Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständers i underdånig skrifvelse af den 23 Julii 1815 gjorde hemställan , atty i anseende till det serskildta förhållande , som inträffade med Stockholm, emot de öfrige Städerne i Biket, den då nyligen för Kröno-betjeningen derstädes reglerade aflöningen skulle , med en summa af 7,648 R.-dr på Biks-staten uppföras 5 under vilkor , att då Ordinarie eller oför' bättrade aflöningen korn att af Allmänna medlen bestridas, borde Stockholms Stad derjemte bestå en lika summa med den , hvartill UppS börds-verkets. aflöning då uppgick ; för att bereda enahanda löne-förhöjning för denna betjening, sorn Bikets öfrige Embetsman med penningelöner då skulle erhålla, så har Biksdags* fallmägtigen för Stockholm Herr J. L. Lund - BevillningsUtsk.
Betiinianden.
23 gren i ett till Vällofl.
BorgareStåndet ingifvit, och till Rikets Hoglofl.
Ständers Statsutskott remitteradt Memorial , anmält, att genom dessa åtgärder har Stockholms
Stad ej allenast kommit att i stället för 5019 R:dr 16 sk., hvartill summan uppgick för år I814, utbetala 6572 R:dr 20 sk. för år 18 i6 och 80 40 R:dr 11 sk. för år 1817 , utan jemväl måst bestrida tira' kostningarne till skrif-materialier, tryckningskostnad , ved och ljus i och för uppbördsverket för år 1816 till 3549 Ridr 21 sk. J r:st , och för år I817, till 2630
R:dr 24 sk. 7 r:st , och tillika på flere anförde skäl anhållit, det måtte Stadens Cassa ej belastas med större årligt bidrag till KronoUppbörds-verket än hvad för år 1814 utgjofdes med 50I9 R:dr 16 sk. samt ersättning bekommas för hvad öfver detta belopp under 1816 och 1SI7 utgått.
Då denna fråga hos Rikets Hoglofl.
Ständers Statsutskott under öfverläggning förevarit, har det icke ansett Stats-verkets skyldighet att bidraga till Stockholms Uppbörds-betjenings aflöning kunna sträckas längre än till hvad 18I5 bestämdes eller 7648 R:dr, men derjemte i Memorial af den 12 förledne månad, hvilket blifvit af Hoglofl.
Ridderskapet och Adeln , Högvördige PresteStåndet och Vällofl.
BorgareStåndet, till Bevillningsutskottet remitteradt, hemställt, att till sidstnämnde Utskotts pröfning måtte öfverlämnäs, örn icke, enär en viss procent af Bevillnings-beloppet blifvit anvist till betäckande af hvarjehanda utgifter i och för taxeringsverket , m. m., men densamma ej befinnes tillräcklig, någon förökning deraf kunde ä - Bevillnings Utsi.
Betänkanden. ga riam ; Och får Utskottet, med anledning deraf, till Rikets Höglofl.
Ständers granskning öfverlemna Utskottets mening, att det så mycket mindre finner någon orsak, att, utöfver hvad 1S15 ars BevillningsForordning föreskrifver , tillerkänna Stockholms Stad någon tillökning i den för den samma bestämda procent af det der utgående betydliga Bevillnings beloppet , som. genom den skedde öfverflyttningen af dess Uppbörds-betjening pä Kronans Stat, den redan vunnit en fördel andre
Sta er sakna, och Statens behof, jemte svårigheten af deras fyllande, icke medgifver så beskaffade förminskningar af den påräknade BevillningsSumman ; hvarjemte härhos följer Herr Lindströms till Protocollet särskildt yttrade mening.
Stockholm den II Mars 1818.
Utdrag af Protocollet hållit uti Riksens Höglofl.
Ständers Bevillnings* Utskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den n:te Mar t ii 1818.
