Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Stad senast öfvergdngne eldsvåda blifvit urstdndsatte att erlägga skyddsafgift, ma, intill nästa Riksdag, efter Taxeringsrndnnens pröfning oell bestäm’ mande, derifrån befrias.
Slutligen och hvad angår Bevillningsafgiften för hus och Tomter, så och då endast de få hus, sorn varit uppförde å 37 Tomter, undgått eldsvådan samt deras egare derigenom, på åtskilligt sätt, blifvit lidande, anser sig
Utskottet ega full anledning hem• ställa att den, sista Riksdag, för alla Tomter, hus och byggnader i Bords medgifne befrielse fran Bevillning ma, intill nästinstundande Riksmöte, utan rubbning, destohellre fä fortfara sorn större olycka derefter öfvergdlt Staden.
Den af Motionairen föreslagne tid af Tio år för åtnjutandet af lindring i skattebidragen har Utskottet deremot, på sätt redan är nämndt, ansett böra inskränkas intill blifvande Ständers nästa Sammanträde.
Bil. t. Bvilln.'Ltskoitets Betänkande No 20 7 Dock varder sådant allt, jemte gjerde Reservationer, till Rikets Höglofl Ständers iipplysta profning vördsamt öfverlemnadt.
Stockholm den 5 Maji 181:9, Reservationer.
Af Herr Presidenten Friherre Leijonhufvud:
Jag reserverar mig emot Höglofl, Utskottets beslut, i de delar detsamma afviker fran Första Äfdelningens Förslag och i sådant ändamål åberopar jag dess ordalydelse i Fa och 3:dje momentet, nemligen:’’ ”1 frågan om sättet och gransen för denna lindring, hyser Utskottet den öfver, tygelsen, att den sökta befrielsen frän Bevillning för borgerlig rörelse icke har någon egentlig grund af behof eller billighet, efter sorn Jnvånarnes Egendom icke blifvit alldeles eller utan undantag förstörd genom eldsvådorne, samt troligtvis åtskill ige personer jemväl nu finnas boende •
Borås, hvilka efteråt dit inflyttat; och då Taxeringsmännen dessutom ega och böra bestämma den Be« villning, sorn må utgöras, efter verkliga förhållandet, samt äfven, om hittills i detta hän - g Bil. t. Bevilln.'Utskottets Betänkande N:ö 90, seende gällande stadganden bibehållas, näs behofvet så fordrar, kunna utsätta nfgiften för Rörelse till lägre belopp, än den minsta inom hvarje dass; får Utskottet, pä desse grunder, afstyrka bifall till Mationairens hemställan i denna omständighet ”Slutligen får Utskottet äfven vördsamt hemställa 5 alt Hus- och Tomtegare i Börås 'matte varda, intill nästa Riksdag, befriade frän Bevillnings erläggande ej allenast för vår• det af de åbyggnader, som ärö uppförde 5 de är 1897 afbrände Tomter, utan äfven för alla Tomter, hvilka efter denna eldsvåda ännu icke blifvit bebyggda Härmed förenade sig Herr af Rolén och Herr Prosten Nibelius.
Herr Prosten Svedelius:
Emot den af Höglofl.
Utskottet, uti förevarande Betänkan» de, medgifna befrielse från Bevillning äfven för de husegare i Borås, dem eldsvådan icke öfvergått reserverar jag mig, dels emedan jag anser denna befrielse principlös, dels emedan den synes mig stridande emot de åsigter, hvilka bestämt Höglofl.
Utskottets beslut om Bevill» Btvilln*' Utskottets Btlänkandt N:o Ji. hings erläggande för sådane fastigheter, »otti tillhöra fattig-inrättningar och fromma stif^ telser.’’ Herr Hof-Predikänten Dillner j Erie Perkiö ion frun Gefleborgs Län och Johannes Svensson frän Jönköpings
Län reserverade sig äfven emot beslutet i afseende på Bevillning för Hus och Tomter, samt åberopade såsom deras mening det af Herr Friherre Leijonhufvud anförde förslag i detta alseende.
