Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna g, sorn motsvarar § 6 uti nu gällande författning, angår stämpel å fullmngter, konstitutorial er, förordnanden och afsked från rikets embetsverk och andru of)en t lig a m y n diph e ter.
Föreskrifterna om stämpel å fullmagler m. m., hvarigenom tjenster med verkliglön tillsättas, äfvensom angående konstitutoriaier på behaglig tid, samt angående stämpelalgiflen för underofficerare och underbefäl med flera, innefatta, med någon redaktionslörändring, hufvudsakligen samma stadganden, som igenfinnas uti nu gällande författning.
Stadgandena dels i fråga om utnämning till beställning utan lön på stat eller dervid lön fiirst framdeles kommer att åtnjutas, dels angående det läll, då beställning tillsättes genom ordres, öfverensstämma med hvad derom pag. 24 i nu gällande författning finnes föreskrifvet.
Stämpelbeloppet ä Justitie-kanslerens fullmagler för landsfiskaler är i enlighet med nuvarande författning bestämdt, endast med den skilnad, att lägsta beloppet blif vit förhöjdt från 4 R:dr 50 öre till 5 R:dr.
1 afseende på stämpelbeloppet för åtskilliga personer, som ef hofva ständig län, äro nu gällande slämpelafgifter i det närmaste bibehållna, endast med den ändring: alt stämpeln å fullmagt utjemnals för Hofrätts-kommissarier från 7
R:dr 50 öre till 8 R.dr — för skeppsklarerare i släder utom Stockholm från 12 R:dr 50 öre till 13 „ — för sockenskrifvare från l
R:dr 15 öre till I „ — för vikarier och substituter frän 60 öre till — „ 50 öre; hvarförutan antagningsbref för mästersvenner, hyltedrängar och uppsättare ansetts icke böra med stämpel förses.
Dessutom äro de under förestående rubrik förekommande personer upptagne i alfabetisk ordning.
Bland förordnanden och anlagningsbevis för städernas betjente med flera finnas uti nu gällande författning uppräknade förordnanden lör lin-, hamp-, tjärn-, bråd- och jernvräkare, äfvensom fiskare.
Dessa personer hafva Rikets Ständer ansett kunna och böra uteslutas, då dels befaltningarne numera icke existera, dels tvifvelaktigt torde vara, om förordnanden eller antagningsbref för de ännu qvarvarande numera utlärdas.
Likaså hafva Rikets Ständer från rubriken ringare skolbetfente, pedagoger, klockare m. 11., som igenfinnas i nu gällande författning, uteslutit ”mindre kyrkoheden te”, då de löneförmåner, som af dem åtnjutas, vanligen äro alltför obetydliga.
I afseende på fullmagter m. m. å litel, eller namn, heder och värdighet hafva Rikets Ständer antagit de stadganden, som härom finnas införde i § 3 af bifogade förslag och hvilka jemväl hufvudsakligen öfverensstämma med hvad härom i nu gällande författning finnes föreskrifvet.
Stämpelbeloppet för theologie-, juris- och medicine-doktorsbref bar blifvit nedsatt från 4 R:dr 50 öre till 4 R:dr äfvensom för philosophie magisterbref från 2 R:dr 25 öre till 2 R:dr.
Expeditions- Utskottets
Förs leii’- tilt underd.
Skrifvelse N:o 121. 359
Derjemte äro 2:ne nya rubriker (illagde, nemligen:
Kirurgie-magisterbref, sorn böra beläggas med 2 R:drs stämpel, samt Apolhekarebref, för hvilka beslämls 4 R.drs stämpel.
Stämpel å Doktorsbref utan aflagdl prof, som i nu gällande författning upplages till 37 R:dr 50 öre, hafva Rikets
Ständer ansett böra förhöjas till lika belopp som i § 3 finnes för dylika bref utsatt, eller 80 R:dr.
Öfriga i denna § förekommande bestämmelser äro hemtade från nu gällande författnings 6:1 e §.
