Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då gällande författningar, angående ålderstigne civile embets- och tjenstemäns berättigande att efter afskedstagande i egenskap af pensioner bibehålla sina å stat innehafvande löner, icke medgifva en dylik rättighet i afseende å de med tjensterna förenade serskilda arfvoden, så finner Utskottet revisorerne icke hafva saknat anledning till anmärkning emot den Kommersrådet Leijonmarck förunnade förmån alt under sin återstående lifstid uppbära ifrågavarande arfvode.
Men som enahanda förmån förut blifvit tillerkänd en och annan af bemäldte Kollegii ledamöter, som vid högre ålder erhållit afsked, så anser sig Utskottet endast böra hemställa, att Rikets Ständer mätte i underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t framföra den anhållan, att vid framdeles förekommande frågor om pensioner för embets- och tjenstemän, som åtnjuta arfvoden af Manufaktur-diskontens medel, något undantag från hvad gällande författningar i allmänhet stadga, angående pensions-beloppens bestämmande, icke mätte beviljas. 4:o. /Ingående det förre Direktören vid Tecknologiska institutet Öfverdirektören G. M. Schwartz tillagda ärliga understöd.
(1847 års rev.-berättelse sid. 4-) Enär nuvarande riksdags Konstitutions-utskott, i dess afgifna mem@- rial, angående granskningen af de uti statsrådet förda protokoller, funnit sig böra lill Rikets Ständers närmare pröfning öfverlemna frågan om berörde å Manufaktur-diskontens vinstmedel anvisade understöd, och i sådant afseende anfört hvad härvid förekommit, så anser Stats-utskottet revisorernes gjorda anmälan om samma understöds beviljande icke påkalla något yttrande å detta Utsfkotts sida. 16 Stats-Utsk:s Utlåtande, N:o 161. 5:o. /Ingående gamla och nja Ulldiskont-fondernas sammanslagning. (i847 års rev.-beräftelse sid. 9; Kommers-kollegii utlåtande sid. 42 — 4^-) Revisorerna, som funnit den hittills iakttagna serskilda bokföring och redovisning af begge ulldiskont-fonderna vara mindre lämplig samt föranleda en onödig vidlyftighet, hafva hemställt, att dessa fonder mätte, under benämning af ’ulldiskont-fond”, sammanföras och redovisas i en gemensam hufvudbok, med iakttagande, att en fullständig redogörelse, angående de begge serskilda fondernas beskaffenhet och tillkomst, meddelas uti den första hufvudbok, som öfver den sammanslagna fonden varder upprättad
Efter att hafva upptyst, huru ifrågavarande 2:ne fonder tillkommit samt uppgifvit deras ställning vid slutet af år 1846, bär Kommers-kollegium yttrat, att, ehuru dessa fonder afsågo samma ändamål, eller den inhemska ullproduktionens befrämjande, ansåg Kollegium det dock vara lämpligt samt ledande till större redighet och klarare öfversigt af de skiljaktiga förhållanden, som i afseende på fondernas användande egde rum, om 2:ne serskilda räkenskaper öfver ulldiskontens medel uppgjordes, af hvilka räkenskaper den ena omfattade den äldre diskontens medel, under namn af ”gamla ulldiskont-fonden”, och den andra, under benämning: ”nya ulldiskont-fonden”, de medel, hvilka begagnades af det för ulldiskonllån å Riksgälds-kontoret anvisade kreditiv
Detta hittills följda bokförings- och redovisningssätt vore, enligt Kollegii åsigt, icke förenadt med någon anmärkningsvärd vidlyftighet, och någon synnerlig lättnad skulle hvarken för den redogörande eller den granskande vinnas genom fondernas sammanförande; dock skulle något egentligt hinder häremot icke förekomma.
