Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
KungöTelsen den 20 Oktober 1848, angående stämplade pappers-afgiften, medgifna rättighet för utgifvare af brochyrer och periodiska skrifter att, emot stämpel—afgifts erläggande, få deras så beskaffade arbeten med posterna kringspridde, än äfven nödvändigheten att, till beredande af större säkerhet emot de i sednare tider ej sällan förekommande poslröfverier, utsträcka antalet af postiljons-beskickningar, uti icke ringa mån bidragit, samt Generalpoststyrelsen tillika, under vissa uppgifna vilkor, i underdånighet tillstyrkt, att den postföring, sorn posthemmans-innehafvarne å'åge, måtte på de gästgifveri-skjutsskyldige öfverflyllas, eller ock, derest sådant funnes lämpligare, upplåtas på ackord eller beting, der sådant kunde ega rum till lägre piis, än den allmänt i orten gällande skjutslega; Kongl.
Maj:t, vid ärendets pröfning, i anseende till de förhållanden, som General-Poststyrelsen sålunda gifvit vid handen, väl ansett lindring i postskjutsningsbesväret vara af rättvisa och billighet påkallad, desto hellre, som behofvet deraf gifvit sig tillkänna uti tid efter annan till Kongl. Stals- saini Allm.
Besvärs- och Ekon.-Utsk. Utlåtande. Xt> 37. 3 Maj:l ingifna klagoskrifter af posthemmans-innehafvare, hvilka sökt dels att från postföriagen varda helt och hållet befriade, dels ock att undfå en emot det ökade besväret svarande ersättning, genom lämplig förhöjning af den utgående skjutslegan; men att, vidkommande de serskilda förslag, som till åstadkommande af en förändring i omförmälde syftning blifvit framställda dels af Rikets Sländer, angående postskjutsskyldighetens skiljande fiån jordbruket, förmedelst postföringens upplåtande på entreprenad, dels af General-Poststvrelsen till öfverllytlande på de gästgilveri-skjutsskyldige af den posthemmans-innehafvaren åliggande postföring, så funné Kongl. Majit icke skäl att till någotdera af dessa förslag lemna nådigt bifall, enär, genom antagande af vare sig det ena eller andra, olägenheter skulle uppkomma, öfvervägande de fördelar, som deraf i ett eller annat hänseende kunde vara att förväntaVid bedömande af den förstnämnde åtgärdens lämplighet borde nemligen tagas i betraktande, att kostnaden för postföringens besörjande på entreprenad icke kunde med nåeon sannolikhet på fölhand beräknas; att sådane postskjutsskyldige, som i följd af deras hemmans läge vid mindre befarna vägar, hade sig ålagd en jemförelsevis föga besvärlig postföring, fiir hvilken de, genom den erhållna skjutslegan, kunde anses fullt godtgjorde, sannolikt icke skulle vilja på en dylik förändring ingå; att länsstyrelsernas och vederbörande kronobeljentes förut trägna göromål skulle öfver höfvan ökas, derest serskilda entreprenadauktioner komrne att utlysas för al! den skjuts, som af posthemmans-innehafvarne bestiedes, och nya kontrakt för hvarje station i riket derom afslutas; samt atl den fördel af en ringare kostnad, som till en början möjligen kunde genom po-stföringens öfverlåtande åt entreprenörer, efter föregången auktion, postverket tillgodokomma, efter all anledning blefve minskad eller tillintetgjord i den mån. ett större antal dylika auktioner komme att utlysas, och ett stigande åkerbruk gjorde allmogen mindre benägen att med folk och dragare vam borta från sina hemman; och hvad den ifrågasatta öfverflvttningen af postföringen på de gästgifveri-skjutsskyldige beträffade, så förekomma deremot, alt en så beskaffad öfverflytt— ning på de gästgifveri-skjutsskyldige af det posthemmans-innehafvarne nu åliggande besvär svårligen torde rättsenlig! kunna ega runi, med mindre de förre dertill lcmnade sitt samtycke, oell att, efter alf anledning, flera af de sednare skulle på förutnämnde skäl, deremot protestera; att de gästgifveri-skjutsskyldige,
sorn icke voro pligtige att längre än 4 timmar vänta' på till viss lid tingad skjuts, måste, derest postföringen komme att af dem besörjas, dels serskildt tillförbindas alt äfven derutöfver afvakta posternas ankomst, dels anses berättigade till-, vanliga väntnings-penningar, som nu.' ej tillkomma posthemmans-innehafvaren.
