Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidkommande åter den hos Utskotten anställda betjening, så och under förmodan, att Utskotten icke underlåta alt tillse, det densamma varder förminskad, i den mon göromålen medgifva och de förhållanden, som föranledt den ökade beljeningens antagande, förändras, får Stats-Utskottet hemställa, att a flön in gen för Utskottens Canzli- och vakt-beljening må få beräknas och utgå intill den dag, då densammas Ijenslgöringsskyldighet hos Utskotten upphör.
För befattningen med den vid Riksdagens slut återstående tryckning af Preste-, Borgare- och Bonde-Ståndens Protocoll, var viri sista Riksdag en särskild vedergällning af En R:dr B:co för hvarje, efter Riksdagens slut, tryckt ark bestämd; hvaremot i och för tryckningen af Ridderskapet ock Adelns Protocoll var anslaget ett tractamenle af 24 sk. om dagen under hela Riksdagens lopp.
Till vinnande af enhet i ersättningen för delta bestyr inom de serskilda Riks-Stånden, och med anledning af derom jemväl gjord framställning, har Utskottet ansett sig bora föreslå , att för besörjandet af tryckningen utaf den del af samtlige RiksStåndens Protocoll, hvilken vid Riksdagens slut icke hunnit till trycket befordras, må bestämmas en ersättning af En.
R:dr B:cq för hvarje derefter tryckt ark. 8 Stats Utskottets Memorial, N:o .69.
I likhet med livad som af Rikets sist församlade Ständer bestämdes och då Utskottet föreställer sig, att Riks-Stånden önska, att deras tryckta Protocoll afven vid denna Riksdag varda försedde med register, får Utskottet jemväl tillstyrka, att, för upprättandet af Register öfver berörde Protokoll, må beviljas en vedergällning af Tio R:dr B:co, för hvarje med vanliga stilar tryckt ark af dessa register, äfvensom, att en derefter lämpad förhöjning i berörde ersättning för det eller de register, vid hvilkas tryckning finare stilar varda begagnade, och hvilket förhöjda ersättningsbelopp bör, i sådant ■fall, af Full magt ige i Riksgälds-Conloret bestämmas.
Slutligen får Utskottet hemställa, att samtliga bär ofvan föreslagna arfvoden och traktamenten mi, med iakttagande af de, angående Riksdagskostnadernes bestridande, vid denna Riksdag redan meddelade föreskrifter, och, efter afdrag af de i delta afseende till vederbörande ulgifna förskott, af Riksgälds-Conloret utbetalas för liden till och med sisth månads slut; äfvensom, att desse arfvoden och tractamenten framdeles, efter hvarje månads utgång, må, under föreskrifna vilkor, af nämnde verk godigöras.
Slockholm den 12 Juni 1840.
R eservalioti af Riksdagsfullmägligen Bengt Gudmundsson, sorn ansåg de månadtliga arfvodena för Conslitutions- och Stals-Utskottens Secreterare böra, med rättvist afseende å desse tjenstemäns ovanligt trägna och vigtiga befattningar, förhöjas lill 200 R:dr för Secreteraren i det förra och till 3oo R;dr för Secreteraren i det senare Utskottet. STOCKHOLM, Kongl.
Ordens - Boktryckeriet j 1840.
■Stats -Utskottets Utlåtande, N.o fjo* 1 N:o 1T0.
Ank. till Exp. Utsk. den 17 Juni, kl. 3 e. m.
