Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Och slutligen har frågan i Statsråds-prolokollet egnats en så fullständig utredning, att Utskottet anser sig hufvudsakligen kunna och böra dertill hänvisa.
Fördelarne icke blott af enkelhet och lätthet vid tullbehandlingen, utan ännu mera af handelns frihet att, oberoende af skiljaktiga ort-afgifter, direkte söka de hamnar, som för varu-omsättningen bäst lämpa sig, äro i ögonen fallande.
Utom den stats-ekonomiska vinst, som härigenom uppkommer, och i mån af rö relsens utveckling blir af ökad betydelse, samt alltid ytterst inverkar på förbrukarne, utgör denna förändring ett snart sagdt oundgängligt vilkor för möjligheten att i beskattningen å varu-bytet med utlandet göra gällande det system, som i tull-lagstiftningen hyllas.
De särskilda afgifter, som sålunda blifvit af Kongl.
Maj:t föreslagne att i tull-satserne innefattas, äro: algiften till handels- och sjöfarts-fonden för varor, som införas; samt den under olika benämningar och efter olika grunder särskilda stapelstäder för in- och utförda varor beviljade tolag.
Angående de flera andra på utländska handeln lagda afgifter till städerna, har Kongl. Maj:t anbefallt Kommers-kollegium att, efter vederbörandes hörande, inkomma med förslag till dessa afgifters upphörande eller utgående efter sådana grunder, som med tull-lagstiftningen närmare öfverensstämma.
Frågan derom utgör emellertid nu icke föremål för Rikets Ständers pröfning.
I afseende åter å förstnämnda afgifter, har Kongl. Maj:t föreslagit Rikets Ständer vidtagandet af följande beslut: att så väl den lill 10 procent å tull-beloppet för alla inkommande varor bestämda afgift till den så kallade handels- och sjöfarts-fonden, som den under benämning af tolag, efter olika grunder, till städerna nu utgående afgift, må såsom särskilda beskattnings-titlar upphöra, mot godtgörelse af tull-medlen, samt innefattas i den tullsats, som för varors in--eller utförsel genom taxan bestämmes; att nyssberörde godtgörelse till handels- och sjöfarts-fonden må af inflytande tull-medel qvartaliter från och med den tid, då den nya tull-taxan vidtager, till konvoij-kommissariatet utbetalas med årligen minst Femhundra tusen Riksdaler Ranko eller Sjundra femtio tusen Riksdaler riksmynt; att då tull-inkomsterna i brutto öfverstiga Tio millioner Riksdaler Ranko, eller det belopp, hvarå den föreslagna minimi-summan utgör fem procent, Handels - 6 Bevillnings-Utskollets Betänkande JU 10. och Sjöfarls-fonden skall jemväl på öfverskjutande tull-beloppet alltid erhålla fem procent, så att, när brutto-tulluppbörden uppgår till exempel till 10,100,000 R:dr sistnämnde mynt, ersättnings-anslaget ökas till 303,000 Riksdaler och så vidare; alt, med upphörande, pä sätt redan är nämndt, af den nu till städerne såsom särskild afgift ingående tolag, derunder inbegripen så väl ordinarie-, stadsoch allmän tolag, som den i vissa städer särskildt utgående inqvarterings-lolagen, fattigvårds-tolagen och öfverflöds-afgiften, hvilka umgälder, der de hittills såsom tolag utgått, jemväl skulle komma alt upphöra och i tull-satserna inbegripas, följande stapelstäder må, från och med den blifvande nya tull-taxans tillämpning, af tull-medlen undfå årlig godlgörelse:
Med bestämdt belopp R'-dr R:mt.
Derutöfver med 5 procent af den tull-uppbörd, som i hvarje stad öfverstiger R:dr R:mt.
