Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Enär det statsanslag af 800 R:dr årligen, som Kongl. Vetenskaps-Akademien under någon tid fått använda, dels till fortsatt understöd för anskaffande af teckningar utaf inhemska vexter lill ett arbete benämndt »Sveriges Flora» och dels till uppmuntran för utgifvande af teckningar utaf zoologiska föremål, endast blifvit anvisadt för tiden intill nästa statsreglering, men angeläget vore att samma anslag ännu ytterligare beviljades för vinnande af närmare kännedom om de inhemska naturalstren, har E. K. M:t, då Akademien tillika upplyst, att med de medel, som för berörde ändamål sedan sisla riksdag utgått, samlingen af figurer till svenska svamp-arter vunnit ytterligare till vext och dessutom värdefulla ritningar, till begagnande vid zoologiska arbetens utgifning, blifvit utförda, i nåder äskat, att berörda anslag måtte ytterligare under 3:ne år och till enahanda belopp få utgå; Och har denna Nådiga framställning blifvit af Rikets Ständer bifallen. 10:o. På det Sekreteraren A. M. Strinnholm, hvilken, på grund af Rikets Ständers beslut, under den tid nuvarande statsreglering är gällande, af allmänna medel uppbär ett årligt understöd af 1,000 R:dr för utarbetning och utgifvande från trycket af »Svenska folkets historia från äldsta till närvarande tider», måtte sältas i tillfälle att uteslutande egna tid och arbetsförmåga åt fortsättningen af detta förljenstfulla arbete, har E. K. M:t begärt, att berörde anslag än vidare finge under trenne år eller intill slatsregleringen vid nästa Riksdag från Allmänna Indragnings-Staten utgå; i sammanhang hvarmed Rikets Ständer till pröfning förehaft en hos Rikets Ständer gjord framställning, att förenämnde anslag till Sekreteraren Strinnholm måtte ökas med åtminstone 500 R:dr utöfver hvad den Kongl. Propositionen upptoge, i anseende dertill att Strinnholm, som saknade enskild förmögenhet och lön på Stat, åtnjöte endast dessa 1,000 R:dr såsom vedergällning för sina historiska arbeten, af hvilka Staten visserligen förbundit sig inlösa 250 exemplar af hvarje utkommande del, men hvilken lösen ej räckte till att betäcka mer än halfva trycknings-kostnaden; Och som ifrågavarande arbete är af stor vigt för den historiska forskningen och derjemte en prydnad för Sveriges litteratur, samt härtill kommer, att Sekreteraren Strinnholm saknar en - Expeditions-Ulskotlets Förslag till underd.
439 skild" förmögenhet och icke heller uppbär lön på Rikets Stat, hafva Rikets Ständer, för den tid, hvilken nu skeende statsreglering kommer att omfatta, för Sekreteraren Strinnholm å Allmänna Indragnings-Staten uppfört ett årligt anslag af 1,500 R:dr. ll:o.
Eller det Professoren vid Kongl. Akademien för de fria konsterna, HofIntendenten Fredrik Westin samt Hof- och Landskapsmålaren Joh.
Gust. von Heidecken, hos Akademien tillkännagifvit, hurusom de, vid nu uppnådd ålder af mer än 70 år, befarade, det försvagade kropps- och själskrafter snart skulle göra utöfningen af deras vid Akademien innehalvande lärarebefattningar svår, om icke omöjlig, utan att de dock kunde från samma befallningar afstå, enär de dermed förenade löneinkomster vore för dem alldeles oumbärliga, såsom utgörande enda vilkoret för deras lifsbergning, och af sådan anledning begärt Akademiens medverkan dertill, att dem måtte beredas samma fördel, som förut lillgodokommit f. d.
