Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Län uppgifna oeh i Embetsberättelsen för det året omförmälda frågan, om anläggandet af ett serskildt Krono- eller Landsfängelse i Hudiksvall, och att i detta ämne inhemta nödiga underrättelser, hvilka, uti en till Kongl.
Ifrån dessa ämnen får jag nu öfvergå till Berättelsen om sådana directa Embetsåtgärder, som, under loppet af de tvänne sistförflutna åren, blifvit hufvudsakligen afgjorda.
Efter af mig till Advocat-Fiscals-Embelet i Kongl, Maj:ts och Rikets Svea Hof-Rätt, den 4;de Julii i83i, för laga åtal utfärdade Remiss 12 R.
St. Just.-Omb. Emb.-Ber. cl. tS Januarii iS3/f. af Brunflo Tingslags Härads-Rätls, å Urtima Ting, under Herr Lands» Secreteraren Claes Georg Winters ordförande, den 10 Junii i83o meddelade Utslag öfver Pigan Kjerstin Ersdotter, hvarigenom hon, vid bristande tillgång att gälda henne, för första resan stöld, till ett värde af li R:dr 32 sk.
B:o, ålagda böter, blifvit dömd att, jemte uppenbar kyrkoplikt, undergå 24 dagars fängelse vid vatten och bröd, bade Herr Advocat-Fiscalen Carl Henric Pfeifer, uti afgifvet Embetsmemorial den I2:le i förstnämnde månad, andragit, att då uti 4o;de Gap. 2 §, Missgernings-Balken stadgades, att den, som första gången belrädes med stöld, skall böta det stulnas 3-dubbla belopp, eller, i brist af tillgång dertill, plikta med kroppen, dock ej högre, än efter stöldens värde, samt enligt berörde lagrum, jemförd! med 5 Cap. 4 §• Straff-Balke», Pigan Kjerstin Ersdotter för första resan stöld, till ett värde af 11 R:dr 32 sk.
B:o eller 35 Daler Silfvermynt, bort, i saknad af tillgång till de 3-dubbla böternas gäldande, dömas till 12 Hagars fängelse vid vatten och bröd, Advocat-Fiscalen ansåge Brunflo Tings-Rätt uppenbarligen hafva felat emot bestämd
Lag, genom förvandling af ofvannämnda Kjerstin Ersdotter ådömda böter, till 24 dagars fängelse vid vatten och bröd, hvarigenom Kjerstin Ersdotter kommit att undergå 12 dagars så beskaffade fängelse, utöfver hvad å hennes gerning följa bort, derföre ock Advocat-Fiscalen yrkat, att Herr Lands-Secreteraren Winter, sona varit Domhafvande vid Härads-Rätten, då omförmälde lagstridiga utslag meddelades, måtte, med stöd afl Gap, 12 §, Rättegångs-Balken , för nyssnämnda, genom oeftertänksamhet och vårdslöshet tillkomna, orätta Dom, fällas att böta 100 Daler Silfvermynt, samt ersätta Kongl. Maj:t och Kronan den förlust, som orsakats genom Kjerstin Ersdotlers hållande i fängelse vid vatten och bröd, längre än vederbort, äfvensom i öfrigt förpligtas, att gifva Kjerstin Ersdotter upprättelse för det lidande benne i ofvanberörde måtto blifvit tillskyndadt; i afseende hvarå AdvocatFiscalen anhållit, att, genom Konungens Befallningshafvandes i Jemtland försorg, Kjerstin Ersdotters skriftliga yttrande om beloppet »f den ersättning hon äskade måtte benne affordras och till Kongl. Hof-Rätten insändas; hvaremot Herr Lands-Secreteraren Winter, uti afgifven förklaring, hufvudsakligen anfört, alt då Brunflo Härads-Rätts ifrågavarande utslag blifvit af mig till åtal remitteradt, Ilr Lands-Secreteraren väl borde förmoda, alt hans åtgärd vore origlig, men att densamma lik väl icke härled t sig från vårdslöshet, utan från olika förstånd orri Lagens mening uti 4» Cap. 1 §.
