Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Några droppar Sano utspädt i vatten är tillräckligt att göra munnen ren, hindra blod- förgiftning, rengöra sår m. m. Sano bör användas af alla som vilja hålla sin mun ren, erhålla en behaglig andedräkt, skydda sig för tandvärk o. s. v. Sano finnes i flaskor om 100 gram.
Pris pr flaska 1: 25.
Undertecknad är ensam partiförsäljare för Skandinavien och Finland.
Hög rabatt Uddevalla i juli 1899.
DAGNY TIDSKRIFT FOR SOCIALA OCH LITERBRA INTRESSEN UTGIFVEN AF FREDRIKA-BREMER-FORBUNDET.
4888.
TREDJE-FJEREE HÄFTET, &amp; ?selde.
En svensk storman i hanu förhållando-till sitt land och till sin hustru.
(.Ur efterlemnade skrifter.)
DeZtagare.
Fredrika-Bremer-Förbundets meddelanden: Pristäfian.
En tidsenlig uppfostran af husmödrar, af Hedvig Huglzcnd.
Skrift, prisbelönt af Fredrika-Bremer-Förbundet.
Hvarjehanda i qvinnofrkgan.
Stadsfullmä k tigeral en.
Björnstjerne Björnson.
Pris pr årgiing: Forbundets medlemmar kr.
{För För icke medlemmar 4,00 * 1)
Rante- och Kapital-Försäkringsanstalten i Stockholm emottager i helt Krontal penningar till beredande af Lifränta (ension) eller Kapital att lyftas på, en gång vid II pgifven å1 er.
Kontoret N: r 6 Stora Nygatan, hålles öppet aga söckendags förmiddagar kl. 11-12 samt Onsdagar 6-6 e. m.
För i Stockholm bosatta obemedlade personer, som in- sätta medel för att bereda lifränta, betalar Fosterländska För- eningen förvaltningsafgift samt för insatser, ej öfverstigande under ett år 50 Kr., Tjue9zi procent såsom premium: hvarige- nom för hvarje såliinda insatta 6 Kr.
i boken införes dessutom E n Krona.
s Stockholms Maltkuranstalt.
Nyberedt Maltextrakt (varm nialtinfusion), som är e n särdeles välsmakande dryck, finnes alla dagar, kl. 11-3, till afhemtning och drickning på stället, N: r 67 Drottninggatan.
För herrar och för damer finnas särskilda, stora salonger.
Alla Stockholms tidningar finnas.
Intyg finnas till påseende från flere Herrar Läkare i Stockholm som efter mångårig pröfning rekommendera kuren såsom nett särdeles välgörande och stärkande nzedel vid katarr såväl i respirations- som digestionsorganerna, h a g -, mag- och tarm- kutarr), bleksot, dålig matlust: nllmän svaghet och dålig nutritionn.
per månad (vid afhemtning och för barn 15 kr.).
Personer, som önska pröfva medlet, innan de inskrifva sig, få göra detta afgiftsfritt.
Vilja de fortsätta härmed e n längre.
tid, blir priset 5 kr.
pr vecka.
Vid lättare åkommor verkar kuren ofta inom kort tid till förbättring.
Till lands- orten försändes särskildt beredt Maltextrakt mot efterkraf.
Snara anmälningar önskas, t y såvida ej tillräckligt antal patienter anmäla sig före Maj månad, stänges Stockholms-an- stalten för sommaren, men öppnas åter höst ' terminen.
PROSPEKT för Norrköpings Hush %llsskola vid Torshag för unga flickor.
Skolan börjar sin verksamhet den 15 Augusti detta år vid Torshags herrgård, belägen i Qvillinge socken i Östergötland, 15 min.
väg från Åby jernvägsstation.
Torshags läge är utomordentligt natursköiit och helsosamt, omgifvet som det är af Kolmårdens med rik omiTexlande barr- och löfskog klädda höjder.
