Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Majits befallningshafvande, jemte skogs- och jägeri-tjenstemänncn, utöfvat, dervid, efter Rikets Ständers förmenande, icke kunde uppstå någon betänklighet i afseende till möjlig farhåga, att vården om skogens bestånd i framtiden skulle förbises, hvaremot, om menigheterna riktigt insågo och uppskattade sin egen fördel af denna vård, deras befattning dermed måste blifva ett verksamt medel, om icke den enda utvägen, att uppnå det åsyftade ändamålet, särdeles som menigheternas emot skogshushållningen visade ovilja, hvilken under den tid, tillsynen å nämnde hushållning uteslutande tillhört statens embets- och tjenstemän, måhända utgjort det största hindret för dess befrämjande, sannolikt komme att upphöra i den mån, menigheterne sjelfvilligt åtogo sig omsorgen om densamma, såsom en dem sjelfva närmast rörande angelägenhet, det måtte i nåder varda stadgadt, att delegare i häradsallmänning må, der de det önska och sådant hos Kongl. Majits befallningshafvande anmäla, ega att, genom utsedde deputerade, deltaga uti uppsigten och vården af allmänningen och att för bemälde deputerade utfärda instruktion, sorn af Kongl. Majits befallningshafvande borde granskas och godkännas, dock att sådant icke skulle leda till upphörande eller inskränkning af den uppsigt, staten genom lith. till R.
Prat. 1847 Sp 1848. 1 Sami. 1 Afd. 5 Haft. 1 2 Kongl. Maj:ts Nåd.
Maj:ts befallningshafvande samt skogs- och jägeri-tjenstemännen hittills utöfvat; att, enär uti 3 §. af Kongl. Maj:ts den 16 Mars 1838 för skogs- och jägeri-staten utfärdade nådiga instruktion, som innehåller, att vederbörande distrikts-förvaltare skola, efter verkställd uppmätning, författa behöriga skogschartor samt den växande skogen dervid uppskatta och till trakthuggning förslagsvis indela, icke tillika funnes bestämdt, af hvilka kostnaden för dessa chartors upprättande skulle bestridas, men, efter hvad Rikets Ständer inhemtat, jägeri-betjeningen i Upsala län, i anledning af derom gjord underdånig framställning, genom Kongl.
Dess befallningshafvande derstädes af den 21 September 1838, lått sig ålagdt att utan arfvode verkställa indelningar å allmanningarne, med begagnande dervid af det biträde, som intressenterne till bestämdt antal dagsverken skulle bestå, äfvensom att derefter författa behöriga skogschartor, ett allmänt stadgande måtte utfärdas i enlighet med den särskilda föreskrift, som på förrberörde sätt blifvit Kongl. Maj:ts befallningshafvande i Upsala län meddelad; att, som det uti 5 §. af ofvannämnde instruktion förekommande ovilkorliga stadgande, att, innan mätning, uppskattning och indelning af kronopark eller allmänning hunnit verkställas, en provisionell huggningsplan derå skall för hushållningen under tiden af distrikt-förvaltaren uppgöras sålunda, att af arealvidden årligen afverkades l/150:del af barrskogen, efter Rikets Ständers öfvertygelse kunde betydligt jemkas, utan äfventyr, att ändamålet dermed förfelades, enär det vore kändt, att högst 150 år erfordrades för skogens växt och mognad till timmer, men sådan skog på vida kortare tid upphunne den för dess användande till ved och gärdsle erforderliga växt, hvarefter huggningsplanen, hvad häradsallmänningarna beträffar, så mycket heldre borde lämpas, som skogen derå vore för de sistnämnda behofven påräknad och nödvändig till vida större del än för timmer, förenämnde 5 §. måtte på det sätt förändras, att af hvarje häradsallmänning, i mån af dess storlek och i förhållande till ortens behof af timmerskog, borde afsättas en lämplig andel af den för skogsväxten mest tjenliga marken, som skulle indelas i årliga hyggen, i förhållande till den för skogens växt och mognad till timmer erforderliga tid, men för den öfriga marken deremot iakttagas en indelning, lämpad efter den kortare tid för återväxten, som för skogens användande till ved och gärdsel erfordrades, allt med beräkning af den, till följd af olika jordmån och klimat, olika växtligheten; samt att, enär de uti 27 §. af meranämnde instruktion meddelade föreskrifter i afseende på kreaturs betande å häradsallmänningarne voro alltför obestämda, hvarförutan en inskränkning i tiden för så beskaffadt betande syntes vara af behofvet påkallad, äfvensom lämpliga vitén borde vara med allmänningarnes fridlysning förenade, det måtte, såsom tillägg till omförmälde 27 §., icke allenast bestämmas, att, i likhet med hvad för kronoparker redan är stadgadt och äfven inom vissa län med häradsallmänningarne eger rum, intet betande å dessa sednare allmänningar må vara tillåtet före Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N:o 21. 