Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Biskop Rosenstein frågade huru förhållas borde när tre Stånd upskjöte en lag fråga, genom öfverlemnande deraf til Lagcommittéen, hvilket ofta förefallit.
Cederström, J. invände at vid sådana til fälle gälde lagen, och at detta upskof vore et beslut som Riksens Ständer hade rätt at göra.
Herr Rosensköld.
Jämte det jag i hufvudsaken förenar mig med hvad Herr Kammarherrn Silverstolpe och Herr Baron J.
Cederström anfört, får jag särskildt yttra följande.1 Frågan är icke nu, som Herr Biskop Rosenstein påstår, om et stånd skall kunna påtruga eller tvinga de tre andra stånden at uptaga och afgöra förslag til ändring i Grundlagen, utan frågan är, om de tre Stånden skola kunna tvinga et Stånd at icke begagna sin i Grundlagen stadgade och nu yrkade rättighet, at få redan utredda och sedan förra Riksdagar hvilande förslag til ändring i Grundlagarna uptagna och afgjorda.
Et stånds rätt förhåller sig här til de andra stånden, som en ledamots af et stånd til et helt stånd.
En ledamot kan väl ej påtruga et stånd något, men ståndet äger ej rättighet hindra en ledamot, at få en af honom i laglig form gjord motion uptagen och afgjord.
1 Munck af Rosenskölds yttrande är tryckt i C. U. M. 1810—1815, sid. 821.
Yttrandet ingår, likasom de föregående fr. o. m.
Rosensteins och alla de efterföljande i den av sekreteraren skrivna protokollstexten.
Den 30 Maj 1815 601 Jag anser Grundlagens föreskrift tydlig: at alla vid en Riksdag väckta och beredda Grundlagsfrågor lora vid den nästa afgöras. 81. §. af Reg.Form. stadgar härom på tvänne särskildta ställen.
På första stället talas om de ändringar som Constitutions "Utskottet föreslår, och föreskrifver 1 at Riksens Ständer må icke å den Riksdag, då Utskottet någon sådan förändring föreslår, utan först å den nästföljande derom besluta.
För mig är det klart, at här menas, det Riks. Ständer väl icke förr än å nästföljande Riksdag, men nödvändigt då, måste om den föreslagne ändringen besluta: liksom då jag t. ex. frågar Ordföranden i et Utskott, om Plenum skall bli i morgon, och han svarar nej, först i öfvermorgon, är det tydligt, at han menar, det Plenum skall bli i öfvermorgon, men icke sednare, ifall man icke vill förvrida meningen.
Men om ock föreskriften på detta ställe af §. vore möjligen at anse som tvetydig, så förtydligas den genom föreskriften på sednare stället i samma §., hvilken angår de ändringar i Grundlagen som Konungen föreslår.
Här säges bestämdt, at Riksens Ständer skola vid nästa Riksdag om den af Konungen föreslagna ändring i Grundlagen sit beslut fatta och afgöra den.
Det är ej rimligt, at de af Const.
Utsk. föreslagne förändringar skulle kunna upskjutas längre, än til nästa Riksdag, men icke de af Konungen föreslagne.
Det upskof, som hittils skedt flere Riksdagar af samma förslag til ändringar i Grundlagen, har efter min tanka varit en verkelig suspension af Grundlagen, men kunnat verkställas för det alla 4 stånden och Konungen varit derom ense.
Nu saknas denna enstämmighet i beslut härom: et stånd har förklarat sig för frågornas uptagande och afgörande och derföre måste et stånds i Grundlagen förvarade rätt at få alla hvilande Grundlagsfrågor på dess begäran i alla stånd uptagna och afgjorda, hållas i helgd.
Kunde tre stånd tvinga et, at ej uptaga och få i alla Stånd uptagen oell afgjord en fråga om Grundlagens förändring, så skulle det Hedervärda Bonde-ståndet möjligen aldrig kunna få sit förslag til förändring af 114. §.
Reg. formen afgjordt, utan de andra tre stånden kunna tvinga Bondeståndet at upskjuta denna fråga den ena Riksdagen efter den andra, och således få den för alltid hvilande.
Herr D:r Wijkman.2
Jag behof ver ej dölja, utan kan öppet förklara, at jag i mit stånd röstat för uptagandet af de frågor Constitutions Utskottet i sit memorial hade tilstvrkt at böra afgöras.
Nu synes mig frågan til en betydlig del vara förändrad, och då Riksens
Ständer stadnat i olika beslut får jag deröfver til alla delar förena mig med Herr Biskop Rosenstein.
Et bestämdt stadgande 1 Felskrivning för föreskrifves.
2 Stycket fr. o. m. orden Herr D:r Wijkman.
Jag behöfver t. o. m. orden Herr I)r Falk och Herr Dr Agrell återfinnes i C. U. M. 1810—1815, sid. 826 ff. 602 Den 30 Maj 1815 för detta fall saknas verkeligen i Grundlagen, oell det är min öfvertygelse at et sådant nu af Riksens Ständer bör föreslås; men dessförinnan oell i närvarande fall måste jag vara af samma tanka som Herr Biskop Rosenstein.
Sluteligen bör jag äfven tillägga, at jag i det hela, när frågan är, antingen de på bordet hvilande Grundlagsförslagen skola til afgörande uptagas eller ytterligare hvila, anser det betyda alltför litet hvad häldst sorn derom beslutes.
Stånd har dervid sit veto, oell ingen fara är någonsin för handen at et beslut derom kunde fattas, emot något särskildt Stånds önskan, eller vilja.
Herr Gahn af Colquhoun.
Meningen med det i grundlagen öpnade tilfälle til upskof är, at en grundlagsfråga skall til afgörande kunna upskjutas, intil dess förslagets resultat för sig hinner vinna den allmänna opinionen.
At opinionen för det närvarande är mot et sådant afgörande synes tydligen deraf at tre stånd röstat deremot, och allenast et yttrat en sådan mening: och sjelfva denna mening var dessutom så svagt uttryckt, at den berodde deraf, at tvänne sammanhängande sedlar måste borrtkastas, hvarigenom beslutet genom en rösts pluralitet bestämdes.
Herr Silverstolpe instämde i Doctor Wijkmans mening at correctivet för all våda af dylika frågors förtidiga uptagande låge i hvart stånds rätt at afslå, hvarigenom et omoget förslags antagande säkert skulle förekommas.
Herr B: Rosenstein.
Medgaf detta, men ansåg, at ej grundlagens mening vore at alla förslag skulle förfalla derföre at ännu icke opinionen vore mogen til deras antagande.
Dessa förslags hvila hade til ändamål at bereda opinionen, hvilken beredelse vore öfverflödig, om genom et förhastadt beslut et förslag skulle alldeles förfalla, hvilket man framdeles gerna skulle antaga.
Der nu ingen bestämd lag funnes, ansåg Herr Bishoppen ingen rättighet finnas, at endast efter någon analogi rätta sit upförande.
Herr Silverstolpe bestridde på det högsta at det ej borde bestämmas endast efter analogi, hvilken han för sin del ansåge blott som en styrka för det behandlingssätt han yrkat, utan at grundlagens rent utvecklade esprit borde vid detta tilfälle leda Riksens Ständers åtgärder.
Herr Dr Wijkman.
När Grundlagen författades var meningen med den föreskrift at
Grundlagsförslag ej förr än den nästa riksdagen, sedan de blifvit gjorda skulle få afgöras den, at opinionerna deröfver skulle hinna mogna.
Ständer hafva redan vid två Riksdagar, sedan de så nära hvarandra infallit, funnit at opinionen vid dem ännu icke kunnat vara tilräckeligen beredd, och efter denna erfarenhet har, enär Riksens Ständer sjelfve beslutit deras upskjutande, Constitutions Utskottet til och med funnit sig befogadt at tilstyrka. utsättande af fem år, innan et förslag til
Den 30 Maj 1815 603 ändring i grundlagarne skulle kunna til afgörande företagas.
Detta tilstyrkande finnes ibland de nu ifrågavarande förslag.
Men detta förslag är icke ännu antaget såsom lag, och et sådant stadgande kan ej vara constitutionens consequenta mening, då den förutsätter urtima Riksdagar likaväl som lagtima, utan någon skiljagtighet i vilkoren för någondera af dem.
Herr D:r Wijkman yttrade sin önskan at Riksens
Ständer vid detta tilfälle genom någon utväg måtte kunna sammanföras til enighet i sina beslut.
Herr Biskopen Dr Faxe.
Det är så ofta sagt, att jag ej behöfver uprepa bevisen, at detta ej är någon constitutions fråga, utan allenast en preliminair fråga.
At afgöra den genom en deduetion huru man anser det böra vara, synes mig som ville man göra en lex in casu, hvilket jag tror vore origtigt.
Det lärer då vara ingen annan utväg än efter analogien med andra stadganden.
Jag förenar mig til alla delar med Herr Biskop Rosenstein, allenast med det tillägg, at, sedan Kongl. Maj :t öfverlemnat åt Riksens Ständer at pröfva huruvida det är godt och nyttigt at uptaga alla eller inga frågor til afgörande, synas mig flera skäl instämma uti at ej uptaga flera än dem som Utskottet til uptagande tilstyrkt.
Wi böre betänka at det redan är långt lidet på Riksdagen, och det är oundvikligt, at derest vi nu skulle företaga dessa många och invecklade frågors afgörande skulle vi råka i vidlöftigheter, som ofelbart fördröjde riksdagens slut; hvilket säkert vore obehagligt för de flesta, och af våra hemmavarande ej utan missnöje skulle uptagas.
Herr Rosensköld förmodade, at de öfverläggningar som til dessa frågors afgörande skulle hållas högst kunde erfordra tvänne plena i hvart stånd, och at således Riksdagsförlängningen i det hela blefve högst obetydlig.
Om också denna riksdag derigenom skulle förlängas, så är det en naturlig följd at den nästa förkorrtas, och således vunnet å den ena sidan hvad å den andra kunde förloras.
Friherre Cederström, Jacob, yttrade, at det vore samma förhållande Riks Stånd emellan, som inom stånd mellan individuel-.
Den ena kan ej quäfva den andras rätt, och ingen pluralitet kan frånkänna et stånd en rätt som det genom grundlagen innehafver.
Herr Rosensköld conformerade sig med Frih.
Herr Baron och Ordföranden, samt Biskop Rosenstein yttrade at denna satts i ingen lag vore uttryckt.
Herr Borgmästaren Kjellander frågade om vid detta tilfälle äfven beslut skulle fattas i anledning af Konungens Nådiga Proposition om tillägg i 81. §?
Härpå svarades allmänt
Hyckert begärde uplvsning huruvida, i fall de hvilande Grundlagsförslagen til afgörande uptoges, det kunde komma i fråga at besluta en ny representation och ändringar i Ståndens privilegier ? 604 Den 30 Maj 1815 Herr Silverstolpe uplyste, at vid 1810 års Riksdags slut et betänkande ifrån Constitutions Utskottet til Riksens Ständer inkommit hvarvid varit bilaggde flera förslag til en ny representation af enskilda ledamöter.
Något förslag, som til bifall eller afslag kunde framställas finnes ej, och någon annan åtgärd vid dessa frågor vore för Riksens Ständer ej möjlig, än at remittera dem til utarbetande til Constitutions.
Herr Borgmästaren Vilberg.
Sättet at i enlighet med grundlagens esprit, til et sammanstämmande helt jämnka de fyra Riks Ståndens särskilda meningar om beredda grundlagsfrågors uptagande, anser jag vara fullständigt utredt genom de af Herr Kammarherrn Silverstolpe upläste anföranden, och förenar jag mig desto häldre med den deruti yttrade tanka om nödvändigheten at, i likhet med högl.
R. och Ad. beslut, nu til afgörande uptaga alla hvilande lagligen beredda Grundlagsfrågor, som jag med högsta tilfredsställelse trott mig finna de samma grunder för denna rättsfrågas utveckling, som Herr Silverstolpe anfört, äfven förut vara antagne uti Kongl. M. sednare Nådiga Proposition hvarigenom frågan blifvit återstäld i det skick den var förr, än Kongl. Maj :sts förra Proposition i detta ämne til Rikets Ständer afgafs.
Då jag således ifrån denna sida, om hvad som är rätt, icke inser något hinder för hvilande grundlagsfrågors afgörande vid denna Riksdag, täcktes Högl.
Utskottet tillåta mig at besvara några deremot gjorda invändningar, at nemligen osämja igenom sådant afgörande emellan Riks Stånden skulle kunna upkomma och at öfverläggningarne derom skulle borrttaga en dyrbar tid, som åt andra mera angelägna riksdagsärender odeld borde upoffras.
De flesta grundlagsfrågor äro af den särskilda beskaffenhet, at de icke röra enskilda personers eller corporationers interessen, utan hela fäderneslandets, och just derföre vågar jag tro, at discussionerne derom hvarken kunna blifva mångfaldiga, vidlyftiga eller varma, oeh at således dessa frågors afgörande kommer at uptaga mycket kortare tid, än vissa oekonomiska och financiella frågor, deruti rättsbegreppet, äfven med bästa vilja, lätteligen kan förvillas af stridiga och olika erfarenhetssattser.
Af dessa skäl och med kännedom af den fullkomligt lugna sinnesstämning som nu råder bland Rikets Ständer, af deras inbördes välvilja och af de liberala tänkesätt, hvaraf alla lifvas, som med fäderneslandets angelägenheter nu sysselsättas kan jag icke hysa den minsta frugtan hvarken för oenighet eller onödig tidsutdrägt.
Det är tvärtom, efter hvad jag kunnat utröna, de fleste nuvarande Riksdagsmäns uprigtiga böjelse, äfvensom jag tror det vara vår ovillkorliga pligt, at de hvilande grundlagsfrågorna uptaga, emedan vår bestämmelse är icke at väcka frågor, icke at hvila eller at ifrån den ena riksdagen til den andra lägga på bordet ämnen, som just igenom hvilan kunna blifva frön til framtida misshälligheter, utan at dem genom fermt afgörande Den 30 Maj 1815 605 undanrödja.
Då sådant afgörande säkerl. öfverensstämmer med våra hemmavarande medborgares önskan, känner jag dessutom ingen rättighet at belasta våra efterkommande med frågor och öfverläggningar, til hvilkas afslutande vi sjelfva skulle sakna uplvsning och kraft.
Herr Baron och Ordföranden förklarade at efter hans öfvertygelse vore det enl. grundlagens esprit at upskjuta med grundlagsfrågornas afgörande; han frågade derefter, om efter nu slutad discussion Utskottet tilläte at han gjorde proposition.
Då detta bifölls, framställde han följande fråga: Anser Utskottet at tre Stånds beslut i förevarande fråga bör anses gällande mot et Stånds?
Hvilken med både Nej oeh Ja besvarades.
Sedan votering blifvit begärd, och åtskilliga förslag blifvit upgifne til voterings proposition, blef denna, behörigen justerad, af Herr Baron och Ordföranden framstäld, så lydande: Anser Constitutions Utskottet, at, i förevarande fråga, tre Stånds tankar emot et stånds kunna såsom pluralitet utgöra beslutet.
Den det vill skrifver Ja.
Den det icke vill skrifver Nej.
Vinner Nej, anser Utskottet, at när et Stånd vägrat Grundlagsfrågornas hvilande, deras uptagande af de öfriga Stånden ej må kunna förnekas.
Härefter företogs votering, hvarvid rösterna befunnos så hafva utfallit.
Hos R. och Ad. 2 Ja 3 Nej.
Hos Preste St. 6 Ja Hos Borg St 1 Ja 5 Nej Hos Bonde St 6 Nej Sedan Nej propositionen vunnit Pluralitet beslöts, at Herr Silverstolpes yttrande jemte de discurser som i enstämmighet dermed förefallit skulle tagas till grund för betänkandet.
Herr Baron och Ordföranden föreslog at Biskop Rosensteins yttranden skulle åtfölja expeditionen, och efter någon öfverlägning tillät Utskottet, at så väl detta som Herr Silverstolpes bägge yttranden vid detta och förra Plenum, gemensam [t], genom deras egen försorg, tryckta, skulle genom protocolls utdrag til Riksens Ständer öfverlemnas.
Med Biskop Rosensteins yttrande förenade sig Herr Baron och Ordförande Amiral Cederström.
Herr General Gahn, Herr Biskopen Dr Tingstadius, Herr B.
Dr Faxe, Herr Dr Wijkman, Herr Dr Falk och Herr Dr Agrell.
Företogs granskningen af de til Utskottet inkomna förslag til ändringar i Grund lagarna, och beslöt Utskottet at til denna för - 606 Den 30 Maj 1815 rättning utvälja en särskild beredning, bestående af tvänne Ledamöter ifrån livart stånd, och hvartil på stället utsågos Herr Silverstolpe och Herr Rosensköld, Herr Dr Falk och Herr Dr Agrell, Herrar Borgmästare lIllberg och Kjellander Riksdags [män] nen Hyckert och Anders Nilsson.
Hplästes et Protocolls Utdrag ifrån det Hedervärda Bonde Ståndet af den 25 innehållande remisser til Utskottet af memorial, nemi. af I.
M. Wessing,1 Bengt Andersson ifrån Elfsborgs län 2 och af Anders Petter Pettersson från Östergöthland.3 (bilägges) Beslöts at Utskottet genom Prot.
Utdrag skulle anmäla hos Riks Stånden at så vidt de af Riksdagsmannen Wessing gjorde förslag om en jämnare fördelning af Allmänna Onera, och Anders Petter Pettersson om Prestegårds byggnad och underhållande samt Anders Bengtsons 4 om Justitia:
Ombudsmans ämbetets indragning skulle kunna anses höra til Constitutions Utskottets åtgärd, kunde Utskottet dem [icke] genom remiss ifrån något Riks Stånd em [otta] ga eller til afgörande företaga.5
I sammanhang härmed föredrogs til Utskottet nyss inkommit memorial af Riksdagsmannen Wessing, rörande ofvannämnda.6 (bilägges) Utskottet beslöt at i nästa Plenum detsamma till granskning företaga. 1 J. M. Wessings memorial, dat. 16 maj 1815, angående en jämnare fördelning av egendomars onera till staten är tryckt i C. U. M. 1810—1S15, sid. 1068.
- Bengt Anderssons memorial, dat.
11 maj 1815. som avsåg avskaffande av justitieombudsmannaämbetet, är ej tryckt i C. V. M. 1810—1815.
Det trvckes därför här såsom bilaga till detta protokoll. 3 A. P.
Petterssons (Pehrssons) memorial av den 15 maj 1815 avsåg jordbrukares skyldighet att bygga boställe åt sina pastorer.
Såsom stöd för sitt förslag hänvisar A. P. Pettersson till ett bifogat tryckt memorial, som den 10 okt.
1809 ingivits till bondeståndet av riksdagsmannen Anders Joachimsson frän Östergötland, och som sistn. år blivit tryckt.
4 Skall vara Bengt Andersson. 5 1 sista satsen har ett icke bortfallit.
Utskottets protokollsutdrag till bondeståndet av den 30 maj 1815 är tryckt i C. U. M. 1810—1815, sid. 1052.
Förklaringen till den ståndpunkt utskottet sålunda intog är ju den, att memorialen för att komma under utskottets prövning skulle hava direkt inlämnats till utskottet: de fingo icke först väckas i bondeståndets plenum. J. M. Vessing har synbarligen observerat den blunder han begått och har — såsom framgår av nästa mening i protokollet —• till utskottet inlämnat sitt förslag, vilket dock senare (den 21 juni, se nedan sid. 659) såsom i sak icke fallande under utskottets arbetsuppgifter blev av utskottet avvisat (se C. U. M. 1810—1815, sid. 1068). —•
Bengt Andersson, vars förslag om justitieombudsmannens avskaffande onekligen var en grundlagsfråga, har icke sökt att genom direkt hänvändelse till utskottet få sitt projekt prövat av detsamma.
Vid var och en av dessa anteckningar förekommer i marginalen hänvisning till motsvarande bilaga.
Den 30 Maj 1815 607 Föredrogos Et Protocolls Utdrag ifrån Borgare Ståndet af den 25 Maj innehållande remiss af Konungens Nådiga proposition om tillägg i 81. §.
R. f. (bilägges) Et d :o ifrån Preste Ståndet af samma Dato, om samma ämne. (bilägges) Et d :o ifrån Preste Ståndet af den 29 Maji om redaction af Riksacten. (bilägges)1 LRskottet åtskiljdes.
In fidem G. A.
Silverstolpe. 1 Prästeståndet instämde i R. o. A:s beslut att uppdraga ät utskottet att redigera förslag till riksakt.
608 Bilaga till protokollet elen 30 Maj 1815 Bengt Anderssons Memorial. d: 30.
Ödmjukt Memorial i1 Bland alla de nya Embets män, som år 1809 tillkommo och hvilkas
Löner medtaga en ganska stor Summa ur Stats C assan, tillkom äfven Justitia Ombudsmannen, under förevändning att han skulle blifva aldra nyttigast för allmogen.
Jag med flere ifrade mot dess antagande, såsom dess Lön blef en ny utgift till råga på våra förra, och kunde ej få i mitt begrepp hvad nytta han kunde göra Landet.
Jag har med alt efterforskande ej eller ännu funnit ett enda allmogen eller Landet gagnande företag.
Tvärtom har jag hört talas om motsattsen i anseende till markegångs Taxornas förhöijande.
Det hette då Bonde Ståndet ändteligen antog Honom, att det skulle blifva på prof till nästa Riksdag, den utstakades till 1815.
Och denna tidepunet är nu inne.
Wi kunna ju aldrig vid det Justitia^ Ombuds manna val, som vid denna Riksdag kommer att anställas, föreställa oss [att] en mera redlig och insigtsfull man än den nu varande skall komma i fråga och då denne Högst upplyste Heders
Man ej kunnat gjöra oss något nytta, lärer näppeligen någon annan kunna göra det, hvarföre jag dristar hemställa till mine Hedervärda medbröders beprövande om ej Justitia Embets mans Syslan helt och hållit kunde upphöra.
Winner detta förslag mine Hedervärde Medbröders bifall, torde det få med Respective Med Stånden communiceras.
Stockholm den 11.
Maji 1815.
Bengt Andersson från Elfsborgs Län. 1 Aktstycket utgöres av en kollationerad avskrift och är fogat som bilaga till utdraget av Bondeståndets protokoll den 25 maj 1815.
Den 2 Juni 1815 609 96.
Den 2 Juni 1815.
Justerat R.
Den 2 Iunii 1815.
Plenum, då alla Utskottets ledamöter, utom Herr Bergs Rådet Bothoff, Herr Biskoppen D :r Rosenstein, och Herr D :r Wijkman voro närvarande.
Protoeollet för den 30 sisth Maji.
Justerades et Protocolls Utdrag, hvilket til Riksens Ständer skulle afgå, rörande frenne af Bondeståndet til Utskottet remitterade memorialer. (bilägges)1 Iusterades Utskottets memorial til Riksens Ständer, i anledning af deras anmodan at Utskottet måtte meddela sit utlåtande, i anledning af de stridiga meningar Riksens Ständer yttrat om Grundlags frågornas hvilande. (bilägges)2 Iusterades det Protocolls Utdrag som detta memorial til Riksens Ständer skulle åtfölja. (bilägges)3 Föredrogos:
Et Utdrag af Protoeollet ifrån Borgare Ståndet af den 29 Maji 1815, om updrag åt Constitutions Utskottet at författa förslag til Riksacten. (bilägges)4 Et d :o ifrån Ridderskapet och Adeln af den 29 Maji 1815, innehållande en anmodan til alla Utskott, at då et betänkande efter återremiss afgives, Utskotten må antingen in extenso uptaga anmärkningarna, eller och dem vid Betänkandet i afskrift bifoga. (bilägges) Et d :o ifrån Bonde Ståndet af den 29.
Maji 1815, om Ko - 1
Vid denna protokollsanteckning — likasom vid de följande — göres i marginalen hänvisning till motsvarande bilaga.
Utdraget är tryckt i C. V. M. 1810—1815, sid. 1052.
Det avsåg ./. M. Wessings, Bengt Anderssons och Anders Petter Petterssons memorial.
Jfr pleniprotokollet för 30 maj, ovan sid. 606. 2 Memorialet är tryckt i C. U. M. 1810—1815, sid. 802. s Utdraget är tryckt i C. U. M. 1810—1815, sid. 808.
4 Borgarståndet instämde i R. o. A:s beslut av den 22 maj att åt utskottet uppdraga redaktionen av förslaget till riksakten över föreningen mellan Sverige och Norge. 39 610 Den 2 Juni 1815 nungens erinran om nödvändigheten, at i de paragrapher af Regeringsformen och Riksdags Ordningen som angå Constitutions Utskottets göromål och Justitia?
Ombudsmannens val föreslå så beskaffade rättelser, som af det beslutna tillägget i Justitia: Ombudsmannens
Instruction synas vara föranledde. (bilägges)1 Remitterades til beredningen.
Remitterades til beredningen det memorial som den 30 sistledne Maji til Utskottet af Riksdagsmannen J. M. Wessing blifvit inlemnadt, och vid Protocollet för berörde dag igenffnnes.
Herr Baron och Ordf branden anmälde at den 1 :a Afdelningen hade förrättat läsningen af Riksens Ständers Justitia?
Diarier, och dervid funnit at denne Riksens Ständers Ombudsman, med utmärkt nit och värdighet sit ämbete utöfva!, hvarjämte Afdelningen deraf trodt sig vinna nya öfvertygande bevis på den verkeliga, fastän kanske ofta för mängden omärkbara nytta detta ämbete åstadkommer.
Uplästes et af första Afdelningen til föredragning i Utskottets plenum anmäldt protocoll hållet inför Konungen i Justitia? ärender den 1 Dec. 1813., och fann Utskottet dervid ingen anmärkning kunna äga rum.
Föredrogos ifrån Andra Afdelningen följande til upläsning i Plenum anmälta protocoller, rörande Krigsärender.
För 1812, den 7 :de Julii, angående af Handels Huset Wallis sökt ersättning för fragtpenningar. — Förföll.
För den 11 :te Aug. 1812, om tilstånd för Forsbo krutbruks ägare, at få antaga 20 personer i sin tjenst med frikallande från Conscriptions skyldigheten.
Förföll.
För den 26 Januarii 1813 rörande introductions afgift för Amiralen m. m.
Friherre Stedingh.
För den 2 Febr. 1813, angående Öfver Adjutanten Tolls adoption.
För den 16 Febr. 1813, hvartil hörde Beredningens Protocoll för den 4 :de December 1812, om förnekad fardags rättighet å så kallade Bohemman i Blekingen.
1 Ifrågavarande erinran hade givits i Konungens svar. avgivet på Rikssalen den 29 maj på riksens ständers skrivelse av den 27 april äng. ett tillägg till § 14 i instruktionen för J.
O. som stadgade skyldighet för denne att vid varje riksdags början till konstitutionsutskottet inlämna sina sedan sista riksdag hållna diarier att av utskottet granskas.
Ett protokollsutdrag av samma innehåll från prästeståndet, dat.
29 maj, är också bifogat detta protokoll (n:o 7), ehuru ej omnämnt i texten ovan.
Samma sak behandlas i ett protokollsutdrag från adeln av den 3 juni, fogat till pleniprotokollet den 6 juni (se nedan sid. 612).
Borgarståndets protokollsutdrag. likaledes av 3 juni, antecknas först den 3 juli i utskottets plenum (se sid. 677).
Konungens svar är tryckt i C. U. M. 1810—1815, sid. 857.
Den 2 .Juni 1815 611 För den 7 Mars 1814.
Krigsberedningens 9. mom. rörande General Amiralen Frih. Pukes ansökning om Taffelpenningar.
För den 23 Maji, Beredn.