Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:ts Befallningshafvande i Örebro län till Styrelsen insändt med förord ej allenast en af Lindes, Ramsbergs och Nya Kopparbergs bergslags kommitterade för ifrågavarande jernvägs-anläggning till Kongl. Maj:t ställd underdånig ansökning om ett lån af allmänna medel för sagde ändamål till ofvananförda belopp, utan ock beskrifning med plan och profil-ritning öfver anläggningen, samt kostnads-förslag, uppgående till 600,000 R:dr B:ko; att nämnde profil-ritning visade ett synnerligen fördelaktigt förhållande i afseende å lutnings-anlaget för denna jernväg, som skulle blifva en mil och 10,800 alnar lång; — att likväl inga detalj-ritningar vore upprättade och att ej heller i förslaget uppgåfves hvarken den åsyftade spårvidden eller skenornas tillämnade tyngd, ehuru de upptagna prisen och qvantiteterna gåfve anledning till den förmodan, att undersöknings-förrättaren beräknat enahanda dimensioner och lika tunga skenor, som för statens stambanor vore bestämda; — att Styrelsen dock ansåge denna bibana kunna och böra inskränkas till de dimensioner, som för Norbergs-jernvägen och den under arbete 100 Bil. JM 5 till Kongl. Majus Nåd.
Prop. JK 1, om St al sver ket 1850. varande hanan mellan sjöarne Barken och Wessman blifvit gillade, eller 4 fots spårvidd, med derefter lämpade skenor och rörlig materiel, hvarigenom anläggnings-kostnaden kunde ganska väsentligt minskas; samt att Styrelsen på grund häraf funne sig i så måtto böra ändra sin i general-förslaget gjorda framställning om detta företag, att
Styrelsen icke kunde tillstyrka högre lånebidnag för arbetet än 300,000 R:dr, under förutsättning derjemte att planen, innan den gillades, noggrannare utarbetades; c) Bemälde Styrelses underdåniga memorial af den 17 sistlidne September, med öfverlemnande af Magistratens i Åmål underdåniga ansökning om nådig proposition till Rikets Ständer rörande understöd af allmänna medel för hamnanläggning vid nämnde stad, samt att, enär det förut ingifna kostnads-förslaget till dylik anläggning upptoge endast 22,019 R:dr 28 sk.
B:ko, men med säkerhet kunde antagas att, i följd af de betydligt stegrade arbetsprisen, samma anläggning numera ej kunde utföras under 40,000 R:dr nämnde mynt, två tredjedelar af sistberörda summa måtte blifva för ändamålet anslagna; anmälande
Styrelsen sig ej kunna förorda högre understöds-belopp för detta arbetsföretag, än det i general-förslaget redan antecknade, eller 20,000 R:dr B:ko; samt d) En af Bruksidkarne grefve J. A. Mörner.
Kapiten V. Edman och C. von Stockenström, i egenskap af dertill utsedde koinmitterade, ingifven underdånig skrift, med förmälan att, i anseende till svårigheterna för transporter och de dryga årligen ökade kostnaderna dervid inom en stor del af Westmanland, Dalarne och Gestrikland, ett förslag att ändamålsenligt och med möjligaste minsta kostnad afhjelpa dessa olägenheter derföre blifvit af nämnde orters inbyggare med lifligt intresse omlättadt; att genom anläggningen af Norbergs jernväg ett stort steg visserligen vore taget till varuforslingens lättande mellan Mälaren och de delar af Westmanland och Dalarne, som ligga omkring Norberg och Hedemora; — att likväl först genom fortsättning af nämnde jernväg till
Dalelfven de i trakten belägna många bruk och grufvor kunde erhålla en säker och billig transport för sina varor till Mälaren; — att sådan fortsättning jemväl vore af stort behof påkallad för transporter från Norbergs grufvor, hvilka med malm försåge många hyttor i Dalarne och Gestrikland; — att plan till en förbättrad kommunikations-linie derstädes blifvit, efter noggrann och fullständig undersökning, uPPgjord af Löjtnanten vid Väg- och Vattenbyggnads-korpsen G.