3 den 1 Juni, vid hvilken tid gräset kunde antagas vara tillräckligen rotfåstadt och uppväxt, utan äfven utsättas ett vite af Tre Riksdaler 16 sk., hvartill den gjorde sig förfallen, som före nämnde tid eller ock å fridlyst allmänning till betande insläpper kreatur 5 och har, i fråga om skogens uppmätning m. m., ett särskildt förslag blifvit till Kongl. Maj:ts nådiga pröfning öfverlemnadt af Chefen för Kongl. Maj:ts Skogsinstitut, som jemte framställning af de svårigheter och hinder, hvilka ännu inom de Hesta län i riket, der häradsallmänningar finnas skola, uppstått vid en förbättrad skogshushållnings införande, i underdånighet hemställt, att staten måtte hädanefter från skogsplanteringskassan bestå kostnaden för dessa allmänningars uppmätning, jemte dertill erforderliga handtlangare-dagsverken, samt tillika aflöna de vid dessa skogar anställda bevakare; anförande, i sådant afseende, bemälde t. f. Chef i underdånighet: att nämnde kassa redan aflönade den förvaltande personalen af jägeri-staten, tillika med bevakarne å kronoparkerna, med en årlig utgift af omkring 18,000 r:dr banko, hvarifrån likväl borde afräknas hvad deras innehafvande boställen afkastade; att vidare af samma kassa utginge till Skogs-institutets underhåll 3,500 r:dr årligen; samt att, om ifrågavarande allmänningars uppmätning verkställdes af Skogs-institutets elever, densamma kunde medhinnas på fem eller sex år, under hvilken tid skulle erfordras till elevernas rese- och traktamentskostnad, äfvensom till dagsverkares aflönande efter markegångspris, en årlig utgift af omkring 3,000 r:dr banko, hvaremot det belopp, som åtginge till bevakarnes aflöning å dessa allmänningar, endast vore att anse såsom ett förskott, för hvilket kassan erhölle ersättning genom de afgifter, som dit borde ingå för skogs effekter, hvilka från allmänningarne till skogsbehöfvande afyttrades.
Chef särskildt framställda förslag, Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-kollegium, enligt erhållen nådig befallning, sig i underdånighet utlåtit, hvarvid, efter tillkännagivande att sådana allmänningar, å hvilka ofvanberörde hemställanden hade afseende, numera endast funnes i Stora Kopparbergs, Wermlands, Gottlands, Gefleborgs, Westernorrlands, Westerbottens, Norrbottens, Jemtlands, Götheborgs och Bohus, Hallands, Christianstads, Malmöhus och Blekinge län, Kollegium, lika med de liesta läns-styrelser, tillstyrkt nådigt bifall till hvad af Rikets Ständer blifvit i underdånighet föreslaget, angående rättighet för delegare i häradsallmänning att, der de det önska och sådant hos Kongl.
Maj:ts befallningshafvande anmäla, genom utsedde deputerade, uti uppsigten och vården af allmänningen deltaga, äfvensom Kollegium förordat t. f. Chefens för Skogs-institutet hemställan, i fråga om sådana allmänningars uppmätning genom Skogs-institutets elever, på skogsplanteringskassans bekostnad m. m., hvaremot Kollegium, af anförda skäl, förklarat sig icke i Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N:o 21. kunna biträda det utaf Rikets Ständer framställda förslag, angående ändring i viss mån af stadgandet i 5 §. af 1838 års iustruktion för skogs- och jägeri-staten, samt om bestämmande af den 1 Juni såsom den dag, hvarförinnan betning å häradsallmänning ej skulle få ega rum, samt om icke för den, som före nämnde tid eller ock å fridlyst allmänning kreatur till bete insläpper.
Vidare hafva, uti skrifvelse den 8 Januari 1845, angående reglering af utgifterna å riksstatens sjunde hufvudtitel, Rikets då församlade Ständer i underdånighet anhållit, att Kongl. Maj:t ville till påföljande riksdag låta fullständigt utreda förhållandet med skogsplanteringskassans tillgångar och inkomster, samt hvad derutaf som tagits i beräkning för jägeri-statens aflöning med flere erforderliga omkostnader, och derefter till Rikets Ständer aflåta nådig proposition om dessa statens inkomsters och utgifters uppförande å deras behöriga titlar; och har, i anledning häraf, Kongl.
