Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Och afgaf Rikets Ständers Lag-Utskott, dit denna motion remitterades, följande Utlåtande: ”Hvad först angår väckta frågan der”ora, att Konungens Befallningshafvande ”borde anses pligtige att, med vissa undantag, till Justitiae-Cancelleren och Justiliae”Ombudsmannen insända ett exemplar af ”de Kungörelser, som af dem uti Läpen. ”utfärdas, så, enär äfven med antagande der”af, att bemälte Embetsmän, i förening med ”öfrige dem åliggande Embets - göromål, ”kunna ega tillfälle att om berörde Kungörelsers innehåll göra sig underrättade, ”någon annan åtgärd i afseende å desam”ma dock icke kan af dem vidtagas än att, ”i händelse de anse, det Konungens Befallningshafvande, uti något af de meddeldte ”Förordnanden, öfverträdt gränsen af dess ”Embetes magt, besörja, att deruti, i laga ”ordning, rättelse varder sökt, men denna ”utväg, i lika väg, är öppen för hvar och en, ”sorn med Konungens Befallningshafvandes ”beslut i dessa och andra fall är missnöjd, i4 Bag- s. Allm. Besv.- o. Öec.-Ulsk.
N.-o 15. ”finnér Utskottet något Lehöf icke uppstå ”för en sådan Författnings antagande* som ”den omförmälda.” ”Hvad dernäst rörer Hr Grefvens för-» ”slag om inskränkning af Konungens Befall”ningshafvandes rättighet att kalla Länens ”Invånare, antingen samfällt till allmänna sammankomster* eller en eller flere af ”dem till muntliga förhör, uti anmäldte ”och anhängige gjorda mål; så anser Utskottet det blifva i verkställigheten omöj”ligt, att genom något stadgande bestämma ”de tillfällen, då berörde rättighet endast ”må vara Konungens Befallningshafvande ”tillåten.
För Konungens Befallningshafvande måste ofta behofvet blifva oundvik”ligt, att uti serskildte ämnen, vid eii all”män sammankomst* inhemta yttranden an-» •”tingen af Länets Invånare samfällt eller ”af dem uti en viss del af Länet, och deni ”allmänt förbindande kraft de beslut, sorn ”af de tillstädeskomne fattas, må tilläggas, ”beror af hvarje af berörde ämnens serskilda beskaffenhet.
Unar nu jemväl de ärenden* hvilka höra till Konungens Befall”ningshafvandes handläggning, och således ”der förekomma, åro så mångfalldiga och ”olikartade, att, vid de skiljaktiga omstän^ ”digheter, som dervid inträffa* detickeblif”ver möjligt alt med en allmän åsigt be» Lag- s. Allm. Besv.- o. Oec.-Tltsk.
Bet. ZV.o i5. i 5 "döma de fall, dä en mer eller mindre nödvändighet för Konungens Befallningshafvande blifver, att, genom anställande munt”ligt förhör med de personer ärendet an"”går, utreda rätta förhållandet, skulle ock. ”en begränsning af denna åtgärd blifva bå”de vacklande och osäker samt äfven för”anledande dertill, det stundom Konungens ”Befallningshafvande, uti de till dess afgörande förevarande mål, skulle finna sig i ”saknad af tillräckliga upplysningar, dem ”han ej komme i tillfälle, aLt genom Par”lernes muntliga hörande inhemta; och ”sorn, enligt Kongl.
Förordningen den 24 ”April i8i3 och Kongl.
Kuugörelsen den ”20 April 1814» det nu är dem, som för ”fylleribrott eller för oloflig försäljning af ”Brännvin, Rumm och Toddy varda till”talade , medgifvet, att, då de erkänna förbrytelsen, få sådant hos Konungens Befallningshafvande skriftligen anmäla, samt uti ”Kongl.
Brefvet den 17 Junii och Krigs”samt Kammar-Collegiei nes derå grundade ”Circulaire den 2 September 1817, hvari”genom Konungens Befallningshafvande fått ”sig uppdraget att upptaga och afgöra frå”gor om försummad Kronoskjuts, det tilli”ka är vordet Konungens Befallningshaf”vande ålagdt, att, så vidt ske kan, und”vika de tilltalades personliga inställelse: ”alltså tror Utskottet, det anledning så l6 ■£«£** s- Mini- Bes v.- o. Oee.-Ulsh.
