Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jagbackar icke äro innebegripne eller uptagrie uti de, om de KronoEgeridomar, inom hvars Rågångar de- äro belägne, utfärdade ArrendeContraö, och således Arrendatorerne eller Disponenterne af dessa KronoEgendomar, dertill icke hafva någon slags rättighet, i grund af det ingångne Arrendet eller erhållne Dispositions-rätten; ty anser StatsUtskottet desse Jagbackar vara af sådan e^enskap, att de, utan förnärmande af någons rätt, kunna genast till Kongl. Majtts och Kronans förmån och för dess räkning disponeras.
Beträffande de uti 4tde Classen upförde Jagbackar, hvilka blifvit föreslagne att användas till Fjerdingsmans Boställen; så kan StatsUtskottet destomindre derå tillstyrka bifall, som derigenom icke allenast skulle upkomma en olikhet uti Fjerdingsmännens uti Södermanlands
Eän -löne-vilkor, emot de fleste deras vederlikars i andre Uän, Utan ock en sådan anstalt icke synes vaxa förenlig med Riksens Höglofl.
Ständers underdåniga skrifvelse till Kongl. Majit af den a o Julii 1815, deruti Riksens Höglofl.
Ständer förklarat, att de väl funnit förhöjning i Ejerdingsmännens aflöning vara billig och nödig, men vid fråga om jemnkning i deras Eöne-vilkor till likhet i allmänhet, ansett densamma böra ankom, ma på den Reglering i det hela af StyrelseWerkens organisation i alla de grenar, hvartill, enligt Riksens Ständers underdåniga anhållan, förslag skulle komma att utarbetas.
Af sädan anledning anser StatsUtskottet något hinder icke paöta, äfven för desse Jagbac,kars användande StatsUtskotiets "Bet ani anden.
357 och disponerande nu genast för Kongl. Majits och Kronans räkning och till dess förman.
Hvad åter angår de Jagbackar, hvartill åt. skillige personer eller hemmans egare yrkat antingen ägande- eller dispositions-rätt så finner väl StatsIJtskottet, att de för närvarande och innan ett sådant anspråk blifvit i laga och behörig ordning pröfvadt och afgjordt, icke kunna såsom en ostridig Kongl. Majrts och Kronans Egendom anses; men på det sådant skyndsammeligen och utan tids utdrägt: må blifva utredt, anser StatsIJtskottet, att vederbörande, som ett sådant anspråk yrka, böra vid näst infallande HäradsTing, efter det Riksens Höglofl.
Ständers om Jagbackarnes användande nu vidtagande beslut hinner blifva till vederbörandes efterrättelse expedierådt, genom behörig stämning göra detsamma gällande, och hvarvid Publik Actor borde af Konungens Befallningshafvande tillförordnas, för att bevaka Kronans rätt och tillse att Rättegången ej för länge måtte på tiden utdragas, Widkonxmande dernäst huru dessa lägenheter böra för Kongl Maj:ts och Kronans räk, ning förmonligast användas, antingen derigenom, att de till Skatt försäljas, eller ock under Arrende på vissa år, efter de af Riksens Höglofl.
Ständer, för Kongl Maj:ts och Kronans lägenheter, i allmänhet föreslagne och af Kongl, Majit i Nåder gillade grunder uplåtas; så är StatsIJtskottet af den tanka, att Skatteköp derå bör för Kongl. Majit och Kronan blifva för. manligare, än Arrende, emedan i afseende på det förra, såsom medförande en friare och på efterkommande i everdeliga tider utsträckt dis - 55S StatsUtshottets Betäiikanden. positions- och egande-ratt, köparen skall finnq ined sin fördel förenligt, att kunna bjuda mera än en Arrendator, sorn pä vissa är och med vissa vilkor erhåller, icke någon egande, utan blott en inskränkt dispositionsrätt.
Det är af denne anledning och nied hänsigt till Statens Allmänna fördel, som StatsUtskottet nu får tjll Riksens Höglofl.
