Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Måhända voro dessa till väsendtlig del en följd af just den slags verksamhet, som han höll för mest gagnande, och åt hvilken han offrade både tid och krafter.
Derigenom kom han att mera egna sig åt det allmänna, än att se sina enskilda ekonomiska angelägenheter tillgodo.
Den som vet, huru stora kostnader Prosten Berlin derjemte nedlade på förbättrandet af sin prestgård, kanske i hopp att .det skulle komma hans efterlefvande en gång tillgodo, och huru oegennyttigt han uppoffrade sig för sina vänner, finner lätt en förklaringsgrund till de derangerade affärerna.
Kastar man nu ett täckelse öfver dessa, så framstår Prosten Berlin för minnets spegel i sin egenskap af umgängesvän och offentlig person såsom en man, som förtjenar ett vedermäle af aktning och erkänsla.
Ehuru Prosten Berlin var hvad man kallar ett godt hufvud, en skarp tänkare och en lärd man, isynnerhet i de exakta vetenskaperna, och hade vid sin promotion innehaft hedersrum, utgaf han likväl, mig veterligen, aldrig något lärdt arbete: hans håg låg icke deråt; i hela hans väsende lag ett alltför rörligt element, för att kunna fängslas vid skrifbordet.
Hans meriter voro för det mesta riksdagsmeriter, insamlade, om jag icke misstager mig, vid åtta riksdagar å rad, af hvilka den sistförflutna blef hans sista.
Vi, äldre ledamöter af detta Högvördiga Stånd, vi isynnerhet, som kände ho nom frän läng tid tillbaka, minnas alla, med hvilken fasthet i grundsatser samt på hvilket humant och värdigt sätt han här uppträdde, och med hvilken värma han alltid förfäktade, hvad han ansåg för rätt.
Det beståendes rätt hade uti honom alltid en väpnad försvarare.
Men äfven utom sitt
Stånd var han aktad Motioner i Preste-Ståndet 1865.
N:o 70. 159 och värderad.
Uti hans sätt var något vinnande, så att hvar och en, med hvilken han kom i beröring, kände sig dragen till honom.
Han hade gåfvan att så umgås med alla, att han hvarken slotte sig med någon, eller deni till behag uppoffrade sin egen öfvertygelse, om icke skälen dertill voro desto starkare.
I sådant fall kunde han lätt gifva efter och gå in på andras mera välgrundade åsigter.
Det är denne mans efterlemnade, i behof och bekymmer stadda maka, enkefru prostinnan Anna Catharina Berlin, född Nordström, jag vågar anbefalla ät.
Rikets Höglofliga Ständers välvilliga åtanka.
Hon är deraf destomera i behof, som hon, utom tre oförsörjda döttrar, har en son att vid offentligläroanstalt underhålla.
I följd af hvad jag nu haft äran anföra, anhåller jag, att Rikets Höglofliga Ständer ville, såsom ett erkännande af framlidne Prosten och Kommendören m. m. Chr. G.
Berlins sällsynta riksdagsmeriter, ä allmänna indragningsstaten, eller nionde Hufvudtiteln, ät haris efterlemnade enka anslå en lifstidspension att från och med nästa år med 600 R:dr R:mt årligen utgå.
Betyg om de oförsörjda barnens ålder m. m. skola, så fort de hinna anskaffas, till Höglofliga Stats-Utskottet blifva inlemnade, dit jag vördsamt anhåller, att denna motion må varda remitterad.
Stockholm den 15 November 1865. J. "fernström.
Af Doktor Ternström:
Om låneunderstöd af allmänna medel till an läggande af en jernbibana emellan städerna Sölvesborg och Christianstad.
Det är numera snart sagdt axiomatiskt att, likasom Staten, för att kunna följa den allmänna rörelsen i utlandet, behöfver, medelst jernvägar, lättade och viga kommunikationer, likaså kan heller ingen provins i Staten vara sådana förutan, om den icke i materiel utveckling skall stå alltför långt tillbaka för de delar utaf landet, hvilka förmånen af sådana kommunikationer blifvit beredd.
