Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ej må något mål, deri öfverläggning egt rum, till slutligt afgörande företagas, förr än talmannen inhemtat, huruvida kamaren anser öfver läggningen fulländad; hörande derefter proposition framställas.
Sedan talmannen förklarat, om han funnit propositionen med ja eller nej besvarad, skall dervid hero, så vida ej minst tre ledamöter begära votering, hvilken då ej må dem förvägras; en hvari öfrigt obetaget att låta sin serskilda mening i protokollet antecknas.
Ingen må försöka att heslutet genom ny öfverläggning upprifva.
Då voteras skall, bör voteringsproposition, jemte tydlig kontraproposition, genast författas, justeras och anslås, samt omröstningen straxt derefter verkställas, — Proposition må ej göras, om votering skall ega rum, ej eller omröstning derom tillåtas.
Till undvikande af lika röstetal för ja oell nej, skall i mål, der blott enkel pluralitet erfordras, talmannen, vid hvarje omröstning, förr än sedlarne uppräknas, en bland dem uttaga och genast förseglad aflägga.
Om, vid sammanräknandet af de öfriga sed larnc, rösterna befinnas lika delade, skall den förseglade sedeln öppnas och afgöra beslutet. § M7.
Ingendera af kamrarne må. vid allmän frågas afgörande, fatta beslut, derest icke mera än hälften af ledamöternas antal är närvarande § 118. R. 0. § 49.
Oå ett föredragringsämne till slutligt afgörande förekommer, bör, der frågan morn.
3. kan blifva föremål för bifall eller afslag, talmans första proposition lyda på bifall. i, § S4, Om denna besvaras med nej, och anmärkningar i saken blifvit under öfverläggningen gjorda, bör den följande propositionen i enlighet med dem uppställas.
Innefattar ett förslag liera delar, som ej lämpligen kunna i ett sammanhang afgöras, bör särskild proposition å hvardera delen framställas i enahanda ordning, som nu är föreskrifven. § 119. R. 0. § SS.
Talman må ej vägra proposition, utom när han finnér en i kamaren af nå - / Kongl. Maj:Is Nåd.
Skrifvelse, N:o 83. 35 gon dess ledamot väckt fräga bokstafligen strida mot grundlags lydelse; och bör han då alltid anföra skälen till sin vägran.
— Målet förvises då till lag-utskottet, hvilket det åligger alt ofördröjligen inkomma med moliveradt och bestämdt utlåtande öfver frågans stridighet eller enlighet med grundlagen; — börande utskottet, vid sådan frågas afgöraude, vara fulltaligt.
A hvad lag-utskottet förklarat icke vara mot grundlag stridande, kan proposition sedermera ej vägras. § 120.
Beslut, som kamare i allmän fråga fattat, skall med-kamaren, genom utdrag r. o. § 37. af protokollet, delgifvas.
Ilar målet varit af utskott handlagdt, skall ock detta OIXi mom.
1 oell S. beslutet genom protokolls-utdrag underrättas.
Derest ledamot, som i kamarens beslut ej instämt, vill sin serskilda tanka bos med-kamaren anmäla, skall sådant vara honom obetaget; börande han i slikt fall sin skiljaktiga mening skriftligen till protokollet aflemna, hvarefter den genom protokolls-utdrag med-kamaren delgifves.
Innan två dagar förflutit, sedan ett af utskott handlagdt mål blifvit afgjordt i ena kamaren, må det ej i med-kamaren till pröfning företagas. § 122.
Då någon af kamrarna gillar ett betänkande eller förslag, som med-kamaren r. o, § 73. förut godkänt, utgör det Riksförsamlingens beslut. § 123.
När en allmän fråga, hvaröfver utskott sig utlåtit, till afgörande förekommer, r. o. §§ 73 eger kamaren att antingen genast, med bifall till utlåtandet eller utan afseende å och 75. hvad utskottet föreslagit, fatta sitt beslut, eller, om ämnet anses fordra ytterligare utredning, målet till utskottet återförvisa.
