Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uranienborgs kungsgård utgöra ett ifrågavarande hemman och lägenheter på ön Hven från uråldriga tider utöfver grundräntan åliggande besvär, hvarifrån befrielse, emot upphörande af den nedsättning i berörda grundränta, som uti 1688 års kontrakt om arbets-skyldighetens fördelning och fullgörande blifvit fastställd, icke kunde obetingadt eller utan serskilda skäl medgifvas, men derjemte ansett en närmare undersökning böra anställas i och för beredande af rättvis jemkning uti omförmälda besvär, med , hänsigt bland annat till de af närmast belägna hemman och lägenheter å fasta landet utgående skatter och onera, samt i följd deraf anbefallt Konungens befallningshafvande i länet att om verkställighet af en så beskaffad undersökning, i närvaro af krono-ombud, en i jordbruk kunnig ståndsperson och vederbörande skattskyldige, föranstalta; hvarefter och sedan den anbefallde undersökningen, under loppet af nästlidne år 1847, försiggått samt protokollet deröfver jemte förrättningsmännens yttrande och Konungens befallningshafvandes utlåtande i ämnet till Kongl. Maj:t inkommit, Kongl. Maj:t täckts, uti till Rikets uu församlade Ständer aflåten och af samtlige Riksstånden lill Stats-utskottet remitterad proposition, i nåder tillkännagifva, att af den hällne undersökningen vore ådagalagdt, ej mindre att meranämnde af hemmanen N:o 1 med 25, hvardera §, samt N:o 26 med 34, hvardera eller tillsammans iitV mantal Tuna i S:t
Ibbs socken å Hven utgående arbets-skyldighet, i följd af de dermed tid efter annan skedda regleringar och deribland arbets-skyldighetens utförande i vissa dagsverken, hvilka lösas med penningar efter markegång, blifvit större, än den ursprungligen varit, än ock att omförmälda hemman nu finge vidkännas på det hela högre skatter och besvär, än närmast belägna hemman på fasta landet af lika mantal och beskaffenhet, vid hvilket förhållande Kongl. Muj:t ansåge med rättsvisa och billighet desto heldre öfverensstämma, att lindring i utgörande af berörde dagsverksskyldighet blefve de skattBih. till n. St.
Prof. 1941 1848.
4 Sami 1 Åfd. 30 Uäft. 2 10 Stats-Vtskottets Utlåtande, N:o 106. dragande beredd, som det, i följd af hemmanens å ön Hven inskränkta egorymd och afskiljda läge, måste antagas, att landtmanna-näringen derstädes vore i saknad af flera fördelar, hvilka för dess idkare å fasta landet kunde påräknas; samt att, hvad åter beträffade frågan, i hvad mån lindring uti ifrågavarande dagsverks-skyldighet borde hemmanen förunnas, det förekomme, hurusom i den om undersökningen afgifne berättelse, förrättningsmännen genom uppgjorda beräkningar sökt visa, att, om vid arbets-skyldiglietens år 181 i verkställda uppskattning och bestämmande till vissa dagsverken förfarits med behörig noggranhet och under omsorgsfullt angifvande å det år 1688 afslutade arbets-kontraktets syftning och innehåll, samma uppskattning icke bort blifva högre, än att den motsvarat 18 öke- och omkring 29 dränge-dagsverken för hvart ’ mantal, hvilka dagsverken, efter medium af markegångs-prisen under åren 1812 till och med 1846, uppginge till ett värde af 29 r:dr sk. 11 rstj då deremot värdet af nu bestämda 22 öke- och 45 dränge-dagsverken för hvart f mantal, eller helt hofveri, efter samma medelpris utgjorde r:dr 18 sk. 1 rst; att arbets-skyldighetens förvandling till vissa dagsverken, som borde lösas efter markegång, dessutom för hemmans-innehafvarne på Hven, medfört samma verkan, som en skatteförhöjning, enar markegångs-prisen, serdeles å ökedagsverken, sedan år 1812 betydligen stigit, men ett ökedags-verke å ön Hven, i följd af saknadt tillfälle att under mellantiderna nyttigt använda de för åkerbruket erforderlige dragare, alltid hade samma värde och snarare skulle kunna med fördel in natura utgöras, än betalas efter en stigande markegång, samt att jemförelsen med närbelägne hemman å fasta landet så utfölle, att om, på sätt krono-ombudet yrkat, denna jemförelse skedde med arbets-hemmanen vid Hjelmhults boställe, hemmanen å Hven borde, för beredande af likhet i skatter och besvär, förunnas nedsättning i dagsverks-penningarne till 47 r:dr 7 sk. 10 rst. af hvarje belt mantal, motsvarande efter de sista 10 årens medel-markegång omkring 6 tunnor 23^ kappar spanmål, hälften råg och hälften korn, hvaremot om, enligt hvad förrättningsmännen ansett lämpligare, arbetshemmanen vid Årups ryttmästareboställe toges till grund för jemförelsen, nedsättning borde ega rum till 20 r;dr 6 sk. 11 rst., eller till 2 tunnor 29^ kappar spanmål,
hälften råg och hälften korn, för helt mantal, hvilken nedsättning, emot upphörande af hittills åtnjutna afkortning i grundräntan, förrättningsmärmen ock för sin del i underdånighet tillstyrkt; hvarvid likväl företedde sig det förhållande, att hemmansinnehafvarne sjelfve, med jemkning af ett vid undersöknin - Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 106.
