Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Mitt hjärta klappade af intensiv lifsglädje, bar- men häfdes, och läpparna insöpo i fulla drag vårens milda ångor och lifvets varma strömdrag.
Det var ingen vanlig vårdag heller, ser du.
Det var fest för det Skandinaviska studentmötet den dagen på Hasselbacken, denna hufvudstadens vackra lilla för- lustelsepärla, där under långliga tider våren hälsats i skummande champagne, med små fanfarer af ung- domligt skratt och fyrverkeri af gnistrande ögon, rosenskimrande kinder och glänsande hvita tänder bakom röda läppar.
O, du, hvad jag kände mig ung den dagen.
Suset i trädens vajande grenar, de nyutspruckna bladens fina vårdoft, molnens skif- tande färgspel, fåglarnas outtröttliga sång och drillar — allt detta innehöll för mig ej den ringaste my- stik.
Jag förstod det, var ett därmed.
Du minnes, att jag redan bar den gyllene bojan på vänstra handens ringfinger.
Jag var förlofvad, men hvad visste jag om kärlek?
Jag trodde, förstås, att jag älskade.
Vid den åldern är man så rik och slösaktig.
Man måste gifva ut med fulla händer af sin rikedom.
Och så stickar man och sömmar kläder af silke och guld, pryder dem med rosenröda drömmar, kantar med pärlor och ädla stenar, och så står man där vid vägen och väntar och längtar, att någon skall gå förbi, på hvilken man kan kasta den gyllene man- teln och sedan falla ned och tillbedja.
Jag var en konstfärdig ung jungfru att sömma dylikt.
Och jag gaf bort min mantel — den var kostbar och skön och hade förmåga att skyla myc- ken skröplighet.
Denna vårdag var det någon, som lärde mig, att mig själf hade jag likväl ännu ej gifvit bort.
Hasselbacken vimlade af hvita och svarta stu- dentmössor, ljusa damhattar och vårparasoller.
Själf bar jag en halmfärgad råsidenklädning och en svart Rembrandtshatt med långa plymer.
Kläd- ningsärmarna nådde till armbågen, och ett par långa, svarta gants de Suéde voro \ uppdragna öfver ar- mens nedre del.
Militärmusik, tal,- skålar och sång, omväxlade och blandades med skratt, prat, klingan- det af glas och champagnekorkarnas smatter.
Allas ögon strålade, allas läppar logo.
Glädjen, ungdomen och friheten smittade i nästan oroväckan- de grad.
Arm i arm med glada studenter gingo gummor, medelålders damer, unga flickor, bekanta och obe- kanta om hvarandra, titulerande hvarandra med det eljes ej med förkärlek använda lilla tilltalsordet &gt;ni&gt;.
Det var ju omöjligt att komma ihåg en mängd namn, och med presentationen var ej heller så noga, Den gamla, tråkiga konventionalismen knuffades undan i en vrå, där han fick stå obeaktad, belastad med en mängd bindlar och band, från hvilka man i dag hade frigjort sig.
Du kan förstå, hvilka smittosamma frihetsbaeiller, som vimlade omkring i den af vårdoft och ungdoms- glädje mättade luften, då man kunde få se en så allvarlig och sträng dam som rektorskan B. arm i arm med en norsk * student vandra i afsides gångar och slutligen med honom slinka in uti skuggan af en undangömd berså!
Och ändå var allt detta så rent, så friskt och naturligt, och alla voro så snälla den dagen, De välsignade små bacillerna kommo » förståelse » åstad, och det är just, hvad vi männi- skor behöfva gent emot hvarandra.
Om vi ändå kunde odla dem!
Hur annorlunda skulle ej umgänget människor emellan då blifva!
Jag hade blifvit skild från mitt sällskap, min onkel och tant och två kvinnliga kusiner, i hvilkas hägn jag besökte festen.
En känd, kvick Lundaprofessor med den hvita mössan på gråa lockar stod på talarestolen och kom den packade åhörareskaran att tidt och ofta utbri- sta i skallande skrattsalfvor och bravorop.
Därifrån jag stod, kunde jag ej höra allt, hvad han sade.
