Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Genom ett sådant bevis, är vederbörande presterskap således i tillfälle alt förvissa sig om en qvinnas hinderslöshet före inflyttningen tiil den församling, der hon sednast blifvit i husförhörslängd antecknad; och då någon icke rätteligen kan tillhöra en församling, eller der hafva sitt stadiga hemvist, ulan alt blifva antecknad i församlingens husförhörslängd, för hvilket ändamål det vid vite är ålagdt hvar och en, sorn flyttar från en till annan församling, alt hos presterskapet i den sednare inlemna prestbevis från den han lemnat, torde lagens ifrågakomna stadgande ej heller kunna gifvas annan tydning, än att lysning bör ske i den församling, der bruden blifvit i husförhörs-längd antecknad.
Med anledning, häraf och som Rikets
Ständer likväl ansett en förklaring i ämnet vara behöflig, hafva Rikets Ständer, för sin del, beslutat utfärdandet af en författning, hvarigenom förklaras, att stadgandena i 15 kap. 18 §:n Kyrko-lagen och 7 kap. 2 §:n Giftermåls-halkcn, angående den ort, der lysning lill äktenskap skall ske, hafva afseende å den församling, der bruden sednast blifvit i hus förhörs-längd antecknad.
Stockholm den 30 Juli 1851. Expeditions-Vtskottets Förslag till und.
Skrifvelse, Nto 123. 239 N:o 123.
Uppläst oell godkänd t hos Ridd. oell Adeln den 29 Juli 1851.
Preste-StAndet den 29 — — Borgare-Ståndet den 29 — — Bonde-Ståndet den 30 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående tillfälle lill undervisning i latinska språket vid Elemenlar-läroverken.
N:o llS.j S. A. K. Hos Rikets Ständer har, i anledning af den förändring af Elementar-Iäroverken, hvarom E. K.
M:ts till konsistorierna aflåtna nådiga Cirkulär-bref af den 17 November 1848 och den 6 Juli 1849 innefatta förständigande, framställning blifvit gjord derom, alt undervisningen vid rikets Elemeniar-skolor malte så ordnas, att, likasom de föräldrar och målsmän, sorn det åstunda, erhålla befrielse för sina barn från de gamla klassiska språkens studerande, eller uppskof dermed till en mognare ålder, äfven åt föräldrar och målsmän, sorn anse det vara af högsta vigt och nödvändighet, att deras barns skol-studicr just med dessa språk taga början, uti de blifvande skolorna dertill må beredas tillfälle; vid öfvervägande hvaraf Rikets Ständer funnit det vara lika obilligt, som med nyare tidens åsigter, rörande offentlig undervisning och uppfostran, oförenligt, att åt de föräldrar, som äro öfvertygade om nödvändigheten af klassisk grund för bildningen, förneka en rätt, som är medgifven den motsatta meningen, hvarjemte Rikets Ständer äro förvissade, att studium af språk, såsom undervisningsämne, innebär den säkraste grund för själsgåfvornas utveckling och att således, då för lärjungen afses klassisk bildning, studium af ett klassiskt språk och företrädesvis af latinet är den själsöfning, hvilken, för denna dess grundbildande bestämmelses skull, bör så tidigt som möjligt begynnas.
För ett sådant begynnande redan i skolans första stadium möta dock svårigheter, enär de för dc tvänne bildningslinierna, genom högstberörda Kongl. 240 Expeditions-Utskottets Förslag till tind.
Skrifvelse, N:o 124.
Cirkulär-bref af den 6 Juli 1849, i nåder anbefallda gemensamma fasta klasser äro för den första uppfostran af stor vigt, och den dermed afsedda verkan skulle genom inbringandet af liiro-elementer, som icke vöre för alla lärjungar gemensamma, störas eller måhända omöjliggöras.
Men ehuru delta hinder alldeles häfdes, om, såsom önskligt vore, serskilda läroverk för de tvänne så kallade linierna-funnos, samt dernäst i betydlig mån undanröjdes, äfven om dessa linier inom samma läroverk åtskiljas, hafva Rikets
Ständer likväl för närvarande ansett sig endast böra hos E. K.