4 Slats- sunil Allm.
Besrärs- och Ekon.-ilsk.
Utlåtande, if.:u 37. hvilka vid sina gårdar inväntade posterna; hvarförutan det kunde inträffa, att vid estra posters ankomst tili gästgifvaregård, det häst-antal, sorn derstädes skulle vid anfordran tillhandahållas, redan utgått, hvarigenom hinder oell uppehåll i postens jemna gång vid flera tillfällen kunde våra att befara; att den större säkerhet för postens vård, sorn i de fall, då postiljon ej åtföljde posten, nu förefunnes uti postböndernas åliggande, att antingen »jelfve medfölja posten eller ock dertill använda fullvuxne och pålitlige personer, skulle komma att i betydlig mån minskas, enär med gästgifveri-skjulsen ofta mindre gossar voro följaklige; att då poslhemmans-innehafvarne, hvilka endast voro pligtige att föra posten, och således ej hade någon annan skjutsningsskyldighet sig ålagd, med skäl kunde tillhållas att städse till postens forslande begagna dugliga och uthvilade hästar, sådane deremot icke alltid stöde att erhålla vid gästgifverigårdarne, der, i följd af den oftare återkommande skjutsriingen, hästarne, serdeles under höst- och vårtiderna, ej sällan voro dåliga och utkörda; samt att den ökade kostnad, som genom öfverflyttning af all postföring på de gästgifveri-skjutsskyldige, skulle uppkomma, och hvilken af General-Poststyrelsen beräknats, efter 23 sk. milen, till 28.000 r:dr om året, måste antagas uppgå till ännu betydligare belopp i den mån, skjutsningen komme att på entreprenad upplåtas, enär skjutslega» i sådaut tall utginge på landet med 24 sk. och i städerna med 28 sk. för hvarje mil; alt, med afseende å hvad sålunda blifvit arifördt, Kongl. Maj:t icke funnit skäl att göra nådig framställning hvarken om all postförings upplåtande på entreprenad eller om en allmän öfverC\ttning deraf på do gästgifveri-skjutsskyldige; att Kongl.
Majit, i fråga huruvida och på hvad salt en af behofvet påkallad lindring i det för en del poslhemmans-innehafvare serdeles tryckande postföringsbesväret kunde beredas, väl ansett detta ändamål kunna i någon mån befordras genom förändrad posthemmans indelning och anslående af andra hemman till de svagare posthemmanens biträde vid posfföringen, i den ordning f. d.
Kansli-stvrelsens och Kamniar-kollegii kungörelse den 24 Januari 1827 innehölle, men alt likväl den lämpligaste, om ej för närvarande enda, utvägen till undanrödjande af posthemmans-innehafvarne» billiga klagan syntes vara, all öka skjutslega!! för den postföring, som genom postväsendets utveckling i sednare tider tillkommit, och hvilken kumle anses utgöra ett drygare besvär, än so n vid posthemmans-regleringen varit aGedt; dock ali den ej obetydliga kostnad, som dreigeuom skulle uppkomma, icke för närvarande borde bestridas af postverkets medel, hvilka redan voro tagna i ansptåk för andra nödvändiga ändamål: hvadan, för tillvägahringandet af denna åtgärd, serskild tillgång måste beredas; och har Kongl. Maj:!, i öfverens* Stals- sunil Allmänna Bracärs och Ekon.-Illak.
K: o 37. <> slämmelse dermed, i nåder föreslagil Rikets Sländer att medgifva postskjuts-legans förhöjning med 8 sk. milen för hvarje häst: a) för all den postföring, sorn af posthemrnans-innehafvare ulgöres utöfver 312 mil om året på Indi mantal, och, i förhållande derefter, för större eller mindre hemmansdelar; l>) för af posthemrnans-innehafvare fortskatrade extra poster; och n) för den sedan år 1830 tillkomna dubbla postföring, som af dem, emot gästgifvareskjtilslega, bestrides; hvarjemte och enär, vid uppgjord beräkning af den tillökade kostnad, som genom postskjutslegans sålunda ifrågaslällde förhöjning skulle uppkomma, samma kostnad ansetts uppgå till 12,874 r:dr 5 sk. 8 rst..
