Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Rätt och örn del biträde, som i andra ajsecnden bär lemnäs rättskipningen i Norrige; Gijven Stockholms S/oll den 22 Juni 1857.
Genom de af Kongl. Maj:l under den 11 September 1818 för Norrige och den 1 Juni 1819 för Sverige utfärdade förordningar hafva föreskrifter blifvit meddelade huru förfaras skall med sådana personers anhållande och tilltalande, hvilka begå förbrytelser i ett af de förenade rikena, men derefter lill det andra afvika.
I fråga om verkställighet i Sverige eller Norrige af beslut, meddelade utaf embetsmyndighet i det andra landet, och hvarigenom antingen någon kallas att inställa sig inför embetsmyndigheten eller ock betalning af skuld eller böter blifvit ålagd, saknas deremot stadganden helt och hållet.
Med erinran om de ömsesidiga olägenheter, som häraf för de båda rikenas innebyggare förorsakas, hafva derföre uti underdånig skrifvelse den 13 Augusti 1851 Ri kels då församlade Ständer hemställt, del åtgärder mätte vidtagas (fil beredande deraf, all frågorna ej mindre om skyldigheten för hvartdcra rikets innebyggare, äfvensom för person, hvilken uppehåller sig i ettdera af dessa riken, att hörsamma kallelse, utfärdad af embetsmyndighet i del andra, än ock om den exekutiva kraften af ömsesidiga domar och utslag tillhörande den enskilda eller allmänna rättens område, blefve behörigen ordnade.
Till följd häraf och då Kongl.
Maj:l lika med Rikets Ständer anser det vara af vigt att ändamålsenliga föreskrifter i omförmälda afseenden varda, lill unda»rödjande af de nu genom saknaden deraf framkallade olägenheter, intagna i båda de förenade rikenas lagar, har Kongl. Maj:t åt en Kommittée, sammansatt af Svenske och Norrske män, uppdragit att uppgöra förslag till stadganden i de af Rikets Ständer omnämnde ämnen samt i sammanhang dermed upptaga och utreda frågan om de ändringar oell tillägg, som kunde anses erforderliga i de föreskrifter, som genom lorordnin Bih. lill R.
Prol. 1855 & 1851. 1 Sami. 1 Afd. 2 B.d 16 Haft. 1 9 Kongl. Majlis Nådiga Proposition N:o 409. garne den 11 September 1818 och den i Juni 1819 redan äro meddelade; och sedan bemälde Kommitterade, tili fullgörande häraf, utarbetat och till Kongl. Majit öfverlemnat förslag till särskilda författningar för hvartdera riket om verkställighet af beslut, utfärdade af embetsmyndighet i det andra riket, och om det biträde, sorn i öfrigt inom hvartdera af brödrarikena bör det andras rättskipning lemnäs, samt dessa förslag, eller undergången granskning, blifvit af Kongl. Majit godkända; vill Kongl. Majit, som lill Norri ges Storlhing beslutat allåta Nådig Proposition om antagande af Kommitterades för nämnda rike föreslagna löffällning, nu, under förutsättning alt denna Proposition vinner Slorlhingets bifall och med öfverlemnande af Kommitterades underdåniga Betänkande, föreslå Rikets Ständer att i öfverensstämmelse dermed må såsom för Sverige gällande lag antagas följande
Förordning om verkställighet af domar och utslag, meddelade af Norrsk Rätt, och om det biträde som i andra afseenden bör lemnäs rättskipningen i Norrige.
§ I Domar och Utslag (Kjendelser), meddelade af Norrsk Räll, må, såvidt de stadga annat än straff, i Sverige bringas till verkställighet genom utmätning.
Till de från verkställighet undantagna straff räknas icke böter, der tillgång till deras gäldande tinnes.
Lika med Norrsk Rätts dom anses förlikning, afslutad inför Norrsk Förlikningskommission eller domstol, åtagande af böter i följd af Norrsk embelsmjndighets föreläggande och Norrska Regeringens Finans-Departements utslag i tullmål. § 2- Om utmätning af böter förordne vederbörande Konungens Befallningshafvande på begäran al Norrsk Amtman.
