Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
De talare, som yrkat återremiss, hafva till stöd derför hufvudsakligen anfört, att det föreslagna stadgandet, angående boställs-skogarne, vore stridande icke allenast emot boställs-hafvarnes fördel, utan äfven förnärmade såväl deras, som församlingarnes och presterskapets rätt, grundad på urgammal häfd, privilegier och Kongl, resolutioner.
Prestbolen voro nemligen lika gamla som socknarne, emedan, enligt Konung Christofers landslag och de gamla landslcaps-lagarne, det ålåg församlingarne, att, så snart kyrka var byggd, göra sammanskott till prestbol, hvilka sedermera dels förbättrades genom tillagde lägenheter, dels förökades till antal genom köp för kyrkans medel och genom enskildes testamenten.
Vid reformationens införande hade dessa prestbol och kyrkornes hemman växt till ett stort antal, hvarför Konung Gustaf I, som ansåg en mängd af dem vara för presterskapet och kyrkorne öfverflödiga, men för staten högst behöfliga, indrog dem och det utan att ens tillfråga hvarken Ständerna eller församlingarna.
De indragna prestbolen blefvo då förvandlade till kronohemman, men de icke indragna fortforo att vara församhngarnes egendom och presterskapets besittning, i likhet med det fordna andeliga frälset, hvarför dessa hemman och lägenheter, då de infördes uti jordeböckerne, hvilket skedde först 1686, der benämndes »geistliche» och hade sin särskilta linie.
Men då de många titlarne och linierna försvårade jordeböckernas upprättande, så började man 1718 att inskränka titlarnes antal, då prestbolen uppfördes under krono-titeln.
Detta väckte allmogens och Presterskapets uppmärksamhet och bekymmer i afseende på eganderätt och hemmanens natur.
Till förebyggande af intrång och förändring af fordna förhållanden inflöt stadgandet uti 4 § af Presterskapets privilegier den 16 Oktober 1723.
Men då, enligt Kammar-kollegii cirkulär den 10 December 1724, förändringen af jordeböckerne anbefalldes, vaknade ånyo oron och bekymret hos båda de sistnämnda Riks-stånden, hvarför de sökte få jordeböckerne återförda till deras gam - Sammans.
Stats-, Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Ut skot tets Memorial M 42. 3 la skick, i afseende på prestbolen, hvilket dock vägrades, emedan det skulle hafva medfört alltför stort besvär och arbete.
Deremot afgaf Regeringen uti resolution på Presterskapets besvär den 7 Juli 1752 § 10 följande försäkran: »Presterskapet kan trygga sig dervid, att de dem tillslagna hemman och lägenheter, genom jordebokens inrättning, icke ombyta deras natur, som dem efter privilegierna tillkommer.»
Och resolutionen på allmogens besvär den 29 November 1756 § 79 innehåller samma försäkran.
Om fortfarandet af detta förhållande fann Kongl. Majit för godt att erinra uti nådigt bref den 3 Februari 1803 samt Kammar-kollegium uti Kungörelse den 15 Mars samma år.
När derför 1805 års skogs-stadga utkom, verkade den ingen förändring uti Presterskapets rätt till utsyning,å boställenas skog under bestämda vilkor.
Men med tiden glömdes förhållandet och en rättegång uppstod angående skogs-afbrukning å ett prest-boställe i Wermland, hvilken slutades så, att Kongl, Majit, genom utslag den 12 Maj 1824, förklarade nämnde boställe vara af pur frälse natur, emedan det var sådant då det till församlingen donerades.
Det fritogs ock från all kontroll af krono- och jägeri-betjeningen.
