Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det ligger snarare båda dessa ytterligheter, den religiösa något nervöst och öfveransträngdt öfver hela entusiasmen och den personliga ärelystnaden, hennes ' uppträdande; hennes stämma är späd, det heliga nitet och — den kvinliga fåfängan, men blir under föredragets lopp så småningom som på djupet af detta hjärta kämpade om starkare, hennes åtbörder röja den vana tala- herraväldet?
rinnan, som känner de retoriska konstgreppen.
Hvem kunde svara härpå?
Lika gåtfull, Högra handen är i ständig rörelse, än knytes som hon föreföll, då hon först visade sig på den hälft konvulsiviskt, än höjes pekfingret med estraden, lika gåtfull var hon ännu, då hon vid en förmanande gest, och i båda fallen tyckes mötets slut försvann genom en af sidodörrarna.
egarinnan veta, att den lilla, hvita handen tager Och att fortsätta denna intressanta psy- sig förtjusande ut.
Och bliekarne glida ut kologiska studie gafs intet tillfälle.
Redan öfver åhörarne, liksom ville de uppsöka hvarje morgonen därpå hade hon lemnat den gamla enskild, och de klara, mörka ögonen stråla af Fyrisstaden för att nästa afton på någon annan hänförelse och nästan naiv förtjusning.
frälsningsestrad åter tala, le, tjusa, beundras Miss Lueys föredrag är i förstone af mycket och väcka samma gåtfulla spörsmål.
T i A UMT.333ID3El.Qrg 3 X.
a j p j p a, f f ä r 44 Vesterlånggatan44, Stockholm.
Man har brådtom i det nittonde århundradets sista decennium.
Och lika gåtfull, som denna unga kvinna tedde sig, lika gåtfull är också hela denna underliga » armé », för hvilken hon är en lika högt upp- satt som typisk representant.
I åratal har den, som skrifver dessa rader, sökt att studera denna egendomliga andliga rörelse, som onekligen är en af tidens mäktigaste, och som, ett barn af en upprörd, nervös, jäktande tid, själf i allo visar sig såsom ett sådant, och allt fortfarande ter den sig lika gåtfull, lika dunkel som nå- gonsin.
Å ena sidan allt detta larm och ord- svammel, alla dessa fantastiska påfund, allt detta ifriga penningesa.idande, all denna ohöljda humbug — å andra sidan all denna storartade välgörenhet, all denna förvånande verksamhet bland samhällets elända, alla dessa oerhörda uppoffringar och försakelser, all denna glödande entusiasm.
Det är sannerligen icke lätt att afgöra, hvilkendera af dessa båda så vidt skilda sidor, som är den förherskande, hvilketdera motivet som förestafvar arméns verksamhet.
Den är lika gåtfull som denna unga kvinna, som det ena ögonblicket kom själens alla strän- gar att vibrera af den djupaste religiösa rörelse, och som det andra ögonblicket sökte vinna sina åhörare med den yttre skönhetens och tjus- ningens makt.
Dock ett är visst: med alla sina oarter, missgrepp och vidrigheter är frälsningsarmen i dessa dagar bland de protestantiska, ja, bland alla de kristna folken ett » världens salt ».
Det har behöfts och behöfves tyvärr allt fort- farande frälsningsarmens trummor och trumpeter för att väcka månget slumrande kyrkosamfund och dess slumrande målsmän.
Och det behöfves i denna blaserade, skeptiska tid en rörelse, som — låt vara i karrikatyr — dock visar kristen- domens oändliga makt, och som håller den religiösa hänförelsens fana högt.
Och så till slut en sak, som det ej minst i dessa spalter lämpar sig att påpeka: fräls- ningsarmen har fäst uppmärksamheten på en ny » kvinnofråga », utan tvifvel en bland de viktigaste.
Denna armé är den första andliga rörelse, som i vidsträckt mån användt kvinnan såsom ordets förkunnare; flertalet af » arméns » officerare utgöras ju, som bekant, af kvinnor.
Om också detta förhållande med all önsklig evidens uppvisat sanningen, som ligger på djupet af det gamla, så förkättrade paulinska ordet: » Kvinnan tige i församlingen! », har det å andra sidan lika tydligt visat, hvilken oerhörd insats kvinnan skulle kunna göra i arbetet för släktets andliga och sociala lyftande, om hennes verksamhet leddes in i de rätta hjulspåren.