IV.-o iS. ”mycket mindre
Sr, att uti det ifrågasatte ”antaga några ytterligare bestämmelser, som, ”då i allmänhet hvarje Domare och Embetsman för sina Embets-åtgärder står i ”ansvar, Konungens Befallningshafvande äf”ven är detsamma underkastad, för hvad ”han tillgör i afseende på behandligssättet ”af de till hans pröfning hörande ämnen ; ”såsom en följd hvaraf Utskottet äfven an”ser förslaget, att Konungens Befallningshafvande skulle hos Justitias-Cancelleren ”och Justitias-Ombudsmannen tillkännagifva anledningen till utsatta sammankomster ”med Läns-Invånare, muntliga förhör med ”dessa eller vittnens inkallande, vara olämpligt, och att äfven verkställigheten deraf ”blefve utan all nytta; hvarförutan i öfrigt ”Utskottet tinner, att då hvar och en, emot ”hvilken någon talan anställes, åligger att, ”antingen sådant sker hos
Domaren eller ”Executorn, sjelf besörja om svaromålets af"gifvande, och att, på kallelse, sig till muntligt förhör inställa, men denne deremot ”är berättigad, att, om han utan behörig ”anledning dermed besväras, derföre af Kä”randen erhålla skälig ersättning, yrkandet, ”att en svarande Part skulle ega att, genom ”närmaste Kronobetjents försorg, få sin för”klaving till Konungens Befallningshafvande insänd, samt att vid muntliga förhör uti ”der Lag- Si Allm. o. Öec.-tltik.
Bet. 1V:0 1$. i f ”der anhängige gjorde skuldfordringsmål* ”Käranden borde förskjuta Svarandens kost» '”nåd dertill, icke kunna förtjena afseende.’-’ ''Slutligen , och hvad beträffar
Herr ”Grefvens motion derom, att med uttagan» ”de af debiterade afgifter må innehållas, ■”då jäf emot erläggandet af desamma utaf ”den debiterade göres, anser Utskottet, att ”genom de flere Författningar, hvilka blif» ”vit utfärdade angående uppbörden af Kro”no- och Bevillnings»medlen, tillräckligen ”är bestämdt huru i den här ofvan omför» ”mälda händelse bör förfaras, hvarföre odk ”Utskottet funnit något vidare Utlåtande ”derom icke behöfvas.” ”1 likstämmighet med hvad således ät ”anfördt kan Utskottet icke tillstyrka bifall af hvad Hr Grefve Gyllenborg i förrbe» ”sagde delar föreslagit.”
Efter granskning och öfvervägande af livad sålunda förekommit, få Rikets Stän* ders nuvarande Lag- samt Allmänna Be» svärs- och Öeconomie-Utskott sitt yttrande i ämnet afgifva; och hvad först beträffar Bih. till R.
Prof. 1828 och 182g. 7 Sami„ 2 Ajd. 5:te Haft. 2 jfi Ldg- s. Albn. Besv.- o. Oec.-Utsk. Bet.
N.o 15.
Herr Grefve Gyllenborgs förslag, att Konungens Befallningshafvande måtte förpligtas, att till Justitiae-Cancelleren oell Justitia; - Ombudsmannen insända ett exemplar af Konungens Befallningshafvandes kungörelser, hvari vitén, utöfver det ansvar allmänna Lagen bestämmer, utsättas, så enär, enligt de underrättelser Utskotten erhållit, Kongl. Maj:t, i anledning af Rikets Ständers vid sistlidne Riksdag gjorda underdåniga hemställan om närmare bestämmande af Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes rättighet att utfärda vitesförbud, genom Nådigt Bref af den 21 September 1824 anbefallt Justitise-Cancelleren förständiga ÖfverStåtliållare-Embetet oell Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande alt, så snart någon författning, innefattande allmänt Vitesförbud, af dem utfärdas, densamma bör, tills vidare och intilldess annorlunda förordnades, lill Justitiae-Cancelleren insändas, lärer motionen, så vidt den angår yrkande om Vitesförbudens insändande till Justitiae-Cancelleren, böra anses förfallen.
