Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I afseende på detta Anslag, som H. PresteStändet och V, BorgareStändet bifallit, samt H. R. o. A. lemnat oanmärkt, hafva BuksdagsFullmäktige Casper Wijkman ^ Nils Mansson m. fl. yrkat, att då i sednare tider äfven sådan ränta eller tionde, som uttryckeligen varit donerad till något visst Läns Lazarett eller Hospital, blifvit indragen till SeraphimerOrdensGillets disposition, men det vore i sin ordning, att Anslagen oförryckt bibehöllos för det ändamål hvartill de voro 2io Stats-Utskottets gifne, Utskottet borde bestämdt upplysa, huruvida sådana donationer blifvit inberäknade under den i denna Punct upptagne ordinarie
Ränta oell Tionde.
Jemte anmälan, att berörde Anslag innefattar hela Statsbidraget för Hospitalers oell Lazaretters underhåll, får Utskottet tillkännagifva, att sedan, genom f« t sk i 11 ige förslag till en förändrad organisation alLänsHospitalen, Rikets år 1823 församlade
Berättelse, angrde LänsLazaretten i Riket m. m., jemväl erkänt, allt för få anstalter varit vidtagne till Ilospitalshjonens förbättring, på hvilken grund och dä dels tillgång saknades till samtelige LänsHospitalens förbättrande, dels ock dessa Inrättningars fullkomnande icke syntes kunna äga rum, med annat vilkor, än att, genom sammanförandet af ett större antal dårar på ett ställe, utväg bereddes till iubcmtande af den erfarenhet, som erfordrades, för att använda de uti sednare tider bepröfvade medel till svagsintes botande; så förklarade R.
St:r uti underd. skrifvelse af d. lj Nov. 1828, det de ansågo en fullständig omskapning af de dåvarande Länsliospitalen, med undantag af det på Gottland, hvarmed ett serskildt förhållande inträffar, böra vidtagas på det sätt, att, genom dessas förening, åtskillige CentralHospital bildades, för hvilkas fullkomligare inrättning nödig tillgång kunde vinnas, genom den sålunda uppkommande besparing i utgifterne; hvarvid Betänkanden, N:o 2.48. 211 bestämmandet af desse CentralHospitalers antal oell förläggandet deraf på sådane ställen, der tjenlige
I den öfvertygelse , att, för Hospitalslnrättningarnes bibehållande uti, ett förbätlradt skick, en närmare tillsyn dervid vore nödvändig och borde ät en på stället organiserad Styrelse öfverletnnas, funno B.
St:r äfven nödigt, att de föreslagne CentralHospitalen ställdes under omedelbart inseende och förvaltning af närmast varande Lazaretts- och Curhus-Direction, i hvilken Stiftets Biskop borde intagas såsom Vice Ordförande, eller den Prestman, han i sitt ställe kunde utse, erhålla inträde såsom Ledamot, då
Dilectionen äfven finge inom sig välja enannan Vice Ordförande; och borde af denna Direction bero, att, efter som det med Hospitalets förmån kunde anses förenligt, uppdraga Sysslomans-befaltuingen åt Hospitalets Läkare eller Predikant eller ock åt någon annan person; i följd hvaraf SeraphimerOrdensGillets directa befattning med Hospitalslnrättningarne i Biket skulle upphöra och ingen annan åtgärd dermed tillkomma OrdensGillet, än den, som, enligt K. Instructionen d. 17 Dec. 1817 tillhör detsamma, i anseende till Lazaretten i Biket.
Och ansågo B.
St:r tillika , i anledning af dessa förslag, en bestämd reglering af LänsHospitalens Fonder och tillgångar böra vidtagas , samt hvarje Cenlralllospital deraf erhålla sin andel, som skulle sia S t a t s - U t s k o 11 c t s einottagas af dess Direction att förvallas på det sätt, sorn genom Högstberörde Instruction blifvit i afseende pä Lazaretts- och GurhusMedlen föreskrifvet; vid hvilken reglering likväl borde tillses, att de Fonder, sorn, genom private donationer tillkommit, endast tillädes sudane CentralHospital, hvari de Län, till hvilkas förmån donationerne blifvit gjorde, kornmo att äga del, samt alt ändamålet med donationerne alltid i så måtto uppfylldes, att från det Län, till hvilket desamma hörde, ett deremot svarande antal durar linge å Hospitalet njuta inrymme, utan minskning i den rätt, som Länet eljest, i följd af delagtigheten uti den gemensamma Inrättningen kunde tillkomma; neli nnhölio It.
