Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Värdet af dessa varor, och vinsten af deras försäljande, så för Provincen, som för hela Riket, kan bäst synas, då man antager, att, om bjelkarne blott betalas till det låga priset af 12 sk.
Rgs. Cubikfoten , erhålles en summa af 200,000 R:dr B:co, ty i allmänhet innehåller hvarje Bjelke omkiing Go Cubikfot, och, då den förr betaltes med 30, 32 och ända till 36 sk.
Rgs. torde ej priset vara för högt upptagit.
Om Tullen å dem nedsättes , och en möjelighet finnes för utlänningen, att kunna utföra dem i egna Skepp, skola troligen dessa höga priser återkomma till en betydelig vinst för skogsägaren , köpmännen och den mängd menniskor, som sysslosättas med Bjelkarnes tillhuggning och transporterande.
Tusende Master äro åtminstone värda BcvillningsUtsL Betänkanden.
30,000 R;dr B:co, och 12,000 Tolfter Plankor, större delen af 10 alnar, utom Bruder och Läck* ter, visserligen värda mera än 120,000 R:dr B:co.
Tiädvaror till ett värde af mera än en half million R:dr Rgs. kunna således med säkerhet nu och framdeles årligen exporteras från Wermland , såvida denna handel frias från de band, sora trycka den, och inom korrt skola högre priser kanske fördubbla denna Summa.
Att dessa bety de liga Trädvaru-Qvantiteter årligen från Wermeland kunna utskeppas, med där varande skogars bestånd, känner jag bestämdt; då det varit min skyldighet, att besöka dem alla, hvilket jag äfven fullgjort.
Säkerhet i denna handel , eller visshet att den kan fortsättas , utan farhåga för inskränkningar, skall göra Skogs-ägaren försigtigare vid begagnandet af sine Skogar och verka deras skiftande, hvarigenom denna näringsgren, den enda vissa trakter äger, skall alla tider blifva beståndande.
Och skulle Herr af Wingärds ofvan intagne anförande åtfölja Utskottets i ämnet afgående Betänkande till Höglofl.
Ut Supra N:r 22.
Riksens Höglofl. Ständers BevillningsUtskotts
Memorial angående den f öreslagne förhöjningen af de af PostInrättningen till Statsverket inflytande inkomster m. m.
BorgareSråndet och Hedervärda BevillningsTJtsk.
Betänkanden, 335 BondeSfåndet bifallit BevillningsUtskottets Betänkande af en i dennes, angående Postlnrättningen och de deraf till Statsverket inflytande inkomster m. in., och Höglofl.
Riddetskapet och Adeln , efter förehafd granskning af Utskotets genom åtskillige Anmärkningar föranledde, den 22 i denne månad afgifne Utlåtande , äfven dertill lemnat dess begifvande, men Högvördige P esteStåndet deremot den 25 dennes, med bifall af hvad meranätnnde
Betänkande för öfrigt innehåller, förklarat stg anse den af Utskottet föreslagne förhöjning i PostTaxan, hvarken vara lämplig, så vida Postinrättningen äfven utan en sådan förhöjning bereder Statsverket en icke obetydlig inkomst och derjemte förmånen af en fri Cotnmuriiraiion emellan Rikets serskildte Verk och Auctoriteter, eller billig , emedan den derigenom förorsakade beskattning ej jemt fördelas utan drabbar endast vissa Glassér af Medborgare och derjemte försvårar den för upplysning och landets industri oumbärliga Communicationen, och af sådana skäl till Utskottets framställning nekat bifall, med hemställan, att den af PostTaxans förhöjning påräknade inkomst för StatsVeiket må i stället sökas genom en förhöjd afgift för Consurntionen af Bränvin och Tobak; så får BevillnincsUskottet , som ej finner skäl att frånträda dess redan yttrade mening , hos Rikets Höglofl.
Ständer vördsamligen föreslå, det må, i händelse Högvördige PresteStåndet ej skulle täckas att jemka dess tanka i enstämmighet med de öfrige RiksStåndens, detta ärende, med anledning af 71 i Regeringsformen och 31 §. i 336 BtvillningsJJtsk.