Missgernings-Ralken, jemförd med 5 Cap, 4 § Straff-Balken, hvilk R.
St. Jutt.-Omb. Emb.-Ber. d. iS Januarii iS34- 13 la Herr Lands-Secreteraren förmente i denna del tåla närmare förklaring; i anseende hvartill Herr Lands-Secreteraren anhållit att varda befriad ifrån, del å honom yrkade ansvar, samt, under bestridande af all ersättnings utgifvande till Kongl. Maj:t och Kronan , enär Kjerstin Ersdotter i allt fall skolat, såsom försvarslös och vådlig för allmänna säkerheten, hållas i häkte, intill dess hon erhölle laga försvar, i öfrigt till Kongl.
HofRättens pröfning öfverlemnat att bestämma den upprättelse Kjerstin Ersdotter kunde tillkomma, dervid Herr Lands-Secreteraren dock hemställde, om icke han, som, jemlikt hvad ett af tjenstförrättande StadsPredikanten i östersund P. Nordenson den 19 Aug. i83i utfärdadt betyg utvisade, upptagit och försörjer ett Kjerstin Ersdotter tillhörigt barn, jemväl kunde anses derigenom hafva guldit den ersättning, som modren skäligen kunde fordra.
Sedan Kongl. Hof-Rätten, efter inhemtad underrättelse, att Kjerstin Ersdotter ännu på Corrections-Inrätlningen förvarades, fogat anstalt om hennes inställande till muntligt förhör, hvarvid hon förklarat sig, af anförde orsaker, afstå från allt yrkande om ersättning; så har Kongl. Hof-Rätten, genom Utslag af den 2 Februarii 183a, i målet sig utlåtit: att som 4° Cap. 1 §.
Missgernings-Balken uttryckligen förmår, alt vid bristande tillgång till böter bos den, som med första resan stöld beträdes, högre kroppsplikt icke må åläggas än efter stöldens värde, samt det således af delta lagbud, jemfördt med 5 Cap. 4 §•
Straff-Bal ten, är uppenbart, att Pigan Kjerstin Ersdotter, hvilken för första resan stöld, till ett värde af 11 R:dr 3a sk.
B:o , gjort sig skyldig till laga bestraffning, bort, då hon saknat tillgång till böter och derföre skolat undergå kroppsstraff, umgälla sin förbrytelse, efter stöldens värde 35 Daler Sillvermynt, med endast 13 dagars fängelse vid vatten och bröd; men, efter hvad ofvanberördt är, Kjerstin Ersdotter blifvit genom Brunflo Urtima Tings-Rätts, den 10 Junii i83o, meddelade Utslag, dömd , att i brist af böter, hållas till sådant fängelse i 24 dagar, hvilken bestraffning hon, enligt hvad Fånglistorna ifrån Östersunds Läns-häkte för Julli och Augusti månader nämnde år utvisa, äfven utstått och således undergått en bestraffning af 12 dagars fängelse vid vatten och bröd, utöfver hvad å hennes gerning följa bort; alltså pröfvade Kongl. Hof-Rätten rättvist, det skulle Herr Lands-Secreteraren Winter, för berörde af Brunflo Härads-Rätt, under hans ordförande, meddelade orätta Dorn och Hr Lands-Secreterarens derigenom ådagalagda vårdslöshet vid DomareErnbetels utöfning, böta, jemlikt 1 Cap. 12 §. Rältegångs-Balken, 100 14 R.
St. Just.-Omb. Emb.-Ber. d. r5 Januarii i834- Daler Silfvermynt med 33 R:dr 16 sk.
Bro, till 3-skiftes emellan Kongl. Majrt och Kronan, Advocat-Fiscals-Embetet vid Kongl. Hof-Rätten samt Jemtlands Läns Lazarett; och att derförutan ersätta Kongl. Majrt och Kronan den kostnad, som för Kjerstin Ersdotters hållande i fängelse vid vatten och bröd de senaste 12 dagarne åtgått, och hvars belopp Konungens Befallningshafvande egde utsätta; men då Kjerstin Ersdotter förklarat sig icke yrka ersättning af Herr Lands-Secreteraren Winter för det henne i omförmälde måtto öfvergångna lidande, låt Hof-Rätten dervid bero.
