Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksmarskalks-einbetet att inkomma med^ underdånigt utlåtande, i anledning af hvad i Rikets Ständers Revisorers berättelse angående verkställd granskning af statsverkets förvaltning under år 1862 förekommer rörande Ulriksdals slott, eller att Revisorerne ej funnit annat vid samma slotts räkenskaper att erinra, än att slottets inventarieförteckning ej dervid medföljt, får Riksmarskalks-embetet, med återställande af det remitterade transsumtet af nämnde berättelse, och med öfverlemnande af Ståthållare-embetets på Ulriksdal deröfver infordrade och afgifna underdåniga yttrande, för egen del underdånigst anföra: att, jemlikt föreskriften i Kongl, brefvet den 20 September 1841, grundad på Rikets Ständers vid nästförutgångna riksdag derom gjorda underdåniga anhållan, förteckningar å de i Kongl, residensslottet härstädes samt vid de Kongl, lustslotten befintliga, staten tillhöriga, inventarier blifvit insända till Kongl. Kammar-kollegium, dit uppgift jemväl sedermera årligen ingått a under föregående året inträffade förändringar med omförmälda inventarier; samt att af sådan anledning inventarieförteckningar icke bifogats och, enligt Riksmarskalks-embetets underdåniga förmenande, icke heller behöft eller bort bifogas något af slottens räkenskaper.
Hof-expeditonen den 10 December 1864. 0. i. SPAUKE, 15 . von Schoultz.
(Ulriksdals slott.)
Storm äktigste, Allernådigste Konung! 1 anledning af Rikets Ständers sednast församlade Herrar Revisorers, vid granskning af Ulriksdals Kongl, slotts räkenskap för år 1862, gjorda erinran, att slottets inventarieförteckning ej medföljde räkenskapen, deröfver Ståthållare-embetets underdåniga — 360 — yttrande blifvit infordradt, får Ståthållare-embetet härmed i underdånighet förklara, att någon .så beskaffad förteckning tillförene aldrig varit räkenskapen bifogad.
Med djupaste undersåtlig vördnad, trohet och nit framhärdar.
Stor mäktig ste, Aller n ådig s te Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåte: C. A. MANDERSTRÖM. Willi. Inqelotz Stockholm den 6 December 1864.
Svenska Akademiens underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkning vid Akademiens räkenskaper för år 1862.
Storm äktigste, A llernådigste Konung!
I nådig remiss den 23 sistlidne November har Eders Kongl. Maj:t anbefallt Svenska Akademien, att inkomma med underdånigt utlåtande i anledning af en uti Rikets Ständers Revisorers berättelse angående verkställd granskning af statsverkets jemte andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1862 framställd anmärkning emot Akademiens räkenskaper för samma år; och får Akademien, i anledning häraf, i underdånighet anföra, följande:
Revisorerne hafva anmärkt, att Akademien under år 1862 för utarbetande af en ordbok öfver svenska språket användt 2,401 R:dr och till öfriga behof 3,072 R:dr 68 öre; men att, då Rikets Ständers vid 1859—1860 årens riksdag fattade beslut, att utöfver det ständiga anslag, hvaraf Akademien då var i åtnjutande, eller 2,250 R.dr, å ordinarie stat skulle uppföras det för ordboksarbetets fortskyndande förut beviljade extra statsanslag af 3,750 R:dr årligen, icke afsett, att sistnämnde belopp skulle för annat ändamål än förut användas, hade Revisorerne, som ansett det till ordboksarbetet afsedda belopp böra helt och hållet komma nämnde arbete till godo, ej kunnat underlåta att anmärka, det för år 1862 en del af ordboksmedlen blifvit använda för att fylla en brist, som under nämnda år uppstått uti Akademiens öfriga tillgångar. — 361 — Den åsigt, Revisorerne sålunda uttalat angående betydelsen af Rikets Ständers omförmälda beslut, framgår dock hvarken ur Rikets Ständers underdåniga skrifvelse i ämnet, eller af Eders Kongl.
Maj:ts, på grund af Akademiens underdåniga framställning, derutinnan till Ständerna aflåtna nådiga proposition.