Pehr Ericsson frän Kronobergs
Jag har lika mycken känsla och värma som någon annan och beklagar visst den olycka, som träffat Staden Borås; men jag kan svårligen medgifva denna Stad befrielse från Bevillning, emedan den börda, som borttages från detta Samhälle, träffar andre Medborgare och Orter, som icke tåla högre skatt.
Min ort, till exempel, är högst, fattig och behöfde nedsättning i de dryga skatterne.
Jag kan således icke tillstyrka befrielse för Borås pl annat vilkor , än att Städerna godtgöra den förlust, som härigenom uppkommer för Staten, helst vi. när det brinner på Landet icke få någon sådan hjelp eller eftergift.
Jag får således i allo reservera mig från Höglofl; Utskottets beslut i d^nna fråga. jo Ecvilln.-Utskoltets Betänkande No 31.
Utskottet den 21 Maji 1820.
Betänkande, angående Herr Friherre Fredrik Ridderstolpes Motion om uppgörandet af nya grunder för Taxcrings-värdet m. m. tiar Herr Friherre Ridderstolpe väckt en , ilen 3 sistlidne April , till jBevillningsUtskottet remitterad så lydande Motion: ”1 Plenum af den 30 Mars förbelidl* jag mig, att, i anledning af hvad som af flere Talare under innevarande Riksdag blifvit yttradt , angående Minimi-Tabellen , få göra en ny Motion.
Denna består i min vördsamma hemställan till Ridderskapet och Adeln samt öfrige Respective Med-Stånden om tillvägabringande af : N:o 21. ”1:0.
En anmodan till BevillningsUtskottef, att uppgöra grunder till nytt Taxeringsyärde å skattskyldige egendomar öfver he - Bévilhi.-Uiskvttels Betänkande N:o 2 1.
U la Piket, med afseende å natur, beskaffenhet och afkastningspris.” ”j:o.
Befallning till samtlige Herrar iändshöfdi ngar, att vid tillfällen af de Taxeringar, sorn nyss efter Riksdagen hållas, med stöd af dessa grunder, uppgöra Förslag till ny Taxering af värden i Städerne och å X«andet.” ”När sådane Taxeringslängder, noggrannt uppgjorde, efter samma uttryckligt bestämda grunder, hinna från iänen inkomma, och deras sammanräknade
Bevillnings - summor skulle finnas öfverstiga nuvarande MinimiTabells totalsumma, kan lätteligen, då proportionen iänen emellan , på detta — den mathematiska vissheten närmast kommande sätt, blifvit utredd, vissa procent af Taxeringsvärdet nedsättas, eller höjas, för att få jorden att bära den skatt, som Rikets Högloflige Ständer pröfva rättvis; och sålunda till nästa Riksdag Minimi-Tabeller uppstå , hvilka ej , såsom de nu varande hafva, endast att tacka slumpen för sitt belopp.” ”De i första punkten omförmälde grunder böra ej vara svåra att uppgöra för alla möjligen inträffande fall och för alla slag af räntebärande egendom , börande nettobehållningen uppgifvas i varor, och dessa varor »2 Btvillni-XJtsköiltlt lielUnkaudt
Nro tu beräknas uti de i orten gångbare Torgpris — alltsammans enligt ett medium af 10 år.” ’*Vid nästa Riksdag skulle Rikets Ständer kunna besluta öfver användandet af de vunne upplysningarne, Qm en Comité nu kunde utväljas, bestående af en insigtsfull och oväldig man från hvarje landskap, hvilken Comité egde att insamla Länens uppskattningslängder, och ransaka om, i det uppgjorda iörslaget, de fastställde grunderne nog-; grannt blifvit följde.” Andamålet med denna Motion; syne* vara, dels att vissa allmänna grunder för Taxeringsvärdet å skattskyldiges egendomar; skulle bestämmas, och dels att, sedan detta värde för alla fastigheter blifvit för hvarje Län utröndt, ett förslag deröfver måtte till— vägabringas, hvilket vid nästa Riksdag kunde föranleda till en Minimi-Tabell, sorn vora efter tillförlitliga grunder uppgjord och lärn-; pad efter verkliga förhållandet.