Stanna kamrarna i olika beslut sålunda, att den ena antager och den andra afslår utskottets förslag, skall frågan, utom i de fall, nästföljande tre upptaga, anses förkastad och för den riksdagen hafva förfallit.
Derest den kamare, som saken först behandlar, med förändring antager utskottets förslag, eller fattar deraf 36 Konijl. Maj:ls Nåd.
Skrifvelse, N:o 85. oberoende beslut, eget- med-kamaren, oni den icke Vill i berörde förändring eller beslut instämma, att, Sedan utskottet, der så nödigt finnes, blifvit ytterligare hördt, frågan för sin del afgöra, hvarefter målet skall ånyo till den förta kamaren öfverlämnäs* hvilken då har att utan förändring antaga eller ock afslå hvad deh kamare, Sötti sednare handlagt målet, beslutat.
I sistnämnde händelse förfaller frågan med undantag som nästpåföljandc tre §§ utvisa. § 124. K. O. an Förslag till stiftande, ändring eller upphäfvande af grundlag, hvarom Iråga och 75. endast vid lagtima riksdag må väckas, skall, sedan det blifvit al lag-utskottet hand F- §§ lagdt, kunna å samma riksdag förkastas, med ej slutligen antagas, och 81.
Kunna ej kamrarne om beslut åsämjas, förfaller frågan, derest den icke var af Konungen väckt och någondera karnaren hans förslag bifaller.
I denria sednare händelse, sa ock då kamrarne äro om bifall till ett förslag ense, skall det ä nästa lagtima riksdag ånyo pröfvas.
,§ 125» Derest något förslag till stiftande, ändring, förklaring eller upphäfvande af civil-, kriminal- och kyrkolag, sedan det vid tvä på hvarannan följande riksdagar genom endera kamarens afslag förfallit, under tredje riksdagen oförändradt åter förekommer, och detsamma äfven då af blott endera kamaren antagés, skall deröfver sålunda omröstas, att, i båda kamrarne, den kamarens beslut, som bifallit förslaget, utgör ja-, och den kamarens, som förkastat detsamma, utgör nej-proposition; kommande det, som dervid erhåller liesta rösterne, att gälla såsom Riksförsamlingens beslut.
För att vid sådan omröstning förekomma lika antal röster, skall i första kamaren afläggas och förseglas en sedel, hvilken, i händelse de Öfrige sammanräknade rösterne utfalla lika, öppnas och afgör frågan. § 126- 11. O. §§ 50, När, i fråga rörande ordinarie statsinkomsternes beräkning, statsutgifter eller 31 och 73. bevillning, eller angående Riksbankens eller Riksgäldskontorets förvaltning, irikömF' SS 69 stér och utgifter, kamrarne fatta stridiga beslut, som ej uppå vederbörligt utskotts Kon<jl. Måj:ts Nåd.
Skri/Velse, N:0 S5, förslag varda sammanjemkade, skall till frågans afgörande deröfver omröstas på sätt i nästföregående § är stadgadt. § 127.
O. § 27. got ämne rådpläga eller besluta.
R- F- § 35. § 128.
Lti Riksförsamlingens bäda kamrar eger en livar af statsrådets ledamöter till- R.
O. § 41. träde* med rättighet att deltaga i öfvbrläggningarOé, men ej i besluten, der han ej kamarens ledamot är.
— Dock må ej statsrådets ledamöter, i de fall, då dem enligt
Regeringsformen uppdraget är att med konungslig makt och rätt styra, ej eller omyndig Konungs förmyndare, öfvervara kamrarnes öfver läggningar eller beslut. % 129.
I mål, söm personligen rörer någon ledamot i kamare, må han väl öfver- r. o. § 41. läggningarne, men ej beslutet, öfvervara. § 130.
Talmänheb, eller, i händelse af förfall för dem, vice talmännen åligger att, R. 0. § 45. livar för sin kamare, utfärda kallelse till sammanträden, att ärendena derstädes föredraga, att upptaga, reda och framställa de yttrade rneningarne, att göra propositioiiér för besluts fattande och att vidmakthålla ordning vid sammanträdena, alltefter de föreskrifter, denna grundlag innehåller.