Uti öfriga läll må utmätning sökas omedelbart hos vederbörande Kronofogde eller Magistrat. § 3.
Den handling, på grund af hvilken utmätning sökes, skall vara försedd med Norrsk Amtmans intyg derom, att densamma är utfärdad i den form, som för exeku tion erfordras, och derjemte: i fråga om utmätning af böter, att domen, utslaget eller åtagandet eger laga kraft (upaaankelig Retskraft); i fråga om utmätning på grund af förlikning, alt förlikningen enligt Norrsk lag medförer exekution och i hvarje annat fall, antingen all domen eller utslaget eger laga kraft (upaaankelig Retskraft), eller att handlingen eljest enligt Norrsk lag medförer exekution. § 4.
A dom eller utslag, som enligt Amtmannens bevis eger laga kraft, må utmätning genast beviljas och fullbordas.
Innehåller beviset icke intyg om laga kraft, men alt domen eller utslaget likväl, enligt Norrsk lag, medförer exekution, må utmätning ej ske förr, än tre månader förflutit från den dög, domen eller utslaget gäldenären kun - Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition N:o 109. 3 gjordes (forkjndlcs).
Kan denne ej visa, att han uttagit stämning lill högre
Visar han sedermera, att han inom eller efter nämnda tid sådan stämning uttagit, förblifve utmätningen, så vidt den då verkställd är, ståndande till dess saken i den högre Rätten afdömd varder.
Vinner han, och är domen icke meddelad af Ilöieste Ret, förblifve det utmätta ytterligare i qvarstad till dess tre månader förflutit från den dag, Öfver-rättens dom gäldenären kungjordes (forkvndtes).
Förmår denne då ej visa, att han saken till Höieste Ret instämt, gånge utmätningen utan uppehåll till fullbordan, der sökanden företett Ofver-rättens dom så styrkt, som i 3 § sägs.
Å förlikning, som angår penningars utgörande, må, der gäldenären ej visar, att han uttagit stämning till Norrsk Öfver-rätt om förlikningens upphäfvande, utmätning genast ske, men till godsets försäljning ej skridas förr, än sex månader från förlikningens afslutande tilländagålt.
Är utmätning företagen, men gäldenären sedan visar, alt "han inom sagde tid sådan stämning uttagit, förblifve utmätningen ståndande, och gäfle i thy fall hvad i 4 § om utmätning å domar, som öfverklagas, sagdt är.
Visas då eller sedermera, att stämning till Öfver-rätt om förlikningens upphäfvande är inom nämnde tid uttagen, förfalle all verkställighet.
Stämning om upphäfvande af förlikning vare ulan verkan, der den sednare än sex månader frän afslutandet uttagen är. § 6- Kungörande (Forkyndelse) i Norrige af dom eller utslag, hvarå verkställighet i Sverige sökes, skall vara bestyrkt af ortens stämningsmän (Staevnevidner).
Sker kungörandet i Sverige, bör domslutet genom stads- eller krono-betjent med vittne, eller genom två nämndemän, tillställas den, hvilken domen lyder å. § 7. Hafva ett år och sex veckor förflutit från den dag, å hvilken dom eller utslag är afsagd!, deruti penningars eller böters lifgifvande föreskrilves, må utmätning på grund deraf ej ske, med mindre domen eller utslaget blifvit genom nytt beslut åter försatt i exekutiv kraft.
Lag samma vare om Norrska Finans-Departementets utslag i tull inål, åtagande af böter samt förlikning: och räknas tiden från den dag, utslaget gafs eller åtagandet skedde, men i fråga om förlikning från den dag, som till dess fullgörande finnes utsatt.
Äro i samma förliknings-handling särskilda dagar för särskilda fullgöranden bestämda, räknas tiden från en hvar af dem. § 8.