Utlåtande, angående väckte frågor om förändringar uti grundräntornc och sättet för deras godtgörande, indeldte räntornas och tionde-spanmålens indragning till Stats-Verket , samt ändring uti markegångs-sättningarne , äfvensom dermed sammanhang egande åtgärder för Räkenskaps-Verkels förenkling, CL A.) Sedan Stats-Utskottet fått emottaga en mängd motioner, åsyftande dels undanrodjande af den ojemnhet uti beskattningen, som nu, genom de olika, jordnaturerne, m. m., eger rum, dels indragning till Stats-Verket afde till vissa inrättningar, stater och corpser anvisade indeldta räntor, dels förändrade, till lättnad för de skaltskyldige ledande, stadganden, i afseende å grund-räntornes utgörande, dels ändring uti föreskrifterne om markegångssättningarne, samt dels ock andre åtgärders vidtagande, för beredande af förenkling uti Redogörelse-verket; så bar Utskottet, i anseende till det nära samband, dessa frågor med hvarannan ega, då beslutet uti vissa af dem måste bestämma de åtgärder, hvilka, rörande de öfrige, kunna oöh böra vidtagas, ansett sig böra yttrande i alla dessa ämnen härmed i ett sammanhang afgifva. 1:0
I fråga om undanrodjande af de olikheter i beskattningen, som de serskilda jordnaturerne, m. m. medföra, hafva följande förslag blifvit framställda: a') Af Herr Bagge, M., som, under anförande, huruledes klagan öfver jordbrukets tunga beskattning hufvudsakligen vore föranledd af den ojemnhet hemmanen emellan, hvilken, dels med afseende å de serskilda jordnaturerne, dels af andra orsaker, numera sig företer, så att beni man af lika värden äro underkastade betydligt skiljaklige skattebidrag, ansett, alt» till undanrodjande af alla anledningar till framtida strider om joras olika natur, Rikets Ständer borde inlösa frälsefriheten, som kunde tillvägabringas medelst obligationer, löpande med 3 procents ränta och 2 procents amortissement, eller genom lån, upptagne på enahanda vilkor, förmedelst Bih. lill R.
Fröt. 1840- 4 Sami. 1 Afd. So.-de Haft. i o Stats-Ulskottels
Ut låtan dt, N.o ijo. hvilken åtgärd, som äfven borde sträckas till städernas jord, krono- och krono-skatlehemmanen vuono biträde uti åtskilliga dem åliggande skyldigheter, hvarifrån den privilegierade jorden ä.r befriad; varande af motionären, för verkställighet häraf, föreslaget, att Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, del Landshbfdingarne, hvar och en i sitt Län, måtte i Nåder anbefallas att, med biträde af Deputerade från RiksStånden jemte Landtmätare och andre, om Länet kunnige ståndspersoner: bestämma hvarje inom Länet varande krono- och krono-skatte-hemmans jordvärde med öfiige förmoner, äfvensom värdet af qvarnar, sågar, bergsbruk och öfr ige inrättningar, som äro ständig rotering eller skatt underkastade, utan afseende på den grundskatt eller andra ordinarie onera, hvilka dermed äro förenade; uppskatta Länets rust-- och roterings-skyldighet jemte öfrige grundskatter och prasslationer, hvilka derefter borde fördelas på hvarje hemman eller lägenhet, i förhållande lill det derå salta värde, hvarvid det hemman eller lägenhet, som finge vidkännas högre rustning eller rotering, i anseende dertill, att lämplig indelning icke kunde till vägabringas , borde af det, som blefve mindre rustadt eller roteradt, njuta så kalladt augment efter markegång; dock med iagttagande, dels att Skåne,.
Halland, Blekinge och Bohus l än lemnades oiubhade i de vilkor,, hvarmed dessa provinser blifvit utaf Konungariket:
Dannemark afträdde och i Roschildska fredsfördraget befästade och dels. att de nybyggen , sorn i senare lider tillkommit och äro underkastade högre grundskatter, icke togos i beräkning; efter ofvan antydde grund bestämma värdet, dels å alla i Länet varande säterier eller frälsehemman och dels sedermera, i förhållande till öfrige hemman, å den rustning eller rotering med andia utlagor, som frälsehemman böra vidkännas, för att blifva lika med skatte,, hvarefter den häraf uppkommande summa, beräknad såsom fem procent af ett capital, borde multipliceras med Tjugo och utgöra den lösen, som Slaten skulle erlägga, för frälse-friheten; samt slutligen, så vidt ske kan, förenkla nuvarande grundskatter;.
