Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Banco-Utskottets Betänkande N:o dg. för godt, förklarat sig sinnade afsäga sig Ledamotskapet i Drälsel-Commissionen, så framt en sådan ansvarighet, som Rikets Ständer föreslagit, varder Commissionen ålagd, elt förhållande, som, efter Commissionens förmodan, skulle inträffa med andra Ledamöter af Borgerskapet, hvilka komme att till Commissions-Ledamöler utses; hvarföre Drätsel-Commissionen underdånigst anhållit, det Kongl, Maj:t i Nåder läcktes befria Diälsel-Commissionen från det af Rikets Ständer föreslagna ifrågaställa bestyr, har Kongl. Maj:t uti tredje punkten af Dess under den i3 Mars i S3o utfärdade Nådiga Kungörelse förordnat: att attest å sådant Tackjern, liggande å Stockholms Våg, som belånas i Banken, skall vära underskrifven af Inspectoreu i Vågen, tillika med tvänne af de Magistratspersoner, som äro Ledamöter uti Drätsel-Commissionen, under dessa Tjenstemäns gemensamma ansvarighet, en för alla och alla för en; att den i attesten uppgifna Tackjernspost oförryckt qvarhålles för Bankens räkning; äfvensom Kongl. Maj:t genom Nådig Skrifvelse, under samma dag, till Öfver-Slåthållaren meddelat de föreskrifter till vederbörandes förständigande, dels, att ingen skeppningsattest öfver något slags inlastadt lånbart Tackjern må från Stockholms Våg kunna utfärdas, som icke är försedd med underskrift af ofvannämnde trenne personer, dels ock alt förpassning å sådant Tackjern icke får af vederbörande Embetsman vid Tull-Verket meddelas, med mindre skeppningsaltesten befinnes vara på nyssnämnde sätt verificerad.
Till underdånig åtlydnad af Kongl. Majrts sålunda fattade Nådiga Beslut och under den föreställning, att det personliga ansvar, som, jemlikt nyssberörde Nådiga Förordning, borde hvila å Drätsel-Commissionens tvänne Ledamöter, tillika med Vägaren i Tackjerns-Vågen, icke skulle kunna inträda till påföljd i annan händelse, än då behörig tillsyn och uppmärksamhet vid attestens utfärdande försummades, och alt ersättnings-skyldighet skulle drabba endast den försumlige, har ock Drätsel-Commissionen, under den 21 April oftanämnde år, utsett dåvarande, men sedermera aflidne Borgmästaren Weser, samt Rådmannen Spångberg, att besörja of vanberörde conlrol för besagde år, hvilken dock ej kommit till någon verkställighet i afseende å låneattester.
Då Fullmägtige uti Rikets Ständers Bank, uti skrifvelse lill DrätselCommissionen, den 28 Augusti samma år, begärt underrättelse, huruvida tvänne Magistratspersoner bland Drätsel-Commissionens
Ledamöter blifvit utsedde, att på Drätsel-Commissionens ansvar, jemte Våg-Inspectoren, underskrifva attesterne för det Tackjern, som å Stockholms Tackjerns-Våg, till belåning i Banken, under loppet af år 1831, nedsaltes, bar Commis - Banco- Utsholtets B elanhan, le N:o 4g. 3 sionen , uti svin’ den i September i83o, meddelat Fullmäglige, att, som, enligt innehållet af Kongl. Maj:ls Ilögstberörde Nådiga Förordning, ansvar för ifrågakomne vågattester icke åligger Drätsel-Commissionen colleclivt, samt Co m mission en hvarken ville eller kunde något sådant sig underkasta, utan ansvaret i det fallet endast tillkomme dem, som attesterna underteckna, bade Corn missionen jemväl, under sudane vilkor, utsett Borgmästaren Weser oell Rådmannen Spångberg alt, jemte Vägaren, underteckna altesterna år i83o; men att Commissionen, enär dess Ledamöter af Magistraten årligen lill deras befattningar af Öfver-StåthållaVen utnämnas, följaktligen icke varit i tillfälle att, till vågatlesters undertecknande för påföljande år i S3i, -några Ledamöter bland sig utse; hvilket Commissionens yttrande, så vidt det innefattade undandragande af det föreslagna collectiva ansvatet, Commissionen förmenade hafva föranledt Banco-Fullmäglige till den af dem den 3o December i83o bos Kongl. Maj:t gjorda underdåniga hemställan, om förpligtande för Drätsel-Commissionen alt intill kommande
Riksdag nämnde ansvarighet sig ikläda', i anledning hvaraf Commissionen, deröfver i Nåder hörd, i underdånighet förklarat, att Commissionen, i anseende till omöjligheten att collectivt utöfva någon bestämd control å det under Inspectorens eller Vägarens vård befintliga Tackjern, i underdånighet undandroge sig att då eller för framtiden ansvara för i Banken förpantadt Tackjern, och förbehållit sig, att, på sätt Kongl. Maj:ls Nådiga Förordning och Bref af den i3 Mars l83o innehålla, ansvarigheten i detta fall ensamt måtte stanna på Vägaren, jemte de tvänne Magistratspersonerne, hvilka underteckna Vågaltesterne; derefter Kongl.
