Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Af hvilka föreskrifter de 2:ne förstnämnde ej innefatta något annat, än livad;redan för närvarande eger rum, ehuru stadgande derom i Reglementet saknas; äfvensom de under moni lil och IV tillstyrkte igenfinnas under §§. 12 och i3 i 1816 års Kongl. Reglemente..
Och-ilian Utskottet ansett sig desto hellre böra tillstyrka > det under mom.
V. upptagne stadgande, sorn detsamma blifvit af Banco-Discont-Directionen föreslaget, och i betraktande måste tagas,' att,. enligt 4‘0Ch 5 §§. i i8a3 års reglementariske föreskrifter för Låne-Contoren, de Tjenstemän inom Banco-Verket, sorn erhålla befattningar vid Låne-Contoren, icke allenast bibehålla deras inom Banco-Verket förut innehafvande tjensler, med Banco-TJtskottcts Memorial N-o ic6. rättighet alt, nnder det de vid Låne-Gonlören tjenstgöra, blifva i deras tour befordrade inom Banco-Verket, ulan jemväl al deras löneformoner derstädes åtnjuta hvad ej.för vicäriåtets bestridande erfordras; vid hvilket för.*
Itai lande oell då tillämpning af samma princip,- ehuru med betydlig inskränkning, i afseende på Bänkens Tjenstemän, sorn vid Bancö-DiscontVerket anställas, onekligen ej allenast är med billighet och rättvisa öfverensstämmande, då tjenstebefaltningärne vid Discont-Verket, likasom vid Lå~ ne-Contpren, endast medelst Gonslitutöriål tillsättas, och deras innehafvare således när sorn helst kunna derifrån skiljas, utan äfven synes blifva i så målto för Banco-Discont-Terket och Banken ömsesidigt gagnelig, att, genom berörde föreskrift, en Bankens Tjensteman, antagen till tjenste-befattning i Banco-Discont-Verket, sättes i tillfälle' att, med afstå ende från dess tjenst och lön i Banken, uteslutande egna sin tid och verksamhet åt Bancö-Discont-Verket, utan att derigenom förlora utsigten att kunna lill Barico-Verket återgå och inom detsamma’vinna vidare befordran, i händelse o förut-' sedde förhållanden, samt hans eget eller Bankens gagn och nytta, kunde dertill föranleda.
Beträffande åter' slutligen de Låne-Contoren serskildt rörande föreskrifter, hvilka i nu upprättande Banco-Reglémente, enligt den af Utskottet ofvan yttrade åsigt, böra intagas, så, jemte hänvisning till Utskottets ofvanberörde, under N:o pr afgifne Memorial, får Utskottet allenast anmäla, ätt
Utskottet ej funnit anledning till någon annan hufvudsaklig förändring ide för Låne-Contoren allt sedan år i8a3 gällande stadganden, som igenfinnas under §. 3, §. 5 sista punkten samt §§. 6, 7, 8, 9, 11 och. 18 i det för Låne-Contoren då utfärdade Reglemente, än att, till följd af den sistlidne Riksdag inrättade Ilandels-Discont-Rörelsen, det i §.: 8 intagne förbud för Låne-Contors-Directionerne, alt emot ränta emottaga insättningar af enskildes penningar, bör försvinna och sålunda samma §. erhålla följande lydelse:
Directiönerne emottage icke i inbetalningar af Contorens lån och räntor andra medel, än det i Riket fastställde gångbara mynt samt Låne-Contorens egne assignalioner.
Och vill Utskottet, efter emottagandet af Rikets Ständers beslut, i anledning af dess under N:ö 1 o5 afgifne Memorial, för Rikets Ständer framställa resultatet af Utskottets granskning af nu gällande reglementariske föreskrifter, dels för belåningen af actier och publike papper, dels för Bankens
Discont-rörelse på namn och reverser samt med omsätlningsrält, dels slutligen för Handels- och Närings-Disconten.
Stockholm den Febr. i835.
