Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta, jemte hvad anfnrdt och hemstäldt blifvit vid ärendets föredragning tili remiss, hafva Utskotten i öfvervägande tagit; och Hval först beträffar forslaget, alt endast värfvad trupp måtte beordras trid Gdrnizons-l jenst samt vaktgöring vid Corrections-inrättningar, m. 111., så och då Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet i sitt Utlåtande N:o 4° behandlat en likartad fråga med den nu förevarande, samt detta Utlåtande redan varit föremål för Riks-Ståndens öfverläggningar och beslut, samt dervid blifvit af 2:ne Riks-Stand fallit, anse Utskotten sig, vid sådant förhållande, icke kunna tillstyrka någon ytterligare Rikets Ständers ålgård i berörde afseende, hvadan motionen i denne del torde få förfalla.
Vidkommande den väckta frågan att, vid förefallande commenderingar, vederbörande rust- och rotehållare måtte undfå ersättning för munderings-persedlars slitning, så torde det tillålas Utskotten upplysa, alt, enligt gällande Författningar, en sådan ersättning icke tillkommer de rustande, utan endast de rotehållare, som tillika med Kongl. Maj:t och Kronan utgöra mundering;: utgående denna ersättning sålunda, att för hvarje dag utöfver en månad , militär-eommendei ingen tjenstgör utom Regementels stånd eller Pro vincell, hvarinom Regementet är commenderadt, erlägges af Kongl. Mahl och Kronan i slitnings-penningar 7d_:del af munderingens värde efter Riksmarkegång; hvarförutan, då arbets-commende 1 ingen eger rinn för enskilda corporutioner och Bolag, slitningspenningar efter samma grund af dem erläggas för munderirigarnes nötning under mai schen till och ifrån arbets-stationerne. iStats- samt, Allm.
Bese,- och Ekon.-Vtskollens Utlåtande, JS'.o 97.
Ehuru nu Utskogen anse lindring i rust- och rotehållares rustningsoch rotei ings-skyldigheter vara önskvärd, och böra dem beredas, kunna Utskotten likväl ej gilla motionärens (örslag att slilningspenningar böra dem tillerkännas för commenderingar liil tjenstgöring i vidsträcktare rann, än redan blifvit bestämdt; och om det, å ena sidan, må synas obilligt, så väl alt de rustande icke erhålla ersättning för munderingarries slitning, som att rotehållarne endast få åtnjuta den for commenderingar utom Regementenas stånd, så torde det dock, å den andra, icke böra förbises, dels alt de rustande mera sällan besväras af commenderingar, dels alt tjenstgöringen inom Regementenas stånd till största delen drabbar alla Regementena lika; och Utskotten kunna således motionen, icke eller i denna del, med tillstyrkande beledsaga.
Nso 97.
Anie. till Exp-Utsli. den 2; Noremter, El. 6 e. m.
Utlåtande, i anledning af återremiss å Betänkandet N:o 32.
Vid föredragning af det Betänkande, Stats- samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten, under N:o 3a, afgifvit, i anledning af väckt fråga, om Smålands Ilussar-Regementes afsättning, emot erläggande af 1 räst— vacance-afgift, hafva Borgare- och Bonde-Stånden nämnde Betänkande bifallit, hvaremot detsamma blifvit af Ridderskapet och Adeln afslaget, men, af Preste-Ståndet återremitteradt, hufvudsakligen på den grund , att uti den i Betänkandet föreslagna underdåniga skrifvelsen, angående Smålands Ilussar-Regementes begärda afsittning, ansågs hafva bordt inflyta eli tillägg, af innehåll, all sådant dock icke måtte ske förr, än efter det vederbörande rusthållare i ämnet hörde blifvit.
