Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderskapet och Adeln väckt, samt derifrån till Utskottet remitterad fråga om Bergs-TingsRätternes bibehållande i det skick, hvari de nu befinnas m. m., Utlåtande afgifvit, så har Vällofl.
Borgare-Ståndet, i anledning af åtskilliga derstädes gjorda framställningar, funnit för godt, att, på sätt till Utskottet aflåtet protocolls-uldrag af den 5 sistlidne Mars innehåller, samma utlåtande till Rikets Höglofl.
Ständers LagUtskott öfverlemna.
Och ehuru utlåtandet aB Besv. och Occon.
Utsk. således icke blifvit lill delta Utskott ålerremitteradt, och någon vidare åtgärd i ämnet på Utskottet icke ankommer, har likväl Utskottet ansett sig böra upplysningsvis gifva Rikets Högloft.
Ständer vördsamt tillkänna, att meranämnde utlåtande redan är vordet bifallet af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, under den 5 sistlidne Mars, af HögvÖrdige Preste-Slåndet, under den i3 i samma månad, samt af Hedervärda Bonde-Ståndet, under den 2 Mars.
Utlåtande, rörande yrkad rättighet för extra Roterings- skyldige att anställa legning inom beväringsåldern.
Ridderskapet och Adeln till Oeconomi - Utskottets handläggning remitteradt Memorial, har Herr Hjerta, Gustafj föreslagit, att Rikets Ständers till Kongl. Maj:t aflåtne underdåniga skrifvelse den 10 November 1823, angående rättighet för Extra Rotehållare alt lega soldater Besv. och Oecon.
Utl.dc. N.o 100. ag af elen ålder, inom hvilken bevärings-skyldigheten infaller, malte i underdånighet förnyas; och har Herr
Iij erta^ till stöd för en sådan begäran, anfört, att då Skattebördorne vid en krigs-rustning i alla fall blefve nog tunga, samt extra Roteringen dervid delade alla skyldigheter lika med ordinarie Roteringen, den icke eller borde uteslutas från rättigheten att på samma sätt som ordinarie Rotehållare få lega soldater.
Vid öfvervägande af della ämne, har Utskottet trott sig finna anledning lill den förmodan, alt orsaken, hvarföre Rikets sist församlade Ständers, uti ofvanåbeiopade skrifvelse, gjorda hemställan icke medfört den önskade påföljden, vore den, att, vid påkommande behof så väl af Beväringsmanskaps uppbådande till krigstjenst, sorn af Extra Roteringens uppsättande, det förras styrka sannolikt skulle, i händelse den äskade legnings-rättigheten vore medgifven, komma alt lida en emot deu senares hela antal svarande förminskning, emedan de Bevärings-skyldige, underkastade nödvändigheten att gå i krigstjenst, ofelbart hellre dermed förenade fördelen att erhålla lega.
Men som, å ena sidan, svårigheten för Extra Rotehållare, vid en hastig recrutering för deras numer, då den vore inskränkt lill personer inom 25 och 3G års 3ö Besv. och Oecon.
Utsk. ålder, skulle blifva nog känbar, har Utskottet ansett sig böra tillstyrka Rikets Högloft.
Ständer att i så måtto förnya förenämnde underdåniga skrifvelse, att Rikets Ständer i underdånighet anhålla 0111 utfärdande af en allmän författning, hvarigenom extra Rotehållare förklaras berättigade att lega soldater inom 3:dje, 4;de och 5: te Classerna af Bevärings-manskapet.
Åtskiliige Ledamöters Reservation i ämnet bifogas.
Friherre Cederström, Jacob: Då Utskottets beslut skulle, om det blefve bifallet, till större delen omintetgöra det bidrag till Försvars-verket, hvilket genom extra Roteringen blifvit bestämdt att utgå, innan allmänna Bevärings-manskapet uppbådas, och endast medföra en för några få bland detta Bevärings-manskap fördelaktig institution, i det detta manskap derigenom blefve i tillfälle att, utan ökade eller förändrade pligter, emot lega, mottagen af extra Roteringsskyldige, svara för två personer, ehuru icke utgörande tjenstgöring för aner än en; så nödgas jag protestera emot Besv. och Oecon.