M:t i Nåder täcktes förordna om de åtgärder, som för verkställigheten kunde erfordras.
Lärande, i grund, af hvad sålunda utredt blifvit, de gjorde anmärkningarne förfalla. 3:o Vid Sjunde Funden> upptagande Anslaget för Stockholms Stora Barnhus har hos II. R. o. A. blifvit anmärkt af Ilr Cederschjöld> P. G.j att oagtadt
Staten så betydligen bidroge till Barnhusets underhållande, samma Inrättning likväl ingalunda skulle svara emot sitt ändamål, att förekomma värnlösa och i synnerhet oägta barns förstörelse i Hufvudstaden; och emedan Stockholms Stad, som allena hade nytta af Barnhuset, icke velat till dess underhåll, ännu mindre till dess åsyftade utvidgning, bidraga med den ringaste directa afgift, eller dertill använda något af Stadens Betänkan den, N:o 248. 213 betydliga FattigvårdsAnslag, ansåge Hr Cederschöld det oeftergifliga vilkor vid Anslagets beviljande för Stora Barnhuset böra föreskrifvas, att Barnhuset ovägcrligen skall för alltid mottaga hvarje spädt oägta barn, med skyldighet för modren att antingen under ett års tid derstädes göra tjenst såsom Annna , eller ock erlägga 1 R.-dr 16 sk. B.-co i veckan, under loppet af So veckor, och Stockholms Stad dymedelst sättas i nödvändighet, att tillskjuta hvad som tarfvades för ett ändamålsenligt underhållande af dess eget Barnhus; hvarjemte Hr Cederschjöld fullständigt upplyst hvad som i delta ämne vid sistlidne Riksdag förekommit.
Och har II.
Exc. Hr Grefve De la Gardie, Jacob, härutinnan instämt under anförande, att icke mindre än jgoo T:r Spannmål, som fordom varit använde till ett Barnhus i Malmö alltsedan FörmyndareRegeringcn under Konung Carl XI blifvit från Skåne öfverflyttade till Stora Barnhuset, utan att hvarken Malmö Barnhus , Skåne eller den öfriga delen af Sverige deraf droge den ringaste nytta, äfvensom att de penningar, sorn nu under namn af Uppfostringshjelp allt sedan slutet af i77o:talet ifrån SerapliimerOrdensGillet utdelas öfver hela Riket till fattige barns understöd, vöre en ny gärd, utgående ifrån Malmö Barnhus till iner än |:delar och till ungefär en |:del eller något mindre ifrån en lika enskild inrättning uti Upsala Län.
St:rs d. 20 Nov. i8a3 aflåtne underd. skrifvelse, innehållande förslag om åtgärders vidtagande 214 S t a t s - U t s k o 11 e t s och deribland det af Hr Cederschöld nn uppgifne, till befrämjande af oägta barns vård inora Hufvndstaden, dervid R.
M:ts Nåd. afgörande i underdthet öfverienioade, huruvida verkställigheten deraf kunde med Barnhusinrättningens fördel, bestånd och tillgångar förenas, icke funnit sig kunna i Nåder villfara R.
Sttrs önskan härutinnan; samt de 3:ne öfrige respective RiksStånden bifallit Anslagets fortfarande till det belopp Utskottet uppgifvit; så har Utskottet icke ansett sig kunna föreslå någon förändring, hvarken i afseende på Anslaget eller i de för Stora Barnhusinrättningen nu gällande föreskrifter. 4:o Det i 10 Puncten upptagne Anslag för Institutet för Blinda och Döfstumma , hafva H. PrästeStändet och V.
BorgareStåndct bifallit; men af II. R. o.