Jag försökte tränga mig närmare.
Jag kom att stå tätt intill en finsk student, så nära, att röken från hans fina ryska cigarett gene- rade mig och kom mig att hosta.
Han kastade cigaretten till marken, trampade på den, lyfte på mössan och sade » förlåt ».
Jag mönstrade hans ansikte ett ögonblick.
Det var särdeles vackert och distingueradt, och isynnerhet ögonen — de voro helt enkelt underbara.
» Tack, » sade jag sakta.
» Tag min arm, fröken, så skola vi försöka kom- ma närmare; härifrån höra vi illa, » sade han så ogeneradt och förtroligt, som om vi hade varit be- kanta minst ett år.
Jag tog hans arm lika förtroligt, och så armbå- gade vi oss ett stycke längre in i trängseln.
Och nu hörde vi allt, hvad talaren sade, och ännu med min arm i hans stod jag där och lyssna- de och glömde alldeles bort honom och allt annat för det gnistrande, kvicka talet, hvaråt jag skratta- de, så att tårarne kommo mig i ögonen.
Om han var lika intresserad och uppmärksam som jag och omedveten om min närvaro, fick jag aldrig veta.
En sakta tryckning af hans arm väckte mig till medvetande om honom, som jag så där stod fast- länkad vid, och med djup och behaglig stämma frågade han: » Vill ni promenera med mig, talaren tycks snart ha slutat? » » Ja, hvarför inte.
Här är verkligen outhärdligt varmt i trängseln, och jag kan rakt inte få reda på mitt sällskap. » Vi trängde oss ut igen och slogo in på en af gångarna, där, likasom vi, folk promenerade parvis arm i arm under lifligt samtal och förtroligt me- ningsutbyte.
Återigen kom denna öfversvallande lefnadslust öfver mig, denna känsla af ungdom och vår, af styrka och skönhet, af samhörighet med naturens vaknande lif.
Jag tyckte, att jag kunde göra allt, hvad som föll mig in.
Och så stannade jag plötsligt, tryckte min följe- slagares arm och — ja, jag är ej säker på, om jag icke också lutade mig en smula intill honom — och utropade: » O, hur härligt det är att lefva, att vara ung, att det är vår — att vara fri — — — &gt; men här hejdade jag mig.
Jag kom att tänka på min frihets
— 4 — FRÅN LAWN-TENNIS-TÄFIJNGARNA gyllene f jätter, där under den svarta handskens vän- stra ringfinger.
Nu rodnade jag ända upp till hårfästet.
Min följeslagare såg på mig med en blick full af undran och beundran, och på samma gång såg han road ut — det syntes i ögonvinklarna och på de fina läpparnas krusning.
Jag försökte lösgöra min arm ur hans, men han lade sin hand öfver min och höll den kvar.
» Tror ni, jag släpper er så lätt, » sade han och böjde sig ned öfver mig för att åter fånga min blick, hvilken jag slagit till marken.
» Då vi båda, som ni säger, äro fria, så låt oss för ett ögonblick binda glädjen och lyckan vid vår ungdoms blomstersmyckade char.
Det är en undan- tagsdag i dag, ser ni, och då skall man passa på att gripa lyckan i vingarna. » Hans röst lät så smittande munter, så entusias- tiskt varm, så jag kunde ej låta bli att åter se upp till min riddare för dagen, och min förlägen- het försvann.
Hvarför var det omöjligt att låta honom förstå, att jag var förlofvad?
Hvarför ljög jag för denne främling och gaf honom rättighet att betrakta mig och tala till mig, som om jag ännu tilhört blott mig själf?
Hvilken dårskap fattade mig?
Han var så vacker och distinguerad, hans ögon och stämma bundo och tjusade mig.
» Ja eå låt oss spänna för då, » svarade jag skrat- tande, och så fortsatte vi vår väg, pratande och skämtande — en blandning af geniala tankar, non- sens, vishet, humor, dumhet och kvickhet — allt möjligt, som stundens stämning, full af sprudlande lifslust, ingaf oss.