Utskottets beslut, såsom ledande lill minskning i Fäderneslandets försvarskrafter, till förmon för blott några få enskilda med-, borgare.
Häruti instämde Utskottets samtlige Ledamöter af det Hedervärda Bonde-Ståndet.
Utskottet J. C Maji 182g.
Betänkande, i anledning af väckte Motioner om förbud emot införsel af Danska Hästar.
Tili Utskottet har Hedervärda Bonde-Ståndet remitterat tvänne Memorial, det ena af Riksdagsmannen Pehr Pehrsson ifrån Jönköpings
Län, och det andra af Riksdagsmannen Pehr Pehrsson från Christianstads Län, hvaruti hufvudsakligen yttras, att Hästhandeln på Danmark betydligen ökat sig; att de Hästar, som derifrån inkomma, ej ega den styrka och den härdighet, som våra egna och grannriket JYorriges, i synnerhet då det är fråga att begagna dem vid Ca vallerie-Regementena, och att, genom denna handel, en högst betydlig 3a Besv. och Oecon.
Utl.-de N.o 101. summa utgår ur Riket; hvarföre Motionairerne föreslagit, att nödiga mått och steg måtte vidtagas, till hämmande af omnämnde Hästars införsel i Riket, antingen genom upphäfvande af Kongl. Majrts den io Augusti 1820 lemnade Nådiga tillstånd, att från Danmark införa Hästar , eller genom åläggande af eli ganska betydlig tullafgift å dylika kreaturs införande; grundande
Motionairerne denna anhållan äfven hufvudsakligen deruppå att, sedan Kongl.
Majit, genom utvidgade Stuteri-inrättningar, och gifven föreskrift om Race-hingslars afsändande till åtskilliga Provinser, beredt Landtbrukare tillfälle att skaffa sig god och tillräcklig
Häst-afvel för landets behof, tillgångar på dugliga Hästar dels redan vore, dels genom en sådan åtgärd snart skulle blifva tillräcklig, då det derigenom blefve uträkning att beflita sig om uppfödande af antaglige Remont-Hästar.
Utskottet, som visserligen är öfvertygadt att Danska Hästar i allmänhet ej ega den styrka och härdighet som Svenska Hästar af motsvarande storlek, förmodar detta likväl mera böra tillräknas olika climat och olika uppfödelse-sätt, än något fel uti racerne, helst erfarenheten ofta visat att Hästar födde i Sverige efter Danska föräldrar varit Desv. och Oecon.
Utsk. varit af cn utmärkt godhet.
Något elakt inflytande på den Svenska Hästracen i allmänhet torde således icke införseln af Danska Hästar medföra, utan tvärtom möjligen dertill medverka, att afveln bibehåller sill storlek eller möjligen förhöjes.
Att betydliga summor utgå utur Riket för Hästar är beklagligen allmänt kändt, så väl genom tullspeeialerne som genom erfarenheten om det icke obetydliga antal Hästar, som årligen lurendrejas från Danmark; men då priserne på Hästar, och i synnerhet på fullgoda Remonter, det oaktadt, äro ganska höga, tror Utskottet, att den redan nog tunga Rustningsbördan skalle i alltför hög grad blifva ökad, om priserne å Remonter, antingen genom förbud, eller åläggande af hög tull för införsel, än ytterligare skulle stegras*
Följden af en sådan åtgärd skulle i alla fall blifva, hvad den vid alla sådane tillfällen hittills varit, alt Hästar ändå infördes, och att endast lurendrejaren tillskansade sig den vinst, som annars borde tillfalla Staten och borde skydda producenten.
Då således införseln af Danska Hästar ej kan vara skadlig för den allmänna Svenska Hästracen, Bihang till R.
Prot. 1828 och 1829, 8:de Sami. 3 ig:de Häft. 34' Besv. och Oecon.
