Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer nu mera gillade Jnstruenoncn för deras Justitiee-Ombudsman ef lemnar nägon uttrvcklig föreskrift om Embets-orten för Justitico-Ombudsmannens Expeditioir och icke eller stadgar att denne .Embetsman under sin tjenstetid ej kan tillika bestrida någon annan publik sytzla, Riksens Högloft.
Ständer alltsä mätte, för större tydlighet och säkerhet, härom gifwa etr särskildt förklarande. 448 Expedilioiier till Riks-Ztäuden.
Det synes wara en bestämd söljd af de ät JustitlK-Ombttdsniannen uppdragna göromäl, att ban dels såsom äkagare etter Actor, dels som Ordförande i Tryckfrihets-Committeen bör egentligen wistas a den ort, der Rikets Högsta Embetsman och Collegier samt de med Tryckfrihetsmål befattning ägande Domstolar och Embets-Werk befinnas, der Nationens representanter sammankomma, och der i allmänhet Styrelsens grenar förena sig.
Af Riksdags-Ordningens 63 § torde äfwen ännu tydligare kunna slutas, att Justitiee-Ombudsmannen, i samma stund han tillträder detta Embete, skiljes -frän bestridandet af den syfila han tilt äfwentnrs förut innehar.
Utskottet tror sig likwäl böra, till minnande af en önskad fullständighet, wördsamligen tillstvrka antagandet af berörde stadgande» i Instruktionen, heldst den samma icke ännu är utfärdad, och får således föreslå följande tillägg och förändring i början af 24 Z: Justitice-Ombudsmannen, hwars wistelseort, i och för Embecet, är i hnswndstaden, mä ej under sin tjenstetid utöswa någon annan Publik Embetsmannabesattning.
Han äger att sig till biträde etc.
Stockholm den 15 Febrnarii 1810.
Pa Constitutions-Utskvttets magnar: U. Nannorboim.
Oarl v. UosonLtsin.
Osniol Lborstoin. ^näorb Rson. bl^olrort. ck. D. 44!)
Med förflag till ändring i 49 och 61 88 Regeringö-Formen. Wördsautt Memorial.
Till Constitutions-Utskottet har NiksdagsFullmägtigcn för Fahlu Bergslag och Utskottets Ledamot Herr Asesorcn Gåhl» inlcmnat ett skriftligt anförande, med förslag till rättelser i Regeringsformens 49 och 61 88, äsyftande en tydligare uttryckt mening af dcfla §8, genom deras fullständigare redaction.
Utskottet har, efter öflvcrtvägandc häraf, lika med Herr Asesorcn Gahn funnit, att 49 Hrns ordalydelse lätteligen kunde genom en alltför bokstaflig tolkning inisttydas, och Riksens Ständer antingen anses pligtige att, utan allt »val af ärStider, sammankomma pä en nästan till dagen förut bestämd termin, eller ock berättigade att uppskjuta Riksdagen till 6, 7 eller flera ärs mellanstånd fran den sist hällne; att tillika, »vid jemförelse af denna 8 och hwad 61 8-u om Be»villninge»s utgående stadgar, den följd möjligttvis skulle dragas, att åtminstone för htvarannan Riksdag ett är bleflve utan betvillningsafgift, sä »vida ej Riksens Ständer till Urtima Riksdag kallades.
Af desa anledningar, samt för att afhjelpa all twetydighet och fullkomligen förena de bäda i fräga »varande 88, sär Utskottet »vördsanrligen förestä följande förklaringar deraf, för att »vid nästkommande Riksdag af Ko' nungen och Riksens Ständer pröfivas och afgöras: 29 450 Expeditioner till Riks-StLnden.
Första Pnncten af 49 H:n konnnc att styllseras salunda: Riksens Ständer skola, i kraft af denna Grnnd-Lag, hwart femte ar sammankoinma.
Uti hwarje ete. llti 6l §ni skulle sörsta inoinentet erhälla fölsande redaetion:
Alla afgister, sorn Riksens Ständer under de i föregående H nämnde titlar bcwiljat, skota utgöras intill slutet as det är, under lnvars lopp den nya Bewillningen af Riksens Ständer fastställd blifwit.