Akademien hade nemligen, i underdånigt memorial den 10 Juni 1859, under åberopande ej mindre af behofvet utaf fortfarande statsanslag för ordboksarbetets fortgång, än äfven deraf, att Akademiens ursprungliga statsanslag, stort 2,950 R:dr R:mt, under mer än 60 år icke blifvit förhöjdt, men väl förminskadt, dels gemm myntets förändring, dels genom indragning af den Akademien under någon tid beviljade så kallade silfvervexlingsrätt, eller förmånen att erhålla en del af sitt anslag i silfver, emot sedlar efter samma numerär, så att det från år 1854 beviljade tillskott af 3,750 R:dr R-mt i sjelfva verket endast utgjort en ersättning för den förlust, Akademien sedan år 1834 fått vidkännas, genom förvandlingen af nyssnämnda anslag från 1,500 R:dr specie, motsvarande 6,000 R:dr R:mt, till 2,250
R:dr sistnämnde mynt, hos Eders Kongl.
Maj:t hemställt, huruvida Eders Kongl.
Maj:t ej skulle finna skäl för en framställning till Rikets Ständer, att omförmälda för vissa år beviljade tillskott af 3,750 R;dr R:mt, för ordboksarbetets utförande, blefve å stat uppfördt såsom fyllnad i Akademiens dåvarande ordinarie statsanslag, hvarigenom detsamma återfördes till samma penningevärde, som det egde vid Akademiens stiftelse.
Vid underdånig föredragning häraf inför Eders Kongl. Maj:t i Stats-rådet den 22 Juni 1859, förordade Chefen för Ecklesiastik-departementet Akademiens berörde hemställan, bland annat på det skäl, att det för ordboksarbetet beviljade tillskottsanslag, äfven sedan en ordbok kunnat af Akademien utgifvas, måste blifva behöfligt, såvida ej Akademien skulle nödgas afbryta eller, åtminstone inskränka sin verksamhet; och täcktes Eders Kongl. Maj:t i nåder gilla och bifalla detta föredragande
Departements-chefens yttrande, i enlighet hvarmed alltså nådig framställning gjordes till Rikets Ständer.
I sitt underdåniga svar härå af den 26 Oktober 1860 förklarade Rikets Ständer, det de, erkännande vigten af de skäl, som, enligt statsråds-protokollet, föranledt berörda nådiga framställning, medgifvit, att utöfver det ständiga anslag, hvaraf Akademien då var i åtnjutande, eller 2,250
R:dr, å ordinarie stat finge uppföras det för ordboksarbetets fortskyndande för viss tid beviljade årliga anslagsbelopp af 3,750
R:dr, dock med fortfarande förbindelse för Akademien att angående samma arbetes fortgång inför Eders Kongl. Maj:t afgifva underdånig redogörelse.
Af denna underdåniga framställning torde ådagaläggas, att Akademiens ombudsman och räkenskapsförare icke saknat grundad anledning att, efter det Akademiens ordinarie statsanslag af Rikets Ständer förhöjdes till sitt nuvarande belopp, 6,000
R:dr, anse någon åtskilnad ej behöfva göras emellan särskilda delar af denna summa.
Akademiens åsigt har likväl städse varit att icke till andra ändamål än ordboksarbetet använda den del af nämnde anslag, som motsvarar det vid 1854 års riksdag beviljade och år 1861 upphörda extra statsanslag, 3,750 R:dr, så länge och i den mån sådant vore för ordboksarbetets fortgång nödigt.
Under det omförmälda extra statsanslag ännu varade, fördes deröfver särskild räkning, som jemte de allmänna räkenskaperna årligen till Kammar-rätten insändes.
Sedan det extra anslaget uppgått i Akademiens ordinarie, har väl anledning icke funnits att föra någon sådan specialräkning, som nyss är nämnd, utan har, såsom i 1862 års af Rikets Ständers Revisorer nu granskade räkenskaper ock skett, i den enda räkningens debet upptagits hela statsanslaget, 6,000 R:dr, men deremot i dess kredit under särskild rubrik redogjorts för utgifterna för ordboksarbetet.