Calmar 8,700 270,500 Carlshamn 6,900 114,300 Carlskrona 12,700 77,100 Christianstad . 2,900 50,900 Gefle 13,000 119,900 Götheborg 303,600 3,570,700 Halmstad 5,400 78,500 Haparanda 3,700 72,400 Helsingborg 8,500 143,700 Hernösand 3,300 26,700 Hudiksvall 900 15,500 Kongelf 50 200 Landskrona 15,600 542,600 Luleå 400 13,400 Malmö 14,000 385,200 Marstrand 600 2,800 Norrköping 44,600 467,100 Nyköping 1,700 4,300 Piteå 1,700 26,000 Stockholm 535,300 3,244,500 Transport R:mt R:dr 783,530 Bevillnings-Utskotlcls Betänkande JH 10.
Derutöfver med Med bestämdt belopp R:dr R:mt. 5 procent af den tull-uppbörd, som i hvarje stad öfverstiger R:dr R:mt.
Transport 783,530 Strömstad 1,000 12,400 Sundsvall 3,500 38,100 Söderhamn 1,700 10,900 Söderköping 2,600 28,200 Uddevalla 1,800 43,200 Umeå , 2,500 59,600 Warberg 5,500 38,900 Westervik 3,000 54,200 Wisby 2,900 48,200 Ystad 7,700 160,900 Summa R:mt R:dr| 815,730 att utgå den till visst belopp bestämda tolagen qvartalsvis och den på en stigande tulluppbörd beroende tillökning efter hvarje års slut, sedan tulluppbörden blifvit lill beloppet bekant; att hvad angår redan befintliga, men till uppbärande af tolag nu icke berättigade stapelstäder, äfvensom ytterligare blifvande stapelstäder, Kongl. Maj:t må ega att, om anledning dertill vid pröfning af hvarje särskildt fall förekommer, i stället för tolag bevilja sådan stapelstad ett anslag af tullmedlen, motsvarande fem procent af stadens årliga tulluppbörd; att den sålunda föreslagna förändring af tolagen, derest den af Rikets Ständer antages, icke må utan samtycke af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer förändras; samt att det förändrade sätt, hvarigenom städerne komma i åtnjutande af den fordna tolagen, icke skall medföra någon rubbning i städernas tillförsäkrade dispositionsrätt öfver deras tolags-medel och icke heller föranleda till förändring uti hittills gällande stadganden, angående telagens- användande och stapelstädernas pligt att hvart tredje år till Kommers-kollegium insända bestyrkta uppgifter öfver beloppet och användandet af de under nästförutgångna tre år influtna tolagsmedlen.
Reträffande den för staden Luleå föreslagna tolags-ersättning, af Koinmitterade upptagen till 300 R:dr Ranko, men af Kongl. Maj:t, efter medel-beloppet af 1853, 1854 och 1855 arens tolags-inkomst, till 400 R:dr Riksmynt, har 8 liévillnings-Utskotlels Betänkande M 10.
Bodell, uti en inom Borgare-Ståndet -vackt motion, yrkat den förändring» att tolags-ersättningen måtte bestämmas till det högre belopp, som skulle hafva uppkommit, derest staden icke af förbiseende underlåtit sin rättighet att uppbära tolag äfven af inkommande varor; och hvarom Herr Bodell förbehållit sig att till Utskottet inlemna uppgifter, hvilka dock sedermera icke inkommit.
Ett dylikt anspråk hade ock, enligt hvad Statsråds—protokollet (pag. 17) omförmäler, Luleå stads innevånare, uti sitt yttrande öfver Kommitterades förslag, framställt, likväl med den skiljaktighet, att anspråket dervid grundats icke på någon redan befintlig, utan först i samma yttrande sökt rättighet att få uppbära tolag för inkommande varor; i anledning hvaraf Kommers-kollegium åter hemställt, att frågan om rättighet för Luleå att af inkommande varor uppbära tolag icke måtte, i den ordning densamma blifvit väckt, till någon åtgärd föranleda, äfvensom Kollegium anmält sig af det anförda icke hafva hemtat anledning att för närvarande frånträda sitt förslag om beräknandet af tolags-ersättningen till Luleå; och har Kongl. Maj:t, med bifall till
Departements-chefens hemställan (Statsråds-protokollet pag. 21) funnit staden Luleås framställda begäran om tolags-ersättningens beräknande efter' hvad, enligt andra, än redan fastställda grunder för tolagens uppbärande, kunnat staden tillfalla, icke förtjena afseende.
