Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Kammar-kollegii ifrågaställa befattning med dessa boställen skulle blifva inskränkt till boställsjorden och de så kallade laga husen, men Armé-förvaltningen öfvertaga bestyren med karaktershusen och tillhandahållande åt boställshafvare af inqvarteringspenningar, der sådana hus saknades, samt utgifvande af brandstod, när husen afbrunnit; att således bestyr, hvilka, enligt deras natur, hittills varit förenade hos en embetsmyndighet, skulle komma att splittras och emellan tvänne, af hvarandra oberoende, förvaltningsverk fördelas; att Kammar-kollegium, för den händelse att en del af dessa ärenden skulle dit öfverflyttas, uttryckligen förbehållit sig att, om erfarenheten skulle ådagalägga behofvet af tillökning i tjenstemannapersonalen, hvilket Kollegium ansett sannolikt skola inträffa, få i ämnet till Kongl. Majit göra den framställning, som af omständigheterna kunde påkallas; att, enligt Rikets Ständers yttrande, Statsverkets utgifter icke borde ökas, såsom följd af den i öfrigt tillstyrkta ombildningen af Krigs-kollegium; att Rikets Ständer alternativt hemställt, att den civila afdelningen af Armé-förvaltningen “skulle jemväl få sig “anvisad vården om arméens boställen, så framt icke dit hörande ärenden, såsom “rättast och önskligt vore, komme att skiljas från nämnda förvaltning11; att boställsärendena, derest desamma blefve åt Armé-förvaltningen anförtrodda, ansåges kunna af civila afdelningens embets- och tjenstemannapersonal, i förening med denna afdelnings öfriga göromål, till behandling öfvertagas; samt att, derest merberörda ärenden skulle till Kammar-kollegium förflyttas, en redan såsom sannolik förutsagd tillökning i detta Kollegii tjenstemannapersonal och löneanslag måste inträffa, utan att någon minskning i Armé-förvaltningens personal och aflöningssumma derigenom åstadkommes: — uppå hvilka alla skäl Kongl. Majit, i likhet jemväl med hvad Landtförsvars-komitéen hemställt, ansett behandlingen af indelta arméens boställsärenden, åtminstone tillsvidare, böra blifva åt Armé-förvaltningen uppdragen.
Vidkommande åter förberörda kassor och fonder, samt frågan om deras skiljande från krigsadministrationen, likväl med förbehållen rättighet för densamma att för arméens behof använda såväl de inflytande räntorna, som äfven fondernas kapital, om så nödigt pröfvades, hade den år 1858 tillsatta komité för behandling af frågan om förändrad organisation af rikets styrelse- och förvaltningsverk, uti sitt till Kongl. Majit den 26
Maj 1859 afgifna underdåniga betänkande yttrat: att dessa till Kongl. Majits disposition, för försvarsverkets särskilda delar, ställda kassors och fonders öfverflyttande till annat embetsverks vård, förvaltning och redovisning skulle framkalla behof af särskilda embets- och tjenstemän för ett sådant uppdrags fullgörande; att detta lika betydliga som grannlaga förvaltningsbestyr, sådant detsamma för närvarande utföres, icke för Staten medförde någon särskild kostnad, enär befattningarne med pensionsregleriug, pensioners och gratifikationers utbetalning, samt utgifternas redovisande i alla händelser måste qvarstadna inom Armé-förvaltningen, hvilket embetsverk erfordrade enahanda tjenstemannapersonal, ehvad fonderna afskiljdes eller ej; att, derest bestyret med fondernas redovisande, som vore fördeladt emellan Krigs-kollegii särskilda afdelningar, skulle komma att i ett enda kontor sammanföras, ej blott framdeles kunde indragas och besparas aflöningen för Invalidhusfondens kamererare och 4 Siats-Utskottets Utlåtande N:o 51 ombudsman, utan ock tillvägabringas erforderlig enhet i utlåningssätteti uppå hvilka skäl komitéen ansett sig böra i underdånighet hemställa, att merberörda kassor och fonder måtte blifva Armé-förvaltningen till vård och förvaltning anförtrodda, så mycket heldre, som komitéen, för sin del, fullkomligt instämde i den af Rikets Ständers vid 1823 års riksdag tillsatta särskilda Utskott uttalade mening, att alla allmänna kassor och lånefonder borde, såsom hittills, förvaltas af de verk, hvilka det åligger att ombesörja de ärenden, hvarför nämnda kassor och fonder blifvit inrättade, emedan för hvarderas förvaltning vissa särskilda föreskrifter vore gällande, som med sjelfva ärendenas behandling hade gemenskap.