Der har hittills varit stadgadt, att ”Konsistoriernas fullmagter å pastorat böra, i stället för kansligebuhren, beläggas med stämpladt papper lill följande belopp, nemligen: för första klassens pastorat 1.2: 50, för 2:dra klassens 5, och för 3:dje klassens 3 Rtdr”.
Dessa bestämmelser hafva tillkommit i sammanhang med 1834 års ofvanomförmälda lönereglering för E. K.
Maj:ts Kansli och lära hafva sin grund i dittills existerande häfd, enligt hvilken, vid tillsättning al konsistoriel pastoral, motsvarande sporlel-afgifler blifvit de utnämnde affordrade och Ecklesiastik-expeditionen tillsände.
Enär likväl Rikets Ständer funnit olämpligt att en af sådan anledning tillkommen extra afgift skall fortfarande erläggas för de Kyrkoherde-fullmagler, som af konsistorierna utfärdas, och hvilka dessutom enligt Kongl. Cirkuläret af den 31 Oktober 1851 äro underkastade särskild lösen samt i öfrigt den årliga inkomst af stämpelpapper, sorn till följd deraf kan vara alt påräkna, inskränker sig till ett föga betydligt belopp, har berörda stadgande om additionela afgifter för konsistoriela Kyrkoherde-fullinagter jemväl ur den tiva författningen uteslutits. ■ § 5.
I afseende på stämpeln u domar, utslag, resolution er och andru handlingar, som utfärdas af domstolar, embetsverk och myndigheter, äfvensom å handlingar, sorn dit inlemnas och der företes, är i allmänhet den indelning af embelsverken bibehållen, hvilken förekommer i § 4 uti nu gällande författning, endast med tillägg, under andra afdelningen, af Telegraf- och Skngs-styrelserne.
För E. K.
Maj:ls resolutioner och utslag, äfvensom för E. K.
Maj:ts domar, då värdet af det omtvistade icke är bestämdt, hafva Rdrets Ständer ansett stämpelbeloppel, hvilket, enligt föreskriflerne i nu gällande författning, för närvarande utgår, efter beräkning af kansligebuhr 9 R:dr sigillpenningar 1 „ 50 öre samt egentlig stämpel 2 „ 25 „ med tillhopa 12 R:dr 75 öre, utan olägenhet kunna förhöjas lill 13 R:dr, i hvilket ändamål Rikets Ständer ock, såsom redan är nämnd), beslutat, att beläggningsslämpel å detta belopp bör finnas att tillgå.
Stämpeln å E. K.
Maj:ts domar, då summan af det omtvistade är bestämd, hafva Rikets
Ständer likaledes ansett kunna utjemnas från de i nuvarande författning utsatte belopp, eller från 15 R:dr 75 öre till 16 R:dr 21 „ 75 „ „ 22 „ 20 „ 25 „ „ 26 „ och 48 , 75 , „ 50 „ Likaså hafva Rikets Ständer bestämt, att, då E. K.
Maj:ts dom eller resolution upplager mera än ett ark, stämpeln å hvart och ett af de öfriga arken bör nedsättas från 2 R:dr 25 öre till jemnt 2 R:dr. 360 Expcdilions-Utshottets
Skrifvelse N:o 121.
Stämpeln å lejde- och pär dombref har blifvit upptagen, lika som i nu gällande stämpelförordning, till 6 R:dr.
Stämpeln ä stämningar, konstilulorialer och förordnanden är för 3:dje afdelningen nedsatt från 2 Ii:dr 25 öre till jernet 2 R:dr.
Stämpeln å underdåniga deduklioner och koritra-deduktionar, hvilken utgår dels i stället för deduktions-afgift, enligt nu gällande författning med ... 3
R:dr dels såsom egentligt stämpelpapper, enligt stadgandet i nuvarande författning med 2- „ 25 öre eller tillhopa med 5 R:dr 25 öre, hafva Rikets Ständer bestämt till 5 R:dr, med tillökning af 2
Öfriga i denna § upptagna bestämmelser äro lika med deni, som igenfinnas i nuvarande författning. § 6.