Utsk. då, genom förbud emot eller hög tull vid införsel af Danska Hästar, remontpriserne skulle öfver måttan förhöjas oell öka det redan nog tunga rustningsbesväret; och då, genom en sådan åtgärd, vinst endast skulle beredas lurendrejaren, och tullinkomsten en motsvarande förlust, afstyrker Utskottet all åtgärd i anledning af ofvannämnde Motioner.
Tvänne Ledamöters reservation i ämnet bilogas.
Af Nils Månsson från Malmöhus
Län, som förklarade sig så mycket hellre instämma uti Motionairens åsigler, som erfarenheten alltid visat, att Remonter af Danska Hästar, såsom mindre uthålliga och starka, tillfogat Rusthållarne förluster, hvarföre, och ehuru Nils Månsson, likasom de fleste af bans Committenter, sjelf vore Rusthållare, han för sin del, yrkade förbud emot Danska Hästars införande i Riket, enär den ökade tillgång på remonter, som härigenom uppkomme, sålunda vore lill ingen båtnad, utan snarare till skada för de Desv. och Oecon.
Rustande.
— Deremot ansåg Nils Månsson, att målet å Svenska Remonter hellre borde nedsättas, hvarigenom en betydlig lättnad 1 Rustningen skulle vederbörande tillskyndas, utan att tjernsten deraf komme på något sätt att lida, enär en mindre Häst af Svensk race, väl underhållen, ofta vore af lika styrka och härdighet, sorn en större Dansk Häst, hvilken alltid kostade mera att behörigen underhålla, än den förra; och tillstyrkte Nils Månsson, på dessa skäl, alt Rikets Högloft.
Ständer, uti underdånig Skrifvelse, måtte anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes i Nåder tillåta, att målet å Remonter för Cavalleriets behof nedsättes till 9 qvarter 2 tum.
Härmed förenade sig Riksdagsfullmägtigen Jonus Johansson från Jönköpings Län.
Betänkande, i anledning1 af vackt fråga om skyldighet för Norrländska Allmogen att vara försedd med 3G Desv. och Oecon.
Utsk. bevis, att de varor, som af bemälde Allmoge försäljas i Stockholm, äro af egen gårds-afvel.
Uti Memorial, som Yällofl. Borgare-Ståndet lill Utskottets Utlåtande remitterat, har Jferr C.
Strehlenert sökt fästa uppmärksamhet på den hilliga klagan, som bland hufvudstadens Handlande, och i synnerhet Lin-kramhandels-Societetens Ledamöter försports deröfver, att Hof-Inköpare, Soldater, Torpare och Drängar med flere obehörige personer från Norrland , hvilka icke utgöra Borgerliga onera eller erlägga den skatt, som åtföljer borgerlig rörelse, inblanda sig uti Näringsfång, hvarpå Borgare lärt och tjent samt omsider vunnit Burskap, och då Norrländska Allmogens handelsfrihet blifvit, genom Öfver-Slålhållare-Embetels Kungörelse af den 5 Junii 1824, utvidgad, samt bemälde Allmoge, oaktadt den icke eller, åtminstone bogst obetydligt, producerar Lin, likväl uti större poster dermed drifver handel i Stockholm, och för sådant ändamål uppehåller sig härstädes i flere månader, har Herr Strehlenert, såsom correctiv emot de öfverklagade missbruken, föreslagit det tillägg uti nyssnämnde Kungörelse, att den till Stockholm ankommande Norrländska Allmogen bör vara försedd med ett af Kyrkoherden i Församlingen utgifvet bevis, Besv. och Oecon.
Uslk. alt de varor, som till försäljning utbjudas, aro af egen Gårds-afvel; börandes elt så beskaffadt bevis jemväl vara åberopadt tili det pass, hvilket vanligen af Länsmannen i hemorten utfärdas.
Vid öfvervägande häraf, har Ulskotlet inhemtat, att, sedan Rikets Ständer, vid 1823 års Riksdag, hos Kongl.
