Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Memorial till, angående en af Stats-Ulskottet framställd anmärknings-an ledning, i följd af åtskilliga omständigheter val inköpet af Owenska faktoritomten pä Kungsholmen i Stockholm till ny lokal för Mynt- och Kontroll verken.
Samtlige Pxiksstånden hafva, medelst protokolls-utdrag, daterade den 12 nästförlidne Januari, till Konstitutions-TJtskottet öfverlemnat en af Pikets Ständers Stats-utskott anmäld anledning till anmärkning mot föredragande Statsrådet och Chefen för Finans-departementet, och har Stats-utskottet derefter uti lörsegladt konvolut insändt ett utdrag af dess protokoll för den 5 Januari, hvaruti skälen för denna anmärkning utredas och framläggas.
Dessa skäl äro: att, sedan Kongl. Maj:ts och rikets Statskontor, till följd af derom ankommen nådig befallning uti Kongl, brefvet af den 9 Februari 1847, för Kongl.
Maj:ts och kronans räkning afslutat köp om Irenne på Kungsholmen i Stockholm belägna, för bruksidkaren Owens faktori tillförene begagnade tomter, n:ris 1, 2, 8, med derå befintliga åbyggnader och öfriga tillhörigheter, för att till ny lokal för mynt- och kontroll verken användas, och till liqviderande af köpeskillingen, som uppgått till 45,ooo r:dr banko, till säljaren inbetalt influtna summan för dan till Stockholms stad afträdda mindre mynt-tomten, 25,000 r:dr, ytterligare ett af myntverkets egna för ändamålet disponibla tillgångar förskottsvis hemtadt belopp, stort 5,000 r:dr, samt återstoden, stor i5,ooo r:dr, medelst öfvertagande af i egendomen befintliga premielån till ett belopp af 2,275 r:dr, jemte andra i densamma intecknade fordringar, utgörande en Bih. till B.
Prat. 1847 & 1848, 3 Sami. 3 Haft. 1 2 Konstitutions-Utskis Memorial, N:o 3. summa stor 12,725 r:dr, hvilka, i den mån sådant erfordrades, borde af Statskontoret serskildt infrias genom dertill förskottsvis anordnade medel mot ersättning i den ordning, som framdeles komme att bestämmas; så bade, uti Kongl.
Maj:ts till Rikets Ständer under den 12 nästvikne November aflåtna och till Stats-utskottet remitterade proposition, medel blifvit begärdte till slutligt liqviderande af nämnde återstod af köpeskillingen jemte derå belöpande räntor; och som, vid sådant förhållande, enligt Stats-utskottets tanka, en skuldsättning för statsverket genom inköpet tillkommit i uppenbar strid mot 76 § Regeringsformen, hade Stats-utskottet funnit sig böra, med anmärkning mot föredragande Statsrådet och Chefen för Finansdepartementet, såsom kontrasignant af ofvananförda Kongl, bref af den 9 Februari 1847, öfverlemna ärendet till Konstitutions-utskottet för den ytterligare åtgärd, hvartill omständigheterne kunde föranleda.
Af protokollet öfver Finansärenden, hållet inför H. M. Konungen i Statsrådet den 10 Juni 1846, inhemtas angående ifrågavarande inköp, att, sedan grosshandlanden A- Fredholm, uti en till Kongl. Maj:t i underdånighet ingifven skrift, gjort anbud att, mot <en köpeskilling stor 5o,ooo r:dr banko, till Kongl. Majit och kronan försälja de af honom efter fabriksidkaren S. Owen inköpte, till faktori begagnade, tomterna n:ris 1, 2, 8, i qvarteret Bryggaren på Kungsholmen, såsom lämplig lokal för myntverket, derest, enligt hvad till hans kunskap kommit, flyttning af detta verk kom* me alt ega rum, hade Kongl.
Maj:ts och rikets Statskontor, till följd af derom erhållen hög befallning, inkommit med underdånigt utlåtande i ämnet, efter att deröfver förut hafva inhemtat
Öfverdirektörens för mynt- och kontrollverken yttrande.
