Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
13 detta understöd upphört, hvarefter tungan af den talrika arbetslösa faktori-personalens underhållande fallit på Norrtelje fåtaliga och ej särdeles välmående samhälle; att till följd häraf de årliga kostnaderne för fattigförsörjningen i staden snart fördubblats och sedermera varit i ett ständigt stigande, så att desamma för år 1848 ansetts skola komma att öfverskjuta 1000 r:dr banko, hvarföre den fördel, som erfordrades för personer, som förut tillhört faktori-personalen, utgjort 598 r:dr 16 sk. banko; samt att genom denna förhöjning i fattigförsörjnings-kostnaden icke allenast fattig-kassans förut hopsparade tillgångar blifvit i det närmaste medtagna, utan ock den årliga taxeringen till fyllnad af bristen kommit att utgöra mera än dubbla beloppet af stadens årliga bevillning till staten.
Vid sådant förhållande och då Norrtelje stad icke allenast kommit att utan eget förvållande sakna det tillfälle till arbetsförtjenst för sina invånare, hvilket faktoriet lemnat, utan ock fått vidkännas en från statens förut vidtagne åtgärder sig härledande ökad fattigförsörjning, har jag för min del ansett skäl icke vara för handen, att i afseende på Norrtelje stad göra ett undantag från den under sednare tider i allmänhet följda grundsats, att låta menigheterne såsom bidrag till deras fattigförsörjning, behålla sådana mindre betydliga belopp, som i egenskap af dana-arf efter medlemmar af menigheterne eljest skulle tillfalla kronan; af sådan anledning och enär fråga endast blifvit väckt om eftergifvande af kronans rätt till det nu ifrågavarande dana-arfvet, har jag trott mig utan äfventyr kunna tillstyrka bifall till Kongl. Maj:ts nådiga proposition, eller åtminstone försäkra Norrtelje stad, att, intill dess frågan om bättre rätt till förenämnde arf blifvit i laga ordning afgjord, få fortfarande ulan hinder från statens sida på sätt Kongl.
Majit för den förflutna tiden medgifvit, förvalta och uppbära räntan af arfsbeloppet. “ Häruti instämde herr Norin.
Af friherre Stjernstedt, A. W.:
,.Emot Utskottets här ofvan fattade beslut får jag mig reservera; icke derföre som skulle Utskottet hafva saknat anledning att afslå Kongl. Majits nådiga proposition i ämnet, hvarå jag nu icke lägger hufvudsaklig vigt, utan emedan jag icke kan godkänna motivet, som legat till grund för bestämmande af detta afslag.
En del af Utskottets ledamöter ansågo nämligen att då tvist vore anhänggigjord derom, att den ifrågavarande qvarlåtenskapen icke skulle vara af dana-arfs natur, utan dels på grund af testamente dels såsom arf borde till enskilde personer öfvergå, det icke heller skulle vara lämpligt att Rikets Stan - 14 Stals-Ulskotlets Utlåtande, A':o 4T. der under sådana förhållanden „för närvarande* beslöte, huru med samma qvarlåtenskap skulle förfogas, så länge kronans rätt dertill ännu icke vore bestämd.
Andra ledamöter åter, som ausågo summan för stor för att af staten bortskänkas, önskade afslag å den Kongl, propositionen; och då de, som i frågans outredda skick endast ville hafva dess afgörande tills vidare uppskjuten, medgåfvo borttagande af de orden „för närvarande44 i Utskottets hemställan, blef derigenom ett bestämdt afsläg å Kongl, propositionen af Utskottet antaget såsom dess förslag till Rikets Ständers beslut.
Jag deremot ansåg och anser att Rikets Ständer borde betrakta dessa ofta återkommande dana-arfsfrågor, så snart afsigten vore att de derunder begripne medel till kommuner eller enskilde skulle efterskänkas, såsom varande af obestämd och rättstvist städse underkastad natur, hvadan ock besluten derom, enär i dylika fall säkerhet emot framtida rättsanspråk snart sagdt aldrig kan erhållas, borde affattas så vilkorliga, att staten aldrig kunde komma kännas skyldig att i händelse af uppburne medels återbäring, ersätta hvarken kapital eller ränta, utau att sadant ilinge den kommun eller person, som samma medel mot vederhäftig borgen emottagit.
