Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid dessa förhållanden, och enär af vederböraudes, ansökningen bilagda, intyg blifvit upplyst, att enkan Gjöthberg med 2:ne oförsörjda döttrar är stadd i stort behof, så att de utan främmande hjelp skulle äfventyra att för deras lifsbergning anlita allmänna fattigförsörjningen, samt då Rikets Ständer redan, uppå enahanda skäl, som blifvit till stöd för denna ansökning anförda, genom bifall till Utskottets vid innevarande Riksdag under N:o 23 afgifna utlåtande, beviljat afskrifning af upplupen öfverränta å ett hos Banko-diskonten upptaget, jemväl i urarfva-målet efter Gjöthberg faststäldt lån, för hvilket han såsom löftesman häftat; har Utskottet, i enlighet med hvad Bankens Fiskals-embete, Understyrelsen och Banko-fullmäktige hemställt, skolat hos Rikets Ständer vördsamt tillstyrka, att odlings-lånet N:o 444, A. G. Gjöthberg, måtte få i Bankens räkenskaper afskrifvas.
Stockholm den 23 Juni 1851. STOCKHOLM, Ecksteinska Boktryckeriet, 1851.
Banko- Utskottets Utlåtande, N:o 56. 1 \:0 Alik. till Exp.-Utsk. d. 1 Juli 1851, k!. 1 e. m.
Utlåtande, i anledning af återremiss å vissa delar af utlåtandet N:o 37, öfver väckta förslag, med afseende å föreskrifterne angående Bankens metalliska kassa, rn. in.
Vid föredragning hos Riksstånden af Utskottets berörde utlåtande N:o 37, omfattande fem serskilda punkter, hafva, enligt Utskottet tillhandakomna protokolls-utdrag af den ‘11 sistlidne Maj, samtlige Riksstånden bifallit Utskottets hemställan i /örsta punkten, samt Höglofliga Ridderskapet och Adeln, Högvördiga Presteståndet och Hedervärda Bondeståndet gillat hvad Utskottet i andra och tredje punkterne tillstyrkt; i följd hvaraf, och då tre stånds sammanstämmande mening utgör Rikets Ständers beslut, Vällofliga Borgareståndets återremiss af sistomförmäida 2:ne punkter icke lärer till någon åtgärd, från Utskottets sida, föranleda.
Utskottets förslag i fjerde punkten, att 1 mom. af Banko-reglementets 115 g må erhålla följande lydelse: ”För bibehållande och förstärkning af bankens metalliska kassa bemyndigas
Fullmäktige att af välkända och solida trassenter eller endossenter. efter en kurs af 128 sk. eller derunder, å Stockholms och Götheborgs börser låta uppköpa vexlar, dragna på 90 dagar eller kortare tid, å Hamburg eller Altona, i Hamburg betalbara”, är afslagel af Ridderskapet och Adeln, som ansett sladgandet i ofvannämnde § och mom. af nu gällande Banko-reglemente böra bibehållas oförändradt, men deremot bifallet af Presteoch Bondestånden samt återremitteradt af Borgareståndet, hufvudsakligen på grund af några ledamöters yrkande, att, i enlighet med den af Herr Indebetou, uti dess reservation, yttrade mening, Fullmäktige måtte få sig ålagdt att, då kursen nedgår till 127 sk., för detta pris inköpa vexlar, så ofta de af välkända och solida trassenter eller endossenter erbjudas.
Brot. 1850 £ 1851. 6 Sami. 1 Afd. 21 Häft. \ 2 Hank fl-Utskottets Utlåtande, N:o 56.
Då tvänne Riksstånd bifallit Utskottets förslag i denna punkt, samt Ridderskapet och Adeln antagit nu gällande Banko-reglementes föreskrift, hvarigenom alltså trenne
Riksstånd sammanstämmande beslutat i fråga om den kurs, hvartill vexlar för Bankens räkning få uppköpas, och på pröfning sålunda nu allenast beror, huruvida namnen å de börser, hvarest vexelköp må ega rum, skola utsättas, har Utskottet, enär någon anmärkning emot förslaget i sistberörde del icke förekommit, skolat härigenom förnya den vördsamma hemställan, att 1 mom. i 115 § af Banko-reglementet måtte få lyda, som följer: l:o.
