Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Förordningen af den 8 Februari 1681, i hvad den rörer Capellanernes lönerättigheter af deras åhörare, vore både obillig och obestämd; att stadgandet, det Capellanen borde af allmogen uppbära, "till det högsta en half span säd af hvar hel- eller halfgård, men af fjerdedels eller mindre torpare allenast en åttondedels tunna om året”, gifvit anledning till olika, sins emellan stridiga, tolkningssätt, i det nit man velat finna än matlagen än hemmantalet lagde till grund för löneberåkningen, hvarpå såsom exempel anförts Rikets Ständers olika beslut vid 1762 och 1766 årens Riksdagar, i det all, vid förra Riksmölet, 1681 års förordning ansågs angå matlagen, i sammanhang hvarmed jemväl stadgades, att, då hemman delas i mindre delar, bör hvarje åbo, efter sin erhållna och åboende andel, lill Capellanen utgifva, hvad derföre i anledning af 1681 års Kongl.
Förordning belöper; hvaremot, vid Riksdagen 1766, på grund deraf, alt, enligt nyssberörde .författning, hemman, klufna lill |:del, Jgtdel o. s. v., nödgades erlägga |:dels tunna, Rikets Ständer funno rättvist alt, med upphäfvande af hvad i detta ämne vid nästföregående Riksdag blifvit stadgadt rörande matlagen, förklara, det ”1681 års författning, hvad Capellanernes lön angår, bör lill dess tydliga innehåll oförryckt handhafvas.” Såsom jemkning emellan de ski 1 jagliga åsigter, som uttalat sig öfver nyssberörde stadgande i 1681 års Kongl Författning, och då det vill synas billigt att, när J^els hemman skall betala 4 kappar och i hemman 8 kapkap, ett helt äfven bör betala 16 kappar, helst som å hela hemman finnes så mycket större personal af antingen egande åboer eller derunder lag de dagsverkstorpare^ föreslår motionären: att capellanslönen öfverallt, hvarest icke finnas serskildte contract och stadgade öfverenskommelser, måtte bestämmas till 4 kappar af hvarje skattlagd J-;dels eller mindre hemmansdel, samt att för alla hemman af i jordebok upptagen högre storlek än |;dels lill och med ett helt mantal, bestämmelsen måtte ske efter 16 kappar för helt, så att hvar och en härvid har afgiften i proportion till storleken af det hemman eller den hemmansdel, han besitter.
Erot. l844‘ & Sami., 18 Haft. i 2 'Allm.
Besv,- och Ekon.-Utskottets Blänkande, N.-o tog.
Derjemte har samme motionär serskildt velat fästa Rikets Ständers uppmärksamhet derå, att Comministrarne, hvilka lill boställe vanligen hafva sig anslaget — mantal, icke åtnjuta någon byggnadshjelp, hvaraf följden också ofta blir den, att deras bostälIsbyggnader befinna sig i högst dåligt skick, emedan de, i anseende lill sina ringa villkor, icke magta vederbörligen underhålla dem; hvartill kommer, att, för bristande tillgång i sterbhus efter afliden Comminister, en efterträdare stundom går miste om den husröteersättning, honom bordt tillkomma.
I anledning häraf hemställer motionären till Rikets Ständers behjertande, att de måtte få tillgodonjuta någon byggnadshjelp så väl som Pastorerne. 2:o Niklas Nilsson från Calmare Län, med hvilken instämt Sven Isacsson från Öland och Per Bengtsson från Calmare Län.
Motionären, som förmenar, dels att presterskapets nuvarande löningssält vore i flera hänseenden olämpligt, samt föranledde till småagtiga och obehagliga tvister emellan lärare och åhörare, dels att skötandet af prestebohlet! medförde för presterskapet en betydlig tidsförlust, till mehn för deras egentliga befattning, föreslår derföre: lrmo att presterskapets löneinkomster inom hvarje pasto rat på landet uträknas efter medium af de sistförflutna 10 årens uppgifter till Taxerings-Comiteerna.
Summan för hvarje ordinarie presLmun förvandlas derefter i spanmål, hälften råg och korn, efter dessa sädesslags rnedii» pris under samma år.
Denna qvantitet spanmål utgör prestens lön, men erlägges allt framgent icke in natura, utan med penningar efter medium af de 10 närmast föregående årens sädespris. 2:o
Hvarje närvarande innehafvare af prestlägenhet får, om han så vill, bibehålla sitt gamla Inningssätt, men vid ombyte inträder genast det nya här föreslagna. 3:o
Så siurl det nya löningssättet vidtagit, öfverlages boslällsjorden med dertill hörande hus af församlingen, som eger densamma efter godtfinnande förvalta.
