Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti hvad Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet sålunda hemställt samt föreslagit, instämmer Stats- samt Lag-Utskotten till alla delar, och får Stats-Utskottet serskildt tillägga, att sorn, enligt hvad ofvan är nämudt, till Kongl. Maj:t kommer alt i underdånighet öfverlemnas, att i afseende på Ekplanteringars anläggande, vidtaga de åtgärder Kongl. Majit profvar bäst och nyttigast, samt i sådant hänseende lärer finnas nödigt, att medelst V-> noggranna undersökningar utrönas de lägenheter, som till planteringar kunna vara tjenlige; så och då Rikets näst sammankommande Ständer, först blifva i tillfälle att, ined ledning af de då erhållande upplysningar, pröfva och bestämma den kostnad, som kan erfordras till sådane lägenheters anskaffande, antingen medelst köp eller byte, anser Stats-Utskottet någre medel till detta föremål nu icke kunna ' eller behöfva afsätlas; hvarjemte slutligen vördsamt föreslås, att alla de medel, som nu eller framdeles inflyta såsom lösen lör Ekeskog å Krono skattejord måtte, till Riks - 8 la Stats-Uts kol tets
Be tänk an den. älds-Contoret ingå samt der samlas oeh irvaras, för att utgöra en tillgång till bestridande af koslnaderne för de nu tillstyrkte Planterings-Parkernes framtida underhållande.
stoc'—": ys hög:::a: 's . : .tUiiriKA BIBLIOTEK BIHANG till Samtlige Riks-Ståndens Protocoll vid Jjagtima Riksdagen i Stockholm arén USs8 och 1839. dfietfce gamlingen, Andra Afdelningen, innehallande SUils- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie- m. £1.
Utskotts gemensamma Memorial, Utlåtanden och Betänkande!!. fc Andra BasbEI, Första Häftet.
Af Stats- och Banco-Utskottens gemensamma
Utlåtanden igenfinnes en del uti 4:de Sami. usta Afd. under N:ne ga, loa, 107 och 10g, samt de öfrige, jemte Stats-, Bancom. fl. Utskotts gemensamma Utlåtanden, under serskild Nummerföljd, i 4:de Sami. 3:dje Afd.
Stats- Bev.- Lag- s. Oec.-Uts/its
N:o 78. 3 N:o 78.
Ankom till Exp. Utsk. d, 16 Oct. 1829.
Betänkande, rörande Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående förändrade grunder för Lego- och Salu-Sågars samt Valk- och Stampverks Beskattning, så väl som angående flera inom Biks-Stånden om Mjöl- och Sågqvarnar samt deras beskattning väckta Motioner.
Riks-Stånden hafva, dels endast till Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottet, och dels till detta gemensamt med Stats- och Bevillningsutskotten, remitterat: 1:0 Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående förändrade Grunder för Lego- och SaluSågars samt Valk- och Stampverks beskattning, gifven Stockholms Slott den 13 Nov. 1 833, så lydande: ”Bonde-Ståndet, som serskilda gånger, dels hos Kongl. Majit, dels hos Rikets Ständer, väckt fråga om förändring och nedsättning uti Räntorne för Mjöl- och Sågqvarnar, har senast, genom dess Talman, vid 1833 års Riksdag, hos Kongl. Maj:t ytterligare klagat öfver de olikheter, som till de skattskyldiges förmenta alltför stora betungande i beskattningen af dessa inrättningar skola ega rum, samt derföre i underdånighet anhållit, dels att de orter, der behof 4 Stats- Bev.~ Bag s. Oec.-Utsh.
N:o 78. och omständigheter så fordrade, må, efter vederbörandes hörande och anställda behörige undersökningar, komma i åtnjutande af skälig jemkning eller nedsättning i den, efter nu gällande skattläggningsgrunder, påförde ränta för Mjöloch Sågqvarnar, dels ock att en ny och mera tjenlig
Qvarn-skattläggningsmethod i allmänhet mätte, genom Kongl. Maj:ts Nådiga försorg, blifva utarbetad oell vid nuvarande Riksdag Rikets Ständer till antagande förelagd.