Men då det, efter Utskottens mening, vore både lämpligt och nyttigt, att Öfverståthållare-Embetet och Konungens
Bel ‘iningshafvande likaledes finge sig ålagdt, ] allenast, att jemväl till Rikets Ständers Justitine-Ombudsman, i det af Mo.ionairen uppgifna ändamål, insända omförmäldle vitesförbud, u - Lag- s. Allni.
N-o i5. ig lan ock alt lill så räl Justitiae-Cancelleren som Justitiae-Ombudsmannen månadtligen öfverlemna äfven alla andra, allmänna eller enskildes rättigheter eller skyldigheter rörande, Kungörelser, som af ÖfverStåtliållare-Embetetoch Konungens Befallningshafvande utfärdas, med de inskränkningar och undanlag
Motionairen föreslagit, finna Utskotten sig böra föreslå: att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det täcktas Kongl. Maj:t låta förständiga Öfver-Ståtliållare-Embetet och Konungens Befallningshafvande, att, af alla från dessa Myndigheter utgående allmänna Påbud och Kungörel - ser, med undantag af sådana som angå auctioner och efterlysning af förrymde arrrestanter samt annat dylikt, bör, inom en månad efter utfärdandet, ett exemplar till Justitiae-Cancelleren och ett lill Justitieombudsmannen insändas.
Hvad åter angår Molionairens förslag, att Kongl.
Majrls Befallningshafvandes obestämda rättighet, att kalla Länens invånare till sammamkomster och till muntliga förhör, må inskränkas, samt att med utmätning af debiterad afgift bör innehållas, 30 Lag- s.
Allm. Besv.- o. Oec.-Utsh.
N.o 1S. då jäf mot krafvels behörighet väckes; så, ehuru Utskotten, i stöd af de skäl, på hvilka Lag-Utskottets ofvananförde, vid 1818 års Riksdag afgifna, Betänkande, så vidt det rörer nyssnämnde förslag, är grundadt, anse sig ej böra samma förslag understöd-? ja, hafva dock Utskotten från det förra af dessa förslag hemtat anledning till det till* styrkande: att Rikets Ständer ville till Kongl, Maj:t frambära den underdåniga ön* skan, att Kongl. Maj:t må täckas i Nåder anbefalla Konungens Befallningshafvande, dels, att i de allmänna Kungörelser, hvarigenom Länens invånare kallas, att sammankomma till öfverläggning i ämnen af mer eller mindre allmän beskaffenhet, sammankomsternas föremål böra så omständligt tillkännagifvas, att De* puterade, som Församlingarne välja, må kunna med vederbörlige och bestämde Instructioner förses, och dels, att Kungörelserne skola i god tid, minst fyra veckor före denblif* vande sammankomsten, utfärdas, på det att vederbörande, som det till Öfverläggning förekommande ämnet angär, må ega tillräckligt rådrum Bil. till Lag- s. A. Bes.- o. Oec.-Utsk. Bet. N. o i5. ai att sig betänka och sin öfvertygelse i frågan stadga.
Dock varder detta allt, jemte en Ledamots serskilda mening, till Rikets Hög* loflige Ständers närmare ompröfvande vörd* samt hemställdt, Stockholm den 21 Mars 1829.
Reservation till Protocollet.
Herr Grefve Hamilton, Jacob j yttra* de sig för sin del anse lämpligt, att, på sätt Herr Grefve Gyllenborg afsett, vid detta tillfälle äfven gjordes underdånig hemställan hos Kongl. Maj:t om bestämd Nådig Förklaring, att, då, vid af Kongl, Maj:ts Befallningshafvande utlysta allmänna sammankomster, fråga vore om åtagande utgifter, den derifrån frånvarande icke borde anses såsom den der till utgiften jakat.
STOCKHOLM, trycSt i Ecrsteinska Tryckeriet, 182g. Leg-Samt Allm.
Bese. o, Oec. Ut sk, Ull. N:o 16. i Ankom till Expecl.