11 gens början framstäldt vilkorligt anbud af 10 tunnor spanmål för hvarje helt mantal, i stallet för nu utgående dagsverks-lösen, sedermera uppgifvit 8 tunnor spanmål af mantalet, hälften råg oell hälften korn, såsom ett belopp, hvartill afgiften kunde for framtiden skäligen bestämmas, samt att genom antagande af detta sednare anbud en icke obetydlig lindring i nu varande afgift skulle de arbetsskyldige beredas; och ehuru värdet af berörde spanmåls qvantitet, efter medel-marke^ångs-pris, jemväl underslege det värde i penningar, hvartill arbets-skyldigheten blifvit, med dagsverkenas nedsättning till 18 öke- och nära 29 drange-dagsverken af forrättningsmännen uppskattad, ansåge Kongl. Maj:t, med fäsladt atseende å hvad i öfrigt vid undersökningen blifvit upplyst och anmärkt angående hemmanens å ön liven inskränkta egorymd och jemförelsevis mindre fördelaktiga läge, godkännandet af berörda anbud innefatta en lämplig och med rättvisa mot så väl staten som de skattskyldige öfverensstämmande jemkning uti ifrågavarande, oinförmälda hemman åliggande, besvär, hvadan Kongl. Maj:i för Sin del bifolle och till antagande af Rikets Ständer föresloge, att de arbetsskyldige hemmansinnehafvarne å ön Hven måtte för framtiden njuta den lindring uti oftanämnda arbetsskyldighel, att de, i ställeL för nu bestämda dagsverken, finge hädanefter, för hvarje helt mantal och proportionaliter för mindre, erlägga en årlig spanmåls-ränta af åtta tunnor säd, hälften råg och hälften korn, att utgöras, på sätt i afseende på kronans behållna räntespanmål nu vore eller framdeles kunde varda i allmänhet stadgadt, hvaremot de icke vidare komme att åtnjuta den afkortning å hemmansräntan, som med 6 daler eller 2 r:dr för hvarje £ mantal hittills egt rum; och hade Kongl. Majrt deremot icke funnit skäl att för närvarande medgifva och Rikets Ständer föreslå någon jemkning i dagsverks-räntan för de å ön varande kronoskatte arbetshus, för hvilka, 4 till antalet, sådan ränta nu utgjordes med lösen för dels 7 dels 4 dagsverken årligen.
Hvad i detta ärende förekommit har Stats-utskottet tagit i noga öfvervägande, och som af den hällne undersökningen inhemtas, bland annat, att, vid jemförelse emellan hennnans-innehafvarnes å Hven arbetsskyldighet och den, som åligger arbetshemmanen under boställena Hjelmshult och Årup, de förra befinnas vara i icke ringa mån hårdare betungade än de sednare, finner, med afseende äfven derå, att afkorlningen af 6 daler i öhemmanens ränta blifvil de arbe1 sskyldige beviljad såsom ersättning for deu jemlikt 1688 års kontrakt hemmanen åliggande dagsverksskyldighet, för 12 Slats-Utskolleli Utlåtande, N:o 107. befrielse hvaraf hemmans-inneliafvarne erbjudit en årlig spannmålsränta af 8 tunnor, hälften råg och hälften korn, Utskottet sig höra tillstyrka Rikets Ständers bifall å Kongl. Majrts högstberörda nådiga proposition och derjemte hemställa,, att den, enligt merbesagde kontrakt, hemmansegarne å Hven medgifne afkortning af 6 daler eller 2 r:dr på hvarje ! mantal måtte hädanefter äfven varda dem förunnad.
