Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I sådant fall vare dock vexeltagaren berättigad erhålla påskrift å secundavexeln, och, om flera äro utgifne, å alla de öfrige, utvisande hos hvilken, å rätta i 11- Jösningsorten boende person, primavexeln accepterad skall finnas till lyftning för innehafvare af secunda-vexeln, eller af någon bland de öfrige, när sådan varder anmäld, §• i5.
Den, som vexel öfverlåter, stånde för dess behöriga betalning i ansvar till alla dem, sorn efter honom blifva laglige innehafvare. §• >6.
Öfverlåtelse verkställes genom påskrift å baksidan, innehållande: 1:0 dens namn, till hvars ordres öfverlåtelsen sker, och dess rätta vistelseort; a:o vexelpriset eller curs, om så fordras;' 3:o tiden när, och orten hvarest öfverlåtelsen sker; 4:o öfvcrlåtarens egenhändiga underskrift af namn.
Saknas någon af nu föreskrifne vilkor i öfverlåtelsen, då medförden hvarken full eganderätt för emotlagaren ej heller vexelrätts ansvar vid förnyad öfverlåtelse, utan varder han endast ansedd såsom förra egarens ombud, §•
J7* Yexelinnehafvare, hvars namn ej är infördt i öfverlåtelsen, och hvilken i detta fall endast utgöres af förre innehafvarens namnteckning, (1endossement in blancokan blifva lagligen ansedd skyldig bevisa, derest tvist uppslår om eganderätten, det vexeln på lofligt sätt kommit i hans händer.
Och kan sådan innehafvare icke, förr än efter fullkomnad dylik bevisning, öfverlåta vexeln på annan man, med full vexelrätt för sig och efterföljande. §• 18.
Antidatering af öfverlåtelse varde förbjuden och straffas såsom förfalskning.
Lag-Ulskotlets Betänkande JV.o i~g. 7 lil.
Om vexels godkännande. §• 19- Den, som erhållit uppdrag att vexel till godkännande uppvisa octa icke med först afgående post vexeln återsänder, anses lagligen hafva åtagit sig att fullgöra sin hufvudmans uppdrag, i afseende på så väl uppvisande af vexel till godkännande, som ock dess tillhandahållande för rätte egaren, protesterande i händelse af vägrad accept, underrättelsers meddelande, o. s. v., allt vid ansvar för skada, sora genom försummelse kan uppkomma. 30.
Den, som godkänner till betalning en uppvisad vexel’, ikläder sig derigenom dess betalning efter vexelrätt, och kan ej efteråt derifrån undandraga sig, äfven om vexelgifvaren ulan den förres, vetskap gjort cession före godkännandet, §;. ar.
Godkännandet af en vexel uttryckes medelst påskrift af ordet: godkännes eller accepteras samt namnets undertecknande.
Accepten dateras, om vexeln är ställd på viss betalningstid, efter sigt.
Uteslutes datum icke dessmindre, anses datum; böra beräknas från* vexelns utgifningsdag, 2 2, Ställes vexel på tvänne eller flera och godkännes; af endera, då galle accepten emot honom, sorn godkänt, §:. a3.
Ar den, på hvilken* vexel är dragen, icke boende å den ort, der dent inlösas skall, teckne då godkännaren å vexeln den persons namn, hos hvilken inlösen skall ske under dess eget ansvar, §. 24, Då accept vägras å förevisad vexel, mäste innehafvaren genast eller inom nästpåföljande helgfria dag i stad, samt å landet, så fort sig göra låter, taga protest emot godkännaren på sätt 6 Cap, föreskrifterj och underrätte derom sin man med uästafgående post. s Lag-V tskottcls Betänkande V.o 179. §. 25.
Ilar vexeltagare eller någon af dem, uti hvilkas händer vexeln genom öfverlåtelse kommit, återfått vexel med protest för vägrad betalning, då ege en hvar återfordra betalning af sin fångesman eller af vexelgifvaren antingen i reda penningar eller genom ny vexel.
