Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men då dels en redan vunnen erfarenhet skall visat, att verkligt Toppsocker endast med den förändring, att det befunnits i stycken sönderslaget, under namn af ^Lumpsocker jnkommit och hlif. RevHlnings-Ulskattets Betänkande/}* 489 vit förtulladE, dels ock kressadt Lumpsocker redan är en förädlad vara, får Utskottet vördsarnligen hemställa, om ej, ti-11 afböjärule af ea så beskaffad Tullförsnillning, hvilken svårligen karr på annat sätt förekommas, och för att skydda Svenska Sockerbruken, Riksens Höglo fl,.
Ständer skulle behaga fastställa enahanda.
Tull å ksossadt Lumpsocker, som å Toppsocker, x. Slutligen och då de förberedande åtgärder, hvilka nödvändigt måste föregå införandet af de nu föreslagne grunderne för Tull - BeviHningens utgörande, dels synas fordra en längre tid för att blifva kände af de Handlande och Näringsidkare, hvilka mäste derpå grunda sine specula. tioner och sin rörelse,, dels ock kräfva vidtagandet af flere anstalter och författningar genom de Ämbetsverk, hvilka dermed få uppdrag, än som möjligen kunna medhinnas inom deri korta tid»
Som ännu återstår af detta år, särdeles då Riksdagen nu mera finnes så långt framskriden, anser Utskottet de härom utkommande Författningarnes snara och brådskande sättande i verket,' kunna medföra både skada för enskilde personer och irringar, samt misstag för de Ämbetsmän och Betjente, hvilka skola vaka öfver tillsynen och efterlefnaden deraf.
Detta förhållande och öfvertygelsen derom, att en menlig öfverilning i dessa ämnen kan lika litet stå tillsammans med Riksens Höglofl.
Ständers, so.m Utskottets afsigter, föranleda Utskottet att hemställa, om ej någon, mera aflägsen tid måtte bestämmas, då denna förändring i Tullväsendet må taga sin hurjan, 4Q0 Bevillnmgs- och troe Utskottet elen *.
Januaria år 1825 vara dertill mest lämplig, emedan i sådant fall både de Ämbetsverk och de personer, som Riksens Stånders i detta ämne vidtagne beslut kunna lända till efterrättelse, ega, tillräckligt utiyrnme att sine åtgärder derefter lämpa.
Detta allt varder likväl till Riksens Högloft* Ständers upplysta profning vördsamligen öfver®, lemnadt.
Stockholm den a.6 September 1823, N:o 42,.
Ankom den 3 Oct.. lSS63
I Utlåtande, rörande de mot Utskottet» Betänkande öm Postverket och de deraf inflyt tande Bevillningsmedel, gjorde anmärkningar\
J3et af Riksens Höglofl.
Ständers Bevillnings®.
Utskott under den 3:dje sistlidne Julii afgifne Betänkande , angående Postverket och de deraf in*, flytande Bevillningsmedel, har under den 29 i samma månad , blifvit af H.öglofU Ridderskapet och Adeln, under den 12 föregående af Högvördiga RresteStåndet och under den 14 af Heder® varda BondeStåndet återremitteradt, men deremot förenämnde dag, eller den 29 Julii af Vällofl, BorgareSt-åndet förkastat , äfvensom Utskottet fått j sammanhang med detta ämne emottaga ej mindre åtskilliga anmärkningar, i anledning af Ut® fottets redan den 16 Maji aflåtrie och af de trea"
BevillningsUtsknttets Betänkanden, 4g 1 ne sistnämnde Riksstånden bifallne Utlåtande öfver en väckt motion, om ett förändradt Uppbördsoch Controll-sätt å de Staten från Postverket inflytande Postmedel , än ock Herr Hjertås, Gust., framställning, angående dels en progressiv ökning af den nu varande recommendaiions-afgiften för JJref, dels ock frankering af Bref. Emot Utskottets, ofvanomförmäldte Betänkande är anfördt af 1:0 Herr Treffenberg C.
G. alt de för Correspondenter besvärliga påföljder , BevillnigsUtskattet ansett skola härflyta af dess förslag, att genom användande af Stämpladt papper till omslag å Bref controllera uppbörden, redan finnas i 4, 5, 6, 7, 8 , och 9 Mom. af dess ingifne Memorial förutsedde och förebyggde , så att dessa Chartor lunna öfver allt i Riket erhållas och- nästan såsom gångbart mynt blifva att anse, samt således medföra en mångdubbel nytta ; att genom lemnade underrättelser i de små Almanachoine till Allmogens ledning, vöre det af denna anstalt befarade prejeriet af Postförvaltare lätt afböjdt; och att det uppgifne sättet, att genom uthängande af iPuplettChartor från PostContoiren, controllera Postförvaltarne, synes vida säkrare än det föreglagne, eller det åt Eandshöfdingarne elfer af dem förordnade Ombud, lemnade inseende öfver Postförvaltare, hvilket, jemte flere olägenheter af kostnad , uppehåll för Postens fortskyndande m- m, lätteligen kunde föranleda till en framdeles, mern» lig Polismagt öfver Postväsendet m, m., hvilken sednare mening, eller den rörande möjligheten* att genom PostChartornes uthängande bereda ett 4£* Bevillningsutskottets Betänkande«. ikar! visshet i afseende på uppbo relen af inflytande Postmedel blifvit af flere Herrar JLedamöter understbud och på ytterligare anförde skäl utvecklad:. 2:0 Af Herr Hjerta, Joh. Gust,,: att recominendations - afgiften bör ej allenast ingå till Starten, som ansvarar för den recornmenderade Sura* mati, utan äfven vara progressiv i förhållande till de penningar som afsändas, så vida det synes obilligt, att en lika afgift bestämiaes för en större, som för en mindre Summa. 3:0 Af Herr Grefve Spens, G. G., att nio derationen å bref, hvartill upphofvet bör söka* mindre uti en i äldre tider inskränkt Fribrefsrätt, än, i det ökade besvär flere bref förorsaka., jemförelsevis mot ett enda af samma lodtal, bör betraktas såsom ett medel för en lifjägare Handels- och Affairs - rörelse, och således ingalunda afskaffas m. m.; af hvilka framställningar åtskillige äro under anförande af andra grunder ytterligare understödde och utvecklade af Herrar Frilierrar Ankarsvärd, C. H., och iBoije, i/., samt af Herrar Munck af Rosenschjöld, E-, von Hartmansdorff, A. 5 och von Qvanten, Carl; hvaremot Herr Tham, W-, erinrat, att utskrifningen afDuplettGhartor till uthängning å PostGontoiren skulle göra en större
Tjenstemanna - personal nödvändig och således till deras aflöning medtaga en större del af Postmedlen , än hittills åtgått ,. äfvensom att Recornmendations - afgiften ej borde tillfalla Staten , som blott förskjuter, men ej betalar den Summa, ett förloradt bref kan innesluta.
Inom Högvördiga PresteStåndet hafva åter - Bevillning!
:Utskottets fietät bandén.
453 ‘Herr Dom Prosten Doctor Sv. Wijkman, Herr Professor Froberg, Herr Doctor Almqvist, samt Herrar Biskoparne af Wingård och Faxe, i afseende på Förslaget om möderatiönens upphörande , erinrat , att änskönt denna lindring i Postpenningarne kunde möjligen föranleda till under* slef, skulle dess upphörande likväl ej allenast förorsaka en betydlig kostnad för flere Am bet söch Tjenstemän, samt vålla ett allmänt lidande* ulan äfven lägga betydliga hinder i vägen för litteraira meddelanden , hvilka ej här i landet genom inrättade forvagnar och dylika anstalter understödjas.
Hvarjemte hos Hedervärda BondeStåndet äc •anmärkt af RiksdagsFullmägtigen J. J. Ruthberg, huruledes möderatiönens upphörande skulle medföra nya olägenheter för fattige Rättsökande, så vida Post - inrättningen är här det enda medlet fö-r Rättegångs - handlingars förskaffande; och af JtiksdagsFullmägtigen Carl Fredr.
Berg, att för Staten skulle troligen blifva mest båtande, örn Post-intraderne förarrenderades, Under förbehåll, att de vid PostContoiren anstälde
Förvaltare bibehållas.
Alla dessa vidlyftigt utförda och med flera andragne skäl understödda anmärkningar, har Bevillningsutskottet trott med lätthet kunna sam. manföras till fyra egentliga hulvudpuncter, af hvil. ka den första innefattar Herr Trelfenbergs å nyo framstälda Förslag, oin begagnande af Stärnpladt Papper till Couverter å Bref, för att såmedelst vinna en högre säkerhet vid uppbörden af Post. penningarne» 494 BevllIningsUtskottets Betänkanden, Men då Utskottet uti dess öfver detta Förslag särskildta meddelade Betänkande sökt ådagalägga den nära omöjligheten gränsande svårighet, att hålla Allmänheten så beskaffade CouvertChartor tillhanda, och andre detta Förslag, hvars värde och goda syftning
Utskottet i öfrigt erkänt, åtföljande olägenheter att förbigå , och- då dertill jemväl komma, de af en värd Ledamot inom Höglofl.
RiddeVskapet Och Adelil framstäldé betänkligheter, henstade dels af svårigheten, att 1 Landsorterne finna pålitlige CharfseSigillattEFörsäljningsmän , dels 'ock af utgift
Staten skulle komma att vidkännas genom deras godtgörande, anser Utskottet sig så mycket mindre nu kUhna frånträda sin förra öfvertygelse , som en lika säker och känbar förlust nödvändigt måste blifva den säkra följden af denna förändring.
Till styrka för hvilken förmodan Utskottet endast finner sig böra upplysa, att då, enligt erhål Inre Uppgifter från Postverket härstädes , inom ert månad eller Januarii 1821 , blifvit till Pikets PostContoir inlemnade och derifrån afsände ej mindre ari 1 50,805 breflod, som för året utgör hära 2,oOo,ÖOO, skulle till stämpling af det, sorn till BrefCouverter härtill åtgående papper, erfordras, ej allenast en betydlig personal , till hvars aflöning en ej obetydlig
Summa skulle medtagas, utan denna ytterligare okas genom detta pappers försändande till alla landsändar inom detta vidsträckta Rike» 2:o Till de mot Förslaget, rörande Moderätloners upphörande, riglade anmärkningar, finnes anledningame hemtade från dels den genom detta ■Stadgande ökade kostnad för medborgare af alla BevillningsUtskotrets Bétänkanilén.
495 clnsser, vid hvarjehanda Documentérs, särdeles Rättegångshandlingars öfversändande, dels tlet dy medelst lagda tvång :på litteraira communicatiönen inom landet, dels ‘ock den högre utgift åtskillige Ämbetsmän, t. ex.
ContractsPröstar, skulle vid Remisser i Ämbets-ärénder få Vidkännas.
Dessa invändningar förmodar
Utskottet lik* 'val icke vara af den väsendtlighet, att de kunna med skäl påkalla ändring i Utskottets redan yttrade mening , så vida både PostProtocollérrie och den éhskildte erfarenheten sammanstämma deri, att moderätionen å enskiiuie
Bref hÖgSt sällan 'kommer i fråga, och den litteraira cömmunicaiionen hvarken störs eller försvåras genom modernationens upphörande , emedan kringspridandet af Dagblad, sorn till en betydlig del befrämjar densamma, torde efter Utskottets framdeles afgifvartde Förslag, blifva underlättadt, och Böcker, under hvad moderation sorn heldst, svårligen kunna med posten kringskickas, utan att förorsaka etl mot bokens inköpspris uppgående, samt måhända densamma överskjutande kostnad; hvarförutan de Tjenstemän, sorn ej hafva Postfrihet, äro i stället anviste någon ersättning för sine kostnader, hvilket är förhållandet med ContrafctsProstarne* sorn derföre åtnjuta af Kronobonden de så kalla, de ProstTunnorne, med rättighet derjemte, att aflemna Brefpaqueter till närmaste Kronobetjent) hvarifrån de vidare med Kronoposten bortskaffas i 'och ökas Utskottets öfvertygelse i detta hänseetl* de dessutom af den förmodan, att genom afskaffandet af denna inrättning, ej allenast betages ett möjligen mindre redlig Postförvaltare tillfället) 496 ÉevilhvirigsUtslottets ÉetSnianden. att genom flere Brefs sammanslående
Uti ett pä* quet, undansnilla cn del af postpenningarne, utan minskas afven lättheten, att under brefvexlingens helgd begå Tullförsnillning'; hvarjemte Utskottet förmodar, att då moderationer å bref icke är eif» lig i något annat land än Sverige > kan den icke heller här vara oumbärlig. 3:0
Vid den af Utskottet föreslagne Controll öfver Post» expeditionen, har blifvit andrager, att en sa beskaffad tillsyn genom Uandsliöfdingarne öfver Postförvaltare , skulle å ena sidan ej vara med desse
Ämbetsmäns värdighet förenlig och å den andra kunna urarta till en Polis - uppsigt öf* ver sjelfva brefvexlingen > hvaremot den föreslagna utvägen, att, genom uthängande af PostChartorne öfver afgående
Bref, åt allmänheten lemna denna controll, blifvit ansedd skola säkrare leda till ändamålet; äfvensom det Förslag uppstått, att Post - uppbörden skulle på arrende åt den. högstbjudande upplåtas.
I afseende på hvad sålunda först blifvit änfördt, får Utskottet å iaye åberopa hvad rörande samma ämne finnes i Utskottets förra Betänkande anfördt, med tillägg, att bland de flere Herrar Uandshöfdingar , sorn inom detta Utskott deltagit i öfverlaggningarne derom, har icke någon sig deremot yttrat, och att Utskottet icke kan inse, huru en sådan uppsigt skulle kunna medföra någon våda i afseende på den frihet, som utgör ett vilkor för brefvexlingen.
Hvad sedermera rörer meranämnde uthängning af PostChartor, tror Utskottet sig ej kunna med säkerhet påräkna den dermed UeviUnings-TJtsiotlets Betlinkanden.
49^ dermed åsyftade verkan, så vida dels, enligt hvad upplyst blifvit, tillträde nu icke vägras bref-af* sändare , att af PostProtocollerne förvissa sig om inlemnade brefs afgång, dels ock mängden af p-L stället varande Correspondenter, säkerligen ej skulle gifva sig mödan, att granska de 114 särskildta stycken PostChartoc, som hvarje Postdag, när Bref afgå till alla Rikets PostContoir, skulle komma att anslås, ännu mindre, i anledning deraf,' uppträda som anklagare, så framt ej någon enskild ovän af Postförvaltaren skulle nyttja detta tillfälle fiscalisera öfver hans förvaltning; men utom denna osäkerhet i afseende på följderne af denna åtgärd, måste den deraf uppkommande tillökning i arbetet medföra kostnader till en för-; dubblad Tjenstemanna - personal vid Contoiren, då, såsom vid Stockholms PostContoir, 6 personer äro för det närvarande sysselsatte med Brefvens inprotocolfering och Chartasskrifriing, samt hvar och en har från 500 till 800 Bref att dagligen inskrifva , den nuvarande Betjeningen är så sysselsatt, att de ofta måste skaffa sig biträde.
Rörande åter den föreslagne utarrenderingen af Post - uppbörden, så tror Utskottet den vara en Ekonomisk reglering, den Utskottet ej anser sig kunna låta under öfvervägande komma, enär detta ämne synes dels vara en ny motion, som nu mera ej kan till pröfning upptagas, dels ock strida mot 60 §. i Regeringsformen. 4:0 Frågan, huruvida den så kallade
Rei commendnnons - afgiften bör ingå till Staten eller tillfalla Postförvaltarne, utgör slutligen ett för<4« Bihang lill Riks, St. Prof.1823. 5-te Sami, 3* 498 Bevillnings Utskottets Betänkanden. mål för flere anmärkningar.
Utskottet medgifver visserligen att otn denna afgift vore , hvad flere förmodat, en ersättning till Stater! för det ansvar den ikläder sig, att i händelse Bref gå förlorade, hålla (Correspondenterne ska-; deslosä, skulle ingen tvifvel vara, att ju ej Staten borde ensam samma inkomst tillgodonjuta; mén då Recornmendatiöns-afgiften hvar; ken vid dess början eller i sednare tider varit ansedd såsöm en skydd-afgift, utan såsom en ersättning till Postmästare för deras tidsspillan, samt lack och segelgarn, hvilket förhållande ytterligare ådagälägges af rneränämndö afgifts ringa belopp , söm då dén beräknas till 5, 4, eller 8 skillingar Banco, afdeles icke kan ersätta mera betydligå summor, och dertill äfven kommer ej mindre, att recommenderade bref ofta kunna innehålla helt annat ari penningar, t. ex Rättegångshandlingar $ Fataliemål, m. m. , som icke kunna i penningevärde beräknas , än ock att Statens ansvarig, het för recommfendef ade bref ingalunda medföret något så beskafiadt äfvéntyr, sorn under öfverlaggningarne blifvit förmodadt, eller någon direct förlust för Statsverket* så vida orii penningar bortkomma med eller utan ett med öppen récommendation försedt bref, Statsverket för dess utbetalda ersättning till den afsändande haller sig sjelf skadeslös , genom förbud mot de förkon.n-e Sedlarnes inlösning i Ba nquen eller RiksgäldsContoiret ’ så förmodar Utskottet, utan att inlåta sig i frågan, huruvida sädant . instämmer med rättsgrunder i Bevillnings-Utskottets Bctänkunden ■Igg denna del bora förfaras på sätt hitintills skett Och denna afgift Postförvaltarne således tillfalla.
Vidare innefatta några anmärkningar det yttrande, att BevillningsUtskottet bordt fästa afseende på ett uppgifvet Förslag till införande af så kallad franquering å bref, på samma sätt som i fremmande liander.
Härvid får Utskottet likväl vördsarnligen tillkännagifva, att en så hufvudsaklig förändring i Post-uppbörden ej kunnat undgå, att medföra en betydlig rubbning i Postverket , hvilken åtgärd ligger utom gränsen för Utskottets af Regeringsformen bestämda verksamhet.
Ständer finna lampligt ■, ätt , med bifall af Herr Treffenbergs i dess Memorial gjorde fraxhställning, utsätta en belöning för den som före nästa Riksdag inkommer med ett fullständigt och säkert Förslag till en förbättrad Organisation af Postverksinrättningen , för att af kommande Stähder ta. gas i öfvervägande, lär ej mindre bestärrtmani det af summan , än anvisning af medel dertill, tillkomma det eller de Utskott dit målet hörén I afseende på förefallne yttranden, rörande ej allenast Postverket för fattige af Allmogen i Rättegångs- ärfehdbf* Utan ock en närmare tillsyn öfver Fribrefs-rättighetens begagnande i allmänhet , anser Utskottet de deri örn utfärdade Författningar tillräck!ige, och åberopar
För öfrigt sitt Förf afgifne Betänkande, angående så val förstnämnde ämne , soni hvad deri för öfrigt finnes anfördti Dock varder delta allt, under bifogande 500 EevillningsVtskotteis
Eetånkandsrii af åtskilliga Herrar .Ledamöters inom Utskot* tet särskilda meningar till Riksens Höglofl.
Ständers upplysta pröfning vördsamt öfverlemnadt.
Stockholm den 26 September 1823- Transumt af ProtocoIIet, hållet i Riksen$ Hög~ lojl■ ■Ständers Bevillningsutskott den 23 Stp' tsmber 1823. S. D. — — — — — — — — — —. — ; alltså komme hos Riksens Ständer att föreslås, det moderation i Postporto må upphöra.
Emot det såmedelst fattade beslutet, om mo« derationens upphörande, reserverade sig Herr Biskop Faxe och Herr Uggla, G. G., den sed* nare under åberopande af hvad han förut till Höglofl.
Utskottets Protocoll den 16 Maji och 26 Junii i detta ämne anfört, nemi. att mo» derationens afskaffande skulle än mer än hittills försvåra communicationen i landet, särdeles den litteraira, hvilken Herr Uggla an* såg det vara National-Representationens pligt, att i allt hvad på dess åtgärd berodde, befrämja och underlätta, i stället för att med tryckande afgifter den betunga; på hvilken grund och med fästadt afseende äfven derpå, att Dagblad och Periodiska Skrifter ännu äro i saknad af portofrihet, Herr Uggla fann högst betänkligt att ifrågavarande Förslag bifalla.
Mot den Controll öfver PostExpedition* som, enligt Utskottets Förslag, borde uppdra' gas åt Herrar Landshöfdingar, var anmärkt lievillnings Utskottets Betänkandet. 501 Från detta beslut var Herr Uggla, Carl i »a måtto skiljaktig, att han ansåg den controll , som Uandshöfdingarne skulle komma att utöfva öfver Postförvaltare, lämpligare böra uppdragas ÖfverPostDirecteuren eller det Ombud han finner godt förordna, och Postförvaltarne såmedelst icke undandragas den auetoritet, under hvars uppsigt de egenteligen stå.
Herr Uggla , Göran Gustaf, Jag instämmer så mycket mer med Herr Uggla, Carl, eom jag anser det vara i alla afseenden o'ämpligt, att göra Landshöfdingarne till controllerande PostFiscaler ; en åtgärd , sorn lika fremmande för , som oförenlig med dems Ambetsbefattningar , kan, om ej nu, möjligen i en framtid lätt leda till förhatliga följder , och hvarpå hos en del andra Nationer, det en sådan controll stundom blifvit utsträckt till en Polis - uppsigt öfver sjelfva Brefvexlingen, icke saknar varnande exempel.
Jag får således emot beslutet mig reservera , och finnér i förening med den af Herr Uggla, Carl, framstälde mening, det hafva bordt föreslås Rikets Höglofl.
Maj.’t i underdånighet anhålla om Nådig befallning til!
ÖfverPostDirecteuren, hvilken har en slik controll, »åsom en rättighet sig uppdragen, att densamma, såsom en skyldighet, sjelf, eller genom Ombud verkställa.
Frågan örn Recommendations-afgiftens anslående antingen till Staten eller till Postförvaltarne, hade likaledes varit mål för anmärk* 502 BevillningsUtnkottets Betänka',iden* Såsom reservation häremot åberopade Hr Uggla, G. G,, dess till Protocollet den 16 3VXaji och 26 Junii i ämnet afgifrte särskildta, yttrande : att lösen för Recommenderade Eref hörer till Post - afgifterne , att JievilIningsUtskottet ha?
lika gifven skyldighet och rättig, het att föreslå den, sorn Porto - afgiften, emedan denna lösen, sorn nu till 100 procent blifvit förhöjd , genom en vidare ökning skulle kunna blifva en dryg och godtycklig indirect beskattning ; att ehuru, den nu icke inflyter till Staten, dit den skulle kunna ingå, då, Postbetjeningen af densamma ändock lia sin aflöning, eger Utskottet lika rätt att om nämn. de lösens bestämmande ingå i pröfning, som om lösen till HäradsSkrifvarne för DebetSedlar , sorti annars skulle vara en origtighet , samt att Utskottet förr borde af Rikets Höglofl.
Ständer kunnat vänta sig anmärkning deröfver , att denna fråga förbises, än att Utskottet nied densamrna täger befattning.
På alla dessa grunder tillstyrkte Herr Uggla, att* i likhet med de till BeviilningsFörordningen fogade föreskrifter, sådane Reglementarisk^ stadganderr må i förening med PostTaxan upp-? göras, som uttryckligen bestämma alla afgifter, det vare sig Postporto eller Recommendationslösen , på lika sätt , sorn bland annat EevillningsStadgan bestämdt föreskrifver beloppet af arfvoden vid Mantalsskrifnings- och Taxeringsförrättningarne. — — — — •— — — —— — — — — — Ut supra.
Bevisnings* Utskottets B$tqnka.nden.
503 N:o 43- Ankom den 3 Ott.
1823- Ytterligare utlåtande, rörande lindring i Bevillningen för Brandskadade i Madängs b.y, belägen i Wartofta fodrad och Skaraborgs Län. i^tot Riksens Högloft, Ständers BevillningsUtskotts den a 6 s.istl.
Augusti aflåtne samt den 2 September af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, deri 1 i samma månad af Högvördiga PresteStån> det och deri 30 föregående Amgusti af Vällofl, BorgareStåndet bifallne Utlåtande, i anledning af framställd Motion, orri lindring i Hevi!Iningan för Brandskadade i Madängs by, lied äg en i Wartofta Härad af Skaraborgs Län, haj, jemlikt återremiss den 2 dennes , från Hedervärda BondéStåndet , RiksdagsFullmägtigen Johannes Andersson , fråii Skaraborgs Län; hvilken fdrst väckt denna fråga, anhållit: att då V. An. q §.
7 Morn. i Bevillning^.
Förordningen, hvilket stadgande blifvit af.
Utskottet åberopadt, och sorn medgifver vid Taxeringar afseende å ett genom eldsvåda minskad t egendomsvärde, samrqansättes med nämnde artikels och §:s 2 2 Morn. deri en MinimiSurnma fastställes, hvarunder fastighetsvärdet inom hvarje Län ej får stiga, mäste BeredningsCommittgen stanna i villrådighet i afseende på hvilkendera af dessa rnoinenter bör tillämpas; och Brandskadade pålandet synas kunna fordra samma lindring för sig, hustrur och barn, som de inom stad bosatts, och en dylik förmån, blifvit ti list y kt för iunevånarne i Borås ock N,or!> 304 BivillpingtUtskottets Beiänhanden. köpings Städer måtto BevillningsUtskattet taga nämnde vådliga händelse i noga öfvervägande och ett närmare behjertande , samt i följd deraf upprätta ett förslag, sam kan vara förenligt med så viii verkliga förhållandet, sorn de redan i sådane ämnen tagne beslut v i hvilken mening vice Talmannen Iohn Jonson , samt KiksdagsFulImägtige Anders Andersson, från Skaraborgs Län och Anders lansson från Westerås Län instämt, under förklarande af den förstnämnde, att han ansåg det böra fullkomligt instämma med BondeStåndets å«igt, att lemna hjelp åt sådane olycklige jordbrukare , enäF vida större understöd blifvit fordrat och beviljat för afbrända städer.
Hvad sålunda yttradt blifvit "har under öfverläggning kommit men då det afgifne utlåtandet redan, vunnit de öfrige 3:ne Bespeetive Ståndens bifall, anser Utskottet nämnde inom Hedervärda BondeStåndet gjorde anmärkning destomindre kunna leda till ändring af hvad föreslaget blifvit, som Taxerings, och PröfningsCommittéerne ega sig öppet lemnadt, att lemna de brandskadade i Madängs by den lindring i Bevillningen, hvilken, kan, af deras iråkade belägenhet påkallas; utan får Utskottet jemnväl till det Hedervärda Ståndet öfverlemna att med de öfrige sig i delta ämne fösena.
Stockholm dea a6 September 18SJ.
N:0 441 Ankom den 11 Ocf. 1823.
Stliinlande, angående en förnyad CharitSigih la tee-Förf a ttn i ng - BevillningsUtskottets Betänk amien.
505 X enlighet med Regeringsformens 60 och 6i §§. har Riksens Höglofl.
Ständers Bevillningsutskott låtit under granskning förekomma flen vid sistlidne Riksdag af Riksens Höglofl.