Härigenom skulle vinnas den fördel, att medel, som nu i tvifvelaktiga fall, eller da rättstvist uppstått, skulle komma att till räntekammaren inlefvereras och salunda ligga ofruktbärande, skulle, om Rikets
Ständer alltid"då de ville efterskänka kronans rätt, i hvarje sådant fall förblifva räntebärande under den eller de personers vård och ansvar, till hvilka de blifvit vilkorligen skänkte.44 Stats-U Iskottets Utlåtande, TY: o 4S. 15 N:o 48.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 12 Febr. 1851, kl. 10 f. m.
Utlåtande angående ett föreslaget förklarande i fråga om National-museibgggnaden och det dertill beviljade anslag.
(RG:S. Afd.)
Uti en inom Bonde-ståndet väckt och till Stats-utskottet remitterad motion har Riksdags-fullmäkligen Ola Månsson från Christianstads län, med uppgifven anledning af det sätt, på hvilket den, för uppförandet af ett National-museum, utaf Rikets Ständer vid riksdagen åren 1844 och 1845 beviljade anslagssumma af 500,000 r:dr hittills blifvit använd, och delta byggnadsföretag påbörjats, föreslagit, att ett förklarande måtte meddelas, derigenom dels skulle föreskrifvas, att nämnde företag hädanefter borde fullföljas med mera omtanka och hushållsaktighet, dels tillkännagifvas, att något vidare tillskott för detsamma icke vore att af Rikets Ständer påräkna. l>å, utöfver de förut till Kongl. Maj:ts nådiga disposition för National-museibvggna-den ställda allmänna medel, utgörande tillsammans 250,000 r:dr någon ytterligare anvisning under innevarande riksdag ej ifrågakomma, anser sig Utskottet icke befogadt ingå i någon serskild granskning och undersökning angående det hittills lyftade anslags-beloppets användande, helst motionären icke ens uppgifvit i hvilket hänseende den förmenta misshushållningen skall hafva egt rum.
Utskottet far alltså hemställa, att något afseende å denna motion icke måtte fästas.
Stockholm den 11 Februari 1851. 16 Stali-Utsåottets Utlåtande, K.0 49.
Utlåtande angående ett för Staden Halmstad begärdi amorteringslån af 4,533 r.dr i6 sk. (RG:S Afd.)
I egenskap af ombud för staden Halmstad, har, efter mottaget uppdrag, herr B.
Hjort uti en af Borgare-ståndet till Stats-utskottet remitterad motion anhållit, att nämnde stads innevånare, hvilka, genom uppförandet af nya prestgårds- och folkskole-byggnader samt en med nämnde skola förenad slöjdskola åsamkat sig hårdt tryckande skulder, måtte, emot lindriga betalningsvilkor, af Rikets Ständers Banks eller Riksgälds-kontorets medel, erhålla ett amorteringslån å 4,533 r:dr 16 sk., innehållande ett, af motionären åberopadt och aflemnadt, sockenstämmo-protokoll, att Halmstads församling, som under de sednast förflutna fem åren uppfört omförmälde, för ett sammanräknadt belopp af 13,600 ndr brandförsäkrade byggnader, önskade att å desamma undfå tvenne bankolån, motsvarande en tredjedel af byggnadernes brandförsäkringsvärde, för hvilka lån, de der i saknad af åtkomsthandlingar icke kunde i vanlig ordning utbekommas, församlingens medlemmar ville ikläda sig solidarisk ansvarighet.
Utskottet finner icke någon anledning för Rikets Ständer att bevilja nyssnämnde församling ett serskildt låneunderstöd af allmänna medel för liqviderandet af de skulder, församlingen sig ådragit för uppförandet af byggnader, hvilka utan dylikt understöd blifvit företagna och kunnat fullbordas samt till största delen måste hänföras till den, församlingen åliggande, laga byggnadsskyldighet.