Häraf och då jemväl tages i betraktande de, just med hänsyn till nämnde arbetes framtida fortgång, å statsanslaget gjorda besparingar, — för år 1863 uppgående till ej miu 46 - — 362 — dre än 1,972 R:dr 34 öre, — lärer erkännas Akademiens omsorg att icke använda något. af hvad utaf statsmedlen rätteligen bör tillkomma ordboksarbetet till andra Akademiens ändamål, huru jemförelsevis vigtiga än dessa må. hafva varit.
Akademien hyser således den tillförsigt, att Rikets Ständers Revisorers ifrågavarande anmärkning icke kan till vidare åtgärd föranleda.
Svenska Akademien framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, S t o rm ä k t igste, Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Majus underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåtar: JOHAN Eli RYDGVIST. i Direktörens ställe, Stockholm den 12 Januari 1865.
Henill, v. Henkow.
Upsala Universitets Kansler, med underdånigt utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers an märkningar vid Universitetets och derunder lydande Sätra, brunns räkenskaper för år 1862- Underdånigt Memorial.
Eders Kongl. Maj:t har i nåder anbefallt mig att afgifva underdånigt utlåtande, i anledning af Rikets Ständers, sednast församlade Revisorers vid granskningen af statsverkets jemte andra af allmänna medel bestående fonder gjorda, anmärkning derom, att föi- Kapiteneu J. G.
Leyonflycht, såsom arrendator af Upsala Universitet tillhörande akademihemmanet Stjerna N;o 3 i Gamla Upsala socken, arrendesumman för år 1861, utgörande 362 R:dr 35 öre, blifvit på grund af min i egenskap af Universitetets Kansler dim 15 Oktober 1862 derom afiåtna skrifvelse till Konsistorium Akademikum i Upsala afskriften.
Revisorerne hafva lemnat derhän, huruvida, i anseende till de mångahanda af Kapitenen Leyonflycht under hans arrendetid vidtagna och utförda förbättringar i fråga såväl om jordens bäddande som hemmansbyggnaderna, nämnda afskrifning ur billiglie - - 363 — tens synpunkt må hafva varit befogad, och sätta endast i fråga, huruvida Kanslers-embetet varit behörigt att, pa sätt som skett, öfver Universitetets tillgångar förfoga.
Med anledning häraf får jag nåden upplysa, att framställningen om denna eftergift, pä anförde skäl, utgick från Konsistorium; att Universitetets förvaltande myndigheter alltid ansetts behöriga, att omedelbart ordna och besluta om de frågor, som hade sitt upphof från den eganderätt. hvarmed Universitetet innehar och besitter de till Konung Gustaf II Adolfs donation hörande s. k. akademihemman, till hvilka äfven hemmanet Stjerna N:o 3 hörer; att denna del af den ekonomiska förvaltningen vid Universitetet före tillkomsten af 1852 års nådiga statuter omedelbart tillkom och handhades af Konsistorium, utan hemställan; att, vid det dessa statuter trädde i kraft, det uti 165 § af densamma uppdrogs åt Universitetets Kansler, att sedan Konsistorium, enligt 164 g, utlåtande i saken afgifvit, pröfva, bland andra, äfven frågor »om afskrifning af hemmansräntor och arrenden»; och att den nu anmärkta åtgärden alltså, enligt mitt omdöme, fullständigt låg inom Kanslers-embetets kompetens.
Frågan gällde en Universitetet från dess enskilda egendom tillfallande inkomst, och afgjordes på de i anmärkningsakten anförda materiela skäl så, som der sägs.
I afseende å den af Revisorerne gjorda anmärkning angående en vid 1862 års början och slut befintlig behållning i de kassor, som tillhöra Universitetets brunnslägenhet Sätra, har Intendenten för denna inrättning, Professoren Doktor O. Glas, afgifvit infordrad förklaring, hvilken jag har nåden härjemte i underdånighet insända, tillika med de tvä remissakterna.
Stockholm den 10 Januari 1865. E. A. SPARRE.
(Intendentens vid Sätra Brunn förklaring.)