Professoren Limnell, att nemligen vid afskedstagande! varda öfverflyttade på Rikets Allmänna Indragnings-Stat, samt Akademien, jemte underdånig anmälan om berörde förhållande, tillika upplyst, att HofIntendeuten Westin vore född 1782 och alltsedan 1815 varit vid Akademien tjenstgörande, dels såsom vice Professor, dels såsom Professor, dels också, från 1828 till 1840, såsom Akademiens Direktör; att han under längre tid var en af Fäderneslandets mest ansedda och värderade konstnärer och jemväl såsom lärare verkat på ett nitiskt och förtjenstfullt sätt, äfvensom att hans vid Akademien egande inkomster utgjordes af en Historie-Målare-lön 500 R:dr, och ett Professors-arfvode 450 R:dr; att flof-Målaren v. Heidecken, som föddes 1781 och från 1826 till 1829 innehaft en al de på Akademiens Stat anslagne resepensioner, år 1831 blifvit Ledamot af Akademien och 1838 anställd såsom lärare vid dess Elementar-tecknings-skolor, hvarest han alltsedan tjenstgjort, och att han både såsom konstnär och lärare ådagalagt en aktningsvärd verksamhet, samt att han för nämnde lärarebefattning åtnjöte ett arfvode af 400 R:dr Ranko; så har É. K. M.t, med afseende å hvad sålunda blifvit anfördt, och då hvarken Akademiens enskilda medel eller den inom Akademien stiftade pensions-kassa förmådde hålla dessa personer skadeslösa för de löneinkomster, de genom afskedstagande! skulle förlora, behagat föreslå Rikets Ständer, alt Professoren, Hof-Intendenten Westin och Hof-Målaren v. Heidecken, sedan de ifrån sina tjenstebefattningar vid Akademien erhållit afsked, måtte, för deras återstående lifstid, å Allmänna IndragningsStaten undfå pensioner, den förre af 950 R:dr, och den sednare af 400 R.dr årligen.
Ehuru Professoren Westin och Hof-Målaren v.
Heidecken icke kunna röknas till antalet af sådana civila embets- och tjenstemän, hvilka, efter uppnådda vissa lefnads- och tjenste-år, ega rättighet till pension, hafva Rikets Ständer likväl, i betraktande af desse förtjente konstnärers och lärares höga ålder och deras, under en långvarig tjenstetid städse ådagalagda nit och skicklighet, ansett sig böra E. K.
Mits ofvanberörda Nådiga framställning bifalla. 12:o.
Såsom en följd af Rikets Ständers bifall till E. K. M:(s Nådiga Proposition i anledning af ifrågaställd rättelse uti Salpeter-bjelpens beräkning inom de tre Småländska länen, hafva å Allmänna Indragnings-Staten de årliga ersättningsbelopp för minskning i inkomster blifvit uppförde, hvilka erfordras dels till Öfverste-löjtnanten, Friherre G. J.
Silfversparre, med 97 R:dr 28 sk. 10 rst. och dels tili 1111 i tjenst varande
Fjerdingsman inom förenämnde 3:ne län med tillhopa 27 R:dr 46 sk. 10 rst. 13:o. Sedan H. K. H. Kronprinsen, Universitetens Kansler, till E. K. M:ts Nådiga bepröfvande öfverlemnat en af Adjunkten vid Lunds Universitet, e. o. Professoren Abr.
Cronholm gjord och af Consistorium Academicum samt Filosofiska Fakulteten derstädes förordad ansökan, det framställning måtte göras hos Rikets
Ständer om beviljande af ett ständigt årligt anslag af 1,000 R:dr åt sökanden, för att derige - 440 Expedilions-Utskoltels Förslag till underd.
