Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Lifrustkaramarens och Kongl. Klädkammarens samlingar.» 102.
» Densamme, ang. e. o. tjenstemännen, deras ställning samt befordringslagarne. 103. » Herr Linroth, Carl Johan Guslaf, om befrielse från bevillning för pensioner. 104. » Herr Treffenberg, Curry, ang. ändringar i Instruktionen för Landshöfdm garne i rikets län samt de vid Läns-stvrelserna anställde tjenstemän. 105.
» Densamme, om erforderlig inskränkning uti onödigt mångskrifveri vid landskanslierna. 106.
» Densamme, om befrielse från åtskilliga Läns-styrelserna nu åliggande göromål. 107.
» Densamme, om ändring i 2 § 2 Kap. Strafflagen. 108.
» Grefve Sparre, Erik, om medgifvande af tre års räntefrihet för det åt bo laget för Borås jernväg beviljade låneunderstöd. 109.
» Densamme, om ändring i bestämmelserna rörande statsbidrag till segelleds öppnande från Hattefura vid Wenern till Stora Lee, m, m. 110.
» Densamme, om beviljande af ett anslag å 150,000 R:dr till uppförande af ett nytt läroverkshus i Wenersborg. 111.
» Herr von Mentzer, Carl Fredrik, om ändring i gällande förordning angå ende bränvinstillverkning. 112. » Grefve Björnstjerna, Carl Magnus, om beviljande af ett årligt anslag å 8,000 R:dr, för att användas till arfvoden åt Norske och Danske univer - Förteckning å Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865. 7 113. 114. 115. 116. 117. 118. 119. 120. 121. 122. 123. 124. 125. 126. 127. 128. 129.
130. sitetslärare och vetenskapsmän för föreläsningars hållande vid akademierna i Upsala och Lund.
Af Grefve Mörner, Carl Göran Detlof, om anslag till lön samt rese- och trakta mentsersättning för en tredje landtbruks-ingeniör.
Densamme, om ett anslag å 2,000 R:dr till understöd åt personer, som hos egare af välskötta ladugårdar undervisas i boskapens skötsel, m. m. » Herr von Ehrenheim, Per Jakob, om anvisande af medel för Enköpings treklassiga elementarläroverks utvidgning till femklassigt. <> Friherre Leuhusen, Alexander Magnus, om beviljande af ett anslag å 1,540,000 R:dr för en jernvägsanläggning från Hemgrafven till Sundsvall. » Herr Dardel, Fritz Ludvig, om stiftande af en lag angående efterbildningar af fotografier, m. m. » Herr Ulfsax, Adolf Fredrik, om den personliga frihetens skyddande.
» Densamme, äng. ändring i lagens stadganden om giftomannarätt. » Herr von Ehrenheim, Per Jakob, om pension åt Häradshöfdingen Fredrik Wilhelm Strandbergs enka, Fredrika Strandberg. » Friherre Liljencrantz, Johan, om ett årligt, anslag å 6,000 R:dr att användas till stipendier åt studerande vid rikets universiteter, som vilja under loppet af minst ett läseår idka studier vid universiteten i Christiania eller Köpenhamn. » Herr Kuylenstjerna, Carl Johan Gammal, ang. upphäfvande af afradsafgiften för tillverkning af de s. k. ädla metallerna, eller åtminstone för koppartillverkningen.
O » Herr af Pontin, Daniel Fredrik Constans, om beviljande af ett anslag å 61,000 R:dr för omläggning af landsvägen emellan gästgifvaregårdarne Serarp och Hvetlanda i Ostra härad af Jönköpings län. » Grefve Mörner, Carl, om pension åt Provincialläkaren, Doktor David Billengrens enka, Fredrika Wilhelmina Billengren, född Dahlberg. » Herr Nisbeth, Adolf Fredrik
Hugo, rörande musik- och sånglärares vid elementarläroverken lönevilkor och pensionering.