A. samt H. BondeStåndel är denna Anslagsfråga återremitterad, i grund af anmärkningar, framställde af Hr Ribbing, Arv., samt RiksdagsFullmäktige Lars Nilsson från Norrbottens Län, Petter Jonsson från Jönköpings Län och Casper Wijkman från Upsala Län, i hvilka 3:ne sistnämndes anföranden större delen af H. BondeStåndets Ledamöter instämt.
Uti berörde anmärkningar påyrkas, att Anslaget måtte tillökas med 2000 R:dr, på det Institutet må kunna ytterligare emottaga en döfstum person från hvarje Stift; och har i sådant afseende blifvit anfördt, att Inrättningen vore en bland de mäst välgörande och hade till föremål alt bilda de mäst vanlottade men - Betänkande!), N:o,248. 215 niskor till nyttiga Samhällsmedlemmar, och hvilka, lemnade ohiilpne, skulle blifva i okunnighet 0111 Religionens hud; alt de som ej vinna inträde på Institutet måste af Soeknarne födas och underhållas, enär de medellösaste af dem bestå af Allmogens harn, samt att tillgång för samma tillökning genom besparing i något annat Anslag, såsom t. ex. för Dramatiska Spectaklet, borde kunna vinnas.
Som berörde anmärkningar åsyfta tillökning i Anslaget och vid detsammas uppförande Utskottet afgifvit yttrande öfver gjord motion om samma tillökning, hvilken motion hufvudsakligen upptager hvad nu anmärkt blifvit; så har Utskottet icke anlett sig böra frångå dess i ämnet förut afgifne Utlåtande.
Sluteligen får Utskottet vördsamt anmäla att i:a, 3:dje, 4;de, 5:te, 8:de och g:de Puncterne i förevarande Betänkande blifvit af II. R. o. A. lemnade utan anmärkning, samt af de öfrige trenne resp.
RiksStånden bifallne.
Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar inom H. B. o. A., V. Borgare Stein det samt H. BondeStundet vid de under N:is i45 och i46 afgifne Betänkanden ang:de 2i 6 Ståts-Utskottets RiksStatens Sjunde HufvudTitel, innehållande PensionsStaterne och dermed gemenskap ägande frågor. (U. A.) Enligt berörde anmärkningar, liar 1:0
Hos H. R. o. A.j Hr v. Hartmansdorff, Aug.,\ afseende på Statens Pensions-anslags öfverflyttande till Arme'ens och CivilStatens PensionsCassor, anmärkt såsom i hans tanka origtig den åtgärd, att, i stället för K.
St:rs bifall föreslå någon ändring i afseende på speciella utbetal - Betänkanden, N:o 2/[g. un talningar af de bidrag, sorn Armecns och CivilStatens PensionsGassor frän StatsVerket meddelas. 2:0 Inora V.
BorgareStändet är af Hr Eckerman. yrkadt, att bestämdt bör föreskrifvas, huruvida granskningen af Arme' eds Pe nsionsCassas förvaltning bör af It.
Skirs Revisorer verkställas eller ej, på det frågan derom ej på deras godtyeko må bero och olika förfarande vid serskildta Revisioner äga rum; hvarjemte hos H. BondeStåndet RiksdagsFullmäktigen Anders Danielsson anfört, att Utskottet borde föreslå bestämda föreskrifter om Revisorernes åliggande i afseende på samma granskning.
Vid öfvervägande häraf och då förvaltningen af Statsbidragen till CivilStatens PensionsCassa af R. II.
Stms Revisorer granskas samt enahanda granskningsrätt af Arramens PensionsCassa bör deni tillkomma, hemställer Utskottet, att R.
H. Stirs Revisorer må tillhöra att grafiska Armeens PensionsCassas Räkenskaper och förvaltning för de Fonder, som af StatsMedel bestå eller uppkomma. 3:o Vid de i 1:sta Punden upptagne Anslag till CivilStatens Pensionslnrättning för Embets- och Tjenstemän har inom V. BorgareStändet blifvit anmärkt af Hrr Modin och Ståhle, att som Motion vid denna Riksdag blifvit väckt om rättighet för Städernes Embets- och Tjenstemän till deltagande uti samma inrättning, bemälte H:rr äfven förmodat
Utskottet hafva bordt uti dess förevarande utlåtande yttra sig deröfver; i hvilken tanka Ståndets öfrige Hrr Ledamöter sig förenat. 4 B. i5 ' 1 ' 2I8 Stats-Utskottets Utskottet, sora funnit förrberörde till dess handläggning remitterade Motion icke äga sammanhang med Statsregleringen och således icke böra dervid upptagas, skall i samma fråga serskildt yttrande afgifva.