Ständer vördsammeligen hemställa, att alla ifrågavarande, sa väl under, sorn utom visse Glassér upförde dag, backar, med undantag af dem, hvarpå anspråk till Ägande- eller Dispositions-rätt blifvit gjorde, måtte uppå olcentelig Auftion, på en och samma dag, så väl i Kongl.
KammarCoIlegium, som uppå LandsCantzliet i Nyköping till den mästbjudande, emot årlig afgift i Spannemål eller Hö, att lefvereras antingen in Natura eller med Penningar efter årliga Markegången, uplåtas under Skattemanna - rätt, och med de vilkor, hvarunder besittningsrätten å Skattehemman och Lägenheter, efter gällande Författningar i allmänhet åtnjutes; och till befrämjande af Kongl. Majus och Kronans högsta möjliga förmån härvid, hemställer StatsUtskottet, att, i likhet med hvad Riksens Höglofl.
Ständer, vid Kongsgår, dars och Kronolägenheters förarrenderande, fastställt, och Kongl.
Maj;t3 Nådiga Kungörelse derom af deri 3 December 1810 innehåller, vid en sådan Auftion bör iakttagas, att hvarje Jagbacke först utbjudes hel och hallen, och sedermera i serskildt? lotter af 10 och minst 2 Tunneland per lott, hvarvid dea stenbundna Marken utbjudes i största och deri odlingsbara i minsta lotterne; börande vid Auftionen kungöras, att StaisUtskottets Betänkanden.
359 lim högsta anbudet sker för hela Jagbacken sam, manlagd, kommer det att antagas, men om de anbud tillhopalagde, som göras å hvarje lott serskildt, öfverstiga hvad å det hela erbjudes, antagas de å lotterne gjorde serskildte anbuden; och böra de, hvilkas anbud blifva antagne, uppå den inropade Lägenheten erhålla ordenteligt Skattebref utaf Kongl.
Majits och Rikets JtarnmarCol legium, Kongl. Majits Nådiga Proposition omförmäler val, att Kongl. Maj:t, för att vinna säker kännedom om ifrågavarande Jagbackars serskildta beskaffenhet, under den i5tde April förledet år, anbefallt Dess Befallningshafvande, att, der jådant icke redan skedt, genom Landtmätare låta uti vederbörandes närvaro och i behörig ordning på Charta lägga alla dessa Jagbackar; men på det att detta ändamål mätte rned ali möjlig skyndsamhet vinnas och dessa Lägenheter varda både med noggrannhet afrnätte och till sin beskaffenhet beskrifne, anser StatsUtskottet, att de med Jjöner på Stat bestådde Landtmätare borde anbefallas, eller ock, derest de af laglige skäl voro derifrån hindrade, andre Landtmätare förordnas, att detta arbete genast företaga och derunder förbjudas, att under tiden med andre göromål sig befatta, då StatsUtskottet förmodar, att detta arbete under innevarande år bör kun na fullbordas.
I öfrigt anser StatsUtskottet, att med de Jagbackar, hvarå vederbörande gjort anspråk, men, efter laga kiaft vunne Domar, varda Kongl. Majit och Kronan tillerkände, bör på enahanda sätt förhållas, 360 StatsUtskottets Betänhanderi. sorn SiatsUtskotfet, i afseende pä de öfrige, här. ofvan föreslagit och hemställt.
Ständer, till hvad salunda heinstäldt blifvit, täckas lemna bifall; sä lärer underdånig anmälan härom, till Kongl. Maj:t, ifrän Riksens Höglofl.
Ständer, böra expedieras, till svar å den härom aflåtne Nådiga Proposition.
Ständers; eget omprofvande vördsammeligen hemställes, Stockholm den 31 Februarii 2818- N:r 103, Rikets Höglofl.
