Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den väg, hvarpå den önskvärda förändringen, prebende-församlingarnes förseende med egna kyrkoherdar, skall kunna uppnås, synes mig derföre leda genom konsistoriernas omorganisation, och hvilken äfven af åtskilliga andra skäl synes i hög grad önskvärd.
På det att likväl denna förändring, då den i öfrigt hinner blifva beredd, måtte möta minsta möjliga binder, och då ett sådant lätt kunde uppstå genom de vid elementar-läroverken anställde lärarnes verkliga rätt eller genom häfd kraftvunna anspråk att hvar i sin ordning komma i åtnjutande af inkomsterna från ett prebende-pastorat, så vågar jag, för min del, vördsamligen föreslå Rikets Ständer, att vid beviljandet af den föreslagna löne-förhöjningen för elementar-läroverkens lärare föreskrifva det vilkor, att hvar och en lärare, som hädanefter erhåller ny fullmakt på en lärare-befattning, dermed icke erhåller ovilkorlig rätt att framdeles i tur få tillträda prebende-pastorat, utan Stals-Utskotlels Utlåtande M 148.
(Fortsättn.) 63 utan bör i detta hänseende underkasta sig de anordningar, som kunna blifva en följd af konsistoriernas möjligen blifvande omreglering.» Häruti instämde Herrar Gripensvärd, J. 0. och v. Printzencreutz, B. W. af Biskop Annerstedt samt Prostarne Tellbom och Berlin: angående föreslaget, men af Utskottet underkändt, vilkor, att den, sorn hädanefter blifver lärare vid något af Rikets elementar-läroverk samt vill tillgodonjuta löne-förhöjning, skall afsäga sig rättighet att för tjenstgöringen vid läroverket tillgodonjuta presterlig tjensteårs-beräkning. af Herr Henschen: angående föreslaget, men af Utskottet underkändt, vilkor, att de till skol— staten anslagna räntor och tionde skulle vid tillträdandet af löne-förhöjning till statsverket indragas. af Herr Hörnstein.
Vid 35:te punkten: af Prosten Tellbom: »Mot Stats-Utskottets beslut i detta ämne nödgas jag anmäla min reservation; och utbeder jag mig att till en början få åberopa, huru ett dylikt mål vid en föregående riksdag blifvit behandladt.
Med anledning af Nora bergsförsamlings inom Örebro län i underdånighet gjorda anhållan, att den emot de upphörda djekne-penningärne svarande afgift, hvilken hvarje matlag i nämnda församling från äldre tider med 2\ lispund tackjern utgjort till Rector Scholae i Nora stad, måtte från den 1 Maj 18-44 afskaffas, och församlingen berättigas att i stället använda samma afgift till sockne-skolornas nytta, hade Kongl. Maj:t, emedan ifrågavarande afgift, rätteligen utgörande 43 skeppund tackjern, vore af samma natur, som djekne-penningarne, hvilka Rikets Ständer vid 1834 —1833 års riksdag beslutat skola upphöra, och för hvilka de beslutat ersättning skola i behörig ordning utgå till de auktoriteter, som förut disponerat denna inkomst, men de af Rikets Ständer för detta ändamål anvisade medel icke lemnade tillgång till dylik godtgörelse åt Rektor vid Nora stads skola, under 1847 års riksdag i nåder föreslagit, att ett belopp af 298 R:dr 6 sk., motsvarande ofvan omförmälda 43 skeppund tackjern, enligt
Örebro läns markegång för de tio sista åren näst före det år, då frågan väcktes, måtte å Riks-staten uppföras såsom ersättning till Rektor vid stads-skolan i Nora för nämnda inkomst.
Till hvad Kongl. Maj:t sålunda äskat tillstyrkte Siats-Utskottet bifall, hvilket äfven beviljades af Rikets Ständer, som, med afseende derpå, att samtliga öfriga till godtgö Bih. lill R.
Brot. 1836 & 1837. 4 Sami. 1 Afd. 5 Band. 5 Haft. 9 60 Slals-Utskollets Utlåtande JVs 148.