Sedan jag, efter Fånglistans föranledande, infordrat och erhållit del af Bergs-Tiugs-Rättens med Bruken och Bergverken i Södermanland, å Lagtima Tingen åren 1827 och 1828, hållna ransakning, och den 14 Junii sistnämnde år afsagde Utslag, i ett af Bruks-Inspectoren C. Schager, emot Mästersvennen Johan Maxe instämdt mål, angående å den senare yrkadt ansvar för det han skulle emot Schager, vid tillfälle då han varit i husbondes ställe förordnad, fällt vanvördliga utlåtelser, och tilldelat honom ett slag, deraf blodsår, lyte och annan skada följt, och i anledning deraf, uti ett den 14 Mars 183f, till Herr Bergmästaren, Secreteraren Anders Ludvig Palm och Geschwornern Erik Tobias Geisler aflåtet Embelsmemorial anmärkt: 1:0 alt Bergs-Tings-Rätten, under Geislers ordförande, uti berörde mål tillåtit sig ej allenast att i Maxes frånvaro höra vittnen förr än han blifvit öfver angifvelsen hörd, eller med honom varit så förfaret, som Lagen i 11 Cap. 10 §.
Rättegångs-Balken föreskrifver, utan ock att, genom uppskofs-utslag den 7 Junii 1827, med ytterligare åsidosättande af nyssnämnde lagstadgande, förelägga den anklagade Maxe, att vid nästa Bergs-Ting tillstädeskomma, så vida han sin talan i målet tillgodonjuta ville; 2:0 att Bergs-Tings-Rätten vidare, under ordförande af Herr Secreteraren Palm, å 1828 års Ting, oansedt Maxe äfven då uteblifvit, ransakningen, genom flera vittnens afhörande, fullföljt och, utan att
Maxe fått sig förklara ocb anföra hvad han emot vittnen och deras utsagor, såsom jäf eller annorledes kunnat hafva att påminna, i målet slutligen dömt; samt 3:o att vid bestämmande af ansvaret för den Maxe till last lagda förbrytelsen, att under hot och vanvördnad emot sin förman, Bruks-Inspectoren Schager, hafva med en afbruten käpp slagit honom öfver ansigtet så, att ett betydligt sår, men icke lyte, deraf uppkommit, Bergs-Tings-Rätten origtigt tillämpat 34 Cap. 1 §.
Maxe, som är vorden fälld att böta de i nämnde §. för huggsår i ansigtet stadgade bö» K, St. Just.-Omb. Enil.-Ber. d. i5 Januarii i83j£~ 15 ter 3o Daler SilfVermynt, fyradubbelt, eller att, vid bristande tillgång dertill, undergå 28 dagars fängelse vid vatten och bröd, såsom till böternas gäldande oförmögen, kommit att utstå nämnde kropps-straff, i stället för så beskaffad! fängelse i 8 dagar, hvarmed lian bort straffas, derest han icke mägtat gälda de böter, som, efter mitt begrepp om rigtig tillämpning af 35 Gap. 2 §. samt i5 Cap. 6 och 7 §§.