Ank. till Exp. Utsk. den 17 Mars, kl. 5 e. ni.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om optionsrätt för Klabböle och Sörforss byamän till arrende å vid deras strand belägna kronofisken i Umedelf. (I. A.)
Uti ett hos hederv.
Bonde-ståndet afgifvet och till Stats-utskottet remitteradt memorial, har Riksdagsfullmägtigen Gustaf Glad från Westerbottens län, under åberopande af Rikets vid 1845 års riksdag församlade Ständers den 5 April samma år aflåtna skrifvelse, N:o 155, deruti Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet tillkännagifvit, att, i anledning af hos dem gjord framställning derom, att
Norrforss byamän i nämnde län måtte bibehållas vid af dem uti äldre tider innehafd och aldrig förverkad rättighet att, emot den, genom Kongl. Kammar-kollegii resolution den 5 Oktober 1631, bestämda årliga afgift, begagna det vid byamännens land och strand belägna laxfiske, Rikets Ständer, på anförda skäl, funnit godt för sin del medgifva, att, efter upphörande af det angående berörde fiske gällande arrende-kontrakt, samma fiske finge i föreskrifven ordning till förnyadt arrende på auktion utbjudas, dervid Kammar-kollegium, jemte det minsta beloppet, äfven borde bestämma en maximi-summa såsom det högsta, hvartill arrendet finge uppgå, och att byamännen då skulle ega optionsrätt att öfvertaga samma arrende, emot förbindelse ej mindre att erlägga Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 107.
13 erlägga det vid auktionen erbjudna högsta arrendebelopp, än ock att i öfrigt fullgöra de vilkor för arrendet, hvilka af vederbörande embetsmyndigheter kunde författningsenligt varda fastställda, hvilket Rikets Ständers beslut Kongl. Maj:t, jemlikt nådigt bref den 10 April 1845, täcks bifalla, föreslagit, att, då alldeles enahanda förhållande, som egde rum med laxfisket vid Norrforss, inträffade med Klabböle och Sörforss krono-laxfisken i Umeåelf, dessa båda sistnämnda byars hemmans-innehafvare måtte erhålla en lika optionsrätt till arrendet å de vid deras stränder belägna kronofisken, som blifvit Norrforss byamän beviljad.
Af ett i afskrift motionen bifogadt Kongl.
Bref af den 7 September 1688 inhemtas, att kronans laxfisken Klabböle och Baggböle i Umeå socken varit öfverlåtne till Höfvidsmannen Peder Hård, emot en viss stadga af 3 tunnor väl packad och saltad lax, men af uppgifne orsaker från honom blifvit ”igenkallade” samt, emot lika taxa ”efterlåtne” åt Baggböle och Klabböle byamän att njuta, bruka och behålla för sig och arfvingar, så länge det med Konungens vilja öfverensstämde, att fiskena brukades under stadga; egande byamännen begagna fiskena, eftersom en hvar hade jordegor i dessa byar, efter hvilken grund de äfven skulle i stadgans utgörande deltaga.
Utskottet, sorn tagit detta ärende i öfvervägande, anser detsamma icke vara så utredt, att Utskottet kan obetingadt tillstyrka Rikets Ständers bifall å hvad motionären föreslagit, men hemställer, att Rikets Ständer ville till Kongl. Maj:t aflåta underdånig skrifvelse, med förklarande, att, för den händelse Kongl. Maj:t skulle, på af vederbörande framställd ansökning, och efter det fullständig utredning af ämnet försiggått, i nåder finna de skäl, hvilka föraniedt Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers i afseende på laxfisket vid Norrforss meddelte ofvanberörde beslut jemväl ega full tillämplighet uti nu förevarande fråga, Rikets Ständer för sin del medgifva Klabböle och Sörforss byamän enahanda optionsrätt till arrende å de vid deras stränder belägna laxfisken i Umeåelf, som den, hvilken vid sednast hällne Riksdag blifvit Norrforss byamän tillerkänd.
Uih. till li.
Prot. 1847 & 1848, 4 Sami. 1 Afd. 30 Stift. 3 STOCKHOLM, TRYCKT HOS MARCUS & COMP., 1848.
Stats-Utsliottets Utlåtande, N:o 108. 1 108.
ADk. till Exp, Utsk. den 28 Mars, kl. 11 f. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående tillämpningen i vissa delar af sednast fastställda statsreglering. (U. A.)