Utskottet ilen 8 April lBag, N:o 1 <5.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga, att alla hus och gurdar i Städerné^ skulle ovilkorligen vara underkastade Brandförsäkring, Un ett till det Vällofligé B>rgare-Ståndet Angifvet och derifrån till
Utskottens handläggning remitteradt anförande , har Herr Fredric Fangenberg fäståt uppmärksamheten å de , efter hans åsigter, betänkliga följder, hvilka, genom den, efter förra Brandförsäkringsverkets upplösning, så vidt det rörde för-s bindelser till Rikets Städer, tillvägabragta reglering af nya Brandstodsbolaget, skola beredas delegarne derutinnan, sorn garanterat hvarandra skade-ersättning; och då det ej vore så vådligt, att vara Interessent uti ett stort Brandstodsbolag, sorn Uti ett mindre, då icke brandförsakrade åbyggnader i Stä~ derne äro nästan utan värde: då alla
Stä dernes alla husegare, ingående i eli BrandstodsBolag, ökade säkerheten och minskade Bi/i, till Rih-St, Prat.
I82S och 1829 » 7 Semi. 2 Afd,å I kute Hit.
2 Lag- samt Allm ,BeSv. o, Oec. Utsi.
Utl.NmlG. afgifterne; samt då härtill kommer, att nu .^fastställde Brandstods-afgifter äro för dryga, men kunde genom upprättandet af ett allmänt BrandstodsBolag nedsättas; har, under åberopande i öfrigt af del förhållande, sorn nu eger fum, att, enligt si Cap. 4, 5, och 6 ByggningaBalken, Brandstods-föreningar på landet äro generela, och någon individuel rätt att undandraga sig deltagande deri ej är medgif. ven, samt under öfvertygelse, att frågan omStädernes åliggande att i ett gemensamt
BrandstodsBolag ingå icke kunde annorlunda betraktas än hvarje annan beskattningsfråga, och således vöre af folk-representanternes pröfning beroende, Motionairen ansett sig böra föreslå, att alla hus och gardar i Stdderrie skulle ovilkorligen vara underkastad&
Brandförsäkring, Vid föredragningen af detta mål till Remiss, hafva det Yälloflige Ståndets nedannämnde Ledamöter, dels uti skriftliga anföranden och dels muntligen , till ProtocolleC sig utlåtit. 1:0.
Herr JVestman'.
Att han, på de af Herr Langenberg anförde skäl, instämde uti den af honom väckta Motionen om ett allmänt deltagande af Städernes gårdsegare uti det nya Brandstods-Bolaget.
Lag- samt Allm, Besv. o,Oec.Utsk.UtI, N.o x6. 3 2:0.
Herr C. H. Lewton, med hvilken Herrar Cronius och Westman sig förenat , ali han till alla delar instämde med Herr Langenberg deruti, ati Städernes samtlige husegare, med undantag af Stockholms, borde förenas till utgörande af ett gemensamt Brandförsäkrings . Bolag ; an hållandes Herr Lewton alt vidare få framlägga de grunder, han anser böra uppfattas vid regleringen a£ eri vidsträcktare Brandförsäkrings-anstalt. 3:o. Herr J. j. Kleman: att äfven han instämde uti Motionen, så vidt den åsyftade en allmän Brandstods-förening samtlige Rikets Städer emellan: alt, i hans tanka, enda och egentliga hindret mot Föreningens allin ännlighet läge i saknaden af Lag-bestämmelse om Städernes skyldighet att gifva Brandstod, men att tiden för afhjelpandgt af detta hinder nu vore inne* 4:o, Herr M. E. Richert-, att han ingenting hade emot Herr Langenbergs Motion att anmärka, örn blott den samma kunde förenäs sned helgden af egande-rätt. 5:0.
Herr Montan, med hvilken Herr Cron sig förenat, att han, som med Herr Langenberg delade öfvertygelsen, att en allmän Brandstods-förening
Städerne emellan vore det enda medlet att gifva ett verkligt k Lag-samt Allm.Beiv. «.Oic.
Ull.N;o 16. värde åt stadsegendomar, understödde den väckta Motionen; hemställandes han, ait det föreslagna BrandstodsBolaget emellan alla Rikets Städer måtte, på uppgifna grunder och vilkor, upprättas. 6:0.