» Grefve Posse, Arvid, om anvisande af 600,000 R:dr för Malmö hospitals förflyttning tili annan tjenlig plats inom Skåne. » Herr Sdfverslolpe, David Wilhelm, om beviljande af ett anslag å 200,000 R:dr för uppförande af en byggnad för Topografiska korpsen. » Herr Gyllenram, Henrik, om upphäfvande af den för Gotland gällande undantagslagstiftning, rörande tiden för fullföljd af talan i vadesaker och besvärsmål. » Friherre Alströmer, Jonas, om utsträckt pensionsrätt för aflidne Konrektor Jon Eberhard Lyths söner. n Herr Treffenberg, Curry, ang. vilkorliga utmätnings-resolutioner i utsökningsmål, der krafvet grundas å skuldförbindelse, accepterad räkning eller vexel.
8 Förteckning å Motioner hos Eidderskapet och Adeln 1865. 131. 132. 133. 134. 135. 136. 137. 138. 139. 140. 141. 142. 143. 144. 145. 146. 147. 148. 149. 150.
Af Herr Treffenberg, Curry, om ändring i 2 Kap.
» Herr Cederschiöld, Rudolf, rörande bank-iagstiftningen.
» Herr Gyllenhammar, Carl Axel Napoleon, om beviljande af ett låneunderstöd å fem och en half millioner
R:dr för anläggning af en jernväg från Frövi till Falun. » Herr Danckwardt, Carl Gustaf, om jernvägsfondens förstärkning medelst inhemsk kredit. o
Densamme, om anslag för åstadkommande af tillverkning utaf jernvägsskenor inom riket. i) Densamme, örn beviljande af ett anslag å 150,000 R:dr för anläggning af en väg emellan sjön Bolmen och Wieslanda jernvägsstation.
) Friherre von Platen, Ludvig, ang. beredande af så kallad semester för civile embets- och tjenstemän, m. m. o Herr von Mentzer, Carl Fredrik, om upphäfvande af Kongl. Majrts nådiga Kungörelse den 22 Maj 1863, angående upphörande från och med år 1864 af tullstämpling å varor, som från utrikes ort inkomma. o Friherre Cederström, Rudolf, ang. gemensam behandling af frågorna om beskattning af bränvinstiliverkning och tullen å sådan vara. » Herr Ulfsax, Adolf Fredrik, öm de så kallade döda språkens uteslutande från läroämnena vid elementar-läroverken, m. m. » Densamme, om nedsättande af en komité för utarbetande af förslag om jury i brottmål. » Grefve Posse, Knut, om beviljande af ett anslag å 12,000
R:dr för tillbyggnad af Skeppsgossekasernen i Carlskrona. » Herr Ulfsax, Adolf Fredrik, om utvidgad religionsfrihet. i) Densamme, om beviljande af ett årligt anslag å 30,000
R:dr för vård och underhåll å Stockholms sjukhus af fattiga sjuka från landsorten.
» Herr Lagergren, Anders, om tillsättande af en general-inspektör öfver samt liga gymnastik-inrättningarne i riket, utom Stockholm. » Friherre Nordenfalk, Johan, om utvidgning af Westerviks elementarläroverk. » Herr Ekensteen, Fritz Ollo Ludvig, om ett anslag å 5,000 R:dr till inköp af afvelsdjur utaf ädlare kreaturs-racer. v Friherre Ronde, Knul, om anvisande af ett årligt anslag å 10,000 R:dr till fabriks- och handtverks-näringarnes befrämjande.
Densamme, om löneförhöjning å distriktsläkaren vid Tumba bruk. » Herr von Francken, Georg Wolfgang, om tobakstullens förhöjning.
Motioner hoa Bidderekapet och Adeln 1865.
N:is 1 och 2. 1 N:o 1. / Af Herr von Knorring, Erik Oscar, angående pension åt Kapitenen i Arméen Erik August Björkman.