Sedan Kongl. Maj:ts och Rikets KammarCollegium med infordradt underdånigt utlåtande häröfver inkommit, har Kongl. Maj:t denna fråga till Nådig granskning förehaft; och då, beträffande Mjölqvarnar, det, enligt hvad KammarCollegium anmärkt och upplyst, förekommer, att vid deras skattläggning samma grund blifvit följd, som |vid jordens beskattning i allmänhet, att nemligen, i ränta deraf skulle erläggas i-4:dedel af inkomsten, utan afdrag af utgifterne, med undantag af de Norra Provincerne, för hvilka serskildt blifvit stadgadt, att qvarnräntan skulle utgöras med minst i-8:del af inkomsten; att, genom antagande af denna grund, afvikelse veterligen icke egt rum från någon i äldre tider gällande lindrigare method eller förr vanlig praxis, utan tvärtom vore obestridligt, att, vid de i senare tider skedda skatteläggningar å Tull-Mjölqvarnar, beräkningen af Tullinkomsten skett med den sparsamhet, att klagomål öfver för hög ränta sällan försports; att deremot de i äldre Stats- B tv•>'. Oec.~Uts7i.
N.o 78' 5 tider tillkomna qvarnräntor vore långt mera betungande, serdeles S sådana Qvarnar, som från Krono till Skatte blifvit inlöste, hvarvid Qvarninnehafvarens förut till Kronan erlagda arrendeafgift vanligen till ständig afgift förvandlades; att Qvarnegare i Öfrigt, enär de funnit den vid skattläggningen åsätta räntan vara för hög, alltid egt öppet, att hos Kammar-Collegium och vidare hos Kongl. Maj:t deruti söka nedsättning; och att det icke eller kunde
Qvarnegare betagas, att, då gällande skäl dertill förekomme, i den åsätta räntan söka och erhålla förmedling; så har Kongl. Maj:t ansett någon tillåtelse till en allmän jemkning eller nedsättning, efter föregångne undersökningar, i de dessa
Qvarnar åsatta räntor icke kunna medgifvas, ej eller någon ny method för samma Qvarnars skattläggning vara af närvarande förhållanden påkallad, eller annan förändring eller närmare föreskrift i afseende härpå erforderlig, än att sedan uti Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse af den 17:de Februarii 1884 blifvit förklnradt, att all den ränta, som efter den 4 April X789 blifvit Husbehofs-MjöIqvarnar åsatt, annorlunda än i enlighet med hvarje orts skattläggningsmethod, vid skattläggning af Hemman och Lägenheter, hvartill de höra, skulle försvinna, samt serskild ränta eller skattläggning å lmsbehofs-Mjölqvarnar dädanefter icke ega ruin, deraf också följde, att, vid Tull-Mjölqvarnars skattläggning, Qvarnegarens egen hushehofsmäld icke borde, G Stais. Bev.- Lig- s. Oec.-Utsh.
N:o 78» på sätt förut förordnadt varit, till ränta upptagas och beräknas, och att de efter den 4 April 1789 skattlagde Tuil-MjÖlqvarnar, dervid
Qvarnegarnes husbehofsmäld blifvit till ränta ansedd, må kunna i stadgad ordning erhålla nedsättning i räntan, derest visas kan, att, med afdrag af husbehofsmälden, den tullinkomst, som, efter antagna skattläggningsgrunder, mot den åsätta räntan svarar, icke kunde vid Qvarnen indragas; och har Kammar-Collegium erhållit
Nådig befallning att allmän Kungörelse härom utfärda.