Stockholm den 5 Martti 1810.
Pä Constitutions-Utfkvttets tvägnar: 0Is68 DleminA.
Daniel Dder8tsin. ^l:80n D^olrert. /).
Daurus.
N:o 33. Z anledning af wäckt förslag om friwillig afsägelse af samtlige Riks-Ständenö Privilegier, all jords refning samt en ny representation. Wördsanit Memorial.
Under den 15 sistlidne Jannarli har Högloft, kltidderfkapet och Adeln till Constitntions-Utfkottet remitterat ett af Herr Capitaine-Lientenanten ni. in. Grefwe Jaeob De la Gardie in Pleno uppläst Memorial Nm 33.
Dietamen, hwarnti föresläs Högloft.
Ridderskapet och Adeln afsägelse af ännu innehaswande Privilegier, emot sörntsattc milkor, att de öfrige Ständen ä five ii afsäga sig alla Privilegier, förmäner och rättigheter, som kulina tillhora deni enskildt, den jord de äga eller den rörelse de idka, att all jord ma refwas och till Hemmantalet förnyas efter den grund Konung och Ständer stadga, samt att en ny representation, mera enlig med tidehwarfwets upplysning, hwarje Medborgares rätt och det Allmännas bätnad mä införas, såsom inseglet af Ridderskapets och Adelns uppoffring; warande remiyen derjemte åtföljd af alla i Högloft.
Ridderskapcts och Adelns Plenum oflvannämnde dag i anledning as samma motion afgifne anföranden.
Åled erkännande af ämnets wigt och af dep syftning till återställandet af en mera jcmnad likhet i Medborgares rättigheter, har det likwäl ej undfallit Utskottet, att detta förslag grundar fin »verkställighet icke blott pä rcciprvgua afsägelfcr, utan ock pa de uttryckliga förbehållen af en allmän jordrefning och en ny representation.
Öfwer denna sednare är Utskottets Betänkande redan genom särskilda äldre remisser infordradt och skall äfwcn öfwerlcmnas, sä fort fraganö någorlunda fullständiga utredande och atsöljande Handlingars widlvftighct mcdgifwa det, för att af tillkommande Ständer granskas och afgöras.
Hwad äter den vrkade jordrcfniligcn beträffar, lärer detta ärende, dels såsom egentligen oeconomiskt, dels såsom medförande en rubbning i Hederwärda Bonde-Standets Privilegier, ej tillhöra Utskottets åtgärd.
Med förutsättande af detza tvid eoncesfionerne förknippade förbehåll, har Utskottet, efter noggrannt öswerwägande, ej kunnat anse förslaget i dest hela annorlunda, än som en hemställan till Högloft.
Rid - 452 Expeditioner till Riks-Ständen. derskapet och Adeln, beroende af de »vilkor, h»varunder säwäl Högloft.
Ridderskapct och Adeln som öfrige Nespective Ständen täckas densainma bifalla.
Dä således a»ltagandet af wilkoren ankonimer pä nödwätldigt förutgäende preliminaira beslur, htvilka Riksens Högloft.
Ständer ännu ej fattat, har Utskottet ej funnit fig tillständigt att ingä i nägon närmare pröfning af sjelftva huftvudfrägan.
En Ledamots, Herr Riddarhus-Secreteraren m. m.
Silverstolpes, särskilda anförande till Utstottets Protoeoll bifogas »vördsamligen.
Pä Constitutions-Utstottets »vägnar:
Olus» Oarl v.
UoZoustein.
Oauiöl lÄ)6i'8toiu. .I:80N IlvelvOit Bilaga till Meni.
Attrande till Coustitutions-Utskottets Protocoll den 5 Martn 1810 af RiddarhnsSecrcteraren A. G. Silverstolpe.
Af en ansedd Ledamot utaf det Ständ, htvartill jag har den äran att räkna mig, är framställd den »vigtiga frägan om fr i tv ill ig afsägelse af samteliga Riks-Ständens Privilegier.
De »vilkor af all jords förutgäende refning, oeh af National-Representationens förutgäende förändring, htvilka han önskat ä sitt
Stånds sida dertvid fästa, göra »väl, jag nicdgifwer det, sjelftva frägan i sin »verkställighet sä aflägsen, att tiden för densamma ftvärligen kunde uträknas.