Det förefaller mig, som om dessa många unga kvinnor, hvilka fått på sin lott bildningens och den socialt högre sammhällsställningens alla företräden, och som ega både tid oeh förut- sättningar för en gagnande, välsignelserik verk- samhet, borde, så ofta de möta ett bland dessa af frälsningsbonnetens breda brätte skuggade kvinnoanleten, i stället för att med förakt se ned på dessa förvillade eller med ett hånlöje rycka på axlarna, hviska till sig själfva: » Dessa kvinnor eldas dock af det godas och rättas seger i världen; hvad gör jag? » Och sannerligen, toge de den frågan på all- var, det skulle snart se annorlunda och bättre ut här i världen.
Rekommenderar sitt stora och välsorterade lager af moderna Höst- och Vinter-Dame-Kappor till här på platsen lägsta pris.
Särskildt framhälles^mitt stora sortiment af Silkesplyschkappor.
B a r a e n l i t e n h u s k u r.
§ aså, ni blir genast helt nyfiken?
Ni tror naturligtvis, att jag skall bjuda er något hittills okändt medel att få er hy mera blomstrande, edra ögon mera strålande, ert hela utseende mera ungdomligt och tilldra- gande?
Det var skada, att ni så där hastigt kom att röja, hvad som ligger er om hjärtat.
Inte därför att jag tänker skvallra om saken, det behöfver ni inte frukta, men bara därför, att jag inte kan bjuda er skönhetsmedlet i fråga.
Således äfven här en sviken illusion!
Kan- hända.
Eller kanske jag ändå kunde ge en liten fingervisning; men det beror på om ni vill ge er till tåls och inte är rädd för att gå en liten omväg.
Men om ni nu inte genast med en ogun- stig knyck på nacken vänder mig ryggen, så kunna vi ju ändå språkas vid som goda vänner.
Ja, det var snällt, att ni inte tog humör, utan satte er här i soffan med en liten ar- tigt uppmärksam min.
En sådan lägger or- den i munnen på den, som skall tala.
Jag vill därför genast gå rakt på saken.
Jag frågar eder alltså, min nådiga: tror ni på tomtar?
Själf är jag, det erkänner jag öppet och oförbehållsamt, riktigt troende i den vägen.
Detta kan nu bero på mångahanda orsaker.
Ett viktigt skäl till min tomte-tro är, det jag varit nog lycklig i det hem, där jag vuxit upp och redan åldrats, alltifrån barndomen se så mycket behöfligt anskaffas med små me- del, så många vänliga händer tyst i rätta stunden flytta undan stötestenar från min väg och så många flärdlösa kärleksbevis slösas på mig, att jag, om jag inte skrefve alltsam- mans på tomtarnes meritlista, skulle vare ur stånd att fatta och förklara både det ena och det andra.
Och ni vet nog själf, att inte vill man gärna, i vår allt begripande och re- sonerande tid, utsätta sig för att stå som en redlös stackare inför ett olöst problem.
Mina studier ha också styrkt mig i den sköna tro jag omfattat.
Eller har jag inte, t. o. m. i den ingalunda vidskepliga morgontidningen, i december hvarje år läst, att ett helt sällskap jultomtar haft sam- mankomst på själfva kungens namnsdag och i den » stjärnklara » aftonen uppenbarat sig för många och lemnat riktigt » påtagliga » bevis för sin existens?
Men i fall ni inte skulle tro mig ändå, så vill jag berätta om min allra senaste erfaren- het från tomtevärlden.
Det var så, att jag häromdagen kom att gå förbi ett litet oansenligt hus i närheten af Adolf Fredriks kyrka.
Det var eftermid- dag, och då jag närmade mig byggnaden, såg jag, huru vänligt inbjudande ljuset därin- ifrån vinkade emot mig.
Och som jag aldrig är trögbjuden, gick jag in.
Gissar ni hvart jag kom?
Jag befann mig i församlingens arbetsstuga.
