Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Alla med understöd af allmänna medel anlagda eller förbättrade vägar samt byggda broar böra af den menighet, det bolag eller den särskilda korporation, som åtnjutit det för företaget beviljade understödet, vederbörligen för allmänna trafiken underhållas, intill dess den framtida underhållsskyldigheten kan varda i behörig ordning andra vederbörande ålagd och emellan dem fördelad.
Derest hamn- och kanal- eller andra likartade afgifter efter arbetsföretagets fullbordande skola komma att utaf ile trafikerande upptagas, bör taxa härå vara fastställd, så lindrig, sorn skäligen låter sig göra.
Sålunda fastställda afgifter få icke förhöjas med mindre Kongl. Maj:t, på grund af särskildt förekommande omständigheter, pröfvar skäligt dertill lemna bifall, utan böra deremot ovilkorligen nedsättas, så snart det af redogörelse, som hvart femte år till Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande bör ingifvas, befinnes, att behållna inkomsten öfverstiger en viss, af Kongl. Majit fastställd procent utaf de till företaget lemnade enskilda bidrag; och skall dessutom en viss, af Kongl. Majit likaledes bestämd andel utaf de afgifter, som uppbäras, till reparationsfond afsättas. 5lo.
Kontraktet skall innefatta förbindelse för stad, menighet, bolag eller enskilde dels att, i noggrann öfverensstämmelse med den fastställda arbetsplanen och under skyldighet att dervid vara underkastade vederbörandes kontroll, påbörja, verkställa och fullborda, arbetet inom viss bestämd tid, utan att vidare väcka anspråk på ytterligare bidrag af allmänna medel, och dels att, ge 62 Stats-Utskottets Utlåtande N-.o 79. norn egna tillskott, utgöra hvad som utöfver statsbidraget kan erfordras.
Dessutom bör uti de kontrakter rörande befordrandet af kommunikations-anstalter i afseende å hvilka Kongl. Maj:t finner för godt sådant föreskrifva, inflyta, att vederbörande direktion skall hafva skyldighet att under byggnadsåren inom viss bestämd tid till
Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader årligen afgifva berättelse om arbetets fortgång under nästföregående året samt att, sedan kommunikationsanstalten blifvit för trafiken upplåten, enligt af bemälda Styrelse uppgjorda formulär afgifva berättelser angående trafiken och hvad dermed eger gemenskap. 6:0.
För fullgörandet af sådant kontrakt, äfvensom för de lyftade statsmedlens återbäring, ifall mot kontraktet brytes, bör ställas sådan säkerhet, som af Kongl. Maj;t i nåder godkännes; varande dock städer och sådana menigheter, hvilka Kongl. Majit anser derifrån böra befrias, från dylik skyldighet frikallade. 7:o. Af Kongl. Majit eller af Rikets Ständer beviljadt anslag eller lån kan i allmänhet icke utbekommas förr, än arbetsföretaget blifvit börjadt, hvarefter utan återbetalningsskyldighet anslagna medel få successivt och i mån af arbetets fortgång lyftas vid de terminer, som i kontraktet finnas utsatta eller särskildt af Kongl. Majit föreskrifvits; börande, såvida icke Kongl. Majit, med afseende å särskilda förhållanden, pröfvar skäligt annorlunda förordna, någon del af sådant anslag i Riksgäldskontoret innestå, intilldess arbetet är vederbörligen afsynadt och godkändt.
Lånemedel få, sedan behöriga handlingar aflemnats, lyftas på en gång vid den tid de, som åtagit sig arbetets fullgörande, sådant åstunda, såvida icke särskild föreskrift angående tiden för lånets utbekommande blifvit meddelad. 8:0.
