Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Prat. 1856 & 1857. 4 Sami. 1 Afd. W Höft. 1 2 St ats-UIskot tets Utlåtande M 41. förde i don ordinarie bud/jetens och de endast tillfälliga utgifterne deremot inrymmas i ett s. k. bihang tilt budgeten, med uttryckligt förbehåll vid de sednare, att medlen beviljades blott för följande statsregleringsperiod, yrkat, att i afseende å nu ifrågakomma allmänna reglering af embets- och tjänstemännens lönevilkor, den regel matte följas, att samtlige lönestater, i deras .nuvarande skick, uppföras bland de ordinarie stats-utgilterne eller i sjelfva budgeten, med reservation emot deras fortfarande längre än behofvet brafver, samt deremot de lönetillöluiingar eller anslag för nya tjenster, som vid donna riksdag kunna beviljas, upptagas bland utgifterna i hillänget till budgeten, att utgå endast under nästa statsregleringsperiod; hos Itorgare-ståndet af Herr Björek, hvilken, med hemtad anledning af den vid riasllidne riksdag från regeringens sida uttalade, men, enligt motionärens tanke, emot grundlagens föreskrifter stridande åsigt, att Rikets Ständer icke skulle ega att utan Kongl.
Maj:ts bifall minska de ordinarie inkomsterna eller indraga ett anslag, sorn blifvit uppfördt å den så kallade ordinarie staten, ansett, att då någon annan grund för denna åsigt i sjelfva verket ej funnes, än den omständigheten, att i grundlagen Statens inkomster indelades i ordinarie och extra ordinarie, hvilka sednare benämndes bevillningar, äfvensom den, att till lättnad vid utgifternas fördelning en skilnad mellan ordinarie och extra reglering blifvit gjord och småningom vunnit häfd, Rikets Ständer, som det tillhörde att i första rummet bevara svenska folkets sjeifbeskattningsrätt, voro pligtige att tillse, om icke berörde rent tillfälliga skilnad mellan ordinarie och extra reglering af statsverkets utgifter borde upphöra; i hvilket afseende motionären, som icke ansåge lämpligt att, utan serskild anledning, nu framkalla något Rikets Ständers yttrande beträffande deras rättighet att minska statsverkets inkomster, föreslagit, att Rikets Ständer, till förekommande för framtiden af sådane stridigheter, som den ofvannämnda, måtte vid den nya statsregleringen göra det bestämda förbehåll, att alla anslag, sorn vid denna riksdag för statsverkets behof beviljas utöfver dem, hvilka i nu gällande s. k. ordinarie stat äro uppförde, utgå blott för den tid som sagde statsreglering komme att omfatta, med iakttagande likväl af de inskränkningar häruti, hvilka för serskilda läll kunna finnas nödige eller lämplige; varande ett dylikt förbehåll, i motionärens tanke, för närvarande desto mera behöfligt, sorn de betydliga dels förhöjda, dels nya anslag, hvilka Kongl.
Maj:t i sin nådiga proposition äskat, äro beräknade efter nu varande låga penningevärde, och en sannolikt snart inträffande förhöjning af detta värde otvifvelaktigt måste framkalla den strid, hvars förekommande vore det väsendtliga målet för motionärens framställning; samt hos Bonde-ståndet af följande ledamöter:
Nils Nilsson från Orebro län, hvilken framställt enahanda förslag, som nästföregående motionär, och dervid hufvudsakligen äfven anfört samina grunder, som denne uti sin framställning andragit, men tillika yrkat, att de löneförhöjningar för Statens embets- och tjenstemän, hvilka vid innevarande riksdag kunna beviljas, må i riksstaten serskilt upptagas under rubrik: tillfälligt lönebidrag; och har en stor del af Bonde-ståndets ledamöter uti denna motion instämt. Stats-Utskottcts Utlåtande M 41. :< Nils Andersson frän Christianstads län, hvilken förenat sig med Nils Nilsson uti dennes framställning samt derjemte föreslagit, att löneförhöjning icke mätte beviljas någon embetseller tjensteman, sorn för närvarande uppbär högre aflöning, än 1,200 ll:dr Knnt, sportler deruti inberäknade, och att tillökningen ej finge öfverstiga 50 procent af lönen; och af Johan Johansson från Orebro län, hvilken, hufvudsakligen åberopande behofvet af en förenklad och förbättrad organisation af embetsverken, yrkat, i likhet nied föregående motionärer, att de löneförhöjningar, som anses erforderlige, måtte beviljas blott för nästa statsregleringsperiod; hvarförutan anmärkningar blifvit af motiouären framställde emot Hero af de uii den kongl, propositionen äskade lönetillökningar för embets- och tjenstemän, tillhörande verk och stater på 2:a hufvudtiteln.