Ständers Siats- och Banco-Utskotts Betänkande, i anledning af den del af Kongl. Maj;ts Kådiga Proposition den 10 December 1817, om Allmänna Penning er ör el sen och Myntvärdets uprätthällande, som angår Malmö, Götha-Canal-Bolags samt Götheborgs Discont-Werke utredning. s^antelige Respedtive RiksStåndert hafva behagat till Stats- och Råneo - Utskotten remittera Kongl. Majus till Rikets Höglofl.
Ständer under den 10 December 1817 aflåtne Nådiga Proposition om Allmänna Penningerörelsen och Myntvärdets uprätthållande.
Stats- och Ranco-Utskotten, som vid handläggningen häraf, ansett Allmännå Regleringen af Rikets Ren n, ingeväsen de böra på ett utesht - Stats- och Banho Utsiottens Betantanden.
361 lande sätt blifva hufvudföremålet för sine öfverläggningar, hafva också, i följd häraf, vid sine förste Sammanträden, stadgat den allmänna grund, hvarifrån Utskotten, i anseende till beräkningarne af Penninge-SedelStocken, borde utgå, vid utarbetningen af sitt Förslag till Myntvärdets uprätthållande, samt tillika fastställt, såsom en, härifrån sig härledande princip, att nä, gra nya Biträden fran Banken icke borde leomina i fråga, så framt härigenom rubbades den grundval, på hvilken nämnde Förslag skulle komma att byggas, Såsom en nödvändig grundläggning för Utskottens arbeten, hafva Utskotten med all up. märksamhet undersökt
Penningeväsendets nuvarande skick i hela dess omfattning, jemte bidragande orsakerne till de oredor, hvilka skola afhjelpas; hvarförutan Utskotten, efter föranledan, de af Kongl, Maj:ts Nådiga Proposition, till serskild granskning förehaft de medel och utvägar, hvilka af Utskotten skulle kunna tillstyrkas.
Wid en i början tagen allmän öfversigt af de Ämnen, Kongl, Majus Nådiga Proposition innefattar, hade Utskotten icke föreställt sig, att deras behandling skolat medtaga så mycken tid, sorn Utskotten nu efteråt fått erfara; Och Utskotten hade således ansett sig kunna, utan olägenhet, upskjsrta med sitt Utlåtande öfver Kongb Maj:ts Nådiga framställningar uti åtskilliga sådana ämnen, som ovillkorligen påkalla Rikets Högloft.
Ständers yttranden, intill dess Utskotta på samma gång kynde förelägga Rikets Hög - 363 Stats- och Banko-Utskottens Betänkanden, loll.
Ständer sin allmänna Plan till regering af Pikets Penningeväsende, med hvilken dessa ämnen stå i mer eller mindre sammanhang.
Men då de, under öfverläggningarne, framställda skiljagti^a åsigter af sjelfva hufvudämnet, samt de medel och utvägar till Myntvärdets uprätthållande, hvilka hos Utskotten kommit i fråga, ännu icke vunnit den utveckling, att häraf kan bildas en sammanhängande Plan; och då Utskotten uti valet emellan en brådskande skyndsamhet med ett arbete, som liar till föremål grundläggningen af ett systéme för Rikets Penningeväsende, och den oförtjenta förebråelse för dröjsmål, sqm Utskotten möjligen Skulle kunna förvänta af dem, hvilka med saken icke tagit närmare befattning, hafva Utskottet icke tvekat att häldre blottställa sig för det sednare.—•
Utskotten hafva således funnit något rådrum böra lemnäs
Ledamöterne att serskildt begrunda de spridda idéer och Förslag, hvilka, under rådplägningarne, blifvit framställda, för att på detta sätt låta dem mogna för de slutliga öfverläggningar, hvilka skola gifva resultaten af Utskottens arheten.
På det likväl denna mellantid icke måtte lemnäs obegagnad, hafva Utskotten, sorn redan förut hade inhämtat kännedom af FilialDisconterne, till serskild granskning företagit frågan om desse Disconters utredning.