Majit under den 26 Mars i83i i Nåder förklarat, att Kongl. Majit, vid ofvanberörde förhållande, funnit någon vidare åtgärd i förevarande mål, i hvad på Kongl, Majit ankommer, icke kunna vidtagas, Drätsel-Commissionen hav sedermera, uti underdånig skrifvelse af den 6:te Februarii förlidet år, anmält, ätt ofvan omförmäldeangelägenhet, så vidt den berodde på någon handläggning af Drätsel-Commissionen, i detta skick Hvilat, - intill dess Commissionen fått emottaga Banco-Fullmägtiges skrifvelse af den 6 December i832, innefattande tillkännagifvande, att, jemlikt Banco-Slyrelsens beslut, Banken med förlidet års början komme att utgifva lån emot pant af Tackjern, stående på Stockholms
Våg, på sätt och i enlighet med hvad i tredje punkten af Kongl. Maj;ts Nådiga Kungörelse af den 10 Mars 183o finnes föreskrifvet, samt att Commissionen, i anledning af delta tillkännagifvande, väl funnit ansvarige Controleurer öfver Tuck jernsbelå ningen böra, jemlikt Kongl.
Majits Nådiga Beslut, utses; Banco-Utskottets Betänkande N:o 49' men att likväl dervid sådane betänkligheter uppstått, att Commissionen, i den säkra öfvertygelse, att de förtjena Kongl. Maj:ts synnerliga Nådiga uppmärksamhet och kunna föranleda till bestämdare föreskrifter, än hittills blifvit i Nåder meddelade, ansett sig böra göra framställning af de ämnen, som, under öfverläggning, angående berörde på allmän och enskild säkerhet inverkande angelägenhet, förekommit, samt, efter en sådan framställning, på anförde skäl, föreslagit: 1:0 att den attest, som en lånsökande eger att utbekomma från Tackjernsvågen, må utfärdas af Vägaren, i öfverensstämmelse med specialen, och sålunda innehålla namnet å egaren till Tackjernsposlen, densammes vigt, tillverkningsstället, hyttstämpel och galtarnes elter styckenas antal, jemte uppvägnings datum; 2:0 att denna attest sedermera förses med påskrift af de dertill utsedde Magistrats-personer, innehållande betyg öfver attestens öfverensstämmelse med vågspecialen; 3:o att ingen skeppningsattest eller så kallad frisedel öfver något slags till belåning i Banken anmäldt Tackjern får utfärdas förr än låneatteslen återlemnas; 4:o att försummelse i ett eller annat fall, af hvad ofvan nämndt är, anses såsom tjenstefel och medför skadeersättning för den eller dem, som felat; samt 5:o att, då någon eller bägge af de tili Iånealtesters underskrifvande utsedde Ledamöter från Drätsel-Commissionen afgå, förteckning af honom elier dem bör upprättas å alla såsom belånta i Banken antecknade Tackjernsposter, och denna förteckning tillställas efterträdaren eller efterträdarne, hvilka böra, efter föregången inventering, densamma qvittera, från hvilken stund deras ansvar för vården vidtager.