Baxco-IJ' ikattets Memorial AT!o iö6- Reservationer: af Herr C. Stuart: "”Det inom Banco-Ulskoltéfs Räicnskaps-Afdelriing vackla och af Ulskoltet godkända förslag, att vederhäffighels-betyg, som af tillförordnad Domhafvande utfärdas, skaij, för alt vara antagligt., v erid ceras af Presten i församlingen, synes mig i hög grad olämpligt.
Jag vill visserligen ej bestrida, alt ju icke, på sätt man någon gång hört uppgifvas, själasörjare Kunna finnas, som med omsorgsfullt nit söka att få noga reda äfven på sina åhörares timliga egodelar och afkastningen af desamma; men jag kan icke annat än anse pröfningen och vitsordandet af dessa egodelars större eller mindre tillräcklighet för gäldandet af åstundade
Discont-lån vara ett för Prestens vig tiga kall helt och hållet främmande åliggande.
Det förefaller mig dessutom något besynnerligt att föreskrifva, deluppgifter, som meddelas, rörande personers förmögenhets-omständigheler, af Tjenstemän, inför hvilka alla lmfvudsakliga förändringar uti eganderätts-förhållanden skola anmälas, icke få anses tillförlitliga, med mindre desamma äro bestyrkte af någon utaf dem, som fått sig uppdraget att vårda sina medborgares andeliga angelägenheter.
Härvid torde äfven böra lagas i betraktande , huruvida icke nödvändigheten, å ena sidan, att begära, och skyldigheten, å den andra, alt möjligen ej sällan vägra de ifrågavarande intygen, skola ännu mera Öka de anledningar, som olyckligtvis redan finnas, till obehagliga förhållanden och stridigheter emellan lärare och åhörare.
Det uppgifna behofvet, af ett sådant stadgande, sorn blifvit föreslaget för att betrygga Discont-Verken emot förluster, kan jag, för min del, icke hedler äntaga såsom något giltigt skäl för detsammas godkännande.
Enligt hvad jag förmodar, lär lika litet någon extra, sorn någon ordinarie
Domare, utfärda yederhäftighets-betyg för okända personer, innan han erhållit tillförlitliga upplysningar om deras förmögenhet.
Varande det för öfrigt DiscontDirectionernes oviikorliga pligt att, derest anledning till misstanka för mindre noggrannhet härutinnan skulle emot någon sådan Tjensteman förekomma, icke fästa afseende å de utaf honom meddelade vederhäftighets-betyg.”
Uti denna reservation hafva Herr Vallej, samt Riksdags-Fullmägtige Olof Olsson från Wermlands Län och Peter Andersson från Hallands
Län instämt; af Herr Nordenankar: ’’Jag instämmer i Herr Stuarts reservation och dess utveckling af motiven, med undantag af den deruti förekommande perioden ”Jag vill visserligen ej bestrida . , . af kastningen af desamma;” Med Banca-TJtskortets Memorial N:o i©S.
Med Herr JSordenankar hafva sig förenat, Herr Grefve Frölich, Herr Lagerheim och Herr IVedberg; ' af Herr Biskop Lundblad: ”Med nådigste tillstånd frånvarande, då Höglofl.
Utskottet unde;' loppet af Januarii månad fattade delta beslut, reserverar jag mig så vida deremot, som jag anser det vara olämpligt och principsti idigt, att stadga, det Presterskapet må controh ra af Domare utgifna betyg.
I öfrigt anser jag ifiågavaiande åtgärd vara helt och hållet främmande för Presterskapets egentliga embetspligt;” af Herr Doctor Lindfors: '”Jag förenar mig med Herr Stuart i sale, men ej i uttryck.
Mina skal äro, att jag ij) anser ett alltför långt utsträckt eontroleringssystem vara merå skadligt än gagnligt; 2) fruktar, det ifrågavarande stadgande möjligen kan gifva anledning till hvarjehanda obehagliga förhållanden emellan själasörjaren och åhörarne, enär ett gifvet afslag af den förre möjligen kan väcka missnöje hos de senare; 3j) önskar, att
Presterskapet ej må öfverhopas med alltför många verldsligt bestyr, hvarigenom det alltför mycket diages från sin egentliga bestämmelse.