Statskontoret hade uti detta utlåtande omförmält, att, sedan vid riksdagen 1840—1841 fråga uppstått om beredande af en gemensam lokal för samtlige Stats-departementen, och Öfver-intendents-embetet samt
Öfverdirektören för mynt- och kontrollverken erhållit befallning att utlåta sig, huruvida icke, genom myntverkets förflyttning till annan för denna eldfarliga inrättning mera lämplig lägenhet, mynthuset kunde till sådan lokal för Stats-departementena användas, hade, i anledning deraf, förslag till inköp af ofvannämnda faktoriegendom för myntverkets räkning jemte ritningar derå blifvit ingifna och Kongl. Majit föredragne den 24 Oktober 1844* men pröfningen deraf uppskjuten, och under tiden en Kongl, proposition örn mynthusets upplåtande till Stats-departementenas behof och anslående Iionstitutions-Utsk:s Memorial, Av o B. 3 af medel för myntverkets flyttning till Rikets Ständer vid då innevarande riksdag aflemnad, men hvilken dock, i anseende till bristande tillräcklig utredning i frågan, då förfallit.
Lika med hvad Öfver-intendents-embetet och Öfverdirektören för myntverket uti deras år 1844 afgifna betänkande yttrat och Öfverdirektören ånyo uti sitt sedjiare yttrande upprepat, hade Statskontoret nu, äfven forsin del, förklarat den af grosshandlanden Fredholm falbjudna, fabriksidkaren Owen förut tillhöriga egendomen vara fullt ändamålsenlig för myntoch kontrollverkens förläggande derstädes; men vidkommande den af Öfverdirektören uppgjorda och dess sednare betänkande bilagda planen, angående medlen, tiden och sättet för samma ändamåls förverkligande, gjort åtskilliga anmärkningar för att utreda, att enligt densamma i hvarje händelse en tillgångsbrist i afseende å köpeskillingen skulle uppkomma, som ej af direkt användliga fonder kunde fyllas, hvarföre
Statskontoret ’ ansett sig icke böra underlåta i underdånighet fästa uppmärksamheten deruppå, att slaten genom inköpet af ofvannämnde egendom skulle, då tillräcklig tillgång lill köpeskillingen nu ej vore beredd, skuldsättas för hvad som brister.” Föredragande Statsrådet och Chefen för Finans-departementet, hvilken väl delade Statskontorets mening om den ifrågavarande lokalens lämplighet för myntverket, hvars flyttning inginge i planen för Stats-departementenas inrymmande i mynthuset, men dock ansåg det af grosshandlanden Fredholm gjorda anbudet icke böra antagas förr, än försök blifvit gjorda att mot förmånligare vilkor möjligen erhålla någon annan för samma ändamål fullt tjenlig lägenhet, hade i följd häraf i underdånighet tillstyrkt vidtagande af sådane åtgärder, hvarigenom äfven andre hugade säljare lernnades öppet tillfälle att inora viss tid till Statskontoret ingifva försäljningsanbucl i detta afseende; hvarefter Statskontoret, till hvilket nådig befallning af nämnde innehåll ingått, under den 1 7 November 1846, om resultatet af de sålunda gjorda anbuden inlemnat underdånig berättelse, som den 9 Februari 1847 blifvit inför Kongl. Maj:t i Statsrådet föredragen.
Statsråds-prolokollet i finansärenden för sistnämnde dag upplyser härom : att sex serskilda försäljningsanbud, till följd af den öppnade konkurrensen, inkommit; att deribland äfven det af grosshandlanden Fredholm gjorda med oförändrade vilkor blifvit förnyadt; att bland de fem andra icke något, i anseende till flere, lokalerna åtföljande, olägenheter, befunnits Konslitutions-Utslf.s Memorial, N:o 3. motsvara det åsyftade ändamålet; och att endast de O iven ska faktoriegendomarne uti sig förenade, så till utrymme och läge, som lill säkerhet mot eldfara, sådane företräden, att de för myntverkets behof framför de andra vore lämpliga; i anseende hvartill ock Statskontoret ansett dem för detta behof helst böra inköpas.