(Fortsättn.) rande af de förra djekne-penningarne anvisade statsriiedel inbegripas under anslagét för elementar-Iäroverken, ansågo jemväl nämnda érsättnings-belopp af 298 R:dr 6 sk. böra under samma anslag, uppföras.
Efter denna framställning öfvergår jag till det nu ifrågavarande ämnet.
Den 15 November 1826 förordnade Kongl. Majit, att den lediga Kollegatjensten vid skolan i Linde skulle indragas, och lönen tilläggas rektoratet vid samma skola, såsom blifvande ensam lärare-beställning derstädes, samt att, vid dåvarande Rektors afgång från skolan i Liude, den med staden till ett pastorat förenade bergsförsamlingen finge till en egen föreslagen undervisnings-anstalt använda dess dittills åt stads-skolan lemnade lönings-bidrag, på sätt och under de vilkor, som Konsistorium i Westerås i underdånighet hemställt.
Dessa villtor voro, så vidt de angingo stads-skolan i Linde, att bergsförsamlingen skulle till blifvande lärare vid denna skola erlägga de vanliga och då af samma församling erbjudna djekne- eller socknegångs-penningarne.
Några år derefter, år 1835, upphörde, i följd af Rikets Ständers beslut, djekne-penningars utgörande af församlingarne, och ersättning för de försvunna djekne-penningarne blef beviljad att af statsmedel utgå; men vid beräknandet och bestämmandet af denna ersättning förbisågs det nämnda lönebidraget af Lind es bergsförsamling till Rektor i Linde, ehuru det motsvarade djekne-penningar; och den nye Rektorn i Linde, som år 1839 tillträdde rektoratet, gick derföre i mistning af detta lönebidrag, utan att för detsamma erhålla någon ersättning.
Då det lönebidrag till Rektor i Linde, som tillförene utgått från Lindes bergsförsamling, och som enligt en år 1723 upprättad konvention, »såsom det varit af ålder vanligt,» af bergsmännen utgjordes för »helt och halft hemman och så proportionaliter» med »en våg jern» (21 lispund), och i södra fjerdingen med en daler k:mt, samt af smeder och torpare med en half daler, men hvilket han sedan år 1839 måst umbära, är af samma natur, som de indragna och af Staten i allmänhet ersatta djekne-penningarne, synes ersättning för denna förlust böra åt honom anslås med samma skäl, på grund hvaraf dylik ersättrdng till Rektor i Nora blifvit af Kongl. Majit föreslagen och af Rikets Ständer beviljad.
Motion om sådan ersättnings beviljande blef ock under sistförflutna riksdag gjord af Lindes skolas Inspektor, Prosten och Kyrkoherden i Linde C. D. Arosenius.
Stats-Utskottet, till hvilket denna motion blef remitterad, yttrade med anledning deraf i 12 punkten af Utlåtandet JVs 73, att, ehuru den äskade ersättningen till skolan i Linde syntes vara af enahanda beskaffenhet, som den, hvilken vid 1847 och 1848 års riksdag beviljades Nora stads skola, Utskottet, då icke utredt vöre, huruvida ifrågakomna, bland Rektors i Linde löne-inkomster tillförene ingående, afgift verkligen varit af samma natur, som de upphörda så kallade djekne-penningarne, ej heller till hvilket belopp den begärda ersättningen må bestämmas, ansåg lämpligast, att vederbörande i denna fråga vände sig till Kongl. Majit, som, efter densammas behöriga utredning, utan tvifvel komme att vidtaga de åtgärder, hvartill förhållandet Slats-Utskottels Ullålande M tiS.
(Fortsättn.) 67 kunde anses föranleda; och hemställde Utskottet, att motionärens framställning för närvarande icke måtte af Rikets Ständer bifallas.
Detta Utlåtande blef af Rikets Ständer godkändt.
