Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om ej styrelsen vakar öfver bägge delarne, så skola föreskrifterne derom ändock blifva fruktlöse; och i alla fall anse Utskotten frågan om Tullbetjeningens examina icke höra till detta, utan till särskildta Utskottets betänkande, angående Styrelseverkens organisation i allmänhet , der frågan örn ämbetsmanna-bildningen äfven blifvit afhandlad.
Att ingen af Konungen förordnad ö O Tull-ofFiciant borde kunna från sin innehafvande beställning förflyttas af någon annan , än Konungen sjelf, anse
Utskotten naturligen böra följa af det erhållna Kongl. Förordnandet, men att ingen tjensteman vid Tullverket skulle kunna skiljas från sin tjenstgöring, utan ransakning och dom, måste Utskotten afstyrka, emedan Tulltjenstemännen icke en gång kunna jemnföras med andra uppbördsman, hvil - Stats-Utskottets Betänkanden.
385 hvilkas intägt förut är till beloppet känd, oell hvilka ändock merendels tjena på blotta förordnanden.
I anseende till de ifrågavarande, tro Utskotten den utväg Tullstyrelsen hittills egt, att, utan omgång, kunna skilja sig vid en mindre ordentlig och pålitlig förvaltare, åtminstone tills vidare, eller intill dess säkrare Controller kunna vinnas, icke böra styrelsen betagas.
I afseende på levereringen och redovisningen af Tullverkets medel, hvaruti Riksdags-Fullmägtigen Anders Danielsson yrkat ändring, få Utskotten åberopa det af Stats- och Bevillnings-Utskotlen i detta hänseende redan afgifna och hos respect.
Riks-Stånden bifallna betänkande, af den 20 sisth September.
Angående upphäfvandet af den Inrikes Tullbevakningen, hvilket äfven af motionärerne blifvit yrkadt, hafva StatsBevillnings- och Ekonomi-Utskotten, under den 11 dennes, aflåtit särskildt betänkande , som äfvenledes vördsamt åberopas.
Hvilket dock allt, jemte bifogande af åtskillige Ledamöters i'eservationer, Ri H. Ständers pröfning vördsamt underställe?. 25 38G Ståts-Utskottets fietänkanctcn.
Utdrag af Protocollet, hållet uti R.
H- St.
Stats- BevillningsLag- Ekonomi- och sårkilda Utskotten den 26 November 1823. S. D.
Upplåstes sammansatta Utskottens Utlåtande, i anledning af väckte motioner, om en förändrad Organisation af TullStyrelsen.
Hvarefter Herr Lagmannen Noraus yttrade:
J,Uti ofverlåggningen om Utskottens nu upplåste Betänkande, kan jag för min del icke deltaga.
Då åmnet för detsamma icke blott redan af ett särskildt Utskott blifvit behandladt, utan frågan äfven hos 2:ne Riks-Stånd, år afgjord och bifallen, skulle, genom dess återupptagande, en besynnerlig Schis,m uppkomma.
Högvördige Preste-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet, sorn redan yttrat sig häröfver, kunna vål ej nu mera frångå sitt redan fattade beslut; Äfvensom Hogloff.
Ridderskapet och Adeln samt Vållofl.
Borgare-Ståndet hår ej i förhand låra företaga pröfningen af ett ämne som redan förekommit till öfverläggning i Ståndens Plena.
Skall ändring af Tullstyrelsen företagaSj bör den ske på en gång och i sammanhang med den Allmänna förän - Stats-Utskottets Betänkandetu 38^ dringen af Styrelseverken, jag anhåller att detta mitt yttrande må Betänkandet till Resp. Riks-Stånden få åtfölja.’* Herr Borgtnåstar Cederborg* ”Den nu företagne öfverlåggningen, om Tull-Styrelsens upphåfvande, som enligt Grundlagen tillhör den åt Kongl. Majit uppdragne Ekonomiska Lagstiftningen, anser jag för min del aldeles öfverflödigt åtminstone inser jag icke, huru jag, i egenskap af Ledamot i Lag-Utskottet, skall kunna deruti deltaga , utan att öfverskrida den gråns, som Riksdagsordningen för detta Utskott bestämmer.