För bibehållande och förstärkning af Bankens metalliska kassa bemyndigas Fullmäktige, att af välkända och solida trassenler eller endossenter, efter en kurs af 128 sk. eller derunder, å Stockholms och Götheborgs börser, låta uppköpa vexlar, dragna på 90 dagar eller kortare tid, å Hamburg eller Altona, i Hamburg betalbara.
Uti jemte punkten hade Utskottet föreslagit hvad som, oberoende af de åtgärder, Fullmäktige hafva att vidtaga till förstärkning af Bankens metalliska kassa, borde dem åligga, när större silfver-uttagning från Banken eger rum, eller sådan bör befaras med anledning af sedelstockens i landet ökning öfver normal- förhållandet, eller Bankens ställning i öfrigt det påkallar, Ridderskapet och Adelö-har, med förkastande af detta förslag, ansett stadgandet i 121 § af nu gällande Banko-reglemente böra bibehållas oförändrad!; hvaremot Preste- och Borgarestånden återremitterat samma försleg, hvilket åter är vordet af Bondeståndet bifallet
De anmärkningar, som emot Utskottets ifrågavarande förslag blifvit framställde, hafva hufvudsakligen till syftning att ådagalägga, dels att den i böljan af 5:le punkten intagna föreskrift om åtgärder å Bankostyrelsens sida, när större silfver-uttagning bör befaras med anledning af sedelstockens i landel ökning öfver normal-förhållandet, vore obestämd och derföre kunde gifva anledning till olika tydningar; dels att vid tillfällen, då det ålåge Fullmäktige att vidtaga förfoganden till sedelstockens förminskande, serdeles under nyssnämnde förhållanden, försäljning af Bankens innehafvande obligationer företrädesvis syntes böra ifrågakomma, och dels att härvid bestämd skillnad måtte göras emellan obligationer ställde å utländskt och i svenskt mynt, af hvilka de förre borde försäljas då bankens Banko-Utskottets Utlåtande, X:0 56. 3 metalliska fond vore för liten och de sednare då det utelöpande rörelsekapitalet vöre för stort.
I den återremitterade punkten har Utskottet redan angifvit skälen för sin åsigt, alt Fullmäktige böra beredas tillfälle att vidtaga åtgärder till sedelstockens förminskande, äfven då metalliska kassans betydligare anlitande kan befaras såsom en följd af tillfälligtvis inträffad sedel-emission, genom invexling af silfver eller uppköp af vexlar; och enär Utskottet dessutom, på anförda grunder, förklarat sig icke kunna biträda förslaget att, lör beredande af rörelse-kapitalets minskning, Bankens innehafvande obligationer ovilkorligen skola i främsta rummet föisäljas, utan trott en dylik försäljning, eller ock upptagande af lån, böra ske samtidigt tned indragning å diskont-och kreditiv-utlåningen, samt lämpligast torde vara, att åt Fullmäktige öfverlemna att, efter för handen varande omständigheter, pröfva och bestämma hvilketdera slaget obligationer, antingen de å/ utländskt eller i svenskt mynt ställde, må försäljas, finner Utskottet sig sakna skäl, att i vidsträcktare mån frångå sitt, af ett Riksstånd redan bifallna, tillstyrkande till förändrad redaktion af Banko-reglementets 121 §, än att, dels genom ändring af de klandrade ordalagen uti ingressen till nämnde §, åt samma ingress gifves den bestämdhet, alt Fullmäktige icke må hysa någon tvekan i af seende å rätta tiden för tillämpning af ifrågasatta föreskrift, vare sig en sådan tillämpning skall ske till följd af antingen svårigheten för Banken att kunna upprätthålla myntvärdet, eller rörelse—kapitalets betydligare ökning utöfver det belopp, som i allmänhet kan anses motsvara rörelsens behof; dels ock de uti mom.