Nerman, innefattande dels jernvägs-anläggning, i fortsättning af jernvägen mellan sjön Åmänningen och Norbergs grufvefält, från Kärrgrufvan å nämnde fält till Askö-forsen i Dalelfven, dels upprensning afDalellven, som skulle göras segelbar från Askö-forsen till Ostbo vid sjön Amungen, äfvensom till Uppbo gästgifvaregård i Skedvi socken, förmedelst upprensning af tre forsar samt muddring i Amungen, hvaröfver kostnadsförslag med tillhörande kartor och ritningar blifvit upprättadt och i underdånighet bifogades; att kostnaden för den föreslagna jernvägen, som skulle blifva 55,850 fot lång och utläggas till samma dimensioner som Norbergs-jernvägen eller med 4 fots spårvidd, vore beräknad till 490,000 R:dr Riksmynt; — att, enligt gjorda beräkningar, den närvarande trafiken å denna linie uppginge till 336,020 centner jern, malm och koppar m. m. och kunde, då lättnad i kommunikationen bereddes, antagas komma att betyd - Bil. M 5 till Kongl.
Prop. M J, om Statsverket 185 ti.
101 ligt ökas, samt att inkomsterne för varuforslingen kunde komma att uppgå till Riksm.
R:dr 38,939: 76. hvaraf, sedan utgifterna för jernvägens underhal], driftkostnad och förvaltning afdragits med 45 procent af brutto-inkomsten, eller » » 17,522: 89. såsom årlig behållning borde återstå » » 21,416: 87.; — att rensningarne och öfriga arbeten i Dalelfven, till beredande af 3 f mil lång segelled, beräknats erfordra 46,700 R:dr Riksmynt; — samt att den förmodade trafiken på elfven borde komma att uppgå till 391,204 centner; anhållande ofvanbemälde kommitterade i underdånighet att, då detta företag öfverstege hvad orten förmådde ensam åstadkomma, Kongl. Majit måtte täckas till Rikets nu sammanträdande Ständer aflåta nådig proposition, dels att åt det bolag, som för ifrågavarande jernvägs-anläggning bildades, måtte anvisas ett lån af 326,666 ll:dr 67 öre Riksmynt, motsvarande två tredjedelar af anläggnings-kostnaden, på enahanda vilkor, som blifvit bestämda för det åt Gefie-Dala-jernvägs-aktiebolag vid sednaste riksdag beviljade lån, dels ock att för de omförmälda arbetena i Dalelfven måtte beviljas ett anslag till lika belopp med den derför beräknade kostnadssumman, eller 46,700 R:dr Riksmynt.
Uti häröfver den 27 sistlidne September afgifvet underdånigt utlåtande, har Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader anfört, att, hvad planen beträffade, Styrelsen icke funnit något väsentligt att deremot anmärka; och som den ifrågavarande kommunikationsleden efter alla anledningar skulle komma att blifva af stor vigt för jernbruk, masugnar och hyttor uti de uppgifna trenne provinserna, hemställde Styrelsen, om icke Kongl. Majit skulle finna skäl föreslå Rikets Ständer, att bevilja för jernvägs-anläggningen ett lån, motsvarande ungefär fidelar af beräknade kostnaden, med 326,000 R:dr Riksmynt, och för elfrensningarne ett anslag, äfven motsvarande omkring |:delar af kostnaden, eller 31,000 R:dr Riksmynt, att utbetalas till det bolag, sorn förbinder sig att utföra hela kommunikations-företaget från Norbergs grufvefält till Askö-forsen samt vidare derifrån till Ostbo oell Uppbo.