Skrifvelse, A':o i63. nom sälta honom i tillfälle alt egna sin arbetskraft uteslutande åt forskningar, rörande de delar af fäderneslandets historia, som endast ofullständigt äro kända och således påkalla en mera speciell utredning, mot förbindelse å hans sida att frånträda den lärareplats, han såsom Adjunkt i historien vid Akademien innehade, så bär E. K. M:t, enär de omfattande historiska arbeten, Adjunkten Cronholm redan utgifvil, dels öfver särskilda förhållanden i Nordens forntid, dels öfver provinsen Skåne, utom åtskilliga afhandlingar i tidskrifter, vittnade om både flit och håg för verksamhet pä historiens fält i den rigtning sökanden an tyd t, och om en större böjelse att gagna pä denna väg, än genom Akademisk undervisning, uti den Nådiga Propositionen angående Statsverkets tillstånd och behof föreslagit, att e. o. Professoren Cronholm måtte, sedan han från sin akademiska lärarebefattning undfått afsked, för sin återstående lifstid komma i åtnjutande å Allmänna Indragnings-Stalen af 780 R:dr årligen, motsvarande den lön, han såsom Adjunkt vid Lunds Universitet åtnjuter; hvilket Rikets Ständer bifallit. 14:o. E. K. M:t har jemväl täckts föreslå Rikets Ständer att för e. o. Professoren J.
Rabbén, hvilken uppnått en ålder af 72 år, måtte, sedan han från sin innehafvande Medicine-Adjunkts-beställning vid Universitetet i Lund erhållit afsked, å Allmänna Indragnings-Staten uppföras ett mot hans adjunkts-lön svarande belopp af 780 R:dr årligen, att af honom såsom pension under hans återstående lifstid åtnjutas, på det att tillfälle härigenom måtte beredas att få den Adjunktur, som af Professor Rabbén innehafves, besatt med en man, på hvars verksamhet högre anspråk kunde göras, än Professoren Rabbéns framskridna ålder medgåfve.
Då Rikets Ständer anse det vara af vigt, att personer icke qvarstå i sina befattningar, när ålderdom eller bristande helsa och krafter neka dem att uppfylla sina tjensteåligganden, och då det lärer få antagas, alt Professoren Rabbén numera ej förmår med den ihärdighet, som erfordras och han förut i flera hänseenden ådagalagt, bestrida sin tjenst såsom Akademisk lärare, hafva Rikets Ständer funnit skäligt bifalla E. K.
M:ls förevarande Nådiga framställning. 15:o. Sedan, uti en af Fångvårds-Styrelsen till E. K.
M:t öfverlemnad skrift, Chefen för den å Karlsborg förlagda bataljon af Kronoarbets-korpsen, Majoren och Riddaren J.. G. Schander anhållit, att han, som är född den 9 Oktober 1791 och blifvit år 1816 utnämnd till Under-löjtnant vid Ingeniör-korpsen samt sedermera den 22 Januari 1827 förordnad till Kompani-chef och påföljdc år till Bataljons-chef vid Pionier-korpsen, samt år 1843 till sin nuvarande befattning vid Kronoarbets-korpsen, måtte, när ålder och krafter icke vidare tillåta honom betrida Ralaljons-chefs-beställningen, få, vid afskedstagande! och intill sin död, åtnjuta de honom i nämnde beställning tillkommande löneförmåner, hvilken anhållan ofvanbemälde Styrelse, på anförde skäl, understödt; så har E. K. M:t, efter det Stals-konloret, i ämnet bordt, i underdånighet hemställt, om icke, i händelse Nådig framställning hos Rikets Ständer ansåges böra göras, Majoren Schander kunde föreslås lill erhållande af 1,000 R.dr i pension, när han fyllt t>5 år, tjent omkring 40 år samt styrker att helsan är försvagad, uti Nådig Proposition af den 17 nastlidne Januari öfverlemnat berörde ansökning till Rikets Ständers pröfning och, då de befattningar Majoren Schander vid Pionier- och Kronoarbets-korpserna alltifrån 1827 innehaft, ehuru icke bland de tjenster, hvilkas innehafvare genom Kongl. Brefvet den 24 Maj 1841 fått sig pensionsrätt tillerkänd, likväl, såsom Fångvårds-styrelsen äfven anmärkt, uti flera hänseenden med desamma äro af likartad beskaffenhet, samt Majoren Schander, enligt hvad vitsordadt blifvit, städse ådagalagt nit och ett berömligt förhållande, samma ansökning så till vida förordat, att E. K. M:t föreslagit, det Majoren Jonas Gabriel Schander, pär han upp - Expeditions-Ulskotlets Förslag lill underd.