Rikets Ständers Revisorer hafva, på grund deraf, att vid 1860 års slut Sätra brunns hospitals- och fattigkassa utvisat kontant behållning af 1,283 R:dr 11 ören, badhuskassan 6,9!)3
R:dr 59 ören och brunnskassan 1,754 R:dr 35 ören, eller tillsammans 10,031 R;dr 5 ören, ansett »önskvärdt att vid räkenskaperna fogas uppgift huru medlen kunna vara för tillfället placerade, på det vederbörande må komma i tillfälle att erfara, huruvida nödig omsorg användes att göra dessa medel fruktbärande».
Det är sannt, att badhuskassans behållning vid 1860 års slut var 6,993 R:dr 59 ören, men det är ock lika sannt, att en månad derefter, eller den 1 Februari 1861, af denna summa inbetalades till Akademiens Räntekammare 4,100 R:dr, hvilket 1861 års räkning och Räntmästarens qvitto af denna dag intyga, hvarföre vid 1861 års början nämnde kassas, hos mig innestående, kontanta behållning icke var större än 2,893: 59 ören Rmit.
Samma kassas behållning var vid 1862 års slut 1,358 R:dr 28 ören och vid 1863 års slut 1,385: 35.
Under detta år, eller 1864, har en större reparation af badhuset egt ruin, för hvilken Brunns-kainererarens specialräkning kommer att redogöra, och, enligt Akademi-räntmästarens räkenskaperna bilagda qvitto af den i Oktober, visar sig, — 364 — att Brunnens återstående skuld på badhuset blifvit med 2,075 R:dr till fullo gulden och badhuset sålunda betaldt.
Kassans behållning vid 1864 års slut torde uppgå till ungefär 1,000 R:dr.
Jag säger omkring, emedan Kamererns specialräkning ännu icke inkommit.
Sedan badhusets skuld nu blifvit infriad, kommer, för räkenskapernas förenkling, med 1865 års början badhuskassan att ingå i och förenas med brunnskassan.
För brunusoch hospitalskassornas användning och närvarande ställning redogöres längre fram.
Rikets Ständers Revisorers anmärkning vid
Sätra brunns räkenskaper för 1862 innehåller, att då kassorna vid sagde års början visade en behållning af tillsammans 6,342 R:dr 70 ören och vid samma års slut behållningen utbalanserades med 6,773 R:dr 40 ören, vid 1862 års början:
Brunnskassans behållning R:dr 2,568: 99.
Fattigkassans » » 1,704: 7. Badhuskassans » » 2,069: 64. 6,342: 70.
Ivid 1862 års slut:
Brunnskassans behållning
R:dr 4,029: 17.
Fattigkassans » » 1,385: 95.
Badhuskassans » » 1,358: 28. 6,773: 40. såsom innestående hos Intendenten, »förstnämnda behållning synes till större delen bordt genom utlåning eller på annat sätt göras fruktbärande».
Till denna anmärkning må tillåtas mig foga följande upplysningar:
Brunnskassan (någon särskild badhuskassa fanns icke då) hade, då jag mottog vården öfver Sätra brunn, den 1 Januari 1852 i kontant behållning 864: 37. 10.
» 1 » 1853 skuld 18: 32. 6. » 1 » 1854 skuld 154: 46. 5.
» 1 » 1855 behållning 87: 26. 1.
» 1 » 1856 dito 1.234: 36. 2.
B:ko 2,360: 35. hvaraf, då skulden Banko 173: 30. 11. fråndrages, återstå Banko 2,187: 4 1., såsom sammanlagd kontant behållning vid dessa 5 årens början.
Om nu den sistnämnde summan lika fördelas på de fem åren, belöpa sig på hvarje år 437: 20 Banko, d. v. s. att brunnskassan årligen haft att med 437: 20 göra face mot de betydliga utgifter, hvilka, för att upphjelpa Brunnen ur dess elände, oundgängligen erfordrats från hvarje af de 5 årens början till den 10 Juli eller lista termins slut, då Brunnens inkomster egentligen inflyta.
