Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Största delen af de under denna rubrik upptagne fångar har utgjorts af sådane, som undergått enkelt fängelse i saknad af tillgång till ådömde vites- och ensaksböter.
Af de öfrige har ett betydligt antal lidit fängelsestraff för skogsåverkningar och oloflig bränvinsförsäljning, Berättelse öfver Calmar Län för åren Kål—1856. 2 10 hvilka bägge slag af lagbrott förekommo särdeles talrika år 1853 och icke litet bidrogo till fångantalets ansenliga ökning under nämnde år.
Till 1853 års tillökning i antalet af straffade bränvinsminuterare bidrog hufvudsakligast den omständighet, att då på en gång förekom till verkställighet en hel mängd, af vederbörande domstol här i staden under föregående åren meddelade, men till expedition fördröjde straffdomar i dylika mål.
Åverkansbrottens tillväxt under samma år hade sin egentliga orsak i den stränga och långvariga vintern, som betydligt underlättade åverkningarne på Böda kronopark.
Bland personer, som under ifrågavarande fem år varit häktade för mord, dråp eller rån, hafva icke mindre än fyra blifvit straffade med iifvets förlust.
Förhållandet med de personers antal, hvilka under dessa fem år hållits häktade för brott emot äganderätten, har varit följande:
Antal häktade personer för stöld med eller utan inbrott snatteri inbrott med el- utan Summa första andra tredje fjerde ler utan till- resan resan resan resan inbrott grepp år 4851 145 23 7 6 13 194 »1852 136 19 8 4 16 1 184 » 1853 130 25 12 6 18 2 193 » 1854 88 15 6 2 14 — 125 » 1855 75 16 4 4 4 1 104
I detta slag af brott har således minskningen varit högst ansenlig och vida större än i fråga om öfriga lagöfverträdelser.
Orsaken till ett sådant glädjande förhållande, hvilket egentligen inträdt efter år 1853, är förnämligast att söka i tvänne omständigheter, nemligen dels den lätthet, som under de bägge sistförflutne årens gynnsamma konjunktur förefunnits öfverallt i Länet till erhållande af riklig arbetsförtjenst, samt dels den märkbart lyckliga inflytelsen af det sedan slutet af år 1852 här i länet tillämpade cellfängelse-systemet.
I sistnämnde hänseende har jag med tillfredsställelse förnummit den skilnad, som företer sig emellan fordna och nuvarande förhållanden.
I de gamla länsfängelserne, der lokalen hindrade en fullständig separation, fanns ingen möjlighet att under fängelsetiden verka till fångens moraliska förbättring.
För de mera förhärdade och vid frihetens förlust redan vana 11 brottslingarne hade fängelset i och för sig icke något afskräckande.
Under en ofta glädtig och munter sammanlefnad gjorde de arresten till en plantskola för alla slags brott, i hvilkas mysterier de icke försummade att inviga de nykomne adepterne.
Mången, som af ungdoms-öfverilning råkat att beträda brottets bana, utan att likväl vara i sitt hjerta förderfvad, utgick, efter någon tids vistande i gemensamhetsfängelset, derifrån såsom en redan förhärdad bof, beredd att vid första sig erbjudande tillfälle begagna de lärdomar, han inhemtat om lämpligaste utvägarne att våldföra, trotsa och kringgå de lagar, som befästa samhällsfriden och den allmänna säkerheten.
Innesluten inom cellens trånga väggar, är fången lemnad ensam med sitt samvete och de betraktelser, hvartill dettas, omsider vaknande röst måste föranleda honom.
Till sin uppbyggelse har han tjenliga rcligionsböcker, hvilka han i början måhända lemnar utan uppmärksamhet, men omsider, af brist på annan sysselsättning, nästan tvingas att läsa och begrunda.
Ofta besökes han ai' fängelsets predikant, som med både alfvar och ömhet söker visa honom å ena sidan brottets förderf, men å den andra bättringens nödvändighet och möjlighet.