Utskottet, som jemväl tagit kännedom dels af de yttranden, hvilka inom Bonde-ståndet åfgifvits vid remitterandet af Nils Nilssons motion, de fleste innefattande—jemte medgifvande af hehofvet utaf löneförbättring för Statens embets- och tjenstemän i allmänhet, företrädesvis de lägre, — det yrkande, att densamma må beviljas blott för den tid, nu föreslående statsreglering omfattar, dels ock af de allmänna grunder för den föreslagna löne-regleringen, hvilka finnas intagna uti det Kongl. ,Maj:ts nådiga proposition Åtföljande protokoll öfver Finansärenden af den I I Oktober niistlidet år, får, med hänvisande i öfrigt till hvad nämnde statsråds-protokoll i detta afseende innehåller, derur endast anföra, att den under de sednaste åren inträffade utomordentliga stegring i pris å de förnämsta lefnadsförnödenheterne ansetts oundgängligen påkalla en snar löneförbättring för Statens med penningelöner lörsedde embets- och tjenstemän, samt att, ehuru fråga förevarit derom, att en löne-reglering icke borde företagas annorlunda än i sammanhang med ep ny embetsverkens organisation, det likväl af anförde skäl icke befunnits lämpligt, att, med undanskjutande af det redan nu kända och erkända be hofvet af förbättring i embets- och tjenstemännens lönevilkor, ingå i undersökning om ändamålsenligheten af eller sättet för en förändrad organisation af statsmekanismen i dess helhet. utan att derföre de serskilda verkens och korpsernes på egen erfarenhet om dithörande arhetens mängd och beskaffenhet grundade framställningar hufvudsakligen blifvit i afseende å personalen af embets- och tjenstemän följde uti de framlagda förslagen till nya loues täler.
Utan att nu inlåta sig i undersökning af frågan om behofvet utaf en förändrad organisation af embetsverken, uti hvilket ämne serskilda motioner vid innevarande riksdag blifvit väckte och lill Utskottet remitterade, hvaröfver utlåtande framdeles kommer att algifvas, öfvergår Utskottet till besvarande af de framställningar, här ofvan intagne motioner innefatta, och hufvudsakligen frågan, huruvida de löneförhöjningar för embets- och tjenstemän, hvilka vid denna riksdag kunna beviljas, må, på sätt Kongl. Majit äskat, å ordinarie stat uppföras, eller, enligt motionärernes yrkande, endast för nästa statsregleringsperiod anvisas.
— Att en dylik löneförbättring för Statens embets- och tjenstemän i allmänhet är af behofvet högt påkallad kail icke förnekas.
Den under de sednare åren inträffade betydliga stegring i prisen å de fleste lefnadsförnödenheter och beholsartiklar har obestridligen ofördelaktigt inverkat på löntagarnes ställning, och rättvisa, billighet samt det allmännas egen fördel fordra 4 Stats-Utslottets Utlåtande M 41. att Staten genom sin mellankomst söker att afhjelpa den förlägenhet, hvaruti löntagarne härigenom råkat.
I afseende å förevarande fråga bör således i betraktande tagas, om denna prisstegring må anses vara endast tillfällig och öfvergående, eller om anledning förefinnes till antagande, att densamma blifver af varaktig beskaffenhet.