Beloppet af dessa nödvändiga utgifter visas af nedanstående förteckning, hvars riktighet intygas af Kamererarens specialräkning och min, och upptagas här endast da medel, hvilka för Brunnens räkning blifvit utbetalade under de 6 första månaderna af följande år. — 365 — Enligt min räkning.
Enligt Kamererns räkning.
1852 Banko 459: 16. 10 R:gs 1,415: 36. 1853 » 348: 28.
— » 2,410: — 1854 » 611: 10. — » 2,050: — 1855 » 563: 3. 11 » 1,826: 24, 1856 » 809: 35. 6 » 3,900: — Banko 2,791: 46.”37 R:gs”7l^6Ö2T 12^ eller R:mt 4,187: 95.
R:mt 11,602: 25.
Om nu från dessa 15,790 R:dr 20 ören R:mt drages Brunnens sammanlagda behållning under de 5 åren, 3,280: 65 R:mt (
Att det ena årets behållning i kassorna får godtgöra ett annat års brist tyckes vara naturligt.
T. ex. brunns- och badhuskassornas rörelse och ungefära ställning vid detta eller 1864 års slut:
Brunnskassans behållning den 1 Januari 1864 R:mt 3,896: 78. » inkomster, af mig till denna dag uppburne, » 4,997: 26.
Badhusets behållning den I Januari 1864 » 1,385: 35. » alla brutto-inkomster under året » 4,588: 32.
R:mt 14,867: 71.
Begge kassornas sammanlagda utgifter till dato: genom mig till Kamerern lemnade och till användning för begge kassornas behof bestämda R:mt 6,551: 5.*) » » omedelbart för brunnskassan » 1,542: 26. » » för badbuskassan: till badfolket » 772: 92. » » till Akademi-räntekammaren (den 1 Oktober) » 2,075: — R:mt 10,941: 23.
Skillnaden mellan dessa summor är 3,926: 48. och utgör således de begge kassornas kontanta, hos mig innestående behållning vid 1865 års början.
Under de 6 första månaderna af detta året eller till lista terminens slut lyftade Kamrer Leyonmarck af mig 3,951 R:dr 50 ören *), för att härmed betala under denna tid för Brunnens räkning löpande utgifter.
Om nu en denna sistnämnde summa motsvarande eller sannolikt öfverstigande kommer att af honom lyftas för de under våren blifvande arbetena och härtill läggas de utgifter, som jag, Kamererarens oberäknade, har att liqvidera innan lista termins slut eller då brunnsinkomsterna inflyta — skall då Intendenten anses skyldig att, genom utlåning eller på annat sätt, betala ränta på kassornas behållning vid årets början, då denna behållning åtgått för Brunnens behof?
Beloppet af de medel, som för närvarande finnas hos mig innestående för Brunnen, är ej större utan mindre, än för löpande och motsedda utgifter är behöfligt till den 10 Juli nästa år. *) Till Kamereraren den 1 Januari 1864.
Behållning i kassan 140: 43; den 27 Jan. 310: 62; den 16 Mars 700; den 7
Maj 800; den 9 Juni 1,000; den 10 Juni 500; den 30 Juni 500
Den af Kamereraren hos mig för Brunnens räkning lyftade summan för 1864 är 6,551 R:dr 5 ören. — 366 — På grund deraf, att kassornas behållning vid 1862 års början varit 6,342 R:dr 70 ören och vid samma års slut 6,773 R:dr 40 ören, »synes Revisorerne den förstnämnda behållningen till större delen bordt genom utlåning eller på annat sätt göras fruktbärande».
Härvid upplyses nu, att de af mig från 1862 års början utgifna medlen uppgingo till 107 R:dr 19 ören och de af Kamererareu till den 8 Juni samma år lyftade penningarne (Febr. 10: 725, April d. 26: 300, Jan. 8: 1,500) till 2,525 R:dr, eller tillsammans 2,6.12 R:dr 19 ören.
Dragés nu den sistnämnde summan frän den ingående behållningen, återstå 3,710 R:dr 51 ören.