Täcka insjöar invid och helt nära stället erbjuda tillfällen till badning och båtfärder, och talrika, vackra promenadvägar bidraga att göra vistelsen i trakten särdeles angenäm.
Byggnaden, som oingifves af en större trädgård och naturlig park, är stor, sund och beqväni, med höga, rymliga boningsrum, stor veranda och tillräckliga eko- nomilägenheter; trakten är liflig och folkrik med tal- rika sommarvillor och industriela etablissementer.
Samfärdseln med det närbelägna Norrköping för- medlas genom jernväg, telefon, post och telegraf.
På grund af alla dessa förhållanden synes lokalen särdeles väl egiiad för det afsedda ändamålet.
Skolan, i hvilken emottagas s$väl hel- som half- pensionärer från 16 års ålder, har till uppgift att åt unga flickor, som slutat sin skolgång, meddela de för
ordnaiidet och skötandet af ett hushåll behöfliga kuii- skap er.
Styrelseii vill uppbjuda all sin förmåga, att skolaii rriå blifva ett godt och välordnadt hem för eleverna.
I skolan ineddelas undervisning i följande iimnen: ma tl agning; bakning; syltning, inliiggning och konservering a f matvaror; inköp af matvaror; o slagt; tvätt och strykning samt öfiiga hushållsgöromål; nu bruklig handaslöjd.
Föreliisiiiiigsvis meddelas af skolans läkare en kurs i h ush Al 1 sh ygien; i elementerna af hushållskemi; i näringsmedlens sammansättning, värde och till- redning, deras vanligaste förfalskningar och dessas upptäckande; en samaritkurs samt hufvuddragen af helsovården inom hemmet.
Dessutom komnia uiidei kursen excursioner att ega rum till Norrköpings slagtericr och andra praktiska iii- rättningar, som för eleveriia kunna vara af intresse.
God undervisning i såväl musik som språk kan fås i Norrköping.
Läroåret delas på två.
termiiier: höstterminen fråii den 10 Aug.
till den 15 Dec., vårteriniiien fråii den 15 Jan.
till den 10 Juiii.
Vid hvarje läroårs slut leinnas betyg öfver elevciis kunskaper, uppförande och flit.
Hvarje helpensionär skall medföra bädd, lämplig för jeriisäng, hvitt täcke, 3 par lakaii, 6 örngåttsvar, 12
handdukar, 6 serveter, I matsked, I thesked, 1 dessert- sked, knif och gaffel samt servetring, allt tydligt märkt.
Årsafgiften är för helpensionär 600 kr.
och för half- pensionär 400 kr., hvaraf hälften betalas vid hvarje ter- mins början.
Halfpensionär erhåller frukost och middag i skolan.
Fri läkarevård.
Inträdesanmälan, egenhändigt skrifven af sökanden, skall vara åtföljd af ansvarighetsförbindelse från måls- man för årsafgiftensfinbetalande 2i af styrelsen bestämda terminer, intyg från läkare, att sökanden icke är med svårare eller smittosam sjukdom behäftad och prest- betyg samt ställes till hushållsskolans styrelse under adr.
Styrelsen utgöres af: Fru Doktorinnan Hedv.
Haglund, Ordförande.
Hospitalsgatan 17.
Fru Borgmästarinnan NI.
Lothigius, Fru Doktorinnan A. Edström, Drottninggatan 32.
Skolgatan 16.
Fru Malla Grönlund, Gerda v. Friesen, Dr o ttninggatan 6.
Föreståndarinna för Norrköpings nya läroverk för flickor.
Carl Grönlund, Carl Otto Björck, Kronofogde, Kassaförvaltare.
Prakt.
lilkare, Sekreterare.
* --- Lithograiisks Aktie-Bolaget I Norrkaping.
65 En svensk storman i hans förhållande till sitt land och till sin hustru.
Svenska akademiens handlingar från 1886.
Stockholm 1887.
Norstedt &amp; Söner.
