Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
1837 . . -. 4,707 och 1838 .... 1842 . . . 2,980; hvaraf visar sig, att, ehuru Länets folkmängd under sednast förflutna tjugu år ökats med 19,798 personer, har likväl folkmängdens tillväxt progressivt aftagit, hvartill, då härjande farsoter under denna tidrymd icke inträffat, och missväx terne ej eller vantså talrika alt orsaken dertill hör allenast deruti sökas, icke någon annan anledning förefinnes, än att i samma förhållande, som folkmängden förut blifvit Ökad, tillfällen till nya bosättningar och medel till bergning minskats.
Ånmärkningsvärdt är, att folkmängdens tillväxt är minst uti norra Helsinglands fögderi, der den under förflutna qvinqvennium uppgår till allenast 808 personer, ehuru detta fögderi är till arealen vida större än de tvenne öfrige; hvaraf vill synas, att tillfällen till arbetsförtjenst är derstädes mindre än uti de öfrige fögderierna.
Antalet af de hushåll, som bebo från hemmanen afsöndrad jord är inom de flesta socknar större än de, som bebo sjelfva hemmanen, och dessa hafva sin bergning hufvudsakligen genom arbete hos hemmansägarne.
Tillgång på arbetare saknas derigenom i allmänhet icke, men är dock mindre efter goda än efter svaga skördar.
För ett dagsverke af en mansperson betalas vanligen 24 a 32 sk.
Banko, och för ett af en qvinna en tredjedel mindre.
Löneförmånerne för en dräng i årstjenst uppgå lill ungefärligen 56 R:dr 32 sk, Banko, oell för en piga till hälften mindre. ...........
Folket är arbetsamt samt ådagalägger ofta stor klokhet och beräkning i vården af sina angelägenheter.
Välståndet aftög betydligt under missväxtåren 1837 och 1838, hvarunder stora skuldsättningar gjordes och mångå 5 hemman och lägenheter blefvo efter verkställde utmätningar försålde; men efter år 1839 har tillståndet förbättrats och utmätuings-forräUningarne betydligt minskats, samt de under missväxlåren af staten erbållne undsältningslån, uppgående till ett sammanlagdt belopp af 43,380 R:dr 16 sk.
Banko blifvit till fullo återbetaldte.
Under de svåra åren ökades brotten och i synnerhet tjufnaderne, men hafva sedermera under förbättrade ekonomiska förhållanden minskats till ungefärligen samma anta! sorn förut, och äro brott af grofsta beskaffenhet, såsom mord och rån, lyckligtvis ännu sällsynta.
Till befrämjande af nykterhet hafva, hufvudsakligen genom nitiska bemödanden af Preslerskapet, föreningar blifvit stiftade uti Länets Irenne städer, Gelle, Söderhamn och Hudiksvall, samt uti 36 af Länets 43 Landsförsamlingar.
Lnligt meddelad uppgift, äro såsom ledamöter i iöieningarne antecknade 17,662 personer, och för ändamålets vinnande hållas understundom sammankomster eller så kallade Nykterhetsmöten, dervid menigheten uppmanas, att afhålla sig från förtäring af distillerade drycker, och skrii t er i ämnet utdelas.
Såsom verkan deraf har man velat anse det förhållande, att, oaktadt
Länet under de sednaste åren gynnats af goda skördar, antalet af de till husbehofsbränning i Länet begagnade pannor, som år 1838, då den första Nyklerhets-Förenungen inom detta Län stiftades, uppgick till 2,920, sedermera blifvit minskadt till 1,646, och att importen af bränvin som sjövägen ankommit lill Helsingland, der de fleste och verksammaste nykterhetsföreningarne äro, blifvit under samma lid inskränkt från 97,503 kanrior, som den utgjorde år 1838, till 79,228 kannor, sorn infördes år 1842.