Majit i detta ämne hört Dess och Rikets Statskontor, som, uti afgifvet underdånigt utlåtande, upplyst: att den så kallade skogsplanterings-kassan tillkommit på grund af skogsordningen den 1 Augusti 1805, hvarigenom är vordet stadgadt, att hvad som kunde inflyta vid skogsförsäljning från kronans parker och allmänningar, äfvensom för mulbeten derå och uti böter för åverkan deruppå, med flera olika inkomster, borde särskildt samlas och redovisas, för att användas till utgifter för dessa skogars vårdande och skötsel medelst plantcrhagars inrättande för skogsväxters befrämjande m. m., hvilka medel skulle likasom statsinkomsterna af Statskontoret förvaltas; att sedermera genom Kongl, brefvet den 25 April 1826 vissa föreskrifter blifvit meddelade om ordningen för skogsplanteringsmedlens disponerande samt vidare åtskilliga speciella förordnanden gifna härutinnan, intilldess en närmare undersökning och åtgärd i afseende på kronoskogarnes bevakande och skogshushållningen ansåges nödig: att under den 15 Oktober 1828 Kongl. Majit i nåder anbefallt inrättande af ett Skogsinstitut för jägeri-betjenings bildande, äfvensom en kommitté blifvit tillsatt för ärendets vidare behandling, hvarefter genom Kongl.
Rrefvet den 19 Mars 1836 förordnats om en general-reglering af jägeri-staten sålunda, att de densamma dittils bestådda indelda löner skulle vid innehafvarens afgång till statsverket indragas, samt för vården, skötseln och bevakningen af de parker och allmänningar, som bibehöllos, anställas en i skogshushållningen vid nämnde institut undervisad och examinerad tjenstemannapcrsonal, försedd med kontanta löner och boställen af de förut dertill anslagna hemman och lägenheter till den del sådana erfordrades, och hvilken personal efter antal och beskaffenhet af parker och allmänningar bestämdes, jemte de för de särskilte beställningarne blifvande löner, hvilka dock endast i mån af skogsplanteringskassans tillgång och allt efter som den förre jägeri-betjeningen afginge, skulle få tillträdas, hvarförinnan Kongl. Majit ville, efter från Dess befallningshafvande infordrade förslag, låta upprätta interimsstater länsvis, som upptogo anslagen för de nya till an - Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N:o 21. 5 talet minskade, men bättre aflönade tjenstemän och betjente, äfvensom huru med verkställigheten af denna reglering komme att förhållas under öfvergången från gamla till nya staten, att sådana interimsstater äfven blifvit under loppet af de påföljda åren 1837 och 1838 uppgjorda och genom särskilda Kongl, bref utfärdade, deruti sedermera åtskilliga mindre väsendtliga ändringar eller tillägg egt rum, hvarjemte de nya beställ ningarne, efter inträffad afgång från de gamla och kassans derigenom ökade inkomster, tillika med andra stigande intrader, till större delen kunnat tillsättas och aflönas; samt att kassans utgifter icke obetydligt understigit de till densamma influtna inkomster, hvilka sednare uti en vid Statskontorets utlåtande fogad tabell uppgifvits hafva utgjort för år 1836 R:dr 31,063: 21. 4, för år 1837 R:dr 31,100: 16, för år 1838 R:dr 39,099: 6, för år 1839 R:dr 39,247: 2. 3, för år 1840 R:dr 41,048: 3. 7, för år 1841 R:dr 30,352: 28. 2, för år 1842 R:dr 40,344: 40. 7, för år 1843 R:dr 28,696: 9. 2, för år 1844 R:dr 21,707: 25. 9, och för år 1845 R:dr 24,225: 8. 10. banko.