Är gäldenärs bo taget under offentlig skiftes-behandling i Norrige, förfaller den genom denna förordning medgifna rätt till utmätning.
4 Kongl. Majlis Nådiga Proposition N:o 109. § 9.
Ar någon i Norrige fälld till böter, som, till följd af bristande tillgång lill deras gäldande, med motsvarande fängelse skola aftjenas, oell finnes han i Sverige, då bör lian, på vederbörandes begäran, utlevereras i öfverensstämmelse med de uti Kongl.
Lag samma vare, der någon, som för förbrytelse varit till Norrsk domstol instämd, sig ej inställt, och Rätten lörordnat, att lian hemtas skall. § 10.
Der någon i Norrige till Svensk domstol skall instämmas, vare laga slämningstid i allmänhet tre månader; men två månader, der stämning skall honom delgifvas i ett Amt,^ som med sina gränser möter det län, hvarest domstolen finnes, och sex månader, da stämning skall någon delgifvas i Nordlanden eller Finmarken, eller domstolen finnes pa Gottland, eller i Norrbotten eller Westerbotten, utan afseende på närmare eller fjermare afstånd emellan orterna.
Stämningen skall vara kungjord antingen genom de för stället antagna stämningsman (Staevnevidner), hvilkas egenskap såsom sådana då bör genom intyg af Notarius publicus vara bestyrkt, eller genom Notarius publicus.
Ej må vid Svensk domstol sak mot Norrsk man upptagas i andra fall, än der domstolen vöre behörig om svaranden varit Svensk: dock kan Norrman, sorn någon tid i Sverige sig uppehåller, under denna sin vistelse derstädes, lör gäld eller annan förbindelse sökas vid domstolen i orten.
Såsom vittne må ej någon instämmas från Norrige till Svensk domstol. § 12.
I brottmål af ringare beskaffenhet, der den instämde sig ej inställt och i Norrige sig uppehåller, pröfve Domaren, huruvida genom förhör med den tilltalade vid domstol i Nor rige, eller annorledes, tillräcklig upplysning i målet vinnas kan.
Vid Svensk domstol må i brottmål, som af Norrsk Rätt skola afdöma», förhör med parter anställas; åliggande del Konungens Befallningshafvande att ej mindre derom, än om förhör med vittnen i sådana mål, påfbegäraa af Norrsk Amtman, föranstalta. § 14.
Å handling, pä grund hvaraf någon vill utmätning i Norrige söka, skall Konungens Befallningshafvande i det län, der handlingen är utfärdad, på begäran, efter före - Kongl. Maj.-ts Nådiga Proposition N:o 109. 5 funna omständigheter meddela intyg, att densamma är utfärdad i den form, som för exekution erfordras, samt alt och frän hvilken dag det deruti upptagna beslut vunnit egenskapen att medföra ovilkorlig exekution i öfverensstämmelse med hvad i Svensk lag är stadgadt om beslut, som eger laga kraft.
Å hötes-dom, som af Konungens Befallningshafvande lill utmätning i Norrige öfversändes, skall enahanda intyg om form och laga kraft af honom meddelas. § 15.
Vid utmätning af böter efter Norrsk Amtmans begäran ege annan ersättning lill förrätlningsmännen ej rum, än för skjuts- och dagtraktamente såsom för extra förrättningar i Statens ärenden.
Lag samma vare, då, på Norrsk Amtmans begäran, stämning delgifves eller förhör med parter eller vittnen i brottmål anställes vid Urtima Ting, som för sådant ändamål Särskildt blifvit utsatt.
Till de här nämnda ersättningar åt lörrättningsmän och vittnen förskjutas af vederbörande Landtränteri nödiga medel, hvilka godtgöras Svenska statsverket i den ordning, som i Kongl. Förordningen den 1 Juni 1819 är stadgad. § 16.
Förestående sladganden träda i kraft från den dag, Kongl. Majit bestämmer, sedan en motsvarande lag i Norrige blifvit antagen.