Deremot tillhandahålles presten ett passande boningshus med nödige uthus och jord till en husbehofslrädgård.
De tillägg, som församlingen utöfver hvad boställsjorden kan inbringa, mäste göra, utgå lill och med år 1860 efter oförmedlade hemmantalet, men derefter fördelas de på församlingshoerne, efter hvad hvarje medlem betalar i bevillning till Kronan. 4:o
Ehuru det bör stå församlingarne frill alt sjelfva debitera och verkställa uppbörden för prestlönerna, så, och då detta endast med många svårigheter låter verkställa sig, skall det åligga Häradsskrifvare» och Kronofogden att, om församlingen det önskar, sådant förrätta. 3:o Olof Johansson från Stockholms Län, som, lika med nästföregående motionär, anser en förändring i presterskapets aflöning af Le hofvet på - Alinia Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, IV.-o teg. kallad, har, till ernående al detta ändamål, föreslagit ungefär enahanda åtgärder, nemligen:
Alla prestboslällen och hemman, anslagne till lönevillkorens förbättrande, böra, genom Kronans försorg, till dea högstbjudande utarrenderas, på samma sätt, som nu sker med lägre miiitioe-boställen.
Presten uppbär arrendet samt erhåller dessutom af arrendatorn åtskillige förnödenheter, jemte disposition af boningshuset saint öfrige lill mangården hörande hus m. m.; hvaremot öfrige till församlingen hörande ladugårdshus af Kronan inlösas efter värde, derest de kunna anses behötliga för gårdi 11; men i annat fall bör församlingen dem på annat sätt föryttra, åled corn ministers-boställena bör på enahanda sätt förhållas, med den skilnad, att boningshuset skall af arrendatorn utvändigt underhållas till tak och väggar, men presten ansvara för alla inre reparationer m. rn.
Vidare skulle, enligt motionärens förslag, den af församlingen utgående lönen, tillså väl Pastor som Comminister, utgöraS efter nuvarande beloppet i spanmål, efter markegång, förvandladt i penningar, af Häradsskrifvarén debiteras, af Kronofogden uppbäras och i ränteriet lefverera.', derifrån presten skulle erhålla sin lön.
På de orter, der skafttionde hittills levererats, borde den, efter skeende värdering, uträknas först i spanmål, och sedermera i penningar efter markegång, samt på enahanda sätt uigi. 4:o Per Haraldsson från Elfsborgs Län.
Efter anförande, alt det nu vanliga löuingssättet för presterskapet vore oformligt, yrkar motionären eu firändrad lönereglering i förenämnde hänseende, såsom af behofvet påkallad; dervid han likväl icke tilltror sig kunna bestämma, hvarken till hvilket belopp eller på hvad sätt prestens lön bör utgå, emedan sådant torde böra lämpas efie" de olika provincerna, men anser bäst, att, sedan prestens årliga inkomst vore bestämd i contant, bostället taxerades, i likhet med hvad som sker för andra med boställe försedde löntagare* till sitt rätta värde, och, med afdrag häraf, återstoden utginge autingen i penningar eller spanmål.
Samme motionär har tillika trott sig böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på angelägenheten att ega en fullständig samling af alla de förordningar, som angå presterskapets aflöning; samt har i detta hänseende föreslagit: alt en dylik samling, innefattande alla nu gällande förordningar, bref och resolutioner, so.n röra presterskapets löneinkomster i alla rikets provincer, måtte utgifvas antingen fullständige till hela siLt innehåll eller heldre i sammandrag* på det att arbetet härigenom måtte blifva lindrigare i pris; i sammanhang hvarmed underdånig anhållan borde göras hos Kongl. Maj:t derom, att en eller flere sakkunnige personer matte er - 4 Allm. Besv.- och Ekon.-UtskoLlels Betänkande, N.-o 10$. hålla ett sådant uppdrag, samt att arbetet måtte Hgranskas af vederbörlig myndighet och derefter med Kongl. Maj;ts sanction förses; hemställande motionären för Öfrigt till vederborandes ompröfvande, huruvida nyss be rörde granskning eller kanske sjelfva utarbetandet må uppdragas åt den redan nedsalta Kyrkolags-Comileen. 5:o Anders Pehrsson från Örebro Lån.