Uti det underdåniga utlåtande Fullmägtige i Rikets Ständers Bank, till följd af erhållen Nådig remiss, under den i8:de nästlidne April, häröfver afgifvit, hafva Fullmägtige underdånigst anfört, att, enär Drätsel-Commissionens ofvanberörde framställning, efter Fullmägtiges förmenande, vore föranledd egentligen af det utaf Banco-Styrelsen afgifna och Drätsel-Commissionens underdåniga skrifvelse vidfogade attest-formulaire, ansåge Fullmägtige sig hufvudsakligen tillkomma: 1:0 alt utreda, huruvida samma Formulaire är förenligt med hög stberörde Nådiga Kungörelse af den i3 Mars i83o samt föreskriften i senaste Banco-Reglemente. Banco-Ulshottets Betänkande N:o 49' 5 I sådant afseende hafva Fullmägtige yttrat, att det utaf Banco-Slyrelsen afgifna Formulaire till Våg-attest är upprättadt i ordagrann öfverensstämmelse så väl med högstberörde Nådiga Kungörelse, såsom ock med 4 Art. 4 Afdeln., i5 §. 3 punkten i Banco-Reglemenlet af den 18 Mars i83o, med det till följd af aldra punkten erforderliga tillägg, att något stamp-, skrot- eller klotjern icke är inbegripet i den till belåning anmälde TackjernspoSten; 2:0 att yttra sig, huruvida Bankens säkerhet, i och för ifrågavarande belåning, kan anses vederbörligen tryggad genom det af Drätsel-Commissionen uppgjorde ocb bär ofvan intagne Förslag.
I delta hänseende hafva Banco-Fullinäglige anmärkt, att, ehuru Drätsel-Commissionens
Ledamöter icke underteckna de från Stångjernsvågen i Stockholm utfärdade våg-attester, dessa altester likväl blifva underskrifna af trenne, dels Kronans, dels Stadens Tjenstemän, hvilka, en för alla och alla för en, ansvara för rigligheten deraf, samt att det belånta jernet skall till Bankens säkerhet å vågen qvarhållas; och att våg-attesterne i Götheborg undertecknas af fyra ansvarige Tjenstemän, nemligen tvänne å Kronans och tvänne å Stadens sida, samt åJernvågarne i de öfrige släderne af hela Magistraten, med förbindelse att ansvara, det panten oförryckt skall hållas Banken tillhanda och på intet sätt rubbas eller förskingras; — b varemot Fullmägtige ansåge första och andra punkterne af Drätsel-Commissionens ofvanuppgifne
Förslag förbinda Banken till utgifvande af lån på Tackjern, mot en enda persons ansvarighet, hvilket så mycket mindre vore förenligt med Bankens erforderliga säkerhet, som, enär Drätsel-Commissionens
Ledamöter befriades ifrån tillsyn derå, att det i attesten upptagne och beskrifne Tackjern verkligen fanns på vågen, Banken lätt kunde förledas att utgifva lån på falska attester och fingerade panter.
Vid sådant förhållande, och då Drätsel-Commissionens Förslag, i afseende på Taekjerns-belåniagen i Stockholm, vore af den beskaffenhet, att detsamma ej allenast erbjuder en för Bankens erforderliga betryggande otillräcklig borgen, utan ock i grunden afviker så väl från de i Kongl. Majlis derom utfärdade, högstberörde Nådiga Kungörelse gifna föreskrifter, som ock från hvad Rikets Ständer i detta afseende bestämdt stadgat, hafva Fullmägtige ansett lån på Tackjern icke kunna på de af Drätsel-Commissionen föreslagna vilkor af Banken utgifvas.
Majit, som, vid underdånig föredragning häraf, den 4 nästlid n« Maji, funnit detta ärende då ej föranleda lill någon Dess åtgärd, vill nu i Nåder lemna Rikets Ständer kännedom om de för verkställigheten af 6 Banco-rUtskotieCs Betänkande N:o /fg.
