Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ian pä Lane*Banco- Capi taler, samt ä etcpöttable effecter Hvilket dock allt Rikets Höglofl.
Stän^ ders eget Ompröfvande vördsamt understäiles.
Stockholm den 6 October 1843. *4 Banco-Zliskotttts Retänkanden.
N:o 6*.
Ankom c!cn 31 Oct. 1833
Ständer, angående förrättad Revision öjver BanCöDiscont ■ Verkets Förvaltning och Räkenskaper för dr 1823 och någre Jöreslagne Stadganden för framtiden, som med samma Verit ega gemenskap.
T - anledning af den Revision, som Banco Utskottet genom utsedde
Deputerade förrättat ofver Banco Discont- Verket .Förvaltning och Räkenskaper för nästlidet är 182 2, får Utskottet härigenom till Rikets Höglofl.
Ständer afgifva Berättelse rörande samma Verks befunne tillstånd, och derjemte till Rikets Höglofl.
Ständers bifall och stadfästelse vördsamt anmäla någre Stadganden, hvilka Utskottet, i afseende på Discont-Styrelsen, för framtiden an» sett böra till iagttagande meddelas.
Vid sista Riksdag bestämdes den summa Banco-Discont-Verket, såsom Fond för dess utlåningar i ordinarie väg, på Nämn och Reverser, skulle ega rättighet att af Banquens Medel disponera, till högst 6,000,000 Rtdr, sorn i och för publike pappers beläning finge vidare ökas med 500,000 R:dr.
Tillika lemnades Banco Styrelsen rättighet att, i fall anledning till Sillfiske förekomme, och desse Fonder regian funnes fullt begagnade, då kunna till be?'
Baneo*Utslottits Betänkanden. 85 rörde Närings understöd temporairt disponera 200,000 R:dr.
Ytterligare rnedgafs:
Att i Banco-Discontens rörelse, såsom en besparings-fond till betäckande af förluster, skulle Tå qvarblifva detta Verks behållna VinstSumma för sednare half-året 1816, utgörande enligt Bokslut R:dr 139,169.’ 28. 8.
Och sluteligen: att till Discont-Verkets disposition skulle anordnas allt hvad tid efter annan åter inglnge utaf Banquens förskottec till Riksgälds-Contoiret för Fil ial-Disconternes utredning, sedan 50,000
R:dr derå först blifvit afräknade såsom fyllnad i det beviljade Fänet till Götheborgs Stad.
Utaf sådane influtne ersättningar har Dis conten, intill förlidet års slut, efterhand fått sig af Banco Styrelsen tillagd rättigheten att disponera en Summa af 703,000 R:dr.
Banco-Discont.Verkets Gapitalskuld för begagnade Fonder af Banquens medel utgjorda vid Ult.
December 1822 , i ett för allt, R:dr 4,875,781: 35* 7* Men Discont-Verkets utestående Fordringar, såsom hvaruti innebegripes , dels ofvannämnde 1816 års Vinstbelopp, dels alla öfrige innehållne och åter utlånte Räntor, uppgingo likväl vid samma tid tillen Summa af R:dr 5,467,100.’ 23: 5., derutaf R:dr 5453,554: 13: 2. utestående emot Borgen, och.
R:dr 13,546: 10: 3. emot Hypothek af Publike Verks Obligationer.
Vid närvarande tid äro desse förhållanden betydligen förändrade, så att Banco-Discont Verkets Capitalskuld för begagnade Fou - 86 Banco Utskottets Betänkanden, iler utaf Banquens medel, nu är helt nära det maximum af 6 millioner, som för lånen på namn och cautioner är att tillgå; och kommer således ofvannämnde till Discont Verkets disposition ansi agne extra tillgång af 703,000 R:dr oförtöfvadt att anlitas.