De i frågan hos Siats-Rådet och Högste
Domstolen förda protokoll medfölja; och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl.
OSCA il. C. E. Gunther. 6 Kongl.
Majlis Nådiga Proposition N:o 109.
Protokoll, öfoer eli Justitie-Ärende, hållet i Kongl. Maj-.ls Ilögste Domstol Onsdagen den 26 November 1856.
Närvarand e: Juslitie-Råden Engelhart, Grefve Snoilshy.
Sehmidt.
A lexa ii ders on.
Qviding.
Iggeström.
Qvensel.
Denna dag fortsaltes föredragningen af det genom Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss den 22 nästlidne Augusti till Högste
Domstolen, för afgifvande af utlåtande öfverlemnade, i protokollet den 21 innevarande månad närmare omförmälda ärende, angående af Kommitterade från Sverige och Norrige afgifvet betänkande ot’h uppgjorda förslag till stadganden om skyldighet för innebyggare i hvartdera af de förenade rikena att hörsamma kallelse, utfärdad af Embetsmyndighet i det andra samt om den exekutiva kraften af ömsesidiga domar och utslag m. m.; och fann Högste Domstolen, vid granskning af Kommitterades förslag till författningar i ämnet, hvilka i afskrift bifogas detta protokoll, anledning förekomma till följande anmärkningar: vid den för Sverige föreslagna författningen: vid 7 § jemförd med den deremot svarande 4 § i det Norrska förslaget:
Högste Domstolens fleste
Ledamöter ansågo afseendet å det nära förhållande, som eger rum emellan de förenade rikena Sverige och Norrige och hvilket äfven föranledt den nu föreslagna författningen, fordra, att det ena landets donjar borde ega exekutiv kraft i det andra landet under lika lång tid, som i hemlandet, och att således verkställighet å Svensk dom eller utslag ej borde i Norrige förvägras så snärt med Svänsk embetsmyndighets bevis ådagalades att domen eller utslaget vunnit laga kraft och fortfarande inom Sverige vore gällande.
Skulle likväl en sådan åsigt ej af Kongl.
Majit godkännas, utan, på sätt nu blifvit föreslaget, de för verkställighet af Norrska domar i Norrsk lag gällande preskriptions-föreskrifter jemväl tillämpas å Svenska domar och utslag, å hvilka exekution i Norrige sökes, och dessas exekutiva kraft således efter ett år och sex veckor upphöra, så vida Kongl. Majus Nådiga Proposition N-.o i00. 7 de icke genom nytt beslut åter försättas i exekutiv kraft, funno bemälde Ledamöter, på del den genom de nu föreslagna förfa 11- ningarne åt Svenska doniar medgifna exekutionsrält i Norrige ej mätte blifva inskränkt till allt för kort tid, ett stadgande i Svensk lag vara beböfligt, hvarigenom tillfälle lemnades för dem, sorn efter ofvannätnnde preskriptionstids utgång vilja bringa Svensk dom eller utslag till verkställighet i Norrige, att af Svensk embetsmyndighet, ehvad gäldenären vore Svensk eller Norrman, erhålla sådan förnyelse af domen eller utslaget, som för dess verkställande i Norrige erfordras.
Jusfitie-Råden Qviding och Qvensel deltogo i denna anmärkning endast så vidt den alsåg behofVet af ett stadgande, hvarigenom i Sverige kunde erhållas förnyelse af der meddelade domar och utslag, hvilkas exekutiva kraft i Norrige upphört.
Vid 8. § anmärk e Justitie-Råden Grefve Snoilsky och Alexanderson, all det der förekommande uttryck : ”offentlig skifteibebandling”, ' hvars betydelse icke kunde uppfattas utan kännedom af Norrsk lag, ej svntes lämpligen böra i en lag för Sverige begagnas, med mindre förklaring af detsamma tillika meddelades eller, om svårighet dervid mötte, åtminstone utmärktes, alt det syftade på Norrska förhållanden.