Den, som sålunda blir affordrad återbetalning, njute dock åtta dagars anstånd (respitdagar), derest han sådant önskar. §. 26.
Vexel måste godkännas utan vilkor, men godkännandet kan inskränkas till viss del af vexelbeloppet.
I senare händelsen måste vexelinnehafvare protestera för det icke godkända beloppet. §. 27.
Då en vexel till godkännande förevisas, bör bestämdt svar, jakande eller nekande, derom afgifvas inom 24 timmar, der icke söndag eller helgedag mellankoromer.
Begär godkännaren längre tid till att betänka, om han vill vexeln godkänna, då må innehafvaren lemna högst tre dagars anstånd, så vida ej post derförinnan afgår till den ort, hvarest vexelutgifvaren bor.
Om, efter utsatt tids förlopp, vexeln icke återlemnas med påteckning att den är godkänd eller icke godkänd, då vare den, som vexeln qvar* hållit, ansvarig för all uppkommande skada. §. 28.
Vill godkännare lemna accept å vexel, sedan protest är skedd, då skall den ställas under samma dag, som vexeln först uppvisades; och vare han skyldig ersätta protestkostnaden samt all annan uppkommen skada. §• 29.
På grund af gjord protest för vägrad accept, kan tredje man mellankomma såsom godkännare af vexel, till heder för vexelgifvare!! eller någon af öfverlåtarne.
En sådan mellankomst skall antecknas å protesten och af den mellankommande underskrifvas; och vare lika ovilkorlig som annat godkännande. §•
Lag- Utskottets Betänkande N;0 179. 9 §. 3o.
Den rnellankort mande godkännaren vare skyldig utan uppskof derom underrätta den, för hvilken till heder han accepterat. §• 3i.
Anmäla sig flera till godkännande under protest och finnes deribland någon, å hvilken anvisning är gjord uti vexeln, att densamma i nödfall godkänna, då ege sådan person förmonsrätt att mellankomma, men i annat fall den, som, vexelgifvaren till heder, erbjuder sig godkänna.
Dernäst, af mellankommande för någon af öfverlåtarne, den godkännare, som för den äldre öfverlåtare!! sig anmäler.
IV. C AP.
Om betalning af vextl. §. 3a.
Vid fråga om betalning med Rikets mynt, af vexel, ställd i utrikes mynt, vare den i hufvudstaden sist noterade medelcurs ländande till efterrättelse, der ej annorlunda öfverenskommes. §. 33.
Den, som betalar vexelbref före dess förfallotid, är ansvarig för betalningens giltighet.
Innehafvare af vexel kan ej åläggas derförinnan emottaga betalning. §. 34.
Utbetalning af vexelskuld på grund af an^ra» tredje, fjerde, ^ ö * ö secunda, tertia, qvarta, vexelbref vare giltig, då vexelbrefvet innehåller, att betalning af ettdera gör tillfyllest eller medför förfallande af de öfriga. §. 35.
Den, som inlöser en vexelskuld på andra, tredje, fjerde vexelbrefvet, utan att återfå det, på hvilket han tecknat sin accept, är icke fri från betalning, derest tredje man fordrar betalning för det godkända vexelbrefvet.
Prot. 1834 och i83S. 7 Sami. 1 Afd. 1 Band. 2 t o: de Häftet.
J© Lag-Utskottets Betänkande N.-o 179. §. 36.
Till innehafvare af vexel, som, godkännaren veterligen, gjort cession:, må den senare icke, ulan Domstols dertill lemnade bifall, vexelskuid utbetala; vare deremot skyldig nedsätta beloppet i taka händer för borgenärernes räkning. % 37- Har vexel förkommit, innan den blifvit godkänd, då kan betalning utkräfvas på grund af annat vexelbref; men är det godkända brefvet förkommet, då är godkännaren icke skyldig erlägga betalning aunorlunda in mot nöjaktig borgen eller pä grund af laga dom. §. 38.