Då den af Rikets sednast församlade Ständer deremot uttalade grundsats, att af samtliga kassor och fonder bilda en gemensam, samt indraga för särskilda ändamål inrättade kassor, emot det att kontanta anslag för årsbehofven i stället anvisas, likväl icke syntes kunna gifvas allmän tillämplighet, såsom t, ex. i afseende å krigsmanshuskassan, som hufvudsakligen utgjordes af framlidne regenters, af enskilda tillgångar anvisade gåfvor, hvilkas sammanförande med statsverkets allmänna tillgångar blefve oförenligt med gifvarties afsigt och önskningar; samt då, på sätt vid 1823 års riksdag af Rikets Ständers ombud förordades, äfvensom af 1858 års komité och af Landtförsvars-komitéen, i afseende å förvaltningen af kassorna genom en i stället för flera afdelningars försorg vore föreslaget, enhet i vård och förvaltning skulle befrämjas, utan tillökning i Stats-kontorets tjenstemannapersoual och aflöningssumma, derom Rikets Ständer i öfrigt sig icke utlåtit eller medel dertill anvisat; hade Kongl. Majit funnit bestyret med utlånandet och redovisandet af de under Krigs-kollegii vård befintliga kassor och fonder så mycket heldre böra till Armé-förvaltningens civila afdelning öfverflyttas, som någon ny och tillökad förvaltningskostnad derigenom icke uppstode, samt Rikets Ständer jemväl förutsatt, att en sådan öfverflyttning kunde ega rum.
Hvad angick Rikets Ständers anhållan derom, att kassaförvaltningeu måtte bringas i öfverensstämmelse med den reglering af Statens allmänna penningeförvaltning, som kunde blifva en följd af Rikets Ständers derom särskildt gjorda underdåniga framställning, hade Kongl. Majit förklarat
Sig vilja detta i sammanhang med den af Rikets Ständer omförmålda allmänna reglering och, så vidt densamma på Armé-förvaltningen kunde ega tillämplighet, framdeles till pröfning och afgörande låta förekomma, Emellertid hade Kongl. Majit i sammanhang med ofvan upptagna beslut i nåder förordnat, att med utgången af December månad 1865 Krigs-kollegium skulle förändras till en Armé-förvaltning, hvilken, organiserad på fyra särskilda afdelningar, hvar och en med sin chef, borde öfvertaga alla de befattningar och göromål, som Krigs-kollegium förut ålegat; samt att, såsom följd häraf, Presidentsembetet i Krigs-kollegium vid samma tid komme att upphöra; hvarefter Kongl. Majit, sedan en kommission af dertill utsedde personer afgifvit betänkande i ämnet, under den 26 sistlidne September låtit utfärda instruktion för Armé-förvaltningen samt fastställt dels personal- och aflöningsstat, att från 1866 års början och tills vidare tillämpas, dels ock en af organisationen föranledd indragningsstat, Till betäckande af aflöningsstatens slutsumma, 112,000 R:dr, hade Kongl. Majit, utom det på Krigs-kollegii stat nu uppförda anslag 108,000 Ridr, anvisat ett belopp af 4,000
Ridr från bebållningarne på den fjerde hufvudtiteln tillhörande f. d. Chefslönen vid Adelsfaneregementet, hvilken f. d. chefslön, bestående af indelta räntepersedlar, enligt meddelad uppgift, under sednare åren utgjort omkring 10,500
Ridr årligen och således lemnade tillgång, ej allenast till den derifrån påräknade fyllnad i af - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 51. 5 löningen vid Lifregementets Grenadierkorps samt Uplands och Södermanlands regementen med tillhopa 6,287
R:dr 44 öre årligen, utan äfven till bestridande af förberörda för Armé-förvaltningens organisation behöfliga belopp, 4,000 R:dr, hvaruti jemväl innefattades det för t. f. Presidenten i Krigs-kollegium af samma tillgångar nu utgående årliga arfvode 3,000 R:dr.
