Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Han bespottade Israel; men Jonathan, Simea son, Davids broders, slog honom.
Desse voro födde af Rapha i Gath, och föllo genom Davids och hans tjenares hand.
Och Satan hof sig upp emot Israel, och gaf David in, att han lät räkna Israel.
Och David sade till Joab, och till folkens öfverstar: Går bort, och räkner Israel, allt ifrå BerSeba intill Dan; och bärer till mig, att jag må veta talet.
Joab sade: Herren föröke till sitt folk hundrade sinom så mycket som det nu är: Min herre Konung, äro de icke alle mins herras tjenare?
Hvi frågar då min herre derefter?
Hvi skulle en skuld komma på Israel?
Men Konungens ord gick fram emot Joab; och Joab drog ut, och for omkring all Israel, och kom till Jerusalem;
Och fick David talet på det räknade folket; och det var af hela Israel ellofva sinom hundrade tusend män, som svärd utdrogo; och Juda fyrahundrade sinom tusend, och sjutiotusend män, som svärd utdrogo.
Men Levi och BenJamin räknade han intet ibland dessa; förty Konungens ord var Joab en styggelse.
Men Gudi misshagade detta; och han slog Israel.
Och David sade till Gud: Jag hafver svårliga syndat, att jag detta gjort hafver; men nu tag dins tjenares missgerning bort; förty jag hafver fast dårliga gjort.
Och Herren talade med Gad, Davids Siare, och sade:
Gack, tala med David, och säg: Detta säger Herren: Treggehanda sätter jag dig före; utvälj dig der ett af, det jag dig göra skall.
Då Gad kom till David, sade han till honom: Detta säger Herren:
Utvälj dig, antingen tre hård år, eller tre månaders flykt för dina ovänner, och för dina fiendars svärd, det du icke undkomma kan; eller tre dagar Herrans svärd och pestilentie i landena, så att Herrans Ängel förderfvar i alla Israels gränsor; så se nu till, hvad jag skall svara honom, som mig utsändt hafver.
David sade till Gad: Mig är fast ångest; dock vill jag falla i Herrans hand; ty hans barmhertighet är ganska stor; och icke falla i menniskohand.
Då lät Herren komma pestilentie i Israel, så att sjutiotusend män föllo af Israel.
Och Gud sände Ängelen till Jerusalem till att slå det; och när han förderfvade, såg Herren dertill, och ångrade det onda, och sade till Ängelen, som förderfvade: Det är nog, håll dina hand tillbaka.
Men Herrans Ängel stod vid Arnans, den Jebuseens lado.
Och David hof upp sin ögon, och fick se Herrans Ängel stå emellan himmelen och jordena, och ett draget svärd i hans hand, uträckt öfver Jerusalem.
Då föll David och de äldste på sin ansigte, klädde i säcker.
Och David sade till Gud: Är icke jag den som lät räkna folket?
Jag är den som syndade och det onda gjort hafver; dessa far, hvad hafva de gjort?
Herre, min Gud, låt dina hand vara emot mig och mins faders hus, och icke emot ditt folk, till plågo.
Och Herrans Ängel sade till Gad, att han skulle säga David, att David skulle gå upp, och resa Herranom ett altare i Arnans, den Jebuseens, lado.
Alltså gick David upp efter Gads ord, som han i Herrans Namn talat hade.
Men då Arnan vände sig, och såg Ängelen, han och hans fyra söner med honom, gömde de sig bort; ty Arnan tröskade vete.
Som nu David gick till Arnan, såg Arnan och vardt varse David, och gick utaf ladone, och tillbad David på sitt ansigte till jordena.
Och David sade till Arnan: Gif mig ladones rum, att jag må bygga Herranom ett altare deruppå; för fulla penningar skall du få mig det, att plågan på folket må återvända.
Arnan sade till David: Tag dig det, och gör, min herre Konung, såsom dig täckes.
Si, jag gifver också oxarna till bränneoffret, och redskapen till ved, och hvete till spisoffer; alltsamman gifver jag det.