Uti nådig skrifvelse af den 3 innevarande månad har Kongl. Maj:t gifvit Sta Is-utskottet tillkänna, att, vid pröfningen af det genom Kongl. Stats-kontoret i föreskrifven ordning uprättade förslag till Stats-verkets allmänna utgiflsstat för innevarande år, Kongl. Maj:ts upmärksamhet blifvit fäsLad å det förhållande att, under det att de af Rikets sednast församlade
Ständer aflålna underdåniga skrifvelser, angående de serskilda hufvudtitlarne i allmäidiet och i ett sammanhang upptoge samtliga å hvarje hufvudtitel uppförda anslagssummor såsom beviljade att utgå intill ”nästa" eller "nästvidtaga de Statsreglering’’, vissa bland dessa summor, börande till 6:te, 7:de, 8:de och 9:de bul vudtitlarne och uppgående till ett sammanräknadt belopp af 76,379 r:dr 28 sk. 8 rst., uti samma skrifvelse serskildt omförmäldes såsom anvisade "till nästa riksdag", ett uttryck, som jemväl funnes begagnadt å den af Rikets Ständer öfverlemnade liks-staten, hvilken hade till öfverskrift: "Rikets Ständers riksstat för år 1845 och följande ären intill nästa riksdag", under det likväl samma stat uti den åtföljande skrifvelsen benämndes ”Riksstaten för åren 1845, 1846 och 1847•”
Dådet öfverensstämde med grundlagens anda och tydligen uttryckta mening, li-* kasom det utgjorde ett vilkor för statsförvaltningens behöriga gång, att en fastställd
Statsreglering måste fortfara att gälla, intill dess en ny varder af Rikets Ständer beslutad, hade, vid betraktande af tiden för Rikets Ständers nu pågående sammanträde, som icke medgifvit ny Statsreglerings uppgörande löre början af innevarande år, någon tvekan ej heller kunnat bos Kongl. Maj:t uppstå om tillämpning i dess ailmänlighet af senast fastställda riks-stat jemväl för detta år, helst ordalagen i de af Rikets Ständer om hvarje hufvudtitel serskildt aflålna underdåniga skrifvelser sådant bestämdt antydde; men enär, oagtadt i närvarande fall uttrycken ”till nästa riksdagr Bih. till II.
Brot. 1847 1S4S, 4 Sami, 1 Afd. 31 Haft. 1 2 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o {OS. och ”till nästa Statsreglering” sålunda i allmänhet måste betraktas såsom liktydiga, ett skiljaktigt förhållande dock möjligen kunde anses ega ruin med ofvanomförmälda å 6:te, 7:d,e, Sale och 9:de hufvudtitlarne uppförde anslagssummor, om hvilkas fortfarande framställning blifvit af Kongl. Maj:t vid innevarande riksdag gjord, under förulsättning att, efivad beslut i anledning häraf af Rikets Ständer meddelades, samma anslag dock skulle till nästblifvande statsreglering, och således jemväl fö-r innevarande år, utgå, hade Kongl. Majit, till undvikande af missförstånd och på det att all osäkerhet i afseende på tillämpningen af Rikets Ständers om dessa anslag redan fattade och vidare i sammanhang med nu förestående slais-reglering meddelande beslut, måtte undanrödjas, ansett Sig böra, för vidtagande af i detta hänseende nödiga åtgärder, lenina Stats-iitskolLet del af hvad sålunda O O hos Kongl. Maj:t i ämnet förekommit, under lillkännagifvande derjemte, att meranämnde serskilda anslagssummor väl vore uti den al Kongl.
Majit nu gillade allmänna utgiftsslaten för innevarande år fortfarande upptagne, men att Kongl. Maj:t vid meddelandet till behörig efterrättelse af samma stat, tillika förständigat stals-kontoret, att någon utbetalning af berörde anslagssummor för detta år ei må ega rum, förrän Kongl.
Majit derom vidare i nåder förordnar.
Vid öfvervägande häraf och då tillgång för bestridande af de uti Kongl. Majlis högstberörde nådiga skrifvelse omförniälde, till denna riksdag beviljade, anslag, redan blifvit af Rikets sednast församlade
Sländer anvisad och vid riks-stalens uppgörande tagen i beräkning, så och enär upphörandet under innevarande år af förenämnde anslag sannolikt skulle menligt inverka på sta ts-för va lini agens gång, har Utskottet funnit sig böra hemställa, det Rikets Ständer måtte förklara, att ofvanberörde vid sistlidne riksdag intill den innevarande med gilh a årliga anslag, till sammanräknadt belopp af 76,379 ridr 23 sk. 8 rst., må fortfarande utgå intill dess den stats-reglering, sorn under nu pågående riksdag varder fastställd, lräder i verksamhetStockholm den 27 Mars 1848. State-Utskpltels Memorial, N:o 109, 110.