Föredragande Statsrådet och Departements-chefen hade, på grund, häraf, i underdånighet tillstyrkt, att nödige åtgärder måtte beslutas, angående inköp af ifrågavarande egendom för statens räkning, och i sammanhang dermed om beredande af utvägar i öfrigt för verkställigheten af förslaget rörande mynt- och kontrollverkens flyttning.
Det hade dervid icke undfallit
Departements-chefen att, för utförandet af detta förslag i dess helhet, en medverkan af Rikets Ständer, genom anvisande af dertill nödiga medel, erfordrades, och hvarom alltså nådig framställning till dem vid nästkommande riksdag borde aflåtas; men
Departements-chefen ansåg derjemte det vara af serdeles vigt, att icke genom uppskof med förenämnde egendoms inköpande äfventyra densammas försäljning under tiden till enskild man, emedan derigenom det första vilkoret för förslagets bringande till verkställighet, eller vinnandet af en för mynt- och kontroll verken fullt tjenlig lokal utan alltför stor kostnad , möjligen kunde omintetgöras, eller åtminstone för en längre, obestämd, tid aflägsnas: vid hvilket förhållande, och som dessutom anledning vore gifven ti il den förutsättning, att, derest köpet afslutades då genast, köpesummans nedsättning lill 45,ooo r:dr kunde påräknas, samt dertill komme, att nödiga medel för detta ändamål kunde anvisas, Departements-chefen alltså icke tvekade att tillstyrka, det meranämnda egendom med nyssberörda summa för statens räkning måtte, genom Statskontorets försorg, inköpas, och såsom vilkor dervid, bland andra, fastställas: a) att köpeskillingen skulle bestämmas lill /p,ooo r:dr banko; b) att booo r:dr deraf skalle betalas åtta dagar efter köpekontraktets underskrifvande, och 25,ooo vid tillträdet, som borde ega rum den i Oktober; och cV.att återstoden skulle liqvideras medelst öfvertagande af de i egendomarne befintliga prasmielån af tillsammans 2,275 r:dr, samt andra i dem intecknade fordringar till ett belopp af 12,725 r:dr.
Till köpeskillingens afbetalning skulle användas de 25,000 r:dr, som influtit för den till Stockholms stad försålda, så kallade lilla mynttornten, och hvilken summa, som af Statskontoret under vilkor af 6 månaders uppsägningstid vore förräntad, derföre genast till inbetalning borde Konstitulions-Utsk:s Memoria!, N:o 3 5 uppsägas, vidare 5ooo r:dr utaf myntverkets egna disponibla tillgångar, och till infriande af intecknade lånen medel af Statskontorets fonder utanordnas, i den mån sådant erfordrades, emot ersättning, på sätt och i den ordning, som, uppå skeende underdånig anmälan, framdeles skulle bestämmas.
Af myntverkets tillgångar skulle ock räntorne på såväl premie- sorni kiteckningslånen från och med tillträdesdagen bestridas; och borde
Statskontoret uti nådig skrifvelse om verkställigheten häraf förständigas; hvarefter Statskontoret, enligt hvad af Statsråds-protokollet i Finans-ärenden för den 6
Maj 1847 inhemtas, afgifvit underdånig berättelse derom , alt ifrågavarande egendomsköp, medelst kontrakt af den 2 3 nästföregående Mars, blifvit afsluladt på. nyssnämnda vilkor.
