Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Till följd af Elementar-läroverkens omorganisation hade frihet blifvit lemnad åt lärjunge att vid dessa sjelf bestämma de ämnen, i hvilka denne för framtida behof ville åtnjuta undervisning; och då nu undervisningen så bedrefs, att ynglingen kunde från elementarskolan afgå till universitetet och genast aflägga Student-examen, »så egde »han blott i högre grad det kunskapsmått, som Carlberg hittills haft till mål »att bibringa lärjungarne».
Vid detta förhållande skulle den frågan billigtvis kunna göras, hvad gagn ett dylikt läroverk åstadkomme, som, enligt de upplysningar motionären ville lemna, vore både öfverflödigt och skulle kosta Statsverket årligen cirka 40,000 R:dr banko samt derjemte hufvudsakligen blott vara en uppfostrings-anstalt för de rikaste adliga slägters söner, hvilka i anseende till de höga och maktpåliggande embeten, hvarmed de sedermera oftast bekläddes, borde erhålla en bättre uppfostran.
Uti de båda öfversta klasserna vid Krigs-Akademien meddelades väl företrädesvis speciela tillämpningskunskaper för krigs-ståndet och detta vore måhända också ett skäl, hvarför dess bibehållande yrkades.
Det vore likväl kändt, att många hittills, utan att hafva bevistat Krigs-Akademien, blifvit dugliga militärer, efter att hafva aflagt Student-examen och sedermera i den såkallade Kursen t. ex. här i hufvudstaden inhemtat de militära insigterna, hvartill den korta tiden af blott 9 månader erfordrats. 8 Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 43.
Om således de förberedande eller så kallade humanistiska kunskaperne kunde, utan särskild uppoffring å Statens sida, vida säkrare vinnas i Elementarskolorne och sjelfva militär-bildningen kunde försiggå på ett så behändigt sätt och så kort tid, hvartill vore då en Krigs-Akadeini gagnelig?
Män af facket påstodo visserligen, att vid Carlberg bildades dugligare militärer, än annorstädes, och att detta skulle vara orsaken till det särskilda hägn institutionen af vederbörande åtnjöte.
Motionären vore likväl förvissad, att många, som aldrig genomgått Krigs-Akademien, egde långt större theoretiska och taktiska insigter, än till och med Akademiens förnämste alumner, enär anlagen här, såsom i andra fall, säkerligen gjorde sig gällande.
I öfrigt har motionären jemväl ansett Krigs-Akademien hafva skadlig verkan genom den »klass-skillnad och skråanda», som derstädes skulle inpräglas, och i anseende hvartill den unge lärjungen, sedan han vid Krigs-Akademien blifvit intagen och iklädd uniformen, ansåge sig stå ojemförligt högre, än andra jemnårige.
Denna föreställning, alltjemt underhållen, följde ynglingen, då han såsom officer från Krigs-Akademien afginge samt ställde honom i strid med sann medborgerlighet.
På grund af samtlige sålunda åberopade skäl har motionären föreslagit: att Krigs-Akademien vid Carlberg måtte indragas och alla blifvande militärer, efter genomgången Student-exainen, hänvisas antingen till de redan befintlige militärkurserne eller till Mariebergs Artilleri-Läroverk, hvilket motionären förmenat kunna, utan synnerlig kostnad, erhålla den utvidgning, som vore behöflig för meddelande af de forsta speciela kunskaperna i militär-yrket för alla vapen.