Men att Bilaga till Meni. N:o 38.
453 en sädan staga, äfwen förbunden med sädana »vilkor, inom detta Ständ kunnat »väckas, framställer redan symtomen af ett tide hwarf, wida olikt det icke alltför längt tillbakaflydda, dä hwarje mägtigare Corporation i detta Rike anfäg sig af en högre berättigad natur, än de öfriga.
Emedlertid är denna sräga, som, dä den fran förenämnda »vilkor stilfes, synes äterfä en billighet och innebära förhoppningar, kanske en af de mest grannlaga att »vidröra och behandla.
Den kan, efter hwars och ens olika sätt att se, och fattad af olika rigtade passioner, äfwen sä »väl fä gemenskap med facobinsta fordringar, som »ned rättwisa grundsatser: och as detta stal har jag ansett rädligt, att, sedan dei» en gäng blifwit wäckt, söka ntweckla den pä ett sätt, som bör sammanstä pä en gäng med rättwisans och samhällsordningens anspråk.
Innan man kari med sanning och billighet afgöra denna fräga, är det nödigt att klart ntweckla hwad under benämningen af Ständs-Privilegier hittills i detta Rike warit förstädt.
Först mä anmärkas, att likasom jordens inwänare i allmänhet finnas delade i mer och mindre »väl lottade C la per, som kallas Nationer, är ock hwarje Nation inom sig delad i mindre Claher, under olika benämningar.
I Swerige är Ständ en af desta benämningar.
Men denna benämning är derjemte hos ost, i afseende pä Claster ätföljande Stats-inrättningen, till sin bemärkelse trefaldig: l:o utmärker den en elahfördelning i afseende pä olika Tjenste- och Näringsbefattningar, säsom Civil-Ständet, KrigsStändet, Kyrkv-Ständct, Läro-Ständet, Handels-Ständct m. fl.; 2:o skillnaden emellan twänne i anseende till födseln olika Medborgareclaster, Frälse-och Ofrälse-Ständen; ll:o still - 454 Expeditioner till Riks-Ständen naden mellan de 4 afdeluingarne i National-Representationen, i htvilket sista fall Frälsc-clasien ensam . lltgör en afdelning, Adels-Staudet, och Ofrälse-clasien innefattar trenne asdelningar, Preste-, Borgare- och Bonde-Standen.
Det är för hwartdera af desia fyra RiksStänd, som tid efter annan Neter blifvit ntfärdade, hwilka äro kända under namn af StändsPrivilegier.
Under föriltsättande att man allmänt erkänner ordet Privilegium betyda uteslutande förmän, will jag nu bjuda till att ådagalägga med hwad rigtighet och redighet detta ord Privilegium, äfvensom ordet Ständ, i desia Actcr finnas nyttjade.
Till en början ma anmärkas, att wära sa kallade Ständs-Privilegicr innefatta ej allenast stadgandeu tillerkännande förmäner, utan ock, hwad sällsammast är, stadgandeu ej tillerkännande förmäner.
Af den förra elasien — utom de fa eonstitutionella rättigheter för Ständen såsom delar af Representationen, hwilka rättigheter böra hafwa, och hafwa, sitt särskilda och rätta rum i wära Grundlagar, innefattas i Ständs-Privil»gierna ute - slutande förmäner af twänne slag, personliga och oeconomiska; och ännu ett annat stag förmäner icke uteslutande, utan gemensamma för alla Medborgare i Staten.
Kännemärket pä de uteslutande personliga förmänerna är, att de njutas för blotta ledamotskapet af en wisi Medborgare-clasi: det är, för det man är Adelsman, Ecclefiastik-person, Borgare eller Bonde; att man om dem kan absolute säga: jag äger dem.
Kännemärket pä de uteslutande oeconomiska är, att de njutas för näringsfånget: det är, för det man är Säteri-ägare, Handels- eller Slöjd - Bilaga till Mun.
N:o,33. idkare, Tjensteman inom Kyrko-Etändet, eller ägare af Skattcjord; att man om dem kan med egentlighet säga: ritan mitt näringsfång ägde jag deni icke.