På grund af den hedrande, gagneliga verksamhet, som Kapitenen i Arméen E. A. Björkman alltsedan år 1831 utöfvat under särskilda magtpåliggande kommenderingar vid Kongl. Topografiska Korpsens triangel-mätningar och höjdmätningar m. m. samt medelst andra allmännyttiga arbeten, dem Kapitenen Björkman utfört och hvilkas beskaffenhet synes af här bifogade såväl tjensteförteckning som intyg af Herr General-löjtnanten Akrell, och då Kapitenen Björkman, hvilken, numera med af ansträngande arbete försvagade ögon och vid uppnådda 57 år, icke kan med sitt arbete sig försörja, af Kongl. Majit icke kunnat tilldelas eller föreslås till pension, på den grund att han endast under loppet af sex år haft lön på stat, får jag, hänvisande till närlagda 2:ne handlingar, vördsamt föreslå: att Rikets Höglofliga Ständer behagade bevilja Kapitenen i Arméen Erik August Björkman, under hans återstående lifstid, en årlig pension af Ett Tusen (1,000) Riksdaler Riksmynt.
N:o 2. Af Herr von Knorring, Erik Oscar, om pension åt Häradshöfdingen C. G.
Levins Enka, Wilhelmina Levin, född Grönblad.
Hos Rikets Höglofliga Ständer får jag vördsamt föreslå Enkefru Wilhelmina Levin, född Bih. till B.
Prot. 1865 & 1866. 11 Sami. 1 Afd. 1 2 Motioner hos Ridderskap och Adeln 1865.
Grönblad, till erhållande af understöd utaf statsmedel, på skäl här nedan finnas anförda.
Fru Levin är enka efter Häradshöfdingen och Riddaren af Kongl.
Nordstjerneorden C. G. Levin, hvilken, efter att omkring 20 år hafva varit
Domhafvande i Helsinglands norra Domsaga, en i anseende till de der förekommande många brottmålen särdeles mödosam befattning, år 1861 erhöll transport till Hellestads och Tjellmo Domsaga i Linköpings län.
Enär företrädaren inom denna Domsaga aflidit Thomedag år 1860 och hans enka följaktligen, enligt gällande författningar, egt att vara i besittning af bostället ända till den 14 Mars 1863, fick Levin ej af bostället draga någon fördel förr än vid nyssnämnda tid, ehuru Domsagan redan hösten år 1861 af honom tillträddes.
Häradshöfding Levin afled år 1863 den 20:de December, eller dagen före Thomedag, hvadan det löpande tjensteåret utgick redan påföljande dag, och hans enka nödgades alltså den 14 Mars innevarande år frånträda bostället, hvilket hon, derest mannen aflidit några timmar sednare, eller sedan Thomedag ingått, haft rättighet att besitta ytterligare ett år, eller till den 14 Mars 1866.
Då häradshöfdingebostället Stora Yxhult, utom fri bostad och vedbrand m. m., anses gifva en årlig afkastning af cirka 3,000 R:dr R:mt, är detta således hvad Fru Levin, derigenom att mannen ej fick öfverlefva Thomedag, gått miste om.
Då härtill kommer att Enkefru Levin, enligt hvad de, denna min vördsamma motion, under litt. A. B.
C. och D., bifogade 4 intyg utvisa, är sjuklig och jemte fyra oförsörjda barn, befinner sig i torftiga omständigheter sedan, efter mannens död, alla boets tillgångar blifvit till borgenärerne afträdda, hemtar jag häraf stöd för den förhoppning att Rikets Höglofliga Ständer måtte ett sådant förhållande behjerta och bifalla den ödmjuka anhållan jag nu tager mig friheten framställa, då jag vördsamt föreslår, att Rikets Höglofliga Ständer behagade tilldela Enkefru Wilhelmina Levin, född Grönblad, en årlig pension af allmänna medel å Trehundra (300) Riksdaler Riksmynt, att utgå under Enkefru Levins återstående lifstid.
Motioner hos Eidderskapet och Adeln 1865.
N:o 3. 3 N:o 3.