I anledning af ett vid sednaste
Riksdag väckt lika beskaffadt förslag, som det nu förevarande, har då varande Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskott, uti Betänkande N:o 47, upplyst: dels att Rikets Ständer redan vid 1840—1841 årens Riksdag förehaft frågan om en förändrad organisation af Krigs-Akademien, samt uti underdånig skrifvelse den 10 December 1840 hos Kongl. Maj:t anhållit, bland annat: »att Kongl. Maj:t i Nåder täcktes vidtaga de åtgärder, i följd hvaraf Aka»demi en, från ett militäriskt gymnasium med kontubernium, som den vore, kunde »successivt utbildas till och blifva en tillämpnings-skola för arméens befäl af »alla vapen, hvarigenom behofvet af särskilda privata inrättningar för nyssnämnde - Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 43. 9 »nämnde ändamål kunna försvinna»; dels att Kongl. Maj:t, vid underdånig föredragning af detta ärende, under den 25 Januari 1841, i Nåder förklarat, »att Kriss-Akadernien skulle förblifva i sitt närvarande skick intill dess en ali»män reglering af Rikets uppfostrings-och undervisnings-anstalter kunde ske»,— dels ock att sedan, genom Nådigt Cirkulär till samtliga konsistorierna i Riket den 6 Juli 1849, blifvit förordnadt, angående regleringen af Elementar-läroverken, Kongl. Majit äfven, under den 18 Januari 1850, i Nåder vidtagit åtskilliga förändringar i Krigs-Akademiens organisation till undanrödjande af dervid anmärkta olägenheter; och liar Utskottet i nämnde betänkande i sjelfva saken yttrat: att Utskottet, efter öfvervägande ej mindre af hvad sålunda uti denna fråga förekommit, än af motionärens framställning i ämnet, ansåge, i öfverensstämmelse med de åsigter, som föranledt Rikets Ständers vid 1840—1841 årens Riksdag afgifne underdåniga framställning, Krigs-akademien, tvärtemot hvad motionären yrkat, böra bibehållas såsom en nödvändig tillämpningsskola för bibringande af militärbildning; hvadan och då Utskottet dessutom hyste den öfvertygelse, att det vore alltför tidigt att bedöma verkningarne af den utaf Kongl.
Majit i ofvanberörde måtto vidtagna förändring uti Krigsakademiens organisation, motionen blifvit afstyrkt; och hafva samtlige Riksstånden nämnde betänkande bifallit.
Utskottet har tagit (len nu afgifna motionen om Krigs-akademiens indragning i öfvervägande; men som nyss anförde skäl, på grund af hvilka alla Riks-Stånden vid sednaste riksmöte funnit sig ej böra understödja det då gjorda förslaget om dylik indragning, enligt Utskottets tanke ännu äro fullt giltiga, hemställer Utskottet, att- någon åtgärd i anledning af Riksdagsmannen Johan Johanssons förevarande motion ej må af Rikets Ständer vidtagas Stockholm den 7 Februari 1854.
Prot. 1853 & 1854. 8 Sami. 7 Haft. 2 10 Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 44-.
Ank. till Exp.-Utsk. den 8 Febr. 1854, kl. 1 e. ro. Betänkande, i anledning af väckt motion om åtgärders vidtagande för beredande af lättnad i båtsmans-r o teringsbesväret.
Riksdagsmannen Måns Persson från Kalmar län har uti en inom Hedervärda Bondeståndet väckt, till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet remitterad motion, erinrat om den tillökning i svårigheten att utgöra båtsmansroteringsbesväret, hvilken uppkomme derigenom, att båtsmän nu voro indelade till rotering på rotehållare, hvilka voro boende inom icke mindre än tre särskilda socknar, långt ifrån båtsmannens bostad, så att de aflägse boende rotehållarne måste^ för fullgörande af sin roteringsskyldighet, för vidmakthållande af husen och häfden af egorna vid båtsmannens bostad, antingen företaga långa resor eller ock för fullgörandet deraf betala dryg lega. hvarifrån rotehållarne kunnat vara befriade, om roteringen varit mera ändamålsenligt inrättad.
Då nu en sådan förändring af roterings-skyldigheten, att hemmansegare inom sam ma byar eller i byar, som gränsade till hvarandra, sammansloges till en båtsmansrote, icke komme att rubba roterings-skyldigheten i dess helhet, men deremot skulle lända rotehållarne till mycken lättnad vid skyldighetens utgörande, har motionären framställt den önskan att sådane åtgärder måtte vidtagas, som kunde finnas bäst lämplige för vinnande af den ifrågaställde förändringen; Och har Riksdagsmannen Johan Gustaf IVassmuth från Stockholms län, vid motionens remitterande, förmält, att han vid sednaste riksmöte väckt ett förslag af samma innehåll, som nu ifrågavarande och att Wassmuths berörde förslag sedermera blifvit ej mindre af Rikets Ständer gilladt, än äfven af Kongl.
Maj:t i Nåder bifallet, men att, då vid verkställigheten deraf fästats det vilkor, att någon förändring i taxatiorten icke finge ega rum, någon egentlig sammanjemk ning af rotar ej eller kunnat försiggå.
Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 44.