Beträffande åter Sågqvarnar och sättet för deras skattläggning, så har Kammar-Collegium upplyst, att, enligt de äldre skattläggnings-methoderne, utom för Vestmanland, dessa Qvarnar icke blifvit såsom serskilda lägenheter skattlagde, utan vid hemmanens skattläggning betraktade såsom Herrligheter, dertill sjelfva vattenfallen äfven räknades, hvarå, vid grundräntans bestämmande å jorden, afseende gjordes; att under den senare tider! icke eller någon allmän method för Lego- och Salu-Sågars skattläggning blifvit utfärdad, eller räntan till lika belopp, som för Mjölqvarnar beräknad, utan att skatten så å grof- som hnbladiga Salu- och LegoSågar varit högst skiljaktig och omvexlat från x-4:del till r-io:del, i-i2:del, i-i3:del, x-3o:del, till och med 1-5o:del, än af årliga afverkningen, än af Sågegarnes vinst; att denna beräkning grundat sig på de serskilda omständigheter, som vid hvarje Såganläggning förekommit och blif - Stats- B ev.-Lag- s. Oec.-Vtsk.
N:o 78. 7 vit stadgad, dels genom Collegii tid efter annan meddelade beslut för serkilda orter, dels genom Kongl. Maj:ts serskilda Nådiga föreskrifter, såsom Kongl. Brefven den 11 April 1788 och den 19 Octob. i8o8> angående de Norra P10- vincerne, och den 4 Octob. r8n> i afseende på Blekinge, att således någon likhet i beskattningen icke egt rum, utan en del Provincer varit mera betungade än andra, så att, då t. ex. i de Norra Provincerne erlägges, af egna skogar, i-2o:del högst och t-4o:del minst för Salusågning med fin- och grofbladiga Sågar, men när virket köpes eller hemtas å allmänning, från i-3o:del till i-5o:deI af tillverkningen; deremot i Elfsborgs Län, der allt eågvirket köpes och hemtas från skogarne i Dalsland och Vermland, nära Norrska gränsen, räntan utgår med I-I3:del af tillverkningen, samt i de medlersta af södra delarne af Riket, der föga skiljaktigheter i local-förhållanden egde ruin, räntan på ena stället utgår med blott i-is:del af behållna inkomsten, såsom i Blekinge, under det annorstädes erlägges i-io;del af afverkningen.
Och ehuru dessa olikheter i skattläggningsgrunderne ' för Sågqvarnar, hvilka, efter Collegii tanka, icke utan fog af Bonde-Ståndet blifvit anmärkte, möjligen kunde på ett mer eller mindre tillfredsställande sätt jernnäs, skulle likväl flera svårigheter återstå i afseende på Sågqvarnars skattläggning, sorn, under tillämpning af nuvarande method, icke lika lätt kunde undanrödjas, 8 Stats- Bev.- Lag- s, Oec.-Vtsli.
N:o 78. såsom att vid Lego-Sågar tillförseln af Sågvirke berodde på en mängd tillfälligheter, som aldrig med någon sannolikhet kunde beräknas, hvilket äfven egde rum med Salu-Sågar, endast med den skillnad, att ovissheten om fortfarande tillgång på köp virke, och svårigheten att utröna årliga beloppet af denna tillgång, i medeltal för en längre tidrymd, här vore mera uppenbar; äfvensom erfarenheten i öfrigt visat, huru opålitlig den hittills vidtagna utvägen varit, att genom skogarnes uppmätning och uppskattning söka utröna årliga afverkningsbeloppet; vid hvilket förhållande Kammar-Collegium, ehuru det icke kunnat vitsorda Bonde-Ståndets uppgift, att, i anseende till den i senare tider tillkomna högre ränta å Sågqvarnar, flera dylika inrättningar dels skola blifvit nedlagde, dels dertill anmälde, likväl medgifvit behörigheten af BondeStåndets klagan öfver olämpligheten af den med Sågqvarnars skattläggning hittills följda method, jemväl i dc-t afseende, att Sågegaren fatt vidkännas afgift till Staten för det virke, han af egen eller andras skog, till eget husbehof, söndersågar, och att rättelse häruti sålunda vöre af behofvet påkallad; i följd hvaraf, och då någon annan utväg svårligen kunde utfinnas, att med tillbörlig tillförlitlighet utröna afverkningsbeloppet vid nya Lego- och Salu-Sågar för en kommande tid, bvilkpt vore enda säkra rättesnöret för räntans bestämmande vid skoende skattläggningar, Goilegiurn, i den händelse Kongl. Maj.t
Stats- Bcv.- Lag- s. Oar.