Åf Herr von Axelson, Johan Fredrik, om beviljande af medel för skyndsamt fullbordande af Statens jernbana emellan Arvika och Norska gränsen.
Sedan Rikets sednast församlade Ständer till nordvestra stambanan emellan Arvika och riksgränsen, som är beräknad kosta 3,893,998 R:dr R:mt, beviljade ett anslag af omkring en million R:dr, hvarmed under tiden, delen emellan riksgränsen och närmast derintill belägna trafikstation Charlottenberg, äfvensom denna station blifvit fullbordade, och alla de större och mera tid erfordrande bergsprängnings- och fyllningsarbeten samt brobyggnader blifvit påbörjade och icke obetydligt framskridit, så skulle denna bandel, under förutsättning att, icke alltför ogynnsamma väderleksförhållanden inträffa, kunna fullbordas under loppet af nästa år, ifall beslut derom fattas före innevarande års utgång, på det att dertill erforderliga räler och sleepers måtte under vintern kunna anskaffas för att vid första vårdag vara att tillgå, samt de större sprängningsarbetena under vinterns lopp må oafbrutet kunna fortsättas.
Då denna stambana, som står i omedelbar förbindelse med den Norska jernbanan emellan Christiania och riksgränsen öfver Kongsvinger, blifvit fullbordad, kommer således sistnämnda jernbana, med derintill stötande kommunikationsleder inom Norrige, genom Seffle kanal, i förbindelse med sjön Wenern och alla intill detta vattendrag stötande kommunikationsleder.
Det, synes häraf, hvilken stor lättnad förbindelsen emellan Sverige och Norriges tillskyndas genom denna stambanas fullbordan, och då, under nästa år nordvestra stambanan emellan Laxå och Christinehamn, blifver för allmänna trafiken upplåten skulle således, efter Arvika-banans fullbordan, endast mil återstå som på landsväg behöfde tillryggaläggas emellan Stockholm och Christiania och hela denna väg kunna tillryggaläggas på 30 timmars tid.
Beträffande trafikerandet af denna, från de öfriga stambanorna afskiljda, men med de Norska jernbanorna förenade bandel, så kan detta ändamålsenligast ske, med rörelsemateriel från den Norska jernbanan, till dess den återstående delen emellan Christinehamn och Arvika hinner fullbordas.
Denna ifrågavarande handels snara fullbordan skulle äfven underlätta arbetena emellan Arvika och Christinehamn, genom den utväg att äfven öfver Christiania erhålla räls och andra för jernvägsarbetet erforderliga effekter. / 4 Motioner hos Riddersleapet och Adeln 1865.
Med stöd af ofvan anförda behjertansvärda förhållanden, och då, äfven under antagande att Rikets Ständer, uppå skeende framställning, finna erforderligt belopp böra anslås till fullföljande i vidsträcktare mån af det å nordvestra stambanan återstående arbete, jag anser den af mig nu omnämnda, redan påbörjade och fortskridna bandel vara mest angelägen att ofördröjligen fullbordas, får jag alltså vördsamt föreslå, att det för besagda ändamål erforderliga belopp, 2,893,998 Riksdaler Riksmynt, måtte företrädesvis och så snart sig göra låter varda anvisade för fulländandet af stambanan emellan Arvika och Norska riksgränsen.
Anhållande jag tillika att Höglofliga Stats-Utskottet, som, med afseende å sakens beskaffenhet och de af mig antydda omständigheter, nogsamt lärer finna tiden böra härtill i möjligaste mån begagnas, ville åt detta ärende egna al! den skyndsamma handläggning, som dess innehåll kräfver och med grundlagsenliga former är förenligt.
J. von Axelson.
N:o 4, Af Herr Fåhraeus, Edvard, angående upprättande af ett Universitet i Hufvudstaden.
Frågan om ett universitets upprättande eller förläggande i Stockholm är icke ny.
Den har sedan mera än J:dels århundrade gång efter annan framträdt, med allt större bestämdhet och allt oafvisligare fordringar.