Utskotten få härvid anföra, alt Utskotten ansett ett sådant tillägg öfverflödigt, då af hvad, rörande dylika ärendens behandling, finues stadgadt och dervid hittills öfligt varit, följer, att rusthållarnes hörande ovilkorligen måste föregå den föreslagna afsiltningen, samt då ett sådant vil - Stats- sami sillin. Besv.- och Elcon.-Utslottens Utlåtande, N:o 98. l5 kor dessutom verkligen inbegripes uti Utskottens gjorda tillstyrkande, att afsiltningen ina ske i likhet med hvad för Smålands Grenadier-bataillon egt rum; dock hemställa Utskotten, att, Lill förtydligande af Utskottens mening, ett tillägg härvid må inflyta i den underdåniga skrifvelsen, så att den erhåller följande lydelse: att Smålands Hussar-Regemenle, får, mot samma vilkor och, i likhet med hvad för Smålands Grenadier-balaillon förut egt ruin, afsitta, mot erläggande af häst-vaeance-a('gift.'
Då Utskotten icke, af hvad anmärkt blifvit, funnit skäl, alt i öfrigt frångå sitt förra Betänkande i ämnet, som dessutom är af 2:11c Stånd Infallet, så hemställa UtskoLlen, att de gjorda anmärkningarne må förfalla.
Stockholm den 37 November 1840.
Ank. till Exp. Utsk. den 27 November, kl. (J t. m.
Utlåtande, i anledning af väclct motion om nedsättning af trosspasscvolance-afgiften.
Uti ett från Hedervärda Bonde-Ståndet till Slals-Ulskotlet remilteradt memorial, har Riksdags-fuIImägtigen Peter Petersson från Westra Härad af Jönköpings
Län, jemte yrkande af nedsättning i mölespassevolance-afgiflen, begärt, att äfven trosspassevolanee-afgiften måtte varda till hälften nedsatt; anseende motionären, alt, då beloppet af denna afgift för hela Riket endast utgör omkring 20,000 Rull’, Statsverket ej komme alt genom den begärda nedsätlningen vidkännas någon betydlig minskning i påräknade inkomster, hvaremot de båldt beskattade
Ruslhållarne derigenom linge tillgodonjuta en lika vigtig sorn behöflig lindring i den dem ålagde skattebörda.
Sedan Slals-Utskottet ansett nödigt alt gemensamt med Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet företaga denna fråga till behandling; så få Utskotten förklara, att, då genom Stals-Ulskotlels hemställan den i 16 Stats- samt Alim. B tis v.- och Ekon -Utskottens Utlåtande, N'.o 99.
Utlåtandena N:ris 52 oell 212, angående mötespassevolance-afgiflens framtida utgörande, vore åsyftadt att från jordbrukarne å öfrige landets skattskvldige invånare öfverflytta en betydlig skattebörda, Utskotten för närvarande anse sig icke kunna med skäl tillstyrka Rikets Ständer att, utöfver hvad härvid redan blifvit föreslaget, bevilja ytterligare anslag till IV Ilan da af de behof, som skulle uppkomma genom nedsättning i ti osspassevolanceafgiften, hvadan Utskotten, som anse, att denna afgift, hädanefter såsom hittills, bör utgå elder de derom upprättade och gällande conlract, hemställa, att den i ofvanberörde afseende väckta motionen icke må lill någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Ank. till Exp. Utsk. den 27 Norember, kl. 6 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga örn upphörande af eller nedsättning uti af giften till fFadstenci Krigsmanshus- samt Amiralitets-Krigsmans-Cassorna vid köp af rusthåll eller båtsmansrotehemman.