Under denna § äro i alfabetisk ordning sammanförda de stadgande!!, som finnas intagne pag. 6—13, 21 samt 34—38 uti nu gällande författning.
För borgarebref hafva Rikets Ständer utjemnat stämpeln till närmaste riksdalerstal, på sätt af förslaget närmare inbemtas; hvarjemte benämningen ''Kofferdiskeppare” ansetts böra uteslutas, då rätta benämningen är "Sjökapiten”.
1 afseende på stämpeln å bouppteckningar har Rikets Ständers uppmärksamhet blifvit fästad derpå, alt, då behållna summan faller inom en högre sifferklass, den för hvarje fulla 100 R:dr stadgade stämpelafgift endast drabbar den del af behållna boupplecknings-summan, hvarmed denna öfverstiger den närmast lägre sifferklassen, och att bouppteckningen i afseende på det belopp, hvarmed den understiger förstnämnda sifferklass, skall förses med stämpelpapper efter de för lägre sifferklasserna stadgade afgiftsbelopp.
Då della beräkningssätt onekligen medför den olägenhet, alt man, för att finna summan, hvarå en bouppteckning på högre belopp skall förses med stämpelpapper, måste verkställa en särskild uträkning, hafva Rikets Ständer uppgjort en ny (aril* lör stämpeln å bouppteckningar, hvarigenom nämnde olägenhet undvikes.
Till förekommande af tvist, huruvida, då ny författning om slämpelpapper utkommer, sedan en person dött, men innan bouppteckning efter honom hunnit till domstol ingifvas, bouppteckningen bör förses med slämpelpapper efter den författning, som gälde vid dödslilllällel eller den som varit gällande, dä bouppteckningen blifvit lill domstol ingifven, hafva Rikets Ständer ansett ett stadgande härom vara af nöden, samt i sådant hänseende bestämt, att bouppteckningar skola förses med stämpel efter den för fattning, som gäller dä de till domstol ingifvas.
I fråga om cerlepartier hafva Rikets Ständer, som ansett aftal om fraktslut lika litet, som andra emellan enskilde träffade aftal, böra ovilkorligen förses med stämpel, helst den stadgade stämpelafgiflen för fraktslut endast drabbar
Sveriges export till utrikes ort, funnit den förändring, mot hvad i nu gällande författning finnes stadgadt, böra ega rum, alt cerlepartiet endast då bör med stämpel förses, när detsamma inför domstol eller hos exekutor företes, ehvad cerlepartiet är upprättadt inom eller utom landet; hvarjemte Rikets Ständer funnit stämpeln böra bestämmas till 30 öre för hvarje fulla 100
R:dr af den betingade fraktsumnian, utan någon minskning för det första hundradet.
Då Éxpeditions-Utskottcts Förslag lill underd.
Skrifvelse N:o 127. 36l
Dä vederbörande Tullkammares pass för fartyg och bålar böra, hädanefter såsom hittills, förses med stämpel till samma belopp, som för certifikater, hvarmed i nämnda författning menas vederbörande myndigheters betyg öfver båtars och fartygs last; men sädaue betyg icke vidare utlärdas, hafva Rikets Ständer ansett rubriken certifikater böra ur författningen uteslutas.
För fastebref liar stämpeln blifvit bestämd till 15 öre för hvarje fulla 100 R:dr, hvarigenom således fastebref, då summan understiger 100 R:dr, äro frie. 1 fråga om slämpelafgiften för kontrakler bar framställning blifvit gjord om upphäfvande af den i 12 mom. af nu gällande författning (pag.
43) meddelade föreskrift, alt alla arrende- och hyreskontraktet- i städerna och på landet skola årligen vid mantalsskrifningarne uppvisas och, om de icke äro skrifna på eller belagde med stämpladt papper, dermed förses; och är till stöd för delta yrkande hufvudsakligen anfördt, att ifrågavarande beskattning vore mer än skäligt betungande.