Landegren, med hvilken Herr Hemberg sig förenat: att han instämde i Herr Langenbergs åsigter om den allmänna nytta och säkerhet, som skulle uppkomma, om det vore en skyldighet för husegare i alla Rikets Städer, utom Stockholm, att deltaga i det för Städerne inrättade allmänna BrandstodsBolag; men som Herr Landegren ansett Lagstiftande magten icke vara berättigad att, utan husegarens föregångna hörande, det härom påyrkade Lagbudet utfärda, samt de för Borgare-Ståndets Ledamöter utfärdade Riksdagman, -Fullmagter icke eller berättiga dem att något i detta afseende för Städernes husegare afgöra och besluta; så har han protesterat emot Lagbudets utfärdande, innan husegarne i hvarje stad blifvit i vederbörlig ordning hörde och samma Lagbud sig underkastat. 7:0.
Herr B. H. Santesson, med hvilken Herrar Lamberg, Leffler, Hemberg , Pettersson och Donner sig förenade: att han ansåg den af Herr Langenberg föreslagna tvångslagen vara ingripande uti den fria dis3 Lag' samt Ålim, Be sv', o, Oec. Utsi.
Uti'.
N:o 16. $ positionsrält, hvar och en tillkommer öfver dess egendom, och oförenlig med helgden af egande-rätt, tryggad i fäderneslandets constitutionela författning; hvarjemte Hr 6'ani. tesson anmärkt, att den projecterade allmänna Brandstods-Inrättningen skulle upplösa både de i Götheborg varande 2:ne Braodförsäkrings-Inrättningar, och de Skånska städernes BrandstodsBolag; under åberopande af hvilket allt och instämmande i Hr Ländegrens tanka, alt
Riksdagsmanna-uppdragen ej berättigade till någon beslutande åtgärd angående ifrågavarande Inrättning, Hr Santesson afstyrkt allt afseende på Hr Lan~ genbergs och öfrige Motioner af samma beskaffenhet, 8:0.
Herr Winberg', att han hufvudsak, ligen instämde uti hvad Herrar Landegren och Santesson anfört, 9:0, Herr Lefflen att han, som redan förenat sig med Herr Santesson i afstyrkande af Herr Langenbergs Motion, ansåg rät. ta sättet, att förmå Städernes husegare till ingående i brandförsäkringar, vara att göra inrättningen så säker och afgifterne så billiga sorn möjligt} samt 10:0.
Herr C. Walleij', alt han i hufyudsaken instämde i den af Herr Langen - 6 Lag- samt Allm.
Besv. o. Oec. Utsi, Uti. N:o 16. berg väckta Motionen, men ansåg Götheborg och de Skånska Städerne, sorn redan hafva upprättat och antagit egna BrandförsäkringsBolag, böra undantagas, så vida de ej vilja sjelfvilligt ingå uti det projecterade Bolaget; hvarjemte Herr Tlfalleij föreslagit, om icke, till Bolagets större säkerhet, de för försäkrade hus belöpande Brandstods-praemier och afgifter borde åtnjuta förmonsrält i den försäkrade egendomen, och derutur utgå framför intecknade simimor och förmyndareinedej, - Och har Herr Langenberg, i anledning af hvad i det föregående blifvit anfördt emot hans Motion, till Protocollet uppgifvit, till stöd för densamma, ytterligare skäl, och förklarat, att det icke varit hans mening, mecl åliggandet för alla Stciderne att deltaga i Brandstods.
Bolaget , att ju icke Skånska Städerne och staden Götheborg, sorn i likhet med Stockholms stad, redan förut stiftat egna Brandförsäkringsverk, böra dervid bibehållas; men i detta fall skulle ingen egendom i dessa städer tillåtas att, såsom nu förhållandet är med Götheborg, deltaga i det Allmänna Brand-, stodsBolaget, enär, yid en i någon af nämnde städer uppkommande vådeld, större bemödande torde kunna användas, för räddning af den i det enskildta Bolaget branda Zag* samt Allm.
N:o 16. 7 försäkrade egendomen, än af en sådan, sorn ■vöre i det allmänna assecurerad.