Att de lor handel, produkternas afsättning och annan samfärdsel äro af största 160 Motioner i Preste-Slåndet 1865.
N:o 70. vigt, behöfver icke bär sägas.
Det är detta behof, som i de flera, af rikets provinser skapat redan befintliga både stam- och bibanor: och att de, tvärtemot mångens förmodan, bära sig, har erfarenheten visat.
Ibland orter, som hittills varit i saknad af detta kommunikationsmedel, är Blekinge en.
Blekinge är dock en provins, som i förmåga att upparbeta sig i högre kultur och välstånd icke står efter andra, genom hvilka jernvägar redan draga sig, eller som äro föreslagna att erhålla sådana.
Det skulle blifva för vidlyftigt att här utbreda sig öfver provinsens tillgångar, folkmängd, behof och öfriga förhållanden, hvilka derförutan inom representationen icke kunna vara okända, jag vill endast nämna, att intresset bland innevånarne i sagda provins för erhållande af behöfliga kommunikationer nu med mycken liflighet vaknat.
Sålunda har, hvad på dem ankommer, som bebo yttersta, till Skåne angränsande del af landskapet, och isynnerhet af Sölvesborgs innevånare blifvit beslutadt, att en jernbana tillvägabringa från nämnda stad till Christianstad, för att sålunda genom Christianstad—Hessleholms-banan komma i förbindelse med södra stambanan; hvartill icke obetydliga förberedelser redan äro gjorda.
Denna projekterade jernbana, med Sölvesborg såsom ändpunkt och mellanstationer vid Fjelkinge och Gualöf, har en längd af 2 mil 30,000 fot, och är beräknad på lika byggnadssätt och samma spårvidd, som Christianstad— Hessleholms-banan.
Kostnaden uppgår, enligt det af Herr Majoren C.
Adelsköld uppgjorda förslaget, till 1,400,000 R:dr Ruut, under antagande, att Christianstad—Hessleholms jernvägs-aktiebolag emot skälig ersättning skulle åtaga sig att med dess rörliga materiel ombesörja trafiken, hvartill af nämnda bolag medgifvande redan i vederbörlig ordning vunnits.
Fördelen af denna bibana, ej mindre för städerna Sölvesborg och Christianstad än hela den omkringliggande orten, äro lika betydande som lätt insedda.
Blekinge har, såsom förut är anmärkt, allt hittills saknat regelbunden, snabb och billig kommunikation med sina grannprovinser, hvarigenom dess stora naturliga förmåner ej kunnat behörigen tillgodogöras.
Denna föreslagna jcrnvägsförbindelse med det bördiga och folkrika Skåne, hvarigenom på samma gång äfven vinnes beröring med en af de stora pulsådrorna för vårt lands kommerciela lif, södra stambanan, skall säkerligen inom kort utöfva ett kraftigt inflytande såväl pä provinsens landtbruk som på dess handel och industri.
Det är oek anledning att hoppas, det lättade kommunikationer skola mägtigt bidraga till att omgestalta landthushållningen i orten genom att inskränka bränvinsbränningen och införa ett mera rationelt landtbruk.
Fördelen för Christianstad och hela nordöstra delen af Skåne äro ej mindre betydande.
Att den redan öppnade bibanan från Hessleholm till nämnda stad svårligen kan tillskynda denna ort alla de åsyftade fördelarne, förrän den blifvit utsträckt till hafvet, Motioner i Preste-Ståndet 1865.
Nio 70. 161 hafvet, torde väl få anses obestridligt.
En sådan oafbruten direkt förbindelse med kusten lärer ej åt något håll kunna med större fördel och lätthet vinnas, än genom den nu föreslagna bibanan till Sölvesborg.
