Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständers underdåniga Skrifvelse, örn Krono-Fogdar nes skyldighet, att afgifva Redogörelse för utestående undsättnings Spänne måls-medel. S. A. K, (jenom föreskriften i Kongl. Allmänna Maga-* zins Directionens Circulaire af den 27 April 1819, angående Resilängders biläggande vid Räkenskapen till virification för balancerade Undsåttningsspannemåls-medel, har den fördel i synnerhet vunnits, att uppbörden af desse medel blifvit förflyttad ifrån Magazins-Contoiren lill JåandtRänterien, hvarest penningarne nu mera emottagas under JLands-Conloirecs controll, lika med annan Kronouppbörd, genom insättningar af JCrono-Fogdarne , då deremot de inbetalningar, som tillförene, stundom af IJndsäunings-tagarne sjelfve gjordes directe till Magazins-Cassorne, omöjligen kunde controlleras; och dä MagazinsRedogörarne sålunda blifvit skäljde från uppbörden af Undsättningsmedien, så fordrar väl Kronans säkerhet i denna del ej något fornyadt stadgande, utan allenast ett sådant tillägg uti det re - tfnJerdon!gli Skrifvelser, dan gifna, hvarigenom afvikelser derifrån må kunna förekommas.
Erfarenheten har visat, att livat!
Rest lii ngt! eine upptaga såsom i landet ute-; stående på Säng! nar icke svarar emot det belopp, tom, enligt Räkenskaperne, borde utestå, och Mai gazins-Förvaltarne, som emottaga Rästlängderpe af Krono-Fogdarne, äro icke i tillfälle alt utreda, hvarifrån skiljagtigheterne sig härleda.
Dessa skiljagtigheter uppkomma dock hufvudsakeligen derutaf, att sedan Krono-Fogdarne, i början afåi ret, förrättat Restantie-Uppbörds-stämmorne, samt dervid äfven uppburit
Undsättnings spannemåUi medel, så upprättas af dem Resllängderne efter del förhållande, sorn visar sig vid RestantieStämmornes slut, då följagteligen skillnad måste förekomma i Restbeloppet efter desse Längder och Magazins-räkningarne, hvilka senare afslutas med den 5i December det föregångne året, och emedlertid förfelades ändamålet af Allmänna Mai gazins-Directionens förr omnämnde Circulaire, da Inrättningen saknade redovisning från Fögderien för sine utestående fordringar, hvilka, af Krono-Fogdarne uppburne, möjligtvis på längre eller körnare tid skulle till främmande behof kunna använda3.
Med anledning häraf och till undanrödjan-i de af den osäkerhet, som hittills egt rum vid redovisningen af Allmänna Magazins-Inrättningens utestående fordringar, hafva Riksens Ständer, efter inhemtade närmare upplysningar i ämnet, trott sig hos K. K. M. i underdånighet böra föresia, det vederbörande Krono-Fogdar matte åläggas, att för alla i Fögderierne oindrifne Uodsättnings-spannemålsmedel afgifva ordentlig
Re-j io8 Underdåniga Skrif velter. dogörelse, och hafva Riksens Ständer afven till ledning för en slik Redovisning, den Riksens Ständer ansett, till vinnande af en tillförlitligare controll, böra utsträckas till Martil månads slut det påföljande året, med åtskiliige mindre tillägg och fötändringar, antagit de af i års Re-' visorer projtcterade, harhos i underdånighet bifogade formulair Litt. A. 8C E, af hvilka Formulairet Litt.
A. innefattar en Summarisk redovisning från och med år 1818, då stadgandet om Rest längders upprättande vidtog till och med Martii månads slut år i8at , och det senare Formulairet Litt.
B. utvisar redovisningssättet för senare åren, i fortgående ifrån den 1 April det ena till samma tid det påföljande året.
Om desse räkningar derjemte, enligt hvad forrnulairen innehålla, verificeras med bifogade Rostlängder å de balancerade medlen, och föreskrifterne i Allmänna Magazins-Directionens Circulaire af den 27 April 1819 i öfrigt varda iakttagne, skall, efter Riksens Ständers tanka, all nödig säkerhet och controll å Allmänna Magazins-Inrättningens i landet innestående fordrdringar bere; das och ernås.