I de små rummen sutto en hel mängd små parflar, brun- eller blåögda — ögonens färg vexlane — men alla hade de ett gemen- samt: en liten skälmsk blick, som tittade fram under ögonhåren.
Men hvad gjorde väl de små 1 Ja, de lärde sig med vänliga lära- res och lärarinnors hjälp att nyttja sina små klumpiga fingrar till hvarjehanda slöjd, till spånflätning, snickring, skolagning.
Det var en fröjd att se redan detta.
Jakob Kulle ' s Men det var allt något mera.
Eljes hade det väl ej lyst så innerligt varmt i de bar- naögonen.
Ja, ser ni, de små lärde sig också att lägga bort fula vanor, att bli snälla, att hålla af dessa älskliga människor, som bereda dem glädje, som taga vara på dem och som, det känna de, vilja dem väl.
Kring de stora borden är det trångt om utrymmet.
Någon gång skulle kanske där som annorstädes vid en liten knuff den ene bli stött här och den andre där och det bli ett bedröfligt slut på sämjan.
Men för den saken sörja välviljans tomtar, och de äro bo- fasta i den låga, men hemtrefliga stugan.
Jag såg flere af dem under mitt korta besök.
Oeh hvarför tror ni småttingarna sågo så förnumstiga ut, som de gjorde?
Ja, nu kom- mer hemligheten, som jag sparat på hela tiden!
Hvart och ett af barnen har sin lilla tomte, i grått livré och röd toppmössa, att förfoga öfver.
Och då lärarinnor och barn skiljas åt om aftonen med ett hjärtligt godnatt, säga barnen till hvar sin tjänsteande: Gå nu, min pålitlige lilla tomte, hem med vår kära lärarinna, och sätt dig på hennes hufvudgärd.
Och när hon efter aftonbönen släckt ljuset och lagt hufvudkudden till rätta, så tag du din fjädervippa och fläkta bort från hennes läger alla oroliga och störande tankar och hviska i hennes öra: » Sof godt, tomten vakar! » Och inom några minuter somnar hon, lugnt och ljufligt som ett barn, hvars gode ande hon nyss fått vara.
Ser ni, detta har jag varit med om, och därför tror jag på tomtar.
Och som alla rättrogna är jag lycklig i min tro.
» Men ni skulle j u lära mig en huskur? » » Ja visst skulle jag det.
Min huskur är ett i våra dagar mycket eftersökt helsomedel, ty det botar — sömn- löshet.
Se här, elixiret och dess användning: För nervöst lidande af alla åldrar, för miss- nöjda lynnen, för » missförstådda » af båda könen, som lida af sömnlöshet, ordineras: Att använda minst 1 a, 2 och i mån af behof ända till 5 å 6 timmar dagligen till den » verksamma » sysselsättningen att sprida glädje åt andra, att på ett flärdlöst och natur- ligt sätt vara tjänstaktig mot föräldrar och sy- skon, man eller hustru, samt att plocka bort törnen och tistlar från den stig, där unga och ovana eller gamla och redan trötta fötter skola gå fram.
För den, som ej själf förstår att i lämp- liga proportioner blanda ofvan nämnda ingre- dienser, tillhandahåller jag gratis mitt rika urval af specialrecept, utarbetade i samråd med erfarna oeh mångfyndiga tomtar.
Detta medel är osvikligt och skall inom 14 dagar få absolut nattvakna att sofva lugnt G — 8 timmar och drömma glada, lyckliga drömmar.
Så skall helsans rodnad åter färga edra kinder, er blick stråla af nyvunnen glans och er ungdomliga fägring och behag afloeka alla en gärd af beundran.
7 Men ett vilkor får jag ej förtiga.
A id alla huskurer fordras, för att de skola göra ver- kan, att patienten tror på kurens kraft.
Så måste ock en hvar, som vill använda mitt elixir, tro på det godas tomtar.
Elisabet Ström.
S m å n o t i s e r f ö r k v i n n o v ä r l d e n.
Försäkringsaktiebolaget &gt;Nornam&gt;.
Vi kunna nu glädja dem af våra läsarinnor, som redan visat intresse för detta särskildt för kvinnor och barn afsedda försäkringsföretag, med den underrättelsen, att bolaget sistl. lördag konstituerades under lands- höfding Themptanders ordförandeskap, och att det- samma i nästkommande januari månad begynner sin verksamhet.
