Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ank. till Exp.-Utsk., d. 4 Febr. kl. ii f. ro.
Memorial, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, rörande Piteå och Luleå städers ordinarie båtsmanshåll. (1. A.) Sedan Kongl. Maj:t, uti Nådigt Bref den i Febr. 1841, förklarat Piteå och Luleå Städers stadsjord, till så stor del densamma är oprivilegierad, böra med ordinarie båtsmanshåll beläggas samt, utan rubbning i den fastställda fördelningen Rikets Städer emellan af deras ordinarie båtsmanshåll, dervid densamma icke ingått i beräkning, utgöra vacance-afgift intill nästa Riksdag, då frågan kunde blifva föremål för Rikets Ständers öfverläggning, och Kongl. Maj:t sedermera under den 18 Febr. 1843 i Nåder tillåtit, att samma vacance-afgift för hvardera af förenämnde städer skulle erläggas för en fjerdedels båtsmans-numer, till det belopp, afgiften i behörig ordning blefve fastställd; så har Kongl. Maj:t, uti Nådig Skrifvelse af den 24 sistlidne September, gifvit Stats-Utskottet detta förhållande tillkänna, till den åtgärd deraf från Rikets Ständers sida kunde föranledas, och på det att ifrågavarande tillökning af en half båtsmansnumer måtte kunna tagas i beräkning, il sammanhang med möjligen uppkommande frågor om jemkning i båtsmanshållet.
Utskottet, som lill Rikets Ständers kännedom skolat meddela innehållet af Kongl. Maj:ts Högstberörde Nådiga Skrifvelse, anser den deruti omförmälde tillökning i båtsmanshållet, hvilken icke i någon märkbar mon inverkar på den af Rikets Ständer vid innevarande Riksdag redan fastställde beräkning af båtsmans-vacance-afgifternes belopp, till någon åtgärd å Rikets Ständers sida nu icke föranleda.
Stockholm den 3 Febr. 1845. Stats-Ulskottets Utlåtande, JV:o 174- 7 IV:o 174.
Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss å betänkandet, N:o 80, angående afskrifning af eller ersättning för åtskilliga, dels på öfverskotten af Stats-Verkets inkomster anordnade, dels från Kongl. Stats-Contoret af under händer hafvande medel bestridde utgifter. (I. A.) 1:0.
Uti ira, 2:dra, 3:dje och 4:(le punkterne af betänkandet, N:o 80, hade Stats-Utskottet tillstyrkt, alt följande å öfverskotten å Stats-Verkets inkomster anordnade utgifter måtte uti liqvid emellan Stats- och RiksgäldsContoren få afföras; nemi.:
Rotejemknings-kostnader R:dr 12,126: 17. 5.
Ersättning till arrendatorn af Pauliströms bruk . „ 2,339: l\i. 10.
För upprättande af formulär för de förvaltande verkens räkenskaper , „ 1,818: 3. — och ersättning till innehafvare af roterade ecclesia stik-hoställen . . . . • „ T»7^7: 27- 3.
Enligt aflåtne Protocolls-utdrag, hafva Preste- och Bonde-Stånden bifallit berörde tillstyrkande.
Ridderskapet och Adeln har förklarat sig godkänna, alt de uti nämnde punkter omförmälde medel blifvit i liqviden emellan Stats-Contoret och Riksgälds-Contoret afförde; och har slutligen Borgare-Ståndet återremitterat samma punkter, i anledning af inom Ståndet meddelad nppgift, att medlens afföring redan blifvit verkställd.
Som, efter hvad Utskottet numera inhemtat, de å Stats-Verkets inkomster anordnade och uti förrberörde fyra punkter upptagne summor af tillsammans i8,o5i R:dr sk. 6 rst.
