Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om rättighet för städernes Embels- och Tjenstemän att deltaga uti Civil-Statens Pensions-Inrättning m. m. (U. A.) Från Borgare-Ståndet hafva till Stats-Utskottet blifvit remitterade - Siats-Utskottets Utlåtande N.o de af Herrar Bååth och Ekstrand uti berörde ämne afgifne motioner, deruti' anföres, af den förstnämnde, att, vid grundandet af Ci vil-Statens Pensions-Inrättning, den allmännare utsträckning af deltagandet deri »icke blifvit iakttagen, som uti andra dylika Inrättningar egt rum, t. ex. uti Armeens och Tull-Statens Pensions-Inrättningar, utan hade flere undantag blifvit gjorde, bland hvilka Motiona iren hufvudsakligast omnämnt det för städernes Magistrater och öfrige Tjestemän, hvartill skälet hemlats egentligen derifrån, att de njuta sin aflöning icke af Statens utan af städernes cassör, men hvilket, i Molionait ens tanka, snarare talade för än mot beviljandet af den sökta delaktigheten, eller att de åtminstone på gamla dagar måtte, genom Statens bidrag, försäkras om nödig utkomst; och att i allt fall, då Ci vil-Statens Pensionsfond utgöres af dels bidrag från Staten, dels af,vissa procents tillskott af hvarje delegares årliga löneförmoiter, samt städernes rjenatomän 'gro villige att underkasta sig dessa tillskott eller afgifter, det borde v »ra likgiltigt för Pensionsfonden, om procentafgiften,ingår från åflöningar af Statens eller Stadens cassa, endast fondens säkerhet och afgifternag rigtiga inbetalning, genom reglementariska föreskrifter, betryggas; att, då städernes Magistrater och Tjenstemän effeclivt icke äro städernes enskilde, utan hela Statens tjenare, det således, efter Motionairens förmenande, äfven är en deras rättighet att åtnjuta samma förmoner, som blifvit tillagde andre, med deni jemförlige Statens tjenare, emot fullgörande af enahanda skyldigheter; samt af Herr Ekstrand, alt, sedan Rikets Ständer vid sistlidne Riksdag, genom 3 Stånds beslut, gillat Stats-Utskottets då afgifne Betänkande N:o 289 och såmedelst upphäft föregående Ständers beslut, ”alt, sedan Kongl. Majrt i Nåder fastställt de vilkor, hvarmed städernes Embetsoch Tjenstemän borde ega rätt lill deltagande i Pensions-cassan, det endast på deras börande rwålte ankomma, om de ville deruti deltaga”, någon svårighet nu så mycket mindre borde moia för häfvandet af förstnämnde beslut, som detta i verkställigheten, enligt Herr Ekstrands förmenande, förekomme så högst obilligt; • alt, så vida man ej vill,
att städerne skola administreras af in valider, hvilka, om de ej på åldrens dagar skola svälta, nödgas tjena till dödsstunden, det måste vara af vigt att någon pensionsanstalt för dem påtänkes; att, sedan Ci vil-Statens Pensions-Cassa nu mera vunnit en så ansenlig tillväxt, det kunde tillåtas städernes Tjenstemän, för bildande af en enskild Pensions-Inrättning, att ett eller annat år, allt efter som deras numeraire är i förhållande lill Ci vil-Statens Pensions-Cassas delegare, begag - Slats-Utskottels Utlåtande N:o 27g. l5 11a Statens bidrag till nyssnämnde Cassa af 25,000 R:dr Banco, eller ock att erhålla någon del deraf hvarje år; och har
Motionairen ansett detta vara så mycket mera med billighet öfverensstämmande, som städernas
Tjenstemän för sina löner till
Staten betala bevillning samt jemväl den centonal, som raan ansett civila Pensions-Inrättningen berättigad åtnjuta.