Men Konung David sade till Arnan: Icke så, utan för fulla penningar vill jag köpat; ty jag vill icke taga det ditt är för Herranom, och göra bränneoffer till gifvins.
Alltså gaf David Arnan, för rummet, gyldene siktar till vigt sexhundrad.
Och David byggde dersammastäds Herranom ett altare, och offrade bränneoffer och tackoffer; och då han åkallade Herran, hörde han honom genom eld af himmelen uppå bränneoffrets altare.
Och Herren sade till Ängelen, att han skulle sticka sitt svärd i skidona.
På samma tiden, då David såg, att Herren hade hört honom uppå Arnans den Jebuseens plats, offrade han der.
Ty Herrans tabernakel, som Mose i öknene gjort hade, och bränneoffrets altare, var i den tiden på höjdene i Gibeon.
Men David kunde icke gå ditin för det, till att söka Gud; så var han förskräckt för Herrans Ängels svärd.
Och David sade: Här skall Herrans Guds hus vara, och detta altaret till Israels bränneoffer.
Och David lät församla de främlingar, som i Israels land voro, och beställde stenhuggare, till att hugga sten till Guds hus byggning.
Och David tillredde mycket jern till naglar åt dörrena i portomen, och hvad tillhopanaglas skulle; och så mycken koppar, att han icke stod till vägandes;
Och cedreträ utan tal; förty de af Zidon och Tyro förde mycket cedreträ till David.
Ty David tänkte: Min son Salomo är en ung pilt och späd; men huset, som Herranom byggas skall, måste vara stort, att dess namn och lof utgå må i all land derföre vill jag skaffa honom virke.
Alltså skaffade David mycket virke, förr än han dödde.
Och han kallade sin son Salomo, och böd honom bygga Herrans Israels Guds hus;
Och sade till honom: Min son, jag hade i sinnet att bygga Herrans mins Guds Namne ett hus.
Men Herrans ord kom till mig, och sade: Du hafver mycket blod utgjutit, och fört stort örlig: derföre skall du icke bygga mino Namne hus, efter du så mycket blod utgjutit hafver för mig på jordena.
Si, din son, som dig skall född varda, han skall vara en rolig man; förty jag vill låta honom få ro för alla hans fiendar allt omkring.
Han skall heta Salomo; ty jag skall gifva frid och rolighet öfver Israel uti hans lifsdagar.
Han skall bygga mino Namne ett hus; han skall vara min son, och jag skall vara hans fader, och jag skall stadfästa hans Konungsliga stol öfver Israel till evig tid.
Så varder nu, min son, Herren med dig blifvandes, och du skall blifva lyckosam, att du må bygga Herranom dinom Gud ett hus, såsom han om dig sagt hafver.
Och Herren varder dig gifvandes klokhet och förstånd, och skall befalla dig Israel, att du skall hålla Herrans dins Guds lag.
Men då varder du lyckosam, när du håller dig, att du gör efter de seder och rätter, som Herren Mose budit hafver till Israel.
Var tröst och vid godt mod, frukta dig intet, och gif dig intet.
Si, jag hafver i minom fattigdom förskaffat till Herrans hus hundradetusend centener guld och tusende resor tusende centener silfver; dertill koppar och jern utan tal, ty det är fast mycket.
Hafver jag också beställt timber och stenar, det kan du ännu föröka.
Så hafver du många arbetare, stenhuggare och timbermän till sten och trä, och allahanda kloka på allahanda verk;
På guld, silfver, koppar och jern utan tal.
Så statt nu upp, och beställ det; Herren skall vara med dig.
Och David böd allom öfverstom i Israel, att de skulle hjelpa hans son Salomo:
Är icke Herren edar Gud med eder, och hafver gifvit eder rolighet allt omkring?
Ty han hafver gifvit landsens inbyggare uti edra händer, och landet är undergifvet vordet för Herranom, och för hans folk.