Skrifvelse, N:o f 6 3.
Ut nått en ålder af 65 år, vid hvilken tidpunkt äfven mer än 40 år från hans anställning i Statens tjenst förflutit, och han tillika styrker att hans helsa är försvagad, må, vid afskedstagande frän den Bataljons-chels-befattning, han vid Kronoarbets-korpsen nu innehar, och intill sin död, få å Rikets Allmänna Indragnings-Stat åtnjuta en oafkortad årlig pension af 1,000 R:dr.
På de skäl, som i E. K. M:ts Nådiga Proposition blifvit anförda, hafva Rikets Ständer bifallit, att Majoren Schander, vid uppnådde 65 år, och när han i öfrigt för afskeds erhållande uppfyllt de af E. K. M:t föreslagne vilkor, må å Indragnings-Stat uppföras till åtnjutande för sin återstående lifstid af 1,000 R:dr i årlig pension. 16:o.
Uppå underdånig ansökning af Läkaren vid straff- och arbetsfängelset i Malmö, l. f. Bataljons-Läkaren, Christian Henrik Andersson, att, som han vid uppnådd ålder af nära 72 år och såsom besvärad af en ofta återkommande sjuklighet, snart torde blifva nödsakad att från tjensten vid fängelset afgå, sökanden, hvilken icke vore delegare i pensions-inrättning, mätte vid afskedstagande! från samma tjenst varda i
Nåder hugnad med förmånen att under sin återstående lifstid få såsom pension uppbära den aflöning, han å Fångvårdens
Stat åtnjuter; samt efter det i anledning häraf Styrelsen öfver Fängelser och Arbets-inrättningar i Riket uti underdånigt utlåtande hemställt, det Andersson måtte hos Rikets Ständer anmälas till erhållande af rättighet att, efter afskedstagande! från läkare-tjensten vid förenämnde fängelse, få under sin återstående lifstid ä Allmänna Indragnings-Staten åtnjuta det belopp, han i aflöning för samma tjenst egde uppbära, nemligen dels i Stat bestämdt arfvode 400 R:dr och dels ett Andersson, för lemnad läkarevård åt garnisonen, personelt beviljadt arfvode af 66 R:dr 32 sk., eller tillsammans 466 R:dr 32 sk., uti hvilken underdåniga hemställan Kongl.
Stats-kontoret, i ämnet bordt, på anförde skäl, hufvudsakligen instämt; har E. K. M: t, enär Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse den 2 Juni 1848 förklarat, att, laslän de icke lemnat bifall till gjord framställning derom, att vid fångvården anställde
Läkare skulle få bestämd pensions-rätt sig tillagd, Rikets Ständer likväl voro benägne att, i händelse en eller annan bland desse Läkare skulle finnas särdeles förtjent att af en sådan förmån undantagsvis komma i åtnjutande, taga frågan derom i särskildt betraktande, samt, beträffande Andersson, vitsordadt vore, att han, som närmare 47 år varit vid arméen såsom Läkare anställd, derjemte allt från Maj månad år 1830 till samma månad 1852, då han, till följd af sjuklighet, hvilken han under sin långvariga tjenstgöring sig ådragit, erhöll ledighet, oafbrutet med särdeles nit bestridt
Läkarebefatlningen vid fängelset i Malmö äfvensom för den der varande garnison, uti Nådig Proposition af den 17 nästlidne Januari föreslagit Rikets Ständer, att bemälde Andersson, som är omkring 72 år gammal och med åldrig hustru, jemte oförsörjd dotter, befunne sig i torftiga omständigheter, utan att för sitt uppehälle kunna påräkna bidrag från någon pensions-inrättning, måtte, vid dessa särskildt förekomna ömmande omständigheter, lå vid afskedstagande! uppföras å Rikets Allmänna Indragnings-Stat till åtnjutande under sin återstående lifstid af en oafkortad pension af 466 R:dr 32 sk.
