Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Stats-Utskottet liar af det anförda icke kunnat linna någre giltige skäl, föranledande till återställande af de indragne Talin iins-Tafflarne, då desse i Utskottets tanka föga lära bidraga till det ändamål, som dermed åsyftas och man bör hoppas derföru tan skall vinnas, eller de särskildte StåndsLedamöternes förening i tankar och meningar, men deremot koramo att medföra en kostnad, hvilken, enär den icke är af behofvet oundvikligen påkallad, mindre öfverensstämmer med den sparsamhet, som ej mindre nu än vid sista Riksdag är nödvändig och Nationen af dess representanter med skäl kan fordra, hvilket ock instämmer med Utskottets åsigt häraf vid Riksdagens början, då en nedsatt måliadtlig Summa till Riksdags-kostnadernes bestridande föreslogs.
Men då Stats-Utskottet således icke kan tillstyrka, att Talmäns-Tafflarne skola vid denna Riksdag återställas, tror Utskottet deremot att, såsom Riksens Ständer vid 1818 års Riksdag, jemväl heslöto, kostnaden bör godtgöras för StåndsKlubbarne samt oundgänglige utgifter för den representation, som af Herr Landt-Marskalken och Herrar Talmannen måste iakttagas; och då Kongl. Majit i öfverensstäm - ma/* Samt.
I7 358 Stats-Utskottets Betänkanden. melse härmed uli Nådigt.
Bref lill Kongl.
Stats-Contoiret af den 20 nästledne Februarii förordnat att kostnaderne afRiks-Slåndens Klubbar äfvensom öfrige oundgänglige utgifter för den representation, som af Herr Landt-Marskalken och öfrige Talmännen måste iakttagas, skola uppå Herr LandtMarskalkens och Herrar Talmännens reqvisition, eller efter af dem godkände räkningar, betalas utaf de till Riksdags-omkostnadens bestridande förskottsvis anvisade medel, lära de kostnader, som för StåndsKlubbarne erfordras och behörigen verificeras, böra af Riksdags-kostnads Summan godtgöras.
Såsom ledande till säkerhet vid beräkningen af utgifter, anser Utskottet, hvad inom Höglofl.
Ridderskapet och Adeln föreslagit blifvit, böra understödjas, att nemligen representations-kostnaden bestämmes till något visst; och då annan representations-kostnad icke lärer äskas för Herr LandtMarskalken , än hvad de så kallade LandtMarskalks
Soireerne kosta, synas deremot de öfrige Herrar Talmännen böra erhålla en från Riksdagens början beräknad Månadtlig summa, den Utskottet efter noga öfverläggning trott sig böra föreslå lill 600 R:dr B:co för dem hvardera.
Ständer härtill bifalla, lärer det förbehåll dervid fästas, att någon kostnad derutöfver, samt sedan nödige utgifter för Stats-Utskottets Betänkandett. 2 o g Stånds-Klubbarne äfvensom hushyra för de rum, sorn af Bonde-Ståndets Talman och Secreterare begagnas, utgörande enligt erhållen uppgift 2Öo R:dr B:co i Månaden, blifvit besörjde, icke må af Riksdags-kostnads-medlen godtgöras, och beslutet i afseende på verkställigheten hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmälas.
Detta allt hemställes till Riksens Hoglofl.
Stockholm den i3 Martil 1823.
N:o 45- Antora d. 17 Mars i8a3.
Utlåtande, i anledning af Herr Zach.
Danielssons Motion om Dagtractamente för Magistrats-Personer och Handtverkare vid Publike Syner, Värderingar och Inventeringar.
Borgare-Ståndet har Riksdags-Fullmägtigen för Carlskrona Stad, Herr Zach.