Och då Utskotten, i anledning häraf, kunnat upfatta ett Förslag, sorn icke förrycker eller rubbar de inom Utskotten stadgade grunder för allmänna Planen Stats
Ständer serskildt anmäla, som, efter hvad Utskotten förmoda, allas billiga väntan härigenom skall kunna tillfredsställas.
Af närlagde grne Upgifter och Calculer, Litt. A., B.. C., inhämtas förhållandet med Götha Canal-Bolags-, Malmö-, samt Götheborgs Disconter.
Enligt berörde Calculer, visa sig en ansenlig förlust för Borgenärerne uti Götha CanalBolacs
Discont, men en ännu större för For O 7 dringsägarne hos Malmö Discont,— Dock bör ltärvid uplysningsvis anmärkas, att ibland de uti Calculen öfver Götha CanalDiscont, Litt. A., uptagne Tillgångar, bestående af Fordringar för utlånte Medel, icke är inbegripen den Summa af 1,100,000 R:d, som från Disconten blifvit förskjuten till Canalarbetet, likasom icke heller någon förlust blifvit beräknad på de hos enskilde personer utestående Lån; hvaremot uti Calculen öfver Malmö Discont, Litt. B., endast uptages såsom tillgång uti Fordringar för Lån, den summa, sorn nu varande Direktion, efter anställd noggrann undersökning, förmodat kunna ingå, sedan osäkre och tvifvelaktige
Lån fiån hela Fardriagsbeloppet blifvit afdvagne. 364 Stats, och Banko-Utskottens Betiinkandem Hvad åter angar Götheborgs Discont, så ut, visar Calculen öfver denne
Discont ett betyd, Jigt Öfverskott, så att, örn ock, vid Lånens infordrande, någre förluster skulle upkoinma, desse icke kunna blifva så betydlige, att någon brist för Eorgenärerne bör kunna komma i fråga, Då Götha CanalBolags saint Malmö Dis, eonter kommit i den belägenhet, att deras Skulder vida öfverstiga Tillgångarne, skulle det tyckas, som Aötieägarne, hvilka äro de rätte Gäl, denärerne, icke borde kunna göra anspråk på några rättigheter eller Privilegier, under annat vilkor, än att de sjelfve genom Penningetil! skott sätta Dire&ionerne i belägenhet att kunna ordenteligen upfylla de af Direötionerne, i Bolagens namn och å deras vägnar, ingångne för, bindelser.—*
Imedlertid och för att betaga Actieägarne all skälig anledning till klagan, i fall Staten skulle öfvertaga DiscuntLiquiderne* hafva Aötierigarne så väl uti Götha Canal, som uti Malmö Discont, genom BancoUtskottets föranstaltande, blifvit hörde och dein affordradt bestämdt svar på följande af BancoUtskottet till dem framställde fråga, nemligen:
Huruvida, sedan Creditiven på Banken till fullo blifvit begagnade, men desse Discont ers Assignationer derutöfver bland Allmänheten äro utelöpande, hvilka, i brist af Fond till deras inlösen, utaf Banken blifvit afviste, Bolagen nu voro sinnade samt sålunda beredde och i tillfälle, vidtaga sådane medel och utvägar, hvarmedelst de, ä DiscontWerkens sida, ingångne Förbindelser, genom Bolagens försorg, må varda behörigen upfylde, och Stats- och, Banko-Utskottens Betänk and en. 36 j édsorri en följd deraf, Discont-rörelsen återbringas i sitt jörra skick, till begagnande för Bolagens räkning under den oclroijerade tiden, enligt de till grund derföre utfärdade Reglementen?
Men pä denna fråga hafva Aöieägarne' uti Götha CanalBolag samt Malmö Discont icke stämda och vilkorlig;! svar, innefattande blott anspråk emot Staten.
Enahanda fråga har äfven blifvit framställd till
Direötionen af (götheborgs Discont, och i anledning hvaraf, Direftionens Eedamot, Herr CommerceBådet och Gornmendeuren Björnberg, rned erkännande af Bolagets oförmåga, att för det närvarande och innan
Discontens tillgångar hinna att realiseras, behörigen upfylla de, i Bolagets namn, ingångne Förbindelser, anhållit om biträde af Staten.