1 det förra fallet synes nemligen löneförhöjningen behöfva endast för tillfället beviljas, då deremot i den sednare händelsen kan ifrågasättas, om icke densamma bör blifva fortfarande.
Erfarenheten har dock visat, att en hastig stegring i varupris stundom förr inträffat, men att det normala förhållandet snart åter inträdt, sedan de tillfälliga omständigheter, hvilka framkallat prisstegringen, upphört.
Då derföre icke med någon visshet kan antagas, att nuvarande varupris och peuningelörhållanden komma att blifva beståndande, synes det icke heller lämpligt, att Staten för längre tid ikläder sig förbindelser, hvilka kunna hafva till följd, att den skattdragande finge äfven framdeles när värden på egendom, produkter och arbete tilläfventyrs falla fortfarande till Statens embets- och tjenstemän utgifva hvad desse under tillfällige behof fått sig anvisadt.
Då härtill kominer, att en definitiv löne-reglering skulle i väsentlig mån lägga hinder i vägen för de förändrade organisationer af åtskillige embetsverk, som framdeles kunna ifrågakomma, anser Utskottet, att ifrågavarande löneförhöjningar icke böra beviljas i den form, Kongl. Majit äskat, utan, på sätt motionärerne föreslagit, anvisas blott för nästa statsregleringsperiod, dock med de inskränkningar häruti, som för serskilte fall må finnas lämplige.
Hvad åter angår frågan om en sådan bestämmelse äfven i afseende å öfrige tillökta eller nya anslag, som vid denna riksdag kunna beviljas, torde något beslut härutinnan icke på förhand böra fattas, utan synes lämpligast, att Rikets Ständer uti hvarje sådan anslagsfråga, efter omständigheterne, pröfva, om anslaget endast under nästa statsregleringsperiod skalf utgå.
Vid sådant förhållande lärer icke heller det af en motionär, för vinnande afen, efter dennes förmenande, mera bestämd begränsning af de permanente och endast tillfällige stats-utgifterne, väckta förslag om en förändrad uppställning af budgeten höra till någon serskild åtgärd föranleda.
Och har slutligen Utskottet, beträffande den af en annan motionär gjorda framställning, att lönetillökning icke måtte medgifvas den embets- eller tjensteman, hvilkens löneinkomst öfverstiger 1,200 R:dr Runt, ansett densamma kunna lemnäs utan afseende, enär Rikets Ständer vid prutningen af hvarje dylik fråga bäst blifva i tillfälle att bedöma, om och till hvad belopp någon förhöjning må beviljas.
På grund af hvad ofvan är nnfördt, hemställer alltså Utskottet, att Rikets Ständer, före pröfningen af de vid denna riksdag förekommande frågor om löneförhöjning för Statens embets- och tjenstemän, må antaga såsom en allmän grundsats, att, der sådana förhöjningar af Rikets Ständer beviljas, desamma anvisas blott för den tid, hvarunder nu skeende statsreglering blifver gällande, dock med de inskränkningar häruti, som för serskildte fall tilläfventyrs kunna finnas lämplige.
Derjemte och då, för rättigheten att komma i åtnjutande af dylik löneförhöjning under nästa statsregleringsperiod, vissa förbehåll torde böra stadgas, har Utskottet, efter öfvervä - Stats-Utskotteta Utlåtande M 41. 5 gande jemväl af denna fråga, trott sig i sådant afseende böra nu för de civile embets- och tjensternännen i allmänhet föreslå nedannämnda vilkor, att under ifrågavarande tid blifva gällande; kommande, der under anslagsfrågornes behandling undantag härifrån synas böra ega rum, sådana att vid hvarje fall serskilt utsättas. a) Ljuspenningar och spanmålsförhöjning under lönerna upphöra för alla dem, som tillträda löneförbättring, och desse löntagare, så vidt de tillhöra rikets kollegier, skola afstå från sportler af lösen för verkens utgående expeditioner, hvarmed dock diariibevis och afskrifter icke förstås.