Med anledning af hvad angående detta ämne sålunda förekommit, och efter af Lindes skolas Inspektor gjord begäran, anhöll Konsistorium i Westerås den 11 Juli 1833 i underdånighet, att Kongl. Majit måtte täckas till Rikets Ständer vid nästkommande riksdag aflåta nådig proposition, att för det Rektor i Linde frångångna löne-bidraget ifrån Lindes bergsförsamling måtte af statsmedel beviljas ersättning.
Och då för bestämmandet af det belopp, hvarmed denna ersättning bör utgöras, ingen lämpligare grund torde finnas, än det belopp, hvarmed den afgift, som från bergsförsamlingen fordom utgått till Rektor i Linde, men ifrån år 1839 ingått till bergsförsamlingens skol-kassa, under dessa sednare år blifvit utgjord, hemställde Konsistorium, att ersättningen måtte bestämmas till detta belopp, som, enligt förvaltarens af bergsförsamlingens skol-kassa den underdåniga ansökningen bilagda intygande, under åren ifrån år 1839 i medeltal varit 250 R:dr Banko.
Med anledning af denna underdåniga anhållan afgaf Kongl. Majit den 10 sistlidne Januari till Stats-Utskottet »nådig skrifvelse, angående väckt fråga om ersättning till Rektor i Lindes stads-skola för honom frångångna djekne- eller socknegångs-penningar, » i hvilken skrifvelse Kongl, Majit, efter meddelad framställning af ämnet, yttrar, att, »då Kongl. Majit, uti Dess nådiga proposition till Rikets nu församlade Ständer om Statsverkets tillstånd och behof, föreslagit de så kallade stads-skolornas eller pedagogiernas uppförande, jemte elementar-läroverken å allmän stat, finnér Kongl.
Majit ofvanberörda underdåniga framställning icke föranleda till annan åtgärd, än att handlingarne i målet varda till Rikets Ständers Stats—Utskott öfverlemnade».
Att Kongl. Majit icke föreslog, att medel till den begärda ersättningen skulle af Rikets Ständer beviljas, grundade sig således icke på ett ogillande af den derom gjorda underdåniga framställningen, utan derpå, att Kongl.
Majit uti Dess nämnda nådiga proposition föreslagit, att stads-pedagogierna, hvaribland Lindes finnes nämnd, måtte upptagas på elementar-läroverkens stat.
Dessa föreslagna nya elementar-läroverk, med undantag af Skenninges, skulle erhålla tvänne lärare, nemligen en Rektor med 1,800 Ridr och en Kollega med 1,000 Ridrs lön.
Blefve delta Kongl. Majits förslag af Rikets Ständer bifallet, så vore den begärda ersättningen icke behöflig, ty Rektor i Linde skulle då erhålla en lön af 1,800 Ridr Rimt, som betvdligen öfverstege de sammanlagda beloppen af hans nu i stat uppförda lön, 240 Ridr 47 sk. 8 rist. biko, och af de hans lön frångångna djekne-penningarne.
Sedan Stats-Utskottet beslutat att icke tillstyrka bifall till Kongl. Majits nådiga förslag angående pedagogierna, har Utskottet yttrat sig om den of Kongl. Majit till Utskottet öfverlemnade frågan, rörande ersättning till Rektor i Linde för de honom frångångua socknegångs-medlen eller djekne-penningarne från Lindes bergsförsamling.
Härom har Konungens Befallningshafvande i Örebro län uti infordradt 68 Stals-Ulsknltels Utlåtande JYs 148.
(Fortsättn.) underdånigt utlåtande yttrat sig, lika med Westerås Konsistorium, anse denna ersättnings-fråga vara af samma beskaffenhet med den af Konsistorium anförda om bidrag till Rektor i Nora stad, hvarföre Konungens Befallningshafvande ock underdånigst instämt i Konsistorii gjorda framställning.
Och i gemensamt underdånigt utlåtande hafva Kongl. Kammar-kollegium och Kongl.
Stats-kontoret »vitsordat, hvad Konsistorium anfört, såväl angående ifrågavarande till en del i tackjern förr utgående afgifts egenskap att utgöra vederlag för socknegängs- elier djeknepenningar, som derom att ersättning af statsmedel för dessa Rektor i Linde icke tillgodokommit».
