Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
De anmärkningar, som inom sistnämnde arne RiksStånd föranled t ålerremiss, beslå ensstämmelse med Herr von Iluhenhausens mot Betänkandet gjorde Reservation, yrkat, det Cmhus-algiiten, i de Län, der sådant erfordras, måtte få höjas med en skilling utöfver det föreslagna allmänna Maximum af 5 skillingar, som hittills flerestädes varit otillräckligt, och hädanefter ännu mindre skulle uppfylla behofvet, i händelse beräkningen af Mantalspenningarne kommer att vidtaga erne år senare, än efter nu gällande Fölfattningar; alt Curhusens cowcentrering lill Läne-Besidencen skall motverka den nytta man deraf borde kunna vänta; att, på sätt iEric Pers• ton frun Gefleborgs Län i sin Reservation föreslagit, man ansett Curhusafgiften böra, efter indelning af Curhus-Distriot, betalas och användas inom hvarje sådant district, till förekommande af förmente svårigheter, filt, der Curhus finnas aflägsne från Läne-Residencen, undfå andel af Gurhusmedlen efter districlens storlek; alt nödvändigheten skulle fordra, det Curhus- och Lazurelts-medlen sammanslås för gemensamt begagnande, åtminstone i Söderhamn, helst Lazaretls-medlen icke på långt när svara emot Lazar-etts-palienlernes kostnader; att Herr Rothlieb, Axel Fredrik, föreslagit en sådan förändring uti 3:dje momentet af del projeclerade svaret å Kongl. Majrts Nådiga Proposition i ämnet, att nemligen PröfningsComileerne borde ega, likasom hittills, laga befattning med Curhus-afgiftens bestämmande och Eäkenskapernes granskning m. m., utan att någre serskilde Deputerade, till kostnad för Landet, nu, mera än förr, behöfde för sådant ändamål sammanträda; samt att Herr Modin, af den anil*/», till R.
PrOt. 1 5 Sami, i Afde.ln, 3 $ de Häftet. t BevillningsUtskottets Utlåtande Nio 17. ledning, att Utskottet lill behandling upptagit en af J, O, Dahlberg ifrån Vesternorrlands
Län inom Hedervärda JBondeStåndet väckt och lill Utskottet remitterad motion, om rättighet, att få använda den i Provincen Medelpad utgående Curhus-afgift till anläggning och fortfarande underhåll af ett Curhus i Sundsvall för nämnde Province, men en af Herr Modin till Väliofl.
BorgareStåndet ingifven enahanda motion blifvit remitterad till Stats-Utskottet, yrkat, att Bevillnings-Utskottet, hvilket han ansett icke tillkomma alt handlägga ett önskningsmål, som ej vore af bevillnings egenskap, måtte lemna Dahlbergs motion ifrån sig lill SlatsUtskoltet, för alt i sammanhang med Herr Modins motion behandlas.
Hvad nu först angår frågan om bestämmandet af ett högre Maximum för Curhus-afgiftens utgörande inom de Län, der behofvet sådant möjligen kunde påkalla; så, enär det hittills faslslällua Maximum af 5 skillingar, icke allenast i allmänhet befunnits tillräckligt, ulan ock i vissa
Län öfverstiga behofvet, så att afgiften derstädes kunnat inskränkas till 3 skillingar och derunder af hvarje persön, som betalar mantalspenningar, och deraf följaktligen kan antagas, att, om äfven någon minskning i Curhusafgiften uppkommer derigenom, att mantals-penningarne tilläfventyrs hädanefter ej komma att beräknas förr än vid 17 års ålder, berörde Maximum, sådant oaktadt, skall motsvara ändamålet, anser Utskottet sig destomindre böra frångå hvad härutinnan blifvit af Utskottet föreslaget, som deraf icke förefinnes något hinder för Länen, att inom sig öfverenskomma och besluta om de tillskott utöfver nämnde Maximum, som för allmänna sjukvårdens besörjande finnas behöflige.