Och har motionären, för öfrigt, ansett, att så väl posthemman, sorn andra hemman, hvilka, i följd af ålagde prasstationer, kunna vara ifrån vanliga onera befriade, borde till deras skatte-natur återföras och, hvad postföringen angår, densamma med gästgifvarskjuts besörjas, äfvensom att, enär alla egendomars värden äro förändring underkastade, hvarigenom småningom enahanda olikhet i grundskatternes fördelning, som för närvarande skulle uppkomma, en dylik jemkning box de hvarje 5o:de år förnyas; Siats-Utskottets Utlåtande, JV.o 1J0. 3 b) af Jonas Andersson från Jönköpings
Län, som förmenat, atl det enda vilkoret, hvarunder jordbruket framgent skulle kunna bära de detsamma åliggande skattebördor, vore, att de biefve å alla jordegendomar, efter lika grund, fördeldte och af sådan orsak hemställt, att all jord inom Riket, af hvad natur som helst, med undantag af boställen, må återbringas till samma jemnlikhet, i afseende å onera och utskylder till Staten, hvari jordbruket från början varit, samt alla onera och utskylder derefter, genom ny skattläggning och alla egendomars förvandlande till enahanda natur, lika fördelas, hvarvid egarne till den privilegierade jorden borde, för den derigenom uppkommande minskning i jordens värde, erhålla ersättning efter samma grunder, som vid skatteköp, eller io års belopp af de utskylder, dylika jordegendomar, om de 'varit skatte, bordt vidkännas; att boställen och kungsgårdar jemväl må underkastas jemkning, så att de blifva af enahanda natur och få vidkännas alla åligganden, sorn skulle komma att jorden i allmänhet åtfölja; samt att hvad angår kronohemman, Staten, som det tillkomrne att för enskildas väl , hvaraf dess eget är beroende, göra alla möjliga uppoffringar, måtte antingen efterskänka egande-rätten til! dessa hemman, eller, om ersättning derföre skulle fordras, densamma icke bestämmas högre, än att jordens innehafvare, utan för stor svårighet, må kunna den utgifva; uti hvilken motion Magnus Persson från Wermlands Lin instämt, hvaremot Hinric Hansson från Elfsborgs Län och Nils Magnusson från Odmar Län yttrat, alt genom dess antagande, tredje mans ratt skulle blifva förnärmad; c) af Johannes Andersson från Calmar Län, som föreslagit, att, genom för ändamålet Länsvis förordn^de Comiteer, en allmän skatle-jemkning måtte tillvägabringas efter de grunder, som innefattas uti det af Herr Grefve Björnstjerna år 1829 af trycket ulgifna förslag, eller på det sätt, att hvarje hemmans värde och stats-bidrag, jemte allmänna och cammunala onera och besvär, uppskattas, hvarefter genom summering af de olika hemman och deras stats-bidrag samt den senare summans dividerande med den förra, erhölles ett medium af hvad skatte-hemmanen och säterien hvardera i stats-utskylder erlägga; och borde för hvad skatte-hemmanen, enligt den nya regleringen, komme att betala mindre, än för närvarande, statsobligationer af Riksgälds-Contoret utfärdas,
hvarå skatte-mannen blott erlade räntan, jemte en eller annan procent i amortissement, hvaremot de hemman, som komme att betala mera, än de nu göra, skulle erhålla en mot förhöjningen svarande, med räntor löpande, stats-obligation; 4 Slat s-Ut skottets Utlåtande, N.o 170. d') af Anders Andersson från Östergöthland, sora, då det, efter motionärens åsigt, icke kan fordras, att egare af privilegierad jord skola kunna åläggas afstå ifrån de samma jord tillerkända rättigheter och förmoner, utan deremot svarande ersättning, hvartill likväl medel saknas, föreslagit, att, till afhjelpande af den öfverklagade olikheten uti jordbeskattningen, egare af kronoskatte-hemman må tillerkännas rättigheten att, emot en på billiga och rättvisa grunder fastställd contant lösen, få sin innehafvande skattejord förvandlad till frälse-natur, hvarefter minskningen uti skatte-bidragen skulle komma att ersättas
