Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I afseende åter på medlen att åstadkomma en sådan jemnkning, hafva Rikets Ständer nu, likasom tillförene, trott, att grunden* för bestämmandet af stam- och utrotars ifrågavarande skyldigheter bör sökas i Regementenas kneckte-contracter, hvilka äfven utstaka de förmoner soldaten i förevarande hänseende eger af roten utbekomma.
Hafva dessa af en eller annan orsak ökats utöfver kneckte-contraclels lydelse och har sådant skett till förlust för stamroten, så synes antingen denna tillökning böra återgå, eller stamrotarne äfven å sin sida erhålla tillökning i den enligt sagda contract den tillkommande ersättning af utrotarne, hvilka ingen förlust drabbat.
Hvad angår indragningen af de ökade förmonerne för soldaterne, så har vid flera tillfällen öfverklagats de inkräktningar å stamrotens enskilda eller rolelagels gemensamma mark, med hvilka soldaten ökat torpets egoområde.
Redan år 1731 förordnades, att inkräktningarne skulle utläggas; Exp ditions-Ut ske tlcts Förslag lill und.
Skrifvelse, IV: o i6y.
4o5 men en sådan föreskrift synes hafva blifvit utan väsendtlig påföljd, helst genom Kongl. Brefvet den 11 Juli 1780 det blifvit soldat eller dragon, under vissa villkor och bestämmelser, tillåtit att vid sitt torp verkställa uppodlingar af jord, utöfver hvad honom rätteligen tillkomme.
Dylika inkräktningar eller odlingar vare sig att de skett med eller utan vederbörligt tillstånd, hafva emedlertid sannolikt ingått i beräkning vid uppgörandet af legovillkoren emellan rotehållare och soldaten, åtminstone å de sednares sida, och synas således icke kunna, så framt lego-contractet skall hafva bestånd, utläggas, förrän då numret blifver ledigt.
Vid dylikt tillfälle kunna de af den afgångne soldaten utöfver contractet innehafda förmoner återkallas, men sådant skall vid numrets recruterande otvifveiagtigt verka till förhöjning i legan, lönen eller hemkallet.
Då det likväl är både slam oeh utrotarne, som i mon af hvarderas andel i rolen, utgöra legan och af löningen för soldaten, synes det böra på dem gemensamt ankomma, huruvida antingen den nya soldaten må tillträda torpet med de förmoner, utöfver kneckte-contractet, af hvilka den afgångne soldaten varit i åtnjutande, eller om dessa skola indragas och stam- och utrotarne hellre underkasta sig ett högre legomål.
I förra fallet lärer dock billighet och rättvisa fordra, att då de uti kneckte-contracten bestämda samt i senare lider uti spanmål valvelede planpenningar antagas motsvara den förminskning i ego-område, stamrote genom soldatalorpets anläggning på dess mark tillskyndats, de af soldaten tid efter annan gjorda inkräktningar och odlingar, som ytterligare förminskat berörda ego-område, varda efter uppskattning stamroten af utrotarne godtgjorda.
Med stöd af hvad sålunda blifvit yttradt, få Riktis Ständer i underdånighet anhålla, det E. K.
M. täcktes öfver den i Kongl. Brefvet den 28 October 1817 méddelda föreskrift angående planpanningarnes beräknande vid vissa Regementen till tio och tvåtredjedels kappar säd, eller med penningar efter markegång, meddela den Nådiga förklaring, att, derest i detta hänseende frivilliga öfverenskommelser stam- och utrotarne emellan, på sätt med Kongl. Cii culair-Brefven den 13 October 1812 och 15 Mars 1826 åsyflas, icke kunna träffas, berörde qvantum spanmål, eller dess markegångsvärde i penningar, må anses motsvara den ersättning, kneckte-contracten tillförbinda hjelp- eller utrotar att till stamroten erlägga för den jord stamroten till soldat-torpet afstår, samt att, om torpet finnes innehafva jord eller andra förmoner utöfver contractels föreskrift och rote-intressenterne icke anse utläggning af jorden och indragning af förmonerne böra verkställas, utrotarne då skola med stamroten, efter hvarderas andel i rolen, deltaga i detta kneckte-contractet överskjutande roleringsbesvär, och i följd deraf 4o6 Expedilions-TJtskottets Förslag till und.
