Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Insättarnes behållning utgör nu 64,378 R:dr 14 sk. 8 rst., samt Sparbankens egen eller reserv-fonden 2,071 R:dr ^3 sk. 2 rst.
Smålands
Pr ival-Bank, som uppstått sedan sista Femårs-Brätlelsen, har sin Direclion och sitt Central-contor i Jönköping, med Filial-contor i Wexiö, Calmar och Westervik.
Den öppnades den 3o:de September 1887 och har sedan allt jemt varit anlitad.
Då med få undantag, Provincens alla bemedlade innevånare äro delägare i Banken, synes densammas solidite vara försäkrad.
— Också njuter den ett stort och vidsträckt förtroende.
Verkande inom en af Rikets större afdelningar, utgör den ock Sveriges största Privat-Bank, Folket tyckes vara mycket belåtet med denna inrättning, hvars nytta synnerligast visade sig under för 1 idet års spannemåls-brist och deraf följande behof af penningar, hvarmed Banken utan småaktige åsigter vid Säkerhels-handlingarnes granskning, undsatte mången Lån-Sökande, som eljest blifvit utan brödföda för Sommaren. X allmänhet är dock en återhållsamhet önskvärd i afseende på Låns beviljande åt allmogen, hvars rörelse och näringar icke aro belåtne med Lån på kort betalningstid, och lyckligtvis är förhållandet inom detta
Län sådant, att dess allmoge är i Privat-Banken skuldsatt för en, relativt till folkmängden ringa Summa.
Ett Brandstods-Bolag till försäkring af hus och Lösören å landet föreslogs af Läns-Styrelsen år 1887 och antogs utaf ungefärligen en tredjedel af Länet, som derigenom endlledigades från de gamla, merendels ändamålslösa Brandstods-föreningarne Socknevis.
Eders Kongl. Maj:t har i JNTåder fastställt det nya Bolagets reglemente och den i4:de nästkommande Mars vidtager Bolagets verksamhet och förbindelse alt ersätta timade Brandskador.
Bolaget har icke någon Gassa , utan sammanskjuter vid hvarje
Brandskada den belöpande ersättningen i mohn af hvarje Bolagsmans hus- och Lösöre-värde.
Härigenom får den Brandlidande full och snar ersättning och de icke sällsamma Brandstods-lvisterne komma hädanefter att upphöra, så vidt det nya Bolagets verksamhet sig sträcker.
Det är lill förmodande att den större delen af Länet, som afsagt sig inträde i Bolaget, skall, på sätt Reglementet medgifver, småningom sluta sig till 21 detsamma och hela Länet slutligen komma i åtnjutande af de välgörande resullater, sorn med inrättningen afses.
Polisen i Länet handhafves nu som tillförene.
För att lätta handhafvandet i de delar deraf, som angå skjutsväsendet, samt underhållet af vägar oell broar, har jag uppgjort, låtit trycka och utgå ett sammandrag af alla allmänna Författningar och särskilda föreskrifter, som angå desse angelägne delar af ordningsmålen, hvilkas framgång mest bero på Länsmännen på sätt i sista Femårs-Berättelsen är anmärkt, men hvilkas aflöning, relativt till deras vigtiga befallning, är så under all jemförelse knapp och otillräcklig, alt ynglingar med uppfostran och ambition icke kunna förmås ingå i en Corps, der nu mera all utsigt till befordran är stängd, derigenom att ingen Länsman, i brist af tagen Kaineral-Examen, kan föreslås till Kronofogde, då likväl Länsmans-Corpsen borde vara ea Plant-Skola, der subjecler till Kronofogdar alltid vore alt finna.
Skiftes-Verket i Länet fortgår ulan afbrott och sedan den vid förra Femårs Berättelsen gällande Landtmäleri-Taxa blifvit jemkad och nedsatt, har kostnaden i och för egoskiften blifvit måttlig och dräglig, Uppbörds-verket utmärker sig ännu, såsom i många år tillförene, med nitiske Uppbördsman och redogörare, hvilka anse för sin heder att årligen aflemna redogörelsen, så vidt på dem ankommer, restfri.