Statsverket genom räntan å erlagde löseskillingen, som borde ställas under Riksgälds-Contorels förvaltning; ey af Erik Norberg från Westerås Län, som ansett grundskalterae böra småningom afskaftas, medelst en årlig minskning af t. ex. 2 procent, hvarigenom de efter 5o år voro försvunne; och har motionären tillika, under anförande, huruledes han, vid jemförelse emellan äldre och nyare j,ordeböcker för Westmanland, funnit, att åtskilliga statsbidrag numera upptagas och måste utgöras annorlunda, än de efter första skatlläggningarne rättligen borde utgå, tillika föreslagit, att, innan förrberörde nedsättning ■vidtager, undersökningar måtte anställas i alla Län, för att utröna, huruvida och hvilka så beskaffade ändringar kunna obehörigen hafva insmygt sig; hvarefter nödig rättelse härutinnan borde lillvägabringas, samt att den förut förordnade Skattejemnknings-Commissionen måtte för detta ändamål åter upplifvas, med föreskrift att så påskynda arbetet, att detsamma före nästa Riksdag må varda fullbordadt; hvarjemte motionären yrkat, att, sedan nämnde Commission föreslagit och Statsmakterne fastställt skatternas sammanslående till vissa få räntepersedlar, desamma alltid må lösas med penningar, ehvad räntan är kronan behållen, eller åt löntagare anslagen; med hvilka framställningar åtskilige af Bonde-Ståndets ledamöter sig förenat; fy af Hans Pehrsson från Gefleborgs Län, som till beredande al'grundaskatternas jemnare fördelning och större enkelhet uti deras utgörande, föreslagit, att, efter det beloppet af hvad
Riket gifvit såsom grundskatt i medeltal under 10, i5 a 20 år blifvit beräknade, summan fördelas på Länen, i förhållande till hvad de för samma tid erlagt, och vidare på Häraderne, hemmanen och delarae, samt utsättes. i silfver, efter realisationsgrunden.
Det kan visserligen ieke bestridas, att de grundskatter, sorn åtfölja jordegendamarne, äro i högsta måtto ojemn t fördelade och slå i betydligt olika förhållande till egendomarnes värde, hvilka olikheter härröra, dels af de serskilda jordnatur erne,, dels af möjlig ojemnhet vid skaltläggningarae Stats-Utskoltets Utlåtande 3 N:o t/o. 5 eller egendomarnes olika tillgångar till odling och sättet, hvarpå de blifvit skötta, med flere omständigheter, som på egendomarnes värden kunna hafva inverkat; men å andra sidan bör ej heller förbises, att, då hvarje egendoms egentliga värde är beroende af dess behållna afkastning, och grundskatternes större eller mindre belopp således jemväl derpå eger inflytande, samt egendomarne, under långliga tider, gått i arf eller köp, efter beräkning af de högre eller ringare skattebidrag, som dem åtfölja, skulle en jemnkning uti grundskatternas fördelning, hvarigenom, till förmon för vissa egendomar, den privilegierade jorden blefve ålagd skattebidrag, hvarifrån den nu är befriad, eller i öfrigt andra egendomars skatter förhöjdes, medföra ett betänkligt förnärmande af eganderätten , samt leda till vinst för nuvarande innehafvare af sådana egendomar, hvilkas grundskatter nedsattes, men förlust för dem, hvilkas egendomar, genom ökade skattebidrag, erhölle ett minskadt värde.
Skulle ock, på sätt visse af motionärerne föreslagit, denna förändring tillvägabringas på det sätt, att egarne af sådan jord, hvars skattebidrag genom jemkningen lomme att ökas, derför erhöile ersättning i capital medelst räntebärande obligationer, och alt deremot innehafvarne af de jordegendomar, hvilkas skatter minskades, utgåfveen motsvarande ersättning; så, om än förlusterne eller fördelarne af skattejemnkningen derigenom blefve godtgjorda, förekommer likväl äfven härvid, att det svårligen med eganderältens helgd skulle stå tillsammans att sålunda tvinga personer, å ena sidan att afstå ifrån de lagliga lörmoner, hvilka ärö fästade vid de af dem förvärfvade egendomar, och å den andra att, för vinnande af någon nedsättning uti bestämda och vid egendomarnes inköp påräknade årliga utgifter, erlägga en capital-lösen, som, äfven om beloppet finge innestå och småningom amorteras, för mänga kunde medföra olägenheter; hvarförutan tvifvelagtigt är, huruvida nuvarande jord-egarne skulle finna sig verkligen belåtne med dylika åtgärder, hvarigenom någon egentlig fördel för dem icke uppkomme; och synes tillika i betraglande böra tagas, att den mängd obligationer, hvilka, i följd af nämnde åtgärder, skulle komma alt utfärdas, möjligen kunde på eredit-lörhållandena hafva eli betänkligt inflytande.