Då den af Motionairen angifoa hufvudgrund för egendomsvärde, nemligen a/kastningens nettobehållning, enligt Utskottets tanka, är mycket ombyt?
lig och beroende af många omständigheter, hvilka ofta med sjelfva iBtvillri.-UtskotUlt Betänkande aT; a) fastigheten och dess egentliga värd® hafva föga sammanhang, samt dessutom denna afkastnings beräkning efter torgpris icke lärer kunna -verkställas, da ett medeltal af dessa pris på de flesta Orter med svårighet, och på andra, från Städerne mer aflägsna tracter, alldeles icke kan utrönas, så finner Utskottet destomindre skäl att för värdering uteslutande antaga och föreslå förstnämnde grund, som Utskottet an-i ser föreskrifterne för uppskattning till Taxeringsvärde i i8g5 års BevillningsStadga, hvilkas bibehållan-r de i hufvudsaken Utskottet i Betänkandet N:o 7 tillstyrkt, vara ändamålsenliga, helst de äfven gifva anvisning att behörigt afseende bör lästas å afkastning och afscittningstillfdlle; och med anledning af dessa gällande skäl afstyrker Utskottet antagandet af hvad Motionairen, utan någon närmare utveck-] ling, yrkat om bestämmandet af ofvannämnde method för värdering af fastighet.
Utskottet förmodar för öfrigt att någon ytterligare upplysning icke erfordras i afseende på de nu gällande allmänt känd» i4 Bevilln.^Uiskottets Beliinkande N:o an. och tillämpade grunder för Taxeringsvärden å fast igheter; men Utskottet anser sig deremot, i afseende på Motionairens föregifvande, att nuvarande Minimi-Tarijf skulle endast hafva slumpen att tacka fur sitt belopp, böra erinra om förhållandet i detta hänseende, nemligen: att då, vid i8i5 års Riks. dag, de gällande fastighetsvärdena å jord befunnos, af åtskilliga anledningar, för vissa Orter vara mindre tillförlitlige och i allmänhet för höga, blef en jemkning deruti med— gifven och verkställd ; att Rikets Ständer ytterligare år 1818 sökte rätta de irringar och alltför stora nedsättningar, som uppkommit, och att slutligen vid sistlidne Riksdag, efter flere års medelbelopp, och i enlighet med alla de upplysningar, som kunde erhållas, uppgjordes den nu gällande Minimi-Tariff med den beslutade, sedermera mer och mindre riktigt tillämpade, föreskrift , att hemmansvärden, sorn ännu funnos mindre öfverensstämmande med det rätta, finge , icke i allmänhet, men väl partielt jemkas och rättas ; och tror Utskottet , under sådane omständigheter, att ingen rättvis orsak förefinnes till det förmenande att hemmansvärden och Minimi-Tabell hafva slumpen att tacka för sitt belopp.
I afseende slutligen på Herr Friherre Ridderstolpes framställning, att en ny ali-: Bevilln.-Utskottet» Betilniande
Nto 21. i5 tnän värdering till grund för upprättandet af en Minimi-Tariff vid nästa Riksdag matte öfver hela Riket anställas, och i sådant ändamål tillvägabri rigas befallning till LänsStyrelserne om vidtagandet af härföre nödiga åtgärder, hvilket endast torde kunna ske genom Rikets Höglofl.
Ständers underdåniga framställning i ämnet hos Kongl. Maj;t, hyser Utskottet den öfvertygelse att en sådan värdering, vid hvilken enskilda interesse! icke skulle underlåta att visa sig verksamt, och dervid, i olika orter, olika tillämpning af de föreskrifne grunderne icke kunde förekommas, ingalunda sk ulle medföra mera upplysning i ämnet, eller orsaka jemnare beskattning
Länen emellan, än den, hvarpå närvarande Minimi-Tariff hvilar, helst denna uppskattning, äfven verkställd efter gemensamma föreskrifter , och sedermera dels af behofvet och dels efter de serskilde Btadganden, Rikets Ständer meddelat, vid senaste Riksdagar undergått sådana jemkningar, att rättvisare proportion i afseende på fördelningen icke genom en ny allmän värdering är att vänta ; och då härtill kommer, att denna af Motionairen f6 Bevllln,-ljiskbitett Betänkande K:q a*. ifrågaställde åtgärd säkerligen ick» kan verkställas utan betydlig kostnåd, så föranlåtes Utskottet äfven i denna del afstyrka bifall till Herr Friherre Ridderstolpes Förslag, Dock hemställes sådant vördsamt till Rikets Höglofl.