Dessa sportler redovisas årligen till Kronan och afleinnas till Stats-kontoret emot åtnjutande af provision med 6 procent å de influtne beloppen. b) Embets- och tjensteman, som kommer i åtnjutande af ifrågavarande provisoriska lönetillökning, äfvensom innehafvare af ny tjenst, hvarför lön vid denna riksdag anslås, skall, efter hvad i allmänhet eller för serskilta fall kan varda af Kongl.
Majit eller vederbörande embetsverk bestämdt, vidkännas skäligt afdrag å lönebeloppet, dock icke öfverstigande fjerdedelen, derest vid erhållen tjenstledighet, sjukdomsförfall, hvilket räcker öfver två månader, eller eljest förekommande hinder för tjenstcns utöfning annan person till tjcnstens bestridande behöfver förordnas. c) Den, som tillträder löneförhöjning, är underkastad den vidsträcktare tjenstgöringsskyldighet, eller jemkning i åligganden, som vid en blifvande förändrad organisation af embetsverken eller eljest i allmänhet kan varda stadgad.
För öfrigt anser Utskottet, att, i afseende å aflöningen för ifrågavarande civile embetsoeh tjenstemän, följande allmänna grunder böra vid den nya statsregleringen stadgas, nemligen : d) Sådane embeten och tjenster, för hvilkas innehafvare löneförhöjning är äskad men icke af Rikets Ständer beviljas, skola vid inträffande ledighet tillsättas endast på förordnande; dock må de serskilte medel, som nu för göromålens obehindrade gång inom ett embetsverk af Rikets Ständer anvisas till Kongl. Maj:ts disposition, jemväl kunna användas till lämplige arfvoden inom samma verk, så väl åt nuvarande tjensteinnehafvare, som åt den eller dem, hvilka förordnas att ledig tjenst tills vidare bestrida. e) För sådana, till indragning afsedde, tjenster, som icke komma att i 1858—1860 årens stat upptagas, utgår allöningen enligt nu gällande stat.
Vid inträffande ledighet tillsättas dessa tjenster antingen alldeles icke eller också endast tills vidare. f) Nya tjenster, för hvilka aflöning vid denna riksdag beviljas, må icke tillsättas annorlunda än genom förordnanden.
Allöningen utgår i mån af tillgång och sedan samtlige inom verket förut varande löntagare af anslagssumman för verket åtnjutit sin tillständiga rätt, enligt stadgade grunder. 6 Stats-Utskottets Utlåtande M -11. <j) Uti alla fullmakter eller förordnanden, som under åren 1858—1800 utfärdas, bör det förbehåll intagas, att embetets eller tjenstens innehafvare är underkastad förbindelsen att icke tillika innehafva eller emottaga annan allmän tjenst med lön på rikets stat, derest sådant framdeles varder föreskrifvet.
Vid det i sednare delen af utlåtandet under litt. b. förekommande vilkor för löneförhöjnings åtnjutande: Af Herr Lilliehöök, C. B.: »Stats-Utskottets i mom. b gjorda hemställan, att embets- och tjensteman, som under nästa statsregleringsperiod kommer i åtnjutande af löneförhöjning, skall, derest han af sjukdom hindras att tjensten utöfva, vara skyldig att afstå en Ijerdedel af sin innehalvande lön, har jag icke kunnat biträda.
Genom ett Kongl, bref af den 23 September 1688, äro nemligen de Statens tjenare, som troligen tjent hafva, tillförsäkrade, att under sjukdom oafkortadt få åtnjuta sin lön, sig och de sina till hjelp och understöd.