TECKNING FÖR IDUN Vi promenerade länge och hamnade slutligen i samma berså, där lektorskan B. och hennes norske student förut haft sin tete ä tete.
En kypare hejdades i förbifarten, och vi fingo in en flaska iskyld champagne.
» Min fröken, tillåter ni, att vi dricka en skål för ungdom, skönhet, lycka och frihet — den dricka vi i botten. » Han tog af sig mössan och klingade med mig, och så tömde vi den skummande, svala dryc- ken.
Med ens tycktes han erinra sig något.
Han tog fram ett visitkort ur sin plånbok och räckte mig det.
Jag vägrade att läsa därpå.
» Nej, nej, » sade jag, » jag vill ej veta, hvem ni är.
Ni är ingen viss person för mig.
Ni är en fin och nobel representant för manlighet, en mänsklig broder, som tillsammans med mig druckit ur ung- domens renaste, friskaste källa, druckit af frihetens ädla vin — med ett ord lefvat, om ock blott ett enda ögonblick, utan att känna trycket af konven- tionalismens trånga band.
Och ni skall ej heller veta hvem jag är.
I morgon skall ni kanske ej ens känna igen mig, om ni möter mig på gatan • — » » Jag glömmer er aldrig, » inföll han med ett all- var i rösten och en förändring i väsendet, som kom mig att darra, ty jag hände, att det var allvar.
» Det finns människor, som likna klara, kristallrena källor, och det finns andra med törstande läppar, som tycka sig skola kunna dö af sällhet, om det förunnas dem att släcka sin törst med detta vatten.
Det fina örat hör, hur det porlar fram ur markens sand, den fina blicken ser, hur det glindrar där nere i djupet af bubblande vattenpärlor, som släcka törst — • » Jag reste mig upp och ville gå.
Hans ord stäm- de om hela mitt inre.
Jag skall aldrig kunna säga AF TYCHO ÖDBERG.
dig, hvad jag kände i detta ögonblick.
Om jag skulle försöka, så ville jag likna det vid en kejsa- rinnas stolthet och en tiggerskas uselhet.
Och där stod nu också konventionalismen bred- vid oss med sina band och bindlar, färdig att lägga dem på oss igen.
» Nu är det kanske tid på, att vi gifva lyckans och glädjens flyktiga genier fria igen, » hviskade jag med darrande läppar, under det att jag drog af mina handskar.
Ringen glänste på mitt finger.
Han stod allde- les tyst en lång stund.
Jag vågade ej se på honom.
Med nedslagna ögon väntade jag på, att han skulle tala.
Med ens kände jag mig sluten i hans armar, och hans läppar trycktes hårdt emot mina.
Förskräckt ville jag fly ur hans fasta grepp, men han höll mig kvar, under det att han med en all- deles förändrad röst hviskade till mig så nära, att jag kände hans andedräkt på min kind: » Så har jag ändå druckit en droppe ur den källan — om jag så ock har grumlat henne — ni ljög för mig — — » Och så flydde jag lik en dåre, som vaknar till besinning och finner sig stå nära en afgrund.
Kort därefter bröt jag min förlofning.
Någon annan man har sedan dess ej kysst mina läppar.
Jag återsåg honom ej förrän den dagen, då du var vittne till vårt möte — — — — — — — — Och nu, Jelena — är det slut, tror du?
Nej, i går återkom min riddare till Sverige och frågade mig, om jag ville blifva hans maka.
Därför fick du nu veta allt.
n REFVE EDVARD TAUBE, kommendanten för V Stockholms garnison, afled härstädes i söndags afton i den höga åldern af 81 år.
Grefve Taube har bakom sig en lång och vacker militärbana, hvars första märkes- sten utgjordes af hans deltagande i danska kriget 1849, då han som officer i dansk tjänst, under befäl af general Rye, gjorde fälttåget i Schleswig och Jylland.
Efter sin återkomst från kriget inkallades grefve Taube ' i general- staben, avancerade ef- ter hand från den ena rangen till den andra och utnämndes slutli- gen 1868 till kommen- dant för hufvudstadens garnison.