På Kongl. Majlis Nådiga Proposition bär Riksens Höglofl.
Stander, åt ett särskildt Utskott, öfverlemnat granskningen af de till ny reglering af Rikets Styrelseverk i allmänhet, afgifne förslag, och detta Utskott har redan till Riksens Ständer inkommit med sitt betänkande i detta ämne, för att af dem ytterligare granskas och derefter öfverlemnas till Kongl. Majits
Nådiga profning ; men att den del af detta Betänkande, sorn angår Tull-Styrelsen emedlertid skall blifva ett öfverläggnings* ämne för de nu sammanträdda Fem Utskotten, kan jag icke godkänna; och anhåller att denna Anmärkning må såsom 388 Stats-Utskottets Betänkanden. min Reservation få åtfölja det Betänkande, som kommer att härutinnan meddelas.” —.
Ja således vunnir, kommer Beredningens förslag, att såsom Utskottens Betänkande till Respective Stånden afgå.
Herr Uggla G.
G. erhöll ordet och anförde:
'Emot detta slumpvis fattade beslut, får jag nu anmäla min Reservation.
Jag finner mig dertill så mycket mera föranlåten, som Besluten i flere frågor af ämnet på Beredningen genom votering blifvit fattade, och deribland ett ganska vigtigt eller det om Tull-Tjenstemännens godtyckliga afsättlighet, som genom en Rösts pluralitet blifvit afgjord.
Och får jag anhålla att denna min Reservation må blifva, jemte Betänkandet R.
H. St. meddelad.”
Härmed förenade sig Herrar Lagerhjelm P. oell af Uhr, GustaJ Ut Supra. Ex. Protocollo. {{.
Stenholm Stats-Utskottets Betänkande.
N:ö 642.
Ankom den 6 Dea. i8a3.
Riksens Håglöf!. Stånders Statssamt Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskotts Utlåtande, I anledning af väckt motion, rörande Rustnings - skyldighetens utgörande under krigstid.
TT*ill gemensam behandling af Stats- och Ekonomi-Utskotten, har Högloft.
Ridderskapet och Adeln remitterat ett Memorial af Herr Konig J.
A.t som, med fäsladt afseende på den olikhet vid Rustnings-skyldighetens utgörande, hvilken derigenom kan uppkomma att, under krig, ett
Rusthåll nödgas uppsätta flere karlar och hästar, då deremot andre vid krigets slut återfå sine friska och i tjenstbart stånd, föreslagit att alla under ett krig timade förluster och omkostnader så väl till ersättande af karl och häst, som till Munderings återskaffande, eller ined ett ord alla under kriget och för dess skuld uppkommande kostnader böra af Statens Cassör' bestridas; men på det 3yo Stats*Utskottets Betänkandeti, en motsvarande billighet äfven å andra sidan må iakttagas, har han derjemte hemställt, att om kriget skulle räcka längre än ett år, hvarunder Rusthållet enligt Förslaget skulle vara fritt från ali kostnad, bör en viss afgift för Ii varje påföljande krigs-år betalas, hvilken för hvart Rusthåll kunde upptagas till 5o R:dr Banco, äfvensom han sluteligen tillagt, att detta förslag kunde utsträckas och tillämpas äfven i afseende på uppsättning af Soldater och Båtsmän, så att afgiften för Soldat-Rote kunde upptagas till a5
R;dr och den för en Båtsmaus-Rote till ao R;dr allt Banco, Uti anförande till Ridderskapet och Adelns Protocoll liar Herr von Franken härvid anmärkt, att då Rotehållare redan af ålder varit befriade från Munderingsunderhåll i krigstid, och efter det Bevärings-skyldigheten blifvit åtagen, Soldaters completterande under krig sker af Beväringen, böra Rotehållare icke påtaga sig utgifter för åligganden, som dem i allt fall icke tillkomma.
Efter föregången pröfning af detta ärende få de förenade Utskotten vördsamt anföra, att de först instämma i den af Herr von Franken gjorde erinran att åtagandet af någon ny »fgift för befrielse Stats-Utskottets JBetänkanden. 3g i från complettering af inträffande Soldatoch Båtsmäns vacancer eller af bristfälliga Munderingspersedlar, under krigstid, desto mindre bör komma ifråga för Soldats och Båtmansrotar, som de, enligt nu gällande Författningar, icke äro förpligtade till en sådan completterings-skyldighet.
Beträffande dernäst förslaget att, sedan de
Rustnings-skyldige vid krigets början fullgjort sin prestation af karl och liäst, Staten borde bestrida alla under kriget timande förluster och omkostnader, mot en afgift af 5o R:dr Banco, som Rushållarne borde erlägga för hvarje år kriget varar utöfver det första, vilja Utskotten upplysa, att till följe af Rikets Ständers, i enlighet med deras Ekonomi-Utskotts Betänkande, fattade Beslut vid 1809 och 1810 årens Riksdag, har Rusthållarnes skyldighet att recrutera upphört, sedan de en gång vid krigets början aflemnat tjenstbar Nummerkarl, men de Rustnings-skyldiges belägenhet under krigstid, i förhållande till de Roterings-skyldiges, är ändock osäker och tryckande, enär de förres åliggande att ersätta liästvacancer och underhålla Sadelmundering, Ryttares Beklädnad och till och med hästarnes skoning jemte Läkemedel m. m. är af den beskaffenhet, att någon controll 3y2 Stats-Utskottets Betänkanden. öfver åtgången ej är möjlig och äfventyret dervid utan all beräkning.
Likväl måste det å andra sidan antagas, att Staten, sorn allt sedan Rusttjenstens införande genom Contract, varit befriad från en dylik skyldighet, icke kan ikläda sig densamma vid de tillfällen, då utgifterne derföre omedelbarligen skulle drabba Stats-Cassan.
Och hvilket, om Herr Königs Förslag antoges, skulle inträffa, i händelse under första krigs-året förlust af hästar och mundering inträffade, emedan enny uppsättning, som äfven ärsättningslöst kunde förloras, skulle falla Staten till last.
Dock, som det förefinnes vara ett betydeligen skiljaktigt förhållande, om kriget föres utom eller inom Riksgränsen, i hvilket förra fall det fienteliga landets tillgångar vanligen användes till ersättande af hästar och Munder i ngspersedlar, då derfemot i sednare händelse några utskrifningar utan betalning icke ega rum, anse de förenade Utskotten sig böra vördsamt tillstyrka Rikets Högloft.
Ständer, att i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t, med afseende å ej mindre de skilj— agtigheter i Rustnings-skyldigheten, tili hvilka localen och andre omständigheter kunna föranleda, än ock de olika för - Stats-Utskottets Betänkatiden. 3g3 hållanden, som ett krig inom eller utom Riksgränsen i denna del medförer, täcktes i Nåder låta utarbeta och vid nästa Riksdag för Rikets Ständer framlägga ett Förslag till en sådan förändring i nämnde prestation under krigstid, som Kongl. Maj:t i Nåder finner förenlig med StatsCassans bästa och de Rustnings-skyldiges skydd för oberäkneliga och möjligen förstörande lidanden och uppoffringar.
Hvad Utskotten sålunda andragit jemte en Ledamots särskildta utlåtande underställes vördsamt Rikets Högloft.
Stockholm den a December i823.
Utdrag af Protocollet, hållet uti id. H.
Stånders Stats- samt Allmänna Besvårs och Ekonomi-Utskotts förenade Plena den 2 December 1823.
S. D. I frågan om
Rustnings-skyldighetens utgörande under krigstider, reservera de sig Herr Friherre Cederström Jacob emot Utskottens fattade Beslut, såsom icke förenligt med rättvisa, heldst de förmåner Rusthållare för Rustnings-skyldigheten af Staten erhållit, så väl genom 3q4 Stats-Utskottets Betiinkanden. besittningen af sjelfva Rusthållen, som och genom anslagne Augmentsräntor ej allenast fullt svara emot Utgifterne i och för Rustningen, utan ock lemna betydligt öfverskott åt Innehafvaren.
Ex Protocöllo A, Fryxell, N:0 643.
Ankom den 6 Dee. 1823.
Stånders Statssamt Allmänna Besvärs och Ekonomi - Utskotts förnyade Utlåtande, i frågan om ett årligt understöd för Dykeri Commissarien Westbeck.
Dä.
Stats- oell Ekonomi-Utskottens, under den i3:de sistlidne October, afgifne Betänkande N:o 55o ’’i anledning af väckt motiqn 0111 ett årligt understöd för Dykeri.Comniissarien Westbeck hos Hög loft.
Ridderskapet och Adeln , Högvördige Preste-Ständet och Välloft. Borgare-Ståndet föredrogs, hade^ detta Betänkande Stats-Utskottets Betipikanden.
3g5 blifvit ifrån dessa Riks-Stånd till Utskotten återremitterad!, till följe af dervid gjorda anmärkningar, hvilka hufvudsakeligen innefatta; Att Westbeck, ledd af sitt nit för en nyttig sak, och, med åsidosättande af alla egennyttiga afsigter, på god tro allmängjort sine uppfinningar; att han, såsom ett bevis på dessas redbarhet, bärgat största delen af den last, sorn Ryska Skeppet Nadescha innehade, och hvilken, i anseende till det betydeliga djup, hvarpå Fartyget sjunkit, ansågs förlorad; Att fara vore, det Westbeck aptoge ett honom gjort anbud, att i Holland verkställa bärgningar, och Sverige således skulle förlora den ende man, sorn kunde inöfva och undervisa yngre personer uti Dykeriredskapens rätta bruk och användande; Att den Gratifieation af Dykeri-Compaguiet, som Utskotten i deras Utlåtande omnämnt, endast bestått i afskrifning af den Summa, som Westbeck till sine upptäckters fullkomnande och försöken dermed af Dykeriets medel arivändt; samt slutcligen, att lian, efter en åt vetenskapliga Forskningar och allmänt nyttiga Företag egnad lefnad, nu vid hög ålder och försvagad hälsa befunne sig i bekymmersamma omständigheter. 3p6 Stats-Vtskottets
Betänkanden Vid pröfningen af desse anmärkningar hafva de förenade Utskotten erinrat sig, att alla åfvananförde skäl redan, vid frågans behandling förra gången blifvit förebragte och kommit under öfvervägande.
Utskotten vilja ingalunda bestrida de vitsord^ om utmärkt nit och skicklighet, som blifvit Dykeri-Commissarien Westbeck lemnade, men kunna icke undgå finna, att det berott på Westbeck sjelf att göra sine uppfinningar kände eller ej; att det väsenteligaste eller handgreppen och sättet att använda DykeriInstrumenterne dock icke i och med detsamma lärer blifvit kunnigt, enär Westbeck alltjemt anses för den ende, som derom kan lemna undervisning, och, vid svårare Strandningstillfällen å hvad ort som heldst, företrädesvis lärer ålitas.
Då ett så allmänt förtroende onekligen bör bereda Dykeri-Commissarien Westbeck tillfälle, att försäkra sig om nödig utkomst, och lios Utskotten derjemte i betraktande koimnit, så väl de menliga följder, som från Prsejudicat vanligen äro oskiljaktiga, som ock att Ril<s-Staten för år 1824 och följande åren intill nästa Riksdag nmneaa blifvit definitift uppgjord och godkänd, gunila Utskotten, på desse jemte flere uti det förut afgifne Betänkandet upp - Siats-Utskottets Betänkanden.
397 tagne skäl, icke annat än äfven nu afstyrka Pensions-anslående åt Dykeri-Commissarien Westbeck.
Dock öfverlemnas vördsamt detta jemte flere Ledamöters särskildta anförande till R.
Egen upplysta pröfning.
Stockholm den 3 December iS23.
S- Stats- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskotts förenade
Plena den 2 December 1823. S. D. Emot nu /attade beslut, rörande besvarandet af återremmitterade Betänkandet, om sökt pension för Dykeri-Commissarien Westbeck, reserverade sig Herr Friherre Cederström, Jacob, åberopande sin förut uti ämnet afgifna särskilda tanka om bifall till den sökta pensionen, påkallad ej mindre af Dykeri-Commissarien Westbecks utmärkta förtjenster och allmänt kända uppoffringar, än den nytta, som dess upptäkter tillskyndade DykeriInrättningen i allmänhet.
Det af Statsutskottet anförda skäl till afslag, ;,att Riks-Staten för år 1S24 och följande åren intill nästa Riksdag redan är deffinitivt 3g8 Stats-Utskottets Betänkanden. uppgjord och godkänd, samt att således tillgång till pensioners utgående nu icke mera finnes,’’ kunde Friherren så mycket mindre gilla, som Stats-Utskottet omöjligen kan förebära okunnighet derom* att Stats - Verkets påräknade inkomster lemna öfverskott, mångfaldigt större, än det belopp, som till denna Utgift erfordras, och hvilken alltså på öfverskotteil kunnat anvisas.
I följd af allt detta ansåg Friherren Ekonomi-Utskottet hafva bort förblifva vid dess första gången till Stats-Utskottet meddelade och härhos i afskrift bifogade tanka, att den ifrågavarande Pensionen skulle tillstyrkas.
Med Friherre Cederström förenade sig Herrar Grefve Posse, von Torne, von Weinge/, Dalman, Printzensköld, Biskopen af Wingård, Prosten Grevillius, och Pluldberg, deil sistnämnde med tillägg, det lian ansåg Ekonomi-Utskottets beslut, att genom votering nu fråga sin första tanka i ämnet, Vara så mycket besynnerligare och af förhållandet icke framkalladt, som de vid äterremissen bifogade anmärkningar, hvilka böra besvaras, just äro i full enlighet med denna tanka.
Ex Profocollo. A.
Fryxell, Stat s-Utskottets B et änkan den. 3qp Transumt af Protocollet, hållit uti R: H.
Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskott den 19 Augusti 1823 S. D. I alla tider och hos alla folkslag har det ansetts utgöra cn Statens pligt, att genom belöningar iliogkoinma
Män , hvilka genom vigtiga upptäkter utmärkt gagnat sitt Samhälle.
Mer och mindre noggrant har likväl denna pligt på olika Ställen blifvit iakttagen; men hvarest man utöfvat den, har man uppfyllt icke blott erkänslans fordringar, utan och klokhetens beräkningar; Ty en långlig erfarenhet har visat, att det land, som ådagalagt största frikostighet vid uppmuntrande af förtjcntsen, tillegnat sig de fleste och vigtigaste uppfinningar, och att åter, der njughet i detta afseende egt rum, eller der man alldeles misskänt anspråken på och verkan af belöningar, få eller inga upptäckter af verkligt värde framträdt i dagen.
England och de Länder, sorn »ned detta Rike handlat efter stridiga grundsatser, vårt eget demi inberäknadt, lemna ömsom talande bevis härpå.
4oo Stats-Utskottets Betänkande!!.
Om det således är onekligt, att uppfinningar , af hvilka Samhället kan draga en synnerlig nytta, icke böra lemnäs obelönta, torde likväl härvid en billig skillnad böra göras emellan dem, som i första hand bereda uppfinnaren sjelf en vinst, och således i visst afseende betala honom sine uppoffringar och sin möda , och dem, som ledande sitt ursprung blott frän ett verkligt nit att gagna och ett frän egennytta skiljdt forskningsbegär, stundom tillfridsstäldt på bekostnad af egen välfärd, ega den ökade förtjensten af sant medborgeliga Företag.
Bland desse sednare trodde Utskottet sig desto heldre kunna räkna de af Öfver-Commissarien Westbeck till Dykeri och Bärgnings - konstens förkofran gjorde upptäkter genom dels nya Bärgnings-Instrumenter, dels förbättring i förut bruklige Bärgningsredskap, dels uppfunnen ny method till desses begagnande vid bärgningar på djupet, Som, enär dykeri-och Bärgnings-Compagniet tillkommer uteslutande befattning med bärgningar, Westbeck sjelf af uppfinningarne icke kunde draga någon direct förmån, och han, sorn skall befinna sig i ett medellöst tillstånd, vid bestridandet af de för upptäckternes full - Stats-l/tskottets Betänkandem, 401 Fullbordande nödiga kostnader, synes halva rådfrågat mindre sine tillgångar, än sin ifver för saken.