M:t i underdånighet anhålla, att genom dea blifvande nådiga skolordningen tillfälle må för dem, hvilkas målsmän det önska, varda beredt att i latinska språket så tidigt njuta undervisning, att denna må verkligt kunna utöfva sin åsyftade, för hela bildningen grundläggande inflytelse.
Slockholm den 30 Juli 1851.
Preste-Ståndet den 29 — — Borgare-Ståndet den 29 — — Bonde-Ståndet den 2 Aug. — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående iakttagande af vissa vilkor vid utländsk mans naturalisation i Sverige.
(Allmänna Resv. och Ekon.-Utskrts Utl:de, N:o 116). S. A. K. Sedan hos Rikets Ständer blifvit anmäldt, hurusom, vid verkställd granskning af de i Statsrådet förda protokoll, funnits, det en betydlig mängd ansökningar af utländske män E.vpedil iöns- Ulskottets Förslag till lind.
241 män om svensk medborgarerält blifvit af E. K. M:t i nåder bifallna, dels med, dels utan förbehåll af skyldighet för sökanderne att, innan de i behörig ordning såsom svenske medborgare kunde upptagas, ådagalägga, att de från sina förra nationalitetsoch undersåtlighets-föfhållanden blifvit behörigen frikallade, har- det olika förfarandet härvid, ehuru förklaradt af de serskilda omständigheter, som bestämt beskaffenheten af hvarje enskildt fall, likväl fästat Rikets Ständers uppmärksamhet i anseende dertill, att om vilkoren för naturalisationen saknades i lag närmare bestämmelser, så behöfliga den än i ganska många afseenden äro.
Rättigheten att utflytta är väl numera af de nyare statsrätten i de liesta länder erkänd såsom en allmän medborgerlig rätt, men tillika i de flesta bunden, dels vid vissa förbehåll, som förpligta utvandraren att dessförinnan ådagalägga sig hafva uppfyllt vissa serskilda skyldigheter mot moderlandet, dels vid andra iakttaganden, som hafva lill ändamål att göra utflyttningen såsom ett faktum bestyrkt.
För det land, der utländsk man söker medborgare-rätt, är det således redan på dessa grunder af vigt att, innan den beviljas, fordra bevis att han från sitt förra undersåtlighets-forhållande är fri.
Men för en sådan fordran gifvas derjemte flera andra skäl, utgående från landets egna intressen.
Det ömsesidiga band af skydd och trohet, som förenar undersåten med sitt moderland och dess regent, kunde, derest ej detsamma uttryckligt och formligt blifvit löst, lätteligen leda till svåra förvecklingar, om den förfe, bosatt i främmande land, af en eller annan anledning finner det för sig nyttigt, att åberopa sitt moderlands skydd, och den sednare, på grund af politiska eller andra intressen, anser det lämpligt att, med skäl eller oskäl, uppträda till bans försvar.
Exempel på förvecklingar af denna beskaffenhet mellan nationerna finnas från alla tider och icke minst från den nyaste 5 och har fördenskull, i de flesta länder, politisk klokhet gjort frågorna om utländsk mans naturalisation till föremål för en ordnad lagstiftning; men i Sverige äro bestämda reglor i detta afseende icke ännu i lag fastställda.
Med anledning häraf få Rikets Ständer hos E. K. M:t i underdånighet anhålla, det svensk medborgarerätt hädanefter icke måtte utländsk man beviljas förr, än han visat sig vara från sitt förra undersåtlighets-forhållande frikallad, eller ock, uti afgifven skriftlig förbindelse, afsagt sig alla sin förra nationalitets politiska förmoner och rättigheter.
7 Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 2 Augusti 1851.
Prat. 1850 & 1851. 10 Sami. 1 Afd. 31 242 Expeditions- Utsko t tets Förslag till und.