På grund häraf och då den löneförbättring, som nu kommer att tilldelas embets-och tjenstemän, endast blir provisorisk, finner jag billighet och rättvisa fordra, alt, derest
Iöneafdrag under sjukdom någon gång anses böra ega rum, detsamma ej bör i något läll öfverstiga den provisoriska Iönetillökningen, som blifvit den insjuknade tjenstemnnnen eller hans tjenstegrad tillerkänd.» Af Herrar Bildt, D. G. och Montgommery, B. N. G. Af Herr Björnstjerna, J. M.: »Då Kongl. Maj:t af Rikets Ständer äskat anslag till lörökade löner för embets- och tjenstemännen, har han dervid fogat vissa vilkor, ibland hvilka äfven om afstående af lönen under sjukdom eller eljest erhållen tjenstledighet.
När emellertid Stats-Utskottet icke tillstyrkt annat än provisoriska l änet illak n niga r, hade jag trott, att vilkoret) bordt, 0111 icke alldeles försvinna, åtminstone bestämmas lindrigare.
Några större olägenheter inom de förvaltande verken lära icke under förflutna tiden försports, då, vid inträdande sjukdomsförfall, andra personer måst förordnas att bestrida tjensterna, emedan dels kamrater välvilligt gått hvarandra till mötes, dels yngre tjenstemän genom dessa vikariaters bestridande förvärfva sig meriter och öfning.
Jag får derföre föreslå följande redaktion af momentet litt. b i Utskottets betänkande: »Embets- eller tjensteman, som lill »träder ifrågavarande provisoriska lönetillökning, äfvensom innehafvare af ny tjenst, hvarför »lön vid denna riksdag anslås, skall, efter hvad Kongl. Maj:t eller vederbörande embetsverk »i hvarje serskildt läll bestämmer, vidkännas afdrag, aldrig öfverstigande sjettedelen af lö - Stats-Utskottets Utlåtande JYi 41. 7 »nebeloppet, derest vid erhållen tjenstledighet, sjukdomsförfall, som räcker öfver 3 månader, »eller eljest förekommande hinder för tjenstens utöfning, annan person till dess bestridande »behölver förordnas och denne gör anspråk på vedergällning för vikariatet.»
Uti denna reservation instämde Herr Tornerhjelm, 11., Professor Carlson samt Prostarne Arosenius och Hohnberg.
Af Prosten Schram, Doktor Gumcelius samt Prostarne Tellbom, Melander och Berlin. STOCKHOLM, tryckt hos Eric Westrell, 1857. Slate-Utskottels Utlåtande M 48. i J\o 42.
Ank. till Exp.-UlsU. d. 6 Mars 1857, kl. il f. m.
Utlåtandet, angående regleringen af utgifterne tinder Ri/cs-statens Andra Hufvud-titel.
(U. A.) A Andra Hufvud-titeln, som omfattar anslagen för Justitie-Departementet, uppfördes vid sistlidne Riksdag konlant 1,186,424 R:<Jr 3 sk. 9 r:st. och indelta räntor, heräknade till 3,933 R:dr 44 sk. 3 r:st., eller tillsammans 1,190,360 R:dr R:ko, motsvarande 1,783,540 R:dr R:mt.
De förändringar, hvilka å denna Hufvud-titel ifrågakommit, i följd af dels Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof, dels enskilda motioner eller andra inträffade förhållanden, omförmälas här nedan i den ordning, hvaruti anslagen i Riks-slaten finnas upptagne; och får Slats-Utskoltet, i afseende å de tillökningar i löneanslagen för de fieste Hufvud-titeln tillhörande verk och stater, hvilka komma att af Utskottet tillstyrkas, åberopa hvad uti dess under denna dag särskildt afgifna Utlåtande JVs 41 är bemstäldt och föreslaget rörande så väl tiden som vilkoren för förhöjningarnes utgående; varande de i förevarande Utlåtande intagne summor utförde i riksmynt, ulom i några fall, der bankomynt-beräkningen ar särskildt utsatt. 1:o För Departementets Chef, Juslitio-Stals-Minislern, hvilken för närvarande åtnjuter i lön 6,750 R:dr och i taffelpenningar 5,250 R:dr, eller tillsammans 12,000 R:dr, har Kongl. Majit ansett lönen böra förhöjas till 18,000 R:dr och i sådant afseende äskat ett ytterligare anslag af 6,000 R:dr.