Då nemligen till kontrakler mellan enskilda personer kontrahenlerne skulle beslå stämpelpapper lill hälften hvardera, drabbade denna beskattning arrendatorn eller hyresmannen tyngre i samma mån, som han hade att erlägga ett högt arrende eller en stor hyra.
Beträffande åter husoch jordegare, så vore det obilligt att ålägga dem en ytterligare beskattning för samma egendom, för hvilken de genom deu årliga bevillningen beskattades.
Härtill komme svårigheten för vederbörande tjensteman att kontrollera, det alla kontrakler vid mantalsskrifningarne uppvisades.
Det hände nemligen ej sällan, att den tjensteman, som, förlätlningarne likmätigt, efterfrågade arrendekontrakterna, erhöile det svar, att något skriftligt kontrakt ej vore upprältadt; hvarvid han, då motsatsen ej vore bevislig, måste låta bero, under det de jordegare och arrendatorer, som samvetsgrann! hörsammade lagens bud, blefvo ganska känbarl beskattade.
Derjemte hafva Rikets Ständer från E. K. Maj:Is Finans-departement fått mottaga åtskilliga handlingar, innefattande så väl en underdånig framställning af lläradsskrifvaren •). E. Hullgren om förklaring af nu gällande stämpelpappers-förordning i afseende pä föreskriften om stämpladt papper å arrende- och byreskontrakter på landet och om sådane kontrakler* uppvisande vid mantals- och skattskrifnirigar, sorn ett af E. K.
Maj:ts och Rikets Stats-kontor öfver denna framställning afgifvet underdånigt utlåtande; hvilka handlingar tydligen ådagalägga de många och stora svårigheter, som äro förenade med tillämpningen af nu gällande stadganden om slämpelafgiften för arrendekontrakter samt deras uppvisande vid mantalsskrifningarne, jemte öfriga i sammanhang härmed stående föreskrifter.
Enär några anteckningar icke föras öfver beloppet af stämpelpapper, hvarmed de kontrakler, som vid mantalsskrifningar uppvisas, blifvit belagde, kan den minskning i statsinkomst, som genom den föreslagna förändringen skulle uppslå, visserligen ej uppgifvas, men sannolikt blefve denna minskning icke så särdeles betydlig.
Hvad landet beträffar, så är genom Kongl. Förordningen den 9 November 1844 föreskrifvet, att hvarje handling, hvarigenom besittnings- och nyttjanderätt till hus eller jord derstädes blifvit på viss tid eller på lifstid upplåten, bör, såvida den skall mot egandeeller nyttjanderätt, hvilken tillkommer annan, än den, som upplåtit eller lika med honom berättigad är, hafva bestånd, hos Häradsrätten intecknas, och numera torde det alltså vara sällspord!, alt den som fått åt sig sådan nyttjanderätt upplåten icke af sin inteckningsrätt sig begagnar.
Härtill kommer, ali ganska många kontrakler redan enligt gällande författning äro från stämpel befriade, intill dess de hos domare eller exekutor löretes, nemligen de, som afslutas af husbonde med underhafvande åboer, hälftenbrukare, landtbonde!-, tjenstefolk eller andra arbetare.
Hvad åter städerna vidBih, till R, St.
Prot. 1859 $ 1860. 10 Sami 1 Afd. 46 362 Éxpedilwns-Utskottets
För släp till under d.
Skrifvelse, N:o 12h. kommer, så är genom Kongl. Kungörelsen den 21 December 1857, rättighet äfven mpdgifven att inteckna nyttjanderätt till hus och jord derstädes, äfvensom nyttjanderätt till stadsjord, som till hus och jord ej hörer.