Med anledning häraf yrka Molionairerne gemensamt, att städernes Magistrater och Tjenstemän måtte beviljas inträde i Cdvil-Statens Pensions- samt Enke- och Pupill-Cnssa, emot uppfyllande af derför föreskrifne vilkor och skyldigheter, samt Borgmästare tillerkännas lika pension med Häradshöfdingar; men, för den händelse denna begäran icke skulle kunna bifallas, har tillika blifvit föreslaget, att en serskild
Pensionsanslalt måtte bildas för städernas Magistrater och Tjenstemän samt efterlemnade enkor och barn, och för sådant ändamål en grundfond anslås, i likhet med hvad som skett för Civil-Statens, Armeens och Tull-Statens Pensions-In rättningar.
Uti dessa motioner hafva de fleste af Borgare-Ståndets Ledamöter instämt.
Då frågan om städernes Tjenslemäns delaktighet i Ci vil-Statens enskilda Pensions-Inrättning varit föremål för Rikets Ständers öfverläggningar så väl vid i8a3 som 1828—i83o årens Riksdagar, samt motioner i detta ämne nu åter blifvit väckte, har Utskottet, som, lika med hvad Herr Ekstrand yttrat, anser något hinder icke möta för frågans återupptagande af Rikets nu församlade Ständer, trott sig böra meddela Rikets Ständer en fullständig utveckling af hvad rörande densamma hittills förekommit och blifvit åtgjordt.
Sedan, till följd af Kongl. Maj;ts uti Nådig Skrifvelse den jo Februarii 1819 meddelade förordnande om skyndsam verkställighet af det åt vissa Corn i terade gifna uppdrag att utarbeta en plan till en allmän Pension sCassa-Inrättning för Rikets Civile Embets- och Tjenstemän, bemälde Comiterade under den 22 Januarii i8a3 till Kongl. Majit inkommit med. underd. förslag till en sådan Pensions-Inrättning, samt Kongl. Maj:t till Rikets då församlade Ständers Stats-Utskott öfverlcmnat berörde förslag i afseende på de deruti för nämnde stiftelse påräknade bidrag af Stats-Verket; —så afläto Rikets Ständer deras svar i detta ämne, medelst underd. skrifvelse af den 2 September 1823, deruti de, med gillande i de flesta delar af Comiterades underdåniga förslag, tillika gjorde det tillägg: ”att, sedan Kongl.
Maj:t i Nåder fastställt de vilkor, hvarmed städernas Em - Siats-Utskottets Utlåtande N.o 279. hets- och Tjenstemän böra ega rätt att blifva delegare uli PensionsGassan, det endast på deras hörande må ankomma, huruvida de åstunda i denna Inrättning deltaga.”
Med anledning af denna underd. framställning yttrade de serskilde Comiterade, uti underd.
Utlåtande af den ig Mars i8a5, att, enär det icke var möjligt att, utan noggrann och fullständig kännedom af de betydliga skiljaktigheter, sorn i serskilda städer ega rum emellan Styrelseverkens organisation och aflöning, föreslå de vilkor, hvarunder städernes Embets- och Tjenstemän skulle kunna till delaktighet i Inrättningen upptagas och än mindre i hvilka classer hvar och en af dem borde uppföras; så ansågo Comiterade, i anledning af hvad Rikets Sländer i delta afseende yttrat, endast böra hemställa, em icke det må städernes Ernbets- och Tjenstemän öppet lemnäs, att genom Kongl.
Majlis Befallningshafvande tili den blifvande Birectionen vid Pensions-Inrältningen inkomma med hvad de i detta ämne hafva att anföra, hvarefter
Directionen, sedan alla erforderliga upplysningar sålunda vunnits, blefve i tillfälle att utlåtande i denna del afgifva.
Birectionen öfver Civil-Statens Pensions-Xnrättning lät derefter, till följd af erhållen Nådig befallning, från trycket utgifva och till vederbörande Verk och Stater utdela det af serskilde Comiterade utarbetade förslag till; Reglemente för nämnde Inrättning, med dertill hörande handlingar, på det ej allenast hvar och en af den i tjenst varande Embetsmanna-peraonalen skulle, inom 3:ne månader efter deraf erhållen del, yttra sig, huruvida han önskade att uti Inrättningen deltaga eller icke, utan ock de, som icke voro uti classificationen upptagne men kunde anse sig vara berättigade att i Inrättningen blifva delaktige och deribland äfven städernas Embets- och Tjenstemänj måtte erhålla tillfälle att derom anmäla sig hos Birectionen.