1 anledning af förevarande motion får Utskottet, upplysa, att, sedan Kongl. Majit, i anledning af Rikets Ständers vid 1823 års riksdag hos Kongl. Majit gjorde underdåniga framställning om åtgärders vidtagande till befrämjande af hjelprotars utbyten, behagat uti Nådigt Cirkulärbref den 30 Maj 1826 förordna, huru med ansökningar i berörde hänseende förfaras borde, Kongl. Majit sedermera, uppå framställning af Rikets sednast församlade Ständer, täckts den 25 Augusti 1852 i Nåder stadga det tillägg till nyss om förmäl de Cirkulärbref, att, då frågor om utbyten af från stamrotar aflägsne hjelprotar inom roterade båtsmanshåll förekommo, hvilka funnos kunna föranleda till sådan mera vidsträckt rotejemkning, hvarigenom olägenheterna af spridda rotedelars aflägsenhet från stamrotarne kunde på en gång inom något större distrikt afhjelpas, det skulle åligga Kongl. Majits
Befallningshafvande i länet att föranstalta derom, att vederbörande rotehållare må vid sockenstämmor utse vissa deputerade, för att vid sammanträde med Kronofogden i orten uppgöra och 'till Kongl. Majits Befallningshafvande afgifva förslag till de utbyten af rotedelar, hvilka, till vinnande af det utaf Rikets Ständer asyftade ändamål, funnos erforderliga och, utan rubbning af hemmanens taxation i Indelningsverket, kunde verkställas; och att i öfrigt med ärendets behandling borde förfaras på sätt i förrberörde Cirkulär vore stadgadt.
Da, enligt hvad sålunda upplyst är, lämplig utväg, för vinnande af det med motionen asyftade ändamål redan är beredd, finner Utskottet sig böra hemställa. att någon åtgärd icke må, i anledning af samma motion, utaf Rikets Ständer vidtagas.
Stockholm den 7 Februari 1854. 12 Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Uskottets Betänkande, N.o 45.
Ank. till Exp. Ctsk. d. 8 Febr. 1854, kl. 1 e. m.
Betänkande, i anledning af vädd förslag, att universiteterne i Upsala och Lund måtte indragas och universitetet i stallet uti Stockholm inrättas.
Till allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets liandlägging har blifvit öfverlemnad följande af Riksdagsmannen Jonas Petter Danielsson från Kalmar Län, inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckte motion: »Då det icke kan anses hvarken nyttigt för vetenskapsmännen sjelfva, eller ekonomiskt och hushållsaktigt, att ett så kapital-fattigt land, som Sverige, fortfar att underhålla två så enormt dyra inrättningar, som de i Upsala och Lund förlagda universiteter, hvarigenom naturligtvis måste inträffa, att dessa håda så vigtiga bildningsanstalter städse skola befinna sig i ett dåligt skick uti allt hvad materielen angår, för att ej tala om alla de olägenheter, sorn, genom Akadcmiernes förläggande i småstäder, måste uppkomma och hvilka olägenheter af den namnkunnige Professoren Berzelius för 30 år sedan fullständigt utvecklades, ehuru skråandan då lyckades att motverka hans helsosamma förslag, så får jag derföre föreslå, att nämnde universiteter måtte blifva till Stockholm förflyttade, hvarest fullständiga anstalter redan finnas inrättade för de verdsliga fakulteterna och hvarigenom Carolinska institutet sålunda blefve öfverflödigt, samt att Utskottet tillika måtte i hela sin vidd utveckla allt hvad med denna fråga kan hafva något sammanhang.»
Det förslag, som blifvit uti ifrågavarande motion väckt och hvilket, åtminstone hvad förflyttning af det i Upsala förlagda Universitet an - Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 45- 13 ■o-år. ofta tillförene blifvit offentligen framställdt, har, så vidt
Utskottet kunnat utröna icke förr än nu, gjorts till föremål för Rikets Ständers bedömande; i följd hvaraf Utskottet skulle hafva ansett det åligga sig, att, för denna vigtiga frågas utredning, till granskning upptaga de skäl, hvilka i striden om fördelen af den ifrågaställda förflyttningen blifvit å båda sidor anförde, derest icke Utskottet ansåge sådane förhållanden vara förhanden, hvilka, enligt'Utskottets öfvertygelse, åtminstone för närvarande, hindra verkställighet af förslaget.