Statsbidragen, ehuru mångå och stora, utgå ock derföre å bestämda tider, dock icke utan ansträngning å Folkets sida att bibehålla vanan att göra räll. för sig och å Uppbördsmännens att inom den i Maj incassera thy oaktadt uppkommande restantier.
Panlauctioner för Krono-räntor hafva likväl hittills sällan ägt rum.
Hädanefter synes dock uppbörds-verkels ordentlighet svårligen kunna bibehållas.
Den Samhället öfver hufvudet växande Folkmassa, som från Backstugor och usla Torpnästen befolkar fängelser, hospitaler och armhus och kostar så stora uppoffringar för Staten och communerne af penningar, samt Embels-verken af mödosamma och liden upptagande functioner, skall, till råga på allt detta onda, äfven förhindra Drätsel-Verkets rediga gång, så vida nämligen denna folkmassa måste ovilkorligen skattskrifvas och debiteras utan afseende på de fleste individernes utblottade tillstånd.
Följden af sådan Skattskrifning är eftertänklig, ty för afkortningen fordras luseiidelals resor årligen lill de fattigas kojor för alt samla bevis på deras elände, en insamling sorn icke gagnar Slaten, men upptager Tjenstemännens tid onyttigt, samt bringar Stats-Machinens gång i olag och uppbörds-verket i oreda - 33 Bevillningen, som är eli ovillkorlig penningeskalt och icke får såsom grundräntan utgöras i persedlar, fortfar att, såsom i förra Femårs-Berältelsen är nämndt , utgöra föremål för mången skattskyldigs mer eller mindre grundade klander och missnöje; ty äfven sisla Bevillnings-Förordningen anser man egentligen hafva uppsökt jorden och Embetsmanna-lönerne, men icke den rörlige förmögenheten i Släderne, öfverflödet och lyxen, hvilka egentligen herrska der.
Det förr anmärkte missförhållandet imellan Landets och Städernes Statsbidrag anses i allmänhet fortfara.
Hvad i sista Femårs-Berättelsen är anfördt, dels om kostnaden för rustning och rotering, som utgör jordbrukarens svåraste onus, samt dernäst Prästerskapets och Kyrkobetjeningens underhåll och dels hvad angår diverse afgifter, onera oell allmänna Besvär, åberopas nu j'tterligare, emedan uti desse omständigheter icke företer sig någon sådan förändring, som kan blifva föremål för särskild reflexion eller framställning, hvarför ock förra slutomdömet gäller, aLt alla Slats-bidrngens sammanräknade stora Total-Summa må mindre förskräcka, enär deri lill slut ingå prestationer in natura, såsom väghållning, skjuts, Fattig-Försörjning, Allmänna Byggnader, med flere artiklar der Folkets arbetskraft blifvit värderad i penningar.
Tillåtne krogar på Landsbyggden finnas nu .mera blott två i hela Länet, men Srnygkrogar, så i Städerne som på landet, öfverklagas mycket.
Svårigheten att dem utrota ligger lill någon del i Lagstiftningen, som icke medgifver köpare att vittna i Brännvins-minuteringsmål och tillåter Krögare att med Civil-arrest försona de böter, han icke mäglar betala.
Länets Hushållningssällskap har, på undertecknad Ordförandes uppmaning, ökat sin verksamhet.
Del börjar att åter utgifva läsvärda skrifter, sedan deri bildat sig elt så kalladt Redaclions-utskott, som åtagit sig skrifternes urval och uppställning, men knappheten af Sällskapets pekuniäre tillgångar skall länge motverka dess bemödanden, sedan Cassan blifvit medtagen lill återuppförande af det Djurhikare-Boställe med sjukstall och smedja, som afbrann vid den eldsvåda, hvilken år i835 härjade den så kallade förborgen härvid Staden, men också befinna sig desse hus, nu uppförde af kalkbruk i bästa skick, till ett värde af omkring 5,ooo R:dr Banco. 6:0 Städer.
