Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är således ett öfverflöd, eller rättare! en oriktighet, hvarigenom dock naturligtvis ingen skada inträffat eller kunnat inträffa, att denna utbetalning blifvit balanserad såsom en Konvoj-Kommissariatets fordran, och har Kommissariatets redogörare erhållit föreskrift att denna oriktighet i nästa bokslut behörigen afhjelpa. I §. 10 meddela Revisorerne de förändringar i betalningsvillkoren, som blifvit Carlstads Hamn- och Kanalbolag beviljade för dess ur Handels- och Sjöfartsfonden erhållna lån, äfvensom att Eders Kongl. Majit, genom nådigt Bref af den 18 Mars i843, i nåder tillåtit, att de 3o,ooo R:dr, som år [836 blifvit från nyssnämnde Fond ullånta lill f. d. Direktionen för Segelfarlen emellan Wenern och Hafvet, må, jemte upplupen ränta, ur Konvoj-Kommissariatels räkenskaper alföras, hvarvid Revisorerne , i afseende å förut vidtagna åtgärder rörande denna sålunda afskrifna låneförsträckning, hänvisa till föregående Revisions-Berättelse och tillika fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på Konvoj-Kommissariatels underdåniga Utlåtande öfver nämnde Berättelse, deruti slutligen yttras: ”att reversen af en Kongl.
Direktion, sorn är skyldig ställa sig ”Kongl.
Maj.ts nådiga föreskrifter till ovillkorlig efterrättelse, nära nog ”utgör en tom formalitet bredvid dessa föreskrifter”; förmenande Revisorne, att om en Direktion, med antagande af denna förklaring, anser sådana förbindelser för ”en tom formalitet”, de icke kunna medföra någon säkerhet för det erhållna lånets återbetalning.
— Sadan är också verkligen Konvoj-Kommissarialels öfvertygelse, så vida blott frågan är om Kongl. Direktioner, skyldiga att ovillkorligen rätta sig efter Eders Kongl. Majlis nådiga beslut.
Af huru mycken vigt och välde särskilda förbindelser än äro enskilda emellan, äfvensom emellan Kronan å ena och enskilda personer eller bolag å andra sidan, der dessa förbindelser utgöra egentliga bevisningsgrunden, äro emellan tvenne ”Kongliga”
Direktioner, hvilka måste ställa sig Eders Kongl. Maj:ts nådiga föreskrifter till ovillkorlig efterrättelse, reverser, gifna af den ena Direktionen till den andra, att lyda dessa föreskrifter, öfverflödiga och kunna vid sidan af samina — 60 föreskrifter åtminstone ej vara annat än en formalitet.
Båda Direktioneine, skyldige att efterkomma en Konglig befallning, måste naturligen, om denna så bjöd, både försträcka ett lån och ordentligen återbetala ett lån, på så sätt den Kongl, befallningen innehölle, utan att gifva några reverser sig emellan, och deremot, oaktadt alla gifna förskrifningar, så väl inställa alla inbetalningar å den ena sidan som alla fordringar å den andra, om en ny nådig befallning sådant fordrade.
Att en dylik revers ej således kan vara af någon betydelse, synes bäraf kunna vara klart, och då förbållandet i det enskilda fall, hvarom här är fråga, eller emellan Konvoj-Kommissariatet och f. d.
Direktionen för Segelfarten emellan Wenern och Hafvet, just var det bär framställda, torde
Revisorernes förundran öfver den ifrågavarande meningen endast deråt kunna förklaras, att innehållet deraf icke för dem varit rätt klart.
Då Revisorerne slutligen yttra, att konvoj-afgiften eller bidragen till Handels- och Sjöfartsfonden borde, likasom ”andra” bevillningsmedel, ingå till Riksgälds-Konloret, så må det äfven tillåtas Konvoj-Kommissariatet att undcrdånigst framlägga sin motsatta öfvertygelse, alt dessa medel, såsom varande något helt annat än en bevillning, just af denna anledning, ej böra dit ingå.