UtsA.
N:o 78. 9 å Bonde-Ståndets enskilda framställningar i detta ämne fästade Nådig uppmärksamhet, till Kgl. Maj:ts Nådiga pröfning i underdånighet hemställt, om icke Lego- och Salu-Sågar lämpligast kunde behandlat såsom Närings- och Fabriks-anläggningar till förädling af Landtmannens Skog, som i allmänhet är, tillika med Hemmanets öfriga egotillhörigheter, till grundränta skattlagd, och förthy afgift till Staten för dylika inrättningar erlägges i moa af den vinst eller inkomst, egaren hvarje år deraf kunde hemta, efter föregången pröfning af Ortens Berednings- och Taxerinss-Comitéer, dit Såg-egaren således borde, under edelig förpligtelse, inlemna skriftlig uppgift på det virke, han antingen för X,ego eller till afsalu under förflutne året söndersågat, att denna afgift då borde blifva vid JLegoSågen fjerdedelen af den i orten fastställda Sågarelön, som Sågegaren, efter Taxerings-Comiténs beräkning af virket, uppburit, och vid Salu-Sågar äfven en fjerdedel af egarens behållna inkomst af det afverkade virket från andras skog, men en åttondedel af behållna inkomsten af det belopp, häri af egen skog sågat, så vida någon serskild afgift för hemmanets skogsproducter, i följd af deras förädling, hädanefter, såsom hittills, ansåges böra ega rum, och att således på Taxerings-Cornitéerne skuiie ankomma att, efter sålunda föreslagna grunder, afgifter af hvarje Sågqvarn årligen bestämma.
Och har Collegiuin ansett denna föreslagna utväg till io Stats Bev.- Lag- s. Oec.-Utsh. Bet.
Sågqvarnarnes beskattning företrädesvis förtjena uppmärksamhet, helst Collegium föreställt sig, att någon förlust för Staten häraf icke vore att befara, då en efter ofvannämnde grunder utgående skatt sannolikt fullt skulle motsvara, om icke öfverstiga, den ränta, som, efter hittills gällande method, kunde åsättas; men då, efter hvad Collegium trott, förslaget skulle leda till olikhet i beskattningen emellan de nu befintliga Sågverk och dem, som hädanefter anläggas, har Collegium, derest af denna orsak, eller på annan grund, det skulle finnas betänkligt att antaga berörde förslag, samt den gamla methoden således äfven hädanefter tills vidare följas, ansett sig deri böra i underdånighet hemställa, om icke nu gällande föreskrifter sålunda må rättas och jemkas: 1:0 att, i öfverensstämmelse med den grund, enligt hvilken husbenofsmäld blifvit ansedd räntefri, med skattläggning af Lego- och Salu-Sågar, någon afgift icke må till Staten beräknas för allt det virke, sorn Sågegaren till enskildt husbehof söndersågar, vare sig af egna eller köpta Skogsämnen; a:o att å Lego-Sågar räntan fastställes till lika belopp öfver hela Riket, nemligen till en fjerdedel af den Sågarelön, som efter den derå i orten upprättade Taxa tillkommer Sågegaren för det virke, sorn, i mon af skogstillgången i orten och närbelägenheten af andra Sågverk, Stats- Bev.- Lag- s. Oec.-Utsli.