Jemlikt Kongl. Maj:ts i organisationsfrågan fattade beslut, har Kongl Maj:t, jemte öfverlemnande till Rikets Ständers pröfning af Armé-förvaltningens endast tillsvidare gällande aflöningsstat, föreslagit Rikets Ständer, dels att, då inkomsten af ofvan omförmälda f. d. Adelsfane-indelning, såsom af de indelta räntepersedlarnes markegångspris beroende, är af oviss beskaffenhet, berörda indelning måtte indragas till statsverket, mot det att på Riksstatens fjerde hufvudtitel uppföras kontanta anslag af så väl 6,287 R:dr 44 öre, såsom tillökning i anslaget till “in delta kavalleri- och infanteri-regeinentena“, som äfven 4,000 R:dr, såsom tillökning i anslaget för Armé-förvaltningen, dels ock att det af Rikets Ständer sedan längre tid beviljade, nu med 500 R:dr årligen utgående, extra anslag lör upprättande af de 8. k. statistiska tabellerna, hvilket äfven hädanefter måste afses till godtgörelse för en del af arbetet inom Armé-förvaltningens bokslutskontor, måtte förändras från tillfällig till ständig eller ordinarie egenskap, samt i sådant fall få tilläggas det i Armé-förvaltningens stat upptagna belopp till gratifikationer åt extra tjenstemän och betjente, med vilkor att statistiska tabellverket rörande fjerde hufvudtitelns anslag allt framgent inom Armé-förvaltningen upprättades och dess årliga hufvudböcker åtföljde; hvilket allt således icke påkallade något nytt anslag, utan hufvudsakligen vore en omföring af redan inom fjerde hufvudtiteln befintliga tillgångar och för öfrigt hade sin naturliga grund deruti, att em betsverket, enligt Rikets Ständers uttryckta åsigt, erhållit ett ijerde departement, kollegialt inrättadt, som medtagit ett opåräknadt lönebelopp.
I enlighet härmed skulle således Armé-förvaltningens anslag med tillägg af nuvarande anslag för utredningsförråden, 10,700 R:dr, komma att utgöra R:dr 123,200: — och, då närvarande anslag för Krigs-kollegium, jemte utredningsförråden, är i Riksstaten utfördt med „ 118,700: — alltså erfordras en tillökning af R:dr 4,500: — Härvid har Kongl. Maj:t dock gifvit Rikets Ständer tillkänna, att granskningen af vissa till landtförsvaret hörande årsredogörelser, hvilken, i sammanhang med aflöningsstaten, hos Kongl. Maj:t föreslagits att till Kammar-rätten öfverflyttas, men som Kongl.
Maj:t funnit böra hos Armé-förvaltningen fortfarande verkställas, möjligen komme att framdeles göra aflöningsmedel för en något förstärkt revisionspersonal i Armé-förvaltningen erforderliga.
Uti den af Kongl. Maj:t framlagda aflöningsstat för Armé-förvaltningen har uti en hos Borgare-Ståndet väckt motion, N:o 98, Herr O. U. Sandegren föreslagit den ändring, att de tre Sekreterare, som enligt berörda stat skulle erhålla 3,000 R:dr i årlig lön, måtte i stället uppföras till 3,500 R:dr, i likhet med sekreterarne ’i de administrativa embetsverken i allmänhet.