— De, som talmansbelättningen utöfva, hafva dock sjelfva ingen röst vid beslutens fattande och kunna ej eller något annat föreslå, än hvad som erfordras till verkställighet af grundlagårne, af kämrärhés serskildta beslut och af de reglementariska stadgande!), som för arbets dfdningen vid riksdagarne blifvit af Riksförsamlingen antagne.
Talman eger ej makt att, utan kamarens samtycke, något dess sammanträde R. O. § 46. alsluta. § 131.
För protokollsföringen i kamrarna ansvarar hvardera kamarens sekreterare. R, 0. § 24.
Det skall inför kamaren justeras
Och, likasom de utgående protokollsutdrägon, af sekreteraren underskrifvas. 38 Kongl.
Skrifvelse, N:o 83. R. 0. § 58. II. 0. § 20. R. 0. § 61. R. 0. § 62. § 132.
Vid justering af protokoll eller protokollsutdrag kan ett beslut ingalunda ändras, men väl sådana tillägg göras, hvarigenom ingen ändring i beslutet tillkommer.
Utur ett protokoll mä vid justeringen, med kamarens bifall och den talandes begifvande, uteslutas dennes uttryck, och äfven öfverläggning, som deraf följt; dock kunna ej sådana uttryck uteslutas, på hvilka beslutet tydligen sig grundar. § 133.
Riksdagsman, som varit frånvarande, då något beslut fattats inom den kamare, han tillhörer, skall cga rätt att derefter till protokollet anmäla, att han ej i berörde beslut deltagit, men icke hafva makt att tala å de närvarandes beslut. § 154.
Då val till Konung eller Thronföljare skall förrättas, tillsättes en nämnd, beslående af sextiofyra personer, utaf hvilka Riksförsamlingens båda kamrar, genom sluten omröstning, bland sina ledamöter utse hvardera trettiotvå, med uppdrag alt. vid förefallande skiljaktighet mellan kamrarne, bestämma valet.
Förenas .kamrarne om en och samma person, är han alt som utkorad anse. 1 annat fall afgör nämnden.
Dock må ej hos densamma komma under omröstning andra, än de två, som i kamrarne erhållit liesta rösterna; egande ingendera kamaren att llere, än en kandidat framställa.
Nämndens ledamöter, hvilka ej i och för denna befattning må uteslutas från deras riksdagsmannarätt i kamrarne, sammanträda dagen efter den, då valet i kamrarne förrättadl är, och skiljas ej åt, förr än valförrättningen är fullgjord.
Den af de båda under omröstning komne personerna, på hvilken då inom nämnden de liesta rösterna fulla, är behörigen vald.
I den händelse, som 53 § regeringsformen omförmäler, skall nämnden väljas inom tionde dagen efter den, som i riksdagskallelsen är till Riksförsamlingens sammankomst utsatt. § 155.
Skall tillsättning ske af förmyndare för omyndig Konung, sammanträder Riksförsamlingen sist dagen efter den, då riksdagen blifvit å rikssalen öppnad, och utser en Kongl.
Skrifvelse, AV o 83.
39 nämnd af sextiofyra personer, utaf hvilka hvardera kamaren genom sluten omröstning hland sina ledamöter väljer trettiotvå.
Denna nämnd röstar per capita om de af Riksförsamlingen till antalet bestämde förmyndare, som skola vara antingen en, tre eller fem.
Hvarje ledamot af nämnden upptecknar å en sluten vallista de män, dem han anser förtroendet värdige, och så många att de med en person öfverstiga det af Riksförsamlingen bestämda antalet.
Af dem, som dervid kommit i åtanka, ställes först den, som flesta rösterna erhållit, under ny omröstning, då nämndens pluralitet gifver utslaget.