Gerna vill man antaga, att fyllerilasten blifvit mindre allmän, antingen till följd af nykterhels-föreningarnes bemödanden, som varit ganska stora, eller af en under tiden vunnen större upplysning, eller deraf att lasten förut hunnit till en ytterlighet, som åstadkommit afsky för den, eller, hvad sannolikast är, till följd af alla dessa anledningar, såsom gemensamt verkande till målet; och hyses åtminstone nu det hopp att den uppväxande generationen skall bevara sig från en osed, sorn bringat olycka öfver dess fäder. §. 3.
När in gar.
Jordbruket idkas för det mesta på enahanda sätt, sorn uti föregående berättelser blifvit uppgifvit; och har icke eller, utom hos några tå stånds - 6 personer, förändring uti jordbruks-redskapen ägt rum.
Odlingar i större skala hafva allenast af några få possessionater blifvit företagne och af dessa åro de betydligaste verkställde af Herr Brukspatronen Thore Petre å dess egendomar i Ofvansiö och Thorsåkers socknar i Gestrikland.
Af den härvid i underdånighet bifogade tabell, inhämtas, vid jemnfcrelse med den som år 1838 upprättades, att under sednast förflulne fern år utsädet af olika sädesslag förhållit sig till hvarandra ungefärligen i samma proportion som tillförene, men blifvit ökadt af hvete med 3i, af råg med 295, af korn med 740, af bafra med 768, af blandsäd med 270 och af ärter med 313 tunnor; men deremot minskadt af potatis med 136 tunnor; och att medel-afkastningen blifvit under samma tid ökad: af hvete med 20i, af korn med 14,772, af hofra med 9,545, af blandsäd med 8,774, af arter med 1,919 och af potatis, ehuru utsädet deraf minskats, med 13,523 tunnor; men deremot af råg, hvarå skörden under flere af. nu förflutna fem år felslagit, minskad med 1,253 tunnor; samt att således medelafkastningen af alla sädesslag öfverstigit densamma under nästföregående qvinqvennium nied 41,434 tunnor.
Ehuru sädesproduktionen i Länet varit i jemnt stigande och under sednaste qvinqvennium i större proportion än folkmängden, fortfar likväl
Länets innevånares behof af spannemål från andra orter att under de flesta år vara betydligt; och är importen deraf äfvensom af bränvin från ej mindre det närbelägna Upland än äfven Rikets sydligare provinser, synnerligast Skåne, vanligen högst betydlig, ehuru beräkning å beloppet deraf ej kan göras, då den del deraf som ankommer från Upland afyttras från producenten omedelbarligen till konsumenten.
Linodlingen fortfar, att för Helsinglands innevånare vara en högst vigtig näringsgren, samt var under åren 1837, 1838 och 1839, då sädesgrödan till större och mindre del skadades af frost, af oberäknelig fördel samt för mången nästan det enda medlet till bergning.
Någon förändring i sättet för linets odling, beredning och användande har icke ägt rum, och anses äfven produktionen deraf, så vidt beräkning deraf är möjlig, vara ungefärligen lika stor som tillförene.
Afsättningen deraf till andra orter anses nu, såsom under föregående qvinqvennium, hafva årligen uppgått till ungefärligen 20 å 30,000 lispund lin, tre millioner alnar väf af alla slag, samt 50,000 härfvor garn, som till större delen afsättes uti Gefle, Upsala, Hedemora och Sala.
Odlii gen af hampa är högst obetydlig, och af humla samt trädgårdsväxter, hvaraf allmogen nästan endast begagnar kål och rötter, blott till husbehof.
Under förflutna fem år har antalet af underhållna kreatur blifvit ökadt med 412 hästar, 322 oxar, 1,302 kor, 746 yngre nötkreatur, 1,687 får, 1,236 svin och 8,782 getter, men någon förändring eller förbättring af krealurs-raeerna har under tiden icke åstadkommits.
Fodei tillgången är visserligen under vanliga förhållanden tillräcklig för ladugårdurnes behof, men så knappt beräknad, att, efter mera eller mindre felslagen skörd af foder, kreaturens anta] mäste minskas.
Från ladugårdarne erhålles icke så mycken gödning som erfordras för att hålla åkerjorden i bördigt skick, utan mäste ökad gödsel-tillgång beredas genom myrjord och hackadt granris.