Motionären, som Önskar, att rättelse och jemkning i regleringen af presterskapets! löner måtte kunna åstadkommas, föreslår i sådant ändamål: 1 ;o. att Capellanen inom hvar je församling, der han är skyldig alt tjenstgöra, då nuvarande Kyrkoherden genom högre befordran eller genom döden afgår, blir tilldeladt så mycket af den nu inom samma församling åt de ordinarie presterne der Obestämda lön, att den nya tillträdande
Kyrkoherden ej kommer att uppbära mer än |;delar af densamma, så framt icke dennes hela lönebelopp, beräknadt efter det årets markegång, då ledigheten inträffar, eller snarare efter medeltalet, af de tio sislförflutne åren, på detta sätt skulle understiga 1200 R;dr B:co; i hvilket fal! ingen ny delning med Comministern må ifrågakomma, utan comminastiaturen vid innehafvarens framtida afgång indragas, och äfven comministerslönen tillfalla Kyrkoherden, som, genom en extraordinarie medhjelpare i embetet, då eger att tillika bestrida den afgångnes befattning; 2:do. att det må åligga Consistorierna att, vid inträffad kyrkoherdeledighet, genom ombud i sockenstämma utröna, huru stor den afgångnes lön varit, om ej detta vore förut tillräckligen kändt, samt låta uppgöra lönefördelningen emellan Comministern och den blifvande Kyrkoherden så tidigt, att, då ledigheten sista gången i stiftets tidningar kungöres, förhållandet med den blifvande lönen äfven i möjligaste korthet må kungöras; 3:o. att i de landsförsamlingar, der åt Comministern ej är förunnad någon boställsjord eller motsvarande ersättning för densamma, honom nu måtte tillkomma antingen sådan jord eller motsvarande ersättning derföre af församlingen eller af allmänna medel, så att han äfven i detta afseende blir lika lottad med en inom en lika församling tjenstgörande embetslike, och att det må åligga Consistorierna att uppgöra med församlingen om erhållande af en sådan boställsjord eller ersättning derföre, så vida icke nu förordnas, att denna ersättning skall utgå af allmänna medel; och 4;o att, om detta förslag icke i sin helhet finnes lämpligt, det då jnåtte sammanjemkas med andra möjligen i samma syftning gjorda förslag, eller ock ett annat vederbörligen uppgöras, så att jemkning och rättelse i denna lönereglering med det första möjliga blifva verkställda.
Allm. Besv.- och Ekon.- Ulskolens Betänkande, N.o 109.] 5 6:0 Samuel Samuelsson från Östergöthland, sora erinrat, alt Kongl. Förordningen den 8 Februari 1681, rörande Coraministrars och Klockares aflöningssätt, numera och med afseende å närvarande förhållanden, vore o>- lämplig och rättsvidrig; i följd hvaraf motionären föreslagit, att, sedan, genom nedsättande af Comitéer af sakkunnige män inom hvarje socken, blifvit ulröndt hvad comministers- och klockare-lönerne hiltills utgjort, beloppet deraf må fördelas lika på alla hemman efter förmedlade hemmantalet, samt lönerna derefter utgå, i öfverensstämmelse med denna fördelning.
Samme motionär har derjemte, med fästadt afseende på det dryga onus, som församlingarnes Comministrar hafva att vidkännas, i thy att de måste, utan bidrag af socknen eller staten, på egen bekostnad bygga och underhålla sina boställshus, trott sig böra föreslå: att den i lag Kyrkoherdarne tillerkända byggnadsrättighet af församlingarne må hädanefter till minst tredjedelen förflyttas på Cormninistrarne. 7:o Carl Fredrik Huss från Vester-Norrlands län.