De förra hastva ej ett rättmätigt wärde, sä wida deras njutning ej, der den det förtjcnar, npplätcs ät hwarje Medborgare att genom eget bemödande förwärfwa: tv laglig förwärsningSrätt bör wara alla lika öppen, som laglig äganderätt ware alla försäkrad.
Men upplätas defia förmäner till åtkomst för hwarje Medborgare, sa upphöra de ock att under rubrik af Privilegier finnas, emedan de upphöra att wara personliga.
Sädane äro, t. ex., den numera afsagda adeliga rättigheten att såsom Säteri-ägare erclusift idka Frälse-jordbruk; den att i sitt förswar hafwa handtwerkare till sitt husbehof, m. fl. De sednare äga, efter all sannt uttänkt samfundsrätt, ett »väsendtligt wärde, emedan de bestämma och försäkra beskaffenheten af egendom och näringsfång, hwilka böra »vara för innchafwaren. beliga, men ock förwärfbara för alla andra; ej kunna till dem utsträckas utan ersättning ät den lagligen ensamt njutande; och wäl wara föränderliga ester ett förbättradt samhällsskicks nödwändiga fordringar, men ej pä annat »vilkor, än att förändringarne ma gälla lika för hwarje förtvärfware.
Defia, när de äro skilda fran all gemenskap med de förra, förtjena ej sitt namn af Privilegier, emedan deras njutning, da lika åtkomlig för alla, icke utgör något undantag frän de allmänna principerna för samfundsrätt.
Sädane äro, t. ex., Frälse-jordbrukets förmäncr, Kyrkoembetenas aflöningssätt, de reglemcntariska stadganden för handels- och slöjdidkande »i. fl. Det tredje slaget sä kallade
Privilegier skiljer sig ännu betydligare frän de förra, än defia skilja 456 Expeditioner till Riks-Ständen. sig sins emellan.
De hasina utan twifwel fordom warit uteslutande, och således hört under nägotdera af de förra slagen, men tid efter annan, genom sunda principers seger öfwer Aristocrati och Hierarchi, blifwit ntwidgade till allmänna rättigheter, och förtjena således numera under ingen synpunkt sin benämning.
Sädane äro, t. er., de adelig a rättigheterna att fä för drygt fkattlagde hemman förmedlade, att anlägga Bergsbruk, att jaga pä egen skog, att byta till sig sist; försäkringarne om personlig säkerhet, som först funnos i Adelns och Presterskapets
Privilegier och sedan inkommit i Bonde-Ständets; försäkringarne om egendoms-jakerhet, som finnas i alla, m. fl. Emedlertid sä klara dessa skillnader synas ofi, som nu lefwa, finna wi alla trenne slagen förmaner förblandade under en och samma benämning i de för Niks-Ständen pä Privilegier utfärdade Atter.
Man har i de begge förra slagen skönjt kännemärket af nägonting uteslutande: uteslutande för personer, och uteslutande för näringsfäng.
Man har sett förbi skillnaderna: att det, som är uteslutande för wisa personer, kränker alla andra personers förwärfningsrätt; och att det, som är uteslutande för näringsfäng, endast bestämmer och försäkrar näringsfängets beskaffenhet, men kränker ingens personliga rätt, enär förwärfnings-förmänen lemnäs öppen ät alla.
Wid det tredje slaget har man ej märkt, eller welat märka, deras smäningom inträffade totala upphörande att pä nägot sätt wara exclusiva.
Af desia anledningar, härflntne af oförständet, understödde och begagnade af egennytta!!, har benämningen af Privilegier kommit att i Arterna gälla för twänne alldeles olika saker.
Mai! har, jemte de orättmätiga undantagen för personer, sammanställt de rättmätiga för yrken: man har, i Bilaga till Mcm.