Skrifvelse, N:o 125.
Preste-Ståndet den 29 — — Borgare-Ståndet den 29 — — Bonde-Ståndet den 30 — —- Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående ett sammandrag af föres kr ifterne rörande mätning af spanmål. (Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk.
N:o 119.) S. A. K.
I anledning af förekommen anmälan, hurusom förluster för säljare af spanmål ej sällan inträffade derigenom, alt hvad i afseende på mätning af sådan vara blifvit stadgadt icke behörigen iaktloges, hafva Rikets Ständer ansett det vara angeläget, att de härom gifna föreskrifter blifva mera allmänt kända, än de nu äro; och fl Rikets Ständer alltså bos E. K.
M:t framställa den underdåniga anhållan, att ett sammandrag af de stadganden, som äro gällande i afseende på mätning af spanmål, måtte varda upprättadt och genom E. K.
M:ts nådiga försorg kungjordt, jemte nådig föreskrift att detsamma, vid bestämdt vite, skall finnas anslaget å hvarje spanmåls-magasin i städer och köpingar, samt i öfrigt å de ställen, der sådant kan finnas af nöden, hvarom E. K. M:ts Befallningshafvande skulle ega meddela föreskrift.
Rikels Ständer framhärda etc.
Stockholm den 30 Juli 1851. Expedilions-UtskoUets Förslag till und.
Skrifvelse, N:o 126. 243 N:o 126.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 2 Aug. 1851.
Preste-Ståndel den 2 ■— — Borgare-Ståndet den 2 — — Bonde-Ståndet den 6 — — Rikets Sländers underdåniga skrifvelse, angående ersättning för omkostnaden, i anledning af DD. lili. HH.
Kronprinsens och Kronprin ses san s förm aln ing.
N:is 140 och 173, Mern.
N:o 222 samt Först.
Stats Ulsk.
Mein. N:o 289.) S. A. K. Sedan Riksmarskalks-embetet hos E. K. M:t i underdånighet anmält, att räkenskaperne öfver de, i anledning af DD. KK. HH.
Kronprinsens och Kronprinsessans förmälning, erforderliga utgifter blifvit afslutade och att de i sådant afseende bestridda omkostnader uppgått till följande belopp, nemligen: a) bosättningskostnad 161,508: 13. 3. b) förmälningskoslnad 21,861: 40.
3. c) uppsättning af stallet 110,420: 3. 2. d) resekostnad 30,896: 17. 10. c) serskilda kostnader 46,952: 19. 8. eller tillsammans B:ko R:dr 371,638: 46.
2. samt bemälda embete, jemte tillkännagifvande, att berörda kostnader blifvit af E. K.
M:ts hof-fdrvaltning förskjutna, tillika underdånigst hemställt, det E. K.
M:t måtte täckas att, i öfverensstämmelse med hvad vid föregående likartade tillfällen egt rum, af Rikets nu församlade Ständer äska ett anslag, motsvarande ofvannämnda af hof-förvaltningen förskottsvis utbetalda summa; så har E. K. M:t, uti aflåten nådig skrifvelse till Rikets Ständers Stats-utskott af den 1 nästlidne Februari behagat föreslå Rikets Ständer att anvisa de Ett hundra sextioett tusen Yern - 244 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N:o 127. hundraåtta r:dr 13 sk. 3 rst., som åtgått för inredningen af DD. KK. HH.
Kronprinsens och Kronprinsessans våning i Kongl. Slottet samt för bosättning oell anskaffande af sådana inventarie-persedlar, hvilka finnas i behåll och äro att anse såsom statens tillhörighet; hvarjemte E. K.
M:t täckts i nåder förklara, det E. K.
M:t vöre sinnad att sjelf vidkännas de ofvan under Litt. b, c, d och e omförmälda utgiftsposter, uppgående till ett sammanräknadt belopp af Tvåhundra tiotusen etthundratrettio r:dr 32 sk. 11 rst.
Och hafva Rikets Ständer bifallit, att förberörda af E. K.