Litt. bj förekommande orden: “emot betalning i banlcosedlary uteslutas, enär det kan komma i fråga, att Bankens innehafvande obligationer, ställda å utländskt mynt, varda emot silfver försålde; och hemställer Utskottet alltså vördsamt, att ofvanberörde 121 § må erhålla följande lydelse, nemligen: 3:o.
Oberoende af de åtgärder, Fullmäktige hafva att vidtaga till förstärkning af Bankens metalliska kassa, åligger det Fullmäktige att, när Bankens säkerhet det fordrar, eller penningeslällningen i landet, genom sedelstockens betydliga ökning, för öfrigt sådant påkallar, a) minska utlåningen genom Handels- och Närings-diskonlerne, afslå ansökningar om kassa-kreditiv samt uppsäga till inbetalning inom 3:ne månader redan beviljade dylika kreditiv; 4 Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 56. b) alldeles inställa nämnde utlåning samt indraga större eller mindre del af utlåningen på namn oell reverser med omsättningsrätt genom Banko-diskonten och Lånekontoren; egande Fullmäktige samtidigt med de i morn. a) eller b) omförmälda åtgärder, att antingen försälja innehafvande obligationer, eller upptaga lån emot lägsta ränta, som kan betingas; c) till inbetalning: inom den i hvarje särskildt fall bestämda lid uppsäga de, åtskilliga verk, inrättningar och associationer beviljade kredi tiv ; samt d) genom vägran af nya lån, efter hand, minska öfriga grenar af Bankens lånerörelse, den på fastigheter dock i sista rummet; börande dessa för metalliska kassans bibehållande, medelst lörminskning af Bankens vid anfordran betalbara förbindelser, anvisade utvägar begagnas i den ordning, de här ofvan äro uppräknade.
K e s e r v a t i o » e r : af Herr F. A. Rinman, mot andra punkten, rörande förändring af ingressen till Bankoreglementets 121 §, under åberopande af sin reservation till Banko-utskottets betänkande N:o 37; samt af Herr L.
Bergman: ”Jag förnyar min reservation vid betänkandet N:o 37, emot tillägget uti ingressens andra punkt, äfven hvad den nu beslutade förändrade redaktionen innehåller, rörande ”penningeställningen i landet genom sedelstockens betydliga ökning”, hvilka ord jag anser böra utgå.” STOCKHOLM.
Berling, i 851. Banko-Utskottets Memorial.
N:o 57. 1 N:o 57.
Etsk. ilon \
Juli 1851, kl. 1 e. ni.
Memorial, i anledning af erhållen uterreiniss aj Utlåtandet - A:o 39.
Genom det af Utskottet, under N:o 39 afgifna, Utlåtande, i anledning al' Riks-ståndens återremisser å vissa delar af Betänkandet N:o 24, med förslag lill reglering af Bankens lane- och kreditiv-rörelse, besvarade Utskottet de framställda anmarkningarne samt öfverlemnade derjemte till Rikets Ständers bepröfvande åtskilliga i det återförvisade Betänkandet icke upptagna förslag, hvilka Borgareståndet, efter deremot gjorda anmärkningar, på omförmälde grund, återremitterat; hvarförutan såväl detta, som öfriga liiks-sländ, enligt Utskottet tillhandakomna protokolls-utdrag af den 12 och 18 nästlidne Juni, öfver de serskilda punkterna i ofvanberörda Utlåtande N:o 39 slädnät i de beslut, bär nedan närmare omförmälas.