Jönköping; Angående Stadens läge och Historik åberopas underdånigsl sista Femårs-Berättelsen.
Stadens Folkmängd, som då utgjorde 4^77 personer, utgör nu 4,i64 oc^ ^lär således ökat sig med 87.
Under de sist förflutna fem åren, har mortaliteten varit rådande öfver nativiteten, ty här förekomma 361 flere döda än födda, bland hvilka sednare räknas i 13 oäkta harn.
Antalet af inflyttade uppgifves till 44^ personer.
Morlalitelens tillväxt, så väl som inflyllningarne under sednaste quinquennium, härleda sig begge förnämligast från 1834 ^rs Kolera-farsot, sorn. lade en slör del af den arbetande classen i grafven, hvarefter samma elass likväl så hastigt förstärktes af inflyttningar från landet, alt inom tre månader icke förmärktes någon folkbrist i Stadens arbetsstyrka.
I en föregående artikel 0111 hälsovården, är uppgjord en kort historia om Koleran, sorn egentligen angår Jönköpings Stad, emedan farsoten på landsKyggden var ulan betydenhet.
Stadens undervisnings- och bildnings-anstalter äro desamme, som uti sista Femårs-Berältelsen omnämnas, utom det alt en Flick-Schola tillkommit, der omkring 3o af arbels-elassens döttrar, till större delen ulan afgift, undervisas i christendom och handaslöjder.
Jemväl har uppkommit ett Privat Mililär-Instilut, der ungefär femtio Militär-EIever undervisas i de för Officers-Examen erforderlige vetenskaper, och sådane examina hållas här årligen under inseende af vederbörande General-Befälhafvare, i hvars frånvaro Inspeclionen öfver Institutet blifvit General-Adjutanten Bergenstråhle i Nåder anförtrodd.
Institutet begagnas af Elever från aflägsnare orter och synes hafva vunnit förtroende.
Folklynnet i Staden kan i allmänhet anses för godt och sedligt.
Blott en person har under de sistförflutne fem åren varit under tilltal för lifssak, nämligen stöld vid eldsvåda.
Han dömdes till döden, men benådades af Eders Kongl.
Maj:t med två års Fästningsarbete.
De två sisla åren hafva val flere brott mot eganderätlen blifvit åtalade, än den näslförutgångne tiden, men större delen har bestått i snatteri, och de ökade åtalen tiljskrifvas en mera nitisk åklagare.
Styrelse anser dryckenskaps-lasten de sednare åren hafva aftagit,och den tillskrifver med rälla härvarande Nyklerhels-förening, att drinkaren nu mera åtminstone blyges för sin last.
Här finnas ock många Patriotiske och för rnensklighetens väl nitälskande män, hvilka aflaggt bruket af brännvin, och dessa exempel, jemte nyssnämde Förenings flere vackra skrifter, hafva dragit ål sig den allmänna uppmärksamheten i den mohn, alt denna Samhällets stora angelägenhet verkligen tyckes gå framåt.
Fastän passion och vana qvarhålla de fleste gamle under sitt välde, vill dock moralisten hoppas på ett uppväxande slägte, att det skall motstå en frestelse, hvil - a 4 ken så många gudfruklige, upphöjde och högaktade män i slutade större och mindre Föreningar föresatt sig alt motverka.
Stadens hufvudnäringar fortfara att vara minuthandel och handtverk.
Antalet af Kram- och Speceri-handlande är i5, med 16 handelsbetjenter, i Galanteri handlande, samt n Hökeri-handlande med 7 beljeuler.
Dessas sammanräknade Bevillnings-summa utgjorde förlidet år 585 R:dr.
I sista Femårs-Berättelsen omtalades den fördelaktiga rörelse, som Snus-Fabricationen här utöfvar.