N:0 78, x 1 skäligen Icunde anses vara att till afverkning påräkna, och att i följd deraf afgiften bestämdes; 3:0 att för Salu-Sågar räntan borde blifva en fjerdedel af egarens inkomst, efter afdrag af skogens värde vid Sågen, på afverkningen af köpt skog, och en åttondedel af vinsten af salusågning med egen skogstillgång.
Skolandes, enligtKammar-Collegii tanka, med denna förändring i nu gällande föreskrifter, väl ingen Sågqvarn hädanefter komma att skattläggas till så hög ränta, som förr blifvit en del Sågverk åsatt, men utrymmet för skattläggningsmännens pröfning, ehuru i möjligaste måtto inskränkt, ändock blifva så stort, att klagan öfver mannamon och godtycklig behandling skulle fortfara, i synnerhet som allt bemödande att i förhand med säkerhet beräkna skogstillgångar och afverkningsbelopp fruktlöst aflupe.
Vid öfvervägande af hvad Kammar-Collegium sålunda anfört och härvid i öfrigt förekommit, har Kongl. Maj:t funnit, huruledes någon allmän method för Sågqvarnars skattläggning icke är gällande, utan att olika föreskrifter, så i afseende på sättet för afgiftens beräkning, som beloppet deraf för olika Provincer, tid efter annan blifvit meddelade; att likväl de serskilda föreskrifterne i ämnet alla fota sig derpå, att ett visst ständigt afverkningsbelopp vid Qvarnarne, beräknadt efter skogstillgångarne i orten, skulle, till grund för räntan, utrönas och bestämmas, hvilket åter icke möjligen med nå - »4 Stats- B ev.- Lig - s. Oee.-Utsk, Bet.
No 78. gon säkerhet kan verkställas; och att häraf nödvändigt skolat uppstå en med skäl öfverklagad ojemnhet i beskattningen af dessa Qvarnar, både orterna emellan och inom samma ort, föranledande ofta till obillig tunga eller obillig befrielse.
Då Kgl. Majit, vid detta förhållande, lika med BondeStåndet, anser behofvet fordra förbättrade samt med billigheten närmare instämmande stadganden härutinnan, öfverlernnar Kongl. Maj:t härmed nu denna fråga till Rikets Ständers ■ pröfning; och Kongl. Majit finner dervid, för sin del, att af de serskilda förslag Kammar-Collegiurn i förevarande afseende framställt, det synes ega företräde, som åsyftar att afskaffa all grundränta å Sågqvarnarne och att betrakta dem endast såsom Fabriks-Inrättningar, deraf årlig bevillning efter deras uppskattade värde, grundadt på afkastningen deraf, husbehofssågningen likväl oberäknad, komme att, såsom för Fabriker i allmänhet, erläggas samt i BevillningsFörordningen regleras och bestämmas till ett sådant belopp, som motsvarade både den nuvarande grundräntan och bevillningen, hvarigenom någon minskning för Staten i dess af
Qvarnarne hittills erhållna inkomster, deraf grundräntan endast utgör det mindre betydliga beloppet af omkring 14,000 Rdr , icke synes vara att befara.
Såsom skäl till antagande af detta Förslag framställa sig dels den likhet i beskattningen, som derigenom skulle uppkomma, dels ock i synnerhet den omständighet, att Sågqvarnar i Siats-Bev.-Lflg-s. Oéb.-TJtsU Bet.