På grund af allt detta anser Utskottet sig böra afstyrka de föreslagna åtgärderna att, genom undanrödjande af de skiljaktigheter uti grundskatlerne, hvilka, dels i anseende lill olika jord-naturer, dels af andra orsaker, kunna, egendomarne emellan, ega ram, tillvägabringa dessa skatters lika fördelning å all jord.
6 Stats-Utskollets Utlåtande, 1V.o 1~]0.
Likasom Utskotlet finner sig icke kunna tillstyrka afseende å hemställan om tillåtelse att, emot viss capital-afgift, få till frälse lösa egande kronoskattehemman, helst sådant, utom det olämpliga i öfrigt att på dylikt sätt öka den privilegierade jorden, skulle för statsverket medföra minskning uti dess årliga inkomster, och för innehafvare af skattskyldig jord, i flere hänseenden, tillökning uti deras åligganden.
Hvad serskildt vidkommer Erik Norbergs förslag, att, för utredande af de skiljaktigheter emellan äldre och nyare jordeböcker, som i afseende å skattebidragens utgörande kunna förefinnas, en allmän skattejemnkningsComite må varda förordnad; så har Utskottet icke kunnat förbise, att ett dylikt arbete, om det med nödig fullständighet skulle utföras, blefve afen utomordentlig vidlyftighet och säkerligen skulle i många år sysselsätta ett större antal personer, hvarigenom betydliga kostnader för statsverket upp. komme, samt alt, då resultatet af en dylik Comites arbeten naturligtvis borde blifva, att alla de föiändringar, som genom misstag tilläfventyrs irismygt sig, antingen till kronans eiler de skattskyldiges skada, skulle bringas till rättelse, dylika undersökningar säkerligen komme att medföra mycken oro ibland
Rikets jordegare och, då beslutande-rätt, i fråga om nödige funna rättelser, icke kunde Comiten tilläggas, åtminstone ej utan veder börandes hörande, ett betydligt antal tvistemål deraf föranledas.
Af dessa skäl, samt då det är hvarje jordegare obetaget och jemväl rättast synes böra på honom sjelf ankomma, att, derest han förmenar de skattebidrag, hvilka dess hemman påföras, icke instämma med hvad, enligt skattläggning, •rättligen bör utgöras, deruti i laga ordning söka rättelse, som då, om fog dertill finnes, icke lärer uteblifva, anser Utskottet sig icke kunna berörde förslag understödja.
I afseende å hvad Norbergs motion i öfrigt innehåller, angående alla hemmans! äntors lösande efter markegång, åberopar Utskottet det yttrande, som här efteråt kommer att, på grund af andra motioner i samma, syftning, meddelas.
Genom sålunda afgifné yttranden anser Utskottet sig jemväl hafva besvarat ett af Matts Ericsson från Stockholms Län till Bonde-Ståndet ingifvet och till Utskottet remitteradt memorial, hvaruti motionären, med instämmande uti väckta frågor om jemnkning och lindring i skatterna, öfverlernnat åtskilliga handlingar, lill ådagaläggande af hans committenters inkomster och utgifter sistlidet år, under anhållan, att dessa handlingar, vid berörde frågors pröfning, måtte tagas i öfvervägande. Stats-TJtskollets Utlåtande, JS.-o fjo. 7 2:0 ingående inde Idta räntornes indragning till Statsverket , emot anvisning af motsvarande contanta statsanslag.