Detta allt har Kongl. Maj:t behörigen öfver vä ga 15 och enär, hvad först beträffar frågan om skogsplanterings-kassan, den utaf Statskontoret, rörande nämnde kassa, åstadkomna utredning utvisar, att kassans inkomster under åren 1836—1845 i betydlig mån till beloppet omvexlat, samt berörde utredning följaktligen icke lemnar tillförlitlig grund för inkomsternas beräknande i framtiden till någon viss summa årligen, hvarförutan det förekommer, att åtskilliga ärenden för närvarande bero af Kongl. Maj:ts pröfning, hvilkas afgörande kommer att på förhållandet med kassans utgifter hafva inflytande, anser Kongl. Maj:t den tidpunkt ännu icke vara inne, då hela skogsplanteringskassan med dess inkomster kan till staten öfverlåtas; dock som under den sednast förflutna tiden kassans tillgångar icke blott varit tillräckliga för de derå anordnade utgifter, utan ock derutöfver lemnat öfverskott, samt anledning ej är, att uti detta förhållande ändring hädanefter kommer att ega rum, har Kongl. Maj:t pröfvat skäligt i nåder bifalla, att af ifrågavarande kassa en summa stor Sextiosex Tusende Sex Hundrade Sextiosex Riksdaler 32 sk. (66,666: 32.) banko, nu må till Rikets Ständers disposition öfverlemnas, för att, efter deras pröfning, till förefallande behof användas.
Ständers hemställan om rättighet för delegare i häradsallmänning att, der de det önska och sådant hos Kongl. Maj:ts befallningshafvande anmäla, genom utsedde deputerade deltaga i uppsigten och vården af allmänningen; så, enär det ifrån äldre tider varit vanligt, och nu gällande förordning angående skogarne i riket af år 1805 i 4:de punkten jemväl innefattar stadgande derom, att häradsboerna ega vid ting eller sockenstämmor välja vissa personer, en eller flera, som vid de tillfällen, då fällning och afförsel sker, skola sig infinna och, gemensamt med skogsbetjente, bevaka, att dervid ordentligen och lagligen tillgå må, 6 Kongl. Majlis Nåd.
Proposition N:o 21. och sådane af häradsboerne utsedde uppsyningsman hittills fått biträda skogsbetjeningen, icke allenast vid allmänningarnas bevakning och fredande från åverkan, hvartill den oftast inskränkta skogspersonalens tillgörande merendels varit otillräckligt, utan ock med uppsigt vid fållning och afförsel af det utsynade virket, med mera, samt, efter hvad flera länsstyrelser upplyst, häradsboernes så beskaffade biträde i icke ringa mån befunnits för skogsvården gagneligt, har Kongl. Maj:t funnit hinder för ett sådant deltagande från allmännings-intressenternas sida i vården och tillsynen å dö till häradet hörande allmänningsskogar icke möta, hvadan Kongl. Maj:t pröfvat skäligt att till Rikets Ständers underdåniga hemställan i denna del lemna nådigt bifall, dock att deputerade icke må ega inblanda sig i den vetenskapliga skötseln och behandlingen af skogen, hvilken hädanefter såsom hittills kommer att utaf den förvaltande personalen af skogsstaten, enligt instruktion och de vid hvarje allmännings reglering meddelade särskilda föreskrifter, handhafvas; börande i öfrigt, på sätt Rikets Ständer jemväl hemställt, den utaf häradsboerne för deras deputerade utfärdade instruktion alltid underkastas granskning af Kongl. Maj:ts befallningshafvande, på hvilken det sålunda ankommer att, då behof deraf göres, densamma jemka och rätta till öfverensstämmelse med hvad, rörande deputerades befattning, nu är vordet stadgadt, och hvar om föreskrift skall inflyta i den nya skogsordning, som, efter dertill af Kammarkollegium uppgjordt förslag, framdeles kommer att af Kongl.