Inom Hedervärda Bonde-Ståndet hafva i detta ämne flere motioner blifvit väckta och lill Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet remitterade, nemligen: i:o af Håkan Nilsson, med hvilken sig förenat Nida t Jönsson, båda från Christianstads Län samt Lars Nilsson från Blekinge Län, som, hvar för sig, ansett, att Wadstena Krigsmanshus-Cassa med dess redan samlade fond, samt med bibehållande af en del till densamma inflytande inkomster, vore i flen ställning, att för framtiden hunna utbetala de pensioner och gratificationer till afskedade krigsmän, som från densamma böra utgå, utan att fortfarande hafva af nöden åtnjutandet af de hittills cassan tillfallande afgifter vid köp-, bytes- och löse-afhandlingar om rusthåll, samt en del andra hemman och lägenheter; samt af sådan anledning yrkat, alt antingen alla dessa afgifter, med upphäfvande af de till grund för desamma utfärdade Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 99, 17 utfärdade Författningar, höra komma helt och hållet att upphöra, eller ock alt, derest de emot all förmodan skulle till nå^on del anses omistlig • för deras ursprungliga ändamål, åtminstone aflrädesafgiflen för afgående rusthållare må nedsättas till 1 per mille, i stället för 1 procent af köpeskillingen, samt 2:0 af Lars Petersson från Blekinge Län, hvilken, under förutsättning, att Amiralilels-Krigsmans-Cassan ej vidare är i hellof af den inkomst, sorn blifvit densamma försäkrad genom Kongl. Brefvet den 6 December 1782, hvarigenom stadgats, att vid de under båtsmans-indelningen i Blekinge och södra Möre hörande lägenheter af- och tillträdes-afgiflen vid köp m. m. finge beräknas berörde Cassa lill godo på samma sätt, sorn genom i och 3 §§ uti Kongl.
Kungörelsen af den 4 Maj 1778 lör Wadstena Krigsmanshus blifvit faslslälldt, yrkal, alt ofvaunämnde Kongl. Bref måtte varda upphäfvet samt den deri stadgade afgiften upphöra, eller, om detta icke i allo kan ske, samma afgift nedsättas till en fjerdedels procent; och hafva vid remiss af dessa motioner många af Bonde-Ståndets Ledamöter deruti instämt.
Sedan Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet ansett nödigt alt för dessa frågors behandling sammanträda med Slats-Utskoltet, hafva Utskotten gemensamt desamma i öfvervägande tagit, och härvid inhemtat, att den så kallade Rusthålls-afgiften till Krigsmanshuset är först bestämd genom Kongl. Ordningen och Påbudet af den 3i Dec. 1689, förklarad! genom Kongl. Brefvet den 6 Dec. 1731, och 3’llerligare stadfästad genom Resolutionen å allmogens besvär den 17 December 1734 och Kongl. Kungörelsen den 4 Maj 1778.
Utskotten få derjemte upplysa, alt berörde afgift uppgår årligen lill omkring 28 å 29,000 R:dr B:co, och utgör en af de betydligare inkomsterne för Krigsmanshuset, hvars underhålls-tagare uppstiga till ett antal af öfver 8,000 personer.
Då det alltid är med stora svårigheter förknippadt alt göra förändringar i beskattningen på det sätt, att skattebördan lyftes från en dass af medborgare på en annan, hvilket vore oundgängligt, om bifall lemnades till ofvanberörde motioner, enär Krigsmanshuset icke kan ulan motsvarande ersättning beröfvas den betydliga inkomst, som det i öfver i5o år af den nu öfverklagade afgiften åtnjutit, samt då härtill kommer, att bland de skalle-besvär, som trycka jordbruket, detta lärer kunna anses Bil1. /{. till St.
4 Samt. 2 Afd. 21 Häftet. 3 t 8 Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, IS'-o 100. såsom ett af de minst betungande, enär den ifrågasatta afgiften endast utgår tillfälligt, eller icke oftare, än vid köp, bylen m. fl. aftal oin Rusthåll och en del båtsmaiisrolehemman , och derutom aldrig faller egarne af sådane hemman lill last; så anse Utskotten, af desse skäl, sig höra afstyrka Rikets Ständers bifall tili hvad i de nämnde motionerne blifvit framsläldt och yrkadt.
Slockholm den 27 November i84o.
Ank. till Exp. Utsk. den 27 November, kl. 6 e. m.
Utlåtande, i anledning af återremiss å Utskottens Betänkande N:o ti, om Lärare-Seminariers inrättande, m. m.