Huruvida det kan vara med rättvisa och billighet öfverensstämmande, att ränta erlägges antingen på hela behållningen, 6,342 R:dr 70 ören, eller på 3,710 R:dr 51 ören, må den afgöra, som fäster något afseende derpå, att de af Intendenten från 1852—1856 försträckte medlen, 12,509 R:dr 57 ören, varit oundgängligen nödvändiga för Brunnens uppkomst; att dessa penningar svårligen skulle på kortare tider af Akademien kunnat erhållas; att denna summa blifvit af Intendenten räntefritt och på hans risk förskjutne, och att den, äfven om fattigkassans inkomster inräknas, öfverstiger den till förräntning nu anmärkte summan, och slutligen att, om ett öfverskott i kassorna skulle något år funnits, privatbanken icke lemnar mer än 2 procents och Akademien ingen ränta på för några månader insatte penningar.
För de förskotter af 4,300 B:ko, hvilka jag lemnade Brunnen för badhusbyggnaden under de år brunnsinkomsterna voro så otillräckliga och tills det begärda lånet på 10,000 B:ko ändtligen erhölls af Akademien, har jag, såsom 1856 års räkenskaper utvisa, bekommit ränta, hvarföre dessa icke äro inbegripna i mina ofvannämnde räntefria förskotter af 12,509 R:dr 57 ören.
De anföras här blott såsom bevis på den ytterligare risk, jag underkastade mig, specielt för att få denna byggnad så billig och snart färdig som möjligt, emedan ett tidens fordringar motsvarande badhus var icke blott ett nödvändigt vilkor för brunnsgästernas helsoförbättring, utan äfven för Brunnens ekonomiska förkofran.
Såsom förut är nämndt, är badhuset nu betaldt, och bör det hädanefter i icke obetydlig grad öka brunnskassans behållning.
I räkenskaperna för år 1863 äro uppförda, fattigkassan till godo, 69 R:dr 30 öre eller 5 procents ränta på den vid det årets början innestående behållningen, 1,374 R;dr 23 ören.
Badhuskassan har för samma år uppburit 67
R:dr 90 ören, eller 5 procents ränta på sin vid sagde års början befintliga behållning, i,358 R:dr 28 öre, ehuru jag före i:a brunnsterminens början eller den I Juni, enligt hvad räkenskaperna för 1863 utvisa, till Akademiens Räntekammare inbetalt 2,000 R:dr R:nit eller 641 R:dr 72 öre utöfver behållningen, 1,358 R:dr 28 ören, hvarigenom kassans skuld till mig då blef 64i R;dr72 ören, och då icke tagande i beräkning Kamererarens utbetalning för Brunnens räkning.
Det nu anförda må vara en ledning för bedömandet »huruvida nödig omsorg användts att göra Brunnens medel fruktbärande»; och de upplysningar, hvilka jag nu går att i största korthet lemna, må, om ock icke stående i omedelbart sammanhang med Rikets Ständers Revisorers anmärkning, likväl här finna och rättfärdiga sin plats, emedan det för Ständernas Revisorer icke kan vara likgiltigt, om den »Brunnens förkofran» för hvilken den ädla gifvarinnan så varmt nitälskade, verkligen egt rum under de 13 år jag i egenskap af Intendent varit den närmaste exsekutorn af hennes testamentariska önskan. 367 — Från 1802 till och med 1851 eller under de 50 år, Arkiator P v. Afzelius och Professor H. W.
Romanson voro Intendenter, uppgingo Brunnens inkomster till 53,309 R:dr 1 sk. 7 rst.
B:ko, nemligen: ståndspersonernas inskrifningsafgift B:ko 5,586: 40. — allmogens dito » 4,873: 27. 9. hyresmedel, möbler in. m » 26,622: 26. 10. bad » 16,226: 3.
— Från år 1852 till och^ med 1864, eller under de 13 åren jag varit Intendent, hafva Brunnens inkomster uppgått till 67,567: 41. 6.