Grefve Taube till- EDVARD TAUBE.
hörde Stockholms po- puläraste personlighe- ter, och hans raka, spänstiga gestalt, iförd öfver- steuni formen och med kommendantstafven i han- den, var en af de mest sedda typerna i folkvimlet på våra offentliga platser.
Den aflidne efterlämnar minnet af en i allo rätt- skaffens maii, med ett flärdlöst och hjärtevarmt sinnelag.
VACKER KONSTNÄRSBANA bröts plötsligt genom den svenske bildhuggaren Ingel Fallstedts under djupt beklagansvärda omständigheter timade fråriälle i Köpenhamn fredagen den 12 dennes.
Ingel Fallstedt var stockholmsbarn och född 1848.
Han stude- rade till en början vid Konstakademien, hvar- efter han styrde kosan till Munchen och Paris, i hvilken sistnämnda stad han stannade åt- skilliga år och under hängifvet arbete tilläg- nade sig den nobla franska formgifningoch skälmska esprit, som torde kunna betecknas som det centrala i de talrika skulpturporträt- I N G E L FAT.LSTEDT.
ten af hans mejsel.
Ty Fallstedt var i främsta rummet porträttskulptör, och en sällsynt fin sådan.
Med åsidosättande af de akademiska porträttbysternas konventionella hög- tidlighet, förstod han att gjuta lifvets intagande charme öfver sina verk, och beundransvärd var hans förmåga att få marmorn att le så smittande muntert, att man totalt glömde det hårda materielet.
w. Fahlätedt foto.
1 ÅRHUNDRADETS DRÄKTER » PA KVINNLIGA IDUN.
atelier ett par dagar före hans död och utgör så- lunda hans konstnärstestamente till fosterlandet.
Sverige har genom Ingel Fallstedts bortgång för- lorat en framstående artist, och hans anhöriga och konstnärskolleger sörja i honom förlusten af en hjärtevarm människa och en under hälsans dagar oemotståndligt gladlynt kamrat.
Frid öfver hans minne I W Hans produktivitet har varit ofantlig.
Förutom medlemmar af Sveriges och Danmarks furstefamil- jer, hvilka han återgifvit i marmor, har han bland annat utfört porträttbyster af ett stort antal sven- ska konstnärer, hvaribland G. v. Rosen, Hagborg, Cederström och Salmson, samt af åtskilliga fram- stående personer inom Göteborgs samhälle, där konstnären under många år varit bosatt.
Hans sista arbete, den för Göteborg afsedda John Ericsson-stoden, utgick fullt färdigt från hans A. Blomberg foto- DET KUNGL.
PRAKTTÄLTET PÅ ARTILLERIMUSEUM.
TjvrT KUNGLIGT PRAKTTÄLT.
Hufvudstadens Artillerimuseum, som bevarar åtskilligt krigs- byte af troféer och vapen från våra förfäders fält- tåg i främmande land, har i dessa dagar med sina samlingar fått införlifvadt och uppstäldt ett sär- deles praktfullt och väl bibehållet tält, som tillhört konung August den starke af Polen och af sven- skarne eröfrades i slaget vid Klissow den 9 juli 1702.
Tältet, som hittills varit inrymdt i den kungliga lifrustkammaren, från- räknadt ett par somrar, då konung Carl XV be- gagnade detsamma för sin räkning under fält- tjänsteöfningarna å Ax- valls hed, har nu af ko- nung Oscar skänkts till Artillerimuseum, där det torde blifva ett af denna samlings unikaste num- mer.
Tältet är ett utsökt fint orientaliskt broderi- arbete i de rikaste och originellaste mönster och säges hafva förärats ko- nung August af sulta- nen i Konstantinopel.
De en gång skimrande färgerna hafva naturligt- vis förbleknat något un- der de gångna seklen.
men det förminskar ej intresset hos betrakta- ren, som ovilkorligen tycker sig förnimma luk- ten af krutrök och höra stridsbullretöfver Polens slätter, när han träder in i tältet.
Måhända hafva dessa väggar en gång bevittnat öf verlägg- ningar mellan konung August och Aurora Kö- nigsmark, då den sist- nämnda af monarken mottog sina instruktio- ner för att därefter som ambassadris, med styr- kan af sin skönhet och öfvertalningsförmåga, söka inverka på Sveri- ges fruktade och oböj- lige konung.