Beträffande dernäst de anmärkte olägenheterne af Cui husens concentrering till Läne-Residencen och, i sammanhang dermed, frågan om Curhusmedlens användande inom serskilda Curhus-district, i förhållande lill dessas storlek, samt om Curhus- och Lazarelts-medlens sammanslående för gemensamt begagnande; så, enär, enligt de af Utskottet föreslagne grunder, Curanstaller obehindradt få inrättas på ett eller flere ställen inom Länen, efter behof och öfverenskommelse, samt det i öfrigt ankommer på Läns-Comiterades åtgärd, att tillse, det Curhus-afgiften hlifver, i mon af hvarje inrättnings behof, behörigen fördelad och använd, och, i afseende på Curhus- och Lazarettsmedleus gemensamma begagnande under förvaltning af en och samma Styrelse, något annat villkor dei - Bevillning U skott-ts Utlåtande N:o 17. 3 Tid icke blifvit fästadt, än att Curhusens och Iaz<re(lens inkomster och utgifter böra i räkenskapen åtskiljas och serskildt redovisas, torde anmärkningarne i berörde hänseenden få förfalla.
I afseende på Herr Rothliebs förslag, hvilket synes utmärka, det han förbisett, alt äfven, i följd af nu gällande Författning om Curhus-afgiftens utgörande, serskilda Deputerade efter förra Riksdagens slut sammanträdt, för att antingen ulse Läns-Comiteer med åliggande att årligen intill påföljande Riksdag granska Curhus-Räkenskapen och bestämma Curhns-afgiften m. m., eller ock, efter
Deputerades godtfinnande åt Pröfnings-Comileerne uppdraga nämnde befattningar; så lärer den anmärkta kostnaden för Landet, att Deputerade en gång efter hvarje Riksdag sammanträda, föga komma i beräkning, vid betraktande af fördelen, atti de Län, der allmänna sjukvårdens ombesörjande sådant påkallar, årligen flera ofverläggningar derom emellan Landshöfdingarne och Läns-Ombuden kunna ega rum, då ständige Comiteer finnas organiserade; men hvilket ändamål deremot icke vinnes genom Pröfnings-Comiteerne, som endast en gång 0111 året sammanträda; hvadan Utskottet ej heller kan frångå hvad Utskottet i denna del föreslagit.
Angående slutligen Herr Modins anmärkning; så, enär J.
O, Dahlbergs motion, om anläggning af ett Curhus i Sundsvall, icke utgjort föremål för Utskottets handläggning i annat hänseende, än så vidt den afsåg Curhus-afgiftens användande serskildt, och utan sammanhang med Länets sjukvård på det hela, och något hinder för Curhusets anläggning icke möter genom de af Utskottet, för verkställigheten af Rikets Ständers beslut rörande Curhus-afgiften, föreslagne allmänna stadganden, lärer Herr Modins förenämnda anmärkning lemnäs utan afseende.
På ofvanniimnde och de i Betänkandet ]NT:o 8 anförde skäl, föranlåtes Utskottet hos Högh Ridderskapet och Adeln samt Yällofl.
BorgareStåndet desto hellre vördsamt hemställa, att de i nämnde Betänkande föreslagne grunder, i afseende på Curhus-afgiftens fortfarande, måtte oförändrade antagas, som, på sätt Utskottet förut upplyst, detta Betänkande redan blifvit af de öfrige RiksStånden gilladt.
Det i 5:te Morn. af de reglementariske föreskrifterne åberopade
Rä - 4 Eevitlnin^s-Utskotlcts Utlåtande N\o \f, e iensknps-formulaire varder härhos vidfogndt.
Tvänne Ledamöters Reservationer bifogas.
Slockholm den ?.S Junii 1834, Reservationer, aj) af Herr iton Hohenhausen.
”Då efter ali anledning mantall» ponningarne, sorn li i Itills erlagts ilian fyllda i5 år, hädanefter komma att erläggas forst ifrån 17 års ålder, som StatsUtskotlet föreslagit, och då endast de, hvilka betala mantalspenningar, äro ålagde Curhus-afgift, så skall nämndö förändring orsaka en icke obetydlig minskning uti sistnämnd© uppbörd, som redan 1 någre Län, med det nu utgående maximibeloppet af 5 skillingnr, varit otillräckligt alt väl uppfylla det med Curlius-afgiftetft åsyftade ändamål.