S. D, Vid förnyad föredragning, biföll Utskottet , Afdelningens för Almänna B vinningen , å gårdagen på bordet lagde Utlåtande i anledning af Herr Rådmannen L. J. Landgrens till Vällofl BorgareStåndet ingifne Memorial om ytterligare bidrag af Statens medel till KronoUppbördsbetjeningens i Stockholm aflöning m. m. Herr Lindström, som ansåg att den i Be - IBevillningsUtsk.
Betänhanden. *5 villningsStadgans 4:de Art. 4 §. 1X Mora. stadgade procent af BevillningsSumman för Stockholms
Stad borde höjas fråe i;dels åtminstone till
En procent hälst deiigenom bereddes någon minskning i Stadens betydliga Utgifter i och för UpbördsVerket, begärde att denna hans tanka måtte i Protocollet inflyta och åtfölja Höglofl.
Utskottets i amner afgående Betänkande till Höglofl.
Sländerne.
N;r 5.
Ständers Bevillnings Utskotts Utlåtande, i fråga ovi Uppbördsbetjeningens aflönande i Götheborg och öjrige Ståderne utom Stockholm.
Ridderskapet och Adelns, Högvördige Preste Ståndets och Vällofl. Borgare-Ståndets bifall till Pikets Höglofl.
Ständers StatsUtskotts Utlåtande af den 12 förleden
Månad hvari hemställes, att till Bevillnings Utskottet måtte öfverlemnas så väl Riksdagsfullmägtiges från Götheborgs Stad, Herrar S, Arfvidssons, Z.
Wälebergs och E. AI.
Eejfters
Memorial med anhållan, dels att 2000 R:dr måtte årligen anslås till aflöning för KionoUppbördsbetjeningen i Götheborg, i likhet med hvad som sker på landet och jemväl, efter 1^15 års Riksdag, i Hufvudstaden, dels om ersättning för hvad under sednare åren till detta behof utgått, som Herr Borgmästaren Nordströms gjorde och af en del af Vallöf!. Borgareståndets Herrar Ledamöter bi* 36 BevillningsUtsk.
Betdnkanden. trädde motion derom, att dé tjenstemän, som i mindre städerne besörja Krono-uppbörden, skulle erhålla någon ersättning for deras möda och besvär, har detta Utskott under öfverläggning förehaft ej mindre denna fråga, än de innom välbemäldte
Stånd förefallne öfverläggningar.
Af StatsUtskottets utlåtande i ämnet har BevillningsUtskottet inhämtat de skäl , som föranledt förstnämnde Utskott att afstyrka bifall å denna hemställan, och tillika erfarit det framställde förslaget, att, då Rikets Höglofl.
Ständer funnit vid 1812 och I8I5 årens Riksdagar billigt, att, till ersättning och belöning för förökade besvär och utgifter i och för skattskrifningen, debiteringen samt upbörden och redovisningen af Bevillningsmedlen, anslå en viss procent, kunde densamma nu förhöjas, för att vinna utvägar till lättnad i kostnaderne vid Kronouppbörden så i Götheborg som öfrige Städerne ; Men då BevillningsUtskottet hvarken kan , genom en ökad Uppbördsprocent, föranleda till minskning i den påräknade Bevillningssumman, eller tillstyrk^ serskildte afgifter till dessa utgifters bestridande, så anser det sig ej heller kunna bereda annan utväg till en dylik upmuntran för Städernes Uppbördsman, än genom det förslag, att , i händelse Rikets Höglofl.
Ständer skulle vid framdeles granskning af Bevillnings-Förordningen finna anledning bibehålla denna uppbördsprocent, på sätt 1815 års Bevillningsstadga innehåller i IV Art. 5 § I £ Mom., nu ifrågavarande uppbördsmän må införas bland de personer, 50m deraf böra komma i åtnjutande i hvilket likväl, jemte bifogande af Herr Leffler$ BevillningsUtsk, Betänkanden. 27 serskildta mening, vördsamt underställes Riket» Höglofl.
Ständers upplysta bepröfvande.