18 sjelfva verket icke synas hafva egenskap af sadan fast egendom, deri grundskatt lämpligen bör ega rum, helst inkomsten deraf, beräknad in natura eller i penningar, destomindre kan för längre tid bestämmas, som, efter hvad ofvan anfördt är, det alltid blir svart, örn icke omöjligt, att, såsom grund för en sådan ständig ”skatt, ''med någon tillförlitlighet utröna beloppet af ”den Skog, som vid en sådan inrättning för al 1- "tid kan komma att afverka*,” I afseende på antagandet af dett3 Förslag, förekomma likväl till öfvervägande åtskilliga omständigheter och dervid i första rummet, huruvida detsamma äfven på redan skattlagde Sågqvarnar bör tillämpas; och då, såsom redan är anfördt, någon i behörig ordning antagen och fastställd skatdäggningsinethod för Sågqvatnar icke linnes, hvaraf synes följa, att, om en sådan method blefve upprättad, densamma äfven borde för de förut varande Sågqvarnarne tillämpas, då räntorna för alla sedan 1787 skattlagde Sågqvarnar, i anledning af den då väckta fråga om ny skattläggningsmethod för dessa Qvarnar, endast tills vidare, och tills err sådan method utkommit, blifvit fastställde och således ovilkorligen kunna förändras; och då den öfverklagade olika beskattningen egentligen eger rum för de redan skattlagde
Qvarnarne, så att, med bibehållande af den deri» påförda grundskatt, icke allenast samma ojemnhet i beskattningen, som förut skulle qvarstå, utan ock en mängd frågor i/{
Stats- Bev.~ Lag- s.Oee.-UtsJt.
N:o 78- om nedsättning i räntan uppkomma, förorsakande kostnader för Qvarnegare, och det med förändringen afsedda ändamål sSledes föga vinnas; så anser Kongl. Maj:t, för Sin del, förslaget, om det skall antagas, böra i allo utföras, och således alla å Sågqvarnarne förut verkställde skattläggningar förfalla och Qvarnarne endast till Bevillnings erläggande upptagas.
Vidare bör härvid afseende lemnäs åt följande, på Privilegier och serskilda Författningar grundade förhållanden, nemligen: att Qvarnar på Frälsesäteri-grund, med damfäste derå vid bägge sidor, äro fria från Grundränta, men att a Frälsehemmans grund, med damfäste derå vid bägge sidor, eller å Frälsesäteri-grund, med damfäste vid Frälsehemmans egor, eller å Frälsegrind, med damfäste vid ena sidan på Frälse, säteriegor, räntan förvandlas i Rust-tjenst och derefter, på föreskrifvet sätt, utgöres; att några lä Sågqvarnsräntor äro indelte och anslagne till vissa allmänna behof; attt en del Sågqvarnar ingått vid Hemmannens skattläggning och blifvit inbegripne i deras mantal och ränta, andra skattlagde till gemensam ränta med Mjölqvarnar eller Fisken eller andra Verk, och några få från Mjölqvarnar till Sågqvarnar förändrade, med bibehållande af förra räntan, eller under arrende för Kronans räkning upplåtne, med vilkor af serskild räntas utgörande; att för Salu-Sågar, grundade till mer eller mindre del på Hemmanets egen, i skattläggningen inbegripna skog, Stats- Bev.- Bag- s. Oec.-Vtsk.