Räkning för den Undsättnings-SpannemåJ, som till Innevånarne nti N,. N. Fögderi af N. N. Län blifvit utborgad från N. N, Krono-Magazin, och för hvilken betalningen efter förfallotiden icke influtet till slutet af Martil månad år isai.
Spannemål, T:r §9 32 00 1 32 128 kap:r Debet. N. N.
Krcmo-3fagazi ris-Contoir påförer, enligt behörigen bestyrkte förteckningar öfver utlemnaä Undsättnings-Spanneniäl, mini.
Oriad Råg ä rot —•
•— T:ii , , , . . t , , Korn å g: 16. — d:o , ....... iGIIafia å 5: —- — d;o 890: — — 266: 32. — 502,: 24.
— Ar i8rg, — —.jRiad Råg ä 12: 16 —-- T:n . 1628: — Korn a 8: 32, —•_ d:o , . . , , , , . 1109: 16.
Ar 1830, 48 — i5 Råg k lo: 33. — T;n : . .512: Korn k 9: 16, — d:o . ; , , , , . , . tky:
(Och så vidare efter olika titfdsättnings-pris för det påföljande året 182: till och med Martii månads slut.)
Ränta k 1 rst, i månaden för hvarje Riksdaler.
För år 1818, [ifrån förfallotiden den till Martii månads slat 1821 , ifrån den För år 1819, till den —• - ♦ ♦ ♦ . 110; io5: till Martii månads slut 1821.
Denria Tabell itilia flas emellan pag, 107 och 108 af Bihang till Riks-St, Prot. 1S2Ö, loida Sami, 2 B, 2'Afd, Banco, Spannen) ?d. K: dr sk. r. T;r Kapir t.659 8 — 2.737 tC — 1 <5)9 — — . ' 80 76 20 to 215 — 5,27° ■<4 * Credit.
N. N- Läns Landt-Ränteri påförd dit lefvererade Undsättrungs-Spanncmåls-Medel.
D. 10 April 18I9 4 Nov, , 6 Febr. i82ö D, 12 Dccemb 1819 30 April i82o D.- 3o Deccmb, s. å* För år IS18. , « * * . 3oo . . • . 700 .....
5oo För Er 18J9. .... leo; 8. — , , ... 5oo: ' * — För år xS2o, 600: 8. 200:
Ränté-Mcdel För år 181S; d, 20 Nov, 1819 70; — „ 1S19: d. 4 Dec. 1820 . . . . 40: '8, (Och så vidare adla Lefvcreringar för påföljande året 1821, sorn blifvit gjorde till Martii månads slut.) ¥. N, Krono- Mag xzins-Cofitoir nåjöres in natura lefvererad Spannemål, sorn godt gores Låntagarna till § delar afUndsättning spri set.
För år 1819.
Riad Råg i 8: 10. 8 657: 37. 4.
Korn ä 5; 37, 4. 433: 16. 1,091: 5, 4, För år i82o. Råg h 7: 5. 4. , , . , . 142:
T2, 8.
Korn a 6: lo. 8 62: lo. 8. 2o4; a3 4 (Och så vidare till Martii månads slut l§21, med iakttagande af olika bestämde ersäituingsvilkor.) B al ance den 1- April 182?), i FögdeHetinncstäénde, enligt hosgående, behörigen verijicerade Rostlängder.
För år 18:8 159: 8. — 18 !9 . . • • . . , 1046: 2. 8. 1820 För Er 18x8. ♦ » x 9* . . . . 254: 24. 8. J)459. 3-i 4(
Räntc-Medel.
. . . . 60: . . . . 64 'iO. ~ I24; /JO, _ Summa Credit Banco, R;dr sk, r. 2,300 9° I 290 28 1,584 i 27 4 24 i ■ . 1 - - ■' A " ... ; r J 1 Formulaire Litt. B.
Räkning för den Undsättnings-Spannemål, som till Innevånarne uti N. N. Fögderi af N. N.
Län blifvit från N. N. Krono-Magazin utborgad, och för hvilken Spannemål betalningen efter förfallotiden icke influtit vid slutet af Martii månad år i82,a. jSpatinernål.
i T;r kap:r Debet.