Bettinlanden'.
Riksdagsordningen, ät förstärkta StatsUtskottet till afgörande uppdragas, i hvilket fall Utskottet anhåller att få, till tidens vinnande, framlägga följande Proposition till votering, nemligen :
Skall det af Riksens Höglofl.
Ständers Bevillningsutskott afgifne Betänkande rörande Postlnrättnigen m. m. i hela dess vidd godkännas; och en förhöjning af 25 procent i PostTaxan för inre Brefvexligen följakteligen äga rum? eller :
Skall den nu gällande PostTaxan för inrikes Brefvexlingen oförändrad fortfara och den af densammas förhöjning påräknade inkomst för Statsverket i stället sökas ee kJ norn en förhöjd afgift för Consumtion af Brännvin och Tobak, men Utskottets Betänkande för öfrigt godkännas?
Detta allt får likväl Utskottet vördsamt underställa Riksens Hoglofl.
N:r 23.
Ständers Bevillning s Utskotts Memorial, rörande Öfverflöds- och Fyllnads-Afgifterne.
Ständer under den 6:te och gtde i denna månad beslutit , det skulle inbetalningen af StatsVerkets skuld till Banken nedsättas ifrån 750)000 Rtdr till 500,000 R:dr, Bevillnings- Utsi.
Betätikanden, och .skilnaden emellan desse Summor , eller 250.000
B:dr årligen, ifrån och med år 1819 till och med det år, då nästa Riksdag inträffar, användas till förekommande af .Bevillningens ökande, så har Högloft.
Ridderskapet och Adeln dervid fogat den anmodan till BevillningsUtskottet, att föreslå de BevillningsArtiklar, å hvilka, till följd af ifrågavarande minskning, nedsättning kunde äga rum , och Högvördige PresteStåndet vid samma minskning fästat det förbehåll , att den projecterade Öfverflöda - Afgiften borde förfalla; äfvensom Vällofl.
BorgareStåndet först yttrat , att nyssnämnde afgift matte försvinna, och sedermera, under den ritte derpå följande, icke allenast dermed beledsagat det förklarande, att de 166.000
R:dr, som vid utgörandet af 1815 års Bevillning befunnits vara en brist, skola genom, en tillökning i FyllnadsAfgiften ersättas, utan äfven inbjudit öfrige Resp.
RiksSiånden att sig deruti förena.
Till följd häraf har Höglofl.
Ridderskapet och Adeln den I5:de dtnnes förklarat, att, då BevillningsUtskottet redan på förberörde sätt blifvit amnodadt att uppgifva de Artiklar, å hvilka nedsättning kunde ske, och Förstärkta Stats-.
Utskottet den g:de sistlidne April, genom anställd votering stadgat, att en ÖfverflodsAfgift skulle utgå , genom en Taxering af vissa OfverflodsArtiklar, och, derest den erforderliga summan icke kunde på annat sätt erhållas, en FyllnadsAfgift utgöras för -LandtTuIlsErsättningen, så ansåg Ridderskapet och Adeln det böra förblifva vid det Förstärkta StatsUtskottets i 338 Bevillning Utsk.
Betänkanden. denna fråga, enligt 71 §.
RegeringsFormen , sålunda fattade Beslut; hvaremot Högvördige PresteStåndet samma dag instämt i Vällofl.
BorgareStåndet mening ; men derefter i så måtto jernkat sitt förut fattade Beslut, att det med 250,000 R:dr nedsatta Bevillriings-behofvet må förminska de föreslagne afgifterne för biuket af ■vissa ÖfverflödsArtiklar, ehuru sådane icke kunna alldeles försvinna, samt åt Bevillningsutskottet uppdragit, att föreslå den bristande Summans fördelning på de af Utskottet förut uppgifne ÖfverflödsArtiklar, helst Förstärkta StaisUtskofets
Beslut icke uts'akar af hvilka den tillökade Bevillningen bör utgöras; äfvensom Hedervärda BondeStåndet, vid i går anställd justering af Prutocollet för den I5;de dennes, innefattande bifall till Vallöf!
BorgareStåndets framställning, förklarat, att, under erinran deraf att denna fråga redan blifvit af Förstärkta StatsUtskottet vid olika förhållande på annat sätt afgjord , och ehuru inseende, att, om bristen ersattes, medelst tillökning i Fy 11- nadsAfgiften, blefvo utskylderne jernnare för* deldte, utgingo säkrare och debiterades med mindre besvär, än genom en Öfverflöd^Artikel , fann det Hedervärda Ståndet sig likväl föranlåtit , då det skulle bereda hinder för BevillningsUtskottet i dess sluteliga verksamhet samt förlänga Riksdagens efterlängtade slut , derest skiljaktighet i denna del skulle hos någodera af RiksStånden uppstå, att, så vida samtelige RiksStånden deri instämma, för sin del erbjuda sig att frånträda Vällofl.
BorgareStåndets i förenämnde afseende yttrade tanke, men Bevillning Utsi.
Betänkanden. med vilkor och förbehåll, att BevillningsUtskottet anmodas, att till fyllnad af den yppade bristen 166,000 R:dr , föreslå en ÖfverflödsArtikel , endast på Utländskt öfverflöd såsom Vin , Caffe , hela Sidentygsklädningar och SidenMeubler, helst Hedervärda BondeStåndet vill i annat fall vid dess förra Beslut förblifva.
Med anledning af denna sig således företeende olikhet i meningarne hafva inom BevillningsUtskottet öf verläggningar uppstått ej allenast angående utgörandet af de af 3:ne
Stånd likväl under olika vilkor , bibehållne Öfverflö 'sAfgifterne, hvari äfven Utskottets Ledamöter instämt, ulan äfven grunderne för de» sammas uttaxerande.
Vid detta senare tillfälle har å ena sidan blifvit anfördt , att enär Riksens Högloft.
Ständers , genom dess Förstärkta Statsutskott, fattade Beslut, måste lända till ovilkorlig efterlefnad,* så berde äfven den äskade Summan först utgå genom beskattning af åtskillige ÖfverflödsArtiklar, och någon FyllnadsAfgift ej komma i fråga förr än utrönt blifvit, det den erforderlige Summan icke kunde på annat satt erhållas , hvilket fall likväl förmodades så mycket mindre böra inträffa, som Utskottet redan ansett sig kunna genom Taxering af ÖfverflödsArtiklar utbekomma 416,000 R:dr; hvaremot å andra sidan är erinradt, att Förstärkta StatsUtskottet väl afgjort, det skulle bristen i BevillningsSumman först utgå genom en ÖfvevflödsBeskattning och FyllnadsAfgiften derefter äga rum, men likväl aldrig bestämdt förklarat huru mycket genom denna Artikel borde anskaffas, utan öfverlemnat sådant till Utskottets 340 BevillningsUtsk.
Betänkanden, fria ompröfvande, samt att, sedan Riksens Höglofl.
Ständer genom den medgifne nedsättningen af 850,000 R:dr synes hafva indirect förklarat, det den föreslagne OfverflodsAfgiften vöre för hög, borde äfven Utskottet deraf finna anledning att föreslå den så lågt som möjligt.
Vid den häraf inom Utskottet föranledde ■votering hafva Två Stånd stannat emot Två och Höglofl.
JBorgareStåndet ansett, att den af Riksens Högloft.
Ständer medgifne minskning af 250,000 R:dr på Allmän Bevillning skall verkställas på det sätt , att den föreslagne FyllnadsAfgiften först skall bortgå , och med det öfriga nedsättning ske å de i 3 Art. upptagne ÖfverflödaAfgifter, samt af Högvördige Preste- samt Hedervärda liondeStånden, det borde Utskottet hos Riksens Högloft.
Ständer vördsamligen tillkännagifva, att det, af nu förärid’rade omständigheter, anser så stor Summa ej kunna genom Taxering af Öfverflödet erhållas, utan att den föreslagne FyllnadsAfgiften tillika bör bibehållas.
Denna sålunda yppade skiljaktighet anser Utskottet sig så mycket heldre höra underställa Riksens Höglofl.
Ståndets afgörande, med vördsam anhållan om bestam a föreskrifter i detta ämne , som Utskottet ej förr, än denna Bevillrtingens uttaxerande så nära rötande omständighet blifvit bestämd, kan skrida till uppgörande af det BeskqttningsFörsläg, som åligger Utskottet och hvars snara-ingifvande detta Riksmötes annalkande slut påkallar.
Stockholm den 17 Juni XölS.
BeviUningsTJtsk. Betänkande!!, 34I N:r 24.
Ständers Sevill" nings- Utskotts Utlåtande öfver en del af de emot det författade Proiectet till en blifvande Bevillnings-Förordning , gjorde anmärkningar.
Jnrian Riksens Högloll.
Stanners
Bevillningsutskott gar att besvara de Anmärkningar , sorn. blifvit gjorde mot serskildta delar äf det Förslag till en blifvande BevillningsFörordn-ing , hvilket Utskottet under den 39 sistledne Maji framlagt till Riksens Höglofl.
Ständers ornpröfVande, anhåller det Vördsamt att få upptaga några mot dess åtgärder framställde erinringar af den beskaffenhet, att
Utskottet ej anser sig kunna desamma med tystnad förbigå :
Således har en Värd Ledamot i ett hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln uppläst Memorial , ej allenast fästat sig dervid , att han förgäfves begärt, att, i anseende till en noggrannare prof-* ning, tidigare erhålla del af Bevillningsutskottets Förslag, åtminstone den réglementariska delen deraf, utan äfven påmint derom, att Utskottet hvarken haft afseende på hans både sagda och otnsagda yttrande, det skulle allt ifrån år I812 Jordbruket blifvit jemförelsevis allt för hardt betungadt , eller fogat sig efter den. med anledning deraf yrkade nedsättning till en Fjerdedel, af den derföre utgående Bevillning; äfvensom det blifvit erinradf, både att vid sist-* Bihang till Riks. St.
Fröt. i8t?-i8i8.5:te Sami.
N:r 44,45* 34a BevillningsUtsk.
Betäntanden. ledne Riksdag då varande Bevillningsutskott* Förslag inkom så sent, att då, likasom kanske nu, den noggranna pröfningen stod 1 strid med tålamodet samt den gällande viljan, och att Utskottets ingifne Betänkande icke varit tryckt.
Utan att vilja uppträda såsom Försvarare för förra Riksdagens Bevillningsutskott, hvars åtgärder Utskottet likväl funnit af den allmänna Rösten godkände, får Utskottet endast erinra, att, dåde Respective RiksSiånden under den ig och 31 Maji fattat sine Beslut angående den Summa i Statsbehofvet, som genom Bevillning mäste fyllas, och hvarförinnan Utskottet ej kunde afgifva sitt Förslag , och dess Betänkande dagen derefter eller den 23 i samma månad afgått, förmodar det sig ej förtjena någon tillvitelse för senfärdighet , heldst då den af samma värda Uedamot den 8 i nämnde månad gjorda motion om delaktighet af BevillningsStadgans Reglementariska del, hvarken syntes understödd af Ståndets Allmänna önskan, eller beledsagad af sådane skäl, att Utskottet trodde sig tillständigt att stycka ett sammanhängande helt, sorn nära fulländadt endast afvaktade behörig tid för att afsända*.
Att Utskottets Betänkande skriftligen inkommit, är en följd a£ samtlige Respective RiksStåudens under den I, 4, 7 och 8 föregående April meddeba föreskrifter om Expeditions-sättet af längre Memorialer; Och att, på sätt yrkadt blifvit, medgifva nedsättning af minst
En fjerdedel i Bevillningen för Jordbruket, finner Utskottet oförenligt med Bevillnings Utsk.
Betänkandtn. verkliga förhållandet deremellan och de öfrige NäringsGlasserne. 11 Art. i § t
Den åtgärd, som BevillningsUtskottet, i afseende på inkomstens Beräkning af Boställen och på Lön anslagne Lägenheter, vidtagit , hat i synnerhet haft till föremål, att deråt gifva en bestämd tydning , till förekommande af den olikhet i tillämpningen , som på flera ställen inträffat; och dessutom ägt den grund, som Utskottet i dess Första Betänkande Uppgifvit, att nemligen Boställets inkomst, lagd till öfrige LöningsFormåner och med dem sanymanräknad , i intet fall medförer så stor Bevillning, som af enskilt ägare får vidkännas ; men, då anmärkning deremot inom Högvördige PresteStåndet skett, hvilken med flere Boställshafvares em skildte missnöje tyckes vara beledsagad, har Utskottet, i öfverensstämmelse med den af förra BevillningsUtskottet, i afseende på Fastigheter i allmänhet antagne beräkning, och äfven i betraktande af den ringa vinst som Staten af ett tillökning i denna afgift kun'e tillskyndas, trott sig äga anledning, till Riksens Höglofl.
Ständers vidare bepröfvande vördsamligen hemställa , att Redactionen i detta moment måtte sålunda förändras: ”Bostaden och på Lön anslagne Lågenheter skola lika med andra Hemman till deras vården uppskattas, och den deraf till 4 Procent beräknade inkomst tilläggas Innehafvarens öfriga Lånings-formåner och Bevillning, efter redan stadgad grund, joaf år as, med iakttagande” &c. Bevillr.ings Ut sk, B dank anden.
I enlighet hvarmed de, TJtskottets project jtill den blifvande BevillningsStadgan bifogade Tabeller bora forändras; men att deremot den i 5 Art. 3 §. 19 Morn. lernnade Föreskrift om afseende pä innehafvarens inskränktare dispositions-rätt och jemförelse efter beskaffenheten af andra Hemman» mä inskränkas till den lydelse : ”Alla Bustullen värderus efter samma grunder , som Hemman i allmänhet; hvaremot FrälseJRäntor dre.” 2 §.
Hen af Utskottet vidtagne, men inom Vällofl.
BorgareStåndet af tvenne värde Ledamöter klandrade Classification å Bryggare , Handtverkare och andre Borgersman , sträcker sig i synnerhet till Städerne Slockholm och Götheborg; har blifvit föranledd af en BorgareStåndets Uedamot i Utskottet och åsyftar blott en jemkning i Classerne, hvaraf intet inflyiande på de öfrige Städerne, efter Uiskottets tanka, inträffar, eller ens något band blifvit lagdt på förstnämnde Städers fria beskattningsrätt, enär det tillika icke är förordnadt , atr, for det en högre Class gifves, någon ovillkorligen dit skall uppföras; Och Utskottet förmodar således , att denna anmärkning icke förtjenar vidare afseende. 2 § Morn. 3 och 4.
Emot Utskottets Förslag i afseende på Minimi Afgi flen för Städerne, är anmärkt, dels att en ännu ringare afgift bort antagas, till förekommande af den särskildta pröfning , som eftei 4 Mom. i denna §.
Taxeringsmännen äga att utöfva , dels att det med denna pröfning förenade vilkor , att den bör grunda sig på be - BevillningsUtsk.
Betånkanden♦ 345’ vis a^f HandelsSocietefens och Handtverkeriernes Ålderman och Bisittare, skall utan serdeles nyttigt ändamål försvåra Taxerings Arbetet och äfven vara olämpligt för de mindre Städerne, der HandelsSocieteter och Aldermanskap icke äro att tillgå.
Till styrko för hvad i detta ämne blifvit tillgjordt , lär Urskottets endast behöfva anföra, att, i händelse en ännu ringare Class ägde rum, den förmodeligen oftare blefve tillämpad ; och att, om en obegränsad nedsättning vore TaxeringsCommittéerne tillåten , sådant möjligen kunde verka till mindre uppmärksamhet ; hvarföre, och då EgendomsUppskattningen på Landet blivit omgärdad med alla möjliga försigtighetsmått, de äfven, så långt tillfället medgifvit , desto heldre bort sträckas till StadsmannaNäringarne , sorn en ovanlig minskning i den deraf påräknade Bevillning de senare åren inträffat.