Alla statsbidrag, som under denna riksdag blifvit uti ifrågavarande afseende beviljade, skola från Riksgälds-kontoret utbetalas antingen omedelbart eller ock genom Kongl. Majits vederbörande Befallningshafvande eller den embetsmyndighet, som fått sig i nåder uppdraget att medlen reqvirera och uttaga; börande, innan större eller mindre del af beviljadt statsbidrag utbetalas, hos Riksgälds-kontoret företes: aj om arbetets utförande afslutadt och godkändt kontrakt; b) af Kongl. Majit godkänd säkerhetshandling för samma kontrakts fullgörande eller medlens återbäring i de fall der sådan säkerhet enligt mom.
6:0 erfordras; c) behörigt intyg att arbetet är börjadt; samt derjemte, då statsbidraget skall utgå såsom låni d) en till Riksgälds-kontoret eller ordres ställd, af Fullmägtige godkänd skuldförbindelse, som, i fråga om låneunderstöd för vattenaftappning eller annat odlingsföretag, skall innefatta vedeibörandes betalningsansvar, intildess sådant lån, jemlikt Kongl. Kungörelserna af den 13 Juni 1845 och den 3 Novlember 1848, blifvit fördeladt på de hemman, hvilka för återbetalningen skola ansvara, och fördelningen vunnit laga kraft samt uti jordeboken på föreskrifvet sätt antecknats; och e) af Fullmägtige godkänd borgen eller säkerhetshandling för den afgifna skuldförbindelsens uppfyllande. 9:0.
De låne- och säkerhetshandlingar, som, för statsbidrags utbekommande, till Riksgälds-kontoret aflemnats, förblifva uti Kontorets vård; dock skola sådana handlingar, som vederbörande embetsmyndigheter kunna blifva i behof att begagna, till dem på behörig reqvisition utlemnas. lOlo.
I händelse afvikelse, utan dertill erhållen vederbörlig tillåtelse, skett från den fastställda arbetsplanen, eller arbetet, utan af Kongl. Majit medgifvet anstånd med detsammas utförande, icke blifvit fullbordadt inom derför bestämd tid, Stats-Utskottets Utlåtande N:o 79. 63 nnkommer på Kongl. Maj:t att låta inställa all vidare utbetalning af statsbidraget samt återfordra hvad deraf uppburits att på en gång eller successivt till Riksgäldskontoret inbetalas inom den tid, sorn bestämmes af Kongl. Maj:t eller af Rikets Ständer, till hvilkas pröfning frågan om uppburna medels återbäring lärei komma att öfverlemnas, derest längre anstånd dermed, än till nästa riksdag anses erfordras.
Fullmägtige böra tillse, att sådan inbetalning ingår i vederbörlig ordning. i -1 O ii • ® O O<o ll:o.
Stad, ort, bolag eller enskilde, som af ett genom statsbidrag befordradt företag komma att draga omedelbart gagn, böra, i den mån Kongl. Majit pröfvar skäligt bestämma, jemväl till företagets fullbordande bidraga antingen genom kontant tillskott eller med materialier och arbete.
I annat fall beror af Kongl. Majit att inställa utbetalningen af de beviljade medlen. 12:o.
Vid alla med statsbidrag i större eller mindre mån understödda arbeten böra företrädesvis, der sig göra låter, tjenst- och sysslolösa personer användas. 13:o.
De arbetsföretag, för hvilkas utförande allmänna medel under denna riksdag äro beviljade, böra sednast under loppet af år 1867 påbörjas; kommande hvad Rikets Ständer nu anvisat för de vid sagda års utgång icke påbörjade arbeten att reserveras till Rikets Ständers disposition. 14io.
Kungörelser af den 13 Juni 1845 och den 3 November 1848 till efterrättelse. 15:o.
För andra, till vissa företags befrämjande beviljade lån skola i alla de fall, der ej särskildt blifvit annorlunda föreskrifvet, årligen, efter slutet af det år, hvarunder lånemedlen utbekommits, erlägges sex procent af hela den lyftade lånesumman, hvarigenom räntan godtgöres efter fyra för hundra utaf obetalda kapitalbeloppet, och utgör det öfriga afbetalning å detsamma.