Universiteternes förflyttning till hufvudstaden skulle nemligen hafva till följd, ej allenast att de i Upsala och Lund för Universiteternas räkning, till en icke obetydlig del på sednare tider, anlagda, dyrbara byggnader och inrättningar af Hera slag, skulle, såsom varande af jemförelsevis ringa nytta för andra ändamål, blifva till största delen af värdet uppoffrade, utan äfven att nya sådane mäste med betydlig kostnad i hufvudstaden tillvägabringas, helst, såvidt Utskottet har sig bekant, några .»fullständiga anstalter för de verldslig» fakultertornes emottagande» der ej finnas inrättade.
Vid detta förhållande anser Utskottet sig, utan att ingå i undersökning derom, huruvida (len föreslagna förflyttningen skulle för Universiteternas ändamål hafva fördelaktig elier menlig verkan, böra, på grund af förenämnde ekonomiska skäl, hemställa, att någon åtgärd, i anledning af motionen, ej må af Rikets Ständer vidtagas.
Brot. 1855 & 1854. 8 Sami 7 Baft. STOCKHOLM, tryckt nos Kudolf Wall, 1854.
JBesv. och Ekon.-Utsk.
Memorial och Uti., N:is 46 och 47.
JU:© 46.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 18 Febr. 1854, kl. 2 e. m.
Memorial till Hedervärda Bonde-Ståndet, i anledning af åter remiss af Betänkandet N:o 16, rörande väckt motion, att sökande till klockareg enst mätte befrias frän undergående af examen inför kyrkoherden.
Detta Betänkande, hvilket Hedervärda Bonde-Ståndet återremitterat, är af de öfriga Riks-Stånden bifallet; och sorn beslut sålunda redan är fattadt, anser Utskottet återremissen icke föranleda till någon vidare åtgärd.
Stockholm den 16 Februari 1854- H:o 47.
Utlåtande, i anledning af återremiss utaf Utskottets Betänkande N:o 8, i fråga om anläggande af nya sjömärken i Bottniska viken.
Sedan Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet, i ofvannämnda betänkande, afstjrkt Herr E.
Tjernbergs motion om aflåtande af underdånig framställning till Kongl. Maj:l, rörande aidäggande af följande nya sjömärken i Bottniska viken, nemligen : på Finngrunden ett fyrskepp eller en fyr,eller Bih. till R.
Brot. 1863—1854. 8 Sami. 8 Baft. 1 2 Allm.
Besv. och Ekon.-Vtsk.
Utlåtande, N:o 47. ock ett godt dagmärke; på Grundkallegrundet ett fyrskepp, och på Svenska Högarne en fyr eller ock ett bättre landmärke; så har samma betänkande, hvilket bifallits af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, blifvit af samtlige öfriga RiksStånden återremitteradt, hvarvid hufvudsakligen följande är vordet anfördt, nemligen; inom Högvördiga Preste-Ståndet: af Herr Doktor Nordlander: att uti de åberopade sjöskadorna, som uti ifrågavarande farvatten timat, motionären, efter talarens mening, haft fullgiltiga skäl att föreslå åtgärder till sådane olyckors afböjande för framtiden, och att frågan ej blifvit nöjaktigt utredd i det af Förvaltningen af Sjöärendena deri afgifna utlåtande, som i Utskottets betänkande N:o 8 blifvit omförmäldt; inom Vällojliga Borgare-Ståndet: al Herr Tjernberg: att han ansåg Rikets Ständer böra hos Kongl. Majit anhålla, det frågan måtte tagas under förnyadt öfvervägande, emedan de beslutade flagg-prickarne å Finn- och Grundkalle-grunden ej blefve för ändamålet tillräckliga, samt vederbörande myndigheter vitsordat behofvet af de i motionen föreslagna sjömärken, och detta behof ej ens blifvit motsagdt af Lots-Direktörs-Embetet, ”hvilket under de sednare åren ej tyckts hysa några synnerliga sympathier för anläggande af fyrar;’J att, enär Förvaltningens af Sjöärendena afstyrkande utaf sådane anläggningar på ifrågavarande ställen grundats hufvudsakligen på den dermed förenade kostnad, talaren önskade att, om underdånig skrifvelse i ämnet komme att till Kongl. Maj:t aflåtas, tillfälle måtte lemnäs skeppsredarne, hvilka saken närmast intresserade, att yttra sig, och, för den händelse medel till fyrarnes underhåll saknades, förklara, huruvida de ej voro villige att, genom förhöjning af fyrafgiften, bereda tillgångar till bristens betäckande; hvarjemte denne talare erinrat, att den i betänkandet N:o 8 ur motionen införde uppgift, att ett uppgifvet antal fartyg under åren i85o och i85i vid de ifrågavarande grunden gått förlorade, vore i den måtto oriktig, att, enligt hvad i motionen förmälts, en del af samma fartyg undsluppit med större eller mindre skador; af Herr Wallenberg: att få kuster voro så litet med fyrar försedda, som den Svenska vid Bottniska viken; att man ej borde se på kostnaden i frågor, som gälla menniskolif, och att dessutom kostnaden för fyrars anläggning på ifrågavarande ställen icke uppginge mot värdet af den egendom, som inom ganska kort tid kan genom derstädes timade sjöskador gå förlorad; samt Allm.