Danielsson uti ingifvet Memorial, som blifvit till Stats-Utskottet remitteradt, föreställt obilligheten af den Städernes Magistrats-Personer och Borgerskap åliggande skyldighet, att utan all vedergällning del - 360 Stats- Utskottets Betänkanden. taga i de för Kronans räkning skeende Syner, Värderingar och Inventeringar; Och enär desse förrättningar i Carlskrona inträffade oftare än annorstädes samt ej sällan fortforo i4 dagar och derutöfver, förmente Herr Danielsson att då MagistratsPersonerne och Handtverksmännen sålunda hindrades uti sine göromål och yrken, med billighet och rättvisa instämde, att sådane Personer, vid Syner och Värderingar m. m. för Kronans räkning uti Städer och på Fästningar i allmänhet, undfå Dagtractamente, de förre efter Rese-Reglementet och Handtverkarne efter hvad lämpligt och skäligt kunde pröfvas, hvilken vedergällning i synnerhet borde tillerkännas Magistraten och Borgerskapet i Carlskrona, i anseende till det derstädes inträffande särskildte förhållande ; och hafva Ståndets samtelige Ledamöter uti Motionen instämt så vidt frågan rörer Tractamente för Magistrats-personer och Borgerskapet i allmänhet vid förrättningar för Kronans räkning.
Stats-Utskottet har det remitterade ärendet till öfverläggning förehaft och af de remitterade handlingarne samt de upplysningar
Utskottet sig för öfrigt förskaffat, funnit, att Kongl. Maj;t genom Nådig Resolution uppå Städernes besvär af den 3 Februarii 1748 stadgat, att vederbörande Magistrats-personer och Borgerskap i Städerne, då de för Kronans räkning verkställa Stats-Utskottets Betånkanden. 261 Syner och Värderingar ej kunna tillerkännas någon vedergällning och än mindre från slike förrättningar befrias; att i anledning af åtskillige Handtverkares i Carlskrona gjorde underdåniga ansökning, att med afseende å långvarigheten af den förrättning, hvarvid de i 40 dagar, efter förordnande, Liträdt år 1821 vid Besigtning och Inventering å alla Örlogs-Floltans Krono-Boställen, de uppoffringar Sökanderne derföre nödgats göra, samt deras bekymmersamma och torftige omständigheter, Kongl.
Maj:t i Nåder måtte täckas tilldela dem antingen det Tractamente af En R:dr 16 sk.
B:co, sorn Kongl. Maj:t den 3 September 1812 tillagt Bagare-Ämbetet i Carlskrona för verkställde profinalningar å Lyckeby qvarn, eller ock annan vedergällning; samt att Kongl. Maj:t i anledning deraf uti Nådigt Bref af den 17 December nästlidet år förordnat att då de Besigtningar och Inventeringar, som för Kronans räkning i Städer och å Fästningar verkställas, äro af den vidlyftighet att dertill åtgår flere dagars tid, vederbörande, som ega att vid slike tillfällen tillkalla Besigtningsman bland Städernes Borgerskap, skola på det nogaste tillse det skyldigheten att inställa sig vid nämnde förrättningar, så vidt möjligt är, jemt fördelas inom de Handels-Societeter och SkråÄmbeten, hvilkas biträde erfordras och hvarigenom det öfverklagade besväret varder mindre betungande. aöa Stats- Ut skuttets Betänhanden.
Enär häraf synes att Städernes Borgerskap hafva en ifrån äldre tider dem ålagd förbindelse, att utan serskild vedergällning biträda vid Värderingar, Inventeringar och Besigtningar för Kronans räkning, och Kongl. Maj:t i Nåder meddelt sådane föreskrifter, hvarigenom verkställigheten af detta åliggande blifver mindre tryckande, kan Utskottet icke tillstyrka det afseende å Motionen, att Städernes Magistrats-Personer och öfrige Borgerskap må vid slike förrättningar inom de Städers eller Fästningars områden der de äro boende, för ett sådant deras Borgerliga rättigheter åtföljande onus njuta någon vedergällning; men enär detta i författningarne grundade åliggande icke billigen bör medföra någon direct utgift, hvarföre ock Kongl. Krigs-Collegium tillagt Magistrats-Personer och Handtverkare Skjutsoch Tractaments-penningar efter Rese-Reglementet af den 27 October 1807, då de biträda vid förrättningar utom Städerne; anser Stats-Utskoltet, till undvikande af olikhet och osäkerhet vid behandlingen af dylika frågor, ett allmänt stadgande böra meddelas, som tillägger Magistrats-Personer och Borgerskapet rättighet att vid publike förrättningar utom Städernes områden tillgodonjuta Skjuts- och Tractamente efter Rese-Reglementet, och om utfärdande hvaraf Riksens Ständer lära hos Kongl. Majit göra underdånig anhållan.