Utskottet får alltså hemställa, att Rikets Ständer å denna motion icke må fästa afseende.
N:o 50. Slats-Utshollets Utlåtande, A':o 50. 17 N:o50.
Ank, till Exp.-Utsk. d. 12 Febr. 1851, kl. 10 f. m.
Utlåtande, angående tvenne serskilda, jör inköp af prestboställe inom Lekvattnets Kapellförsamling i Wermland, beviljade anslag.
Under 1840 och 1841 sirs riksdag, beviljades och anvisades på Riksgäldskontoret ett extra statsanslag af 6,000 r:dr för kyrkors uppförande och inköp af ett prestboställe inom Wermlands finnmark, hvilken anslagssumma vid sistförflutna riksdags slut ännu var i Riksgälds-kontoret innestående; hvadan densamma, bland återstående utgifter till följd af extra statsregleringen vid förstnämnde riksdag, blef upp tagen uti det för detta verks förvaltning sednast utfärdade reglemente, hvars 55 § eger följande lydelse:
„Dct extra statsanslag af 6,000 r:dr, som vid riksdagen åren „1840 och 1841 beviljades, för uppförande af kyrkor inom den Carlstads stift tillhöyrande finnmark, äfvensom för inköpandet af boställe för en prestman derstädes, „skall fortfarande af Riksgälds-kontoret tillhandahållas, för att till dessa ändamål »enligt Kongl. Maj:ts nådiga disposition, användas".
Men dessutom och i öfverensstämmelse med de under sistförflutna riksdag meddelade beslut, hvarigenom Rikets Ständer beviljat åtskilliga, af Kongl. Majk i nåder äskade, anslag för kyrkoväsendets ordnande inom de tvenne nya kapellförsamlingar, som under namn af Bogens och Lekvattnets kapellag blifvit bildade uti nordvestra delen af Wermland, finnes uti 96 § af samma reglemente stadgadt: att den för inköp af boställe åt predikanten i sistnämnde eller Lekvattnets kapellförsamling anslagna summa af 1,000 r:dr, likasom de för bebyggandet af samma boställe och ett prestboställe inom Bogens kapellförsamling anvisade medel, »böra af Riksgälds-kontoret, enligt Kongl.
Maj:ts nåpiga disposition och förordnande, utbetalas".
Prot. 1850 $ 1851. 4 Sami. 1 Afd. 12 Haft. 3 18 Stats-Utskottels Utlåtande, N:o 50.
Med erinran om de af Rikets Ständer sålunda beviljade anslag och meddelade reglementariska sladganden, hafva fullmäktige i Riksgälds-koiitoret hos Statsutskottet anmält här nedan, i fråga om föremålen för omförmälde tvenne anslagssummor, anmärkta förhållande:
Enligt det af Rikets Ständer vid 1840 och 1841 års riksdag fattade beslut, afsågos med det då beviljade anslaget af 6,000 r:dr tvenne serskilda föremål, nemligen: uppförandet af kyrkor och inköp af ett prestboställe inom Wermlands finnmark.
Sedermera hade Rikets Ständer, under seduaste riksdag, för sistnämnde föremål anslagit ett belopp af 1,000 r:dr, utan att, så vidt Riksgälds-kontorets regle mente visade, genom det sednare anslagets beviljande, någon tillökning i den, för samma föremål förut disponibla, anslagssumman medgafs eller någon förändring i beslutet om densammas användande stadgades.