Vid förnekande af betalning på grund af näst förestående §., kan egaren till bortkommen vexel, medelst protest, bibehålla sin vexelrätt till fullföljande i laga ordning vid vederbörlig domstol. §. 39.
Den i §. 37 omförmälde borgen, som någon kan hafva iträdt, förlorar all kraft ocb verkan, derest den inom ett år efter dess iträdand* icke utsökes. §. 40.
Egare till bortkommen vexel bar rättighet fordra af samtlige öfver(åtarne deras biträde, om så behöfves, till utbekommande af nytt vexelbref från vexelgifvaren, emot det han sjelf dervid vidkännes alla omkostnader. §. 4».
En för vägrad betalning protesterad vexel kan inlösas af mellankomraande peison, antingen till heder för vexelgifvaren, eller för någon af öfverlåtarne, hvarom anteckning då skall ske i protesten, §. 42.
Den, som sålunda betalar vexel, inträder i innehafvarens rättigheter och skyldigheter.
Erlägges betalningen för vexelgifvarens räkning, då blifva alla öfverlåtarne från ansvar frie.
Sker den åter för en af öfverlåtarne, då blifva endast de senare öfverlåtarne frie. Lag-Ut skottets Betankande tf:0 1JQ. i« §. 43.
Erbjuda sig flere på en gång betala, då ege den företräde, som fri. ar de flesie; men om den, som ursprungligen bort inlösa vexeln, men emot hvilken blifvit protesteradt på grund af vägradt godkännande, omsider erbjuder betalning, då eger lian dertill förmonsrält framför alla mella ukommande. V. C AP.
Om vexel-innehajvares rättigheter och skyldigheter. § 44.
Till vexel-innehafvare stå vexelgifvare, vexeltagare oell samtlige öfverlåtare i solidarisk ansvarighet för så väl capitalet, hvarå vexeln lyder, som ock, i händelse af nödige åtgärder med protester oell lagsökning, kostnaderne derföre, samt en procents vexelränta i månaden från .förfallotiden ^jjs jjetajnjng sker.
Ersättning för den förlust, som otgituuigsdagen 0 0 genom cursens förändring å vexel, dragen uti utrikes myntsort, uppkommer, skall i thy fall äfven godtgöras innebafvaren. §. 45.
Vexel-innehafvaren förlorar denna vexelrätt, om han icke inom sex månader från vexelns datum anmäler sig till godkännande eller betalning af vexel, som är ulgifven inom Sverige eller Norrige.
Denna praescriptionstid utsträckes till ett år för vexlar, som äro dragne inom Europa och lill arne år för vexlar emellan Europa samt någon af de öfriga verldsdelarne. 5. 46.
Accepterad vexel, skall innebafvaren inom 24 timmar sedan den år förfallen till inlösen uppvisa för godkännaren, eller, i händelse han ej är boende der vexeln skall inlösas, för den, hos hvilken godkännaren tecknat å vexeln, att inlösen skall göras.
Försummas sådant, och blifver godkännaren sedermera oförmögen att vexel infria, ege vexel-innehafvare ej någon talan, hvarken emot vexelgifvare, vexeltagare eller öfverlåtare, utan får vidkännas den förlust, som genom godkännarens obestånd kan uppkomma. 12 La,"-Utskottets Betänkande N;o ryg; §■■ 47* Vägra9 betalning för godkänd vexel, uppvisad inom den tid nu sagd är, tage då innehafvare protest för ^ betalning innan andra dagen tilländagått, eller, i händelse af mellankommande sön- eller helgedag, å den derpå följande första söknedag. §. 48.
Vexel-innehafvare är ej fritagen från protest för non betalning, hvarken genom skedd protest för non accept, ej heller genom acceptantens död elier iråkade cession. §. 49, I händelse af acceptantens iråkade cessions-tillstånd före förfalloliden, kan vexeltagare, efter gjord protest, börja sin återgångs-talan.