Köustitutions-utsk-ottet bar tagit den uppgifna anmärkningsanlédnin» gen under noggrannt öfvervägande; och ehuruväl, genom öfvertagande af de intecknade fordringäi ne, vid'liq viden om köpeskillingen för ifrågavarande, på Kongl. Majrls och kronans vägnar inköpta,. egendomar, ur formel synpunkt en skuld kan sägas hafva blifvit staten tillskyndad , och Slats-utskottet på sådan grund ina hafva egt anledning till sin anmärkning; dock, sorn förbudet 1 76 § Reg. formen att Riket med ny gäld, utan Rikets Ständers samtycke, belasta, v.äl icke kan sträckås derhän, att Styrelsen derigenom blelve förhindrad att, då densamma eljest vöre berättigad alt för vederbörligen erkända statsändamål inköpa fastighet eller andra föremål, afslutasådan handel blött derföre, att någon intecknad skuld1 vid’ liqviden af köpeskillingen derigenom kommu ali för någon tid öfvergå på staten, om också tillfället att på ett fördelaktigt sätt vinna samma ändamål sålunda ginge förloradt; fördenskull, och då frågan således rätteligen blir, huruvida tillfyllestgörande skäl funnits för tillstyrkandet att, vid den tid det skett, inköpa de f. d. Owens-xii egendomarne för mynt- och kontroll verkets behof', och de af Cliefen för Finans-departementet i detta afseende anförda grunder icke lemna anledning till klander för något förbiseende af Rikets sannskyldiga nytta, Bih. till IL St, Proc. 1S47, * 1818, 3 Sami. 3 11 af t. 2.
(J Konstitutions-Utskis Memorial, N:o 3. tinner Konstitutions-utskottet den af Stats-utskottet anmälda anmärkningen angående ifrågavarande ärende böra. förfalla:
Hvilket sitt beslut Konstitutions-utskottet får Rikets Höglofl.
Ständer härigenom, vördsamt meddela..
Stockholm;, den 3 Mars 1848..
Reservationen f. Af vice Talmannen Herr Brinck, Herrar Berg, Billström och Bengt Gudmundsson från Hallands län, så lydande: ”Enär det blifvit fullkomligen ådagalagdt, och jemväl af Utskottet, med-* gifvjts, att, genom inköpet för myntverkets räkning af den s. k. Owenska egendomen, riket är vordet med gäld belastad!, och 76 § Reg. formen sålunda blifvit öfverträdd, samt då, ehvad skäl än må, hafva , funnits för tillstyrkandet af besagde egendomsköp, ett noggrann!, iakttagande af grundlagens stadgande likväl icke bordt åsidosättas; anse vi, i olikhet med Konstitutions-utskottets pluralitet, att Chefen och föredragande Statsrådet för.
Finans-departementet, som, genom sitt rådslag i om förmälde sak, tillstyrkt en öfverträdelse af rikets grundlag, derföre riitteligen bordt, i den ordning 106 § Reg. formen föreskrifver, af .Konstitutions-utskottet till ansvar ställas.” *9 » . Af Herr Biskopen Hathi rom, som reserverade sig i afseende, på , de. för, apmärkningeps underkännande uppställda motiver.. STOCK H U L M, L u nd b e r g Oc Comp. ISIS.
Konstitutions- Utskottets Memorial, N:o 4. 1 JW 4.
Utsk. den 10 Mars, kl. 1 e. m.
Memorial, till Rikets Ständer, angående fullbordad granskning af de uti Stats-rddet förda protokoll.
Konslilulions-ulskotlet liar numera fulländat den granskning af de, sedan nästförlidne riksdag, inför H. Maj t Konungen i Stats-rådel förda protokoll, hvilken, lill följd af 105, 106 och 107 §§ Regeringsformen, det åligger Utskottet att verkställa.
De protokoll, sorn, på derom i sådant afseende gjord begäran, till Utskottet blifvit aflemnade, äro:
Protokoll öfver Justitie- och Justitie-Departements-ärenden från och med den 11 Judi 1844 till och med den 12 November 1847; Protokoll öfver Utrikes-Departemenls-ärenden från och med den 30 Juli 1844 lill oell med den 9 November 1847; Protokoll öfver Landtjörsvars-Departements-iSvendcn från och med den 30 Juli 1844 till och med den 18 November 1847; Protokoll öfver Sjöförsvars- Departement s-'årenden från och med den 25 Juli 1844 till och med den 11 Noveni ber 1847; Protokoll öfver Civil-Departements-nrenden från och med den 25 .lidi 1844 lill och med den 23 November 1847; Protokoll öfver Finans-Departements-ärenden från och med den 5 Augusti 1844 till och med den 18 November 1847; och Protokoll öfver Ecklesiastik-Departementr-ärenden från och med den 5 Augusti 1844 lill och med den 9 November 1847.