Ofver-jägmästarnes mindre skicklighet att leda de för all männingsskogarnas uppmätning och indelning till trakthuggning erforderliga arbeten, hvilka ej heller kunde af det inskränkta antalet Ofver-jägare på längre tid medhinnas, som äfven genom häradsboernas visade obenägenhet att biträda med de i och för skogarnas förnyade uppmätning, affattning och indelning till trakthuggning behöfliga dagsverken, funnit sig föranlåten bemyndiga Chefen för Skogsinstitutet, att låta inom vissa län genom eleverna vid samma institut, under ledning af deras lärare, ifrågavarande arbeten verkställa samt erfarenheten sedermera ådagalagt behofvet jemväl inom andra orter af en dylik anstalt, hvars allmänna utsträckning otvifvelaktigt Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N:o 21. 7 mäste på ett verksamt sätt bidraga till det nya skogshushållnings-sättets skyndsamma införande; alltså och då, i fråga om den bevakande personalens aflöning, särskildt förekommer, huruledes den vid nya löneregleringen för jägeristaten antagna grundsatts, att allmännings-intressenterne borde ansvara för den egentliga bevakningskostnaden å de under allmän vård bibehållna allmänningar, föranledt en i flera orter yttrad obenägenhet hos intressenterne att underkasta sig de förfoganden i afseende på häradsallmänningarna och de till vissa menigheters begagnande upplåtna krono-allmänningar, hvilka för införande derå af en ordnad och ändamålsenlig skogshushållning funnits nödiga, och hvilka ofta måste vara af beskaffenhet att medföra uppoffring för längre eller kortare tid af mot kostnaden svarande fördelar, vill Kongl. Maj:t härmed föreslå Rikets Ständer, dels att, i de fall, då det än vidare, i följd af jägeri-betjeningens fåtalighet eller af andra skäl, kan finnas nödigt att för allmännings-skogarnas uppmätning och affattning å charta samt deras indelning till trakthuggning, jemte uppgörande af erforderliga planer, uppskattningar och förslag, anbefalla biträde af Skogsinstitutets lärare och elever under chefens för samma institut ledning och inseende, kostnaden härvid, så hvad angår rese- och traktaments-ersättningen till Skogsinstitutets lärare och elever, som beträffande ersättning och erforderliga handtlangare-dagsverken, dem allmännings-intressenterne skola vara skyldiga att tillhandahålla emot skälig betalning, dock aldrig öfverstigande markegångsvärdet å ett drängdagsverke, må af skogsplanteringskassans medel godtgöras, dels ock att af samma medel måtte likaledes få bestridas kostnaden för den bevakande personalens aflöning med kontanta anslag till det för dem vid löneregleringen afsedda belopp, efter afdrag af hvad dem, antingen uti boställsförmåner eller tilldeldta räntor, redan tillgodokommit, dock under vilkor, att, jemlikt den för skogsregleringarna redan stadgade grund, intressenterne underkasta sig en viss afgift, att till bemälda kassa ingå, för alla de skogseffekter, som till dem, enligt af Kongl. Maj:ts befallningshafvande fastställd fördelning, årligen utsynas, och hvilken afgift bör vid hvarje allmännings-reglering, efter vederbörandes hörande och undersökning vid häradsrätten i orten, af Kongl. Maj:ts befallningshafvande föreslås och af Kongl. Maj:t fastställas, med hänsigt så val till den för bevakarnes aflöning erforderliga utgift samt godtgörande af skogsplanterings-kassans förskott dertill, som äfven till andra, i och för återväxtens befordrande genom skogsplantering och stängsel samt en i öfrigt ändamålsenlig hushållning,
Maj:ts nådiga instruktion för skogs- och jägeri-staten af den 16 Mars 1838, stadgas måtte, det borde af hvarje häradsallmänning, i mån af dess storlek och i förhållande till intressenternes behof af timmerskog, afsättas en lämplig andel för att indelas till ärliga hyggen, men för den öfriga marken åter iakt - 8 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N:o 21. tagas en indelning, lämpad efter den kortare tid för återväxten, som för skogens användande till ved och gärdsel erfordras, t. f. Chefen för Skogs-institutet upplyst, hurusom det icke är möjligt att vid provisionella hyggens utsättande uppgöra sådana gränsor, som med den gjorda hemställan åsyftas, och författa en plan, olika för timmer och olika för brännveden, hvartill erfordrades, att skogens innehåll vore kändt till sin beskaffenhet, så att en huggningsplan kunde uppgöras, i hvilket fall provisionella hyggen icke vidare blefvo behöiliga, samt i öfrigt genom fullföljden af de ifrågasatta åtgärderna till allmänningarnas indelning, derest samma åtgärder af Rikets Ständer bifallas, så beskaffade hyggen snart torde kunna upphöra; alltså och enär emot det jemväl väckta förslaget dels om bestämmande af den 1 Juni såsom den dag, hvarförinnan betning å lands- och häradsallmänning icke må ega rum, dels om utsättande af vite för den, som å allmänning före nämnde tid eller ock å fridlyst allmänning utsläpper kreatur, det förekommer, att åtskilliga å allmänningarna eller i närheten derintill belägna hemman hafva i skattläggning grundad rätt till mulbete å dessa skogar, hvarförutan, i följd af den skiljaktighet i klimatförhållande, som eger rum mellan de södra och de nordligare provinserna, ett för hela riket gemensamt stadgande om viss tid för kreaturs utsläppande till bete å allmänningarna vore mindre lämpligt, har Kongl. Maj:t funnit de utaf Rikets Ständer i omförmälda hänseenden gjorda underdåniga framställningar icke kunna vinna nådigt bifall.