Med omförmälande, hurusom Kyrkoherdarne åtminstone i de nordligare trakterna, hafva sig anslagna, utom de egentliga prestboställena, ett större eller mindre antal s. k. mensal-eller stom-hemman, hvilka finnas spridda på serskilda trakter af så väl moderfösamlingen som annexen, framställer motionären sin önskan, att, då nämnde hemman, som ofta befinnas på långt afsånd dels ifrån hvarandra dels ifrån det egentliga prestbohlet, och stundom skötas af enskilde jordbrukare, af sådant skäl icke torde lemna innehafvaren någon serdeles behållning, de målte, till någon del, varda anslagne till boställen åt sådane Cappellaner inom annexen, som ännu sakna boställen, samt föreslår altså: alt alla, eller åtminstone något eller några af de inom annex-församlingens område befintliga, Kyrkoherden tillslagna, mensal- och stomhemman måtte, vid inträffande kyrkoherde-ledighet, blifva upplålne och tillslagne församlingens Cappellan, der sådan finnes anställd, och der han redan förut ej är med boställe af åtminstone \ hemmans storlek försedd. 8:0 Andreas Bengtson från Jönköpings, Lars Larsson från Gefleborgs samt Henrik Andersson från Örebro län, hvilka samtlige, åberopande det serdeles olämpliga och betungande i likstolns utgörande, hvilket ock löranledt Itikels Ständer vid sistlidne Riksdag att till Kongl. Maj:t aflåta underdånig skrifvelse i ämnet, under den 8:de Maj 1841, anhållit, att, som någon verkan härå icke följt, Rikets nu församlade Ständer ville till Kongl. Maj:t aflåta förnyad underdånig skrifvelse, med anhållan om Dess Nådiga bifall till deras förut framställda underdåniga begäran, att denna afgift måtte utgå med | procent af behållningen i den aflidnes bo, dock icke 6 Allm.
Bcsv- och Ekon.-Ulsko tets Betänkande., N:o 109. med högre belopp i någon händelse, än 50 R:di'
B:co; hvarjemte Erik Ersson från "Westerås län, i hufvudsaken instämmande med förenämnde motionärer, föreslagit, att ifiågaställde likstolsafgifu måtte utgå, antingen med |:dels procent af behållningen, i likhet med hvad f>r filtig-procenten stadgadt är, eller ock med liögst S procent af samma behållning. 9:o David Andersson f ån Hallands län, sorn förmäler, det en del Pastorer i Halland i sednare tider lyckats ftrskaffa sig en tillökning i deras inkomster, derigenom att torpare och backstugusittare bl fv it ålagde att till deras Pastorer årligen, vid ai firdran, i prest-rättigheter utgöra 2:ne dagsverken på egen kost, då torparen eller backstugusittaren innehar under eller högst 2:ne tunnland jord att bruka, och, då hans jordbruk sträcker sig utöfver förenämnde rymd, ett dubbelt antal dagsverken; hvaremot i äldre lider ej allenast dagsverks-skyidigheten varit vida mindre, eller allenast ett dagsverke, utan ock den dagsverksskyldige, vid arbetsskyldighelens utgörande, af Pastor erhållit kosten.
Med anledning häraf, och under åberopande af hvad i thy afseende af ålder vanligt vaiit, har motionären hos Rikets Ständer anhållit, att, genom deras benägna medverkan, nu ifrågasatte dagsverkskyldighet lill Pastor måtte återställas i sitt fordna skick. 10:o Anders Olsson från Jemtlands län.
Med anledning af hvad forfattniugarne stadga, torande soldatens vid indeldta Armeen skyldighet alt under andliden på egen kost utgöra eli dagsverke tili Kyrkoherden i församlingen, anför motionären, hurusom åtskilliga hinder och svårigheter möta vid fullgörandet af della soldatens åliggande, enär denne vanligtvis under hela såuingsliden ligger boi tcommenderad på möten och exercitier; hvaraf åter följer, att rusthållaren nödgas föranstalta om torpets häfd och brukning; i följd af hvilket allt motionären anser detta onus vara ganska kännbart, serdeles inom Rikets norra
Län, der skördetiden, i anseende till de nästan årligen inträffande frostnätterna, är högst knapp, samt yrkar, af sådan anledning, alt ilrågaställde lagstadgande, rörande soldatens dagsverksskyldighet till Pastor, måtte varda upphäfvet.
Vid förnyad föredragning af denna motion inom Hederv. Bonde-Ståndet, har Nils Strindlund från Wester Norrlands Län anfört och upplyst: att inom Jemtlands
Län förhållandet i nu nämnde afseende vore helt annat, än i det öfriga fäderneslandet, i thy att, då på andra ställen i Riket finnes en soldat på ett mantal, är deremot Jemtland så ovanligt starkt roteradt, alt det vanligen har 3 soldater på ett mantal; att ganska ofta husbondens egen son eller dräng tillika är soldat för faderns eller husbondens hemmantal, samt vistas i hans Allm. Besv.- och Ekon.-Utiko tens Betänkande, N:o tog. ^ kost och bröd ; att, då soldalen icke har något eget hushåll, det vore obilligt, att han utom den dagsverksskyldighet, som honom i förenämnde egenskap af sou eller tjenare åligger, liliika ålägges utgöra dagsverke tili Pastor.
