Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit borde i underdånighet öfverlemnas, att föreskrifva, hvad som för öfrigt, i anseende till controll och andra omständigheter, kunde blifva nödigt att vidtaga eller stadga. 7:0 Ett Dictamen till Ilöglofl.
Ridderskapets och Adelns Protocoll för den 31 Mars, af Herr Justitias-Radet och Ridd ren GrefveGustaf W. Hamilton, hvaruti vid Herr Majoren Stjernsvärds förslag, det endast den, som viste sig hafva planterat ett visst stycke jord med Potatoes, skulle få idka branvinsbränning, och att pannans storlek borde bestämmas efter den med rotter planterade arealjord, anmärkes, att sådant skulle strida emot den nödvändiga friheten för näringarnes utöfning; att Potatoes - planteringen icke vors - Dan 8 Juni.
xe tjenlig uti ali jordman och ej eller uti Sveri-' ges nordligare orter, samt att uti ett sa beskaffadt Land sorn Sverige, hvars särskildta Landsorters skiljaktighet i Climat, Local, Jordmån, arbetsstyrka oell arbetsflit, vore så betydlig, borde icke genom forfattningar hinder läggas i vägen för Jordbrukare, att använda sin jord, såsom lavar, och en för sig förmånligast funné. 8:0 Ett från Hedervärda Bonde - Ståndet den 31 sistförflutne Mars remitteradt Memorial, undertecknadt af Riksdagsmannen Gustaf Ifarsson och Auders Pehrsson från Stockholms Län , uti hvilket Memorial tillstyrkes, att, för Boskapsskötselns och Åkerbrukets förkofran, en fri bränvinsbränning under alla årstider måtte tillåtas, så väl för hvar och en Jordbrukare å Landet, som för alla de Städer i Riket, hvilka äga Aker- och Ängsmark; hvarjemte distilleringsrättigheten skulle böra till Städerna öfverlätas, dock utan hinder för Landthushållare att till husbehof sjelfve genom distillering förbättra deras eget bränvin; att Be vill n ingsafg fften för bränviristil! verkningen måtte upphäfvas, och denna inkomst for Stats - Cassan fyllas genom Capitationsafgift, samt afgift efter hemmantalet, på sätt som förr vanligt varit, eller efter den method, som igenom en ny Bevillningsförordning vid denna Riksdag kunde komma alt regleras; att störte pannrymd i allmänhet än 60 kannors, och för större egendomar, af 5 å 6 hela Mantal ,90 kannors, ej måtte ti i a tas J att utländskt bränvin måtte ia införas emot lika tullafgift för Helankaret, sorn for hvarje tunna Råg blifvit fast - Den 8 Junit 187 fastställdt, för att tjena till confroll emot inrikes saluspeculationsbränning; att, till förekommande af hungersnöd och alltför dyra spannmålspriser tili missväxtår, ritorr eller ugntorkad spannmål matte, under de goda åren, insamlas, ej allenast uti allmänna Krono- och Lärismagaziner, utan ock i Sockne - Magaziner, och hvilka Magaziner ej skulle få närmare uttömmas, än att hälften af förrådet alltid skulle blifva qvarliggande till det påföljande året, och således till hälften årligen, utbyttes; att Regeringen borde äga magt att, om mycket hårda år inträffade, i god tid låta inställa all bran vinsbränning, hvaremot, under goda år, Krono - Lagerkällare på bränvin, sorn kunde ligga i många år, utan att skadas,
borde inrättas, hvilka icke skulle få öppnas till försäljning förr, än den allmänna bränvinsbränningen måste för hungersnöd förbjudas; samt att, i afseende på dryckenskap och fylleri, penningeböter, äfvensom Herrar Landshöfdingarnes domsrätt, måtte försvinna, men att deremot sådana brott borde först heifras af en dertill af Sockneinärinen utsedd Ålderman eller Uppsyningsman öfver sedligheten, uti Socknestämmor inför Pastor och visse dertill valde Församlingens Äldste, saint sedermera af Länsmannen. i orten, inför närmaste Domstol, och borde ansvaret blifva första gången stockstraff, andra gången äfvenledes stock, straff och derjemte hemligt skriftermål i SacriStigan; tredje gången, då målet skulle höra till Domstols upptagande, stockstraff tvänne Söndagar å rad och uppenbar kyrkopligt; fjerde gången 8 dagars 1 iSS Den 8 Juni dagars fängelse vid vatten och brod, samt uppenbar Kyrkoplikt; femte gången ett års fästningsarbete; samt sjette gången lifstidsfängelse; äfvenJ som Källarmästare, Tracteurer och Krögare, borde böta 5 ä xo
Riksdaler för hvar och en person,’ sorn på deras Näringsställen tagit sig rus; hvarjemte Riksdagsmännen Gustaf Rarsson och Anders Pehrsson önskat, att en sådan Police-Författning äfven kunde utsträckas till hvarje privat Husvärd, sorn på calas uppmuntrade sinagä': ster att dricka omåttligen. 9:0
Ett från.