Efter, en sådan preliminär åtgärd, hafva Utskotten icke funnit någon betänklighet, att, utan Adtieägarnes vidare hörande, till öfverläggning företaga frågan om FilialDisconternes Utredande genom Statens försorg.
Utan att erkänna någon Staten åliggande laglig förbindelse, att ersätta DiscontBorgenärernes förluster, eller skyldighet, att med Disconternes utredande taga befattning, hafva Utskotten likväl trott, att Staten icke bör undandraga sitt biträde i sist omformäldte afseende, såsom, i Utskottens tanka, enda utvägen, att ej allenast afhjelpa den, genom FilialDisconternes fall, förorsakade Penningeförlägenhet, utan ock före - 3 66 Stats- och Banho-UlsAottens Betäti^anderi, komma det enskildta lidande, sorn, i annat fall, skulle träffa, så val Disconternes Gäldenärer, sorn Borgenärer, och ibland desse sistnämnde, hvad Assignationerne beträffar, troligen flere, hvilke tillhöra den mindre bemedlade och fattiga Classen af Medborgare.
Någon upoffring af allmänna Tillgångarne hafva Utskotten väl funnit oundviklig, så framt de vigtiga ändamål, hvilka påkalla Statens biträde, skola kunna vinnas; men Utskotten hafva tillika ansett denna upoffring icke böra sparas, vid ett så aldeles utomordentligt tillfälle, som det närvarande, enär härigenom kunna afböjas de, till sine Verkningar, vida utsträckta olägenheter, hvilka, utan Statens mellankommande biträde, skulle, med hela deras tyngd, till Samhällets ännu större, ehuru till Ziffran icke beräkneliga förlust, återfalla på Näri.ngarne och bereda tusentals nyttige och trefne Medborgares ofärd och undergång.
I hagan åter om en sådan Upoffring och de Allmänna Medel, hvilka härtill skulle kunna användas, hafva Utskotten, enär några Statens enskildte
Medel icke äio att för ett sådant behof ttUgå, ansett enda utvägen blifva, att anlita Banken; Men då Utskotten trott sig kunna föreslå denna utväg, hafva Utskotten tillika, såsom ett oeftergifligt vilkor, stadgat, att ett sådant biträde icke skulle åstadkomma någon permanent tillökning af Sedelstocken, som kunde blifva menlig för Bankens Credit, den Utskotten anse icke böra, under hvilka Omständigheter, som Stais- och Banko-Utskottens Betänkanden. 367 helst, genom några, Banken åtagande nya förbindelser skadas och förnärmas; och att således endast temporära förskott, hvilka af Disconternes tillgångar ersättas, kunna komma i fråga; hvaremot, till Liquidernes verkställande, Bankens hos Götha CanalBoIags samt Malmö DiscontWerk redan ägande Fordringar till någon del torde få upoffras.
Trogné den grundsatts, ätt, utan ändamålets förfelande, efter yttersta möjlighet, inskränka Bankens förlust å förenämnde Fordringar, har hos FTtskotten icke kunnat komma i fråga ett sa utsträckt bidrag från Staten, att hvarje Borgenär bos Götha CanalBoIags samt Malmö Discont skulle erbjudas enahanda betalning, som han, i grund af sin i händer hafvande Förbindelse, varit berättigad, att af desse Disconter utbekomma, innan deras obestånd inträffade, ehuru Utskotten, på de skäl, som längre fram finnas anförde, ansejt sig icke kunna undgå, att tillstyrka vida förmonligare Fiquidationsvilkor, ari Fordringsägare hos Götha CanalBoIags samt Malmö Dis O O Corner kunnat erhålla, i händelse desse Disconters utredning genom Borgenärerne sjelfve skulle komma att besörjas.