De vid Dåns beviljande år 182? innehåll* ne ordinarie räntor a 6 procent hafva utgjort en summa af R;dc 2 77,906: 4; 5, och de särskildt Utfordrade, contant erlagde, så kallade öfver-rän* tor, hvaruti är inberäknade så väl ali löpande sex’ procents ränta ifrån hvarje Iåns förfallodag, sorn de ytterligare sex procent, hvilka utgöra straffränta, hafva för nämnde år hestigit sig till R:dr 7*,117: 32: 7., uppgående dessa poster samman, lagda till R:dr 350,023; 27.; och sedan aflönin* gar och omkostnader med R.dr 32,425; 46: 7 häraf blifvit bestridde , återstår såsom Banquens verkliga vinst utaf 1S?2 års Discont-rörelse R:dr 3 * 7)597: 28: 5., som ock, under loppet af in’ rtevarande år , vid bestämda terminer öfvergått från DiscontVerkets Conto till Banquens egen Vinst- och Capital räkning.
Vid början af år 1822 var summan af de på Concourser, Rättegångar och Lagsökningar be* roende Lån i landsorterne R;dr 117,815: 17: 7, och i Stockholms Stad R:dr 26,451: 25: u, De sedermera fövfallne
Lån, som till indrifning blifvit öfverlemnade, utgjorde, då Ombudsmännens berättelser till Revisionen, i sistlidne April månad, afgåfvos, R;dr 71,730: 39: 11.; så att total-beloppet af Banco DiscontVerkets, på laga åt. gärd beroende , fordringar, då uppgick till R:dc Banco-XJtskottets Betänkdnden. 87 8*5*997; 35: &•> hvilken summa befinnes vara 44,237
R:dr 16 sk. 8 rist mindre, än hvad som, vid förlidne Ärs-revision, på enahanda åtgärd berodde.
Rörande Verkets Administration och Förvaltning under det granskade året, hafva Revisorerne till BancoUtskottet afgifvit det vitsord : att Directiouen med utmärkt sorgfällighet iakttagit och följt meddelade föreskrifter; att räkenskaper* ne funnits pålitlige och fullständige; samt att behörig säkerhet och ordning blifvit iakttagen i vården äf Verkets Lånehandlingar, Och har BancoUtskottet, i följd häraf, låtit genom beiriäldedess Deputerade , meddela Directionen en, efter vanlig form inrättad, Decharge för 1822 års förvaltning af detta allmänna LaneVerk.
Det reglemente för inre styrelsen och förvaltningen af Rikets Ständers Banco DiscontVerk, sorn under den 30 Maj 1816 är af BaticoStyrelsen upprättadt, blef vid sista Riksdag af då varande BancoUtskott för det mesta utan förändring Stadfästadt.
Likväl fann Utskottet sig böra uttryckligen bestämma ett i samma Reglemente för. ut befintligt stadgande, sålunda: att ett ovillkorligt förbud utfärdades för Directionens Ledamöter att, i egenskap af commissionairer och inlemnare för andra, med Lame-ansökningar taga befattning.
Och denna föreskrift anser nu varande BancoUtskott nödigt att äfven för framtiden lil} behörigt iakttagande förnya och stadfästa.
Vidare och uppå förekornne anledningar öfverlemnades af 1818 års BancoUtskott till Directionens uppmärksamhet, att vid Låns. beviljande till personer 88 Banco-Utsllottets Betänianden. af Allmogen och den arbetande classen, hvilka i sednare åren nog allmänt börjat inveckla sig i en förstörande skuldsättning hos Disconten , ej blott fästa afseende å deri säkerhet, sorn visar sig för Verket uti värdet af Rånsökanders egendom, utan äfven å den sannolika anledning, som företer sig, att de vid förfallotiden må kunna genom deras Närings och Egendoms afkastning, fullgöra sina förbindelser.
% I anledning af denna punct och dess tilllämpning hafva anmärkningar och klagomål ej mindre hos BancoFulrmägtige än vid Revisionerne, mer än en gång, försports, och äfven vid den nu förrättade Revisionen ej uteblifvit.
Revisorerne hafva , med afseende derå , till BancoUtskottet afgifvit det förklarande, att någon anledning under revisionens fortgång icke förekommit , det personer af BondeStåridet mera än andra folkclasser blifvit från förmånen af Råne-biträde i DiscontVerket uteslutne.