Väll ofl.
Borgare-Stå ndet den 13 April remilteraJt Memorial, ingifvet af Carduansmakaren .1 Olof Holmgren, och uti hvilket yrkas, att Sala.
Stads- Bergsmän, hvilka till större delen icke skola hafva någon Stadsrnanna-näring, utan lefva af deras Jordbruk, samt äro skyldige att till Silfververkets fortgång alltid hålla folk och hästar, måtte vinna det undantag uti nu gällande författning, angående, bränvins-tiil verkningen, att få idka Bränning till husbehof, med särskildta pannor, inrättade efter hvarderas innehafvande Jordegendoms värde , i likhet med andra Bergs- och .Landtman, samt med Innehafvarne till Sala Grufvas gamla ägor, för hvilka bränvinstillverkning med särskildta pannor redan blifvit tillåten. 10:0 Ett af Herr Borgmästaren Olof Hambraus ingifvet anförande till Vallofl. Borgare-Ståndets Protocoli för den 17 April, hvaruti hemställ - Den 8 Juni'. ställes,’ att, till befrämjande af en inom hvarje Stad och Socken inskränkt måttlig husbehofsbränning, måtte vidtagas en sådan Författning, sorn åren 1794 grundlädes och 1800 blef närmare stadgad. 11:0 Atskillige
Riksdagsfullmägtiges mundtliliga yttranden till Vällofl. Borgare - Ståndets Protocoll för den 13 April, hvilka alla deruti sammanstämma, att Städerne matie erhålla en vidsträcktare rättighet, än den nu varande, till bran vinsbränning; och hvarvid Herr Borgmästaren Hellman tillagt den önskan, att samma princip, som år 1800 för Städernas rätt till bränvinsbränning antogs, äfven nu måtte få blifva gällande. 12:0 Herr Handelsmannen A. J. Wigantlers den 24 nästlidne April från Vällofl- BorgareStåndet remitterade Memorial, hufvudsakligen af det innehåll, att sorn, efter nu gällande 1‘örfattningar, de fattigare bland Städernes innevånare icke skulle kunna draga nytta af deras bränvtnsbränningsrättighet, i följd hvaraf ock förmodades, det något exempel på sammansatte Stadsbrännelier, sorn drefvos af flera och sa inånga delägare, Författningarna tillåta, nu skulle näppeligen kunna framvisas; det matte alltså Städernas invånare erhålla en lika bränvinstillvärknings-rättighet, som Landets, så att de förstnämnde, i man af den tunga hvar och en bland dem droge till Staten, måtte få enskildt begagna brännvinsrättigheten under lofgifven tid; äfvensom att för så val Kiket Den 8 Juni.