Med anförande af de hinder för främjandet af större och kostsammare odlingsförelag, hvilka, till en del, anses härröra från den presterskapet, enligt gällande privilegier, tillkommande rättighet att åtnjuta tionde af ali slags säd, har ofvaniiämnde cinders Olsson, jemväl till undanrödjande af dessa hinder för jordbrukets forkofian, och på det större odlingsföretag måtte erhålla skälig uppmuntran, föreslagit, att Rikets Ständer ville för sin del besluta och till Kongl.
Majrts Nådiga sanction hemställa, alt, å de orter, der, i fråga om presterskapets aflöning, ej annorlunda blifvit öfverenskommet eller förordnadt, utan deras löner i skafttionde utgå, den åbo eller hemmansegare, som verkställt odling af sådan mark, sorn bevisligen förut icke varit till åker upplagen, må, utan alla föregående kostsamma syner och värderingar, för sådan odlingslägenhet åtnjuta befrielse från tiondes utgifvande i 20 år, räknadt från den tid, lägenheten första gången besåddes.
Hvad motionerna innehålla h,.r Utskottet i öfvervägande tagit^och får, till en början, vördsamt upplysa, ali föreskrifterna för bestämmandet af presterskapets ordinarie och extra ordinarie inkomster linnas hufvudsakligast i Kongl. Förordningen den 8 Febr. 1681, men äro äfven gifna i serskilda äldre förklaringar oell resolutioner, nästan för hvarje province i riket, samt alt, i afseende å con ventioners upprättande, angående desse inkomster, Kongl. Maj:t under den 3 April 1816, förordnat, att, om pastor och församlingen gemensamt åstunda och begära en öfverenskommelse om presträttigheternas utgörande, eller oek, om en sådan öfverenskommelse blott å ena sidan begäres och åslundas, vare sig ensamt af pastor i församlingen elier ock af församlingens pluralitet, bör dertill, på da grunder, 1681 års förordning och flere dermed gemenskap egande Kongl, bref och författningar innehålla, upprättas ordentligt förslag, lämpadt efter gällets beskaffenhet, för att, vid allmän sockenstämma, i närvaro af vederbörlige Krono- och Cousistorii-ombud, leda till vänlig förening lärare och åhörare emellan, då, i händelse af vänlig öfverenskommelse, föreningen bör till Nådig stadfästelse anmälas.; men skulle ändamålet motverkande stridigheter uppstå, underställes förslaget vederbörande Landshöfding och Dom-captlel, i afsigt att godvillig förening åstadkomma, hvilken, om den ernås, likaledes till Nådig stadfästelse nnmäles.
Skulle åter öfv erenskommelsen icke genom Landshöfdingens och Dom-capitfets bemedling stå alt vinna, komma såväl det uppgjorda förslaget, som den vägrande partens andragne skäl, jemte de begge förenämnde pu - 8 Allm, Besv.- Och Ehon.-Utskotlets Betänkande j N.-o tog. blikå auetoriteternas utlåtanden, att till Kongl. Maj:ls Nådiga granskning i underdånighet öfverlemnas, för att, efter i hvarje fall förekommande omständigheter, blifva i Nåder regleradt och för en lid af 25 till högst 50 år fastsläldt, ulan att likväl, intill dess sådant hinner afgöras, någon rubbning eller försök dertill, i det vanliga, på gällande lagar och författningar grundade, aflönings-sältet må, till någondera partens förfång, under tiden vara tillåtet; öfver hvilken förordning det Nådiga förklarande den 12 November 1819 utkommit, alt Kyrkoherdarne ega för deras tjenstetid med sine församlingsboer, uti allmänna och lagligen tillkomne sockenstämmor, öfverenskomma oin pastoraliernes utgörande, utan att dervid vara biträdde af Kronooch Consistorii-fullmägtige; men då fråga uppstår, antingen om öfverenskommelsens bestånd utöfver den Kyrkoherdes tjenstetid, söm contractet ingått, eller om en efterträdares rätt, samt, i händelse de contraherande sinsemellan icke åsämjas, skola föreskrifterna i 1816 års kungörelse om Kronooch Consistorii-fullmägtiges närvaro vid löneregleringen för presterskapet, äfvensom uti allt öfrigt, i sådane fall tjena till noggrann efterlefnad.