Verkställes ej inbetalning å bestämd tid, är låntagaren pligtig att för det till liqvid förfallna oguldna beloppet erlägga sex procent årlig ränta, intilldess betalning sker. 16:o.
Alla kostnader, af hvad namn de vara må, som i följd af erhållna anslag eller lån föranledas för Riksgälds-kontoret, skola utan undantag bestridas eller godtgöras utaf den eller dem, som statsbidragen erhållit; och bör erforderlig föreskrift derom uti kontraktet införas.
Derjemte anser Utskottet sig böra hemställa: att Rikets Ständer, vid anmälandet af sitt beslut rörande de af Utskottet nu föreslagna stadganden, måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit täcktes låta underrätta Fullmägtige i Riksgälds-kontoret ej mindre om de terminer, då beviljade statsbidrag böra utbetalas, än om sådana förändringar uti de för statsbidragens lyftning m. m. meddelade bestämmelser, som under arbetenas fortgång kunna varda i nåder medgifna. 64 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 79.
I händelse af bifall härtill, torde i nu föreslagna § af Riksgälds-kontorets reglemente få införas följande tillägg:
Jemte det ofvanstående stadganden blifvit i underdånighet anmälda, hafva Rikets Ständer anhållit, att Kongl. Maj:t täcktes låta underrätta Fullmägtige ej mindre om de terminer, då beviljade statsbidrag böra utbetalas, än om sådana förändringar uti de för statsbidragens lyftning m. m. meddelade bestämmelser, som under arbetenas fortgång kunna i nåder medgifvas.
Stockholm, tryckt hos II.
Nisbeth, 1866.
Stats- Utskottets Utlåtande N:o 80. 1 ,1:0 NO. Ank. till Exp.-Utsk. den 5 Maj 18G6, kl. 11 f. m.
Utlåtande, i anledning af vädtla motioner, dels om fortsättande af arbetena å redan påbörjade stambanor, dels om anläggning af nya sådana banor, dels och om anvisande af statsbidrag för enskilda jernväg s-anläggning ar.
(Rgs.-Afd.)
Elter att hafva i särskilda Utlåtanden (Niis 48 och 54) behandlat de uti Kongl. Maj:ts nådiga Proposition N:o 48 gjorda framställningar 0111 anslag till jernvägsbyggnader och till rörelse materiel å redan anlagda stambanor, får Statsutskottet nu afgifva sina genom Etiks-Ståndens remisser infordrade yttranden, rörande åtskilliga andra i följd af enskilda motioner framställda förslag, dels om fortsättande af arbetena å redan påbörjade stambanor, dels om anläggande af nya sådana banor, dels ock om understöd för enskilda jern vägsanläggningars befrämjande medelst beviljande af anslag eller lån af allmänna medel. A) Angående anslag till fortsättande al redan påbörjade staiubanc anläggningar. l:o. östra stambanan.
För att söka ådagalägga angelägenheten af denna stambanas fullbordande hafva, uti särskilda motioner af hufvudsakligen lika innehåll, inom Ridderskapet och Adeln Friherre af Ugglas, U. (motion N:o 96), inom Borgare-Ståndet Herr C. F. Ridderstad (motion N:o 164) samt inom Bonde-Ståndet Riksdagsfullmägtigen Fr. dag.
Forssbeck från Ostergötlands län (motion N:o 256), med hvilken sig förenat A. A. Andersson från samma län och S.
Johnsson från Jönköpings län, Bilt. till R.
Prot. 1865 1866. 4 Sami. 4 Afd. 2 Band. 10 Haft. 1 2 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 80. fästat uppmärksamheten derpå, att utaf de i jernvägsundersöknings-komitéen s underdåniga betänkande af den 8 November 1859 föreslagna stambanor numera endast återstode att färdigbygga: af östra stambanan: linien mellan Norrköping och Nässjö, utgörande 14 mil 32,220 fot, beräknad till en kostnad af R:mt 10,609,487: — af norra stambanan: linien mellan Upsala och Gefle—Dala jernväg, utgörande enligt förenämnda betänkande: a) för vägen mellan Upsala och Sala, 5 mil 22,500 fot R:mt 4,217,239: — b) för vägen mellan Sala och Robertsholm 8 mil 22,450 fot ....
„ 5,491,133: — b 9,708,372: — af nordvestra banan: a) vägen mellan Christinehamn och Arvika 10 mil 23,100 fot R:mt 10,519,866: — b) vägen mellan Arvika och Norska gränsen 3 mil 31,000 fot R:mt 3,893,998: — hvarifrån dock afginge redan vid sistlidna riksdag beviljade ....
. . , 1,000,000: - „ 2,893,998: - „ 13,413,864: - tillhopa 43 mil 23,270 fot för R:mt 33,731,723:
— Då likväl den åsigt sökt göra sig gällande, att man bland dessa stambanor nu icke borde färdigbygga någon annan, än den nordvestra, hafva motionärerne anmärkt, att denna åsigt skulle grunda sig på tvänne antaganden, nemligen: det ena, att de redan anlagda stambanorna icke gåfve någon direkt afkastning eller nettoinkomst, utan knappast bure dagkostnaden samt banans och materielens underhåll; det andra, att
Staten icke skulle utan alltför betungande vilkor kunna upplåna de för stambanornas fullbordande nödiga kapitaler eller bestrida do föl en sådan upplåning erforderliga kapital- och ränte inbetalningar.
Beträffande dervid först frågan om den afkastning de redan färdiga stambanorna hittills lemnat, hafva motionärerne, genom utdrag dels ur trafikstyrelsens underdåniga berättelser, dels ur de i officiela tidningen för sistlidet år införda summariska redogörelser öfver trafiken, sökt ådagalägga, att do färdigbyggda vestra och södra stambanorna redan nu icke blott gåfve en inkomst, tillräcklig att bestrida banornas och trafikmaterielens underhåll, utan ock derutöfver lemnade ett betydligt öfverskott, hvilket lofvade att inom en icke aflägsen framtid blifva tillräckligt att betäcka ränta och amortering af banornas anläggningskostnad.
Inkomster och utgifter samt behållning af trafiken hade, enligt dessa utgifter, utgjort: Stats-Utskottets Utlåtande N:o 80.
3 Summa för alla de trafikerade bandelarne.
För hvarje mil af de trafikerade bandelarne.
Utgift. i Öfverskott.
Öfverskott. / Öfverskottets förhållande till anläggnings-kapitalet, beräknadt till 77*2,332 R:dr 51 öre för hvarje mil.
R:dr. Ö. R:dr. Ö. R:dr. ö. R:dr. Ö. R:dr. Ö. R:dr. Ö. procent. år 1860 887,042 31 666,026 99 221,015 32 37,114 74 27,867 24 9,247 80 1,197 v 1861 1,175,927 50 954,329 02 221,598 48 40,161 46 32,593 20 7,568 26 0,980 N 1862 1,607,454 77 1,172,673 22 434,781 55 39,572 99 28,869 36 10,703 63 1,386 1863 2,889,111 29 1,981,003 61 908,107 68 45.283 88 31,050 21 14,233 67 1,843 1864 3,462,018 72 2,267,817 98 1,194,200 74 48,379 24 31,691 14 16,688 10 2,161 1865 (förslagsvis) 4,455,695 62 2,673,417 37 1,782,278 25 55,281 58 33,168 95 22,112 63 2,863
Om nu redan under första året, sedan vestra och södra stambanorna blifvit förenade, ett så vackert resultat vunnits, att dessa banor lemnade nära 3 procent på anläggningskostnaden, borde ett sådant förhållande, enligt motionärernes förmenande, utgöra giltigt skäl att skyndsamt fullborda östra stambanan och dymedelst tillgodogöra Staten den högst betydliga inkomst, som måste uppstå genom en jernvägsanläggning, hvilken icke allenast med 10 mil skulle förkorta den nuvarande jernvägslängden mellan Stockholm och Malmö, utan derjemte komme att framlöpa genom en af rikets bördigaste provinser med en redan nu högtuppdrifven industri såväl i landtbruk som bergshandtering och fabriker af mångfaldig art.