På detta sätt kan fängelset blifva, hvad det bör vara, en anstalt til! brottslingars icke blott förvarande och bestraffande, utan jemväl förbättrande i moraliskt hänseende; och många äro redan de fall, der härvarande cellfängelse visat sig hafva medfört en så beskaffad verkan.
Till ett mera fullständigt uppnående af detta önskvärda mål erfordras likväl, bland annat, företrädesvis att bättre åtgärder vidtagas för fångarnas afskiljande vid transport till och ifrån ransakningshäktena samt under vistandet derstädes.
Vid sådana tillfällen återkomma gemensamhetsfängelsets olägenheter, hvarigenom ofta förqväfvas de frön till moralisk förbättring, som i cellfängelset blifvit utsådde.
Den allmänna minskningen i fångarnes antal har sträckt sig äfven till sådane, som varit häktade för obehörigt kringstrykande eller bristande försvar.
Till allmänt arbete dömdes:
Summa. år 1851 29 7 36 » 1852 32 7 39 » 1853 . 34 6 40 » 1854 30 7 37 » 1855 31 5 36 Summa 156 32 188 12
Af de under sistnämnde tvänne år till allmänt arbete dömde personer voro år 1854 2 män och 3 qvinnor, samt » 1855 2 män och 4 qvinnor sådane försvarslöse, som icke blifvit straffade för gröfre brott, men enligt Kongl. Kungörelsen den 13 Juli 1853 undergått varning inför Sockennämnd eller Tillsyningsman.
Förhållandet med folkundervisningen inom Länet år 1855 inhemtas af följande Tabell: Fögderier.
Befintliga Folkskolor.
Examinerade Skollärare.
Antal barn, som Beloppet för år i 1855aftiilRän- teriet influten 1 Folkskol eafgift.
Fasta.
Flytt- bara. äro i skolål- dern. bevistat skolan.
Tjusts 20 33 19 6,579 2,707 3,382 6 8 Tunaläns m. fl. häraders . . 8 26 24 4,603 2,395 3,067 10 8 Norra Möre m. fl. häraders . 11 13 24 6,816 3,081 3,308 8 11 Södra Möre 10 18 20 6,259 4,482 2,806 19 — Olands Norra Mot 12 3 15 2,357 1,469 1,555 27 8 Ölands Södra Mot 11 7 17 2,899 2,235 1,152 10 8 Summa 72 100 119 28,973 16,369 15,271 35 7
År 1850 funnos inom Länets sex fögderier tillsammans 63 fasta och 98 flyttbara folkskolor.
Således hafva under dessa fem år tillkommit tillsammans 9 af det förra och 2 af det sednare slaget.
Utom den i sista kolumnen af förestående Tabell upptagna folkskole-afgift har särskildt understöd af statsmedel till folkskolelärares aflönande beviljats åtskillige församlingar, inom hvilka folkskoleafgiften befunnits otillräcklig.
Beloppet af dessa särskilda understöd utgjorde nämnde år för hela Länet Femhundra tjugo Riksdaler banko. 15
Från det bär i staden befintliga Skollärare-Seminarium utexaminerades: år 1851 » 1852 » 1853 » 1854 » 1855 13 elever.
6 » 5 » 6 » 6 » Summa 36 elever.
Dock synes af den införda Tabellen, att många af Folkskolorne i Länet ännu sakna examinerade lärare.
Jo7'dbruket är Länets hufvudnäring.
Visserligen finnas vissa trakter, der marken är så stenig och'skogbeväxt, att endast smärre åkerstycken kunna uppbrytas och der befolkningen i följd deraf icke kan af jordbruket hemta mera än en ringa del af hvad som erfordras till dess uppehälle, hvilket i stället måste hufvudsakligen sökas i boskapsskötsel och försäljning af skogsprodukter; men dels äro dessa trakter både till vidd och folkmängd långt mindre betydande, än de bördigare delar af Länet, der, enligt naturens egen anvisning, jordbruket länge varit och ännu fortfar att vara det lörnämsta medlet till folkets bergning, och dels börjar äfven i skogstrakterne, i den mån skogarne uttömmas, saknaden eller otillräckligheten af andra lörsörjningsmedel att göra jordbrukets utvidgande till en nödvändighet.
Under de lem år, som nu äro i fråga, har Länet i allmänhet haft jemna skördar och landtmannen har fått särdeles väl betaldt för allt hvad han kunnat afyttra.
Jemte spridandet af en allmännare välmåga har denna omständighet öfver allt i märkbar mån framkallat ökade bemödanden att bringa jordbruket till en högre afkastning än förut, hvilka bemödanden röjas både i mångfaldiga nyodlingar och äfven i förbättringar, hvad sättet att sköta jorden angår.
Äfven i trakter, der den fasta markens stenbundna beskaffenhet lagdt hinder i vägen för uppbrytandet af ny åker i någon väsendtligare mån, har man på sednare tider med fördel uppsökt och bearbetat här och der befintliga lägenheter att, genom vattnets afledande eller uttappande, till torr och odlingsbar jord förvandla kärr, mossar, madängar och mindre sjöar.
Bland sådane nya odlingsföretag, påbörjade un - § 3.
Naringarne.
14 der sistförflutne fem åren, åro synnerligast att märka sjön Nonnens uttappning i förening med sänkning af sjön Åkervrist i Ukna socken af Norra Tjusts härad, hvarigenom anses komma att förvärfvas fem hundra tunnland ny, odlingsbar jord, deraf en del redan blifvit uppodlad, samt sänkning af Bergsjön i Gärdsrums socken i samma härad, derigenom ett hundra tunnland odlingsbar mark vinnas.
Inom Stranda, Norra Möre och Handbörds häraders fögderi hafva under dessa år genom vattenaftappning bekommits sju hundra tjugusex tunnland ny åkerjord.
De uti förra underdåniga femårs-berättelsen för detta Län omförmälda större odlingsarbeten, som afsågo uttappning af kärrtrakterne Mören, Fänet och Emmabodalen, tillsammans omfattande öfver 3,000 tunnland, hafva under detta qvinqvennium blifvit fullbordade och lemnat vackra resultater, särdeles hvad angår Mören, hvars hela yta af omkring 630 tunnland nu blifvit frän dålig starräng förvandlad till utmärkt bördig åkerjord.
Bland tecken till förbättringar i jordbruket torde böra nämnas att allmogen, isynnerhet på slättlandet, börjar mera allmänt än tillförne frångå de från förfädren ärfda enkla och ofullkomliga åkerbruksredskap och i stället använda sådane, som äro mera ändamålsenliga för jordens uppbrukning till erforderligt djup.
Fordom var det högst sällsamt, att finna denna orts allmoge i besittning af en duglig plog, en jernharf eller myllharf; jorden uppristades blott till 3 å 4 tums djup med årder eller så kallad trädstock samt utjeinnades med en lätt träd-pinneharf.
Nu deremot ser man ganska ofta, ej blott på herregårdarne, utan äfven på böndernes hemman, välgjorda plogar och andra bättre jordbruksredskap.
Den förr öfverklagade liknöjdheten för dikning börjar mer och mer försvinna, i hvilket afseende, likasom i många andra, allmogen hemtat mycken fördel af de föredömen, som lemnäs på flere större egendomar, der ett mera rationelt jordbruk blifvit infördt.
Cirkulationsbruket och den dermed följaktliga odling af foderväxter synes vinna en allmännare utbredning.
Man bemödar sig mer än förr, att genom fodertillgångarnes ökning förskaffa åkerjorden rikligare gödningsämnen, och man finnér icke sällan lyckade försök gjorda, äfven af allmogen, att bereda artificiell gödning.
Nyodlingar på fast mark verkställas mera fullständigt än förr i så måtto, att stenen, så vidt möjligt är, uppbrytes och bortspränges samt upplägges, icke såsom tillförne, i rör på åkern, utan i hägnadsmurar deromkring.
Landtbruksskolan på Bo, nära Calmar, fortfar att skötas med nit, under en utmärkt skicklig Föreståndare.
Det dermed förenade jordbruk anses såsom ett mönster i orten och de utexaminerade lärlingarne eftersökas såsom gårdsrättare.
Länets Hushållningssällskap har under detta qvinqvennium undergått den förändring, att det fördelat sig i särskilda Fögderi-Sektioner med hvar sitt AfdelningsUtskott, alla dock lydande under Sällskapets gemensamma Förvaltningsutskott.
Häri - 15 genom har åsyftats, att bereda Sällskapets Styrelse en närmare kännedom af de till dess verksamhet hörande förhållanden inom alla delar af Länet, äfvensom att sätta Sällskapets spridda medlemmar i tillfälle att fögderivis sammanträda och Öfverlägga om medlen till jordbrukets och öfriga näringars förkofran.
För att efter befintliga uppgifter kunna jemföra förhållandet af utsäde och skörd under nu ifrågavarande fem år med det, som varit uppgifvet för åren 1848—SO, har jag låtit upprätta följande:
Tabell.
Medelförhållande under ett år.
Af skörden be- löper sig på hvarje person.
Skördade tunnor efter afdrag för utsädet. 1848 -50 1851 —55 1848—50. 1851-55. 1848—50. 1851—55.
T:r kpr T:r kpr Hvete 2,289 2,790 11,583 15,006 2 - . - 2 Håg 46,317 49,682 224,373 263,762 1 5 1 9 Korn 31,116 32,624 130,214 155,023 — 21 — 24 Blandsäd och Hafre ....
11,328 15,652 42,899 84,270 — 7 — 13 Arter 1,807 2,331 7,537 11,710 — 1 — 2 Summa Säd . . 92,857 103,079 416,606 529,771 2 4 2 18 Potates . . . 58,411 77,118 258,675 375,023 1 11 1 26
De medlersta åren i de två tidskiften, som denna jemförelsetabell upptager, äro 1849 och 1853.
Under de deremellan förflutna fyra åren skulle, om uppgifterne voro riktiga, utsädet i Länet hafva stigit hvad säd angår med 11 och beträffande potates med 32 procent, samt skörden hafva ökat sig i förra hänseendet med 27 och i det sednare med 45 procent, hvilka progressioner antyda på jordbrukets uppdrif— ning i en högst förvånande grad; men ehuru det måste med tillfredsställelse medgifvas, att denna vigtiga näring under sednare åren gjort vackra framsteg, både genom nya uppodlingar och genom fortgående spridning af bättre brukningsmethoder, är det likväl icke gerna möjligt, att dessa förbättringar i Länets jordbruk varit så omfattande och genomgripande, att de kunnat på endast fyra års tid åstadkomma 16* ofvanberörde högst betydliga tillökning i utsådda och skördade qvantiteter af säd och potates.
Snarare måste antagas, att uppgifterne icke äro fullt tillförlitliga.
Allmogen förer sällan noggranna anteckningar öfver skörd och utsäde samt är i allt fall med få undantag obenägen att härom lemna Statens tjenstemän riktiga upplysningar.
Beräkningarne måste derföre i allmänhet grundas på lösa antaganden, som mera eller mindre aflägsna sig från verkliga förhållandet.
I föregående underdåniga femårs-berättelse för detta
Län äro giltige skäl framställde för den förmodan, att Länets jordbruk lemnat en vida högre produktion, än hvad då meddelade uppgifter antyda.
På samma grund torde kunna antagas, att uppgifterne i detta hänseende för nu ifrågavarande tidrymd mera närma sig det rätta.
Fördelar man på Länets 5,365 hemman de nu för utsäde och skörd beräknade qvantiteter, så visar det sig att på hvarje helt hemman i medeltal blifvit utsådt skördats Hvete ... — T:r 26i k:pr . . . 4 T:r 15 k: pr. Råg .... 14 24| „ . . . 78 5» — 99 Korn , . 9 >> 22 „ . . . 46 2' 9> Hafre och Blandsäd 4 21 „ . . 25 — 99 Arter ... — 5» 22 „ . 3 15 99 Summa Säd 30 T:r 20 k:pr . 157 T:r — k:pr.
Potates . . 22 10 „ . lil »5 16 99
Vill man på de nu uppgifne qvantiteterne grunda en ungefärlig beräkning af åkerjordens arealvidd, så framstå följande resultat:
Utsädets Erforderlig vidd för en tunna utsäde.
Gör i Tunnland.
Beskaffenhet.
Belopp i Tunnor.
U n i 3 T \ 1 3,720 55,892 32,624 11,739 2,331 12,853 Hvete Råg - - - Korn Blandsäd och Hafre Arter Potates 2,790 49,682 32,624 15,652 2,331 77,118 Summa 119,159 17 eller i jemnt tal 120,000 Tunnland; hvartill torde böra läggas: l:o trädesjord, utgörande till det minsta lika med den arealvidd, som årligen bär hvete och råg, eller omkring . . . 60,000 » 2:o åkerjord, som begagnas till klöfver, timotej, grönvicker, rofvor eller andre foderväxter, utan att samma höst besås med hvete eller råg, och hvilken jord efter lindrigaste beräkning torde utgöra 20,000 » Således tillsammans 200,000 Tunnland uppodlad jord, motsvarande efter medelberäkning 59 å 60 Tunnland på hvarje fullt förmedladt hemman, hvilken ungefärliga åkervidd per hemman också torde vara den, som inom detta Län i verkligheten vanligast förekommer.
Vid undersökandet i hvad mån den nu beräknade produktionen af spanmål och potates kan anses lemna årligt öfverskott till afsalu, torde man kunna, med hänsigt dertill att äfven städernas jord lemnar icke obetydlig afkastning, anse konsumtionen af landels skörd vara inskränkt till en befolkning af endast 200,000 menniskor, af hvilka efter medelberäkning hvar och en till sin föda årligen förbrukar:
Hvete jV:dels tunna eller tillsammans 6,250 Tunnor.
Råg l|:dels d:o d:o 233,333 » Korn i d:o d:o 100,000 » Ärter jV:dels d:o d:o 6,250 » Summa säd 345,833 Tunnor, och Potates 1 Tunna eller tillsammans 200,000 Tunnor.
Antager man vidare, att till kreaturens utfodring användes årligen omkring halfva hafre- och blandsädsskörden eller 44,270 Tunnor samt af potatesskörden 75,023 Tunnor, så skulle
Länet utöfver egen konsumtion hafva att aflåta; Hvete . . . 8,756 Tunnor . . . värde å 16 R:dr: B: ko R:dr 140,186.
Råg . . . 30,429 )) » å 12 R:dr: » » 365,148. Korn . . 55,023 )) » å 9 R.dr: » » 495,207.
Hafre och Blandsäd 40,000 )) » å 6 R:dr: » » 240,000.
Arter . . Summa 5,460 139,668 » Tunnor säd. » å 12 R:dr: » » 65,520.
Potates . . 100,000 Tunnor » å 2 R:dr: » » 200,000.
Summa försäljningsvärde B:ko R:dr 1,506,061.
Berättelse öfver Calmar Län för åren 1851—1855. n. 18 Sådant, ungefärligen, skulle förhållandet måhända hafva varit under de sednast förflutne fem åren. om icke bränvinsbränningen hade medtagit eft så stor del af landets öfverskott utaf spanmål och potates.
Med undantag af de sednaste 2:ne åren, då denna rörelse var betydligen inskränkt, kan antagas, att dertill användts minst hälften af den säd och nästan all den potates, som Varit öfrig efter fyllandet af landets verkliga behof.
Men om bränvinsproduktionen kunde alldeles försvinna eller nedbringas till en obetydlighet, så synes det uppenbart, att detta Län, under fortsatt utveckling af dess framåtskridande jordbruk, skulle inom en icke aflägsen framtid kunna efter medelmåttig skörd årligen till andra orter afsätta minst 150,000 Tunnor spanmål och 100,000 Tunnor potates.
,Ensamt från Öland, som utgör endast 12 qvadratmil, hafva under sednare åren årligen försålts 70 å 80,000
Tunnor säd, och det ehuru ön för eget behof förbrukar betydliga sädesqvantiteter dels till bröd åt en befolkning af 33,500 menniskor och dels till hjelp vid utfodring af kreaturen, hvilka i saknad af höfoder lefva hufvudsakligen af halm och säd, så länge de ej gå på bete.
För bedömmandet i öfrigt af spanmåls-exportens verkliga belopp saknas erforderlige materialier.
Väl har jag vunnit den upplysning, att från
Länet afskeppats till utrikes orter:
Tunnor Summa Hvete Råg Korn Hafre Tunnor år 1851 i . . 10 - - ■ ■ 10 » 1852 — — 15 — 13 » 1853 — 2,040 1,435 — 3,475 » 1854 1,400 18,739 4,459 274 24,872 * 1855 . . 340 40,694 10,289 1,528 52,851 Summa 1,740 61,483 16,198 1,802 81,223 Hvarifrån bör afdragas en under alla fem åren sammanräknad import af 186 1,303 799 24 2,312 Så att öfverskottet utgör 1,554 60,180 15,399 1,778 78,911 10 men deremot har det icke kunnat utrönas till hvad belopp spanmål från detta
Län afyttrats till andra inrikes orter, dels sjövägen från landthamnarne och dels landvågen till angränsande Län.
Ej heller är det tillförlitligt, att all den ofvanupptagne till ut-* landet exporterade säd varit skördad inom detta Län, hvilket, hvad de två sednare årens skeppning angår, så mycket mindre varit händelsen, som kändt är, att under nämnde år icke obetydliga partier råg blifvit till Calmar Läns städer och köpingar nedförde från Ostra delen af Jönköpings
Län, en landsort, som tillförne vanligen måst härifrån köpa en del af sitt sädesbehof.
Med full säkerhet kan dock antagas, att detta Län under hvartdera af de nästförllutne två åren afvttrat till andra in-och utländska orter minst 100,000 tunnor spanmål årligen och det till ganska höga försäljningspris, hvilket förhållande väsendtligen bidragit till den öfver allt märkbara förkofringen i jordbrukarens ekonomiska ställning och äfven föranledt, att jordegendomarnes saluvärde under några få år ökats med omkring 50 procent.
Under ifrågavarande fem år har markegångsvärdet å de allmännast förekom mande sädessorter varit inom Länets fasta land följande:
År Hvete pr Tunna.
Råg pr Tunna.
Korn pr Tunna.
Afradssäd, i råg och i korn, pr Tunna.
Hafre pr Tunna.
B:ko 185 1852 1853 Rdr 11 11 16 13 20 sk. 32 16 32 16 rst.
Rdr 10 9 11 10 13 sk. 8 16 40 rst.
Rdr 8 8 9 7 10 sk. 16 rst.
Rdr 9 8 10 8 11 sk. 36 8 32 44 rst.
Rdr 4 4 4 4 6 sk. 40 24 rst. 1854 1855 16 — Summa 73 — 54 16 42 32 — 48 24 — 23 16 — eller i medeltal för hvarje år 14 28 10 10 41 7 8 25 7 9 35 7 4 32 — Dessa markegångspris, som blifvit bestämda i början af November, då sädesprisen vanligen ännu icke nått sin högsta höjd, hafva i allmänhet varit lägre, än de pris, som spanmålen vårtiden betingat å de större saluplatserne.
På Öland har nu, såsom alltid tillförne, markegången å råg och hafre varit något lägre än på fasta landet.
Hvad Öländska kornet angår, så är det fullt ut 20 lika godt som det Småländska.
Ölandsrågen deremot är med få undantag både lättare än Smålandsrågen och äfven blandad med en art lök, som gör den mindre begärlig till skeppning och föranleder, att denna vara vid handel vanligen står 10 procent lägre i pris än den bättre råg, som skördas på fasta landet.
Likaså är Ölandshafren mindre vigtig och värderad än den Småländska.
År 1855 funnos inom Länet följande antal sockne-spanmålsmagaziner:
Antal Magaziner.
Fond af di- verse spanmål.
Tjusts 15 2,447 Tunaläns med flera häraders 9 1,295 Norra Möre m. fl. d:o 13 1,870 Södra Möre 12 2,981 Ölands Norra Mots 7 922 Summa 56 9,515 Inom Ölands Södra Mot finnes icke något sockenmagazin.
År 1850 hade Länet 59 magaziner med en spanmålsfond af 9,719 Tunnor säd.
Magazinernas antal har således minskats med tre stycken och fonden med 204 Tunnor.
Dessa inrättningar fortfara att vara beräknade mera på den räntevinst, som genom sädens utlåning kan erhållas, än på beredandet af undsättning vid tillfällen af spanmålsbrist.
De äro i sjelfva verket ej annat än spanmålsdiskonter, som under vårtiden utlåna säd mot förbindelse för låntagaren att mot slutet af året återbetala säden med tillägg af 2, 3 eller 4 kappars ränta å hvarje tunna.
Denna icke obetydliga räntevinst användes vanligen till socknens kommunala utgifter och man beflitar sig derföre i allmänhet om utlåning hvarje år af magazinets hela fond, utan att tänka på möjligheten att nästa skörd blifver otillräcklig.
Låntagare saknas sällan; ty både bland den besutne allmogen och synnerligast bland torpare och inhyseshjon finnas alltid personer, som med begärlighet omfatta tillfället, att få en ögonblicklig förlägenhet afhjelpt genom anticipation på en oviss framtid.
Under vanliga förhållanden äro icke heller betainingsvilkoren hårda* ty dels sker utlåningen i vinlerlegad och torr säd, hvaremot återbetalningen äger rum under en årstid, då spanmålen ännu ej hunnit att fullkorn - 21 ligt hoptorka, och dels händer oftast, att sädesprisen, höga om våren, falla mera eller mindre efter fulländad skörd; hvarföre också mången lånar ur magazinct icke för att sjelf förbruka spanmålen, utan för att genom densammas försäljning åtkomma penningar för någon tid, under beräkning att till hösten kunna uppköpa annan säd för ringare pris, men stundom händer dock, att en missgynnande skörd uppjagar spanmålsprisen redan på hösten, då återbetalningen skall ske, i hvilket fall lånens indrifning är förenad med mycken svårighet och ofta erfordrar lagsökning.
Under sådane förhållanden eller då missväxt och spanmålsbrist inträffat, visar det sig mest uppenbart att magazins-anstalterne, såsom de nu äro inrättade, icke uppfylla sitt ursprungliga ändamål, att vara en hjelp i nöden.
De hafva utlånat sina förråd redan på våren, då förhoppningarne på årets skörd ännu voro lofvande, och de stå tomma vid den tid, då missväxten är gifven och behofvet påkallar undsättning.
Visserligen fyllas de åter under vintern, för att påföljande vår ånyo börja sina utlåningar; men hvad då utlånas är icke besparingar från den goda tiden, utan insamlingar från en redan förut otillräcklig skörd, hvars tillgångar ingalunda ökas derigenom, att en del deraf någon tid förvarats å magazinet.
Skiftesverket i Länet fortgår i allmänhet med drift och ordning.
De af Länets Landtmätare, som gjort sig kände för skicklighet och flit, sakna icke sysselsättning och anlitas stundom i den mån, att de måste afsäga sig en och annan förrättning.
Allmogen inser mer och mer fördelarne af laga skiften och omöjligheten att kunna ändamålsenligt sköta jorden, så länge ägorna äro sammanblandade.
De större byarne, synnerligast på slättlandet, äro derföre nu nästan allmänt sprängde genom skiften och deraf föranledda utflyttningar.
De härmed förenade, kostnader hafva varit betydliga; men sedan några år förflutit och första uppoffringarne hunnit glömmas eller genom bättre skördar återgäldas, hörer man sällan någon klagan öfver de olägenheter, som skiftet under sjelfva pågåendet oftast medför.
Man förlikar sig snart med sitt nya läge och beflitar sig om att göra det så vinstgifvande som möjligt.
Härigenom, och då skiftesläggningen ofta gör det nödvändigt, att lemna ouppodlad men odlingsbar mark i utbyte mot gammal åker, framkallas många odlingsföretag, hvilka eljest måhända ännu i långa tider ej skulle blifva påtänkta eller utförda.