Detta Betänkande har blifvit af Högvördiga Preste-Ståndet afslnget, och af ‘Vällofl.
Borgare-Ståndet bifallet, men deremot återremitteradt af Högloft.
Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet, der anmärkningar blifvit emot Betänkandet framställde, innehållande hufvudsakligen, beträffande irsta punkten: att någre serskilde åtgärder för Lärares bildande ej torde vara erfordei lige; att, ehuru Utskotten tillstyrkt Rikets Ständer alt hos Kongl. Majrl i underdånighet anhålla, att ändamålsenliga anstalter, lill bildande af Lärare för Eleinenlar-Läroverken blefve inrättade, Utskotten likväl underlåtit att föreslå Rikets Ständer beviljandet af ett för ändamålet tillräckligt anslag; att Utskotten öfverlemnat till Kongl. Majrt att, i afseende å ifrågavarande Lärare-Seminariers inrättande, vidtaga ändamålsenliga åtgärder, utan att Ulskotlen ansett sig eller Rikets Ständer tillhöra att afgifva något förslag om sättet härför, hvarigenom kunde inträffa, att dessa Läroanstalter ej blefve svarande emot behofvet och icke uppfyllde deras syfte.
Vidkommande 2tdra punkten, har det förslag blifvit meddeladt: att, då erfarenheten ådagalagt, det personer med grundliga kunskaper likväl ej varit till Lärare lämplige, men deremot andre med mindre lärdom funnits dertill mera tjenlige, till följd af deras större fallenhet och vana vid Stats- samt Allm. Besa.- och Ekon.-UtslottenS Utlåtande, IV:o 100.
19 undervisnings meddelande , de personer, som hädanefter söka befattningar såsom Lärare vid Elementar-Läroverken, ej måtte till en början antagas för längre tid, än en läse-termin, hvarunder deras skicklighet och fallenhet för Skol-lärarekallet kunde med tillräcklig noggranhet utrönas, och först derefter få af vederbörande myndighet, såsom ordinarie Lärare anställas eller från befattningen uteslutas; hvilket förslag ansetts böra gälla äfven för dem, som sökte Lectorat vid Gymnasierne, helst de af Utskotten antydde Academiska disputations-specimina icke vöre lämpliga eller af någon betydelse.
Utskotten, som, angående behofvet af anstalter för Lärares bildande till högre och lägre Lärdoms-skolor och Apologistier samt Gymnasier, endast åberopa, hvad de i sitt förra Betänkande derom anfört, få derjemte förklara, alt, ehuru sådane Lärare böra ega ej allenast de theoretiska kunskaper och den högre intellectuella bildning, som för bestridandet af Lärare-kallet erfordras, utan äfven den pracliska skicklighet samt den vana och erfarenhet, sorn utgöra vilkoret för att kunna med framgång undervisa, Utskotten likväl ansett de ifrågavarande Seminarierne ej böra hafva annat sylte, än meddelandet af denna pracliska skicklighet och vana, helst vid Universiteten tillfället redan står öppet att inhemta de theoretiska kunskaperne.
Af sådan anledning hafva Utskotten trott de åtgärder, som för ändamålet voro nödige, kunna, om icke helt och hållet utanj nya, åtminstone med ganska obetydligt ökade kostnader vidtagas; och var det i anseende härtill, samt enär på serskilde förekommande omständigheter skulle bero, dels sättet för ifrågavarande anstalters åvägabringande, dels beloppet af kostnaden derför, som Utskotten ansågo sig icke böra meddela något annat tillstyrkande, än det, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, aLt ändamålsenliga anstalter till bildande af Lärare för Elementar-Läroverken måtte inrättas, öfvertygade, att Kongl. Maj:t, i afseende härå, korame att vidtaga hvad, som vöre tjenligast.
På desse skäl få Utskotten hemställa, att de mot i:sta punkten af Betänkandet gjorda anmärkningar icke mätte föranleda lill någon annan åtgärd, än hvad Utskotten sålunda tillstyrkt.