Imellertid synes det BancoUtskoitet , som en föreskrift, hvilken har för ändamål , att Directionens pröfningsrätt skulle sträckas utöfver hvad för Verkets säkerhet egentligen fordras, och som ej otydligen åsyftar en slags moralisk förbindelse att , efter mer och mindre giltiga grunder, bedöma huruvida ett sökt lane biträdes meddelande kan vara för en person eller en fölkclass gagneligt eller icke, är till sin natur för mycket obestämd och arbitraire, att vid en sådan administration som detina, tjena till ledning.
Om ett dylikt förmynderskap för den enskilde, sorn Staten ej har något åliggande att besörja, å en sida betraktadt, Banco UtshotKts Betiinkanden. 89 tillfälligtvis kan gagna, kan det S en annars ej .heller undgå att väcka allmänt missnöje, och genom svårigheten i dess utöfning åstadkomma betydande olägenheter på det hela; hvilket förhållandé afven torde finnas bestyrkt vid betraktande af någre under denna Riksdag vidtagne beslut och åtgärder.
Utskottet tror fördenskull någon uttryckig autoiisation för Discont-Styrelsen, att sträcka dess bedömande längre, än huruvida Dånsökänden är ordent ig och vederhäftig, samt de af honom erbudne säkerheter må anses för Verket göra tillfyllest, hädanefter, icke erfordras ; samt att förenämnde punct följaktligen bör från de reglementariske Föreskrifterne vid närvarande Riksdag utgå.
Olvanberörde Reglementes II.
Art. 3 §.
Innefattar en så lydande föreskrift:
'Ingen af Verkets Tjenstemän eller Betjening må tillatas att satta sig i skuld hos Discont-Verket genom egne lån eller ingångne cautioner; med undantog af lån på Actier och andre publike papper.”
Utskottet anser såsom ett väsendtligt vilkor för den grannlaga och ömtåliga förvaltningen af en dylik Inrättning, att icke någon af dess Admiriistrateurer, han ma åtnjuta lön på Stat eller icke, bör vara i tillfälle, att af dess X.ånebiträden kunna sig|begagna, annorlunda än emot hypothek af godkände publike papper, som äro i hvars mans hand lånbara.
Af sådan anledning tillstyrker Utskottet, att stadgandet i denna del må utsträcka* äfven till Redamöterne i Directtonea go Banco Utshottets Betänkanden. samt för öfrigt afse jemnväl de särskilde förbindelser, hvilka under benämning af betalnings-ansvar utom vanlig borgen, ej sällan blifvit ingångne; och §:n i följd deraf erhålla följande lydelse: ”Ingen af Ledamöterne uti Banco-Discont Verkets Direction, Verkets Tjenstemän eiler Betjente, må tillåtas att sätta sig i skuld hos Discont-Verket genom egne lån eller andre förbindelser till betalnings-ansvar; dock härifrån undantagit hvad angar lån på godkände adier eller gällande publike papper.”
Vid i8ao års Revision hafva Rikets Ständers Revisorer öfver Stats-, Banco- och Riksgälds-Verken uti deras till nu varande BancoUtskott afgifne Berättelse, med fästad uppmärksamhet å en och annan accords-afhandling, som utaf Banco Discont-Verkets Revisor rer, efter samråd med Directionen, nyssnämnde år blifvit medgifven, öfverlemnat till Banco - Utskottets närmare bepröfvande, huruvida dylike accord-afhandlingar i framtiden borde fä ega rum eller icke.