(Regress) (RecambiodJ § 5 o. Återgångs-talan eger rum antingen emot vexelgifvaren, eller någon af öfverlåtarne serskildt, eller ock samfäldt emot allesamman.
En hvar af öfverlåtarne eger samma återgångs-talan emot alla dem, sorn. före honom öfverlåtit eller utgifvit. §. 5 r.
För att bibehålla sådan återgångstalan, måste likväl innehafvaren på landet med nästa post, efter skedd protest, om densamma underrätta den eller dem, emot hvilka han ämnar vända sig samt af honom eller dem yrka betalning; äro innehafvarne och den, som underrättas och sökas skall, boende i samma stad, då skall anmälan ske inom 24 timmar efter protesten.
Varder ej innehafvare genast förnöjd, då åligger honom uttaga stämning till vederbörlig
Domstol och der fullfölja målet, på sätt i ^ide Capitlet säges, §. 52.
Anstånd med stämnings uttagande, räknad ifrån dagen af vägrad betalning, fastställes sålunda: i samma Stad, der både innehafvare bor och den han vill stämma: inom 8 dagar; inom samma Härad: 2:ne veckorJ inom samma Län: 3:ne veckor; inom Riket: sex veckor.
Lag-Utskolleli Betänkande N.-o 17 g. §. 53.
Försummar innehafvare, eiler den öfverlåtare, sorn varit tvungen veseln infria, att i sin ordning begagna nu föreskrifne sätt att genom återgångs-ta lan få sin fordran godtgjord, så försvinner allt vidare anspråk äfven emot vexelgifvaren, derest denne bevisligen betäckt dragen vexel; och ege innehafvaren endast talan emot godkännaren.
C AP.
Om Protester. §• 54.
' Vid de tillfällen, då, enligt hvad denna
Lag föreskrifver, protest skall göras, kan sådan verkställas med biträde af Notarius Publicus eller Magistrats-Secreterare i städerna, jemte ett tillkallad t vittne, samt ålandet af närmaste Kronobetjente jemte vittne, eller ock tvänne andra trovärdige, ojäfyige män, som kunna skrifva. §. 55.
Protest skall uppsättas skriftligen i form af protocoll, hvari upptages: 1:0 afskrift af slutsedel eller vexel med derå tecknad öfverlåtelse; 2:0 den sökandes anhållan eller påstående; 3:o det svar derå gifves; 4:0 förbehåll deremot, som på sökandens vagnar göres af Notarius eller den protesten verkställer; 5:o ort och lid, hvarest och när protesten sker; 6:0
Notariens eller protestförrättningsmänneus egenhändiga underskrifter.
Om de timmar, å hvilka i stad protester skola ske, derom skils i Mäklare-Ordningen.
VII. C AP.
Om laga Domstol i Vexelmål> samt huru med lagsökning bör förhållas. §. 56.
Domstol i vexelmål är Rådstufvu-Rätt i den stad, der svaranden ariträilas, eller, om han sig å landet uppehåller, Rådstufvu-Rätt i närmaste stad, der Rådstufvu-Rätt finnes. L>g T?:''kotfrt* firiSnkundt V.-, < g §■ 57- Stämning, sorn hos Ordförande i nyssnämnde
Domstol begäres, sk all genast meddelas, samt målet utsättas alt företagas antingen samma dag, om Rätten är tillsamman och svaranden så till hand, att han, efter er* hållen kallelse, vid hemtnings påföljd, kan sig infinna, eller ock å näst* infallande rättegångsdag, då svaranden anses kunna sig inställa.
Pröfvar
Domstolen ingen laglig undskyllan för krafvet hafva förekommit, lillhälle då svaranden genast detsamma fullgöra, vid påföljd, att eljest genast träda i häkte, intill dess målet är afgjordt, och käranden till fullo godlgjord.