Den fortfar med lika liflighet, och jag instämmer med Stadens Magistrat i det yttrande, att efter aila anledningar är handelsrörelsen härstädes i tilltagande och skall än vidare ökas, i den mohn erforderlige Förlags-Capitaler rned kloka beräkningar och tillbörlig verksamhet förenas.
Handtverkerierna bedrifvas af 106 Skråmästare med 98 Gesäller och 126 Lärlingar.
Under Hall-Rätt lyda 3 Färgare, 2 Spegel-Fabrikörer och 2 Urmakare med 10 Gesäller och i3 Lärlingar.
Antalet af Apothekare, Bagare, Bryggare, Källarmästare, Spisqvarters-idkare, Slagtare och Sockerbagare utgör i5, med ett lika antal arbetare.
Alla desse handtverkares och näringsidkares bevillning uppgick förlidet år till 1,040 R:dr Brno.
Handtverks-Corpsens oeconomiska tillstånd sedan sista Femårs-Berättelsen anses vara stationärt.
Begäret efter oafhängighet lockar Gesällen till mästerskap innan han ännu förstår ordna sina angelägenheter, eller förmått skaffa sig förlag.
Han saknar ock merendels den konstfärdighet och techniska skicklighet, som är nödig att tillfredsställa consumenters anspråk, och handtverkstillverkningarne i en småstad uthärda sällan jemförelsen med hvad större städer eller utländska produkter, ofta till lika pris erbjuda — och desse omständigheter anse vederbörande här i Staden utgöra hinder för handtverkeriernes tillväxt och deras idkares förkofran.
Här måste dock tilläggas att undantagen icke äro få, ty i Jönköping finnas till exempel Färgare, Garfvare, Hattmakare, Guldsmeder, Bokbindare, Snörmakare, m. fl., hvilkas rörelse är ganska betydlig och hvilkas välstånd, alt döma från yttre förhållanden, icke må anses tvifvelaktigt.
Sjöfarten på Wettern och derifrån genom Götha Kanal ut i håfven är lättad och tryggad genom den i sista Femårs-Berättelsen omnämde,nu mera fullbordade Bro- och Hamnbyggnaden.
Desse byggnader hafva kostat 49>837 R:dr B:co, hvartill Stadens Borgerskap bidragit med 12,000 R:dr och 25 och det öfriga liar utgått af Stats-Verket.
Stadens bidrag är dock icke egentligen annat än ett Förskott, som på framliden ersättes af Hamriinkomsterne, deraf likväl främst skall gäldas ett af Stor-Amirals-Embetets 3:e Afdelning lemnadt lån å 4i°°° R:dr.
Trafiken är tämraeligen liflig, kan slutas deraf att Hamn-inkomsterne efter den nu i 2 år tillämpade Taxan uppgått till circa 3,5oo Ridr Bico årligen.
Stadens urgamla Stapelstads-rält, hvilken från urminnes lider varit obegagnad, är nu mera icke utan betydenhet, ty sedan Götha Kanal blif vit öppnad och Hamnbyggnaden fullbordad, afsätlas varor directe på utländsk ort nästan årligen; men denna export-rörelse måste dock vara ringa, så länge ingen Handlande på stället äger eget fartyg.
Endast två af dem hafva anparter i mindre Galeaser och Jakter.
Ett Bolag äger dock ett Ång-Fartyg med namnet Commendeur-Captenen, som förliden sommar började och in på sena hösten fortsatte resor lill och ifrån Stockholm med sådant tillopp af både passagerare och fragtgods att hvarken de förre eller det sednare alkid kunde rymmas.
Man anser ännu ett sådant Fartyg behöfligt för trafiken på hufvudstaden, men ovisst är dock om två sådane kunna jemt sysselsättas.
Stadens inkomster uppgå vanligen lill något öfver 6,000, men utgif terne deremot lill nära 7,000 R:dr Banco årligen , och bristen måste
Sta dens innevånare fylla efter af dem sjelfve fastställde beskatlnings-grunder.