Härvid har visserligen å ena sidan förekommit, att, då vid ett allmänt Uåne^Verk af den vidsträckta omfattning, som Banco Disconten, efter hvad erfarenheten nogsamt visat, äfven den yttersta varsamhet hos Styrelsen ej är tillräcklig att afböja förluster, hvilka, genom oförutsedde tillfälligheter, ofta nog uppstått på sådane lån, sorn, efter de fullständigaste säkerhets-betyg, blifvit beviljade, utan sannolik anledning till befarande af det ringaste äfventyr; sa skulle det utan tvifvel tyq - Bnnco-Vtsiattets Betänkanden. 91 las innebära en gifven fördel för Verket, att, i de händelser, då, efter vidtagande af alla laga åtgärder, det visar sig, att Capital oell Ränta, antingen till hela beloppet eller till större delen, gå förlorade, genom ett billigt och klokt accord, enär utväg dertill erbjuder pig, frelsa en större del af Verkets fordran med uppoffring af en mindre, såsom till exempel: att hela capitalet erlägges mot eftergift af ränta, eller capital med full laglig ränta emot eftergift af straffräntan.
Likväl, och vid närmare skärskådande, kan den omständighet icke lemnäs utan afseende, huruledes just utsigterne för gäldenärer, att sådane eftergifter och afkortningar möjligen vid de årliga Revisionerne kunna stå för dem att vinna, sanno, likt måste verka till en mängd speculationer och försök , hvarigenom fördelar för individuer någon gång beredas på Discont-Verkets bekostnad, hvilket genom dylika accords anstalter i det hela tilläfventyrs obehörigen förlorar mera på ett håll, än som på flere andra genom dem kan blifva besparadt.
Härtill kommer ännu det arbitraira och obestämda i sjelfva rättigheten, hvars utöfning aldrig kan underkastas någon tillförlitlig controll, och som äfven med yttersta noggrannhet och urskilning begagnad, så lätt lemnar ruin för misstag i omdömet öfver de sökandes verkliga belägenhet.
Ban*o-Utskottet tror alltså för dess del skälig anledning vara, att uti det blifvande Reglementet vid denna Riksdag, meddela så beskaffad föreskrift: att hvarken Discont’ 5 2 Banco■ Utskottets Betankandcn.
Directionen eller Verkets Revisorer må ega rättighet, att å Discont-lån, sorn ej kunna indrifvas, efterskänka något af hvad enligt gifne Förskrifningar och gällande Författningar bör erläggas; utan skola alla frågor otn anta. gande af accorder, i händelse sådane blifva erbudne, underställas Banco-U i skot tet vid en kommande Riksdag, och till Rikets Ständer» eget afgörande öfverlemnas.
Under 1818 års Riksdag blef, i samman* hang med den då anstälde Revision öfver Banco Discont Verket, framställning hos BancoUtskotiet gjord, rörande nödvändigheten, att någon Inrättning måtte påtänkas, hvarigenom medellöse sjuklige och åiderstegne tjenstemän och Vaktbetjente vid Banco Bisconten kunde vid deras afskedstagande ega att påräkna pensioner i mån af ålder och tjenstetid, likasom Tjenstemanna-Corpsen inom de; egentliga BancoVerket, Da varande Banco Utskott ansåg för dess del, att, enar Disco-nt-Wr-tet så nyligenblifvit for Ranquens enskilda räkning organiseradt, det dä ännu vöre för tidigt, att i den delen något vidtaga, hvarföre frågans afgörande uppskjöts tillen blifvande Riksdag.
Sedan detta ämne nästlidet år 1822 a nyo blifvit anmäldt sa väl hos Banco-Discont-Vei kets, som Stats-, Banco- oell Ri ksgälds-Verkens Revisorer , hafva desse, hvar för sig, yttranden deröfver meddelat, sorn hos de af nu varande Banco Utskott till Revisionens förrättande utsedde
Deputerade, och slutligen hos Utskottet samfällt, till öfvervägande fötekomnvit.
Banco-lJtsftottets Beiänianden, 93 Vid den nu ifrågavarande anstalten, hvilken utan tvifvel är lika behöflig, sorn för Verket på det liela gagnelig, hör, efter Utskottets tanka, afses tvänne särskildta ändamål:
.del ena, att utväg måtte finnas till pensioner för Banco Discont Verkets Tjenstemän och Betjente, då de, efter ådagalagdt välförhållande i tjensten, nödsakas för ålderdom eller sjuklighet från Verket afgå; det andra, a't Enkor och. minderårige Barn, som vid Tjensternäris och Betjentes frånfälle, oftast i medellöshet och fattigdorn efterlemnas, matte, till nödig lifsbergning, kunna erhålla något lämpligt understöd, i nian af mannens eller fadrens innehafde tjenstegrad och lönevi kor.