På samma sätt förfares med den, som näst honom af de flesta blifvit kallad, o. s. v., till dess det föreskrifna antalet af förmyndare blifvit uppfyldt; kunnande ej nämnden åtskiljas förr, än valet fulländadt är; och gäller detta val såsom Riksförsamlingens beslut.
Om så händer, att kamrarne ej inom tre dagar, sedan riksdagen blifvit å rikssalen öppnad, om förmyndarnes antal åsämjas, förordnas på enahanda sätt och till lika antal, som angående nämnden här ofvan sagdt är, ett serskildt utskott, att medelst omröstning per capita denna fråga, med samma kraft och verkan, som Riksförsamlingens beslut, inom två dagar afgöra; skolande sedermera den utsedda nämnden, likaledes inom två dagar, hafva valet förrättat, så att i alla händelser förmyndarevalet, inom sju dagars förlopp från riksdagens öppnande å rikssalen, må vara verksläldt. § 136.
Till följd af regeringsformen, 82 <§, skall Riksförsamling, å hvarje lagtima R.
O. § 63 riksdag, förordna en för lagkunskap och utmärkt redlighet känd man att, såsom F. § 96 1 o (p? i no Riksförsamlingens ombud, hafva tillsyn öfver lagarnes efterlefnad af domare och embetsmän, samt att inför den riksrätt, som i bemälde grundlags 85 § till dess inrättning och göromål beskrifves, eller vid andra vederbörliga domstolar, i laga ordning tilltala dem, som i sina embetens utöfning anses af väld, mannamån eller annan orsak hafva någon olaglighet begått, eller underlåtit att sina embetspligter behörigen fullgöra.
Denna Riksförsamlingens justitiae-ombudsman, hvars rättigheter och åligganden ytterligare, så väl i regeringsformen, som genom serskild instruktion utstakas, väljes af fyratioålta för tillfället nämnde valmän, af hvilka hvardera kamaren inom sig utser tjugufyra.
Desse valmän, hvilka böra till valförrättningen sammanträda samma dag, då de blifvit utsedda, och ej må åtskiljas, för än valet är fulländadt, skola först samfäldt, medelst slutna sedlar, hvar för sig uppgifva den man, som de anse böra komma under omröstning.
Varda åter rösterna så de - Kongl. Maj:ts NM• Skrifvelse, N:o 85. lade mellan liera, alt sädan full pluralitet för någon icke eger rum, anställes ny omröstning med slutna sedlar lill antagande af den, som de flesta rösterna erhållit, eller, om lian icke antages, af den, som niist honom utaf de flesta valmän blifvit kallad, o. s. v.
Inträffar den händelse, att tvä eller flera personer, iifver hvilka röstas bör, undfått lika röstetal, skall först votering företagas om den ordning, hvaruti de böra till omröstning framställas.
Skulle, sedan alla omröstningarne sålunda försiggått, likväl ingen hafva erhållit ofvan föreskrilna pluralitet, bör ny omröstning anställas öfver alla dem, som vid den första blifvit satte i fråga, och skall den, som då erhåller de flesta rösterna, anses behörigen vald.
Valmännen böra vid samma tillfälle, då justitiee-ombudsman utses, och på enahanda sätt, välja en man af de egenskaper, som hos denne embetsman erfordras, för att honom efterträda, i fall han, innan nästföljande lagtima riksdag, skulle med döden afgå.
I händelse justitiae-ombudsmannen vid samma -riksdag, under hvilken han blifvit vald, afsäger sig det erhållna förtroendet, eller med döden afgår, insätter Riksförsamlingen genast i embetet den man, som blifvit till hans efterträdare utsedd.
Skulle justi tia?-ombudsmannens utsedde efterträdare, under påstående riksdag, afsäga sig det erhållna förtroendet, eller i justitia?-ombudsmanscmbetet insättas, eller med döden afgå, utväljes, pä ofvan stadgade sätt, en annan behörig man i hans ställe.
Inträffar något af dessa fall mellan Riksdagarne, skall riksförsamlingens rätt härutinnan genom dess fullmäktige i Banken och Riksgäldskontoret utöfvas. § 157.
