Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständerne uti underdånig skrifvelse af den 19 December 1840 det Kongl. Maj:t täcktes vid nätslkommande riksdag för Rikets Ständer i nåder framlägga en fullständig plan för sjöförsvarets ordnande, i öfverensstämmelse med hvad Sveriges läge påkallade och efter beräkning af den samverkan med konungariket Norriges flotta, som, då behofvet det fordrade, kunde förväntas, samt med iakttagande af ali den hushållning, hvilken, vid betraktande af landets icke öfverflödiga tillgångar vore af nöden, äfvensom att, in illdess denna plan blifvit uppgjord och pröfvad, allny-* 6 Slals-Utskottels Utlåtande, A’:o, 162. t? byggnad och väsentligare reparation af linieskepp eiler kornpleltering af för.ader och anskaffning af materiel för sådane fartyg måtte inställas, samt de linieskepp som vore i det tillstånd att de fordrade betydligare reparation eller förbyggnad, antingen nedhuggas til! fregatter om de dertill vore användbara och sådant ansäges med fördel verkställbart, eller, i annat fall från flottan utrangeras.
I anledning af denna Ilikets Ständers underdåniga framställning, nedsattes år 1842 en ny kommitté, som, med antagande deraf att
Sverige icke kunde skyddas och dess sjelfständighet upprätthållas af en seglande flotta ensamt och icke heller ensamt af en skärgårdsflotta, utan att, för vinnande af detta maktpåliggande ändamål, fordrades en flotta, sammansatt af båda dessa vapen föreslog uti underdånigt betänkande den 17 Februari 1843, att Svenska flottan borde, för att kunna fylla sitt med densamma afsedda ändamål, bestå af 15 linieskepp, 9 fregatter, 5 korvetter, 3 briggar, 5 skonertar, 20 kanonskonertar, 120 öppna kanonslupar, 120 kanonjollar, 8 mörsarefartyg och 20 chefsfartyg eller tillsammans 325 fartyg; upplysande kommitterade derjemte, att hvad skärgårdsfartygen beträffade, deras antal blifvit beräknadt med hänsigt till dq punkter och skärgårdar, som af sådane fartyg kunde försvaras.
Efter en utförlig utredning öfver så väl antalet som beskaffenheten af de skepp och fartyg, hvilka kunde påräknas för det af kommittén föreslagna sjöförsvar, hafva kommitterade, under upprepande af den åsigt att Svenska kusterna icke kunna skyddas utan en tillräcklig flotta, bestående af både seglande och skärgårdsfartyg, samt med antagande deraf att denna flotta, kosta hvad den kosta vill, måste anskaffas och underhållas, uppgjrort kalkyler, enligt hvilka, sedan de fartyg, som ansetts icke förtjena reparation, blifvit undantague, erfordrades till då varande flottans Slals-Ulsholtets Utlåtande, !\':o 162. 7 iståndsättande 1,620,771 »eli för nybyggnad af de i det föreslagna antalet bristande fartyg . . , 5,157,675 eller tillsammans r:dr 6,778,446; för hvilken summa svenska flottan skulle, enligt kommitterades beräkning, kunna oppbringas till det bestämda antalet fartyg, och dessa finnas i komplett skick.
Uti Kongl. Maj:ts vid 1844 och 1845 arens riksdag aflåtne nådiga proposition om Stats-verkets tillstånd och behof behagade Kongl. Majit i nåder förklara, att inom så väl arméen som flottan väsentliga förändringar erfordrades, på det att försvaret måtte blifva ordnadt på ett ändamålsenligt sätt; men den korta tid, som förflutit ifrån Kongl. Maj:ts uppstigande på timonen till riksdagens början hade icke tillåtit Kongl. Majit alt glanska berörde sf kommitterade uppgjorde förslag, helst ämnet vore af den vigt och omfattning, ali, till undvikande af misstag, synnerlig forskning och noga beräkning af landets tillgångar måste föregå de åsyftade förändringarne, hvarjemte Kongl. Majit i nåder ansåg partiella förändringar, de der ofta ej medförde påräknadt gagn, utan endast föranledde ytterligare jemkniugar, böra undvikas, hvadan Kongl. Majit, som önskade att hvad för Stats-verkets samteiige behof erfordrades, förblefve inom då för handen varande tillgångar, fann sig förhindrad att för sjöförsvaret äska större anslag än de oundgängligen nöd vänd ige, hvilka ock af Rikets Ständer beviljades.