B:ko, nemligen: ståndspersonernas inskrifningsafgift allmogens dito hyresmedel, möbler, salongsafgift.... bad Brunnens inkomster hafva sålunda under de sista 13 åren öfverstigit deni under de föregående 50 åren med 14,258: 40, 11 B:ko, oaktadt hyrorna blifvit obetydligt höjda, och Brunnen är af de större inhemska brunnarne den i alla afseenden billigaste för de besökande.
Fattigkassan mottogs 1852 med behållning af 6: 29. 5.
B:ko och är med detta års slut 1,518 R dr 44 ören R:mt.
I hvilken mån de fattiga under dessa 13 år njutit understöd i jemförelse med de 13 föregående åren, (jag vill ej «å längre tillbaka) finner man lätt då det af räkenskaperna visar sig, att från 1839—1851 understödet uppgått till ett sammanlagdt belopp af 3,282: 40. 7. B:ko, eller i medeltal 252 R:dr 25 sk. 3 rst B.ko eller 3ä8 R:dr 79 ören Rmt, för året, och under min tid från 1852—1864 till saminanlagde summan 9,986 R:dr 40 sk. 6 rst.
B:ko, eller i medeltal B ko 7(i8: 10 eller 1,152 R:dr 30 ören R:mt för året.
Yäl har ingen anmärkning gjorts vid användningar eller förvaltningen af det Akademiska sjukhusets behållning under de sednare åren, men då en sådan äfven skulle kunna motses eller, med andra ord, räntebetalning af dess Prefekt ifrågasättas, sedan sjukhuset börjat visa behållning, anser jag mig böra upplysa, att då jag såsom Prefekt öfvertog det Akademiska sjukhuset var den 1 Januari 1854 sjukhusets skuld B;ko 362: 52. 6.
» 1855 » » 791: 42. 7. » 1856 » » 498: 40. 4. » l8o7 » » 52: 6. 7. » 1858 » Ruut 814: 35 eller » 542: 41. — » 1859 » 387: 76 » » 258: 25. 3.
Ruut 3,761 R:dr 97 öre, B:ko 2,509: 47. 3.
» 1860 sjukhusets behållning Runt 173: 79.
» 1861 » » 587: 16.
» 1862 » » 395: iO. 1863 » » 1,091: 8. » 1864 » » 1,567: 17. Runt 3,814: 30.
B.ko 5,131: 16. — » 4,707: 26. — » 26,928: 33. 6. » 30,800: 14. — — 368 — Men icke nog, att sjukhuset från 1854—1859 haft vid dessa årens början till mig en sammanlagd skuld af (2,509: 47. 3 B:ko) 3,764 R:dr 97 ören eller i medeltal vid hvarje års början (418 R:dr 16 sk.
B:ko) 627 R:dr 49 ören, utan har jag derjemte för de tre första månaderna af hvarje år af egna medel ofta bestridt de löpande utgifterna, hvilka, då den nu nämnda skulden för åren 1852—1859 och medikamentsräkningar för alla åren fråndragas, utgöra j af sjukhusets årliga utgifter, hvilkas belopp återfinnas i räkningarne för dessa år.
Att äfven från och med 1860, då sjukhuset för första gången vid årets början visade behållning, mina förskotter icke varit så obetydliga visa samma räkningar.
Att jag likaledes af egna medel, årligen förskotterande, bestridt det Akademiska sjukhusets studentafdelnings hufvudsakligaste utgifter *) från den 1 Januari till den 1 Juni, emedan dess inkomster, såsom studentbidraget och stipendieplikterna för vårterminerna ej utfalla förrän i början af Juni, äfvensom samma utgifter från Juni till December månads slut, emedan dessa inkomster för höstterminerna först inflyta i slutet af året; — att medlen utan ränta förskjutits åt sjukhusets så allmänna som studentafdelning, samt att genom mitt åtgörande sjukhuset fick den 1 Januari 1856 såsom gåfva af några mina vänner mottaga 1,000 R:dr R:gs, vill jag upplysa på samma gång grannlagheten förbjuder mig nämna hvad jag i öfrigt kan hafva verkat för sjukhusets ekonomiska förkofran.
Upsala den 18 December 1864. O. Glas. Intendent vid Sätra helsobrunn och Prefekt för Akademiska sjukhuset.