Den skall icke heller falla, om den än tilläfventyrs behöfver ytterligare något lustrum kämpa för sin slutliga framgång.
Tidsandan kräfver, att äfven den vetenskapliga odlingen rnå få ut sin rätt och verka der den för fosterlandets högsta intressen mest kan gagna.
Då jag nu dristar inför Höglofliga Ridderskapet och Adeln framställa en motion i detta syfte, behöfver jag icke vara särdeles vidlyftig, enär redan vid föregående tillfällen skälen både för och emot omständligt framlagts.
När tillförene fråga varit om ett universitets förläggande i hufvudstaden, har emellertid förflyttning hit af Upsala högskola gemenligen — om icke alltid — varit afsedd.
Det må tillåtas motionären Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865.
N:o 4. 5 att äfven ur en annan synpunkt betrakta denna, i många hänseenden grannlaga och för Sveriges framtid vigtiga fråga.
Då det vid en fördomsfri blick på det vetenskapliga lifvet vid våra universiteter, och särskddt det i Upsala, icke torde böra förnekas, att i flerfaldiga rigtningar en frisk och lifaktig verksamhet otvetydigt gifver sig tillkänna, samt bland de vigtigaste skälen, som framdragits mot universitetets förflyttning från sistnämnda stad till Stockholm, anförts farhågan, att den ädla planta, som nu vid Fyris står i löftesrik blomning, måhända genom en omsättning i hufvudstadens opröfvade jordmon kunde komma att stanna i växten eller rent af gå ett borttvinande lif till mötes, torde det till äfventyrs, åtminstone i detta hänseende, förefalla ändamålsenligare om man, utan att rubba det redan befintliga kunskapsträdet, planterade ett nytt sådant.
Att Sveriges starkt tillvexande folkmängd nu kan erfordra 3:ne universiteter, då för snart 2:ne århundraden tillbaka 2:ne ansågos nödiga, kan lika litet bestridas, som att en jemförelse i detta hänseende med främmande länders folkmängd och antal högskolor icke kan blifva adeqvat, enär härvid äfven — och hufvudsakligen — antalet af elementarläroverk och derstädes bildnings-sökande samt folkbildningen öfverhufvud måste ingå i beräkningen.
Med hänsigt härtill åter märkes, att då lärjungeantalet vid elementarläroverken (gymnasier samt lärdoms- och apologist-skolor) vårterminen år 1824 utgjorde 4,852, hade det efter 40 års förlopp eller år 1864 stigit till 11,145.
Och när dertill kommer, att just under de sednast förflutna decennierna ett framskridande eller snarare framåtilande i materiel odling och välmåga egt rum, hvilket våra fäder för 50 år tillbaka icke ens kunnat ana, medan det andliga lifvet på långt när icke företer samma mägtiga utveckling, om än såväl för folkundervisningen, som — i synnerhet under de sista åren — för elementarläroverkens stora offer och välsignelserika ansträngningar högsint framburits på vetandets altare, torde det väl ej anses förmätet att våga uttala den tanke, att tiden är inne att sätta kronan på verket, genom att i Linnés och Berzelii fädernesland öka den vetenskapliga odlingens förnämsta helgedomar — högskolorna.
Att såsom plats härför främst hufvudstaden måste framställa sig är naturligt, ty dels lärer det väl få anses både i sig sjelf utom allt tvifvel och af den erfarenhet, andra länder — deribland syskonländerna Danmark och Norrige — förete, bekräftadt, att i den stad, der samhällets politiska och nationela lif eger sin brännpunkt, der bör ock en härd finnas för den högre vetenskapliga odlingen, dels finnes redan i Stockholm såväl en färdigbildad medicinsk fakultet som ock rika samlingar för flera af de till filosofiska fakulteten hörande discipliner, dels kan företrädesvis i hufvudstaden ett af universitetens hufvudändamål — danande af duglige män för statens offentliga platser — vinna sin fulla praktiska tillämpning och äfven till fromma för förvaltningen fullfölja embetsmannaståndets bildning och sanna humanitet utöfver de mer eller mindre tvungna examens-studierna.