Skulle, allt delta oaktadt, Prestens intyg anses be höfligt, tror jag det böra föregå Domarens, och snarare tjena denne lill upplysning oell ledning,, än till contra! å hans embets betyg”; af Herr Helleday:
,J,Uti Herr Stuarts reservation instämmer jag, serdeles i afseende på sjelfva uppställningen, som från vissa håll icke undgått klander af Herr Sahlin: ”Mot Utskottets beslut, att vederhäftighets-betyg, sorn af tillförordnad
Domhafvande utfärdas skall, för att vara antagligt, verilficeras af Prosten i församlingen, får jag mig reservera; anseende det ej vara lämpligt a'tt ålägga Presterskapet sådan befattning/’
Häruti har äfven Herr Prosten afzelius instämt; af Herr Rubin: ”Emot Utskottets beslut, i afseende på Pastors skyl dighet att samtidigt med Domaren yerificera Låntagares och Löftesmäns vederhäftighet, får jag mig reservera, emedan jag anser det vara oiformligt fordra tvänne Auctoriteters intyg, då detta alltid måste förutsätta, att man misstror endera.
Det är äfven en högst egen procedure att ålägga Pastor verificera
Domarens på embetsansvar utgifna betyg, hvilket i vida vigligare och mera magtpåliggande ärenden anses tillfyllestgörande.
Hellre skulle jag sett, att Högloflige Utskottet befriat
Domaren från all befattning med dessa påskrifter, än att underkasta dess åtgärd en conlrol, som, efter min tanka, har den dubbla egenskapen att vara för honom, såsom ansvarig em betsman, högst nedslående och för Bankens säkerhet onödig.” Bihang till R St, Fröt, 1834 ofå i835. 6 Sami. 1 AfJ.
a Bandet, 3r.sta Häftet. 3 ST 0 C K II O L M , ,835; lios J. A. A\ am nes.
BantOrVe skottets Betänkande N;o loj. i N:o 107.
Ankom till Exp.-Utsk, den 2 'Mars, Betänkande, i anledning af Herr Rosenblad?, motion_, am stadgar i gemenskap med Bankens Sedel-utgifning.
Genom Protocolls-Utdrag, af den 3i sistlidne Januarii, har Högloflig» Ridåerskapet och Adeln till Utskottet remitterat en af Herr Rosenblad Bemhardj vackt motion, deruti, jemte erinran, att en af de delar uti 1800 års Baneo-Reglemenle, der förändringar minst kunde undvikas, vore 4 Art. 2 Afdeln., innefattande stadgande» i gemenskap med Bankens Sedeb-otgifning, Motionairen ansett de dit hörande stadganden kunna indelas i 3:ne Classen: 1:0.
Sådane sorn vore helt och hållet beroende af Kongl. Maj:ts bifall til Rikets Ständers beslut om införande af så kalladt courant-mynt; q:o. Sådana, på hvilkas uppgörande definitiva beslutet i denna fråga kunde anses ega mycket inflytande; och 3:o. Sådana, sorn vore helt och hållet oberoende af detta beslut.
Under förutsättning, att stadganden af första Classen icke kunna komma i fråga att ens vidröras, förrän sjelfva hufvudfrågan är afgjord, har Mo' tionairen ansett till a:dra Classen höra frågan om de blifvande sedel-valeurerne, i afseende hvarå icke något mera hitintills blifvit bos Rikets Ständer afgjordt, än om SkilliRgs-sedlarnes bibehållande under samma förbehåll som vid sista Riksdag.
Och, oaktadt de Sedel-valeurer på Riksdaler-tal, nemligen i, 3, 10, 25, 100 och 5oo, hvilka af Rikets senast församlade Ständer bestämdes, icke komme att, efter skeende förändring till Courant* uttrycka mera än a/3 af det värde de, då beslutet togs, voro ämnade att föreställa, har Motionairen tillstyrkt bibehållandet af enahanda valeurer för Courant-myntet, dock med tillägg af en ny valeur, nemligen å Fem (A) R:dr Courant, hvartill Motionairen ansett grönt papper böra begagnas; till stöd för denna tanka, äfvensom den, att Sedlar, jemväl å 1 R:dr Courant, böra utfärdas, har Motionairen åberopat åtskillige af honom sistlidne höst till Banco-Utskottet framlagda skäl, och ytterligare erinrat, att, ona Bihang till R.