Uå detta ämue hafva följande motioner blifvit väckta: 1) Af Herr Grefve Anckarsvärd, C. H., som, under åberopande, huruledes Rikets Ständer, vid sistlidne Riksdag, ansågo sig icke böra fatta något definitivt beslut uti berörde hänseende, innan räntepersedlarnes då ifrågasatte förenkling och lösande efler medel-markegångspris blifvit till väga bragt och det hunnit visa sig, hvad inflytande den då utförda mynlbestämningen kunde utöfva på spanmåls- och varu-priser samt förhållanden för räntegifvare i allmänhet, men att några betänkliga följder af myntbestämningen, i berörde afseende, numera icke synas vara att befara, föreslagit, att alla lill militär-, civil- och skol-staterne samt andra allmänna ändamål indeldle räntor och kronotionde-anslag måtte, ifrån och med år 1842. directe ingå till Rikets Ständers Riksgälds-Contor eller, i fall detta Contor då ännu ej emottagit förvaltningen af Rikets uppbörd, till StatsContoret, emot det alt motsvarande summor af Rikets Ständer anslås på Rikets Stat och vederbörande ega i Stats-Gontoret erhålla anvisning å sina i slaten anslagna, inkomster, hvarvid löuings-staterne så borde regleras, att ulbetalningarne för desamma kunde ske qvartaliter, i anledning af hvilken motion Herrar Hederstjerna, E., von Hartmansdorff, A., af Dalström, G. /.j och Friherre Toll, G. Ph., sig afstyrkande yttrat. 2), Af Herr Grefve Spens, C. G., sorn, i sammanhang med åtskilliga väckta förslag, åsyftande beredandet af lättnad uti grundräntornas utgörande, samt förenkling uti uppbörds- och redogörelse-verket, uti serskild motion fästat uppmärksamheten å de flerfaldiga olägenheter, sorn af åtskilliga indeldta räntors disposition till löntagare m. fl. uppkomma, dels för räntegifvarne, derigenom, att de,, till undvikande af tvister m. m., ofta nödgas lösa sådana räntepersedlar,. hvilka kunna uppsägas, högre än efter gängse pris, hvarigenom skatten blir drygare, än. den är beräknad och borde vara, dels för ränte-tagarne, i anseende lill de med uppbörden hos en mängd olika personer förenade svårigheter, samt emedan hvarje års lön först efter långt uppehåll utfaller och beloppet aldrig på förhand kan tillförlitligt beräknas, dels ock för Staten, genom inveckling af räkenskapsverket; med anledning hvaraf motionären föreslagit, det Stats-Utskottet måtte taga i öfvervägande och tillse, huruvida det icke vöre lämpligt, att alla anordnade indeldta räntor till Stats-Verket indroges,
för att, i sammanhang med de öfriga skatterne, af kronans uppbördsman indrifvas och redovisas, emot det att nuvarande indelningshafvare derför erhölle contant ersättning, beräknad 8 Slats-Uiskollcts Utlåtande, TC.-o t~o. efter medium af näst föregångna 10 års markegång, hvilka anslag borde på Läns-staterne uppföras och äfven tillfalla efterträdarne, intilldess annan reglering i afseende å framtida lönebeloppen kan blifva vidtagen. 3) Af Hans Jansson från Elfsborgs
Län, som, enär den omständigheten att
Staten till vissa embels- och tjenstemän öfver lå ti t sin rätt att dilecte uppbära räntepersedlarne af endel räntegifvare, vållat, att dessa räntegifvare ofta blifvit underkastade oskäliga anspråk, till afhjelpande deraf och beredande, att alla räntegifvare måtte ske lika rätt, föreslagit, att alla Statsmedel, som af Kronan äro upplåtne till vissa stater, corpser eller enskilda embets- och tjenstemän, hädanefter måtte ingå till Stats-Verket, för att sedermera derifrån till vederbörande utanordnas på samma sätt, som sker med lönen för de embets- och tjenstemän, hvilka directe taga sin aflöning af Stats-Cassan, med hvilken hemställan Nils Pehrsson från Södermanlands
Län och de fleste af Bonde-Ståndets öfrige Ledamöter sig förenat. 4) Af Hindric Hansson från Elfsborgs Län, som, med afseende å de olägenheter, hvilka räntegifvarne äro underkastade derigenom, att till löntagare, in. fl. anordnad ränte-spanmål antingen måste lösas efter högt pris eller ock forslas en längre väg, med äfventyr att få densamma casserad, hemställt, om icke alla räntetagare, i likhet med Kronan, kunde kännas skvldige att, vid i orten skeende uppbördsmölen, emottaga sina löningsräntor efter markegångs-pris, eller ock denna uppbörd ingå bland Kronofogdarnes samt redovisas i Ränteriet, der löntagarne sedan kunde uttaga sin rätt, likväl under förbehåll, att räntegifvare, som heldre önskade leverera spanmålen in natura, skulle ega rätt att i nämnde socken-magasin eller annat närbeläget ställe, vid af löntagaren utsatte möten, få sin spanmal till denne aflemna. 5) Af Eric Norberg från Westmanlands