B:co redan äro vordne vid liqvid emellan Stats- och Riksgälds-Contoren till afföring befordrade, får Utskottet på det sätt förändra sitt i förevarande hänseende förut afgifne yttrande, att Utskottet hemställer, att den skedde afföringen af desse utgiftsposter måtte af Rikets Ständer godkännas. 2:0 Utskottets uti 7—14 pimklerne gjorde hemställanden, att åtskilliga af Kongl. Slals-Contoret utaf under händer hafvande medel verkställde utbetalningar till liqvid af kostnader i och for Fattigvårds- och Kyrkolags - 8 . Stats-Utskottets Utlåtande^ N.o 175.
Comitéerne, den i Nåder förordnade Comité för reglering af Unions-förhållandena samt 1843 års Revision öfver Rikets Eletnentar-Läroverk, uppgående till ett sammanräknadt belopp af 7,33a R:dr 33 sk. 8 rst., måtte, vid nästblifvande liqvid emellan Stats- och Riksgäldsverken, å Statsinkomsternes öfverskott afföras, bar af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet bifallits, men af Bonde-Ståndet afslagits.
Borgare-Ståndet har återremitterat nyssberörde 8 punkter, i följd af den inom Ståndet gjorda erinran, att då, på sätt Herr Norins reservation innehåller, redovisningen för de uti dessa punkter omnämnda utgifter icke varit föremål för Rikets Ständers Revisorers granskning och en partiell revision af Utskottet icke kunde anses instämmande med Grundlagens mening, afskrifningen af samma utgifter ännu icke borde ega rum.
Då likväl Utskottets yttranden i dessa delar blifvit af tvänne Riks-Stånd godkände, har Utskottet funnit sig böra | samma yttrande vidblifva. 3:o Öfrige punkter af betänkandet, N:o 80, äro af samtlige Riks-Stånden bifallne.
Stockholm den 3 Februari i845.
Ank. till Exp.-Utsk, d. 4 Febr. kl. 11 f. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion, angående rättighet för Tierps socknemän att till allmänna behof erhålla nödigt byggnadstimmer från Kronoparken Tierps Norra Allmänning.
Cl. A.) Jemte förmälan, hurusom invånarne uti Tierps socken af Upsala Län, serdeles dem, hvilkas hemman saknat skog, sedan urminnes tid varit medgifvet att från den inom socknen belägne vidsträckta och skogrika kronopark, Tierps Norra Allmänning kallad, efter utsyning afhemta stängselfång och byggnadstimmer, hvarförutan nämnde park fått till mulbete begagnas, men att deremot, efter det genom Kongl. Maj:ts den 3 Maj 1790 gifne Dom, egande- och nyttjande-rätten till berörde kronopark blifvit Kongl. Maj:t och Kronan ensam tillagd, allt skogsfång derifrån under sednare tider varit socknemännen förnekadt, har Riksdagsfullmägtigen Per Olsson från Up - Stals-Utskottets Utlåtande, N'.0 IjS. 9 Upsala Län hos Bonde-Ståndet vacht en till Stats-Ufskottet remitterad motion, innefattande hemställan, att Tierps socknemän måtte berättigas att, till begagnande vid allmänna byggnader, såsom Kyrka, Tingshus, m. fl,, få efter utsyning å ifrågavarande kronopark afhemta nödigt byggnadstimmer och sågvirke, hvilken rättighet syntes desto heldre af billighet påkallad, som de fleste hemman inom berörde socken saknade tillgång på dylika skogs-eflecter.
Uti ett den 27 Augusti 1828 aflåtet Nådigt Bref, deraf afskrift blifvit motionen bifogad, har Kongl. Maj:t gifvit Kammar-Collegium tillkänna, att som den så kallade Tierps Norra Krono-allmänning genom Kongl. Maj:ts Nådiga Dom af den 3 Maj 1790 förklarats vara af krono natur och en Kronans enskilda tillhörighet, derå Tierps socknemän icke utan serskild
Nådig tillåtelse kunde utsyning tilläggas, Kongl.