Då det således vore obestridligt att de flesta prestboställen icke äro af krononatur, utan privilegierade, och då det endast vore å sådane, som någon betydligare skog funnes, så vore godkännandet af hvad Utskottet uti ifrågavarande punkt föreslagit ett medgifvande af en ny godtycklig reduktion, ehuru endast af prest-boställenas afkastning, hvilket talarne ansågo icke böra tillstyrkas, helst då, under närvarande förhållanden, prestgårdar, hvilkas skog blifvit till trakthuggning indelad, lemnade innehafvarne fri disposition af behållna afkastningen.
Slutligen är äfven emot Utskottets ifrågavarande förslag anmärkt, att detsamma vore alltför sväfvande, såväl med afseende på möjligheten att utröna ett boställes behof af skogsfång, som med hänsyn till den ersättning, som borde tillkomma en boställshafvare.
Vid behandlingen hos Välloflige Borgareståndet af Utskottets förberörde Utlåtande, har nämnde Riks-stånd först tagit under ompröfning de elfva bestämmelser, som Kongl. Majit ansett böra läggas till grund för en ny lagstiftning angående skogarne i riket, dervid den första, rörande kronoparken samt andra Kronans skogar och planteringar, godkändes, med den förändring, att ordet förvaltning, som förekommer på 3 sidan och 3:dje raden af Utlåtandet, utbytes till ordet skötsel.
Den andra, angående härads-allmänningarne, antogs med följande lydelse: »att
Härads-allmänningarne likaledes böra bibehållas oförminskade och oskiftade samt stå under Skogs-styrelsens tillsyn, i afseende på vård och skötsel.»
Den tredje bifölls; men den fjerde och femte af slogos; den sjette, den sjunde och den åttonde biföllos; den nionde antogs af denna lydelse, mit svedjande i skog och betesmark, äfvensom getters utsläppande å under regelbunden hushållning varande skog, förbjudas.))
Den tionde bifölls och den elfte, orden: i viss mån förändrade ansågos böra utgå, hvarefter denna bestämmelse skulle blifva så lydande: »ali i sammanhang 4 Sammans.
Stats-, Lag- samt Atlm.
Besv- och Ekon.-Utskottets Memorial M 42. med införande af en sådan lagstiftning, rörande sko g s-hushållningen, förhöjda ansvarsbestämmelser för tillgrepp och åverkan i skog antagas.»
I afseende åter på de 3:ne punkter, som Utskottet under benämning af anmärkningar framställt, och hvilka äro upptagna å sidan 9 af Utlåtandet, har Borgareståndet antagit den första, med denna fö:ändrade lydelse: »att uti de sex norra länen, nemligen: Stora Kopparbergs, Gefleborgs, Jemtlands, Vester-Norrlands, Vesterbottens och Norrbottens län, Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande må varda berättigade att, uppå vederbörandes derom gjorda ansökning, pröfva och afgöra om och i hvilka fall en inskränktare dispositionsrätt öfver de till kronohemman och nybyggen anvisade skogar må stadgas för innehafvaren,» men afslagit den andra samt antagil den tredje, med följande lydelse: »dels att Rikets Ständer bevilja ett årligt reservations-anslag af 75,000 R:dr Riksmynt, alt under den tid, nu skeende stals-reglering omfattar, och utom det bidrag, som från skogsplanterings-kassan kan påräknas, af Kongl. Majit disponeras till erforderliga utgifter för skogs-instituter, lägre skogs-skolor samt öfriga till skogsstaten hörande tjenstemäns aflöning.» Varande hvad
Utskottet för öfrigt yttrat, i anledning af i ämnet väckta enskilda motioner, af Borgare-ståndet bifallet.