Ständers upplysta bepröfyande.
Stockholm den ia Maji i8ag« Ankom till Exped.
Utskottet den *l Maji 18*9* N:o 22.
Utlåtande, t anledning af anmärkningar emot Betänkandet N:o i o, angående Herr Johan Norel Motion om befrielse från Bevillning af Recognitionssmide, Utskottets Betänkande^ 3ST:o 10, angåenderécognitions-smides-beskattning, har blifvit återremitterat frat} Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, Bevilln.-UtSkottets Betänkande N:o sa. 17 Adeln, Vallofl.
Borgare- samt Hedervärda Bonde Ståndet ; hvarvid inom förstnämnde RiksSiånd, Herr Friherre Liljehorn, under meddelande af åtskilliga uppgifter, hvilka icke vid Betänkandets afgifvande voro för Utskottet okände, sökt ådagalägga den betydliga skillnaden emellan beskattning å smide , hvarföre erlägges hammarskatt med t. ex. r8 R:dr för 100 Skepp., och recognitions-smide , som är betungadt med en skatt af 66-| till loo
R:dr för samma tillverkning, samt yrkat, att sistnämnde smide matte beskattas i samma proportion med Ordinarie Hammarskatten j och har derjemte hos Vallofl. Borgare-Ståndet Herr Noréus närmare utvecklat förhållandet med denna sinidesrätts uppkomst och beskattning, hvaraf han dragit den slutföljd, att recognitions-smidet, såsom egentligen tillåtet vid äldre privilegierade bruk, borde jemföras med de smiden, hvilka betala 1 Skepp, jern i Hammarskatt för 100 Skeppunds tillverkning, samt att, om detta anses kosta 18 R:dr, och bevillningen derå äfven beräknas efter antagen förtjenst af 600 R:dr, afgiften för recognitions-smidet, efter dess högsta belopp eller 100 R:dr, blefve 52 H:dr högre på 100 Skepp.
Med i8o3 års Kongl. Författning afsågs en större inkomst Bi/i, lill Riki-St, Prot, I828 och 18^9, 5 Sami, a t;de H:t, 58 B ev ilin.- TJtshoäetS Betänkande N:o S(2i förStaten, di, enligt 1800 års BevillningsFörordning, den sedermera föreskrifna vinstberäkningen icke var stadgad, utan Bevillningen beräknades pä annan grund, hvaraf ville synas, att Bevillnings-Utskottet ej sett ämnet i sin lielhet, när recogniiionsafgiften blifvit jemförd med grundskatt.
Så hade den ej tillkommit, utan såsom en beskattning i ett för allt, och ora 1812 års Bevillnings Förordning,’ hvilken utkom före i8i3 års i motionen åberopade Kongl. Bref, vöre, till och med i sjelfva termerna, enlig med 1823 års BevillningsStadga, skulle man, vid jemförelse med 1800 års Smideslörordning, finna, att någon annan afgift till Kronan för Recognitionsr smidet icke varit åsyftad än den, som under titel af recognition blifvit bestämd, men då Motionairen önskat, att detta allt måtte af Utskottet tagas i öfvervägande, har han likväl, med anledning af hvad en Bevillningsutskottets Ledamot inom Vällofl.