Bland styrelsemedlemmarne må nämnas fröken G. Adelborg, föreståndarinnan för Fredrika- Bremer förbundets byrå härstädes.
Detta är antagli- gen första gången, en kvinna i vårt land blifvit in- vald i ett försäkringsbolags styrelse.
De hufvudsakliga försäkringsbranscher, som af bo- laget » Nornan » komma att bearbetas, äro, som vi förut haft tillfälle nämna, giftermålsförsäkring, utstyr- selförsäkring och öfverlefoelse-kapitalförsäkring.
Kvinlig postexpeditör erhåller ej ålders- tillägg^ Hos generalpoststyrelsen har Evelina Mat- hilda Astedt, hvilken 1885 antagits att tills vidare vara postexpeditör i postverket, anhållit att komma i åtnjutande af ålderstillägg.
Med åberopande af bestämmelsen i k. brefvet den 19 december 1884, att vid kvinnas antagande till postexpeditör å befatt- ningen icke finge utfärdas annat än förordnande eller konstitutorial, har generalpoststyrelsen förklarat sig förhindrad att bifalla den gjorda ansökningen.
Med anledning däraf anhöll Astedt hos regeringen att, då alla de för erhållande af ålderstillägg föreskrifna vilkor voro uppfyllda, regeringen måtte förklara henne berättigad att åtnjuta ålderstillägg i första åldersklas- sen med 400 kr.
Denna ansökan har emel- lertid regeringen ej ansett sig kunna bifalla.
I söndags afton afled härstädes frö- ken Isabelle Amoudruz, föreståndarinna för härva- rande 1 ' Ecole francaise.
I denna egenskap hade hon vetat göra sig högeligen aktad och afhållen, och vid hennes, mänskligt att se, för tidigt öppnade graf stå sörjande icke blott en åldrig moder, syskon och andra anhöriga, utan ock kamrater vid läroverket och ett stort antal minnesgoda elever.
Hon var född i Frankrike och hade vid sin död nyss fyllt 52 år.
Kyrkoprydnad.
A f fröken Betty Kugelberg är till Vestra Hargs kyrka i Östergötland skänkt en altarduk med spets i filet-gnipure, samt ett antipen- dium af svart silkessammet med rikt guld och silkes- broderi.
Till såväl altarduken som antipendiet har fröken K. själf utfört det lika dyrbara som vackra arbetet.
Till förmån för Asylet för pauvres honteilX anordnas i början af december en försälj- ning, till hvilken gåfvor och bidrag af alla slag mot- tagas af följande damer: Ingeborg Skiöldebrand, f. Posse, Valhallavägen 39, Sophie Plomgren, f. Tor- nérhjelm, Storgatan 38, Charl.
von Diiben, Norr- landsgatan 32, Thom.
Stjerncrona, k.
Slottet, Hilda Dalman, Drottninggat.
98, Anna Wallecberg, f. von Sydow, Kungsträdgårdsgat.
14, Hanna Fineman, f. Hindbeck, Drottninggat.
9, Ebba Walldén, f. Langen- berg, v. Trädgårdsgat.
7, Augusta Posse, f. Häger- fiycht, Kungsträdgårdsgat.
10, Hilda Wennberg, k.
Slottet, Ingeborg Petrelli, f. Eketrä, Amalienborg, Djurgården och Emma Öhman, f. Lemon, Grefture- gat.
19 C.
Kvinnoklubben härstädes anordnar en barnfest i morgon lördag kl. 6 — 8 på aftonen å Hotel Con- tinental, hvarest fru Bayoud beredvilligt för festens behjärtansvärda syfte ställer lokal m. m. till fritt förfogande.
Festen har till mål att söka lindra nöden bland de arbetslöses barn genom att skaffa de lyck- ligare lottades barn ett nöje.
Inträdesafgiften är, för att anslutningen skall bli så stor som möjlgt, satt till 50 öre för de små och 1 kr.
för de stora.
Barnen helsas välkomna med ett tal af biblioteka- rien H.
Wieselgren, hvarefter utföres regementsmusik af Svea lifgardes musikkår.