Majit i underdånighet anhållit, det Norrländska Allmogen mätte i Nåder tillåtas, att i Bodar vid allmänna ställen inom Stockholm, till lika små partier som på Torgen försälja de af nämnde Allmoge hitförde väfnader, fogel, vildt och andre victualie-varor, så har, uppå Kongl. Maj:ts, uti Nådig skrifvelse d. 19 Maji 1824, derom gifne Nådiga Befallning, Öfver-Ståthållare-Embetet,genom Kungörelse den 5 derpå följde Junii, stadgat, att Norrländska Allmogen, under enahanda tillsyn, som på Torg och i Hamnar egde rum, finge i Gårdar och Bodar vid allmänna ställen, inom hufvudstaden, sjelf försälja ofvanberörde varor, dock icke i mindre partier, än lispund, fjerding och stycketal’, efter hvarje varas serskilda beskaffenhet; hvarvid borde iakttagas, alt, örn någon bland samma Allmoge funnes begagna annan person till sitt biträde vid försäljningen, eller afyttra sina varor i mindre par - 38 Besv. och Oecon.
Loi de böta, enligt 4 Gap. 2 § Handels-Balken, i3 R:dr 16 sk., till hvilka böter äfven den gjorde sig förfallen, som med försäljningen biträdde, samt att, på det tillbörlig uppsigt emot missbruk måtte kunna befordras, Allmogen skall, innan någon försäljning i Gårdar eller Bodar företages, vid i R:dr 32 sk. vite, bos Öfver-Ståthållare-Embetet i Polilie-ärenden uppgifva stället, hvarest försäljningen komme att ske.
Vid sådant förhållande och enär, hvad det öfverklagade intrånget af Hof-Inköpare beträffar, Kongl.
Commerce-Collegium, genom Kungörelse af den 22 Februarii 1802, föreskrifvit, att desse böra af RiksmarskalksEmbetet vara försedde med Pass, deruti så väl de orter, hvilka af Pass-innehafvaren få besökas, som ock de varor, lian eger frihet att för Kongl.
Hofvet upphandla, böra vara upptagne; äfvensom alt den Hof-Inköpare, hvilken utom
Länet reser till andre orter, än de i Passet utsatte, skall böta 5o R:dr, samt, om lian befinnes medföra andra varor, än som i förpassningen äro uppräknade, hafva varorne förverkat; alltså och då, genom 2 mom. i Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning den 3i Augusti 1815, är stadgadt rörande handel med kreatur, victualie-varor och andra inhemske landtmanna-produeter, att en hvar, som på landet Besv. och Occon.
Utsk. bosatt är, och som, utan att hero af andra, eger lagligt skydd och försvar, (Städernes innevånare, hvilka med behörigt tillstånd drifva handel, härifrån icke undantagne) är berättigad att med sådane varor handel idka, dem från ort till annan transportera, upplägga eller i parti föryttra både i Städerne och på Landet, samt att utbyte af Landtmanna-producter är likaledes fritt och obehindradt; linner Utskottet icke skäl tillstyrka bifall till den ifrågavarande Motionen.
En Ledamots serskilda mening i ämnet bilägges.
Af Herr Strehlenert, C: — Som Rikets Höglofl.
Ständers Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskott synes vilja å Kongl.
Commerce-Collegii Kungörelse den 22 Februarii 1802, jemte 2 mom. i Kongl.
Maj:ts Nådiga Förordning d. 3i Aug. i8i5, stödja sitt betänkande å min väckta Motion, rörande Norrländska Allmogens rättighet att i Stockholm försälja sina producter, och deribland
Lin, för hvars försäljning jag, till förekommande af missbruk och intrång uti Linkrambandeis-Societetens rättighet för sitt bestånd, vördsamligen anhållit, alt vid til - 4o Desv. och Oecon.
Utsk. lämpningen af Kongl. Skrifvelsen den 19 Maji 1824 få den ändring gjord, att Norrländska Allmogen, som härstädes ämnar försälja sina varor, skall vara försedd med prodnctions-betyg från någon i orten varande autoritet, att nämnde varor utgöra deras gårds-afvel, hvarå Höglofl.