För betäckande af kostnader, i anledning af Kolera-Farsoten år i834» erhöll Staden af Stats-Verket 2:ne lån, ett större å 10,000 och ett mindre å 3,ooo R:dr Banco, hvilka begge till de belopp, som ännu återstå skola vid detta års slut lill fullo liqvideras.
År 1835 inträffade å den bäst bebyggda delen af Förborgen eller Westra Förstaden en svår eldsvåda, som odelade större delen af nämnde Förstad, i anledning hvaraf ny Tomt-reglering blef nödig, dervid jemväl föreslogs och af Eders Kongl. Majit i nåder anbefalldes, att alla de å Kronans grund uppförde hus skulle, till vinnande af sundhet och prydlighet, derifrån under loppet af tre år, eller före April 1839 bortflyttas.
För delta ändamål har Staden ej blott åt busegarne å Kronans grund upplåtit under ägande rätt nödige Tomter, fem år befriade från ulskylder, utan jämväl såsom bidrag lill flyttningskostnaden, skänkt 2,000 Ridr; Varande i sistnämnde afseende 6,000 R:dr af Eders Kongl. Majit i nåder anordnade alt af allmänna medel utgå.
De ulftyttnings-skyldige visade sig i början ganska missnöjde och obelåtne.
Också besvärade de Eders Kongl. Majit med underdånig
Suplik om ändring i beslutet, eller anstånd med flyltninFemfirsberåttelre för Jonköpings Lån. 4 a6 gen.
Den blef efter mitt hörande afslagen och genast företog raan utflyttningen med sådan vilja och kraft att den nu är nära fullbordad och missnöjet har förvandlat sig till en allmän belåtenhet, som ock icke kunde uteblifva, då man fann sig från usla hopträngda kojor förflyttad till trefliga, på öppen och fri plats uppförda snygga Bostäder.
Staden har emellertid för delta och andra allmänna åligganden, hvaribland må räknas en ny organisation af skjutsväsendet, som blifvit öfverlemnadt till ett Bolag på 10 år, hvilket inom den nya Förstadens local uppfört nödige byggnader, der 4° å 5° hästar och io å 12 drängar dageligen underhållas, gjort betydliga uppoffringar för det allmänna bästa, och villigt mott Länsstyrelsen i dess bemödanden, att befrämja allt godt och nyttigt inom ett af natur och läge gynnadt Samhälle.
Sjukvården i Staden besörjes af Stads-Läkaren, som åtnjuter årlig lön 166 R:dr Zi sk.
Utom de i sista Femårs-Berätlelsen omförmälde Sjukvårds inrättningar, har, sedan den tiden ett Badhus blifvit anlagdt vid Munksjön, hvilket, alla årstider begagneligt, mycket bidrager att underhålla Sundhets-Polisen.
Stadens Fattigförsörjning har, sedan sista Femårs-Berättelsen afgafs, undergått en väsendlligare reorganisation och förändring än något af de ämnen, som enligt föreskrift äro föremål för denna Berättelse.
Jag har i mitt förlidet år afgifna underdåniga utlåtande om Fattigvården i Länet, genom anstäld jemförelse, visat den nu i Staden etablerade Fattigvårdens stora företräde framför den föregående och åberopar nu hvad då anfördes, så mycket säkrare, som erfarenheten än ytterligare styrkt sanningen häraf.
De oeconomiske och moraliske fördelar, som denna Fattig vårds-reform tillshyndat detta Samhälle och den väckelse och föresyn i denna väg,som densamma lemnat andre communer, förtjena att särskildt lofordas.
Stiftets
Biskop, en stor kännare af Fattig vårds-väsendet , gjorde sig på stället underrättad om denna Stiftelse i dess böljan, och förklarade offentligen vid Prestmötet i Wexiö i836 "att inrättningen lofvade det bästa och vore i flere afseenden normal.”