Föredragande Herr Departements-chefen anmälde i underdånighet, att, sedan undersökningar för upprättande af planer till anläggning på statens bekostnad af jernvägs-stambanor inom landet, i fortsättning af de vid sistförlidne riksdag beslutade, efter Kongl. Maj:ts nådiga förordnande blifvit ombesörjda af en särskild för ändamålet utsedd kommitté, hade kommittén nu uti underdånig skrifvelse framlagt sitt general-förslag i och för dessa arbeten; men betänkandet vore så nyligen inkommet, att det vigtiga och vidtomfattande ärendet omöjligen ännu hunnit beredas till föredragning inför Kongl. Majit.
Likväl och änskönt, vid sådant förhållande, nu icke kunde uppgifvas beloppet af de medel, som intill slutet af nästa statsreglerings-period blefve för fortsättning af statens jernvägs-anläggningar erforderliga, ansåg sig Herr Departements-chefen, under förutsättning att Rikets Ständer komma att dertill bereda tillgång genom lån i öfverensstämmelse med deras å sistlidne riksdag fattade beslut och Kongl. Majits derpå grundade Kungörelse af den 3 Februari förlidet år, pligtig i under - 102 Bil.
Prop. JYi 1, om Statsverket 1856. dånighet hemställa, att i det statsreglerings-förslag, som nu vore under utarbetning, mätte af de årliga tillgångarne afsättas så stor summa, som kunde blifva tillräcklig för att till ränta och amortissement å berörda lån af Rikets Ständer disponeras.
Uti hvilken underdåniga hemställan Statsrådets öfriga ledamöter instämde.
Hvad dernäst angick ifrågasatta anslag för kanal- och sluss-anläggningar, mindre jernvägar, hamnbyggnader m. m., så och under åberopande hurusom Kongl. Majit redan under den 2 och 19 nästlidne månad beslutat, dels att hos Rikets Ständer föreslå beviljande af låneunderstöd för anläggning af jernväg emellan Hudiksvall och Dellens vattendrag med Riksmynt R:dr 240,000: — och för bildandet af kommunikations-led mellan Söderhamn och Bollnäs med 500,000: — dels ock att meddela Rikets Ständer vederbörande intressenters ansökningar om ytterligare statsbidrag för kanal- och sluss-anläggningar vid Forshaga och Dejefors samt för jernväg emellan sjöarne Norra Barken och Wessman, tillstyrkte Statsrådet, som ansåg öppnandet af lättare kommunikations-led från det inre af Jemtland till hamn i Norrige vara synnerligen förtjent att med allmänna medel understödjas så snart den nu under utarbetning varande planen för arbetets utförande blifvit pröfvad och godkänd, att Kongl. Majit täcktes hos Rikets Ständer föreslå att af öfriga uti väg- och vattenbyggnadsstyrelsens general-förslag och särskilda utlåtanden tillstyrkta låne- och anslagsbelopp, följande måtte företrädesvis af Rikets Ständer beviljas: l:o För anläggning af jernväg från Linde till Köping-Hult-jernbanan vid Näsby kyrka, lån 450,000: 2:o
För kanal-anläggning från Asasjö genom Helgasjö och Salen till Almundsryd i sjön Åsnen, samt jernbana från nämnde lastplats till Carlshamn, såsom anslag, 525,000: » lån , 825,000: 1,350,000: , hvaraf dock under nästa statsreglerings-period torde behöfva utgå endast de såsom lån beräknade 825,1)00: — 3:o
För hamn-byggnad vid färjestaden på Oland, såsom anslag 12,850: » lån 12,850: 25,700: 4:o
För jernväg mellan Norbergs grufvefält och Dalelfven samt till upprensning af denna eif, såsom lån 326,000: » anslag 31,000: 357,000:
Statsrådet sig böra i underdånighet hemställa, det Kongl. Majit måtte föreslå Rikets Ständer att anvisa Bil. M 5 till Kongl. Majus Nåd.