Så gifver nu edor hjerta och edra själar, till att söka Herran edar Gud; och står upp, och bygger Herranom Gudi en helgedom, att man må bära Herrans förbunds ark och de heliga Guds kärilen in uti huset, som Herrans Namne skall bygdt varda.
Alltså gjorde David Salomo, sin son, till Konung öfver Israel, då han gammal, och af lefvande mätt var.
Och David församlade alla öfverstar i Israel, och Presterna och Leviterna,
Att man skulle räkna Leviterna, ifrå tretio år och derutöfver; och deras tal var, ifrå hufvud till hufvud, det starke män voro, åtta och tretio tusend; Af hvilkom voro fyra och tjugu tusend, som drefvo arbetet på Herrans hus; och sextusend ämbetsmän och domare; Och fyratusend dörravaktare; och fyratusend lofsångare Herranom med strängaspel, som jag till lofsång gjort hade.
Och David gjorde en ordning ibland Levi barn, nämliga ibland Gerson, Kehath och Merari.
Då Gersoniter voro: Laedan och Simei.
Laedans barn: Den förste Jehiel, Setam och Joel, de tre.
Men Simei barn voro: Selomith, Hasiel och Haran, de tre.
Desse voro de ypperste ibland fäderna af Laedan.
Voro också desse Simei barn: Jahath, Sina, Jeus och Beria.
Desse fyra voro ock Simei barn.
Jahath var den förste, Sisa den andre.
Men Jeus och Beria hade icke mång barn; derföre vordo de räknade för ens faders hus.
Kehaths barn voro: Amram, Jizear, Hebron och Ussiel, de fyra.
Amrams barn voro: Aaron och Mose.
Men Aaron vardt afskild, så att han vardt helgad till det aldrahelgasta, han och hans söner, till evig tid, till att röka för Herranom, och till att tjena och välsigna i [Herrans] Namn i evig tid;
Och Mose, den Guds mansens, barn vordo nämnde ibland de Leviters slägte.
Mose barn voro: Gersom och Elieser.
Gersoms barn: Den förste var Sebuel.
Eliesers barn: Den förste var Rehabia.
Och Elieser hade inga annor barn; men Rehabia barn voro mycket flere.
Jizears barn voro: Selomith den förste.
Hebrons barn voro: Jeria den förste, Amaria den andre, Jahasiel den tredje, och Jekameam den fjerde.
Ussiels barn voro: Micha den förste, och Jissija den andre.
Merari barn voro: Maheli och Musi.
Maheli barn voro: Eleazar och Kis.
Men Eleazar blef död, och hade inga söner, utan döttrar; och Kis barn, deras bröder, togo dem.
Musi barn voro: Maheli, Eder och Jeremoth, de tre.
Detta äro Levi barn i deras faders hus, och de ypperste af fäderna, som räknade vordo, efter namnens tal efter hufvuden, hvilke gjorde de sysslor i ämbeten i Herrans hus, ifrå tjugu år, och derutöfver.
Ty David sade: Herren Israels Gud hafver gifvit sino folke ro, och skall bo i Jerusalem till evig tid.
Leviterna behöfde ock icke bära tabernaklet, med all dess redskap, efter deras ämbete;
Utan, efter Davids yttersta ord, vordo Levi barn räknade ifrå tjugu år, och derutöfver; Att de skulle stå under Aarons barnas händer, till att tjena i Herrans hus, i gårdenom, och till kistorna, och till reningen, och till allahanda helgedom, och till alla ämbetens sysslor i Guds hus; Och till skådobröd, till semlomjöl, till spisoffer, till osyrade kakor, till pannor, till halster, och till all vigt och mått; Och till att stå om morgonen, och tacka och lofva Herran; om aftonen desslikes; Och till att offra Herranom all bränneoffer på Sabbatherna, nymånadom och högtidom, efter talet och sättet, alltid för Herranom; Att de skulle taga vara på vaktena vid vittnesbördsens tabernakel, och helgedomens; och Aarons barnas, deras bröders, till att tjena i Herrans hus.