Skrifvelse, IV:o .68. stamroten af utrotarne erhålla den ytterligare ersättning derför, hvartill, efter skeende behörig uppskattning, stamroteu må finnas berättigad.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adelö den 16 April 1845.
Preste-Ståndet den 18 — — Borgare-Ståndet den ig — — Bonde-Ståndet den aa — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående föreskrifter i afseende på kronobref-bäringen.
(Stats- och Ekon.-Ulsk. Uti., N:ris 11 och 80.) S. A. K. Ehuru Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den 4 December 1830, med få undantag, inskränker brefbärings-skyldige hemmans åliggande att forsla krono-brefven till högst två dagar i veckan, hvarigenom en betydlig lindi ing i nämnde besvär blifvit beredd, hafva Rikets
Ständer dock ansett den åt beiörda hemman i allmänhet förunnade frihet från utgörande af skjutsningsskyldigheten uti många orter icke uppväga brefbäringsbesväret.
Det är derföre, efter Rikets Ständers tanka, med billighet och rättvisa öfverens stämmande, att alla de hemman hvilka kunna åläggas kronobrefbäring, böra deltaga i utgörandet af detta onus gemensamt och efter enahanda grunder, som följas i afseende på skjutsnings-skyldigheten; — och då härvid förekommer, att större delen af dessa hemman, just till följd af sin aflägsenhet från den väg, der brefgången är, icke kan in natura bestrida brefbärin gen, som derföre, om annan anstalt icke blifvit för ändamålet vidtagen, måste utgöras af de hemman, hvilka äro belägna vid eller nära den väg, hvarå brefven skola framskaffas, synas dessa sistnämnda hemman alltså ega Expedttions-U t skottets Förslag till und.
Skrifvelse, IV.o 168.
407 billiga anspråk, att af dem, som genom sitt läge tillfälligtvis äro från ifiågavarande tunga frikallade, njuta en deremot svarande ersättning.
Med anledning häraf och under den åsigt tillika, att en reglering af kronobrefbäringen bör fögderi- eller häradsvis verkställas, få Rikets Ständer hos E. K, M. i underdånighet anhålla om utfärdande af en författning, i öfverensstämmelse med följande grunder: a) Kronofogde uppgöre inom fogderiet en ordinarie brefgång emellan alla de ställen, hvarifrån och till hvilka bref måsLe fortskaffas.
Instrumentet deröfver delgifves vid nästderefter inträffande lagtima ting i hvarje inom fogderiet varande härad inför häradsrätten de brefbärings-skyldige, som då böra ega att granska den upprättade brefgången och emot den göra de anmärkningar, dertill de kunna ega fog; b) De brefbärings-skyldige inora hvarje härad må sedermera inför härads-rätten antingen öfverenskomma att bestrida brefbäringen, på det sätt, att dess fullgörande upplåtes åt personer, som, emot ersättning, vilja btsväree sig åtaga, å de brefs'ationer, som kunna utsättas, eller ock bestämma en viss ersättning till de hemman, som, i anseende till sitt läge, varda ålagda att brefbäringen ombesörja; c)
De medel, som för bestridande af förenäinnda ersättning, i ena eller andia tället, blifva nödvändiga, böra utgå af alla de hemman, som kumla kronobrefbäring åläggas, i föihållande till deras skyldighet att denna tunga utgöra; och bör uppbörden af dessa medel verkställas på samma sätt, som den af andra communala afgifter; (T) Med pröfningen af de anmärkningar, som emot den upprättade brefgången kunna framställas, eller af de öfrige frågor, som angående kronobrefbäringen och dess utgörande kunna väckas, förhålles på sätt redan i gällande författningar stadgadt är.