Stats-Utskottets JBetänkanden. a63 Hvilket vördsamt öfverlemnas till Riksens Högiofl.
Stockholm den i3 Martii i8a3.
N:0 46.
Ankom d. ly Mara i8a3.
Utlåtande , i anledning af de från samtelige Respective Riks - Stånden till Stats - Utskottet remitterade Rikets Högiofl.
Stånders Revisorers Berättelser, angående den så väl år 1820 som sednast år 1822 förråttade granskning af Riksgälds-Verket och General - Assistance- Contoiret.
Jemlikt särskilde från samtelige Respective Riks-Stånden Stats-Utskottet tillhandakomne Remisser, uppå de vid 1820, samt 1822 årens Revisioner till Rikets Högiofl.
Ständer afgifne Berättelser, angående Riksgälds-Verket och General-Assistance-Contoiret, går Stats-Utskottet nu, att, öfver de i ofvannämnde Berättelser förekommande ämnen, hvilka Utskottet ansett dess åtgärd tillhöra Betänkande till Rikets Högiofl.
264 Ståls-Utskottets Betänkandetu Under läsningen af desse Berättelser har förekommit:
Angående Riksgälds-Conloiret, Uti 1820 års Revisions-Berättelse; 1:0)
Den af Herrar Revisorer väckte fråga, angående Riksgälds-Contoirets så kallade 5 proCents Rån. pag.
Uti 8 Art. af Reglementet för Riksgälds-Contoiret stadgas, att insättningarna å detta Lån, så vidt möjligt vore, icke skulle få ökas utöfver det Belopp samma Lån utgjorde den x Januarii i8i5, eller en summa af 1,498,376: 12:8.
Då likväl Herrar Revisorerne erforo, att, när Herrar Fullmägtige den 11 November 1819 beslöto, att någre nja Lån-Capital, emot fem proCents ränta tills vidare icke emottogos, utan att endast omsättningar af förut insatte Capital tillätos, insättningarne å detta Lån uppgingo ända till 1,647,152 R:dr 21 sk, 7 rst, eller 148,776 R:dr 8 sk. 11 rst, utöfver det belopp Lånet, enligt Riksens Ständers föreskrift, högst bordt utgöra, hafva Herrar Revisorerne häröfver infordrat Herrar Fullmägtiges utlåtande.
Stats-Utskottet har låtit sig föreläsas de detta ämne rörande Handlingar och Protocoll, tillika med Herrar Fullmägtiges utlåtande, hvars innehåll, såsom upptaget uti Stats-Utskottets Betänkanden. 265 Herrar Revisorernes berättelse, bär icke torde behöfva upprepas; och, lika med Herrar Revisorerne, samt på de af dem andragne skäl, funnit samma utlåtande till alla delar nöjaktigt; äfvensom, enär Herrar Revisorerne i sammanhang härmed anmodat Herrar Fullmägtige, att, genom vägran till omsättning af förfallande Obligationer i detta Lån, ej allenast återföra Lånebeloppet till af Rikets Ständer föreskrifvit förhållande, utan äfven, så vidt möjligt vore, genom Lånens betalning minska denna räntebärande gäld, Stats-Utskottet, i anledning häraf får upplysa, att, på sätt Herrar Fullmägtiges Protocoll den 29 Januarii iSar innehåller, Herrar Fullmägtige, vid då företagen öfverläggning, angående inställande, äfven af omsättningar å fem proCents Lånet, funnit, vid jemnförelse af det belopp, som utaf de för samma Lån, utfärdade Obligationer inom den 1 Januarii 1823 komme att till betalning förfalla och den summa, som Riksgälds-Gontoiret under samma tid till deras inlösen kunnat påräkna, att Riksgälds-Conloiret, efter hvad då sig visade, var i tillfälle, att med egne tillgångar. besörja inlösen af de till 1822 års slut förfallande Obligationerne; hvarföre ock Herrar
Fullmägtige beslöto, att omsättning af Riksgälds -Contoirets Obligationer med 5 proCents ränta icke tills vidare komme att ega rum. 306 Stats-Utskotlets Betänkanden. 2:0) Revisorernes hemställan till Rikets Högloft.
