Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:ts Kansli bestådda, eller 1,200 R:dr, att å Kongl. Bibliothekets ständiga
Stat uppföras.
Maj:t täcktes lill denna Departements-Chefens underdåniga hemställan, som af Statrådels öfrige ledamöter biträddes, lemna nådigt bifall. 6:0.
Sedan Eders Kongl. Maj:t, under den 17 September 1845, täckts 1 nåder bevilja Prosten öfver Ångermanlands nordöstra Kontrakt rättighet att, från och med Ar i844> för det nybildade Bjurholms pastorat, komma i åtnjutande af en prostetunna, att utgå af kronans behållna tionde i orten, får jag nu i underdånighet hemställa, att, vid blifvande Statsreglering, Eders Kongl.
Maj:t behagade till Rikets Ständer göra nådig anmälan om detta anslags uppförande på Stat.
Denna hemställan, uti hvilken Statsrådets öfrige ledamöter jemväl instämde, bifölls i nåder. 7:0.
Till följd af Kongl. Maj:ts, under den 22 Augusti 1843, meddelade nådiga befallning, hafva Landshöfdinge-embetet i Wermlands Län och Konsistorium i Carlstad, uti underdånig skrifvelse den \
September i844> ;dgifvit förslag till anläggande af 2:ne nya kapell uti Wermlands Finnmarker, det ena i norra delen af Gunnarskogs, och det andra i nordvestra delen af Frycksände församling.
Sedan Eders Kongl. Majit, vid underdånig anmälan af detta ärende den i5 påföljande Oktober, behagat i nåder förklara, att, jemlikt hvad Landshöfdinge-embetet och Konsistoriuu i underdånighet föreslagit, de nya kapellen framdeles skola uppföras å dertill utsedda platser vid hemmanen Bogen och Lekvattnet, samt tillika, uppå Eders Kongl. Maj:ts Befällningshafvandes och Biskopens i Carlstads Stift uti särskild ingifven skrift gjorda underdåniga framställning, i nåder förordnat, att Biskopen, utan afvaktan på kapellbyggnadernas företagande, skulle ega att begrafningsplatsen för de blifvande kapellagen inviga, har Eders Kongl. Maj:ts och Rikels Kammar-Kollegium, uti anbefalldt underdånigt utlåtande i ämnet, dels närmare utredt, hvilka 6 hemman och lägenheter enligt förslaget komma att tillhöra hvardera af de båda kapellförsamlingarne, dels upplyst, att lolkmängden, enligt 1845 års mantalslängden inom Bogens föreslagna kapellag rätteligen utgjorde 513 personer och inom Lekvattnets q84; hvarefter Eders Kongl. Majt:s Befallningshafvande i Länet inkommit med infordrad uppgift å förslagsvis beräknade kostnaden för bebyggande af de inom dessa kapellförsamlingar blifvande prestboställe^ samt en i orten upprättad ritning med kostnadsförslag till kapellbyggnaderna.
Då nu för verkställigheten af ifrågavarande förslag, jemlikt hvad detsamma innehåller, oundgängligen erfordras, utom det af Rikets
Ständer redan vid i84o års riksdag beviljade anslag, 6ooo R:dr, till kapellens uppbyggande, jemte i sådant afseende sökt understöd medelst collect och stambok öfver hela riket, jemväl bidrag af allmänna medel till ständiga penningelöner åt tvenne kapell-predikanter, till årlig aflöning åt klockaren och kyrkovaktaren i Lekvattnets kapell, intill dess nu varande klockare och kyrkovaktare i Fryksände och Östmarks socknar afgått, till inköp af boställe åt predikanten i Lekvattnets kapell, sedan till ett sådant inom Bogens kapellförsamling en mindre hemmansdel blifvit skänkt af Bruksegaren J.
Mitander, samt till båda boställenas bebyggande, får jag, i öfveienstämmelse med hvad vederbörande embetsmyndigheter föreslagit, i underdånighet hemställa, att Eders Kongl.
Maj:t behagade, uti nådig framställning till Rikets Ständer, äska följande anslag, nemligen: till lön å ständig stat för hvardera af alne kapellpredikanter, 4°° R:dr om året, tillsammans 8oo: — till årlig aflöning åt klockaren i Lekvattnets kapell 5o: — att på indragningsstat utgå, intill dess klockarne i Fryksände och Östmarks socknar afgått; till d:o åt kyrkovaktaren i samma kapell 16: 3a att likaledes på indragnings-slat uppföras, intill dess kyrkovaktarne i nyssnämnde socknar afgått; till inköp af boställe åt predikanten i Lekvattnets kapell för en gång.
r,ooo: — samt lill bebyggande af prestboställena i båda.kapellförsam- • lingarna, så väl Bogen som Lekvattnet, jemväl för en gång 5,6oo: — mor skyldighet för dessa församlingar alt berörde bostäl Isåbyggnader i all framtid underhålla. 7 ilvad Departemenls-Chefen i omförmälda afseende i underdånighet hemställt, täcktes Kongl. Majit, jemlikt äfven Statsrådets öfrige ledamöters underdåniga tillstyrkande, i nåder bifalla. 8:0 Ilos Eders Kongl. Majit hafva åtskilliga hemmansegare å ön Rummaren i Stockholms Län underdånigst anhållit, att, som dem ålåge att både i Nämdö och
Djurhamns kapellförsamlingar ej allenast deltaga i byggnad och underhåll af kyrka och komministersboställe, utan ock att aflöna komminister, klockare oell öfrig kyrkobetjening, hvilken dubbla börda sökanderne, såsom obemedlade lotsar, ej längre förmådde uthärda, Eders Kongl. Majit fördenskull matte i nåder tillåta, att ön Remmaren finge i ecklesiastikt hänseende skiljas från Nämdö kapell, tillhörande Öster-Haninge pastorat i Strengnäs Stift, och i stället förenas med den, Rummaren vida närmare belägna, Djurhamns kapellförsamling af Wermdö pastorat i Upsala Stift och Stockholms Län.
Af det underdåniga utlåtande, Eders Kongl. Majits och Rikets Kammar-Kollegium, jemlikt erhållen nådig befallning, efter vederbörandes hörande i ämnet,, afgifvit, inhemtas, ibland annat: att ön Rummaren eller Rummarön, som, enligt Jordeboken, utgör 10* till 5| förmedlade mantal, i äldre tider tillhört och ännu tillhör Wermdö pastorat i allt verldsligt, juridiskt och administrativt afseende, samt jemväl i ecklesiastikt hänseende fordom varit med nämnde pastorat förenad; att afståndet emellan Rummaren och Nämdö kapell utgör mer än En mil, men emellan Rummaren och Djurhamn icke fullt en half mil, alt sjöfarten från Rummaren till Nämdön under starka ostliga vindar är både svår och farlig, hvilket i vida mindre mån inträffade med öfverfarten till Djurhamn; att sedan, genom flere Kongl. Bref, Rummarön förklarats tillhöra Öster-Haninge pastorat, Kongl. Majit., enligt nådigt
Bref den 1 Augusti 1768, tillåtit Rummaröboerna, hvilka deltagit i Djurö kapells uppbyggande, predikantens aflöning och boställets anskaffande, att i alla afseenden tillhöra sist bemälde församling, emot förbindelse att Lill presterskapet i Öster-Haninge utgöra vanliga och lagliga rättigheter, samt att härefter Rummaröboerna, genom Kongl. Resolutionen den 24 Maj 1771, förklarats skyldiga att efter hemmantal deltaga i alla de onera, som åligga Nämdö socknemän i anseende till kyrkan och dess vidmakthållande, samt dennas betjente.
Vid dessa förhållanden har Kammar-Kollegium, lika med Eders Kongl. Majtrs Befallningshafvande i Stockholms Län och Konsistorium Ecklesiasticum i Upsala, underdånigst tillstyrkt, att ön Rummaren må i allt ecklesiastikt afseende, så väl i onera, som rättigheter, förläggas till
Djurhamn, samt derjemte i underdånighet förmält sig anse, att Öster-Haninge pastorat, som, Rummaren oberäknad, år 1740 bestod af 1og?\ man tal, lätteligen kunde utgöra sina skyldigheter, hvad kyrka och prestegårdsbyggnad beträffar, utan särskild ersättning för de afgående obetydliga bidragen från Rummaren, äfvensom genom dess frånskiljande kyrkoherden icke skulle förlora något uti inkomster, enär alla hans pastoralier af Rummaren voro öfverlåtne till kapellpredikanten på Nämdön; hvaremot och då en sådan förlust komme att drabba Nämdö kapellag, samt predikanten och kyrkobetjeningen derstädes, så mycket kännbarare för denna församling, som den består af endast 5^ i skärgården belägna och af fattiga fiskare bebodda mantal, Kammar-Kollegium till Eders Kongl. Maj:ts pröfning öfverlemnat, huruvida Rummaröns förläggande till
Djurhamns kapell må kunna verkställas utan motsvarande ersättning till Nämdön; och har Kammar-Kollegium emedlertid, med ledning af infordrade uppgifter, låtit, efter medium af de 1 o sista årens markegångspris uppgöra en uträkning å det belopp kronotionde spanmål, som erfordras för att bålla kapellpredikanten och kyrkobetjeningen i Nämdö jemte kapellkyrkan derstädes skadeslösa för den minskning uti inkomster och bidrag, som genom Rummarens skiljande derifrån skulle uppkomma, utgörande detta belopp för kapellpredikanten i3 tunnor 21 kappar, för klockaren och kyrkovaktaren 4 tunnor pA kappar samt för kapellkyrkans underhållande och reparation 1 tunna 25^ kappar, eller tillsammans ip tunnor 23U kappar spanmål,' hälften råg och hälften korn.
Med anledning af hvad sålunda förekommit, och då, på sätt KammarKollegium jemväl i underdånighet upplyst, kronans behållna tionde i orten lemnar tillgång för ifrågaställa ersättningsbelopp, anser jag mig böra i underdånighet hemställa, det täcktes Eders Kongl. Majrt hos Rikets Ständer äska, att för ofvan omförmälda ändamål å Riks-Staten varder uppfördt ett till jemnt tal förhöjdt anslag af ip tunnor 25 kappar spanmål, hälften råg och hälften korn.
Majrt behagade till denna Departements-Chefens, af Stats-Rådets öfrige ledamöter biträdda, underdåniga hemställan lemna nådigt bifall. pro 9 9:o
Uti särskilda underdåniga skrifvelse!’, hafva Biskoparne öfver Linköpings och Kalmar stift samt Konsistorierna uti Skara, Strengnäs, Westerås, Wexiö, Lunds, Karlstads, Hernösands och Wisby stift, med förmälan, hurusom tjenstegöromålen vid Konsistoriernas expeditioner i sednare tider betydligen ökats, och då Konsistorii-hotarierna icke förmådde af sina egna, i allmänhet ringa, löneförmåner nöjaktigt godtgöra deras för göromålens behöriga bestridande särdeles behöfliga biträden, underdånigst anhållit, att Eders Kongl. Maj:t måtte täckas i nåder bereda anslag till ordinarie löner tor de amanuenser, hvilka, i stöd af Kongl.
Cirkuläret den 14 September 1839, få vid Domkapitlen, en i hvarje stift, med åtnjutande af enkel tjenstårsberäkning, anställas, hvarvid af de flesta Konsistorierna blifvit i underdånighet föreslaget, att dessa löner måtte bestämmas till 3o tunnor spanmål årligen; varande anbefaldt underdånigt utlåtande af Eders Kongl. Majrts och Rikets Stats-kontor i detta ämne afgifvet.
Med afseende å de af ofvannämnda embetsmyndigheter omförmälda förhållanden, ville Kongl. Maj:t, jemlikt Statsrådets underdåniga tillstyrkande, tili Rikets Ständer göra nådig framställning derom, att till löner, å i8oR:dr, åt Konsistorii-amanuenser, en inom hvarje af de [2 stiften, måtte anvisas en summa af 2,160 R:dr Banko. 1 2:0 I egenskap af Kansler för universiteten i Upsala och Lund, har lians Kongl. Höghet Kronprinsen hos Eders Kongl. Maj;t anmält de framställningar angående universitetens behof, hvilka af de Akademiska Konsistorierna i anledning af den instundande riksdagen blifvit gjorda.
Båda Konsistorierna hafva förutsatt, att de redan förra riksdagen utgående beloppen till universitetens materiel varda bibehållna och universiteten för framtiden tillförsäkrade, och hafva derjemte, hvart för sig, ansett följande nya anslag af nöden, nemligen:
N:o 5 till Kongl.
Maj:ts Prof. 18-17.
Haft. 1. 2 Consistorium Academicum i Upsala. A) Anslag för en gång till byggande af ett kemiskt laboratorium och mineraliekabinett
R:dr 25,ooo: samt såsom bidrag till kostnaden dels för en ny anatomi- och disectionslokal, dels för observatorii fullbordande . . . 10,000: B) Arliga Anslag till stipendii-understöd åt medellösa studerande, hvilka ämna beträda den presterliga banan R:dr 2,000: till extra aflöning och arfvoden åt yngre akademiska lärare „ 5,000: till förökande af det akademiska bibliothekets inköpsfond „ 6,000: och såsom löner, a 1,600 R:dr, till sex nya professorer, nemligen: i kyrko-historia m. m., i pharmaci och medicinsk kemi, i theoretisk och offentlig medicin, i geologi m. m., i forn-nordisk språk- och ålderdoms-kunskap, och i zoologi. 9,600: Consistorium Academicum i Lund. A) Anslag för en gång såsom ersättning af kostnaden för en med universitetets medel tillämnad byggnad för den anatomiska institutionens behof, . .
R:dr 9,468: för grundläggning af en så kallad estetisk samling . . . „ 1,000: och till anskaffande af en räknemachin för den mathematiska inrättningen . . . „ 1,900: B) Arliga anslag för särskilda samlingars och inrättningars behof . . .
R:dr 2,088: såsom löneförhöjning, i likhet med den för Upsala universitet vid sistlidne riksdag beviljade, å 3oo R:dr, åt 10 professorer, utom de sex, hvilka förut åtnjuta sådan tillökning „ 3,000: till löneförhöjning åt fyra adjunkter oeh tre bibliotheks-ama nuenser 1,100: till aflöning för fyra nya professioner, nemligen två i historia med dess hjelp vetenskaper, en i pharmacologi och en i geologi 6,4oo: för inrättandet af en adjunktur i esthetiken och två nya medicinska fakulteten „ 1,900: — för Norbergska professionens återbringande i dess ursprungliga skick „ 1,000: — till uppmuntran och understöd åt akademi-docenter, som deraf göra sig förtjenta „ i,5oo: — Hans Kongl. Höghet Kronprinsen Akademi-kansleren, har, i anledning häraf, i afseende på de årliga anslagen, föreslagit: 1:0 att universiteten icke allenast må bibehållas vid dem förut beviljade 12,000 R:dr årligen, eller 6,000
R:dr för hvartdera universitetet, till deras materiel, utan ock anslaget ytterligare ökas med minst 2,000 R:dr, likaledes för hvartdera universitetet, att', efter behofvet, vid ena eller andra lärosätet, användas till förmån för dess bibliothek eller för andra samlin gar och inrättningar.
Universitets-styrelserna hade nemligen åberopat och ådagalagt behofvet af ökade tillgångar dels för det akademiska bibliotheket i Upsala', hvilket ej vore i tillfälle, att med dess, till icke fullt 4,000 R:dr inskränkta årliga fond, motsvara de fordringar, universitetets lärare och studerande ungdomen skäligen framställde, dels vid Lunds universitet för särskilda uppgifna materiela hehof.
För den akademiska undervisningens framgång vore af särdeles vigt, att de yttre hjelpmedlen för samma undervisning förefinnas i möjligen fullständigaste skick; 2:0 att ett nytt anslag till en professors-lön, å 1,600 R:dr, för hvartdera universitetet, tillhopa 3,200 R:dr årligen, måtte blifva anvisadt.
Saknaden af tillräckligt antal professioner, i förhållande till vetenskapernas mångfald och ständigt, fortgående utveckling, hade länge utgjort ett hinder för universitets-undervisningens ändamålsenliga ordnande.
Så hade behofvet af en profession i pharmacologi, inom medicinska fakulteten, gjort sig allt mer. och mer kännbart, och likväl funnes vid intetdera universitetet särskild lärostol för nämnde vetenskap inrättad, ty den tillfälliga undervisning, som nu deruti meddelades, kunde icke med någon säkerhet påräknas.
Vidare vore en länge öfverklagad brist i Upsala, att der saknas en Profession i zoologien, som dock intager ett så vigtigt rum i naturalhistorien.
Äfven geologien, en vetenskap, som i sednare tider erhållit ökad betydenhet, och särdeles för ett bergsbrukande folk måste blifva af vigt jemväl i praktiskt hänseende, borde hafva en idkare ex professo vid åtminstone ettdera universitetet.
För uppfyllandet af alla dessa med flera dylika behof, erfordrades visserligen anslag till flera professorslöner, men med afseende I 2 å befintliga tillgångars möjliga knapphet, samt då frågan om nya lärostolars inrättande stöde i nära sammanhang med den ännu pågående beredningen af förslag till förbättrade lagar för universiteten i allmänhet, nödgades Hans Kongl. Höghet inskränka sin framställning till begäran om blott
En lön för hvartdera universitetet!, hvilken icke borde uteslutande fästas vid något visst läroämne, utan finge användas, der den funnes mest gagna, allt efter som i ena eller andra kunskapsarten behofvet visar sig störst, eller någon utmärkt vetenskapsidkare framstår; 3:o att. för hvartdera universitetet måtte begäras ett anslag till åtminstone det af Consistorium Academicum i Lund förutsatta belopp af i,5oo R:dr, för att såsom docent-stipendier disponeras och derigenom sätta utmärktare yngre akademiske lärare i tillfälle att vid universiteterna qvarstadna, och icke nödgas, för bristande utkomst, afbryta en verksamhet, hvaruti de eljest kunnat med framgång fortfara och gagna.
Delta vore af vigt, med hänsigt icke blott till universitetets omedelbara behof och nytta, utan ock till den vetenskapliga bildningens allmännare anspråk på uppmuntran och befordringsmedel, ty om särdeles lofvande unge män, med ifver för vetenskaperna, kunde efter afslutandet af deras förstudier, till exempel vunnen magistergrad, ännu några år såsom docenter qvarblifva vid lärosätet för att i en viss, mera bestämd, rigtning utbilda sina anlag, skulle det understöd, som gjort den förlängda vistelsen vid universitetet möjlig, utan tvifvel vara väl användt och stundom bära rika frukter, ehvad de med understödet hugnade personer omsider fästade sig vid universitetet och i dess tjenst, eller efter några år, men ännu i den yngre ålderns fulla verksamhet, utginge i det praktiska lifvet; 4:o att, i likhet med professorerne, jemväl andra med lön försedda akademiska lärare måtte få, vid afskedstagandet, uppföras å allmänna indragnings-staten, till beloppet af den lön, som en hvar vid tjenstens frånträdande innehar, åtminstone så vida besparing å de för professorerne beräknade pensionsanslag dertill lemna tillgång.
I samma mån, som det vore maktpåliggande att söka för universiteten dana och bibehålla skicklige och yngre lärare, i lika måtto fordrade omtankan och billigheten, att tillfälle till afgång från lärarekallet bereddes för dem, som genom en längre utöfning deraf uppoffrat sina bästa krafter och förvärfvat anspråk på rätt till hvila.
Denna angelägenhet hade blifvit erkänd och behjertad, i hvad professorerne beträffar, medelst beviljande för dem af vissa emiritilöner eller pensioner å indragnings-staten, hvaremot någon sådan anordning icke egt 13 rum i afseende å andre akademiska lärare.
Enahanda skäl syntes likväl tala för pensionerande af desse sednare, när de vid framskridande ålder finna sig sakna förmåga att uppfylla sitt kall; detta kunde, då erfarenheten visat, huruledes hittills de beviljade professors-emeritilönerna till en del icke varit upptagna och begagnade, utan lemnat besparing i det derför påräknade anslag, tillvägabringas, på sätt nu blifvit föreslaget.
En särskild anledning tili denna underdåniga hemställan företedde sig nu i den utaf Medicine adjunkten, vid Lunds universitet, professor Johan Rabbén, gjorda ansökning att, efter redan uppnådd ålder af mera än 65 år, undfå ständig tjenstledighet med lönens bibehållande, eller motsvarande pension; lärande Rikets Ständer i alia händelser finna skäligt medgifva hans uppförande på indragningsstat, äfven om hail på förhand erhåller sitt afsked; hans innehafvande löneförmåner utgjorde 400 R:dr Banko.
Dessa årliga anslag har Hans Kongl.
Höghet företrädesvis förordat och derjemte till Eders Kongl. Maj;t öfverlemnat, huruvida medel må kunna begäras för flera eiler färre af öfriga, i Konsistoriernas skrifvelser framställda föremål, hvaribland den sökta löneförhöjningen för ytterligare tio professorer vid Lunds universitet syntes vara af högsta billighet påkallad, enär enahanda förmån redan blifvit för motsvarande antal professo- » rer vid Upsala akademi beviljad.
Beträffande åter de begärda anslagen för en gång, har Hans Kongl. Höghet Akademi-kansleren, i fall vid den allmänna beräkningen af sta tens särskilda behof någon tillgång kan inrymmas till understöd för universitetens uppgifna byggnadsföretag, utbedt sig Eders Kongl.
Maj:ts nådiga uppmärksamhet ej mindre å hvad Konsistorium i Upsala anfört och utvecklat angående oumbärligheten af en ny byggnad för den kemiska institutionens laboratorium, med mera, hvartill akademien för närvarande saknade egna medel, än ock å billigheten deraf, att Lunds universitet, som nu ej eger behof af en dylik byggnad, deremot hugnas med ersättning af de omkostnader, hvilka bemälde universitet måst åtaga sig att förskjuta för en annan allmän inrättning, eller för uppförandet af en ny anatomisal, med hvad dertill hörer.
Uppå Statsrådets underdåniga tillstyrkan, behagade Kongl. Maj:t i nåder förklara, att, då många andra vigtiga behof taga statens tillgångar i anspråk, Kongl. Maj:t finner
Sig ej i vidsträcktare mån kunna bifalla de af Hans Kongl. Höghet Kronprinsen, universitetens Kansler, nu till dessas förmån gjorda framställningar, än att af Rikets Ständer borde äskas de anslag, hvilka Hans Kongl. Höghet företrädesvis förordat, nemligen för universitetens materiel, utom de 12,000 R:dr årligen, eller 6,000 R:dr för hvartdera universitetet, hvilka hittills från riksdag till riksdag varit beviljade samt i staten inberäknade, och hvilka nu borde å ordinäre stat uppföras, en tillökning af R:dr 4,000: — årligen eller 2,000 R:dr för hvartdera universitetet, att efter behofvet vid ena eller andra lärosätet användas till förmån för dess bibliothek eller för andra samlingar och inrättningar; för en professorslön vid hvartdera universitetet, å 1,600 R:dr, tillhopa 3,200: — och för Docentstipendier, 1,500 R:dr vid hvartdera universitetet, tillhopa 3,000: — hvarjemte, enär Rikets Ständer vid sistlidne riksdag för tio Professorer uti verldsliga fakulteterna vid Upsala Universitet beviljat en löneförhöjning af 300 R:dr till hvardera, med uteslutande af dem, som innehafva prasbenden eller åtnjuta andra deras tjenst åtföljande löneförmåner, och billigheten fordrade, att enahanda fördel bereddes Lunds universitet, men för Philosopluska fakulteten vid detta sednare vore å stat beräknade 2:ne praebenden, Kongl. Maj.t ville af Rikets Ständer äska en summa af 2,400 R:dr, att på samma vilkor, som för Upsala universitet blifvit bestämda, användas såsom lönetillökning åt åtta professorer vid Lunds universitet, å 300 R:dr för hvardera.
Dessutom skulle begäras den friare dispositionsrätt af de för professorer anslagna emeritilöner, att hvad af dem kan befinnas oan vändt, må anvisas till pensioner åt andre med lön försedda akademiska lärare. 13:o. Sedan Revisionen öfver Rikets Elementarläroverk, till åtlydnad af nådiga cirkuläret den 18 Februari 1843, under loppet af det året, varit samlad och den 13 December afgifvit sin underdåniga berättelse, behaga - 15 de Eders Kongl. Majit, efter det berättelsen blifvit tryckt och till samtliga Rikets Elementarläroverk utdelad, genom nådigt cirkulär den 23 Januari 1845, anbefalla Konsistorierna i Rikets alla stift samt
Direktionen öfver Stockholms stads undervisningsverk att inkomma med egna samt öfriga vederbörandes underdåniga yttranden öfver hvad revisionen i ofvannämnda berättelse föreslagit och hemställt,' och blefvo samtliga dessa yttranden ingifna under loppet af år 1845.
Under tiden hade i anledning af åtskilliga inom Riks-stånden framställda förslag angående förändring i elementarundervisningen, Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse af den 15 Februari 1845, hufvudsakligen framställt den önskan, dels att Eders Kongl. Majit, vid den utlofvade definitiva organisationen af Rikets undervisningsanstalter, täcktes förordna om en sådan förändring af elementarläroverket, att nuvarande apologist- och lärdomsskola samt gymnasium må komma att utgöra en enda fullständigt sammanhängande skola med tvänne bildningslinier, dels att den ambulatoriska eller ämnesläsning, hvad lärarne angår, hvilken redan på gymnasium eger rum, måtte vid det förenade undervisningsverket anbefallas; börande det dock få bero på närmare pröfning, huruvida detta lärosätt, äfven i den första eller förberedande klassen, må tillämpas, och anhöllo Rikets Ständer derjemte, att, då ephorus och lärarne derom äro ense, jemväl ämnesläsning för lärjungarne måtte vid det allmänna elementarläroverket varda i nåder tillåten.
Uti detta beslut deltog likväl icke Högv.