Beträffande härefter de prof, som böra genomgås af dem , som blifva till Lärare vid Elementar-Läroverken antagne, och förslaget, att de personer, som söka Läraiebefattningar vid dessa Läroverk, måtte till enbär - 20 Stais- samt; Allm.
Besa.-och Elon-Utskottens Utlåtande, N:o i oo. jan antagas för endast en läse-termin, och sedermera kunna af vederbörande myndighet såsom Lärare anställas eller från befattningen uteslutas?
så ehuru det visserligen måste erkännas, att sjelfva meddelandet af undervisning i allmänhet utgör det säkraste profvet för en Lärares skicklighet och användbarhet, torde dock ej böra förbises, att detta förslag icke lämpligen lärer kunna verkställas, helst stundom ganska många sökande anmäla sig till erhållande af en och samma befattning; och få Utskotten derföre afstyrka bifall till förslaget; Viljande Ulskolten härvid förnya det förklarande, att Utskotten anse dem, som tillämpat den nuvarande Skol-ordningen, och haft tillfälle att erfara dess bristfällighet uti förevarande hänseende, bäst äro i tillfälle alt framställa förslag till förändring i de ptof, som nu äro föreskrifne för dem, sorn söka Lärare-befattningar vid omförmälde Läroverk.
I anseende till hvad Utskotten nu yttrat, samt då någon erinran ej blifvit gjord emot Utskottens förslag i 3:dje punkten af Betiinkandet, angående den så kallade Indigenats-rätten, få Utskotten hemställa, att hvad de i förevarande ämne uti sitt lörra Betänkande tillstyrkt, måtte af Rikets Ständer bifallas.
Stockholm den 27 Nav. 184».
Häremot anmäldes följande reservationer.
Af Biskopen m. m.
Doctor Hedrén: ”Enär de nu gällande SkolLagar, rätt bandhafda, ansetts tillräckliga för ändamålets vinnande, bar Betänkandet blifvit af Preste-Ståndet afslaget.
Och anser jag för min del den föreslagna underdåniga skrifvelsen hvarken af beholvet påkallad eller till något nyttigt ändamål ledande”.
Häri instämde Herr Prosten Lalin.
Af Herr Prosten Åstrand: ”Jag tillstyrker afslag å den här föreslagna underdåniga skrifvelsen, som icke ens hos Högvördiga Preste-Ståndet, hvilket väl torde vara mest competent att bedöma det ämne, som här är i frågah lyckats att blifva gillad”.
Bes v.- och Ekon.-Utslottens Betänkande, N:o i o i. 21 N:o 101.
Ant. till Exp. Utsk. den 3o November, kl. 1 c. m.
Betänkande, i anledning af väckt motion om anställandet af ytterligare en Lärare vid hvardera af Skolorna i Umeå, Pitea och pä Frösön i Jemtland.
Vid föredragning af Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens Utlåtande N:o 68, om Elementar-Lärovei kens reorganisation och utvidgning af Fi ösö Skola, har hos Högvördiga Preste-Ståndet Herr Biskopen, m. ra., Doctor Franzén föreslagit, att Rikets Ständer malte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit täcktes i Nåder föranstalta, att de i Piteå, Umeå och på Frösön varande Skolor, förseddes hvardera med ytterligare en Lärare, så att dessa Skolor kunde motsvara deras ändamål, såsom Lärdoms-skolor; varande till skäl för förslaget anfördt, alt omförmälde Skolor, som 1111 egde hvardera Irenne Lärare, utom en Lärare uti Apologist-classen, ej kunde uti de tre classer, hvaraf Skolorne utgjordes, åstadkomma all den beredelse till inträde vid Gymnasium, som åsyftades i de af ålder med fyra classer, utom Apologist-classen, försedde Lärdomsskolor; äfvensom att Hernösands Consistorium redan hos Kongl. Maj:t gjort hemställan om en sådan utvidgning af dessa trenne Skolor, som nu blifvit föreslagen.