Här förutan och jemte underdånig anhållan att kronobrefbäring i allmänhet ej må ifrågakomma, derest brefven kunna med ordinarie post fortskaffas, tå Rikets S änder till E. K. M. i underdånighet öfverlemna alt för kronobrefbäringens reglerande, i öfverensstämmelse med de ofvan antydda grunderne, meddela de ytterligare föreskrifter, som E. K.
M. kan i Nåder finna nödige.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 22 April 184-5.
Expeclitions-Ulskotlets Förslag till tind.
Skrifvelsej N.-o 16g.
Uppläst och godkändt bos Ridd. och Adeln den 16 April i845, Preste-Ståndet den lB — — Borgare-Ståndet den 19 — — Bonde-Ståndet den 22 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse., angående båtsmansroteringen för Fahlu stad.
(Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Uti., N.‘o 86). S. A. K.
Ilos Rikets Ständer har klagan blifvit förd deröfver att Fahlu stad skall fått sig ålagd högre båtsmansrotering än vederbort, till följd deraf att en bevillnitigssumina lör dervarande hus och tomter vore origtigt upptagen, hvarjemte, till bestyrkande af dessa förhållanden, åtskillige handlingar blifvit företedda, enligt hvilka det synes: att, af den för Fahlu stad för åren 1828— 1832 beräknade medelbevilluing af hus och tomter, elier 1,282 R:dr 20 sk., endast 675
R:dr 44sk. 4 r:st rätteligen vore medium af dessa fem åi ens bevillning; alt återstående 606 R:dr 23 sk. 8 r:st, vore bevillning af rörelsevinsten för 1 Boktryckeri, 1 Pipbruk, Elfborgs och Ingarfs rödfärgsvetk, victriolverket och Konung Gustaf III:s silfververk, hvilken summa blifvit inblandad med och inbegripen i bevillningen af hus och tomter; samt alt, utom den origtiga förvandlingen af berörde verks och inrättningars rörelsevinst lill fastighetsvärde, några af dem, såsom tillhörande Fahlu Bergslag, och andra, såsom belägna utom stadens vall eller staket, på jord af bergfrälse natur, dragande extra rotering, vore från deltagande i ordinarie båtsmansrotering befriade.
Då, i följd af hvad sålunda förekommit, det är sannolikt, att ett miss* tag blifvit begånget vid uträknandet af Fahlu stads medelbevillning af hus och tomter för åren 1828—1832, hvarigenom staden fått sig påfördt ett högre båtsmanshåll, än som, enligt de af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer stadgade grunder, bordt staden åläggas; men den nedsättning i det på staden fördeldta antal båtsmän, hvartill staden tilläfventyrs vore berättigad, skulle, enär numerstyrkan för städernas båtsmanshåll är enligt äldre författningar bestämd, medföra en rubbning i den allmänna fördelningen af ifra.- Exptditions-Utskotlels Förslag till lind.
Skrifvelse, N.o IJQ.
4»9 ifrågavarande besvär emellan alla släder och köpingar i Riket; alltså och då den utredning, som skulle erfordras för bestämmande af så väl den minskning i bålsmanshållet, Fahlu stad må böra tillerkännas, som tillökning i mon häraf i båtsmansrote ingen för andra städer är af den invecklade beskaffenhet, att Rikets Ständer icke dermed kunna taga befattning, få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det E. K. M., efter undersökning om förhållandet med båtsmansroteringen för Fahlu stad, och derest stadeu skulle befinnas hårdare roterad, än som med de af Kongl. Majit och Rikets Ständer stadgade grunder finnes öfverensstämmande, täcktes i Nåder meddela Rikets näst sammanträdande Ständer förslag till nedsättning i bålsmansroleringen för nämnde stad samt till en lämplig fördelning af den dymedelst uppkommande brist i städernas båtsmanshåll, genom motsvarande tillökning deruti för andra städer eller köpingar.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 16 April i845.