Fröt, 1034 och i835. 6 Sami, 1 Afd. % Bandet, 3zaira Häftet. t 2 Banco-TJishttets Retankaäe N'.o 107. ingen Sedel skulle utgifvas å lägre Riksdalers-valeur än 2 R:dr Courant»sådant kom me, sedan all Sedel-utgifning från Riksgälds-Contoret med Silfverutvexlingens början upphört, att medföra en ökad åtgång af de så dyra Skillings-sedlarne till ersättning för i rörelsen 'åiu löpande i3 å 1400,000 R:dr af Riksgäldssedlar på 1 R:dr.v Hvad Stadganden af 3:dje Classen vidkommer, så borde, enligt Motionairens åsigt, de redan tillverkade sedel-papperssorteine godkännas, med iakttagande endast, att alla Sedlar göras å lamelleradt papperoch att Fullxuägtige föröfrigt måtte bemyndigas gifva åt papperet de ytterligare förbättringar, hvilkas lämplighet en ökad erfarenhet kan vitsorda»
Det i senaste Banco-Reglementet gifna stadgande, om valeurens skrif ning, på Sedlar å 10 R:dr, och deröfver, har Motionairen ansett böra försvinna, och deriemte tillstyrkt, att, oberoende af det nu gällande Banco-Regleraentets 5 Art. 1 Afd. §. 2, Baneo-Fullmägtige må berättigas vidtaga åtgärder till besparing i kostnader för allt skrifnings-arbete å de nya Sedlarne, så att de kunna låta verkställa detta arbete till större eiler mindre del medelst machineri; samt att de äfven må kunna vidtaga anstalter till förbättring af Skillingssedlarne, sedan valeurerne å Riksdaler-lal hunnit fullbordas; åberopande i denna sistnämnde omständighet en af honom till Banco-Utskotlet ingifven beräkning, enligt hvilken Skillings-sedlar på lamelleradt papper skulle komma att kosta Banken mindre än de nuvarande.
I enlighet härmed innefattar den egentliga motionen, att Banco-Utskottet, under förbehåll, att, sedan den hos Kongl. Maj:t hvilande frågan ont Courant-mynts införande blifvit definitivt afgjord, fä inkomma med förslagtill de stadganden, som i anledning derctf kunna erfordras, nu måtte föreslå Rikets Ständer att, med upphäfvande af de i usta §. utaf nu gällande Banco - Reglementes 4 Art.
2 Afd. innehållna föreskrifter, stadga följande: 1:0.
Alla slags Bankens Sedlar hållas på förhand färdige för att kunna genast och utan omgång utvexlas till Allmänheten, på lika sätt som nu sker med Sedlar å 3 R:dr och derunder; så att de följaktligen icke annulleras vid skeende insättning, derest de icke äro förslitne.
I sammanhang härmed iakttages: f0- att Bankens Sedlar å högre valeur än Sepcton skillingar, eller, i händelse af Courant-myntets införande, Tjugufyra skillingar, ställas endast på följande summor, nemligen 1, 3, 5, 10, a5, 100 och 5oo R:dr.; bj. att de så kallade
Skillings-sedlarne af de hittills bruk/ige valeurerne (jeller i händelse af Courant-myntets införande ä motsvarande belopp Banco-ijtskott ts Betänkande Nio 107. 3 i Courantj samt sålunda å 24j 18 och 12 skitlingar) väl må hädanefter som hittills Allmänheten tillhandahållas, alt till den som det åstundar, utvexlas intilldess, Rikets Ständer annorlunda förordna; dock attj Banco-Styrelsen eger tillse, att de gamla tillgångarne, ibland hvilka Banken ännu eger ett betydligt förråd Sedlar å 14 och 10 skillingar koppa: mynt, gällande lika med Banco-mynt, blifva i görligaste målto använda. 2:0.