På sätt Kommers-kollegium vidare upplyst, har, sedan omförmäldte krediti vs begagnande med i832 års början vidtog, all utlåning af den förut varande ulldiskontens tillgångar upphört; varande sedermeia större delen af dessa tillgångar använd lill inköps- och transport-kostnader för utländska får af ädlare racer samt till andra för ullproduktionens befrämjande anvisade utbetalningar, såsom bidrag för uppförandet af ullmagasinsbyggnaden i Norrköping, inlösandet af enskildes aktier i samma byggnad, aflöning för tjenstemanna-personalcn och betjeningen vid ullkontoret i nämde stad samt arfvode jemte rese- och traktamenls-ersättning åt den för tillsyn - Flats-T lsk:s L t låt ande} K:o 161.
17 syn öfver skäfferierne anställde person m. m.
Emedan gamla ulldiskontfondens årliga inkomster, bestående af värderings-, sorterings- oell magasinerings-utgifler vid ullkontoret, hyror för lägenheter i ullmagasins byggnaden samt ett årligt anslag å 1,200 r:dr utaf manufaktur-medlen, vida understigit utgifterna, bär fondens kapital-behållning, hvilken vid 1827 års slut uppgick
Lill ett belopp af mer än 100,000 r:dr, sedermera så medlagits, alt densamma, efter afdrag af skulder och osäkra fordringar, vid slutet af år 1846 endast utgjorde något öfver 24,000 r:dr; och har denna minskning i meranämnda londs tillgångar blott under de 4 är, förevarande revisions-berällelser omfatta, bestigit sig till 11,35 c) r:dr 46 sk. 2 rst.
Beträffande åter nya ulldiskont-fonden, så har, efter kreditiv-räntaus vid sistförfluten! riksdag medgifna nedsättning lill 3 procent, eller 1 procent under den ränta, som erlägges utaf diskontens låntagare, någon ränlevinst uppkommit, hvilken bildat den behållning af 5:?3 r:dr 45 sk. 1 rst., samma loud vid 1846 års slut egde.
Enär gamla ulldiskonl-fondens återstående kapital-öfverskolt inomen föga aflägsen framtid förmodligen kommer att helt och hållet försvinna, hvilket föi hållande icke kan förekommas genom den föreslagna föreningen mellan denna och nya ulldiskont-fonden, helst skillnaden emellan den förra fondens nuvarande utgifter och inkomster ingalunda skulle betäckas genom den föga betydliga ränlevinst, som af den sednares ullåningsrörelse är att förvänta, komme fondernas sammanslagning icke att bereda någon för framliden fortfarande behållning, ulan skulle derigenom äfven det öfverskott, som, enligt nya ulldiskont-fondens räkenskaper, nu förefinnes, snart komma alt medtagas.
Vid sådant förevetande, och då sistnämnda fond skall uteslutande begagnas lill låneunderstöd samt dess utbetalningar följaktligen icke ega något sammanhang med de utgifter, som blifvit anvisade till utgående af gamla ulldiskont-fonden, hvadan någon ökad fullständighet i redovisningen för ifrågavarande 2tne fonder icke skulle åstadkommas genom deras sammanförande uti en enda räkning, så och enär, enligt Kommers-kollegii yttrande, någon egentlig lättnad för vederbörande tjenstemän härigenom ej heller skulle förorsakas, får Utskottet hemställa, alt det af revisorerne, rörande oftanämnda fonders förenande, väckta förslag må förfalla.
Bi k. till fl.
St, Prot. 1817 & 1818. 4 Sami. 1 J/d. Z liand. Z Hiift. 3 18 Stats-Utsk:s Utlutande, K:o 161. 6:0.
Angående ett oreilovisadt förskott till anskaffande af några batideell sh unifjstolar frun Tysldnnd. (1847 ^IS rev--berätte!se sid 10 11; Kommers-kollegii utlåtande sid. 46.)