Konstilulions-ul.skotlet bar under granskningen icke funnit skäl förekomma till någon tillämpning af 106 § Regeringsformen.
Med stöd af 107 § Regeringsformen bar Utskottet deremot ansett sig böra anmärka rådgifvare-åtgärderna uti följande ärenden: lith. till R.
St. Prot., 1847 # 1848. 3'
Sami. 4 Tläft. 1 2 Konstitutions-Ulsliottcts Memorial, JYi i4 I.
Angående Kongl. Maj.ts Nådiga Kun gör else > rörande enskilda Banker j hvilka utgifva egna kreditsedlar} gifven den g Januari 1846.
I anseende dertill, att den författning, i kraft af hvilken enskilda hanker blifvit tillålne, eller Kongl, kungörelsen den 14 Januari 1824, jemförd med XV kapitlet handels-balken, funnits vara ofullständig, ej mindre uti föreskrifterna om de för allmänna säkerheten nödiga garantier vid enskilda bankers stiftande, än i afseende å bestämningarne af föremålen, villi oren och sättet för sådane bankers rörelse, bade Rikets Ständer vid sednaste riksdag, i likhet med Ständerna under de tvenne nästföregående riksdagarne, hos Kongl.
Maj:t, uti skrifvelse af den 24 Maj 1845, N:o 237, i underdånighet anmält behofvet af en fullständigare lagstiftning uti delta ämne, derjemte till Kongl. Maj:ls höga stadfästelse öfverlemnat ett af Ständerna, föi- deras del, antaget förslag till ”Lag för enskilda Banker” och anhållit: a) att antingen såsom tillägg lill lagen för enskilda banker, elier genom serskild kungörelse, förklaras måtte, att hvad kongl, kungörelsen den 14 Januari 1824, angående enskilda hanker och diskonter, stadgar, derefter skulle gälla endast i afseende på sådane banker, som redan voro inrättade och hvilka orubhadt borde bibehållas vid deras undfångna privilegier, derest de ej sjelfva önskade uti sina statuter ändring i öfverensstämmelse med ofvanberörda lag; och b) att uti lagen för enskilda banker de i riksdaler banko bestämda penningebelopp måtte utföras i den mynt-enhet, som till antagande blifvit föreslagen. l3å likväl ifrågavarande kungörelse af den 9 Januari 1846, ehuru den i väsendtligt delar följt de åsigler, som af Rikets Ständer, uti nämnde förslag, blifvit uttryckta, dock, under förklarande, alL samma förslag ej kunnat antagas, i andra derifrån afviker, har Konstilulions-ulskollet funnit skäligt att om detta förhållande taga närmare kännedopi, och dervid först ur protokollet öfver Juslilie-depai lemcnls-ärenden, hållet inför II.
Maj:t Konungen i Slats-rådet den 20 November 1845, inhemta!, alt Rikets Sländers ofvannämnda förslag och skrifvelse, jemte Högsta domstolens öfver förslaget afgifna betänkande och anmärkningar, den dagen under granskning i Stals-rådet förevarit ur ren juridisk synpunkt, eller, såsom det i protokollet säges, så vidt det egde gemenskap med allmänna lagen, då föredra - h'onst iim i on>-Utskott eli Memorial, N:o 4. 3 gauden, II.