Vidkommande åter frågan huruvida Staten skulle kunna utan alltför betungande vilkor upplåna de för stambanornas byggande nödiga medel eller bestrida de för en sådan upplåning erforderliga ränte- och kapitalbetaluingar, så — och jemte det motionärerne yttrat den öfvertygelse att, derest ombesörjandet af framtida upplåningar för Statens räkning här, såsom i andra länder, öfverlemnades till Kongl. Majit-, den för fullbordandet af Statens stambanor erforderliga upplåning skulle kunna tillvägabringas på fullt, antagliga vilkor — hafva de, i fråga om
Statens förmåga att bestrida utgifterna till ränta och amortering, lemnat den upplysning, att Svenska Statens fonderade utländska skuld för närvarande upp ginge till R:dr 54,574,420: — och med tillägg af det lånebelopp, Fullmägtige i Riksgäldskontoret, enligt sednaste Ständers beslut, äro berättigade att ytterligare upptaga, eller „ 26,000,000: — skulle komma att utgöra R:dr 80,574,420: — 4 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 80.
Den annuitet, som erfordras för att bestrida utgifterna till ränta och amortering af denna skuld, uppginge till omkring 4,580,000 Riksdaler, hvaraf måhända hälften kunde påräknas hädanefter komma att inflyta af trafiken å stambanorna, sedan dessa erhållit fullständig, mot rörelsens omfång fullt svarande materiel; hvarförutan ganska betydliga summor redan inginge för lån, beviljade till enskilda jernvägsanläggningar, hvilka lån till stor del utgått af de utrikes upplånta medlen ; och hafva motiouärerne häraf dragit den slutföljd, att Svenska Staten, som hittills med lätthet kunnat fullgöra de i och för de utländska lånen belöpande årliga utbetalningarne, hädanefter, sedan banorna börjat lemna öfverskott, skulle ännu lättare kunna verkställa dessa liqvider.
Efter att sålunda hafva besvarat de invändningar, som i allmänhet kunde göras mot ett oafbrutet fortsky ridande af de påbörjade stambanornas fullbordande, hafva motionärerne undersökt om i afseende på någondera af de ofvanberörda påbörjade stambanorna förefuunes några särskilda skäl, sorn borde föranleda till uppskof med deras fullbordande.
I detta hänseende förekomme att, om man med hvarandra jemförde de ofvan omförmälda, ännu icke fullbordade delarne af de påbörjade östra, norra och nordvestra stambanorna, så företedde sig mellan de ofullbordade delarne af östra och nordvestra banorna den likhet, att dessa äro afsedda att förena redan färdigbyggda delar af Statens stambanor, hvaremot norra banan, äfven om dess nuvarande ändpunkt från Upsala fortsattes, icke träffade någon annan stambana eller någon annan i norr och söder löpande jernväg.
Vidare förekomme i afseende på fortsättningen af nordvestra och norra stambanorna, att man ännu icke blifvit fullt ense om den rigtning dessa banor borde erhålla, hvaremot, hvad östra stambanan beträffade, densammas rigtning numera voro af båda statsmagterna bestämd, sedan Rikets sednast församlade Ständer bifallit Kongl. Maj:ts nådiga Proposition “att till påbörjande af östra stambanan från Katrineholm öfver Norrkoping och Linköping, vester om, sjön Sommen, till trakten af Nässjö anvisa det för anläggningen af sträckan mellan Katrineholm och Norrköping erforderliga belopp.“
Bland de ifrågavarande påbörjade stambanorna vore således östra stambanan den, som, derest endast inhemska förhållanden toges under öfvervägande, ur alla synpunkter syntes i främsta rummet böra fullbordas.