OSCA R. 5.
A. Munthe.
Utdrag af Protokollet öfver Finans-Ar enden, hållet inför Hans Majit Konungen i Statsrådet å Stockholms Slott den 12 November 1847.
Hans Excellens Justitie Statsministern, Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Thre, Statsråden: Kongl. Maj:ts Nåd.
Statsråden: 9 Friherre Stael von Holstein, Munthe, Friherre Peyron, Silfverstolpe, Waern, Friherre Gyllengranat, Faxe-, och Fåhreeus.
Chefen för Finans-departementet, Statsrådet Munthe, uppläste till justering ett, i enlighet med Kongl. Maj;ts den 23 nasti.
Ex Protocollo Carl v, Schantz, N;o 22.
Ank. till Exp.-Utsk, den 10 Dec, hl. 9 f m.
Majus nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående åtgärder för behöfvandes undsättning i missväxtår, samt härmed gemenskap egande frågor: gifven Stockholms Slott den 2 December 1847.
Då under de sednast förflutna 3:ne åren skördarne i de flesta delar af riket utlällit mindre fördelaktigt och många orter till och med blifvit af missväst hemsök ta, hafva dessa förhållanden påkallat, från styrelsens sida, särskilda åtgärder, dem Bih. till R.
Prof. 184? 6( 1848. 1 Sami. 1 Afd.
S Haft, g 10 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N;o 22 Kongl. Maj:t härmed velat Rikets Ständer delgifva, jemte det Kongl. Majit, i sammanhang härmed, framställer de förslag, hvilka, med hemtad ledning af erfarenheten och efter noggrant öfvervägande af de härmed gemenskap egande vigtiga frågor, Kongl.
Maj:t funnit lämpligt att hänskjuta till den på Rikets Ständer ankommande pröfning.
Ehuru 1844 års gröda var knapp och i allmänhet illa bergad, kunde likväl behofven för den derpå följande vintern någorlunda fyllas med de från 1843 och föregående åren befintliga tillgångar; men då skörden år 1845 utföll ännu svagare och sådant inträffade i flera af de bördigare länen, visade sig snart en brist, till hvars afhjelpande statens mellankomst blef oundviklig.
Bekymrande voro de uppgifter och framställningar i detta ämne, hvilka från Kongl. Maj:ts befallningshafvande uti de af nöden hemsökta länen till Kongl.
Majit inkommo, och Kongl. Majit fann
Sig häraf föranlåten att under hösten 1845 samt vintern och våren 1846 utaf de till undsättningsbehof afsedda medel disponera följande summor i Till Upsala län ... .
Ridr 315,000 „ Stockholms län . n 336,666 „ Westmanlands län . a 225,000 „
Södermanlands län .
„ Östergöthlands län .
. rj 53,000 41,550 „ Gottlands län ... a 60,000 „ Calmar län ....
A 35,000 „
Kronobergs län . . . a 6,000 „ Kopparbergs län . . r) 5,400 „ Gefleborgs län . . . n 8,000 hvarförutan till Öfver-ståthållarens disposition för lån åt handlande anordnats ....
n 55,000:
Ridr 1,140,616i 32. -— Sorn potatesskörden år 1845 äfven var ringa samt enahanda förhållande å flere utrikes orter jemväl bidrog till en stark stegring af priset å denna nödvändighetsvara, blef Kongl. Majit häraf föranledd att under den 13 Oktober nyssnämnde år utfärda förbud mot utförsel af potates till utrikes orter, att gälla från den 1 November 1845 till slutet af September 1846.
Till fördelning af de i orterna och äfven inom hufvudstaden hopsamlade gåfvomedlen, blef en allmän eller gemensam undsättnings-kommitté af Kongl. Majit i nåder förordnad; och hafva de tillgångar, hvilka till denna kommittés disposition inlfutit, utgjort ej Kongl. Maj:ts Nåd.
För 1846 års äring voro utsigterna under vårmånaderna fördelaktiga, särdeles hvad höstsädet angick; men en långvarig torka, i förening med den under sommaren inträffade starka och uthållande värmen, hindrade vårsädens växtlighet, och skörden af sistnämnda sädesslag blef i allmänhet ytterst knapp, undantagande inom de norra länen, hvarest, såsom följd af en tjenligare väderlek, temligen god äring erhölls.