1 afseende åter på sjelfva Anslagen till nämnde PensionsTnrättning, har inora H.
BondcStåndet PiksdagsFullmäkligen Anders
Män och arbetslösa Qvinnfolk, samt skattebidragen, såsom fördelade på flere, voro mindre i förhållande till de lönade och PensionsClasserne; och hafva häruti många af samma Stånds Ledamöter sig förenat; hvarjemte RiksdagsFuIlmäktigen Wils Strinlund yrkat, att Erabets- och Tjen - Betänkanden, N:o 249.
219 steman genom egne tillskott borde sjelfve bereda den åsyftade pensioneringen, samt Nils Mansson från Malmöhus
Län anfört, att mänga andre finnas, hvilka, ehuru lika nyttige som Embets- och Tjenstemän, likväl icke hafva att vänta eller kunna förvärfva något bidrag för deras Enkors och Barns underhall.
Som anmärkningar mot ifrågavarande Anslag endast blifvit gjorde inom ett RiksStånd, har Utskottet * icke ansett sig böra frånträda dess förra yttrande i ämnet och hvartill Utskottet destomindre ager anledning. som berörde Anslag, äfven med inberäknande af den förestagne tillökningen deri, utgör ett för de Pensionsberättigades bergning ganska otillräckligt bidrag; hörandes Utskottet, i anledning af meranämnde anmärkningar, tillika upplysa, att Embets— och Tjenstemännen under deras tjenstetid till Pensionslnrätlningen erlägga betydlige och ständige afgifter utaf deras Löner och såmedelst sjelfve underlätta Statens understöd, så för dem på deras ålderdom, som för de genom döden afgåendes Enkor och Barn. 4:o Vid Anslagen som i 2:dra Pnncten upptagas för Militaire Embets- och Tjenstelnans samt UnderOfficerares och deras vederlikars Enkor och Barn äro anmärkningar gjorde endast inom H. BondeStåndet: desse innehålla, att emedan det högre MilitairBefälet rikligt förskalfat sig Pensioner, en bättre reglering af Pensionerne borde, utan ytterligare Statsbidrag, tillvägabringas, helst en sådan vore af stort behof för UnderOlhccrsClassen, som borde komma i åtnjutande 220 Stats-Utskottets af högre
Pensioner samt att hvad serskildt beträffade tillökningen i Anslaget för Militaire Einbets- och Tjenstemannens Enkor och Barn, K. M:t derom lärer aflåtit Nåd.
Och får Utskottet härvid tillägga, att pensioneringen för Militaire Einbets- och Tjenstemän är genom fastställde Reglementen bestämd, och någon rubbning deri, ledande till annan fördelning inom PensionsClasserne så mycket mindre nu kan komma i fråga, som bestämmandet af Pensionerne utur denna, genom Deiägarnes bidrag till största delen formerade och underhållue Cassa, tillhör K. M:t och KrigsBefälet. 5:o I anledning af Utskottets Utlåtande N:o i46, ang:de bidrag af Statsverket till Arméens PensionsCassa och Amiralitets-KrigsmansCassanj har blifvit yrkadt inom H. R. o. A.> af Hr Crusenstolpej M. J att det uti K. M:ts Nåd.
Proposition af den r3 sisth Dec. äskade PenningeAnslag af 43oo R:dr till Aromens PensionsCassa måtte, såsom af högsta vigt för reglering af Armefens pensioner, beviljas; åberopande Hr Crusenstolpe härvid siri vid Tredje HufvudTiteln gjorde anmärkning, att samma Anslag, utan StatsVerkets betungande kunde bestridas medelst nedsättning i FördelningsGeneralernes Löner; och af Hr Grefve Cron - f B e t ä n k a n d e n, N:o 22t stedtj Claes, att Amiralitets-Krigsmaqs-Cassan matte erhålla samma fördel sorn Armeens och CivilStatens PensionsCassor redan innehafva, eller åtnjutande af de så kallade liggemånaders lönbesparing, och att i afseende på den af AmiralStaterne begärde fördelning af en per mille afgiften emel lan Wadstena Krigsmanshus- och Amiralitets-KrigsmansCassorne, Utskottet måtte föreslå R.