Excellens Juslilie-Slatsminislern Friherre Nordenfalk, i anseende lill flere mol lorslagel förekomna anmärkningar och betänkligheter, förklarat sig icke kunna tillstyrka delsammas antagande i dess helhet, men sorn Ii Esc., lika med Rikets Ständer, ansåg Kongl, kungörelsen af den 14 Januari 1824, jemförd med XV kapitlet handelsbaden, i flera hänseenden vara ofullständig och ytterligare bestämningar för dessa inrättningars verksamhet, och allmänhetens derunder beroende säkerhet, behöflige; sä och då afhjeipandel häraf icke ulan betydliga olägenheter kunde uppskjutas intill nästa riksdag, emedan alla då varande privatbankers oktroyer dessförinnan, eller inom utgången af år 1847, komme att löpa till ända, hade H.
Exc. i underdånighet hemställt, huruvida icke, uppå vidare föredragning i ämnet af chefen för Finans departementet, någon författning till efterrättelse för enskilda bankbolags bildande kunde i nåder utfärdas med den rätt, 89 §. regeringsformen medgifver, och med stöd derjemte, icke allenast af högstberörda kungörelse af år 1824, utan ock af hvad Rikets Ständer nu i ämnet anfört och föreslagit ; uti hvilket underdåniga tillstyrkande Stats-rådets öfriga närvarande ledamöter, H E. Herr Statsministern för utrikes ärenderna, Friherre Ihre, Herrar Stats-råderne Fåhreeus, f riherre Staél vatt.
Holstein, Munthe, Friherre Pejron, Silfverstolpe, IParn, Friherre Gjllengranat och Faxe sig förenat.
Ärendet förevar sedermera ånyo uti Statsrådet, uppå föredragning af chefen för Finans-departementet, den 9 Januari 1846, då frågan gälde, huruvida icke, på de af Rikets Ständer anförda skäl och till undanrödjande af de anmärkta bristerna, ny författning, omfattande de financiela och reglementariska delarne af frågan, borde, rörande enskilda bankbolags bildande, utfärdas.
Stats-rådet underställde då ett i sådant afseende uppgjordt nytt förslag, och tillkännagaf dervid:'att detsamma ”grundade sig på Kongl, kungörelsen, angående enskilda banker och diskonter, af den l4 Januari 1824, och öfverensstämde jemväl till det väsendtligaste med de af Rikets Ständer ultiyckta åsigter, men vore dock i några delar från dessa afvikande", såsom: i afseende å minimi-teckningssumman; i afseende å minimi-sedelvalöreiij hvarvid en bemedlande öfvergång från nu bestående till framtida förhållanden vore nödig; i afseende å upplåningsbeloppets förhållande till bankens tecknade grundfond och punkten om utställande af fordringsbevis, för sådan upplåning, lill viss person eller visst verk, emedan sådane föreskrifter mera skulle motverka än befordra privatbanks 4 Konstitutions-Utsliottcts Memorial, N:o 4. förmåga alt fullgöra sina förbindelser och således minska allmänhetens säkerhet; i afseende ä punkten om den proportion, hvari de för beviljade kassakreditiver emollagne säkerhelsbandlingar borde stå lill grundfonden, vid beräkningen af dennas förhållande lill beloppet af ulgifna kredilsedlar eller invisningar å Rikets Sländers bank; och i ajseende ä det minimi-belopp, på hvilket enskild banks, för gjord upplåning ulslällda, räntebärande förbindelser, antingen lill innehafvare»» eller viss man eller ordres, boyde lyda.
Föredragande Stals-rådet, Herr Munthe tillstyrkte, i sammanhang härmed, i underdånighet, att författning uti ämnet, i enlighet med hans förslag, mätte utfäidas, och, i kraft af den rätt, 89 § Regeringsformen fastställer, genom allmän kungörelse utgå; och hade Slals-iådets samlelige närvarande ledamölei', PI.