Sedan redovisning för det af revisorerne omförmälda till inköps- och transport-kostnader för 3 st stiumpslolar från Chemnitz och 3 st. handstolar från Bormen vid Elberfeld år 1842, förskottsvis utbetalda belopp af 1,700 r:dr, enligt hvad Kommers-kollegium i underdånighet anmält, numera blifvit afgifven och Lill vederbörlig granskning remitLerad. anser Utskottet revisorernes anmärkning, angående saknaden af deiana redovisning, icke föranleda någon Rikets Ständers åtgärd. 7:0.
/Ingående extra licent- samt tull- och bes/agsmed/ens ingående lill stal sverket. (1847 års rev. berättelse sid. 11—12; Kommers-kollegii utlåtande sid. 46 48.)
I afseende på nyssnämnda medel, hafva revisorerne uttalat den åsigt, att desamma, såsom utgörande statsmedel, borde ingå och redovisas i sammanhang med statsverkets allmänna tillgångar; för hvilket ändamål extra licentmedlen således borde genom vederbörande magistrater samt tull- och beslagsmedien genom General-tullstyielsen till Statskontoret inlefvereras; hvaremot för bestridande af de utgifter, som af dessa mede! hittills bekostats, ett lämpligt anslag till Kongl Maj:ts disposition kunde å riksstaten anvisas.
Vidkommande extra licent-medlen, så har Kommers-kollegium upplyst, att dessa medel, eller de serskilda afgifler, hvilka vid jernvågarne utgå af utländska, i Sverige icke privilegierade, fartyg, som intaga jernlaster, före år i8a5 inlevererats från magistraterna till jernkontoret samt derefter uppburils af direktionen för Carl Gustafs stads gevärsfaktori, intilldess genom Kongl, brefvet den 2 Mars 1833 stadgades, att de skulle till Kommerskollegium insändas; varande ett årligt belopp af 1,009 r:dr 23 sk. å besagde medel anvisadt till lönefyllnad för borgmästaren, stadsläkaren och skolläraren i Eskilstuna.
Och har Kollegium under vilkor, att en häremot Stats-Utsk:s Utlåtande, A:o 161.
19 svarande årlig summa å riksstaten anslås, för att till samma utgifters bestridande af Kollegium qvartaliter lyftas, förklarat sig icke hufva något att erinra emot extra licent-medh ns ingående Lill oell redovisande af Statskontoret, hvarvid Kollegium dock erinrat, att de afgifler, deraf dessa medel bestodo, voro af så tillfällig beskaffenhet att de icke kunde såsom någon gifven statsinkomst beräknas och alltså icke syntes böra till statsmedel i egentlig mening hänföras.
Beträffande åter tull- och beslagsmetVer, hvilka tillkommit på grund af Kongl. Maj:ts nådiga förordning den 9 November i83o, rörande oloflig in- eller utförsel af varor, så voro sistberörda medel anslagne såsom en godtgöielse till inhemska manufakturerne för den skada och förlust, dessa kunde anses vidkännas genom öfverträdelse!' af tullförfallningarne, hvadan samma medel, de der utgingo i det förhållande, denna skada var större eller mindre, efter Kommers-kollegii tanka, icke kunde hänföras till sådane statsmedel, som borde lill statsverket levereras och bland dess allmänna tillgångar redovisas
Häremot förekomme dessutom, dels att den till Kollegium ingående årliga redovisningen för influtne tull- och beslugsandelar innefattade åtskilliga för Kollegium intresse egande upplysningar i fråga 0111 resultatet af tullförfaltningarnes handhafvande, dels att de utgifter, som Kongl. Maj:t hittills anvisat, att utaf dessa medel utgå, och hvilka bestått i bidrag till slöjdexpositioners anställande samt reseunderstöd för näringsidkare eller andra pers ner till inhemtande af fullständigare kännedom om deras yrken eller industriens framsteg i andra länder m. m., icke kunde på förhand beräknas till vissa årliga belopp, utan mäste bero på de vid hvarje serskildt full förekommande förhållanden.
Alt för de föremål, hvartill besagde medel sålunda begagnades, anvisa ett besläindt årligt anslag, hvilket icke finge öfverskridas, skulle icke vara förenligt hvarken med besagde medels bestämmelse eller Kongl. Majrts deröfver egande dispositionsrätt.