Men, om älven begagnandet af sistnämnde inteckningsrätt icke skulle särdeles ofta sättas i fråga, så förekommer likväl i afseende på städerna såsom ett särskildt skäl för den ifrågavarande afgiftens borttagande, att den drabbar husegare alltför ojemnt, enär nemligen den husegare, som på flera är borthyrt sill hus eller en del deraf, endast erlägger slämpelpapper efter den hyra, som för ett år är betingad, men deremot den husegare, som nödgas oftare ombyta hyresgäster, måste, så ofta nytt kontrakt upprättas, förse detsamma med stämpelpapper.
På alla dessa skäl, och då muntliga aftal lika litet uti ifrågavarande, som i an dra fall, kunna förbjudas, samt stadgandet om arrende- och hyreskontrakters uppvisande vid mantalsskrifning alltså, pä sätt anmärkt blifvit, lätt kan kringgås, hafva Rikets Mänder funnit hvad i gällande föifattning stadgas angående skyldigheten att förse kontrakter om läst egendom ä landet och i städerna med stämpelpapper vid andra tillfällen än då de för domare eller exekutor till laglig åtgärd företes, böra ur författningen utgå, på sätt bifogade förlättningslorslag i denna dol gifver vid handen.
Föreskrifterna angående stämpel till köpe-, bytes- och gåfvobref äro hufvudsakligen lika med dem, som linnas meddelade, pag. 36 och 37, uti nu gällande författning.
Dock hafva Rikets Ständer till förekommande deraf, att transport af köpe-, bytes- eller gåfvobref, som egt rum eller den för lagfart föreskrifna lid, icke må kunna, genom alt dateras inom nämnde tid, anses frikallad från stämpelafgift, funnit sig höra i slutet af 3:dje momentet tillägga det stadgande, alt öfverlätelsehandlingen bör, för att icke behöfva förses med ny stämpel, till uppbuds erhållande hos Domstolen företes inom den för lagfart af sjelfva köpe-, bytes- eller gåfvobrelvet bestämda tid.
I afseende på pass förekomma uti nu gällande stämpelpappers-författning en mängd sladganden, som dels icke vidare ega tillämplighet, dels kunna och böra vä sendtligen förenklas.
Sålunda upptagas, pag. 8, Turkiska sjöpass, ehuru dylika pass långt löre detta upphört att utfärdas.
Vidare förekomma, pag, 8 och 9, särskilda sladganden för resepass till utrikes ort, för resepass till inrikes orter eller Norge, för pass, som af E. K. Maj:t eller på E. K. Maj:ts nådiga befallning utlärdas åt personer tili resor i enskilda angelägenheter, samt för sjöpass; pag. 10 stadgas om Tullkammarepass; pag. 21 om E. K. Maj:ts pass för resa till utrikes ort samt angående Statsmi nisterns för Utrikes ärendena pass för utländsk resande att i riket inkomma.
Då numera E. K. Majlis Befallningshafvandes pass i allmänhet begagnas för resor såväl till in- som utrikes orter, samt vid de läll, då så kallade kabineltspass ut färdas, desamma icke böra beläggas med den högre stämpelafgift af 15 R:dr, som i nu gällande författning, pag. 21, finnes bestämd, hafva Rikets Ständer ansett en förenkling af föreskrifterna om stämpelafgifteu för resepass vara af behol'vet påkallad; och i sådant afseende fastställt de sladganden, hvilka det bifogade förslaget innehåller.
För patenter (privilegia exclusiva) hafva Rikets Ständer förhöjt stämpeln frän det i nu gällande författning, pag. 12, bestämda belopp, 22 R:dr 50 öre, till 23 R.dr. 1 afseende på primavexlar, hafva Rikets Ständer, sorn olörändradt bibehållit den i nu gällande förlaltuing, pag. 38, införda tarif, gjort en nödig redaktionsförändring samt uteslutit stadgandet om stämpling af utländska vexlar, som inom riket presenteras.