M:t täcktes göra denna fördelning på sätt i Nåder lämpligt synes; hvilket sistnämnde yrkande Hr Lefrén, J. P., på anförde skäl bestridt; samt hos II.
BondeStåndet af RiksdagsFullmäktigen /Anders Danielsson, att Utskottet borde uppgifva bestämda föreskrifter, angående delningen af samma afgift.
Utskottet, som uti sitt ytterligare Utlåtande angående RiksStatens Tredje HufvudTitel yttrat sig rörande nedsättningen uti Lönerne för FördelningsGeneralerne, får bär endast anföra, att, då Utskottet uti berörde Betänkande N:o iij.6 förklarat, att behofvet af Pensionsförbältringarne till största delen bör kunna afhjelpas genom afstående till Arme'ens PensionsCassa af rättigheten att uppbära den löneinnehållning, som under benämning af Begrafningshjelp förut till Statsverket ingått, Utskottet icke ansett sig kunna frånträda samma yttrande eller tillstyrka vidare StatsUtgift för detta ändamål; utan hemställer, att Hr Crusenstolpes ofvanberöide yrkande må för falla. 22a Stats-Utskottets Hvad dernäst beträffar
Hr Grefve Cronstedts anmälan om Amiralitets-Krigsmans-Cassans berättigande, att uppbära de så kallade Liggeinånaders lönebesparingar; så och då detta ämne är en ny fråga, som ej blifvit anmäld inom den i 56 §. af Riksd.Ordn. föreskrifne tid, har, i följd af samma stadgande Utskottet icke kunnat berörde ärende till hufvudsaklig pröfning upptaga.
Vidkommande sluteligen en per miite Agiften samt densammas fördelning, finnér Utskottet, af skäl som uti sistberörde Betänkande blifvit anförde, sig icke kunna behandla frågan derom, såsom beroende på vederbörandes egna underd. anmälan bos K.
I öfrigt bar Utskottet skolat tillkännagifva, att oftanärnnde Betänkanden Nis t45 &
146 blifvit af H.
PrästeStändet bifallne.
(U.-A.) Berörde Betänkande, som H. PrästeStändet till alla delar bifallit, har af H. R. o A.> V. BorgareStåndet Betänkande», N:o a5o. 223 ' samt H.
BondeStåndet blifvit återremitteradt, på grund af nedan upptagne anmärkningar. 1:0
Vid 3:dje Funden, innehållande Ansia" för Fångars Skjuts, underhåll, Medicamenter rn. rn.
I anledning af Utskottets i samma Punct gjorde hemställan, att underd. anmälan hos K.
1824 förordnat om iagttagande af en del af de utaf R.
StatsContoiret, att i fall dessa EmbetsVerk antingen då eller framdeles, med anledning 224 St a ts-Ut skottets af förekommande förhållanden, skulle Hnna några vidare utvägar kunna vidtagas, ledande till minskning i de med fångföringen förknippade utgifter, än som redan blifvit i Nåder anbefallde, med anmälan och förslag i sådant afseende till K.
M:t i underdånighet inkomma; så och under instämmande uti den af Hr Danckwardt sålunda yttrade åsigt, föreslår Utskottet, att Utskottets förrberörde hemställan må, såsom redan verkställd, förfalla. 2|p Vid 8.-de Puncten, eller Anslagen för Byggnader och Reparationer i Stockholm.
BondeStändct påyrkadt af Riksdagsfullmäktige!) Anders Danielsson frän Elfsborgs Län, att samma Anslag bör nedsättas till i5,ooo Rjdr, så vida serskildt
Mit i Dess Nåd.