Missgernings-Balken, å hans förbrytelse skolat följa; äfvensom Bergs-Tings-Rätten åsidosatt hvad Lagen i g §. af sist åheropade Capitel och Balk stadgade om offentlig afböns ådömande i så beskaffadi mål, som det ifrågavarande; öfver hvilket anmärkningsmemorial Herr Secreteraren Palm och Geschwornern Geisler inkommit med förklaringar, hvarvid jag ansett mig icke kunna låta bero, men genom remiss af den 7 Maji 1831 öfverlemnat handtingarne i målet till Advocat-Fiscals-Embetet i Kongl. Maj:ts och Rikets Svea Iiof-Rätt, med anmodan, alt inför Kongl. Hof-Rälten anställa emot forbemälde BergsDomhafvande den ansvars- och ersättningstalan, hvartill Lag och sakens beskaffenhet kunde föranleda; så har Herr Advocat-Fiscalen Pfeffer, uti Embetsmemorial den 28 i sistnämnde månad och år, till närmare utveckling af de omständigheter, hvilka af mig blifvit såsom origtiga i ofvan anförda måtto anmärkte, och med anledning af hvad Secreteraren Palm och Geschwornern Geisler, uti deras afgifne förklaringar, framställt, andragit ibland annat: att, hvad först anginge Bergs-Tings-Rättens åtgärd, att hafva vid 1827 års Bergs-Ting, i Maxes frånvaro, afhört vittnen och, genom uppskofs-utslag, förelagt honom, vid talans förlust, alt tillstädeskomma å 1828 års lagtima Bergs-Ting, till försvar hvarföre Geschwornern Geisler åberopat, att kostnad och tidspillan genom flere mils Tings-resor blifvit vittnena tillskyndad; alt käranden kunnat genom uppskofvet med deras hörande beröfvas de bevis, hvaraf han ernat sig begagna; att 17 Cap. 23 §.
Rättegångs-Balken, i vissa fall, medgåfve vittnesmål i dens frånvaro, som saken anginge; att Maxe vistats utom Länet, på i3 eller 14 mils afstånd från Tingsstället, hvarföre hans hemtande till Domstolen under Tinget icke medhunnits; att kostnaden för hemtningen skulle, enär han varit medellös, drabbat Kongl. Maj:t och Kronan, och att samma olägenheter skulle inträffat vid 1828 års Ting, i händelse Maxe då äfven tredskats att sig infinna:
Herr Advocat-Fiscalen ansåg alla dessa skäl till Bergs-Tings-Rättens anmärkta förfarande komma att förfalla, enär genom den i 11 Cap. ro §.
Rättegångs-Balken gilna föreskrift, att den, som i brottmål käres till, men ej å Rättens 16 R.
St. Jusi.-Oml. Emi.-Ber. d. iS Januarii i834> bud genast till svars kommer, bör till Rätten hemtas, äfvensom äf stadgandena i 12 Cap. samma Balk, deri Domaren medgifves rättighet att döma i mål, der Svaranden ej kommer tillstädes, tydligen syntes, dels att Lagstiftarens mening varit att förordna, det brottmål icke borde till handläggning företagas i den tilltalades frånvaro, dels ock att sistnämnde Capitel af Rällegångs-Balken endast hade afseende på tvistemål, hvaraf otvunget följde, att i brottmål vittnen icke lagligen kunde höras i dens frånvaro, som brottet föröfvat, hvilket ock, utom det att sådant läge i sakens natur, efter som frågan vore om någon viss persons handling, Lagen i i^rde Cap. i6:de §.
Rättegångs-Balken, icke otydligen utmärkte, då den förordnade, att vittnen skulle aflägga vittnes-eden i Bägge delo-männens eller deras ombudsmäns frånvaro, och i i5 Cap. 1 §. samma Balk vore den för brott anklagade förbjudet, att genom Ombud svara; hvaremot och då sjelfva ordalydelsen af 23 §. i i^rde Cap.
RättegångsBalken utmärkte, att der endast vore fråga om civila tvisteämnen och dertill endast sådana, derom rättegång ännu icke uppstått, detta af Geschworner!!