På sednasle år har likväl allmogen begynnt att mera än tillförene odla foderväxter, hvarigenom man emotser att gödsel-tillgången skall hädanefter komma att närmare motsvara åkervidden.
Ladugårds-afkastningen är i allmänhet tillräcklig för behofvet, och uti Hassela, Hogdahl, Färila, Ljusdal med flera socknar i Helsingland så betydd lig, att det antages att derifrån årligen afyttras ungefärligen 3,000 Lisp. Smör.
Sedan sista berättelsen i underdånighet afgafs har affattningen af Ugglebo Jern verkens Rekognitions-skogs-allmänning blifvit slutad, hvilken befunnits innehålla 95,469 i tunneland; men i anseende till uppkornne tvister om ägande-rätt, samt stubbe- och röjsel-rätt till en mängd å densamma befintliga odlingar, torp och lägenheter har hvarken Bergmästare-undersökning eller någon annan vidare åtgärd för dess skattläggning kunnat vidtagas.
Kammar-Kollegium har under samrnma tid fastställt mantal och ränta för fyra Rekognitions-skogar, nemligen Axmars, Gysinge, Ljusne Jernverkens och Långvinds, samt utfärdat skattebref för 10 sådana, eller Elfkarleö, Forssbacka, Gammelstilla, Grönzinka, Hammarby, Hofors, Ljusne Jernverkens, Långvinds och Wiksjö Bruks Rekognilionsskogs-allmänningar, hvarigenom sedan år 1837 tillkommit 23 nya mantal.
De genom Eders Kongl. Majus Nådiga Bref af den 12 Maj 1832 anbefalldte skogs-afvittringar, emellan Kronan och enskildte hemmansägare, hafva oafbrutet fortgått, dervid under sednast förflutna fem år mätningarne blifvit fulländade inom Ljusdals, Hanebo och Bollnäs socknar å en sammanräknad areal af 519,226 tunneland, och af Hogdahls socken blifvit 8 afmätt en rymd af 159,213 tunneland, hvilka mätningar blifvit inom Ljusdals och Hogdahls socknar af Kronan bekostade, med undantag af handtlangningen, uti hvilken hemmansägarne deltagit; men för Hanebo och Bollnäs socknar hafva alla kostnader blifvit af hemmansägarne förskjutne.
Derjemte hafva afvittrings- och skattläggnings-förslag blifvit upprättade : för Gnarps sockenj der den mark, som blifvit öfver sedan de gamla hemmanen erhållit hvad dem borde tillkomma, dels tilldelats angränsande hemman i Njurrunda och Attmars socknar af Medelpad, och dels blifvit af Gnarps Socknemän bibehållen, allt emot ökad skatt af 1 | mantal, hvarå Eders Kongl. Maj:t den 24 Juli 1841 meddelat fastställelse; för TVittersiö Krono-allmänning i Hamrånge socken, hvilken blifvit, enligt Landshöfdinge-Embets den 6 Juni 1840 gifna utslag, indelad emellan 12 hemmansägare och 5 nybyggare emot en åsatt tillökt grundränta af 10 R:dr 37 sk. 8 r:st.
Specie eller nära 1 I Mantal; för Ofvanåkers Krono-allmänning, sorn delats emellan 71 nybyggare samt åtskillige gamla hemman, emot en skatt, motsvarande för de förre 10j8A:dels, och för de sednare A-:dels mantal, hvarom Landshöfdinge-Embetet den 29 Oktober 1840 meddelat utslag; för Hanebo socken, der icke någon öfverloppsnrark tillfallit Kronan, men ökad skatt blifvit åsatt en del gamla hemman med 1 ||.dels mantal, enligt J.andshöfdinge-Embetets utslag af den 28 December 1842; för Alfta socken, hvarest efter det förslaget blifvit af Eders Kongl.