Herr Statsministern för uti ikes ärenderna, Friherre Ihre, Herrar Slalsråden Fåhreeus, Friherre Staél von Holstein, Friherre Peyron, Silfverstolpe, IVceni, Friherre Gyllen granat och Faxe deruti instämt; men H. Exc. Herr Justitie-stalsministern, Friherre
Nordenfalk afgifvit ett i vissa omständigheter något afvikande betänkande, i så måtto: att H. Exc.. utan alt förneka den nytta, privatbanks-rörejsen medfört i de orter, der den egt rum, likväl icke kunde undgå att bland deraf uppkomna olägenheter erkänna tillvaron i den allmänna rörelsen af k» editsedlav, hvilka såsom lagligen erkändt mynt icke voro gångbara, -en olägenhet, som föi’ allmogen stundom kunde vara tryckande, hvarföre det varit önskligt, att Rikets Ständer, i sammanhang med lagstiftningen angående riksbanken, vidtagit sådane förfoganden, hvarigenom penningerörelsen i piivalbankerne kunnat med riksbankens sedlar bedrifvas; men då sådant cj skett, och Rikets Ständer deremot nu, uti ofvananförda skrifvelse af den 24 Maj 1845, genom det öfverlemnade förslaget till ”lag för enskilda banker”, bibehållit dessa vid rättigheten att utgifva egna kredilsedlar, ville H. Exc., i betraktande derjemte i öfrigt af de anförda skälen, i underdånighet tillstyrka, det ny författning i ämnet, »ned stöd af 89 § Regeringsformen, mätte utfärdas, dock, hvad chefens för Finans-departementet förslag anginge, med undantag af föreslagna stadgandet i 8 §, rörande minsta sedelva loren, i afseende å hvilken punkt H.
Exc. tillstyrkte, alt Rikets Ständers förslag, det enskild bank ej må utgifva kreditsedel å mindre belopp, än 6 riksdaler 32 sk., eller 2 riksdaler 24 sk. i silfver, måtte antagas och fastställas lill efterrättelse genast.
Ut skolk U Memorial, „>! 4.
Den nikonina '‘Kongl, kungöi elsen, angående enskilda ■hanker, hvilka utgifva egna k red ilsed lar, gifven den 9 Januari 184G” biel derpå besluten, och ”skulle framdeles under öfvervägande tagas, om och i hvad mån ytterligare eller förändrade bestämningar af civil-lags-natur kunde i afseende å enskilda hanker vara erforderliga”, i hvilken händelse förslag derom tili Rikets näslsammani räduude Ständer komme att n flå t as.
Hos Konsiilutions-ulskoltet har, i anledning häraf, i öfvervägande kommit, huruvida en lag för enskilda banker horl uti ekonomisk lagstiftningsväg, och ulan Rikets Ständers medverkan, enligt 87 § Regeringsformen, stiftas.
Civillagarnes bestämningar afse visserligen de rättsförhållanden, som uppkomma inom det enskildta, boigerliga lifvets kretsar, och äro af natur, alt det af den enskilde beror att utfordra sin rätt, eller ock, efter behag, efterskänka den; hvaremot den ekonomiska lagstiftningens föreskrifter utgå från motiver, som afse eLt allmänt staLs-intresse och derföre innebära karakteren af oeftergiflig» skyldigheter, hvilka man ej kan undandraga sig, eller efterskänka.
Men denna skilnad i begreppen kan uti den positiva lagstiftningen, om den vill vara verkligt praktisk, aldrig, i formeli: hänseende, strängt vidmakthållas och genomföras.
Ty, då deL tillhörer lagstiftningsmakten att medlande uppträda i alla de fall, der allmänna garantier för rätt måste bestämmas, men den enskilde ej genom aftal och vilkor förmår åstadkomma dem, erhålla föreskrifterna derom, så vidt de afse den enskilda borgerliga rätten, lika naturligt sin plats uti civilrätten, sorn de rättsnormer, till hvilkas befästande de äro gillia.
1 hvarje eivil-lagbok ingå, i följd deraf, ock allmänna stadganden, som, enligt sitt begrepp, äro af administrativ eller ekonomisk natur; och der lagstiftningsmakten, enligt grundlagarne, är på olika sätt organiserad för civilrätten och den ekonomiska rätten, kan derföre, i fråga om hvarderas behörighet, denna lagstiftningsmaktens formella olikhet icke ensamt blifva afgörande.