Majit af sådan anledning funnit denna allmänning vara af enahanda natur med kronoparkerne, hvartill Kronan hade både egande- och dispositions-rält; och som de fleste hemman i Tierps socken hade enskild skog och socknen äfven egde en allmänning, Södra Allmänningen kallad, hvadan hemmmansegarne icke vore i verkligt behof af förstnämnde allmänning, derifrån ock utsyning endast för allmännare behof varit dem meddelad, hade Kongl. Majit funnit någon skogsutsynings-rätt icke kunna socknemännen tillerkännas, likasom icke eller någon laglig betesrätt derå egde rum; varande, i sammanhang härmed, i Nåder förordnadt, att nämnde kronopark borde för Kronans räkning bibehållas och efter nya skogshushållningssättet behandlas, samt hvad skogen kunde afkasta årligen försäljas och de inflytande medlen till Skogsplanterings-Cassan ingå.
Då nu den af motionären ifrågaställde, emot gällande författningar angående kronoparkers förvaltning stridande, utsyningsrätt, till hvars beviljande, såsom undantag, någon giltig anledning icke synes vara för handen, otvifvelaktigt skulle från andra landsorter framkalla anspråk på lillgodonjutande af enahanda förmon, har Utskottet funnit sig böra hemställa, att Per Olssons förevarande motion må lemnäs utan afseende.
St, Prot. 1845, 4 Sami., 1 Afd.j 2 Band. 2 Haft. 2 IO Stats-Utskottets Utlåtande, IV.o Ij6.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 4 Febr. kl. 11 f. no. Utlåtande, i anledning af väckt motion om rättighet för innehafvare af Kronolägenheter i de Norra Länen att anlägga sågqvarnar, och der till bräder och plankor förbruka sine skogseffecter.
Bonde-Ståndet liar Stats-Utskottet erhållit remiss å en af Riksdagsfullmägtigen Nils Strindlund väckt motion, deruti anföres: att Kongl. Maj:t, enligt Nådigt Bref till Kammar-Collegium af den 11 April nästlidet år, beviljat innehafvare af kronolägenheter inom Westerbottens och Norrbottens
Län rättighet att å deras innehafvande lägenheter begagna sig af Kronans skogar, på det sätt, att de må fälla och till sågverksegare försälja sådant timmer, som finnes dugligt att använda till plankor och bräder, hvarjemte Kongl. Maj:ls Refallningshafvandes i Wester-Norrlands och Jemtlands Län underdåniga yttranden infordrats, huruvida tjenligt vöre, att samma rättighet äfven förunnades hemmans- och nybygges-innehafvare i sistnämnde Län.
Under erkännande af nyttan och ändamålsenligheten utaf ett dylikt förfogande, ansåge motionären allmogens väl ännu mera kunna beredas, om kronolägenhets-innehafvare, i stället att nödgas till främmande sågverk transportera sina sågstockar, erhölle
Nådigt tillstånd att sjelfve anlägga såg-qvarnar och å desse förbruka sitt timmer till bräder och plankor.
Härigenom skulle tillverkningen kunna blifva en hufvudnäring för allmogen under den långa vintren samt en ansenlig besparing af skogarne uppkomma.
En fälld; timmerstock, forslad till närmaste strömdrag, betaltes nu af Sågverksegaren med 7, 12 å i5 sk., men skulle, om åboen finge sjelf såga, åt honom gifva en vinst, af 1 ä 1 R:dr 24 sk.; hvarjemte allmogen då uppmuntrades att med sorgfällighet vårda skogen, som utgör hemmanens förnämsta värde.
Motionären föreslog alltså, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det krono-allmogen i ofvanberörde orter undfinge rättighet att ej allenast föryttra skogs-effeclerne på deras innehafvande hemman till sågverksegarne, utan äfven att sjelfve, å de ställen, der sådant finnes lämpligt, uppbygga egna sågqvarnar och der sina effecter till bräder och plank förbruka.