Preste-Ståndet den 18 — — Borgare-Ståndet den ig — — Bonde-Ståndet den 11 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående en förändring i utgörandet af beväringsskyldigheten å Gottland.
(Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Uti., N:o 88.) S. A. K.
Med fästad uppmärksamhet å det förhållande, att beväringspligten för Gottlands invånare inträder redan vid ynglingens 15 års ålder, och således innan han blifvit mantalsskrifven, hafva Rikets Ständer trott en förändring Bih. lill R.
Prot. 184-5. t° Samt. 1 Afd, 52 4i o Expedilions-Utskctlets Förslag lill und.
Skrifvelset N:o rjt. härutinnan vara behöflig, i anseende dertill att ynglingens så väl själs-sorn kroppsförmögenheter vid denna ålder ännu äro så outvecklade, att lian icke torde kunna i någon serdeles mon fylla sin pligt såsom landets försvarare; och få Rikets Ständer alltså hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att bevärings-skyldigheten å Gottland icke må vidtaga förr än det år, då ynglingen blifver roantals-skrifven.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 22 April 1845.
Uppläst och godländt hos Ridd. och Adeln den 16 April |845.
Preste-Slåndet den 18 — — Borgare-Ståndet den 19 — — Bonde-Ståndet den 2a — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående ett tillägg till g Cap 8 <$* Handels-Balken samt Kongl. Förordningen den 28 Juni iyg8j i fråga om varors utborgande.
(Lag-Utsk. Bet., N:o 88.) S. A. K. Rikets Ständer hafva fästat uppmärksamhet derå, att, då genom Kongl. Förordningen den 28 Juni 1798 blifvit stadgadt, att den, som tillhandlar sig varor partivis och dervid betingar sig tre eller flere månaders betalningsanstånd, är pligtig genast sitt skuldebref till säljaren utgifva emot erhållande af qvitterad räkning, någon påföljd likväl ej finnes i samma Förordning bestämd för den säljare, som, vid dylik försäljning af varor, underlåter att taga skuldebref af köparen, hvilken likaledes kan undandraga sig att sådant utgifva, utan att behöfva vidkännas någon olägenhet; — och som ändamålet med Författningens nyssberörda föreskrifter är att befordra reda och ordning i affairer, samt dertill hörer, att säljare må vid förfallo - Expeditions-Vtskotlets Förslag till und Skrifvelse, N.o ryt. 4 11 dagen kunna påräkna betalning eller åtminstone vara i tillfälle alt i executiv göra sin fordran gällande, synes köparen ej böra, utan påföljd, vara berättigad att undandraga sig att utgifva skuldebref, och dermed betaga säljaren det bevis, som i nämnde hänseende är af nöden, samt såmedelst blottställa honom för tvister och stridigheter angående en redan förfallen fordran, hvilkas förekommande varit lagstiftningens afsigt; likasom den säljare, som ej begagnar sin rätt att af köparen taga omförmälda fordringsbevis, skäligen ej bör åtnjuta samma rätt, som han eljest egt.
Rikets Ständer, som i följd häraf ansett bestämmelser i förevarande hänseenden af nöden, för att gifva kraft åt föreskrifterne i denna del och dymedelst befordra det åsyftade ändamålet, hafva, med hänsigt till de fördelar, som ömsesidigt påräknats, funnit den närmaste och lämpligaste påföljden böra blifva — för köpare, som vägrar utgifva skuldebref vid partihandel med betingadt betalningsanstånd, förlust af samma anstånd — och för säljare, sora underlåter att af köparen, vid berörde förhållande, taga skuldebref, förlust af rättigheten till ränta från förfallodagen; och hafva Rikets Ständer, i öfverensstämmelse härmed, för deras del beslutat utfärdande af en författning, hvarigenom, såsom tillägg till 2 § 2 mom. af Kongl. Förordningen den 28 Juni 1798, varder stadgadt, som följer: säljare, som underlåter iagttaga föreskriften i Kongl.