På den bild af täl- tets inre, som här med- delas, kunna våra lä- sare få ett begrepp om de rika broderimön- stren rundt tak och väggar.
De i tältet pla- cerade kanonerna, hvilka endast ställts dit för att fylla den stora golf ytan, äro från 1708, hvar- emot de s. k. slädlavetterna, hvarpå de apterats, tillhöra ett något tidigare skede och hafva begag- nats under Carl XILs vinterfälttåg i Ryssland och Polen.
Längst i fonden synas modeller till fält- slangor, hvilka, enligt sägnen, af Carl XII såsom barn användts att leka med.
Vår andra bild återger tältingången.
Till höger om densamma synes en figur i svensk infanteri- uniform från 1600-talet, och till vänster en dylik i uniform från Carl XILs tid, begagnad af frih.
A. Rålamb under hans vistelse i Turkiet 1709 — 1713.
Det intressanta museet, som hållits stängdt under den tid tältet varit under uppsättning, öppnas åter söndagen den 21 maj och skall tvifvelsutan genom denna tillökning i sina sevärdheter locka talrika besök.
A. Blomberg; foto.
DET KUNGL.
PRAKTTÄLTET PA ARTILLERIMUSEUM.
— IDUN 1899. ö — Basas — EN m t r - B i i i m ä r STOCKHOLM, Drottningrg-atan 6 8, Stockholm.
d e t Kurs i Sjukgymnastik och Massage 80975) TANDLÄKARE G.
Birger Jarlsgatan 13, 1 tr. Rikstel.
Moltagningstid 1 0 - 1 2, 6-7.
(S.T.A.60178) M I S S H.
T I L L S O N S EFTR., 3 Lästmakaregatan n. b.
2 7 5 4 Inteckningsbolaget.
Hygienisk aaisiktsbelianclling- med ånga och massage.
(Behandling och bort- tagning af finnar, fräknar, pormaskar, frost, rodnad, rynkor, generande hårväxt m. m.)
Ofriga tider efter tillsägelse pr T e l.
frenumerera på ' Jdun Garanti för hållbarhet.
S c h w e i z e r k C o.
, L u z c r n (Schweitz).
(A) Sidentygs-Export.
Moderna Promenaddräktstyger för Damer.
ERNST H E U R L I N, Doktor O. Wide, Stockholm.
(G. b ä s t a!
Upplysningar och prospekt erhållas genom TNTERNATIONELLA KVINNOKONGRESSEN I LONDON.
Vid Svenska kvinnornas nationalför- bunds senaste sammanträde valdes till delegerade för förbundet vid internationella kvinnokongressen i London innevarande sommar fru Anna Hierta- Retzius, förbundets ordförande, fröken Ellen Whit- lock, förbundets sekreterare, samt fröken Gertrud Adelborg.
SKÖRD.
Förliden vecka afled å Sofia- D ÖDENS hemmet efter en längre tids plågsam sjukdom fru Hanna Theorell, född Hultman, änka efter den berömde vetenskapsmannen, docenten Axel Gabriel Theorell.
Med den aflidna bortgick ur tiden en ädel och varmhjärtad människovän.
Hvar helst det var henne möjligt att hjälpa en lidande eller Begär profver på våra nyheter i svart, hvitt eller kulört från 55 öre till 15 kr.
Specialitet: Nyaste siden-foulard, randigt- och chiné-siden till klädningar och blusar, 52 em. bredt, från 90 öre till 5 kr.
De utvalda sidentygerna sändas till Sverige endast di- rekt till privatpersoner tuU- och fraktfritt till hemmet.
H ofjuvelerare 1 Jakobstorg E — NY KINDERGARTEN.
QRDET KINDERGARTEN har numera blifvit så " införlifvadt med vårt språk och kommer, när det namnes, ögon bruna, ögon blå att le och stråla så, som endast barnaögon kunna det.