Hvad dömdt är, må genast utmätas, dock med rättighet till vad under Hof-Rätt, dervid dea vinnande eger emot borgen lyfta hvad honom lilidömdt blifvit.” Och har, vid Herr Grefve Frölichs motion, Herr Adolf Göran Oxehufvud afgifvit anmärkningar, som fått remissen till Utskotten medfölja.
Vid förehafvande af dessa motioner uti de sammansatta Banco- och Lag-Utskotten, hafva Utskotten stannat i den åsigt, att Banco-Utskottet allenast hade att yttra sig i fråga om det inflytande den åsyftade lagstiftningen för inrikes vexlar må anses ega på realisationens bestånd och på allmänna rörelsen, men att åt Lag-Utskottet skulle öfverlemnas, alt i öfrigt Utlåtande i ämnet afgifva, hvarefter bägge Utskottens yttrande kororae att i ett Betänkande till Rikets Höglofl.
Ständer ingå.
Banco-Utskottet har sedermera, enligt Protocolls-utdrag af den 37 sisth Februarii, hvilket, jemte de till målet hörande handlingar, den a innevarande månad kommit Lag-Utskottet tillhanda, uti den fråga, som ansetts beroende på Banco-Utskoltets handläggning, förenat sig i det Utlåtande: att, under förutsättning af en ändamålsenlig lagstiftning, äfvensom under vilkor, att icke vexlar varda å alltför små summor utställda.
Utskottet ansåg införandet af en inrikes vexelrätt icke vara för realisationens bestånd menligt, men väl fördelaktigt och välgörande för allmänna penningerörelsen inom landet.
Lag-Utskottet, som sålunda ensamt kommer alt afgifva det närmare utlåtandet i ämnet, och, för sådant ändamål, tagit kännedom, ej mindre om det, på Kongl. Majrts Nådiga Befallning, uti Skrifvelse till CommerceCollegium den 12 Junii 1816, af bemälde Collegium upprättade och den 11 Junii 1833 till Kongl. Majrts Handels- och Finance-Expedition inkomne förslag till förnyad Vexel-Stadga, än äfven om ålskiilige, dels från Stock - Lag-Utskottets Betänkande N:0 1J9. bolms Börs, dels från andra städers Handels-Corpser, till beinälde Expedition inlemnade opinions-yttiingar, rörande fördelarne af inrikes vexelrätts införande, har, efter sorgfälligt öfvervägande häraf, för sigstadgat följande grunder: a) alt alla vexlar, antingen de komma under namn af inrikes eller utrikes, ställas under en och samma Vexel-lag, utan annan skiljaktighet, fin att, i afseende på de förra, en viss minimisumma bestämmes; b') att, i stället för åtskilliga af de lill liden högst inskränkta fatalier, hvarpå, enligt 174® ^IS Vexel-Stadga, vexel-innehafvarens hela betalningsrätt emot vexelgifvare och öfverlåtare nu beror, andra, mera enkla och mera lätt iakttagna bevaknings-åtgärder böra föreskrifvas; och alt följaktligen, enär vexelgifvares och öfverlåtares rätt kan bevaras derigenom: i:o alt, då vexel är förfallen lill betalning, sådan genast fordras; 3:0 alt, när vexeln är ställd att betalas vid eller efter uppvisandet, densamma varder inom viss kort tid uppvist; och 3:o att innehafvare af protesterad vexel, inom viss kort lid ifrån förfallodagen, gör sin återgångstalan gällande; — Lagens föreskrifter, angående hvad innehafvaren måste iakttaga, för att emot vexelgifvare och öfverlåtare bibehålla sin rätt, alltså böra lil! nyssnämnde åligganden inskränkas.
Härigenom besvaras ock , på ett , efter Utskottets omdöme , fullt rältsenligt sätt, den fråga, som redan länge utgjort eli tvisteämne emellan personer, hvilka idka vexelhandel, nemligen huruvida vexelgifvaren eller vexeltagaren skall hafva åliggandet att afsända vexeln till accept.