Vrop. M t, om Statsverket 185C. såsom fond för anläggning af nya samt förbättring eller omläggning af backiga eller eljest mindre goda vägar, 150,000 E:dr Riksmynt årligen, eller för de tre åren 1858—1800 450,000: d:o särskildt till understödjande af mindre hamnbyggnader och å-rensningar, 15,000 R:dr årligen, eller för nyssnämnde tre år 45,000: d:o för befrämjande, medelst anslag eller lån, af ut dikning ar och aftappningar af sanka trakter och sjöar till beredande af odlingsföretag, 100,000 R:dr årligen, eller för de tre åren 1858—1860 300,000: deraf f:delar såsom lån; samt såsom fond till undersökningar, inspektions-kostnader och expenser för allmänna arbeten, 18,000 R:dr årligen, eller för de tre åren 1858—1860 54,000: hvarvid Statsrådet tillika föreslog att enahanda föreskrifter, som hittills, måtte varda bibehållna i afseende på så väl vilkoren för statsbidrags beviljande till allmänna arbeten af ofvanomförmälda särskilda slag, som kontrollen å arbetenas utförande enligt fastställda planer.
I öfrigt tillstyrkte Statsrådet i underdånighet, det Kongl. Maj:t måtto af Rikets Ständer äska: till aflöning för Styrelsen öfver allmänna vägoch vattenbyggnader samt dess tjenstebiträden, så väl i hufvudstaden som i landsorterna, 26,950 R:dr årligen, eller för de tre åren 1858—1860 . 80,850: till arfvoden för lärare vid Mariebergs läroverk i de kunskapsämnen, som tillhöra Civil-ing enior er, 3,000 R:dr årligen, eller för nämnde tre år 9,000: till stipendier för elever, som genomgå den för Civil-ing enior er bestämda kurs, likaledes 3,000 R:dr årligen, eller för samma tre år . . . 9,000: till slöjd-expositioners befrämjande, för nästa statsreglerings-period, tillsammans 4,500: till utdelning vid landtbrukare-möten af premier för kreatur af utmärktarc race, för nästa statsreglerings-period, utöfver hvad under anslaget till »Eefrämjande af jordbruk och landtmanna-näringar» komme att af Kongl. Maj:t begäras 4,500:
Vidare hemställde Statsrådet, under åberopande af de i protokollet öfver Finans-ärenden af den 11 innevarande månad upptagna skäl, att, på det de lönetillökningar Kongl. Majit nu förklarat sig vilja för särskilda embetsverk eller stater äska till utgående från Sjette hufvudtiteln under nästa statsreglerings-period, måtte redan under år 1857 få af vederbörande löntagare tillgodonjutas, Kongl.
Majit måtte för sådant ändamål i nåder begära ett reservatfons-anslag i rundt tal af 410,000:
R:dr Riksmynt, ungefär motsvarande, efter gjord beräkning, den löneförhöjning, som då kunde komma att tilldelas:
Departements-chefen och Statsråden utan Departement, Departementens expedition, 104 Bil.
JYl 5 till Kongl. Maj:ts Nåd.
JYs 1, om Statsverket 1856.
Kommerse-koIIegium samt de embets- och tjenstemän i Bergs-kollegium och vid Bergslagsstaterna, som komme att framgent bibehållas, Tabell-kommissionens tjenstemän, General-landtmäterikontoret, jemte Förste och Andre Landtmätare samt storskiftes- och afvittrings-landtmätare, Ofverståthållare-embetets kansli och Stockholms poliskammare, Landsstatens tjenstemän och betjente, Stuteri-personalen, Lärare och tjenstemän vid Teknologiska Institutet, samt Lärare vid rikets navigationsskolor.