Ständer, att, i anseende till de skiljaktigheter, som tid efter annan visat sig imellan de till Riksgälds-Gontoiret inkommande Summariska Räkningar öfver Riksgälds-Contoirets Fonder och de till Kongl. Kammar-Collegium ingående Hufvud-Räkenskaper, och hvilken skiljaktighet skall härleda sig derifrån, att Summariska redogörelserne och Hufvud-Räkenskaperne till olika tider på året afslutas; nemi. de förstnämnde den 3o:de April och de sednare med den sista Augusti, enahanda tid kunde bestämmas för afslutanclet af Summariske redogörelserne, samt Hufvud-Räkenskaperne. pag. 7. Enär uti Riks-Hufvud-Boken skola upptagas, ej allenast så kallade Stats-medél, utan äfven alla andra allmänna medel, och deribland följakteligen sådane, hvilka tillhöra Riksgälds-Contoiret och uti Landsböckerne redovisas; samt Stats-Utskottet funnit sig böra uppskjuta all åtgärd i afseende på Riks-Hufvud-Boken och dermed gemenskap egande frågor, intill dess Utskottet erhållit del af den Riks-Hufvud-Bok, som för närvarande är under arbete i Kongl. Stats-Contoiret,; så kan Stats-Utskottet icke eller nu meddela något Utlåtande i anledning af Revisorernes berörde hemställan, utan kommer yttrande derom att framdeles afgifvas.
Stats-Utskottets Betänkanden. 267 Ut, i 1822 års Berättelse. 1:0) Sedan Herrar Revisorerne af Herrar Fullmägliges Protocoll inhämtat, att Herrar Fullrnägtige bifallit Commissariernes hemställan, örn återbesättandet af en i Maji vmånad 1821 genom dödsfall ledig blifven Commissarié-Syssla uti Riksgälds-Contoiret och Herrar Fullrnägtige, uti afgifvet utlåtande förklarat, att sådant skett af det skäl, att Herrar Fullrnägtige ansett de Commissarierne åliggande göromål och förrättningar icke kunnat bestridas af färre än Fyra Commissårier; så bafra Herrar Revisorerne, som vid den verkställde allmänna undersökningen, till utrönande huru de åt en hvar ibland Riksgälds - Contoirets Ämbets- och Tjenstemän uppdragne göromål och förrättningar blifvit skötte och handliafde, egt tillfälle, att i afseende på Commissarierne, inhämta en närmare kännedom af hvad dem till besörjande åligger, funnit sig icke kunna instämma uti Herrar Fullmägtiges åsigt af Commissarie-göromålen, dem Herrar Revisorerne ansett icke vara af större omfång och annan beskaffenhet, än att desamma år 1821 bordt kunna bestridas af endast 3:ne Commissårier, utan att desse härigenom fått vidkännas en trägnare tjenstgöring, än med all billighet skulle kunna fordras, pag. 2.
Och som Herrar Revisorerne endast lemnat Herrar Fullrnägtige del af sin åsigt i ämnet, vill Stats-Utskottet framdeles uti 268 Ståts-Utskottets Betänkanden. den allmänna Berättelse om Riksgälds-Contoiret, som, enligt 38 §. i Riksdags-Ordningen, skall till Rikets Ständer afgifvas, meddela utlåtande i ett sammanhang med den af 1822 års Herrar Revisorer väckta allmänna fråga om Aflönings-Statens reglerande vid Riksgälds-Contoiret, i afseende på behöflige antalet af sysslor och befattningar. 2:0)
Den bland Riksgälds - Contoirets skulder i Utländska myntslag balancerade så kallade Eckert^o.