Kollegierne, ehuru åberopande, att »Rikets
Ständer på nådig proposition beviljat Rektor i den Linde närbelägna staden Nora ersättning efter stadgade grunder för den förlust af vederlag för djekne penningar, honom tillskyndats genom- Nora bergsförsamlings befriande från dylik afgifts erläggande», tillstyrka dock endast »i så måtto nådigt bifall å den gjorda underdåniga framställningen, att ersättning måtte Rektor derstädes beredas såmedelst, att han af Statsverket årligen undfår godtgörelse, icke för den fordna jernskatten, utan för de djekne-penningar eller socknegångs-medel, sorn af denna församling bordt, på sätt ofvan är nämndt, till honom utgöras, i fall icke sjelfva afgiften upphört, med aderton Riksdaler fyratio skillingar sex runstycken banko, att, med tillämpning af Kongl.
Kungörelsen den 8 September 1824, utgå från och med år 1834, hvarom till Rikets Ständer torde aflåta» nådig proposition».
Men Kollegierne tillägga: »För den händelse åter Eders Kongl. Maj:t skulle i nåder anse mera lämpligt, att den ersättning, som kan komma att af Rikets Ständer äskas, bestämmes efter beloppet af den afgift, som
Lindes bergsförsamling förut erlagt til!
Rektor i stads-skolan, hafva Kollegierne äfven derå infordrat uppgift efter medium för åren 1829 —1838.
Enligt konvention af år 1723 har af helt och halft hemman erlagts en våg eller 2| lispund tackjern och så proportionaliter, utom af södra fjerdingen, som betalt 1 daler kopparmynt efter samma proportion; hvarjemte smeder och torpare erlagt en half daler.
Denna afgift har för nyssnämnde tio år utgjort i medeltal: 27 skeppund 22 lispund 11? skålpund tackjern af 149A? mantal å sex Riksdaler 52 skillingar 2? runstycken 185: 43. 6. af 37| hemman i södra fjerdingen å en daler kopparmynt . 3: 28.
4. af smeder och torpare till ett antal per medium af 223 å ? daler 6: 9. 4.
Summa Ranko Riksdaler 195: 33. 2.» Stats-Utskottet har tillstyrkt, att ifrågavarande ersättning må beviljas att till
Rek tor i Linde årligen utgå med det af Kollegierna tillstyrkta beloppet, 18 R:dr 40 sk. 6 r:st. b:ko eller 28 R:dr 27 öre R:mt, samt att beloppet deraf för åren 1854 med 1857, utgörande 115 R:dr 8 öre R:mt, må till utgående från Riks gälds-kontoret anvisas.
Om Utskottets af trägna göromål upptagna tid tillåtit det Stals-Utskottets Utlåtande JVs 148.
(Fortsättn.) 69 att. åt detta ämne egna en större uppmärksamhet, så vågar jag antaga, att Utskottet skolat finna billigheten fordra att tillstyrka ersättning icke blott för en ringa del af de lönemedel, som frångått den svagt lönade Rektorn i Linde, utan för hela beloppet af de förlorade lönemedlen, från och med fir 1854 beräknadt.
Hvad Kongl. Majit och Rikets Ständer funnit skäl att bevilja Rektor i Noro, detsamma synes, då förhållandena äro lika, ej kunna med skäl förvägras Rektor i Linde.
Jag vågar derföre till Rikets Ständer vördsamt hemställa, att åt Rektor i Linde må för honom frångångna djekne-penningar eller socknegångs-medel beviljas ersättning med det af Kollegierna uppgifna fullständiga beloppet, 195 R:dr 33 sk. 2 r:st. b:ko årligen, hvilket bör å stat uppföras, samt att detta ersättnings-belopp för åren 1854—1857 må anvisas att från Riksgälds-kontoret utgå.»