Så vidtaga tablåer och skuggspel m. m., hvarpå de små inbjudas till en lika nyt- tig som nöjsam resa: » Europa rundt på fem minuter ».
Allt tyder på en glad afton, och att bakom glädjen finns en allvarlig mening med det hela, nämligen nödens lindrande, bör ju än mer mana föräldrar, som ha råd att offra en 50-öring, till att talrikt möta med sina lyckligare lottade små vid festen för armo- dets barn.
operan sjunger nu på sista versen, som det heter.
Om måndag stängas dess portar för alltid.
Vid detta tillfälle uppföres, såsom vi förut meddelat, » Den bergtagna » med grefvinnan Mathilda Taube, f. Grabow, i titelpartiet.
Till slut gifves Frans Hed- bergs tillfällighetsstycke » Sånggudinnornas afsked »,
hvilket stycke första gången uppfördes i onsdags samt äfven gifves i dag och om söndag.
I måndags tog fru-Sigrid Arnoldson-Fischhof afsked af hufvudstaden med ett fjärde uppträdande som Lakmé.
Ä t sitt minnesvärda gästspel i vår k. opera gaf den framstående konstnärinnan en afslutniog, som på det högsta hedrar henne.
H o n afstod näm- ligen sitt betydliga honorar för aftonen till delning mellan k. operans kör- och balettpersonals enskilda kassor samt Stockholms provisoriska ångkök.
I tisdags gafs » Trollflöjten)), i onsdags » Regemen- tets dotter », i hvilka båda operor fru Östberg hade tillfälle glänsa med sin eminenta sångkonst.
I afton gifves » Faust » och i morgon symfonikon- sert med uteslutande svenska kompositioner.
henne att lära, o c h s o m hon måste hinna med, innan han for.
Så lät han henne med svartkrita rita sin äldsta lilla flicka efter ett porträtt.
De första dagarne hade hon gråtit mycket; det var s o m o m sakna- den med ens återvann sin styrka.
Undanskju- tande ritbrädet, reste hon sig från sin plats vid det stora gafvelfönstret i den forna barnkamma- ren som målaren nu utvalt till arbetsplats åt dem båda, o c h gick in till sin man, där han satt i sitt af tobaksrök fyllda ram.
Gråtande kastade hon sig ned bredvid honom och omfamnade honom, men han strök henne blidt öfver det nu åter rika håret och sade henne, att hon tvärtom skulle glädjas öfver, att hon nu genom sitt ritstift kunde göra deras döda älskling Vasateatern har i sitt senaste program, som den liksom lefvande för dem igen.
21 dennes hade fyllt den trefliga lilla teatersalongen Och så hade hon börjat sitt arbete, det sista med en animerad premiérepublik, utan tvifvel funnit en magnet, som länge kommer att draga.
» Miss innan målaren for.
Visserligen tviflade hon på Helyett », " Wallmarks bearbetning af Boucherons och sig själf i början, men allt eftersom hon fick de dyra dragen klarare fram, växte hennes ifver, hon Audrans treaktsoperett, har den dubbla förtjänsten tänkte ej längre på, om hon kunde eller ej, tänkte af en rätt lustig och underhållande libretto samt en ej på, att när hon var färdig, skulle han resa; mer än vanligt — hvad denna genre åtminstone beträffar — melodiös och behagligt lekande musik.
hennes hand arbetade, hennes ögon glänste, hen- nes kinder voro röda, hennes mun log emot det Lägges så härtill, att Vasateaterns framställning på älskade ansiktet på, papperet framför henne, o c h de flesta händer präglas af god karaktäristik och godt målaren iakttog henne med beundran, nästan med lynne, samt att äfven de vokala prestationerna denna gång gingo bättre än vid de närmast föregående pro- vördnad.
Han såg, hur hennes konstnärssjäl ut- vecklade sig här under hans ledning; han tänkte grammen, är framgången ej svår att förklara.
på, huru hennes lif skulle bli, då han nu snart I titelrollen gjorde fröken Sundqvist sin första en- åter reste.
Här skulle h o n gå, här i detta mörka, tré i ett primadonnaparti på denna scen på ett sätt, ohyggliga, otrefliga hus, dit solen aldrig trängde, som ger goda löften för framtiden.