Hvad den förra frågan beträffar, så, enär Banco-Discont Verket numera egentligen ut gör blott en särskild gren af Banquert, anser Utskottet någon egen Pensions Fond för Tjen siem änden derstädes icke böra eller behöfva anslås, utan tillstyrker vördsamt, att BancoDiscont-Verkets personal på Stat, må . tillägnas rättighet, att i detta hänseende åtnjuta lika fördelar med Banquens Arn bets- och Tjenstemän samt Vaktbetjente, och följaktligen vid afskedstagande! undfå lämpligt understöd på Banquens allmänna Pensions Stat, efter de beräkningsgrunder , som för Banco-Staten äro eller blifva gällande; hvarvid iakttages, att derest en och samma person vore Tjensteman både i Banquen och Banco-Disconten, och efter oförvitlig tjenstgöring, för ålderdom eller sjuklighet finner sig nödsakad afgå från båda tjens 94 BancomXJtskottetS Betänhanitert. »terne, Pensions rättigheten i slikt fall bestämmes i förhållande till den högsta utaf de löner, sorn han inom ettdera af desse Verk under sin tjenstetid åtnjutit
Hvad åter angår det sednare , eller bete-* dandet af understöd för behöfvandeEnkör och Barn efter aflidne ‘Tjenstemän och Betjente vid B anco-Disconten, så, och i betraktande deraf, att Banco-Staten från längre tider tillbaka har en egen Enke- Och Pupill-Gassa, hvaraf erforderlige Pensioner till dess efterlemnade Enkor och minderårige Barn Utgifva^ utan någon vidare gravatton för Banco- Verket, än en till denna Stiftelse anslagen årlig gafva af B:dr 133: 16 sk»i har Banco-Utskottet låtit på förhand tillfråga Delegarne af denna Gassa, huruvida de kunde finnas benägne, att emot sådane vilkor, som pröfvädes billigö och lämplige, medgifva Bänco-Biscontens Tjenstemän och Betjente, att uti samma Inrättning ingå och deltaga; men söm Delegarne ej Under något vilkor funnits härtill villige, Utari deremot af anförde orsaker och med stöd af gifne Författningar, anhållit och yrkat, det Inrättningen mätte, enligt dess ursprungliga grundläggning, bibehållas endast för den egentliga Banco-Staten; anser Banco-Utskottet, enär Discont-Inrätmingens införlifvande med Ban. quen i sjelfva verket är att anse såsom eri tillfällig och hvarjehanda förändringar Underkastad anstalt, någon fråga härom ej vidare böra uppstå; men tillstyrker deremot vördsamt, att, intilldess någon lämpligare utväg för ända - Banco-Utsköttets Betänkanden.
95 målets vinnande kan vid en kommande Riksdag Rikets Ständer föreläggas, Herrar
BancoFullmägtige emedlertid autoriseras att, efter noggrann pröfning af förevarande behof och omständigheter, som till Fullmägtiges ProtoColl upptagas, Utaf deras dispositions-medel eller ock utaf de för Utredningen af f. d, RiksJDisconten inflytande tillgängar, provisionelt anordna gratificationér till sådana nödställda Enkors och minderårige Barns oundgängliga understöd; dock att dylike anordningar vid en blifvande Riksdag till Banco - Utskottets och Rikets Ständers stadfästelse anmälas.
Jemte det Utskottet vördsamt till Rikets Ständers bepröfvande hemställer desse, i sammanhang med den verkställde Revisions-Förrättningen ifrågakomne stadgandeu och anstalter, afgifver Utskottet särskildt Betänkande öfver de Förslag, Som i afseende på Banco-DiScont-Verkets framtida Förvaltning, uti remitterade Motioner från Riks-Stånden ingått, så vidt frågorna härom ej redan blifvit af sammansatte Stats- och Banco - Utskotten behandlade och af Rikets Ständer afgjorde.