Men Aarons barnas ordning var denna: Aarons barn voro Nadab, Abihu, Eleazar och Ithamar.
Men Nadab och Abihu blefvo döde inför deras fader, och hade inga barn; och Eleazar och Ithamar vordo Prester.
Och David skickade dem alltså, Zadok af Eleazars barn, och Ahimelech af Ithamars barn, efter deras tal och ämbete.
Och vordo Eleazars barn flere funne till yppersta starka män än Ithamars barn.
Och han skickade dem alltså; nämliga sexton utaf Eleazars barn, till öfverstar ibland deras fäders hus; och åtta af Ithamars barn ibland deras fäders hus.
Och han skifte dem efter lott, derföre, att både af Eleazars och Ithamars barn voro öfverstar i helgedomenom, och öfverstar för Gud.
Och skrifvaren Semaja, Nethaneels son, utaf Leviterna, beskref dem för Konungenom, och för öfverstarna, och för Zadok Prestenom, och för Ahimelech, AbJathars son, och för öfversta fäderna ibland Presterna och Leviterna; nämliga ett fadershus för Eleazar, och det andra för Ithamar.
Och förste lotten föll uppå Jojarib, den andre uppå Jedaja;
Den tredje på Harim, den fjerde på Seorim; Den femte på Malchija, den sjette på Mijamin; Den sjunde på Hakkoz, den åttonde på Abia; Den nionde på Jesua, den tionde på Sechania; Den ellofte på EljaSib, den tolfte på Jakim; Den trettonde på Huppa, den fjortonde på Jesebeab; Den femtonde på Bilga, den sextonde på Immer; Den sjuttonde på Hesir, den adertonde på Happizez; Den nittonde på Petahja, den tjugonde på Jeheskel; Den förste och tjugonde på Jachin, den andre och tjugonde på Gamul; Den tredje och tjugonde på Delaja, den fjerde och tjugonde på Mahasia.
Detta är ordningen efter deras ämbeten, till att gå i Herrans hus efter deras sätt, under deras fader Aaron, såsom Herren Israels Gud dem budit hade.
Men utaf de andra Levi barn, af Amrams barn var Subael.
Af Subaels barn var Jehdeja.
Af Rehabia barn var den förste Jissija.
Men af de Jizeariter var Selomoth.
Af Selomoths barn var Jahath.
([Hebrons]) barn voro: Jeria den förste, Amaria den andre, Jahasiel den tredje, Jekameam den fjerde.
Ussiels barn voro: Micha.
Utaf Micha barn var Samir.
Micha broder var Jissija.
Utaf Jissija barn var Zacharia.
Merari barn voro: Maheli och Musi; hans son var Jaasia.
Merari barn, af Jaasia, hans son, voro: Soham, Saccur och Ibri.
Men Maheli hade Eleazar, och Eleazar hade inga söner.
Af Kis: Kis barn voro: Jerahmeel.
Musi barn voro: Maheli, Eder och Jerimoth.
Detta äro de Leviters barn, i deras faders hus.
Och man kastade också för dem lott, bredovid deras bröder Aarons barn, inför Konung David och Zadok, och Ahimelech, och inför de öfversta fäderna af Prestomen och Levitomen, dem minsta brodrenom så väl som dem öfversta af fäderna.
Och David, samt med härhöfvitsmännerna, afskiljde till ämbete af Assaphs barn, Heman och Jeduthun, de Propheterna med harpor, psaltare och cymbaler; och de vordo talde till verket, efter sitt ämbete:
Utaf Assaphs barn: Saccur, Joseph, Nethania, Asarela, Assaphs barn, under Assaph, som propheterade när Konungen.
Af Jeduthun: Jeduthuns barn voro: Gedalia, Zeri, Jesaja, Hasabia, Mattithia, de sex, under deras fader Jeduthun, med harpor, hvilke propheterade till att tacka och lofva Herran.