Från hufvudstaden, mer än från någon annan punkt i riket, komme att utbreda sig de strålar af upplysning och vetenskapligt lif, som en högskolas närvaro ovilkorligen i större eller mindre mån måste tända, och som — särdeles i en åt materiela syften företrädes - 6 Motioner hos Riddershapet och Adeln 1865.
N:o 4. vis rigtad tid — äro behöfliga för att ingjuta en förädlande anda och kraft i samhällskroppens sjudande blod; det är således icke allenast för en enstaka kommuns för öfrigt väl erforderliga lyftning i vetenskapligt hänseende, icke blott för den i hufvudstaden mer än annorstädes befintliga möjligheten att låta idéerna och verkligheten, theorien och praktiken mötas och på hvarandra utöfva en helsosam vexelverkan, lika nödvändig för de materiela krafternas reglerande, som för intelligensens sanna och allsidiga utveckling, det är i sjelfva verket hufvudsakligen till det helas båtnad, till ett älskadt fosterlands framskridande från en tyvärr alltför ofta flack ensidighet till sann bildning och ädel täflan i vetandets idrotter, som upprättandet af ett universitet i hufvudstaden utgör en den mägtigaste häfstång.
Det kan här ej komma i fråga att söka ingå i fullständig granskning af alla de skäl, som å andra sidan framdragits till stöd för den åsigten, att ett universitet i hufvudstaden vore obehöfligt eller t. o. m. i vissa fall skadligt.
Ett och annat kan jag dock ej underlåta att i detta hänseende till bemötande upptaga.
Man har talat om hufvudstadens sedeförderf och många tillfällen till nöjen och tidsödande förströelser, om dess osundhet och starka dödlighetsprocent, om den drygare lefnadskostnaden derstädes, om det i politiskt hänseende äfventyrliga inflytande studentkorpsen enligt utländskt föredöme (Wien, Berlin etc.) vid kritiska tidpunkter kunde komma att utöfva, om farhågan att det »lefnadsfriska» och poetiska i studentlifvet kunde bortdö i hufvudstadens prosaiska qvalm eller komma i kollision med en polismagt — svårhandterligare än de Upsaliensiska brandvakterna; — man har slutligen fasat för de olantliga summor staten skulle komma att vidkännas genom universitetets förflyttning, än mer genom upprättande af ett nytt sådant i Stockholm
Dertill kommer närheten till Upsala, som, helst när jernvägen snart kommer till stånd, torde för mången vara ett ensamt tillräckligt skäl att ej i hufvudstaden söka åstadkomma en institution af likartad beskaffenhet med den i Upsala hefintliga.
Yi måste erkänna, att Sveriges hufvudstad — med eller utan fulla skäl — för närvarande är illa känd i fråga om tukt och sedlighet; och att dagligen nöjen och förlustelser af både bättre och sämre slag stå för penningen till buds låter ej heller förneka sig; men Upsala är — i förhållande till folkmängden — äfven tillräckligt utrustad härutinnan för att, utan hufvudstadens biträde, kunna i grund förderfva studenter såväl i moraliskt, som fysiskt och ekonomiskt afseende och blifver det säkerligen ej mindre genom den nya jernvägen, som dessutom — fast den ej eger förmåga att hitföra Upsala högskolas själsbildande atmosfer — i hög grad skall underlätta de njutningslystnes åtrå efter Stockholmslifvets förströelser.
I öfrigt bör man dels ihågkomma de många tillfällen till förädlande nöjen, konstnjutningar o. s. v. Stockholm har att erbjuda, äfvensom den ojemförligt rikare tillgången å inträde för den studerande ungdomen i umgänges- och familjelifvet, dels fästa uppmärksamheten derå, att då för en mängd ynglingar och unge män vid Carolinska och Teknologiska instituten samt härvarande talrika tillämpningsskolor hittills ingen anmärkningsvärd olägenhet förefunnits i nu Motioner hos Bidderskapet och Adeln 1865.