Obligationen, till ett belopp i Capital och ränta af 3,244 R.'dr 32 sk. Hamburger-Banco, förfallen till betalning den 3o September 1796; i afseende på hvilken skuldpost Herrar Revisorerne hemstält, om icke en viss Prtescriptionstid af ett år kunde stadgas, inom hvilken fordringen, vid förlust af ali rätt till betalning, bor, till erhållande af liqvid, anmälas. pag. 3.
Och då nu så många år äro förflutne ifrån den dag Obligationen till betalning förföll, anser Stats-Utskottet sig böra tillstyrka bifall å denne Herrar Revisorernes hemställan, i så måtto, att en Praescriptionstid, beräknad till 1824 års slut må varda faststäld, inom hvilken förenämnde Obligation bör vara i Riksgälds-Contoiret till liqvid anmäld, så vida betalning derföre skall erhållas; hvarvid torde böra iakttagas, att den Kungörelse, som Herrar Fullmäg - Stats-Utskottets Betiinkanderl.
%Gg tige, körom lomme att utfärda, införes så val uti Svenska officiella Tidningen som uti Hani burger-Corresponden ten och Lis te der Beursen Halle. 3:o) Likaledes hafva Herrar Revisorerne hemstält i afseende på den bland Riksgälds-ContoireLs skulder balancerade så kallade gamla Riksgälden, hvilken år 1789 till ett belopp af 343,587
R:dr 3 sk. 3 rst. flyttades tili Riksgälds-Contoiret och deraf, sedan ifrån berörde tid till den 1 Januarii 1822, icke blifvit till liqvid anmälde mera an 2,562 R:dr 32 sk. a rst., återstå 241,024 R:dr 19 sk. 1 rst,., att en Praescriptionstid af Trenne år borde stadgas, inom hvilken fordringsbevisen böra företes, vid förlust af all betalningsrätt. pag.
Enär förenämnde till beloppet utredde och bestämde fordringar efter så ganska lång tids förlopp icke blifvit till betalnings erhållande anmäld, har Stats-Utskottet skolat tillstyrka, att jemväl för desse fordringar enahanda Praescriptionstid den sista December år 1824 fastställes, inom hvilken Fordringsegarne, vid förlust af all rätt till betalning, böra sine innehafvande fordringsbevis till liqvid förete; dock torde, i fråga om desse, på flere händer spridde fordringar, Rikets Högloft.
Ständer hos Kongl* Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t i Nåder täckes Kungörelse härom till vederbörande* efterrättelse utfärda.
270 Stats-Utskottets Betiinkanden. 4:0)
BIHANG TILL ä ii a 'j* i. j ba iMRM^åaiDssis PR#T0K0JLt VID LAGTIMA RIKSDAGEN I STOCKHOLM 1850 och 1851.
~S3HS3s@s*b8~ MDllA Ktiiiii\(;i;\. 3
Jf ttj:ls Ke/nlfningsliti/vandes
Ke mårs- b erä tiel ser. inilDIM Mö ID B IF* I INNEHÅLL:
Berättelsen för Hallands Lä n yy yy Götheborgs d:o yy yy Elfsborgs d:o yy yy Skaraborgs d:o yy yy Nerikes d:o yy yy Wermlands d:o yy yy Westmanlands d:o yy . yy Kopparbergs d:0 yy yy Gefleborgs d:o yy yy Wester-Norrlands d:o yy yy Westerbottens d:o yy yy Jemtlands d:o yy yy Norrbottens d:o KONGL MAJ:TS BEFALLNINGSIIAFV ANDES uti ^almstaÖB £ ii n till KOIGL. »IAJ:T i ut» ti ev ti å ni g het nfgifne EMBETSBERÄTTELSE för åren 1849, 1843, 1844, 4845, 1846 och 1844.
STOCKHOLM, 1851. 1>.
’ Underdånig Berättelse om tillståndet i statistiskt och ekonomiskt hänseende inom Halmstads län åren 1842, 1843, 1844, 1845, 1846 och 1847.
Den berättelse, jag har att i ekonomiskt och statistiskt hänseende afgifva örn det till min styrelse anförtrodda Hallands län, bör, då dén sista slutar med år 1841, enligt Eders Majas nådiga Cirkulär-bref af den 22 December 1848, sträcka sig till 1847 års slut, och omfattar således en tidrymd af sex år.