Geisler åberopade lagrum för ingen del varit tillämpligt till ifrågavarande af Inspectoren Schager, emot Mäster-svennen Maxe, redan vid Domstol anhängigt gjorda mål, som vore af brottmåls egenskap, hvarförutan det blifvit
Maxes skyldighet att hålla de till vittnen åberopade personer skadeslösa för den fruktlösa Tingsresan, och käranden egt alt äska Urtima Ting, om han genom målets uppskjutande till nästa Lagtima Ting fruktat att beröfvas de bevis, hvaraf han velat sig begagna: att i afseende å Bergs-Tings-Rättens vid 1828 års Bergs-Ting ådagalagda förfarande, hvilket Herr Secreteråren Palm sökt att grunda på
Domstolens laga kraftvunne beslut af den 7 Junii 1827, det icke bort kunna undfalla Herr Secreteraron, att detta beslut var stridande emot vedertagen och på Lag grundad Rättegångs-ordning i brottmål, hvarföre ock det Bort vara Herr Secreterarens första omsorg att få samma beslut i vederbörlig ordning hafvet och målet åter försatt i lagligt skick, innan något vidare deruti tillgjordes, men då Bergs-Tings-Rätten , i stället tillåtit sig ej allenast enahanda olaglighet, som vid förra Tinget egde rum, nemligen att i Maxes frånvaro fullfölja ransakningen och afhöra vittnen, utan ock att meddela slutligt utslag i målet, ehuru Maxe deri ej Blifvit hörd, hade Bergs-Tings-Rätten begått verklig Dom-villa; och att, beträffande slutliga utslaget, så, under förutsättning dels alt målet varit i det skick, att detsamma lagligen kunnat af Domstolen till hufvudsaklig - 7?.
St. Just.-Omb. Emb.-Ber. d. i5 Januarii 1834•
17 saklig pröfning upptagas vid det tillfälle, då Utslaget meddelades, hvilket likväl icke inträffat, dels ock, att de emot Maxe angifna förbrytelser varit lagligen bevisade, hvilket äfven borde kunna ifrågasättas, återstode ändock, såsom föremål värde uppmärksamhet, att Bergs-Tings-Rätten, vid bestämmandet af böterna för de förbrytelser, hvartill Maxe ansetts saker, ehuru upplyst var, att lyte icke blifvit Inspectoren Schager tillskyndadt, likväl tillämpat 34 Cap. i §.
Missgernings-Balken, den der, enligt Herr Advoeat-Fiscalens tanka, då fråga vore om såramål, aldrig borde eller lagligen kunde tillämpas vid andra händelser, än då, genom såramålet verkligt och så svårt lyte åstadkommits, att för detsamma den lytesbot egde rum, som i nämnde §. vore bestämd, samt att, genom berörde origtiga tillämpning, Maxe, hvilken bort antingen bedömas efter 35 Cap. 2 §. jemförd med i5 Cap. 6:te och 7:de §§.
Missgernings-Balken, eller, vid betraktande af åkommans beskaffenhet, beläggas med ansvar jemlikt 35 Cap. i:a §. och nyssnämnda §§. i i5 Caj). Missgernings-Balken, af Bergs-Tings-Rätten blifvit ålagd vida svårare straff, än å hans gerning lagligen följa bort, och, då han låtit Utslaget vinna laga kraft, i saknad af tillgång till de ådömda böterna, kommit att undergå 28 dagars fängelse vid vatten och bröd, i stället för så beskaffadt fängelse i färre dagar.
I anseende till hvilket allt, och då härtill komme, att Bergs-Tings-Rätten uraktlåtit, att, jemlikt 9 §. i i5 Cap.
Missgernings-Balken, förpligta Maxe alt i målet göra offentlig afbön, Herr Advocat-Fiscalen Pfeffer, å Hmbetes vägnar, yrkade, att Herr Bergmästaren, Secreteraren Palm och Geschwornern Geisler, för Bergs-TingsRättens ofvan omförmälde felaktiga förfarande, under deras Ordförandeskap, måtte, i stöd af i:a Cap. 12 §, Rältegångs-Balken, fällas att böta, Herr Secreteraren Palm 100 Daler Silfvermynt och Geschwornern Geisler 5o Daler Silfvermynt; och öfverlemnade Herr Advocat-Fiscalen till Kongl. HofRätlens pröfning, huruvida i detta mål, der Mästersvennen Maxe låtit sig nöja med Under-Rättens Utslag, hvarigenom han i ett afseende väl blifvit hårdare bestraffad, än som vederbort, men i ett annat åter är vorden lindrigare ansedd än Lag föreskrifver, samt dessutom hesparad åtskilliga kostnader, Maxe måtte anses berättigad lill ersättning af Domaren för tillskyndadt lidande.