Stats-Utskottels Utlåtande, N:o
Utskottet liar tagit kännedom af det i motionen åberopade Nådiga Bref, deraf inhemtas bland annat, att innehafvare af kronohemman och nybyggen i Norr- och Westerbottens
Län undfått rättighet att, under vissa vilkor, från deras genom afvittring eller eljest bestämda områden, till sågverken afyttra sågtimmer af minst io tums diameter i lilländan; äfvensom alt Kammar-Collegium samt Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i WesterNorrlands och Jemtlands
Län blifvit anbefallde att inkomma med underdåniga utlåtanden, huruvida nämnde förmon äfven må utsträckas till dessa båda Län; och då, i Utskottets tanke, icke är lämpligt att, förr än denna fråga blifvit slutligen afgjord, åt krono-åboer och nybyggare i de fyra norra
Länen medgifna rättigheten att anlägga egna sågqvarnar, hvarmedelst också en rubbning möjligen kunde ske uti de sågverksegare af ålder förunnade förmoner, tillstyrker Utskottet, att ofvanberörde motion för närvarande måtte lå förfalla.
Stockholm den 3 Febr. 1845.
Utlåtande, i anledning af väckt motion, angående inventering af Statens, inom hufvudstaden befintliga, förvaltande Verks Cassör. (I. A.)
Uti ett till Borgare-Ståndet afgifvet memorial, hvarå Stats-Utskottet erhållit remiss, har Herr J. A. Kjellberg, under åberopande af angelägenheten deraf, att, till förekommande af de balancer, hvilka ej sällan inom ålskillige penningelörvaltande Embetsverk yppats, undersökning mätte varda, äfven under tiden emellan Rikets Ständers Revisorers sammanträden, anställd rörande förhållandet emellan de till dessa embetsverk influtne inkomster och deraf bestridde utgifter, på det aLt dymedelst någon visshet kunde vinnas angående de cassa-behållningar, som derstädes borde förefinnas, af sådan anledning yrkat, att Rikels Ständer måtte utse delegerade, hvilka på en gång företogo inventering af Statens samtlige inom hufvudstaden befintlige förvaltande Verks Cassör; varande derjemte af motionären föreslaget, att alla cassa-inemorial måtte föras uti inbundna och paginerade böcker samt på sådant sätt, att Revisorerne hädanefter kunde intill Stats- Utskottets Utlåtande, N:o 1JJ. den dag, de finna lämplig, uppsummera så väl inkomster sorn utgifter och utföra cassabeliållningen till rättelse för framtida Revisorer.
I anledning af de under sisllidne Riksdag inom Riks-Stånden väckte motioner, det Stats-Utskottet måtte gå i författning om verkställande af inventering i Kongl. Ränte-kammaren och de betydligaste'1 förvaltande Verkens Cassör, yttrade dåvarande Stats-Utskott, i dess utlåtande N:o 204, atp, då Utskottet af Grundlagarneji icke funne anledning till en dylik inventering, samt enär en sådan, om den skulle vidtagas, icke kunde grundas på afslutade räkenskaper, hvilka vore föremål för Utskottets granskning, ulan endast på uppgifter från de auctoriteter, hvilkas förvaltning genom inventeringsförrättningen skulle controlleras, hvadan det åsyftade ändamålet svårligen genom en d}dik förrättning skulle uppnås, ansåge Utskottet sig icke kunna den äskade åtgärden vidtaga eller föreslå.
På ofvananförde skäl, hvilka synas Utskottet ega full giltighet, har Utskottet funnit sig böra hemställa, att de af Herr Kjellberg i förrberörde hänseenden väckte förslag icke må till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föran leda.
Slockholm den 3 Febr. i845.
Reservation är häremot anmäld af Herr Kjellberg. STOCKHOLM, I.
Marcus, 1845. StaU-Vtskottet» Memorial, N:o 178. 1 N:o 178.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 4 Febr., kl. 8 e. m.
Memorial, med yttrande angående Riksgälds-Contorets förvaltning »edan Jbörjan af sistförflulne Riksdag.
På sätt Stats-Utskottet redan, uti sitt under N:o 21 afgifna utlåtande, i anledning af i84i och 1843 års Revisionsberättelser angående RiksgäldsContoret och f. d.
