Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Icke alltid kunna samma ekonomiska författningar vara tillämpliga och utöfva en odeladt välgörande inflytelse i så skilda orter, som Skåne och Norrbotten, Gottland och Wermland; månget stadgande kan Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Ulskollets Betänkande, JYi 110. 21 deremot vara af dessa provinsers olika läge och natur särskildt påkalladt, och månget ekonomiskt påbud finnes gagnande för det ena, som icke kan med fördel utsträckas till det andra.» »Betraktar man åter landets historiska utveckling, synes denna äfven i rikligt mått innebära ett erkännande af den anvisning, naturen i nämnde hänseende gil— vit.
En kommunalförfattning för landskaperna är hos oss i sjelfva verket icke något nytt, utan endast återställandet af en inom Svenska samhället urgammal och i dess inre väsende djupt rotad inrättning.
Slen ännu till en vida sednare tid bibehöllo sig dragen af den egna författningen för landskaperna; äfven det 15 och 16 århundradet hade för— ' gått innan landskaperna voro, i afseende på lagstiftningen, bestämdt underkastade den allmänna Riksdagen, och landskapsmöten med beskattande myndighet hafva egt rum ännu under Carl XI:s regering.
I liera af de norra provinserna hafva de gamla landstingen, i form af socknevis valda deputerades sammanträden med landshöfdingarne, bibehållit sig fram emot våra dagar, och i en af dessa provinser fortlefver i sjelfva verket landstinget ännu i dag.» »En väldet i Carl Xl:s och Carl XILs hand utsläckte, med fulländandet af styrelsens centralisation, dessa provinciela inrättningars förra lif, och ifrån denna tid är det egentligen, som de starka kastningarne mellan motsatta ytterligheter inträdt, hvilka alltsedan karakteriserat Sveriges historia.
Centralisationen förblef emellertid lika stark, äfven sedan magten öfvergått i Ständernas hand.
Men det dröjde icke längre än till de första årtiondena af den s. k. frihetstiden, innan behofvet af en större frihet för de olika landskaperna att, åtminstone i ekonomiska mål, sörja för sina egna angelägenheter begynte att åter vakna.
Redan år 1742 påbjöds till följe af Rikets Ständers beslut, att i hvarje socken skulle väljas »en eller flere bepröfvade landthushållare hvilka kunde årligen ombytas, och hvilka skulle, antingen sjelfva eller genom en eller flera deputerade af hvarje härad, på en viss dag hos landshöfdingen i orten sig inställa, och der vidare under sig utvälja fyra eller flera personer, som borde hos landshöfdingen gifva vid handen, hvad de förmente vara bäst, nyttigast och drägeligast för landtmannen».
Likartade förslag framställdes 1795 af den dåvarande Hushållnings-Komitén, och slutligen på Riksdagen 1809, då underdånig framställning gjordes till , Kongl. Maj:t om inrättande af Länshushå lin i ngs-säll skaper».
»Efter inrättandet af Hushålls-sällskaperna hvilade någon tid frågan om utbildandet af landskapernas kommunala inrättningar.
Men under de sistförfluten årtiondena hafva förslag i detta åmne vid Riksdagarne ständigt återkommit.
Riksdag väcktes inom llidderskapet och Adeln en motion om Hushåll— nings-sällskapernas förvandlande till municipalråd, valda efter hemmantal, och ett 22 Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottcls Belänkande, M HO. annat om inrättande af ståndsvis sammansatta municipalråd, hvilka skulle en gang hvar tredje månad sammanträda under landshöfdingen ordförandeskap.
Vid 1854 års Riksdag framställdes inom Presteståndet ett nytt förslag att af Hushållniugssullskaperna bilda municipa!-inrättningar och inom Borgareståndet en motion, att Rikets Ständer borde hos Kongl. Maj:t anhålla om utarbetande af en lag om kommunalstyrelser så väl för socknarne, som för länen.
Vid samma Riksdag anmälde också Rikets Ständer den 9 Februari 1855 hos Kongl. Majit behofvet af en full— staudigare lagstiftning i afseende på kommunäl-författningen inom socknarne.
Vid 1840 års Riksdag väcktes åter inom Riddö*rskapet och Adeln motioner dels om kommunalstyrelser i allmänhet, dels särskildt om länsnämnders inrättande, och de sammansatta Lag- och Ekonomi-Utskotten utarbetade då, efter föreskrift af Rikets Ständer, förslag tili lag för härads- och läns-nämnder.