Stockholm den ti Mars 18 < 8* Utdrag af 1'rotocollet hållit uti Riksens Höglofl, Ständers Bevillnings Utskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den IX Martil 1818* S, D. öredrogs den sedan gårdagen på bordet hvilande fråga angående Krono*Uppbörds-Be« tjeningens aflönande i Götheborg samt Rikets öfriga Städer utom Stockholm.
Herr Lefler yttrade; Det torde mig tillåtas upplysa orsaken hvarföre Städernas Uppbördsman icke lika med dem på Dandet lönas af Slaten.
Före den tid, nu gällande Uppbörds och Be villjiings-författningar existerade , var beskattnings* sättet inom
Städerne olika mot Dander, hvarje Stad hade dä en viss gifven Summa att utgöra till Staten, och dess fördelning på innevånarne efter hvars och ens förmögenhet verkstäldes af Borgerskapet sjelfve, utan att Staten sig dermed befattade, på hvilken grund Uppbörds‘Betjenin* gen ansågos såsom Städernes enskildte Tjenstemän och således af dem lönades, utan bidrag af Statsmedlen, Efter nu gällande Beskattningssätt utgår Bevillningen efter lika principe, så i Städerne, som på Dandet, det synes derföre med billighet och rättvisa öfverensstämmande, att då Dandets 28 BevillningsVtsk. Betänkande!!. innevånare icke vidkännas minsta tunga i och för Afloningen till Uppbördsverket och den dertill hörand,- Betjening, enahanda fördel äfven må tillerkännas Städernes Borgerskap samt öfrige innevånare ; och jag yrkar derföre, att den i II Mom. 5 § 4 Art. af 1815 års BevillningsStadga bestämde Procent må, hvad Städerne angår, i den mohn ökas att Tjenstetnännen vid Uppbördsverket dermed blifva belåtne, och att, hvad som på hvarje
Stad sig belöper må enskildt tillfalla bemälte Tjenstemän, Om denna min mening icke vinner Höglofl.
Utskottets bifall, anhåller jag att densamma må åtfölja det Betänkan e som i ämnet kommer att afgå till Höglofl.
Ständerne.
Med Herr Leffler förenade sig samtelige Uedarnöterne af Vallöf].
Ständers Bevillning Ut skotts Utlåtande, angående de emot de föreslagne grunderne får Allmanna Bevillningen gjorde Anmärkningar.
Bevillningsutskott nu går alt besvara de hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, Vällofl. BorgareStåndet och Hedervärda BondeStåndet gjorde Anmärkningar emot de grunder för den blifvande Bevillnin - BevillningsUtsi.
29 gen, hvilka Utskottet framlagt i dess Utlåtande under den 23 sistledne Januarii; anser det sig sig först böra möta den preliminaira framställningen, som blifvit inom Högloft.
Ridderskapet och Adeln af Herr Grefve von Schwerin yppad, det borde något beslut i detta ämne icke fattas , förrän frågan om medlen till myntvärdets upprätthållande blifvit afgjord, emedan detta ä* rende måste ofelbart äga ett stort inflytande pä, så väl Nationens förmåga att utgöra denna bevillning, som bevillningstungans rätta och jemna fördelning, så att hvarken jordbruket eller handeln och näringarne komma att vidkännas allt för stor och orättvis tunga , hvaremedlertid Herr Grefven förmodat Utskottet kunna sysselsätta sig med anstalter, till förekommande af den oreda och osäkerhet, sorn i sednare tider visat sig i räkenskaps- och redogörelse-verket.
I förra afseen et får Utskottet förklara, att det icke möjligen kan inse någon så nära förening emellan myntvärdet och grunderne för Bevillningen.
Det förra kan möjligtvis verka på Bevillningens belopp, hvilket det likväl icke tillkommer Bevillnings- utan Stats-Utskottet att föreslå; men till hvilken summa Bevillningen blifver bestämd, skall den ändå fördelas så att den faller jemt på den skattskyldige, och sättet . till denna fördelning lär ej kunna förändras deraf, att större eller mindre
Bevillning skall af en utrönt inkomst eller gifva värde utgöras.