Tackjerns-belåningen i Stockholm sålunda uppkomna oförväntade hinder, på det Rikets Ständer niå blifva i tilllä!'e att vidtaga sådane åtgärder och beslut, hvarigenom dessa hinder för framtiden kunna undanrödjas.”
I sammanhang hvarmed Utskottet från Hedervärda Bonde-Ståndet emottagit, dels ett af Riksdagsfullmägtigen Johan Eric Jansson från Wermlands
Län afgifvet memorial, deruti han, under erinran, att det nu gällande •vilkor om vågföring af Tackjern, sorn i Banken belånas, utgjort ett hinder för de fleste Bergsmän i Riket att af den erbjudne Tackjerns-belåningen sig begagna, yrkat sådan ändring i vilkoren för denna belåning, sorn vöre lör ändamålet nödvändig och medgifvas kunde, utan åsidosättande af Bankens säkerhet, hvilket Motionaircn föreställt sig kunna vinnas, om t. ex. jernet, i närvaro af ortens Bergs-Fogde och under hans ansvar, invägdes och förvarades i en serskild, vid hyttan för ändamålet uppförd bod, hvartill Bergs-Fogden förvarade den ena nyckeln och hyttelaget den andra, samt hela hyttelaget iklädde sig inbördes proprie ansvarighet för den möjliga förskingringen af Jern, hvilket af en eller flere liylt-interessenter fått belånas, och förbindelsen härom blefve försedd med vederhäftigbets-bevis af ortens Bergmästare-; uti hvilken åsigt' Pehr Pehrsson och Anders Ericsson från Örebro
Län samt Lars Pehrsson från Westmanlands
Län förklarat sig instämma; dels ock ett af den sistnämnde inlemnadt memorial, deruti hän, fästande uppmärksamheten derå, att Tackjerns-ti 11 verkaren, genom det olämpliga och allt för stränga stadgandet i nuvarande Banco-Reglementet, blifvit i saknad af den förmon, som med rättighet till Tackjerris-belåning i Rikets Ständers Bank varit åsyftad, somt med ytterligare åberopande ar den framställning, 10m i Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition igenfi-nnes, yrkat, att Banco-Reglementets föreskrifter, rörande den nödige ansedde controlen för det i Banken belånta Tackjernets tillhandahållande, måtte upphäfvas, och Utskottet i afseende på denna control inkomma med förslag till sådane föreskrifter, som kunna trygga Banken för återbetalningen af det utgifna lånet och sätta den lånebehöfvande i tillfälle att, utan för stora uppoffringar och omkostnader, komma i åtnjutande af den en gång beslutade Tackjerns-rbelåningen; uti hvilket yrkande Riksdagsfullmägtige Anders Ericsson och Nils Pehrsson från Örebro Län jemväl sig förenat.
I anledning af de hinder, hvilka, enligt Kongl. Majrts ofvanintagna Nådiga Proposition mött för belåningen af Tackjern, liggande å Stockholms Våg, har Utskottet först ingått i undersökning, huruvida Stockholms Stad rätteligen kan sig undandraga att ansvara för det Tackjern, som å Stadens Tackjerns-Yåg nedlägges; och som härvid förekommer, ej mindre att, enligt Banco-UtskoUets Betänkande N:o Jg. 7 Kongl.
Brefvet till Bergs-Collegium af den 29 Mars 1748, jern förd t med den af Stockholms Stads Magistrat under den 6 Febr. 17/jg utfärdade Kungörelse, Staden blifvit ålagdt och sig åtagit, att hålla Yåg för det Tackjern, sorn genom Staden går, emot rättighet att, för hvart skeppund Tackjern sorn derstädes vågföres, åtnjuta något visst i vägarpenningar, än ock att Allmänna Lagen, uti n Gap. Handels-Balken, uttryckligen förpligtar den, som inlagsfä eller förtrodt gods om händer häfver, att det vårda som sitt eget, och fullt åter gälda hvad deraf genom hans vangömmo eller vållande missfares eller förkommer, kan Utskottet ej annat inse, än att Stockholms
Stad måste vara ovilkorligen förbunden att ansvara för det Tackjern, som å Stadens Yåg nedlägges.