För denna sednare stad. som sålunda blefve en af ändpunkterna vid hafvet för rikets jernvägsnät, öppna sig utan tvifvel ljusa utsigter för framtiden.
Dess handel, sjöfart och industri skulle vinna en behöflig lyftning genom ett så betydligt vidgadt handels- och trafik-område.
Verksamhetshågen och spekulationen, som i icke obetydlig grad inom samhället förefinnes, men hittills, förnämligast i saknad af obehindrade kommunikationer, antingen varit fjettrade eller i ensidig rigtning använda, skulle snart vinna en sund och kraftig utveckling.
Tages nu i välvilligt öfvervägande de stora fördelar, som för Sölvesborg och vestra Blekinge, ej mindre än för Christianstad och deromkring liggande ort, stå att vinna genom den föreslagna jernvägsförbindelsen, äfvensom det icke obetydliga gagn, som genom dymedelst ökad trafik på södra stambanan skulle direkte tillskyndas
Staten, så torde detta företag tvifvelsutan befinnas i lika hög grad som andra af liknande beskaffenhet förtjent att med allmänna medel på ett eller annat sätt understödjas.
Ett aktiebolag för Sölvesborg—Christianstad-banans tillvägabringande har bildat sig och utfärdat såväl “förslag till bolagsordning", som listor till aktieteckning.
Bolaget är grundadt på minst 14.000 aktier, lydande å 100 R:dr R:mt hvardera.
Enligt meddelad upplysning från orten äro samtliga listorne icke att införvänta förrän den siste i denna månad; men å de inkomna äro redan mern än 2,000 aktier tecknade.
Ett amorteringslån af allmänna medel till belopp af 933.000 R:dr R:mt, det vill säga §-delar af beräknade anläggningskostnaden, anser interimsstyrelsen vara af behofvet påkalladt.
Pä grund af hvad sålunda anfördt blifvit, anhåller jag således vördsamt: att, för den händelse att Rikets Höglofliga Ständer vid innevarande riksdag bevilja några anslag till jernbibanors anläggning, två tredjedelar af anläggningskostnaden för en sådan mellan Sölvesborg och Christianstad, eller en summa, af 933,000 R:dr R:mt, på samma vilkor för amortering och ränta, som vid sistlidne riksdag blefvo för Christianstad—Hessleholms jernvägs-aktiebolag stipulerade, måtte det här ifrågavarande bolaget af Rikets Höglofliga Ständer beviljas.
Kostnadsförslag, karta och andra upplysande handlingar lära vara till Kongl. Majit inlemnade, för den händelse Högstdensamme skulle täckas att härom till Rikets Ständer afgifva nådig Proposition, och blifva otvifvelaktig!
Prot. 1865 & 1866 11 Sami 2 Afd 21 162 Motioner i Preste-Ståndet 4865.
N:o 74. af motionär i annat Stånd inom behörig tid till Höglofliga Stats-Utskottet in gifna, dit jag anhåller, att denna motion måtte blifva remitterad.
Stockholm den 15 November 1865. J. Ternström.
N:o n. Af Kontraktsprosten ScliniilUt Angående underdånig skrifvelse till Kongl. Majit, med framställning om behofvet af ånyo författadl sammandrag af författningar, hvilkas årliga kungörande är i nåder anbefaldt.
På Rikets Ständers hos Kongl. Maj:t gjorda underdånig aanhållan, utkom år 1852 från trycket ett nytt sammandrag af Kongl. Författningar, hvilka, enligt nådiga Kungörelsen den 9 Juli nämnda år, böra frän predikstolarne i rikets kyrkor uppläsas.