Vid 40:de punkten: angående afiöningen för Sundhels-kollegii Ordförande: af Herr Montgommery, II. N. G., Friherre Leijonhufvud, B. A., Herrar Gripensvärd, J. O. och v- Printzencreutz, B. W. samt Prosten Melander. af Professor Selander: »Emot den af Utskottet föreslagna nedsättningen i lönen för Ordföranden i Sundhets-kollegium får jag vördsammast anmäla min reservation, helst följden af en dylik nedsättning otvifvelaktig! blefve den, att svårligen någon till denna befattning fullt qvalificerad person kunde förmås att densamma emottaga.
Ty då man ihågkommer, alt till denna plats erfordras, utom andra egenskaper, äfven ett inom läkare-vetenskapen stadgadt anseende samt att skötandet af en inkomstgifvande enskild praktik icke kan med förvaltandet af detta embete förenas, inses lätt att emottagandet deraf blefve förenadt med en ofta betydlig ekonomisk uppoffring.
För öfrigt bör icke heller förgätas, att Ordföranden i Sundhets-kollegium, såsom chef för hela medicinal-vården i Riket och således för en talrik tjenstemanna-personal, svårligen kan alldeles undandraga sig den representation, som från dylika platser är oskiljaktig.
Jag yrkar derföre, att lönen för Ordföranden i Sundhets-kollegium måtte, i enlighet med hvad Kongl. Majit föreslagit, bestämmas till 7,000 R:dr R:mt.» Häruti instämde Herr Björnstjerna, J. M., samt Prostarne Schram och Berlin. angående afiöningen för de 2 äldste Medicinal-råden: af Lars Rasmusson från Götheborgs och Röhus län och Anders Eriksson från Elsborgs län, hvilka biföllo Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition. angående afiöningen för Ombudsmannen: 70 Stats-Ulskoltels Utlåtande M ISO.
(Fortsättn.) af Prosten Melander och Professor Selander. af Herr Hörnstein: »Utskottet säger sig hafva besvqrat Professor Selanders motion om löne-förböjning för Kongl.
Sundhets-kollegii tjenstemanna-personal.
Detta har visserligen skett till en del, nemligen genom beviljande af tvänne högre Råds-löner samt förhöjning af Sekreterarens lön till likhet med Kamererarens.
Med dessa tvänne tjenstemän har Ombudsmannen hittills varit lika i tjenstegrad och af löning.
Att han i tjenste-åligganden är deras jemlike har motionären styrkt med ett yttrande, som bör ega vitsord, nemligen af Kollegii egen ordförande, som i en promemoria af den 23 November 1835 säger: »Skulle Ombudsmannens lönevilkor fullt lämpas efter hans tjenste-åligganden och trägna göromål inom Kollegium, borde han tvifvelsutan upptagas i samma löne-kategori, sorn Sekreterare noch Kamereraren, emedan han, utom andra mångfaldiga åligganden, hvilka fordra hans dagliga närvaro på embetsruminet, äfven har den ansvarsfulla förvaltningen af och vidlyftiga redovisningen för Kollegii Fältläkare-kontor, genom hvilket allt hans tid i det närmaste af tjensten upptages.» — De skäl, hvarpå likväl bemälde Ordförande ansett en nedsättning i Ombudsmannens lön kunna ske, har motionären förbigått.
I Utskottet hade jag tillfälle att derom upplysa och de torde, nogare betraktade, vara af den beskaffenhet, att de snarare lala för än emot förhöjning af denna lön.
De äro dels att Ombudsmannen njuter boställs-rum i Kollegii hus, dels att han såsom Medicine
Doktor kan ega hopp om befordran till ledamotsplats.
Boställs-rummen äro likväl, enligt Kollegii beslut, upplåtna åt Kamereraren, sedan nuvarande Ombudsmannen begärt och erhållit tillåtelse att afflytta, utan alt dock, enligt sin önskan, få uppbära hyra för rummen.
Hoppet om befordran bar Staten för andra embetsmanna-klasser upphört att anse såsom skälig lön.
Enligt sista erfarenhetens vittnesbörd, kan en Ombudsman tjena i Sundhets-kollegioro nitton år, innan detta hopp går i fullbordan, hvilket dessutom, då han icke har någon i lag stadgad företrädesrätt till ledamotsplats, kan alldeles uteblifva.