Öfver dessa medel, härflytande dels af den ”Licent”, som Rikets handlande borgerskap åtagit sig för ett visst ändamål, och i förvaltningen hvaraf samma borgerskap ännu äger del, och dels af det bidrag, som Norska Stats-Verket tillskjuter, har dispositionsrätten alltid varit Eders Kongl. Maj:t förbehållen, jemväl genom Rikets Ständers åtskilliga beslut, och sednast i Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den a3 Februari 1835.
Det var först vid sista Riksdag, som läran om konvoj-afgiftens bevillningsnalur uppkom och försöktes, men rönte ett så allvarsamt motstånd, att den förföll derigenom att två Riks-Slånd stannade emot två.
Då icke dessmindre nuvarande Revisorer räkna Handels- och Sjöfartsfonden bland ”andra” bevillningsmedel, så bör Konvoj-Kommissariatet ej underlåta att anmärka oriktrghelen af denna föreställning, och hvarmed frågan om medlens ingående till Riksgälds-Kontoret måste förfalla.
Skulle deremot syftningen endast vara att, med bibehållande af Eders Kongl. Maj:ts höga dispositionsrätt öfver Fonden, medlen borde hos RiksgäldsKontoret förvaras, så kan Konvoj-Kommissariatet icke inse någon nytta deraf, att de från Rikets Ständers Bank, der de nu äro på räkning deponerade och i mån som de inflyta deponeras, blott i samma ändamål öfverflyllas Lill Rikets Ständers Riksgälds-Kontor. — 61 — Remisshandlingarne återställas härjemte underdånigst, och Konvoj-Kommissariatet framhärdar med djup undersåtlig vördnad, trohet och nit, Stormäk ti gste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste nndersåter och tjenare, C. D. SKOGMAN. J. Kreuger.
Arfvedson. \Y. Haffner.
Stockholm den 29 Februari t844- M. F. Åberg. — 62 — Kongl. Kommerse-Kollegii urulerd.
Utlåtande, i anledning af 1943 års Revisorers Berättelse, angående redovisningen för Karanlänsmcdlen.
Med öfverlemnande af ett transumt utaf Rikets Ständers Revisorers den t t sisllidne
December afgifna Berättelse, i hvad densamma angår förvaltningen af och räkenskaperna för de under Eders Kongl.
Maj:ts och Rikets Kommerse-Kollegium ställda karantänsmedel, har Eders Kongl.
Maj:t behagat anbefalla Kollegium att uti förevarande ämne inkomma med underdånigt Utlåtande.
Efter tagen kännedom af berörde del utaf Rikets Ständers Revisorers Berättelse, har Kollegium funnit någon annan omständighet icke påkalla yttrande från Kollegii sida, än den af Revisorerne gjorda erinran, alt hvarken räkenskaperna eller Eders Kongl. Maj:ls deruti åberopade nådiga Bref af den 18 Mars sistlidne år innefatta upplysning, af hvad anledning behållningen af de till Kollegium influtna karantäns- och undersöknings-algifter kommit Handels- och Sjöfartsfonden till godo, i stället för att ingå till Siats-Verket, sorn förskjutit kostnaden för karantänsans ta Hernas upprättande.
I anledning häraf får Kollegium i underdånighet anmäla, att, under den tid cholerasjukdorren var gångbar i Europa, ombesörjandet af obser va lions-karanläns-be va kn ingen vid inloppsorlerna till Rikets stapelstäder och i dessa städers hamnar var anförtrodt dels åt städerna sjelfva, dels ock, der Eders Kongl. Majit fann sådant erforderligt, åt särskilda för delta ändamål tillförordnade personer, samt alt, i förra fallet, städerna ägde att uppbära de för nämnde bevakning fastställda afgifter, hvilka åler i det sednare fallet uppburos för Statens räkning och, sedan den i Slockholm organiserade Karantäns-Kommissionen för Rikets östra kust blifvit upplöst, ingingo till Kollegium, jemte redovisningen för samma uppbörd.
Då, vid omförmälde karantäns-bevaknings upphörande, hos Kollegium fråga uppstod, huruvida det öfverskott, som förefanns efter det alla de för samma bevakning af Staten förskjutna kostnader och öfriga dervid bestridda utgifter blifvit medelst de inllulna afgiflerna godtgjorda, — 63 — borde antingen reserveras och hädanefter, såsom förut, förräntas af Kollegium, för att vara tillgängliga för de första mest angelägna utgifter, som kunde erfordras, i händelse
Riket framdeles komme att hotas af smiltosamma farsoter, eller öfverlemnas lill Stals-Verket eller ingå lill Handels- och Sjöfartsfonden, hvaraf kostnaderna för Känsö Karanlänsinrättning bestridas, anhöll Kollegium i underdånighet om Eders Kongl.
Maj:ls nådiga beslut i förenämnde hänseende; lill svar hvarå Eders Kongl. Maj:t täcktes, på sätt Rikets Ständers Revisorer omförmäll, enligt nådig skrifvelse af den 18 Mars förlidel år, förordna, att behållningen af obsei valions-karantäns-medlen borde till Konvoj-Kommissariatet öfverlemnas, för alt, likasom Handels- och Sjöfartsfonden tillgångar i allmänhet, förvaltas samt för de behof, som dermed kunna afses, vara tillgängliga; och till följd häraf bar Kollegium till Konvoj-Kommissariatet öfversändt meranämnde behållning, utgörande 6,567 R:dr 45 sk. 5 r:st. Eders Kongl.
Maj:t har otvifvelaktigt, vid fattandet af högstberörde nådiga beslut, ansett närmast förenligt med tillkomsten af ifrågavarande medel, som uppburils uteslutande af handeln och sjöfarten, att de ingingo lill den fond, som är bildad för befrämjande af handelns och sjöfartens bästa, och hvaraf alla kostnader för Känsö Karantänsinrällning bestridas.
Den nådiga Remissen återslälles i underdånighet, och Kollegium framhärdar med djupaste vördnad, Stormäk tigste, Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Majrts underdånigste, tropligtigsle undersåter och tjenare, C. D. SKOGMAN. A. P. v. SYDOW.
Slockholm den 3i Januari 1S44- A.
Brändström. — 64 — Kongl. Krigs-Kollegii Artilleri-Afdelnings underd.
Utlåtande, i anledning af 1843 års Revisorers Berättelse, angående granskningen af nämnde /t/delnings råkenkaper.
Storma htigste Allernådigste Konung!
Öfver de af Rikets Ständers sednast församlade Revisorer, efter verkställd granskning af Arlilleri-Afdelningens räkenskaper för åren 1840 och 184•» dervid gjorda, under paragrafer upptagna, anmälanden samt erinringar, har Kollegium nåden afgifva infordrade förklaringar i den ordning paragraferna föranleda, och således hvad beträffar Ordinarie Statsmedels-räkenskupen: §. 1.
Rikets Ständers Revisorer anmäla, det de utaf Eders Kongl.
Ma:jt nådigst stadgade nya räkenskaps-formulärer blifvit iakttagna; och då någon erinran dervid icke förefinnes, fordrar denna paragraf icke något utlåtande från Kollegium. §. 2.
Revisorerne fästa uppmärksamhet vid, att den ringa afkastningen utaf jorden till Mariebergs för Artilleri-Läroverkets behof upplåtna egendom, icke varit fullt tillräcklig för betäckande af förvallningsoch brukuingskostnaden under åren 1840 och 184*, samt anser derföre, ”atL så beskaffade förluster för framtiden kunde undvikas, om egendo”inen tillhörande jord blefve å offentlig auktion till den mestbjudande ”utarrenderad.”
I anledning häraf får Kollegium i underdånighet upplysa: att, till underdånig följd af Eders Kongl.
Maj:ts nådiga skrifvelse den 5 Februari 183c>, den, sedan längre tid tillbaka, mosslupna och ringa äring gifvande ängsmarken, tillhörande Mariebergs kronoegendom, skolat efter hand uppodlas och derefter åter till gräsmark igenläggas, med användande af tillgången eller inkomsten af jorden för odlingskoslnadens betäckande; och då Kollegium förmodade, att detta lämpligast skulle åstadkommas, genom ängsmarkens odlings upplåtande lill enskilds omtanka, och såsom villkor vid lägenhetens ularrendering på vissa år, mötte härvid hinder af de skriftliga erinringar deremot, hvilka ej mindre Befälhafvaren för Läroverket, än ock Chefen för å egendomen stationerade Raket-Corps framställt, då angeläget vore, det marken, som är är af obetydligt utrymme, framgent såsom hittills, hl ifver tillgänglig för Läroverkets praktiska öfningars verkställande, samt för Raket-Corpsens exercis och experimenter, som årligen ägde rum, men kunde möta många uppehåll och olägenheter af ersättningsanspråk, om arrendator ei hölje disposition af terrängen; Kollegium, som sålunda varit omtänkt på ilen utväg, hvilken Revisorerne föreslagit, föran lä
Is likväl, af berörde skäl, alt derifrån afstå.
Orsaken lill den ringa afkomslen af marken, mot derå använda kostnader, voro Revisorerne i tillfälle utaf räkenskaperna inhemta, då de hade funnit odlings-förelagels beskaffenhet sådant hafva föranledi; men har ersättning vunnits under påföljande år, och är vida större behållning af marken framdeles att förvänta.
Revisorerne hafva förnj^at tillförene gifven tillstyrkan hos Rikets Ständer, det skulden till Militie-Boställs-Kassan å köpeskillingen för Mariebergs egendoms inköp år 1816, nu utgörande 33,8q3 R:dr 3r) sk. 7 r:st., och till Riksgälds-Kontoret, 14,000 R:dr, ”mätte infrias af Staten på en gång, till undvikande af bokföringen af ränteliqviderna med åtskilliga publika Verk"”; uti hvilken förmånliga åsigt äfven Eders Kongl. Maj:t lärer i nåder instämma.
Vidare anmäles, huruledes Befälbafvaren för Läroverket, Majoren Friherre Wrede, för hvartdera af revisionsåren, fått, på grund af Revisorerne lillhandakommet Kongl. Bref af den 13 Januari 1824, använda 200 R:dr lili tryckning af Lärokurser och lill flera opåräknade utgifter, mot redogörelse derför endast inför General-Fäll-Tygmästaren och Chefen för Artilleriet, hvarföre ”Revisorerne ej varit i tillfälle erfara, huru samma medel blifvit använda.”
Men då ändamålet med denna anmälan ej finnes uppgifvet, tror Kollegium sig derom ej böra något yttrande afgifva.
Under §. 3 anmärka Revisorerne, efter upplagande af de medelsposter, hvilka uigåtl till uppförande af Tyg- och Hof-Rättshns uti Christianstad, att i,3oo R:dr, hvilka Eders Kongl. Maj:t i nåder anslagit såsom arfvode till Byggnads-chefen , Majoren Hjelm och Redogöraren, Kamreraren Grahm, "bordt afföras uti conto (Ör nybyggnad, men icke drabba conto öfver gemensamma extra utgifter."
Härom får Kollegium i underdånighet upplysa: att omforma
Ida arfvodesbelopp, i,3oo R:dr, rätteligen finnes intaget uti conto för nybyggnadens totala kostnad uti 1841 års Artilleri-Afdelningens Statsmedels Hufvudbok, pag. i<)4* Med framställning uti 4 §•> att vid llufvudböckerna förefinnas, Krutträkningen åtföljande, sammandrag öfver ullemnadt krut, ”dels för Kro - — Gö - rans räkning och dels lill Verk och Inrättningar ulan betalning”, förmäla Revisorerne, det de ”icke kunnat igenfinna några qviltenser från Inrättningar, hvilka denna förmån tillkommit, ej eller inhemtat, huru mycket krut, som på sådant sätt blifvit disponeradl”, samt anse erforderligt, att för framtiden upprättas tvenne särskilda sammandrag, upptagande det ena det för Kronans behof ullemnade qvantum krut, och det andra hvad åtskilliga Verk och Inrättningar utan betalning erhållit, med utsättande hvilka dessa Verk varit, samt verificerad redogörelse för det erhållna krutet.”
Till upplysning om hvad sålunda finnes andraget, får Kollegium underdånigst anföra: det qvittenser för alla skedda utgifningar af krut hafva varit för Revisorerne alt tillgå u!i Krnlförräds-redogörelserna, hvarest icke något sådant saknas.
De, uppå Rikets Ständers underdåniga begäran, i nåder anbefallda Ki uträkningar, hvilka llufvudböckerna nu åtfölja, öfverensstämma med derför gifna formulärer, men har Kollegium trott sig böra härvid foga hänvisning lill de ej igenfunna verifikationerna för åren 1840 och 1841 för ullemnadt krut utan betalning, hvaraf, bland annat, finnes, det förstnämnde år blifvit utgifna till Bolaget för väganläggning emellan Borås och Borgstena 20 Centner gammalt krut, till underdånigt fullgörande af Eders Kongl. Majlis nådiga befallning uti Bref den 17 Mars 1840, derför någon redovisning bos Kollegium icke skolat äga rum; varande qvitto för denna ulleverering bilagdi Förrådsräkningen N:o 28 uti BokslufS-verifikationernas ii:le Band.
De föreslagna sammandragen utöfver dem, hvilka Kruträkningarna åtfölja, tror Kollegium icke vara behöfliga, men, för lättad tillgång lill verifikationshandlingarna, förordnar nu Kollegium, det hänvisning dertill skall uti Kruträknings^sammandragen hädanefter vederbörligen iakttagas.
Revisorernes anmälanden uti 5 och 6 §§. erfordra ej någon upplysning; men får, angående de uti 7 §., under nedanstående littera uppgifna, uti HulVudböckerna löpande balanser, Kollegium i underdånighet anföra: a) Hvad beträffar det, sedan år >822, balanserade återstående belopp, 12,627 R:dr 45 sk. 7 r:st., utaf bokfördt. värde för då till försäljning uti Medelhafshamnar afsändl sämre slags krut, derom Revisorerne åberopat ”sednast församlade Rikets Ständers underdåniga anhållan, alt antingen liqvid mätte, så fort ske kan, beredas, elter oek beloppet i laga ordning lill afskrifning befordras”, så får Kollegium i underdånighet anföra, att, sedan Kollegium, till följd af Eders Kongl. Maj:ts nådiga föreskrift, under den 6 Oktober 184 b allålit till Eders Kongl. Maj:ts — 67 — Slals-Miuister för Utiikes Ärenderna ytterligare skrifvelse, om vidtagande af åtgärder till vinnande af slutliqvid för det uppdrag om krutets försäljning, som blifvit lemnadt till förre Grosshandlaren Wallen, hvilken, alltsedan år 1822, varit utrikes vistande, samt Kollegium haft nåden till Eders Kongl. Majit, under den 3 Mars 1842, afgifva underdånig Berättelse om hvad sig i detta ärende från början tilldragit, hvaraf, bland annat, inhemlas, det Kronan långt före detta undfått full betalning för |:delar af den afsända krullasten samt på återstående |:delar, likaledes afräkningsvis, 11,609 ^:c^’ *4 s^' 2 r:st-» ^ar Kollegium fått emottaga den, u i Revisorernes Berättelse åberopade, till Ulrikes-StatsMinislern ingångna underrättelse från Eders Kongl. Majlis General-Konsul i Tripoli af den 10 Juni 1842, det Wallen då ännu lefde; men bar sedermera någon redogörelse icke från honom ingått, och lärer Eders Kongl. Majlis Siats-Minister ej underlåta att egna detta ärende dess uppmärksamhet, så att slut i målet må kunna, efter Rikets Ständers önskan, vinnas. b) Slutliga handläggningen utaf aflidne Krigs-Kassören Brattströms balans har länge ankommit å utredning af konkursmassan efter honom och dess äfven aflidna hustru, samt är nu beroende af Eders Kongl. Majlis och Rikets Kammar-Rätts tillgörande, med efterrättelse af Eders Kongl. Majlis nådiga skrifvelse derom af den 11 Juli 1841. c & d) Med de för aflidne Tygvaktaren Tiljander och Kapilenen Klingspor samt aflidne Kapiten Benzelstjerna balanserade poster fortfar det af Kollegium, under den 7 Mars 1842,
uti underdånigt Utlåtande öfver förra Slals-Revisionens Berättelse, uppgifna förhållande, att slutet dermed är beroende å Kammar-Rättens tillgörande i anledning af derom af Arlilleri-Afdelningen underställda Utslag. e) Det belopp af 12,666 R:dr 82 sk., hvilket är uppgifvet vara uti de granskade Hufvudböckerna balanseradt, såsom förskott till Direktör Theofron Munckteil, för åtagen macliin-leverans och uppsättning uti Carl Gustafs Stads nya Gevärsfaktoris hus, är vid utgången af nästlidet år, då slutliga handläggningen af åtagandet blifvit fulländadt, vederbörligen redovisadt.
Uti 8 §. förtecknas vidare de få balanser, hvilka dels för medellöshet hos de skyldige ej kunnat indrifvas, dels finnas än beroende af slut uti rättegångar samt konkursutredningar.
Sålunda beror slutliga åtgärden vid aflidne Kapiten Gummelii och aflidne Uppbördsman Westgrens balans, stor 1,474 ^:<lr 44 n r^st-, hvarå år i843 den i3 — 68 — Juni ii ro inbetalda 209 R:dr, på afskrifningsärendets handläggning, sedan Eders Kongl. Maj:t, genom nådig Dom den 16 November 1842, befriat aflidne Chefen för Svea Artilleri-Regemente, General-Adjutanten Hygrells sterbhus från ansvarighet för åtalad disposition af större delen af Gummelii tjensle-ackords-summa, hvilken varit seqveslerad för balansen, som nu utgör 1,264 R;d>’ 44 s^* 11 r'sb Slutliga åtgärden vid balansen, 417 b;clr 3i sk. 2 r:st., för Kapiten Tidholms och Uppbördsman Östlings sterbhus ankommer å det nådiga beslut, som kan, efter anförda underdåniga besvär, uti Eders Kongl. Maj:ts Högsta
Domstol vinnas för förre Kommendanten, Öfverste Panchén, hvilken blifvit af Krigs-Hof-Rälten, genom Utslag den 9 Februari 1842, skyldig känd att ansvara for bristen, emedan bevakning af skulden uti Tidholms konkurs blifvit af Öfversten försummad.
Sedan å upplösta Handelsbolaget Jac. De Ron &
Söners skuld, 42 R:dr 16 sk. 3 r:st., endast erhållits utdelning af 1 R:dr 3g sk. 1 r:s!., åerslår bristen, 4° R-‘)r 24 s^- 6 r:st., till afskrifning, hvarom anmälan från Advokalfiskals-Embetet införväntas.
För bestyrkt fattigdom: hos Snickaren Wallin, skyldig 66 R:dr 4 sk. 1 r:sl., — hos Läderhandlanden Wigelius, skyldig (efter afbetalning å af Revisorerne uppgifna 200 Riksdaler utaf 17 R:dr 3 sk. 3 r:si.) nu 182 R:dr 44 sk. 9 r:sl., — hos Tygskrifvaren Wahlberg neli Major von Wolcker, skyldige 220 R:dr 26 sk. 10 r:st. för bristande förrådspersedlar, samt hos afskedade Tygvaklaren Zelling för enahanda persedlar 178 R:dr 3g sk. 3 r:st., hafva fordringarna hos dem icke kunnat indrifvas; men emedan de lefva, hafva afskrifningar för posterna än icke kunnat äga rum, hvaremot Advokatfiskalen har sig ålagd skyldighet alt årligen, genom vederbörande Konungens Befallningshafvande, söka underrättelse örn gäldenärernes förmåga att å deras skulder något gälda.
Genom nådigt Bref den 17 December 1822, har Eders Kongl.
-Majrt föreskiifvit enahanda undersökning, som ock blifvit iakttagen, angående tillgången hos än lefvande Öfverste Bddts, sedan åren 1793 och 1794, löpande balans, stor 2,942 R:dr 19 sk. 2 r:st., och, uti nådig skrifvelse den 31 Juli 1829, nådigst förordnat, det en balans af 84 R:dr 16 sk, för ur Riket afreste Löjtnant Barck icke får afskrifva» förr, än til 1 - lörlitlig underrättelse ingått det Barck ulan tillgångar aflidit.
Aflidne Uppbördsman Treslovs och dess kontrollant, äfven aflidne Major Wernbergs balans, 1,786 R:dr 26 sk. 6 r:sl., har varit under in - 69 drifning; men då Wernbergs enka hos Eders Kongl. Majit i underdånighet sökt att af gunst och nåd varda befriad från berörde, af Kammar-Rätten domfästa, summas utgifvande, hvaröfver Kollegium, under den 3o November nästlidet år, aigifvit infordradt underdånigt Utlåtande, beror vidare åtgärd uti målet å förväntadt Eders Kongl. Maj:ls beslut öfver nåde-ansökningen.
Räkenskaperna för Extra Stat s-anslagen.
Vid disposition af medel för gevärstillverkningen erinras, det Husqvarna Gevärsfaktoris ägare år 184 > utbekommit i förskott t<),ooo U:dr.
Verifikalionshandl ingar ne för detta förskott utvisa behörigheten af utgiften, på grund af kontrakt för 2,000 st. gevär, hvilka påföljande året blefvo slutbesigtigade samt levererade.
Vidare anmäles dyrheten af tillverkade modell-gevär vid Carl Gustafs Stads Kronofaktori, såsom studsare med slagkruts-antändning af ny invention samt så kallade vallgevär, hvarvid jemväl Kollegium tillförene fast uppmärksamhet, mea mast finna nöjaktiga de upplysningar derom, hvilka erhållits, nemligen, attén ny inventions- och modellliliverkning förutsatt åtskilliga orngöringar och försök, förrän ändamålet af det nya eiler förbättrade geväret, vid undersökning deraf, ansetts vunnet.
Att ilen större proftill verkningen af slagkrutsgevär utaf Konduktör Gernandts modell blifvit dyrare, än gevär af den äldre 1S15 års modellen, ligger dels uti behofvet af anskaffning utaf förändrade verktyg och hufvudsakligen uti den högre arbetskostnaden, till des arbetarne blefvo inöfvade uti den förändrade tillverkningen.
Den anmärkta betydliga kassation af gevärspipor vid denna tillverkning förklaras deraf, att förordnadl blifvit, det i möjligaste måtto borde begagnas pipor från Faktoriets gamla förråd deraf, tillkommet under en äldre tid, då pipsmidet varit mindre pålitligt, eller ock eLt sämre jern hade blifvit användt.
Med begagnande af pipor af det stora gamla upplaget å sådana lill forsöksgevär åsyftades hushållning; men förklaras deraf, ej mindre den stora kassalionen af pipor, än ock den större arbetskostnaden genom bearbetning af gevär, hvars pipor sedermera elfer efter profskjutning måste kasseras.
Vid formen af ofvannäinnde Kronofakloris räkenskaper erinra Revisorerne, som orden lyda: ”att densamma, som länge öfverklagats såsom invecklad och otydlig, ännu oförändrad, foreter samma olägenhet”, hvarföre de föreslå åtskilliga förändringar.
Kollegium, som, efter öfvertagande af Faklori-öfverstyreisen år iS36, insett, att den redogörelsemelhod, hvilken från Faktoriets forsta anläggning i Carl Gustafs
Stad varit följd, 70 icke vore svarande emot behofvet, afgaf derom, under den i i Januari l838, omständligt underdånigt Betänkande, med hemställan om förändring; men följde derå Eders Kongl. Muj:ls nådiga skrifvelse den 16 April 183g, hvarefter den gamla räkenskapsformen än vidare skulle bibehållas.