Sedlarne af nya slaget (hvarunder räknas valeurerne från och med 25 lill och med 5oo R:dr) skola i bokföring upplagas efter stycketal med numer och datum; dock alltid så, att de, som tid efter annan i Cassör na inkomma och icke befinnas förnötle, må till utvexling åter begagnas, samt icke förr blifva annuleiade och i böckerne afförda, än de genom nötning äro för vidare omlopp bland allmänheten otjenlige, hvaremot de smärre Sedlarne (hvarunder, jemte Skillingssedlarne, räknas valeurerne från och med 1 R:dr till och med 10 R:dr) behandlas lika med nuvarande Sedlar å 8 skill, till och med 3 R:dr, och således endast i antal och summa, men icke efter stycketal, numer och datum, i råkenskaperne upplagas och afföras. 3:o.
I afseende på de nya Sedlarnes material, beskaffenhet, med hvad mera med tillverkningen eger gemenskap, iaktlages: a). att till alla Sedlar å Riksdalers-valeur användes så kalladt lamelleradt papper efter de för Utskottet upprista prof; Fullmägtige dock obetaget att gifva papperet all den ökade förbättring, ytterligare vunna insigter kunna påkalla; b'), att formaten blifva likaledes i öfverensstämmelse med de för Utskottet uppvista prof, sålunda, att 5oo och 100 Riksdalers sedlar komma att förfärdigas af det största formatet, de å 25 och 10 R:dr af det dernäst, samt 5, 3 och 1 Riksdalers-sedlar, af det minsta; c), att alla dessa Sedlar tillverkas af färgadt papper, nemligen 5oo, 20 och 3 R:dr, af blått, 100, 10 och 1 R:dr af gult, samt 5
R:dr af grönt; d) att texten tryckes på sätt de för Utskottet uppvista prof utvisa, i såkallad Stereotyperings-form; hvarvid ovilkorligen bör iakttagas, att typen till hvarje valeur är så olik de öfrige, att omöjligen förfalskning från den ena till den andra kan verkställas; e) att, i afseende på Skillings-sedlarne, det öfverlemnas åt BancoFullmägtige att införa all den förbättring till papper, tryck och deras öfriga beskaffenhet, sorn kan finnas ändamålsenlig, vare sig genom att till - 4 Rinca-TJt skottets Betänkande N:o 107. vei ka flem på lamelleradt, färgad t eller ofärgadt papper,, eller på livad annat sätt, sorn bäst kan uppfylla Bankens interesse»; f) att alla Sedlar böra vara underskrifneaf minst tvänne Bankens Tjenstemän; egande Fullmägtige föröfrigt att, i afseende på deras tvumerejing m. rn., vidtaga alla de åtgärder, sorn kunna förena säkerhet i conlrolen med besparing i kostnaden. 4:o
Be nya Sedel-foi mulairen böra färdiggöras i den mon görligt är, så att de målte kunna sältas i-omlopp, de större valeurerne senast vid början af år t836, och dé smärre -så fort tillräckligt antal blifvit färdigt. 5:o Ulgifvandét af Vexel-Bankens hittills- bruklige Transport-SedJar inslulle-s, och upphör ifrån och med den dag, då utvexling af dé i andra punkten omnämnde större Sedlär vidtaget; äfvensom tillverkning af dé nu begagnade 3 och 2 Rrdrs-Sedtarne ej eger' rum från och med den dag, då de i samma punkt omnämnde smärre Sedelvaleurer blifvit i omlopp satta.
Egande Bänco-Styrelsen att, genom tjenliga anstalter; befrämja de nya SedIdrnes utvexling-i Landsorterna enrot gamla. 6:0 Banco-Fullmägtige ega att hös Kongl. Maj:t i' underdånighet an. bålla om utfärdande af allmän Kungörelse, innehållande noggrann beskrifning på så väl de nya Sedel - myntén , sorn de fortfarande gångbara gamla.