Uti det Utlåtande, Birectionen derefter under den 26 October 1826 afgaf, upptog Birectionen sfven, i sammanhang med frågan om classificationen, till besvarande de yrkanden om delaktighet i Inrättningen för åtskilliga i densamma icke upptagne Tjenstemanna-corpser, som i en del af de inkomna yttranden blifvit framställde.
Ibland dessa Corpser fcrekommo i synnerhet städernes Embets-och Tjenstemän, af hvilka likväl endast någre få anmält sig till delaktighets vinnande, CommissionsLandtmätare, Landsfiscaler och Magasinsförvaltare; och hade, såsom skäl för desse Tjenstemäns upptagande i Inrättningen, i serskilde af de insände - Siats-Ulskottels Utlåtande N.o 2“').
'7 sände skriferne blifvit anfördt, att det för Inrättningen vöre fördelaktigt, att delegarnes antal blefve sä vidsträckt som möjligt; alt delaktighet följaktligen icke borde nekas någon, sorn vore villig att betala den föreskrifna afgiften o. s. v.
Häröfver yltrade sig Directionen sålunda: att om Inrättningen vore alldeles enskild och beräknad endast på delegares bidrag, skulle en sådan erinran och den deraf dragne slutsats onekligen vara rigtige; men, enligt hvad Directionen i det underd.
Utlåtandet ådagalagt, utgjorde delegarnes afgifter en obetydlig del af Inrättningens tillgångar, i jemförelse med de af Staten lemnade bidrag.
Vid bestämmandet af dessa senare hade man otvifvelaktigt tagit i beräkning det antal af delegare, som, enligt den uppgjorda planen, var caiculeradt att i Inrättningen deltaga.
För detta antal ansågos de af Staten begärde tillskott ti 11räck 1 ige, men icke för ett större, och skulle följaktligen en tillökning i delegarnes antal, utan motsvarande tillökning i Statsanslagen, blottställa hela Inrättningen för vådan af en tidigare eller senare undergång.
Utom detta allmänna och väsendtliga skäl emot den ifrågavarande tillökningen i delegarnes antal, förekommo äfven serskilda, hemtade från det egna förhållandet med hvar och en af förrbemälde Tjenstemanna-Corpser.
Hvad först städernes Embets- och Tjenstemän angick, så vore deras löningsvilkor i olika städer, både till beskaffenhet och belopp, så skiljaktiga icke blott från Rikets Embetsmanna-Staters, utan äfven sinsemellan, att det svårligen vore möjligt alt efter enahanda grunder, som blifvit följde vid classificationen af Rikets Embetsman, classificera städernes Tjenstemän.
Genom sjelfva den ordning, hvari dessa senare tillsättas och beskaffenheten af tjenstgöringen för en stor del deribland, uppkommc emellan dera och Rikets Tjenstemän en icke mindre märkbar skiljaktighet.
Valda af sina medborgare förena städernes Tjenstemän icke sällan nied deras allmänna befattningar någon enskild borgerlig handtering, hvaraf de före sitt inträde på tjenstemannabanan varit i utöfning.
Då tjensten sålunda för desse icke odeladt upptager hela deras tid, påräkna de icke heller af densamma bela sin utkomst; och sådane Inrättningar, som den förevarande, kunde följaktligen för dem icke anses lika oumbärliga som för Rikets Embetsman.
Att för öfrigt städernes Tjenstemän, hvilka på flere ställen förmodligen redan hafva egna pensions-stiflelser, icke i allmänhet ansett för sig förmonligt att i Civil-Statens Pensions-Inrättning deltaga, formoBih. lili R.
Prot. 1834• 4 Sami. 1 Afd. o Dand. 3 z6;te Häftet. iS Siats-Utskottets UtlåUnde N.o 27g. dadé
Direclionen kunna slutas deraf, att, enligt hvad nyss är nämndt, endast få ibland dera till deltagande sig anmält.