5, 4$ n ny serie af Svenska akademiens handlingar är i sig själf en literär företeelse af nog mycken vigt för att förtjena större uppmärksamhet än som hittills egnats densamma.
Och när dertill första delen af en sådan serie utmärker sig for ett innehåll af så gediget värde och fängslande intresse som den här ofvan a-nförda, vore det att beröfva sig själf en verklig njutning om man lemnade den oläst.
Volymen inledes med ett kort och kärnfullt tal af pro- fessor c.
T. Odhner, hvari lemnas den öfliga öfversigten af det föregående årets händelser.
Talaren erinrar om akade- miens jubelfest och kastar en blick pii tidens betryck, hvilket tvingar såväl höga som låga att öfva den försakelsens konst, hvilken eljest i vårt land så ofta varit bortglömd af alla an- dra än armodets barn.
Vid en blick på den inhemska lite- ratnren befinnes den icke hafva lidit några svårare förluster.
Men det särskilda landets literatur står i liflig vaxelverkan med verldsliteraturen; och denna hade under det förflutna året förlorat mer än en af sina yppersta målsmän.
Talareii uppehöll sig säiskildt vid den oersättliga förlust Tyskland och hela den bildade verlden lidit genom den nittioårige Leopold von Rankes död, ” en man som var för historien hvad Göthe var för dikten och Thorvaldsen för konsten ”.
Den som hörde den svenske historikern med några fii ord uppdraga den tyske häfdatecknarens karaktäristik i bredd med Macaulays och Geijers, samt antyda huru han genom den plats han beredde Gustaf II Adolf i bildergalleriet, af refor- mationstidens män, ” i den dager, som utstrålar från sanningens och frihetens eviga källan, gjort sig förtjent af det svenska folkets varmaste tacksamhet, han glömmer det icke, och åter- läser med rörelse de allvarliga orden i den utkomna delen af akademiens handlingar.
* * * Minnesrunan öfver Tysklands yppersta nutida historie- skrifvare, får sitt motstycke i den enkla, men storslagna skil- dring af en bland våra egna historiska män, som derefter följer.
Ung72y.
66 Det är en " den bergfasta viljans ", " det obändiga lynnets " och det varma hjärtelagets man.
Det är svensken " med det fasta sinnet ", den omutliga karaktären, den väldiga talegåfvan och det outtröttliga arbetet på fosterländska värf, hvilkeii själf med ord och gerning skref in sitt namn och sitt lif i fäderneslandets häfder.
Det är skaparen af Göta kanal och Motala verkstad, en af de främsta deltagarna i nybildningeii af vårt samhällsskick 1809, i grundläggandet af föreningen mellan Sverige och Norge, samt i nydaniagen af vårt natio- nalförsvar efter det olyckliga finska kriget.
Det är med ett ord Bnltear Bogislav von Platen, tecknad af Louis de Geer: hvilken blifvit stäld i spetsen för den nya serien af akademiens minnesskildringar.
I sanning ett värdigt val, såväl af före- målet, som dess skildrare!
Den är, derina minnesteckning ett stycke folkhistoria, samladt kring en stormanshistoria, hvilken senare i trots af det mäktiga handlingslif, hvaraf den är uppfyld, dock före- trädesvis ter sig som en karaktärshistoria.
Uppslaget till densamma ligger redan hos den 16- 18-årige ynglingen, *] som i t j enst på handelsfartyg genomgår den hårda skolan för ett verkligt sjömanskap och: samtidigt indragen i hvirf- veln af religiösa tvifvel, räddas från andligt skeppsbrott; det föres vidare med berättelsen om huru den unge sjöofficeren, bosatt jämte två kamrater i ett tarfligt rum i Karlskrona, läser läxor med borstpoj ken till ersättning för hans tjenster, äter middag med kamraterna af de hämtade två matportio- nerna, eller ock, enligt öfverenskommelse afstår middagen, då han är bortbjuden till qvällen.