Förordningen den 28 Juni f798, att vid försäljning af varor partivis, med tre eller flera månaders betalningsanstånd för köparen, förskaffa sig dennes skuldebref, vare förlustig den i 9 Cap. 8 §:n Handels-Balken bestämda rättighet till ränta från förfallodagen; vägrar åter köparen atl för sålunda på tid köpta och af honom emottagna varor utgifva sitt skuldebref, anses han hafva frånträdt det betingade betalningsanslåndet, och må säljaren sin fordran hos köparen genast utsöka.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 22 April 1845. 4l2 Expeditions-Utskottets Förslag till tind.
IV-o rjs„
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3 Maj 184S.
Preste-Ståndet den 5 — — Borgare-S landet den 7 — — Bonde-Ståndet den 7 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse> med öfverlemnande af Förslag till ny Författning om stämplade pappersaf giftens beräkning och utgörande.
(Bev.-Utsk:s Bet. ra. ro. N:ris 13, 29 och 31, samt Först.
N;o 275). S. A. K.
Med öfverlemnande af upprättadt Förslag till ny För■fattning om stämplade pappers-afgiftens beräkning och utgörande från oell roed nästkommande år 184G, få Rikets Ständer underdånigst anmäla, att i nedannärande §§ af nu gällande Chartae-Sigillatae-Förororduing följande förändringar ansetts böra ega rum, nemligen: 2 §.
Då E. K. M., medelst Nådig Kungörelse af den 19 Augusti sistlidet år angående beslutade förändringar i afseende å chartae-sigillatae-papperets förfärdigande och stämpling, stadgadt, bland annat, att biläggnings-chartor skola tillhandahållas allmänheten till alla hittills bestämda valeurer, men skrifnings-ehartor till de för domar, utslag och andra utgående expeditioner vid Under-Domstolar och Lands-Cancellier hufvudsakligen erforderliga mindre valeurerne af 3, 4 och 6 skillingar, samt att, med upphörande af den åtskilliga handelshus hittills medgifna rättighet att erhålla så kallad extra stämpling å deras i sådant afseende inlemnade vexlar, de, som vexlar utfärda, skola ega att förfärdigade och stämplade blanketter dertill utbekomma, har ifrågavarande § blifvit i öfverensstämmelse härmed ändrad, dock så, att tillhandahållandet af stämpladt papper till hela ark äfven å 8 och 12 skiliingars valeurer blifvit föreskrifvet.
Såsom en följd af den sålunda beslutade inskränkning i antalet valeurer af skrifningschartor, emot hvad i 1841 åts Chartas-Sigillatae-Förardninastadgas, har i underdånigst bifogade Förslag å åtskilliga tillämpliga ställen der föreskrifter angående cbarlerig af handlingar meddelas, uttrycket att ' Expeditions-TJlskotlets Förslag till und.
Skrifvelse, N.o 172.
4i3 samma handlingar skola ”skrifvas på” stämpladt papper af visst belopp, blifvit utbytt mot orden ”förses med.” 4 §•
Enär, jemlikt E. K. M;s Nådiga Bref den 19 April sistlidet år, BorgRätlerne komma att upphöra, hafva de i denna §:s Esta mom, förekommande orden ”samt Nedre Borg-Rätten” blifvit uteslutne.