I det af BeVillningsUtskotfets pluralitet beslutade Betänkandet,Ht visserligen anfördt, att i flera Län Curhus-afgiflen rnke behöfver upptagas högre än till 3 skilling och uti ett Län endast lill 2 och ijz skilling på person, men delta kan icke på något sätt inverka på andra
Län med motsatt förhållande, t. ex. Bohus
Län och Gottland, der maximibeloppet! varit för knappt och nu kommer att minskas.
— Den utvägen, som i Betänkandet föreslås, att i de Län, der tillökning utöfver maximibeloppet vore af behof, derom må serskildt öfverenskommas, vöre snart sagdt ett ytterligare onus för dessa Län, genom serskilda
Deputerades sammankallande eller genom allmänna sockenstämmor, vid hvilka de uli ena Pastoratet bedöma behofvet större eller mindre än i ett annat, hvarigenom svårligen något enhälligt resultat kan vinnas, enär de, på grund af Curbus-afgiftens bestämmande, förordnade
Deputerade icke ega beslutande rätt för Länet, utöfver det. maximibelopp Rikets Ständer fastställt.
•— Jag får derföre vördsamt föreslå, alt Rikets Ständer måtte besluta, alt, uti de Län Deputerade finna det vara af behof, niaximisumman må ökas med I skilling aller inalles utgöra 6 skillingar.
Billigheten synes mig visserligen fordra, att denna afgift vore lika öfver hela Riket, emedan de åtgärder, sorn kustprovincerne, hvilka genom utländskt och eget sjöfolk äro mest blottställde för den veneriska smittan, vidtaga till dess hämmande , befriar för det mesta det inre Landets inn«* rånare derifrån, hvarmed äfven följer den fördelen af en låg afgift; mea tlu det är att befara, i fall denna afgift skulle ingå till en gemensam Cas - F O R M ö L A I R E TILL * RÄKNING ÖFVER CURHUSMEDLEN uti N. N. LÄN för Är 18 . . HÖr till Bevillnings-Utskottets Betänkande N.-o 1J.
N. N. •o i? 63 *1 aq tl; p Banko.
R:dr sk. r:»t Ba/ance från år 18 . . ContanL behållning i Landt-Räntei iet.... 000 — —■
Dito hos vederbörande Förvaltare 00 — — Utlånte medel 000 — — Resterande Curhus-afgift . 000 — — Obetalde undei hålls-ersättningar 000 — — Inventarier 000 — — 0000 Debiterad Curhus-afgift för detta år af 000 per- soner å 0 sk 000 — — 0 Ränta å utlånt Capital 000 — — Underhålls ersättning • 00 — — 0 0000 [_ 1 j S n m ni a 0000 -'1 — C urhus. < 05 “J 7» B n Banko.
R:dr sk. i:st Afkortningar, enligt längder 000 — — 0 Afskrifning af underhåljs-ersättningar, m. ni.
. 000 — — 0 000 — Utgifter.
Ajlöning för Läkarevård 00 0 Sjukskötsel 00 000 — 0 Underhåll för oo patienter nied ooo portioner (om bestämdt pris derå är utsatt) å o sk. 000 — — 0
Med ieam ente r 000 — — 0 Ved, Ljus och Olja 000 — — 0 Beklädnad 000 — 0 ! ii ii i 0 Reparationer \AJ\J 000 — — 0 Skrifmaterialier 00 — — 0 Begrafningskoslnad 00 — — 0 Diverse utgifter, enligt specificalion .... 00 — — 0 000 Öfverskott, att, enligt Commitlerades beslut, an- vändas lill Allmänna sjukvården i Länet — — 000 —'
Balance till år 18 . .
Behållning i Ränteriet 000 — — hos Förvaltaren 00 — Ullan le medel, med upplupen ränta .... 000 — — Obetalde Underhålls-ersättningar 000 — — G Inventarier, enligt Instrument deröfver . .
. 000 — — 0 0000 1 S u m m a | —1-! -1 0000 - — STOCKHOLM, 1834.