Rikets Ständer hafva tagit detta ärende i öfvervägande och, med afseende å de skäl, E. K. M:t i den Nådiga Propositionen behagat anföra, till högstberörde
Nådiga framställning lemnat bifall. 17:o. Andre Bataljonsläkaren vid Kalmar regemente Adam Bernard Michaelsen hade uti en af Chefen för nämnde regemente till E. K.
M:t insänd och förordad skrift i underdånighet begärt, att, då han, vid numera uppnådd 70 års ålder och efter en tjenstetid af närmare 48 år, derunder han med regementet bevistat tre fälttåg, liih. lill II.
Prut. 18Sd & 18Si. 10 Sami. 1 Afd. 56 442 Expeditions-Utskottets
Skrifvelse, N:o 163. kände sif? icke längre kunna, såsom han önskade och borde, fullgöra sin innehafvande tjenstebefattning, men omtankan för framtida utkomst likväl nödgade honom qvarstå i tjensten, intilldess han vunne visshet att för sin återstående lifstid hafva att påräkna hvad som för en tarflig bergning erfordrades, E. K.
M:t mätte läckas bereda den förmån för sökanden, som frän Arméens Pensions-kassa icke hade att förvänta högre pension än 150 R:dr årligen, att vid afskedstagande! från Andre
Bataljons-läkare-tjensten berättigas lili bibehållande på lndragniogs-Slat för lifstiden af de 375 Kalr, hvartill hans löneinkomster för närvarande uppginge; hvilken underdåniga ansökning äfven blifvit understödd af Kongl. Sundhels-kollegium, som, med intygande af de i ansöknings-handlingarne förekommande uppgifters riktighet, tillika vitsordat sökandens vid tjenstens utöfning städse ådagalagda nit och redbarhet, hvilka egenskaper jemväl beredt honom utmärkelsen alt benådas med medaljen i guld för medborgerlig förtjenst. E. K. M:t, sorn jemväl funnit alt hos Bataljons-Iäkaren Michaelsen, vid hans höga ålder och i följd deraf medtagna krafter, icke mera kunde påräknas den tjenstbarhet, som beskaffenheten af hans tjenstebefattning nödvändigt fordrade, och enär det vore att förutse, ali extra läkare hädanefter ofta måste, till särskild tunga för Statsverket, beordras att Michaelsens tjenst förrätta, har vid sådant förhållande ansett Önskvärdt att bemälde Bataljons-läkare blefve, enligt sin tillkännagifna åstundan, försatt i tillfälle att medelst afskedstagande kunna lemna nämnde befattning.
Då emellertid till E. K.
M:ls disposition icke funnes någon tillgång, som författningsenligt kunde användas för att bereda Michaelsen det tillskott, utöfver honom från Arméens Pensions-kassa tillkommande pension, hvarigenom han blefve tryggad, alt efter undfånget afsked varda bibehållen vid ett inkomstbelopp, motsvarande hans nu egande löneförmåner, hvilka utgöras af Andre Balaljons-läkare-lönen 250 B:dr och den förhöjning derå af 50 procent, han med 125
R:dr alltsedan år 182G från Allmänna Indragnings-Staten uppburit, har E. K. M:t, i betraktande jemväl af Michaelsens under en mångårig tjensteutöfning städse ådagalaggda nit och redbarhet, behagat föreslå Rikets Ständer att medgifva, det Bataljonsläkaren Michaelsen må, när han efter derom gjord underdånig ansökning erhåller nådigt afsked från andre Bataljons-läkare-beslällningen vid Kalmar regemente, fä på Allmänna Indragnings-Staten uppföras til! åtnjutande för sin derefter återstående lifstid af ett belopp af 225 R:dr, eller skillnaden emellan den pension å 150 R:dr, som då kommer att honom från Arméens Pensions-kassa tilldelas, och sammanlaggda summan af den löneinkomst han, på sätt förut berördt är, för närvarande med 375 ll:dr uppbär, hvaremot den nu till honom utgående personela lönförhöjning 125 R:dr i stället borde indragas; Och hafva Rikets Ständer, som lika med E. K. M:t anse, att Bataljons-iäkaren Michaelsen, genom sin ovanligt långvariga och tillika berömliga tjenstgöring, gjort sig förtjent af den sökta förmånen, men derjemte i betraktande tagit, att, efter det E. K. Mås Nådiga Proposition i denna fråga aflåtits, en löntillökning af 200 R:dr blifvit beviljad de Bataljons-Läkare, som tio år tjenstgjort, i stället för 125 R:dr, som de, utöfver ordinarie lönen, förut åtnjöto, hvarigenom allöningen för Andre Bataljonsläkaren Michaelsen sålunda skulle uppgå lill 450
R:dr i stället för 375 R:dr, funnit skäligt medgifva, att bemälde Michaelsen, då han, uppå derom gjord ansökan, undfår afsked, må uppföras på Allmänna Indragnings-Staten till åtnjutande, för sin derefter återstående lifstid, af ett belopp, motsvarande skillnaden emellan hans vid afskedstagande! innehafvande aflöning såsom Andre Bataljons-läkare och den pension af 150 R:dr han eger att från Arméens Pensions-kassa uppbära. 18:o.