Ehuru de grunder för finans-förvaltningens ordnande, sorn Rikets Ständer afsett att bringa till användning, icke blifvit af Kongl. Maj:t godkända, lärer dock krigsadministrationens förändring i enlighet med de af Rikets Ständer år 1857 framställda grundsatser för de administrativa embetsverkens ombildning och i full öfverensstämmelse med Rikets Ständers beslut i öfrigt, kunna anses såsom en fördel af den vigt och betydelse, att den bör möta det från Rikets Ständers sida 6 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 51. ytterligare påkallade understöd, oaktadt den tillika åsyftade förändringen med förvaltningen af armöens boställen och fonder icke nu vunnit framgång, utan måste anstå till dess mera omfattande åtgärder i afseende på förvaltningen af Statens samtliga så beskaffade tillgångar kunna i en, såsom det är att hoppas, föga aflägsen framtid, blifva behörigen antagna och anordnade.
Och då uti den uppgjorda aflöningsstaten för Armé-förvaltningen icke förekommit anledning till annan förändring, än det af en motionär framställda förslag, att för de trenne till 3,000 R:dr uppförde sekreterarne aflöningen måtte höjas till 3,500 R:dr för hvardera, finner Utskottet, som saknar skäl att tillstyrka bifall till denna motionärens framställning, sig böra, på grund af de utaf Kongl. Maj:t anförda skäl, hemställa, a) att, utan afseende å Herr Sandegrens motion.
Arméförvaltningens aflöningsstat måtte af Rikets Ständer godkännas.
Slutligen och enär den föreslagna indragningen af f. d. Chefslönen vid Adelsfane-regementet emot ersättning af kontanta anslag synes höra vidtagas samt då någon anledning icke förefinnes att vidare på extra stat uppföra det från längre tid tillbaka utgående anslaget för upprättande af de så kallade statistiska tabellerna, hemställer Utskottet, b) att, jemte det f. d. Ohefslönen vid Adelsfane-regementet till statsverket indrages, Armé-förvaltningens anslag, deruti inbegripet nuvarande anslag till utredningsförråden, 10,700 R:dr, måtte fastställas till 123,200 R:dr. 2:o.
Jemte tillkännagifvande, att l:sta Lifgrenadier-regementets öfversteindelning, med derunder inbegripna bostället Kongsbro, efter det f. d. Brigadchefen, Generalmajoren m. m.
Friherre E. G.
Ulfsparre den 17 April 1865 aflidit, till regementet återkommit med undantag af nämnda boställe, hvilket af sterbhuset under fardagsrätt innehafves till midfastan 1867, har Kongl. Maj:t nu föreslagit, att
Generalitetsstaten måtte minskas med beloppet af den löneersättning 4,950 R:dr årligen, som till regementet för saknad öfversteindelning hittills utgått från den till indragning bestämda sjette fördelningsgeneralslönen, samt att
Generalitetsstatens anslag alltså måtte nedsättas från 82,250 till 77,300 R:dr, dock med vilkor, att ett extra anslag af 520 R:dr 31 öre för en gång beviljades för första fjerdedelen af år 1867, till regementets godtgörande för saknaden af förberörda boställe; och då, jemlikt meddelad föreskrift, anslaget till Generalitetsstaten skulle minskas med omförmälda fördelningsgeneralslön, i den mån derå anvisade utgifter upphöra, samt det begärda extra anslaget är beräknadt efter boställets i stat upptagna afkastning, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer, med bifall till hvad Kongl. Maj:t uti ifrågavarande hänseende föreslagit, dels upptaga anslaget för Generalitetsstaten till en summa af 77,300 R:dr, dels ock anvisa å Riksgälds-kontoret ett belopp af 520 R:dr 31 öre, att enligt Kongl. Maj:ts nådiga disposition utgå. 3:o.
Vidare har Kongl. Maj:t behagat meddela att, efter det kommendantsbefattningen å Carlshamns kastell blifvit indragen, samt tvänne arfvoden, för Kapellaneu Stats-Utskottets Utlåtande N:o 51. 7 vid f. d. Dalarö skans F. E. Hofberg och Vaktmästaren C. J. Spegel, numera upphört att utgå, kommendantsstatens anslag kunde minskas med 709 R:dr 50 öre; hvaremot och sedan för vestra jernvägsstambanan blifvit exproprierad en del af den skansen Lejonet vid Göteborg tillhörande och af kommendanten derstädes disponerade jord, hvarför lösen erhållits med 943 R:dr 44 öre, Kongl.
Maj:t tillerkänt bemälde kommendant en årlig ersättning af 50
R:dr för förlorad inkomst af jordrymden; och har Kongl. Maj:t, i anledning häraf föreslagit, att mot öfverlemnande till Riksgälds-kontoret af förenämnda lösen 943 R:dr 44 öre, kommendantens i Göteborg nu på stat varande arfvode 900 R:dr måtte förhöjas med 50 R:dr, samt att för öfrigt kommendantsstatens anslag måtte minskas med skilna den häremellan och ofvanberörda till indragning föreslagna belopp, 709 R:dr 50 öre, eller med 659 R:dr 50 öre, i följd hvaraf ifrågavarande anslag kunde nedsättas från 15,006
R:dr 50 öre till 14,347 R:dr.
Då emellertid, på sätt af det den nådiga Propositionen bilagda Statsrådsprotokoll inhemtas, innehafvaren af kommendantsbefattningen i Göteborg endast på grund af gammal häfd åtnjutit afkomsten af den exproprierade marken, finner Utskottet icke anledning att tillstyrka det föreslagna ersättningsbeloppets uppförande på ordinarie stat; hemställande alltså Utskottet, att Rikets Ständer måtte Kongl.
Maj:ts ifrågavarande framställning på det sätt bifalla, att, jemte det anslaget för kommendantsstaten minskas med ofvanberörda belopp, 709 R:dr 50 öre, eller från 15,006
R:dr 50 öre till 14,297 R:dr, å Allmänna Indragningsstaten uppföres ett belopp af 50
R:dr, att till nuvarande kommendanten i Göteborg, så länge han vid denna befattning qvarstår, årligen utgå. 4:o.
Då af flera i Statsråds-protokollet angifna orsaker Krigs-akademiens med år 1863 påbörjade ombildning till en militärisk tillämpniugsskola för bildande af alla vid arméen och flottan behöflige officerare, under benämning af Krigsskola, ännu icke blifvit genomförd och således någon stat för krigsskolan för närvarande icke kunnat föreslås, bar Kongl. Maj:t nu, likasom vid förra riksdagen, förbehållit
Sig, att anslaget för Krigs-akademien måtte som tillgång för organisationen förblifva i detta afseende orubbadt; men, enär tiden, då organisationen af den nya krigsskolan kunde vara genomförd, beräknats kunna inträffa mot slutet af år 1866, har Kongl.
Maj:t derjemte föreslagit, att för krigsskolans praktiska öfningar måtte beviljas dels ett årligt anslag af 6,221 R:dr 52 öre och dels, till anskaffning af materiel och hästar, ett extra anslag af 5,573 R:dr.
Enligt hvad af Statsråds-protokollet inhemtas, hade genom
Krigs-akademiens pågående om bildning den medeltid, som förr ansetts erforderlig för genomgående af läroverket, i betydlig mån förkortats och komme sannolikt att utgöra högst två och ett halft år, till följd hvaraf antalet kadetter, som borde deltaga i krigsskolans praktiska öfningar komme att betydligt ökas.
Med antagande af 200 landkadetter, skulle den årliga omsättningen inom korpsen belöpa sig till omkring 80, hvilket antal borde läggas till grund för beräkningen af de instrumenter med tillbehör jemte nödig reservmateriel, som för de årliga rekognosceringsöfningarne i skalan mfans, eller sista årets rekognoscering, blelve behöfliga; och då 8 Stats- Utskottets Utlåtande N:o 51. under förra årens rekognoscerings-öfningar deruti deltagande kadetters antal i medeltal utgjort högst 30, för hvilkas undervisning aldrig beräknats mer än tre instruktörer, finge Akademien nu för dessa öfningar vidkännas betydligt större kostnad genom rese- och traktamentsersättning åt ökadt antal såväl kadetter som instruktörer.
Uti befästnings- och broslagningsöfningarne skulle alla krigsskolans kadetter deltaga, således, enligt ofvannämnda beräkning, ett antal af omkring 200.
Beträffande undervisningen i ridning, åstadkomme Krigs-akademiens förändring till krigsskola och kadetternas i följd deraf kortare vistelse på Carlberg samma resultat, som vid de öfriga praktiska öfningarne, nemligen att, likasom vid dessa instrumenter och materialier vore otillräckliga, hästarnes antal för ridöfningarne blefve otillräckligt.
Genom ökande af ridhästarnes antal från 5 till 10 beräknades hvarje kadett kunna under tiden för sin vistelse vid krigsskolan erhålla 45 ridlektioner.
De af Kongl. Majit nu anmälda anslagsbehof vore i enlighet härmed sålunda beräknade: o Arliga utgifter:
Till befästnings- och broslagningsöfningar för 200 kadetter ....
Till underhållskostnad af de för rekognosceringsöfningarne i skalan behöfliga instrumenter med tillbehör
„ Till rese- och traktamentsersättning för såväl det ökade antalet instruktörer, som kadetter „ Till utfodring, underhåll och skötsel af fem hästar med sadlar, ridtyg och täcken „ tillsammans Bidr 6,221: 52. 250: - 269: 01. 2,250: — 3,452: 51.
Utgifter för en gång :
Till komplettering af de för de årliga rekognosceringsöfningarne nödiga instrumenter R:dr 2,265: 50.
Till komplettering af fortifikationsarbetsförrådet „ 557: 50.
Till inköp af fem remonter, jemte sadlar, ridtyg och täcken, m. m. „ 2,750: — tillsammans R:dr 5,573:
— Dessa anslagsbehof äro naturligen föranledda af Krigs-akademiens förändrade organisation, men innan denna organisation blifvit fullt, genomförd och stat för det nya läroverket upprättad, synes det Utskottet olämpligt att i beloppet af det å ordinarie stat uppförda anslaget vidtaga någon förändring; hemställande alltså Utskottet, att Rikets Ständer, jemte medgifvande att det för Krigsakademien uppförda anslag, 79,888 R:dr 25 öre, nu såsom tillgång för organisationen förblifver orubbadt, måtte å Riks gälds-kontoret, anvisa dels för krigsskolans praktiska öfningar under år 1867 ett belopp af 6,221 R:dr 52 öre och dels till anskaffning af materiel och hästar för en gång ett anslag af 5,573 Riksdaler. 5:o. t Stats-Utskottets Utlåtande N:o 51. 9 5:o. Allmänna Garnisonssjukhuset.
I de af Rikets Ständer vid 1856—1858 åreDS riksdag bestämda aflöningsvilkor för nedannämnda personer har Kongl. Maj:t föreslagit följande förändringar, nemligen: för sjukhuskommissarien från 1,800 till 2,200
R:dr, eller årlig tillökning af R:dr 400: — för sjukhusskrifvaren från 750 till 1,000
R:dr, eller årlig tillökning af „ 250: — för tre vaktmästare från 87l öre till 1
R:dr om dagen för hvarje jemte förut åtnjuten naturaportion, utgörande denna tillökning för dem hvar 45 R:dr 62^ öre, eller tillsammans „ 136: 87j för sjuksköterskan för officerarne från 62| till 75 öre om dagen jemte förut åtnjuten naturaportion, eller årlig tillökning af . . „ 45: 62j tillhopa R:dr 832: 50; och då för de föreslagna lönetillökningarne, hvilka synas med billighet öfverensstämmande, tillgång finnes inom sjukhusets nuvarande statsanslag, 62,650 R:dr, hemställer Utskottet, att förevarande nådiga framställning måtte af Rikets Ständer bifallas.