Filial-Disconternas utredning, för Rikets Ständer anmält, har Utskottet, intill innevarande Riksdags början, fortsatt den af sednast församlade Revisorer verkställde granskning af Fullmägtiges i nämnde Contor förvaltnings-åtgärder.
I sådant afseende hafva Fullmägtiges Protocoller från den ti September 1843 lill och med den 10 nästlidne Juli, eller den dag, hvarunder Fullmägtiges Berättelse till Rikets Ständer är afgifven, blifvit af Utskottet genomlästa.
Enligt Stats-Utskottets vid sednaste Riksdag, under N:o r52, afgifna memorial, sträckte sig den då meddelade dechargen för Riksgälds-Contorets Styrelse till 1839 års slut.
Foljagtligen åligger det, jemlikt Riksdags-Ordningens 3o § , nuvarande Stats-Utskott att sig yttra öfver samma Verks förvaltning under tiden emellan 1840 års ingång samt början af innevarande Riksdag.
Beträffande denna förvaltning under den del af ifrågavarande tidrymd, hvarom *84* och i843 års Revisorers Berättelser handla, så får Utskottet åberopa dels samma Berättelser, jemte ofvanberörde deröfver meddelade utlåtande, dels Utskottets sedermera, under N:ris 24, 97 och 101, afgifna yttranden i anledning af vissa, uti Revisions-berättelserne förekommande och till serskild behandling hänskjutna, frågor.
Dock anser sig Utskottet härvid böra erinra, att Utskottet ännu ej erhållit alla de upplysningar, som
Utskottet funnit nödiga för meddelandet af dess yttrande och förslag, i afseende på Rikets Ständers vid sista Riksdag fattade och i 1843 års Revisionsberättelse, sid. 5o—53, omförmälda beslut, angående anvisandet af framlida localer för ej mindre Riksgälds-Contoret, än RiksArchivet.
Prat. 184-5. 4 Sami. 1 A[d. 2 Band. 3 Uift. i 2 Stats-U t slottets Memorial, N:o 178.
Emedlertid och ehuruväl Utskottet således nu icke är i tillfälle att, såsom Utskottet ämnat, på en gång och i ett sammanhang afgifva sitt utlåtande, ej allenast angående Fullmägtiges vidtagne åtgärder för verkställigheten af nyssnämnde beslut, så vidt det afsåg iståndsättandet af Kongl. Sundhets-Collegii förra embetshus samt Riksgälds-Contorets inflyttning uti detsamma, än ock angående de dels uti en serskild skrifvelse från Fullmägtige, och dels uti en till Utskottet remitterad motion gjorda framställningar, i fråga om lämpligheten af detta hus för det ändamål, hvartill det blifvit anvisadt, samt beredandet af en fullt tjenlig local antingen för RiksArchivet eller ock för Riksgälds-Contoret, har Utskottet dock, sedan Råneo* Utskottet redan meddelat sitt yttrande öfver Banco-Fullmägtiges förvaltningsåtgärder, trott sig icke böra längre uppskjuta afgifvandet af Dechargebetänkandet i afseende på Riksgälds-Contorets styrelse, enär Riks-Stånden måhända torde önska att samtidigt välja sina Fullmägtige både i Banken och Riksgälds-Contoret.
Utskottet vill fördenskull nu afskilja och serskildt behandla den del af nyssberörde husfråga, som eger ett bestämdt samband med föremålet för detta betänkande.
Uti åberopade Revisionsberättelse hafva Revisorerne nemligen anmält, hurusom Rikets Ständers beslut, att Riksgälds-Contorets hus skulle till framtida local för Riks-Archivet upplåtas samt Riksgälds-Contoret i stället inflytta uti del af Kongl.