Rikets Ständer framställde emellertid för Kongl. Maj:t endast förslag till lag om sockenstämmor och sockennämud, hvarefter den Kongl. Förordningen härom utfärdades den 29 Augusti 1843.
Vid sistlidne (1847 års) Riksdag upplifvades emellertid åter förslaget om inrättande af municipalauktoriteter för behandling af fögderiernas eller länens gemensamma angelägenheter, och ett dylikt, förslag har nu (1850) å nvo blifvit väckt.» »Utan tvifvel hänvisa dessa oupphörligt återkommande frågor på ett verkligt förhanden varande behof.
Betraktar man företeelserna utom Representationen, synas dessa äfven derpå gifva en bekräftelse.» »I sådant afseende böra nämnas det af Konungens Befallningshafvande i Elfsborgs län år 1833 till Kongl. Majit inlemnade och af trycket utgifna förslag til! menighets-styrelser för socknarne och länen, öfver hvilket Kongl. Majit infordrade samtlige sina Befallningshafvandes utlåtanden; vidare fattigvårdskomiténs förslag till icke blott socken-, utan härads- och läns-nämnder, samt äfven komiléns för nationalrepresentationens ombildning förslag till införande af länsnämnder, hvilka »skulle erhålla uppdrag att meddela upplysningar och råd i de för länet gemensamma frågor».
Erfarenheten har också visat, att komiteér måst länsvis bildas, då Kongl. Majit i frågor, som rört landets ekonomiska angelägenheter, velat höra dess invånare, såsom t. ex., då Kongl.
Majit åren 1833 och 1841 ville inhemta menigheternas yttranden om hemmansklyfningen och vilkoret! för besutenhet, äfvensom år 1847 om förslaget till ny reglering af domsagor och fängelsedistrikter i riket; så hafva äfven vid de nödår, som träffat en del af rikets provinser, länskomitéer sjelfmant bildat sig genom deputerade sockne- och fögderivis.» »Bland redan för handen varande elementer lill en kommunal författning för länen kunna räknas:
Pröfningskomitéerna, Deputerade för markegångssättningen, Brandstodsföreningar för länen, Lazaretts-, Kurhus- och Hospitals-Direktioner, Boställs- och Lönings-Direktioner, m. fl.» »En inrättning, som, så djupt grundad i beskaffenheten af landets natur, i dess gamla plägseder och författning, tillika blifvit på senare tider föremål för en så Allmänna Besvärs- och Ehonomi-Uiskollels Betänkande, J}f 110. 25 / , ofta förnyad behandling, synes med skäl förtjent af lagstiftningens åtgärd.
Det genom Förordningen om Sockenstämmor och Kyrkoråd begynta ordnandet af vårt municipalväsende kräfver äfven en fullständigare utbildning, genom upprättande af en kommunal-inrättning för länen, som, utan att störande ingripa i de särskilda kommunernas sjelfständiga lif, kunde gifva åt dessa en enhetspunkt i frågor, som ega ett för dem gemensamt intresse.
Eit ytterligare stöd för öfvertygeisen derom, lemnar den omständigheten, att, under nuvarande förhållanden, såväl Regeringen, som Rikets
Ständer äro öfverhopade med en alltför stor mängd ärenden, från hvilka de, om en sådan mellanlänk funnes emellan den enskilda kommunen och det hela, kunde och borde befrias.
Det finnes vidare icke få, i senare tider ifrågasatta företag till länens nytta, såsom t. ex. arbets-inrättningar för länen, för hvilkas framgång tillvaron af en sådan kommunal-institution vore väsendlig».
Under åberopande af detta yttrande, hvarigenom nyttan och behofvet för vårt land af ett ordnadt kommunalväsende, denna kraftiga häfstång för ett samhälles utveckling och förkofran, — synes mig vara på ett lika upplysande som fullständigt sätt ådagalagda, och då jag ingalunda kan godkänna Utskottets, uti dess nu justerade betänkande gjorda antagande, att det, uti de inom trenne Riksstånd väckta och till Utskottets behandling remitterade särskilda motionerne, rörande bildande af kommunal-nämnder, afsedda ändamål skulle »kunna ernås med de inrättningar af detta slag, som redan förefinnas», nemligen hushållningssällskapen och socken-nämnderne, äfvensom den af Länsstyrelserne ulöfvade rättigheten att genom
Deputerade inhemta menigheters tankar och önskningar, anhåller jag alt fä anmäla min reservation emot Utskottets, med en icke serdeles stor majoritet, fattade beslut.