457 ordets rigtiga bemärkelse, kallat Privilegier wissa monopyliska rättigheter, gällande för Ständ, enligt betydelsen af födsel, som endast slnmp eller nåd kan gifwa; i origtig bemärkelse nyttjas samma benämning om fullkomligen veeonomiska stadgande», gällande för Stand, enligt betydelsen af Tjenst eller Näring, som af alla Medborgare böra kunna L föreskriftven ordning ätkommas; äfwensom konstitutionella stadgande:,, gällande för Ständ i Representationen, och endast till Grundlagarne hörande; samt ändtligen lätit under samma benämning förblifwa äflvcn sädana stadgande», svin ej gälla för nägot Ständ särskildt, utan för alla Medborgare i Staten.
Men ej nog härmed, har man, som ostvan anmärkt är och nedanföre stall bewisas, i Ständs-Privilegicrna upptagit en elay stadgande», som ej tillerkänna nägon förmän, som betyda ingenting, som äro främmande för allt begrepp om förmän och rättighet, som till och med älägga skyldigheter och bördor.
Den af ett sä omskiftande bruk af samma ord uppkomna förblandning af bemärkelser har frän de utfärdade Acterna naturligen, i allmänhetens begrepp, ätföljt termen Ständs-Privilcgier: och den har der sä länge alstrat förwillelse, och genom förwillelsen missämja, till dess man nu omsider af nödtwänget förbindes att reda Allmänna Tanken, för att i en naturlig iväg leda hivar och en till de redliga medgiftvanden, som lika utgöra rättwisans och samhällsordningens fordringar.
Den sörsta ätgärd, ledande till detta ändamål, blistver att söka med tillräckliga exempel bcwisa, det wära Ständs-Privilegier »verkligen innefatta stadgande» af sä mänga och sä skiljaktiga classer och slag, som ofwanföre är anmärkt.
Jag har gifwit mig den mödan att genomgå 458 Expeditioner till Riks-Ständen. hwarje liten partikel af detta orediga chaos; jag har gjort det med den ärliga afsigt att finna rigtiga grunder för mina omdömen; och jag för min del har ej kunnat finna dem innefatta andra slags stadganden, än de följande:
Stadganden som ej innefatta förmaner. 1:o.
Allmänna försäkringar i alldeles obestämda ordalag gifnc.
Att deli Adelsman, som förwärfwat sig skicklighet utrikes, skall deraf njuta förmän efter återkomsten till Riket; Adelns Privilegier 4 8- — Att förtjente Embetsinän as Preste-Ständet skola njuta »vedermäle» af Konglnäd; Preste-Ständets Privilegier 12 8- — Ätt Kongl. Maj:t will, efter inhämtade närmare underrättelser, afhjelpa Borgare-Standets beswär, och lata sig derunder handelns, inanufaeturcrnes och handtwcrkericrnes rättigheters upphjelpande och förkofran om hjertat wara; Borgare-Standets Privilegier 8 Z. 2:o. dlena rtglernentariska stadganden, allinänna eller speeiella.
Inrättningen med Adcls-Rusttjensten; Adelns Privilegier 21 Z.
— Att Kyrkodisciplinen och Ceremoniernc förblifwa efter Kyrkolagen och Handboken, som dock kunna förbättras, och att Lärare och Åhörare ej deruti kunna göra någon ändring; Prest-Privilegicrna 15 8- Om Hns-Predikanter; 19 8- Din skyldigheten att biwifta Gudötjensten; 20 8- Huru Kyrkowärdar och Sexmän utwäljas; 23 8- ^
Att alla Krouans behof skola genom offentliga Auctioner upphandlas; Borgare-Standets Privilegier 2 8- Om sökande till Bur-och Mästerskap, m. in.; Borgare-Ständets Privilegier 5 §. 3:o.
Stadganden vin pligter och onera.
Om Rusttjenftcn; Adelns Privilegier 21 8- Bilaga till Mem. N:o 83. 459 De Presterskapet älagde moraliska skyldigheter i Presterskapets Privilegier 28 Z.
Att viii Adelig Enka eller Jungfru later lägra sig, har hvil förbrutit allt sitt fasta ars under närmaste arfwingar; Adelns Privilegier 29 tz.
Stadgauden som innefatta förmaner. 4:o.
Sädana allmänna medborgerliga rättigheter, hwaraf, genom wär sednare utfärdade Allmänna Lag, särskilda Författningar, eller wara sednaste Grundlagar, ingen Medborgare är i saknad.