Utskottet icke funnit anledning att bifall tillstyrka; så får jag mot detta beslut mig reservera, med åberopande af samma Kongl. Förordning, som stadgar, att de, som 8ro berättigade till Norrländska varors försäljning härstädes, böra vara sjelfberoende, derstädes bosatte personer, roed hvilka troligen förstås hemmanseegare, som utgöra Allmoge; under hvilken benämning Soldater, Torpare och Drängar, som för egen räkning handla, icke kunna inbegripas, hvilka likvisst, under ofvannämnde utsträckta benämning, att ej bero af andra, trott sig berättigade att, utan afseende å hvad 4 C«aP* 2 § Handejs-Balken och Kongl.
Öfver-Ståthållare-Embetets Kungörelse den 5 Junii 1824 uti 2 morn, stadga, utöfva detta nu öfverklagade missbruk, hvarvid Höglofl, Utskottet icke fästat sin uppmärksamhet, hvadan jag vördsamligen anhåller, att denna min reservation måtte få Ilöglofl, Utskottets Betänkande åtfölja, för att Rikets Höglofl.
Ständers pröfning vördsamt under* ställas, Bcsv. och Oecon.
Betänkande, i anledning af åtskilliga föreslagna åtgärder till lindring i Rustnings-besväret.
Uti Memorial, som blifvit af Hedervärda Bonde-Ståndet till Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottet remitteradt, har Riksdagsfullmägtigen för åtskilige Härader af Christianstads och Malmöhus Län Pehr Johnsson omförmält de svåra olägenheter, som skola tillskyndas de Rustnings-skyldige vid Indelta Cavalleri-Regementena, i anseende dertill, alt Ruslhållarnes egne med dryg kostnad uppfödde eller inköpte Hästar ganska sällan skola blifva godkända Lill Remontering af de vid Cassations-Mönstringarne ledigblifna numror, utan merendels under någon förevändning förklaras oduglige, hvarigenom Rusthåilarne slutligen jiödgas cå in på att till uppgifvet pris betala de Hästar, som af Officerafne sjelfve blifvit utsedde; hvilket förfarande vore så mycket mera tryckande, som de af Ollicerarne föreslagne och approberade Hästar vanligen äro införde från Danmark och följaktligen hvarken af Rusthåilarne till de - 42 Besv. och Oecon.
TJtl.cle N-o 1o3. ras seder kände, eller vana vid ortens utfordring och hele, hvarföre ock ofta skall inträffa, att dessa Hästar innan korrt förstöras, till förnyad kostnad för de Rustande.
Ifrån hvilka skäl Motionairen härledt nyttan oell behofvet deraf, att ej allenast förbuden mot utländska Hästars införande varda upplifvade och till noga iakttagande anbefallde, utan ock att vederbörande, vid äfventyr af tjenstens förlust och skadans ersättande, förpliktas ovilkorligen antaga de af Rusthållarne sjelfve anskaffade Hästar, så framt de äro felfrie, samt, i händelse af cassalion, meddela skriftligt bevis med fullständig uppgift af de fel, som dertill föranledt; hvarefter den Rusthållare, hvars sålunda casserade Häst sedermera blefve af vederbörlig Veterinaire - Läkare, i tillkallade gode mäns närvaro, förklarad vara fri från uppgifne felen, borde icke allenast få samma Häst approberad och inskrifven, utan jemväl ega rättighet att af den casserande erhålla ersättning för kostnad, skada och tidsspillan.
Hvarjemte, till undvikande så val af kostnaden, att från flera olika håll anskaffa modeller till nya munderings -persedlar, som af vådan att, genom saknad tillgång dertill, få de nya persedlarne för någon obetydlig anledning casserade, Molionaircu Besv. och Oecon.
Utsk. Utl.-de. IV: o io3. p föreslagit, alt Sqvadrons - Cheferne måtte åläggas, vid hvarje tillfälle, då modeller lill nya munderings-persedlar från Kongl.
KrigsCollegium ankomma, mot betalning, öfverlemna ett exemplar deraf till Sqvadronen, till de Rustandes efterrättelse.