Efter denna utredning af frågan, anser Utskottet Herr Bodells motion icke böra till någon särskild åtgärd föranleda.
Uti det redan anförda har Utskottet uttalat sin åsgit om vigten och angelägenheten af den nu ifrågavarande förändringen i afseende å omförmälda afgifters ingående i sjelfva tullsatserna.
Angående denria förändring, hvad afgiften till Handels- och Sjöfarts-fonden angar, hafva några menings-skiljaktigheter icke förekommit.
Kommitterades, af Kommers-kollegium understödda förslag, är af Kongl. Maj:t godkändt.
De skiljaktiga förslag åter, som Kommilterade och Kommers-kollegium framställt i fråga om beräkningen af den ersättning, hvilken för tolags-inkomslerna skulle stapelstäderna tilldelas, äro i åberopade
Statsråds-protokollet fullständigt omförmälda; likasom der närmare redogöres för grunderna lill den från begge dessa förslag afvikande mening, som Kongl. Maj:t gillat.
Ltskottet delar fullkomligt den af Kongl. Maj:t uttalade åsigt, enligt hvilken rättvisa och billighet kräfva, att den verkliga inkomst, hvarje stad af tolagen uppburit, varder till sitt fulla belopp ersatt; äfvensom att en tillökning i denna tolags-ersättning bör till— godokomma hvarje stapelstad, i mån af rörelsens tillvext derstädes, med fem procent af stadens stigande tulluppbörd; samt att, med iakttagande af de särskilda omständigheter, som, hvad angår städerna Sundsvall och Haparanda, föranleda - Bevilinings-Utskotteis Betänkande M 10. 9 anleda till en från 1855 års förhållanden hemtad grund för bestämmandet af tolags-ersättningen till dessa städer, nämnde ersättning i allmänhet bör, med utjemnande till närmaste hundratal, bestämmas att utgå efter medel-beloppet af hvarje stads samtliga tolags-inkomster och tull-uppbörd för åren 1853, 1854 och 1855.
Men den i Statsråds-protokollet anmärkta oegentlighet, som med obetingadt godkännande af Kongl. Maj:ts förslag skulle förknippas, att en eller annan stad, der rörelsen kunde komma att aftaga, ändock blefve vid sin nuvarande inkomst bibehållen, intilldess Kongl. Maj:t och Rikets Ständer annorlunda förordnade, har synts Utskottet både kunna och böra i sammanhang med förevarande tolags reglering förebyggas, så att den alltid ömtåliga frågan om rubbning af samma reglering må i möjligaste mån för framtiden undvikas.
Det må väl kunna antagas, att med den vidgade närings- och handelsfrihet, som mer och mer sprider lif och verksamhet i alla delar af riket, någon sådan återgång i en eller annan stads handelsrörelse ej skall annat än undantagsvis inträffa, att skäl förefunnes till nedsättning eller upphörande af den fastställda tolags-ersättningens belopp; men der åter någon dylik anledning förekomme, och samma stad följaktligen, om tolags-regleringen icke försiggått, skulle hafva lidit minskning i sin af rörel sen beroende inkomst, der synes också statsverket med allt fog kunna fordra lindring i sina under andra förhållanden åtagna förbindelser, helst statsverket måste till andra städer, dit rörelsen under tiden antagligen dragit sig, utgifva en derefter ökad tolags-ersältning.
För att småningom utjemna det under tidernas lopp uppkomna alltför stora missförhållande emellan olika städers tolags-inkomster, samt deras handelsverk— samhet och den deraf beroende tull-inkomst, som tillflyter statskassan, har den tillökade tolags-ersättning, som i mån af rörelsens tillvext borde utgå, ansetts böra bestämmas till lika procent för samtlige städerne; hvartill vidare hemtats stöd af lagstiftningens rätt och pligt, att efter samma grund för alla städer bestämma den ytterligare beskattning å varutrafiken, som skäligen må dem medgifvas.