Öfver detta Memorial, sorn blifvit Herr Secreteraren Palm och Geschworner!)
Geisler communiceradt, hafva de, hvar för sig, med förklaringar inkommit, deruti, utom hvad här ofvan är omnämndt, ytterligare är Pih. till R.
Prot. iS34- 2 Sami. 1 Afd. 3 Band. 3 vsta Häftet. 18 R St. Just.-Onib. Emb.-Bcr. d. 15 Januarii tSSif. vordet andraget: af Geschwornern Geisler» alt hail, enär hvarken målsegaren elier åklagaren yrkat
Maxes hemtande till Tinget, ansett det tillkomma
Domstolen att undersöka, huruvida målets beskaffenhet medgaf den anklagades berat nio g och, då sådant ej kunnat tillförlitligen utrönas, utan vittnens afliörande, trott sig, med stöd af Lag, kunna dertill lenina bifall, saint att, efter vunnen upplysning, att målet ej var af urbota egenskap, Maxe,, enligt Geislers förmenande, ej kunnat åläggas inställelse inför rälta, vid annat äfventyr,, än det, hvilket uti Bergs-TingsP, ättens uppskofsutsläg af den 9 Junii 1827 finnes föreskrifvet; och af Herr Secreteraren Palm, att Maxe ej skulle kunna anses vara ohörd dömd, då lian haft del såväl a£ den ågångne stämningen, som Bergs ill ngs-Rä t tens vid 1827 års
Ting i målet hållna protocoll, samt följaktligen varit i tillfälle att öfver angifvelsen och vittnesmålen sig förklara, om lian så för godt funnit: att Herr Advocalfiscalen Pfeifer med tystnad förbigått Lagens stadgande i 17 Cap. 20 § Rättegångsbalken, der det bette, att, om endera parten vore borta och: ej visade laga förfall, den, som när är, egde låta vittnen afhöra, om lian ville och domaren ej funné dem jäfaktige vara, hvilken § icke skulle vara till endast civila mål inskränkt: att, efter Hr S^creterareris tanka, det vore både oformligt och lagstridigt, om en Domstol skulle lemna åsido, eller söka undanrödja de åtgärder och beslut, som förut blifvit af samma domstol, fastän under an nan Ordförande, vidtagna: och att Herr Secreteraren väl lika med Herr Ad vokalfiscaien funne, det lytesbot ej borde ådömas, utan i förening med såramåls-böter, men icke delade Ad vocatfiscalens åsigt, alt såramåls-böter icke kunde ega rum. i annat fall, än då tillika dömdes till lytesbot.