Till följd häraf, och enär den Staden sålunda, efter Utskottets öfvertygelse, tillhörande skyldighet icke kan i någon mon förminskas derigenom, att egaren till vågfördt Tackjern det till annan man, såsom pant, öfverlåter, samt Tackjernsegaren i och med detsamma har, genom ofvanåberopade Nådiga Bref af år 1748, vid det stränga ansvaret af Taekjernets confiscation eller bot af dess värde, blifvit förbjuden att låta föra Stockholms Våg Förbi något Tackjern, sora genom Staden går, jemväl, enligt allmän rättsgrund, måste kunna fordra, att för det Tackjern,-sorn han sålunda nödsakas låta, emot afgift, vågföra, erhålla sådan säkerhet, hvarmed han i alla händelser kan finna sig fullt belåten, så ock vid jemförelse af hvad, i afseende på belåning af Jern och expor table effecter, uti Kongl. Majits Nådiga Förordning af den 18 Februarii 1705, samt de deröfver under den 12 Januarii 17% och den i5 Februarii 1779 utfärdade Förklaringar, stadgadt blifvit, rörande Magistraternes i allmänhet ansvarighet för det Jern, sorn i Banken belånas, linner Utskottet sig böra tillstyrka, det mätte Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att Stockholms Stad, i likhet med hvad för andra Städer, hvarest Tackjern kan varda till belåning vågfördt, redan gäller, måtte förklaras skyldig lemna sådan säkerhet för det Tackjern, som å Stockholms Våg nedlägges, att egaren dertill blifver i tillfälle detsamrria i Rikets Ständers Bank belåna.
Ankommande det sedermera på Stockholms Stads Styrelse, att för nämnde ändamål föranstalta, det Banken, till sin säkerhet, erhåller ej mindre Våg-Inspectorens, än äfven aine af berörde Styrelse och på dess ansvar utsedde Embets- och Tjenstemäns intyg, att det belånta Jernet, för Bankens räkning, oförryckt varder på Vågen qvarhållet.
Beträffande åter den af Riksdagsfullmägtigen Johan Eric Jansson 8 Banco- Utskottets Betänkande N:o
So. från Wermlands
Län väckta fråga, huruvida, till Tackjerns-helåningens underlättande, sådant Jern hädanefter, allenast det vore under Bergs-Fogdens ansvar invägdt och förvaradt i en vid hyttan uppförd bod, må i Banken få belånas, emot borgen af hyttelaget; så emedan erlarenheten nogsamt ådagalagt omöjligheten att behörigen controlera Tackjern, utan detsammas vågförande och ställande i förvar under publik Auctoritet, hvilken erfarenhet just föranledt det i Kongl. Brefvet af den 29 Mars 1748 förekommande stadgande angående Tackjernets vågföring, samt en sådan belåning jemväl vore stridande emot hvad 2 §. 1 Mom. af Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning den 18 Februarii 1^35 i afseende på Jernbelåningen i allmänhet loreskrifver, nödsakas Utskottet afstyrka bifall till Riksdagsfullmägtigen Johan Eric Janssons omförmälde förslag, 1 såsom, efter Utskottets öfvertygelse, icke med Bankens säkerhet förenligt.
Stockholm den 24 Sept. 1834- N:o 5o.
Antom till Exp.-Utsk. d. 25 Sept.
Betänlcande, i anledning af Herr Rosenblads B. motion, dels om åtskilliga ändringar i Bankens Hufvud-Bok samt upptagandet i densamma af värdet å Bankens Fastigheter och Inventarier, dels om afskrifning af den för skott ssumma, 105,904 R:dr 37 sk., som af LåneBanken till och med 1829 blifvit Tumba Bruk lemnad.
Uti en af Herr Rosenblad, B., väckt samt af Högloft.