Uli en af General-befälhafvaren i första Militärdistriktet till E. K.
M:t insänd och förordad ansökning hade Regements-kommissarien vid Skånska Husar- och Dragon-regementerne Johan Ludvig Åberg i underdånighet begärt, att, då han, numera Expeditions-Ulskottets Förslag till anderd.
443 74 år gammal, tjenat Staten i 47 år, deraf 17 vid f. d.
Passevolans-kommissariatet och 23 år i ännu innehafvande, med en särdeles både betydlig och besvärlig uppbörd förknippade Kegemenls-kommissarie-befattning, till hvars längre ulöfvande han kände sig genom ålderdomsbräcklighet vara urståndsatt, men hvilken befattning han, enär pensions-rält icke vore Regements-kommissarier i författningarne tillförsäkrad, ändock, af skyldig omtanke för eget och de sinas uppehälle, nödgades söka än vidare bibehålla, E. K. M:t, med afseende ej mindre å omförmälda med vederbörliga betyg styrkta omständigheter, än å de sökanden af så väl fordna som nuvarande förmän lemnade fördelaktiga vitsord om hans förhållande under den långa tjenstetiden, Nådigst måtte förunna honom rättighet alt efter afskedstagande! få för sin återstående lifstid oafkortadt åtnjuta nu innehafvande löneförmåner, bestående af 400 R:dr i aflöning för Regements-kommissarie-befattningen vid ofvannämnde 2:ne Regemenler och 100 R:dr såsom arfvode för vården af Skånska Dragon-regementets tross-effekter, eller inalles 500 R:dr Ranko årligen; Och har, efter öfvervägande häraf, äfvensom af hvad Kongl.
Krigs-kollegium uti afgifvet utlåtande i ämnet anfört, E. K. M:t väl funnit Regementskommissarien Åberg sakna lagligen grundad rätt lill den sökta förmånen, men att för honom, utom hans höga ålder och med läkarebevis intygade bräcklighet, äfven förekom, det häri, enligt förmäns honom lemnade enhälliga vitsord, under 40 års tid, först såsom anställd vid f. d.
Passevolans-kommissariatet och derefter i egenskap af Rege ments-kommissarie, med städse oförminskadi nit samt synnerlig ordning och redbarhet oafbrutet om händer haft och redovisat ofvanberörda ganska betydliga uppbörd, hvarföre E. K. M:t, vid dessa och i öfrigt anförda förhållanden, samt i betraktande deraf att sökanden med hustru och 4 oförsörjda döttrar vore i behof af bidrag till sin och deras bergning, ansett sig ega skälig anledning föreslå Rikets Ständer att medgifva, det måtte Regements-kommissarien Åberg, efter vederbörligen erhållet afsked från samma befallning, undfå rättighet att, under sin återstående lifstid, från Allmänna Indrag nings-Stalen uppbära ett belopp af 400 R:dr Ranko årligen, motsvarande den med Regements-kommissarie-befattningen förenade ordinarie aflöning; hvaremot det särskilda arfvode Åberg nu åtnjuter för vården af Skånska Dragon-regementets tross-effekter icke ansetts vara af beskaffenhet, att den föreslagna pensions-summan äfven till detsamma borde utsträckas.