I betraktande deraf, alt Justilie-Slats-Ministern, enligt grundlagen, innehar Rikets högsta värdighet och alt den dermed förenade representations-skyldigbet utan tvifvel måste medföra betydligt ökade utgifter, i samina man som lefnadskoslnaden i allmänhet stigit, anser sig Utskottet, under nuvarande föihållanden, böra tillstyrka: att den för Justitie-Stals-Ministern begärda anslags-tillökning med 6,000 R:dr må af Rikets Ständer beviljas.
Hih. till K.
Prot. 1856 A 1857. 4 Sami. 1 Afd. 17 Haft. t o Slatt-UlshnUels Utlåtande M 42.
Och har Utskottet härigenom jemväl besvarat Riksdagsfullmäktigen Johan Johanssons från Orebro län uti en till Utskottet remitterad motion gjorda framställning oin afslag å den Kongl. Propositionen i denna del eller åtminstone en betydlig nedsättning af den äskade löneförhöjningen. 2:o
Med anledning af upprätladt förslag till löne-reglering inom Justitie-StatsExpeditionen, är af Kongl. Maj:t begärdt, att anslaget för Uxpeditionen, nu utgörande 16,426 R:dr, måtte förhöjas med 10,974 R:dr, hvaremot tjenstemänuens och vaktbeljcningens rätt till ljuspenningar skulle upphöra och derigenom ett belopp af 450 R:dr Statsverket besparas.
Utskottet, som i afseende å så väl nämnde Expedition som efterföljande verk låtit (ill beredande af en lättare öfversigt af den föreslagna löne-regleringen uppgöra och efter sitt yttrande om hvarje verk i Utlåtandet intaga en tabell, innefattande bade den af Kongl.
Maj:t framlagda staten och de anslags-förhöjningar, Utskottet funnit skäl alt tillstyrka, har, hvad nu angår löne-regleringen inom JustitieStats-Expedilioncn, genomgått den föreslagna staten post för post, hvarvid Utskottet ansett en jemkning deraf i nedannämnde delar böra ega ruin. a) Beträffande först de tre Byrå-cbefs-befatlningarnc, är den åsigt redan af föregående Rikets Ständer uttalad, att en of dessa platser bör utan olägenhet för ärendenas gång kunna indragas; och har äfven Kongl. Majit, jemte förklarande, att den Byrå-cbefs-beställning, till hvilken hörde beredningen och föredragningen af lagfrågor, är oundgängligen behöflig, antagit, att indragning af någondera utaf de två öfrige befaltningarne framdeles, sedan onderås innehafvare afgått, kommer att ske.
Vid sådant förhållande anser Utskottet, att den för samtlige Byrå-cheferne begärda anslags-förhöjning, hvarigenom deras aflöning skulle ökas till 4,300 Ridr för hvardera, skäligen kan nedsättas lill en summa, som motsvarar skilnaden emellan sammanräknade beloppet af Byrå-chefernes nu innehafvande löner, utgörande 7,325 Ridr, och den för Iva af desse embetsman ifrågaställa förhöjda aflöning af tillhopa 9,000 R:dr.
Utskottet föreslår derföre, att en sådan tillökning, uppgående till 1,677 Ridr, af Rikets
Ständer beviljas samt all beloppet ställes till Kongl. Majits Nådiga disposition för Byiå-chefs-göromålens bestridande. b) För en Registrator inom Expeditionen, i nu gällande stat benämnd Arkivarie, med lön al 1.311 Ridr, är den nya aflöningen föreslagen till 3,000 Ridr; men med afseende derå, att denne tjensteman har vida mindre trägna göromål, än hans vederlikar i de öfrige Stats-Departementen äfvensom i Kollegierne, i hvilka sednare verk Registratorerne, enligt Kongl. Majlis Nådiga Proposition, böra undfå en aflöning af 2,300 R;dr, torde den äskade löneförhöjningen för nu ifrågavarande Registrator kunna i betydlig mån minskas.