M:t äskade anslag må med Etthundra sextioett tusen femhundraåtta r:dr 13 sk. 3 rst. från Riksgälds-kontoret utgå.
Hvilket, lill svar i ämnet, Rikets Ständer få härigenom hos É. K. M:t i underdånighet anmäla.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 2 Augusti 1851.
Preste-Ståndet den 2 — — Borgare-Ståndet den 2 — — Bonde-Ståndet den 6 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående låneunderstöd för återuppbyggandet af den nedbrunna delen utaf staden Lidköping, samt verkställandet af ny tomtreglering derstädes.
N:is 141 och 230.) S. A. K.
Efter den eldsvåda, som år 1849 öfvergick staden Lidköping och till större delen ödeläde den så kallade gamla staden, har, enligt E. K.
M:ts under den 20 Earpeditions-Utskottets Förslag till uiid.
245 December nästlidet år till Rikets Ständer aflåtna nådiga proposition, byggnads-kommittéen, på grund af erhållit uppdrag utaf vederbörande tomtägare, bos E. K.
M:l i underdånighet anhållit, dels att det belopp, 72,617 R:dr 17 sk. 8 rst., sorn, jemlikt värderings-förteckningar och kostnadsförslag, skulle erfordras till inlösen af jord och byggnader samt källare, äfvensom till husflyttningar och planering jemte arfvoden m. m. för den af E. K. M:t i nåder beslutade reglering af tomterne inom nämnda stadsdel, måtte utaf allmänna medel nådigst anvisas, dels ock att ett lån å 200,000 R:dr måtte varda staden heviljadt, för att användas med ena hälften till uppbyggande af stenhus och med den andra till uppförande af trädbus ; varande, vid de härom gjorda underdåniga ansökningarnes öfverlemnande, stadens behof af de sökta understöden vitsordadt utaf E. K. M:ts Befallningshafvande, som derjemte upplyst, att taxeringsvärdet å de vid omförmälda eldsvåda afbrända tomter uppgått till ett sammanlagdt belopp af 158,113 R:dr 40 sk., oberäknadt värdet å de lill komminister- och klockare-boställen samt skolhus använda tomterna ; att detta taxeringsvärde i allmänhet betydligt understege det verkliga värdet, samt att deu erhållna b,randskade-ersättningen utgjorde 138,976 Rdr 44 sk.; och har E. K. M:t, vid jemförelse med beskaffenheten och beloppet af de allmänna understöd, som blifvit beviljade åtskilliga andra af större eldsvådor hemsökta städer, i nåder föreslagit Rikets Ständer att bevilja staden Lidköping' ej allenast ett byggnadslån af 66,666 R:dr 32 sk., under samma vilkor, som bestämdes för det, under sistlidne riksdag, åt staden Christianstad anvisade enahanda lån, utan äfven ett serskildt låneunderstöd af 13,333 R:dr 16 sk. till bidrag för de af lomt-regleringen föranledda kostnader, hvilket sistnämnda lån Lidköpings stad, derest staden ville sig deraf begagna, borde erhålla emot lika säkerhet samt ränte- och återbetalningsvilkor, som E. K.
M:t behagat i nåder föreslå i afseende på det under denna riksdag för tomtregleringen i Christianstad äskade lån, eller en af Drätsel-kommissionen, å stadens vägnar, afgifven ansvarigbets-förbindelse samt 7 procents årlig inbetalning från och med år 1853, deraf 4 procent borde anses såsom ränta och återstoden utgöra kapital-afbetalning.
Enär nästan alla de rikets städer, som under sednaste årtionden varit hemsökta af större eldsvådor, erhållit byggnadslån utaf allmänna medel, hafva Rikets Ständer ansett staden Lidköping jemväl böra komma i åtnjutande af ett dylikt lån för återuppbyggandet af den del utaf denna stad, som genom 1849 års eldsvåda ödelädes; hvadan och i hufvudsaklig öfverensstämmelse med E. K.