Utskottet trott sig böra göra det afseende på deri möjliga händelse, att HandelsSocieteter eller Haridiverkeriers Ålderman i en eller annan Stad skulle saknas , att i slik händelse Magistratens bevis bör göra tillfyllest, och får, med anledning deraf, vördsamligen till» styka den förändring i dess förut föreslagne tillägg : ”Sistnämnde förhållande skall dock med bevis af Handels Societeten eller Handtverkeriernas Ålderman och Bisittare^ eller, der de icke finnas, af Stadens Magistrat, bestyrkt, 1.
Protocollet noggrannt antecknas och Taxtringsmdnnens åtgärd härvid , genom Utdrag af Taxerings Längden , PråfungsCommittéen underställas. 346 BevillningsUtsk.
Betånhundtn. §. 2 Mom. 7. Att, i sammanhang med Advocater , de, som med Laglig rätt biträda Parter i Rättegångar, få vidkännas en allt för hög Bevillning, är af en värd Ledamot inom Vällofl. Borgare.
Ståndet anmärkt, på den grund, att de, sorn lemna ett serskilt biträde i dessa fall , till största delen bestå af fattige och illa lönte Tjenstemän , hvarföre ock skillnad blifvit yrkad emellan dem och sådane personer, som endast egnat sig åt detta göromål eller hufvudsakligast äro dermed sysselsatte» men, då all förtjenst, af hvem den också uppbä'res, bör vidkännas skattskyldighet till Staten, förmodar Utskottet att Tjenstemän, icke mera än andra, i lika fall, böra vara derifrån undantagne.
Ibland riem, som i detta Mom. finnas till Bevillning uppförde, bar åtskillnad i afseende på Fiskare velat göras emellan dem , som äro Borgare, och dem, som eljest drifva ett dylikt yrke, af hvilka sistnämnde många kunna vara ålderstegna eller orkeslösa personer, hvilka följ-» akteligen nu sorn förr borde jemföras med Mätare , Packare och flere dylika Personer; men, då sjelfva handteringen egenteligen bör vara rättesnöret för Beskattningen, och i vidrigt fall de fleste af dem , sorn nedsätta sig i Städerrie för att idka Fiskeri , sannolikt skulle underlåta att söka Burskap, för att derigenom bespara Bevillning , samt för dem, som äro af sig komna eller orkeslösa , antingen lindring genom nedsättning till de mindre Classerne eller fullkomlig befrielse är förvarad; Så kan Utskottet icke y Bevillning* Utsk.
347 finna skäl, att ändring i denna del af dess Förslag tillstyrka.
Också har den Anmärkning emot detta Moment ägt rum, att de deruti anförde Försäljerskor fått högre Bevillning sig påförd, än med deras vanligen torftiga-belägenhet öfverensstämmer; men, då Utskottet med säkerhet erhållit den upplysning, att sådane Försäljerskor icke sjelfva betala denna afgift, utan densamma af deras Förläggare godtgöres, samt en sådan försäljning, som icke kan bära den i detta fall stadgade minsta afgift, sannolikt icke utöfvas; 5å anser Utskottet sig vid dess Förslag i denna del böra förblifva.
Deremot har i det, som angår VerkGesäller, hos Utskottet kommit i öfvervägande, att en Mästares Enka eller sjuklig Mästare of'a kunna vara i behof af en Gesäll mera, för att bedrifva Handtverket, utan att deraf draga större vinning , och af sådan anledning samt på de flera i åtskillige Anmärkningar inom Vällofl.
BorgareStåndet anförde skäl , funnit sig böla så vida frånträda dess förra Förslag , att i stället vördsamligen uppgifves följande Redaction ; Gesäller :
V erli Gesäller eller den förste på Verestad, der minst
Fyra finnas .
R:dr 3 — —— der minst 3 finnas 2 16 Alla öjriga Handtverks- I 3 £ Den Anmärkning , som af en värd Ledamot inom Höglofl.