Hushållningssällskapen och socken-nämnderne äro till sammansättning och syftemål hvarandra väsendligt olika, och just derigenom i saknad af det samband sinsemellan, som erfordras för att de förra skola kunna utgöra föreningslänkar i samhällsförvaltningens gemensamma stora kedja.
Utskottets farhåga, att den hos oss rådande likgiltigheten för deltagande i allmänna bestyr skulle lägga hinder i vägen för tillvägabringande af de åsyftade kommunai-nämnderne, kan jag ej heller dela, utan hyser jag fastmer den öfvertygelse, att denna likgiltighet, hvilken för öfrigt, om man öfverser hushållningssällskapens verksamhet under de sistförfluten åren, knappast mera kan åberopas, snart skulle vara öfvervunnen, om genom dylika anstalter tillfälle blefve beredt till en vidsträcktare och mera fruktbärande kommunalverksamhet.
De välgörande resultaten af en sådan verksamhet, en gang af erfarenheten vitsordade, skulle locka till deltagande i de ifrågavarande Niimnderne, hvilka, äfven om de icke egde den ovilkorliga beskattningsrätt, hvarförutan Utskottet ansett dem icke kunna något väsendligt uträtta, borde i mångfaldiga hänseenden kunna gagna.
Då orsaken till denna vigliga frågas åsidosättande så väl nu'som tillförene, torde vara att söka, icke i något tvifvel om ändamålsenligheten och nyttan af de 24 Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande, JYs HO. ifrågaställa kommunal-nämnderna, utan deremot i de olika meningarne om sättet för deras bildande och vidden af deras verksamhet, hvilka meningsskiljaktigheter åter svårligen torde kunna sammanjemkas med mindre ämnet i hela dess vidd varder »å utredt, att Riks-Stånden derigenom kunna fä en säker ledning för bedömandet af nämnda förhållanden, hade Utskottet, efter min åsigt bort tillstyrka Rikets Ständer, att, med erkännande af nyttan och ända målsenligheten af väl ordnade och till verksamheten behörigen begränsade kommunal-institutioner för länen, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla det Kongl.
Maj:t täcktes åt sakkunnige personer i nåder uppdraga att utarbeta ett fullständigt förslag i ämnet, och detsamma, sedan det blifvit föremål såväl för vederbörande embetsmyndigheters, som för länens Hushållnings—sällskaps öfverläggningar och yttranden, för Rikets Ständer framlägga.
Friherre Hjerta, F. Ph., Herrar Törnebladh, C. O., Ribbing, A., Professor Carlsson, Prosten Carlander, Herrar Frich, Maechel, Wahlström och Stenberg.
Af Herr Prosten Tranceus: hvilken, såsom sin skilda mening åberopade följande på Utskotts-afdelningen gillade förslag till stadgar för Läns-nämnder och Härads-nämnd, nämligen:
Förslag till Stadga filt' t, Utte- X ii tutt <le v. Artikeln 7. * .§• a) I hvarje län skall bildas en Läns-nämnd.
Läns-nänånd består af vissa deputerade från hvarje stad och härad inom länet.
Dessa deputerades antal bestämmas efter hvarje stads och härads folkmängd. b) Härad eller stad, som eger 5,000 innevånare och derunder, sänder till Läns-nämnd representant i.
Härad eller
Stad med 5,000 innevånare och deröfver till och med 10,000, sänder representanter 2.
Härad eller stad med 10,000 innevånare och deröfver till och med 15,000, sänder g. o. s. v. efter samma beräkning för öfverskjutande folkmängd. c) I län med mindre än 100,000 menniskor må detta representant-antal efter stadgad ordning tvåfaldigas, om Läns-nämnd i samråd med Härads-näranderna, så finner för godt besluta. 2 §•
Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande, M 110. 23 2 §• a) Läns-nämndens Ledamöter, valda inom länets alla , Härads-nämnder och städer i den ordning och på det sätt, som härom i Härads-nämnds-stadgan föreskrifves, och för städerna här nedan bestämmes, sammanträda till ordinarie sammankomst i länets residensstad alla år i Augusti eller Sepiember månader, företrädesvis vid Pröfnings-Kommitténs sammanträde, efter vederbörlig kallelse, och för öfrigt till extra sammanträde, 'så ofta antingen Nämnden det beslutar eller ordföranden finner det nödigt. b) Städernas deputerade väljas på sätt städernas innevånare derom öfverenskomma. 3 §•
Kallelse till Läns-nämnds ordinarie och extra ordinarie sammanträde skall ske genom Kongl. Maj:ts Refallningshafvande i allmänna Kungörelse, som i länets alla kyrkor uppläses å Söndag, som infaller omkring fyra veckor före sammankomsten.