Balance frän Räkningen, som sträcker sig till (len 1 yl pr il 1821. Undsättnings-Medel.
För år 1818 1819 » 1820
För år 1818 » 1819 i5g: 8. — ' i,o46: 2. 8. 254: 24. 8, r-4-0, 35> 4_ Räntc-Medel. 60: 64: 4o. —• 124: 40.
Uppbörd från den I April 182.1 till samma tid 1822.
N. N. Ki 'ono-Magazins-Contoir pä förer, enligt behörigen bestyrktej förteckningar öfver utlemnad Undsättnings-Spannemål, nevil, Råg å R:dr 9: T:n . jÄrter å — g: —• — d;o , 1001 5o 200, .Korn ä — 6: d;o : . goO: — — . 460: — , 1200: — Banco, R;dr sk. 1 584 Ränta å 2 rst, i månaden på hvarje Riksdaler.
För år 1818 på 179: 8* 2:ne månader . . • j: 5, 6.'
„ 1819 24: 27. 4 1820 3: I.
2 Räntan beräknas till de terminer, då afbefalningar å Capitalen ske, och böra desse terminer uti Räkningen utsättas.
Summa Uebel1 2,5 5 < 27 28 32 4,163 u 1 4 Spannemål, T;r Kap;r Credit.
N. Läns Landt-Ränteri påföres dit lefvererade Undsättnings-Spannemåls-Medel.
U. 31 äVtaji 1821 D. 25 April i82I 14 Decemb. D, 3">
April 182£ l4 Dec. 40 30 “ IO ——- 5 3o 20 100 För år 1818.
För år I8ig. ♦ * « •
För år 1820, ♦ • ♦ • ♦ • • * \
För år i82t, Banco.
R;dr 199: 47. 8. 3oo: — 4. 60: —• — 25: — — I5’9: 8. — 500: — — 85: 500: — — 61: 7. 6. 7c: I: — D. IX Decemb, , Räntc-Medel
För år 1818: d. 3i Maj. 182I . . , „ 1819: d- 4 AuS- - . . . „ 1820: d. 14 Dec. - . N. N. Krono-Magazin på fores in natura lefvererad Spannemål, som Låntagarné godtgöres till § delar af Undsättningspriset.
Råg ä 8: 10. 8.
, Korn ä 5: 37. 4.
. Råg ä^7: 5. 4.
. Korn ä 6; lo. g. . Råg a 6 R:dr . . Ärter å 6 - . . Korn å 4 - . , t. • • •
För år i82o, • ♦ • • • • • •
För år 1821. 328: 42. 8- 173: 16. * 502: io. 8. 71: 5. 4. 3i: 5. 4. X02: 10. 8. 180; — — ! 20: — — 400: — — 700; — — 1.244 IÖ2 sk. i (Och så vidare allt efter olika bestämde ersättnihgsgrnnder.)
Balancc den 1 April1822, i Fögderie.t inncstående, enligt hosföljande, behörigen verificcradc Rostlängder.
För år 1819 . . , , . , 43: 4o, — „ 1820 ....... 67: i4.
— » 1821 , . . . ■ . . 1360: x,46is 6, -— Räntc-Medel.
För år 181g t7. 4- ,, t. 2. 2I. jg^ g Summa Credit i.3o4 21 i.48a 47x63 a4 Denna Tabell inhäftas emellan pag. X07 och 108 af Bihang till Rits-St.
Prot. ig23. tolde Sami, 2 B. X Afd. ii Underdåniga Skrifvelser. 109 N:o 426.
Uppl. o. godk. hos Ridd. o. Ad. d. 19 Dec. 1823.
Pr,este-Ståndet d. ig — — Borgare-Ståndet d. ig —* —•
Bon-d,e-Ståndet d. ao — — Riksens Ständers underd.
Skrifvelse, om upphäfvande af Böter och Vitén för dem, som förfallolöst uteblifva från UppbÖrdsstämmor samt afloningsmöten. S. A. K. Hos Riksens Ständer har, genom särskildt derJ om gjorde framställningar, frågor uppstått om upphörande #f ej mindre det, till följd af E. K. M-.ts Nådiga Bref af den x5 Januarii 1806, under den 18 derpiföljande Februarii, genom utfärdad kungörelse af E. K.