Vidare och då i den under samma moment intagna Tariff öfver handlingars chartering i serskilda Afdelningar af Embetsverken slutligen förekommer denna rubrik : ”Deductioner och Contra-Deductioner samt Domar och Utslag”, för hvilka handlingar chartae-sigillatavafgift finnes utförd under alia Afdelningar af Embetsverken; men benämningen ”Deductioner och Contra-Deductioner” endast begagnas å skrifter, sorn vid ändrings sökande ingifvas uti E. K. M:s Juslilite-Revision, samt denna omständighet föranledt olika åsigter vid Författningens tillämpning, hafva Rikets Ständer, lill undvikande af vidare missförstånd härutinnan, och enär, hvad angår charleringen af Domar och Utslag, som från öfriga Afdelningar af Embetsverken expedieras, föreskrift derom förefinnes i den allmänna bestämningen angående handlingar, som från samma Embetsverk utgifvas, ansett stämplade pappers-afgiften för rubriken: ”Deductioner och Contra-Deductioner, samt Domar och Utslag” endast böra upptagas under 6:te Afdelningen, till samma belopp, 1 R:dr 24 sk., som hittills.
Då LÅikets Ständer ansett bouppteckningar med en behållning öfver 5,000 R:dr skäligen kunna påläggas högre chartae-sigillatas-afgift än hittills, hafva Rikets Ständer, med bibehållande af de i nu gällande Författning stadgade afgifler för bouppteckningar, der behållna summan icke uppgår till mer än nämnda belopp, för sådan», der behållningen utgör från 5,000 till och med 50,000 R:dr, bestämt stämplade pappers-afgiften till 12 sk. för hvarje falla 100 R;dr, och, der behållningen öfversliger 50,000 R;dr, till 20 sk. för hvarje fulla 100 R:dr.
Som Rikets Ständer funnit det i nu gällande ChärtEe-Sigillalas-Förordniu°s 4 § 3 mom. befintliga stadgande, angående chartering af Fidei-Commiss-Bref, erfordra förtydligande, har samma stadgande erhållit den förändrade lydelse, som det i underdånighet bifogade Förslaget utvisar.
Sedan Rikets Ständer, af skäl, som vid den under innevarande Riksmöte upprättade nya Bevillnings-Förordningens öfverlemnande skola i underdånighet anföras, funnit
Testamenten till maka och skyldemän i rätt upp- och nedstigande led samt syskon och deras barn böra från Bevillning <fi4 Expeditions-Utskottets Förslag till tind.
Skrifvelse, N:0 17» Tara befriade, hafva Rikets Ständer ansett samma skäl äfven böra föranleda till dylika Testamentens befrielse från stämplad pappers-afgift, hvilket blifvit iagttaget så väl i Förslagets 4 §, som i 7 §, motsvarande den 6;te i nu gällande Författning. 5 och 10 §§.
Vid granskning af dessa §§ har Rikets Ständers uppmärksamhet blifvit fästad å olämplighelen deraf, att samma handlingar finnas i båda §§:ne uppförda till afgifter, hvilka, ehuru af serskilda anledningar tillkomna, likväl äro till beskaffenhet och sättet för deras utgörande alldeles enahanda; och som grunden, hvarföre de i 10 § bestämda afgifter tillkommit, icke synes böra föranleda till samma afgifters serskilda upptagande i Föi fattningen, derigenom otydlighet och misstag vid dess tillämpning med skäl kunna befaras, hafva Rikets Ständer ansett den förenkling af Författningen i dessa delar böra ega rum, att afgifterne å alla deri förekommande handlingar, som från E. K. M:s Cancelli expedieras och hvilka nu utgå enligt båda §:ne, först sammanföras i en §, i bifogade Förslag till nummerföljden den 5:te, och alt derefter alla uti 5 § af nu gällande Författning upptagne handlingar, med undantag af de från E. K. M:s Cancelli utgående, införas i en följande eller 6 §; dervid andra rubbningar icke skett i afseende å afgifternes belopp och beräkningsgrund, än att afgifterne å Adels-, Friherre- och Grefve-Bref, å Öppna Bref, hvarigenom någon i Nåder tillägges de förmoner, hederstitlar och företrädesrättigheter framför andre undersåter, som Herrar