Af Heman: Hemans barn voro: Bukkija, Matthania, Ussiel, Sebuel, Jerimoth, Hanania, Hanani, Eliatha, Giddalthi, RomamthiEser, Josbekasa, Mallothi, Hothir och Mahasioth.
Desse voro alle Hemans barn, Konungens Siares i Guds ordom, till att upphöja hornet; ty Gud hade gifvit Heman fjorton söner och tre döttrar.
Desse voro alle under deras fäder Assaph, Jeduthun och Heman, till att sjunga i Herrans hus med cymbaler, psaltare och harpor, efter ämbetet i Guds hus när Konungen;
Och talet på dem, med deras bröder, som i Herrans sång lärde voro, allesammans mästare, tuhundrad åtta och åttatio.
Och de kastade lott öfver deras ämbete, dem minsta såsom dem största; mästarenom såsom lärjunganom.
Och den förste lotten föll på Joseph under Assaph; den andre på Gedalia, med hans bröder och söner, de voro tolf;
Den tredje på Saccur, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den fjerde på Jizri, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den femte på Nethania, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den sjette på Bukkija, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den sjunde på Jesarela, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den åttonde på Jesaja, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den nionde på Matthania, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den tionde på Simei, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den ellofte på Asareel, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den tolfte på Hasabia, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den trettonde på Subael, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den fjortonde på Mattithia, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den femtonde på Jeremoth, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den sextonde på Hanania, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den sjuttonde på Josbekasa, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den adertonde på Hanani, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den nittonde på Mallothi, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den tjugonde på Elijatha, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den förste och tjugonde på Hothir, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den andre och tjugonde på Giddalthi, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den tredje och tjugonde på Mahasioth, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den fjerde och tjugonde på RomamthiEser, med hans söner och bröder, de voro tolf.
Om dörravaktarenas ordning: Utaf de Korhiter var Meselemia, Kore son, af Assaphs barnom.
Meselemia barn voro desse: Den förstfödde Zacharia, den andre Jediael, den tredje Sebadja, den fjerde Jathniel,
Den femte Elam, den sjette Johanan, den sjunde Eljoenai.
Men ObedEdoms barn voro desse: Den förstfödde Semaja, den andre Josabad, den tredje Joah, den fjerde Sacar, den femte Nethaneel,
Den sjette Ammiel, den sjunde Isaschar, den åttonde Peulthai; ty Gud hade välsignat honom.
Och hans sone Semaja vordo ock söner födde, som i deras fäders hus regerade; ty de voro starke hjeltar.
Så voro nu Semaja barn: Othni, Rephael, Obed, och Elsabad, hvilkens bröder mägtige män voro, Elihu och Semachia.
Desse voro alle utaf ObedEdoms barn; de med deras barn och bröder, mägtige män, skicklige till ämbete, två och sextio af ObedEdom.
Meselemia hade barn och bröder, mägtige män, aderton.
Men Hosa utaf Merari barnom hade barn: Den ypperste Simri; ty den förstfödde var icke till, derföre satte hans fader honom främst;
Den andre Hilkia, den tredje Tebalia, den fjerde Zacharia.
All Hosa barn och bröder voro tretton.
Detta är dörravaktarenas ordning, bland höfdingarna i ämbetet med deras bröder, till att tjena i Herrans hus.
Och lotten vardt kastad dem litsla såväl som dem stora, i deras fäders hus till hvarjo dörrena.
Den lotten österut föll på Selemia; men hans sone Zacharia, hvilken en klok och rådig man var, kastade man lotten, och honom föll norrut;
Men ObedEdom söderut, och hans sönom vid huset Asuppim; Och Suppim och Hosa, vesterut vid dörrena Sallecheth, på bränneoffers vägenom, der vakterna vid hvarandra stå.
Österut voro sex af Leviterna, norrut fyra om dagen, söderut fyra om dagen; men vid Asuppim ju två och två;
Vid Parbar, vesterut, fyra på vägenom, och två vid Parbar.