Utskotten, som tagit detta allt i öfvervägande, hysa den öfvert}^gelse, att det skulle medföra nytta och säkerhet, om alla husegare i Rikets Städer kunde förmås att deltaga i ett gemensamt Brandstodsbolag, hvarigenom vid inträffande brandskador, hvarje husegares ersättningsbelopp skulle blifva föga kännbart, samt Brandstods.Bolaget vinna en styrka och säkerhet, som aflägsnade all fruktan , att detsamma, lika med allmänna Brandförsäkrings-verkets Stadsfond, skulle blif. va urståndsatt att uppfylla ingångna förbindelser j men då Rikets Ständers Lagstiftningsrätt är inskränkt till endast allmänna ärenden , då en utsträckning öfver denna gräns skulle innefatta ett obehörigt förmynderskap för enskilde medborgare, och inkräkta på deras dem ensamt tillkommande rättighet, att sjelfve bestämma de säkerhets-måti, de för bevarande af deras egendom anse nödige att Vidtaga, då Rikets Ständers Ombudsmanskap endast afser allmänna Riksdagsärender! samt slutligen 8 Lag- sam[ Allm.
N:o 16. di en sådan Lag, som den Motionairerna yrkat, i väsendtlig nion skulle ingripa uti och förnärma den enskildes uti samhälls-fördraget skyddade fria egande- och dispositions^' rätt af haris egendom ; alltså anse Utskotten den af flere Representanter inom Valloll.
Borgare-Ståndet väckta fråga , om skyldighet för Städernes husegare, att i allmänt Brandstods-Bolag ingå, ej kunna af Rikets Ständer afgöras, utan böra bero af husegarnes frivilliga öfverens-, kommelse och beslut; i följd hvaraf Utskotten tillstyrka Rikets Ständer, att de om sådan skyldighets åläggande gjorde Motioner ej bifalla, 5:ne Ledamöters Reservation i ämnei bifogas.
Stockholm den 4 April 182g.
Herrar Gezelius, Lundman och Mats-2 son ansågo underdånig anhållan böra af Rikets Ständer till Kongl. Maj:t frambäras, att genom Nådig författning måtte stadgas , det alla hus och gårdar i Rikets Städer, med undantag af Stockholm, Götheborg och de Skånska städerne, som redan stiftat egna Brandförsäkringsverk, varda underkastade brand:
Lag- samt Allm. Bese.o. Oec. Vtsk.
N;o 17. 9 försäkring uti det allmänna BrandstodsBolaget, med iakttagande af de Reglementarisk» stadganden härvid, sorn af vederbörande husegare kunde komma alt beslutas samt af KgR Maj:t i Nåder stadfästas.
Antom till Expod.
Utskottet den 8 April 1829; Utlåtande, i anledning af väckta Motioner, att den i 24 Cap. ByggningaBalken stadgade skyldighet för hemman ä landet, att Brandstod gifva, måtte upphöra.
I detta ämne har till Utskottens handläggning blifvit remitteradt från Högloft.
Ridder skåpet och Adeln : Ett af Pierr Grefve Gyllenborg , Johan Henning, till nyssnämnde Riksstånd ingifvet anförande , deruti Herr Grefven , under å-i beropande af erfarenheten, att husegare i städerna icke kunna förbindas till deltagan - jo Lag-samt Allm.Besv.o.Oec. Utsi.
N:o 17, de i Brandslod eller B^andförsäkrings-föreningar, samt, med öfvertygelse , att en tvångslag i detta afseende icke ,bör kunna ålägga landet större förbindelser än Städerne, föreslagit , att den för innehafvare af Kronoskatte- och Frälse-jord stadgade ovillkorliga skyldighet att Brandstod gifva måtte upphöra, och det på hvar och en hemmansegares eget godtfinnande få ankomma att skilja sig från den genom Lagen anbefallda Brandstods-föreningen, eller dervid förblifva; dock att tvånget till Brandstads erläggande borde fortfara -för dem, sorn tillgodonjutit Brandstod , intill dess de kunna bevisligen styrka, att de i Brandskade-ersättning så mycket utgifvit, som de sjelfve i enahanda afseende uppburit; och från det Vdllofl.