På den senare erinran får Utskottet lämna det vördsamma svar, att det icke underlåtit på det för saken mest nyttiga sätt använda sin tid, och har Utskottet ej allenast i 30 Bevillning t Ut sk. Betänkandet!. en följd öfversett och föreslagit förbättringar 1 redactionen af den förra BevillningsStadgan , utan äfven deribland varit synnerligen omtänkt at ställa de statistiska upplysningarne i sammanhang med redogörelse-verket, genom förbindelse till ali den ordning , redighet och granskning , som Utskottet anser möjligen kunna å* stadkommas.
För att icke ga slutliga pröfningen häraf i förväg, eller hos Rikets Höglofl.
Ständer framställa ämnen * sorn ingalunda höra till grunderne, eller för det närvarande kunna komma under skärskådande, anser Utskottet sig icke kunne närmare uppgifva denna redaction , eller vidare utveckla den utväg till säkerhet för fastighets värdet ä landet, hvilken Utskottet efter antagen beräkning af medeltalet för de föregående åren trott sig kunna föreslå till en viss minimi-summa för hvarje Fän, hvilket värde väl fick, efter den tillika meddelade anvisning, jemkas, det vill säga , för somliga höjas och för andra nedsättas, efter deras olika beskaffenhet, men intill nästa Riksdag för hvarje Län icke gå under det belopp, som den deröfver författade Tabellen korn att utvisa.
För hus och fastigheter i Städerne eller dem tillhörig jord, har en sådan säkerhet icke funnits nödig, eller lämplig, då värdet varit under sednare
Iren i ständigt stigande , äfvensom brandförsäkringarne förhöjde och sannolikt dermed kommer att fortfara.
Af hvad nu i korthet blifvit anfördt , förmodar Utskottet de hinder vara undanröjde, sorn mot pröfningen af de föreslagne JJevill'
Bevillning!
31 nings-grunderne blifvit framställde, hvilka hinder, om de vinna afseende, sannolikt skulle uppehålla Bevillningens hufvudsakliga uppställning och afgörande så nära in på Riksdagens slut, att den blifvande BevillningsStadgan antingen icke skulle medhinnas, eller förhastad, åtminstone högst ofullständig, utfärdas.
Af lika beskaffenhet anser Utskottet Herr Grefve Gyllenborgs anmärkningar vara.
De särskilte under benämning af SjöTull- , ChartaeSigillatas-, Rosi- och Bränvins Brännings- Afgift till Slaten inflytande afgifter, ingå väl i summan af de allmänna intraderne, men hafva för ingen del inflytande på grunderne för den egentliga bevillningen.
De kunna således omöjligen dermed hafva någon direct gemenskap, eller andra grunder dertill föreslås, än sjelfva berak ningen, hvilken, för hvardera särskildt, kommer att Rikets Höglofl.
Ständers pröfning underställas; och om BevillningsUtskottet slutligen äfven nämnt dessa Artiklar, har det likväl icke deröfver begärt något utlåtande , eller af Rikets Höglofl.
Beslut i det egenteligen understälda ämnet kunnat vänta någon tillämpning för de derifrån afskiljde. __ Då Utskottet i allmänhet föreslagit bibehållande af IR15 års Bevillningsgrunder för ira och j:a Art. tror det sig icke, utom för ägendorns-värdet, hafva behöft att ingå i någon vidlyftigare detaille för alla i sistnämnde Art. uppräknade Bevillnings afgifter, och genom dess lika allmänna framställning, att bevillning af personer, synbar egendom, förmögenhet och arbetsförtjenst skulle beräknas, har Utskottet visserligen afsett alla de föremål, som 3 ?
BevillriingsXJtsk.
Herr Grefve Gyllenborg i dess Memorial uppräk* nät.