Att hwarje Adelig tjensteman skall njuta sitt tillbörliga underhall efter Rikets Stat; Adelns Privilegier 2 Z.
En dylik rättighet förunnad Presterskapet; Presterskapets Privilegier 2 Z.
Att om en Adelsman förwerkat sitt gods nnder Kronan, skall ej hans hustrus, barns eller folks del deruti inmängas; Adelns Privilegier 26 8- Försäkringarnc vin egendoms-säkerhet, lvm finnas i alla Ständs-Privilegierne.
— Att Handel och Näringar ej skola skadas genom Monopolier; Borgare-Ständets Privilegier 2 F.
Att ingen Embetsman skall hindra Bönderncs »valfrihet till Riksdagsmän; Bonde-Ständets Privilegier 3 Z, m. fl. 5:o.
Constitutionella rättigheter för Ständ i National-Representativnen.
Stadgandet om ival af Riksdagsmän för Borgare-Ständet; Borgare-Ständets Privilegier 6 Z.
För BondeStändet; Bonde-Ständets Privilegier 3 §.
Om Preste-Ständets rang såsom Ständ; Prcste-Ständcts Privilegier 25 §.
Bonde-Ständets rang; BondeStändets Privilegier 3 §. 6:o.
Sädane personliga rättigheter, gällande dels för Ständ efter Födsel, dels för Ständ efter Tjenst eller Näring, hwilka synas innebära orättwisa eller enskildt interesse.
Adelns rättighet att aga sina bönder; Adelns Pri - 460 Expeditioner till Rikr-Siänden. vilegier 31 §.
Friheten frän all borgerlig tunga för Presterskapets ärfda och köpta gärdar i Städerne; Preste-Ständets Privilegier lO Z.
Att Bonde-Ständets Secreterare skall wara ofrälse; Boudeständets Privilegier 3 §.
Adelns privilegierade sorum; Adel-Ständets Privilegier ti §.
Den nu mera assagda Adeliga rättigheten att exclusist äga Frälsejord; Adel-Ständets Privilegier 27 H. 7:o.
Sädana personliga rättigheter, gällande för Ständ efter Födsel eller Näring, hwilka, enligt allmän Samhällsrätt, synas ej böra luara exelusiva.
Att om nägon Adelsman sörwerkat sitt gods under Kronan, skall det esterlätas nägon i Slägten; Adelns Privilegier 26 Att ingen Adelsman sär blifwa Borgmästare; Kongl.
Resolutionen den 3 December 1630.
Adelsman sär frän landet ät inhemska eller främmande afsätta och utskeppa afkastningeu af sin egendom; Adelns Privilegier 19 tz.
Att, med exclusion för Adeln, Borgare-Ständet sär handla i minut; Adelns Privilegier 19 tz. 8:o.
Oeeonomiska rättigheter, i sin natur icke personliga hwarken för Stand i Representationen, eller för Stand efter Födseln, utan blott för olika Näringsfång, såsom Jordbruk, Tjenster, Handel, Mauufacturer och Slöjder, af hwilka yrken Närings- och Tjenstemanua-Ständen alstras.
Alla stadgande» om Frälse-jordcns rättigheter; Adelns Privilegier 8 §.
Alla om Preste-Ständets löuingssätt.
Alla rörande Skatte-jordcn.
En rigtig öfwersigt af denna claydelning synes mig lätt upptäcka, att Privilegierne hufwudsakligen innefatta stadganden af följande allmänna kännemärken: 1:o. öswerflödiga. 2:v. icke dit hörande; 3:o. obilliga; -1:o. exelusiva, iniiefattaiide allmän Bilaga till Alem.
N',o 38.
461 rätt; 5:o. bestämmande den rättmätiga beskaffenheten af näringsfång.
Till de öfwerflödiga stadganden räknar fag dem af Irsta classen (allmänna obestämda försäkringar), emedan allt obestämdt är som det icke funnes; dem af 4:de classen (allmänna medborgerliga rättigheter), emedan Grundlagarne, Allmänna Lagen och Författningar särskildt försäkra deras helgd; och dem af 5:te classen (constitutionella rättigheter), emedan de fullkomligen bestämmas i Regerings-Formen och Riksdags-Orduingen.