Vid sistlidne riksdag behagade Kongl. Majit uti sin aflåtne nådiga proposition om Stats-verkets tillstånd och behof tillkännagifva, att en allmän plan för fullständigare ordnande af försvarsverket till sjös blifvit utarbetad och af Kongl.
Majit pröfvad och godkänd; men af skäl, att
Stats-verkets dåvaraude tillgångar icke medgåfve utbetalning af alla för utförandet af denna plan erforderliga anslag, inskränkte Kongl. Majit
Sig till framställning om beviljande af de anslagssummor, hvilka ansågos vara af behofvet mest påkallade, dels såsom tillökning i 5:te Hufuidtitelns
Ständiga utgifter och dels till utgående för viss tid.
Enligt hvad i denna plan förklaras, hade erfarenheten visat, att äfven under de få år, som förflutit sedan 1842 års kommitterade nfgåfvo sitt ofvanomförmälde underdåniga reorganisations-förslag, så vigtiga förändringar inträdt lill förbättring i sjöväsendet, att nya åsigler om dess »rdnande måste göra sig gällande.
Den vigtigaste af dessa förbättringar vore deta 8 Siats-Utskottets Utlåtande, JV:e 162.
\ ökade säkerheten för ång-krigsfartygcn, sorn vunnits medelst propellers begagnande, och ensamt denna förbättring gjorde, att det af sistnämnde kommitté uppgjorde förslag icke lämpligen kunde antagas i de delar, som rörde materielen.
Maj:t vid sednaste riksdagen framlagda plan grundade sig fördenskull hufvudsakli gast på ångkraftens användande, dels såsom egentligt framdrifningsmedel, dels såsom auxiliär-medel å de mera effektiva krigsfartygen.
Jemlikt sistberörde fastställde plan skulle flottan bestå af: 8 ångskepp, 8 ångfregatter, 8 ångkorvetter, 8 åugbogserings-fartvg, 8 seglande fregatter, 8 d:o korvetter eller briggar, 8 d:o skonertar och mindre exercis-fartyg, 8 mörsare-fartyg, 16 chefs-fartyg, 72 kanonslupar -och 120 kanonjollar, eller tillsammans 272 bevarade fartyg, deraf 32 ångfartyg samt de öfrige dels seglande, dels roende.
I saknad af behörige kostnadsförslag och detaljerad framställning af sättet för denna plans utförande, kunde Rikets Ständer i dess vidare bedömande sig icke inlåta, än att
Ständerne funno densamma till väsentlig del bero på förutsättningar, hvilka icke hunnit genom en längre eller fullständigare erfarenhet pröfvas, hvadan Rikets Ständer, utan att ingå i frågan om statsmedels anvisande till ångskepp eller ångfregatter, inskränte sig till beviljande af de ouudgängligaste anslag för sådane utgifter till sjöförsvaret, som vöre mindre beroende af skiljaktiga meningar rörande sjelfva försvarsplanen.
Efter denna framställning af de väsentligaste delarne af de förslager till sjöförsvarets ordnande, hvilka sedan 1811 blifvit afgifna, öfvergår Utskottet till en kort redogörelse öfver den af nuvarande chefen för sjöförsvars-departementet uppgjorda <®ch för Rikets Ständer framlagda plan lill sjöförsvarets organisation.
Ett hufvud vilkor - Slals-Utskoltets Utlåtande, JV:o 162, 9 'vilkor för ordnandet af detsamma på ett sätt, som vore förenligt med rikets tillgångar oell förvissade, att medlen användas till framkallande af den största möjliga verkan vöre bestämmandet af det system, hvarpå försvaret borde hvila.
Sveriges läge synes böra göra detsamma nära nog uteslutande till en sjömakt, som med starka flottor på fiendens kuster och på öppna hafvet bestraffade lidna oförrätter och skyddade siri sjelfständighet, men saknaden tills vidare af de medel till underhåll och bemanning af en större krigsflofta, hvilka endast en vidtomfattande handel och sjöfart samt blomstrande näringar kunde lemna, ålade oss att hufvudsakligen rikta uppmärksamheten på försvaret af egna kuster, icke alltid visse, att ens derifrån kunna afhålla fiendens landstigningsförsök.
Att genom något sjöförsvar, huru som helst •organiseradt, kunna skydda hvarje punkt af vår kust från fiendtliga anfall, vore icke möjligt; men deremot borde icke lemnäs ur sigte, att en betydlig del af denna kust omgifves af en skärgård, hvilken det ligger i vår makt att beherska med medel, öfverensstämmande med våra tillgångar, om de rätt användas, äfvensom att denna skärgård, och framför allt vissa delar deraf bilda nyckeln till landets försvar, samt att således skydd emot fiendtlig ockupation af desamma utgjorde ett af de kraftigaste stöd för landtarméens operationer, och till följd deraf för landets försvar i det liela.
I detta förhållande låge således en hufvudgrund för ordnandet af sjöförsvaret.
Derefter framställde sig vigten af att hastigt kunna flytta större eller mindre delar af arméen till hotade eller anfällne delar af kusten, och att kunna på hafvet förstöra de konvojer af fiendtliga trupper och transporter, som till följd af vårt insulär» läge, företrädesvis på denna väg, kunna väntas.
Vidare kräfde handelns skydd det afseende, sorn tillgångarne medgåfve, hvarjemte slutligen en svagare stat ■ icke borde frånkänna sig möjligheten, att, der tillfället erbjöde sig, oroa fiendens kuster och handel med alla tillgängliga medel, i hvilka sednare båda fall det ingalunda vore det öfverlägsna antalet eller de stora fartygs-certernc ensamt förbehållet att tillfoga fienden ganska känbara förluster.
Från såväl den plats inom systemet, som vore vårt sjöförsvar anvisad, sorn äfven dess bestämmelse, kunde man rättast och enklast sluta till beskaffenheten af dess beståndsdelar.
Desse måste nemligen utgöras af sådane krigsfartyg, som tjenligast kunde användas till kustens försvar och beqvåmligast lämpas till arten af det krigssätt, sorn på denna lokal kunde med Bih. till R.
St. ‘Prot. i850 $ 1S51. 4 Sami., l Afd., 2 B., U Hä/t. 2 10 Slats-Utskottels Utlåtande, N:o {62. största fördel och minsta kostnad användas, äfvensom af sådane snabbgående och armerade ångfartyg, samt större och mindre fregatter, hvilka för de öfriga angifna behofven förmånligast kunde begagnas.
Sveriges sjöförsvar sönderfölle således i 2:ne hufvuddelar, hvilka, uti ifrågavarande plan blifvit efter deras olika krigstheatrar benämnde „kttstförsvar“ och ,.yttre försvar.'*
Ej mindre storleken af den materiel, som för båda borde finnas tillgänglig, än äfven proportionen af densamma inom hvarje del af sjöförsvaret, kunde endast bestämmas efter antalet af den personal, som dertill blifvit anslagen, möjligheten af att bereda densamma en lämplig öfning, samt dess lynne och fallenhet för det ena elier andra vapnet.
Ilufvudviikoret för en fullständig stridskrafternes utveckling vore derför ett riktigt iakttagande af förhållandet emellan materielcn och den disponibla personalen.
Beträffande personalen, som afses att till sjöförsvaret användas, utgö - res densamma af 7,880: — befäl, stamtrupp och skeppsgossar sammanräknade.
Sjöbeväring, 5 klasser enligt 1850 års skrifning ..... 21,000: — Handelsflottans sjöfolk emellan 20 och 30 år cirka .... 2,500:
— Extra rotering, som vid krig uppsåttes 1,535: — Stadsbåtsman d:o d:o ...... 892: —•
Summa befäl och trupp 33,807:
— Denna styrka, utgörande, sedan derifiån afräknats marin-regementet, större delen af extra roteringen och stadsbåtsmännen, hvilka till bevakning af fästningsverken och etablissementerne samt arbeten på varfven vid krig företrädesvis borde användas, 29,999 man, befäl och underbefäl oberäkuadt, skulle, med afseende på fallenhet för det ena eller andra vapnet, fördelas ,1 yttre sjöförsvaret:
Skeppsgossar i Carlskrona v 205: — Matroser och jungmän . 400:
— Båtsmän af Blekinge, Södermöre, Ölands och Gottlands kompanier . 2,866: — Handelsflottans sjöfolk . \ 2,500: - - Slats-Utshotlets Utlåtande, N:o 162. 11 Sjöbeväring, deraf af 4 klassers beväring kunde anses tjenlig att vid första utbrott af krig användas å yttre sjöförsvarets krigsfartyg 1,000: — tillhopa 6,971: — Å kustförsvaret:
Skeppsgossar i Stockholm 50: — Kanonicrer 150:
— Båtsmän återstående kompanier . 2,828: — Sjöbeväring resterande 20,000: — tillsammans 23,028: — eller lill båda sjöförsvaren . . . . > 29,999: — då härifrån afginge reserven, beräknad till i eller omkring .
. 9,999: — återstode effektivt manskap till båda sjöförsvaren ....
20,000 m. hvaraf ungefärligen 5,500 man skulle användas till det yttre och 14,500 man till kustförsvaret.
Efter denna fördelning af det till sjöförsvaret cnslagne manskap har sedermera planen till sammansättningen af krigsmaterielen blifvit uppgjord, och sedan grunden, hvarur systemet borde utvecklas, sålunda blifvit bestämd, har uppmärksamheten fästats derå, huruvida organisationen af de på nyssnämnde sätt fördelade massorne vore af den beskaffenhet, att den motsvarade ändamålet.
I sådant hänseende är till en början i allmänhet erinradt, att, om den jemförelsevis ringa kraft, som Sverige till sitt sjöförsvar hade att disponera, skall kunna åstadkomma den verkan, hvarpå de derå ncdlagde kostnader och de vigtiga intressen, som skulle skyddas, göra anspråk, så mäste såsom en osviklig regel iakttagas: att det underlägsna i antal i möjligaste mån uppväges af det fullständiga i tjenstbarhet.
En granskning i detta afseende utfölle icke gynsamt för det närvarande.
För ett krigsfartygs tjenstbarhet vore ett hufvudvilkor att ega sjömän, artillerister och driftige förmän vid de fördelningar, hvaruti en skeppsbesättning sönderfaller.
Det erforderliga antalet af dylike personer saknades ännu och till afhjelpande af denna brist äro i den nu ifrågavarande planen såsom hufvudsakliga medel uppgifne, dels ökning af 12 Stats-Utskottets Utlåtande, No 162, matros- och skoppsgosse-korpserne samt bibringande af nödig öfning, dels tillökning af 450 man artilleri-båtsmän utöfver de redan befintlige, hvilket tillkomna nya manskap skulle under benämning: värftade artilleri-bälsmans-korpsen ställas under befäl af flottans officerare och förläggas, i Carlskrona.
I afseende på sjöförsvarets materiel, dess omfattning och beståndsdelar, hvilka, såsom förut blifvit omnämndt ansetts böra grunda sig. på.
Sveriges lokala förhållanden, sammanställde med tillgången, på folk och penningar, ingå^ efter den ofta nämnde planen, icke några linieskepp uti materielen för yttre sjöförsvaret, som skulle sammansättas af fregatter, korvetter , briggur och skonertaraf hvilka de 3:ne sednare fartygs-certerne, till försvaret mindre användbara, endast ett ringare antal, som med fördel till öfningarne under fred kunde begagnas,, borde bestämmas; hvarigenom flere af de för kriget tjenligare fregatterne kunde erhållas, hvilka åter borde bestå af endast 2:ne klasser, nemligen 52 och 44 kanons.
Till denna del af sjöförsvaret ansågos äfven höra ångkorvetter af 2:ne klasser med ångmac,hiner af 300 och 200 hästars kraft samt armerade med bombkanoner.
Dessa anvisade beståndsdelar af yttre sjöförsvaret upptagas i planen vara så oumbärliga för det närvarande behofvet och med afseende jemväl derpå, huru de inom krigsflottans materiel sannolikt förestående förändringar än må utfalla, så beräknade, att med visshet kunde förutses, att dessa, fartygs-certer komma att för en lång framtid bibehållas och för sjöförsvaret blifva synnerligen användbara. Wöx kust försvarets materiel ansågs åter kanon-slupen för den yttre och öpp-, na samt kappn-jollen för. den slutna skärgården vara den mest fullkomnade och för ändamålet afpassade form och bestyckning,, som man hittills, uttänkt åt skärgårdsfartyget.
Ett vigtigt vilkor för dessa fartygs, tjenstbarhet vöre dock, att kanonsluparne så konstruerades och inreddes, att de kunde föra en bombkanon förut jemte den. vanliga bestyckningen af en 24-?? kanon akterut..
Sjöförsvarets, rörlighet, förmedelst anskaffande af ångbogserings-fartyg, utgjorde hufvudvilkoret för möjligheten af att kunna gifva detta försvar den kraft, sorn erfordrades för att med hopp om framgång kupna möta och afvisa de fiendtlige anfall,, sorn, med biträde af ångkraft, mot vår kust vid inträffande krig komma att anställas.
Af den yttersta vigt vöre derför, att den stora brist på dylika fartyg, hvaraf kustförsvaret för närvarande lider,, Iflefve såt skyndsamt sorn möjligt fylld.
I saknad af dylika fartyg och utan den lätt - Stats-Utskoltels Utlåtande, JV:o 162.
13 het, sorm på detta sätt vunnes, att på vår långa kust med möjligaste hastighet flytta stridskrafterna, dit behofvet kräfver, skulle till försvaret erfordras ansträngningar vida utöfver landets tillgångar.
Dessa ångfartyg borde, så framt icke någon af de hufvudsakliga egenskaperna såsom bogseringsfartyg derigenom förlorades, så konstrueras och bestyckas,, att de vid behof kunde såsom krigsmachiner användas till fiendens skada; hvarförutan fall kunde inträffa, då, vid behof af synnerligen hastiga operationer, der de egentliga skärgårds-krigsfaitygen icke nog hastigt kunde Irambringas, en afpassad styrka af dessa mindre armerade och lättrörliga ångfartyg med fördel kunde begagnas till en vigtig positions anfall eller försvar, såsom princip vid bestämmandet af det erforderliga, antalet af. ifrågavarande fartyg är antaget, att etl sådant ångfartyg borde för hvarje bataljon skärgårds-krigsfartyg vara att tillgå.
Sedan sålunda icke allenast antalet af effektivt manskap,, som för hvarje af sjöförsvarets, delar var att påräkna, blifvit bestämdt, utan äfven dessa vapens beståndsdelar angifna, förekomme uti oftabesagde plan frågan om antalet af de krigsfprtyg, sorn inom hvarje klass borde anskaffas^ dels med beräkning på den personal, sorn till deras bemanning vöre tillgänglig, dels med fästadt afseende på den i förhållande till kostnaden största kraft,, som genom en riktigt vald proportion i detta afseende kunde vinnas.
Med hänsigt härtill och för frambringandet af den högsta verkan af de medel, sorn tilli materielen anvisas, skulle den,.enligt planen, i,effektivt skick utgöras af Det yttre Sjöförsvaret:: 6 Fregatter af 52 kanoner hvardera. 3 d:o> „ 44 dip. d:o.. 3 Ivorvetter; „ 20’ d:o( d:o. 3 Briggar „ 10 d:o d:o. 3 Skonertar „, 6 d:o dio. 3 Angkorvetter om 300 hästkrafter, hvardera! med bomkanoner armerade. 3:
Angkorvetter om 200 hästkrafter hvardera, äfven med bestyckning! af bomkano-- ner, samt 2:ne oarmerade större ångfartyg,, att företrädesvis användas till transport och bibehållande af kommunikation, emellan stationerne och krigstheatem,. 14 Stats-Utskottets Utlåtande, N.o 162. hvarförutan 4 af de nu varande linieskeppen skulle användas till flytande batterier eller blockskepp, så länge de dertill med måttlig kostnad kunde uuderliållas.
Kust för svar et: 14 Bataljoner kanonslupar med tillhörande trossfartyg.
8 D:o kanonjollar med d:o d:o. 22 Chefsfartyg seglande samt 22 Ångbogseringsfartyg, armerade.
Till bildande af denna materiel finnes till en del tillgång inom flottans redan egande krigsmateriel, i afseende på hvilken blifvit bland annat anmärkt, dels att ålskillige inventariepersedlar fattades och mäste kompletteras, dels att 2:ne af de mindre fregalterue, nemligen „Josephine“ och „Chapman“ samt en af korvetterne eller „Najaden“ sednast inom loppet af 10 år måste med nya ersättas, och således, då den under byggnad varande fregatten Norrköping komme att fylla platsen efter fregatten Chapman, en ny fregatt måste under dessa år påräknas och byggas i stället för Josephine.
Det har derför ansetts tjenligast, att hjelpligen underhålla dessa båda äldre fregatter samt korvetten Najaden under den tid, de ännu kunna uthärda, för att åtminstone till exercis användas, men deremot till nybyggnad upptaga en fregatt af denna klass samt en korvett.
De under nybyggnad varande linieskeppen Stockholm och Skandinavien samt det till förbyggnad upptagne skeppet Försigtigheten syntes deremot lämpligast kunna förändras till fregatter.
1 anseende till den i allmänhet för lågt beräknade kostnaden för fartygens underhåll, hade uppkommit det menliga förhållande, att materielen, all möjlig hushållning oaktadt, icke kunnat bibehållas i det fullkomligt goda skick, som måste utmärka ett krigsfartyg och dess inventarier, om detsamma skall kunna uppfylla sin bestämmelse.
Om åter den åtgärden noggrant iakttoges, att årligen i förråd upplägga af de till de olika fartygen och deras inventarier erforderliga, försämring minst underkastade materialer, till ett värde motsvarande den årliga underhållsprocenten, så borde staten derigenom vara förvissad om uppfyllandet af det för en flottas tjenstbarhet högst vigtiga vilkoret: alt materielens underhåll fortginge i jemnbredd med densammas komplettering.
Uraktlåtenheten häraf vore, un - Stats-Utskottets Utlåtande, PI:o 162.
15 der iakttagande af den strängaste hushållning, ett icke endast skadligt, utan äfven farligt slöseri, emedan såsom effektiv angåfves en styrka, som ej vore det i verkligheten.
Till förekommande af den förvillande åsigt om den materiel, som vid ett krigs utbrott skulle vara till försvaret att använda, på ett sätt, att icke de första uppkommande förluster deruti vållade obotliga luckor, erfordrades dessutom, att ett, i förhållande till den effektiva materielens omfattning och beskaffenhet samt dennas proportion till den disponibla personalen, afpassadt reservförråd af fartyg sbyggnads materialier och inventarier, sukcessivt under fredstid bereddes.
I delta förråd, som för svenska flottan, derest deri i öfverensstämmelse nied oftanämnde plan ordnades, lämpligast kunde bestämmas till ^ af dess materiel, k o mine en beständig omsättning at ega rum, i följd af den vid nybyggnad och underhåll förekommande konsumtion, hvarigenom all farhåga för förskämning vöre undanröjd.
Ett hufvudvilkor för ett kraftigt försvar vore äfven att hastigt kunna sätta detsamma i verksamhet.
Häraf blefve nödigt att hafva i förråd sådaue för krigsbehofvet oundgänglige effekter, hvilka fordrade tid att anskaffa, men dock vid krigets första utbrott behöfdes.
Sådane effekter voro beklädnad åt beväringen, muskötet■, sablar och remtygspersedlar åt manskapet, stenkol till ångfartygen, bomber och kulor till dubbel utredning, kojer och filtar åt allt manskapet, sjukvårdspersedlar i förhållande till personalen, samt slutligen en del varfsutredningspersedlar.
Fördelen af en under fred samlad tillgång på dylika effekter vore omisskännelig, så vida man skulle' kunna i verkligheten vara beredd på att försvara landet vid ett hastigt utbrott af krig, och vig ten häraf vore för ett fattigt folk af så mycket större betydenhet, som det endast på detta sätt blefve för detsamma möjligt att möta kriget med minsta behof af de utmattande ansträngningar, som skulle blifva en följd af en så utblottad färradernas ställning i ulla dessa afseenden, som den närvarande.
Sedan i planen blifvit uppgifna så väl omfattningen och beskaffenheten af den krigsmateriel, som vore behöflig i förhållande till antalet af det till sjöförsvaret anslagne manskap, samt till de intressens skydd, hvilket åt detta försvar vore öfverlåtet, som de åtgärder i öfrigt, hvilka ansetts af nöden för att sätta rikets stridskrafter till sjös uti det skick, som erfordrades för att förvissa, att hvad nationen i detta afseende med betydliga ansträngningar beredt, äfven skall motsvara de anspråk, 16 Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 162. man dervid rättvisligen fästat, förekommer en utredning å de dertill behöflige kostnader.
Till komplettering af krigsfartygsmaterielen erfordrades enligt planen följande ny byggnadskostnad:
Förändring af 3:ne linieskepp till svåra fregatter, förslagsvis
Nybyggnad af en svår fregatt Fullbordande af fregatten Norrköping, förslagsvis
Nybyggnad af en korvett i stället för Najaden D:o af 2:ne briggar
D:o af 2:ne större ångkorvetter om 300 hästars kraft
D:o af en mindre om 200 d:o D:o af 114 bomkanonslupar ....
D:o af 21 ångbogseringsfartyg om 70 hästars kraft, armerade Nybyggnad af 15 seglande bataljons-chefsfartyg
D:o af 9 patrullbåtar D:o af 21 trossfartyg fartygen Najaden i hjelpligt skick under de första 10 åren 800,000 R:dr.
. 487,415 v . 145,000 V , 144,678 V . 222,644 V . 777,728 V . 261,402 9 1,692,786 'V 1,470,000 . 178,569 ‘fl 6,750 35 126,000 B 'fl 137,003 n V . 189,790 tillhopa 7,052,228 R:dr.
Reservförrådel af materialier och inventarier eller en sjettedel af den effektiva styrkan, hvars kompletterande ansetts kosta:
En svår fregatt med afdrag af arbetskostnaden . . . 409,717 R:dr. 1 44-kanons d:o d:o d:o . . . 1 korvett d:o d:o d:o 1 större ångkorvett d:o d:o d:o 2 bataljoner eller 24 bombkanon-slupar 2 d:o eller 24 kanonjollar 378,676 116,173 342,639 270,696 139,200 Transport 1,657,101 R:dr.