Anledningen härtill var, såsom bekant är, den omständigheten, att det år 1814 i nåder utfärdade FÖrfattningssammandraget “icke mer svarade emot det åsyftade ändamålet", enär “åtskilliga af de deri intagna författningar upphört att vara gällande, medan åter andra tillkommit, hvilkas årliga kungörande särskildt blifvit föreskrifvet.“
Liknande skäl för behofvet af en förändring i nuvarande sammandrag äro jemväl förhanden, i det att efter år 1852 åtskilliga förändringar i lagstiftningsväg vidtagits, genom hvilka sammandraget måste i vissa delar erhålla en annan lydelse, i andra en helt och hållet ny redaktion.
Såsom exempel härpå må vara nog att åberopa den nya Jagtstadgan och kriminallagen, ändringar i Legostadgan m. fl.
Då således, på grund af hvad nu blifvit sagdt, ifrågavarande sammandrag i sitt närvarande skick ingalunda kan oförändradt publiceras för att till allmän efterrättelse lända, utan är för det åsyftade ändamålet i flera afseenden otjenligt; så vågar jag vördsamligen föreslå, att Rikets Höglofliga Ständer må hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det måtte Kongl. Majit täckas, i stället för nu mera obrukbara sammandrag, låta författa ett nytt, upptagande alla de författningar, Motioner i Presle-Ståndet 1865.
163 hvilkas årliga kungörande på lämpligt sätt Kongl. Majit kunde i nåder pröfva nödigt; äfvensom att. så ofta någon eller några af dessa författningar antingen upphört att vara gällande eller blifvit ersatta af andra, ett nytt sammandrag måtte, utan afvaktan af någon Rikets Ständers underdåniga skrifvelse i ämnet, ofördröjligen författas och utgifvas.
Utskott vågar jag äfvenledes vördsamt anhålla.
Stockholm den 15 November 1865. A. N. Schmidt.
K:o 72.
Äf Kontraktsprosten ScllUlidt; Om användning af fyrktalet såsom röstberäkningssätt vid prestval samt vid tillsättandet af folkskolelärare, orgelnist, klockare och annan kyrkobetjening.
De vid sistlidne riksdag afgifna motioner, med syfte att fyrktalssättningen, sådan den nu och framdeles blifver föreskrifven, må förklaras gällande äfven vid omröstning till återbesättande af presterliga lägenheter, kunde icke, såsom kändt är, på grund af de skäl, som i Sammansatta Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets betänkande N:o 25 anföras, vinna Rikets Höglofliga Ständers bifall.
Utskottet hade nemligen funnit, hurusom den föreslagna röstberäkningen, i fall den antoges, skulle leda derhän, att ganska många af besutne församlingsmedlemmar flerstädes derigenom beröfvades allt inflytande på valet, hvars utgång deremot kunde helt och hållet komma att bestämmas af någon enda högt taxerad person, eller till och med af en icke inom socknen bosatt bolagsdirektion — »ett förhållande», tillägger Utskottet, »framför hvilket den nuvarande ordningen otvifvelaktigt eger företräde, och som måste under alla omständigheter förekommas.»
Detta hufvudsakliga skäl för afslag å den gjorda framställningen kan i ingen mån tillämpas på den närvarande motionen, som, ehuru den går ut på användning af fyrktalet såsom röstberäkningssätt vid ifrågavarande val, 164 Motioner i Preste-Ståndet 4865.
N:o 72. likväl icke dermed åsyftar någon den ringaste förändring i nu gällande valrättsförhållande. utan endast afser en formförändring, tjenande att i betydlig mån underlätta och förenkla den annars så besvärliga tidsspillande och äfventyrliga röstuträkningen.
Det är uppenbart, att nuvarande röstberäkning efter hemmantal, i följd af deraf oftast uppkommande större bråktal, som kunna närma sig billiondelar, ej sällan förorsaka ganska invecklade och tidsödande uträkningar, de der ingalunda tjena att göra vistandet under flera timmar vintertiden i en kall och fuktig kyrka nyttigt för helsan eller uppmuntrande och vederqvickande för sinnet, hvarken å de väljandes sida, hvilket ock vanligen visar sig derigenom, att de blifva allt tunnsåddare, ju mer det lider åt aftonen, ej heller å valförrättarens, som från början till slut är, med sitt notarialbiträde, bunden vid valbordet, oafbrutet som de båda måste vara upptagna af de bråkigaste sysselsättningar o. s. v., och detta just i sjelfva Herrans hus.