Skuldebref, godkända räkningar, vexlar och enskilda assignationer skola, enligt nu gällande författning, pag. 37, då de för domare eller exekutor uppvisas, förses med stämpel i förhållande till kapitalbeloppet, nemligen lill och med 100 R:dr . 15 öre samt för hvarje fulla 100
R:dr derutöfver 30 „ Expedit io ns- Flsk o t tets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 1% 7. 363
Då denna grund för stämpela(giften försvårar beräkningen, hafva Rikets
Ständer bestämt afgiften till 30 öre för hvarje fulla 100 R;dr af kapitalvärdet.
De i denna § medgifna undantag från de uti nästföregående fyra §§ förekommande stadgan den äro nästan helt och hållet lika med dem, som uti 7 § af nu gällande författning (pag. 27—33) finnas intagna.
Beträffande sjelfva rubriken, är iakttaget, att beloppet af den i undantagen icke inbegripna stämpel, som motsvarar fordna kansligebuhren och sigillpenningarne å E. K. Maj:ts resolutioner, utslag och domar m. m., blifvit bestämdt utsatt till hvad det nu i verkligheten utgör, eller 10 R:dr 50 öre för hvarje expedition.
De olikheter, som i öfrigt uti denna § förekomma mot föreskrifterna i nu gällande författning, torde icke behöfva närmare förklaring. å «•
Uti denna § är sammanförd den del af de i 3 och II af nu gällande stärn* pelpappers-förfatlning intagne sladganden, rörande för filtning ens efterlefnad och handha/v ande, sorn ansetts böra qvarstå; men föreskri Herne hafva blifvit uppställde i an nan ordningsföljd än den, hvaruti de förekomma i nämnde författning.
Ständer anse sig här endast höra hänvisa till de ställen i den gällande förordningen, hvarest stadgandena i underdänigst bifogade författningsförslag återfinnas, nemligen:
Usta mom. motsvarar 6 mom. i 3 § (pag. 4) af nu gällande författning.
2:dra „ „ 3 „ 11 § (pag.
11) „ dervid dock det tillägg blifvit gjordt, att det åligger expeditionshafvanden att utan särskild godtgörelse annullera stämpeln å utgående expeditioner.
3:dje mom. motsvarar 4 mom. i 3 § (p. 3) af nu gällande författning 4:de » » 9 „ 4) 33 33 33 5:le » n » (» 4) 33 33 33 6:le a a 4 a («3 o. 4) 33 33 J5 7: de 11 11 3 y (y 3) 33 33 3} 8 de t y 11 § („ 41) 33 33 33 9: de 2 ( 33 33 ■ 33 41) 33 33 33 10.de 11 11 4 „ (y 42) 33 33 33 lUte ii »6 „ („ 42) 33 33 33 12:te „ „ 1,2 0.3 mom. i 6 § („ 26) 33 33 33 hvaremot 4:de mom. i säinma § (pag.
27) ansetts kunna ur författningen utgå.
13-de mom. motsvara 6 mom. i 11 § (p. 42) af nu gällande författning l-i:de „ 7 ,, „ („ 42) „ „ „ 15.de IGde „ 9 „ „ (».43) » . . « 17:de mom. utgör nytt stadgande, som blifvit erforderligt i följd af föreskriften om upphörande af vidare tillverkning utaf s. k. skrif kartor.
Deremot hafva Usta, 2:dra, 7;de och 8 mom. i 3:dje § äfvensom 10:de, lUle, 12:le och 13;de momenterna i 11 §, såsom ölverflödige, från samma förslag uteslutits. 364 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 1121. § 9 handlar örn anskaffning och försändning af stämpelpappcr och motsvarar förra delen af 16 § uti nu gällande författning, hvaremot sednare delen af samma §, hvilken afser stämpling af Tidningar blifvit intagen uti det af Rikets Ständer antagna förslag till särskild författning rörande nämnde stämpling.