ÄfventyreL blir vexeltagarens, derest han försummar att presentera vexeln senast vid förfallotiden, när sådan är bestämd, men eljest inom viss tid från utgifvandet; hvaremot det blir vexelgifvarens sak, att, i händelse lian för egen efterrättelse, i afseende på sin och godkännarens inbördes ställning, vill hafva vexeln förr presenterad, derom sjelf draga försorg.
Denna grundsats instämmer med Preussens, Frankrikes, Nederländernas och Danmarks Vexel-Lagar, hvilka Utskottet, så väl i denna omständighet, som äfven i flere andra hänseenden, rådfört; c) att den nuvarande höga vexelränlan bör nedsättas.
Stadgandet om ia procents ränta för protesterad vexel står i sammanhang med föreskrifterne om densammas återskickande med omgående post, samt om skyldigheten att, inom 24 limmar efter postens ankomst, fordra betalning.
Så snart åter liden för vexelinnehafvarens rättighet, att kräfva vexelgifvare och öfverlåtare, faslställes efter annan grund, hvilken icke utesluter möjligheten af några veckors eller månaders dröjsmål med den protesterade vexelus uppvisande till betalning hos desse sistnämnde, tyckes billigheten Lag-Utskottets Betänkande K.o 17$. tala derföre, att, till förekommande af ocker, räntan blifver den vanliga.-
Allmännaste bruket är också redan att, för återgången vexel, ränta icke debiteras högre än till 6 proc., ehuru Lagen berättigar til! dubbla beloppet; J) att fordringsegaren deremot bör åtnjuta full ersättning för alla sina skäliga och bevisliga kostnader.
I gamla Yexel-Stadgan finnes ersättningen inskränkt inom ett visst maximum, och man har förmodligen ansett de stundom öfverskjutande umgälderne betäckas af den höga räntan.
Genom en sådan beräkning kan emedlertid än den ena, än den andra parten blifva lidande eller obehörigt vinnande; och det rättaste måste ofelbart vara, att ersättningen alltid utgår i ett afmätt förhållande till skadan; e') att räntan bör beräknas, icke från vexelns utgifningsdag, utan från den dag, då den bort af godkännaren betalas.
Oin man tänker sig, att en för 3 månader sedan från Götheborg på Stockholm dragen och i morgon förfallen vexel i dag köpes samt i morgon presenteras hos godkäunareu till inlösen, ännu utän något lagligt anspråk på ränta, men då icke genast honoreras, så är det väl svårt att inse något giltigt skäl, hvarföre köparen skulle vara berättigad att i öfvermorgon af öfverlåtaren utfordra, icke blott hela capilalet, utan äfven 3 månaders ränta.
Det origtiga häri visar sig också derigenom, alt borgenären emot godkännaren icke har rätt till ränta för längre tid, än ifrån förfallodagen, alltså emot vexelgifvare och öfverlåtare skulle hafva bättre rätt, än emot den, som, sedan han accepterat vexeln, brister i betalningen; att, så snart den återgångna vexeln är ställd att betalas i utländskt mynt, och liqviden här sker efter curs, det vill säga, icke med det mynt, hvarå vexeln lyder, utan efter pris å ny vexel, betalbar efter någon tids förlopp, så bör vexelinnehafvareu åtnjuta ränta under den nya vexelns förfallotid, dock med afräkning af den tid, som för den protesterade vexeln, efter dess lydelse, ännu kan återstå.
En uppenbar förlust skulle eljest tillskyndas vexel-innehafvaren; och just i denna omständighet bör man förraodeligen söka egentliga grunden dertill, att, enligt gamla Yexel-Stadgan, vexelinnehafvaren eger, när vexel med protest återkommit, af öfverlåtare och utgifvare fordra länta ända ifrån utgifningsdagen; men rätteligen är det icke för den innan iörfallodageu förflutna tiden, utan för det uppehåll i betalningen, hvilket medföljer ny vexel, sorn ränta tillkommer borgenären.