Hvad åter värdet af Westbechs
Uppfinningar angick; så och jemte antagande af det utmärkta vitsord Directionen öfver Dykeri och Bärgnings-Compaguiet, så väl som förvaltningen af Sjö-Arenderne deråt lernnat, och för hvars fullkomliga tillförlitlighet desse Autoriteters närmare kännedom af ämnet borde utgöra en borgen, ansåg Utskottet sig böra nämna, att, enligt Utskottet meddelte upplysningar, under Westbecks handledning och med de af honom upplunne och förbättrade Instrumenter, bärgningar, uppå ända till 60 Fots djup under vattenytan , till ett högst betydligt belopp i Värde, blifvit verkstälde från Fartyg, som antingen af Dykeriet, efter förgäfves använde försök till bärgning, blifvi: öfvergifne, eller hvarifrån ingenting med vanlig
Dykeri-redskap kunnat upphemtas, och Sorn således eljest skulle gått förloradt.
Genom en mera utbredd kunskap om denna nya Bergnings-Method, trodde Utskottet det vara otvifvelaktigt, att deraf redan skördade vinst, i framtiden än mera skulle ökas och Utskottet tvekade således 26 4oa Stats-Utskottets Betänkandeti. icke, att anse Westbecks uppfinning såsom särdeles vigtig oell för Samhället gagnande.
Af desse skål fann Utskottet sig derföre uppmanadt, att understödja den våckta motionen, om beviljandet af belöning af allmänna medel åt Ofver-Commissarien Westbeck, för dess hedrande och nyttiga upptakter i Dykeri och Bårgnings-konsten.
— Hvarom Höglofl.
Stats-Utskottet skulle genom Utdrag af Protocollet vänligen underåttas.
Ex ProtocolloA. Fryxell.
N:o 644.
Ankom den 6 Dec. i8a3.
Memorial med förslag till jemnkning af Riks-Ståndens skiljagtiga beslut, i fråga om ersättning för Svenske medborgares lidne förluster, genom uppbringningar.
Sedan uti utlåtande af den 18 sisth November Stats-Utskottet besvarat de emot Utskottets, den 2 förutgångne Octöber, af - Stats-Vt skottets Betänkanden* 4°^ glfne Betänkande, i fråga om ersättning för Svenske medborgares lidne förluster genom uppbringningar, gjorde anmärkningar* och, i likhet med hvad sistnämnde Betänkande innehåller , ansett någon ersättning af Staten för desse förluster icke bora tillstyrkas5 så hafva nu samtlige RiksStånden i ämnet fattat och medelat Utskottet deras Beslut, vid jenmförelse hvaraf'Utskottet inhemtat, hurusom Hedervärda Bonde-Ståndet, med bifall till Utskottets utlåtanden, afslagit den sökta ersättningen; hvaremot de öfrige 3:ne Riks-Stånden, nemligen Höglofl.
Ridderskapet och Adeln* Högvördige Preste-Ståndet samt Vallöf!* Borgare-Ståndet samma utlåtanden ogillat, med förklarande, att ersättning bör ega rum för de förluster* hvilka enligt 1813 års
Ständers gifne löfte kunde till betalning godkännas; dervid dock det Högvördige Preste-Ståndet fästat det vilkor, att ett sådant medgifvande för denne gång icke må gälla såsom prtejudicat för andre dylike ersåttningspåståenden, som hädanefter kunna göras*
Och som detta förbehåll endast afser* att, med en skyldig omtanka för Svenska Staten, nu varande Rikets Ständer, sä vidt på dem kan ankomma, söka förebygga, att, på grund af nu fattade Beslutet, om 4o4 Stats-Utskottets Betänkanden. ersättnings tilldelande för en del af de ifrågavarande förlusterne., andre dylika anspråk, hädanefter icke må falla Staten till last, så torde ej mindre de 2:ne Riks-Stånd, som jemte HSgvördige Preste-Ståndet ersättningen beviljat, ån äfven Hedervärda Bonde-Ståndet, som efter det ^ine stånd om en sådan ersättning beslutat, icke lärer vilja eller kunna undandraga sig att ofver vilkoren och sättet får densammas utgörande sig yttra, uti detta Högvördige Preste-Ståndets förbehåll instämma.