M:ts högstberörda nådiga proposition samt i enlighet med Rikets Ständers vid denna riksdag redan fattade och under den 19 Mars innevarande år hos E. K. M:t i underdå - 246 Expeditions-Utskottets Förslag lill tind.
Skrifvelse, N:o 127. nighet anmälda beslut angående, låneunderstöd för brandskadade städers återuppbyggande, Rikets Ständer pröfvat skäligt att, för uppbyggandet af den under
Maj månad 1849 nedbrunna delen af staden Lidköping, eller den så kallade gamla staden, bevilja ett lån af Sextiosex tusen sexhundra sextiosex riksdaler 32 sk., emot de vilkor ock förbindelser, som i afseende på ej mindre lånemedlens lyftning och användande än desammas återbetalning och räntans beräkning, genom-åberopade beslut, blifvit af Rikets Ständer föreskrifna, och under förbehåll att lån utaf dessa medel endast få utlemnas till de tomtägare, som uppföra byggnader af sten eller annat icke eldfarlig! ämne.
Vidkommande det begärda serskilda bidraget till bestridande af kostnaderne för tomtregleringen i meranämnde stadsdel, hafva Rikets Ständer funnit sig ega anledning att bifalla jemväl det lån, E. K.
M:t täckts för sagde ändamål i nåder föreslå, jemte det Rikets Ständer velat medgifva sådan lindring i de härför nådigst framställda betalningsvilkor, att dessa blifva lika med de för återbetalningen af samma stads byggnadslån meddelade stadganden.
Rikets Ständer hafva alltså funnit skäligt all, såsom bidrag lill betäckande utaf de af tomtregleringen efler 1849 års eldsvåda föranledda kostnader, bevilja staden Lidköping ett serskildt lån af Tretton tusen tre hundra trettiotre riksdaler 16 sk., under här nedan stadgade vilkor nemligen: l:o För denna lånesumma skall Drätsel-kommissionen, efter dertill i vederbörlig ordning erhållet uppdrag, i stadens namn och å dess vägnar, afgifva sin till Riksgälds-kontoret eller ordres ställda skuldförbindelse, innefattande de af Rikets Ständer för lånets användande och återbetalning stadgade vilkor. 2:o.
Hvad som utaf lånet icke blifvit hos Riksgälds-kontoret uttaget före slutet af innevarande år 1851, får derefter icke utbekommas. 3:o.
Det i Riksgälds-kontoret lyftade lånebeloppet får, utan ränta och kapi tal-afbelalning, innehafvas till 1854 års slut, hvarefter, och intilldess lånet är till fulla godtgjordt, sex procent af dess ursprungliga belopp böra till Riksgälds-kontoret årligen återbetalas, deraf ränta, efter fyra för hundra, å det oguldua kapitalet först beräknas och afgår, samt öfverskoltet utgör kapital-afbetalning. 4:o.
Den uti nästofvanstående punkt omförmälde årliga ränte- och kapilal inbetälning bör af Drätsel-kommissionen vid hvarje års slut verkställas; dock ina, derest denna inbetalnings belopp före den 10 Januari nästföljande år till Riksgäldskontoret inkommer, samma betalning anses vara inom behörig tid verkställd, hvadan, i sådant fall, den sedan nyssnämnda månads början å kapilal-afbetalningsbeloppet Expeditions-Utskottels Förslag till und.
247 ytterligare upplupna ränta eftergifves.
Hvilket, till svar i ämnet, Rikets Ständer fa härigenom hos E. K.
Uppläst oell godkändt hos Ridd. och Adeln den 2 Aug. 1851.
Preste-Ståndet den 2 — — Borgare-Ståndet den 2 — — Bonde-Ståndet den 6 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående sökt anstånd med inbetalningarne å de för hamnbxjggnads-arbelena vid Cimbritshamn beviljade lån.
(Stats-Utsk:s Uti., N:o 232.) S. A. K.