M:ts och Rikets Kammar- Collegium, enligt äldre Uppbörds - Författningar stadgade vite af Tolf skiilingar för dem af allmogen samt den i Städerne boende ringare och fattigare Folk-classen, hvilka, utan laga förfall, från andra Uppbörds-stämrnan på de ut. satte och kungjorde tider sig afhålla, eller underlåta, att anmoda någon annan att dervid, å. deras vägnar, svara, än ock det i 15 §. af Regements-Sk rifva re-Instruct ionen den 15 Februarii 1733, jemförd med E. K. Mus och Rikets Krigs*ColIegii kungörelse af den 5 Februarii 1807, till 5 daler Siifvermynt, eller En R:dr, faststälde Bötes-belopp, förden Ränte-betalare, I lö Underdåniga Skrifvelser. gom vid första aflöningsmötet icke liqvidera* och betalt fulla räntan, samt vid det senare hvarken sjelf eller genom fullmägtig sig inställer oell då erlägger all rest, eller ock> siri oförmögenhet dertill vederbörligen styrker.
Hvad angar förstnämnde för uteblifvandé vid Uppbötds-stämmör faststälde vite, så oell enär'dessa böter, genom siä fegen obetydlighet, föga eller intet oroa den mera förmögne, men deremot äro känbare för den fattige, .som, saknande Utvägar att afbörda sig sina Krotio-utskylder, rnåstfe antingen, för att tillkännagifva sin oförmögenhet, försumma en för sin lifsbergning nödig tid, eller ock underkasta sig detta ansvar, hvilket ännu ytterligare medtager hans obetydliga tillgångar; alltså anhålla Riksens Ständer 1 underdånighet, det måtte detta stadgande aldeles upphöra och ur Uppbörds-Fötfattningarne ut* gå> samt hvad uti É. K.
M:ts och Rikets Kammar-Collegii kungörelse af ilen 18 Februarii 1806 härom förekommer, till följd deraf, upphäfvaSi Widkommande åter det för Räntfe-betalafe, génötö »733 års Regements-Skrifvare-Instruction samt Krigs-Collegii ofvan omfnrmälde kuni görelse, stadgade ansvar, linna Riksens Ständer sig böra framföra den underdåniga önskan, att förenämnde till En Il;dr bestämde vite för de Räntegifvare, som vid det andra, eller så kallade Rest-mötet, underlåta att hos Regements* Skrifvaren till fullo afbörda sig sina Räntor, måne, då detsamma till sin storlek hvarken är för det dermed åsyftade ändamålet oundgängeligen nödigt, eller alltid motsvarar beloppet af dfe Underdåniga Skrif veisel'. 111 Sester, hvilkas underlåtna betalning medrör tillämpning deraf, nedsättas till* Tolf skillingar; hvarom i händelse af nådigt bifall härtill, vederbörande torde, till underdånig efterrättelse, Förständigade varda.
Ständer framhärda etc* N:o 42 7* Uppl* o. godk. hos Ridd. o. Ad. d. ig
Dec. 182J* Preste-Ståndet d. 20 — — Borgare-Ståndet d. 20 — •—■ Bonde-Ståndet d. 20 — Riksens Ständers Underd, Skrifvelse, angående Bränvins-pannors mätning och slam', pling Samt ansvar för oläglighet der vidi, S. A. K* Jjland de ämnen, sorn i samband med de, rörande Bränvi ns-bränningen, utfärdade författningar, påkallat en närmare granskning, äro äfven de, i afseende på btänvins-pannots mätning och stämpling samt ansvar för begångne origtigheter, gifne föreskrifter.
Dessa hafva Riksens Ständer iche funnit till alla delar af den fullständighet och bestämdhet, som tryggar det allmännas rätt, med undan rödjande äf den enskilde medborga* 112 Underdåniga Shifvelsir. '”3$ rens lidande^ då hända kunnat, att bränvins— pannor, som, sedan de blifvit ordentligen uppmätte och stämplade, genom nötning eller eldens verkan till rymden vidgats, utan att sådant skett genom egarens uppsåtliga förvållande, varit, såsom öfvermålige, beslag underkastade.