Ridderskapet och Adeln g|8 JBevillningsUtsi.
Betänkanden. blfvit framställd, att, då man ej taxerar Ca® racterer i allmänhet , böra ej heller Hofmästare och Kammartjenare vidkännas den dem serskildt åsatte Bevillning, oberäknad den, sorn för flere Betjenter utgår, kan icke af ITtskotet medgifvas , enär det ankommer på hvarje Husbonde, att gifva dess Betjenter den benämning, sorn med deras egenteliga bestämmelse intraffar, eller i motsatt fall vidkännas den gärd till Staten , sorn en talrik och utmärkt
Betjening bör medföra; med afseende hvarpå Utskottet vidtagit den serskildta beräkning, som i Forslaget är anförd , och härigenom tror sig hafva besva® rat den gnmärkning, öfver en allt för låg Taxation å öfverflödig Betjening , som en annan värd Le arnot inom Höglofl.
Ridderskapet och Adeln framställt, — 3 5 Morn.
Het tvifvelsmål om rätta förståndet af fö* revarande Mom. angående RotefrihetsAfgiften , som hos en värd Ledamot inom Höglofl.
Ridderskapet och Adeln uppkommit, af Ordet: ”Fredstid” sorn vid slutet blifvit anföidt, torde säkrast upplösas af den för sjelfva afgiften bestämde grund , att den endast erlägges så länge den åtnjutes , och således något förtydligande af detta Mim., betraktadt i dess sammanhang, icke vara af nöden. 3 §.
Vid den i detta Mom. föreslagne Redaction i afseende på Inspectorer m. fl. till Landtegendomar hörande Betjente , att de böra anses efter beskaffenheten af deras göromål, utan, binder af den benämning, som de i uppgiften BevillninssVtsh.
Betänkanclen. 34g erhållit, äro af en värd Ledamot inom Högloft.
Bidderskapet och Adeln flere Anmärkningar framställde; men af den beskaffenhet, att de icke i Utskottets tanka förtjena serskildt afseende, enär den tillämpning, sorn deraf velat göras till Trägårdsmästare, och att de, sorn allenast sköta en Trägård, endast böra i MantalsLängden benämnas såsom Trägårds Drängar , just bevisr nödvändigheten af den urskilning, som Utskottet i detta fall föreskrifvit ; Likasom den af samma varda Ledamot föreslagne ändring i Beskattningen för Arbetsfolk å Landet desto mindre lärer böra äga rum, som den re 'an i lindrigaste måtto är beräknad, 4 §.
Ben erinran , som blifvit framställd inom Vällofl.
Borga’ eStå odet angående Stångjerns Verks införande ihlard de här uppräknade Verk och Manufacturier, är så grundad, att i följe derutaf Stångjerns Bruk. näst efter; StählUgnar, komma att «i detta Morn. innefattas.
Att den särkdta Stämpel Afgift, som i detta Moni. blif- it ålagd hvarje tillverkad Kortlek, måtte, ull förekommande af den skamliga illusion, sorn i detta afseende ägt rum, öfverflyttas på Fabrikerne, der Korten tillverkas , är af en vard Ledamot inom Högvördige PresteStåndet föredagit; men kan icke af Utskottet understödjas, såsom oförenligt med principen för FabriksSkatflaggning och med Riksens Högloft.
Ständers fattade Beslut, att denna Afgift för Stockholms Stad bör Stora Barnhuset och för de öfrige Städerne FattigvardsAnstalterne tillfalla, 35° BevillningsZJtsk.
Betänkanden. utan torde Bevillningsutskottets framställnig om underdånig anmälan hos Kongl. Majit i afseende på det härvid sannolikt förefallne underslef till deras förekommande göra tillfyllest. 4 §.
Hvad en värd .Ledamot inom Vällofl.
BorgareStåndet framställt om nödvändigheten af nedsättning i den till 5 Procent, bestämda afgift för inkomsten af Jerngrufvor, har redan vid första Redactienen vunnit det afseende, att den till 4 Procent blifvit beräknad , och någon förminskning derunder lärer icke vara billig eller lämplig.