Utaf det protokollsutdrag olver Ecklesiastik-ärenden, som var bifogadt Kongl. Maj:ls nådiga proposition angående Stats-verkets tillstånd och behof vid sistförflutna riksdag, inhemtades visserligen att, för verkställigheten af förslaget angående ifrågavarande tvenne kapellförsamlingars bildande, skulle oundgängligen erfordras ej allenast först omförmälda extra anslagssumma, utan äfven, jemte årliga statsbidrag för kappellpredikanternes och kyrkobetjeningens aflöning, serskilda anslag för en gång till inköp af boställe för predikanten i Lekvattnets kapell och till bebyggande af detta boställe, samt den mindre hemmansdel, som genom gåfva af enskild person blifvit upplåten till predikantboställe inom Bogens kapellag; men både uti detta protokolls-utdrag och uti dea Kongl, propositionen, äfvensom uti Stats-utskottets utlåtande angående regleringen af utgifterna under riksstatens 8:de hufvudtitel, var sammanstämmande uppgifvet, att hela anslaget vid 1840 och 1841 års riksdag blifvit beviljadt till kapellens uppbyggande, ehuruväl Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den 9 Juni sistnämnde år, i likhet med 17 § af samma års reglemente för Riksgälds-kontoret, uttryckligen innehöll, att Rikets Ständer beviljat och ställt detta anslagsbelopp till Kongl. Maj:ts nådiga disposition ej blott för uppförande af kyrkor, utan också för inköp af ett prestboställe.
Vid jemuförelse emellan nu åberopade handlingar, ville det alltså synas, sorn för ett och samma föremål eller inköpandet af det inom
Lekvattnets församling erforderliga kapellpredikants-boställe, tvenne serskilda, i samma reglemente till utgående från Riksgälds-kontoret anvisade summor blifvit ställda till Kongl. Maj :ts nådiga disposition, utan att den först anvisade, men derefter icke lyftadc, an - Stats-VIskottets Utlåtande, A: o 50.
19 anslagssumman tagits i beräkning då det andra anslaget af Rikets Ständer beviljades.
I sammanhang med den sålunda, angående det till endel gemensamma föremålet för meranämnde tvenne anslagssummor gjorda framställning, hafva fullmäktige jemväl anmält, att fullmäktige, efter erhållen, och på Kongl. Maj:ts nådiga bref af den 19 September 1849 grundad, samt med ordalydelsen af reglementets 55 § fullkomligt öfverensstämmande reqvisition, under Juni månad sistlidet år, låtit till StaSs-kontoret utbetala hela det äldre anslaget.; hvarförutan fullmäktige, enligtnys#- bemälde embetsverks, på samma Kongl. Bref jemväl grundade reqvisitioner, utanordnat den med sistförflutna riksdag anslagna summa af 5,600 r:dr för bebyggandet af presteboställena inom både Lekvattnets och Bogens kapellförsamlingar.
Mea beträffande den sedermera, likaledes genom Stats-kontoret reqvirerade serskilda anslags-summan för inköpet af förstnämnde församlings presteboställe, hade fullmäktige, före utbetalningen deraf, ansett det i afseende på delta anslag förekomna förhållande, böra närmare utredas; och hade fullmäktige derföre härom gjort underdånig anmälan hos Kongl. Majit, hvarefter Kongl. Majit täckts låta tillställa fullmäktige ej mindre en afskrift af Kongl, brefvet den 19 September 1849, till Kongl. Majlis Befallningshafvande r Wermlands län och konsistorium i Carlstad, angående oflanämnde tvänne kapellförsamlingars bildande, än de till Kongl. Majit härom inkomna handlingar; och hafva fullmäktige, som efter sin, angående förevarande fråga hos Stats-utskottet gjorda anmälan, fått emottaga dessa handlingar, desamma jemväl till Utskottet öfverlemnat.
Enligt hvad Utskottet, vid tagen kännedom om innehållet af nyssberörda handlingar, funnit, synes den omständigheten, att det under riksdagen åren 1840 och 1841 beviljade anslag, afsåg både uppförandet af kyrkor och inköp af prestboställe, redan vara förbisedd vid de förberedande åtgärder, som, med anledning af detta anslag blifvit, på Kongl. Majits nådiga befallning, genom vedeibörande embetsmyndighet er föreskrifne; hradan hela anslagssumman, till lika belopp mellan hvardera kapellförsamlingen fördelad, härvid tagits i beräkning ensamt för kapellens uppbyggande, och ett serskildt statsanslag för det erforderliga inköpet af en lägenhet till boställe för predikanten inom den ena församlingen, uppgifvits såsom cvilkorligen nödvändigt för kapellagens bildande.