BorgareStåndet anfört, slutligen medgifva, att han ej bestridde all beskattning derå, utan blott yrkade, att den ej borde vara så hög, som den närvarande, i jemförelse med den, hvilken drabbar annat privilegieradt smide ; och har äfven en värd Talare inom Hedervärda Bonde-Ståndet begärt derstädes: beviljad återremiss, i grund af hvad Herr Friherre Lilje-, horn i sin reservation yttrat, BeviIln>~Utslottets Utlåtande N:o 2st. låg
Äf sådan anledning har denna fråga i hela sin vidd hos Utskottet å nyo kommit t öfvervägande; och ehuru Utskottet, hvarken vid afgifvandet af dess förra Betänkande eller vid detta tillfälle, kunnat undgå att inse; det Recognitionssmide är betungadt med betydligt högre skatt än annat smide, kan Utskottet likväl, i anseende till de åtskilliga förut anförda omständigheter, sorn, sådant oaktadt, göra detta smide mer eller mindre fördelaktigt, och då det är lika uppenbart y sorn numera af Motionairen medgifvet, att detsamma icke bör alldeles fritagas från Ber villning, i detta afseende icke afgifva annat Utlåtande än det, som innehålles uti det förra, af Högvördige Preste-Ståndet under den' 30 Mars redan bifallne Betänkandet, N:o 10,’ hvilket således å nyo härmed vördsamt underr ställes de öfrige sine Respective Riks-Ståndens upplysta pröfning.
Stockholm den 15 Maji 1829; ao Eevilln.-Utskottets Memorial N.-o a5.
Utskottet »len 21 Maji 1819, N:o 23.
Memorial, i anledning af anmärkningar inom Välloflige Borgare-Ståndet emot Utskottets Betänkande, angående serskilda Förslag till förenklande af Berednings- och TaxeringsComitéers förrättningar.
Jnom Välloflige Borgare-Ståndet har, vid föredragning af Utskottets Betänkande, Nion, angående serskilde Förslag till förenklande af Berednings- och Taxerings - Cornitéernas förrättningar, blifvit hufvudsakligen anfördt , dels att Berednings - Comitéerne icke behöfde sammanträda mer än en gång efter hvarje Riksdag, och göromålen för öfrigt bestridas af Taxerings - Comité , och dels att begge dessa flomiléer borde sammanslås till en enda, med något inskränktare district, än de nu för Taxerings - Comitéerna vanlige; och är, i grund af dessa anmärkningar, Betänkandet återremitteradt; men som, enligt ankomne Protocolls-Utdrag, Högloflige Ridderskap och Adeln den 30 sistl.
Mars gillat, samt Högvördige.
Preste-Ståndet under Bevilln, Utskottets Memorial N.-o 23 och 24. ai samma dag, och Hedervärda Bonde-Ståndet den 1 sistl.
April bifallit hvad Utskottet i dessa frågor hemställt, återstår härvid för Utskottet ingen annan åtgärd än att vördsamt underrätta Välloflige Borgare-Ståndet om detta de Trenne öfrige Riks«Ståndens beslut.
Stockholm den i5 Maji i8stfl - Ankom till Exped.
Utskottet den 2 1 Maji 1829.
N:o 24> Memorial, i anledning af gjord anmärkning emot Utskottets Betänkande, N:o 14, angående bestämmande af viss tid för utfärdande och pröfning af Kammar-Rättens anmärkningar.
Med anledning af en Ledamots yrkandei att den, i Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o 14, afhandlade fråga om bestämmandet af viss tid för utfärdandet och pröfning af Karn* 8 3 jBev ilin.-Ut skottets Memorial N:o 34. rrsar-Rättens anmärkningar ; hade sammanhang med Utskottets förut återremitterade Betänkande, N:o 12 , rörande förändring af KammarRättens befattning med Bevillningsärertden, har Hedervärda Bonde-Ståndet, sedan förstnämnde Betänkande, i hvad det afsåg inställandet af gjorda anmärkningar emot Hemmansvärden, blifvit lagdt till handlingarne, återremitterat berörde fråga om praescrip» tions-tids utsättande, Vid föredragning inom de öfrige 'Brenne RiksStånden är Utskottets ifrågavarande Betänkande, under den 30 sistl.
Banco-Utskottels Betänkande, N'.o 44.
15 falla omförmäldte tillstyrkan, är på Supplemenlar-Staten upptaget ett belopp af 300 R:dr, att användas till den person, sorn Fullmägtige utse till Räkenskaps-biträde inom deras Expedition.