Dessutom hafva Rikets Ständer, som ansett föreskrifterna derom, att embetsverks och embetsmjndigheters reqvisilioner å slämpelpapper hvarken i afseende å valörer eller qvantiteter må utsträckas utöfver hvad som erlordras för sådane handlingar, hvilka till de reqvirerande embelsverken eller embelsmännen ingifvas eller af dem utfärdas, samt alt vederbörande embelsmyndigheter, då reqvisilioner af deras tjenstemän afgilvas, skola bestyrka, huruvida hvad som reqvireras kan efter nämnda grunder anses erforderligt, innefatta så beskaffade inskränkningar, sorn hvarken öfverensstämma med kronans fördel eller allmänhetens beqvämlighet, funnit nämnde föreskrifter böra ur författningen uteslutas. 8 10.
I afseende på de uti denna § intagne stadgandet», hvilka angå försäljning af stämpelpapper, hafva Rikets Ständer ansett någon annan väsendtlig förändring af hvad derom uti 17 § af nu gällande författning finnes föreskrifvet icke erfordras, än att, med afseende derpå, att blott ett försäljnings-konlor i Stockholm för närvarande är inrältadt, hvilket i en stad af så vidsträckt omfattning icke synes vara för allmänhetens beqvämlighet fullt tillräckligt, Stats-kontoret må ega att förordna om inrättande al nödigt antal dylika kontor. §§ 11 och 12 motsvara §§ 18 och 19 i nu gällande författning. § 13.
Med uteslutande af 2:dra och ö:te mom. i 20 § af nu gällande författning, af hvilka det förra innefattar stadganden angående redovisningssättel för stämpel å lysningssedlar och det sednare rörer redovisningen för tidningsstämplings-medlen, hafva öfriga i nämnde § införda stadganden här blifvit hufvudsakligen intagne. §§ 14, 15, 16 och 17 motsvara §§ 12, 13, 14 och 15 uti nu gällande författning, endast med uteslutande af de stadganden, som hafva afseende på stämpel af lysningssedlar samt stämpling af tidningar.
De uli 10 § af nu gällande författning intagne stadganden såväl om tidningsstämpelns valörer, som rörande beräkningssättet för papperets storlek hafva Rikets Ständer ansett böra förändras.
Enligt dessa föreskrifter skall hvarje tidningsnummer, tryckt på halft ark, eller derunder, förses med en röd stämpel till | öres belopp; från ett hallt till och med ett helt ark med en stämpel till T*:dels öre; deröfver till och med H atk i:dels öre, o. s. v,; och skall med halft ark förstås papper, hvars yta innehåller 150 qvadratdecimallum, Dessa föreskrifter hafva vid tillämpningen å brochyrer, Expeditions-
U ts kotte Is
Skrifvelse jS:o 427.
365 hvarom stadgas i 3:dje mom. af nämnde g, medfört tvekan om hvad med uttrycket ark vore att förstå, enär papper numera kan tillverkas af en ganska betydlig storlek.
Dessutom har emot beräkningsgrunden förekommit, att beskattningen varit alltför stor för mindre tidningar i förhållande till de större, enär algilten icke utgått i någon jemn ftrogression i förhållande till den tillökade storleken.
Rikets Ständer, som ansett Ijenigt att, dä papperets storlek beräknas efter qvadiatdecimallum, afgiften jemväl bestämmes uti I0:dels ören, hafva sökt utfinna en sådan beräkningsgrund, hvarigenom, ulan synnerlig förhöjning eiler förminskning uti den inkomst, Staten för närvarande af lidningsstämplingen kan påräkna, decimalräkningen kunde i afseende å tidningsstämpeln vinna tillämpning.
Enligt den grund, Rikets Ständer i delta hänseende antagit, kommer väl afgiften för tidningar af mindre omfång att. något nedsättas; men dä denna nedsättning förnämligast tillgodokommer landsorlstidningarne, hvilka vanligen afse den orts angelägenheter, der de utgifvas, och i följd deraf icke heller synnerligen tynga på posterna, hafva Rikets Ständer funnit nedsättningen vara af billighet påkallad.