Likasom, då hvad af Utskottet ej blifvit anfördt, ej heller varit, efter dess mening, ibland Bevillningsgrunderne innefattadt, så har så myc» ket mindre fråga kunnat uppstå om osynlig förmögenhet eller Capitalisters beskattning, som dessa beskattningssätt rakt strida emot dem
Ut* skottet ansett sig böra föreslå; och, enär Utskottet hemställt om införandet af en Artikel för öfverflöd, har det hvarken funnit sig behöfva tillägga, att det vore på synligt öfverflöd som. slik afgift borde äga rum, eller ansett sig tillständigt att utnämna hvarje slags öfverflöd, såsom hörande, icke till grunden, utan till fördelningen, hvilken efter nu gällande grundlagar lika så litet som de reglementariske föreskrifterne , hvartill Herr Grefve Gyllenborg äfven sträckt dess omtanka , kunna till afgörande förekomma, En annan inom Högloft.
Ridderskapet och Adeln skedd framställning om nödvändigheten af anställande jordransakningar och om uppdrag för Rikets Höglofl.
Ständers Justitia; Ombudsman, att, i händelse någon förlust genom oreda i räkenskaperne uppkommit, tillse att Kongl. Majit och Kronan må komma till dess rätt, ligger så alldeles utön gränsen för BevillningsUtskottets befattning, att det icke äger deröfver me ddela något utlåtande.
BevillningsUtskottet inskränker sig i följd af allt detta inom de gränsor för dess yttranden’, som icke få öfverskridas, och till den ordning för Artiklarnej sorn Utskottets förslag innehåller.
ÉcvitlningsUtsk.
Betankanded* 3 g håller.
Och hvad angar de inom det Hedervärda BondeStåndet emot rättvisan af j:sta Art; gjorde invändningars tror Utskottet sig endast böra anmärka s att , då alla medlemmar i samhället äro lika berättigade till försvar af Öfverheten och Hagen , böra de äfven gälda lika afgift till Staten för deras personliga beskydd j att de mångfaldiga skillnader, söm derutöfver emellan olika folkclasser Uppkomma, draga alla, efter irvars och ens minsta förmåners deras särskildta beskattning ; att
Capitations-afgiften igke kan vara mera obillig till sin grund än Maptalspeuningarne , sorn allt ifrån 1627 j lika föir den rike som den fattige, oklandradt utgått ; att denna Capitationsafgift med den lindring deruti, som 1815 års Bevillning för den utfattige samt till arbete oförmögne medgifver> på somlige ställen icke mycket öfvérskjuter ett, och i allmänhet icke två dagsverken , hvilka väl , utan kränkning af rättvisa s kunna för Statens behof användas och arbetaren ändå hafva sin bergning; och att hvad särskildt blifvit framstäldt om Capitalions afgiftens beräknande efter förmögénhets-afgiften , vore att öfverändakasta hela Bevillnings-stadgan och förrycka den ordning, beskattningarnes natur påkallar.
Vid 2:dra Art, hafvä inom Högloft ifidderskäpet och Adeln i-.o Herr Friherre Wrangel , under medgifvande att de nu varande Ée■villnihgs-grUnderne a'ro, enligt erfarenheten vida bättre än de föregående, velat fästa EevillfiingsUiskottets uppmärksamhet på de tryckte för* Bihang Ull Riks. St.
Fröt. §:te Sami.
N:r f, 6» BevillningsTJtsh Betänkanden» slag till Bevillningsgrunder, som Herr Friher* re A.
Cederström vid sist förflutne Riksdag ingifvit och Herr Friherren med ytterligare tillägg beledsagat; 2:0 Herr Munk af Rosensköld , under åberopande af de skäl Herr G. G.
Uggla i dess reservation mot BevillningsUtskottets beslut anfört, yrkat antagande af de grunder som blifvit lagde för 1810 års BevillningsStadga och af Herr von Törne., i dess, vid sista Urtima Riksdag ingifne och nu framställde, project förbättrade , och 3:0 Herr Grefve Gyllenborg yttrat, att de lill och med år igoo följde Bevillningsgrunder varit för Landtbruket mindre betungande och äfven nu kunnat komma i fråga och till deras användbarhet utredas.