Som Chefen för Bankens ekonomiska ärenden ovillkorligen har af nöden , att till sitt biträde vid upphandlingar för Bankens räkning, kunna påräkna en person, sorn dervid eger nödig skicklighet, hafva Fullmägtige för den person, som dertill varder utsedd, föreslagit ett arfvode, hvilket Utskottet, nogsamt inseende behofvet för Bankens Ekonomi-Chef, som derjemte är Chef för Boksluts-Afdelningen, att ega ett pålitligt biträde vid omförmälde bestyr, uppfört på Suplernentar-Stat under titel ’Serskildta Anslagi' Utskottet har jemväl under berörde titel upptagit, dels i,5oo R:dr, hvilka äro afsedda ej mindre såsom ersättning för upprättandet vid hvarje års början af Exlract öfver Bankens Debitorerhvilket arbete ansetts icke kunna, utan hinder för göromålens behöriga skötande, till någon af de Ordinarie tjenstebefattningarne hänföras, och som fördenskull af Extra Ordinarie tjenstemän besörjes, än äfven såsom arfvoden och gratificationer lill de af Bankens Extra Ordinarier, som under Vacance-Vicariat, eller för af sjukdom hindrade tjenstemän, innan vicariat kunnat upprättas, bestridt Ordinarie tjenstgöring, eller eljest för flit och skicklighet sig utmärkt; och dels 480 R:dr åt 4 bland Bankens Extra Vakt-betjening för sågning, huggning och uppbäring af ved.
På lndragnings-Staten äro upptagne följande belopp, nemligen: till Stereotyperings-Förestånclaren C. A. Broling 4oo R:dr, i afseende hvarå Utskottet endast skolat hänvisa lill dess yttrande här ofvan i delta ämne; till Kamereraren A. W.
Wäsström 38o R:dr, till Notarierne J.
Scharp och A. Kolmodin hvardera 20 R:dr samt till Canzlisterne P. C. Boman och A. J.
Burmanj hvardera 5o R:dr.
Enär dessa
Fem tjenstemän uti den föreslagna nya Aflönings-Staten äro uppförde lill lägre lönebelopp, än de, på grund af innehafvande Con slitulorial, ega att åtnjuta, har Utskottet ansett billigheten fordra, att desse tjenstemän på Indragnings-Staten få uppbära löne-skillnaden, intilldess de varda befordrade eller på annat sätt afgå, då ofvan upptagne belopp genast komma att för Banken besparas; Och får Utskottet i afseende på Kamereraren Wäsström hänvisa lill det af Utskottet under N:o 41 af" 16 Banco-Utskollets Betänkande, N.-o 44. gifna Utlåtande, deruti Utskottet tillstyrkt, att bemälde Wäsström måtte, intill befordran eller afgång, få på Indragnings-Stat uppbära berörde löneskillnad 38o R:dr 13:co. Öfrige på nyssberörde Stat upptagne Ordinarie och Extra Ordinarie tjenstemän hafva ännu icke kunnat i uppkomne ledigheter användas.
Bokhållarne Schös och Fahnehjelm samt Actuarien Schröderheim, hvilkas befattningar, till följd af den nya organisationen, blifvit indragne, äro alla försedde med Fullmagter å de af dem innehafde tjenster, hvadan ock desse personer icke lära kunna, emot deras vilja, tvingas att emottaga någon af nuvarande tjenste-befattningar, såvida icke denna befattning, i afseende på göromålens omfång och beskaffenhet, motsvarar den, hvarå de ega fallmagt.
Och äro bemälde öfvertalige tjenstemän emedlertid eller intilldess de på annat sätt afgå, på Indragnings-Staten upptagne till den lön å Stat, som de på grund af innehafvande Fullmagter uppbära.
Under förutsättning, att Rikets Ständer bifalla, hvad Utskottet uti Utlåtandet N:o 42, i anledning af Revisoren C. G.
Grönlands ansökning att, antingen på Surnumerär-Stat få åtnjuta innehafvande lön, enligt Fullmagt, eller förflyttas på Pensions-Stat med å Stat egande lön såsom pension, hemställt, kommer bemälde Cronland att jemväl å Indragnings-Stat uppföras till åtnjutande af den lön, han, såsom f. d.
Revisor uti förra YexelBanken, åtnjutit, intilldess han afgår.