3 M 109.
Ank. lill Exp.-Utsk. den 28 Mars, kl. 11 f. m.
Memorial, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o j5. (U. A).
Stats-utskottets under N:o 75 afgifne utlåtande, i anledning af Kongl. Majlis nådiga proposition angående bildandet af ett nytt artilleri-batteri ali förläggas i Norrland, bar från Bonde-ståndet till Utskottet återremitlerats; men sorn detta utlåtande blifvit af de öfrige riks-stånden bifallet^ nemligen af Ridderskapet och Adelil den 28 sistlidne Februari samt af Preste- oell Borgare-stånden den 1 innevarande månad, har utskottet funnit sig icke kunna emot stadgandet i 75 § riksdags-ordn ingen, till vidare handläggning företaga omförmälde, af Rikets Ständer redan afgjorde, ärende.
M no Ank. till Exp.-TJlsk. den 28 Mars, kl. 11 f. m.
Memorial^ i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 8o. . A.) Från Bonde-ståndet har Stats-ulskollet erhållit återremiss å sitt under N:o 80 afgifna utlåtande, i anledning af väckt motion angående återställande till Kalmar domkyrka af arrende-inkomsterne utaf jordlägenheter, tillhörande Kalmar f. d. fästning; men som berörde utlåtande blifvit under den 8 innevarande månad af de 3:ne öfriga Riks-stånden bifallet, har Utskottet funnit sig icke kunna, emot stadgandet i 75 § riksdags-ordningen, taga vidare befattning med förevarande, af Rikets Ständer redan afgjorde, ärende.
Stockholm den 27 Mars 1848. 4 Stats-Vtskottets Memorial, N:o lil.
Utlåtande N:o 112.
V JfS Hl. Ant. till.
Exp. Utsk. den 28 Mars, kl. 11 f. na.
Memorial, i anledning af erhällen åder remiss å Utlåtande N:o 88. (1. A.) Bonde-ståndet har till Stats-utskottet återremitterat dess under N:o 88 afgifne utlåtande, i anledning af väckt motion angående Ridöns anslående till allmänning åt Färentuna härad; men som berörde utlåtande blifvit under den 8 innevarande månad af de 3:ne öfrige Riks-sländen bifallet och ärendet följaktligen, jemlikt 73 § riksdags-ordningen, är af Rikets Ständer afgjordt, har Utskottet funnit sig icke kunna dermed taga vidare befattning.
Pf:o 112.
Ank. till Exp.-Utsk. den 28 Mars, kl. 11 f. m.
Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 3j, angående beräkningen af Stats-verkets inkomster.
(J. A.)
Vid föredragning af Stats-utskottets under
Nro 37 afgifne utlåtande, angående beräknande af Stats-verkets inkomster, äfvensom af dervid såsom bilagor, fogade serskilda utlåtanden, har Ridderskapet och Adeln återremitterat så väl Utskottets hemställan, alt dess beräkningar, rörande de indelta räntornas värden icke måtte af Rikets Ständer definitivt fastställas, förrän väckt fråga om indelningarnes indragning till Stats-\eiket blifvit af Utskottet handlagd samt af Rikets Ständer slutligen pröfvad och afgjord, som ock 21:sta punkten angående båk- och lotsmedlen, hvarjemte Ridderskapet och Adeln funnit den i 23 punkten omförmälde inkomst böra benämnas, ”ersättning af Konvoy-kommissariatet för afiöningen af Sven - Stais-Utskottets Utlåtande, N:o 113. 5 ska och Norska beskickningen i Turkiet;” men enär berörde hemställan och punkter blifvit af Preste-, Borgare- samt Bonde-stånden godkände, hvadan, enligt 75 § riksdags-ordningen, dessa frågor äro genom 3:ne Riks-stånds beslut a (gjorde, kan någon vidare behandling deraf å Utskottets sida icke ega runi.
I afseende på punkten N:o 7, angående kopparräntan och deröfver afgifne serskilda utlåtande Litt.