Enligt 16 § i gällande prestvalsförordning af den 1 April 1843, skall på landet en hel röst räknas för hvarje helt oförmedladt hemman, en för hvarje masugn, för hvarje stångjernshärd o. s. v. Vidare: för spikhamrar, qvarnar, m. m., bestämmes rösträtten efter deras grundränta, eller, der en sådan ej är åsatt, efter taxeringsvärdet, jemfördt med medelvärdet på hemman i församlingen.
Denna omröstningsgrund vill jag för min del icke hafva förändrad.
Men deremot skulle jag önska, att, med bibehållande af denna grund, den för dessa hemman, verk, lägenheter och inrättningar bestämda fyrktalssiffran måtte i vallängden införas till det decimalbelopp, som motsvarar det i lag stadgade röstetalet.
Formen för röstetalets teckning och uträkning skulle härigenom väl blifva olika mot förr, men röstetalet sjelft förblifva oförändradt.
Det är klart, att vallängden måste af vederbörande upprättas i enlighet härmed, eller så, att allestädes fyrktalet deri insättes i full motsvarighet till röstetalet, sådant det för hvarje hemmantal, m. m., i Jordeboken, jemfördt med prestvalsförordningen, finnes bestämdt.
Af dessa skäl, och då fyrktalet redan är stadgadt såsom omröstningsgrund vid kyrko- och kommunalstämmor, således icke något nytt och ovanligt, får jag vördsamt föreslå, att, utan rubbning af nu bestående grunder för utöfning af rösträtt vid prestval, fyrktalet dervid måtte bestämmas såsom röstberäkningssätt, hvadan hemmansegare rösta efter dem åsatt fyrktal, verk och lägenheter samt inrättningar efter prestvalsförfattningen, på det sätt, att hel röst beräknas till det fyrktal, som utgör medium af hemmanens fyrktal i församlingen, eller, om äfven detta skulle anses mindre lämpligt, röstetalen måtte beräknas och utsättas i decimaler.
I sammanhang härmed, och då, i följd af Kongl.
Förordningen den 21 Mars 1862, folkskolelärares, orgelnist, klockares och annan kyrkobetjenings Motioner i Presle-Ståndet 1865.
165 tillsättande skall, der ej annorlunda stadgadt är, ske på kyrkostämma, hvarest, enligt 6 § högstberörda nådiga Förordning, omröstning eger rum efter fyrktalslängd, i stället för efter gärdala!, hvilken sednare omröstningsgrund icke lärer upphört att vara gällande vid dylika tjensters återbesättande, får jag derjemte vördsamligen föreslå, att, utan rubbning i öfrigt af hvad i ty fall redan är stadgadt vid val af folkskolelärare, orgelnist, klockare och annan kyrkobetjening, hädanefter må iakttagas och tillämpas enahanda röstberäkningssätt, som nu bär ofvan för omröstning vid presterliga lägenheters tillsättande blifvit föreslaget.
Stockholm den 15 November 1865. A. N. Schmidt. 73, Af Kontraktsprosten Palmlund!
Om statsanslag till väganläggning i Sunnerbo härad från sjön Bolmen till Wieslanda jernvägstation.
Sunnerbo härad i Kronobergs län, hvars förhoppning om södra stambanans dragande nästan midt igenom häradet väcktes vid 1856 års riksdag, men vid derpå följande riksmöte alldeles försvann, vågar nu hos Rikets Höglofliga Ständer ånyo göra sig påmint, för att åtminstone i någon måtto blifva delaktigt af de förmåner, nya eller förbättrade kommunikationsanstalter. bereda en aflägsen landsort, som, med en betydlig befolkning, gynnande odlingstillfällen, ansenliga industriela tillgångar, mångartad husslöjd, talrika vattenverk, m. m., torde för sin utveckling och förkofran kunna påräkna att icke i allo blifva från Statens sida förbisedt.
Skall Sunnerbo härad draga någon fördel af den straxt utanför dess gränser anlagda jernvägen, så måste inom samma härads gränser nya och ginare vägar byggas fram till stambanan.
En^sådan jemnad och förkortad förbindelse med jernvägen har man ansett sig kunna åstadkomma medelst anläggandet af en, så vidt möjligt är. linierät landsväg för direkt trafik från sjön Bolmens östra strand först till Ljungby köping och vidare derifrån öfver Wäraboda in - 166 Motioner i Preste-Ståndet 1865, N:o 75. till Wieslanda station å södra stambanan af Statens jernvägar; utgörande den föreslagna vägens längd inalles fyra mil.
Till förverkligande af detta förslag, som för orten nära nog antagit natur af en lifsfråga, och hvarom redan sistliJne riksdag motion af mig väcktes, hafva ett större antal fastighetsegare och andra personer inom häradet förenat sig till ett bolag; och har Chefen för södra väg- och vattenbyggnadsdistriktet, Majoren och Riddaren A.
Remmer till förevarande vägbyggnadsarbete upprättat plan jemte kostnadsförslag samt i ämnet afgifvit ett med sakkännedom, insigt och klarhet affattadt betänkande, som varmt förordar det ifrågasatta väganläggningsföretaget.
— Ovedersäglig är ock den fördel, som medelst denna väganläggning kommer att tillskyndas icke allenast det allmänna genom ökad trafik på södra stambanan, utan äfven sydöstra delen af Westbo härad i Jönköpings län samt norra och mellersta delarne af det i afseende på kommunikationer särdeles vanlottade Sunnerbo härad af Kronobergs län; och af ännu större och allmännare vigt skulle ifrågavarande väganläggning blifva, derest ett inom Östbo härad af Jönköpings län väckt förslag, att medelst båtfart å sjön Widöstern och kanalisering af Lagaån sammanbinda köpingarne Wernamo och Ljungby, framdeles kunde komma till fullbordan.
Vid sådant förhållande och enär Bolmen—Wieslanda-bolaget, på sätt bolagets protokoll den 6 Juni detta år närmare utvisar, tillförbundit sig icke allenast att bestrida en tredjedel af den till 227,039 R:dr R:mt beräknade kostnaden för merbemälda väganläggning, utan ock att, derest anslag af allmänna medel erhålles till ett belopp, som motsvarar den återstående utgiften, verkställa vägbyggnaden i öfverensstämmelse med den dertill uppgjorda plan samt att för vägens framtida underhåll ansvara, vågar jag — jemväl under åberopande af hvad Bilagan N:o 5 till Kongl, Maj:ts nådiga Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof den 21 sistlidne Oktober, pag. 62 och 63, innehåller — vördsammast föreslå, att Rikets Ständer måtte till en väganläggning från sjön Bolmen genom Ljungby köping fram till Wieslanda station å södra stambanan anvisa ett emot |:delar af kostnadsförslagets slutsumma svarande anslag, eller jemnt 151,300 R:dr R:mt, att utgå under de vilkor, som för meddelande af anslag utaf dylik beskaffenhet i allmänhet kunna varda föreskrifna.
Vördsamt anhållande om remiss af denna motion till Höglofliga Statsutskottet, utbeder jag mig att, innan ärendet till behandling i Utskottet förekommer, få meddela de i ämnet afgifna betänkande, plan och kostnadsförslag arnt öfriga till frågan hörande handlingar.
Stockholm den 15 November 1865. L. G. H. Palmlund.
Motioner i Preste-Ståndel 4865.
N:o 74. 167 ST:o 74.
Af Kontraktsprosten Palmlund; Om de/s statsbidrag dels låneunderstöd för jernväg och vattenkommunikation ifrån Carlshamn till Alfvesta station.
Inför Rikets Ständer, såväl som inför Kongl. Maj:t, har långt före detta blifvit ådagalagdt, likasom ock af begge statsmagterna uttalats, att ibland kommunikationsanstalter, hvilka i sednare tider blifvit föreslagna, den, som är ämnad att förbinda de inre delarne af Kronobergs län med hafvet och med deras gamla naturliga afsättningsort vid kusten, är en af de vigtigaste och förtjent af största uppmärksamhet.
I enlighet med det ampla förord, som af Väg- och Vattenbyggnadsstyrelsen, i underdånigt betänkande angående arbeten, som borde med statsbidrag understödjas, den 15 September 1856 afgafs, och hvari Styrelsen uti första klassen af dylika arbeten uppförde den kommunikationsled jag åsyftar, föreslog Kongl. Maj:t, i Dess till Rikets Ständer vid 1856 års riksdag aflåtna Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof, att till anläggande af kanaler, genom hvilka sjöarne Asnen, Salen, Helgasjön och Asasjön med flera vattendrag deromkring skulle förbindas med hvarandra samt med en jernväg emellan Almundsryd och Carlshamn, måtte anslås ett statsbidrag af 525,000
R:dr och att såsom låneunderstöd till nämnde jernvägs anläggning måtte anvisas ett belopp af 825,000 R:dr R:mt.
Detta förslag, som finnes behandladt i särskildt utlåtande af Stats-Utskottet (N:o 163) tillstyrktes af Utskottet under vilkor, som vid dylika understöds beviljande voro vanliga, och blef också, i enlighet dermed, af Rikets Ständer bifallet i slutet af år 1857.
De vilkor för åtnjutandet af de beviljade understöden, dem Rikets Ständer föreskrifva, och bland hvilka äfven fanns det, att det tillämnade bolaget, med aktieteckning för en million R:dr, skulle innan den 1 Oktober 1858 vara bildadt och föreskrifna förbindelser och säkerhetshandlingar deponerade samt arbetet å kommunikationsleden jemväl dessförinnan påbörjadt, kunde icke upp - 168 Motioner i Preste-Ståndet 4865.
N:o 74. fylla?; och af denna orsak ensam förföll för den gången det vigtiga företaget; hvarefter de för ändamålet anvisade medlen vid nästföljande riksdag af Riksgälds-kontoret återställdes till Rikets Ständers disposition.
Genom löftet om understöd af Staten till utförande af ifrågavarande kanal- och jernvägs-arbeten, hvilket löfte man ej kunnat anse återtaget, änskönt nödvändigheten att icke låta statsmedel ligga obegagnade föranledde till fastställande af viss tid för medlens begagnande, hafva de i omförmälda företag intresserade uppmuntrats till ansträngningar för ändamålets vinnande; dock som det härunder visat sig vara omöjligt att för närvarande genom aktieteckning åstadkomma ett så stort belopp, som erfordrades, derest hela den föreslagna kommunikationsleden skulle på en gång tillvägabringa, helst kostnaden för densamma, beräknad efter nu gällande priser och efter de fordringar, som nu mera i fråga om sättet för dylika anstalters ordnande göra sig gällande, öfverstiger den ifrån början beräknade, har man måst nöja sig med att söka ernå en förbindelse mellan de ifrågavarande orterna, genom hvilken det hufvudsakligaste ändamålet vinnes, samt öfverlemna åt gynnsammare tidpunkt att fullborda, återstoden.
Den södra stambanan har, sedan ärendet hos Rikets -Ständer förevar, hunnit färdigbyggas; och en af stationerna vid densamma, Alfvesta, är belägen vid sjön Salens norra ända.