Direclionen, på desse skäl, funnit sig icke kunna i underdånighet tillstyrka, ”att stä”dernes Embets- och Tjenstemän för närvarande må till delaktighet i ”Inrättningen upptagas.”
Vid föredragning af detta ärende den i5 November 1826 täcktes Kongl. Majit, med gillande af hvad
Directionen underdånigst anfört, föreslagit och hemställt, under nämnde dag låta utfärda Dess Nådiga Kun* görelse, angående Reglementena för Civil-Statc-ns Pensions-Inrättning och för den med samma Pensions-Inrättning föreirade Enke-och Pupill» Cassa; men enär, uti Reglementet för närande Pensions-Inrättning, städernes Embets- och Tjenstemän icke voro upptagne, så hade, med anledning häraf, Norrköpings Borgerskaps Äldste, uti en till Kongl.
Majit ingifven skrift i underd. anhållit, det Kongl. Majit i Nåder täcktes tillåta, alt Norrköpings Magistrat med derunder lydande Tjenstemän måtte, emot fullgörande af föreskrifne förbindelser, få uti Civil-Statens Pensions-Inrättning deltaga; men uti häröfver under den 8 Augusti 1827 meddelad Resolution, behagade Kongl. Majit förklara, det Kongl. Majit rcke fann lämpligt att för någon viss stads Magistrat bevilja undanlag från hvad som i afseende på städernes Magistrater i allmänhet blifvit förordnad!; utan finge det ankomma på städernes Representanter sjelfve, att, om dem så godt syntes, vid den näst instundande
Riksdagen väcka fråga om rättighet för städernes Tjenstemän tili delaktighet uti oftanämnde PensionsInrättning.
En sådan motion väcktes jemväl vid sisllidne Riksdag af Riksdagsfullmägtigen för Norrköpings stad, Herr C. Arosenius, hvaröfver då varande Stats Utskottet afgaf ett så lydande yttrande: ”Utskottet har tagit i öfvervägande hvad sålunda i ämnet förekommit; hvarvid, i afseende på den uti motionen yrkade verkställighet af 1825 års Ständers Beslut, hvilket, efter Motionairens förmenande, skall innefatta bifall till hvad motionen har till föremål, Utskottet får erinra, att, på sätt förrberördt är, genom nämnde Beslut, det endast blifvit åt Kongl. Majit i underdånighet öfverlemnadt, att fastställa de vilkor, hvarmed städernes Embets- och Tjenstemän böra ega rätt att blifva delegare uti Pensions-Cassan.
Och då således 1828 års
Ständer icke ingått uli hufvudsaklig och definitiv pröfning af ämnet, anser Utskottet den åtgärd, som från Rikets Ständers sida vid sisllidne Riksdag egt rum, icke kun - Stal s-U t skottets Utlåtande N.o 27.9. »9 na på något sätt vara hinderlig för Rikets nu församlade Höglofl.
Ständer att, efter för handen varande förhållanden, motionen behandla.
Beträffande således den rättighet för städernes Embels- och Tjenstemän till delaktighet uti Pensions-Inrättningen, som uti motionen synes vilja härledas derifrån, att Centonal erlägges utaf desse Embets- och Tjenstemäns löner, så skulle, till vederläggning af ett sådant påstående, endast behöfva nämnas, att någon Centonal icke ingått eller kommer att ingå till ifrågavarande Inrättning, emedan Cenlonalen hel och hållen är disponerad till fördelning emellan Armeens Pensions-Cassa och Wadstena Krigsmanshus-Cassa.” ”Det för Civil-Statens Pensions-Cassae-Inrältning å Stat uppförde anslag af i5.ooo R:dr åter kan så mycket mindre, på sätt framslälldt blifvit, vara någon ersättning för Centonal, som Pensions-Inrättningen aldrig egt någon andel deri, utan är detta anslag ett
Inrättningen beviljadt årligt penninge-understöd, hvilket icke utgår utaf någon viss uppbörd, utan är, lika med andra Statsutgifter, i Riks-Staten uppfördt.” ”Utom andra nyttiga ändamål, som med Pensions-Inrättningen åsyftats, har säkerligen, såsom hufvudsakligt, äfven ingått i beräkning, att, genom en sådan stiftelse, Statsförvaltningen skulle, emot ett årligt bidrag, kunna i en framtid befrias från allt bestyr med sådane Statens Embets- och Tjenstemäns pensionering, hvilka, enligt gällande Författningar, kunde göra anspråk på understöd utaf allmänna medel, när de, för ålderdom och sjukdom, blefvo oförmögne till tjenstgöring.