Rtdr ärligen redan utgått, dels ytterligare kommer att bestridas den erforderlige kostnaden utöfver de dertill på en gång äskade 120,000 Rtdr, hvarvid K.
Betänkanden, N:o i5o. aa5 finnér Utskottet icke skäl, att föreslå någon nedsättning i Anslaget, utan hemställer, att vid det af Utskottet förut föreslagne belopp må förblifva.
BorgareStåndei Ur Lagman SiuMcj under medgifvande, att samma Byggnader tarfva reparation, anmärkt, alt Utskottet ansett det förutvarande Anslaget otillräckligt, utan att likväl utreda om användandet deraf öfverensstämt med R.
Stms föreskrifter, äfvensom Utskottet, i Hr Lagmannens tanka, bordt föreslå, att R.
Tilläggande Hr Lagmannen sig vara lill denna framställning så mycket mera föranlåten, som inom Utskottet blifvit upplyst, att, vid ifrågavarande på ett inskränkt sätt kungjorde EntreprenadAuctioner, sällan flere, än en speculant sig infunnit, hvarefter vanligen beting 0111 arbetet skedt, hvilket skulle kunna förekommas genom de af Hr Lagmannen föreslagne mera utsträckte Kungörelserne om EntreprenadAuctionerne; livar - 326 Sta t s-Utskottets förutan Hr Lagmannen jemväl ansåge uppmärksamhet böra fästas derpå, att genom ceconomiska syner bör controlleras, det Embetsman, som innehafva Boställshus, icke, genom försummelse af dem åliggande mindre förbättringar eller egentligen underhållsskyldigheter föranleda större reparationer, som genom behörigt vårdande kunnat undvikas, i hvilket yttrande Hr CommerceRådet Santesson instämt; hvarjemte hos H. BondeStandet RiksdagsFullmäktigen Anders Danielsson anfört, att tillökning för Publike Husens reparationer icke skulle behöfvas, åtminstone ej till mera än 3o,ooo R:dr; att Utskottet bordt tillstyrka R.
M:t täcktes Nådigst låta med uppmärksamhet följa ÖfverlntendentsEmbetets förvnltningssätt vid så väl planernes uppgörande, som tillsynen med reparationer och byggnader, samt att Utskottet må till beviljande föreslå nämnde 3o,ooo R;dr, med vilkor att LandtmäteriContoirets
St:r, att hos K. M:t i underd:het anhålla, att det Embete, som det tillhör att antingen uppgöra eller granska ByggnadskostnadsFörslager, varder försedt med sådan Instruction, att origtiga beräkningar och i följd deraf missledning vid Byggnads-arbetens företagande, icke så ofta må äga rum, samt derjemte uti-Utlåtandet
N:o s47 väl ådagalagt nödvändigheten af tillökning i förevarande Anslag som ock antydt Betänkande», N:o 2Öo. 227 verkställandet af den nödige reparationen af LandtmäteriContoirslIuset; så finner
Ridderstolpe, Fr., hemställt, att då, i brist af nödige medel, Regeringen varit nödsakad, att neka Anlsag till strykningen med oljefärg af Slottstaket i Westerås, Utskottet må, genom anvisande af medel, sätta Regeringen i tillfälle, att, medelst anordnande af denna högst nödiga reparation, undvika en bety 1 r 228 Stats-Utskottets dande utgift för StatsVerket; varande af 2.'ne i ämnet nieddeldte och Hr Uriherrens anförande bifogade R.aporter nämnde reparationsnödvändighet vitsordad.
Då Anslagets användande med dertill börande detail-omständigheler samt ordningen för reparationernes verkställande i mohn af tillgång på medel, äro frågor af administralif beskaffenhet och icke kunna af II.
Ridderstolpes berörde hemställan icke fördra någon It.
I anledning af uppgiften i 1/^.,-de Punden att det Anslag af 6 R.-dr 4° sk., sorn Ramlösa Hälsobrunn åtnjutit, nu mera blifvit, såsom på längre tid ej utanordnadt, från vidare beräkning biand bestämda StatsAnslag uteslutet, har uti V.