Det synes derföre dubbelt obilligt att just derföre att en tjensteman måste vara qvalificerad till en högre befattning, lemna honom i brist på den nödtorftiga bergning, hvilken man ej vill eller kan vägra andra af samma grad, hvilka icke behöfva ega denna qvalifikation.
Af den dyra tiden och ökade lefnads-omkostnader — det allmängiltiga skälet till de frikostiga löne-anslag, som vid denna Riksdag blifvit beviljade — får helt visst Ombudsmannen sin känning, så väl som alla öfriga.
Ehuru läkare, kan han, af många tjenste-åligganden hindrad, ej sköta någon betydlig privat-praktik.
Mig synes det föga konseqvent, att Rikets Ständer, som föröfrigt sörjt för Statens tjenstornäns behof, skulle vägra all löne—förbättring åt denne ende eller, hvilket är nära nog detsamma, låta honom åtnöjas med 15 procent, då hans vederlike Kamerergren erhållit 91 procent förhöjning. Stdlé-Uisköllets Utlåtande 14!!.
(Fortsättn.) 71
För min del yrkar jag, att Ombudsmannens lön måtte förhöjas till 0,500 R:dr K:mt eller lika med hvad Sekreteraren och Kamereraren blifvit tillagdt.»
Häruti instämde Prostarne Schram och Wåhlander samt Professor Carlson.
Vid 41:sta punkten: angående väckt, men af Utskottet underkändt förslag, att 15,000 R:dr skulle ställas till Kongl. Maj:ts disposition för extra provincial-läkares anställande på de ställen, Kongl. Majit, efter vederbörandes hörande, finner sådane tjenstemän behöfiige och distriktets innevånare åtaga sig förse läkaren med tjenlig bostad: af Herr Henschen och David Andersson från Hallands län. angående väckt, af Utskottet underkändt förslag, att extra proviocial-läkare med station i Trelleborg, Nordingrå och Falkenberg skulle antagas och de erforderliga anslagen ställas till Kongl.
Mäj:ts disposition för att för ändamålet användas, om, efter föregången undersökning, dessa läkare-befattningar anses behöfliga: af Herr Henschen samt David Andersson från Hallands och Pehr Mattsson från Wester-Norrlands län; Vid 51:sta punkten: af Pehr Mattsson från Wester-Norrlands län.
Vid 59:de punkten: af Herr Henschen.
Vid 75:te punkten: af Herr Henschen, hvilken ansåg, att anslaget till rese-stipendier samt läroböckers och lärda verks utgifvande borde höjas till 18,000 R:dr och äfven få användas till uppmuntrande af öfversättningar.
Vid 84:d'e punkten: af Prostarne Berlin och Holmberg.
Vid 86:te punkten: af Éerr Henschen. 72 Ståls-Utskottets Utlåtande J\/s 148.
Vid 103:dje punkten, i fråga om det beslutade förbehållet: af Doktor Gumcelius.
Vid 108:de punkten: andra momentet: af Herr Gråå. sista momentet: af Herr Bildt, D. G., af Herr Edholm, E.W.: »Då hufvudstaden redan eger flera promenad-platser för allmänbeten, men skulle, i händelse Carl XIIl:s torg planterades med gräs och vexter, sakna någon större öppen plats för uppställande och inspekterande af trupper, eller en så kallad parad-plats, i likhet med hvad i hvarje hufvudstad och större garnisons-ort förefinnes, kan jag icke dela Utskottets åsigt att nämnde torg bör till en park-anläggning förändras.»
Vid lll:te punkten: af Prosten Schram anmäldt, hurusom han varit hindrad att i öfverläggningen och beslutet uti denna fråga deltaga.
Vid 117:de punkten: af Herr Henschen.