Stockholm den 25 October 1823» N:o 6 3.
Ankom dea £t Ocf. 1823.
Betii/ikande till Rikets Högloft, Standert öfver åtskillige frän Riks-Stånden remitterade Mo - g 6 Banco-Utsköttets Betänhinden: tioner, i afseende pd Banco- Discont- Styrel. sens sammansättning oell det reglementariska. för samma Discottt-Verks förvaltning. tander loppet af denna Riksdag äro tid efter annan till Banco Utskottets Utlåtande öfver* lemnade åtskilliga, inom Riks Sianden afgjfrie, Meinorialer och A.nforanden, innefattande Förslag till förändringar i Banco Discont Verktts ii ane -rörelse, Förvaltning och Reglemente, nemligen: Frän Högloft Ridderskapet och Adelö af Herrar A. M.
Berghman, A. Malmborg, C. G, Treffenberg, J. A. Änkai sparre, C von Quanten och i.
Från Hogvördigä Preste-Standet af Herrar Biskopparne Wallenberg och Almqvist samt Doctorerne Palm och Thyselius.
Från Vallöf!. -Borgat e Ståndet af Herrar O.
Nilsson och B. H. Sunesson.
Från Hedervärda Bonde-Ståndet af Riksdagsmännen Pehr Pehrsson , Jacob E sso i, And. P. Pehrsson, C. F. Bengtson, Huts Hartsson, J. O. Longberg, Olof Pehrsson, Eric Broberg, Johannes Andersson, Gustaf Larsson, Anders Andersson och Johan Mickelsson.
Hvarförutan flere Motioner i detta hänseende äro af Ledan.trier inom Banco Utskottet väckte.
Så vidt en del af desse Motioner innefatta Förslag,j rörande förökning af Discont Fonden , utgrening af Discuiu-Förvalinirtgen till särskilda - Banco-lJtskottets Betänkanden. 97 ilda Låne-Contoir i vestra ocfi södra delar* ne af Biket, nedsättning af ordinarie
Disconträntan samt j dr minskning eller totalt upphörande af straffränta, hafva desamma före detta blifvit af förenade Stats- och Banco Utskotten behandlade och af Bikets Ständer afgjorde, så att någon vidare åtgärd, än hvad med sjelfva verkställigheten eger gemenskap, i desse delar ej erfordras.
För öfrigt kunna Motionerne, efter deras olika innehål! och föremål, hänföras under följande hufvudpuncter: i:o Förändring i afbetalnings-vilkoren för Siscont-Lån, dels i allmänhet, dels med afseende på vissa närings-rörelser, folkclasser och. förhållanden.
I denna del är föreslaget: att räntan å(
Discont-Lån icke skulle förskottsvis erläggas?
att Lånen måtte utgifvas på 5 elier 10 års betalnings-tid; emot erläggande af en tionde* del hvar 6:te eller igne månad; att åtminstone för Låntagare af Allmogen, såsom mindre i tillfälle att hålla Commissionairer i Stockholm , vanlig omsättning med en femtedels afbetalning å primitiva Gapitalet måtte få sko livar isne i stället för hvar 6:te månad; att alla nu varande gäldenärer skulle tillåtas af* betala deras återstående skuld med en åtton* dedel, men sedermera på alla nya
Lån fordras inbetalning af en femtedel, räknadt på^Lånets återstod, hvar 6:te månad; att, vid utmätning af Discont-Vörkets fordringar, endast den för* Bihang till Riks-öf. Proi. tjsj. eue £amls ?. 2 q Banco-Uuhottett Betänkandth, fallna afbetalnings-summan, men ej hela IAnet, skulle uttagas; o. s. v.
Med benämningen af Discontering utmärkes i alla länder, att det Verk eller den enskilde person, sorn meddelar lånet, godtgör sig på förhand och förskottsvis ränta för sitt utlånta capital.