Och har Kongl. Maj:t, genom Circulär till
Dess samtlige Befallningshafvande samt Consistorierna, den 28 Maj 1830, i anledning af Rikets Ständers underdåniga hemställan, i nåder anbefallt bemälde auetoriteter att söka befrämja frivilliga öfverenskommelser om prest-rältigheLernes utgörande i de gäll, der sådane icke egt rum, hvarvid bör tillses, att ifrågavarande conventioner må omfatta alla slags preste-rätligheter af hvad namn som helst, och således ej mindre de serskilda slagen af tionde, än äfven likstolar och de såkallade jura stolas, taxerade efter de olika grunder, hvartill omständigheterna kunna föranleda, jemte det äfven, under vacance-liden, församlingarne må vara tillåtet att begära och afsluta dylika öfverenskommelser, hvarvid den blifvande Kyrkoherdens rätt bör af Conlraclsprosten bevakas, och för öfrigt förfares, enligt ofvannämnda åren 1816 och 1819 ulgifne förordningar; hvilket sistnämnde stadgande dock är, genom Kongl. Brefvet den 25 November 1836, i så måtto förändradt, att, då Contractsprosten tillförene på en gång var ordförande och consistorii-fullmägtig vid de sockenstämmor, der detta ärende handlades, härtill numera böra förordnas serskilde personer.
Hvad serskildt angår uppgörandet af öfverenskommelser om Comministrarnes lönerälligheter, så har Kongl. Maj:t, genom Circulärbref af den 3 Juli 1829, föreskrifvit, att, derest någon Comminister anser sig till klagan öfver förhållen eller orätt beräknad lön någorstädes befogad, bör sådant, om Allm.
Besv,- och Ekon.-Utfkottels
Betänkandej N.o log. 9 om det ej i godo kan utan rättegång aflijelpas, innan målet drages för domstol, anmälas hos Consistorium, som då eger att efter omständigheterna föranstalta, det å allmän sockenstämma, i närvaro af Konungens Befallningshafvandes ombud, en billig sämja om capellansrättigheternas utgörande varder uppgjord, till samma kraft och verkan, som en i lagbehörig ordning träffad öfverenskommelse om pastoralier, samt att derefter conventionen, om den kunnat upprältas, insändes till Consistorium, som, derest den finnes på lag och billighet grundad, densamma till Nådig stadfästelse för längre eller kortare tid i underdånighet anmäler; men, i händelse sämja på sådant sätt icke kan tillvägabringas, åligger det Consistorium att, på sätt Kongl. Kungörelsen den 3 April 1816, rörande pastorsrättigheter, bestämmer, i samråd med Konungens Befallningshafvande, sedan församlingens invånare, der så nödigt pröfvas, ytterligare blifvit hörde, på grund af insände handlingar och inhemtade upplysningar, uppgöra förslag till lagligt och billigt contract om capellans-lönens utgörande af församlingen, och detsamma Kongl. Maj:ts Nådiga bepröfvande och sanction i underdånighet underställa.
Sedan Utskottet sålunda redogjort för hvad författningarne i ofvanskrifne ämnen hufvudsakligen innehålla och föreskrifva, går Utskottet att upptaga och besvara de till Utskottet remitterade motionerna.
Hvad först angår det af åtskillige motionärer framställda förslag, att presterskapets löneinkomster mätte utgöras i contant i stället för in natura, samt att uppbörden borde ske genom Häradsskrifvare och Kronofogde, så förekommer dervid, hvad förra punkten angår, hurusom det otvifvelaktigt måste vara lättare och vigare för lönegifvaren att, på sätt hittills skett, afbörda sig sina utskylder in natura i sådane persedlar, som för honom äro lättast tillgänglige, och hvilka jemväl äro desamma, som, antingen genom allmänna förordningar eller till följd af enskilda öfverenskommelser, äro bestämda att såsom aflöning till presterskapet utgöras; då häremot, och derest den lönings-skyldige skulle åläggas att i reda penningar afbörda sina utskylder till presterskapet, detta utan tvifvel måste för honom blifva vida svårare och med mera omgång förknippadt, enär sådant, åtminstone hvad allmogen beträffar, icke lärer i de flesta händelser kunna åstadkommas under annat vilkor, än att han nödgas först i penningar förvandla dessa natura - prajstationer, utom det, att sådant i ganska många fall icke torde låta göra sig utan mehn och uppoffring å dennes sida, och att således, vid jeranförelse med nu nämnde utskylder in natura, detta aflönings-sätt ofelbart måste för honom blifva mera betungande och med större omgång förenadt.
Derjemte torde få smBih. till R.