Och hafva med Pehr Jonsson sig förenat Tufve Larsson och Påhl Jönsson från Christianstads Län, Anders Nilsson från Isie, Malmöhus Län, Anders Jönsson från Örebro Län m. fl., under yrkande, att hvad Motionairen föreslagit måtte få sträcka sig till hela Cavalleriet i Riket.
Detta har Utskottet i öfvervägande tagit; och hvad först beträffar
Motionairens framställning, rörande förhud mot utländska Hästars införande; så får Utskottet åberopa sitt i detta ämne under N:o 101 serskildt afgifne Utlåtande.
Beträffande derefter den i ofvanberörde måtto förde klagan öfver intrång i Rusthåliarnes rätt att sjelfve anskaffa Hästar till Remontering af lediga numror, så kan Utskottet, lill följe af 90 § Regerings-Formen, ej uti någon pröfning deraf ingå, utan är öfvertygadt, att rättelse deruti vinnes, då den uti laglig väg sökes; men, i anledning af de emot missbruken föreslagne botemedel, anser Utskottet sig böra ådagalägga, att 44 Dcsv. och Oecon.
Utidc N.o io3.
Författningarne redan för de Rustande lemna tillräcklig säkerhet, och kraftiga medel till rättelses vinnande.
Enligt nu gällande Författningar tillgår nemligen vid Remonters antagande på följande sätt:
Rusthållaren antingen uppvisar Remonten lör Sqvadrons-Befälhafvaren, eller ock endast uppgifver dess kön, färg och tecken, då Sqvadrons-Befälhafvaren är förpligtad att den uti Rullan införa.
Vid nästa Remonterings-möte uppvises Remonten för Regements-Befälhafvaren och Landshöfdingen, hvilka vid dessa förrättningar ega gemensam beslutande-rätt, den förra å Regementets och den senare å Rusthållarnes vägnar.
Uti den vid förrättningen förde Remoterings-Rulla, hvilken af Regements-Befälhafvaren och Landshöfdingen gemensamt undertecknas, införes om Remonten approberas, eller, i fall den casseras, orsakerne till cassation.
Af denna Rulla äro trenne exemplar upprättade, hvaraf ett stannar hos Landshöfdinge-Embetet, ett i Regements-Skrifvare-Conloret och ett hos Sqvadrons-Befälhafvaren, så att Rusthållaren, på hvilket af dessa ställen som helst, deraf kan undfå del.
Blir Remonten casserad, eger Rusthållaren derefter att hos Kongl. Krigs-Collegium öfver förrättningen anföra klagomål, och i fall han der ej vin - Desv. och Occon.
Utsk Vihde.
N.o io3.
45 ner rättelse, att hos Kongl. Maj:t, genom Krigs-Expeditionen, fullfölja sin klagan.
I dessa fall antingen utses af Krigs-Collegium eller förordnas af Kongl. Majit vanligen någon Öfver-Besigtning å Remonten, för alt tillse, 0111 Rusthållaren orättvisa vederfarits, hvilken sålunda blifver rättad.
Då Utskottet således anser fullkomlig trygghet emot förnärmande i detta afseende vara Rusthållarne genom författningarne förvarad, och fruktar, att de af Motionairen, beträffande Remonters antagande, föreslagne åtgärder, skulle kunna leda till många, och i längden för Regementenas tjenstbarhet skadliga missbruk, har Utskottet icke ansett sig kunna tillstyrka hvad Motionairen i detta afseende föreslagit.
Hvad slutligen vidkommer det föreslagna åläggandet för Sqvadrons-Cheferne alt, mot betalning, hålla de Rustande inom hvarje Sqvadron tillhanda ett exemplar af alla fastställde modeller till nya munderings-persedlar; så har Utskottet trott sig böra, på de anförde skälen, denna del af Motionen understödja; lärande, i händelse af bifall härtill, Rikets Högloft.
Ständer lill Kongl. Majit aflåta underdånig Skrif - 46 Bcsv. och Oecon.
Utsk. velse med anhållan om en sådan författnings vidtagande.
Stockholm den 2 Maji 1S29.