Och frågar man en liten en om fyra eller sju år, om han eller hon går i skolan, så svara de med en säkerhet och en tonvikt på orden, som vore de minst &gt;i sjunde öfre »: » Ja, i Kindergarten&gt;, och är man vän i hu- set, så tillägga de: » Snälla tant, kom och hälsa på oss I » Deras mottagningsrum, det faller af sig själf t, är Kindergarten.
Och säkert är, att den visiten gör man gärna.
I ett af Iduns nummer för i år har Tora Kjell- berg med sin lekande penna beskrifvit för oss detta barnens Eldorado och genom den kommit oss äl- dre att nästan önska: » Ack, den som vore liten! » — så lockande har det förefallit.
För närvarande finnes det alltför få dylika i vår hufvudstad, och för att i någon mån af hjälpa denna brist öppnar fröken Hilda Troili i höst en Kindergarten i n:r 24 Uplandsgatan, och därigenom får Vasastaden sin egen tomteskola, som säkert kommer att hälsas med glädje af både mammor och småttingar.
Den kommer att inrättas efter samma utmärkta metod som fröken Anna Ek- T7 VINNLIGA IDUN — det kända konstnärliga och litterära förbundet i hufvudstaden — firade här- omdagen sitt majsamkväm med en kostymföreställ- ning, vid hvilken » århundradets dräkter » utgjorde ledmotivet.
Deltagarinnorna voro därvid iförda toa- letter från olika skeden af vårt snart tilländalupna * lunds, n:r 25 Kommendörsgatan.
Angående fröken Troilis verksamhet i denna branch kan man ej till- lämpa ordspråket: » alla barn i början ».
På detta område är fröken Troili snarare en banbryterska än en efterföljerska, fastän hennes verksamhetsfält har varit förlagdt till Karlstad, där hon under tio år arbetat med både skicklighet och framgång, och hvarifrån hon medför de amplaste loford och det omdöme, att hon » besitter en mindre vanlig förmåga att intressera äfven de minsta för deras arbeten. » Vid olika utställningar i Karlstad har fröken Troili för egna och skolans arbeten erhållit tvänne silf ver- och en bronsmedalj jämte diplom.
I anledning här- af hoppas vi, att fröken Troilis arbete äfven här i hufvudstaden skall krönas med framgång.
sekel, och den lilla amatörfotografi, som togs vid tillfället och hvilken vi med benäget tillstånd åter- gifva, bjuder på en hel revy af det kvinnliga mo- dets växlingar från år 1800 till år 1875.
TjiRÅN DE STORA LAWHTENNISTÄFLINGARNA, hvilka utkämpades i hufvudstadens vackra Idrotts- park under veckan 7 — 14 maj, bjuder Idun i dag några bilder.
Som bekant var det » Kronprinsens law * ntennieklubb&gt;, som anordnade dessa täflingar, till hvilka samlades de skickligaste utöfvare af det nobla spelet, som Sverige och Danmark ha att upp- ställa, icke allenast inom det manliga könet, utan äfven inom det kvinnliga, och kronprinsen själf, känd som en af vårt lands allra skickligaste tennis- spelare, deltog med stor framgång i de många olika täfiip garna.
Öfverst bland våra bilder se vi den vackra tennis- paviljongen, utanför hvilken ett parti just håller på att utkämpas.
Det är från söndagen den 14 maj, då en uppvisning i det fria hölls, till hvilken all- mänheten hade tillträde.
Därunder ses en afbild- ning från den skarpa strid, som stod på tisdagen mellan kronprinsen och ingeniör P. Qvarnström å ena sidan samt notarien K. Nordenson och hofrätts- notarien E.
C. Treffenberg å den andra.
Att åskå- dareläktaren under dessa mondäna täflingsdagar städse var tätt besatt af en ytterst distinguerad publik, är klart, och vår tecknare bjuder äfven på en liffull bild från densamma.
Bland de smärre bilderna framställer en kron- prinsen, under en paus samtalande med några af de närvarande damerna; därunder ses fru Märta Adlerstråhle, som särskildt utmärkte sig bland de del- tagande damerna.
