Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Förnyad t Utlåtande till Rikets Högloft Ständer, angående föreslcgne förändringar i Banquens inre Administration, dess Sedlars utgifvande och beskaffenhet m, nu 3SancoUtskottets Betänkande, N:o 14, öfver nyssnämnde inora Vällpli.
BörgareStåndet af Herr J.
Lindström framstälde ämne, har blifvit af tvänne Respective RiksStå.nd', nemligen Högv.
PrestStåndet och Hedervärda Bonde® Siandet den 30 sistlidne
Maj bifallet, mea ar, under den 3 derpå följande Junii från Vällofl.
BörgareStåndet, samt den 30 nästlidne Sept., från Höglofl.
Ridderskapet och Ädela till Utskottet återrernitteradt, i följd af gjorde anmärkningar vid Utskottets yttranden i nedan., anförde delar. 1) J afseende pä det af Herr
Lindström föreslagne sammandrag af hvad för sednare tiders. förhållanden kunde finnas■ lämpligt uti de, sedan Banquens stiftelse, utkornne Stadgar och Reglementen, som rörd BancoVerket och d.ess Administration.
Én Ledamot inom Vällofl, BörgareStåndet, bar i anledning deraf, yttrat: ”att uti ett dylikt *»nj?J|ndrag ej behöfde intagas resumé »f Banco Utskottets Betänkanden. koij allmänna, till Domares och andra Medborgares efterrättelse, kungjorda Forfattningar, om Banquens yttre förhållanden, utan borde detta "Reglemente, eller Instruction endast omfatta Rari quens inre styrelse och förvaltning, samt de dermed förknippade skyldigheter i hela deras omfång, hvilka ämnen, eller sättet och grunderne för Baftquens Administration, numera borde, sedan föremålen, hvarom de
Handlade blifvit till pris gifne åt det offentliga kunskapsbegäret, äfven öfverlemnas åt det med-; borgerliga bedömandet.”
Utskottet har ingalunda bestridt, och kan' ej sätta i fråga nyttan och fördelarne af en sammanfattning och utgatlring utaf de flere, under tidernes lopp, för förvaltnings-åtgärderne inom Banquen meddelade olika, och hvaran» nan ofta upphäfvande föreskrifter, enär derigenom otvifvelaktigt skulle, utom blotta tillfredsställandet af det offentliga kunskaps begäret, vinnas ett ännu väsendtligare ändamål^ nemligen tillfälle för Banquens egna Tjenstemän och Betjente, att under den practiskä handläggningen vid en del göromål, erhålla en theoretisk kännedom om arbetsordningen i det bela och alla dess grenar.
Ett arbete, af så väl denna sorn den vidsträcktare beskaffenhet en. annan Ledamot föreslagit, dock likväl deladt till sina olika föremål, Banquens yttre och inre förhållanden, torde ock blifva nödvändigt att ega för framtiden; och tvänne härom inom Utskottet väckta motioner, hafva fö^ re detta gifvit Utskottet anledning, att fält» Jo* Banco Utskottets Bttankanden.
Herrar BancoFuII mägtiges uppmärksamhet på behofvet af någon anstalt härutinnan ; men det bör icke förnekas, att, i en sak af så mycken vigt som utförandet af ett dylikt arbete, det, för ett systematiskt uppfattande af alla till företaget hörande ämnen, erfordras många föregående undersökningar och förberedande åtgärder, hvilka fordra både längre tid och ett trägnare arbete, än Utskottets öfrige göromål kunnat medgifva; och då den värde Ledamot, som synes betviflat verkligheten af de hinder
Utskottet anfört för författandet af det ifragakomne sammandraget, nu mera sjelf är i tillfälle att granska vidlyftigheten af ett dylikt arbete, och på närmare håll bedöma vigten och föremålen af Utskottets sysslanden, lärer något vidare här icke behöfva åberopas såsom skäl, hvarföre
Utskottet i förevarande fall icke kunnat i allo gå önskningarne till mötes. 2) Rörande Banquens Tjenstemanna-personal ioch befordnngsgrunderne för densatnma. X fråga om den förra eller Tjenstemanna* ipersonalen, har inom Höglofl.
Ridderskapet och Adeln en Ledamot ansett: att ”en fullständig uppgift om Banquens TjenstemannaStat och kostnadsconto till nästa Riksdag borde af Utskottet till Rikets Ständer inlemnas, med förslag till de förändringar och indragningar Utskottet funne Verkets nytta fordra,” emedan den värde Ledamoten ”utan att ingå i pröfning om en så<Us förändring nu borde vidtagas, trott Gona» Banco Uts ';ottcl,s Bet änkan den. töj misssriatet äfvensom den särskilda DiscontAdministrai ionen kunna upplösas, och i dess stalie med upphäfvande af den dubbla Colle,gial* Styrelse, sorn hittills egt rum, bues till Chef för hvar och en af Banquesis särskilda Afdeldelningär en Commissarie, och mahanda för Vexel lianquen 2 eller 3, for att bereda arén. derne innan de föredragas hos Herrar Fulljnägtige; hvilka för sitt på detta sätt ökade sysselsättning, kunde erhålla sä tillräckliga löner att de icke vöre beroende af andra inkomstkällor; äfvensom indragning ibland dea mindre Betjeningen anses böra ega rum.’' Det torde vara nödvändigt att i första rummet afgöra, hvilka förändringar kunna finnas behöfliga i arbetssättet och ordningen derföre inom Verket, innan bestämmas bör hvad indragning i Personalen må kunna ske, emedan denna sednares antal helt och hållet beror åf de förres större eller mindre vidlyftig, het.
Så länge åter den hittills iakttagne arbetsmethoden ännu måste fortfara, saint sättet för Sedelutgifningen och Låneoperationernes besörjande blifva detsamma som hittills, finner Utskottet icke möj'igt, utan rubbning i controllerne och utan att gifva anledning till arbetets efterliggande, hvilket så lätt kunde blifva en följd af flere olika sammanblandade göromål, att nu föreslå någon förändring eller indragning i Banquens TjenstemannaPersonal.
Emellertid, och oaktadt den öfvertygelse Utskottet för dess del hyser, om behofvet, nyttan och pålitligheten af de flereha.nd| contra^ !*o4 SaecoUtskölUis Betänicnden. ler, hvilka i följd af erfarenhetens ledning, tid efter annan blifvit antagne vid Expeditionssättet och "Bokföringen för den vidlyftiga VexelBancorörelsen, tror Utskottet i alla faII,. att da möjligheten af förbättringar deruti ingalunda bör betviflas, någon anstalt äfven må göras att, i detta afseende, framkalla ett med fullständighet utarbetadt, och i verkställigheten användbardt förslag.
Utskottet anser ett så bnskligt ändamål bäst kunna ernås på sätt sorn af en Ledamot inom Utskottet (Herr Kammarherren Hammarhjelm) särskildt har blifvit föreslaget; nemligen: att Herrar BancoFulU mägtige autoriseras utsätta och offentligen kungöra ett prasmium af 3000 R:dr Banco,'
Btt af Banquens medel utbetalas för ett förslag, som i afseende på Arbetssättet och Bokföringen i VexelBancoContoiret skulle kunna i alla delar antagas och godkännas, och hvars begagnande medförde mindre 'omgångar och arbete vid Expedition och bokföring än nu erfordras, samt i följd deraf medgåfve en minskning i TjenstemannaFersonalen, utan att å andra si« dan något ginge förloradt af den controll och säkerhet, sorn nu varande method obestridligen innebär, och utan att de för Allmänhetens dagliga och skyndsamma betjenande, nö» dige anstalter eftersattes.
Utskottet anser här*» vid böra såsom vilkor ? fästas, att Förslagen skola, sednast inom 1826 års slut vara till Herrar BancoFulImägtige inlemnade, på det att Fullmägtige så väl som Banquens Cornjg^Usarier måtte ega rådrum att, innan Riket* 'Banco-XJtsiolteta Bttankandtfi, Sof Ständers nästpåföljande sammankomst, noga och fullständigt granska hvart och ett Förslag, samt deröfver afgifva sina Utlåtanden och erinrinriugar; jemte hvilka, ämnet i hela dess vidd bör öfverlemnas till blifvande BancoUtskottets vidare pröfning och bedömande, samt på Rikets Ständers slutliga afgörande bero, huruvida något förslag antingen ina i allo antagas, och i följd deraf, deri bestämda belöningen till fullt belopp derföre utgå, eller ock, om med afseende på uppgifna förändring gar, sorn i vissa detailier kunna pröfvas nyttiga och användbara, någon afpassad mindre belöning, bär en eller annan Författare tillerkännas.
Beträffande härnäst Utskottets afgifne Ut» låtande, om Befordringsgrunderne inom Banrjuen, så är, med anledning af Utskottets Utlåtande, i frågan om den särskildt f r BrincoVerket gällande ordning, ätt en tredjedel af dess Cnmmissarier böra vara Frälsemän, inom Vällofl.
BorgareStåndet andragit: att ’’af 1723 års privilegier för Ridderskapet och Adeln ej funnes någon grund dertill, och att en vidare framställning i detta ämne synts hafva tillhört Utskottet, då frågan åter i behörig ordning blifvit väckt och, utan afseende på RiksStåndens. förut fattade Beslut i detta Ordningsmål, förmodligen oafbrutet kommer att vid hvarje Riksdag å nyo väckas, till dess opinionen mognar för dess tillbörliga afgörande; garni att j IqS Banco -TJtskottets Betänkanden. om Banquen skulle fortfarande underhålla Ståndsskilluaden i dess befordringslagar, räknemåttet i följd deraf nu är förändradt ifråu 3 till 4, sedan alia RiksStånden efter år 1800, deltaga uti Banquens Styrelse.’’ Ehuru äfven Utskottet ansett det icke höra till närvarande lids fordringar, att bibehålla ett så beskaftädt prerogativ, sorn det här ifrågavarande, hvarigenom lika förtjenster förunnas så olika befordringsrätt, har likväl det af (vänne RiksStånd rnedde dte förklarande, att omförinälte grund, för en del Commissariebeställningars tillsättande, icke utan Ridderskåpets och Adelns begifvande kan rubbas, sorn den särskilda ordning, hvaruti upphäfvande af en så beskaffad, ännu ej frivilligt frånträdd Ståndsrättighet må sökas, varit anledningen hvarföre
Utskottet ansett sig icke tillhöra nå-- got vidare yttrande i ämnet, eller att på annat sätt besvara den förnyade motionen, af Hr Bindström, än genom åberopande af de förJclaranden som tvänne RiksStånd vid sednaste Riksdag öfver en dylik motion afgifvit.
Endast inom ett Stånd är anmärkning gjord vid Utskottets Betänkande i denna del, och detta förhållande linner Utskottet äfven nu icke böra föranleda till sjelfva hufvudfrågans upptagande hos Utskottet. 3)
För antagandet af Herr Lindströms förslag: att hvar och en Assrgnanis utfärdade ; och af Banquen inlöste Assi gnattoner' matte der - Banco Utskottets Fttänkandtn. toj stadts såsom vtrifcut'on för dess Conto särskildt förvaras, har samina värde Ledamot, såsom ytterligare skäl anfört: ”att under granskningen af ett sådant Conto uppmärksamheten lättare fastes på förhållandet med avancen de tider, under hvilka Assignationerne äro utgifne, oell att mera säkeihet af den nu iakttagne ordningen icke vinnes, enär den säkerhet, namnet under förteckningen på *en expedition skall medföra, i händelse misstag eller origtighet med de insatte documenterne efteråt skulle upptäckas, alltid måste blifva enahanda, antingen insättningen utgöres af ett eller flere docurnenter.
” Jemte det BancoUtskottet får meddela den upplysning, att hufvudsakliga controllen mot öfverassigneringar i VexelBanquen, ligger uti Assignationernes approbation, hvilken under sjelfva expeditionstiden under strängt ansvar besörjes af vederbörande Tjenstemän, derefter granskas af RevisionsContoiret, och således ej uppskjutes eller hvilar till BancoRevisionerne; bör Utskottet nämna, att under de flerfaldig!
Revisionsförrättningar, hvarvid Assignation» räkningarne undergått granskning och blifvit controherade, har ännu icke klagan försports öfver några sådana svårigheter Herr Lindström åberopat och önskat få undanröjde.
Denna omständighet, i förening med vunnen erfarenhet och vigten deraf, att vid påkommande behof af upplysningar i undersökningsmål, de inkomne expeditionerne finnas orubbada •fler tidens ordning förvarade, har Utskottet S of BancoUtshotttts ^Betankanden 1 trott böra bestämma dess omdöme i detta fall; och då de af Herr Lindström uppgifne olägenheterne således skulle undvikas, endast pä bekostnad af säkerheten både för enskilde och Banquen, kan Utskottet icke heller här frångå sitt förut afgifne Utlåtande. 4) Angående Jlanquens Seddutgifning; I afseende derpå samt Utskottets svar, på de 7 särskilda frågor, uti hvilka Herr Lind ström uppstäldt sine motiver för en åsyftad ändring i åtgärderne inom Banquen, finnes dt|t erinradt r
Vid svaret på fragan N:o 1, inom Högloft.
•Ridder skap et och Adeln-, att sedlar på de mest behöfliga valeurer böra utgifvas såsom på •2 — 3 — 3 f — 5 — 6f— 10 — 13 j — 16^ — 25 — 33^ — 50 — 66|- och 100 R:dr, samt derutöfver p*å hvad summa man begär, dock endast på jemt 100- eller 1000-tal, och till försvårande af förfalskning hvar och en af dessa olika sedelsorter förses, utom den vanliga stämpeln, Hine robur et securitas, med en annan, innehållande valeuren 5” inom Vallnål.
BorgareStåndet: ”att de olika formaterne, for sedlar, hvilkas valeurer tittryckas med 2, 3 eller 4 ziffror, blott innebära en half me* sure, men att deremot, om formulairen blefve till text och tryck sins emellan olika, allt efter valc-urerne, förfalskning eller förhöjning af valeuren ej skulle kunna ega rum.*
Vid svaren på frågorne JV.o 2 Sc 4 .• likaledes inom yållo/l.
BorgareStåndet: ”att, när utgående stör» re Hanco'Utskottets Betiinkanden. sog re »edlar, vid hvilka manga personer skola lägga hand, ovilkorligen måste utfärdas under expeditions timmarne, oordningar lätteligen kunna inträffa, och hvarpå exempel icke torde saknas: att, om 400.000
R:dr dagligen erfor dras, kunde, med en summa af 800,000 R:dr eller högst en million R;dr, ett erforderligt sortament af alla tillåtna valeurer formeras, utgörande blott ^tdel mot ständiga förrådet af smärre sedlar; och att, då Utskottet stillati-gande medgifvit, det icke kunna vara mer åfventyrligt, att på en gång anförtro åt Banquens Commissarier en million R:dr i större sedlar än att på en gång anförtro dem, emellan 3 och 4 millioner i smärre sedlar, det således endast vöre svårigheten att inventera ett förråd af större sedlar, som Utskottet skulle anse nästan oöfvervinnelig: men för verk ställigheten hvaraf motionairen föreslagit det sätt han funnit lämpligt.
Vid svaret på frågan N.o 5 Inom Höglofl.
Ridderskapet och Adeln: att graverade valeurer, efter hvad bade Utländsk och Inländsk erfarenhet bestyrkt, egde
Företrädet framför skrifna och tryckta: att det af Utskottet anförde skäl, hvarföre RiksgäldsContoirets sedlar på 100 R:dr så sällan eftergöras, saknade all grund, emedan dessa sedlar skulle i Landsorterne vara mest begärliga och omisstänkte, aldrig sakna omlopp, samt att Herrar BaticoFullmägtige, efter föregången pröfning och begagnande af den tryckta undersökning, rörande medlen att förekomma sedelförliihang till Rihs.
St, Fiot, 1833, 6:te Sami. N:o 14 * r s i o Banco•
L tskottets BetiinkanJeri. fal sk ning och eftergör ing, som på Engelska Banquens bekostnad blifvit föranstaltad, sedermera borde välja hvilketdera sättet de ansågo med Banquens säkerhet mest öfverensstämma.
Vid svaret pä frägan N:o 6, (inom Högloft.
Ridderskapet och Adeln samt Vällpfl.
BorgareStändet) ”att förmånen af de nuvarande Träns'-, portsedlarnes ingifvande, på hvilka summor som helst och på brutna tal, inskränker sig blott till första innehafvaren, men begagnandet af sådana ojemna summor i hela landet, utom Stockholms stad, är förenadt med olägenheter, genom det att dessa sedlar merendels alltid äro otjenlige i penninge-transactioner, enär man, för en sumrnas jemnande, måste vara försedd med smärre sedlar och skiljemynt, som icke utan onödig kostnad då mäste remitteras på posten.”
Vid svaret pä frägan No 7 {inom Högloft.
Ridderskapet och Adeln) ”att, då föreskriften om de större Sedlarnes transporterande från man till man, aldrig efterlefves och svårligen kan efterlefvas, enär ingea säkerhet för irtnehafvarens behörighet derigenom vinnes, och hvarken någon enskild eller Banquen sjelf undersöker om vederbörlig person påskrifvit den ytterligare transporten, detta stadgande alldeles bör upphöra.’’ — Och. är härförutan af en Ledamot inom Vällofl.
RorgareStändet särskildt öfverklagadt ’’det idkeliga bokförandet och annullerandet af till Banquen inkommande brukbara större sedlar, hvaraf för Banquen uppkomme skada på papper, för Banquens Tjensqsmäq den onyttigaste lids; Banco•
Utskottets Betänkanden. an splllan vid en ofantlig bokföring, samt för Allmänheten uppehåll och dröjsmål i utbekommandet af Expeditionerna.’’
Efter öfvervägande af allt detta tom blifvit påyrkat till ändring så väl uti inrättandet af Banquens sedlar, till valeurer, text, format och deras beskaffenhet i öfrigt, som vården och behandlingen deraf inom Verket, och med fästadt särdeles afseende å den klagan som från flere Landsorter blifvit förspord, öfver BancoTransportSedlars utfärdande på brutna tal med skillingar och runstycken, såsom medförande endast olägenheter och hinder för alla, utom 'Stockholm
Stads innevånare, tror Utskottet sig i möjligaste måtto förena allas önskningar och interesse i denna del, då Utskottet härigenom hos Rikets Ständer vördsamt föreslår: att från oCh med n^sta år 1824, utgifningen af Bancosedlar utöfver Tio Riksdaler på brutna tal, må inskränkas till följande fyra valeurer, nemligen 13 R:dr 16 sk.; 16
R:dr 32 sk.; 33 R:dr 16 sk., och 66 R:dr 32 sk.; dock så, att dessa valeurer, äfven sanunanslagne med jemna .50, 100 och iooo:tal må kunna erhållas; och rättigheten att utbekomma Sedlar af alla upptänkliga valeurer på fullt Riksdalertal likasom hittills bibehålles oförändrad.
Hvad de, i fråga om Banquens Sedelutgifning, fratnstälde särskilda förslag för öfrigt angar, så ega de det oskiljaktiga sammanhang med Arbetsordningen på det hela, och de derföre vidtagne controller, alt Utskottet, sorn i det föregående framätaiit sina tankar, om sättet 313 Banco-Utskottets Betdnkanäen. att derutinnan vinna en möjlig förbättring* anser några partiella förändringar, mot hvad sorn nu gäller och iakttages i afseende påSedlarnes form, beskaffenhet, tillverknings* och förvaringssätt, icke nu på förhand böra vidtagas.
Men såsom'en'förberedande åtgärd, och ett hufvudsäkligt villtor för införandet af sådana reformer, sorn blifvit föresiagne-af de varda X/edänröteif, 'hvilka’ i ofvannämnde delar icke4 kunnat'godkänna de nu gällande ordningar, ansös:
Utskottet lämpligt, dels ätt förslagen nu varda öfverlemnade till Herrar Baneoäfullmägtige, med anmodan att vid nästblifvande
Riksdag utlåta sig öfver déras antaglighet, dels att nödige anstalter fogas, hvarigenom UancöStyrelsen kommer i tillfälle an. skaffa och - underhålla erforderlig tillgång på sådana r papperssorter, sorn , i utseende, finhet och sammansättning, skilja säg från älla öfrige i Riket befintlige, och derigenom äro tjenlig® att till Barrcosedlar begagnas, samt medgifva desses inrättande på ett sätt, hvarigenom någon besparing i tillverkningskostnaden förenas med svårighet för förfalskning eller etiergöring, vighet i rörelsen, och nödig styrka för en längre tids utelöpande bland Allmänheten.
Upplysningsvis må nämnas, ätt en ^Ledamot inom Utskottet, (Herr CancelliöRadet G. A. Bruncrona) med fästad uppmärksamhet på dessa omständigheter, så val sorn på den mindre goda och varaktiga beskaffenhet, Banquens nuvarande sedelpapper eger, har för Utskottet uppgifvit vissa allmänna grunder, huru en för - Banco-Utskottets Betankanden. aij adling i Pappers-tillverkningen vid Banquens Pappersbruk skulle, med besparing i utgifter, kunna ega rum, samt bland annat företett prof på utmärkt vackert sedelpapper, sam, af rå hampa förfärdigadt, i Ryssland begagnas^ hvilka prof, jemte den värde Ledamotens, förslag, blifvit af Utskottet till Herrar BancoFuIlmägtige öfverlemnade » med anmodan, att rörande tillverkningen af detta papper, söka förskaffa alla de upplysningar sorn möjligen stå att vinna,, och efter inhemtad; närmare säker kännedom, samt- noggrann beräkning af alla på papperets, tillverknings-kostnad?
och beskaffenhet inverkande omständigheter, till Rikets Ständers först sammanträdande Revisorer inberätta resultaten af denna,, undersökning, och utlåtande . i ämnet tillika afgifva»
Då nödige fö r b e r cd elser så lii ml aaro- gjorde,, tror Utskottet vid, nrista ,Riksdag rätta tiden blifva, att i ett sammanhang undersöka, så väl, hvad som då hunnitföreslås i afseende; på en mera förenklad Arbetsmethod, sorn, de,> särskilde främställningarna , om, Sede 1 utgi fningen... och; hvad dermed eger gemenskap.,; Och Utskottet får,, på nu anförde skäl lach, grunder, vördsamt hemställa, om icke, med iakttagande, af de omständigheter,,, hvilka här ofvan blifvit , af Utskottet föreslagne* Controllerne och Bakföringssättet inom BancoVerket, äfven som Sedlarnes. form och beskaffenhet,, må till nästa Riksdag utach vidare förändring bl~ behållas.
Enligt förbehåll, bifogas; några Ledamöters, S vissa delar yttrade, skiljaktiga meningar,.
Stockholm den u November iSa *14 BancoTJtakotters Betänianden, Utdrar af Protocollet hållet hos Riket* Höglofl.
Ständers BantoUtskott deri ; i November 1823. S. D. Vid öfverläggning, i anledning a? gjorde anmärkningar vid Högloft.
BancoUtskottets Betänkande, N:o 14, angående före* slagne förändringar i Banquens inre Administration, dess Sedlars utgifvande oc;li beskaffenhet m. m., reserverade sig nedunnämnde Herrar ledamöter emot Utskottets Beslut, att hos Rikets Ständer tillstyrka, det Sedlar på„ brutna tal hädanefter icke må utgifvas mect andra än vissa vanligare valeurer: Herr BevisionsSecreteraren Stråle yttrade. - ”För Banquen lärer det val: vara alldeles likgiltigt, örn Sedlar på bru.tna tal utgifvas eller icke, enär de till ett ringa antal uttagas,, och så sällan i dess böcker förekomma, att. hvarken deras förfärdigande eller räkenskapernes uppsummeriDg och contrahering förordsa-.
Itar svårighet eller tidsutdrägt.
Beträffande, åter de föregifna olägenheterne deraf för.
Handsorterne, s% kan jag för min del ej inse annat, än att de fördelar, som
Stockholms innevånare påstås uteslutande ega af den oin* skränkta rättigheten till Sedlars uttagande,, egentligast komma Rikets innevånare utom Stockholm tillgodo, emedan den, till hvilken penningar härifrån afsändes, väl oftare debiteras för Postporto-afgiften än afsändaren sjelf betalar den; följaktligen om den tillstyrkte förändringen vidtages, komma de,, sorn hafva Banco-TJtsKottets F.etän&anden'.
215 affairer på Stockholm, antingen att betala högre postpenningar, eller behålla Corn niissionairerne de medel, som ej utan olägenhet kunna öfversändas.
Man tillskyndar således de i Uandsorterne boende verkliga svårigheter i stället för de inbillade, hvarifrån man velat befria dem.
För öfrigt, och då, såsom redan är nämndt, några större kostnader för Banquen eller ökade göromål för dess Tjenstemän icke förordsakas genom bibehållandet af Sedlars utgifvande på brutna tal, anser jag att Allmänheten genom ändringars vidtagande härutinnan, ej bör hindras att vid afhandlingar och liqvider, betjena sig af de sedelsorter den för godt finner, hvilket helt och hållet måste vara dess ensak.
Och har jag på dessa skäl trott att Utskottet ej bordt föreslå någon inskränkning i rättigheten att begära och erhålla Sedlar på hvilken valeur som heldst.
Men om en förändring skall ske, bör den så litet sorn möjligt rubba de hittills antagne oskadliga vanor och förhållanden, hvarföre och då plåträkning i RiksgäldsSedlar på många orter nyttjas, det väl icke vore olämpligt, om Badana Bancosedlar finge utgifvas, som innehålla de vanligaste summor i Riksgäldsplåtar såsom t ex. 11: 5: 4.
B:co, 50 Plåtar RiksgäldsSedlar, 2*: 10: 8- B:eo, 10a Plåtar Riksgälds o s- v., och skulle jag derföre önskat att Utskottet, utom de tillstyrkte valeurerne, äfven föreslagit bibehållandet af rättigheten att erhålla Sedlar på alla de valeurer, som upp» komma nät RiksgäldsSedlar på de brutna tai* 216 Banco-ZJtskottets Betänkanden. sorn Utskottet ansett bura bibehållas, furvand. las till Banco, såsom 16: 32.
R:gds; li: 5: 4.
Banco, 33: 16 R:gds, 2a: 10: 8 Banco 8Cc.” Med Herr Revisions-Secreteraren Stråle förenade sig Herr Professoren Doctor Lundblad, äfvensom Herr OfverHofPredikanien Doctor Pledren uti enahanda mening instämde och anförde: ”Tvänne skäl har jag hört anföras för upphäfvandet af den hittills Allmänheten tillerkända rättigheten, att i Ranquen begära Transportsedlar på hvad valeur sorn heldst, äfven utöfver jemna Riksdalertal på skillingar och runstycken.
Det ena, svårigheten att föra och afsluta VexelBanquens räkenskaper: det andra, svårigheten för Allmänheten att begagna så beskaffade Bancosedfar.
Det första af dessa skäl anser jag vara af alldeles ingen betydenhet.
Med den skicklighet och vana, som utmärker Banquens Betjening i allt slags räkenskapsväsende, är det nära en löjlighet att påstå dessa räknare vara besvärade af skillingar och runstycken vid simpla adderingar, i synnerhet som dessa brutna tal i "VexelBancoRäkningen måhända icke förekomma på hvar tredje eller fjerde sida.