Kongl. Maj:t af Rikets Ständer äskat anvisande på Riksgäldskontoret af ett kreditiv å jemt 13,000 r:dr banko, att af General-Poststyrelsen, i mån af behof, för det afsedda ändamålet disponeras.
Derjemte har, med anledning af Rikets Ständers ofvanberörde underdåniga framställning t fråga om vidtagande af sådane förändringar i afseende å postväsendet, hvilka utan Rikets Ständers hörande kunde åvägabringas, till lindring i postföringsbesväret, vare sig genom brefvens afsändande med ångbåtar eller på annat sätt, Kongl. Maj:t till Rikets Ständers kännedom meddelat: att, enligt derom gifven nådig föreskrift, alla ångbåtar, äfvensom diligenser. åro försedde med breflådor för emottagande af bref till de orter, emellan hvilka ångbålarne och diligenserne färdas, hvarförutan bref försändas med paketposten; att jemväl öfverenskommelse är IriilTad med alla de ångbåtsrederier, hvilkas fartyg, lika fort som posten eller fortare än densamma, till bestämmelseorterne anlända, angående befordrande, dels kostnadsfritt, dels emot en ringa afgift, af postverkets så väl väskor, som paketer; samt att följaktligen alla de åtgärder, som för vinnande af ofvanberörde ändamål kunnat, utan allt för stor kostnad för postverket och utan uppehåll vid brefbefordringen, ega rum, redan blifvit vidtagne; hvarjemte, enligt Kongl, brefvet den 3 December 1842, de föreskrifter, hvilka, i afseende på den tyngd, som finge lastas efter hvarje häst, äro i oell för gästgifvarskjuts gällande, äfven skola vid postföringen tjena till efterrättelse, hvadan således de poslskjutsskyldige redan ega rättighet att uppbära skjutslega för hela det antal hästar, som till posternas förskaffande är behöflig! och utgår.
Från Hedervärda Bond'ståndet hafva dessutom motioner, som vid riksdagens början blifvit i omförmälde ämnen väckte al Riksdagsfullmäktige Mils Jeppsson och Johannes G Stuts- samt Allmänna Bestars- och Eli un.- ilsk. i tidt ande.
Nilsson Iråu Malmöhus län, Gustaf Pettersson från Östergöthlands län, Anders Alisson «ch David Andersson från Hallands län.
Peller Pettersson från Jönköpings län, Per Edin Irån Vester-Nori lands län, Olof Larsson från Gefleborgs län, Erik Christensson lian Götheborgs och Bohus län, Josef Hulm frän Stockholms län oell Nils Andersson från Christianstads län; och i hvilka motioner åtskillige af Bondeståndets ledamöter si" lörenat, blif\it till Stats Utskottet remitterade.
De framställningar och förslag, som i dessa motioner förekomma, hafva till syfte?
: dels att postskjutsen mätte ställas på entreprenad eller forlskaffas med gästgifvarskjuts samt bekostas af postverket, emot det att vederbörande postförare utgjorde de onera. från In ilka de, till följd af postföringsskyldigbeten äro befriade; dels att postskjutslegan måtte förhöjas och utgå med 16 sk., eller 20 sk. eller 24 tk. banko milen ; dels att postbönderne måtte erhålla skjutslega för hela det antal hästar, som för postens förskaffande ulginge ; dels all å do vägar, der posterna ankommo eller afgingo oftare, än två gånger fiarn och åter i hvarje vecka, desamma måtte inskränkas dertill, och att, då behofvet påkallade extra posters afsändande, skjutsen lör desamma måtte gäldas med 24 sk. banko milen; delsalt postbönderna måtte, i likhet nel hvad för gäslgifveriskjuts är bestämdt, förklaras berättigade, att erhålla väntningspenningar för den tid, de nödgades invänta posten; dels att samtlige nu gällande posllörfatiningar måtte af en kommitté granskas och undergå revision, för att bereda de postskjutsskyldige lättnad i de tunga bördor, som deni nu ålåge, och att dervid den princip måtte tagas till grund, att en post borde hvarje dag färdas stora postvägen fram och åter mellan Stockholm och Ystad, och att posterna från de mindre postkontoren, sorn ej vid mötesstationerna inträffat före den förra posten, måtte blifva qvsrliggande till följande dag. för att med den då gående post fortskaffas ; samt dels slutligen alt, i händelse de föreslagna åtgärderna icke kunde antagas, Utskottet måtte uppgöra ett ändamålsenligt förslag till åtgärder, hvarigenom de postskjutsskyldiges börda kumle lindras; samt att då en del posthemman utgjorde rotering, nödige upplysningar om ett sådant förhållande mätte infordras, på det att. i sammanhang med frågan om postskjuts-regleringen, nämnde hemman kunde från rotering befrias.