Deremot syntes det mest lämpligt, alt det embetsverk, som hade till åliggande att yttra sig öfver ifrågaställde dispositioner å samma medel och följaktligen borde ega kännedom om deras belopp, jemväl hade uppbörden och redovisningen deraf sig anförtrodd.
Utskottet vill så mycket mindre bestrida riktigheten af den åsigt, hvarpå revisorernes uti ifrågavarande hänseende gjorda framställning sig grundar, som Utskottet äfven anser, att det ur flera synpunkter skulle vara 20 Stats-Utsk:s Utlåtande, N:o 161. fördelaktigt, om de mellan åtskilliga förvaltande verk fördelade bestyr med uppbörden oell redovisningen af vissa allmänna algifter sammanfördes och förenades hos det embetsverk, som har den egentliga förvaltningen af statens medel sig ålagd, och om alla statsutgifter, som för närvarande bestridas utaf de serskilda verkens inkomster, blefve å riksslaten under sina behöriga tillar uppförda.
Men i betraktande af de förhållanden, Kommers-kollegium uppgifvit, och då, hvad extra licent- samt tull- och beslagsmedlen beti alfar, den omständigheten ej heller bör förbises, att dessa medels nuvarande obestämda oell mindre betydliga belopp kommer att ytterligare minskas, i den måll de hittills bibehållna förbuden mot vissa varors ineller utförsel upphäfvas och de förmåner, som genom nyare handelstraktnter blifvit tillerkända åtskilliga främmande nationers fartyg, varda utsträckta till sådana utländska fartyg, för hvilka äldre bestämmelser ännu tillämpas, har Utskottet, som i alli fall icke skulle kunna föreslå de af meranämnda medel endast vilkorligen eller tills vidare beviljade utgifters upp förande å liksstaten, ansett sig föranlåtet att jemväl afstyrka bifall till revisorernes hemställan, rörande dessa medels uppbärande och redovisande samt derå anvisade utbetalningars bestridande genom serskilda statsanslag. 8:0. ylngående användandet af den, under benämni/ig aj Eskilstuna fristads medel, bokförda fond.
(1847 års rev-berättelse sid. 12; Kommer s-kollegii utlåtande sid. 4*3 öo.)
Efter anmälan, hurusom af denna fond, hvilken utgöres af en del utaf köpskillingen för en år 1S371 försåld egendom i Eskilstuna, endast ett årligt belopp af 66 r:dr 3a sk., hvilket utgått lill premier för eleverne i dervarande elcmentar-skola, under revisionsåren användts till allmänna utgifter för fristadens räkning; hvaremot åtskilliga hit hänförliga kostnader, såsom den aflöning åt borgmästaren, läkaren och skolläraren, dertill extra licentmedien icke lemnat tillgång, reseunderstöd åt smidesgesällerne Heljestrand samt inköp af utländska smidesprofver och modeller m. m , blifvit af manufakturmedlen anvisade, hafva revisorerne yttrat, att Eskilstuna fristads-medlen syntes i första rummet böra användas lill bekostande af sådane Slats-Utsk:s l!{låtande, N:o 161. 21 åtgärder, som afsågo fristadens allmänna gagn ocdi bästa, samt att först, sedan dessa medel härtill medtagits, fråga borde uppstå om manufaktur-medlens begagnande för så beskaffade utgifter.
Kommers-kollegium har instämt i revisorernes yttrade åsigt om ändamålet med nu ifrågavarande medel, men derjemte yttrat, att de hufvudsakligaste bland omförmälde utaf manufacturmedlen bestridda utgifter, eller reseunderstödet för gesällerne
Heljestrand samt kostnaden för de inköpte smidcsprotverna oell modellerna icke borde betraktas såsom allenast åsyftande en fördel lör Eskilstuna finstad, enär dermed afsågs den inhemska smides-manufakturens allmänna befrämjande; samt att dessa utgifter icke på långt när skulle kunnat bestridas af kapital-återstoden utaf fristadsmedlen, hvadan en stor del af desamma i allt fall måst å manufakturmedlen anvisas, och skulle, derest de förra medlen blifvit till liela sitt belopp använda, de sednare derefter jern väl bchöft anlitas för premierne vid ofvanLerörda skola.