Ridderskapet och Adeln till Utskottets handläggning öfverlemnad motion, harg Herr Rosenblad j under tiilkännagifvande af dess förhoppning, att nuvarande BancoUtskott måtte uppfylla den lucka tiden ej medgaf Rikets sist församlade Ständers Banco-Utskott att fylla, i afseende på uppgörandet af Bankens Bokslut, i hvilket borde synas Bankens Fastigheter och Inventarier, förklarat, dels att väl, å ena sidan, Låne-Bankens fordran för förskott till och med 1829 för Tumba borde afskrifvas, men att, å en annan sida, ej mindre denna Egendom med Inventarier än äfven Bankens Fastighet och Inventarier i Staden borde värderas, och, jemte Sedelpappers-behållningen, påföras ett , serskildt Banco-TJtskotlets Betänkande N:o 5 o. 9 serskildt Conto i Hufvud-Boken, då, sedan Bankens saldo var gifvet, detta fördelades i Grundfonden, —reservfonden, (när sådan funnes) samt fastigheter och inventarier; dels ock att bestämda föreskrifter borde meddelas för uppgörandet af Bankens vinst- och förlust-conto, samt hvad andelar af dess behållning må kunna för Riksgälds-Contoret disponeras; hvarvid Motionairen slutligen hänvisat till de anföranden, han i dessa ämnen till Banco-Fullmägtiges Protocöll afgifvit.
Beträffande först Motionairens framställning derom, att Bankens fastigheter och inventarier, jemte Tumba
Bruk och dess tillhörige effecter borde värderas och derefter i Hufvud-Boken ingå, har hos Utskottet förekommit, att, sedan Revisions-Commissarien Brakel, uti dess till 1827 års Banco-Revision afgifne Berättelse, utvecklat de skäl, på grund hvaraf han ansett sig ej kunna eller böra vid i8a5 års General-Hufvud-Bok bilägga inventarierne öfver Bankens fastigheter och lösöre-persedlar, efter den form, sorn derutinnan förut brukat följas, samt i förening dermed hemställt, om icke ordentlig värdering öfver Bankens alla fastigheter och lösören borde ombesörjas, men Revisorerne, uti deras till Rikets Ständers Banco-Utskolt vid sisth Riksdag aflåtne serskilda Berättelse, af upptagne skäl, funnit den föreslagna värderingen ej blifva för ändamålet tillfyllestgörande, utan trott det vara tillräckligt, att fastigheterne uti inventarium endast uppräknades och korteligen beskrefvos, samt lösöre-persedlar och inventarier uppfördes allenast efter stycketal uti behörige columner, utan bifogande af några penningé-värden; och Rikets sistförsamlade Ständers Banco-Utskott, som funnit de vid i8a5 och 1826 årens Hufvud-Böcker bilagde inventarii-instrument vara upprättade i likhet med den af Revisorerne sålunda yttrade åsigt, beslutat, att derefter skulle på lika sätt förfaras, och derom låtit meddela vederbörande underrättelse, till behörigt iakttagandé; så hafva Rikets Ständers Revisorer år i83o sig utlåtit: att det skulle vara både af interesse och i sin nion upplysande, i afseende på kostnaden af Bankens fastigheter och inventarier, om deras värden vore uti inventarii-instrumentet utförde; att uppmärksamheten derå skulle möjligen medföra väckelse eller ledning vid framtida byggnadsföretag eller inköp; att den olikhet emellan ett och samma Verks räkenskaper, som nu förefinnes deruti, att det vid Tumba Bruks Hufvudbok bilagda inventarium upptoge sådana värden , derigenom äfven skulle undanrödjas, samt att, då dessa värden alldeles icke borde ingå uti sjelfva Bokslutet utan endast upplysningsvis vara att finna uti det bifogade inventarii-instru Bihane till R.