Inom Hedervärda BondeStåndet har också förenämnde l8lO års Bevillnir.gsSystem och Herr vom Törnes project blifvit såsom fördelaktige ansedde och, till styrka derföre, är det särskildta yttrande, sorn Riksdagsmannen Longberg vid 1815 års Riksdag afgifvit, åberopadt och ProtocollsUtdraget bilagdt.
Till vördsamt svar härå får BevillningsUtjskottet oförställt förklara , att Herr Friherre Cederströms förslag med Herr Friherre IVrangels tillägg, ingalunda lära kunna sammanfogas med de grunder Utskottet ansett för de lämpligaste , och möjligen icke befordras till verkställighet, förr än en allmän refning och skattläggning öfver hela riket för sig gått, hvarintill Statens behof icke kunna hvila eller dess påräknade tillgångar ställas i osäkerhet; Och om BevillningsUtskottet trott det vara dess skyldighet att granska och bedomina alla forntida bevill - BevillningsTJtsk.
Betänkanderi.
35 nings-methoder hade visserligen den af år igot) minst varit till rättvisans och billighetens fordringar användbar.
Enär de, så väl vid förra som nu varan» de Biksdag, af Herr von Törne framställde Bevillnings-grunder redan blifvit granskade , och Utskottets pluralité haft tillfälle att i denna fråga stadga dess beslut, hvilket icke genom nye anförde skäl blifvit i fråga ställt, borde
Utskot» tet icke hafva något vidare att sitt redan gifne Utlåtande tillägga, utan endast det samma åberopa; men likväl anhåller det vördsamligen att i afseende på de tillkomne anmärkningarne få sig derom vidlöftigare yttra.
Utskottet tvekar att medgifva den inom Hedervärda BondeStåndet gjorde uppgiften , det beskattas Städerne ännu efter de år 1810 godkända principer, då samma års BevillningsStad» ga endast antager en handlandes eller näringsidkares behållning under året , utöfver dess utgifter, aflöningar och arbetskostnader i och för sjelfva rörelsen eller handteringen , vara den måttstock, hvarefter Bevillningen bör erläggas, men 1815 års författning deremot bjuder, ej allenast det skola Städernes invånare taxeras i förhållande till deras vilkor och rörelse , efter den inkomst de åtnjutit, endast med afdrag af aflöning och arbetskostnad i och för sjelfva rörerelsen , utan jemväl öfverlemnas i Taxerings* männens skön , rättigheten att efter hvarjehanda omständigheter, och deribland ett yppigare lefnadssätt, bestämma den skattskyldiges afgift.
En jemförelse emellan dessa särskildta stadganden är tillräcklig att styrka, det taxeras innevånarj 36 BevillningsUtsk.
Betänkanden. ne 1 Städerne äfven så väl som de på Landet efter synbar förmögenhet ; och skall det likaledes blifva svårt att förena uppgiften om den lätthet, hvarmed 1810 års Bevillningsgrunder skola vid taxeringar å joi dbruket kunna användas , med ej mindre den i Kongl. Majrts
Nådiga skrifvelse till Rikets Höglofl.
Ständer under den April 1812, angående Bevillningen lemnade underrättelsen derom, alt flere förfrågningar inkommit om bemäldte Författnings tillämpning , och att ett och samma ämne blifvit af särskildte
Cornpromissräiter alldeles olika afgjordtj än de vid verkställigheten yppade mångfaldiga skiljaktigheter och tvifvelsmål , hvarom en mängd inom Utskottet förvarade handlingar lämna tillräckligt vitsord.
Om det , som yrkadt blifvit , endast kan tillskrifvas tillfälligheter eller härleder sig från en mera öfverlagd plan, att de från och med år i8lS påräknade bevillnings summorne, öfver hufvud tagit, utgått , lär ej kunna med säkerhet bevisas; emedlertid kan man ej frånkänna den nämnde år upptagne
Bevillnings-methoden den förtjensten att hafva närmare än den näst föregående uppfyllt det åsyftade ändamålet och' sålunda motsvarat den af Kongl. Maj:t för Rikets Ständer i Nåder yttrade fordran af den år 1812 blifvande BevillningsFörordningen , det borde elen med en jämn och rättvis fördelning förena den för dispositionen nödvändiga visshet i beräkningen , och såmedelst leda till den möjliga fullkomlighet i beskattnings-verket, som påkallas af Kongl. Maj:ts och Svenska Folkets gemensamma önskan oqh det allmänna behof vet.
JBevlllningsVtsi, Betänkande11, Den yttrade farhågan, det sku le jordbruket komma att genom den föreslagne beskattningsprincipen till den grad betungas , att det derigenom kom att lida , och under skonsamhet för den verkliga förmögenheten hela skatietungan drabba den fattiga delen af nationen , torde sakna tillräcklig grund; och att en så olycklig följd skulle mera åstadkommas af denna , än föregående EevillningsFörordningar , lär lika så litet kunna bevisas, som rättvisa klagomål framföras., om jordbruket, såsom till en stor del utgörande
Rikets hufvud-näring , måste i förhållande dertill draga Statens bördor.
Af dessa skäl torde det tillåtas Utskottet att till bibehållande vördsamiigen föreslå ett Eevillnings-system, hvilande på resultaten, godkände af allmänna omdömet och, jemlikt offentliga yttranden , bidragande till allmän enighet och förtroende emellan Taxeringsman och de taxerade ; och det utan att Utskottet behöfver dölja, att af den år 1815 påräknade Bevillningen brist för år 1816 till omkring 170,000 Rak inträffade , som likväl torde böra tillskrifvas äf» ven så mycket ett hos Taxeringsmännen för vida sträckt begrepp om Rikets Höglofl.
Ständers liberalité , som en uppkommen ovanlig stockning i handel och rörelse ; hvilke påföljder genom en mera jernkad afgift och strängar© föreskrifter vid taxeringen lätteligen kunna afbjelpas ; men i allt fall uppgår denna brist, i förhållande till hela Bevillnings-summan 2,620,000 R:dr blott till en femtondedel , då. bristen efter den till återupptagande föreslagne
Beskattningsmethoden utgjorde vida öfver en tredjedel ? och 38 BeviUningsUtsk.
Bdånhandm. det på en tid, då både penningar öfverflödade i landet och rörelsen var bland den mäst lifliga i mannaminne.
De af Utskoitet föreslagna Bevillningsgrunderne hafva i allmänhet vunnit Vällofl.
BorgareStåndets bifall , utom frågan rörande Bevillning for Öfverflöd, mot hvilkens upptagande flere betänkligheter äro anförde, under det att bibehållandet af den nu utgående fyllnadsafgiften blifvit yrkad.
Vigien af de skäl, hvarpå en del Herrar Ledamöter i bemalte Stånd grundat sin öfvertygelse i dessa ämnen, har inom Bevillningslltskottet visserligen väckt uppmärksamhet, men deremot har billigheten af ett så beskaffadt taxeringssätt , blifvit af andre bestridd.
På de anledningar, att ej allenast den så kallade FyUnadsAfgiften och afgiften för nyttjandet af öfverflödsvaror, äro af alldeles olika beskaffenhet da den förra är ärnad att bereda ersättning för en nog lag beskattning af Verk , Häringar, Landtbruk och personer, den sednare åter att, örn ej helt och hållit sätta gränser för en tilltagande luxe, åtminstone deraf bereda någon fördel för Staten, utan äfven att genom en sammanblandning af dessa beskattnings-artiklar, skulle alla de, som ej erlägga bevillning efter 2 Art, , men likväl förbruka en mängd öfverflödsvaror, antingen undgå all afgift derföre eller ock vidkännas den i en ganska ringa man , men deremot innehafvare af synbar ehuru med skuld belastad egendom , komma att bära en drjrg del af denna beskattning, utan att tilläfventyrs nyttja öfverflödsvaror , har å ena BevillningsUtsk.