Riksens Råd af ålder tillerkände blifvit, samt å Commendeurs-och Riddare-Bref af de Kongl. Ordnarne, blifvit förhöjde i hufvudsaklig öfverensstämmelse med Rikets sednast (orsamlade Ständers afiåtna underdåniga Förslag till Förordning angående stämplade pappers-afgiften; att, med afseende å indrägtigheten afStadsmäklares och Skeppsklarerares befattningar, förordnanden derå ansetts böra beläggas med högre chartae-sigillatoe-afgift än hittills; att de i nu gällande Författnings 10 § för Fulimagter å militäre beställningar stadgade afgifter blifvit, i enlighet med hvad af billighet påkallas, beräknade på samma sätt, som afgifterne jemlikt 5 §, efter den lön, utnämningen medför, eller sorn inom samma grad och corps, der befordringen egt rum, finnes på stat upptagen, och icke, såsom nu är förhållandet, vid värfvade corpser efter högsta lönen inom graden, sådan den å stat är uppförd, och vid Indeldta Armen efter Skånska Infanteri-Regementenas stat; samt att, enär tjenstemännen inom E. K. M:s Cancelli nu mera en längre lid åtnjutit den löneförhöjning, som i stället för sporllerue dem beviljats, och den omständighet, att Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvclset N.o ij2. 4' 5 de tillförene, då cancelli-gebiihren egde rum, varit från dylika afgifler för deras fullmagter befriade, desto mindre synes böra leda till befrielse från den stämplade pappers-afgift, hvari cancelli-gebiihren och sportlerne blifvit förvandlad, som det alltid måste anses vara en synnerlig fördel för tjenstemän att, i stället för den tillfälliga inkomst sportler inbringa, af staten åtnjuta en deremot svarande förhöjd och ständig lön, det i ofvan åberopade 10 § stadgade undantag från charta: sigillal£e-afgift för tjenstemännens inom E. K. M:s Cancelli fullmagter funnits icke vidare böra medgifvas, samt föreskriften derom följagtligen ur Författningen böra utgå. 6 §> Di de af manskapet vid Armen och Flottan, hvilka, i anseende till bristande arbetsförtjenst i hemorten, nödsakas hos vederbörande befälhafvare begära s. k. permissions-sedel, för att i annat Län söka en sådan förtjenst, icke skäligen böra, såsom hittills egt rum, betungas med afgiften för stämpladt papper till deras permissions-ansökningar, helst en så beskaffad afgift icke kan för andre till allmogen hörande personer ifrågakomma, hafva Rikets Ständer, i bifogade Förslag, bland från stämpladt papper befriade ansökningar jemväl upptagit de ifrågavarande.
Vidare och då Arfskiften och Bouppteckningar, när behållna summan icke uppgår till 50 R:dr, äro från stämpladt pappers-afgift befriade, samt denna befrielse, enligt Rikets Ständers åsigt, bör gälla, ehvad handlingen i original eller afskrift företes, men olika meningar härom gjort sig gällande, hafva Rikets
Ständer ansett orden ”äfvensom afskrifter eller utdrag deraf’-’ böra efter nämnde båda rubriker i Författningen tilläggas.
Enär, jemlikt 5 och 10 §§ af nu gällande Chartae-Sigillalae-Förordning, Fullmagter, äfven då lön icke erhålles, äro med stämpladt pappers-afgift belagde; men 6 §:n likväl, bland handlingar som från sådan afgift äro befriade, upptager Fullmagter under samma cathegori som ”Constitutorial, då lön eller arfvode icke åtföljer Förordnandet”, har, till undanrödjande af denna motsägelse, rubriken ”Fullmagter, se Constitutorial” blifvit ur bifogade Förslag utesluten. 7 §.