Till ej hit hörande räknar jag sa wäl dem af nysnämnde 4:dc och 5:te clasfcr, emedan de höra annorstädes, som dem af Lrdra classen (hwarjehanda rcglcmentariska stadganden) och dem af 3:dje clasen (stadganden om onera och pligter), emedan de alls icke röra förmaner och rättigheter.
Till de obilliga räknar jag dem af 6:te classen (personliga rättigheter hivilka innebära orättwisa eller enskildt interesse), emedan de antingen rakt förnärma grunderna för all rätt, eller deras uteslutande njutning är ett förnekande af htvarje Medborgares lofliga anspråk, att pä ett för alla lika och lagligt sätt innehafwa och förtvärfwa; äfwensom de stadganden af 8:de classen (occonomiska rättigheter), hwilka, efter behörig utredning, kunna finnas bära samma stämpel.
Till de erclusioa, innefattande allmän rätt, räknar jag dem af 7:de classen (sädana personliga rättigheter, hwilka ej borde wara exclusioa).
Till stadganden för den rättmätiga beskaffenheten af näringsfång räknar jag alla dem af 8:de clasen (occonomiska rättigheter), hwilka, efter behörig utredning, finnas böra, pä grunder instämmande med allmän samhällsrätt, determinera naturen, onera och förmäncrna af olika Närings - 462 Expeditioner till Riks-Ständen. fäng, pa ett sätt sorn gör ägande- och förwärfningsrattcn lika, men regelbundet, åtkomlig för alla.
Sedan denna granskning af Ständs-privilcgiernes innehall föregått, och om, hwarom jag bemödat mig, detta deras hänförande under wisa allmänna kännemärken skulle wara rigtigt och fullständigt, äro wi omsider konnie i belägenhet att fälla något omdöme syftande pä Privilegiernes behandling och öde.
Mig hafwa werkningarne af den här anställda granskning och utredning synts böra blifwa följande: 1:o. Att de stadgande!!, hwilka under de irenne första kännemärken (af öfwerflödiga, ej hit hörande och obilliga) äro upptagne, icke borde i Acterne finnas; att de således böra ur Ständsprivilcgiernc utgå, emot det enda wilkor, att de ibland dem, hwilka under rubriken ej hit hörande finnas uppförde, men likwäl äro af beskaffenhet att böra äga bestånd, ma i wederbörliga allmänna författningar wara eller warda iakttagne. 2:o.
Att de, hwilka finnas uppförde underdel fjerde kännemärket (exclusiva, innefattande allmän rätt), böra till njutning af alla Medborgare utsträckas; att de derefter af sig sjelfwe upphöra att wara Stands-privklegier, och alltsä dä utur Acterne af detta namn utgå; men böra, i likhet med de förra, i wederbörliga Allmänna Författningar intagas. 3:o.
Att de, hwilka finnas uppförde under det femte kännemärket (bestämmande den rättmätiga beskaffenheten af näringsfång), att beha, säger jag, hwilka icke tillkomma något Ständ säsom Rcpresentationsdel, hwilka icke böra tillkomma något Ständ L följe af födseln, af hwilka ensamme wisa Närings- och Tjenstemanna-Ständ uppkomma.
Bilaga till Meni. N:o 33. 463 hwilka, rätt sedda, icke äro annat än rena oeconvmiska Lagar för alla medborgare gällande, och ändtligen hivilka ef äga större rätt att i Privilcgierne finnas, än Lagarna för alla icke der upptagne Näringsfång, böra pä sädana grunder likaledes nr Ständs-privilcgierne ntgä; men ock att dcrwid det uttryckliga wilkvr fästes, att de särskildt, under ledning af hnfwndgrunderne för all ägande och sörwärfningsrätt inom Samhället, ina till rättelse företagas och behandlas, icke säsvm Grundlagar, hiva ras de ej bara det ringaste kännemärke, icke heller säsvm Oeeonvmiska Författningar, hwaröfiver af Ständerne endast önskningar kunna yttras, utan säsom Allmänna Lagar, det de enligt sin natur böra wara.