Spelet var gra- dit aldrig någon gäst kom, här skulle hennes be ciöst, lifligt och väl pointeradt och sångnumren före- gåfning gå under, hon skulle så småningom för- drogos med en visserligen ingalunda betydande röst, slöas och förkväfvas; hon var ej skapad till dock med en vårdnad och smått skalkaktig konst- hustru åt denne tyste, hvardaglige prest, och hon närlighet, som gjorde ett angenämt intryck och buro var ej egnad att sköta en moders kall.
vittne om den utmärkta ledning, under hvilken par- Hon var ämnad att bli konstnärinna, o c h ho- tiet lär vara instuderadt.
Hr Strömberg som den nom hade det blifvit förbehållet att föra henne skenhelige gamle amerikanske presten, miss Helyetts far, gjorde en mycket lustig typ, utan att denna gång ut till hennes rätta bestämmelse, En obetvinglig längtan att föra henne bort grep synnerligen starkt chargera.
Hr Varbergs faiske honom, bort från denna instängda vrå af världen, toreador väckte ock munterhet, liksom fru Lindströms där ögat ej såg längre än till de skymmande drastiskt » spanska » sennora.
Som Manuela, dennas sandkullarne.
dotter, fyllde fröken Johnsson med behag sin plats.
IDUN Praktisk veckotidning för kvinnan och hemmet UNDER MEDVERKAN Ar LINA BERG AMANDA LANGLET, (L.S.); KERFSTEDT, WLMA WIKSTRÖM NORDENSVAN, ELEN LlNDHÉ, (AVE), A.U.
JOHAN KEY, LO TTEN MATHILDA BÅÅTH E B ELLEN G VON ROOS D ANIEL NORDLING, R S T A NNA BIRGER IDUNS HELLBERG TRYCKERI ELLEN FRIES AKTIEBOLAG MATHILDA WAHLENBERG, GEORG SCHÖLDSTRÖM J S T O C K H O L M HOS M FALLSTRÖM, AF TRYCKT 0 KRAEMER, UTGIFVEN FRITHIOF R m.|, EVA
- Iduns äpplen, som man Vet, Väl kunna hjärtat ungdom skänka, Men ej vår kropp odödlighet.
Frans Hedbergr.
I N N E H Å L L,.
Uppsatser i ämnen rörande kvinnan och hemmet: N:r Olika synpunkter; ai * 8 — m 29 I » klädpenningfrågan »; trettiofyra inlägg af olika författare 29, 31 — 40 Våra döttravs framtid; några synpunkter af » En ungkarl, s o m söker värdinna »; af Besehei- Heribert, I, I I 1, den.
- - 29 J) å föräldrar skola välja namn Falska etiketter; af Er ny ... 30 Att vara rik; af Adelaide Ehrnrooth.
- » Professor Egen »; af Ave ... -- 31 B l o m m o r; af Ilse Franke Kvinnan i publicitetens tjänst; af Hj.
Cassel 32 » Pauvres honteux »; af Bien ' .. Bara prosa!
A f Laura EitinghoJJ ' ..... 33 Nyfikna barn; af Eric Tafatta och glömska döttrar; för Idun af Jo- Hvarför fruar ställa till partier; af Ej.
Cassel hanna Kurfel 34 Iduns läkarartiklar: I publicitetens tjänst; af Ave 35 V I I I: Om menstruationen o c h dess h y g i e n; Öfveransträngning i skolan o c h i h e m m e t; af af doktor Karolina Widerström 3 Mathilda Langlet ... .- 36 [X: Psykoterapi eller behandling af sjuk- Att sätta b o; af A.
s 36, 37 domar med hypnotism o. suggestion; Fru Mal vinas penséer; af Ave 37 af d:r Otto G. WeUerstrand 14 — 20 En omhuldad klenod; af Emy 38 X: Några ord om nervositet o c h s. k.
Berätta sagor; för Idun af Valborg ..... 39 nei~vösa sjukdomar; af professor F. Kvinnornas palats; af Gerda Meyerson .. 40 Lennmalm .. 31 — 34 » Kamelen »; af A.