— Och då ett sådant understöd aldrig kunnat komma i fråga, att städernes Embets- och Tjenstemän tilldelas, så visar det sig ganska klart, att Inrättningen icke blifvit stiftad för andre än Statens egne Embets- och Tjenstemän, hvilka utaf allmänna medel uppbära sine löner.” ”De uti Interims-Directionens underd.
Utlåtande framställde åsigter, i afseende på svårigheterne af flere slag, hvilka skulle möta städernes Embets- och Tjenstemäns intagande såsom delegare uti Pensions-Inrättningen, har Utskottet också för sin del icke kunnat annat än, såsom välgrundade, gilla och godkänna; och som, på de af Interims-Directionen utvecklade skäl, Utskottet fullkomligen delar Pirectionens yttrade öfvertygelse derom, att en utsträckning i antalet af delegare skulle snarare leda till skada än till förmon för Inrättningen och dess redan varande delegare, så anser sig Utskottet icke kunna tillstyrka bifall å Herr Arosenii motion. ” 20 Stats-Utskoltels Uttalande N.o ijg.
BIHANG till Samtlige Riks-Ståndens Protocollj Innehållande de Handlingar, Hvilka till Riks-Stånden blifvit aflemnade, såsom Konungens Nådiga Propositioner, Riksens Ständers Utskotts Betänkanden och Förklaringar, samt Riks - Ståndens Protocolls - Utdrag vid Urtima Riksdagen i Stockholm 1823.
Åttonde Samlingen.
I:sta Bandet. STOCKHOLM, Tryckt hos Elmén och Granberg, J. P. Lindks Enka, F. B.
Nestius, Z. EL (eggström, A. E. Ortman, samt å Ecksteinska och Martjuardska Boktryckcriernc, 1823 och 1824.
BIHANG ^ till samtliga Riks-Ståndens Protocoll vid Lagtima Riksdageu i Stockholm 1825.
,9 Åttonde Samlingen, <£mreh ilian de Allmänna Besvärs- och Ekonomi'' Utskottets Betänkanden. ®tx»o3o®oo O — »^BaaoSMooewooooootowaixMeiwooeo w-v STOCKHOLM, 1823, hos Zacharias Haeggströ m. N:r i.
Årtkoiri den ii Febr. igaj; Vördsamt MémoHat, atigäende föiökad Betjening. feeäari Allmänna Besvärs» öfch Ekonomiutskottet, till vinnande af erforderlig skyndsamhet i behandlingen af dert mängd olikartade Mål, som till Utskottets åtgärd remitteras; inom sig, i likhet ined hvad vid föregående Riksdägär ékett; utValt Trenhé BeredningstHvisioner; till Målens Utarbetande; innan de till Utskottets slutliga oöipröfvande förekomma; öch Utskottet på Sådah grund; enligt hvad RiksdagsOrdningens 24 §• medgifvet; antagit Trennef Catiéellister; hvilka; hvar och eli uti sin Division, komma att, i egenskap af Notarier^ tjenstgötaj så får Utskottet hös de Respe» Ctive RiksStånden Vördsatnligeh anhålla; att^ då dessa Notariers trägna befattning ické inedgifver dem någon tids Upptagande med tenskrifning; Utskottet mätte tillåtas; Utöfver hvad Riksdagsordningen föfeskrifvér,- äntaga Fyra Cancellister med deremot svarande arfvode, hvilka ega att SeCreterareri öch Notarierna i renskrifningsgöromåleö // Eesv. och Ekon. utsk.