Hvad Statsrådet här ofvan i underdånighet yttrat och tillstyrkt, blef till alla delar af Kongl. Majit gilladt; och befallde Kongl. Majit, att utdrag af protokollet härom, i de delar sådant erfordrades, skulle Finans-departementets expedition meddelas, till behörigt iakttagande vid upprättandet af Kongl. Majits nådiga proposition till Rikets Ständer om Statsverkets tillstånd och behof, uti hvilken proposition borde gifvas Rikets Ständer tillkänna, att
Styrelsens för allmänna väg- och vattenbyggnader ofvannämnde berättelse och förslag rörande verkställda och ytterligare ifrågasatta allmänna arbeten komme att meddelas Rikets Ständers Stats-utskott, äfvensom att de dertill hörande kartor och kostnadsförslag, jemte öfriga handlingar rörande dylika arbeten, för hvilka Kongl.
Majit nu ville föreslå statsbidrag, skulle för vidare upplysning blifva att hos bemälde Styrelse tillgå.
Ex protocollo W.
Th. STROKIRK. STOCKHOLM, tryckt hos Eric Westrell 1856, Bil.
N:o 6 till Kongl. Mapts Nåd.
Prop. N:o l, om Statsverket 1856. / Utdrag af Protokollet öfver Finans-År enden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den H October 1856.
Hans Excellens, Juslitiae-Stats-Miuistern, Herr Gunther, Hans Excellens, Siats-Ministern för Utrikes Ärenderna, Herr Friherre Lagerheim.
Stats-Råden: Herr Fåhraeus, IVallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou och Almqvist.
Chefen för Finans-Departementet, Stats-Rådet Gripenstedt, föredrog i underdånighet: A.
Kaminar-Kollegii underdåniga Skrifvelser af den 1 Juli 1853 och den 15 Februari 18 56 med särskilda förslag till ny aflönings-stat för nämnda Kollegium; äfvensom samma Kollegii underdåniga Skrifvelse den 12 Oktober 1855 angående tillökning i aflöningeu för Kollegii vaktbetjening samt en af Kammar-Kollegii notarier den 15 nästlidne April i underdånighet ingifven skrift, innefattande påminnelser vid det sednare förslaget till aflöningsstal; B.
Stats-kontorels Skrifvelse af den 9 sistlidne April med förslag till löne-reglering för nämnda verk; Bih. till R.
Prot. 1856 $ 1857. 1 Sami. 1 Afd. 8 Haft. 1 2 Bil.
Prop. N:o \, om Statsverket 1856.
C. Kammar-Rättens underdåniga skrifvelser af den 30 Augusti 1853 och den 2 April 1856 med särskilda förslag till ny aflönings-stat för denna Rätt, jemte en af Revisions-kommissarierna med flere tjenstemän vid Kammar-Rätten den 1 November 1853 ingifven underdånig påminnelse-skrift i anledning af förstnämnda förslag, så vidt det angick förbud mot förening af tjenst i Kammar-Rätten med annan allmän tjenste-befattning, och en af kammarskrifvarne i verket den 17 Oktober 1853 i underdånighet gjord ansökning om benämning af revisorer, hvaröfver Kammar-Rätten under den 4 påföljde November sig i underdånighet utlåtit; — samt D.
Öfver-Intendents-Embetets underdåniga memorial af den 27 December 1855 med förslag till ny aflönings-stat för samma embete och Kongl. Museum.