A. samt punkten 11, rörande mantals-penningarne, har Utskottet emottagit återremiss från Bonde-ståndet; men som sistnämnde Lvänne punkter och utlåtande blifvit bifallne af Ridderskapet och Adeln, samt Preste- och Borgare-stånden och följakteligen de summor, hvartill omförmälde 2:ne inkomsttitlar böra i riks-staten upptagas, äro, jemlikt åberopade § af riksdags-ordningen, redan af Rikets nu församlade Ständer, fastställda, anser ULskottet sig icke kunna samma frågor till ytterligare behandling upptaga.
M 113 Alik, till Exp. Unk. den 28 Mars, kl. 11 f. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion, angående optionsrätt ■vid utarrendering af militieboställen. (1. A. Uti ett hos Bonde-ståndet afgifvet och till Stats-ulskoltet remitteradt memorial har riksdagsfuilmägtigen Pehr JSilsson från Christianstads län anfort, att, oansedt man i allmänhet ansett det vara med billighet förenligt, att, då fråga uppslode om förnyad utarrendering af publike hemman, förre arrendatorn erhölle optionsrätt att, emot erläggande af de erbjudna högsta arrendevillkoren, bibehålla hemmanet eller lägenheten. hade lik väl en sådan rättighet blifvit tillerkänd hvarken dem, som, enligt 1799 års författning
Sålt arrendera till staten indragne boställshemman, eller dem, hvilka, efter Kongl, reglementet af den 19 Juli 1832, på arrende innehade de under hoställs-direktionernes vård ställde militiehemman och boställen; i följd 6 Stats-Utskotlets Utlulande, N:o 114. hvaraf motionären föreslagit, att optionsrätt vid ularreudering af sistnämnde boställen mätte förre arrendatorn tillerkännas.
Då, i öfverensstämmelse med de af Rikets Ständer vid sednaste riksdag fastställde grunder det blifvit, genom Kongl, kungörelsen den 17jj Juli 1847, bland annat, i nåder stadgadt, att, vid hädanefter skeende utarrendering af sådane kungs- och kungsladugårdar samt andre krono-lägenheter, för hvilka arrende-afgifter omedelbarligen lili stats-verket inginge, lägenhetens förre innehafvare egde, derest han densamma väl brukat, företrädesrätt lill arrende derå, emot erläggande af behörigen faststäldt maximi-belopp för arrendet, anser Utskottet, att det skulle leda lill ömsesidig fördel för bostails-direklionerne och arrendatorne å mililie-boställen, om, vid ularrendering af desse, en lika optionsrätt, som i afseende på de i förenämnde Kongl, kungörelse omförm alde hemman och lägenheter eger rum, medgåfvcs, hvadan UtskoLlet tillstyrker Rikets Ständer, att hos Kongl. Majit i underdånighet hemställa, det täcktes Kongl. Majit, efter vederbörande* hörande, i nådigt öfvervägande taga, huruvida icke enahanda företrädesrätt till arrendets bibehållande, som, enligt Kongl kungörelsen af den 17 Juli 1847, blifvit i allmänhet tillagd arrendatorer af sådana kronolägenheter, af hvilka arrendeafgilterne ingå omedelbarligen till stats-verket, må jemväl till - godokomma arrendatorer af de under boställs-direktioners vård ställde miiitie-hemman och boställen, samt Kongl, reglementet af den 19 Juli 1832 följaktligen i öfverensstämmelse härmed förändras Slockholm den 27 Mars 1848. jn n4 Ant. till Exp.-Utsk den 28 Mars, kl. 11 f. m.
Utlåtande, i anledning af väckte motioner, angående skogsplantering. " (I. Å.) Stats-utskottet har till behandling emottagit 2:ne särskilda motioner, väckte den ena hos Borgare-ståndet af herr S. G.
Wetterberg, hvilken fö - Statt UuhulleU Utlåtande, -V:o fl4. 7 reslagil, a!.t som lili flere rikets provinser funnes mils långa, lill största delen enskilda tillhöriga, jmdsträckor, hvilka, i anseende tilt sin oduglighet lill ängs-eller sädesodling, vore alldeles vårdslösade, men, besådde till skogar, skulle uppfylla den bestämmelse, hvartill de af naturen voro danade, läns-slyrelserne mätte, elier inheintade upplysningar från hushällningssällskaperne och k ron obel jeningen, låta genom skogs- och jägeristaten undersöka marker af nämnde beskaffenhet eliel1 sådana-, sorn företrädesvis borde lill skogssådd amandas; alt det behof af skogsfrön, sorn åtginge och blefve af egarne för ändamålet hegardt kunde dem kostnadsfritt tillhandahållas, emot skyldighet att i råttan