Till den år 1847 af Topograliska-Korpsen utgifna karta öfver länet har utkommit en beskrifning, kallad ”Topografiska och Statistiska uppgifter om Halmstads län”.
Denna beskrifning, grundad på, dels authentika handlingar, dels i orten vunne upplysningar, upptager mera fullständigt än en berättelse sådan som denna kan lemna, hvad som rörer länets längd, bredd, gränser, sjöar, strömmar, berg, kuster och utseende; hvadan och då ett upprepande dera! här antingen skulle blifva af- eller omskrifning af nämnde berättelse, jag underdånigst vågar till densamma hänvisa i fråga om §. 1.
Länets allmänna beskaffenhet, sorn, enligt det för denna berättelse fastställda formulär, först borde beskrifvas.
Jag öfvergår derföre till §. 2.
Enligt de förut afgifne berättelserne, grundade på mantals-längderne, utgjorde folkmängden i Hallands län år 1822: skattdragande 46,444. skattfrie ■ * . • 34,322. gQ 4 år 1827: skattdragande . . skattfrie . . . 46,830. • ’ 38,923’ .85,753. . . 47,774. år 1831: skattd ra »ande O skattfrie år 1836: skattdragande skattfrie . . . . . . 51.495. och år 1841: skattdragande skattfrie 52,915. dlulllll lc . • •
• deraf 47,334 mankön och 50,916 qvinkön: men, enligt Tabell-kommissionens förslagsberäkning för år 1845, skulle folk hvarjemte mantals-längderne utvisa: år 1847: skattdragande skattfrie 55,871.
42,379 mängden vara något större, eller 100,410 personer.
Af förutnämnde 98,250 ho 6,556 i städerne och 91,694 på landsbygden.
Befolkningen har således på 25 år ökats med 17,484 personer, eller nära 22 procent, hvilket för år utgör 0,8S, således mindre än medeltalet af folkmängdens tillökning i hela Riket under samma tidrymd, på sätt inhemtus kan af Tabell-kommissionens sednasle sammandrag, der procenten räknas till 1,102.
Rådfrågas åter nativitets- och mortalitets-tabellerne, så visar sig, att de föddas antal i medeltal öfverstiger de dödas med 787 personer; men då nu tillökningen för desse 25 år endast utgör 700 personer om året, måste skillnaden, eller 87 personer, antagas hafva årligen afflyltat från länet.
Dessa hafva hegifvit sig dels till det närbelägna Götheborg,, der bättre arbetsförtjenst för den sträfsamme och ordentlige är att vinna, dels på utrikes sjöresor, derifrån de stundom alldeles icke, stundom först efter en längre tidrymd återvända, och dels lill
Skåne, hvarest flere af allmogen om hösten de sednare åren, dock i mindre antal än förr, söka trösk-arbete, och några sedan qvarstanna.
På landsbygden är befolkningen mycket olika fördelad, så att då i Fjäre fögderi mer än 3,500 invånare kunna räknas på qvadratrnilen, finnas i Laholms fögderi endast omkring 1,680.
Slrandsocknarne i norra delen äro i allmänhet de tätast bebodde, men så snart flygsands-fälten börja vidtaga, minskas befolkningen utmed kusten.
I de intill Westergöthland och Småland gränsande, bergige, af en mängd 5 mossar och hedar uppfyllde socknar är dock befolkningen minst, ja Tönnersjö socken, på en yta al nära en qvadratmil, har endast 862 invånare.
Folkets bildning har varit mycket försummad af bristande tillgång på nödige skolor.
Sådane hafva tillförene funnits endast i några få socknar samt vid större egendomar, och barnundervisningen, utöfver den föräldrarne sjelfve leuinat, har merendels bibringats af kringvandrande lärare, hvilkas hela kunskapsmått bestått uti innanläsning, i förening stundom med förmåga att kunna skrifva.
Stadgan om folkundervisningen i Riket, af den 18 Juni 1842, är anbefaldt att inom hvarje socken bör linnas minst en, helst fast, skola, med vederbörligen godkänd lärare; och, till åtlydnad häraf, hafva uti 77 socknar dylika skolor kommit till stånd inom 1847 års slut, sä att vid samma lid skolor fattades endast i nio socknar, hvilka dock vidtagit förberedande åtgärder för iordningbringandet af denna, för det uppväxande slägtets uppfostran och utbildning till sedlighet och dygd, så maktpåliggande angelägenhet.
Werkningarne af desse vidtagne åtgärder hafva icke ännu kunnat visa sig, dock kan som ostridigt antagas, att folkbildningen inom länet är uti framåtskridande.
Inom olika delar af länet är folklynnet äfven olika; i norra delen häftigt uppbrusande och benäget för sjelfhämnd, i medlersta delen något mera fogligt, i förening dock med sjelfständighet, i södra delen åter mera undergifvet och slafviskt.
Uti föregående årens berättelser är detta anmärkt, och på sex år förändrar sig ej folklynnet.
Utaf de berättelser Herr Justitie Stats-Ministern afgifvit om förhållandet emellan för brott och förseelser anklagade och sakfällde personer å ena, samt folkmängden i länet å andra sidan, inhemtas att en sakfälld år 1842 kommit på hvar 88:de » 1843 93:dje » 1844 93:dje » 1845 89:de » 1846 89:de » 1847 105:le af länets invånare.
Att grunda något bestämdt omdöme om folkets sedlighet på grund af dessa siflfer-förhållanden torde vara väl mycket vågadt, enär många af de sakfällde äro kringstrykare, och således ej kunna räknas till den egentliga kärnan af folket, eller tillhörande andra län, dels ock åtalens, och, i följd häraf , de sakfälldes antal beror på det nit, hvarmed vederbörande åklagare fullgöra sina Ijensle-åligganden.
Dryckenskapslasten är beklagligen ännu alltför 6 allmän i de mindre välmående socknarne, särdeles skogsbygden, till en del härrörande deraf, att invånarne nödgas med sine skogsprodukter göra långväga resor, derunder de slita ondt, och tillita bränvinsflaskan, såsom ett döfningsmedel; men deremot är det glädjande förnimma, huru denna last aftager i den mån upplysningen stiger, välmågan ökas och begäret efter ädlare förströelser lifvas
Till brottens minskning skulle otvifvelaktigt bidraga om cellfängelser äfven i detta län blefve inrättade, så alt den, på brottets bana första gången inträdande, kunde undgå sättas tillsammans med äldre grofva brottslingar och af dem varda ytterligare inöfvad i laster och brott; dock, om ändamålet med cellfängelser icke skall förfelas, måste fångtransporterne på annat sätt, än hittills, besörjas så, alt gemensamhet emellan fångar, äfven under dem, undvikes.
De häktades antal har, efter afdrag af transportfåugär och för skuld bysatte personer, varit: Summa. 1842 439 män ... 94 qvinnor 533 1843 415 73 488 1844 494 69 563 1845 473 53 526 1846 431 81 512 1847 538 92 630 Summa 2,790 män . . . 462 qvinnor 3,252 eller i medeltal 465 » 77 » 542 Häraf hafva varit anklagade:
För stöld
För lösdrifveri och försvarslöshet.
. . . 105 män 30 qvinnor . . . 146 män 40 qvinnor ... 188 .. 23 107 . . 28 » . . . 120 . . 11 147 . . 28 » ... 54 . . 10 172 . . 18 » ... 127 .. 23 139 . . 29 » ... 162 .. 28 170 . . 39 » Summa 696 125 ......
881 182 eller i medeltal 116 nära 21 nära 147 30
Koslnaderne för fångars transport och underhåll, eller med ett ord hela fångvården hafva uppgått till: år 1842 år 1843 år 1844 år 1845 år 1846 år 1847 7 år 1842 9,162: 15. 8. » 1843 10,493: 38. 9.
» 1844 8,704: 43. 6. » 1845 8,267: 21. 21 » 1846 ..... 11,023: it. 5.
» 1847 13,467: 10. 2.
Tillsammans 59,118: 44. 8. och alltså i medeltal 9,853 R:dr 7 sk. 5J rst.