N:o 78. i5 enahanda och på vissa ställen högre ränta, än å sådane Sågar, grundade på Köptimmer, blifvit beräknad; att den Stubböreafgift, som erlägges af de pä stockfängst frän Kronans skogar grundade Qvarnar i Rikets Norra Provincer, icke med sjelfva qvarnräntan har sammanhang; och då angeläget är, att, genom det ifrågavarande förslaget, eganderätten icke förnärmas eller sådana förhållanden, som lämpligen böra qvarstå, rubbas, anser Kongl. Maj:t, i följd häraf, följande föreskrifter vara nödige: 1:0 att de Sågqvarnar, som, i grund af nuvarande Författningar, icke Hafva någon räuta sig åsatt, endast böra erlägga Bevillningsafgiften, i likhet med hvad hittills stadgadt varit, eller under sådan synpunkt hädanefter stadgas kan; 2:0 att för de Sågqvarnar, hvarå grundräntan, efter Författningar, är förvandlad i Rusttjenstmarker, den utgöres på sätt om afgifter för Rusttjenstmarker i allmänhet är eller kan blifva förordnadt; 3:0 att de
Qvarnräntor af enskilde tillhörige Sågar å Skatte- eller Kronojord, som äro indelte och anslagne till Tjenstemän, allmänna Stater och Inrättningar, eller till understöd för rustning eller rotering, oförändrade utgå tills vidare och till dess, i följd af sådana föreskrifter, som serskildt kunna blifva meddelade, en annan sådan ordning vid dylika räntors erläggande i allmänhet kan inträda, att förändringen på dem kan tillämpas; iG Stats- Bev.- Lag- s. Oec.-Utsh. Rut, N:o 78. 4:0 att de Sagqvarnar, deraf väntan under Hemmä.nens skattläggning i deras Mantals- oell Jordeboksräntor är inbegripen, eller som, gemensamt med Mjölqvarnar eiler Fisken eller andra Verk, till viss gemensam ränta äro skattlagde, eller blifvit fran Mjölqvarnar till Sagqvarnar förändrade, med bibehållande af förra räntan, eller under arrende för Kronans räkning, med vilkor af serskilda räntors utgörande utom arrendet, upplatne, böra i förevarande afseende undantagas, och någon' förändring af räntorne, i följd af nuvarande förslag, icke komma i fråga; 5:0 att för Salu-Sågar, grundade till mer eller mindre del på egen skog, hvilken redan vid hemmanets skattläggning är beskattad, en lindrigare afgift bör bestämmas; och 6:0 att Stubböre-afgiften, som erlägges af de på stockfångst från Kronans skogar grundade Sågverk i Norra Länen, bör serskildt, såsom hittills, utgöras, intill dess skogarne blifvit till hemman indelte, på sätt serskildt förordnadt är.
I sammanhang härmed, och då, i afseende på Valk- och Stampverks skattläggning, enahanda omständigheter förekomma, som, rörande Sågqvarnar, anmärkt är, anser Kongl. Maj:t, att, derest ofvannämnde förändring med dessa Qvamars beskattning varder antagen, förhållandet bör blifva enahanda med afgifterna af Valk-och Stampverk för andras betjenande, så att grundräntorne å dessa obetydliga inrättningar upphöra och bevillnings - STOCKHOLMS HÖGSKOLAS JLKIDISKA BIBLIOTEK Stats- B ev.- Lag- s.
Oec,-UtsTt.
N:o 78. 17 bevillnings-afgifterne i stället, efter ofvanupptagna grunder, förhöjas.
De i detta mai till Kongl. Maj:t inkomna Handlingar skola till vederbörande Utskott serskildt varda öfverlemnade; Och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl.
Datum ut supra. CARL JOHAN. M, G. Danchvardt 2:0 Herr von Qvantens, Carl, till Ridderskapet och Adeln ingifna Memorial, deruti han , efter framställda anmärkningar, ej mindre emot. nu gällande Författningar om
Qvarnverks skattläggning, än emot den förändring deruti, sorn uti förestående Nådiga Proposition, med Mjölqvarnars undantagande, blifvit för Sågqvarnar afsedd, föreslagit: 1:0 att grundskatten för Såg- och Mjölqvarnar må i allmänhet tills vidare bibehållas; a:o att ingen ny grundbeskattning må hädanefter ega r-um derföre, att man ombygger en nedrutten
Qvarn eller sammanbygger några enstaka, hvilka endast derigenom sättas i sitt primitiva skick, och hvilket vore att förqväfva och förhindra industrien och all omtanka till förkofran ; 3:0 att framdeles blifvande grundskatter å alla Vattenverk må bestämmas till 335 pro Bih. tillliikj-St.
Pro 1.1828 och 182g, 4 Sami. 2 A/d. 1 Band. 2:dra Haft. 1 18 Stats-Bev.-Lag-s. Oec.-Vtsh.