Till vänster se vi flere af de manliga deltagarne, såsom dr Folmer Hansen och kandidat Erik Larseii från Köpenhamn, hr Gunnar Zettervall m. fl.
— Stockholms Intecknings-Garantl-Aktlebolag.
— Hufvudkontor: Malmtorgsgatan.
n:r 1, öppet 1 0 — 3.
4V P å kapitalräkning å 6 m å n uppsägning godtgöres Bankens högsta depositionsränta K ä l l v i k.
1 2 och tillämpas vid inträffande ränteförändring den n y a räntesatsen omedelbart utan före- gående uppsägning.
Hälsobrunn, Badanstalt samt Hafsbad.
Säsong: 8 juni — 21 augusti.
Naturskönt beläget vid Östersjöns strand, 21 k m.
Mild, stärkande 41 Frisértänger, Hårkrusare, Hårreno- vatorer, Hårvatten, Liktornsmedel, Lilje
J u r i s t lämnar ät kvinnor (äfven utom förbundet) råd och upplysningar (muntl.
Träffas å förbundets byrå, Drottninggatan 5 4, 1 tr., onsdagar kl. V 2 H — 1 1 f. m.
(patenterade) Stor isoleringsförmåga, 50 % lättare än de vanliga.
Vackra och " hållbara från Drottningatan 4 1 hos C.
D U P V A, 41 D r o t t n i n g g a t a n 41 (Etablerad 1849).
41 barrskogs- och hafsluft.
41 Läkare: Prof.
R i n d ö Brunn, Bad oeh 41 Begär prospekt.
81650) Prospekt i Sandbergs bokhandel.
R u m s - beställn.
tel. Östermalm 1112, V a x - h o l m 23 o Riks- RindÖ 8 Sanatorium.
Härligt, fuktfritt läge.
Y p p e r s t a järnvatten.
Första klassens varm- och kallbadhus Lämplig kurort för fall af blodbrist, mag- och tarmsjukdomar, konvalescens m.
V i d sträckta promenader.
U t m ä r k t a lawn-tennisplaner.
iBästa lägenhet för hjulsport och seg Iing.
Enkelrum och dubletter, alla m e d verandor, i det naturskönt belägna sanatorie Tallhöjden.
Restauranten öppnas den 20 maj.
Ny restauratris.
Ny stor ser veringspaviljong med härlig utsikt ät segelleden.
L ä t t a kommunikationer me&lt; Vaxholmsbåtarna.
60250) M e d d e l a n d e n.
SLUTFORSALJNINGEN i modehandeln 54 Vesterlånggatan fortgår till den 30 j u n i.
Högaktningsfullt ROSENDAHL.
Tranås Snickerifabrik, Tranås Begär katalog.
Z Ä N D E R, Stockholm.
Källviks Badkontor, adress L o f t a h a m m a r.
F. U l m é r 22 &amp; O: o, Fredsgatan 2 2, Mattor, Möbel- &amp; Gardintyger, Portierer, Borddukar, Filtar, Orientaliska väfhader m.
sälja alla sorters H ä r m e d tiUkännagifves att undertecknad i dag öppnat välsorterad Sybehörs-, H v i t - och K o r t v a r u airär i 6 Jakobsbergsgatan 6, och rekommendera] m i g i den ärade allmänhetens benägna hågkomst.
Vördsamt A-ugusta Danielsson-
— nödställd nästa, där var hon också redo af fullaste hjärta.
I ett af våra närmaste nummer ämna vi med porträtt och utförligare biografi återkomma till den förtjänta hädangångna.
KVINNODEMONSTRA- E N TION INTERNATIONELL FÖR FREDEN.
På uppslag från kvinnor i Tyskland höllos den 15 dennes kvinnomöten i nästan alla europeiska länder, i många städer i Amerika, Ja- pan, Egypten m. fl.
länder, afsedda att åstadkomma samfällda uttalanden i den viktiga, kulturella fråga, som nu för första gången kommer att göras till föremål för öfverläggning mellan regeringarnas befullmäkti- gade ombud å fredskonferensen i Haag.
För Sve- riges del var ett sådant möte anordnadt å Nya hus- hållsskolans lokal i Stockholm.