Vexel-Stadgans föreskrift i denna del är således, för det slag af vexlar den egentligen angår, eller vexlar i utländskt mynt, mindre riglig; och den är, efter hvad det ofvan anförda Lag-V(skottets Betänkande N.o t~Q.
>7 anförda exemplet utvisar, ännu mindre tillämplig i afseende på inrikes vexlar; g) att innehafvaren af återgången vexel bör ega rättighet att vända sitt betalningsanspråk, ej allenast emot vexlegifvaren och sista öfverlåtare», utan emot hvilken af öfverlåtarne honom godt synes.
En inskränkning i utsökningsrätten emot öfverlåtare derhän, alt fordringsegaren skulle vara pligtig, i främsta rummet, vända sig emot den, som öfverlåtit på honom sjelf, samt först, om betalning der brister, få söka den nästföregående, och så vidare i ordningen uppåt, synes icke gagna någondera parten, utan tvärtom medföra ömsesidiga olägenheter, såsom uppehåll i borgenärens liqviderande, och ökade kostnader, hvilka slutligen drabba den äldre öfverlåtaren, och som kunnat undvikas, om denne fått sökas directe.
En sådan princip skulle nästan utesluta möjligheten af godvillig liqvid genom äldre öfverlåtare, förr än turen kommit till honom; ty om vexelinnehafvaren försummat sig emot den senare öfverlåtaren, så har han äfven förlorat all rätt emot de föregående, och den ibland dessa, som erlade betalningen i första hand, skulle i sådant fall förmodeligen icke kunna göra någon talan gällande emot dem, som äro öfver honom.
Principen komme ock att möta svårigheter derutinnan, att man nödgades antingen följa vexelinnehafvarens utsökningsåtgärder, steg för steg, från den ene till den andre öfverlåtaren, med föreläggande af nya fatalier, eller ock lemna hans anspråk emot de äldre öfverlåtarne, obegränsadt af annan praescriptionstid, än den tioåriga.
Med stöd häraf får Utskottet, som, hvad Herr Friherre Kantzows motion serskildt beträffar, bör hänvisa lill det Utlåtande
Utskottet afger i anledning af återremisser utaf dess Betänkande N:o 64, i fråga om antagande af en fri assigneringsrätt enskilde emellan, härmedelst vördsamligen föreslå, att, med upphäjvande af Kongl.
Maj:ts förnyade Vexelstadga d. 2/ Januarii 1748* Kongl. Förordn. d. 12 Junii 1816, angående vissa delar af vexelliandeln, Kongl.
Kungörelsen d. 7 Jugusti 1816, angående förhållandet med vexlar i Svenskt mynt, som å utrikes ort äro dr agne på i Riket vistande man, Kongl. Kungörelsen d. 7 Maji 1817, angående hvad iakttagas bör i anseende till vexlar och invisningar, ställde att betalas i Svenskt mynt för utländsk matts räkning, Kongl. Brefvet d. 5 JYov. 1817 och CornTlili tilt R.
Brot. 1834 och i835'.
7 Sami. 1 Afd.
a Bandet. 3 louie Häftet.
Lag-UtskoUets Betänkande N:C 17g. merce-Collegii derpå grundade Kungörelse d. zf i samma rtiånadj angående hvad som bör iakttagas vid uppköp af vexelbref genom, syssloman, Kongl. Brefvet till CommerceCollegium d. 22 Mars 1821, angående förklaring af 9 i ofvanberörde Kongl. Förordning d. 12 Junii 181 G, och Kongl. Kungörelsen d. zy Aug. 1828, angående rälta för*» ståndet af de uti 4 oc'b b af sistnämnde Kongl. Förordning innefattade stadgandcn, antagas måtte en så lydande : Vexel-Lag. 1. C.rr. 4
Om formen för vexel. 1.
Vexel bör innehålla: