Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
JProp. N:o 1 om Statsverket 1865. läroverk Magister Gustaf Wolmar Sylvander i underdånighet gjord ansökning, att som han, hvilken efter 11 års tjenstgöring vid läroverket ådragit sig en svårare hörselsjukdom, den der gjorde honom icke blott mindre lämplig för en så grannlaga befattning som undervisningsväsendet, utan äfven oförmögen att på vederbörligt sätt sköta sitt lärarekail och hvar igenom han nödgats att termin efter termin söka tjenstledighet och öfverlemna sin tjensts skötande åt en tillförordnad vikarie, numera, enligt ansökningen bifogadt läkarebetyg, kunde anses lida af en obotlig hörselsjukdom, och sålunda intet hopp för honom återstode att vidare kunna inträda i tjensteutöfning vid läroverket, Kongl Maj:t fördenskull och enär Sylvanders lärarebefattnings uppehållande genom vikarier skulle i längden blifva för läroverket allt menligare, måtte täckas i nåder föreslå Rikets Ständer att bevilja af Rikets allmänna medel ett årligt lönebelopp, motsvarande det han nu å stat åtnjöte, till ersättning för den löneförlust, sorn han å läroverkets stat linge vidkännas vid afsked ur läroverkets tjenst, tilldess han efter laga ordning inträdde i den för skolans lärare af Kongl. Majit nådigst fastställda pensionsrätt; Och hade Domkapitlet, jemte upplysning att Sylvander vore född år 1816, utnämndes till kollega den 29 Mars 1847 och för närvarande innehade adjunktslön i tredje lönegraden, härvid i underdånighet anfört, att som ständigt ombyte af vikarier vore en af de största olägenheterna för läroverket och sökanden redan under läseåren 1856 och 1857 varit permitterad från största delen af sina tjensteåligganden och alltifrån år 1858 till all slags tjenstgöring oförmögen, ehuru han genom annan berömvärd verksamhet sökt vara det allmänna till gagn, samt numera ingen förhoppning förefunnes om Sylvanders hörselförmågas återställande, Domkapitlet ansåge sig hafva största skäl att, med stöd af Läroverks-stadgans 75 § 2 morn., till den gjorda underdåniga ansökningen tillstyrka nådigt bifall.
Då Adjunkten Sylvander, hvilken under liera år åtnjutit tjenstledighet till följd af försvagad hörsel, hvilken åkomma numera så förvärrats, att Sylvander kunde anses oförmögen att sin befattning bestrida, samt, enligt läkarebetyget, någon anledning icke förefanns att antaga, det Sylvanders hörselförmåga kunde förbättras, fann Statsrådet, jemväl med fästadt afseende derå, att en lärarebefattnings bestridande genom ofta ombytta vikarier otvifvelaktigt måste menligt inverka på undervisningens behöriga gång, sig föranlåtet i underdånighet tillstyrka, att Kongl. Majit täcktes till Rikets näst sammanträdande Ständer göra nådig framställning derom, att Sylvander må vid afskedstagande! uppföras å allmänna indragningsstaten till åtnjutande för sin återstående lifstid af pension, motsvarande § af hans innehafvande lön, eller 1,500 Rdr årligen, att utgå från och med månaden näst efter den, då han erhåller afsked.
Hans Majit Konungen täcktes hrad Stats-rådet i förestående mål i underdånighet yttrat och tillstyrkt i nåder gilla och bifalla.
Bil. N:o 7 till Kongl. Maj:U Nåd.
Prop. N.'o 1 om Statsverket 1865. 19 Utdrag af Protokollet öfver Ecklesiastik-ärenden, hållet inför Hans Majjt Konungen i Stats-Iiådet å Stockholms Slott, den 13 Oktober 1865.
Hans Excellens Justitie-Stats-Ministern, Herr Friherre De Geeb, Hans Excellens Stats-Ministern för Utrikes Ärendena, Herr Grefve Man DEBSTBÖM, Stats-Kåden: Herr Friherre Gbipenstedt, Grefve von Platen, Lagebsteåle, Malmsten, Bbedbeeg, Thtjlstbup, Reuteeskxöld och Cablson.
Departements-Chefen, Stats-Rådet
Carlson föredrog i underdånighet följande ärenden rörande dels regleringen af Åttonde
Hufvudtitelns så väl ordinarie som extra stat dels ock anslag att å allmänna indragnings-staten uppföras, och anförde dervid i underdånighet: l:o.
I den underdåniga skrifvelsen angående reglering af utgifterna under Riks-statens Departement Åttonde Hufvudtitel af den 21 November 1863 hafva Rikets Ständer vid sistlidne riksdag tets Expediställt till Eders Kongl. Maj:ts
Nådiga disposition en årlig summa att under nu löpande tion:
Anslag statsregleringsperiod utbetalas, på det en särskild byrå inom Ecklesiastik-Departementet må kunna inrättas för handläggning af ärenden angående folkskoleväsendet.
Rikets Stän- «/• ärenden onder hafva såsom skäl dertill anfört, att vården om folkskoleväsendet vid den utveckling gående folkdet numera uppnått, fordrade sin egen man, för att med uppmärksamhet följa de mång- skoltväsendet. sidiga frågor, som röra detta ämne, gifva akt på Seminariernas och på de särskilda skolornas utveckling, behandla den stora mängd af mål som tillhöra folkskolans område, sammanföra, kontrollera och bearbeta de inkommande statistiska uppgifterna af alla slag, granska inspektörernas berättelser och utarbeta de särskilda förslag, som af dem föranledas, samt utreda de ekonomiska förhållanden, hvilka med folkskolan ega gemenskap, erfordrades en person, sorn åt detta ämne uteslutande egnade sin tid och sina krafter, samt 20 Bil.
Prop. N:o 1 om Statsverket 1865. att detta syftemål skalle enligt Rikets Ständers tanka säkrast vinnas, om, för handläggning af detta ärende, inrättades en särskild byrå inom Ecklesiastik-Departementet, hvarigenom denna vigtiga undervisningsgren kunde med uppmärksamhet följas af en person, hvilken, jemte det att han stod under tillsyn af Departements-Chefen, tillika borde genom företagna resor inhemta personlig kännedom af skolornas tillstånd.
I hufvudsaklig öfverensstämmelse med de i Rikets Ständers underdåniga skrifvelse uppställda grunder har Eders Kongl. Maj:t den 5 Februari sistlidet år beslutat, att till Chefens för Ecklesiastik-Departementet biträde vid handläggning af de ärenden, som angå folkskoleväsendet, äfvens m för tillsynen öfver de till detsamma hörande läroanstalter skall inom Departementet anställas en Expeditions-Sekreterare, hvilkens åligganden i allmänhet äro: l:o.
Att uti de till
Departementet inkommande mål, sorn röra folkskoleväsendet, besörja den utredning, som erfordras för deras föredragning, samt ansvara för beslutens uppsättande och expedierande; 2:o att, efter dertill af Departements-Chefen erhållen befallning, verkställa inspektionsresor till läroverken, för att om deras tillstånd, de der följda undervisningsmethoder m. m. afgifva redogörelse; 3:o att med sorgfällig uppmärksamhet följa alla frågor, som röra folkundervisningen och dermed ega sammanhang, samt för Departements-Chefen föreslå de åtgärder, som i dessa afseenden anses behöfliga och gagneliga; 4:0 att utarbeta de förslag och utlåtanden i dithörande ämnen, hvarom han af Departements-Chefen erhåller uppdrag; 5:o att tillse, det inom Expeditionen föras de statistiska och andra anteckningar, som för noggrann kännedom af folkundervisningens tillstånd äro nödiga.
Genom undervisningsärendernas fördelning inom Departementet å två byråer hafva båda byråcheferna blifvit satta i tillfälle att med odelad uppmärksamhet följa utvecklingen af den undervisningsgren, som utgjort föremål för hvarderas embetsverksamhet.
De mångartade frågor, som tillhöra folkundervisningars område, och hvilka oupphörligt tillväxa i vigt och omfattning, hafva tagit den nya byråns verksamhet i oupphörligt anspråk, och bearbetningen af dessa frågor har ock obestridligen vunnit derpå, att inom
Departementet funnits en uteslutande åt deras behandling egnad arbetskraft.
För att vaka öfver de utvidgade Folkskolelärare-seminariernas organisation och verksamhet, med oafbruteu uppmärksamhet följa de förbättringar i undervisningsmethod, som inom de olika fälten af folkskolans läroområde oupphörligt förekomma, med de förordnade
Skoliuspektörerna föra en fortgående brefvexling, sammanföra deras uppgifter, bearbeta det inkommande materialet, föreslå nya åtgärder för folkskoleväsendets utveckling, förbereda de inkommande mål, som angå folkundervisningen och deribland särskildt dem, som röra fördelningen af de till folkskolornas understöd bestämda anslag, hvilka mål under åren 1864 och 1865 tillsamman utgjort 2,767, erfordras en sakkunnig persons oaflåtliga arbete.
Byråchefen, som enligt sin instruktion tillika är inspektör, har genom företagna resor tid efter annan personligen inhemtat kännedom om Seminariernas tillstånd, äfvensom om de till folkskoleväsendet hörande inrättningar i öfrigt.
Anskaffandet af den för folkundervisningen nödiga materiel, för hvilken vigtiga förvaltningsgren, först sedan det derför afsedda anslag blifvit uppfördt på ordinarie stat, en bestämd plan kunnat uppgöras, har ock, sedan byrån kommit till stånd, blifvit af densamma besörjd.
Dessa många och maktpåliggande göromål kunna emellertid svårligen af Chefen för nämnde byrå behörigen skötas utan biträde al annan tjensteman, som kan odeladt egna sin tid och uppmärksamhet åt de ärenden, hvilka inom denna afdelning af Departementet Bil.
Prop. N:o 1 om Statsverket 1865. 21 förekomma.
Särdeles är ett biträde behöfligt för förandet af de statistiska anteckningarne och vid de tillfällen då Byrå-Chefen är på inspektionsresor frånvarande.
Då det är af största vigt att en organisation, som visat sig för en så maktpåliggande del af undervisningsväsendet vara behöflig och nyttig, icke göres till sin tillvaro beroende af ett blott tillfälligt beviljadt anslag och att den vinner en genom erfarenheten anvisad utbildning, får jag i underdånighet tillstyrka, att Eders Kongl.
Maj:t täckes i nåder föreslå Rikets Ständer att på Åttonde Hufvpdtitelns ordinarie stat uppföra följande anslag till Afdelningen inom Ecklesiastik
Departementet för ärenden rörande folkundervisningen, nemligen till Byrå-Chefen 4,500 R:dr och till bestridande af kostnaden för behöfligt tjenstebiträde derstädes 1,800 R:dr.
Sedan, till följd af Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse angående allmänt ord- Anslag till binande af presterskapets inkomster den II Juli 1862, de i Rikets samtliga län förordnade träde yidhandlöneregleringsnämnder trädt i verksamhet, äro af dem intill sistlidne
Juli månads slut upprättade underdåniga förslag till ordnande af presterskapets aflöning i 512 pastorater, och tels Expedition hafva nämndernes arbeten sedermera alltjemt fortgått, så att de numera uti åtskilliga län af ärenden rönalkas sitt afslutande.
Hittills hafva, efter vederbörandes hörande, ej flera än 49 af dessa rande ordnanförslag blifvit af Eders Kongl. Maj:t slutligen pröfvade, deruti icke inberäknade de, hvilka till nämnderna återförvisats för vidare behandling.
Enär sålunda de ärenden af detta slag, 4 “ ster som intill närvarande tid utgjort föremål för nådig pröfning, icke uppgått till betydligare antal, har större svårighet icke förefunnits att med de i Ecklesiastik-Departementets Expedition för närvarande tillgängliga arbetskrafter kunna, utan serdeles dröjsmål eller något men för andra måls behandling, bereda omförmälda ärenden till underdånig föredragning samt uppsätta och expediera Eders Kongl. Maj:ts i dem fattade beslut; dervid dock befunnits nödigt att gifva särskildt uppdrag åt en af Expeditionens tjenstemän att vid samma ärendens handläggning biträda, hvarmed han ock i allmänhet varit fullt sysselsatt.
Men när, såsom med full visshet kan antagas, inom närmaste framtiden och allt vidare under regleringsarbetets fortgång, antalet af sådana ärenden, i det skick att de böra inför Eders Kongl. Maj:t föredragas, kommer att ytterligare i betydlig mån tilltaga, lärer ett vida ogynnsammare förhållande inträda, derest icke tillika arbetskrafterne inom Expeditionen ökas.
Departementets behandling hörande mål årligen varit i stigande, utgöra särskildt de nu ifrågavarande en ny tillväxt af mera än vanligt vidlyftig oell maktpåliggande beskaffenhet, erfordrande ej mindre träget arbete och stor noggrannhet, än ock förtrolig bekantskap med de i dithörande ämnen gällande mångfaldiga stadganden.
Häraf torde få anses följa, att dessa och med dem sammanhang egande ärendens bearbetning inom Departementet lämpligast bör öfverlemnas åt en eller två af dess tjenstemän, hvilka sattes i tillfälle att hufvudsakligen deråt egna sina krafter och sålunda äfven dervid förvärfva den erfarenhet och vana, som lända till det vigtiga och mödosamma arbetets underlättande och påskyndande, — ett mål högeligen önskvärdt så väl för de öfriga göromålens obehindrade fortgång inom
Då emellertid de för närvarande till löner och arfvoden för tjenstemän i Departementets Expedition anslagna medel icke lemna tillgång till aflönande jemväl af biträde vid omförmälda ärendens bearbetande, finnér jag mig föranlåten i underdånighet hemställa, att Eders Kongl.
Majit måtte besluta nådig framställning till Rikets Ständer derom, att ett anslag af 3000 Riksdaler måtte årligen utgå och på extra stat uppföras, att för berörda ändamål af Eders Kongl.
Majit disponeras, samt att ett lika belopp äfven för nästkommande år måtte genom särskild nådig Proposition af Eders Kongl.
Majit för samma ändamål äskas. 22 Bil.
Prop. N:o 7 om Statsverket 1865. 2:o. Lönetillölcning
Jemte förmälan att den äldre af de två för uppassningen vid Riks-Arkivet anställ de vid Riks^ ^aktoästare, hvilken det särskildt åligger att, jemte den yttre renhållningen, ombesörja arkivet an- eldning och städning i arkivrummen, efter Riks-Arkivets förflyttning till dess nya hus itällde Vakt- • detta åliggande får vidkännas en icke obetydlig tillökning till följd såväl af den vida större mästare. areal, den nya lokalen omfattar, som deraf att denna medgifver, — hvad redan länge visat sig vara behöfligt, — upplåtandet af flera rum än hittills ej mindre för det dagliga arbetet af Arkivets tjenstemän, än för forskare, som för undersökningar i akterna sig i Arkivet infinna, har Riks-Arkivarien, uti skrifvelse den 29 sistlidne Juli, gjort framställning derom, att för ifrågavarande Vaktmästare, hvilken, utom förmån af bostad i RiksArkivets hus, såsom aflöning på stat åtnjuter 450 R:dr, måtte beredas någon tillökning i lönen, den Riks-Arkivarien föreslår till 150 Riksdaler, hvarigenom hans penningeaflöning komme att uppbringas till 600 Riksdaler, eller till samma belopp som äldre Vaktmästare vid flera andra embetsverk åtnjuta, äfven då de inom verkets hus innehafva fri bostad.
Med tillstyrkande af nådigt bifall till denna Riks-Arkivariens framställning, hemställer jag i underdånighet, det Eders Kongl. Maj:t ville föreslå Rikets Ständer att öka det för ifrågavarande Vaktmästare å Riks-Arkivets stat uppförda löneanslag från 450 till 600 Riksdaler, eller med 150 Riksdaler årligen. 3:o. Tillökning i Hos Eders Kongl. Maj:t har t. f. Kongl.
Ribliothekarien, uti underdånig skrifvelse de^v,\d^°y1' ^en ^ sistlidne Juli, gjort framställning dels om tillökning i den vid Kongl. Ribliotheket anställda"tien- ans*äl^a tjenstemannapevsonal, dels ock om förbättring af såväl bibliotheks-tjenstemännens stemannaper- s°m vaktbetjeningens löner. sonal samt lö- — — — — — — — — — —- — — r— — — — — — — — — — — — — — neförbättring
\ afseende på löneförhållandena inom Kongl. Ribliotheket anför t. f. Kongl.
Biblio m*2i, en- thekarien; stemänoch beträffande Kongl.
Bibliothekariens lön, att denna, ehuru vid tidpunkten för sed vaktbetjening. naste allmänna lönereglering af Kongl. Maj:t föreslagen att utgå med samma belopp som för Riks-Arkivarien och Riks-Antiqvarien eller med 5,000 R:dr, likväl bestämdes till allenast 4,500 R:dr, hvarmed den ock sedan dess fortfarande utgått, utan att den flera gånger deri begärda förhöjning af 500 R:dr kunnat vinnas; men att, då de skäl, som hittills mot ifrågavarande
Iöns förhöjning gjort sig gällande, vid nu ingående riksdag icke vidare syntes komma att ega rum, tidpunkten fördenskull vore inne att söka återvinna den före sednaste lönereglering befintliga lönelikställighet mellan ofvannämnda frenne embetsman; angående aflöningen för vaktbetjeningen, som vid Kongl. Bibliotheket för närvarande utgöres af en förste och en andre Vaktmästare, med löner å stat af 600
R:dr för den förre och af 450 R:dr för den sednare, att alldenstund fermånen af boställe och ved, som i de flesta embetsverk åtföljer förste Vaktmästare-sysslan, här icke förefunnes, samt en förut för Kongl. Bibliothekets vaktmästare befintlig förmån, att af Kongl.
Slottets eller Bibliothekets medel erhålla beklädnad, numera upphört, hvartill komme, att ifrågavarande vaktmästaretjenster mer än andra dylika fordra fullkomligt pålitliga och förståndiga innehafvare, syntes aflöningen för dessa tjenster böra förhöjas sålunda, att förste Vaktmästarens lön komme att utgöra 1,000 R:dr och andre Vaktmästarens 800 R:dr.
På grund af det sålunda anförda har t. f. Kongl.
Bibliothekarien i underdånighet
N:0 7 till Kongl. Maj;ts Nåd.
Prop. N:o 1 om Statsverket 1865. 23 anhållit, att Eders Kongl. Maj:t täcktes till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta nådig
Proposition dels — — dels ock om följande tillökningar uti Kongl. Bihliothekets stat:
Förhöjning i Kongl. Bibliothekariens lön 500 R:dr.
Förhöjning i Vaktmästarelönerna, tillsammans 750 R:dr.
I betraktande af de skäl, hvaraf Eders Kongl. Maj:t funnit
Sig föranledd att vid tvänne föregående riksmöten af Rikets Ständer äska den tillökning af 500 R:dr i Kongl.
Bibliothekariens lön, och om hvilken anhållan nu ånyo blifvit framställd, äfvensom med afseende å ringheten af det för andre Vaktmästaren vid Kongl.
Bibliotheket i stat upptagna lönebelopp af allenast 450 R:dr, hvaruti någon förhöjning torde finnas skälig, anser jag mig böra i underdånighet tillstyrka, att Eders Kongl.
Maj:t i nåder täcktes hos Rikets snart sammanträdande Ständer göra förnyad framställning om beviljande af tillökning med 500 Riksdaler i Kongl. Bibliothekariens lön samt tillika föreslå Rikets Ständer att uti lönen för den vid Kongl. Bibliotheket anställde andre Vaktmästare medgifva en förhöjning af 50 Riksdaler, hvarigenom lönen för den förre komme att uppgå till 5,000 och för den sednare till 500 Riksdaler. 4:o. Hos Eders Kongl. Maj:t har Kanslern för Upsala Universitet, uti underdånigt Memorial den 27 nästlidne Juli, anmält följande Universitetets behof, om hvilkas afhjelpande genom anslag vid instundande riksdag Consistorium Academicum Majus hos Kanslern gjort framställning, nemligen: A) Till löner för nya lärareplatser: l:o.
För en profession inom juridiska fakulteten till uppehållande af ett läroämne, som särskildt skulle bestämmas, 4,500 R:dr.
Af juridiska fakulteten och Consistorium Academicum Majus har till ådagaläggande af detta behof, hvilket Kanslern hemställt till Eders Kongl. Maj:ts nådiga pröfning, blifvit anfördt: att efter det redan i sjuttonde seklet fyra lärare i de juridiska vetenskaperna vid Universitetet ansetts nödiga, hvilket behof man då sökt afhjelpa genom att till biträde åt de dåvarande tvenne ordinarie professorerne adjungera tvenne professorer på extra ordinarie stat, samt detta vetenskapens behof äfven i adertonde århundradet varit fortfarande erkändt, ehuru endast tillfälligtvis under någon kortare tid fyldt, hade slutligen under den nyaste tiden, till följd af framställning från fakulteten om behofvet af de juridiska läroämnenas fördelning i deras då vunna omfattning på fem ordinarie professorer, vid 1840 41 årens riksdag, genom beviljande af löner till tvenne nya professorer, dessa lärares antal blifvit ökadt till fyra, med fakulteten förelagdt vilkor, att en af de nya lärarne skulle offentligen föreläsa öfver Rikets Grundlagar och konstitutionella institutioner; att emellertid, då sålunda redan för 200 år tillbaka den juridiska undervisningen ansetts taga fyra professorers arbetskrafter i anspråk, det ej kunde antagas, att under närvarande förhållanden samma antal lärare vore tillräckligt, helst så väl genom den äfven på det vetenskapliga området fortgående arbetsfördelningen nya grenar af rättvetenskapen på sednare tider bredvid de äldre uppstått och gjorts till föremål för särskild vetenskaplig behandling, som äfven till följd af de vetenskapliga studiernas utveckling vissa delar af jurj - Universi tetens Anslag JBr Upsala Univtrsitet. 24 Bil.
N:o 7 till Kongl. Maj:ts Nåd Prop. N:o 1 om Statsverket 1865. diken växt till en förr icke anad omfattning, så att de numera, hvar för sig, syntes kräfva en mans odelade krafter; att fakulteten, som genom de nyaste Universitets-statuterna fått sig ålagd en mycket vidsträcktare undervisnings- och examineringsskyldighet än fordom, hvaruti, tili följd af ofvan nämnda vilkor, såsom oeftergifligt åliggande inginge förpligtelsen af fortgående bearbetning af ett specielt läroämne, icke kunde, såsom sig böv, upprätthålla samtliga fakulteten tillhöriga undervisningsämnen, som med hänsyn till den juridiska veten skapens närvarande fordringar, borde vara fördelade på minst åtta lärare, utan nödgades, om undervisningen i de läroämnen, som den Svenska positiva Rätten omfattar, skulle med tillbörlig framgång bedrifvas, eftersätta bearbetningen af andra vetenskapsgrenar, som dock vore för de juridiska studierna af synnerlig vigt och i Universitets-statuterna blifvit, såsom särskilda undervisningsämnen påbjudna, såsom juridisk Encyclopedi, Romersk Rätt, Fäderneslandets Rättshistoria, Politisk Ekonomi; i följd hvaraf och då anslag till flera nya professorer icke kunde med hopp om framgång samtidigt af Rikets Ständer begäras eller så många lärareplatser på en gäng med fullt qualificerade personer besättas, det emellertid vore af högsta vigt, att lön kunde varda beviljad lör åtminstone en ny ordinarie profession inom bemälda fakultet, åt hvars innehafvare skulle uppdragas att uppehålla det eller de läroämnen, som Kongl. Maj:t med afseende på undervisningens närmaste kraf och förhandenvarande förhållanden kunde finna skäligt böra från de nuvarande professionerna afskiljas och såsom särskild undervisningsgren behandlas; — Och då sålunda behofvet af den ifrå gaställda professionen synes vara till fullo ådagalagdt, anser jag mig böra till förevarande framställning tillstyrka nådigt bifall. 2:o.
För en Adjunkt eller Laborator i Medicinsk kemi 2,500 R:dr.
Såsom stöd för denna framställning är anfördt, att ifrågavarande tjensteman icke blott för den vetenskapliga undervisningen utan äfven för ledandet af de studerandes laborationsöfningar är högst behöflig.
Professoren i Medicinsk kemi vore nu, då han saknade ett sådant biträde, den ende lärare, hvars insigter och erfarenhet de studerande kunde under dessa öfningar rådfråga, i följd hvaraf hans närvaro på laboratoriet nästan ständigt erfordrades och derigenom så starkt toge hans tid och krafter i anspråk, att hans egna vetenskapliga arbeten, oundgängliga för uppfyllandet af en akademisk lärares kall, måste deraf lida.
Enär ett laboratorium, om det skall efter nutidens fordringar ändamålsenligt handhafvas och lärjungarnes öfningar derstädes vederbörligen ledas, otvifvelaktigt kräfver, att en Laborator derstädes är anställd, får jag i underdånighet tillstyrka bifall till ökandet af detta af Kanslern jemväl förordade anslag. B).
För särskilda vetenskapliga ändamål
Ett anslag af 3,000
R:dr, för att dermed de redan nu utgående sex docentstipendier måtte kunna höjas från 500 till 1,000 rdr.
Lika med Universitetets Kansler och Consistorium anser jag det vara af synnerlig vigt för Universitetet äfvensom med billighet öfverensstämmande, att de nuvarande docent stipendiernas belopp förhöjes, på det yngre vetenskapsmän med framstående förmåga måtte erhålla en uppmuntran att vid Universitetet qvarstadna och utan tryckande näringsomsorger egna sin tid odelad åt vetenskapliga studier; men då ifrågavarande begäran åsyftar att på en gång öka dessa belopp till dubbelt emot hvad de för närvarande utgöra, eller till likhet med det lönebelopp, läroverksadjunkter i första lönegraden uppbära, hvilka adjunkter äro förpligtade till en bestämd tjenstgöring, och då, med afseende å de många Bil.
25 andra vigtiga behof, som vid nu instundande riksdag taga statens medel i anspråk, flera bland de för Universitetet begärda anslag dels icke, dels endast till minskade belopp kunnat tillstyrkas, anser jag mig icke böra i vidsträcktare mån förorda ifrågavarande framställning, än att till förhöjande af de nuvarande 6 docentstipendierna från 500 till 750 R:dr ett anslag af 1,500 R:dr må af Rikets Ständer äskas.