R. O. § 64.
A hvarje lagtima riksdag skola fvratioåtta medlemmar af Riksförsamlingen, R.
F. §§ 105 nemligen inom hvardera kamaren tjugufyra, genom sluten omröstning, utväljas till och 104. en nämnd, som, i den ordning 84 § Regeringsformen stadgar, eger att döma, huruvida högsta domstolens samtlige ledamöter gjort sig förtjente att i deras vigtiga kall bibehållas, eller om vissa af dem, utan bevisligen begångna fel och brott, hvarom Regeringsformens 83 § handlar, likväl kunde anses böra från utöfningen af Konungens domsrätt skiljas. § 138.
Kondi.
Skrifvelse, N:o 85. 41 § 138. l ill tryckfrihetens vård skall Riksförsamlingen, å hvarje lagtima riksdag, för- r. o. § 63 ordna sex lör kunskaper oell lärdom kände män, jemte justitia3-ombudsmannen, som K- F. §108 bland dem förer ordet.
Desse kommilterade, af hvilka två utom justitife-ombudsmannen skola vara lagfarne, väljas medelst omröstning genom tjugufyra valmän, af hvilka hvardera Kamaren inom sig utser tolf.
Afgår mellan riksdagarrie någon bland kommittcrade, välja de öfrige till det lediga rummet en behörig man. § 139.
Riksförsamlingen väljer, å hvarje lagtima riksdag, sina fullmäktige i rikets K. O. [§66 bank, till ett antal af sju, genom fyratioåtta valmän, af hvilka hvardera Kamaren inom sig utser tjugufyra.
Desse fullmäktige åligger att, jemlikt serskildt reglemente, förvalta bankens medel och tillhörigheter; egande ordföranden afgörande röst, derest i frågor, som hos fullmäktige komma under omröstning, rösterna för tvänne skiljaktiga meningar utfalla lika.
— Valet till bankofullmäktige sker medelst slutna sedlar sålunda, att först utses den, som bland fullmäktige skall blifva ordförande, och sedan de öfrige sex; tillkommande fullmäktige att sjelfve, bland sig, välja en vice ordförande, att föra ordet, när hinder för ordföranden inträffar. § 140.
Riksförsamlingens fullmäktige i riksgäldskontoret, hvilka böra vara fem, väl- r. o. § 67 jas, å lagtima riksdagar, af samma valmän och på enahanda sätt, som nästföregående § föreskrifver; gällande äfven i afseende på ordförande och vice ordförande lika stadgande för fullmäktige i riksgäldskontoret, som för bankofullmäktige enligt nämnde ,§ eger rum. !§ 141
Ä hvarje lagtima riksdag förordnar
Riksförsamlingen revisorer till ett antal af R.
O. § 68 tolf för hvart år, hvilka till halfva antalet af hvardera Kamaren utses, att, enligt regeringsformen och serskild instruktion, granska statsverkets, riksbankens och riksgäldskontorets tillstånd, styrelse och förvaltning.
Revisionsförrättningen tager årligen sin början [den IS September eller, om helgdag då inträffar, dagen derefter, och skall inom två månaders tid vara fullbordad.
Vili. lili R.
Sl. Prot. 1847 och 1848. 1 Sami.
J Afl. 23. 6 42 Kongl. Maj:ls Nåd.
Skrifvelse, N:o 80. R. 0. §| 70 mom. 1.
R. 0. § 69.
R. 0. § 71 Revisorerne välja sjelfve inom sig sin ordförande, hvilken tillkommer afgörande röst, derest, vid omröstning bland revisorerne, rösterne för tvänne skiljaktiga meningar utfalla lika.
De anmärkningar, som revisorerne finna sig befogade att i sin berättelse till Riksförsamlingen framställa, skola, sedan förklaringar deröfver inkommit, å nästföljande lagtima riksdag öfverlemnas till vederbörande utskotts granskning och vidare behandling. § *42.