St, Prot. 1834. 6'te Sami. 1 :sta Afd. 2-dra Bandet. % 10-.de i O Baned-Utskottets Betänkande JY:o 5o. mentet, någon irring eller missförstånd om Bankens verkliga tillgångar ieke eller häraf skulle uppkomma, helst om, der så nödigt kunde anses, de utförde, och möjligen i ett eller annat afseende tvekan förorsakande värden med upplysande anmärkningar förklarades; hvilken mening Revisorerne ansett sig böra hos Rikets Ständer anmäla, med hemställan, att Rikets Ständer sjelfve i detta ämne ville för framtiden besluta.
Vid pröfning af Motionairens framställning i denna del, i sammanhang med förenämnde, af Rikets Ständers Revisorer år 183o gjorde hemställan i ämnet, finner väl Utskottet, att värdet af Bankens fastigheter och inventarier, så i Staden som vid Tumba, rätteligen bort ifrån Verkets första inrättning hafva upptagits å ett serskildt, uti Hufvud-Boken fortlöpande Conto, med iakttagande af de derå under tiden timade förändringar, och kan således ej annat, än gilla den af Motionairen, jemte i83o års Revisorer, framställda princip; men då räkenskaperna för den förflutna tiden icke blifvit på sådant sätt uppställde, samt en nu företagen värdering af Bankens alla fastigheter och lösören sannolikt skulle leda till en ej obetydlig kostnad, utan att dock medföra något egentligt gagn, då ifrågavarande tillgångar icke äro användbara i och för Bankens financiela functioner, eller förr än vid Verkets totala upplösning behöfva att i beräkning tagas, samt en dylik anstalt, för att blifva emot ändamålet fullt svarande, oftare torde behöfva att förnyas, enär värden å Bankens fastigheter och lösörepersedlar allt jemnt komma att förändringar underkastas, anser Utskottet sig ej kunna tillstyrka bifall till det framställda förslaget, att Bankens fastigheter och inventarier jemte Tumba
Bruk och dess tillhörige effecter nu må undergå värdering och derefter i HufvudBoken uppta gas».
Hvaremot Utskottet, på det att blifvande Revisorer af Banco-Verkets räkenskaper mätte komma i tillfälle med lätthet granska och bedöma kostnaden för de inventarier och effecter, som, under hvarje års förlopp, uppköpas och för hvilka räkningarne nu måste uppsökas bland Låne-Bankens verificationgr, trott det böra, till framtida iakttagande, fastställas, att Revisions-Commissarien, vid instrumentet öfver Bankens fastigheter och lösörepersedlar, upprättadt efter dess nu befintliga, af senaste Banco-Utskottet gillade form, och tillökadt med hvad som ytterligare kan vara behöfligt att upphandlas, bifogar en serskild förteckning å de för året uppköpte inventarier, upplagande kostnaden för hvarje persedel.. Banco-Utskottets Betänkande iS~:o 5o.
Vidkommande dernäst frågan om afskrifning af Låne-Bankens fordran Tor de Tumba Bruk till och med år 1829 lemnade förskott, finnes upplyst, att Tumba Bruks skuld, som vid början af år 1821 utgjorde 45,632 R:dr 8 sk. 10 r., och under de näst derpå följande åren något förminskats, men sedermera successivt ökats, vid slutet af sisth år uppgick till 133,007 R:dr 25 sk.; varande skilnaden emellan denna summa och Brukets skuld till Banken vid 1829 års slut 105,904 R:dr 37 sk., enligt föreskriften i 4 §• af i83o års Bank-Lag, för hvarje år af räntebehållningarne godtgjord; och enär det sålunda allt ifrån år 1829 i Bankens Böcker balanceracle belopp, 105,904 R:dr 87 sk., endast småningom möjligen kan Banken godtgöras, samt följaktligen icke är att anse såsom någon för Banken disponibel tillgång, finner Utskottet sig ega fullkomligt skäl tillstyrka bifall till Hr Rosenblads hemställan, att förenämnde, i Bankens Böcker ibland påräknade tillgångar balancerade summa, io5,go4 R:dr 37 sk.
B:co, vid upprättandet af i833 års Bokslut må inom linien balanceras.
Hvad för öfrigt angår uppställningen af Bankens Hufvud-Bok samt Motionairens yrkanden, det måtte