Denna kungörelse skall innehålla förteckning på alla de ärender, hvilka för Läns-nämndens behandling blifva föremål. 4 §■ Ordförande i Läns-nämnd är Landshöfding i Länet.
Vice ordförande den, som Läns-nämndens ledamöter dertill utvälja inom sig. 5 §•
För hvarje år, sedan underrättelse från Härads-nämnderna inkommit, om de till Läns-nämnd valda ledamöter, låter Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, genom allmän Kungörelse, tillkännagifva hvilka personer blifvit valda till Läns-nämndens ledamöter. 6 §•
Örn en eller flere Härads-nämnder gemensamt skulle påfordra Läns-nämnds extra sammanträde i något så beskaffadt ärende, som icke kunnat vid Läns-nämnds ordinarie sammanträde förutses, så må detta icke förvägras.
Vare den eller de af dessa Nämnder, som härom sig förena, pligtige att till ordföranden inkomma med skriftlig begäran härom och uppgift på ärendets beskaffenhet. 7 §• a) Motionsrätt i Läns-nämnd eger nämndens egna ledamöter och länets Härads-nämnder.
Pral. 1855 & 1834, 8 Sami. 26 Häfl.
4 Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande, M Ilo. b) Alla motioner förutan Läns-nämndeus egna ledamöters, skola, för att komma under Läns-nämndens behandling, skriftligen affattade, inlemnas till ordföranden före den 15 Juli. c) Vid extra sammanträde förekomma endast del eller de ärender, som föranledt Läns-nämndens sammanträde.
Artikeln 2. 8 §• a) Föremål för Läns-nämnds verksamhet äro frågor, som angå folkbildningen, Sedligheten, sundhetstillståndet, skogarnes vård, allmänna hushållningen, och fattigförsörjningen inom Länet; egande Läns-nämnden derjemte att, å länets vägnar, hos Kongl. Maj:t framställa underdåniga önskningar i dessa ämnen, efter det vederbörande blifvit derom hörde, om ämnets beskaffenhet dertill föranleder; Domkapitlen likväl förbehållna tillsyn och vård öfver barna-uppfostran och folkundervisning, i enlighet med gällande författningar. b) I förenämnde afseende eger Läns-nämnden, att så väl af Härads-nämnder, som af embetsman och myndigheter, erhålla de upplysningar, som på en hvar kunna bero; äfvensom Läns-nämnd skall afgifva de yttranden, som kunna påkallas, uti de dess omvårdnad tillhörande ämnen. c) Läns-nämnd eger taga kännedom om befintliga inrättningar, som af länet gemensamt bekostas, såsom Lazaretter, Kurhus, Landtbruksskolor, Arbetsanstalter m. fl. och derom, om så pröfvas nödigt, pä vederbörlig ort gora framställning. 9 §• a)
Förete sig behof of nya eller utvidgade inrättningar för länets gemensamma räkning, med afseende å de angelägenheter, som stå under Läns-nämndens omvårdnad, eller visar sig tillfälle till ökade näringsutvägar eller förmånligare begagnande af utvägar, som redan finnes, eller lättade kommunikations-medel för trafikens befordrande, såsom:
Strömrensning, båtleders öppnande, omläggning af vägar m. m., då skall nödvändigheten eller fördelen af sådane företag, efter inhemtade noggranna upplysningar, af Läns-nämnden pröfvas. b) Gillas företaget, skall fullständigt förslag öfver kostnaden dertill, jemte sättet att det verkställa, af Läns-nämnd ombesörjas, samt åtföljdt af fullständig framställning om de synbara svårigheterna vid företaget, å den ena sidan, och fördelen deraf, å den andra, jemte de vilkor för företaget, som Läns-nämnd föreslår, meddelas Härads-nämnderna i de menigheter, som ärendet rörer.
Så beskaffad framställning och förslag skall af Härads-nämnden, tillika med dess yttrande, meddelas vederbörande Socken-nämnder och menigheter, hvilka deröfver skola öf - Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande, Jtf 110. 27 verlägga och besluta; hvarefter protokollet af Härads-nämnden insändes till Länsnämnden, som vidare handlägger ärendet, efter hvad menigheternes beslut föranleda. c) Fordras för den förberedande undersökningen om ifrågasatt företag särskildt kostnads-anslag, så skall förut framställning göras och menighets yttrande inhemtas derom i nu stadgad ordning. d) Vägrar menighet att ingå på vilkor, som Läns-nämnd föreslagit, då skola skälen dertill uppgifvas.