Contoirs-skrifvarne Nordström och Ferlin, hvilka äro anställde såsom Bankens Ombud, den förre vid Låne-Contoret i Malmö och den senare vid Låne-Contoret i Götheborg och för närvarande å Bankens Stat innehafva 144 R-dr Banco årligen hvardera, har Utskottet, under förutsättning af Rikets Ständers bifall till Utskottets Betänkande N:o 38, angående förhöjde löne-inkomster för Bankens Ombud vid Låne-Contoren, icke på Indragnings-Staten upptagit.
Med undantag af Medailleuren, Stilgjutaren och Bokbindaren, hvilkas befattningar vid nuvarande innebafvares afgång komma att indragas, kunna öfrige, nu ej omnämnde, på sislberörde Stat uppförde Ordinarie och Extraordinarie tjenstemän, om och så länge Sedel-Contoret för Transport-Sedel-Extractens upprättande, behöfver utöfver dess egna tjenstemän något serskildt biträde dertill användas.
På grund af hvad här ofvan yttradt blifvit, får Utskottet underställa Rikets Ständers bepröfvande följande förslag till: Allo - Banco-Utskottets Betänkande, N.-o 44. ^flö trin g0
Första 1 jens t et] ra den.
De 10 äldste Commissarierne och Secreteraren hos Öfver-Styrelsen, å 2000 R:dr De 8 yngre Commissarierne och Advocat-Fiscalen å 1600 R:dr åtnjutande dock 2:ne af Commissarierne, såsom tjenstgörande i Banco-Disconten, deras löner på samma Verks Stat. hindra Tjenstegraden. 9 Kamererare, 7 Casseurer, Under-Styrelsens Secreterare, Referendarie!!, Banco-Fiscalen och Notarien hos Öfver-Styrelsen, ä 1200 R:dr . . . Tredje Tjenstegraden. 22 Bokhållare, 2 Revisorer, Registratorn tillika Actuarie, samt 3 Notarier, å 700 R:dr . . . Fjerde Tjenstegraden. 18 Contorsskrifvare och 8 Canzlister, å 400 R:dr Extra-Ordinarie Tjenstemän. 7 Cassaskrifvare å 400 R:dr Iionstidkare.
Stereotyperings-Föreståndare Förvaltare vid Bankens Pappers-Bruk .... (uppbär sin lön på Tumba Bruks stat.) Conducteur Förste Sedeltryckare Sedeltryckare ä 150 R:dr Transport Bih. till R, St, Prot. 1840.
6 Sami, 1 A/d, 16
Häjt, 11 9 7 t-1 o» B 22,000 14,400 1,200 450 400 300 o a.
O) 2,800 18 Banco-Utskottets Betänkande, N:o 44» T5 > Summa. ru f CO O o. 5 < o C '"a
Lån och EL cu Q 03 Z— Co * O l Arfvode.
Transport — 107 95,550 Valitbetjelling.
Vaktmästare 1 400 jemte fria husrum och nödig vedbrand.
1 Silfver väga re, 1 Maculerings-stämplare och 14 Kammardrängar, å 300 R:dr 16 4,800 12 Kammardrängar ä 220 R:dr ....... 12 2,640 29 7,840 2: o Suplemcntar-Stat.
Första Tjenstegraden.
Arfvoden till 7 Departements- och Contoirs-Chefer ä 200 R:dr — 1,400 Chefen för Cassa-Afdelningen, dessutom missräk- nings-penningar — 300 Bankens Brand-Chef, ersättning för de ökade hy- reskostnader, haia måste vidkännas genom nöd- vändigheten att bo i Bankens granskap . . , — 200 Pantlune-Commissarien, missräkuingspenuingar — 50 Andra Tjenstegraden.
Bankens 7 Casseurer, dels serskilda arfvoden för trägnare tjenstgöring, ä 100 R:dr — 700 och dels ersättning, ej mindre för förluster, lill följd af möjligen förefallande missräkningar, än äfven för mista de sportler, å 500 R:dr . . — 3,500 Secreterare!! hos Under-Styrelsen, arfvode för trä- gen och ansvarsfull befattning — 200 Kamereraren i Cassa-Afdelningen d:o för d:o . . 200 1 Tredje Tjenstegraden.
Tio serskilda arfvoden för trägnare göromål, ä 100 R:dr 1,000 åtföljande nedannämnde befattningar, nemligen: