Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den för samma ändamål under år 1862 disponibla summa fördelas sålunda, att 103 manufakturister med ett uppgifvet tillverkningsvärde af 883,269 Riksdaler, deraf erhöllo 33 '/3 procent samt 4 förlagsgifvare 39 2/3 procent å förlagssumman 327,950 Riksdaler.
Under år 1863 utgjorde lånerätten för 104 manufakturister, med ett anmäldt tillverkningsvärde af 853,808 Riksdaler, likaledes 33 '/3 procent, samt för 4 förlagsgifvare 39 % procent å en förlagssumma af 333,925 Riksdaler.
För öfrige, till lån ur manufaktur-diskontfonden berättigade fabriksidkare hade lånerätten, beräknad efter hvarje lånesökandes tillverkningsvärde för nästföregående år, enligt den klassifikation reglementet upptager, blifvit sålunda bestämd att, år 1861. år 1862. år 1863. för första klassens idkare uppgick lånerätten till 8 '/t proc. 7 367ioo proc. 8 '/s proc. för andra klassens d:o d:o 6 3/i6 „ 5 67/ioo „ 6 15/ioo „ för tredje klassens d:o d:o 4 y8 „ 3 78/ioo „ 4 Vjo „ I öfverensstämmelse med denna procentfördelning och sedan för år 1861 sju samt för hvartdera af åren 1862 och 1863 sex, bland första klassens idkare, derföre att de vid klädestillverkning användt Svensk ull, fått sig tillagd en förhöjning i lånerätten, nemligen: 4 Stats- Utskottets Utlåtande N:o 3 0. för år 1861 med 4 '/% procent af samma ulls värde,,upptaget till Riksdaler 197,193: — ; 1862 med 3 7s/ioo „ af d:o d:o 222,780: — „ 1863 med 4 '/10 „ af d:o d:o 261,787:
— Blef slutliga förhållandet melian tillverkningsvärdet och lånerättcn följande: Tillverkningsvärde.
Lånerätt.
För Första klassens fabriksidkare.
År 1861 18,293,787 -— 1,501,102 — „ 1862 19,356,292 — 1,454,914 — „ 1863 20,309,119 — 1,654,612 —
För andra klassens fabriksidkare.
År 1861 6,720,835 — 415,850 — „ 1862 7,367,934 — 417,762 — „ 1863 6,503,344 — 399,954 — För tredje klassens fabriksidkare.
År 1861 14,948,379 — 616,620 — „ 1862 17,785,586 — 672,295 — „ 1863 12,666,475 — 519,324 ' — '
Af det anslag å 750,000 R:dr, som, enligt hvad ofvan finnes omförmäldt, särskildt blifvit anvisadt till förlagslån för anläggning och drifvande af större, efter nya eller väsendtligen förbättrade methoder inrättade fabriksanläggningar har, genom verkställda återbetalningar af förut utgifna dylika lån, under åren 1861, 1862 och 1863 funnits att disponera ett sammanlagdt belopp af R;dr 340,330: 41. hvaraf under samma år utassignerats följande nya förlagslån nemligen: till egarne af Stensholms pappersbruk i Jönköpings län, återstoden af det med 40,000 R:dr dem beviljade lån, hvaraf 9,000
R:dr förut ut bekommits R:dr 31,000: „ egarne af Eda glasbruk i Wermlands län 30,000: „ intressenterne i Glafva glasbruk i sistnämnda län 30,000:
Klädesfabriksidkaren C. L.
Appelberg i Norrtelje 12,000: „ intressenterne i Lyreas jernbruk i Wermlands län 10,000: ,, Knappfabrikanten II.
Widgren i Stockholm 25,000:
Transport R:dr 138,000: 340,330: 41. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 30.
5 Transport R:dr 138,000: 340,330: 41. till egarne af Wiskaholms väfverifabrik i Borås ..... 20,000: „ egaren af Kolmårdens marmorbruk 20,000:
„ Norrköpings väfveriaktiebolag 80,000:
„ Rosenbergs aktiebolags bomullsväfveri 20,000: „ egarne af en vid Ystad anlagd mekanisk verkstad 25,000:
„ Snickerifabrikanten P. J.
Ekman i Stockholm 20,000:
„ Bruksegaren O. S.
Hasselgren på Rådansfors i Elfsborgs län, afräkningsvis å beviljade 16,000 R:dr 6,000: 329,000: utgörande alltså vid 1863 års slut förlags-lånefondens innestående obegagnade tillgång R:dr 11,330: 41. 6 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 30. 2:o. T Ill-diskoTxt-X oxiden.
(De särskilda årens Eevisions-berätt. sidcl. 6—7.)
Ål’ 1862.
Enligt hvad revisionsberättelserna utvisa, utgjorde denna fonds behållning vid slutet af hvart- dera året 1861, 1862 och 1863 15,951 35 17,171 56 19,445 50 deruti inberäknade osäkra for- dringar till belopp af 1,678 83 297 36 297 36 Fondens inkomster hafva varit:
Ullsorterings-, värderings- och ma- gasins-afgifter 3,880 37 4,742 93 4,009 79 Hyresmedel 792 50 764 — 714 — Bidrag af manufakturmedlen.
. . 1,800 — 1,800 — 1,800 — Räntor 2,827 75 2,413 6 3,179 74 Summa R:dr 9,300 62 9,719 99 9,703 53 Hvaremot utgifterna utgjort:
AflÖningar och omkostnader . . . 4,966 3 5,224 55 5,714 25
Diverse utgifter 194 14 188 7 204 91 Ränta till Riksgälds-kontoret för begagnadt kreditiv 2,052 4 1,481 36 1,510 43 Afskrifning af äldre balanserade fordringar — — — 1,605 80 — — — Summa R:dr 7,212 21 8,499 78 7,429 59 Hvadan fondens årsvinst uppgått till 2,088 41 1,220 21 2,273 94 . -n 9,300 62 9,719 99 9,703 53 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 30.
Af det kreditiv, som till belopp af 225,000
Riksdaler blifvit åt fonden å Riksgälds-kontoret anvisadt, bade begagnats: år 1861 Riksdaler 77,460: - „ 1862 62,340: - „ 1863 „ 87,560:
Den af Ullkontoret i Norrköping afgifna redovisning för emottagen och aflemnad ull utvisar att vid ullmagasinet derstädes under ifrågavarande trenne år sorterats 334,919 skålp. ull. 3:o. Öfriga under Kongl. Kommers-kollegii förvaltning ställda medel. (1803, 1864. års Revisions-berätt. sidd. 7, 8.) Räkenskaperna öfver de å Riks-statens Sjette Hufvudtitel anvisade medel till manufakturernas befrämjande eller de så kallade Manufakturmedlen, jemte dermed i sammanhang redovisade Tull- och Beslags- samt Eskilstuna fristadsmedlen, äfvensom reseunderstödsanslagen åt fabriks- och handtverks-arbetare utvisa: för år 1861. „ för år 1862. för år 1863. inkomster 39,840: 1. 27,444: 81. 16,205: 96. utgifter 22,321: 45. 30,465: 57. 18,617: 37. och utgjorde den vid 1863 års slut å dessa fonder innestående behållning 20,503 R:drl3 öre.
Af anslaget till godtgörande af Svenske och Norske konsulers förskott till nödstäldt
Svenskt sjöfolks understöd och hemförskaffande hade utbetalts under år 1861 Riksdaler 6,944: 77. „ 1862 „ 8,628: 17. „ 1863 „ 6,098: 24. varande för dessa belopp ersättningsanspråk hos vederbörande rederier framställda.
Å det årliga anslag, som till belopp af 2,000 Riksdaler från Handels- och Sjöfartsfonden anvisats till ersättande af sådana utgifter, som genom konsulerne måst bestridas för andra medellösa Svenske undersåter, uppgick vid 1863 års slut behållningen till 882 Riksdaler 83 öre, sedan likväl af Handels- och Sjöfartsfondens medel; utöfver det bestämda årliga anslaget, blifvit, på grund af särskilda Kongl. Bref, utbetalda år 1862 Riksdaler 1,510: 80. och år 1863 Riksdaler 1,500 eller de belopp, hvarmed konsulernes ifrågavarande utgifter öfverstigit de för samma år bestämda anslagen.
Revisorerne, sorn vid granskningen af räkenskaperna öfver samtliga ofvannämnda fonder och medel icke funnit anledning till anmärkning mot det sätt, hvarpå samma räkenskaper blifvit förda, äfvensom icke haft något att erinra vid de åtgärder, som vidtagits för bevakningen och indrifningen af dessa fondeis förfallna fordringar, hafva 8 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 30. i 1864 års berättelse anmält, hurusom bland de af manufakturmedlen utgående anslag äfven förekommer ett belopp af 1,050 R:dr, som, jemlikt Kongl. Brefvet den 3 November 1857, utgår till Kongl. Vetenskaps-akademiens Fysiker för vården och tillsynen af tvänne på allmän bekostnad från utlandet införskrifna delningsinstrument och af hvilken summa 600 R:dr utgör arfvode och 450 R:dr hushyresersättning.
Då likväl Kongl. Vetenskaps-akademiens
Fysiker numera är i åtnjutande af fri bostad uti akademiens hus och nämnda instrument jemväl derstädes hyresfritt förvaras, hafva, af sådan anledning, Revisorerne hemställt, huruvida icke omförmälda anslag af 1,050
R:dr borde minskas med det belopp, som motsvarar den såsom hushyresersättning hittills utgångna summa.
De upplyningar, som blifvit meddelade i det från akademien rörande denna framställning af Kongl. Maj:t infordrade och nämnda revisionsberättelse vidfogade underdåniga utlåtande, utvisa emellertid, dels att den person, som har instrumenten under sin vård, först i slutet af Januari månad år 1863 inflyttat i akademiens hus, hvaremot han derförut i enskild egendom hyrt rum både för sig och instrumenten och således under den tid 1864 års revision omfattat, sjelf utbetalt hyresmedlen, och dels att upplåtelsen inom akademiens hus af rum för ifrågavarande instrument endast är tillfällig, hvadan hyresmedlen snart åter kunna blifva erforderliga.
Vid sådant förhållande och då berörda upplysningar synas innefatta skälig anledning för utgående tills vidare af meranämnda hushyresersättning, torde
Revisörernes i nu omförmälda hänseende gjorda hemställan icke påkalla vidare åtgärd.
STOCKHOLM, TRYCKT HOS ERIC KÅHRE, 1866.
Stats- Utskottets Utlåtande N:o 31.
Ank. till Exp.-Utsk. den 19 Jan. 1866, kl. l e. m.
Utlåtande, i anledning af gjorda framställningar om eftergift af Kronans rätt till dana-arf, fallne efter åtskillige personer.
Vid innevarande, likasom vid flera föregående riksdagar, hafva framställningar blifvit gjorda derom, att Rikets Ständer för vissa ändamål måtte bevilja eftergift af Statsverkets rätt till arf, som fallit efter åtskillige personer, hvilka hvarken efterlemnat kände laglige arfvingar eller i lifstiden meddelat några testamentariska föreskrifter rörande användandet af deras qvarlåtenskap.
Stats-Utskottet, till hvars handläggning dessa framställningar blifvit remitterade och som funnit lämpligt, att i ett sammanhang afgifva utlåtande, angående alla vid innevarande riksdag väckta dylika frågor, får härmed till Rikets Ständers afgörande anmäla dessa ärenden samt meddela de yttranden, hvartill hvarje framställning, enligt Utskottets tanke, föranleder. l:o.
I fråga om afstående åt Båtsmansenkan Maria Charlotta Säf af ett efter hennes aflidne man, Rote-båtsmannen af södra Roslags 2:dra kompani Carl Johan Säf, Kronan tillfallet dana-arf, har Kongl. Maj:t under den 17 sistlidne November till Rikets Ständer aflåtit nådig Proposition (N;o 41 i l:sta Samlingen af Bihanget till Riksståndens Protokoll); och hade, enligt hvad denna nådiga framställning innehåller, nämnda enka med förmälan, att, enär någon arfvinge till hennes ofvanbemälde, den 23 April 1862 aflidne man, icke inom behörigen kungjord tid anmält sig, mannens till 63 R:dr 35 öre uppgående lott i det efterlemnade boet blifvit såsom dana-arf ansedt, i underdånighet anhållit, att, med afseende på sökandens intygade sjuklighet och deraf orsakade svårighet att försörja sig och då hon sjelf genom träget arbete bidragit till hopsamlandet af det lilla bohaget, som efter hennes man funnits, Kongl. Maj:t måtte af gunst och nåd tillerkänna henne nämnda dana-arfsmedel.
Prot. 1865 1866. 4 Sami. 1 Afd. 14 Häft. 1 2 Stats-Utskottets Utlåtande N:d' 31.
Vid nådigt öfvervägande af denna underdåniga ansökning har Kongl. Maj:t med afseende på härvid förekomna bevekande omständigheter oell ifrågavarande dana-arfsmedels obetydliga belopp, föreslagit Rikets Ständer att för deras del medgifva det
Kronan må till förmån för sökanden afstå sin rätt till nämnda dana-arf.
Med afseende å de särskilda omständigheter, som i denna fråga förekommit, får Utskottet tillstyrka, Rikets Ständers bifall till hvad Kongl.
Maj:t i ofvanberörda hänseende behagat föreslå. 2:o.
Med förmälan att läraren vid enda fasta folkskolan inom Dala pastorat af Skara stift Johan Henrik Löfström, hvilken från den tid folkskolan i Dala socken först inrättades, eller från början af 1840-talet, utöfvat lärarebefattningen vid nämnda skola, den 13 Mars 1860 aflidit, samt att hans hustru Christina Elisabeth Clausén redan före mannen den 5 Juni 1858 med döden afgått, har Kontraktsprosten A. Bergman, uti en inom Preste-Ståndet väckt motion (N:o 89), bland annat, anfört, hurusom Löfström^ hvilken, på grund af ett den 20
Mars 1839 emellan honom och hans hustru upprättadt och, efter den sistnämndas död, lagligen bevakadt inbördes testamente, varit berättigad till oqvald besittning af all i makarnes bo befintlig egendom, vid sitt frånfälle efterlemna! lösegendom, som, efter afdrag' af skulderna, enligt bouppteckning blifvit uppskattad till 2,409 R:dr 2 öre, och att vederbörande domstol, vid det förhållande att några arfvingar, som med boets utredning och förvaltning kunde taga befattning, icke vore kände, meddeladt förordnande i detta afseende, samt att de, som kunde ega anspråk på arf efter Löfström, blifvit uti tidningarne uppmanade att sådant för arfvets erhållande tillkännagifva, utan att några arftagare sig ännu anmält, hvadan det ville synas som skulle behållningen af Löfströms qvarlåtenskap komma att, i egenskap af dana-arf, tillfalla Kongl. Maj:t och Kronan.
Då denna behållning — som, enligt en motionen bilagd räkning, uppginge till 2,210 R:dr 33 öre, hvartill borde läggas räntan intill den dag, då slutlig redovisning kunde blifva aflemnad — egentligen uppkommit genom de löneförmåner, som Löfström i sin dubbla befattning af lärare vid Dala pastorats gemensamma folkskola och klockare inom Dala moderförsamling åtnjutit, syntes det motionären icke vara obilligt, att, då en fast folkskola, till följd af fattadt beslut, komme att för hvardera af pastoratets 3:ne socknar, Dala, Borgunda och Högstena, upprättas, och skolhus redan blifvit i den sistnämnda uppfördt samt i Borgunda komme att uppföras, så snart frågan om plats derför blifvit af Kongl.
Majit, uppå derom gjord underdånig ansökning, afgjord, saint Dala socken för den dervarande skolinrättningen måste till de öfriga erlägga en dryg lösen, hvarigenom samtliga socknarne således komme att för ett ändamålsenligt ordnande af sin barnaundervisning få vidkännas betydliga kostnader, dessa socknar finge, till lättnad i berörda afseende, på sig öfverlåten rättigheten att uppbära och använda behållningen af Skolläraren Löfströms qvarlåtenskap; och har motionären i sådant syftemål föreslagit, att Rikets Ständer måtte eftergifva Kronan Stats-Utskottets Utlåtande N:o 31. 3 rätt till dana-arf efter nyssbemälde
Löfström samt öfverlåta de behållna medlen till förbättring af skolväsendet inom Dala pastorat och till fördelning socknarne emellan i mån af hvarderas antingen förmedlade eller oförmedlade hemmantal.
Stats-Utskottet har, i öfverensstämmelse med de åsigter, som vid flera föregående riksdagar uti likartade fall i allmänhet gjort sig gällande, väl funnit de omständigheter, hvilka i förevarande hänseende förekommit, innefatta giltig anledning till förordande af motionärens framställning om eftergift af den rätt, Kronan må cga till ifrågavarande qvarlåtenskap; men då, beträffande densammas användande, det af motionären i detta afseende framställda förslag synts Utskottet icke vara fullt lämpligt, får Utskottet hemställa, att Rikets Ständer ville för sin del medgifva, att den rätt, Kronan kan ega till ifrågavarande qvarlåtenskap, må å Dala pastorat öfverlåtas; dock med vilkor att af medlen bildas en stående tond, hvaraf den årliga räntan användes till underlättande af skolgång för fattiga barn inom nämnda pastorat; hvarom, i händelse af Rikets Ständers bifall, underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t torde böra aflåtas. 3:o.
Uti en inom Borgare-Ståndet väckt motion (N:o 29) har Herr O. E. Widell anfört att det med hvarje år tilltagande antalet lärjungar vid Strömstads lägre elementarläroverk gjorde en utvidgning af läroverksbyggnaden nödvändig, och att staden, hvilken icke hade någon laglig skyldighet att bekosta ett sådant företag, icke, utan bidrag från annat håll, kunde åtaga sig detsamma, enär dess tillgångar redan förut vore starkt anlitade.
Stiftets byggnadskassa, som enligt skolstadgan borde lemna byggnadshjelp, saknade dertill medel peli den nyligen genom lärjungarncs afgifter bildade byggnadskassan vore ännu obetydlig.
Rikets Ständer, som hittills icke visat sig benägne att gifva direkta anslag till byggnader för de lägre elementarläroverken, hade likväl icke undandragit sig att, vid tillfälle, understödja små kommuner, som för sådana ändamål ansträngt sig.
Sådana tillfällen yppade sig vanligen vid hvarje riksdag derigenom att Rikets Ständer kunde efterskänka Kongl. Maj:ts och Kronans rätt till dana-arf, för att användas till behöflig nybyggnad eller utvidgning af läroverkshusen i de orter, der dana-arfven uppstått.
Vid sistförfluten riksdag hade' t. ex. Rikets Ständer åt Ronneby och Marstrand, för ofvannämnda ändamål, afstått Kronans rätt till dana-arf, uppgående på det förstnämnda stället till 486
R:dr 33 öre och på det sednare till 868 R:dr 28 öre; och då, på sätt de motionen bilagda handlingar utvisade, i Göteborgs och Bohus läns ränteri från den 13 Augusti 1855 funnes deponerade 859 R:dr 18 öre, tillhöriga sterbhuset efter Enkan Britta Christina Sandgren, som aflidit i Strömstad den 15 November 1850, samt icke någon inom 10 år, från det kungörelse om arfvet efter nämnda enka blifvit i Post- och Inrikes-Tidningar införd, styrkt sin arfsrätt till denna qvarlåtenskap och densamma följaktligen såsom dana-arf borde Kongl. Maj:t och Kronan tillfalla, har motionären föreslagit, att Rikets Ständer måtte afstå Kongl. Maj:ts och Kronans rätt till detta dana-arf till förmån för lägre elementar I - 4 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 31. läroverket i Strömstad för att användas till påbyggnad eller utvidgning af dess läroverkshus.
I öfverensstämmelse med hvad i föregående punkt blifvit yttradt och då Utskottet icke funnit något att erinra vid det af motionären föreslagna sätt för medlens användande, får Utskottet hemställa, att Rikets Ständer, med bifall till motionärens gjorda framställning, måtte för sin del medgifva att Kronans rätt till dana-arf efter ofvanbemälda Sandgrén får å staden Strömstad öfverlåtas, dock att medlen, på sätt motionären föreslagit, användas till påbyggnad och utvidgning af dervarande lägre elementarläroverkshus; och torde, i händelse denna hemställan vinner Rikets Ständers bifall, underdånig skrifvelse i ämnet böra till Kongl. Majit aflåtas. 4:o. Herr G. E. Widell har uti en annan, äfvenledes inom Borgare-Ståndet väckt motion (N:o 70), anfört hurusom genom ett den 3 Juli 1865 af Magistraten i Marstrand förrättadt arfskifte efter Bagaren Gustaf Schröder och dennes hustru Sophia Magdalena Schröder blifvit bestämdt, dels att P. M. Hägg, i sin egenskap af ende och rätter arfvinge till hustru Schröder, skulle erhålla hälften af makarne Schröders qvarlåtenskap, sådan densamma vid mannens år 1851 timade död förefunnits, dels att, emedan någon efter Bagaren Schröder arfsberättigad person sig icke anmält eller vöre känd, andra hälften i boet, bestående af dels lösören, dels fastighet och efter bouppteckningsvärde uppgående till 528 rdr 3 öre, komme att såsom dana-arf Kongl. Maj:t och Kronan tillfalla; och har motionären i anledning häraf och då en af behofvet högeligen påkallad nybyggnad af lägre elementarläroverkets hus i Marstrand, af brist på tillräckliga medel, icke kunnat företagas, föreslagit, att Rikets Ständer behagade afstå Kongl. Maj:ts och Kronans rätt till ifrågavarande dana-arf åt staden Marstrand, till ofvanuppgifna ändamål.
Då det efter makarne Schröder den 3 Juli 1865 förrättade arfskifte ännu icke vunnit laga kraft, utan lärer vara föremål för klandertalan, hvaraf Kronans rätt till delaktighet af ifrågavarande qvarlåtenskap är beroende, hemställer Utskottet, att denna motion för närvarande må lemnäs utan afseende. 5:o.-Med förmälan att Enkan Catharina Marschell, född Hemmendorff, som för någon tid tillbaka aflidit i Södertelje utan kända arfvingar, enligt ett under edlig förpligtelse utaf två personer, hvilka likväl ej varit samtidigt tillstädes, afgifvet skriftligt intyg, kort före sitt frånfälle förordnat, att all hennes qvarlåtenskap skulle tillfalla nämnda stads flickskola, men denna skolas Styrelse, i betraktande af nyss omförmälda bristande formalitet, ansett sig icke kunna med någon utsigt till framgång lagligen bevaka testamentet, och alt sterbhusets behållning, 447 R:dr och 62 öre, genom Magistratens i Södertelje försorg den 12 sistlidne Oktober blifvit till Kongl. Maj:ts och Kronans disposition under dana-arfstitel uti Stockholms läns ränteri inlevereradt, har Herr H. Vougt, uti en inom Borgare-Ståndet väckt motion (N:o 33) hemställt, att, då, vid många före - Stats- Utskottets Utlåtande N:o 31- 5 gående likartade händelser, Kronans rätt till dana-arf plägat efterskänkas till förmån för vederbörande kommuner och ifrågavarande summa för det allmänna kunde anses vara af särdeles ringa betydenhet, men för Södertelje samhälle skulle utgöra ett högst behöfligt bidrag till bestridande af kostnaderna för folkundervisningen; omförmälda dana-arfsmedel, 447 R:dr 62 öre, måtte af Rikets Ständer för berörda ändamål anslås till disposition af Styrelsen för flickskolan i nämnda stad.
Med afseende å hvad i denna fråga förekommit, får Utskottet, i öfverensstämmelse med förut uttalade åsigt,er, hemställa, att Rikets Ständer måtte uti underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t tillkännagifva, att Rikets
Ständer för sin del funnit godt medgifva, att den i rätt, Kronan må ega till ifrågavarande qvarlåtenskap, får å staden Södertelje öfverlåtas, likväl med vilkor att af medlen bildas en stående fond deraf räntan årligen må användas till förmån för den i nämnda stad inrättade flickskola. 6:o.
Med tillkännagifvande att ogifta Abigael Wilhelmina Björklund den 31 Mars 1859 i Upsala aflidit och efterlemnat en förmögenhet som enligt bouppteckning uppginge till 3,340 R:dr 94 öre, utan att några lagliga arfvingar till denna qvarlåtenskap vore kända, samt under förmälan hurusom det vid sednare liksdagar varit vanligt, att då någon aflidit och lemnat efter sig behållen förmögenhet, men icke kände arfvingar eller testamentstagare, den kommun, der den aflidne sednast bott, fått till något välgörande ändamål, om motion derom blifvit väckt, använda det dana-arf, som enligt lag tillfallit Kronan, har Herr L. V. Henschen, uti en hos Borgare-Ståndet väckt motion (N:o 101), ibland välgörande stiftelser i Upsala, som bäst kunde behöfva något understöd, men i anseende till stadens numera dryga utgifter, i följd af jern vägsanläggningen, icke kunde sådant erhålla, anfört Borgerskapets gubb- och enkehus, fonden för pauvres honteux och ett ej länge sedan stiftadt barnhem, der fattiga och värnlösa barn erhölle föda, kläder, husrum, vård och undervisning, samt, tor de värnlösa och behöfvande, som af dessa inrättningar njuta understöd, anhållit att Rikets Ständer ville efterskänka Kronans rätt till ifrågavarande dana-arf och förordna, att berörda tre inrättningar detsamma må till en tredjedel hvardera åtnjuta.
Af handlingarne, som blifvit denna motion bilagda, har Utskottet inhemtat, att, sedan Björklund, på sätt motionären uppgifvit, den 31 Mars 1859 aflidit, bouppteckning efter henne den 17 Juni samma år blifvit förrättad, dervid utredningsmannen af boet, som äfven uppgifvit detsamma till uppteckning, förmält sig icke hafva kännedom om någon arfvinge till Björklund; att utredningsmannen under den 12 November 1864 afgifvit slutlig redovisning för boet, utvisande en behållning af 3,343 R:dr 4 öre, / derifrån likväl 1,000 R:dr blifvit af utredningsmannen såsom arfvode afdragna; att Upsala Rådstufvu-rätt, genom utslag den 21 i nyssnämnda månad, ålagt utredningsmannen att till Kronan såsom dana-arf utgifva behållningen af Björklunds bo, med öppen rätt för vederbörande att emot den af utredningsmannen öfver boet afgifna re - 6 Stills-Utskottets Utlåtande N:o 31. dovisning anställa det klander, hvartill fog kunde finnas, och att, uppå yrkande af Kammar-advokatfiskals-embetet, Rådstufvu-rätten, meddelat utslag den 6 Juni 1865, hvaremot hvad sedermera blifvit å Kronans vägnar anmäldt, ej mindre bestämdt ut,- redningsarfvodet till 6 procent af boets behållning, än äfven ålagt utredningsmannen att gälda ränta, dock icke längre än från stämningsdagen, å medel, som han för Björklunds räkning den 31 Oktober 1858 lyftat.
I öfverensstämmelse med de åsigter Utskottet här ofvan uttalat och med hänsyn till de särskilda omständigheter som i förevarande fråga förekommit, får Utskottet hemställa, att Rikets Ständer ville för sin del medgifva, att ifrågavarande dana-arfsmedel, efter afdrag af de kostnader och arfvoden Kronan för deras utbekommande fått vidkännas, må öfverlemnas till Upsala stad, dock med vilkor, att af medlen bildas en stående fond, deraf den årliga räntan får användas till förmån för det i staden inrättade s. k. barnhem; hvarom, i händelse af Rikets Ständers bifall, underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t torde böra aflåtas. 7:o.