Detta är dörravaktarenas ordning, ibland de Korhiters barn, och Merari barn.
Utaf Leviterna var Ahija öfver halvorna i Guds hus; och öfver de håfvor, som helgada vordo.
Af Laedans barn, de Gersoniters barn; af Laedan voro höfdingar ibland fäderna, nämliga de Jehieliter.
De Jehieliters barn voro: Setham och hans broder Joel, öfver Herrans hus håfvor.
Utaf de Amramiter, Jizeariter, Hebroniter och Asieliter,
Var Sebuel, Gersoms son, Mose sons, en Förste öfver håfvorna.
Men hans broder Elieser hade en son Rehabia.
Hans son var Jesaja; hans son var Joram; hans son var Sichri; hans son var Selomith.
Den samme Selomith och hans bröder voro öfver alla de helgada tings håfvor, hvilka Konung David helgade, och de öfverste fäderna ibland de öfversta öfver tusende och öfver hundrade, och de öfverste i härenom.
Utaf strid och rof hade de helgat det, till att förbättra Herrans hus.
Desslikes allt det Samuel Siaren, och Saul Kis son, och Abner, Ners son, och Joab, ZeruJa son, helgat hade; allt det helgada var under Selomiths hand, och hans bröders.
Utaf de Jizeariter var Chenanja med sina söner, till de verk utantill, öfver Israel befallningsmän och domare.
Utaf de Hebroniter var Hasabia och hans bröder, mägtige män, tusende och sjuhundrade, öfver Israels ämbete, på desso sidone Jordan vesterut, till allahanda Herrans sysslo, och till att tjena Konungenom.
Var ock ibland de Hebroniter Jeria, den ypperste ibland de Hebroniter, af fäderna i hans ätt.
Det vordo ock af dem sökte och funne, uti fyrationde årena af Davids rike, mägtige män, i Jaeser i Gilead;
Och deras bröder, mägtige män, tutusend och sjuhundrad öfverste fäder.
Och David satte dem öfver de Rubeniter, Gaditer, och öfver den halfva slägtena Manasse, till all Guds och Konungens ärende.
Men Israels barn efter sitt tal voro höfdingar öfver fäderna, och öfver tusende, och öfver hundrade; och ämbetsmän, som på Konungen vaktade, efter deras ordning, till att draga till och frå, hvar i sin månad, i hvar månad om året.
Hvart skiftet hade fyra och tjugu tusend.
Öfver första skiftet i första månadenom var Jasabeam, Sabdiels son; och i hans skifte voro fyra och tjugu tusend.
Men af Perez barnom var den öfverste öfver alla höfvitsmännerna i härarna i första månadenom.
Öfver det skiftet i den andra månaden var Dodai den Ahohiten; och Mikloth var Förste öfver hans skifte; och i hans skifte voro fyra och tjugu tusend.
Den tredje härhöfvitsmannen i tredje månadenom, den öfverste, var Benaja, Jojada Prestens son; och i hans skifte voro fyra och tjugu tusend.
Denne är Benaja, den hjelten ibland tretio, och öfver tretio; och hans skifte var under hans son Ammisabad.
Den fjerde i fjerde månadenom var Asahel, Joabs broder, och efter honom Sebadia, hans son; och i hans skifte voro fyra och tjugu tusend.
Den femte i femte månadenom var Samhuth den Jisrahiten; och i hans skifte voro fyra och tjugu tusend.
Den sjette i sjette månadenom var Ira, Ikkes den Thekoitens son; och i hans skifte voro fyra och tjugu tusend.
Den sjunde i sjunde månadenom var Helez den Peloniten, af Ephraims barn; och i hans skifte voro fyra och tjugu tusend.
Den åttonde i åttonde månadenom var Sibbechai den Husathiten, af de Sarhiter; och i hans skifte voro fyra och tjugu tusend.