Maj:t den 21 December 1839 pröfvadt och fastställdt, öfverloppsmarken blifvit indelad å dels gamla hemman, och dels anlagde 14 nybyggen, hvarigenom tillkommit 8fg| mantal; och för Färila socken, innehållande eldigt under föregående ar verkställd almätning, en areal af 346,940 tunneland, eller nära 15 qvadrat mil, der, oaktadt genom tilldelad öfverloppsmark, en tillökning i räntor blifvit föreslagen å gamla hemman för 6 samt å 50 nybyggen 7 mantal, öfverloppsmark ännu återstod till användande, sedan de nu upprättade förslagen hunnit att blifva behörigen pröfvade; och utgör således det skattetal, som efter dessa afvittrings-förrättningar föreslagits dels å gamla heraman, och dels å anlagde 140 nybyggen, nära 38 mantal, hvaraf skatt och räntor komma, att, efter tilländalupne frihetsår, lill Kronan utgå.
De enskildtas skogar äro i allmänhet tillräcklige för behofvet och erbjuda uti de från hafskusten aflägsnare socknar i Helsingland större tillgång, än som kan med fördel begagnas.
Hushållningen dermed beror huf vud - vudsakligen på det värde skogs-effekter innehafva, och skog3rue blifva i Förhållande derefter begagnade och vårdade.
•Misshushållning dermed äger väl egentligen icke rum, men någon bestämd plan för dess begagnande, äfvensom för beredande af återväxt, har oaktadt de råd, som derom blifvit genom Länets Hushållnings-Sällskap gifne, samt de anvisningar som erhållits genom den på Eders Kongl, Majlis
Nådiga befallning utgifne Handbok uti Skogshushållningen, icke blifvit iakttagen af andra än bruksägare för hvilka skogen har större värde»
Det bör likväl väntas, att det exempel som af bruksägare gifves, skall, i förening med det högre värde skogarne erhållit genom en under sednaste år ökad träd varuexport, åstadkomma hos allmogen mera omtanka i afseende å vården af denna dyrbara egendom.
Vid Nätsiö grufvor inom Loos kapellag af Färila socken i norra Helsingland har arbete varit anställd! för erhållande af kopparmalm; men sedan dervid nedlagde betydliga kostnader icke blifvit genom lönande malm vinst ersatte, så har arbetet derstädes blifvit, med Kongl» Bergs-Kollegu tillstånd, på 3:ne år inslälldt.
Å den till Fagersta by i Thorsåkers socken af Gestrikland hörande mark, har sisllidne år blifvit upptagen en blyglansskärpning, hvars vidare bearbetning beror på utgången af den profsmältning, hvarom Grufägarne föranstaltat»
För öfrigt har grufbrytning för erhållande af annat än jernmalm under sist förflutne fem år inom detta Län icke ägt rum; men att anvisningar på silfver- och kopparmalm på många ställen förekomma, och att de hitintills felslagne förhoppningarne icke afskräcka från mer eller mindre kostsamma försök, bevisas deraf, att under nämnde tidrymd ej mindre än 11 mutsedlar å silfvermalm och 36 sådane å kopparmalm blifvit af Bergmästare-Embetet utfärdade.
Jernmalmbrytning har under ifrågavarande tid bedrifvits vid 25 grufvor i Gestrikland, hvaraf 23 äro belägne uti Thorsåkers, en uti Årsunda, och en uti Ugglebo socken, samt vid 12 grufvor i åtskilliga socknar af Helsingland; och hafva således, enär år 1837 icke mera än 17 jernraalmsgrufvor inom Länet bearbetades, 21 sådane blifvit sedan nämnde tid af öde eller å nyo upptagne.
MalmuppFordringen har, enligt erhållne uppgifter, årligen i medeltal utgjort 1 Gestrikland 23,364 samt i Helsingland 10,607, eller inom Länet tillsammans 33,972 skeppund bergsvigt, eller 8,209 skeppund mera än sorn i medeltal årligen erhållits under föregående qvinqvennium.