Götha CanalBoIags, Malmö samt Götheborgs
Disconters tillstånd, så väl i anseende till sjeliva beloppen af Skulder och Tillgångar, sorn desses föihällande ttll hvarannan, är väl sbiljagtigt; men de aro dock samtlige uti sådan belägenhet, att de, utan serskildt biträde, icke förmå i behörig ordning upfylla sine förbindelser. §68 Stats, och Banko-tJtsbottcns Éetänkahdeiii Så länge Allmänna Tragen kan göras lika Verksam emot ifrågavarande
Disconter, som emöt hvart och ett annat Bolag, står det också hvarje Fordringsägare öppet, att i laglig ordning utsöka sin betalning, så att det berör på Fordringsägarnes godtfinnande, att, genom anställande kraf, förr eller sednare, bringa desse Disconter uti ett ordentligt Concours-dllstånd.
— Inträder åter ett sådant tillstånd, kunna följderne häraf ganska lätt inses och beräknas.
DiscontPapperen, hvilka för en betydlig del ingått uti circulerande Penningestocken, skulle ifrån samma stund icke vidare kunna göra någon tjenst såsom bytesmedel, utan endast blifva ett föremål för Speculationer och agiotering, och en sådan hastig förminskning af RörelseCapitalet skulle på Näringarne åstadkomma en menlig inflytelse.
Det vore då icke blott deri Glass af Fordringsägare, som, i brist af andre Penningetiligårigar, nödgades, att, till ytterligt vanvärde, bortsälja sine'
Fordringar, som härigenom skulle försättas uti det känbaraste lidande, utan skulle äfven de öfrige Borgenärerne, hvilka kunna afvagta en ordentlig utredning af DiscontMassorne, se sina förluster ytterligare ökade genom en på tiden utdragen Liquid; -— Disconternes Gäldenärer skulle komma att underkastas den stränga, ehuru lagliga behandling, som vid Fordringars indrifvande för en ConcoursMassas räkning, altid blir oundviklig men hvarigenom ganska månge Låntagare i Disconterne ifrån välstånd och trefnad skulle komma att försättas uti fattigdom ach uselhet.
Or* Stuts- och Banko-Utskottens Betänk and en. 369 Om derföre
Statens biträde skall kunna göras verkande till det ändamål, som härigenom åsyftas, är öundgängeligen nödvändigt, att den; utredning af FilialDisconterne, sorn Staten sig åtager, blir aldeles oberoende af DiscontBorgenärernes pröfning och godtfinnande.
— Ehuru motbjudande det visserligen varit för Utskotten, att ens väcka fråga derom, att Allmänna Lagen, under hvars helgd Personliga- och Egendomssäkerheten är ställd, för något visst tillfälle skulle förändras, hafva Utskotten likväl, såsom forsta vilkoret för Statens befattning med Disconternes utredande, icke kunnat undgå tillstyrka, att det Liquidationssätt, som af Rikets Högloll.
Ständer antages och gillas, varder genom Konungs och Ständers samfäldta Beslut förklaradt såsom en, till allmän efterrättelse, gällande Lag; på det Staten, som, i följd af dess ingångne garantie för Skulderne, blifver att anse såsom den ende ' Fordringsägaren hos Disconterne, måtte komma i tillstånd, att med Gäldenärerne låta förfara så lindrigt, som, med afseende på hvarje Gäldenärs serskildta belägenhet, kan finnas billigt; och skulle, till stöd för ett sådant tillstyrkande, äfven kunna åberopas en annan ganska vigtig omständighet, den nemligen, att, om ock
Staten skulle förhålla sig aldeles overksam och Disconternes tillgångar komma att upgifvas till ordentlig Concours, torde, i anseende till mängden af Borgenärer och deras spridda vistelseorter saint öfriga aldeles olika förhållanden emot hvad de äro vid vanliga Concoursser, nödvänBihang till Riks-St, Prot. 1 Si 7 — TS iS- 4:<leSaml.