Bevillningsutskottets Utlåtande N:o \J, 9
Sn för hela Riket], för alt derifrån efter behof utdelas åt
Lånen, den nödtvungna och yttersta hushållning', sorn nu vid Curhusen mäste iakttagas, i sådant fall icke syntes så ovillkorligt nödvändig, anser jag mig io-t ke böra göra förslag härom, synnerligen med afseende på den beskattningsgrund, hvarefter Curhusafgiflen erlägges.”
Härmed förenade sig Herr af Ekenstam. b) Af Herr Klingvall.
"Sedan llögloll.
BevillningsUtskottet icke an sett sig hafva skäl afvika ifrån den tanka Högloft.
Utskottet, uti dess förra Betänkande Nro 8, hyst angående Curhus-äfgiften, den de trott och föreslagit böra efter behofvet, för hvarje
Län lill ett maximibelopp af 5 skilling för hvarje inom Länet mantalsskrifven person utgå; så får jag vördsamt åberopa ruin vid förra Betänkandet i della ämne afgifde Reservation.
Då jag med visshet känner, att den summa, som efter samma maximibelopp hitintills utgått, icke för provincen Gottland varit tillräcklig till förekommande af veneriska smittans utbredande, än mindre hämmande, emedan genom ofta inträffande strandningar, samt ännu mera genom fartyg, sorn anlöpa de talrika hamnarne, i synnerhet på östra kusten, rnvånarnc ofta och mera än uti någon annan province komma uti beröring med fremmande-Nationers sjöfolk; så anser jag det nu af Höglofl.
Utskottet. gjerde tillägg, det nemligen, att det må bero på de utsedde
Deputerade att öka algi flen, icke verkställbar!, sedan Rikets Ständer för liela Riket bestämt en viss maximi-afgift.
Skulle än en sådan proposition ifrån Länsstyrelsen och de utsedde
Deputerade utgå, och såmedelst en högre beskattning än för alla andra [likets invånare komma i fråga, så är det gifvet, att allmogen, som sällan gör sig närmare bekant om verkliga behofvet, härpå icke ingår, utan fast hellre skulle de invånare, som bebo socknarna midt uti landet, och ibland hvilka högst sällan några veneriskt smittade personer finnas, af lika skäl som nu Höglofl.
Utskottet i detta afseende lemnat ön Gottland åt sitt eget öde, söka undandraga sig allt biträde åt de få socknar, som vid sjökusteu i synnerhet på östra sidan landet, äro för denna snullosamma sjukdom mest och nästan ensamt exponerade.
Billigt hade det derföre efter min tanka varit, att alla inom Riket för detta ändamål blifvit lika beskattade, och den utgående summan efter hvar och en orts mer eller mindre behof fördelad; men, då man nu »nera icke lärer kunna hoppas detta, vågar jag deremot'vördsamt föreslå, det Rikets Ständer, genom en underdånig skrifvelse till Hans Majit Konna - 6 Bevillnings-UtshoUels Utlåtande No 18. gon, ville uti underdånighet anhålla, att af det. öfverskott, bestående af omkring 120 Tunnor Spanrnål, sorn "Wisby Hospital ärligen lemnar, oell hvilket åter, i anseende lill provincens lyckligare läge och sundare climat, man deremot hitintills ansett böra tilldelas öfrige Hospitalsimältningar i Sverige, i första rummet måtte, till förekommande af veneriska smittans utbredande, så mycket få användas, som af Länsstyrelsen och
Deputerade kan anses erforderligt utöfver det belopp, som genom den nu föreslagne maximitaxeringen möjligen kan erhållas.” Härmed förenade sig Herr Prosten P, P.
Svedelius, N:o 18.
An!« till Exp. Utsk. den 3 Julli.
Memorial} i anledning af anmärkningar emot Betänkandet N:o 11, angående Kongl, Maj.ts Nådiga Proposition om beskattning af Tull- Mjöl- och Sdg-qvarnar samt IValkoch Stamp-JVerk för andras betjenande å Städers områden.