Genom nådig skrifvelse till Rikets Ständers Stats-Utskott af den 4 nästlidne April, har E. K. M:t behagat till Rikets Ständers pröfning och afgörande, med nådigt förord, hänskjuta en af Cimbritshamns Rorgerskaps Äldste hos E. K.
M:t gjord underdånig ansökning, deruti, på anförda skäl, anhållits om anstånd till nästa lagtima riksdags slut med ränte- och kapital-afbetalningarne å de tvenne serskilda lån af tillsammans 30,000 R:dr banko, nämnda stad, för dervarande hamnbyggnad, utaf allmänna medel erhållit, hvilka afbetalningar, jemlikt Rikets Ständers vid de 2:ne sednast förflutna riksdagarne fattade beslut, bordt hafva tagit sin början vid 1850 års utgång.
248 Expeditions- Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, JY.-o 128.
Rikets Ständer hafva till öfvervägande förehaft detta ärende, och dervid inhemtat, dels hurusom Cimbritshamns stad ännu icke kunnat komma i åtnjutande af de för staden påräknadé förmåner utaf den derstädes företagna hamnanläggningen, dels ock att samma stad, som redan måst vidkännas betydliga uppoffringar för denna anläggnings utförande samt möjligen blefve nödsakad att, för fullbordandet af de ännu återstående hamn-arbetena, utgöra ytterligare tillskott, enligt hvad Borgerskapets Äldste uppgifvit, skall vara urståndsatt att för närvarande verkställa de föreskrifna inbetalningarne å de lånesummor, staden från Riksgäldskontoret utbekommit; i anseende hvartill, och i förmodan att hamnbyggnaden under loppet af nästkommande år varder fullbordad, Rikets Ständer pröfvat skäligt att medgifva anstånd till 1852 års slut med beräkningen och vidtagandet af de årliga ränte- och kapital-inbetalningarne å de för hamnbyggnaden vid Cimbritshamn beviljade samt under åren 1843 och 1845 från Riksgäldskontoret utbekomna 2:ne lån, det ena å 25,000 R:dr och det andra å 5,000
R:dr; dock böra, såsom vilkor för detta anstånd, Cimbritshamns Magistrat och Borgerskapets Äldste, i stadens namn och å dess vägnar, före innevarande års slut till Riksgäldskontoret afgifva en ny, för begge lånen gemensam ansvarighetsförbindelse i afseende på de efter anstånds lidens förlopp förestående inbelalningarnes behöriga fullgörande.
Hvilket, såsom svar i ämnet, Rikets Ständer la härigenom hos E. K. M:t i underdånighet anmäla.
Expeditions-Ulskotlets Förslag till tind.
Skrifvelse, N:o 129. 249 N:o 129.
Preste-Ståndet den 2 — — Borgare-Ståndet den 2 — — Ronde-Ståndet den 6 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående jemförelse emellan nuvarande statsinkomster och utgifter med enahanda inkomsters och utgifters belopp åren 1809 och 1810.
(Stats-Utsk:s Uti., N:o 234.) S. A. K.
Enär en oriktig föreställning i afseende å skattebördornas och statsutgifternas belopp, då nuvarande statsskick infördes, samt deras förmenta oafbrutna ökande efter denna tidpunkt vore allmänt gängse, och då en sådan föreställning måste tillskrifvas den förvillelse, hvartill jemförelsen mellan de äldre och de nuvarande riksstaterna föranledde, genom skiljaktiga beräkningsgrunder för indelta räntorna och kronobonden, samt upptagandet af tillförene i dessa stater icke uppförda ränte- och tionde-anslag för presterskap samt skolor och hospitaler m. fl. inrättningar, har hos Rikets Ständer blifvit yrkadt, att en klar och tillförlitlig jemförande utredning i omförmälde hänseende måtte tillvägahringasj och hafva, vid öfvervägande af denna framställning, Rikets Ständer funnit att, i anseende till de mångfaldiga förändringar, som tid efter annan blifvit beslutade och verkställda i fråga om grunderna och sätten för skattebidragens samt statsutgifternas beräkning och utgörande, en sådan jemförelse måste blifva i hög grad missledande, så vida icke behörigt afseende fästes å dessa förändringar samt deras och penningeförhållandenas gemensamma inverkan på de inkomst- och utgifts-summor, riksstaterna, likasom de allmänna räkenskaperna, utvisa.