Finner Läns-nämnd dessa skäl vara af beskaffenhet att kunna undanrödjas genom förändring i planen för företaget eller annorledes, eller anser sig Läns-nämnden' af hvad anledning som helst, böra än ytterligare påyrka företaget, då skall förnyad framställning göras och skälen deruti utredas, samt menigheternes ytterligare beslut infordras, allt med iakttagande af den i 2 mom. föreskrifne ordning. e) Är företaget af den omfattning och beskaffenhet, att allmänt understöd, vare sig för den förberedande undersökningen eller verkställigheten kan ifrågasättas, eller erfordras serskild Nådig tillåtelse dertill, gore Nämnden derom hos Kongl. Maj:t underdånig anmälan. 10 §.
Om de förhållanden, som tillfälligt eller för inskränktare tid verka till förändring i utsigterna för allmän bergning, såsom: årsväxtens beskaffenhet, konjunkturen för hvarjehanda produkters afsättning, samt häraf beroende näringslillfälle för arbetare af olika yrken, skall Läns-nämnden sorgfälligt göra sig underrättad, och om förlägenhet synes vara att befara, tidigt vara betänkt, alt om utvägar för dess afvärjande göra framställning och förslag, i den ordning 2 §. föreskrifver, eller annorledes föranstalta, efter omständigheternas föranledande. H §•
Förekommer anledning till anmärkning mot handhafvandet och vården af folkbildningen, sundhetstillståndet, sedligheten eller fattigförsörjningen, gore Länsnämnden föreställning derom till vederbörande Härads-nämnd.
Följer ej rättelse derå och har anmärkningen afseende å åsidosättande eller öfverlrädande af i lag stadgade föreskrifter, anmäle Läns-nämnden förhållandet hos vederbörande myndighet. 12 §•
Söker Härads- eller Socken-nämnd biträde af Läns-nämnd i ärenden, sorn fordra andra myndigheters handläggning, och Läns-nämnden gillar Härads-närandens framställning derom; så skall sådant ärende af Läns-nämnden behörigen anmälas och åtföljas af Läns-nämndens utlåtande, om ämnets beskaffenhet dertill föranleder.
Underdåniga framställningar hos Kong!.
Majit, om ändring i gällande 28 Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande, M 110. lagar eller anstalter af större omfattning, må icke af Socken-nämnd eller menighet annorlunda, än genom Läns-nämnden göras. 13 §•
För de medel Läns-nämnden förvaltar aflemnas redovisning för hvarje år, vid den tid, som särskildt af Läns-nämnden bestämmes. 14 §•
För granskning af denna redogörelse utse länets alla Härads-nämnder, turvis hvar för sig, inom Härods-nämnds-distriktet, 2:ne, och länets alla städer, turvis hvar för sig, 1 bland bofaste personer, hvilka icke äro ledamöter i Länseller Härads-nämnder, alt vara Läns-nämnds revisorer. 13 .§• a) Alla länets Härads-nämnds-distrikter indelas för detta ändamål i vederbörligt antal ufdelningar.
Turen dem emellan bestämmes för första gången af Läns-riämnd, hvarefter afdelningarne i samma ordning omvexla med hvarandra, hvaröfver Läns-nämnd vakar. h) Dessa Läns nämnds-revisorer sammanträda i länets residensstad, att granska Läns-nämnds räkenskaper och lör vältning, hvarvid Nämndens tjenstemän skola vara närvarande, för alt med upplysningar tillhandagå.
Revisionsberättelsen skall öfverlemnas åt ordföranden i Läns-nämnd inom 3:ne månader efter sista Läns-nämndens ordinarie sammanträde.
Så vidt tillgångar finnas låter ordföranden befordra densamma till trycket.
Alla Härads- och Socken-nämnder erhålla deraf hvardera 2:ne exemplar, hvarjemte revisionsberättelsen, genom allmän kungörelse, församlingarne delgifves. 16 §.
Förekomma, vid granskningen, inga anmärkningar, eller blifver anmärkt förhållande genast rättadt eller förklaradt på ett sätt, som revisorerne finna nöjaktigt, skall decharge af dem meddelas.