Ifrån Vallöf!, BorgareStåndet har BevillningsUtskottet erhållit återremiss å dess under N: 11 afgifne, ofvannämnde Betänkande, i följd af dervid gjorda anmärkningar; men som, enligt till Utskottet ankomne ProtocollsUtdrag, berörde Betänkande blifvit bifallet af Ilöglofl.
Ridderskapet och Adeln, Ilögvördige PresteStåndet och Hedervärda BondeStåndet den 5 innevarande månad, anser Utskottet någon annan åtgärd, i afseende på omförmälde, genom 3:ne RiksStåndets beslut sålunda afgjorde fråga, för Utskottet icke återstå, än att derom vördsamt underrätta Vällofl. BorgareStåndet.
Slockholm den 28 Junii 1834» BevillningsUtsioltcti Utlåtande
Nto 19—20. 7 JNT:o j 9.
Utsk. den 3 Julii.
Memorial, i anledning af anmärkningar emot Betänkandet N: 7, angående Herr Nordenankar.<;, Gastaf, motion, om stadgande af böter jör ut eilifvande frän n:dra KronoUppbördsSt årnman.
Då, enligt ankomne ProtocollsUtdrag, Högloft.
Ridderskapet och Adeln den 10 sisi lid ne Maji samt Högvördige PresteStåndet den 7 i samma månad återremitterat Betänkandet, men deremot Vällofl. BorgareSLåndet sistnämnde och Hedervärda BondeSlåndet förstnämnde dag det samma ogillat; så får Utskottet, som anser sig icke kunna frånträda dess förut yttrade öfvertygelse, att höler för uteblifvande från 2:dra Krono-UppbördsStämman äro af behofvet påkallade, likväl härmed vördsammeligen fästa uppmärksamheten derå, alt, då således anie Stånd ogillat Betänkandet, jemlikt 7o §.
Riksdagsordningen, frågan lärer komma att förfalla.
Slockholm den 28 Junii 1834* N:o 20, Ank. till Exp. Utskj eif*ii 3 JuliI.
Utlåtande, i anledning af anmärkningar inom Vällofl\
BorgareStändet emot Utskottets Memorial, angående återlemnande af Herr Prosten Doctor Björkmans motion, o/n perlof riket för ContractsProstarnes skrifveis er i Embets-ärenden.
Sedan BevillningsUtskoltet, uti Memorial N:o 3 af den 17 sistlidne Mars, på anförde skäl och med åberopande af Jo §.
Regeringsformen oell 3i §.
Riksdagsordningen, ansett sig icke kunna till hufvudsaklig behandling upptaga en af Herr Prosten Doctor Björkman, inom Högvördige Pre - 8 Eevillnin^iUlsl.ottets Utlåtande N:o a». steStåndet väckt och lill Utskottet remitterad motion, om portofrihet för ContractsProstarnes skrifvelser i Embelsärenden till Konungens Befäl!- ningshafvande och DomCapitlen; så liar Välloll. BorgareStåndet, enligt »nkomne ProlocollsUtdrag af den 20 sist 1 idlie Mars, efter det anmärkningar blifvit gjorde, med ogillande af memorialet, förklarat omförmälde motion böra af Utskottet pröfvas.
Då af de ifrån öfrige Respeetive Stånden ankomne ProlocollsUtdrag i ämnet Utskottet inhemtat, alt Hedervärda BondeStåndet den 20 Mars gillat Memorialet och remitterat motionen till StatsUtskotlct1, att Högvördige PresteStåndet den 24 i samma månad beslutat, alt låta frågan förfalla och lägga Utskottets Memorial lill handlingarne, samt alt Höglo!!.
Ridderskapet och Adeln den 7 sisllidne April, efter erhållen del af Högvördige Preste S tu 11 dets beslut, deruti instämt; anser Utskottet Yällofl. BorgaveStåndets ofvanberörde förklarande icke föranleda till annan åtgärd, än att omför»aälde förhållande Yällofl. BorgareStåndet vördsamt liilkännagifves.
Slockholm den 28 Junii 1S34- STOCKHOLM, hos Ludv. Wbsteuber» i§34.