Det är glädjande, alt, på grund af erfarenhet nu kunna intyga, att Inrättningen fullkomligen hållit hvad den lofvat, äfvensom det gör denna nya Stiftelse heder, alt under nära fyra år, sorn den exsisterat, ingen enda belägenhet eller något förhållande förekommit vid verkställigheten, för hvilka säker vägledning och bestämde föreskrifter icke igenfunnits i det föreslagne af Eders Kongl. Maj:st fastställde Reglementet, i hvilket ock derföre ingen anledning till någon förändring eller 27 förbättring förekommit, förr än i desse dagar, då Stadens bägge Kyrkoherdar och Borgmästaren, som i kraft af sine Embeten äro sjelfskrifne Ordförander i Directionen, förklarat sig icke vidare medhinna delta best yr.
Hufvudgrund-satserne i denna Inrättning äro; att fattigdomen bör förekotnmas och hindras jemte det den verkligt behöfvande under stödjes och att allt understöd bör i mohn af under stö ds-tagar nes förmåga genom arbete ersättas.
Dessa grundsatser tillämpas i verkställigheten på det sätt, att barn, som sakna ali föräldra-vård, få föda, kläder, undervisning i chrislendom och nyttige handaslöjder, hälst på landsbygden.
De åter, som hafva någon, men otillräcklig vård, undfå behöfligt understöd jemte tillfälle lill undervisning i läsning uti Inrättningens Skolor och i handaslöjder i Arbets-huset eller Flick skolan.
Utgående från den synpunkt, alt all Fattigförsörjning bör i vården om det uppväxande slagtet hafva sitt förnämsta syftemål och största omfång och att dess bildning lill sann christendom är säkraste värnet mot passionen, lasterna och brotten, samt dessas följeslagare nöd och armod, sökte Stiftarne af denna Inrättning genast i dess början, alt genom anställande af en Stads-Katheket bereda ungdomen tillfälle att ifrån utgången ur Skolorne, intill confirmationstiden, underhålla och förkofra den Religionskunskap som förut blifvit inhemtad.
För den goda sakens skull vore det högeligen att önska, att den då sökte tjensteårsberäkningen för en härtill utsedd Prestman, måtte snart i nåder bifallas.
Äldre personer med arbetsförmåga understödjas genom arbetstillfällen i den med Inrättningen förenade arbetsanstalt, eller hemma i sine boningar eller bos andre Stadens innevånare, och följden har visat sanningen af Skaldens ord; ”Deri arbet ger, ger också bröd.”
De mindre arbetsföres arbetsförtjenst ökas indirect derigenom, att de få hämta mat för lågt pris från Inrättningens kök, en förmån, som tillfälligtvis behöfvande äfven få begagna.
Det penningeunderstöd af circa 3oo R:dr B:co, som förut årligen utgick till 5o å 60 understödstagare, indrogs vid reorganisalionen på en gång med den anmärkningsvärda påföljd att icke öfver r å 2 af denna personal öfvergått till den reformerade Fattigvården.
Understöd i penningar lemnäs nu aldrig till annat än lill tjenlig sjukfödas anskaffande.
Orkeslöse, ålderstigne, bräcklige och lytte personer härbergeras och födas i försörjningshuset, der de sysselsättas efter förmåga.
I sin religieusa tendens och uti Eders Kongl. Maj:ts nådiga fastställelse af Styrelsens förslag att hvarje inom Samhället bettlande person är 28 genast hemfallen lill arbetshuset och alt det understöd som erhålles, skall med arbete ersättas, samt att de fattighjon, som både klädas och födas af Inrättningen, stå lill dess styrelse i samma förhållande, som tjenstehjon till husbonde, har denna inrättning det fastaste stödet för sitt bestånd och hufvudsakliga styrkan i sin veiksamhet.
Inrättningen styres af en Direclion beslående af Stadens begge Kyrkoherdar och Borgmästare, i kraft af sina Embeten, samt 6 andre Ledamöter, som årligen vid Yallborgsmässo Sockneslämma inväljas.
