliga för åkerbruket och Culturen af utsvultna arbetare och om Samhällets pligt, att vaka öfver möjligheten för den fattigare folkklassen, att se sina behofver uppfyllda; Hvilket allt Friherren ansett kunna antingen förekommas eller vinnas genom en inskränkning i den nu tillåtna Bränvinsbrän - Best), ock Ekon.