Så ock när han senare, efter slaget vid Hogland, under två års fångenskap i Ryssland skrifver sina knapphändiga bref till hemmet och insuper afsky för allt ryskt.
Härmed synes den grundläggande karaktärsdaningen af- slutad.
Några år derefter träder manna-karaktären redan fram, i det den unge Platen, förande den svenska fregatten Bellona genom Öresund, utan order besvarar en den svenska flaggan tillämnad skymf från det danska vaktskeppet vid Helsingör på sådant sätt, att dansken tvingas att ögonblick- ligen gifva iipprättelse.
* I Platen föddes år 1766 p % Rugen, der fadern, generalguvernör öf- ver Pommern, hade sitt stamgods.
Han sattes vid 1.3 Ars ålder i kadett- skolan i Karlskrona och utnämdes Ar 1780 till fänrik vid örlogsflottan.
67 Hemkommen hotas Platen med krigsrätt för detta sitt själfrådiga handlingssätt; men själf kallar han ännu på ålder- domen den dagen för den skönaste i sitt lif.
Det var så att säga hans riddarprof i fäderneslandets t j enst.
När han sedermera med sina skarpa anmärkningar mot brister inom sjömannabildningen och tjensten väcker ond blod, men vinner sitt syfte; när han, orättvist anklagad för förment maktmissbruk mot underordnade, blir på ett lysande sätt frikänd, och när han slutligen af missnöje dels med tjen- sten och dels med faderns entledigande från sitt embete tager afsked ur rikets tjenst och drager sig tillbaka till det en- skilda lifvet - genom alla dessa skiften af Platens inngdoms- saga går karaktärens och personlighetens historia såsom den röda tråden?
hvilken sammanhåller och ger färg åt, det hela.
Nu är ungdomstiden förliden och mannen står " fullbordig " och mogen för de ännu okända värf, som vänta honom.
* * * Vid denna vändpunu af Platens lif, omkring år 1800, inträda tvänne för hans framtid djupt ingripande tilldragelser: hans giftermål med Hedvig Elisabeth Ekman, dotter af kom- merserådet Ekman, köpman i Göteborg, samt hans småningom mognande beslut att förverkliga planen om förenandet af Östersjön och Kattegat medelst en kanal.
Om hans äktenskap ger oss biografen den vackraste föreställning.
Hans hustru - heter det - en qvinna med lika mycken mildhet som moralisk kraft, var hans lifs goda engel.
Hans von Rosenstein plägade skämtande påstå, att om Platen ej fått en sådan hustru, hade han blifvit en sjöröfvare.
Själf erkände han, att han hade henne att tacka för, att han blef hvad han blef.
Aldrig hördes han mot henne fälla ett häftigt ord, men ofta kuf ' vade hon hans, emot andra lätt uppbrusande sinne.
Käppen, som han, enligt tidens sed, hade till hands för att straffa felande underhafvande på sitt gods, Frugården i Vestergötland, gaf han i sin hustrus förvar, på det den icke skulle brukas i vredesmod.
Under sju, åtta år lefde Platen och hans hustru med sina två söner och en dotter (den ännu lefvande, för sin verksamma människokärlek högt uppburna grefvinnan Louise Posse i Stockholm) på, Frugårdeii ett lyck- ligt och fridfullt hemlif, till hvilket han senare såg tillbaka såssom på en hvilopunkt i sitt stormiga lif.
68 Kom så tanken att upptaga Biskop Brasks och Gustaf Vasas gamla plan om Östersjöns och Nordsjöns förening me- delst en kanal.
Efter samråd med sin vän, Georg Adler- sparre, är Plateii genast redo att gripa verket an, men hinner blott i en första skrift framlägga den storartade planen förr än han, efter statshvälfiiingen år 1809, blir, jämte andra ti- dens dugande män: dragen till arbetet på ett nytt och för- bättradt statsskick.