Bevillningf-Utkottcls Betänkande N.-o a/. 1 N:o 21.
Ankom till Exp.-Utsk. den II Julii.
Betänkande, i anledning af verkställd granskning af Post-taxorna för inrikes brefvexlingen.
Ständers vid sista Riksdag fattade beslut, samt Kon-1.
Nådiga skrifvelse till öfver-Post-Directionen af den 6 Mili i83oÖ hafva Post-taxorna för inrikes brefvexlingen blifvit så inrättade att icke, såsom tillförene, antalet af de Post-Contor, hvilka brefven passera, utan vägens längd eller afslåndet emellan otterne tagits till hufvudgrund för porto-afgiflens beräknande, på så sätt, att för bref på en väglängd af till och med 3 mil betalas 2 sk. per lod; ifrån 3£ ifrån 5| ifrån ioJ ifrån 20| ifrån 4°l ifrån 60I ifrån 8oj ifrån tooi ifrån i2Ö| — samt deröfver „ , r rrv • v Vid den granskning, sorn, enligt Go och 61 §. § Regerings-tormen , nu tillkommer Bevillnings-Utskottet, har Utskottet ansett de efter förestående beräkning upprättade Post-taxorna- vara, i afseende på afslåndet, som ta»es till'grund för porto-afgiften, för starkt progresserande ifrån 20 mil; hvarföre Utskottet vördsamt får föreslå, . alt Post-taxorna lör inrikes brefvexlingen må så jerakas, att för bref på en våglängd af till och med 3 mil betalas 2 sk. lodet; ifrån 3£ till och med 5 — — 3 —. — ifrån 5 4 — — — 10 4 “■ ifrån io£ — *— — 20 ~ * ‘ ifrån 20^ — — — 35 o —— ifrån 35 | — 5o — — 7 — _ Brh. lill n. St.
Brot. 1834.
5 Sami. 1 Afd. t g;dc Häftet. oell med 5 mil —• 3 — — — 10 — — 4 — *—■ ^ - 20 — — 5 *— — , — 4o — — 6 — — , — 60 — —• 7 — — — 8o — — 8 — — —— IOO — —- D — •— —— 125 — —•
10 — — — — i5o — 11 - —•
.5 Bevillning- Utskottets
Be tankande N.-o 22. ifrån 5o| till och med 70 mil betalas 8 sk. lodet; ifrån 70J — — — 90 — — 9 — — ifrån 90^ ■—. — — 110 — — 10 —. — ifrån 11 oj — — — r3o — •—• 11 — *—• derutöfver . .*.12 — — Med afseende å det ofördelaktiga förhållande, som Postens ojemna och osäkra ankomst och afgång till och ifrån Gottland orsakar der varande corresponderiter, hvilka derigenom ofta, utan all nytta för dem sjelfve, komma att erlägga porto-afgiften för bref; och då afgiften för vägens längd, t. ex. från Stockholm, icke utgör mera än 8 sk.
Iodet, samt i något fall, inrikes orter emellan, icke öfverstiger 12 sk., har Utskottet, för sin del, funnit billigt nedsätta afgiften för sjötransporten af posten till och ifrån Gottland till 2 sk., i stället för 4 sk* lodet, som för närvarande derföre beräknas; hemställande alltså Utskottet, att Rikets Höglofl.
Ständer, genom underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, måtte, jemte anmälan, det Rikets Ständer bestämt den porto-afgift, som Utskottets ofvanberörde förslag utvisar, anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes af ifrågavarande beslut lemna Öfver-Post-Directionen del, tillika med Nådig föreskrift att, i enlighet med den af Utskottet nu föreslagne grund, upprätta och vederbörligen allmängöra Post-taxor för Rikets alla Post-Contor.
Ständers pröfning vördsamt öfverlenmas,.
Stockholm den 5 Julii 1834- Nto 22.
Ånkoni till Exp.-Utsk. den rr Julli..
Betänkande, i anledning af Herr O. Wijks och Herr C. Holleifs motioner, angående utrikes brefvexlingen samt post/öringen inrikes orter emellan och inrättandet af en Biligence- eller Postvagns-communication emellan Sockholm och Götheborg.