Vid 124:de punkten: af Herrar Bildt, D. G., Björnstjerna, J. M., Törnebladh, G. och af Ed holm, E. W. Yid flera särskilda punkter: af Herr Björck: »Ehuru jag, för min del, ansett, att åtskilliga, så väl löner, som andra anslag, dem Stats-Utskottet under åttonde Hufvud-titeln föreslagit, kunnat och bordt till heloppet nedsättas, äfvensom i några fall helt undvikas, kan jag dock icke neka, att Utskottets förslag i allmänhet befinnes öfverensstämmande med de åsigter, beträffande regleringen af Statens utgifter, hvilka under behandlingen af de föregående Hufvud-titlarne hos Riks-stånden gjort sig gällande; hvarföre jag ock anser Stats-Ulskollets Utlåtande M 148.
(Fortsättn.) 75 anser ändamålslöst att i vidare män, än bär nedan förekommer, fullfölja mina inom Utskottet framställde särskilde meningar, helst allt skäl förefinnes, att de inrättningar och anstalter, som utgöra föremål för denna Hufvud - titel, lika med öfrige stats-institutionerne, befordras och utvecklas i mån af de nuvarande tillgångarne, om än de alla måste vidkännas den minskning i anslagen, sorn vid en kommande riksdag måhända visar sig vara nödvändig.
I afseende på lönen för
Departementets chef, anser jag mig böra erinra, att Borgare och Bonde-stånden för öfrige
Departements-cheferne fastställt lönen till 13,500 B:dr Riksmynt.
Under anslagen för Upsala Universitet förekomma lön för en ny profession i medicinska fakulteten, arfvode till belopp af 1,500
R:dr för öfver-läkaren vid Upsala Central—hospitaI, och anslag till tredje Amanuensen vid Bibliolheket.
På Universitetets stat finnas lika många professioner inom medicinska fakulteten, som inom samma fakultet vid Lunds Universitet.
En särskild professor för den praktiska medicinen erfordras icke, då delta läroämne lämpligare hänföres till undervisningen vid Carolinska institutet, och det icke kan vara billigt, att
Statsverket betungas med dubbla eller tredubbla omkostnader för ett och samma ändamål, helst icke någon fördel, och icke ens någon beqvämlighet, derigenom beredes de studerande, hvilka i allt fall måste besöka institutet.
Dessutom hafva Ständerna vid denna riksdag begärt, att ett förslag skall Upprättas föt ordnandet af den medicinska undervisningen, och det saknas allt skäl ali gå detta ordnande i förväg genom anställande af ytterligare en lärare i Upsala.
Att den kliniska undervisningen i botande af sinnessjuke lämpligast bör lillvägabringas här i Stockholm, lider så litet tvifvel, att det icke kunnat nekas ens af dem, som förordat det i detta afseende tillstyrkta anslaget för läkaren vid Upsala hospital.
Såsom arfvode till tredje Amanuensen vid Bibliolheket torde ett mindre stipendium så mycket hellre vara tillräckligt, som denna befattning tillkommit genom enskild mans förfogande och innebafvaren tillgodonjuter räntan af en donation.
Löneförhöjningarne för lärarne vid Elementar-läroverken böra, efter min åsigt, åtföljas af det vilkor, att all tionde, äfvensom praebende-hemmanen, till statsverket indragas; och synes i öfrigt antalet af lärarne vid flere läroverk, åtminstone tillsvidare, kunna nedsättas under det af Utskottet föreslagna.
Bland dessa må nämnas läroverken i Carlskrona, Malmö och Piteå.» Herr Gråå instämde i denna reservation, i hvad den angår dels frågorna om anslag till en ny medicinsk profession vid Upsala Universitet, till läkaren vid Upsala hospital för undervisnings meddelande i afseende på sinnessjukas behandling och till tredje Amanuensen vid Bibliotheket i Upsala, dels ock frågan örn indragning af de till skole-staten anslagne praebende-hemman och tionde-inkomster.
Bih. lill it.
Brot. 18S6 & 1857. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 5 Haft. 10 STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOH. BECKMAN, 1887.
Ilör till Stats-Utsk:s, år 1857, Uti.
M 148. 1 Tab. N:o 1.