Hedervärda B onde-ståndet har, vid föredragningen af Utskottets oftaberörde Utlåtande, godkänt de bestämmelser Kongl. Majit ansett böra läggas till grund för en ny skogs-lagstiftning, med de dervid af Utskottet gjorda anmärkningar, undantagandes i följande punkter, der Bonde-ståndet sålanda beslutat, nemligen: att icke någon inskränkning, vare sig i fråga om svedjande, getters betande eller i hvilka fall som helst, må ega rum från Statens sida uti den enskildes fria dispositionsrätt öfver sin skog och mark; att innehafvarne af Kronohemman och lägenheter, hvilka besittas med stadgad åborätt, böra, i afseende på dispositionen öfver hemmanen och lägenheterna tillhörande skogar, bibehållas vid samma rätt, som de hittills åtnjutit; att förhållandet bör vara enahanda med delegare uti de till menigheter upp låtna härads- och sockne-allmänningar; samt att de, som lagligen haft utsynings- och betes-rätt å krono-parker och andra Kronans skogar, äfven må dervid framgent bibehållas.
Härförutan har Bonde-ståndet afslagit hvad Utskottet tillstyrkt att såsom reservations-anslag utgå i och för åvägabringande af en förbättrad skoghushållning, samt för sin del beslutat, att hvad som erfordrades för den förbättrade skogsvården intill nästa riksdag, skulle, i mån af behof, utgå från skogsplanterings-kassan.
I öfriga delar är Utlåtandet af Bonde-ståndet godkändt.
Stats-, Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Memorial M 42.
5 I anledning af hvad sålunda inom de särskilta Riks-stånden förekommit, får Sammansatta Stats- Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet förnyadt Utlåtande meddela.
Dervid anser Utskottet sig till en början böra erinra, att, bland de af Kongl.
Majit angifna allmänna bestämmelser för en ny lagstiftning angående skogarne i riket, 3, 6, 7 och 8:de punkterne blifvit af samtliga Riks-stånden lemnade utan anmärkning.
Enär i fråga åter om öfriga punkterne Riks-stånden i sina beslut stadnat uti skiljaktiga meningar, och, enligt föreskriften uti 73 § Riksdags-ordningen, det åligger Utskottet att meningarne, så nära möjligt är, sammanjemka och med förslag öfver denna jemkning inkomma, får Utskottet föreslå:
I afseende på den första af de bestämmelser, som Kongl. Majit ansett böra läggas till grund för en ny lagstiftning angående skogarne i riket, nemligen: att krono-parker samt andre Kronans skogar och planteringar, derest särskilda omständigheter ej annat föranleda, bibehållas oförminskade och ställas under vård och förvaltning af en i hufvudstaden inrättad särskild styrelse, med underlydande tjenstemän och betjente i landsorterna, i ändamål att behandlas efter sådan, på vetenskapliga reglor grundad, hushållmngs-plan, som betryggar deras framgena bestånd och till vext, har Borgare-ståndet dervid beslutat den förändring, att ordet förvaltning utbytes till skötsel; men då de öfrige trenne Riks-stånden antagit denna punkt oförändrad. lärer Borgare-ståndets särskilda mening anses hafva förfallit. 2:o.
Den andra af dessa bestämmelser eller, att härads-allmänningarne likaledes böra bibehållas oförminskade och oskiftade samt stå under skogs-styrelsens vård och förvaltning, i ändamål af enahanda regelbundna behandling, som krono-skogarne, men med rättighet för deui, som efter hittills gällande grunder kunna anses såsom delegare i dessa allmänningar, att tillgodonjuta den behållna afkastningen deraf, antingen in natura eller med de derför inflytande penningar, på sätt delegarne kunna sinsemellan öfverenskomma, dock att kostnaden ej mindre för skogarnes indelning, der sådan ej redan skett, än äfven för deras vård och skötsel, skall i första rummet af afkastningen godtgöras, är af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet godkänd och af Borgare-ståndet antagen med den förändrade lydelse: »alt härads-allmänningarne likaledes höra bibehållas oförminskade och oskiftade, samt stå under skogs-slyrelsens tillsyn, i afse - 6 Sammans.
Besv- och Ekon.-Utskottets Memorial As 42. ende på vård och skötsel;» hvaremot Bonde-slåndet beslutat, natt någon inskränkning icke må ega rum uti dispositions-rätten för delegarne uti de lill menigheter upplåtna härads- och sockne-allmänningar.
Då således, enligt Utskottets tanke, Borgare-ståndets särskilda mening närmast öfverensstämmer med Ridderskapet och Adelns samt Preste-ståndets beslut, inbjudes Borgare-ståndet att uti detsamma instämma. 3:o.
Beträffande den fjerde af dessa bestämmelser, eller den som angår de Kronohemman och lägenheter, hvilka besittas med stadgad åborätt, och hvilkas innehafvare må, så framt den vid indelningen föreskrifna Hushållsplan iakttages, fritt använda årliga afkastningen af skogen, hvilken, till dess sådan indelning skett, får endast till husbehof begagnas, samt, i händelse hushållsplanen öfverträdes, kan på lämplig tid sättas under förbud; och vid hvilken bestämmelse Utskottet föreslagit det tillägg, att uti de 6 norra länen, nemligen Stora Kopparbergs, Gefleborgs, Jemtlands, Yester-Norrlands, Vesterbottens och Norrbottens län, Kongl, Maj:ts Befallningshafvande må varda berättigade att, uppå vederbörandes derom gjorda ansökning, pröfva och afgöra om och i hvilka fall en friare dispositionsrätt öfver de till krono-hemman och nybyggen anvisade skogar må beviljas innehafvaren, oansedt skogen icke blifvit till regelbunden hushållning indelad, har sjelfva bestämmelsen blifvit af Ridderskapet och Adeln sam Preste-ståndet bifallen, men afslagen af Borgare- och Bonde-stånden, hvilket sednare för dess del beslutat, «att innehafvare å Kronohemman och lägenheter, hvilka besittas med stadgad åborätt, böra, i afseende på dispositionen öfver hemmanen och lägenheterne tillhörande skogar, bibehållas vid samma rätt, sorn de hittills åtnjutit.» Deremot är Utskottets nyssnämnde tillägg godkändt af Preste- och Bondestånden, antaget af Borgare-ståndet med den förändring, att orden friare dispositionsrätt blifvit utbytta emot inskränktare dispositionsrätt, samt orden beviljas innehafvaren, förändrade till stadgas för innehafvaren.
Af Ridderskapet och Adeln är tillägget afslaget.
Hvarken den af Kongl. Majit framställda bestämmelse eller det af Utskottet dervid gjorda tillägg, i afseende på de sex norra länen, hafva blifvit af mer än 2:ne Riks-stånd i allo bifallna; dock finnas emellan de särskilda skiljaktiga meningarne så mycken öfverensstämmelse, att Utskottet anser en sammanjemkning deraf kunna ega rum och tillåter sig derföre vördsamt inbjuda: a) Hedervärda Bonde-ståndet att, med frånträdande af sitt beslut, förena sig i det, som Ridderskapet och Adeln samt Presteståndet fattat, angående den fjerde af de bestämmelser Kongl. Sammans.
Stats-, Lag- samt Allm. Besv.- och Elton.-Vtskottets Memorial M 42.
7 Majit ansett böra läggas lill grund för en ny skogslag-stiftning, samt b) Borgare-ståndet att frånträda sin särskilda mening rörande Utskottets tillägg i afseende på de sex norra länen, samt instämma uti det af Preste- och Bonde-stånden i detta ämne fattade beslut. 4:o.
Den femte af ifrågavarande bestämmelser, som angår boställs-skogarne, har, med den förändring, som Utskottet i sitt oftabesagde utlåtande föreslagit, blifvit godkänd af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-ståndet, men afslagen af Borgareståndet och återremitterad af Preste-ståndet.
Då likväl både Ridderskapet och Adeln samt Bonde-ståndet bifallit Utskottets berörde framställning, får Utskottet, med vidbhfvande deraf, till Högvördige Preste-ståndet hemställa, att Högvördige
Ståndet behagade i ämnet fatta sitt beslut. 5:o.
Vidkommande den nionde af de bestämmelser, Kongl.
Majit ansett böra läggas till grund för en ny skogs-lagstiftning eller den, som afser förbud för svedjande i skog och betesmark, äfvensom getters utsläppande i skog; så är densamma bifallen af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet och antagen af Borgare-ståndet, med en så förändrad lydelse: »att svedjande i skog och betesmark, äfvensom getters utsläppande å under regelbunden hushållning varande skog, förbjudes;« men afslagen af Bonde-ståndet, som beslutat, »att icke någon inskränkning, vare sig i fråga om svedjande, getters betande eller i hvilka fall som helst, må ega rum från Statens sida uti den enskildes fria dispositions-rätt öfver sin skog och mark.»
Af de åsigter, som vid öfverläggningen om denna fråga inom sistnämnde begge Riks-stånd blifvit uttalade, vill det synas, att dessa begge
Riks-stånd ansett ett ovilkorligt förbud för getters utsläppande i skog icke vara ändamålsenligt eller lämpligt.
Borgare-ståndet har ock inskränkt detta förbud till den skog, sorn är under regelbunden hushållning; men då en tillåtelse till getters utsläppande i skog, som ej är under regelbunden hushållning, kunde verka hinderligt för införande af en sådan, anser Utskottet, för vinnande af detta önskvärda ändamål, förslaget om ovilkorligt förbud mot getters utsläppande i skog, hvilket af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet blifvit antaget, vara af den vigt, att Utskottet finner sig föranlåtet vördsamt inbjuda Borgare- och Bonde-stånden, att, med frånträdande af sina, O ' biträda de utaf de 2:ne öfriga Riks-stånden i detta ämne fattade beslut.
Likväl och då såsom hufvudsakligt skäl emot detta Förbud blifvit anfördt de egendomliga förhållanden i de norra länen, får Utskottet, med erkännande af detta skäls vigt, hemställa att Kongl. Majit måtte täckas taga i öfvervägande, huruvida det 8 Sammans.
Stats-, Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Memorial M 42. ovilkorliga förbudet mot getters utsläppande i skog bör utsträckas till Stora Kopparbergs, Gefleborgs, Jemtlands, Wester-Norrlands, Westerbottens och Norrbottens län. 6:0
Den tionde af ifrågavarande bestämmelser, eller den, att der, i följd af särskilta forhållanden, afröjning af skogstrakt skulle finnas lända till men för klimatet eller vextligheten å an gränsande jordområden eller medföra fara för jord- eller bergras, eller kunna föranleda annan våda, sådan skogstrakt må kunna fridlysas från annan än den mera inskränkta afverkning, som pröfvas vara i nämnda hänseenden oskadlig och hvilken under behöriga kontroller må få verkställas, är väl af Bonde-ståndet ogillad, men af de öfriga 3:ne Riks-stånden bifallen, i följd hvaraf och jemlikt 75 § Riksdags-ordningen, denna fråga icke kan tili någon Rikets Ständers vidare åtgärd föranleda. 7:0.
Hvad nu åter angår den elfte utaf de bestämmelser, Kongl. Maj:t ansett böra läggas till grund för ny skogs-lagstiftning, nemligen: att, i sammanhang med införande af en sådan lagstiftning, förhöjda och i viss mån förändrade ansvars-bestämmelser för tillgrepp och åverkan i skog antagas, har Borgare-ståndet ansett orden: »t viss mån förändrade böra utgå, men enär de öfriga 3:ne Riks-stånden godkändt framställningen utan någon förändring, lärer Borgare-ståndets särskilda mening hafva förfallit.
Beträffande slutligen Utskottets tillstyrkande, att Rikets
Ständer måtte bevilja ett årligt reservations-anslag af 100,000 R:dr R:mt, att under den tid nu skeende Stats-reglering omfattar och utom det bidrag, som från skogsplanteringskassan kan påräknas, af Kongl. Maj:t disponeras till erforderliga utgifter för Skogs-institutet, lägre skogs-skolor samt för skogsstyrelsens inrättning jemte dess och öfrige till skogs-staten hörande tjenstemäns aflöning; är detsamma af Ridderskapet och Adeln samt Preste-slåndet bifallet; hvaremot Borgare-ståndet beviljat endast 75,000 R:dr R:mt att af Kongl. Maj:t disponeras till erforderliga utgifter för skogs-institutet, lägre skogs-skolor samt öfrige till skogs-staten hörande tjenstemäns aflöning; varande af Bonde-ståndet beslutadt att hvad som erfordrades för en förbättrad skogsvård intill nästa riksdag skulle, i mån af behof, utgå från skogsplanterings-kassan.
Då Sammans.
Be.sv- och Ekon.-Utskottets Memorial M 42- D Då således 2:ne Riks-stånd beviljat dea utaf Utskottet föreslagna summa, ett Riks-stånd en lägre, samt det fjerde icke anvisat något särskildt anslag till större eller mindre belopp, får Utskottet vördsamt inbjuda sistnämnde tvänne Riks-stånd att, med frånträdande af deras, antaga de af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet i ämnet fattade beslut; hemställande Utskottet derjemte, att den summa, som af Rikets Ständer slutligen varder beviljad, må uppföras på Riks-statens 7:de hufvud-titel.
Antages denna inbjudning af Borgare- och Bonde-stånden eller af ettdera utaf dessa Riks-stånd, är frågan utaf Rikets Ständer afgjord.
Afslås åter inbjudningen, måste omröstning anställas uti Förstärkt Stats-Utskott, för hvilken händelse Utskottet får, under förutsättning tillika att Rikets Ständer bifalla Utskottets nyss gjorda hemställan, föreslå följande voterings-proposition :
Den som vill, i likhet med hvad Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet beslutat, att Rikets Ständer bevilja ett årligt reservations-anslag af 100,000 R:dr Riksmynt å Riks-statens Sjunde Hufvud-titel, att under den tid nu skeende Statsreglering omfattar, och utom det bidrag, som från Skogsplanterings-kassan kan påräknas, af Kongl. Majit disponeras till erforderliga utgifter för Skogsinstitutet, lägre skogs-skolor samt för Skogs-styrelsens inrättning jemte dess och öfrige till skogsstaten hörande tjenstemäns aflöning, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, i öfverensstämmelse med Borgare-ståndets beslut, att uppföras på Riks-statens 7:de Hufvud-titel ett reservations-anslag af 75,000 R:dr Riksmynt, att under den tid nu skeende Stats-reglering omfattar och utom det bidrag, som från Skogsplanterings-kassan kan påräknas, af Kongl.
Majit disponeras till erforderliga utgifter för Skogs-institutet, lägre skogs-skolor samt öfrige till Skogs-staten hörande tjenstemäns aflöning.
Prot. 1856—1858. 4 Sami. 2 Afd. 18 Uäft. 10 Sammans.
Slats-, Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Memorial M 42.
Reservationer: af Herr Grefve Sparre, Erik, « Murén, « Rönblad, « Kistner, #
Rydin och » Bodell STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 185-8.
Stats-, Bevilln.- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Mern.
N:o 45. 1 \ 43.
Arik. (ill Exp.-Ulsk. den 18 Jan. 18S8, kl, 10 f. m.
Sammansätta Stats-, Bevillnings-, samt Allm.
Besvärs- och EkonomiUtskottets Memorial, i anledning af några ännu oafgjorda frågor rörande fulkskole-väsendel.