BorgareSlåndet Hr Lagman Ståhle yrkat, ali då grund saknades för uteslutandet af Anslaget och detsamma utgår till enskild man, af hvars godtfinnande det beror att lyfta beloppet för läDgre eller korrtare tid, Utskottet måtte sig utlåta, huruvida det kunnat på giltiga skäl utesluta nämnde Anslag ibland utgifterne.
Utskottet får i anledning häraf upplysa, att då, på sätt Utskottet utredt, Anslagets utbekommande ej på ^digre tid ifrågakommit, har Utskottet deraf hämtat skäl till beloppets uteslutande från bestämda StatsUtgifter; men häraf kan ej den slutsats dragas, att vederbörandes rättighet anses gått förlorad i afseende på medlens utbekommande efter derom i behörig ordning skeende anmälan; kunnande denna mindre utgift bestridas af det å denna HufvudTifel till rcstilulioner förslagsvis uppförda Anslag af 4ooo R:dr. 5:o Vid 22 Pundens eller Anslaget för Slröins~ holms Stuteri.
Län bär, under åberopande af den, rörande misshushållningen vid näniude Stuteri, sistförflutne Riksdagar förekomne fråga och hvilken förauledt lill R.
Strrs sålunda gjorde underd. anhållan, låtit verkställa de rättelser i samma förvaltning, som med afseende å Stuteriets egentliga bestämmelse funnits erforderlige, samt ledande till en bättre hushållning vid Stuteriet; finner Utskottet sig icke äga skäl, att i afseende på RiksdagsFullmäktigen Rutbergs sålunda gjorde yrkande vidtaga någon åtgärd, enär frågan, af R.
M:ts Nåd. bepröfvande i underd:het öfverlemnad. 23o Stats -Ut.skottets 6:0
Vid 23 Punden, eller om Anslag dels af jooo R:dr lill de nödvändigaste Löneförbättringar åt de vid Stuterierna varande Tjenstemän och Betjente samt dels af 7000 R:dr till Hästafvelns förbättrande hafva anmärkningar blifvit gjorde hos H. R. 0. A. af Hrr Hjerta, G. A., Nordenankar, Gust., och Ribbing, Arvid, Grefve Fersen, Hans, Hr Rosenqvist, Fredr. Leonli., Friherre Sprengtporten, Jacob Wilhelm och Grefve Horn, Clas Fredrics inom Y. BorgareSlåndet af Il:rr Helsingius och Rydström samt uti H. RondeStåndet af Riksdagsfullmäktige Johan Jacob Rulberg fran Norrbottens Län, Göran Andersson irna WesthianlandsLän, Vice Talmannen Jon Jonsson, Anders Danielsson från Elfsborgs Län, Per Jonsson från Öland, Per Ericsson från Kronobergs
Län m. fl.; innehållande desse anmärkningar hufvudsakligen, dels yrkanden om tillökning i anslagen, såsom för ändamålen otillräcklige, dels att Ottenby Kungsgård, i anseende till dess fördelagtiga läge och beskaffenhet för Inrättning af Stuteri, måtte dertill upplåtas, utan afdrag eller minskning i anslaget och alt i sådant afseende de återstående arrendeåren af samma Kungsgård böra inlösas, i händelse inlösandet kan med ringa kostnad verkställas genom accord; samt dels att Anslag icke måtte äga rum, enär ändamålet likafullt skulle förfelas, eller ock utgå, endast till det belopp, som Utskottet föreslagit, och hafva derjemte åtskillige förslag blifvit framställde rörande så väl Anslagets användande som utvägars vidtagande för HästAfvelns förbättrande och Regementernes förseende med infödde Hästar; hvarförutan Hr.
Hel - B e t ä n k a n d c n, N:o 2Ö0.
23i singins samt RiksdagsFullmäktigen Anders Danielsson yrkat, att Utskottet borde meddela de af Ilr Gripenstedt äskade och i förevarande Betänkande om förmäldte upplysningar rörande Statens Inventarier å Kungsgårdarne samt de sednares förvaltning , dervid Anders Danielsson tillika hemställt, att då med Kungsgärdarne åtskillig efterlåtenhet en lång tid skall försports så val i allmänna tillsynen sorn enskilta vården, och således nödigt vore, att B.