Hans betydande andel i detta arbete, särskildt hans samarbete med Adlersparre för valet af en tron- följare och för en blifvande förening med Norge, hans mission till prins Christian August, lians verksamhet i konstitutions- utskottet samt hans förslag till nationalbeväpning skildrar minnestecknaren i lifliga drag.
Efter tronföljarvalet blef Platen, soin bekant, statsråd.
Under tiden hade han icke öfvergifvit sina kanalplaner.
Med stöd af hans skrifter och kostnadsförslag utarbetades motioner vid riksdagen, privilegier utfärdades, en lånediskont upprätta- des, en komit6 tillsattes för bildande af ett kanalbolag, och när första bolagsstämman sammanträgde i maj 1810, hade arbetet på kanalen redan börjat på två linier, " en åtgärd, i hvilkeii man spårar Platens drift och djärfhet. "
De hemliga stämplingarna för prins Gustafs återkallande, prins Carl Augiists död, Fersens mord, hvilket kanske kunnat förekommas, om man följt Platens råd, riksdagen i Örebro och det slutliga valet af Bernadotte till tronföljare upptogo den närmaste tiden.
Knappast torde någon af de handlande personerna hafva i den sistnämda vigtiga riksangelägenheten gjort en för framtiden mera betydelsefull insats än Platen med sin pro memoria till Bernadotte rorande en blifvaiide förening mellan Sverige och Norge, om hvilken pro memoria minnestecknaren säger, att den i sin måii bidrog att grund- lägga 18i2 års politik.
Hans arbete på åstadkommande af en nationalbeväpning 1810-1812 var ock af stor betydelse.
Ville Sverige tänka på att behålla sin själfständighet, funnes ingen annan utväg än en allmän beväpning, hvilken ock, rätt behandlad och rätt använd, lämpade sig bättre här, än i något annat, land.
Kring indelningsverket som kärria skulle hela nationalkraften samla sig, då fienden hotade.
Med svenskmanna rätt skulle följa ovilkorlig skyldighet att från 20 till 50 års ålder försvara fosterjorden.
Förslaget innehåller mycket som först 50 år
69 senare vunnit erkännande och blifvit genomfördt.
Så vaperl- öfningen i skolorna samt lagen om obligatorisk värnp ' ligt, utan rätt att lega en ställföreträdare *).
Småningom samlade Platen alla detaljerna till en enda stor plan, det s. k.
ce ?itraZfö?
* svni * et, stäldt i samband med en allmän nationalbeväpning, hvilken plan med värme omfattades af Carl Johan, men likväl efter mycket motstånd och åtskil- liga jämkningar blott delvis förverkligades genom den 1812 stadfastade beväringsförordningen, hvilken institution, säger minnestecknaren, hufvudsakligast var frukten af Platens out- tröttliga nit.
När sedan allmogen reste sig mot förstärkningsrnanska- pets uttagande, skrifver Plateii till Carl Johan till försvar för de upproriske.
Han vill ansvara för liela vei-lden, att ingen annan nation än den svenska skulle så kort efter olyc- korna med landtvärnet underkasta sig en nationalbeväring, och enligt hvad han erfarit, låg felet mäst hos embetsmännen.
Hade de föregått med goclt exempel, skulle lydnaden varit fiillständig.
Derför - ber han - var mild i bestraifhingen!
* * * Under allt detta förlorar Platen dock aldrig sitt älsk- lingsvärf ur sigte.
För kanalarbetets skull, äfvensom af an- dra orsaker, begär han upprepade gånger, men förgäfves, afsked från statsrådsbefattningen.
Hans tillgifvenhet för Carl Johan framgår bland annat af yttrandet: " Han niå befalla mig att gå på bramtoppen eller i sin konselj, så lyder jag. "
Dock förklarar han öppet, att han hädanefter alltid skulle sätta sina pligter till kanalen i främsta ruminet.
Han orga- niserade nu detta storartade företag och ådagalade dervid en insigt och en administrat ' iv förmåga, som ställt honom bland den svenska industriens stormän, likasoni hans blick för fram- tiden, hans klokhet och kraft redan då gjort honom till en statsman af första ordningen.