Vid fastställande af de grunder efter hvilka en sådan ersättning ansetts bora utgå, hafva förutnämnde 3:ne Stånd, hvilka densamma beviljat, till alla delar såsom deras Beslut antagit i, 2, 3, 4, 5, di, 7, 8, 9, 10, 13, 14» 15» 18, 19. 20, 27 och 2g:de puncterne uti Herr Friherre Hjertås Fredric, med Betänkandet foljaktige Reservation, endast med en af Högvördige Preste-Ståndet i Redactionen af 5:te puncten iakttagen rättelse, att nemligen i stället för orden: ”Varor som åro till utförsel forbjudne:’’ borde såttas: ”Varor som voro till utförsel forbjudne;” hvilken rättelse, då derigenom utmårkes att fråga år om en redan förfluten tid, såsom vigtig till de öfrige Riks-Ståndens godkånr ande anmåles; äfven som genom Preste- och \ Stats-Utskottets Betänkandem 4°5 Borgare-Ståndens bifall till de af Holgofl.
Riddeskapet och Adeln antagne förändringar och tillägg uti ii, 12 och 28 puncterne af samma reservation, målet äfven i desse delar år genom 3:ne Stånds Beslut afgjordt; hvarvid dock Utskottet skolat fästa Rikets Ständers uppmärksamhet derpå, att den Redaction, som Borgare-Ståndet gifvit åt 12 puncten, ehuru uti ordställningen något afvikande från de andre 2:ne Ståndens, likväl till syftning och ordaforstånd år med dessas Beslut öfverensstämmande och torde, såsom medförande mera tydlighet, bora af Rikets Ständer antagas.
Deremot och hvad beträffar 16, 2r, 22, 23, 24, 25, 26, 30 och 31 puncterne visa sig Riks-Ståndens Beslut vara dels från förberorde Reservation dels från hvarannan i mer och mindre betydlig mån skiljagtige. 1:0 Hafva Höglofl.
Ridderskapet och Adeln samt Vållofl. Borgare-Ståndet, i afseende på 16 puncten förklarat, att då ersättning för Fartyg eger rum, densamma skall beräknas för Ekefartyg med 80 R:dr Banco per Låst samt för Furufartyg med 50 R:dr Banco per Låst; hvaremot Hogvordige Preste-Ståndet, med instämmande i Friherre Hjertås Reservation, utsatt värdet^ för Ekefartyg till 100 R:dr B:co per Stat s-Ut skottets Betänkanden.
Låst och för Furufartyg till 66 R:dr 32 sk.
B;co per Last; och får med anledning häraf Utskottet vördsamt hemställa, om icke Högvördige Preste-Ståndet samt Hedervärda Bonde-Ståndet eller något af dem skulle behaga instämma uti först berörde <2:ne
Stånds yttrade mening; men att, i händelse det Hedervärda Bonde-Ståndet skulle biträda Högvördige Preste Ståndets tanka eller i öfrigt Riks-Stånden så jemnka deras Beslut att 2;ne Stånd stadna emot $:ne, denna fråga då må få af Förstärkta Stats-Utskottet afgöras genom omröstning öfver följande propositioner.
’’Den som bifaller att då ersättning för Fartyg eger rum, densamma bör beräknas för Ekfartyg med 80 R:dr B:co per Läst och för Furufartyg med 50 R:dr B;co per Läst, voterar Ja; den det ej vill
Bej i Vinner Nej, så kommer i ersättningsväg för Ekfartyg att beräknas 100 R:dr B;co per Läst och för Furufartyg 66 R:dr 32 sk, B;co per Läst, 2:0