Under de Irenne räkenskapsår, som Stadens Fattigförsörjningsanstalt blifvit förvaltad enligt denna reorganiserade princip, har en bespard behållning vunnits af icke mindre än 6,3o3 R:dr I3:co.
Nära sjetledelen af denna summa har tillkommit genom Fattighjonens arbetsförtjenster, hvilkas belopp genom en af detta årets
Direclion vidtagen noggrannare tillämpning af reglementets föreskrift, uppgått till mer än dubbelt mot förut, ehuru hjonen för egen räkning under detsamma för öfverarbete haft en behållning af omkring Tio R:dr B:co i månaden.
Att en så betydlig behållning kunnat vinnas på så kort tid, är så mycket mer talande till närvarande administrations fördel, som årlige iukomslerne förut ofta icke förslogo, ulan sjelfva Capilal-fonden måste tillgripas och Slolts-församlingens alla fattighjon utöfver de vanliga äfven blifvit öfvertagne och försörjde, äfvensom de i Koleran utdöde för det mesta blifvit ersatte med utfattige hushåll från landet och mer än dubbelt antal värnlöse barn genom samma sjukdom föllo inrättningen till last.
Utgifterne till Lärare, Betjening och Scbolas-anstalter hafva äfven sedan blifvit ökade med mer än 5oo R:dr B:co årligen, likasom Fattighjonens kost med elt mål mer om dagen och deras äckliga klädespaltor hafva blifvit utbytte mot snygg och passande beklädnad.
Sanningen och erkänslan bjuda dock icke lemna oanmärkt, alt Fattigvårds-stjuelsen något mer än Ivänne år af samma lid dragit ränta af ii,65o R:dr, hvarmed gamla Fonden ökades efter Koleratiden genom gåfvor, dels från Eders Kongl. Maj:ls Höga Gemål, Hennes Majit
Drott ningen, dels från andra ädle gifvare; Del har dock genom Calcul, bifogad sista års räkenskaperne, blifvit visadt, att revenuen af denna nya Fond så mycket mindre verkat det i financielt afseende fördelaktiga resultatet, som del slyrkes: ”alt de gamla årliga fattigmedlen, äfven under då varande dyra år, genom följden af det system, som 1834 etablerades, icke allenast varit ti 1 i räck lige alt beLäcka alla förutvarande utgifter, utan äfven de många, som genom samma reorganisation tillkommit och till och med derutöfver lemnat behållning af 436 R:dr 20 sk. 3 ist. B.co.”
I sådant förhållande och då alla tiders erfarenhet, i håga om Fatligbidrag besannat, alt, ”Ju mer du ger, ju mer begärs det, liksom en valtensiglig, ju iner han dricker, törstar desto mer,” har ock sista rakenskaps-Revisionen föreslagit, att största delen af directa årliga fattigskaILen,. 12 å i,3oo R:dr bör genast indragas af skäl, som ingen kännare af fatligförsörjningsväsendet lärer motsäga, att nämligen Fatligfondernes förökning utöfver verkliga behofvet är icke allenast onödig, utan positivt skadlig, sålunda alt den lägre demoraliserade folkclassen, med hoppfulla blickar på de rika tillgångarne, afledes från bemödandet till sjelfförsörjning och öfverlemna!- sig sorglöst åt lättja och sedeslöshet, öfvertygad all i beli o fvets stund kunna påräkna nödigt understöd af Fattigvården.
I stället alt fattigförsörjningen skulle rälla sig efter behofvet, rättar sig således behofvet efter fattigförsörjningen och de hjelpsökandes antal ökas utan alt de Fattiges minskas.
England, med sina omätliga fattig-fonder, har i långliga lider haft en sorglig erfarenhet af denna sanning.
Men utrikes exempel äro öfverflödiga.
Vi ega inom Länet 2:ne Socknar, som hafva särskilde rike donationer lill sine fattige och just i desse är, som i i833 års Berättelse redan anmärktes, antalet af fattighjon bedröfligt större än i någon annan Socken, med samma folknummer.