Efter sålunda fulländad skriftvexling, har Kongl. Huf-Räitten deröfver, genom Utslag den 22 Maji sistlidet år i832 sig utlåtit: att sorn BergsTings-Rältens med Bruken och Bergverken inom Södermanland,, uti derstädes å, Lagtima Tingen åren 1827 och 1828 föreh.ifd-e mål,, emellan Bruks-Inspectoren Schager och Master-Svennen Maxe hållna protocoll upplysa, att bemälde Rätt, dels å förstnämnde Ting, då Geschwornern Geisler varit Rättens Ordförande, sedan Schager, enligt utverkad stämning, fullföljt sitt påslående om ansvar emot
Maxe för det han skall Schager, sorn varit i husbondes ställe satt, våldsamt behandlat, mea Maxe icke tillstädeskommit och således ej blifvit öfver angifvelsen hörd, oaktadt hans frånvaro låtit vittnena emot Maxe- afl»öras, och derefter för Maxes inställande- å 1828 års Bergs-Ting „ hvartill målet uppskjöls, IL St. Jiut.-Omb. Emb.-Ber. d. iS Januarii i834•
19 stadgat det äfventyr, att han skulle i händelse af bortovaro, »II talan i målet förlora, dels ock vid sistberörde Ting, under Bergsmästare!), Secreteraren Palms ordförande, ehuru Maxe då jemväl uteblifvit, likväl fortsatt ransakningen medelst flera vittnens allrörande, samt äfven målet till slutlig pröfning företagit och Utslag afkuunat, dervid Maxe, som ansågs förvunnen att hafva med en käpp tilldelat sin förman, Inspectoren Schager, ett våldsamt slag öfver munnen, hvaraf ett betydligt sår uppkommit, men lyte icke bevisligen följt, med åberopande af 34 Cap. i §. och i5 Cap. 6 § Missgernings-Balken, jemförde med 27 § i 1823 års Kongl. Hammarsmeds-ordning, fälldes att böta fyradubbla såraböter, 120 daler silfvermynt med 4» R:dr Banco, eller, i brist deraf, straffas med 28 dagars fängelse vid vatten och bröd, samt dessutom ersätta Schager för sveda och värk, läkarelön, tidspillan jemte åbragt rättegångskostnad, med 56 R:dr Banco; alltså och emedan Bergs-Tings-Rätlen icke allenast genom berörde, onder Rättegången vidtagna åtgärder åsidosatt hvad i 11 Cap. 10 § Rättegångs-balken stadgas, atti Brottmål den, som käres till, men ej, å Rättens bud, till svarskommer, må, genom Kronans eller Rättens Betjente, till Rätten, bemtas, och hvaraf följer, såväl att den tilltalade skall öfver den honom gjorda angifvelsen personligen sig förklara, som alt vittnesförhör derutinnan, i hans frånvaro, ej lagligen kan ega rum, sorn ock å ena sidan, genom ett origtigt användande af 34 Cap, 1 § Missgerningsbalken, hvilket lagrum, enär lyte ej blifvit Inspectoren Schager tillfogadt, uti förenämnde mål ej varit tillämpligt, vållat, att Maxe, i brist af tillgång till de honom ådömde böter, kommit att undergå en vida svårare bestraffning, än den, hvarmed han, i enlighet med 35 Cap. 1 § och i5 Cap. 6 §.
Missgerningsbalken, rätteligen bort sin förbrytelse, om han dertill varit saker, umgälla, men å andra sidan, med förbigående af g § i siståberopade Capitel, befriat
Maxe från den offentliga afbön, han i målet bort aflägga : ty och då emot Bergs-Tings-Rätlens Ordförande, hvilka för omförmälda olagliga åtgärder äro ansvarige, anledning icke förekommit att hafva desamma annorledes än af förhastande och orätt fattadt förstånd vidtagit, pröfvade Kongl. Hof-Rätten, i förmåga af 1 Cap. 12 § Rättegångs-Balken, rättvist, det skulle Secreteraren Palm och Geschwornem Geisler böta , den förre 100 Daler Silfvermynt, med 33 R:dr )6 sk. och den senare 5o Daler Silfvermynt, med 16 R*:dr 32 sk.
Banco; men, enär Mäster-Svenneu Maxe, som låtit Bergs-Tings-Rättens Utslag emotsig vinna laga kraft, icke väckt påstående om ersättning för det lidande honom derigenom öfvergått, ansåg Kongl. Hof-Rätten något yttrande deromej ega rum. 20 R.
St. Jast.-Omb. Emb.-Ber. d. 15 Januarii i834•
I skrifvelse till Consistorium i Wisby af den i3 November »82g, liar jag tillkännagifva, att, i sammanhang med en vid Gothlauds södra Härads-Rätt hållen och till Kongl.
Majrts och Rikets Svea Hof-Rätts pröfning insänd ransakning, angående aflidne Båtsmannen Jacob Alfwedes Enka Elisabeth Catharina Mentzer, hvilken af Härads-Rätten till ansvar fälld för vållande till 2tne hennes minderåriga barns den 3;dje Junii 182g timade död, är vorden af Kongl.