Då Utskotten nu gä alt meddela yttrande uti detta ärende, anse
Utskotten sig först böra meddela upplysning om de förändringar, som beloppet af postskjutslegan i sednare liden undergått.
Genom Kongl, kungörelsen den 1!* Augusti 1801 blefvo nemligen posti', Stålv- samt Allmänna Besvärs- och Ekon.-länk. iHålande, N:o '37. 7 rares löner eller hästings sålunda förhöjd, att betalningen derför skulle utgöra för de poster, sorn färdades fyra gånger i veckan, 3 sk. milen; för sidoposter, sorn fördes två gånger i veckan, 2 sk. milen, samt för Tyska posten 3,j sk. milen; dock att i de orter, hvarest båtsmans- eller knektehåll icke vöre inrättadt, betalades: för de poster, som fördes fyra gånger i veckan, 3i sk. milen samt för två gångers postföring i veckan, sk. milen; men att för extra poster, postförare skulle åtnjuta mera 1 sk. mera milen, än för annan postföring; att sedermera och i anledning af Rikets Ständers tillstyrkande, Kongl. Maj:t, enligt Kongl. Kansli-styrelsens och Kammar-kollegii kungörelse den 24 April 1812, förhöjt omförmälde postförarelön eller hästlega till dubbelt belopp för ordinarie posterna sand till 8 sk. milen för extra poster å alla vägar, och det för så många hästar, som, efter väglaget och andra omständigheter, till posternas behöriga fortskalTande erfordrades; att sedermera, genom Kongl. Brefvet den 27 Wars 1830, postlegan ökats: l:o till 8 sk. milen för enkel postföring, eller postens forslande en gång fram ock ■en gång åter i samma vecka ; 2:o till 10 sk. milen för dubbel postföring, eller postens skjutsande fram och åter tvänne gånger i samma vecka, äfvensom för all extra postföring; samt 3:o till lö sk. för de överskjutande miltal, som postföringen för helt mantal i samma vecka kunde öfverstiga åtta mil, och så i proportion för större eller mindre postgårdar, äfvensom att uti Kongl. Brefvet den 14 Januari 1832 förordnades, att dåvarande ÖfverpostDirektionen skulle ega att, efter bestämda grunder, tilldela vedergällning för väntning med skjutsen och för besvärlig väg åt de posthemman, hvilkas skjutsiiingsåliggande i afseende på liden för skjutsens tillhandahållande m. m., komine att genom regleringar af postgångarne i riket förändras; och att sluteligen, genom Kongl. Brefvet den 3 December 1842, skjuts— legan för den posthemman åliggande ordinarie postföring olifvit ytterligare ökad: för den löre år 1830 tiilk omna postföringen från 8 till 10 sk. milen för enkel postföring,
från 10 lill 12 sk. milen för dubbel sådan och från 12 till 14 sk. för den enkla postföringen emellan Ostersund och Härjeådalen, men för extra postföring från 12 till 16 sk. milen, äfvensom, enligt samina nådiga Bref, 16 sk. milen finge åtnjutas för all den gamla postföring, ett hemman kunde utgöra utöfver sex mil i veckan eller 312 mil på året för helt mantal samt, i förhållande derefter, för ett högre eller lägre mantal, hvarjemte, i afseende å beloppet af den tyngd, som finge lastas efter en häst, de föreskrifler, hvilka vid gäslgifvareskjuts vore gällande, förklarades äfven böra vid postföringen tillämpas. il Stats- samt Allmänna Besvärs- uc/t Ekon.-Lisk. i flätande. 47.