Vid 11 §.
Då, enligt Svensk lag, skuldfordringsmål kunna upplagas icke blott af Domstol, utan ock af Konungens Befallningshafvande, hvilken sistnämnde myndighet, äfven i de fall, som i 4 Kap. I och 4 §§ Utsökningsbalken omförmälas, är behörig att handlägga ärendet, ehuru* gäldenären icke bor inom dess Län, samt dessa stadganden, hvilka äro gällande icke allenast för Svenskar, utan äfven för andra landers undersåtare, således äfven böra ega tillämpning å Norrmän, som uppehålla sig i Sverige, hvilka ej skäligen lära kunna medgifvas andra eller vidsträcktare förmåner, än rikets egna innevånare tillkommer, hemställdeLHögsto
Ledamöter att del i denna § förekommande stadgande om Svensk domstols behörighet alt handlägga mål angående Norrmän måtte gifvas den utsträckning, att det äfven kunde tillämpas i fråga om Konungens Befallningshafvandes behörighet i delta fall.
Juslie-Rådet Alexanderson förmälde sig anse uppenbart, att förslaget icke upphäfver Konungens Befallningshafvandes behörighet, efter •
IJtsökningsbalkens 4;de kap. 1 och 4 §§, att upplaga skuldfordringsmål emot Norrmän likasom emot Svenskar, men" fann likväl ett förtydligande af meningen vara nyttigt och trodde detta kunna ske genom tillägg af orden : ”eller Konungens Befallningshafvande" efter orden: ”Domstol” och ”Domstolen”.
Deremot hemställde Justitie—Rådet om icke sednare delen af första momentet i denna §, eller perioden: "dock kan etc Dom stolen i orten”, måtte utgå.
Det härigenom stadgade undanlag, 8 Kongl. Maj:Is Nådiga Proposition N:o i09. som ledde till ett motsvarande lagbud i den Norrska Författningen, afvek från den allt mer framhållna grundsatsen, alt medborgare i det ena landel icke skulle betraktas såsom främmande i det andra, och samma undantag vore dessutom synnerligen obestämdt.
Justilie-Råden Qviding och Qvensel lemnade ifrågavarande § utan anmärkning.
Vid 14 § yttrade Justitie-Rådet Alexanderson: att enär, enligt 3, 4 och 5 §§, utmätning i Sverige skulle följa på Norrsk dom, ehuru domen ännu ej vunnit laga kraft (upaaankelig relskrafl), det syntes böra i Norrska Författningen tillses om ej enahanda grundsats kunde få tillämpning äfven i Norrige, så att utmätning på Svensk dom, änskönt ej laga kraftvunnen, finge der ega rum, till beredande af säkerhet för fordringsegaren, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad Svensk lag medgifver; och torde i sådant fall den nu löreslagna 14 § höra ändras så, att ordet ”lagakraftegande” komme att uteslutas.
Af Justitie-Rådet Alexanderson framställdes slutligen den erinran, att han trodde Förslagets redaktion, för vinnande af ökad egentlighet och bestämdhet, påkalla några jemkningar, hvarmed Justitie-Rådet, ehuru nogsamt inseende svårigheten all finna de för båda rikenas ömsesidiga rättsförhållanden mest lämpliga uttryck, velat göra försök uti följande uppsats: ”Förslag till Förordning om verkställighet i Sverige of Norrsk dom och örn inbördes hand ruckning ar i vissa fall: §. 1.
Domar och utslag (kjendelser), meddelade af Norrsk Rätt, må, så vidt de stadga annat än straff, i Sverige verkställas genom utmätning.
Norrsk
Kalls beslut, hvarigenom tili böter blifvit dömdt, må ock här verkställas, der tillgång lill böternas gäldande finnes.
Lika med Norrsk Rätts dom anses förlikning, afslutad inför Norrsk lörlikningskommission eller domstol; äfvensom Norrsk embetsrnyndighels bÖteskraf, när parten detsamma godkunl, och Norrska Regeringens Finans-Departements utslag i tullmål. § 2.
Om utmätning af böter förordne vederbörande Konungens Befallningshafvande, på begäran af Norrsk Amtman.
Uti öinge fall må utmätning sökas omedelbart hos vederbörande Kronofogde eller Magistrat. § 3.
Maj:ts Nådiga Proposition N:o 109. 9 § 3.
Den handling, på grund af hvilken utmätning sökes, skall vara försedd med Norrska Amtmans intyg derom, alt densamma ar utfärdad i den form, som, enligt Norrs/e lag, för exekution erfordras, och derjemte: i fråga om utmätning af böter, att domen, utslaget eller godkända bäleskrafvel eger laga kraft (upaaankelig retskraft); i fråga om utmätning på grund af förlikning, alt förlikningen, enligt Norrsk lag, medförer exekution ; och i hvarje annat fall, antingen ali domen eller utslaget eger laga kraft (upaaankelig retskraft) eller att handlingen eljest, enligt Norrsk lag, medförer exekution. § 4.
Å dom eller utslag, som, enligt Amtmannens bevis, eger laga kraft, må genast verkställighet följa.
Innehåller beviset icke intyg om laga kraft, men att domen eiler utslaget likväl, enligt Norrsk lag medförer exekution, må utmätning ej ske förr än tre månader förflutit från den dag, då domen eller utslaget gäldenären kungjordes (forkyndtes) ej eller derest gäldenären visar, att han uttagit stämning till högre
Rätt om ändring af samma dora eller utslag.
Kan åter gäldenären, dä nämnde tid förflutit, ej visa, att han uttagit sådan stämning, gånge utmätningen för sig.
Visar han sedermera att han inom eller efter nämnde lid sådan stämning uttagit, törblifve utmätningen, så vidt den dä är verkställd, ståndande, till dess saken i den högre Rätten varder afdömd.
Vinner han och är domen icke meddelad af Höieste Rel, förblifver utmätningen ytterligare ståndande, till dess tre månader förflutit från den dag, Ofver-Rättens dom gäldenären kungjordes.
Förmår denne då icke visa att han instämt saken till Höieste Rel, gånge lits almin g en ulan uppehåll lill fullbordan, der sökanden företett Rättens dom så styrkt, som i 3 g sägs.
Om utmätning af böter på grund af Norrsk embetsmyndighets af parten godkända kraf, vare lag, hvad om utmätning å lagakraftegande domar och utslag är stadgadt. § 5.
A förlik ning, som, enligt Amtmannens bevis, medförer exekution, tnå, der förlikningen angur penningars utgörande och gäldenären ej visar att han uttagit stämning till Norrsk OfverRätt om förlikningens upphäfvande, utmätning genast ske, men till godsets försäljning ej skridas förr än sex månader från för Bih. till R.
Brot. IS b G & IS öl. 1 Sami. 1 A/d. 2 Band. 16 Höjt. 2 Knngt.
N tuli» a Proposition N:o '109. likningens afslutande tilländagått.
Är utmätning företagen, men gäidenären sedermera visar,- att han inom sagde tid sådan stämning uttagit, förblifve utmätningen ståndande och galle i thy fall hvad i 4 § om utmätning å domar, som öfverklagas, sagdt är.
Der förlikning angår annat än penningars utgörande, må utmätning ej ske förr än ses månader från förlikningens afslutande förllutit.
Visas då eller sednare att stämning till Öfver-Rätt om förlikningens upphäfvande är inom nämnde tid uttagen, förfalie all verkställighet och det utmätta gånge åter.
Stämning om upphäfvande af förlikning vare ulan verkan, der den sednare än sex månader från afslutandet uttagen är. § 6.
Kungörandet (forkyndelse) i Norrige af dom eiler utslag, hvarå verkställighet i Sverige sökes, bär hafva skett genom ortens stämningsman (staevnevidner), hvilkas omförmälda egenskap af Notarius Publicus intygas, eller genom Notarius Publicus.