M:t sålunda i Nåder föreslagit hafva Rikets Ständer bifallit. 19:o. Hos Rikets Ständer har blifvit föreslaget, att, enär det belopp af 500 R:dr, Rikets Ständer i årlig pension beviljat åt Kommerse-rådet R.
Santesson, ingalunda vöre' tillräckligt eller stöde i rättvist förhållande lill de utmärkta förtjenster Santesson ådagalagt på sin offentliga bana och de stora uppoffringar han gjort i och för fullbordandet af Götha kanal, Rikets Ständer mätte med 500 R:dr eller till 1,000
R:dr höja pensionen för denne 79-årige högst förtjente man, hvars ekonomiska vilkor ännu i hög grad påkallade deltagande; — och hafva, med afseende å Kommerse-rådet Santessöns långt framskridna ålder, långvariga och särdeles nitiska verksamhet i allmänna värf samt erkända behof af understöd, Rikets Ständer å Allmänna IndragningsStaten uppfört betnälde Kommérse-råd till åtnjutande, för sin återstående lifstid, af en till 1,000 R:dr förhöjd årlig pension, att utgå från och med det år, nu skeende statsreglering blifver gällande.
20:o. Sedan Vaktbeljenten i Manufaktur-Diskont-kontorel, Johan Eric Lindström, hos Kongl. Kommerse-kollegium anhållit om afsked från samma befattning, äfvensom att något årligt understöd måtte honom för hans öfriga lifstid beredas, och bemälda Kollegium, under vitsordande att Lindström, som är lödd den 7 Mars 1797, och blifvit antagen år 1822 till e. o. kammardräng hos allmänna Magasins-Direklionen 444 Expedilions-Ulskoltets Förslag lill anderd.
Skrifvelse, N:o 163. och år lMÖ till e. o.
Vaktbetjent i Kommerse-kollegium samt allt sedan den 21 Mars 1838 varit anställd i sin nuvarande befattning, under största delen af sin tjenstetid med pålitlighet och ordentlighet fullgjort sina åligganden, men numera, till följd af sjuklighet, vore urslåndsatt att sin tjenst behörigen förrätta, hos E. K. M:t i underdånighet begärt, att, enär det för Kollegium, såsom ett penningeförvaitande verk, vore af synnerlig vigt att de i Manufaktur-Diskont-kontoret anställde vaklbetjente äro fullt tjenstbare personer, men, enligt företedi läkarebetyg, Lindströms sjuklighets-lillslånd icke gåfve hopp om förbättring, E. K. M:t måtte täckas, till beredande af möjlighet för Lindström, som vid afskedstagande! skulle ega att från Civil-statens Pensions-inrättning åtnjuta pension till endast ett belopp af 40 R:dr, att utan saknad af nödig tillgång för sin framtida bergning kunna lemna sin nuvarande vaktbetjents-beslällning, i Nåder tillägga honom, vid frånträdande! deraf och för hans återstående lifstid, en årlig pension af 150 R:dr, motsvarande trefemledelar af den lön, 250 R:dr, han å Manufaktur-Diskont-fonden åtnjuter; så har E. K. M:t, medelst Nådig Proposition af den 3 nästlidne Februari, med afseende å de af Kongl.
Kommerse-kollegium sålunda anförda omständigheter, föreslagit Rikets Ständer, att Vaktbetjenten Lindström måtte å Allmänna Indragnings-Slaten varda uppförd till åtnjutande af en årlig pension af 150 R:dr Banko, att utgå frän och med månaden näst efter den då afskedet för honom utfärdas; hvilken Nådiga framställning Rikets Ständer bifallit. 21:o. Jemte Nådigt tillkännagifvande att, sedan f. d.
Stats-rådet och Kommendören m. m.