Innan Svenska folkets skattebördor och Bilt. till R.
St:s Prof. 1850 & 1851. 10 Samt. 1 Afd. 32 250 Expedilions-Utskottets Förslag till tind.
Skrifvelse, N:o 129. statsverkets utgifter vid olika tidpunkter kunna med full tillförlitlighet jern föras, måste följaktligen beskaffenheten och resultatet af hvart och ett under mellantiden i omförmälda hänseenden meddeladt nytt eller förändradt stadgande, jemte öfriga härvid förekommande omständigheter, noggrannt utredas, hvilken utredning samt en derpå grundad jemförelse naturligtvis icke kunna verkställas utan betydlig uppoffring af tid och möda samt obehindrad tillgång till de handlingar, som innefatta alla härvid erforderliga upplysningar.
Med anledning häraf och då den upplysning och ledning vid beskattningsförhållandenas och statsutgifternas bedömande, som såmedelst kunde vinnas, onekligen skulle i flera afseenden blifva gagnande, synnerligast under utöfningen af den enligt grundlagarne åt Rikets Ständer uppdragna beskattningsrätt samt behandlingen af de med statsregleringarne gemenskap egande frågor, få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det E. K.
M:t i nåder täcktes låta uppgöra dels en tillförlitlig utredning af hvad Svenska folkets alla skattebördor och öfriga utskylder, jemte stats- och riksgälds-verkens samtliga utgifter (de serskilda bidragen samt kostnaderne för dåvarande krig häruti likväl ej inberäknade) vid början af 1809 och 1810 årens riksdagar utgjorde, dels ett sammandrag af alla, med hänsigt till dessa skattebidrag och utgifter, under den sedermera förflutna tiden beslutade och verkställda förändringar, dels ock en fullständig jemförelse emellan skatterna och statsutgifterna vid nämnda tid samt deras nuvarande belopp.
Expeditions-UIslcottets Förslag till und.
Skrifvelse, N:o 130.
251 N:o 130.
Preste-Ståndet den 2 — — Borgare-Ståndet den 2 — — Bonde-Slundet den 0 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående restitution lill Regements-Skrifvaren J. C. Kant af origtigt debiterad löne-bevillning vid Uplands Regemente.
N:o 235.) S. A. K.
Medelst nådig remiss å en af Regements-skrifvaren vid Uplands Regemente C.
Kant i underdånighet gjord ansökning om restitution af 305 R:dr 26 sk. 8 rst. för högt debiterade och i Kronans kassa levererade bevillnings-afgifter för åren 1846 och 1847, har E. K. M:t, under den 12 Juni innevarande år, behagat till Rikets Ständers Stats-Utskott öfverlemna handlingarne i detta mål, för det afseende, hvartill Rikets Ständer kunde finna de i ärendet förekommande omständigheter höra föranleda; i afseende hvarå Rikets Ständer sålunda inhemtat, att den, enligt 145 §. i 1845 års bevillnings-förordning, medgifna befrielsen ifrån bevillning för de af officerares löner utgående accords-, ränte- och amorterings-afdrag icke iakttagits vid debiteringen af 1846 och 1847 årens löne-bevillning vid Uplands Regemente, hvadan denna bevillning blifvit för högt beräknad och, utöfver hvad som rätteligen bordt erläggas, på stadgadt sätt inbetald, samt att Kants, vid erhållen upplysning om detta dehiteringsfel väckta och sedermera fullföljda anspråk på restitution af det således för mycket inbetalda beviilningsbeloppet slutligen blifvit af E.
Maj:t i nåder ogillade, hvarefter Kant, sedan han till vederbörande