Det större antal nya grufvor, som under de sista 3:ne åren blifvit Femårs-Berättelse fr, Gefleborgs täft. 2 10 i Thorsåkers socken upptagne, och af hvilka visserligen flera icke förtjena någon uppmärksamhet, men andra deremot lofva ett fortfarande bestånd, antyder nogsamt aLt malmtillgångar icke saknas, och förhoppningarne att maimuppfordringen i denna ort kan icke allenast bibehållas vid hvad den först varit utan jemväl ytterligare uppdrifvas, kunna anses så mycket mera grundade, sorn det varit möjligt, att år 1842, oaktadt utur de gamla Stolls-, Göske-, Nyängs- och Myggbo-grufvorne, hvilka år 1838 lemnade 21,523 skeppund, icke erhölls mera än 9,367 skeppund, likafullt från Thorsåkers-grufvorna åstadkomma en uppfordring af 26,407 skeppund.
Som emedlertid, med högst få uudantag, malmen som der brytes dels är besvärad af oart, dels mindre rik, är det icke sannolikt alt grufvehandteringen kan komma att betydligen utvidgas och med större fördel hädanefter än hitintills bedrifvas.
Det vid upptäeklen af Magmyre- och Entjerns-grufvorna fästade hopp, att inom Skogs socken af södra Helsingland en lönande grufve-rörelse skulle kunna åstadkommas, synes icke vilja gå i fullbordan, enär icke någon vidare upptäckt af värde i granskapet af desamma sedermera blifvit gjord, och äfven om malmens fortfarande i dessa grufvor för en längre tid man icke kan göra sig någon grundad förhoppning.
Den ymniga tillgången på malm uti Gymåsberget, beläget i Woxna socken af södra Helsingland, försäkrar deremot de bruk, som genom deras lägen äro anvisade att begagna denna fattiga malm, att deras behof deraf äfven i en långt aflägsen framtid bör utan svårighet kunna fyllas.
Anmärkningsvärd är den ifver, hvarmed malmletningen under detta qvinqvennium blifvit inom Länet bedrifven, och hvaraf följden varit att en stor mängd inmutningar efter kompassens anvisning blifvit anmäldte hos Bergmästare-Embetet, som under tiden utfärdat ej mindre än 424 mutsedlar, hvaraf 247 belöpa på Gestrikland och 177 på Helsingland.
För Kihlafors Bruksägares räkning har sjömalm blifvit upptagen utur de till detta bruk närbelägna sjöar till ett belopp, utgörande, för år 1838 •3,321 tunnor och för år 1839 2,600 tunnor; men som denna malm icke kunnat med någon fördel tillgodogöras, hafva de under föregående qvinqvennium gjorda upptäckter af sådan malm icke ådragit sig någon vidare uppmärksamhet.
Tackjern har under ifrågavarande tid tillverkats vid 28 masugnar, och har tillverkningen varit störst år 1839, då den uppgick till 80,357 skeppund, och minst år 1842 med ett tillverkningsbelopp af 71,554 skeppund, samt i medeltal utgjort för hvarje år 76,123 skeppund.
Medelproduktionen på dygnet utgör för hela tiden 21, 8. skeppund samt har varierat de särskildte åren emellan 20, 8. skeppund, såsom förhållandet var år 1839, och 22, 8. skeppund, hvilket är resultatet af 1841 års blåsningar.
Anmärkning»* värdt är, att sedan försök med sambruk först blifvit gjordt vid Jerbo bergsmanshytta och jemväl föranledt till efterföljd vid öfrige bergsmanshyttor med undantag endast af Bro hytta, blåsningen fortfarande bedrifvils i sambruk allenast vid Jerbo; men alt en återgång till det gamla brukningssättet, att hvarje delägare afverkar sitt rede, ägt rum redan efter första sambruksblåsningen vid IIoo- och Wiby-hyttorne, efter 2:ne vid Tjernäs, efter trenue vid Åttesta och efter fyra vid Vester Hästbo hytta.
Stång- och ämnesjern-tillverkningen har i medeltal årligen uppgått till 86,457 skeppund, eller 16,140 skeppund* mera än tillverkningen i medeltal utgjorde under nästföregående fem år.