Sedan denna motion blifvit till Utskottens gemensamma handläggning remitterad, hafva Utskotten tagit densamma i öfvervägande.
Utskottens uppmärksamhet har härvid blifvit fästad deruppå, att, då omförmälde Skolor äro endast lägre Lärdomsskolor, lärlingarne i desamma ej kunna påräkna att derstädes få inhemta de kunskaper, som erfordras för inträde till Gymnasium; hvarföre de uödgas, för vinnande af dessa kunskaper, antingen att besöka någon högre Lärdorns-skola, och der genomgå den l[:de classen , eller ock förskaffa sig de felande kunskapsmålten å enskild väg.
Denna olägenhet/ som inom Hernösands Stift är så mycket mera kännbar, i anseende till det långa afstånd, sorn eger rum emellan släderne Piteå och Umeå samt Frösön och Stiftets enda i Hernösand varande högre Lärdoms-skola, hafva Utskotten ansett det vara af största vigt att undanrödja, så att lärjungarne i dessa Skolor kunna derstädes få inhemta det kunskapsmått, de för inträde till Gymnasium hafva af nöden; och få Utskotten af denna anledning tillstyrka, att Rikets Ständer mätte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit täcktes i Nåder anbefalla inrältan - 2 2 Stais- samt Allm. Besa.- och Elon ,-Utshottens Utlåtande, N:o 102. det af en fjerde dass vid om förmälde lägre Lärdoms-skolor tali Piteå, Umeå samt på Frösön, så att dessa Skolor komma att motsvara de så kallade högre Lärdoms-skolorna; äfvensom att Rikets
Ständer måtte bevilja ett årligt anslag å Tionde Hufvud-liteln af 40 tunnor spanmål, utgörande i penningar, efter 6 R:dr B:co för tunnan, 240 R:dr Banco till hvardera af de tvenne Lärare, som för Skolornes sålunda föreslagna utvidgning komma att antagas, eller ett sammanlagdt belopp af 120 tunnor spanmål.
Häremot anmäldes följande reservation af Herr Prosten Åstrand: '”Frågan om ranslag lill Frösö Skola är redan förut af Rikets Ständer afgjord, och borde icke nu vidare kunna vid denna Riksdag komma under ny pröfning.” N;o 102.
Ank. till Exp. Utsk. den 3o November, kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om Stats-anslag till Strömstads Skola.
Uti en hos Vällofl.
Borgare-Ståndet väckt till Stats-Utskottet remitterad motion, har Herr Hegardt förmält, att uti Strömstad, som egde en befolkning af i,3oo personer, likväl icke fanns annat af Slaten bekostadt Läroverk, än en Pedagogi, hvilken så mycket mindre kunde numera vara för det dermed afsedda ändamål tillräcklig, som läraren derstädes endast hade i årlig lön af Staten i5 tunnor spanmål; af hvilken anledning, och då motionären ansett Skolans utvidgande vara nödvändigt, af honom föreslagits, att Stats-anslag- mätte af Rikets Ständer meddelas till vinnande af Skolans utvidgning, så att den erhölle 2:ne lärare med lika löner, som de lärare innehade, hvilka voro anställde uti andra, med Strömstad jemnföiiljga , städers Skolor, hvarefter stadens invånare blefve i tillfälle att hos Kongl Majit i underdånighet anhålla om Skolans förändrande från Pedagogi till Apologist-Skola; men att, om Rikets Ständer funne sig böra be - Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskotleils Utlåtande, JY:o 102.