Sundhets-Collegium begagnade embetshus, efter detsammas iståndsättande och inredande, icke gått i verkställighet; hvarjemte Revisorerne, sedan de anfört dem meddelade upplysningar rörande orsakerne härtill, yttrat, att visserligen allt hvad uti ifrågavarande hänseende på Fullmägtige berott, kunde synas hafva blifvit i formelt hänseende iagttaget; men att Revisorerne likväl ansågo sig ej kunna annat, än uttala sin öfvertygelse derom, ”att, i fall Fullmägtige och Riksgälds-Contorets tjenstemän med all den drift, som varit möjlig och af behofvet påkallad, hand”haft detta angelägna ärende, det utan tvifvel varit möjligt att på kortare ”lid, än ett halft år, både få kostnadsförslag af kunnig man uppg jordt och ”de nödigaste reparationerne verkställde, så att Rikets Ständers beslut vid ”i843 års utgång kunnat uppfyllas.” Vidare hafva Revisorerne dels beklagat, ”att en så lång tid, sorn nära 3:ne år, framflutit, utan att samma beslut kunnat till verkställighet befordras samt det dermed åsyftade dubbla ändamål vinnas,” dels slutligen förklarat, att Revisorerne med visshet till— försågo sig, att Fullmägtige skulle, i allt hvad på dem berodde, påskynda den ifrågavarande flyttningen, så att densamma kunde ske sednast vid medlet af år i844- Stalt-Utikotlets Memorial, Nio 178.
Med anledning; af hvad Revisorerne sålunda anmält och erinrat, hafv#
Fullmäktige, uti ett Revisionsberättelsen bifogadt och jemte densamma bland Riks-Ståndens Ledamöter utdeladt yttrande, förklarat: att Fullmägtige, såsom en offentlig, i Rikets Grundlagar constituerad, embetsmyndighet, måste anse sig ovilkorligen förpligtade att ställa sig till noggrann efterrättelse de för allmänna ärendens behandling, genom gällande författningar eller häfdvunnen praxis, stadgade former.
Om nu äfven dessa former, hvilkas åsidosättande ofelbart skulle hafva ådragit
Fullmägtige ett välförtjent klander , möjligtvis föranledt någon tidsutdrägt med verkställigheten af det beslut, Revisorerne åberopat, förmodade Fullmägtige, att sådant dock ej rimligen kunde tillräknas Fullmägtige, som hvarken föreskrifvit eller, på något af Revisorerne uppgifvet, origtigt sätt tillämpat besagde former.
Till upplysande och förklarande af förhållandet med den af Revisorerne anmärkta tidsutdrägten med Riksgälds-Contorets afflyttning från dess nuvarande local, hafva Fullmägtige för Öfrigt uti samma yttrande hufvudsakligen anfört: att denna afflyttning omöjligen kunde försiggå, innan den för Riksgälds-Contoret anvisade nya local blifvit, på sätt uti det för Contorets förvaltning utfärdade Reglemente funnes uttryckligen föreskrifvet, iståndsatt och vederbörligen inredd, samt försedd med ett brandfritt cassa-hvalf, helst både den oundgängligen nödvändiga reparationens beskaffenhet och localens inskränkthet bestämdt hindrade reparations-arbetenas företagande och partiella verkställande, efter det Riksgälds-Contoret dit inflyttat; att ofvannämnde hus, den 3r Maj iS43, väl till Riksgälds-Contoret öfverlemnades, men alt någre handlingar, angående Kongl.