För att så i desse som andre fall kunna med mera säkerhet utröna panne-egarens verkliga brottslighet eller oskuld, hafva Riksens Ständer ansett en mera noggrann beskrifning på pan-^ nans form i alla delar, vid dess uppmätning elv ler stämpling, skola tjena; och, till följd deraf,1 aktat nödigt, att hos E. K. M. i underdånighet anhålla, det måtte följande stadganden, till behörig efterlefnad, i Nåder utfärdas. 1:0
De pannor, som till bränvlns-bränning begagnas, skola vid mätning alltid vara försedde med fast eller löst bröst och dertill hörande hatt eller stängselskifva med rör, hvarefter, genom vatten eller annat flytande ämne, rymden utrönes, å en panna med vanlig hatt från botten till halsen, och å en mejå Gönis k eller cylindrisk hatt från botten till och med halsen; börande med anledning af 1 §.
1 Mom. i den nu antagne förnyade författningen, angående bränvins-bränningen och de derföre bestämda afgifter, ingen panna stämplas utöfver 90 kannors rymd, eller något afdrag för kokrummet göras af Landtmätare eller Justerare, hvilken det endast åligger att ansvara för pannans rigtiga innehåll i öfverensstämmelse med den åsatte stämpeln. 2:0 _ Maskvärmare, såsom nu mera tilIntne» få utan föregången mätning begagnas; men ali sådan bran vins-redskap, af hvilken form och be skaf - \
Underdåniga Skrifvelser> n3 skaffenhet sorn helst , hvarunder e!d omedelbar* ligen användes, skal!, såsom afgift efter pannei-ymden underkastad, uppmätas och stämplas; och kommer alltid vid dessa tillfällen det, som öfverskjuler fulla kannetalet, men ej uppgår till en hel kanna, ej att beräknas. 3‘o Jemte förut ålagd skyldighet, att så val å sjelfva pannan som å dess lösa bröst med stämplat utmärka Initial - bokstäfverne af deras hamn, kannerymden af pannan och året, då uppmätningen skett, äro Landtmätare eller Justerare, vid bränvins-pannors mätning, pligtige, att noga utröna pannans höjd från midten af botten till öfversta öppningen , dess diameter vid öfra och nedra kanten, förra och öfriga dimensioner; öfver hvilket allt Landtmätaren eller Justeraren bör, utan särskild betalning, ovilkorligen meddela egaren skriftligt bevis. 4:0
Då kannerymden i en bränvinspanna befinnes större, än uppgifvet är, men sådant kan med skäl anses hafva tillkommit, genom pannans nyttjande eller eldens verkan, är en sådan icke beslag underkastad, utan bör, vid derom yppad fråga, förhållandet endast, vid ansvar, hos veder* hörande anmälas, och pannan i föieskrifven ordning undergå ny stämpling och mätning, på sätt derom vid bränvins-redskaps förändring och omarbetning stadgadt är. 5:0 Finnes Justerare af uppsåt eller vårdslöshet hafva orätt stämplat bränvinspanna, vare han, utom det ansvar, som följer på ett i behörig ordning verkstäldt beslag och egaren drab* Bihang till Riki-Su Prat• l82|> io:dc Sami. % B. a 4, 8 114 Underdåniga Skrif veiner. ba bordtj så framt denna finnes låtit med afsigt förändra eller omgöra redan stämplad bränvinsxedskap, antingen sin tjenst förlustig, eller ock från utöfningen deraf på längre elter korrtare tid skiljd, efter Domarens pröfning huruvida förseelsen herrört af uppsåt eller mer och mindre vårdslöshet. 6:0
Utom i de fall, då bränvins-redskap antingen finnes ostämplad eller ock stämplad till större innehåll, än hvartill egaren må densamma bruka, då pannans utbrytning samt dess och redskapens confiscation alltid eger i hittills vanlig ordning rum, må, vid skeende beslag hos någon till bränvins-bränning berättigad och hvilken sig dertill i vederbörlig ordning anmält, hvarken pannan utbrytas och jemte dertill hörande redskap egaren fråntagas, eller rättigheten till bränvins-tillverkning honom förmenas förr, än, efter föregånget laga åtal, förste Domstol, som målet upptagit, förklarat redskapen förbruten; utan ege åklagare endast, vid af honom verkställde beslag, att, till förekommande af förblandning eller förbytning, märka så beskaffad panna och öfrig redskap medelst påslående af en tjenlig stämpel; dock åligge det beslagare, att vid slika confiscationstillfällen låta, i ojäfviga vittnens närvaro, verkställa pannans uppmätning och beslags-stäinplingen af en till hränvinspannors justering berättigad person, likväl icke af den justerare, som pannan tillförene uppmätt och stämplat.
TiU hvilke senare åsigter Kiksens Ständer hemtat anledning deraf, dels att en mera tillför - Undcrdäniga Skrifvelseri 1*5 litlig grund är beredd
Domaren vid pröfr.ingen, huruvida upptäckte skiljaktigheterf|eme!lan innehållet och den asatte stämpeln härröra af antingen någon egarens med afsigt vidtagna åtgärd, eller bruket och eldens verkan, serdeles som hvar och en är öppet lemnadt, att genom anskaffande af ofvan omförmälde bevis om pannans dimensioner, trygga sig mot möjliga åtal, dels att det i Kongl. Förordningen af den ao Maji 1759, angående Mått, Mål och Vigt åberopade stängande af Allmän Lag och det i 8 Cap. Handels-Balken bestämde ansvar icke kan i frågor om bränvinspannor» stämpling anses lämp-r ligt, såsom endast handlande om uppmätning af allmänt nyttjade rymdemått, dels ock att de följder, som möjligen kunna oskyldigtvis tillfogas bränvins-tillverkare, genom en genast efter beslaget verkställd utbrytning af panna och redskap samt derigenom afstannad tillverkning, innan ännu Domaren haft tillfälle, att yttra sig öfver den rätt, hvarmed sådant skett, ofta medföra en vida större förlust och skada, än att sådant kan, genom de på ett origtigt beslag följande böter och skadestånd, ersättas.
Öfverlemnande likväl slutligen Riksens Stärn; der till E. K. M:ts Nådiga godtfinnande, huruvida dessa Riksens Ständers åsigter skola antingen genom en särskild kungörelse meddelas, eller ock inflyta i den allmänna författning, som, i händelse att den, under den 20 December i8i5, utfärdade skulle undergå en närmare omarbetning, lär komma att utgå; äfvensom Riksens Ständer i underdånighet anhålla, att sistberörde författning måtte sättas i öfverensstämmelse med de Underdåniga Shrifvelser. af Riksens Ständer, angående bränvins-bränningen, nu i Öfrigt framlagde förslag.
N:o 428.'
JJppl. 0. godk. hos Ridd. och Ad.di 19 Dec. 1803, Preste-Ståndet d. 20 — — Borgare-Ståndet d. 20 — — Bonde-Ståndet d. ao — — Riksens Ständers underd.
Skrifvelse, angående åtskilliga förändringar i Seglations- Ordningen. S, A. K.
Dertill påkallade af särskilda motioner,' hafva Riksens Ständer låtit under närmare granskning komma den, under den sa Bebruarii 1820, af E. K. M. i Nåder utfärdade Seglations-Ordning,' som Riksens Ständer, vid delta tillfälle, funnit kräfva flere ändringar och rättelser, för att bringas i öfverenstämmelse med ej mindre det, vid detta Riksmöte, gillade och antagne friare Han-! dels-system, och den derpå byggda Tull-tariff, än den nya författning mot Lurendrägeri och Tullförsnillning, hvilken Riksens Ständer ansett böra i enlighet dermed utarbetas.
Underdåniga Skrifvelser. 117 Härvid hafva Riksens Ständer likväl, med fästadt afseende å hvad dels finnes af främmande inagter stadgadt, dels inom Norrige till efter; lefnad gäller, deis ock blifvit af Grosshandelssamt Coopvardie-Sfceppare-Societeterne i Stockholm hos E. K.
M. redan i underdånighet anfördt, trott sig höra lika underdånigt vid den nu gällande författningen framställa följande önskningar och tillägg, för att vid detta ämnes vidare handläggning komma under närmare öfvägande: 1:0
Att då de chicaner och det stränga ansvar, hvari sjöfarande och (rafiquerande kunna utan eget förvållande råka, da stormar, lugn eller strömsättningar göra för dem omöjligt, att, utan minsta afvikelse, följa de i 1 Art. jt §. 1 och a Mom. angifne inlopp, till der uppräknade städer och hamnar, dessa föreskrifter må ur författningen utgå, och i det stället stadgas, att Skeppare, kommande från utrikesort ochernande sig tili Svensk Stapelstad eller hamn, skall vara pligtig, att, under behörigt iakttagande tillika af hvad Quarantaines-Författniugarne innehålla, nyttja lofliga oeh rätta farvatten, och ej taga annat inlopp, än der Krono-lots Station eller Tull-bevaknings-postering finnes; men om åter fartyg, större eller mindre, nödsakas af sjöskada eller storm att inlöpa i uthamnar eller skärgård eller längs kusten, der Lotsar eller Tullbetjente ej äro att tillgå, bör Skepparen sådant ofördröjligen på närmaste Lots- eller Tullplats tillkännagifva, och emedlertid, vid ansvar, som för Tullförsnillning, hvarken gods eller effecter, af hvad namn eller beskaffenhet som helst, från ii8 Undtrdaniga Skrifvelter'. fartyget transporteras eller i land föras förr, än Lots- eller Tull-betjent sig om bord infunnit.
Sä snart äter Lots kommit om bord, åligger honom bevakningsansvaret intill dess Tull-betjent sig till behörig visitation inställt; i sammanhang hvarmed äfven slutet af 2 $. 4 Mom. samt det sist i samma §. förekommande stadgande om import af nederlagsgods, Caffe, m. tn. torde finnas öfverflödige och olämplige. 2:0
Att då föreskriften 12 , det bör den, som med farkoster under 15 Lästers drägt till eller ifrån utrikes ort utförer annat, än Rikets producter, eller återhemtar andra varor, än sådane, som produceras § den ort, der lossningen egt rum, böta Fem Hundra Riksdaler, samt mista fartyg m. m., synes så mycket mera olämplig, som genom fartygets förverkande, egaren dertill jemväl straffas för Skepparens brott, i händelse denne icke tillika förenar desse bägge egenskaper, bör till följd deraf den senare straffbestämmelsen försvinna 3:0
Alf de i 3 §.
1 Mom. bestämde böter af 500 R:dr, hvilke, vid bristande tillgång, skola förvandlas till Fästningsarbete under Nio månaders tid för den Skeppare, som, utan bevislig! nödtvång, gagnar olaga inlopp, måga nedsättas till 300 R:dr och, vid saknade utvägar dertill, umgällas i enlighet med 4 Art. 5 §. 3 Morn.; äfvensom att det här förekommande uttrycket ”olaga uthamn” bör ändras till ”uthamn, der ej Lots eller Tull-betjening finnes.” 4:0
Att då erfarenheten visat, att hårda straff ofta motverka sitt ändamål och en fiscalisk angifvelse af Redares eller gods-egares delaktig - Underdåniga Skrifvelser. lig het i brottet är vilkoret för minskning i det fästningsarbete, hvartill efter a Mom. den skeppare är förfallen, hvilken lossar gods pä olofli— ga ställen, tro Riksens Ständer detta stadgande vara bygdt pä omoraliska grunder, och föreslå derföre i underdånighet, att i stället må stadgas:
Tossas gods på sådane oloflige inloppsställen eller i öppen sjö , vare godset förbrutet och Skepparen straffas i män af godsets värde, enligt den emot Tullförsnillning utkommande förordningen. 5:0
Att den i 6 §. sista Mom.
Skeppare ålagde skyldighet, att gälda de böter, som drabba skeppsfolk eller passagerare, hvilke, innan visitation för sig gått, begifva sig, utan Tullkammarens tillstånd, ifrån eller till fartyg, i händelse den brottslige antingen tager till flykten eller ock ej mägtar gälda plikten, må, enär detta stadgande synes Riksens Ständer mindre rättvist * så vida skepparen är för ansvar fri, i händelse förbrytelsen begås af en för böternes erläggande vederhäftig person, hvaraf följer, att det icke är i och för sjelfva förbrytelsen som skepparen straffas, eller straffet på honom öfverflyttas, utan derföre att den verkliga förbrytaren antingen icke är att tillgå eller ock fattig, endast må ega rum, derest skeppare brottet afvetateller befordrat. 6:0