Vid sådant förhållande ansåg Kollegium det närmare öfverensstämma med det ändamål, hvarför fristadsmedlen blifvit afsatta, att tills vidare och intill dess någon åtgärd af allmännare gagn för fristaden erfordrade deras användande, reservera och under tiden med den odisponerade räntevinsten öka desamma.
Utskottet, som icke kan annat än go känna de af Kommers-kollegium anförde skäl för omförmälde utbetalningars anvisande å manufaktur-medlen, anser följaktligen revisorernes i afseende derpå framställde erinran icke böra föranleda någon åtgärd. 9:0.
Angående utgijnc lån utaf Manufaktur-, tull- och beslags- samt Eskilstuna fristads-medlen.
(1S47 års revisionsberättelse sid. 12; Kommers-kollegii utlåtande sid. 5o — 5 i ) I afseende på den Kommers-kollegium, enligt Kongl, brefvet den Februari 1839, uppdragna utlåning af de kontanta behållningar utaf dessa medel, hvilka icke genast behöfde användas, hafva revisorerne anmält, hurusom de af räkenskaperna funnit, att sådana lån under revisions-åren inne - 22 Stats-Utsk:s Utlåtande, /T:o 161. hafls af personer inom Kollegium, hvilket synts revisorerne mindre lämpligt, ehuruväl något icke varit att erinra mot den för lånen ställda säkerhet.
Till förklarande af hvad sålunda blifvit anmärkt har Kommers-kollegium meddelat följande upplysningar; då Kollegium bemyndigades att utlåna behållningarne af ofvannämnda medel, fastställdes såsom vilkor för denna utlåning, att lånen skulle lemnäs på korta uppsägningstider oc'h emot den ränta, som kunde erhållas; att räntan borde tillgodoföras den fond, hvaraf lånet utgått, samt att statens rätt genom fullgod säkerhet betr\'ggades.
I öfverensstämmelse med dessa föreskrifter, hvilka Kollegium ställt sig lill noggrann efterrättelse, och enär Kongl. Majit ej eller sedermera förklarat, att något serskildt eller annat ändamål, än medlens förräntande, borde vid utlåningen afses, hade Kollegium vid låns meddelande ansett låntagarnes personliga ställning böra komma i betraktande endast så Lill vida, som den vore af någon vigt för säkerhetens bedömande.
Kollegium hade också sökt iakttaga alltsom kunnat betrygga från förlust å utlåningen; ett förhållande, hvilket vitsordades deraf, att ingen dylik förlust inträffat och icke ens någon anmärkning med hänsigt till säkerheten förekommit; anmälande Kollegium slutligen, att utaf de tvenne lån, som under någon lid innehafts af personer, anställde inom Kollegium, vore det ena, efter uppsägning å låntagarens sida, redan till fullo inbelaldt, och utgjorde det andra, eller det ännu oguldna, ett belopp af i5oor:dr.
Jemte nu anförde upplysningar, har Utskottet ansett sig böra meddela, att sistberörda lån, hvarför räntan är förskrifven till 5 procent årligen, skall efter 2:ne månaders föregången uppsägning återbetalas.
Med hänsigt till innehållet af ofvanåberopade nådiga bref och då det deruti uppgifna ändamål med omförmälde behållningars utlånande ingalunda förbisetts eller åsidosatts vid meddelandet af de lån, hvarom nu är fråga, samt, hvad säkerheten beträffar densamma, enligt revisorernes förklarande, icke gifvit anledning till någon erinran, har Utskottet ansett sig böra hemställa, att revisorernes anmärkning rörande dessa 2:ne lån må förfalla. 1 Stats-Utsk:s Utlåtande, N:o 161. 23 io:o Angående redovisningen för det till instrumenter och böcker m. m. för nuvigalions-skolorna berit jade serskildta anslag. (i845 års rev.-berättelse sid. 17; Kommers-kollegii utlåtande sid.
\0—415 1847 års rev.-berättelse sid i3—14.)
Med anledning af den i 1845 års revisions-berättelse förekommande anmälan, alt någon redovisning för det vid 1840 ocb 1841 års riksdag beviljade samt från Riksgälds-kontoret utbekomna anslag å 16,600 r:dr, till anskaffande af de instrumenter och böcker m m., som vid navigationsskolornas första organiserande erfordrades, bar Utskottet ansett sig böra upplysningsvis meddela, att Kommers-kollegium, i utlåtandet öfver nämnda revisions-berättelse, uppgifvit orsakerna lill lidsutdrägten med den saknade redovisningens uppgörande, samt att denna redovisning, på sätt sednast församlade revisorers berättelse innehåller, numera blifvit upprättad och, efter verkställd granskning i Kammar-rätten, aflemnad till bemälde revisorer, hvilka vid dess genomgående icke funnit anledning lill anmärkning. 11 :o. Angående säkerheten för ett af Manufaktur-diskontfonden Eskilstuna fristad meddeladt lån.
1847 års rev-berättelse sid. >4—15; Kommers-kollegii utlåtande sid. 51 — 53.)
Vid den under sednaste revisions-förrättning verkställda inventering af manufaktur-diskontens lånehandlingar, hafva revisorerne anmärkt, att någon intecknings- eller annan laga säkerhet icke blifvit ställd för det, genom Kongl brefvet den 19 December 1835, Eskilstuna fristad beviljade lån å 18,298 r:dr 20 sk. 1 rst, till inköpande af åtskilliga kronan förut tillhöriga vattenverk och byggnader i nämnda stad.
Enligt hvad Utskottet, dels af Kommers-kollegii ofta åberopade underdåniga utlåtande och dels af de i afseende på detta lån afgifna förbindelser inhemtat, har den för nämnda vattenverk och byggnader erforderliga köpesumma blifvit i nåder anvisad att i låneväg af manufaktur-diskont - Zi Sluls-l tsk-.s Utlåtande, iV:« 161. fonden förskjutas; hvaremot Eskilstuna fristads invånare, genom dess Magistrat, Äldste och Drätselkammare, jemlikt 3:ne serskilde, till Kommerskollegium eller ordres utfärdade, förskrifningar å ett sammanräknadt kapitalbelopp af 18,061 r:dr 44 sk' Q rst., förbundit sig alt detta belopp medelst afbetalning inom hvarje års.slut af 3 procent å primitiva kapitalet återgälda, samt derjemte erlägga 4 procents årlig ränta; varande genom hittills förfallna och ordentligen fullgjorda afbelalningar manufaktur-diskontlondens ifrågavarande fordran minskad lill 11,874 r;dr 18 sk. 8 rst.
Och som, vid afståendet af eganderätten lill ofvanberörda liigenheter, åtskilliga vilkor blefvo fästade, såsom: alt dessa lägenheter icke, ulan Kongl Maj:ts nådiga tillstånd, någonsin finge fristaden afhändas, eller vaLLenfallen användas för andra inrättningar oell behof, än dem, som för smides-manufakturen erfordrades, samt alt någon inskränkning i den för gevärsfaktoriet behöfliga vattendrift icke finge ega rum, ansågs nödigt att införa dessa vilkor uti det emellan Krigs-kollegiuin och fristaden upprättade köpekontrakt, hvars i4 § dessutom innehåller: att, till säkerhet för sagde vilkors fullgörande, skulle samma kontrakt i Wester Rekarne Häradsrätts inteckningsprotokoll intagas.