Denna sistnämnda omständighet antyder Motionairen såsom varande af vigt, då t. ex; en stor del af allmänheten ännu föga känner IvopparTnynt-SkiUings-sedlnrne, och är osäker om betydelsen af-ordet Banco, på de efter , den 1 •
1884 ,utgifne Sedlar, o. s. v. - Efter emottagande af omförmälde motion, och sedan Utskottet öfverJemnat densamma till preliminair behandling af dess Finartce-Afdelning, liar bemälde Afdelning, jemte tillkännagifvande, att den redan i Augusti månad -för! idé t år, efter Banco-Fullmägliges hörande, ingått i öfverläggning om -de fleste bland de punkter, sorn i motionen innefattas och deröfver stadgat dess tanka, fastän Afdelningen, i afvakta» på slutlig decision om det nya Mynt-Systemet, hittills dröjt med sakens anmälande till Utskottets Plenum, förklarat, alt, .efter Afdehungéns åsigt, fråga» om de Sedlar, Banken här alt utgifva, icke står i så omedelbart samband med Silfver-myntets benämning af antingen Courant eller Specie, att de reglementariske föreskrifterna Ter Bhndc-JJt skottets
Bet unnande N:o 107."
Bahcto-Föl valtivingen behöfde ovilkorligen dereftér lämpas, då det vore en allmänt känd sals, att en Riksdaler'Courant eller Riksgäld, efter räknevärde, eger, lill en Riksdaler Silfver Specie, förhållandet af 1 till 4> och dét således för den vanliga penninge-räkningen i landet vöre af föga betydenhet, antingen den Si Ifver-piece, sorn nu kallas en Specie-Riksdaleiy får än vidare bibehålla delta namn' ellei- påtryckas valeurén af !\
Riksdaler Courant; men att deremot visade sig nära ogörligt alt bringa ■ allmänna penninge-räkningen man och man emellan till Riksdaler och skil lingar Banco, då det hårda myntet, som skall jemte sedlarne kringlöpa, ej är derefter lämpadt och icke ulan en för den oerfarne allt för invecklad evalvation låter sig till Banco-räköinge n hänföra, till exempel hvarpå blifvit anfördt, att det för en ovan räknare icke vore någon lätt sak att i hast förvandla 19 R:dr Silfver till Banco 5o: 3a. —- eller 19 R;dr Banco till Silfver Specie 7: 6. — hvare mot någon livar'ulan mycken svårighet syntes kunna utröna, att 19 Riksdaler Silfver Specie motsvara 76 Rrdr1 Rgs eller Courant och 19 Rrdr Riksgälds eller Courant gälla lika med 36.
Vid hvilket förhållande, och under fästadt afseende å Regerings-formens 72 §. särn t med dén förutsättning, att Kongl. Majit, efter alt hafva afslagit Rikets sist församlade Ständers förslag, om Banco-Riksdalerns antagande till mynt-Gidiet, och anbefallt utmyntningen al Silfver efter 1 Rrdr Specie såsom enhet, icke lärer bestämma till allmän mynt-enhet 1 R:dr Banco, Afdelningen funnit sig föranlåten och befogad föreslå, att äfven, för den händelse Kongl. Maj:t later Svenska Silfver-myntet såsom hittills utp. räglas efter Rrdr Specie, och således icke stadfäster Rikets Ständers beslut, att lill allmän mylit-enhet må antagas Rrdr Courant, de nya Sedlar Banken, likmätigt derom serskildt gifne föreskrifter, liar att utfärda på Riksdalertal, röå ställas å Rrdr Courant, hvarje sådan Riksdaler jemt motsvarande i räkne-värde 1 Rrdr Riksgälds eller if/\ af Silfver-Specie-Riksdalern och dess nuvarande elier blifvande under-afdelningar, efter deli, med afseende å slagskattens beräkning i Myntet, af Kongl. Majrts och Rikets Ständers förändrade »664 års Myntfot.
Ehuru Utskottet ej kunnat undgå inse, samt jemväl för Rikets Ständer redan i Meni.