Maj:t hade ock uti sin vid sednaste riksdag om Statens jernvägsbyggnader afgifna nådiga Proposition (N:o 47) upptagit östra stambanan närmast efter den numera fullbordade södra stambanan samt hade, i afseende på angelägenheten af östra stambanans fullbordande, uti nämnda Proposition, bland annat, ytlrat följande: “De många vigtiga fördelar, som genom den östra stambanans anläggning skulle för det allmänna uppkomma, kunna icke af Kongl.
Maj:t förbises.
Så länge denna bana ännu icke kommit till verkställighet, är Östergötland, en af rikets bördigaste och mest befolkade provinser, med dyrbara industriela anläggningar, betydande jern- och kopparverk samt rika odlingstillfällen, i saknad af all jernvägsförbindelse med det öfriga landet.
Den vattenkommunikation provinsen eger i Göta kanal, ehuru för vissa trakter af väsendtlig vigt, kan dock endast i ringa mån uppväga de fördelar, som en under alla tider af året tillgänglig jernvägskommunikation erbjuder.
Men ej blott för Östergötland, utan äfven för en stor del af Nerike, Södermanland och norra Småland utgör östra stambanans anläggande en fråga af stor framtida betydelse.
Medelst denna bana Stats-TJtskottets Utlåtande N:o 80. 5 skulle nemligen för dessa orter beredas en lätt och beqväm förbindelse med Norrköping, hvilken stad sålunda komme att blifva den naturliga stapelorten för en betydande del af dessa landskaper.
Den vestra stambanan skulle ock härigenom otvifvelaktigt tillföras en stor både personal- och varutrafik, och Statens inkomster af denna bana sålunda i samma mån ökas.“
Yidare förekomme i 1859 års jernvägskomités betänkande, i fråga om rigtningen af södra stambanan, den erinran att, då nämnda bana i första rummet afsåge att på kortaste väg förbinda det norra och medlersta Sverige samt hufvudstaden med Malmö och utlandet, så blefve, om Nässjö bestämdes till föreningspunkt mellan södra och östra stambanorna, afståndet mellan Stockholm och Malmö 57 mil 13,150 fot, i stället för 67 mil 18,540 fot, som utgör våglängden så länge trafiken måste följa södra och vestra stambanorna till Falköping.
Förutom de nu anförda skälen för östra stambanans fullbordande hafva motionärerne slutligen anfört: att, så länge östra stambanan icke blifvit färdigbyggd, stor svårighet mötte att på ett ändamålsenligt sätt ordna snälltågen mellan Stockholm och Malmö, så att denna väglängd på en dag kunde tillryggalägga; att postföriugen mellan Stockholm och Malmö genom östra stambanans fullbordande blefve synnerligen underlättad; att, såsnart östra stambanan blifvit anlagd till Mjölby, bibanor dels till Wadstena, dels till Motala på enskildes bekostnad sannolikt komme till stånd, hvilka banor skulle i hög grad öka trafiken på stambanan; att, om den föreslagna jernvägsanläggningen mellan södra stambanan samt Carlskrona och Calmar komme att utföras, det syntes i hög grad orimligt, att trafiken mellan dessa orter samt Stockholm och de norra orterna skulle ledas vester om sjön Wettern; att likaledes för den betydliga industri, som bedrifves inom Norrköpings samhälle, den under byggnad varande sträckan till Katrine^ holm visserligen vore af stort gagn, för såvidt densamma underlättar kommunikationen med Stockholm och de norra orterna samt Nerike, och i allmänhet de trakter, som ligga utefter vestra stambanan, men att deremot hela den tillförsel Norrköping oger från Östergötland och Småland, och i allmänhet de södra orterna, icke hade något gagn af jernvägen till Katrineholm, då våglängden från Norrköping till Nässjö öfver Katrineholm utgör 30,i mil, men vägen från Norrköping öfver Linköping och Mjölby till Nässjö icke komme att uppgå till fullt 15 mil, hvadan afståndet mellan Norrköping och alla orter söder om Nässjö vore 15 mil längre, än det blir*sedan östra banan blifvit fullbordad; samt att Staten genom afbrott af arbetet å östra stambanan •— ett arbete, derom meningarne vore eniga, att det snart åter komme att vidtaga — sjelf skulle tillskyndas en icke oväsendtlig förlust.