Indelta Arméen. 6:0.
Under förutsättning af Rikets Ständers bifall till den under punkten l:o, här ofvan föreslagna indragningen af f. d. chefslönen vid Adelsfane-regementet, emot vederlag, bland annat, af 6,287 R:dr 44 öre såsom fyllnad i aflöningen vid Lifregementets Grenadierkorps samt Uplands och Södermanlands regementen, får Utskottet, i enlighet med hvad Kongl. Maj:t föreslagit, hemställa, att det kontanta anslaget till indelta kavalleri- och infanteriregementena måtte höjas med omförmälda belopp, eller från 402,703 R:dr 69 öre till 408,991 R:dr 13 öre.
Blifvande, i enlighet med hvad Utskottet under punkten l:o mom. b här ofvan tillstyrkt, indelta kavalleri- och infanteri-regementenas anslag af indelta räntor minskadt med ett belopp af 10,500
R:dr eller från 2,121,897 R:dr till 2,111,397 R:dr. 7:o.
Då Rikets Ständer vid sistförflutna riksdag medgåfvo att det vid 1856— 1858 årens riksdag förut uppförda anslag af 100,000 R:dr till löneförbättringar vid indelta arméen finge äfven för nuvarande statsregleringsperiod utgå med oförBrh. till R.
Prof. 1865 8f 1866. 4 Sami. 1 Afd. 19 Haft. 2 10 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 51. ändradt belopp och enligt förut meddelade föreskrifter, uttalade Rikets Ständer den önskan, att den af såväl Kongl. Maj:t som Rikets Ständer nödig ansedda löneregleringen för indelta arméens befäl måtte blifva bragt till verkställighet, så att anvisande af ytterligare anslag för ifrågavarande ändamål icke måtte blifva erforderligt.
Enligt hvad af Statsråds-protokollet inhemtas, hade uti afgifvet utlåtande om “arméens aflöning11 Landtförsvarskomitéen, i hvad rörer indelta arméen, ansett de stora kostnader för statsverket jemte flera olägenheter för arméen, som genom öfvergång till det kontanta löningssättet skulle uppkomma, utgöra öfvervägande skäl för att i underdånighet tillstyrka den indelta löningsgrundens bibehållande; och hade komitéen, jemte förslag till uormalstat för indelta arméens aflöning samt uträkning, särskildt för kavalleriet och särskildt för infanteriet, öfver den sammanlagda aflöningen enligt den nya normalstaten, anställt en beräkning öfver indelta arméens tillgångar för den föreslagna löneregleringen, enligt hvilken beräkning den blifvande bristen för löneregleringen skulle uppgå till omkring 488,000 R:dr, oberäknadt aflöningen för hela läkarepersonalen, hvartill särskildt anslag blifvit af komitéen ifrågastäldt.
Efter detta förslag skulle alltså uppstå en ganska betydlig statsutgift, hvars egentliga belopp dock för närvarande och innan närmare utredning öfver de befintliga tillgångarne vunnits, icke kunde noga bestämmas.
Innan någon lönereglering för indelta arméen egde rum, med bibehållande af indelta löningssättet, hade nemligen komitéen ansett, såsom förberedande åtgärd, nödigt, att en förnyad uppskattning skedde åtminstone af bostadsboställena; och hade komiterade jemväl föreslagit åtskilliga stadganden, att tjena till ledning vid en dylik uppskattning. * Kongl.