Om åter revisionsberättelsen upptager anmärkningar, af en sådan beskaffenhet att de föranleda till närmare undersökning, utredning eller åtal, då skall ordföranden sammankalla Läns-nämnden och inhemta dess förklaring derom, för vidtagande af de mått och steg hvartill förhållanderne kunna föranleda.
Anställes icke talan emot redovisningen i laglig ordning inom ett halft år efter revisionsberättelsens aflemnande till ordförande i Läns-nämnd, så vare Läns-nämnd icke vidare underkastad slikt åtal.
Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande, JVs 140. 29 17 §•
Läns-nämnd bör sorgfälligt vaka för befordrandet af nykterhet; bör med uppmärksamhet följa försäljningen af spirituösa drycker, och med afseende dérpå hos vederbörande göra de anmälanden hvartill omständigheterna kunna föranleda. 18 §•
Hvarje medlem af Läns-nämnden ansvarar efter lag gemensamt med de öfrige, för vården af de hypotheker och tillgångar, som blifva nämnden anförtrodde, så framt deremot reservation till protokollet ej blifvit afgifven. 20 §.
För hvarje år, sedan underrättelse inkommit, hvilka personer blifvit till Länsnämnds-ledamöter utvalde, låter ordförande, genom allmän kungörelse, tillkännagifva dessas namn och hemvist. 3:dje Artikeln.
Lika med 3:dje Artikeln i Härads-nämnds-stadgan.
Förslag till stadga för Ilärads-nämnd.
Artikeln 1. 1 §• ' a) I hvarje härad skall bildas en Härads-nämnd. b) Vilja flere härader inom samma Domsaga sig förena om en gemensam Härads-nämnd vare de dertill berättigade. 2 §■ a) Härads-nämnd beslår af delegerad från hvarje socken inom häradet, utsedde i den ordning och på det sätt, som här nedan stadgas. b) I Härads-nämnd är hvarje Socken-nämnds ordförande sjelfskrifven ledamot. c) Skulle någon Socken-nämnds ordförande vara förhindrad, denna sin befattning fullgöra, så välja ledarnöterne af Socken-nämnd inom sig tjenlig person, att i Härads-nämnd inträda. 30 Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottels Betänkande, M 110. d) Församling med 2,000 innevånare och deröfver eger härförutan ibland sockens röstberättigade ledamöter och med den för sockenstämma stadgade rösträtt, inom sig utse en representant, att i Härads-nämnden inträda. e) Härförutan äro sjelfskrifne ledamöter i Härads-nämnd häradshöfding, kronofogde och häradsskrifvare, men de ega ingen rösträtt i och för sina embeten. 3 §•
Samma ledamöter kunna ännu längre denna befattning bestrida, och så länge, som de inom Socken-nämnderne fortfara att vara ordförande och ledamöter eller genom förtroende eljest till ledamöter i Härads-nämnd ånyo inväljas. 4 $• a) Härads-nämnd sammanträder till ordinarie sammankomst en gång hvarje år vid midsommartiden; första gången efter denna författnings utfärdande på kallelse af häradshöfdingen, men sedermera och för alltid på kallelse af ordförande.
Sammanträdet skall hållas i häradets tingshus, eller om pågående ting så förhindrar, i annan deromkring belägen tjenlig lokal. b) Härförutan sammanträder Härads-nämnd på vederbörlig kallelse af ordföranden. l:o då Konungens Befallningshafvande fordrar Härads-nämnds hörande i någon speciel fråga; 2:o när en eller llere Socken-nämnder äska Härads-nämndens sammanträde och dertill uppgifvit för ordförande nöjaktiga skäl; 3:o
Då ordförande finnér häradets angelägenheter kräfva Härads-nämndens extra samanträde; eller 4:o Härads-nämnden, innan den åtskiljes, beslutar extra sammanträde till någon viss dag, och 5:o då Läns-nämnd så påfordrar. 5 §■ Sedan Nämnden kommit tillsammans utser den inom sig genom val med slutna sedlar ordförande och vice ordförande för ett år. 6 §■ Kallelse till ordinarie och extra ordinarie sammankomster utfärdas af ordföranden, genom allmän kungörelse som i häradets alla kyrkor skall uppläsas minst 14 dagar före sammanträdet, så framt ej i speciela fall, så skyndsamt sammanträde äskas af Konungens Befallningshafvande, att denna kallelsetid ej kan iakttagas.
I kallelsen upptagas de ärenden, hvilka blifva föremål för Nämndens behandling.