Utskottet den 6 Maji 182g. N:o 104.
Utlåtande, i anledning afHögvördiga Preste - Ståndets oell Hedervärda Conde-Ståndets återremiss af Utskottets Betänkande, N:o 65, rörande väckta frågor om upphörande af Oeconomiska Besigtningar hvart 3:dje år å Soldat-Torp, samt angående Soldatens skyldighet att sjelf underhålla Torpet.
Uti Protoeolls-Utdrag af den 5 sisth Mars hafva Högloft.
Ridderskapet och Adeln och Vällofl. Borgare-Ståndet gifvit Utskottet tillkänna, att ofvanberörde Betänkande blifvit bifallet.
Deremot hafva Hög v.
Preste-Ståndet, genom Protocolls-Utdrag af samma dag, Besv. och Oecon.
Utsk. Utl.-de.
N;o 104■ 47 samt Hederv.
Bonde-Ståndet, medelst Protocolls-Utdrag af d. 2 i nyssnämnde månad, på grund af i Stånden gjorde anmärkningar, Betänkandet återremitterat.
Prosten IVordirij med hvilken Prosten Elfström sig förenat, har nemligen erinrat, att Syner å Soldat-Torp hvart 3:dje år kunde anses vara ett onödigt fjäsk, enär Preste-Boslällen endast synas hvart 5:te år, samt att antalet af Synemän för Soldat-Torp skall utgöras af 5 å 6 personer, då åter för Preste- och Under-Officers-Boställen 4 Synemän anses tillräcklige.
Uti Hederv.
Bonde-Ståndet har likaledes Oloj Olofsson från Östergöthland velat fästa uppmärksamheten derpå, att Syner å Soldat-Torp vore så mycket mera öfverflodige, som det är Soldatens åliggande att sköta och underhålla sitt Torp, och således dess åliggande att bygga och bättra hvad som vid afträdandet kan finnas eftersatt eller bristfälligt; och hafva med Olof Olofsson sig förenat åtskilliga af Ståndets Ledamöter, med tillägg af en del: att den ifrågavarande inskränkningen af dessa
Syner jemväl borde sträckas till Båtsmanshållet.
Dessa anmärkningar har Utskottet i öfvervägande tagit; men som Utskottet förmodar sig uti sitt i denna fråga afgifna förra Betänkande hafva fullkomligen ådaga - 48 Besv. och Oecon.
Utsk. Utl.-de W.-o 10/j..
Jagt, att Torp-synerna äro för Rotarnes egen fördel anbefallde; hvartill kommer, alt, efter hvad Utskottet jemväl upplyst, nu gällande Nådiga Tjenstgörings-Reglemente föreskrifver, det dessa Syner böra förrättas af en Subaltern-Oilicer, biträdd af en Under-Officer, eller Munsterskrifvare, samt att således det af Herr Prosten Nordin uppgifna förhållande, att Synemännens antal skall utgöra 5 å 6 personer, för närvarande icke eger rum; alltså och då Utskottet icke kan medgifva det vara ett onödigt fjäsk, att genom de öfverklagade Synerne Soldaterne tillhållas väl vårda sina Torp, kan Utskottet icke eller frångå sitt förra yttrande i ämnet, hvaruti för öfrigt åberopas de Författningar, enligt hvilka merberörde förrättningar af Kronan besörjas, utan att Rotehållarne dervid i någon mon betungas.
Men för att undanrödja alla farhågor, att ju dessa Författningar å nyo kunna komma i förgätenhet, tillstyrker Utskottet vördsamt det tillägg i den underdåniga Skrifvelsen till Hans Maj:t Konungen om sammandrag af desse Författningar, att det samma årligen på bestämd tid må från Predikstolarne kungöras.
Utsk. Utl.^e. JV.o 1o5. 4o Ankom till Exped.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om rättigheten till dubbel t jenstårs beräkning för Lärare vid en Lancaster-Schola i Gefle, och för Lärare vid alla i Riket inrättade Lancaster-Scholor, der minst 100 barn njuta undervisning.