Betllnkanden. tillhanda gå.
Stockholm den 2 Februari 1823. P& Högh Ridd erska pet på Högt).
Presleoch Adelns vägnar, Ståndets Vägnar, Akv.ArviDs.posse. C. F. a f W i n g å r ö.
På P allo fl. Borgare'
På Hedervärda BondeStåndets vägnar, St&ndets vägnar, And.
Nils Mansson* A. Fryxel, N:r 2.
Ankom den 20 Febr. 1323» Vördsamt Memorial, Svar å BorgareStåndets Aterremiss af föregående.
Genom Protocolls Utdrag af den 10 uti innevarande månad, har Vällofl.
Bor» gareStåndet till Biksens Högl.
Ständers Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskott återremitterat Utskottets, i Memorial a£ den 2 dennes, gjorde hemställan att få antaga, utöfver hvad Riksdagsordningen föreskrifver, fyra Cancellister, med deremot svarande ari - Rasv. och Ekon.
Betänkanden. vode; hvarjemte Vällofl.
Ståndet behagat lenina Utskottet del af de anmärkningar, som Herrar Falkman, Cederborg och Egge, med flere, deremot framställt, samt de upplysningar, som Herrar Lenning, Huldberg och Ekelund, med flere, i afseende på Utskottets motiver till ifrågavarande hemställan, afgifvit.
Till vördsamt svar å denna ätarremiss, får Utskottet anmäla, att Memorialet af de 5*.ne öfriga Respective RiksStånden blifvit ovillkorligen bifallet, så att någon ytterligare öfverläggning i detta ärende icke lärer ega rum.
Att Cancellisternas tjenst icke påkallas, förrän behofvet fordrar, och att de icke heller förut kunna njuta något arfvode, ansåg Utskottet ej kunna sättas i fråga, hvarföre det äfven efter ordalydelsen följt enahanda, af Riksens Högloflige Ständer, vid förra Riksdagar, utan anmärkning bifallne, hemställan.
Stockholm den 18 Februari 1823.
Ankom den 20 Febr.
Vördsamt Memorial, Om Handlingars meddelande. os Riksens Högloflige Ständer har Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet an - g Besy. och Ekon.
Betänkanden, sptt sig böra anmäla den omgäng och svårighet, som vid de remitterade målens qfprdrojeliga behandling deraf möter, att, enär någon Handling remitteras till 2:ne eller flere Utskott, densamma endast insändes till det i Riksdagsordningen förstnämnde IJtskott, och de öfriga endast genom f?rotocolls
Utdrag underrättas om tillvarelse?} af en sådan Remiss, hvarigenom de således ärq i saknad af sjelfva föremålet för sina åtgärder, ehuru arbets-ordningen qch sakens beskaffenhet ofta fordra, att måle! särskildt skärskådas och behandlas i ffet ena Utskottet, innan det till gemensam öfverläggning med något annat föredrages.
Denna svårighet är särdeles märkbar Uti Allmänna Besvärs, och Ekonomiutskottet, såsom det, hvilket, med undantag af E^pedifionsUtskottet, sist namnes och således aldrig får någon direqt del af gemensamt emitterade Handlingar Hå Riksdagsordningen uti 52 §, bestämmer, att af (illa.
Memorial, hvilka fira af den egenskap, att de till något af Riksens Högloflige Ständers, Utskott bura remitteras, skola fyra Exeinplar till Ståa* det ingifvas, hvaraf ett till Utskgttet aflemnäs; Så får Ekonomiutskottet vördsamt hemställa, otn icke, då* ett mål till flera Utskott remitteras, Respective Ståndens (fäncellier mätte åläggas, att till hvardera af d^sss?
Utskott alltid aflemna ett tryckt eller ! flesv. och Ekon.
Betänkanden. 7 skriket Exemplar ef den Handling, hvars remiss åberopas; hvilken åtgärd Utskottet äfven torde få vänta i afseende på de re* dan remitterade, men oinsända Handlingar.