Riket i allmänhet, som för hvar och en enskildt, anslges förmånligast, om bränvinsbränningen, med undantag af de tillfällen, då allmän missväxt inträffade, blefve tillåten för alla tider af arel; till stöd för hvilken tanka, Herr Wigander åberopat, att enär rättigheten att tillverka bränvin, men icke att nyttja det, blifvit inskränkt, acil constinuipnen likväl varit enahanda, sorn under lofgifven bränningstid; skulle följden deraf hafva varit, att under en tid, då Rikets export icke på långt när svarat emot importen, betydliga Summor utgått för stora förråd af en vara, hvartill Landet sjelf hade rudi matei rier, och som inom detsamma kunde förädlas; samt att bränvinet utgjort en handelsgren, som, i den mon den för speculanten varit riktande, upptagit den omtanka och de tillgångar, sorn till mera gagneliga ändamål för det allmänna kunnat användas, och äfven emedan penningar härigenom kunna med den högsta fördel förrentas, torde hafva mc-dverkat till penningebristen och det ocker, hvaröfver vid närvarande tid föresklagan. 13:0 Herr Lagmannen Grefve Johan Henning Gyllenborgs den 27 April från Höglofl, Ridderskapet och Adelri remitterade Memorial, hvaruti, bland annat, tillstyrkes , att bränvin måne varda förbudet till införsel, så väl frän Linland, som från andra orter. 14:0 Herr Majoren Garl von QvantiSns den 5 Maj från Höglofl.
Riderskapet och Adeln rent it - Den 8 Juni. mitterade Memorial, hvaruti yrkas, det ej Städerne hädanefter måtte få befatta sig med bränvinstillverkning, utan att rättigheten dertill måtte anses endast tillhöra Jordbruket; i hvilket afseende af Herr Majoren anföres, att Städernes jord icke blifvit dem letnnad, för att producera Spannmål, utan för att deruti odla Manufacturväxter; atr Jordbrukarne ensamme borde fa producera säd och bränvin, för att deremot kunna tillbyta sig Köprnannavaror från Städerna, och att de uti sednare åren stegrade vedpriserna jemväl borde föranleda till förbud för bran vinsbränning uti Städerna. 15:0
Ett fran Hedervärda Bonde-Standet den 1 Maj till både Bevillnings- och Oeconomie-Utskotterna remiueradt Memorial, ingifvet af Riksdags Fullrnägtigen Anders Sandsten från Jönköpings I,än, och innehållande förslag, att hvilka och huru manga, som uti Städerna sig dertill i behörig ordning anmälte, skulle berättigas att försälja bränvin i större eller mindre parti, emot en till Staten erläggande årlig Bevillningsafgift; hvilket förslag blifvit grundadt på de skäl, att många till Bränvinsförsäljning oberättigade personer nu skola en sadan handtering utöfva; att Stats-Cassan borde deraf erhålla inkomst; att förbud emot bränvinS-uttninutering af obehöriga personer icke skulle tjena till annat än deras riktande, sorn öfver förbudens efterlefnad borde hålla tillsyn; saint att Riksdagsmannen Sand. sten förmodade, att, i händelse hans ofvanberör de - 192 Dm 8 Jani. de förslag anioges, skulle de som erlade afgift,' hälla ControU deröfver att ingen obehörig försålde bränvin, och i sådant fall krogarnes antal blifva färre, än de nu äro. n m 3 6:0 Åldermannen för Bryggare - Embetet 1 Stockholm Herr Gustaf Lychous fran Vallöf!, Borgare-Ståndet den 5
Maj remitterade Memorial, deruti anmäles nyssnämnde Embetes önskan, att erhålla rättighet, dels att tillverka någon del af det bränvin, som för Stockholms Stads consumtion erfordras, och dels, att derstädes ensamt utöfva bränvins-distillering; såsom skäl hvartill åberopas, i afseende på bränvinsbränningen: att ofta, isynnerhet sommartiderna, större och mindre partier dricka och öl surna och ej kunna begagnas, hvarigenom en national-förlust skulle uppkomma, om icke detsamma, förr än det fullkomligen förskämdes, finge till brätt vinsbränning artvändas; och i afseende på distilieringen : att den distillering, hvilken hittills sketf för Kronans räkning, ej skall varit lönande, att densam-j ina ej syntes vara ett för Kronan tjenligt yrke, men att, enär bränvins - distilieringen i Stockholm borde, till förekommande af eldsvådor, inskränkas inom något visst Embete, kunde den skäligen emot afgift upplåtas åt Bryggare -Societeten , som tillförene vant innehafvare deraf; i anledning haraf Herr Åldermannen, å Bryggare-1 E mbetets vägnar, begärt, så väl att Embete! finge här i Stockholm årligen afverka 4000 Tunor säd, emot afgift- 2 Rikd.
Tunnan; eller tillsammans 8000 Den 8 Junu ig3 8000 Rikd. om äret, likväl utan någon bevakning öfver bränningen, men med inskränkning af pannryraden inom 90 kannor, hvarigenom, i tall tvänne pannor, hvardera å 90 kannor, skulle tillätas hvarje bryggare, som vill uti bränningen deltaga; Herr Åldermannen förklarat, det blifva omöjligt, att ett större
Qvantum än 4000 Tunnor om äret kunde tillverkas; som ock, att Bryggare Embefet erhölle rättighet att, emot årlig afgift af 3000 Riksdaler, ensamt i Stockholm' bestrida distillering, samt dertill begagna pannor af obestämd rymd, åtmindstone af 25 kannors storlek. 17:0 Riksdagsmännen Johan Johanssons oclt Petter Johanssons frän Kronobergs
Rän den 8 Maj frän Hedervärda Bonde-Ståndet remitterade h*emorial, uti hvilket anföres , att, ehuru, bränvinsbrärining, såsom nyttig för Landtman^ nen, i anseende till Ladugårdsskötsel, otvifvelaktig!: borde tillåtas, vöre likväl nödigt, att missbruk vid bränvinets tillverkning och förbrukning förekommes; i hvilket ändamål föreslås, att hvarje Landtman, sorn äger eller arrenderar så.stor hemmansdel, alt han derå vore besuten, måtte fä rättighet att fritt bränna alla tider pp . året, :att för hvarje sådan Jordbrukare måtte blifva tillåtet,' att utan ansvar i större och mindre mål. afyttra bränvin åt sina grannar, samt Torpare ooh Resande, och till Städerna försälja bränvin i större partier; att likväl större pannry md , än högst 50 kanpaors, inbeiäknadt kokrumrnet, ej måtte tillåta, 4-de B. N:0 st f,, a 6. »91 Den 8 Junii låtas, äfvensom icke heller mer, än en sådan panna på hvarje fullt hemman och egendom, på andra ställen för en och samma hemmansägare få nyttjas; att Städernas innevånare, hvilka ej äga hemmansbruk på Landet, icke borde få tillverka bränvin, samt att den, som blefve ofverl astad af bränvin, och deraf för-de trätor och oväsende vid samling af allmoge på vägar, borde straffas efter nu gällande författning, och om han flera gånger sig Öfverlastade, borde han förtjena Stockstraff en Söndag vid den Församling, der han bott, samt plikta dubbelt. i 8m Riksdagsmannen Lars Larssons från Calin are
Län nyssberörde dag från Hedervärda Bonde-Ståndef remitterade Memorial, hvaruti anmärkes, alt i händelse utländsk Spannmål skulle till införsel förbjudas, borde alla större Brännålder afskaffas, på- det icke hungersnöd måtte under missväxt-år inträffa, 19:0 Herr Rådmannen Carl Sjöbohms den 11 Maj från Vällofl. Borgare-Ståndet remitteraMemorial, hvaruti föreslås, alt, till förekommande af den misshushållning med Spannmål och Jordfrukter, som ansåges kunna inträffa, om bränvinsbränningen hnge å Landet, i egenskap af fabrique, utöfvas, stadgas kunde, det all bränvinsförsäljuing ifrån Landet till Städerna måtte, såsom oförenlig med en rättskaffens husbehofsbränning, upphöra, samt Allmogen endast tillåtas att försälja sitt öfverflödiga husbehofsbränvin å Landet till derstädes boende personer, som ej äga rättighet att brän - Den f> Juni.
J 95 bränvin tillverka, äfvensom att antalet af
Kro, gar må inskränkas, så långt möjligheten medgåfve, både i Staderna och på Landet. 20:0 Biksdagsmannen Eric Fredricssons från Jönköpings
Län den 16
Maj från Hedervärda "Bonde-Ståridet remitterade Memorial, uti hvilket hemställes, om icke det stadgande, att på Gästgifvaregårdar bränvin ej får försäljas i minut; utan att den köpande tillika rekvirerar mat, måtte ändras, och åt Gästgifvarne, hvilka skulle hafva inga förmåner, svarande emot det ansvar, den kostnad, eller de olägenheter de nödgades vidkännas, tillåtas att utan all inskränkningfå, försälja bränvin i minut, 21:0 Riksdagsmannen Eric Olofssons från Carlstads Län, samma dag från Hedervärda Bondet remitterade Memorial, deruti likaledes föreslås upphäfvande af det förordnande, att Gästgifvare ej finge försälja bränvin till mindre belopp an 2 kannor, så framt mat icke tillika njötes , eiler ock att befrielse måtte lemnäs från de särskildta onera, som åtfölja Gästgifvaregårdar. 22:0 Herr Öfverste-Lieutenanten C. W. af Sillens äfvenväl den if) Maj från Högloft.
Ridderskapet och Adeln remitterade Memorial, hvaruti, såsom det kraftigaste medel till Jordbrukets upphjelpande, uppgifves förbud emot införsel af utländskt bränvin och Spannmål, samt tidistyrkes, att Den S Juni•
Ständer matte derom i underdaliighet bos Kongl. Mej:t anhålla; och andeligen 53:0
Följande, tillika rörande andra ämnenj xngifna Dictamina och Memoial, nemligen: a) Herr Isac af Darell is, remitteradt fran Höglofl.
Bidderskapet och Adeln den 29 Mars, uti hvilket Memorials 4 moment yrkas beständig! förbud emot införsel af ali slags utländskt bränvin, och för Landtmannen lika beständig bränniugsfrihet årligen ifrån den 1 November till den 1 Juni, om icke af säd, åtmindstone och utan undanlag af Potatoes och andra Rotväxter; b) Herr Lectorn Magister Gustaf Abraham Silverstolpes, remitteradt från nämnde Riks-Stånd samma dag, hvaruti, bland annat, anmärkes, att ett yrkadt beständigt förbud emot införsel af allt slgs utländskt bränvin icke skulle alldeles qvadrera emot det yrkandet, att Landtinannen xnåtte åtnjuta beständig bränningsfrihet ifrån den x November till d.
;a Juni, men hemställes, om icke rättvisast vore, att åt Landtmannen lemna en alldeles obehindrad rätt att använda den vara lian sjelf frambringar, öch örn icke den genom bran vinsafgiften inflytande inkomsten kunde, i fall den af Staten behöfvés, erläggas under artikel: Allmän Bevillning; c) Herr Commerce - Rådet Printzskölds, remitteradt från Bidderskapet och Adeln den 31 Mars, och innehållande, utom andra ämnen, tillstyrkande, lika med Herr af Darelli, af förbud emot utländskt bränvins införsel, samt att, om inländska Spannmålen vöre otillräcklig för bran - Deri 8 Junti vinsbränningen, utländsk Spannmål matte föE detta behof införskrifvas, jemte det tillägg, att, om möjligen sådane omständigheter skulle inträffa, som gjorde utländskt bran vins införskaffande nödvändigt, införskrifningen i sådant fall endast matte for Kronans räkning ske, tillika med förslag att bränvinsbränningen matte alla år få vara frigifven, äfven under October månad, samt dea erinran vid Hetr af Darellis hemställan om stör.* re frihet för bränvinsbränning af rotfrukter, än af säd, att Controll öf%-er Potatoes och Rotfruktsbränningen blefve omöjlig, och att i det stället tillåtelsen för bränvinsbränning af Potatoes gifve ett oöfvervinneligt tillfälle till missbruk och. Lagbrott, i anseende hvartill Herr CommerceRådet trodt det vara säkrast, att -antingen all slags bränvinsbränning blefve inställd, då sädesbrist sådant oundgängligen fordrade, eller ock bränvinsbränningen blefve ovillkoligen tillåten, på stadgade tider, med rättighet för en livar,' att dervid begagna det eller de ämnen, som lian för godt funné; d) Herr Kongl. Hof-Predikanten och Prosten Carl Thyselii,- remitteradt från Högvördiga Prest - Ståndet den 29 Mars, hvaruti anrnärkes, att tillåtelsen till utländskt bränvins införsel, jemte inskränkningen i bränvinsbrännings-friheten, medverkar till Jordbrukets nu iråkade vanmagt; e) Herr Bergs-Rådet Birger Fredric Rothoffs, remitteradt från.
Ridderskapet och Adeln den 31 Mars, hvaruti, efter uppräknande af d« förnämsta orsakerna till penningebristen, såsom medel till dess afbjeipan de - Den 8 Juni. de, i första punkten föreslås, att bränvinsbränniugen hädanefter må ställas på en friare fot, på sådane grunder, att dess utöfning må medföra väsendtliga fördelar för Landtbruket, samt att det inom fäderneslandet tillverkade bränvin säkert må kunna påräknas, att så fylla behofvet deraf, att införsel af alla slag utländskt bränvin må af sig sjelf blifva alldeles öfverflödig, och denna näring således sättas i full eller nära jern likhet med flera af våra öfriga inhemska; samt att, i sammanhang härmed, utförsel af bränvin ma tillåtas utan all tullafgift; men att tillika, utom de författningar vi redan åge, alla lämplige utvägar vidtagas, samt med nit och verksamhet liandliafvas emot fylleriet, så af bränvin, som af andra drycker; f) Riksdagsmannen Bengt Svenssons rån Östergöthland, remineradt från Hedervärda Bonde-Ståndet den 4 April, i hvilket Memorial, utom många andra utvägar till afhjelpande af närvarande penningeoreda, hämmade rörelse och slocknade industrie, föreslås, att utländskt bränvin måtte ovillkorligen förbjudas till införsel; och g) Herr Isac af IJareilis, remitieradt från Ridderskapet och Adeln den 13 April, deruti bland annat yttras, att brånvinsafgiften icke kunde utan Orättvisa föras till Artikeln Allmän Bevillning, emedan manga Jordbrukare icke begagna bran vinsrättigheten.
Allt hvad så val uti dessa ofvanberörde Me: moiial blifvit anfördt, sorn hvad öfrigt rörande ifrågavarande ärende förekommit Utskottet af någon - Den C JunT.
199 gon vigt och allmän nytta, har Utskottet noga, granskat och öfvervägt, och får i anledning deraf härmedelst vördsammeligen öfverlemna sin uti målet fattade mening.
Utskottet har harvid tagit för regel, att icke föreslå några andra ändringar uti ICongl.
Förordningarna den g October och 4 November 1813, angående bränvinsbränningen i Ifiket, än, enligt Utskottets omdöme, allmänna välfärden påkallar.
Men då likväl vissa ändringar och tillägg vid. förra Författningarna om bränvinsbränningen och de dermed gemenskap ägande omständigheter synas oundviklige, lår Utskottet afgifva följande vördsamma yttranden: 1:0
Sedan erfarenheten ganska tydligt visat,' ej allenast, att under ett totalt brännings-förbud oloflig bränvinstillverkning icke kan förekommas, ehvad straff, sorn för Författningavnes öfverträdelse i detta fall än måga stadgas, helst den vinst
Dag - brytaren kan under bränvinsförbudet och deraf härrörande stegring i bränvinspriset genom öfverträdelser hämta, särdeles då tillverkningen sker i stort, är så betydlig, att densamma mer-* andels lemnar honom utvägar att kunna förekomma förbrytelsens upptäckande, och denna olagliga vinst åstadkommer ofelbart, att Lagbrytarnes antal allt mer och mer ökas, och att, i sam. ma mån, ett billigt missnöje hos de laglydige uppkommer, å hvilkas bekostnad vinsten hämtas, yttau äfven, att under en förunnad kort brännings» - 200 Sen 8 Juni. iiingstid^ den basta och vigtigasté sadén merum' dels begagnas, i stället att, under ett alltid gifvet längre rådrum, den slöare sädén, jemte Rotarnes ecb andra frukter, kunna och pläga till största delen vid bränvinsbränningen användas ; sä, enär, i följd häraf, såsom säkert kan antagas, att under de år, då bränvinsbränningen för längre eller kortare tid, än uti 1812 års förordning utsatte åtta månader, varit förbuden, ändamålet dermed, nämligen Spannmålsprisets fällande, sällan vunnits, emedan dels lönnbrännare kommit i tillfälle att genom sina spanrimåls-upphandlingar högt uppstegra priset derå, dels ock, under en inskränkt bränningstid, ägarne till större bränvinspan2101 till det mesta förstört den goda och till föda nyttiga sädén, men den sämre och bortskämda lemnäs oanvänd; hvartill kommer, att, under en osäker bränvinsbränningstid, ingen viss reglering af Ladugårdarnas kan äga rum, hvilket likväl hos oss är af desto större vigt och nödvändighet, som ännu ansenliga summor mäste hvarje år för vietualieyaror till utrikes orter från Sverige utgå, oell t öfrigt'
Ladugärdarne alltid lägga grunden till åJceibrukets förkofran; lära .Riksens Högiofl.
Ständer finna angeläget, icke allenast att Husbehof^- bränvinsbränningen bör, på det sätt 1 §. 1. morn. i Kongl.
Kungörelsen den 9 Gctober 2812 utstakar, vara tillåten under de deruti uppräknade åtta månader af året; utan ock att hos Kongl. Maj:t mätte i underdånighet anhållas, att förbud emot bräuviustiiivexkning aldrig matte, hvarken för Den 8 Junii 201 för längre eller kortare del af dessa månader, göras, utan endast i det olyckliga fall, att total missväxt i Rikets mest sädesgifvande provinser inträffat, å en tid, dl krig hindrade all införsel af utländsk spannmål, och hvaraf hungersnöd skulle, så framt bränvinsbränbing tillåtes, oundvikligen följa; trien i hvilket fall hvarken förbudet torde böra göras förr, än sanuel ige Kongl.' Majas Befallningshafvande, efter inhämtade nödige upplysningar af .Länens Hushålls-Comitéer,' der sådane finnas, eller, i annat fall, af några Possesionater och Pastorer, samt vissa af Allmogen i orten, deras underdåniga utlåtande afgifvit; el. ler något köp och salu af bränvin tillåtas, utan lärer Kongl. Majit i denna olyckliga händelse i Hader täckas finna nödigt, att håde bränning, distillering och försäljning af bränvin, på en gång inställas, på det icke för Lagbrytaren må kunna blifva uträkning att, i trots af allmänna nöden, drifva en tillverkning, hvarigenom denna nöd skulle ökas och tillväxa i lika högd, som hans enskihlta orättmätiga vinst. 2:0
I afseende på allt, hvad 2:dra och följande Momenterna af 1 §. uti Högstberörde Kongl.
Kungörelse innehålla, torde dervid böra utan ändring förblifva; dock skulle litle