Det är dels detta beräkoingssätt och dels den vid alla Discont-Inrättningar hufvud» sakliga anstalt, att de utlånte medlen på korta bestämda terminer åter inflyta, hvarigenom tillgångar allena kunna beredas att oafbrutet, i behofvets stund, bispringa hvarje lånsökande, som företer nöjaktig säkerhet och hvartill mång» dubbelt större fonder i annat fall blefve erforderlige.
Discont understöd bör och måste derföre vara en på kort tid leornad hjelp, till dess industrien och den enskilda Crediten hunnit förskaffa andra utvägar, och kan ej förvandlas till permanent eller stående, utan att förfela sitt ändamål på det hela och derjemte merendels undergräfva dens bestånd, sorn i så origtig väg vill sig deraf begagna.
På desse allmänna grundsatser, hvilkas giltighet ej lärer kunna bestridas, stödjer sig Banco Utskottets öfvertygelse, om nyttan af det vid sista Riksdag vidtagne beslut, att minst en femtedel af primitiva Capital-beloppet skulle vid hvarje omsättning på sex månader inbetalas, och Utskottet kan ej annat än tillstyrka fortfarandet af samma ordning äfven hädanefter.
Något undantag deiutinnan för vissa cJasser af medborgare tror Utskottet hvarken vara rättvist elier på det hela gagneligt; utom det, att iakt - Banco Utskottets Betankanden.
99 tagandet af 'en dylik skillnad blefve i verkställigheten förenad med stora svårigheter samt troligen ledande till hvarjehanda missbruk och e!u6ionert
Annu mindre finner Utskottet någon skälig grund, att sådane gäldenärer, hvilka genom lagliga åtgärder mäste tvingas till uppfyllande af deras förbindelser, skulle frikallas frän skyldigheten, att på en gång betala hela det skuldbelopp, som de, enligt UåneBeversalet, sig iklädt.
Oms: ttnings-rätten grundar sig allena på den fortfarande säkerhet, låntagare och löftesmän vid hvarje
Iåns förfallotid visa sig ega; och då denna, säkerhet med allt skal bör sättas i tvifvel hos personer, hvilka ej utan lagsökning kunna förmås till sina skulders betalande, blefve följden ofelbart, att både låntagares och löftesmäns belägenhet, Under den längre tidrymd, som i sådant fall åtginge för lånens indrifvande, skulle, till Discont-Verkets alltför kännbara förlust, mer och mer försämras; hvarförutan anstalten klarligen skulle leda derhän, att en mängd gäldenäret aldrig, utan efter föregången lagsökning, vidtoge någon åtgärd att sine lån omsätta, enär en dylik rättighet derefter, sorn dittills, vöre för dem öppen.
Den prasscriptions-tid af 2Uie månader efter förfallodagen , söm i detta afseende finnes bestämd, är således äfven af hufvudsaklig vigt, att för framtiden bibehålla. 2:0 Förslag til! förändrad organisation och.
Sammansättning af Banco Diseontens Direction.
Flere Motiouairer hafva i denna delen yrkat, att någie af Banquens Ämbets- och je« Banco-TJtskottets Betänk and en.
Tjenstemän ej borde i Banco - Discont-Verkets
Direclion deltaga och ega rösträttighet, utan Discont - administrationen besörjas af Rikets Ständers Banco Fullmägtige samfäldt.
Banco-Utskottet får, i anledning häraf, till upplysning meddela, att den vid 1815 års Riksdag vidtagne ordning, i följd hvaraf sene Banco Commissarier och 2:ne af Banquens öfrige Tjenstemän äro, jemte en Banco-Fullmägtig af hvarje Stånd, deltagande i Banco-Discontens styrelse, haft för ändamål , dels att den dagliga tillsynen och öfversigten å Discontens angelägenheter, emellan de ordinarie sessionerne, ej skulle vara öfverlåten till Discont Verkets Tjenstemän allena, och dels att Låne-documenterne måtte blifva på förhand med erforderlig noggrannhet genomgångne och gran-' skade, innan de vid den vanliga sammankomsten hos Directionen föredragas.