Genom poslskjutslegans sålunda tid efter annan skedda förhöjning, äfvensom genom åtskilliga meddelade föreskrifter, angående postskjutsens utgörande, hafva väl ifrån staten* sida åtgärder redan blifvit i någon mån vidtagna för underlättande af det postförare åliggande onus att bestrida postskjutsen, men då af den utredning, General-Poststyrelsen lemna!, visar sig den betydliga tillvext, som i detta onus inträffat i sednare tider, genom en ökad brefvexling och en utvidgaä frihet att med posten sända icke allenast tidningar, utan älven andra tryckta handlingar af ansenlig tyngd, hafva Utskotten ej kunnat undgå att instämma deruti, att ytterligare lindring i det postsijutshemrnans-innehafvarne åliggande onus är af billighet och rättvisa påkallad.
Utskottten, som, med afseende på de af Kongl. Ma.-jt i desg nådiga proposition yttrade betänkligheter emot den ifrågasatta bördans aflyftande från posthemmanen, måste antaga, att för närvarande den af Kongl. Majit föreslagna åtgärd är den erida, som, med hopp om framgång, kail föreslås och teda till befrämjande af det åsyftade ändamålet, fä alltså tillstyrka, att Rikets Ständer, med bifall till Kongl. Majds nådiga proposition, rnåTmedgifva den nuvarande postskjutslegans förhöjning med 8 sk banko milen för hvarje häst: a) för ali den postföring, som af posthemmans-innehafvare utgöres utöfver 312jmil 0111 äret på helt mantal, och, i förhållande derefter, för större eller mindre hemmansdelar; b) för af posthernmans-innehafvarne fortskaffade extra poster; och c) för den sedan år 1830 tillkomna dubbla postföring, som af dem, emot gästgifvareskjutslega, bestridas ; äfvensom alt Rikets Ständer måtte på Rrksgälds-kontoret anvisa ett kreditiv af 13,000 r:dr banko, att utaf General-Poststyrelsen, i män af betlof, för ändamålet disponeras.
Dä likväl det kan antagas,* att postskjutsningsbesväret, till följe af de flere här ofvan ©mförmälte orsaker, kommer att framdeles än ytterligare förökas, så att den ersättning, Utskotten här föreslagit, icke vidare blir svarande emot det ökade besväret, hafva Utskotten ansett sådane åtgärder böra vidtagas, hvarigenom en lämplig ersättning för samma besvär må kunna i framtiden, då sådant kan erfordras, komma de postskjutsningsskyldige till godo.
För att förbereda en sådan åtgärd, hemställa Utskotten tillika,. att Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekon.-Ulsk.
Utlåtande, N:o 38. 9 att ltikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes låta anställa en undersökning och uppskattning af de friheter och förmåner, som äro posthemman och postförare medgifna, samt i hvad mån dessa förmåner och friheter kunna anses motsvara eller öfverskridas af kostnaden för postskjutsens bestridande; och att Kongl. Maj:t derefter täcktes meddela Rikets Ständer såväl de resultater, hvilka en så beskaffad undersökning kan lemna, som ock den nådiga proposition, hvartill Kongl.
Maj:t, för beredandet åt postförare af en rättvis och postskjuts-besväret verkligen motsvarande ersättning, kan i nåder finna sig föranlåten.
Stockholm den 8 Augusti 1851. \ o 38.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 9 Augusti 1851. lil. 12 midd.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga, om stipendier för folkskolelärare, som å Institutet för döfstumma och blinda genomgå en kurs i methoden att undervisa döfstumma.
Från Högvördige Presteståndet har till Allmänna Besvärs-och Ekonomi-Utskottet blifvit remitterad en af Herr Professor Lindgren väckt motion, deruti anföres, att, ehuru
Institutet för döfstumma redan blifvit utvidgadt, så vore dock detsamma otillräckligt för det stora antal af sådane olyckliga inom riket, hvilket bevisades af den talrika mängd sökande, som anmälde sig att blifva å Institutet intagne, men för hvilka plats derstädes icke kunde lemnäs.
Det vore derföre i högsta måtto önskvärdt, om denna brist i undervisningen kunde åtminstone i någon mån fyllas genom tillfälle till undervisnings erhållande för döfstumma, inom Bih. till B.
Prof. 1850 $ 1851. 4 Sami. 2 Afd. 11 Väft. 2 iO Stals- samt Allm.