Sedan vid föredragning af SarnmmansaUa Utskottets Memorial N:o 33, i anledning af Riks-ständens skiljaktiga beslut i fr ågor dels om ordnandet af folkskole-väsendet, dels ock om anvisande af derför erforderliga medel, Riks-stånden, nied gillande af Utskottets yttrande alt Rikets Ständer genom 3 Stånds sammanstämmande mening beslutat alt den personliga skyddsafgiltens halfva belopp må till folkundervisningens befrämjande användas, godkänt den föreslagna omröstnings-proposilionen N:o I, hafva Rikets Ständer sedermera, på sätt Förstärkta Stats-Utskottets Memorial N:o 216 utvisar, beslutat i öfverensstämmelse med ja-proposilionens Innehåll, hvarigenom, enligt Sammansatta Utskottets, af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-ståndet gillade förslag, ijidelar af den till folkundervisningens befrämjande anvisade halfva personliga skyddsalgiflen blifvit afsalta att under vissa vilkor utgå dels lill uppmuntran för småskolors ändamålsenliga inrättande, dels ock till understöd för de examinerade folkskolelärarare.
Till följd häraf och då den af Preste- och Bonde-stånden uttryckta mening, hvilken innefattades uti nej-propositionen, eller alt hela den ifrågava rande andelen af personliga skyddsafgiflen skulle, på sätt nu sker med folkskole-algiften, öfverlemnas åt kommunerna, icke af Rikets Ständer gillats, finnas för bestridande al dels utaf Rikets Ständer redan beslutade, dels al Utskottet ifrågaställa, men ännu oalgjorda anslag till folkundervisningens befrämjande, att tillgå återstående ftdelarne af berörde afgift.
Då de särskilda beslut om vissa anslngs-summors uppförande å Riks-slatens 8:de Hufvud-tilel, hvilka lättats af Bonde-ståndet i afseende pä de genom tre
Stånds beslut beviljade 24,000 R:dr R:mt till inrättande af högre folkskolor samt af Preste-slåndet angående de af delta Stånd, vid föredragning af Utskottets Memorial N:o 33, beviljade anslag för de särskilda under Litt D. l:o. i Utskottets Betänkande N:o 19 omförmälda föremål, otvifvelaktig! hafva grundat sig på dessa Stånds bär ofvan omförmälda mening, att hela deri beviljade anBih. lill B.
Prof. 1856'—1858.
4 Sami. 2 AJd. 19 Höft. 2 Santmans.
Stats-, Bevilln.- saint Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk.
N:o 43. delen af personliga skydds-afgiften skulle lill kommunerna öfverlemnas, men denna grund numera bortfallit, torde sistnämnda 2:ne Riks-stånd, med frånträdande af sina i berörde måtlo skiljaktiga beslut, instämma med Ridderskapet och Adeln samt Borgare-ståndet, som ansett de särskilda anslagen till folkundervisningens befrämjande böra af den för nämnde ändamål anslagna andel af personliga skydds-afgiften utgå.
Det återstår nu för
Utskottet att yttra sig öfver de punkter af dess förslag, rörande hvilka, till följd af så väl återremisser, som Riks-slåndens skiljaktiga meningar vid behandlingen af Memorialet N:o 33, Rikets Ständer ännu icke definitivt beslutat.
Dervid torde Utskottet först böra, till besvarande af de utaf Ridderskapet och Adeln beslutade återremisser, anmäla, att Bonde-ståndet sålunda bifallit Utskottets yttrande, pag. 3, att nämnde
Stånd ändrat sitt beslut i afseende på redaktionen i enlighet med hvad Ridderskapet och Adeln samt Borgare-ståndet beslutat, samt att i öfriga återremitterade delar, 2:dra punkten pag. 2 samt Usta punkten pag. 5 uti Memorialet N:o 33, 3:ne Riks-stånd godkänt Utskottets yttranden eller låtit dervid bero ; och hafva således Ridderskapet och Adelns återremisser ansetts icke föranleda till någon åtgärd.
Den inbjudning, Utskottet ställt till Preste- och Bonde-stånden att förena sig med de 2:ne öfriga Stånden, hvilka gillat