Bein. och Ekon.-Utik.
Utlåtande, N:o 47. 3 inom Hedervärda Bönde-Ståndet: af Riksdagsmannen Matts Persson från Stockholms länl att, om äfven Utskottet ej ansett sig kunna tillstyrka så kostsamma anläggningar, som fyrskepp och fyrar, Utskottet åtminstone bort förorda ”mindre dyrbara märken, såsom bojar och dylikt, till en början vid Kallegrundet;” att till anläggningskostnaden kunde användas de tillgångar, som bildas af lots- och båk-afgifterna och de Danska fyrmedlen, samt att Utskottet borde, närmare än som skett, undersöka och utreda samt yttra sig om behofvet af sjömärken på ett eller flera af de uppgifna ställena och, i fall de skulle anses medföra för mycken kostnad, föreslå andra, som med större lätthet kunde åvägabringas.
Utskottet har, med anledning af återremisserna, tagit frågan i förnyadt öfvervägande; och får Utskottet till en början erinra, att, enligt hvad den inom Hedervärda Bondeståndet förefallna diskussionen föranleder, detta Stånd synes hafva godkänt Utskottets förra betänkande, så vidt motionärens förslag om tillvägabringande af fyr-anläggningar på ifrågavarande ställen icke blifvit tillstyrkt, så att Utskottet skulle endast hafva till åliggande att yttra sig i fråga om anläggning derstädes af s. k. dagmärken; men som beslutet om återremiss från bemälda Riks-stånd icke innefattar något uttryckligt godkännande af betänkandet i förstnämnda hänseende, har Utskottet ansett sig böra yttra sig öfver frågan i hela dess vidd.
Då Utskottets förra betänkande i ämnet afgafs, förmodade Utskottet att Rikets Ständer, vid det förhållande, att Kongl. Majit nyligen meddelat beslut uti förevarande fråga, icke skulle finna nödigt att taga fullständig kännedom om de skäl, på hvilka omförmälda Nådiga beslut blifvit grundadt, hvadan Utskottet ej i samma betänkande upptog alla dessa skäl; men, med afseende å det skick, hvari frågan nu kommit, får Utskottet i sådant afseende ur Kongl. Majits Nådiga Bref i ämnet här intaga Förvaltningens af Sjöärendena deri afgifna yttrande, af följande innehåll; ”att under det alltsedan år 1837 fortgående uppförandet af fyrar och känningsmärken efter en fastställd plan, hvarken det norr om Svenska Högarne belägna Ålands haf eller södra och norra Qvarken samt Bottenhafvet blifvit eftersatte i afseende å dylika säkerhetsanstalter, helst icke mindre än 18 st. nya sjömärken sedan den tiden blifvit anbragta i sistnämnda farvatten samt en mängd större och mindre prickar utsatte, allt i den mån sådant i och för den tillvexande skeppsrörelsen visat sig vara behöfligt; att dessutom i Bottenhafvet finnas flere äldre håkar och märken samt ifrån Jernäs-udde ända till höjden af Ag-ön hög kust och många kännbara berg och naturliga sjömärken, hvilka, fastän till en del belägna upp i landet, dock äro synbara på 4 till 8 geo - 4 Allm, Besv. och Ekon.-Utsk. Utlåtande, N'.o 47. grafiska mils afstånd till sjös j att nämnde höga kust äfven i allmänhet är synlig på 3 å 4 geografiska mil samt försedd med en mängd goda och lätt angörliga hamnar och ankarsättningar till gagn för skeppare, som deraf veta begagna sig; att från längre tider tillbaka Finngrunden och Grundkallegrundet väl äro erkände såsom högst farliga för seglationen i dessa farvatten, men att den betydliga anskaffnings- och underhålls-kostnaden för fyrfartygs utläggande å nämnde grund, äfvensom svårigheten, om ej omöjligheten att ständigt under den tid af året, då sjöfarten deraf har största behofvet, bibehålla ett fyrskepp på sitt ställe, varit och sannolikt kommer att förblifva ett väsendtligt hinder för utförande af hvarje förslag i berörde afseende; att så många påstötningar å meranämnde grund, som de Norska Föreningarne uppgifvit, dock icke tillförene försports samt icke heller hädanefter torde, under iakttagande af noggrann uppmärksamhet, förekomma; att det icke vore möjligt att öfverallt förse en sådan kust,
sorn den Svenska, med fyrar och sjömärken; att, enligt approximativ beräkning, kostnaden för med alla tillbehör försedda fyrfartygs utläggande på vestra och östra Finngrunden samt på Grundkallegrundet, äfvensom för ett reserv-fyrfartyg, skulle uppgå till 80,000
Rdr, oberäknadt de årliga kostnaderna i och för fartygens utläggning och intagning, jemte deras underhåll och besättning tn. m„ hvilken kunde anses utgöra omkring i o,5oo
Rdr; samt slutligen att, om härtill läggas de sannolikt betydliga utgifter, som skola uppstå i händelse ett sådant fartyg drifves ifrån sitt ställe eller alldeles förolyckas, och derjemte i betraktande tages den osäkerhet och olycka, som i sådant fall måste uppkomma för sjöfarande, hvilka derom sakna kännedom, Förvaltningen, på förenämnda skäl och grunder, väl ansett fyrfartygs anskaffning och utläggning icke kunna åvägabringas med de tillgångar, Lots-, och Fyrings-verket har till sin disposition, men då nytta för sjöfartens säkerhet möjligen kunde uppkomma medelst stora flaggprickars utsättande på ifrågavarande grund, underdånigst föreslagit, att sådana flaggprickar måtte få anskaffas, äfvensom Förvaltningen varda i Nåder tillåtet att framdeles i underdånighet föreslå den förändring med känningsbåken på Svenska högarne) som kan finnas behöflig, då andra arbeten till ett dylikt byggnadsföretag lemna tillfälle."
I anledning af hvad vid återremisserna blifvit yttradt, har Utskottet sökt förskaffa sig närmare upplysningar i ämnet; och har i sådant afseende till Utskottet blifvit aflemnad en promemoria, hvari följande blifvit i ämnet upplyst och anfördt, nemligen: "att, enligt Kongl.
Maj:ts Nådiga Bref den a5 Maj i,853, större flaggprickar innevarande år skola utläggas å östra och vestra Finngrunden samt Grundkallegrundet, hvarjemte ett bättre sjömärke skall uppföras å skären Svenska högarne, så snart andra vigtigare arbeten blifvit fullbordade, men att, då Kongl. Maj:t Allm, Besv. och Ekon-Utsk.
Utlåtande, iV:o 47. 5 i dessa dagar, uppå framställning af Engelska regeringen, beslutat att å Winga skär vid Götheborg skall innan den i nästkommande Oktober uppföras ytterligare ett fyrtorn, uppförandet af nämnda sjömärke, jemte flera andra mindre betydande arbeten, måste uppskjutas till nästa år; att i allmänhet såsom grundsats antagits, att minst en fyr skulle årligen byggas, samt en ä två förändras eller ombyggas; att flera fytbyggnads-arbeten ej kunde under sommaren utföras, med den vid Lots-Direktörs-Embetets rit- och byggnads-kontor anställde personal, som fordom, eller vid slutet af i83otalet, utgjorts af en person, derefter ökats lill två och sedan io år tillbaka uppginge till 3 personer; att de medel, som vore för Lotsverket disponibla, ej heller lemnade tillgång till företagande af större byggnadsföretag; å innevarande års anslaguppå Riks-statens femte hufvudtitel uppfördes nemligen för Lotsverkets behof 111,906: 3a; men då dessa medel ej voro tillräckliga till de kalkylerade utgifterna, 122,400 Rdr, måste bristen fyllas af behålluingarne och då desse ej förslogo, af Handels- och Sjöfarts-fonden; att af Danska fyrmedlen, utgörande 4°>ooo
Rdr riksgälds årligen, deraf 2,800 afdragas till restitution åt de Svenska skeppare, som i Öresund och Bälterne erlagt för höga afgifter, användas i3,ooo Rdr