Första punkten, deruti Utskottet hemställde, alt elt föreslaget förändrad! sätt flir liqvid af ränte- och kapital-afbetalning å lån mot pant af fast egendom matte anses hafva förfallit, (\:te punkten, angående förändrad uppställning of Bankoreglementets 176 §$ 7:de punkten, till frågan om indragning af skiftes- och odlingslåne-rörelsen förfallit, 8:de och 9:de punkterna, angående beloppet af cirkulations-kapitalet mot inteckning i fast egendom och detsammas fördelning, 1 i):de .punkten, om grunden för lånesummans bestämmande i afseende på dylika län, l’Z:/e punkten, innefattande ändrad redaktion af 181 § i Banko-reglementet, 13:de punkten, om förändring af 183 § 1 moni. i samma reglemente, 1 hule punkten, atl frågan om kreditiv lill hypolheks-föreningar må anses vara förfallen, 1 ten, angående förvaltningen af låne-kontoret i Wisby, 17:de punkten, om fördelBih. till 11 St-.s Brot. 1850 & 1851. (3 Sami. 1 slfd. 22 Höft. 1 Banko-Utskottets Memorial, N.o 57. ning af fonden för diskontering och utlåning, samt i8:de punkten, i fråga otn kassa-kreditiv-fondens fördelning, äro dels af samtliga och dels af tre Riks-stånd bifallna, hvadan desamma utgöra Rikets Ständers beslut.
Sorn den uti 16:da punkten framställda voterings-proposition blifvit af trenne Riks-stånd uj'slagen; kommer 1:sta momentet af Banko-reglementets 196 § att bibehålla sin nuvarande lydelse.
Lili 2:dra punkten framlade Utskottet följande förslag till föreskrift i blifvande reglemente:
1 Anma ningsr ökning utfärdas hädanefter icke till den, som i Banken undfått lån mot pant af fast egendom och återbetuInings-skyIdighet i sedlar, vien underlåtit att å lånets årsdag ränte- och kapital-afbetalningen fullgöra; skolande sådap ränte- och kapilal-afbetalning af honom erläggas inom tre månader från nämnde årsdag, vid äfventyr af hela lånets utsökning, i den ordning, lag och författningar stadga; dock böra de verkställande, vid tillämpningen häraf, icke förbise, att ändamålet är att tvinga tröga gäldenär er lill ordentlighet, men ingalunda att skada den, som antingen några dagar efter den utfästa tiden eller och med för ringa belopp erlagt föreskri/ven årsinbetätning.
Till upplysning för låntagaren skall, vid såväl utgifning af nytt lån, som omsättning af redan erhållet, honom eller hans ombud meddelas en tryckt promemoria, upptagande lånets nummer, tiden, då det utgår, lånets belopp, årliga inbelalningssumman samt underrättelse om den påföljd, sorn drabbar låntagaren, derest han underlåter, att inom stadgad tid ränte- och kapital-afbetalningen verkställa; och skola enahanda upplysningar meddelas i de qvitlenser, som utfärdas öfver fullgjord betalning.
Hvarjemte Utskotten i 11:te punkten tillstyrkte, att 180 § i Banko-reglementet malte sålunda förändras:
När stadgad inbetalning å för Bankens räkning intecknad fordran uteblifver, bör handräckning hos Konungens vederbörande
Befallningshafvande sökas till den in tecknade fastighetens utmätning och försäljning, på sätt lag och författningar i allmänhet föreskrifva; dock vied Fullmäktige förbehållen rätt, att, efter serskild ansökning och pröfning af förekommande omständigheter, kunna lagsökningen inställa, och ega Bankens Kommissarier i händelse förda protokoll.
Dessa 2:ne punkter, nemligen den 2:dra och den 11:te, äro af Riks-slånden gemensamt behandlade, hvadan Utskottet ock ser sig föranlåtet att i sammanhang redogöra för de i anledning deraf fattade beslut. Banko-Vtskotlets Memorial, N:o 57. 3 lili de, ifrågavarande Utlåtande vidfogade, reservationer, hade vid anmaningsräkningarnes a fska
Hån de fastats det vilkor, af doktor Sandberg, att ofvauberörde 180 § i Banko-reglementet skulle erhålla följande lydelse: ”När skulgad inbetalning å för Batikens räkning intecknad fordran utöfver tre månader utebli/ver, bör det förflutna årets ränta och arnorterings-procent i laglig ordning utsökas och indrifoas.
Men skulle, efter pröfningtn af förekommande omständigheter, Bankens säkerhet anses sådant fördra eller giildenären blifvit tvänne år efter hvarandra lag sökt för del belopp, som årligen skall inbetalas ; så må Konungens Befallnings
Imf vandes handräckning anlitas för hela det återstående lånets indrifning, genom den intecknade fastighetens utmätning och försäljning — — —• — förda protokoll.” Samt af herr J. F. Ekenman, att nyss omförmälde reglementes § skulle lyda sålunda: ”När stadgad inbetalning å för Bankens räkning inlecknad fordran icke fullgöres inom tre månader från den dag, dä inbetalningen bordt ske, skall hus Konungens vederbörande Befallningshafvande handräckning genast sökas till utbekommande af den förfallna räntan och kapital-afbetalningen, äfvensom af det återstående kapital-beloppet, derest Fullmäktige anse denna åtgärd för Bankens säkerhet erforderlig; egande Bankens kommissarier, i händelse — — — — förda protokoll Högloll.
Bidderskapct och Adeln har bifallit Utskottets förslag i såväl 2:a som 11 :te punkten; högv.
Preste-ståndet har bifallit 2:dra punkten, endast med den förändring, att orden i 6:te och Tule raderna i mom.
1 ”i den ordning, lag och författningar stadga” utbytas mot: ”vid det äfventyr, 180 § stadgarmen deremot ogillat 11 :te punkten och såsom sitt beslut antagit den af doktor Sandberg föreslagna, här ofvan upptagna, redaktion af 180 § i Banko-reglementet.
Borgare-slåndel har återremitterat begge ifrågavarande punkter och hedervärda Bonde-ståndet bifallit 2:dra punkten, med den förändring, doktor Sandberg i sin reservation föreslagit samt 11: te punkten ”med den förändring, hvartill Ståndets vid %\dra punkten fattade beslut föranleder.”
Då Ridderskapet och Adeln samt Preste- och Bonde-stånden sammanstämmande förordnat, att nu brukliga anmaningsräkningar skola upphöra, samt bemälde trenne Riks-stånds här ofvan upptagna beslut följaktligen serskilja sig endast i afseende på det äfventyr, som skulle härflyta deraf, ali föreskrifven inbetalning icke behörigen fullgöres; så tillkommer det Utskottet blött att afgifva yttrande öfver sistberörde 4 Banko-Utskottets Memorial, iV.-o 57. del af frågan 5 oell som, med antagande deraf, att Preste- och Bonde-stånden slädnät i lika beslut, samt enär de ledamöter inom Borgareståndet, hvilka yttrat sig för återremiss, yrkat, att föreskriften om äfventyret för underläten betalning må uppställas i den syftning, herr Ekenman, på sätt ofvan är berördt, uti sin reservation föreslagit, inom trenne Riks-stånd den åsigt synes hafva gjort sig gällande, att ett lindrigare ansvar, än det af Utskottet föreslagna och af Ridderskapet och Adeln biträdda, bör drabba den, hvilken första gången försummar den honom åliggande inbetalningsskyldighet; så har Utskottet tagit under öfvervägande, huruvida i verkställigheten något hinder anses kunna möta för antagande af antingen doktor Sandbergs eller herr Ekennians förslag; i hvilket ändamål Utskottet får anföra, beträffande det förra, att då, med borttagandet af anmanings-räkningar är vordet afsedt, att vinna förenkling i göromåjen inom Banken och besparad utgift för låntagaren, men motsatsen skulle inträffa genom godkännande af ifrågavarande förslag, enär lagsökningarne komme att högst betydligt stiga i antal; så synes detsamma ej eller böra utan förändring antagas; samt hvad åter angår det sednare, att, då handläggningen af låne-ärendena icke tillhör Fullmäktige, det skulle inträffa, antingen att Fullmäktige nödsakades på förhand för längre eller korlape tid meddela det förklarande, att alla fastighets-lån skola, i händelse af uteblifven års-inbetalning, till återstående kapitalet infrias eller ock alt göromålen inom verket erhölle den utsträckning, att, med beräkning, det ungefärligen hälften af låntagare mot pant af fastighet försumma att inom föreskrifven tid inbetalningen verkställa, 4,000 st. framställningar skulle årligen af vederbörande inom Banken göras hos Fullmäktige och af dem pröfvas; hvilket för hvar och en torde befinnas vara overkställbar^
Under sådane förhållanden har Utskottet trott sig böra åstadkomma någon så beskaffad sammanjemkning af de yttrade åsigterna, att den föreskrift, som varder till efterrättelse meddelad, må,kunna, utan en ständigt fortfarande ökning i Bankens förvaltningsbestyr, verkställas, samt får bos Rikets Ständer föreslå, dels att de uti 2:dra punkten mom. 1 förekommande orden: vid äfventyr af hela lånets utsökning i den ordning, lag och författningar stadga,” utbytas mot följande: "”vid det för underlåtenhet häraf stadgade äfventyr och dels att ISO § i Banko-reglementet, omförmäld i 11:te punkten, må lyda sålunda: Banko-Utskottets Memorial, N:o 57. ”Xiir stadgad inbetalning a för Bankens räkning intecknad fordran utöfver tre månader utebiifver, bör den förfallna inbetalningen i laga ordning utsökas och indrifvas.
Mert skulle, efter pröfning af förekommande omständigheter, Bankens säkerhet anses sådant fordra eller gäldenären blifvit det föregående året lagsökt för års-inbetalningen ; så må Konungens Befallningshafvandes handräckning anlitas för liela det återstående lånets indrifning genom den intecknade fastighetens utmätning och försäljning — — — — — — — — — — förda protokoll.” Utskottets tillstyrkan uti 3u/je och 4:de punkterna, angående lånens uppsägning och anhållan 0111 utfärdande af nådig kungörelse derom, äro af trenne Riksstånd bifallna; hvadan Borgare-ståndets återremiss icke lärer till någon åtgärd från Utskottets sida föranleda.
Det uti »rje punkten föreslagna stadgande är bifallet af Preste- och Bondestånden utan förändring, men af Riddcrskapet och Adelil med följande uppställning: ”1 afseende på anmaning lill erläggande af bestämd årsinbetalning å dessa län, då densamma uteblifvit, samt utsökning efter skedd anmaning, gäller till efterrättelse hvad derom nu är stadgadt.”
Likväl och sorn inom Borgare-ståndet, hvilket denna punkt återremitterat, någon anmärkning deremot icke är vorden framställd, förnyar Utskottet den hemställan, att vid 174 § i Banko-reglementet måtte, såsom serskildt moment, få intagas detta stadgande:
Slockholm den 3 Juli 1851.
Reservationer: af Friherre Stjernstedt, J. 7’., Herrar Rafel/, ARinman, F. A. och Lagergren, P. J. 8 Banko-Utskottets Memorial, iV.-o 58. som ansett Utskottet böra vidblifva sitt, af Ridderskapet och Adeln bifallna, tillstyrkande uti 2 och 11 punkterne af utlåtandet N:o 39; samt af Herrar Rosenblad, Bernh., A. J. Schönmeyr och ('hr.
Sundin, hvilka hållit före, att 180 § i Banko-reglementet hör lyda sålunda: ”När stadgad inbetalning å för Bankens räkning intecknad fordran icke fullgöres inom tre månader från den dag, då inbetalningen bordt ske, skall hos Konungens vederbörande
Befallningshafvande handräckning genast sökas till utbekommande af den förfallna räntan och kapital-afbetalningen, äfvensom af det återstående kapital-beloppet, derest Fullmäktige anse sådan åtgärd nödig.” N:o 58.
Ank. till Exp. lltsk. d. 4 Juli 1851, kl. 1 e. m.
Memorial, i anledning af Riks-Slåndens skiljaktiga beslut öfver Utlåtandet N:o 44.