Denna åtgärd, hvilken, på sätt revisorerne upplyst, första gången vidtogs den 7 Mars l83y och sedermera förnyades den 12 November 1846, afsåg följaktligen icke lånesumman, utan endast de vid försäljningens medgifvande gjorda förbehåll.
Då för nyssnämnda låns återbetalande någon annan säkerhet än fristadens invånares gemensamma ansvarighet icke blifvit af Kongl. Maj:t föreskrifven, och då Utskottet, lika med Kommers-kollegium, anser de afgifna skuldförbindelserna i detta hänseende vara fullt nöjaktiga och till fy 1 leslgörande, finner Utskottet sig ega grundad anledning till den hemställan, att revisorernes, i fråga om säkerheten för merberörda lån, gjorda anmärkning må förfalla. 1 Stockholm den 28 April I848. jv? i«s. Stats-Utsk:s Utlåtande, N:o 162. 25 JVF 1®*.
Arik. lill Exp.-Ulsk. den 29 April. k'. 6 c. ui.
Utlåtande, i anledning af vackt fråga om nedsättning af räntan och. förlängning af återbetalnings
Liden för lån utaf Mann faktur-diskont fonden.
(Rgs A fri.)
Till beredande af möjlighet för svenska industrien alt enligt lidens fordran, täfla med den utländska, har, under åberopande af nu gjorda framställningar om allmänna penningeräntans Angifvande eller nedsättande, Herr Joli. 1Vahlgren, uti en inom Borgare-ståndet väckt och till Statsutskottet remitterad motion, föreslagit, att räntan för de lån, som af manufaktur-diskonten meddelas, måtte nedsättas till 3 procent och tiden för dessa låns inneliafvande utsträckas till 12 månader samt den, vid uteblifna iiqvider å lånens förfallodagar, föreskrifna straffränta alldeles upphöra, hvaremot lagsökningar, derest de förfallna lånen icke inom fjorton dagar inbetaides, borde genast anställas.
I anledning af denna motion får Stats-utskottet upplysa, att, enligt 1 1 :te och i4 §§ i det för manufaktur-diskont-inrättningen nu gällande reglemente af den 8 Februari 1844» skola ifrågavarande lån meddelas på minst en och högst nio månader, ordinarie räntan för desamma erläggas efter 4 procent om året, eller en tredjedels procent i månaden, samt straffräntan, hvilken eger rum för hvad, som af ett låns kapitalbelopp ej inbetalas inom åtta dagar efter förfaliodagen, utgöras med fyra procent årligen utöfver ordinarie räntan.
Vidare stadgas uti 16 och 17 §§ af samma reglemente, att, derest lån icke inom en månad efter förfaliotidens förlopp blifvit inbetaldt, bör lagsökning emot vederbörande anställas, samt att, då lagsökning skett, är, intilldess annorlunda förordnas, låntagare eller den hypotl eks-utgifvare, som enahanda förbindelse sig ikläd t, pligtig att såsom utsökningsBih. till R.
Fröt. 1847 & 1848, 4 Sami. 1 Afd. 2 Rand. 2 käft. 4 26 Stats-Utshs Utlåtande.
N:n M2i provision, erlägga två procent af kapitalet, hvilken provision lills vidare lillialLi*>■ diskontens ombudsman
Då manufaktur-diskonten måste godtgöra Rikets Ständers hank tre procents årlig ränta lor de medel, sorn lyftas utaf’ det å banken till denna diskonts lånerörelse beviljade kreditiv af r,5oo,ooo r:dr, så skulle naturligtvis, i händelse diskontens ullåningsränta, på sätt motionären föreslagit, nedsättes till samma belopp, ali ränte v riis t å berörda kreditiv-medel komma att för framtiden upphöra, och följaktligen den härigenom na påräknade tillgång
Lill ersättande af kapital och ränteförluster samt förvaltningskostnader, äfvensom till bestridande af de å diskontens vinstmedel anvisade utbetalningar jemväl försvinna.