N:o 102 anmält de svårigheter, hvilka mota för uppgörande af reglementariske föreskrifter, angående Bankens nya Sedelmynt, innan Rikets Ständer erhållit Kongl. Majrts
Nådiga svar å deras i underdånighet framställde förslag lill förändradt mynt-system, likväl då det förväntade afgörande! af nämnde fråga ännu saknas, och genom ytterligare af - 6 Banco-\j!skottets Betänkande Nio 107. vaktan på ett slutligt resultat i densamma, Rikets Ständer tilläfventyrs kunde sättas ur tillfälle, alt före Riksdagens utgång fatta några beslut, angående Bankens nya Sedelmynt, till grund för de reglementariske föreskrifter, hvilka i detta hänseende böra Banco-Styrelsen meddelas, liar Utskottet trott sig böra antaga den utväg, Finance-Afdelningens berörde Utlåtande erbjuder, att utan längre tidsutdrägt komma till något mål i fråga om Bankens Sedel - utgifning; och i denna afsigt jemväl, utan afvaktan af Rikets Ständers svar å Utskottets i Memorialet N:o 102 gjorda hemställan, till pröfning upptagit ofvanberörde af Herr Rosenblad väckte motion, egande för ändamål, att tjena till ledning vid uppgörandet af detail-föreskrifterne om Bankens Sedel-lili verkning; och går Utskottet nu att sig yttra öfver de speciela punkter, hvilka i denna motion innefattas.
Punkten 1 i motionen är lika lydande med den, som befinnes i i83o års Banco-Reglemente pag. 60, och synes af Motionairen ämnad att på enahanda sätt förstås och tillämpas, men i slikt fall torde dock behöfva från början uttryckas, att under mellantiden, så länge Transport-sedlars tillverkning måste fortfara, dessa icke inbegripas i detta allmänna stadgande.
Den i mom. a föreslagna nya valeur å 5 R:dr Courant synes Utskottet vara obehöflig, och desto hellre böra undvikas, som allmänheten utan allt tvifvel finner sig bäst belåten med, att nya ovanliga Sedelslag icke blihs
,va flere, än som för rörelsens behof oundgängligen påkallas.
Hvad beträffar mom. b, så, enär Rikets Ständer beslutit, alt ”Sedlar å skillingtal af de nu bruklige valeurerne komma att till nästa Riksdag bibehållas, anser Utskottet med samma beslut mest öfverensstämmande, att de hittills bruklige Sedlar å Skillings-valeurer bibehållas till utseendet oförändrade intill nästa Riksdag, hvilket ock ©tvifvelaktigt af Allmänheten helst önskas; dock att, i händelse genom tillblandning af hampa eller annat segare ämne, ett uthålligare ocoloreradt papper till dem kan erhållas , sådant må verkställas.
Den såsom alternativ föreslagne förändringen till 24, 18 och 12 sk.
Courant, synes ock Utskottet i fråga om dessa Sedlar, hvilkas räknevärde är i alla Landsorter nogsamt bekant, icke vara af något behof påkalladt, utan tvärtom kunna leda till förvillelse.
Likaledes och i den öfvertygelse, att ett Sedelmynts gångbarhet, i stället att underlättas, alltid försvåras i den mon ett synbart bemödande visar sig att få detsamma utspridt, finnér Utskottet någon annan föreskrift i afseende på de såkallade Kopparmynt-Skiilings-se liarne å i4 och 10 sk. icke böra meddelas, än den, att dessa från äldre tider i n "åd liggande Sedlar skola hos Banken i vexling och Banco-Utskottets Betänkande N',o ioj. 7 Betalningar betraktas alldeles lika med öfrige Sedlar å skillinglal, samt hållas i Cassorne städse tillgänglige för en hvar, som önskar att dem begagna.
För antagandet af punkten 2 finner Utskottet ej hinder.
Punkten 3 med tillhörande mom. litt. a anser Utskottet böra antagas.
I mom. b skulle, eldigt Utskottets tillstyrkan om uteslutande af Sedlar å 5 Riksdalers valeur, slutmeningen förändras till "samt 3 och 1 Riksdalers-Sedlar af det minsta.”
Äfvensom i mom. c slutmeningen skulle förändras till ”samt 100, 10 och I af gult.”
Vid mom. d anser Utskottet allenast det tillägg böra göras, att å någon tjenlig plats korteligen må antydas för hvarje Courant-valeur dess molsvariga belopp så väl i Silfver-specie som i Banco.