Under sednaste qvinqvennium hafva tvenne nya bruk blifvit anlagde, nemligen Robertsholm i Thorsåkers och Kungsforss i Ofvansjö socken, hvardera bestående af 3 härdar och 2 hamrar; hvarjemte vid de gamla verken följande antal härdar och hamrar tillkommit, nemligen vid Kihlaforsverken 3 härdar och 3 hamrar, vid Swabens verk 2:ne extra härdar och 1 större stångjerns-hammare, vid Grönzinka 1 hammare, vid Wifors 1 hammare, vid Mackmyra 1 hammare och en ny eldstad till Engelska smidesrnethodens begagnande, vid Strömbacka 2 hamrar, vid Forsbacka 1 hammare samt vid Hedvigsfors likaledes 1 hammare; utgörande sammanräknade antalet af härdar vid slutet af sistlidne år 163, förutom de tvenve extra härdar för Morellska smidet, hvilka finnas vid Swabens verk och l härd för Lancashiresmide vid Mackmyra bruk.
Det privilegierade smidet i Länet har under samma tid vunnit en tillökning af icke mindre än 19,462 skeppund och uppgick vid slutet af sistlidne år till 79,852 skeppund; hvarförutan Hammarby, Hofors och Gammelstilla bruk, äfvensom Swabens verk åtnjuta en oinskränkt smidesrätlighet utöfver det genom privilegierne emot hammarskatt fastställde beloppet, och en extra smidesrätt får tills vidare begagnas till ett belopp af 1,150 skeppund vid Strömbacka, och af 200 skeppund vid Hedvigsfors bruk.
Särskild tillåtelse till extra vågföring har i Nåder varit förunnad ägarne af Högbo, Tolffors, Mackmyra och Forsbacka bruk samt öfre härden i Ofvansiö valshammare.
Jernmanufåktur-tillverkningen har under sistförflutne fem år tillsammans utgjort 7,872 skeppund eller i medeltal för hvarje år 1,574 skeppund, 12 samt bestålt af stål, band-, knipp- ocb bult jern, spik och diverse annan manufaktur.
Vid Mackmyra bruk hafva genom Kongl. Bergs-Kollegii utslag af den 16 Januari 1840 2:ne nya spikhamrar blifvit tillåtne.
Gröfre gjutgods bar blifvit till verkad t vid de fleste masugnar, men kan icke till beloppei närmare bestämmas såsom ingående uti den uppgifna tackjernstillverkningen.
Vid Forsbacka jerngjuteri har deremot tillverkningen af diverse slag gjutgods utgjort under sistförflutne fem år tillsammans 5,659 skeppund viktualievigt.
Af de uti sista berättelsen upptagne fabriker, bruk ocb naringar> hvilka icke tillhöra bergsrörelsen, har Östanå pappersbruk sistlidne år uppbrunnit, och ännu icke blifvit åter uppbygdt, men vid de öfrige, nemligen Åbyr ättiksfabrik, Flors linne-, damast-, drälls- och segelduks-fabrik, Bergviks pappersbruk, Grängsbo lödfärgsverk, Stigslunds och Wågbro tegelbruk samt Stigslunds oljeslageri hafva arbetspersonalen och tillverkningsvärdet varit ungefärligen enahanda som tillförene.
A landet finnes nu 7 färgerier eller 2:ne mera än förra berättelsen upptager, med ett tillverkningsvärde af tillsammans 1,764 R:dr Banko, och 5 garfveriet’ för beredning af läder på Engelska sättet, eller 1 mera än år 1837, med tillverkningsvärde, utgörande tillhopa 3,170 R:dr samma mynt.
Dessutom äro på landet bosatte 2 tunnbindare, 9 glasmästare, 1 hattmakare, 2 hofslagare, 86 klensmeder, 1 kakelugnsmakare, 13 murare, 2 sadelmakare, 5 skinnberedare, 157 skomakare, 167 skräddare, 15 snickare, 7 hjulmakare och 1 urmakare.