N:r47,4g. 379 Stats- och Banko-Utskottens Betänkandem dighelen påkalla eftergift af de, för fordringarå bevakande, uti Lagert stadgade formaliteter.
Men då Utskotten af förenämnde så ganska Vigtiga anledningar funnit sig föranlåtne, att tillstyrka en åtgärd, Söm leder till någon inskränkning af DiscöntBörgeriärernes i Lag förvarade rättighet, hafva Utskotten deremot, trott sig böra föreslå fett så förmonligt Liqtiidationssätt, att hvarje Borgenär hos Götha CanalBolagssamt
Malmö Disconter häruti ganska påtagligen må kunna finna, att; öm Rikets Höglofi.
Ständer, upmanade af allmänna högst vigtiga considerationer, att träda emellan Disconternes Borgenärer och Gäidfenärer, nödgats Vidtaga ofvan-* nämnde åtgärd, Borgenärernes fördel härigenom befrämjas på fett sätt; söm bör utestänga all skälig anledning till klagan, enär Rikets Högloft.
Ständer, genom frivillige upoffringar; hålla Borgenärerne skadeslöse för de, icke tvätydige, utan redan gifne, ansenliga förluster, hvilka skolat drabba dém, i fall de utur sistnämnde ätne
Disconters tillgångar skolat utsöka betalning för deras fordringar.
Sådané hafva varit Utskottens åsigter af ämnet och de grunder, hvarifrån Utskotten ut-* gått. vid upgöiandet af det Liquidadönssätt, som Utskotten nu få underställa Rikets Höglofi; Ständer granskning oell bepröfvande.- Då för Götha CariälBolägs- sämt MalrhöDisconter deri omständigheten är gemensam, att deras Skulder öfverstiga Tillgångarne; och då iStais- och Banko Utskottens Betänk anden. 371 Ijtskdtten af allmänna fcorisideratloner ansett sig böra tillstyrka, att Staten med desse Disconters Utredande täger befattning, hafva Utskotten också fiintiit enahanda Uiquidationssätt för dem båda lämpligt, enär, i fråga härom, Utskotten ansett Förvältningarnes skiljagtigä förhållande icke böra föranleda till en olika behandling af Borgenärer och Gäldenäfer uti den ena eller andra af desse Bisconter.
Beträffande således först frågan om indrifhingeh af Götha CanalBolags- samt Malmö DiS; coniers tillgångar, så, enär Gäldenärerries skonsamma behandling
Varit ett af de hufvudsakliga bevekande skäl, på hvilka Utskotten grundat sitt tillstyrkande, att Ståten skulle träda imellan vid Liquideri; hafvä Utskotten velat föreslå, att en tid af Fem år, att räkna från den dag, då jLiquiden af Skuldefne, genom Statens försorg, kan taga sin början, bestämmes, inom hvilken alla Götha CanalBolags- samt Malniö Disconters utestående
Lån varda infordrade; och att, i följd häraf, några Lån-omsättningar icke beviljas; under de sista nie Månader af den till Fern år sålunda bestämde utredningstid.
Angående Skulderhes liqulderättde, så hafva Utskotten velat föreslå, såsom allmänna Lifcjuidatiön s-grUnder, att all beräkning af upluperi
Och vidare uplöpande ränta försvinner, hvaremot sjelfva SkuldCapitålen, Utan afdrag, till fulla beloppen gödtgöras -I anseende till Åssignätlönerrie; hvaraf 372 Stats- och Banko-Utskottens Betänkåndeiit Skulderne till en del bestå, så har härvid förekommit, att de varit allmänt gångbare, lika med Banco- och ItiksgäldsSedlar, och i så måtto mera närmat sig till egenskap af Penningar, än de öfrige DiscontPapperen, att Assignationerne icke burit någon ränta, och ändteligen, att de, såsom till en del utgifne på smärre Summor, blifvit emottagne af den mindre bemedlade Classen af Medborgare i betalning för arbete m. m.