Föredragande Stats-Rådet afgaf härvid i underdånighet följande anförande: “Behofvet af en löne-förbättring för Statens med penningelöner försedde embetsoch tjenstemän har under den sednast förflutna tiden redan vid särskilda tillfällen utgjort föremål för Eders Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet; och, med behjertande af denna angelägenhets vigt icke blott för en talrik klass af samhällets medlemmar, utan äfven för Rikets tjenst, har Eders Kongl. Maj:t, under den 23 November 1855, behagat 1 nåder förklara, att, sedan Cheferne för samtliga Stats-Departementen inkommit med förslag i berörda hänseende, hvar och en för sitt Departementsexpedition, jemte alla till Departementet hörande embetsverk, korpser och stater, Eders Maj:t vilie taga i öfvervägande frågan om grunderna för den nådiga Proposition, som Eders Maj:t hade för afsigt att i ämnet aflåta till Rikets nästsammanträdande Stäuder." “I öfverensstämmelse med denna nådiga förklaring har Eders Maj:t äfven, den 2 i nästlidne
Maj, uppskjutit pröfningen af ett dylikt förslag, uppgjordt för Finans-Departementet af dess dåvarande Chef, Herr Stats-Rådet Friherre Palmstjerna, för att, enligt hans eget yttrande, tjena till jemförelse med blifvande framställningar i enahanda syftning af de öfriga Stats-Departementens Chefer." “Då emellertid det förevarande ämnet är af en omfattning, som fordrar, att vid dess behandling uppmärksamheten fästes icke blott på förhållandet och behofven inom ett
Departement i sender, utan äfven på det inbördes sammanhanget emellan Statsmekanismens särskilda delar, på nödvändigheten att gifva hvarje sådan del en fasthet och sammansättning, som motsvarar dess bestämmelse, och slutligen på utvägarne att tillfredsställa dessa spridda och mångfaldiga behof på ett sätt, som icke drabbar Statsverket i dess helhet med alltför tryckande utgifter, hafva Cheferne för samtliga Stals - Bil.
3 Departementen funnit det ändamålsenligt att med hvarandra och Stats-Rådets öfriga ledamöter öfverenskomma om de ifrågavarande förslagens uppgörande efter vissa gemensamma grunder, hvilka jag nu till en början får i underdånighet framlägga."
“De lyckliga förhållanden, som uti Rikets näringar, handel och industri under sednare tider framkallat en lifligare verksamhet, större kapitaler och ett stigande allmänt välstånd, hafva i sammanhang dermed, genom lefnadsbehofvens alltjemt stegrade pris, åstadkommit en motsvarande, mer och mer tilltagande minskning i det relativa värdet af tjenstemännens löner, hvilka utgå i bestämda penningebelopp, och redan förut varit beräknade endast för den tarfligaste bergning.
Under det en mängd industriella yrken erbjuda hvarje bildad man, som åt dem egnar sin verksamhet och frukten af sina förvärfvade kunskaper, en utkomst, fullt tillräcklig för äfven en större familj; under det personer med juridisk bildning och någon fallenhet för sakförarens kall öfverhopas med lönande enskilda uppdrag, som till en stor del hafva sitt ursprung just i den lifligare affärs-rörelsen och deraf uppkomna rättsförvecklingar; under det en skicklig räkenskapsförare, äfven utan de studier, som fordras för anställning i allmän tjenst, kan hos enskilda påräkna en, om icke riklig, likväl snar bergning; — under det dessa och mänga likartade förhållanden öppna lockande eller åtminstone ej afskräckande utsigter för dem, som i sådan riktning söka ett fält för sin verksamhet, visar sig deremot Statens tjenst i en helt annan dager för den, som, vanligen efter en lång och kostsam förberedelse, står i begrepp att egna sina krafter och insigter åt hvad i alla tider ansetts såsom det ädlaste föremålet för jordiska sträfvanden — åt Fäderneslandets försvar och gagn.
Den i krigareyrket, efter fullbordade studier, inträdande ynglingen erhåller väl oftast, antingen straxt eller innan kort, en lön, men så ringa, att den i allmänhet knappt betäcker utgiflerne för uniformen, för bevistandet af mötena och för andra utgifter i tjenslen.
Äfven framtiden lemnar blott sent och nästan undantagsvis en aflöning, tillräcklig för att en officer med hushåll skall kunna, utan enskild förmögenhet, undvika näringsbekymmer och någorlunda uppbära det yttre anseende, hvarpå hans samhällsställning ger anspråk.