Ett likartadt förfaringssätt vid beräknandet af minskad tolags-ersättning vid rörelsens aftagande skulle deremot innebära hvarken rättvisa emot städerna eller ett billigt aktgifvande på statens fördel.
Den ena staden, hvars tolags— inkomst nu utgör t. ex. 3lA procent af tulluppbörden, förnärmades naturligen i sin rätt, derest ett afdrag i den fastställda tolags-ersättningen bestämdes till 5 procent af den inträffade minskningen i tulluppbörden; under det en annan stad, hvars tolags-inkomst nu uppgår exempelvis till 16 ‘/a procent af tulluppbörden, skulle vid ett afdrag med 5 procent för minskad tulluppbörd beredas en oskälig förmån på statsverkets bekostnad och — för att vidare fullfölja exemplet —— Bih. till R.
Prof. 1836 & 1857. 3 Sami. 1 Afd. 10 H af t, » 2 £o Bevillnings-Utskottets Betänkande M 10. ännu, sedan all handel och följaktligen all tulluppbörd i staden upphört, befinna sj.g i åtnjutande af en ganska betydlig tolags-ersättning från statsverket.
I betraktande häraf har Utskottet funnit sig böra så vida afvika från Kongl. Maj:ts förslag, att under det, å ena sidan, i enlighet med samma förslag, stadgas, att hvarje stad skall för den tulluppbörd, som öfverstiger medel-beloppet af samma stads likabeskaffade uppbörd under åren 1853—1855, undfå tillökning i sin tolags-ersättning med 5 procent af öfverstigande tullbeloppet, å andra sidan bör bestämmas, att, vid en under nämnde medel-belopp fallande tulluppbörd, afdrag å stadens tolags-ersättning skall iakttagas och beräknas efter samma procent-förhållande, som egt rum emellan stadens tull- och tolags- uppbörd under omförmälda åren 1853—1855, endast med jemkning häri till närmaste fjerdedels procent.
Varande ledning för dessa procent-bestämmelser hemtad från bilagde i Kommers-kollegium upprättade tabeller.
Till följd häraf blir ock angeläget att vidtaga någon ändring i det af Kongl. Majit föreslagna stadgande, alt den till visst belopp bestämda tolagen skulle af tullmedlen utgå qvartalsvis, och den på en stigande tulluppbörd beroende tillökning efter hvarje års slut och sedan tulluppbörden blifvit till beloppet bekant; men då ordningen för tolags-ersättningens afleranande till städerne lämpligast torde kunna och böra i administrativ väg bestämmas, har Utskottet endast ansett nödigt, att, Rikets Ständer, för sin del, besluta, att tolags-ersättningen skall af tullmedlen qvartalsvis utbetalas, på det sätt och i den ordning Kongl. Majit vidare förordnar.
På grund af hvad sålunda blifvit anfördt och Kongl. Majits förslag i öfrigt innehåller, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer mätte i förevarande ämne fatta följande beslut: att så väl den till 10 procent å tullbeloppet för alla ih kommande varor bestämda afgift till den så kallade Handels- och Sjöfarts-fonden, som den under benämning af tolag, efter olika grunder, till städerna nu utgående afgift må såsom särskilda beskattnings-titlar upphöra mot godtgörelse af tullmedlen, samt innefattas i den tullsats, som för varors in- eller utförsel genom taxan bestämmes; att nyssberörde godtgörelse till Handels- och Sjöfarts-fonden må af inflytande tullmedel qvartaliter från och med den tid, då den nya tulltaxan vidtager, till Konvoj-kommissariatet utbetalas med årligen minst Sjuhundra Femtiotusen Riksdaler Riksmynt; att, då tull-inkomsterna i brutto öfverstiga Femton millionef Riksdaler Riksmynt, eller det belopp, hvarå den föreslagna mini - Bevillning s-Utskoltels Betänkande Jff 10.
11 mi-summan utgör fem procent, Handels- och Sjöfarts-fonden skall jemväl på överskjutande tullbeloppet alltid erhålla fem procent, så att, när brutto-tull-uppbörden uppgår till exempel till 15,100,000 R:dr, ersättnings-anslaget ökas till 755,000 R:dr och så vidare; att, med upphörande, på sätt redan är nämndt, af den nu till städerna såsom särskild afgift ingående tolag, derunder inbegripen så väl ordinarie, stads- och allmän tolag, som den i vissa städer särskildt utgående inqvarterings-tolagen, fattigvårds-tolagen och öfverflöds-afgiften, hvilka umgälder, der de hittills såsom tolag utgått, jemväl skulle komma att upphöra och i tullsatserna inbegripas, följande stapelstäder må, från och med den blifvande nya tulltaxans tillämpning, af tullmedlen undfå årlig godtgörelse : Med R:dr R:mt.
Med tillökning af 5 procent å den tullupp- börd, sorn i hvarje stad öf- verstiger R:dr R:mt.
Med minskning för hvad sta- dens tullupp- börd understi- ger vidstående belopp efter följ. procent.
Carlshamn 6,900 114,300 6, » Carlskrona 12,700 77,100 16,50 » Christianstad 2,900 50,900 5,50 » Gefle . , 13,000 119,900 10,75 » Götheborg 303,600 5,570,700 8,50 » Halmstad 5,400 78,500 7, » Haparanda 3,700 79,200*) 4,75 » Helsingborg 8,500 143,700 6, » Hernösand 3,300 26,700 12,25 » Hudiksvall 900 15,500 6, » Kongelf 30 200 12,50 » Landskrona 15,600 342,600 4,50 » Luleå 400 13,400 3, » Malmö 14,000 385,200 3,75 » Marstrand 600 2,800 21,50 » *) 1855 års tulluppbörd. Bevillnings-Utskottets Betänkande Jff 10.
Med R:dr R:mt.
Med tillökning af 5 procent å den tullupp- börd, som i hvarje stad öf- verstiger R:dr R:mt.
Med minskning ^för hvad sta- dens tullupp- börd understi- ger vidstående belopp efter följ. procent.
Norrköping 44,600 467,100 9,50 proc. Nyköping 1,700 4,300 40,50 » Piteå 1,700 26,000 6,50 » Stockholm 335,300 3,244,500 10,25 » Strömstad 1,000 12,400 7,75 » Sundsvall 3,500 38,100 9,25 » Söderhamn 1,700 10,900 15,75 » Söderköping 2,600 28,200 9,25 » Uddevalla 1,800 43,200 4, Umeå 2,500 59,600 4,25 » Warberg 5,500 38,900 14, » Westervik 3,000 54,200 5,50 » Wisby 2,900 48,200 6, » Ystad 7,700 160,900 4,75 » att utgå qvartalsvis på det sätt och i den ordning Kongl. Maj:t vidare förordnar; att, hvad angår redan befintliga, men till uppbärande af tolag nu icke berättigade stapelstäder, äfvensom ytterligare blifvande stapelstäder, Kongl. Maj:t må ega att, om anledning dertill vid pröfning af hvarje särskildt fall förekommer, i stället för tolag bevilja sådan stapelstad ett anslag af tullmedlen, motsvarande fem procent af stadens årliga tulluppbörd; att denna tolags-ersättning icke må utan samtycke af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer förändras; samt att det förändrade sätt, hvarigenom städerna komma i åtnjutande af den fordna tolagen, ej skall medföra någon rubbning i städernas tillförsäkrade dispositionsrätt öfver deras tolagsmedel och icke heller föranleda till förändring uti hittills gällande stadganden, angående tolagens användande och stapelstädernas pligt att hvart tredje år till Kommers-kollegium insända bestyrkta uppgifter öfver beloppet och användandet af de under nästförutgängne tre år influtna tolagsmedlen.
Bevillning»-Utskottets Betänkande M 10. 13 Uti tulltaxans uppställning och formela beskaffenhet har Kongl. Maj:t, med godkännande af komcnitterades förslag, ansett förändringar höra vidtagas, dels derutinnan att de vid införsel tullfria varor, som nu äro å en särskild förteckning upptagna, skulle, med iakttagande af behörig alfabetisk ordning, införas uti införsels-tarifen, dels ock att den i taxan förekommande kolumnen för varors tullvärden borde derifrån uteslutas.
Skälen till dessa förändringar äro i Statsråds-Protokollet närmare utvecklade och kunna icke annat än af Utskottet godkännas.
Begge förändringarne leda till förenkling; Och tullvärdes-kolumnens bibehållande blefve utan allt ändamål, derest, på sätt här ofvan blifvit föreslaget, tolagen helt och hållet upphör såsom särskild afgift, samt öfrige lill städerne ingående afgifter, som nu beräknas efter tullvärdet, varda ordnade efter annan lämpligare grund, äfvensom nederlags-afgiften samt böter i konfiskationsmål varda bestämde att utgå, den förra med viss procent af tullbeloppet och de sednare efter den värdesumma, hvartill i beslag tagne varor, vid i allt fall stadgad besigtning och värdering, uppskattas.
Af dessa förutsättningar torde, utom den redan behandlade frågan om tolagens upphörande, endast förslaget att beräkna böter i konfiskationsmål efter i hvarje fall skedd uppskattning böra i sammanhang med förevarande ämne komma under Rikets Ständers pröfning.
Vid § 12 af tulltaxe-underrättelserna kommer Utskottet att behandla förslaget om förändrad grund för nederlags-rekognitionens utgörande; Och frågan om beräkningsgrunden för åtskilliga, utom tolagen, till städerna ingående afgifter är ännu beroende på vidare utredning samt Kongl. Majrts ytterligare bepröfvande.
Hvad således beräkningen af böter i konfiskationsmål angår, så anser Utskottet både rättvisa och billighet kräfva, att dermed förfares på sätt Kongl.
Utskottet hemställer alltså: att omförmälda förändringar i tulltaxans uppställning, nemligen: de vid införsel tullfria varornas upptagande i sjelfva taxan; samt tullvärdes-kolumnens uteslutande ur taxan måtte af Rikets Ständer godkännas; äfvensom att böter i konfiskationsmål må beräknas o 7 efter den värdesumma, hvartill i beslag tagna varor vid stadgad besigtning och värdering uppskattas.
A. Införsels-tarifen.
Enär, på sätt omförmäldt blifvit, Utskottet funnit sig böra tillstyrka, att så väl afgiften till Handels- och Sjöfarts-fonden, som den till städerna nu utgående tolag må såsom särskilde beskattnings-titlar upphöra och hädanefter i stället inbegripas i tullafgiften, har häraf måst blifva en följd att, i likhet med hvad vid ärendets föregångna behandling i detta hänseende egt rum, de särskilda lullbestämmelserne blifvit föreslagne med beräkning af den genom 14 Bevillnings-TJlsleottels Betänkande JU 10. nämnde tillägg föranledda förhöjning i afgifts-beloppen; och får Utskottet, under förutsättning att berörde förslag jemväl varder af Rikets Ständer antaget, nu öfvergå till införsels-tarifens bestämmelser, dervid till en början torde böra redogöras för den plan och ordning, som i afseende på förevarande Betänkandes uppställning i denna del ansetts böra iakttagas.
Då kommilterades utlåtande, med åtföljande jemförelse-tabell, blifvit inom Riks-Stånden utdeladt, och samma utlåtande innehåller motiverne för alla de förändringar i nu gällande tullhestämmelser, som af kommitterade blifvit föreslagne, äfvensom jemförelse-tabellen utvisar, bland annat, skillnaden emellan nu stadgade sammanräknade afgifler och de föreslagna nya tullsatserne, samt då vidare i det Kongl. Maj:ts Proposition åtföljande Statsråds-Protokoll finnas upptagne såväl skälen till de förändringar i kommitterades förslag, som af Kongl. Maj:t ansetts böra ega rum, som äfven en redogörelse för de anmärkningar och påminnelser vid samma förslag, som dels af de deröfver hörda embetsverk dels af åtskillige Fabriks- och Handtverks-föreningar samt särskilde närings-idkare blifvit framställde, sä har Utskottet, till undvikande af den vidlyftighet, som skulle föranledas af ett förnyadt upptagande i detta Betänkande af hvad förut vid ifrågavarande omfattande ärendes behandling blifvit anfördt, ansett sig kunna härigenom i allmänhet hänvisa till omförmälda handlingar i afseende på redogörelsen för och motiverne till sådana förändringar i införsels-tarifen, dervid Utskottet för sin del icke funnit någon erinran att göra.
Särskild framställning har dock Utskottet ansett sig böra afgifva rörande alla sådana förändringar uti nu gällande stadganden, som kunna anses vara af större betydenhet, antingen med afseende å den deraf beroende tullinkomsten eller ock i betraktande af den tullbeskattade artikelns egenskap att utgöra föremål för någon inhemsk industri af mera framstående vigt.
Utom dessa frågor har Utskottet jemväl att i hvarje särskildt fall redogöra för de afvikelser från Kongl. Maj:ts förslag, som Utskottet ansett sig böra tillstyrka, äfvensom för de förändringar i tullagstiftningen, hvilka inom Riks-Stånden blifvit föreslagna.
Vid denna redogörelse är de ifrågakomne artiklarnes alfabetiska ordning iakttagen, med undantag endast för några fall, der antingen tullsatsernes ömsesidiga beroende af hvarandra eller vissa artiklars likartade beskaffenhet ansetts böra föranleda till dessa ämnens behandling i ett sammanhang.
Öfrige artiklar, i afseende å hvilka dels ingen annan förändring föreslagits, än ett utbyte af nu gällande tullsats mot närmast svarande lämpliga belopp i det nya myntslaget, dels den tullfrihet eller förändring i afgifter, som blifvit ifrågaställd, icke kan anses i någon väsentligare mån inverka på tullinkomsten i sin helhet, och dervid Utskottet i öfrigt icke funnit något att erinra, hafva sedermera blifvit i en gemensam förteckning uppförde och Utskottets yttrapde deröfver i ett sammanhang afgifvet.
, Bevillnings-Utskottets Betänkande M 10.
För att underlätta jemförelsen emellan nu gällande tulltaxa och Utskottets förslag, har Utskottet låtit i förslaget med en' stjerna * utmärka alla sådana artiklar, som, hittills tullfria, varit upptagne i en särskild införsels-tarifen bifogad förteckning, men nu blifvit utan vidare hufvudsaklig förändring inflyttade i sjelfva tarifen.
Band förekommer i sammanhang med artikeln väfnader.
I kommitterades förslag till redaktion för den tullfrihet åtnjutande artikeln oarbetadt
Ben, förekommer icke någon annan hufvudsaklig förändring i hvad nu derom stadgadt är, än att i rubriken blifvit tillagdt: »Tangent-skifvor eller så kallade Klaviaturer.»
Jemte det rättelse häraf till »Tangent-skifvor till s. k.
Klaviaturer» lärer böra iakttagas, har Utskottet, enär upplyst blifvit, att Ben, som icke undergått vidare förarbetning, än att det blifvit sågadt i skifvor för vissa behof, såsom knifskaft och dylikt, hittills ansetts höra tullbehandlas såsom arbetadt
Ben, funnit sig böra hemställa, att ett stadgande, hvarigenom sågadt
Ben inbegripes under de slag, som åtnjuta tullfrihet, måtte i ifrågavarande rubrik införas, och densamma sålunda erhålla följande lydelse:
Ben: oarbetadt, alla slag, derunder inbegripna Tangent-skifvor till s. k.
Klaviaturer, klufvet, spjelkadt och sågadt