Ej eller må till revisor utses den, som vid något af desse verk är redovisande eller löntagande.
S 143- På samma gång och på lika sätt, som fullmäktige och revisorer enligt förestående fyra §§ utses, tillsättas jemväl suppleanter, att, vid inträffande förfall för dem, träda i deras ställen, nemligen för fullmäktige i riksbanken tre suppleanter, för fullmäktige i riksgäldskontoret två, och för hvarje års revisorer sex, hvilka sislnämnde väljas till halfva antalet af hvardera Kamaren. § 144.
Vid alla tillfällen, då personer komma under omröstning,iakttages, att namnsedlarne, så framt de skola blifva gällande, böra vara enkla, slutna, hoprullade, omärkta och fria så väl från ali tvetydighet i anseende lill personernes namn, som från origtighet i anseende till deras antal. E. Meddelande af Riksförsamlingens beslut. % 146.
De framställningar till Konungen, hvilka Riksförsamlingen besluter, skola, äfvensom svaren på Hans till Riksförsamlingen nflåtne förslag, genom skrifvelser till Konungen allemnas.
Skrifvelse, N:o 83. 43 Å
Konungens propositioner i frågor om stiftande, ändring, förklaring eller upp- r. f. 81 häfvande af grundlag, eller af allmän civil-, kriminal- eller kyrkolag, skola Riks- och 87. församlingens svar, derest beslutet innefattar bifall till Konungens förslag, på rikssalen, å dag, som Konungen utsätter, öfverlemnas. § 147.
Uppsättandet och expedierandet af andra för bägge Kamrarna gemensamma r. o. § 36. skrifvelser, äfvensom af riksdagsbeslutet, hesörjes genom ett serskildt Riksförsam- inom.
Öfrige från Riksförsamlingen utgående expeditioner undertecknas endast af talmännen. § 148.
De i Riksförsamlingens kamrar förda protokoller samt öfriga riksdagshand- R. o. § 89. lingar skola, på statens bekostnad, så tidigt ske kan, af trycket utgifvas, de sednare fullständigt och protokollerne i den mån, Hamrarne hvar för sig förordna.
Riks da rf s af slutande. % ISO.
Ej må lagtima riksdag, utan Konungs och Riksförsamlings sammanstämmande r. o. § 80. beslut, upplösas, innan fyra månader förflutit från den dag, då Konungen låtit till R. F. § 109. / 44 Kongl. Maj:ts Nåd.
9 Kamrarne öfverlemna
Siri proposition om statsverkets tillstånd oell behof.
Urtima riksdag kan af Konungen när som helst upplösas. § 131. R, 0. § 81.
Dä riksdag fulländad är, infinna sig, på Konungens kallelse och efter förrät tad gudstjenst, Riksförsamlingens ledamöter, under talmäunens anförande, på rikssalen, och framföra, genom Första Kamarens talmau, till Konungen sin tacksamhet och sina välönskningar; hvarefter riksdagsbeslutet uppläses.
Mlksösigsarnäfiis personliga rättigheter. § *32. R. 0. § 1.
F. § lil. riksdagen, med ord eller gerning ofredad af deri, som känner, att han i sådant ärende stadd är, eller sedan han sjelf det tillkånnagifvit, eller varder han efter riksdagen, för riksdagsgöromålens skull, sä behandlad, skall sådant enligt allmän lag anses och straffas. R. F. § 110.
Skulle någon enskild man, eller någon korps, militär- eller civil-, eller ock någon menighet, af hvad namn den vara må, antingen af egen drift, eller roed anledning af befallning, försöka att våldföra Riksförsamlingen, eller dess afdelningar, eller störa friheten i deras öfverläggningar och beslut, skall sådant anses som förräderi; ankommande på Riksförsamlingen att slika förbrytelser i laga ordning beifra låta.