Inom Länet finnas 72 tullmjölqvarnar med tillsammans 154 pär stenar, 1,316 husbehofs-mjölqvarnar, 92 tullsågqvarnar, och 315 husbehofs-sågqvarnar; och hafva således sedan ar 183 i tdlkommit 2.ne tullmjölqvarnar och 30 husbehofs-sågqvarnar, men deremot 1 husbehofs-mjölqvarn och en tullsågqvarn blifvit nedlagde. §. 4.
Jagt och djurfångst idkas uti alla socknar af Länet, men allenast uti några få till betydenhet; och hvad som fångas är hufvudsakligen skogsfågel, såsom tjäder, orre, hjerpe och snöripa, som på vinterföre afföres till Stockholm och der afyttras.
Uti alla de invid hafskusten belägna socknar af Länet idkas sirömmingsfiske3 dock till största beloppet uti Enångers och Rogsta med flere socknar af norra Helsingland, hvarest innevånarne uti de öfrige socknarne af Helsingland för det mesta förse sig med sitt behof af denna vara, hvilken är for hushållen derstädes af lika mycken vigt som i södra Sverige sillen, hvaraf obetydligt belopp konsumeras inom denna ort.
Lax fångas uti flere strömmar samt äfven uti åtskilliga hafsfjerdar, dock mest uti Gelle å och Ljusne eif, ehuru tillförlitlig uppgift om beloppet deraf ej kunnat erhållas.
Fångsten af ål och sik uppgår icke till betydligt belopp, ehuru ganska många sådana fisken äro skaltlagde och många tillhörige kronan.
Insjofisket idkas nästan endast till husbehof och anses vara ett föga lönande tidsfördrif.
Enligt härvid i underdånighet bifogade tabell finnas i Länet 30 skattlagde fisken och fiskelägenheter, som icke äro inbegripne under något hemmans räntor, hvaraf 8 tillkommit sedan år 1837, och 254 kronofisken.
Kolning och körslor för brukens behof fortfara att vara för innevånarne uti de flesta socknar af Länet, och i synnerhet i Gestrikland, en vigtig binäring.
I följd af den under delta qvinqvennium betydligt ökade jerntillvei kningen bafva priserne derå stigit och förtjensterne således varit större än förut, men minskning deruti emotses till följd af den nu inträffade ofördelaktiga konjunktur för jernets afsättning, som otvifvelaktigt måste verka minskning uti tillverkningen deiaf, och följaktligen nedsättning uti priserne på de för densamma nödiga effekter och piaestalioner.
Försäljning af trädvaror har under sistförflutne fem år varit betydligare än tillförene dels genom tillförsel af virke till skeppsvarfvet! i Länets städer, der under dessa år en högst betydlig skeppsbyggnad ägt rum, och dels under sednaste år genom ökad skeppning af bräder, och då priserne på dessa varor under denna tid äfven stigit nära 50 procent, så har denna binäring under tiden medfört stor förmån för Länets innevånare, hvilka också, genom Eders Kongl. Majlis Nådiga Förordning af den 23 Februari sistlidne år, blifvit i tillfälle att mera än eljest begagna sig af denna fördel.
I följd af mindre fördelaktiga konjunkturer för sjöfarten, har skeppsbyggeriet numera blifvit betydligen inskränkt, hvaraf priserna på skeppsvirke sannolikt kommer alt åter falla till hvad de varit förut, hvaremot lifligheten uti handeln med bräder gifver förhoppning om fortfarande höga priser på den - 14 na vara.
Trädvaru-afsättningen, som tillförene blifvit verkställd allenast från Gestrikland, södra Helsingland samt Enångers socken af norra Helsingland, bär nu, sedan den under sednaste år blifvit föremål för spekulation af köpmän i Hudiksvall, äfven blifvit utsträckt till llere socknar af norra Helsingland, såsom Bjuråker, Delsbo, Gnarp och Bergsiö.
Exporten af trädvaror är närmare uppgifven uti de för hvar och en af Länets städer, hvarifrån skeppningen blifvit verkställd, författade berättelser; men som deruti ingår ej obetydligt belopp bräder, som blifvit uppköpt från orter utom Länet, så kan bestämd uppgift om hvad som afyttrats lian skogar inom detta Län icke lemnäs.