Sker kungörandet i Sverige bör domen eller utslaget tillställas genom Stads- eller Kronobetjent med vittne, eller genom två Nämndemän. § 7- Hafva ett år och sex veckor förflutit från den dag, å hvilken dom eller utslag a/sades, må på grund, deraf, så vidt fråga är om penningeskuld eller böter, utmätning icke ske med mindre domen eller utslaget blifvit genom nytt beslut åter försatt i exekutiv kraft.
Lag samma vare angående Norrska Finans-Departementets utslag i tullmål, Norrsk embelsmyndighets godkända kraf utaf böter samt afslutad förlikning; och räknas tiden från den dag, då utslaget gafs, eller böteskrufvet godkändes, men, i fråga om förlikning, från den dag, som till dess fullgörande finnes utsatt.
Äro i samma förlikningshandling särskilda dagar för särskilda fullgöranden bestämda, räknas tiden från en hvar af dem. § 8.
Styrkes med Norrsk Rätts eller Amtmans bevis att gäldenärs bo blifvit i Norrige taget under ”offentlig skiftesbehandling", förfalie den genom denna Förordning medgilna rätt till utmätning. § 9- Är någon i Norrige fälld till böter, som, till följd af bristande tillgång till deras gäldande, skola aftjenas med motsvarande fän - Kongl. Majus Nådiga Proposition N:o 109. 11 geise, och finnes han i Sverige; då hör han, på vederbörandes begäran, ullevereras i öfverensstämmelse med de uti Förordningen den 1 Juni 1819 gilna föreskrifter.
Lag samma vare, der någon för brott varit instämd till Norrsk domstol, men sig icke inställt, och Rätten förordnat alt han hemtas skall. § 19.
Der någon skall från Norrige instämmas till Svensk domstol, vare laga stämningstid i allmänhet tre månader; men två månader, då stämning skall de!gifvas i Arnt, som angränsar det Län, hvarest domstolen finnes; och sex månader, då stämning skall delgi/vas i Nordlanden eller Finnmarken, eller domstolen finnes på Gottland eller i Norrbotten eller Vesterbotten, utan afseende på ojståndet emellan orterna.
Stämningen skall vara kungjord antingen genom de för stället antagne stämningsmän (slsevnevidner), hvilkas ont förmälda egenskap af Notarius Publicus bestyrkes, eller genom Notarius Publicus.
De härifrån afvikande stadganden i Förordningen den 1 Juni 1819, § 7., upphäfvas. 8 11.
Ej må vid Svensk domstol eller hos Konungens Befallningshafvande sak emot Norrsk man upptagas i andra fall, än der Domstolen eller Konungens Befallningshafvande vore behörig, om svaranden varit Svensk Såsom vittne må ej någon instämmas från Norrige till Svensk domstol. § 12.
1 brottmål af ringare beskaffenhet, der den instämde sig ej inställt och i Norrige sig uppehåller, pröfve domaren, huruvida, genom förhör med den tilltalade vid domstol i Norrige, eller annorledes, tillräcklig upplysning i målet kan vinnas; Finnes det, då må hemtning ej beslutas. § 13.
På begäran af Norrsk Amtman foge Konungens Befallningshafvande anstalt om förhör infor Svensk domstol med parter och vittnen i brottmål, hvilka tillhöra Norrsk Rätt. § 14.
A dom eller utslag, sorn här fallit ock hvarå någon vill i Norrige söka utmätning, eger Konungens Befallningshafvande Kongl. Majlis Nådiga Preposition N:o 109. i del Län, der domen eller utslaget gafs, meddela erforderligt intyg, att handlingen är utfärdad i sådan form, som för exekution erfordras, sami att och från hvilken dag beslutet, såsom laga kraftegande, medförer exekution enligt Svensk lag. 0<n bevis på räkning öfver expeditionslösen och stämpelpapp er saf gift, sorn finnas allmänna handlingar påtecknade, vare lag samina.