Den civile tjenstemannen åter måste under de första, vanligen icke få, åren arbeta för intet annat, än knappa, tillfälliga arfvoden, och under tiden, för lifsuppehälle!, åsamka sig skuld eller öka den, som han redan för sina studier nödgats grundlägga.
När han omsider, möjligen efter ett tiotal af år, tillträder en lön, som, då den bestämdes, var beräknad för en ogift persons tarfligaste bergning, så måste en betydlig del deraf användas till ränte- och kapital-afbetalningar å den gamla skulden; och först när den rätta åldern för ingåendet af äktenskap är längesedan förbi, ser han det oundgängliga vilkoret derför uppfyldt, att ega en sjelfständig utkomst."
“Vid de förhållanden, som jag nu endast i allmänna drag velat vidröra, utan att fästa mig vid de sällsynta och aldrig påräkneliga undantagen af enskild förmögenhet eller snabbare befordran på tjenstemannabanan, bör det icke väcka förundran, att allt färre inträda på en väg, som erbjuder så ringa förmåner för stunden, och så föga utsigter för framtiden.
Följden har också blifvit, att redan många subaltern-officers-platser 4 Bil.
Prop. Ar:o \, om Statsverket 1856. inora arméen stå obesatta, och att ofta, vid inträffande ledighet för ordinarie tjenstemän inora Rikets Embetsverk tillgång saknas på lämplige vikarier; att ordinarie tjenstemän, genom förening af flera befattningar, genom handels- och industri-företag eller genom emottagandet af enskilda uppdrag, söka bereda sig en oumbärlig fyllnad i siua lefnadsbehof, men på samma gång äfven splittra den tid och uppmärksamhet, som borde mera odeladt egnas åt hvarje allmän befattning; att en stor del af Statens tjenare, hvilka se sin bästa ålder förgå ulan möjlighet att derunder träda i äktenskap och i den husliga kretsen vinna trefnad och vederqvickelse, söker sin skadeersättning i yttre förströelser och tillfälliga förbindelser, som mången gång förvärra den ekonomiska ställningen, och jemväl undergräfva det sedliga värdet; slutligen, att mången embets- och tjensteman, som under andra förhållanden skulle hafva varit en prydnad för sitt stånd, nu, tärd af oro och bekymmer, hvilka han icke kan förjaga och måhända blyges att yppa, förlorar den spänstiga håg, sorn fordras för de trägna pligternas utöfning och ännu mera för en högre duglighets förvärfvande; allt detta till skada, icke blott för den enskilde, utan för samhället, hvars angelägenheter hotas med vanvård, och hvars anseende lider i samma mån, som dess organer nedsättas i värde.* “Ty allt det betryck, hvilket jag nu i korthet, men, såsom jag vågar tro, utan ali öfverdrift sökt framställa, och som visserligen ej varit mindre verkligt, derföre att det länge blifvit buret med lystnad, uppväges icke af det företräde, som den yttre samhällsställningen förlänar åt Statens tjenare; och rangen, om den någonsin varit en borgen för personligt anseende och en vedergällning för bittra försakelser, har åtminstone nu mera förlorat denna betydenhet vid jemförelse!) med den hyllning, som tillkommer det ekonomiska oberoendet och, med ännu större skäl, den framstående, redbara dugligheten i hvarje gren af mensklig verksamhet.* “Denna duglighet har lyckligtvis ännu icke hunnit att draga sig ifrån Statens tjenst, utan fortfar att utmärka större delen af Sveriges embetsmanna-korps, som derför också åtnjuter ett rättvist erkännande för sträng redlighet och pligtkänsla.
Men den uppmuntran, hvarförutan en större fullkomning och gladare ansträngning till det allmännas tjenst, i längden icke är att förvänta, saknas för närvarande, och en omisskännelig början af de olägenheter, hvilkas fortgång ligger i sakens natur, har redan visat sig.