Hans sätt att själf arbeta och leda sina underlydandes arbete var förträffligt.
Hans aldrig frångångna grundsatser att inom landet söka de skickligaste personer f6r arbetets *) Beslutet rörande såväl skolungdomens vapenöfningar som upp- häfrandet af rätt för beväringsskyldig att lega annan man i sitt ställe, fattades först af riksdagarna Aren 1869 och 1871 p-C grund af motioner af ledamoten i andra, kammaren Axel Adlersparre.
70 ledning, men att till arbetets lättnad anskaffa bästa möjliga maskiner, hvarhälst de kunde fås, skulle än kostnaden öfver- skrida det erhållna anslaget, förklarar så väl arbetets fram- gång som det motsthd det rönte från finansernas män.
Med 1810 års ingång pågick arbetet redan på sex skilda punkter i Vester- och Östergötland, och under de följande åren fort- sattes det med stor kraft, utan hänsyn till den gryende miss- tro, som vid 1812 års riksdag yppade sig, eller de konflikter, som uppstodo vare sig med enskilda personer eller offentliga myndigheter.
Så förklarade en ledamot af Riddarhuset, att intet annat skulle komma att flyta i kanalen än aktieegarnas tårar.
Betecknande för båda parter var också konflikten mel- lan Platen och hans vän Georg Adlersparre.
Den förre ville nämligen göra gällande kanalens rätt till skogen på en all- männing i Adlersparres län, hvilken allmänning Adlersparre deremot förbehållit allmogen i den bränslefattiga trakten.
" Skall jag säga den lidande allmogen till tröstn, spörjer Ad- lersparre, " att om tio år skola de få timmer och ved från Småland?
Han frågar, om det var för att upphjälpa eller för att sköfla landet, som kanalarbetet företagits.
- - ' Al- drig blir jag ", fortsätter han, " ett redskap till våld och orätt- visa, minst i en provins, hvars rättigheter det är min pligt att beskydda. "
Äfven inom statsrådet stötte Platen ihop ined en stor- man, Wirsen, i afseende på tull och näringsfrågor, rörande hvilka Platen hyste den frisinnade framtidsmannens åsigter.
Efter att under konteramirals titel hafva återinträdt i flottan, erhöll Platen ändtligen på upprepad begäran afsked från statsrådsembetet och hoppades nu odeladt få egna sig åt arbetet för kanalen.
Det napoleonska förtrycket hade nått sin höjdpunkt, de kufvade eller hotade folken, bland dem äfven Sveriges, reste sig för att afkasta dess ok eller värja sig för dess hot, och i spetsen för de förenade armeerna stod som generalissimus tronföljaren i det land, hvars konung fem år förut ansett sig förpligtad att underställa den franske kej sareiis gillande sin önskan i afseende på valet af sin blifvande eftertr " d a are.
Utan att taga någon del i kriget blef Platen nu som förr indragen midt i centrum af de politiska förvecklingarna, J
' riar så mycket svårare att lösa, som det gälde att viiiiia Norge för föreningen med Sverige, sedan det frigjort sig.s,jälft, gif- vit sig en egen grundlag och valt sin egen konung.
Platen hade hsilst varit stilla vid kanalarbetet, men för Norge uiider- kastade han sig allt.
Efter konventionen i Moss vidtog freds- arbetet, hvars första akt anförtroddes åt Plateii.
Med sin vanliga kraft och öppenhjärtighet i förening med stor takt och statsmannavisdom, skötte han det svåra värfvet och lyc- kades så väl, att han å ena sidan tillvann sig prins Kristiaus och de ledande norrmännens aktningsfulla vänskap, samt å andra sidan anmodades att ingå bland de redan utsedda sven- ska kommissarier, hvilka skulle underhandla med det, storting, som beslöt föreningen med Sverige och antog grundlagen af den 4: de november.