BorgcireStåndet:
Ett af Herr Santesson till Ståndet ingif— yet Memorial, deruti han , efter motiverade' framställningar af Landtfondens i Allmänna Brandförsäkringsverket lutande till undergång, samt af nödvändigheten att, i följd der. af, tillvägabringa en eller flera •föreningar eller inrättningar för Abyggnaders å landet försäkrande mot eld och brand, föreslagit, att den, genom Kongl.
Förordningen den i5 Junii 18 18, beviljade frikännelse från deltagande i Brandstods-föreningar å Landet för Lag-samtAllm.
Besv. o,Otc, Ut st.
N:0 17. u dem, som ingått i Allmänna Brandförsäkringsverket , måtte hädanefter utsträckas till alla dem , som lorena sig om och ingå uti någon ny Brandförsäkrings- eller Brandstodsanstalt för större eller mindre district; hemställandes Motionairen, i sammanhang härmed , det Rikets Högloft.
Ständer ville hos Kongl. Majit frambära den underdåniga anhållan, att, derest icke Allmänna BrandförsäkringsVerkets Landtfondsdelegare snart öfverenskomma om befästande af denna fonds solidité, Kongl.
Maj:t i Nåder täcktes på allt sätt uppmuntra nya Föreningar och Inrättningar för ifrågavarande nyttiga ändamål.
I anledning af hvad sålunda anfördt och ■ yrkadt blifvit, anse Utskotten i betraktande böra komma , att allmänna Lagens stadganden i 24 Cap. 5 och 6 §§.
ByggningaBalken: 1'att af alla hemman i häradet skall Brand, stod gifvasf samt: ”att häradsboerne emellan skall förening upprättas, huru mycket i Brandstod gifvas hör-’ blifvit, genom Kongl, Resolutionen på Allmogens Besvär den 9 December 1766 §. 43 , och Kongl. Förklaringen den 1 Augusti 1770, sålunda ändrade: ”att upprättandet af Brandstods-föreningar socknevis blifvit tillätetÄfvensom det, genom Kongl.
Förordningen den 15 Julii 1818, blifvit förklaradt: vatt hemmans eller egendoms Innehafvare, som i Allmänna 12 Lag samt Allm.
Bese. o. Oec. Utsi. Ull.N:o 17.
Brandförsäkrings-Inrättningen tagit försäkring ä hela åbyggnaden eller någon del deraf, icke allenast är frikallail frän skyldigheten att, eldigt 14 Cap. 5 /, Byggninga Balken, gifva Brandstod, utan äfven eger rättighet frånträda den Brandstads-förening , hvari han förut kan vara delegare.
Häraf anse Utskotten den slutföljd böra Iiemtas , att oinskränkt rättighet blifvit lemnad hemmansegare i allmänhet att ingå i det Brandstods - Bolag eller Brandförsäkringslnrättning, hvaraf han anser sig kunna, i händelse af eldskada, vänta största fördel och säkerhet, och att följaktligen åberopade stadgandet i Cap. 5 §.
ByggningaBalken endast gäller för de hemmansegare, som i sådan serskild Förening eller Inrättning icke äro deltagare.
Vid hvilket förhållande, och då Utskotten på enahanda grunder, sorn de , hvilka blifvit anförde uti Lagoch OeconomieUtskoltens vid 1825 års Riksdag i anledning, af Herr Grefve Gyllenborgs då i samma ämne väckta Motion, afgifne, af Rikets Ständer gillade Utlåtande (N:o 210, 7 Sami. 3 Band. p. 80—831 anse betänkligt att tillstyrka upphäfvande af sist anmärkte Lagbud äfven för de hemman å Landet, hvilka icke äro delaktige i någon serskild BraudstodsFirening eller Brand försäkringsln-' rättning.
Bil.t.Log. s.All.Besv.o.Oec.UtsL Z7//.N:o 17. i3 Ufskoiten alltså anse sig sakna gällande skal att tillstyrka bifall å Hurr Grefve Gyllenborgs och Herr Santessons Motioner.
En Ledamots serskildta anförande i änH het bifogas.
Slockholm den 4 April 1829.
Till de sammansatte Lag- och ÖeconomieUtskottens Protocoll den 4 April 1829.