Maj:ls och Kronans eganderätt till samma hus, hvarken då eller sedermera under berörde år, oagtadt derom gjorde framställningar, kunde erhållas; att då Kongl. Maj:t gifvit Fullmägtige tillkänna, det Kongl. Öfver-Intendents-Embetel fått sig i Nåder uppdraget att, vid husets aflemnande, föranstalta om af- och tillträdes-syn derå, förmodade Fullmägtige att uti Syne-instrumentet, utan omgång och tidsutdrägt, erhålla en både fullständig och tillförlitlig uppgift å alia de bristfällighetor, sorn behöfde athjelpas, så att Fullmägtige på denna handling kunde med. full tillförsigt grunda sina åtgärder för reparationens utförande; att nyssberörde syne-instrument, som, efter skedda påminnelser, först den 19 September i843 kom Fullmägtige tillhanda, likväl i afseende på husets beskaffenhet endast innehöll, att detta hus, dels i följd af dess sättning, dels i anseende till fukt, vore så bristfälligt till väggar, tak, golf, fönster, dörrar m. ra., att det borde undergå en total reparation, innan det kunde till det dermed afsedda ändamål begagnas; att de vid synen förekommande 4 Stats-Utskottets Memorial, N:o {78. bristfälligheter deremot voro närmare uppgifna uti en syne-instrumentet bifogad promemoria af en för skicklighet och pålitlighet allmänt känd byggmästare, som
Fullmägtige vid syneförrättningen låtit tillkalla, för att då få alla dessa bristfälligheter med största noggrannhet anmärkta och antecknade; att, enär
Fullmägtige således icke af syne-instrumentet erhöllo den förväntade ledningen för sina tillgöranden i afseende på det förfallna husets iståndsättande, men utaf den afgifna promemorian inhemtade, det kostnaden för de erforderliga reparations- och inrednings-arbetena skulle uppgå till minst 25,ooo R:dr, ansågo Fullmägtige högst angeläget, att, innan dessa arbeten foretogos, ett fullständigt och i alla hänseenden tillförlitligt kostnadsförslag deröfver uppgjordes; att Fullmägtige, för erhållandet deraf, den 20 i sistnämnde månad, vände sig till Stadens Architect, hvilken likväl, sedan han gjort sig underrättad om de ifrågavarande reparations- och inrednings-arbetenas beskaffenhet, vid Fullmägtiges näst derefter inträffade sammankomst förklarade sig hindrad att med nödig skyndsamhet uppgöra ett så vidlyftigt kostnadsförslag, som härvid erfordrades; att Fullmägtige, som befarade, det möjligtvis äfven andra lämplige personer, hvilka härom kunde af Fullmägtige anlitas, skulle vägra att samma uppdrag sig åtaga, derföre beslöto att genast ingå till Kongl. Majrt med underdånig anhållan om Kongl.
Öfver-Intendenls-Embetets anbefallande alt foga anstallt derom, att sedan genom anställd noggrann undersökning blifvit utredt, huruvida byggnadens grund och öfriga beskaffenhet medgåfve densammas fullkomliga iståndsättande och den nuvarande inredningens förändrande, ett fullständigt förslag angående verkställigheten häraf, samt dermed förenade kastnader blefve uppgjordt och till Fullmägtige aflemnadt; samt att denna underdåniga anhållan, jemlikt Nådigt Bref af den 28 November i843, blef af Kongl.
Majrt bifallen och Kongl.
Öfver-Intendents-Embetet , i öfverensstämmelse dermed , anbefaldt föranstallla om det begäida kostnadsförslagets skyndsamma uppgörande och aflemnaude.
På sätt Fullmägtige, uti sin till Rikets nu församlade Ständer afgifna Berättelse, anmält ^Stats-Utskottets Memorial N:o 3, sid. 3^), bestämde Fullmägtige, genast efter emottagandet af högstberörde Nådiga Bref, de förändringar uti inredningen af ifrågavarande hus, som mäste verkställas, för att bereda erforderliga embetsrum och öfriga lägenheter för RiksgäldsContoret; hvarförutan Fullmägtige läto meddela den till kostnadsförslagets uppgörande utsedde
Architect alla härvid för honom behöfliga upplysningar.
Men oansedt Fullmägtige, tid efter annan, vidtogo flere serskilde, i Full - Stats-Utskoltctt Memorial, N:o 178. 5 mägtiges Prolocoller uppgifne, åtgärder, för att så skyndsamt sora möjligt erhålla samma kostnadsförslag, Hugo Fullmägtige dock, i anseende till åtskilige mellankomna och hos Fullmägtige, efter hvad Protocollen utvisa, jemväl anmälda förhinder för bemälde Architect , icke emottaga denna handling förr, än den a5 sistlidne Maj.