På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, hafva motionärerne — jemte framställande af förslag derom, att all den upplåning, som hädanefter erfordras för utförande af Statens jern vägs byggnader, måtte öfverlemnas till Kongl. Maj:t, ett förslag, hvarom Utskottet framdeles skall afgifva särskildt yttrande — hos Rikets Ständer, bland annat, föreslagit att, om och när nödiga medel på sådant sätt erhölles, deraf måtte, i mån af behof och på de tider Kongl. Majit egde bestämma, användas de för nordvestra och östra stambanans fullbordande erforderliga summor, deraf för den sednare banan 10,609,487 Riksdaler; hvarjemte motionärerne, dels i afseende på nordvestra stambanan gjort den hemställan, som Ut - 6 Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 80. skottet i Utlåtandet N:o 54 redan besvarat, dels i fråga om norra stambanans rigtuing framställt behofvet af ytterligare undersökningar, på sätt här nedan närmare uppgifves.
Härförutan har Friherre af Ugglas uti ett till Stats-Utskottet ingifvet anförande — under åberopande af de förändrade förhållanden, hvilka, efter det hans ofvanberörda motion afgafs, inträdt, dels derigenom att Rikets Ständer antagit den nya Riksdagsordningen, till följd af hvilken statsregleringen vid innevarande riksdag kommer att innefatta blott ett år, dels derigenom att Fullmägtige i Riksgälds-kontoret numera afslutat ett nytt statslån å 9 millioner thaler, i följd hvaraf någon utväg att i ett sammanhang reglera den för jernvägsbyggnaderua erforderliga upplåning icke vidare förefunnes — yttrat den åsigt att, då frågan om anskaffande af medel till jernvägsbyggnaderna numera kommit i så förändradt skick, att upptagande af något vidare utländskt lån under innevarande oeh nästkommande år ieke borde ifrågakomma, behofvet borde fyllas genom upplåning inom landet.
För den händelse likväl hans derom framställda förslag icke skulle lyckas tillvinna sig bifall, har han derjemte hemställt, om icke medel kunde utfinnas till förekommande af de stora olägenheter och förluster, som skulle inträffa, i fäll arbetena på östra stambanan komme att helt och hållet afstadna vid den tid jernvägen mellan Katrineholm och Norrköping uti instundande Augusti månad blir fullbordad.
Ett afbrott af dessa arbeten skulle nemligen icke allenast föranleda till onödiga kostnader och förluster för Staten, som i sådant fall nödgades till ringa pris föryttra en mängd hästar, inventarier och materialier af mångfaldig art, hvilka nu äro under bruk på nämnda bananläggning och hvilka fortfarande kunde användas till densammas successiva fullbordande, utan jernvägsbyggnadsstyrelsen skulle derigenom ock betagas möjligheten att bibehålla åtskilliga vid dessa arbeten anställde ingeniörer och tillsyningsman, hvilka, sedan de en gång nödgats lemna sina befattningar vid Statens jernvägsanläggningar och lyckats skaffa sig annan sysselsättning, icke torde så lätt kunna förmås att åter ingå i jern vägsbyggnadsstyrelsens tjenst.