Utlåtande, N:o 38. deras hemorter, och en sådan undervisning kunde, i motionärens tanka, i väsendtlig mån meddelas af försandingarnes folkskole-lärare, om dessa, jemte sin lärokurs, uppmuntrades att under några månaders vistande vid institutet, der inhemta närmare kännedom och öfning i sättet för döfstummas handledande, äfvensom i rälta begagnandet af de der utarbetade läroböcker och kurser; och har, i anseende härtill, motionären föreslagit, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att af de stipendier, som blifvit beviljade för folkskolelärare-elever, ett visst antal af t. ex. 12, eller ett för hvarje stift, skulle anslås åt sådane folkskolelärare, som företedde betyg, att de vid institutet för döfstumma och blinda nöjaktigt genomgått en kurs i undervisningsmethoden för döfstumma.
Med Herr Professoren Lindgren halva instämt Herr Doktor Broman samt Prostarne Cnal-, tingins och Melander.
Omförmälde motion, för hvars behandling Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet samrnanträdt med Stats-Utskottet, hafva Utskotten gemensamt tagit under öfvervägande, och dervid inhemtat, att
Institutet för döfstumma och blinda desto mindro kan för alla sådane olyckliga blifva tillgängligt, som vid Institutet platser endast finnes för 75 elever, då deremot, enligt Tabellkommissionens sednast afgifna Berättelse'för tiden till 1845 års slut, antalet af döfstumma, som ej äro i instituter eller fattighus intagne, sistnämnde år uppgick till 2,212 personer, de döfstumma och blinda utgjorde 130 och de blinda 2,814, utaf hvilka olyckliga de flesta kunna antagas hafva varit obemedlade.
För att i någon mån söka förbättra dessas ställning och äfven til! dem utsträcka de samhällets fördelar, hvaraf deras mera lyckligt lottade likar äro i åtnjutande, är det alltså af icke ringa vigt, att de ibland dessa vanlottade medlemmar af samhälle!, hvilka icke kunna å det redan inrättade institutet vinna inträde, ej helt och hållet må sakna tillfälle till Undervisning, åtminstone i kristendomen och de för samhällslifvct mest nödiga kunskapsämnen.
Att många svårigheter skola möta för beredandet af en sådan fullständigare undervisning, så framt den ej skall medföra allt för stora kostnader, torde ej undfalla uppmärksamheten, och Utskotten, som, i denna fråga, jemväl måst göra afseende på huru dessa sistnämnda skola i möjligaste måtto undvikas eller nedsättas, hafva derföre ansett ändamålet lämpligast kunna till en början befrämjas på det sätt, att åt föreståndarne för lölkskolelärare-seminarierno lemnades tillfälle att, å förenämnde institut, inhemta kännedom om sättet och methoden för meddelandet af nämnde undervisning, så att dessa sedermera Stals- samt Allm.
Utlåtande, N:o 39. i 1 kunde sprida kunskapen derom så väl till blifvande folkskolelärare, som till andre personer.
I sådant hänseende och då de medel, som Rikets Ständer redan beviljat för folkundervisningens befrämjande, torde kunna antagas lenina tillgång jemväl för bestridande af de understöd, som under kursens genomgående vid institutet för döfstumma och blinda, kunna för seminorie-föreståndarne blifva erforderlige, få Utskotten hemställa, att Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit täcktes taga i nådigt öfvervägande, huru degenom folkundervisningen åsyftade välgerningar jemväl kunde utsträckas till de i hela landet till oj obetydligt antal kringspridda döfstumma och blinda, samt alt, derest Kongl. Majit så finnér lämpligt, Kongl.
Majit behagade åt de föreståndare för folkskolelarare-si minarieine, seni kunde finnas villige att vid institutet för döfstumma och blinda, söka vinna kännedom om de derstädes begagnade undervisnings-methoder, såsom understöd till kursens genomgående vid institutet, låta utdela stipendier af de för folkundervisningens befrämjande anslagne medel, äfvensom i öfrigt vidtaga de åtgärder, som för det ifrågavarande ändamålets vinnande kunna påkallas.
\:o 39.
Arik. till Exp.-Utsk. d. 9 Augusti 1851, kl. 12 m.
Utlåtande, i anledning af erhållen ålerremiss å Betänkandet N:o 9, rörande anslag af allmänna medel till ersättning för under smittosamma sjukdomar nedslagtade kreatur.
Sedan Utskotten, uti nämnde Betänkande, på anförde sköl, föreslagit, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit behagade försäkra de 12 Stata- saint Allm.