41 X I: Om organismens egna skyddskrafter Kvinnokongressen i Berlin; bref från lduus mot infektion (smitta); af d:r E.
S. korrespondent Augusta Guldbrand 41, 42 Pernian — - 42, 43 Våra flickors skoldräkt 41 X I I: Tändernas o c h munhålans h y g i e n; Konsten att låta fotografera sig; af Helerie af tandläkaren Albin Lenhardtson 48, 49 Stökl '.
- 41 » Missbrukad kvinnokraft »; ur Ellen Keys före- Några ord i frågan för dagen; af Hj.
(Jassel 42 drag på Vetenskapsakademien 4 Trotjänarinnor; reflexioner i tjänstflyttnings- Efter den första balen „ — — - -- 4 tiden af Bell I, I I - - 42, 43 När man skall hålla gästabud.
Xågra prak- En önskvärd reform; af Ellen Bergström 43 tiska vinkar för unga husmödrar, af Ellen Förening o c h afsöndring; några ord ä propos Bergström .. \ 4, 6, 8, 10, 12, 15, 10 » Kvinnornas palats », af Ave 44 Kvinnliga örtagårdsmästare; af Aug 5 En fråga af vikt för alla mödrar; inbjudning Hvarandras lycka; af Broder Edmund 5 till pristäflan.
.. 44 Kvinnobanor 5 » Svenska kvinnornas nationalförbund » -- 44 Nervösa » trummare »; af d:r Hugo Toll 5 » Att be om pengar »; några synpunkter af EN » Noli me tangere »; af St - 6 gift man 45 Blomstergåfvor; af Ave.
0 II: Aflönade hustrur; af Erk 47 Från min småskolelärarinuetid; några minnen III: Svar från En gift kvinna till En gift o c h erfarenheter af M. E — n 0, 7 man, ~ 47 » Promenera o c h spatsera »; af Mathilda Lang- IV: Bref från En gift man till lians dotter 48 let, 7 V: En önskvärd reform ännu engång; af En nutida hustomte; af G.
L 7 Ellen Bergström ....... - - 48 En bröllopsdag i Norden för 300 år sedan; V I och VII.
49 af A.
U. Bäåth — - 7 — 12 Böcker och öden; af Pax .... 45 » Inackordering sökes »; af Ilse Franke ..... 8 Själfpålagda b ö r d o r; af Jenny Hallin.
45 » Bed m e d oss, mamma! » A f 8 — m .. 10 » Det svaga kärilet »; af E.
L 46 Kvinnorna och 1897 års utställning; af Thore .. 46 Blanche ........................................ 11 Hustomten; af Hedvig Tndebetou 46 Kvinnokraft, Ellen Keys senaste föredrag.
11 Några reflexioner vid postluckan; af ~e — ... » Kungen har sagt det » 47 Kvinnans kallelse; af Helena Nyblom 1.2, 13 » Stiftsjungfrur »; af — e — 48 Olycklig kärlek; af Bo 13 l i v a d lärer lagen? » A f Are 49 I » fiicldiemsfrågan »; af Ich 13 — 49 » Framtidsperspektiv » - 13 Omaka julklappar; af * * * 50 Litet o m frösådd i b o n i n g s r u m; af 8 — ro 13, 14 Några ord o m l y x i juletid; af Ex 50 Bedjande mödrar; af Fanny Chrysander 14 Den käraste julklappen åt våra barn ............... 50 Vidgad horisont; af En tolftmedlem 15 På gamla dagar; af Bescheideu Kvinnofrågor vid 1896 års riksdag 16, 17 Festvanor; af Ellen Key (111. af Jenny Ny- ström) 51 Om » kvinnans ställning och uppgift i sam- hället » 16 En d r o p p e evighet; tankar på årets sista dag af St - 52 Barfota; ett litet kapitel hälsovård, af En hus- moder y 16 » Missbrukad kvinnokraft »; eh öfversikt af striden för dagen af Eva Vigström.
(Med Noveller, skildringar och kåserier.
4 porträtt af fröken K e y s granskare) 17 Djursholmslif; af Alde ................. 1 Elevhemmet i Stockholm; af Lilly Engström 18 V i d kaffet; amatörfotografier af Hugo Falk.