Endast i bref har Platen uttalat sin enskilda mening om de former föreningen kom att få.
Han antyder der, att sy- stemet icke helt och hållet öfvereiisstämmer med halis &amp; sigter, men att det torde vara det enda, som för närvarande stode att vinna, att det torde vara bäst att likt engelsmäniien lemna något åt våra barn att göra.
Han erinrade att å svensk sida skulle fordras både försigtighet och försakelse, af ' rådde att uppträda med onödig ståt, m. m.
I och med föreningen var ett af målen för Platens fo- sterländska sträfvandeii uppnådt.
Han återgick iiii till " sin förnämsta lifsgerning ", Göta kanal, och kunde under 15 år oafbrutet egna sig åt den samma.
Men dessa år utgjorde en enda lång kedja af svårigheter, icke inom själfva.
arbetet, der allt gick med samma lugna energi som alltid, utcan med afseende på de ständigt växande kostnaderna, för hvilka, då kanalbolaget ej kunde betäcka dem, tillgångar måste beredas af allmänna medel, genom motioner eller propositioner vid riksdagarna.
Här mötte nu Platen för det mästa ett hårdnackadt, stundom hätskt motstånd.
Det var de stora finansernas män, som med fog protesterade mot på förhand upptagna medel eller öfverskridna anslag; det var småsinnets prosaiska in- vändningar mot framtidsplaner, hvilka öfvergingo dess syn- krets; det var misstron, som tviflade på, möjligheten af de stora företagens utförande och menade att sådant icke dugde
72 för ett fattigt land som Sverige.
Mången beundrade Platens snille och energi samt skattade högt hans personlighet, men trodde att han förgripit sig, då han uppgjort den storartade arbetsplanen och satt den i verket på många punkter sam- tidigt.
Under allt detta stod Platen fast som klippan i brän- ningarna, bemötte alla invändningar, samt intalade mod hos de klentrogne: E t t lands rikedom eller fattigdom, menade han, berodde mera af dess folk än dess afkastning.
Att låta det stora verket afstanna under afvaktan på långsamma riksdagsförhandlingar vore endast att slösa med statens medel.
Andra inkast nedslog han med att uppvisa Iivilka fördelar kanalen skulle, i samband med centralförsvaret, medföra för fäderneslandets trygghet, själfständighet och ära in.
m., och gång på gång lyckades han besegra motståndarna.
För hvarje riksdag blef dock striden hårdare, hälst se- dan Platen börjat anläggandet af Motala mekaniska verkstad, i ändamål att der tillverka maskiner och verktyg som eljest fått hämtas från utlandet.
Under dessa strider var det, som Platen lade i dagen en talaregåfva, hvars make man sällan hört vid våra riks- förhandlingar; och denna ordets väldigt öfvertygande kraft, tillika med det imponerande i hans karaktär och vissheten att han leddes af den vzrmaste, oegennyttigaste fosterlands- kärlek, var det, som gaf honom seger, äfven då det såg som mörkast ut.
Någon gång kunde han erkänna att han felat; men om felet mot formerna betingat vinst och framgång för saken - och att så var kunde han vanligen faktiskt bevisa - så kunde ingen öfvertyga honom att han handlat orätt.
Tvärtom vore han färdig, att när hälst saken så fordrade, handla pii samma sätt.
" Mitt samvete ", tillade han, " förbjuder mig att dölja detta, och med lugn emotser jag påföljderna. ' '
E t t sådant uttalande väckte naturligtvis förbittring.
Carl Johan själf, som dittills stått på Platens sida, drog sig till- baka!
och striden slöt för en gång med nederlag för Platen.
Från många sidor uppbar dock den väldige inannen loford och erkännande.
Om hans tryckta anföranden vid nyssnämde tillfälle yttrade Hans Järta: " de stå som Göta kanal och hela din offentliga lefnad till monumenter af svensk kraft iit kom- mande tider. "