N:o 4. 7 ilrågavarande afseende, faran för dylik menlig inverkan å en högskolas lärjungar mera torde vara inbillad än verklig.
Stockholms ofta omtalade osundhet och stora mortalitet, hafva de, jemte det att de sanitära förhållandena härstädes, genom flera i sednare tid vidtagna åtgärder, otvifvelaktig! betydligt förbättrats — vid närmare granskning befunnits temligen öfverdrifvet uppskattade.
Ar 1860 utgjorde dödlighetsprocenten i Stockholm 3,11, i Upsala 2,65; år 1861 i Stockholm 3,35, i Upsala 2,56; år 1862 i Stockholm 3,88, i Upsala 2,75, och år 1863 i Stockholm 3,14 och i Upsala 2,71.
Skilnaden är visserligen ej ringa till förmån för Upsala, men man bör dervid ihågkomma, bland annat, den mängd dödsfall af främmande personer å Stockholms stora sjukvårdsinrättningar som ej egentligen böra falla hufvudstaden, i fråga om dess sundhetsförhållanden, till last, dels att den största dödligheten eger rum bland barn, företrädesvis i de spädare åren.
Dessutom finnas städer i Sverige, som förete en ännu större dödlighetsprocent än Stockholm. 1 fråga om lefnadskostnaden, medgifves äfven, att denna hittills varit icke obetydligt drygare i Stockholm än i Upsala, men förhållandet torde jernnäs genom de lifligare kommunikationsanstalterna och å andra sidan lärer det få anses fullkomligt säkert — hvilket äfven i sin mån måste anses utgöra ett skäl för ett universitets upprättande härstädes — att ingenstädes i Sverige så många och goda tillfällen gifvas för obe medlade studerande att såväl genom enskild undervisning som på flera andra sätt bereda sig anständigt uppehälle.
Hvad åter angår studenternes befarade obehöriga inblandning i samhällets politiska angelägenheter, betviflar jag den på det högsta; den bildade ungdomens kärlek till Konung och bestående samhällsskick synes härutinnan lemna en borgen, lika mycket sorn det nordiska lynnets allvar; för öfrigt torde i alla händelser studentens ingripande icke böra anses för samhället vådligare än t.
ex. arbetareföreningarnes eller skarpskyttekorpsernas, och man har ju ej för dem yttrat några farhågor i detta hänseende.
Det friska studentlifvet — hvem älskar ej detta!
Hvem vill ej bevara det!
Jag skattar det högt, men jag föreställer mig, att om ock den del deraf, sorn rätteligen bör kallas öfversitteri eller tanklös ungdomsyra, efter en eller annan sammanstötning med polislagarne, får maka åt sig och ju förr desto hellre bannlysas från »ljusets riddårvakt, » bör det verkligen poetiska, det äkta Svenskt-ungdomliga elementet lika litet behöfva förtorka eller bortdö i vår vackra hufvudstad och dess natursköna nejder, som i de hittillsvarande båda — härutinnan betydligt sämre lottade — universitetsstäderna, helst i alla fall sannolikt en viss del af Stockholm, t. ex. den vidsträckta och glest bebodda Kungsholmen, i händelse af en högskolas upprättande, blefve studenternes egentliga område.
Om kostnaderna för ett universitets inrättande härstädes har mycket ordats, men motionären är af den bestämda öfvertygelse, att om man blott vill saken och inser dess stora betydelse för fäderneslandets framtid, skall det snart nog visa sig att de befarade millionerna betydligt krympa ihop.
Redan vid föregående riksdag fästades upp - 8 Motioner hos Ridder skap et och Adeln 1865.
N.o 4. märksamheten härå af en motionär i Borgare-Ståndet, som visade att, då såväl Carolinska institutets som
Vetenskaps-akademiens samlingar togos i vederbörligt betraktande, endast återstode lokal för bibliotbek och några hörsalar.