Till lättnad härutinnan, kunna Cancellierne sinsemellan säkrast öfverenskomma om den ordning, hvarefter en sådan Expedition kan verkställas, så att ej mer än ett Exemplar af h varje Handling behöfver till hvarje af de i Remissen gemensamma Utskott afskrifvas. Ståckholm den 18 Februari i883< N:r 4, Ankom den 28 Febr, i822ji Re&änkande, rörande väckt fråga om anläggande af cn väg på allmän bekostnad imellan Öfver Torneå och Kengis.
G"enom denna månad har Högloft.
Riddersfeapet och Adeln till Utskottet remitterat ett anförande af Herr Montgommerie, Gustaft som, under framkallande af uppmärksamhet ä de förmonliga resultat, som de under en sednare tid gjorda försök till befolkning och odling af vissa delar af Norrbottens
Län medfört, föreslagit, att, medelst anläggning af en väg på Statens bekostnad öfver den landsträcka af Tio mil, som är belägen imellan Öfver Torneå och Kengis, vacka en Q Besv. och Ekon.
Jifligare industri derstädes och under en ökad folkmängd öppna tillfälle för Staten att till godo göra sig de fördelar, som en tacksam jordmon, stora skogar, rika malmberg, samt till sågverk och andra inrättningar tjenlige strömmar skola erbjuda, men hvilkas begagnande hittills blifvit nekadt genom bristande anna*n eommunication än den högst farliga å Torneå Eif, som finnes uppfylld med flere brådstörtande forssar och vattenfall; och hav Herr Monbgorniaerie uppgifvit kostnaden för den i fråga varande vägbyggnaden till omkring Etthundrade Tusende Riksdaler Banco. Da Utskottet till pröfning förehaft denna fråga, har Utskottet icke varit i tillfälle att bedömma, hvilka större eller mindre local-hinder må kunna möta den föreslagne väg-anläggningen: och Utskottet har icke heller ansett nödigt att i denna omständighet söka förskaffa sig någon kännedom, då Utskottet af flere skäl funnit det gjorda förslaget icke förtjena det afseende, sorn Herr Montgornmerie dervid yelat fästa.
Dessa skäl går Utskottet nu att redovisa, och får således äran nämna: dels att, då den projecterade vägen| imellan Öfver Torneå och Kengis, hvars sträckning skulle blifva längs
Sverges nu egande gräns mot Ryska Riket, korn me att genomlöpa en Landsträcka, som är bebodd af endast några hur.drade nienniskor, hvilka tillika Best. och Ekon.
Betänkanden. 9 < aro så ojemnt spridde, alt stallen af flere mil i omkrets framvisa en fullkomlig brist på Innevånare, Utskottet ansett den ekonomiska fördelen af en sådan vägs tillvarelse icke kunna blifva af någon särdeles vigt för Staten, samt derjemte ali möjlighet saknas för Innevånarne, att, äfven i händelse af vägens anläggande på allmän bekostnad, kunna sedermera sjelfva densamma underhålla: och dels att, enär Rikets sydligare orter, efter hvad Utskottet, vid afgifvande af utlåtande öfver den af Kongl. Maj;t föreslagna nya Författning, rörande Vattenverk, förbehåller sig att närmare visa, erbjuda de mest lofvande tillfällen att genom Odlingar öka Statens productiva förmåga, Utskottet trott, att Statens omtanka och hjelpsamhet mera borde rigtas
It detta håll, der förut öppnade communicationer, säkra utvägar till afsättning och erforderlig tillgång på arbetsstyrka förena sig att lemna all den säkerhet för framgången och båtnaden af slika odlings-företag, sorn möjligen kan fordras, än åt sådana trakter, hvarest, såsom fallet är imellan Kengis och Öfver-Torneå, ett hårdt Klimat och en just icke gifmild natur laggt betydliga svårigheter i vägen för så väl jordens cultivering som andra näringars förmånliga bedrifvande.
Utskottet medgifver likväl gerna, att der särdeles gagnande tillfällen i de Noria ■Lo. BesV> Q(h TSJiah.
Utxk, ftetanknintlen* Orterna visa sig till