Till Bevillnings-Utskottet hafva från Vallöf!. Borgare-Ståndet blifvit remitterade tvänne motioner t 1:0 af Herr IHijk, som, med framställning af de dryga kostnader.
Bvvillnings- Utskottets Betänkande IV.-o 22; 3 hvilka drabba Svenska Postverket genom den, för postens transporterande till utrikes ort, emellan Ystad och Greifswald inrättade Postångfartygseommunication, och i betraktande deraf, att posten på detta sätt kan hållas i gång endast sju månader och under den öfriga delen af året mäste befordras öfver Danmark, samt enär den lindring, som i postporto för bref öfver Ystad och Greifswald eger rum, icke motsvarar den förlust, sorn tillskyndas Correspondent genom postens fördröjda ankomst eller uteblifvande flere dagar, hvilken lindring dessutom sträcker sig endast till en del orter, hvaremot porto-afgiften till vissa länder är drygare denna väg än öfver Danmark, föreslagit, att, då sistnämnde ort är den enda, öfver hvilken posten hela året igenom med säkerhet kan fortskaffas och det bör förmodas, att Danska Postverket, ytterligare än hvad redan skett, nedsätter sina anspråk, om postgång kommer att begagnas ensamt öfver Danmark, och alldeles inställes öfver Ystad och Greifswald, en convention med Danmark må tillvägabringas i det ändamål, att på Post-Contoret i Helsingör få aflemna de från Sverige till utrikes orter gående bref och derstädes afhemta de ankommande, hvarigenom den dryga kostnaden för Post-Contoren i Hamburg och Greifswald också kan besparas; äfvensom, då poslföringen inrikes orter emellan, ehuru densamma i senare tider blifvit ansenligen förbättrad och vunnit i skyndsamhet, likväl i allmänhet ännu går för långsamt, hvartill orsaken finnes i postens fortskaffande genom de från äldre tider till postföring anslagne hemman, hvilka till större delen ligga från allmänna landsvägen, med bättre och sämre, men höst och vår nästan ofarbara utfartsvägar, Motionairen hemställt, om icke posthemmanen böra alldeles indragas och posten fortskaffas med gästgifvarskjuts och under gästgifvaren tillsjm vid ankomst till och afgång från hvarje ställe, lill befrämjande hvaraf, derest, utaf det vid gästgifvaregårdarne anslagne håstantal, ej det för postföringen erforderliga kan aftagas, de nuvarande posthemmanen då må anslås till reserv och hållskjuts, hvilket likväl, i Motionairens tanka, ej skall behöfvas, då gästgifvare troligen med begärlighet skola omfatta tillfället att sjelfve fortskaffa posten; genom hvilken förändring, om också Postverket deraf tillskyndas större kostnad, än som kan ersättas af den skatt, hvilken vissa hemman i stället för postföringen komma att utgöra, den stora fördelen likväl vinnes,
, att posten fortskaffas efter en timma på milen, i likhet med hvad nu sker med posten emellan Ystad och Stockholm; och har Motionairen derjemte tillstyrkt, att om, såsom det är att förmoda, ångbålsfart emellan England och Götheborg kommer i gång, en Diligence- eller Postvagns-communica - 4 Bevillnings-Utskottels Betänkande N.-o 22. tion emellan Stochholm och Götheborg då genom Postverkets försorg må öppnas, för hvilket ändamål fyra passande lätta Vagnar med-seldon, lika dem, som nyttjas i Skottland, böra från England införskrifvas, hvilka vagnar kunna tjena till modeller för inrättandet af dylika communicationsanstalter på andra vägar här i Riket; och 2:0 af Herr Falleij, som föreslagit, dels att, till beredande af lindring i kostnaden för utrikes brefvexlingen, densamma hädanefter må komma att gå hela året igenom ensamt antingen öfver Danmark eller öfver Ystad och Greifswald, och dels att ifrån utrikes ort ankommande äfvensom dit afgående bref, som i vigt ej öfverstiga |:dels lod, må för halft lod få. anses och porto derefter erläggas.