Då nu detta af samtlige vederbörande förordade, samt af Kongl.
Majit i nåder äskade anslag, blifvit vid. sednaste 20 Slals-Utskoltets Utlåtande, N.o 50. * riksdag, enligt dåvarande Stats-utskotts tillstyrkan, af Rikets Ständer beviljadt, och då de, för kapellbyggnadernas uppförande i enlighet med fastställde ritningar erforderliga kostnader, vida öfverstiga den anslagssumma, Rikets åren 1840 ock 1841 församlade Ständer beviljat, hvarföre Kongl. Majk funnit sig föranlåten i nåder medgifva, att de härtill, utöfver denna anslagssumma, samt kapellagens naturaprestationer m. m., erforderliga medel må genom kollekt och stambok öfver hela riket insamlas; får Utskottet hemställa, att det i Riksgälds-kontoret ännu innestående anslaget af 1000 r:dr för inköp af boställe åt kapellpredikanten inom Lekvattnets nya församling i Wermland jemväl må, i öfverensstämmelse med härom förut meddelat stadgande, utaf detta verk utbetalas.
Stockholm deu 11 Februari 1851. ^STOCKHOLM, f. d. Schultze’* Boktryckeri, 1851. Stats-Utskotlets Utlåtande, N.-o 51. 1 N:o 51.
Ank. till Exp.-Utskottet d. 18 Febr. kl. 7 e. m.
Utlåtande, angående beräkningen af Stats-verkets inkomster. (1. A.) Jemlikt föreskriften uti 30 §. 1 mom. Riksdags-Ordningen, får Stuts-Utskottet, efter lagen kännedom af Kongl. Majtts nådiga proposition om Stats-verkets tillstånd och behof, jemte Kongl.
Stats-kontorets i detta ämne aflåtna underdåniga skrifvelse, och sedan utredning jemväl blifvit verkställd af hvad under åren 1844 till och med 1848 till Stats-verket influtit, härmedelst till Rikets Ständers pröfning öfverlemna förslag till Stats-verkets inkomsters beräknande i Riksstaten för år 1852 och följande år, intilldess den vid nästa riksdag skeende statsreglering hlifver gällande: hvarvid Utskottet jemväl i öfvervägande tagit så väl det af Riksdags-fullmäktigen Bengt Gudmundsson från Hallands Län till Utskottet remitterade anförande, rörande statsregleringen, i hvad detsamma angår af, skaffande af Hemman tals-räntan och Mantalspenningarne, som ock åtskilliga andra i sammanhang härmed uti hedervärda Bonde-ståndet afgifna yttranden.
Utskottet har genom remiss från Riks-Ständen likaledes fått emottaga flera motioner om grundskatternas förenkling och vissa iudelda räntors indragning till Stats-verket, emot ersättning genom anslag i penningar $ men dä, äfven under förutsättning, att dessa förslag skulle af Rikets Ständer antagas och af Kongl. Maj:t bifallas, dermed icke lärer afses att åstadkomma hvarken förhöjning eller förminskning uti skatternes belopp, utan endast förändring uti räntepersedlarnes mängd eller deras utbyte emot kontanta penningar i stället för leverering in natura, och ifrågasatte skattelorenkling således ej skulle komma att, i någon vä B/h. till J{.
Prat. 1850 & 1851. 4 Sami. 1 Afd. 13 käft. " t Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 51. sendtlig män verka till rubbning af stats-inkomsternas beräkning i det liela, ehuru måhända föranleda en eller annan summas öfverföring ifrån en till annan inkomst-titel; så har Utskottet ansett sig oförhindradt att för Rikets
Ständer framlägga ofvanherörda förslag till beräkning af Stats-verkets ordinarie inkomster för nästkommande trenne år.
Underlåtenheten deraf skulle haft till påföljd, antingen att inkomstbetänkandets afgifvande blifvit uppskjutet, tilldess riksdagen alltför långt framskridit, eller ock att endast en del af de till ordinarie statsinkomsterna hörande titlar nu blifvit till Rikets Ständers fastställelse öfverlemnade.
Utskottet har trott sig så mycket mindre berättigadt att vidtaga någon af dessa utvägar, som det derigenom skulle ibland sina åligganden hafva åsidosatt det enda, som i Regerings-formens 53:djc §. linnes föreskrifvet och det första, hvarom 30 §.
Riksdagsordningen handlar, nemligen: ”att utreda och för Rikets Ständer uppgifva Stats- och Riksgälds-verkens tillstånd, förvaltning och behof.”
Men på det att de förändringar i inkomstberäkningen, hvartill förenämnde motioner möjligen kunna föranleda, må blifva iakttagna vid riksstatens slutliga uppgörande, hemställer Utskottet, att för den händelse skatteförenklingsfrågan skulle af Rikets
Ständer under innevarande riksdag bifallas samt förändrin gen så tidigt Sättas i verket, att dess tillämpning komme alt inverka på de ordinarie inkomsterna under något eller några af de år, nu skeende stats-reglering omfattar, Rikets Ständers godkännande af den framlagda inkomstberäkningen ej må lägga hinder i vägen för verkställigheten af de be slut, hvilka i skatteförenklingsfrågan kunna komma att fattas eller för den förändrade beräkning af inkomsternes belopp, som deraf kan blifva en följd.
För .att lemna en klar öfversigt af Utskottets framställde beräkningar och de förhållanden, hvilka grundlagt desamma, har Utskottet, på sätt tillförne iakttagits, låtit upprätta närlagde Tabell, deruti för hvarje irikomsl-titel finnes uppgifvet hvad, som vid sistförflutne riksdag påräknades, inkomsternes belopp under åren 1844 till oell med 1848, jemte medium deraf, de uti Kongl. Maj:ts nådiga proposition och Kongl.
Stats-kontorets förberörde underdåniga skrifvelse upptagne summor och slutligen hvad Utskottet nu till beräknande föreslår. Stats-Utskottets Utlåtande, N.-o 51.
3 Ordinarie eller ständige Inkomster. l:o Ordinarie räntan..
Den del häraf, som är indrid att utgå till vissa personer, stater och inrättningar, samt i medeltal under åren från och med 1844 till och med 1848 utgjort 1,843,394 Il:dr, har af Kongl.
Maj:t blifvit föreslagen till enahanda belopp, som vid sednaste statsreglering blifvit beräknadt, eller 1,762,000 R:dr$ och då ett högre eller lägre värde å denna ränta, så länge densamma fortfar att vara indeld, medför hvarken öfverskott eller brist uti statsberäkningen på det hela, anser Utskottet denna inkomst äfven nu kunna upptagas till . . 1,762,000: -- Anm.:
I händelse af Rikets Ständers bifall till hvad
Ut skottet föreslagit i bilagde, under denna dag afgifne, utlåtande litt. A. 2:dra, 3:dje, 7:de, 8:de, 9:de och 10:de punkterna, kommer denna summa att minskas med 65,300 R:dr 6 rst. (eller i rundt tal med 65,000).
Den till Statsverket inflytande andelen af ordinarie räntan beräknades vid sednaste statsreglering till 575,000 R:dr och har uppgått:
Och som medium häraf utgör 590,816 R:dr, anser Utskottet denna del af ordinarie räntan, hvilken af Kongl. Maj:t blifvit uppförd till 575,000 R:dr, kunna upptagas till . . 585,000:
Ar 1844 till . . . . R:dr 572,113: . 1845 » 1846 . 1847 . 1848 570,311: 593,131: 607,701: 610,827:
Transport 2,347,000: 4 Stats-Utskottets Utlåtande, N.-o 51.
Transport 2,347,000 2:o
Afrads-spanmålen sorn är kronan behållen, beräknades vid sista riksdagen till 41,725 tunnor, och har, enligt sednast afslutade Riks-hufvudbok, eller för år 1848, utgjort 42,804 tunnor, hvaruti likväl ingå 1,182 tunnor hafre, hvilken anses blott innefatta halfva värdet emot råg och korn.
I enlighet med hvad Kongl. Maj:t föreslagit, utföres derföre den förra beräkningen eller 41,725 tunnor å 6 R:dr, med 250,350 Anin.:
Derest Rikets Ständer bifalla, hvad Utskottet föresla git i 2:dra, 3:dje, 7:de, 8:de, 9:de och 10:de punkterna af Bilagan litt. A., kommer statsverkets inkomst af afrads-spanmålen och af den i föregående punkt omförmälda, kronan behållna, andel af ordinarie räntan att ökas med ett sammanlagdt belopp af 73,657 R:dr 39 sk. 1 rst. 3: o T ionde-sp a n m ä len.
De af denna tionde-spanmål till vissa personer, stater och inrättningar utgående indelningar, beräknades vid sednaste statsreglering till ett värde af 634,170
R:dr; och har utgjort:
Ar 1844 . 1845 » 1846 * 1847 » 1848 531,010: — 815,822: — 898,649: — 808,531: — 634,353: — eller i medeltal 737,673 R:dr; och då en högre eller lägre värdeberäkning häraf icke verkar förhöjning eller minskning i statsverkets behållna tillgångar, så länge densamma fortfar att vara indeldt, hemställer Utskottet, att denna del af tion - Transport 2,597,350: Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 51.
Transport den ma, i enlighet med Kongl. Majrts nådiga förslag, upplagas lill enahanda belopp, som vid sednaste riksdag, eller 105,695 tunnor, ä 6 II:dr tunnan Anm.:
Så framt Bilagan litt.
A. vinner Rikets Ständers biT fall i 2:dra, 3:dje, 7:de och 8:de punkterna, skall ofvannämnde belopp minskas med 1,196 tunnor 28 kappar spanmål, motsvarande 7,181 R:dr 12 sk. (eller närmast derintill varande rundt tal).
I afseende på den kronan behållna andelen af tionden, har Utskottet inhemtat, att, under nedannämnda fem år, debiterade total-uppbörden af nämnde tionde, enligt Riks-hufvudböckerna, utgjort i tunnetal . hvaraf den indelda delen uppgått till . och återstå således . eller den qvantitet spanmål, som vid föregående statsregleringar ansetts motsvara kronan behållna delen af tionden.
Då emedlertid, enligt Utskottets tanka, från debiterade tunnetalet bör afräknas jemväl den spanmål , som, under titel:
Ordinarie afkortning, minskat inkomsten med 1844. 1845. 1846. 1847. 1848. 125,889. 125,844. 125,915. 125,890. 125,795. 105,885. 105,862. 106,024. 106,158. 106,151. 20,004. 19,982. 19,889. 19,752. 19,662. 5,042. 5,050. 2,881. 2,876. 2.621. 2,597,350 634,170 blifver verkliga behållningen endast . . 16,962. 16,932. 17,008. 16,856. 17,041.
Transport 3,231,520: 6 Stals-Utskottets Utlåtande, N:o 51.
Transport 3,231,520
På grund häraf finnér Utskottet sig böra tillstyrka, att den statsverket behållna inkomsten af kronotionde nu upptages till 17,000 tunnor, derå förslags värdet, å 6
R:dr tunnan, utgör 102,000 I sammanhang härmed får Utskottet upplysa, att Kongl. Maj:t, uti till Kammar-kollegium den 20
December 1847 aflåtet nådigt bref, meddelat föreskrift om upphörande eller uteslutande ur kronans räkenskaper af s. k. ordinarie afkortningar; hvadan ock, på sätt ofvanföre är visadt, desammas belopp i kronotionde redan år 1848 ansenligt nedgått, och utgjorde då under nedannämnde titlar: T:r. kpr. Adeliga och säteri-friheter .... . . 495. 24,1.
Allmogens friheter . . 604.
3,— Uppodlings-lrihet . . — fi- Everdeliga donationer . . 9. 10,7.
Förläning på lifstid . . 5. —,6.
Förläning på behaglig tid . . . 72. 14,— Köpte gods och räntor . . 836. 17,8.