Den nionde i nionde månadenom var Abieser den Anthothiten, af Jemini barn; och i hans skifte voro fyra och tjugu tusend.
Den tionde i tionde månadenom var Maharai den Netophathiten, af de Serahiter; och i hans skifte voro fyra och tjugu tusend.
Den ellofte i ellofte månadenom var Benaja den Pirgathoniten, af Ephraims barn; och i hans skifte voro fyra och tjugu tusend.
Den tolfte i tolfte månadenom var Heldai den Netophathiten, af Athniel; och i hans skifte voro fyra och tjugu tusend.
Öfver Israels slägter voro desse: För de Rubeniter var Förste Elieser, Sichri son; för de Simeoniter var Sephatia, Maacha son;
För de Leviter var Hasabia, Kemuels son; för de Aaroniter var Zadok; För Juda var Elihu af Davids bröder; för Isaschar var Omri, Michaels son; För Sebulon var Jismaja, Obadja son; för Naphthali var Jerimoth, Asriels son; För Ephraims barn var Hosea, Asasia son; för den halfva slägtene Manasse var Joel, Phedaja son; För den halfva slägtene Manasse i Gilead var Jiddo, Zacharia son; för BenJamin var Jaasiel, Abners son; För Dan var Asarel, Jerohams son Detta äro de Förstar för Israels slägter.
Men David tog intet tal af dem som voro tjugu åra, och der för nedan; ty Herren hade sagt, att han skulle föröka Israel såsom stjernorna på himmelen.
Men Joab, ZeruJa son, hade begynt räkna, och lyktade det icke; ty en vredo kom fördenskull öfver Israel, derföre kom det talet icke uti Konung Davids Chrönico.
Öfver Konungens håfvor var Asmaveth, Adiels son; och öfver de håfvor på landena, i städer, byar och slott, var Jonathan, Ussija son.
Öfver åkermännerna till landsbruket var Esri, Chelubs son.
Öfver vingårdarna var Simei den Ramathiten; öfver vinkällarena och vinet var Sabdi den Siphmiten.
Öfver oljogårdarna, och mulbärträ i markene var BaalHanan den Gederiten; öfver oljona var Joas.
Öfver den boskap, som i bet var i Saron, var Sithrai den Saroniten; men öfver den boskap i dalomen var Saphat, Adlai son.
Öfver camelarna var Obil den Ismaeliten; öfver åsnarna var Jehdeja den Meronothiten.
Öfver fåren var Jasis den Hagariten, Desse voro alle öfverstar öfver Konung Davids ägodelar.
Men Jonathan, Davids faderbroder, var rådgifvare, hofmästare och canceller; Jehiel, Hachmoni son, var när Konungens barnom.
Achitophel var ock Konungens rådgifvare; Husai den Arachiten var Konungens vän.
Efter Achitophel var Jojada, Benaja son, och AbJathar; men Joab var Konungens härhöfvitsman.
Och David församlade till Jerusalem alla Israels öfverstar, nämliga Förstarna för slägterna, Förstarna för skiften, som på Konungen vaktade; Förstarna öfver tusende, och öfver hundrade; Förstarna öfver Konungens och hans söners ägodelar och boskap; med kamererare, krigsmän och alla mägtiga män.
Och Konung David stod upp på sina fötter, och sade: Hörer härtill, mine bröder, och mitt folk: Jag hafver tagit mig före att bygga ett hus, der Herrans förbunds ark uti hvilas skulle, och en fotapall till vår Guds fötter, och hade redt mig till att bygga;
Men Gud lät säga mig: Du skall icke bygga mino Namne hus; förty du äst en krigsman, och hafver blod utgjutit.
Nu hafver Herren Israels Gud utvalt mig utu hela mins faders hus, att jag skulle vara Konung öfver Israel till evig tid; ty han hafver utvalt Juda till ett Förstadöme; och i Juda huse, mins faders hus, och ibland mins faders barn hafver han haft ynnest till mig, så att han gjorde mig till Konung öfver hela Israel;