23 viljn endast tillökning i anslaget för den redan varande läraren, denna tillökning matte bestämmas till så stort belopp, att denne lärare kunde al' sin lön ega en anständig utkomst, och derigenom komma i deri ställning, att han, oberoende af annan befattning, kunde egna sin tid och omtanka endast åt Skol-undervisningen; varande, såsom ytterligare skäl för bifall till motionen, anfördt, att Strömstad är beläget på ett afstånd af g~ mil från närmaste stad i Riket, och att i della afstånd lage ett ganska stort hinder för invånarne i Strömstad att begagna andra städers undervisnings-anstalter; hvarförutan motionären upplyst, att behofvet af ökadt anslag för Strömstads Skola vid flere tillfällen skall blifvit hos Kongl. Maj:t anmäldt.
Detta hafva Utskotten tagit i öfvervägande; men sorn Utskotten icke varit i tillfälle atl bedöma, huruvida Strömstads Skola har behof af den föreslagna utvidgningen eller ej, och Kongl. Maj:t, hvars uppmärksamhet, efter hvad motionären uppgifvit, blifvit fästad å frågan om behofvet af ökadt anslag till Skolan, icke derefter vidtagit några åtgärder, i afseende härå; så anse Utskotten sig för närvarande icke kunna laga för afgjordt behofvet hvarken af Skolans utvidgning till en Apologist-skola eller af ökade anslag lill läraren uti den redan befintlige Pedagogien, hvadan Utskotten finna sig icke eller kunna tillstyrka bifall till hvad motionären, på sätt ofvan beiördt är, föreslagit.
Af Herr Schartau j som ansåg, alt Utskotten hade bordt tillstyrka beviljandet af ett årligt Slals-anslag af 200 R:dr, att utgå lill förbättring af Skolan i Sti ömstad.
Häruti instämde Herr Walley.
Af Herr Wallander: ”Emot Utskottens beslut att afslå medel till förbättring af Skol-inrällningen i Strömstad, får jag mig reservera.
Jag tror, alt motionären utredt förhållandet på nöjaktigt och med goda skäl beledsagadl salt, att framgång deraf bordt följa.
Af den discussion, som öfver ämnet egt rum inom Utskotten, har jag ej funnit anledning förnimma, att något enda skäl framställts, som kunnat eller bordt verka till det derefter fattade beslut, dervid, nu som vanligt, endast det bekanta ordet
JSej gjort 24 Sta/s- sami Allm. Besv.- och Ehon.-Utskoitens Betänkande, JV:o i od. sig gällande, — och detta i .samma ögonblick, sorn man alltjemt bär på Lungan vackra ord oell håg för upplysning och bildning samt vilja alt befrämja dessas utveckling, i samma ögonblick derjemte, då man, efter att nyligen förut hafva beviljat en temligen rund summa af /$oo R:dr B:co, såsom lön åt läraren vid en ny Skola i Borgholm, nu funnits föranlåten, äfven för ett enstaka fall, bifalla lönförbätti ing åt Skolan i Frösö, För mig framstår ganska klart, såsom en consequence å Utskottens sida, att, på de väl grundade skäl, motionären anfört, i afseende på förhållandet med undervisningsverket i Strömstad (der ock jemte Pedagogien och ändamålsenlig Skolbyggnad derföre redan finnes en Lancaster-skola) och behofvet af förbättring deri, samt af medel för detta ändamål (endast 200 R;dr B:co äro begärda), Utskotten vid detta tillfälle rimligen och rättvisligen bordt, såsom jag ock hoppas och anhåller, att Rikets Ständer skola behjerta och bifalla Strömstads ifrågavarande begäran om anslag, af lika giltig anledning, som anslag meddelats åt nyssberörde andra ställens Skolor, af hvilka på det ena förut ingen Skola fanns.
Behofvet häraf vill jag ej motsäga, men ock på samma gäng uttrycka min oföränderliga mening, att Strömstad och orten deromkring mäste anses ega lika stort anspråk på Statens mellankomst, i afseende på Skolans doterande, som någonsin Öland”.
Ank. till Exp.-Utsk. den 3o November, kl. 2 e. m.
Betänkande, i anledning af väckte motioner om fri tillverkning af Bergskrut.
Genom motioner, som till Utskotten blifvit remitterade, från Högloft.