Utskottet anser, att tillökningen för denne icke bör bestämmas till högre belopp, än som erfordras för aflöningens höjande till 2,000 Ridr, hvarigenom lian erhåller en löneförbättring, motsvarande pngefär hälften af nuvarande löneförmåner. Slats-Utskottels Utlåtande M 4'J. 3 c) Den inom förevarande Expedition anställde Kanslist, hvilkens lön för närvarande utgör 1,200 R:dr, har ansetts böra erhälla 2,000
R:dr i aflöning.
Det synes Utskottet som den begärda tillökningen för denne tjensteman lämpligen kunnat inskränkas till 000 R:dr, eller hälften af hans nu innehafvande. lön.
Då Utskottet för öfrigt anser, att så väl kanslist- som kopist-beställningar i allmänhet, hvilka hufvudsakligen äro afsedde för utskrifning, kollationering och afsändande af expeditioner, böra vid en blifvande reglering af embelsverken indragas, emot det att lill bekostande af dessa göromål erforderligo medel särskildt anvisas, har Utskottet, som, beträffande den för Kopisterne inom ifrågavarande Expedition föreslagna löneförhöjning icke haft något, i afseende å beloppet, att erinra, funnit sig böra hemställa, att tillökningarne för Kanslisten och Kopisterne icke må såsom sådane i staten upptagas, utan att i stället en emot dessa tillökningar, med iakttagande af förenämnda inskränkning i beloppet för Kanslisten, svarande summa, utgörande 1,574 R:dr 50 ören, må anvisas till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition, för befrämjande af göromåiens gång inom kanslist- och kopist-graderne.
De öfrige tillökningar i aflönings- och gra lifik o t iöns med el, som den föreslagna staten upptager, hafva af Utskottet ansetts böra med deri uppförda belopp utgå.
Med de af Utskottet* nödige befunne förändringar i löne-staten, skulle, enligt tabellen, den erforderliga anslags-tillökningon för Justilie-Stats-Expeditionen blifva 5,274 Hulr; och Utskottet tillstyrker allså, att förhöjning af nämnda Expeditions nuvarande anslag må af Rikets Ständer beviljas med 5,274 R:dr, att utgå på sätt Utskottet i tabellen föreslagit.
Härigenom har Utskottet älven yttrat sig öfver Riksdagsfullrnäktigen Johan Johanssons uti förutnämnda motion framställda yrkande, dels att för en af Byrå-cbeferne någon löneförhöjning icke mätte beviljas, dels att beloppet af den föreslagna tillökningen för Expeditionens Registrator skulle nedsättas. i Slats-Dlskoltets Dllåtande M 42, Tab. Litt.
A. Nuvarande w C/3 (S t O: 3 3 IL sf 3 c Löner.
Majit lagit sF ^ o • 3 4,500 120 4,620 _ 5,500 Expeditions-chefeo .
. arfvode 5,500 2,400 — — 60 2,460 — 4,500 1 By rå-chef 2,400 — 2,523 — — 50 2,573 — 4,500 1 Dito ......... 2,523 — 2,400 — — 50 2,450 — 4,500 1 Dito 2,400 — — — — — — — — För Byrå - chefs - göromålens bestridande 1,677 — 1,3i! — — 50 1 361 — 3,000 1 Registrator 2,000 — 1,200 — — 20 1,220 — 2,000 1 Kanslist 1,200 — 625 50 — 20 645 50 1,000 1 Kopist 625 50 600 — — 20 620 — 1,000 i Dito . - 600 — j Till befrämjande af göromå- .
, lens sång inom kanslist- och ' kopist-graderne 1,574 50] 416 50 — 20 436 50 600 t Vaktmästare 600 —! 300 — — 20 320 — 500 1 Dito 500 — 150 .— — — 150 — 500
Till gratifikationer åt e. o. tjenstemän och vaktbetjent?
300 — Suna 11,926 — 4,500 430 16,856 -1 27,400 S:ma R:dr Runt 21,700 — Anm.