Ofvanberorde utlåtande N:o 44 öfver väckta förslag, angående ändrade föreskrifter med afseende å assigneringen på Banken, är, enligt
Utskottet tillhandakomua protokolls-utdrag af den 18 och 21 Juni, af samtlige Riks-stånden bifallet, dock med den af Höglollige Ridderskapet och Adeln samt Borgareståndet beslutade förändring, alt de i det föreslagna 4:de momentet af Banko-reglementets 143 § nämnde assignationers belopp bestämdes till 100
Af sådan anledning och enär denna fråga icke kan förfalla, får Utskottet inbjuda bemälde Riks-stånd att frångå den beslutade förändringen, samt för den händelse, att denna inbjudning ej af någotdera Riks-ständet antages, föreslå följande volerings-proposition för frågans afgörande genom förstärkt Banko-Utskott, nemligen :
Den, som anser, att mom. 4 af Banko-reglementets 143 § skall lyda sålunda : Banko-Utskottets Memorial, N:o 59. / ”Räkningshafvare, tillhörande 5:te klassen, får hädanefter icke å Banken utställa andra än handskrifna invisningar ä ett belopp af minst 200 R:dr banko”, röstar /a, den, det ej vill, röstar Nej.
Vinner nej, så kominer omförmälde § och moment att lyda, som foijer: ”Räkningshafvare, tillhörande 5:le klassen, får hädanefter icke å Banken utställa andra än handskrifna invisningar å ett belopp af minst 100 R:dr banko.” Stockholm den 4 Juli 1851.
Ank. till Exp.-Utsk. den 4 Juli 1851, kl. 1 e. m.
Memorial, med förslug till vissa förändrade föreskrifter i lule artikeln af gällande Banko-reglemente.
Sedan Banko-Fullmäktige vid riksdagens början meddelat Utskottet uppgift å de från Banken utgående, i 7:de artikeln af Banko-reglementet omförmälda, anslag, samt dervid tillika yttrat sig om och hvilka så beskaffade anslag, Fullmäktige ansett böra under tiden intill Rikets Ständers nästa sammankomst fortfara; har Utskottet granskat berörde artikel af Reglementet, omfattande §§ 220—224, samt får härmed afgifva förslag till de ändringar och tillägg i samma artikel, Utskottet funnit erforderliga.
Uti 222 § af reglementet uppräknas de välgörenhels-bidrag, som från Banken årligen meddelas.
Då, enligt nämnde §, dylika bidrag utgå till Frimurare-barnhusen i Stockholm och Götheborg, Gustavianska barnhuset i Norrköping samt barnhusen i Gefle 8 Banko-Utsliottets Memorial, N:o 59. och Carlshamn, men deremot icke till Allmänna Barnhuset i Stockholm, har, uti en inom Utskottet väckt motion, blifvit anförd t, ”att orsaken, hvarför undanlag i detta hänseende för sistberörde inrättning egt rum, sannolikt varit den, att denna inrättning ansetts så försedd med inkomster, att något sådant bidrag icke varit af nöden; att detta jemväl tillförene torde hafva varit förhållandet, men alt Allmänna Barnhuset nu mera råkat i en så bekymmersam financiel! ställning, att största skäl syntes vara för handen att, genom årliga bidrag från banken, hädanefter äfven söka underlätta denna inrättnings i så hög grad vigtiga verksamhet.
Under de sednaste 10 åren hade nemligen Allmänna Barnhusets räntebärande kapitalfond, som vid 1841 års slut utgjorde 514,575 R:dr, minskats med ett belopp, öfverstigande 200,000 R:dr, hvilken betydliga kapilalminskning föranledi det stora missförhållande mellan Barnhusets inkomster och utgifter, att de förra under innevarande år icke uppgå till mera än 79,112 R:dr 34 sk. 11 rst., då deremot utgifterne under samma tid blifvit approximativt beräknade till 118,579 R:dr, under det att Barnhuset vid detta års början lemnade underhäll åt 3,499 barn.”