Skrifvelse, N:o So. $
Ej på pågon, lör sipå gerningar eller yttranden, i egenskap af riksdagsman, r. o. § 78. kunna under tilltal ställas, eller sin frihet beröfvas, utan att den Ramare, till R- F. §119. hvilken han hörer, sådant tillåtit genom uttryckligt beslut, deruti minst fem sjette— delar af Kamarens vid omröstningen tillstädesvarande ledamöter instämt; egande dock ingen att häraf taga sig anledning till frikallelse från författare-ansvar enligt Tryckfrihetsförordningen.
Men öfverläder någon, inom Riksförsamlingen eller dess afdelningar, den andre med bugg och slag, eller nyttjar emot honom vapen, häfver den angripande förverkat iifvet; och må han, utan att vidare njuta riksdagsmanna-skydd, till behörig domstol öfverlemnas.
Icke heller kan någon riksdagsman ifrån annan ort, medan han för riksdagens skull sig å riksdagsorten uppehåller, utom i ofvan omförmäldte svårare fall, dragas derstädes för rätta, med mindre han sökes för gäld, som han under den tiden sig der åsamkat. § 153.
Ingen riksdagsman må kunna förmenas att riksdagen bivista; dock gäller un- R- O. § 79. der krigstid undantag härutinnan för militärpersoner, då de i rikets tjenst af Konungen beordras. $ läb*.
Riksdagsman må ej från riksdagsorten afresa, eller från riksdagsöfverläggnin- R.
O. § 79. garne sig afhålla, med mindre han dertill undfått, genom protokollsutdrag, tillåtelse af den Ramare, hvartill han hörer.
Är han ledamot i utskott, skall han först derstädes anmäla sig till ledighets erhållande, och derefter gifva sin åstundan i Kamaren tillkänna; börande, ifall ledigheten beviljas, en suppleant utses att under tiden intaga hans plats i utskottet.
Den, som utan lof från riksdagsorten afreser, eller utöfver undfången tillåtelse från riksdagen uteblifver, skall ansvara, på sätt 74 ,§ för likartadt fall stadgar. 46 Kongl.
Skrifvelse, N:o 83. K. O. § i morn. 2. R. O. § 7 inom. 2. R. O. § * § 137.
— För hvarje lagtima riksdag anordnas dessa arfvoden och ersättningar till de belopp, som å föregående lagtima riksdag blifvit bestämde, och hvilka äfven böra gälla för urtima riksdag, som under mellantiden inträffar. § 138.
Do njuta för sina gerningar och yttranden, under samma befattning, den säkerhet, som riksdagsmän enligt denna grundlag tillkommer. § 139.
Skrifvelse, N:o 83. 47 Serskild Artikel till iakttagande vid det riksmöte, dä den föreslagne Riksdags-Ordningen varder af Bilaga till Konungen ock Rikets Ständer slutligen antagen, äfvensom derefter till nästa Biksdagsriksdag.
Ordningen. § 1.
Rikets Ständer upprätta, under samma riksdag, den reglementariska ordningsstadga, som kan för riksdagsgöromålen och ordningen vid riksdagarne anses till iakttagande, jemte grundlagarnes föreskrifter, nödig. §3. Å samma riksdag tillkommer Rikets Ständer: a) att besluta, huru många ledamöter i Riksförsamlingens Andra Ramare hvart läns röstberättigade på landet inom afdelningen för omedelbara val skola, af det för denna afdelning bestämda riksdagsmanna-antal utse; b) att fastställa indelningen af rikets sjuttio landtdislrikter för riksdagsmannaval till Andra Kamaren genom elektorer; c) att förordna, huru det antal riksdagsmän i Andra Kammaren. som rikets städer ega utse, skall på dem fördelas, och i sammanhang dermed, huru städerne skola indelas i valdistrikter; d) att på rikets samtlige län och Stockholms stad fördela det bestämda antalet ledamöter i Riksförsamlingens Första Ramare; och e) att bestämma de arfvoden och den resekostnads-ersät tning, som riksdagsmännen å nästföljande lagtima riksdag, enligt 157 § riksdagsordningen, må af statsmedel tillkomma. § 4.