Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Under andra hemmansräntor begripne, samt odlingar å recognilionsskogar, kronoparkef och andra allmänningar, derest de anses kunna svara minst emot ett sextondedels mantal; men då Utskottet fortfarande anser dylika hemman och lägenheter icke kunna tillhöra extra roteringen, hvilken, enligt det begrepp Utskottet fattat om Riksens Ständers, angående denna rotering år 1810 tagne beslut, endast bör träffa privilegierad jord, samt Ut - IJ32 Beil*, och Ekon.
Betänkanden. skottet icke annat kan linna, än att det, i följd af Remissen af Kongl. Maj:ts Nådiga proposition bordt tillhöra Utskottet, att vid sådant förhållande föreslå ofvannämnda hemmans- och lägenheters undantagande från extra roteringen, förblifver ock Utskottet vid hvad det härom förut yttratj dock bör Utskottet härvid vördsamligen anmäla, att, sedan Utskottet gemensamt med Riksens Höglofl.
Ständers Statsutskott, uti nu mera afgifvet särskildt Betänkande, funnit alla nyhemman i Vester- och Norr* bottens Län, böra, till understöd för gamla roteringen vid Vesterbottens regemente användas, Riksens Höglofl.
Ständer torde, i händelse Utskottens mening af dem gillas, i afseende på roteringen af de inom förenämnde tvänne
Län varande så beskaffade hemman, böra i den underdåniga Skrifvelsen till Kongl.
Maj:t endast åberopa sitt härom fattande Beslut, derigenom hvad i förra Betänkandet i denna del blifvit yttradt således försvinner.
Då Utskottet icke, såsom några Stånds Ledamöter trott sig finna, föreslagit, att alla hemman, med mantal borde från deltagande i extra rotering befrias, visar sig icke något behof för Utskottet att granska de skäl, som häremot blifvit framställde.
Att Utskottet åter funnit särskilde lägenheter utan åsatt hemmantal, böra vara befriade från ali rotering, enär ds i godhet och förmåner Bcsv. och Ekon■ Vtsk.
BetänkanSen•
1333 icke kunna jemnföras med hemman af ofvannämnda mantal, synes ej böra vara underkastadt klander, emedan, om ingen gräns i detta fall är gifven, det måste inträda att derest obetydliga jorddelar, till förvirring och oreda i roteringsvarket, blifva i roteringen upptagne.
Vid bemötandet af dan anmärkning, som blifvit rigtad mot Utskottets förslag, att jemnkning af extra rotering borde föregå äfven i de Län, der extra roteringarne funno sig nöjde med 1811 års förrättning, torde Utskottet få erindra, att den samma är verkställde indelning till extra rotering, endast provisionel! egt rum och blifvit verkställd, utan iakttagande af de bestämda grunder, som nu blifva i fråga att tillämpas; och då varaktigheten af detta nya indelningsverk, otvifvelaktig! för sig mäste linna det starkaste stöd uti en jemn fördelning af roteringsbesväret, samt statens interesse jemväl kan vara beroende under jemnkningens företagande, derest å något ställe rotarne blifvit tillslagne mera, än dem tillkomma bör; så anser sig
Utskottet icke kunna förändra den tanke, som Utskottet i berörde afseende uttryckt.
De flesta anmärkningar, som mot Utskottets Betänkande blifvit yppade, hänföra sig till den af Utskottet, med dess tillstyrkande understödde fråga om beståndet af åe mellan Kongl. Majit och Kronan samt *354 ■B***' pch Ekon.
Extra Rotehållare redan ingångne conlractef om förvandling af extra roteringspligten från skyldigheten att uppsätta manskap till den att utgöra andra prestationer, samt oro rättigheten för Kongl. Maj:t att äfven framgent sådana öfverenskommelse!' med extra Rotehållare afslula.
Då Riksens Ständers Beslut om extra roteringen innefattar, att densamma horda utgöra första medlet till Rikets ökade för? svar, och på en gång med ordinaira armeen Uppbådas och utcommenderas, samt allmän? na beväringsskyldighetens åtagande skall endast med det villkor hafva blifvit ingången, att extra roteringsmanskopet förut borde
Utgå, har man ansett extra »oteiingens j fråga ställde förvandling både rubba grunderne för Riksens Ständers ofvannämnda beslut och inverka på beståndet af beväringsskyldigheten; hvarföre det blifvit yrkadt att extra roteringen måtte bibehållas sådan, sorn Riksens Ständer vid bifallet till dess Utgörande, ansett den böra vara.
Blott Irenne Redamöter, af de många, som i ämnet sig yttrat, hafva synts godkänna Utskottets förslag, dock så, alt en af dem trott Riksens Ständer sjelfva böra bestämma till likhet öfver hela riket de blifvan?
de prestationernas beskaffenhet och belopp, samt inga afbandlingar derom ega rum vid extra roteringscommissionerne, och en annan förment det ovillkorliga böra stadgas, Besv. och Ekon.
BetnnkanJen.
J335 ettdera, att extra roteringen öfver hela Riket bör utgå endast i manskap, eller ock, att den ensam bör utgöras genom hästar för armeens behof.
Utskottet, som öfverväga!: hvad sålunda förekommit, har dervid val i likhet med hvad Utskottet i sitt förra Betänkande yttrat, funnit uet l unna vara af ganska mycken vigt och nytta om, vid utbrottet af ett krig, armeen g6nom en i förhand gifven och bestämd tillgång på hästar och andra för dess rörlighet erforderliga förnödenheter
Vöre satt i oberoende af det inflytande, som den större eller mindre svårigheten till deras anskaffande genom uppköp kunde ega på krigsoperationernas företagande och gång; inen då extra roteringsskyldighetens utgörande genom annat än manskap icke blott finnes stridande mot uttryckliga innehållet af RiksStåndens Beslut om denna rotering, utan ock skulle tillintetgöra det villkor, sorn blifvit lagdt till grund för RiksStåndens ä* tagande af nationalarmeringen; så har Utskottet, genom de framställde anmärkningarne gjordt uppmärksamt på ömtåligheten af hvarje rubbning i ett högtidligen fattadt beslut af sådan vigt som det närvarande, samt nödvändigheten af dess bibehållna helgd, afvan med uppoffring af de fördelar, som en förändring deruti skulle kunna medföra, trott sig nu mera böra frånträda sitt förra tillstyrkande, att de, imellan Kongl. 135Ö Best* och Ekon.
Rctankeuiien.
Majit och Kronan saint axtra rotehållare redan ingångne contracter om extra rote* ringsskyldighetens förvandlande frän elFectivt utgörande af manskap till visse real prestationer, måtte af Riksens Ständer sanctioneras och bekräftas, samt till Kongl, Majit öfverlämnäs, att äfven hädanefter sådana öfverenskommelser med extra rotehållare afsluta, och får i det stället vördsamt föreslå, att Riksens Höglofl.
Ständer måtte besluta, det extra roteringen vid påkommande behof deraf, bör endast i manskap utgå, och ella nu gällande Contracter, som afse förändring deruti, till all verkan förfalla, om hvilket Beslut Riksens Ständer torde hos Kongl. Majit göra underdånig anmälan.
Att Utskottet i Betänkandet föreslagit, det extra ro terings jemn kningsförrättni ngarne mätte inom hvarje härad särskildt hållas, och Konungens Befallningshafvande eg» att utse de Ledamöter af RiksStånden, som i förrättningarne skola deltaga, har ock utgjort föremål för anmärkning: och är i motsats deraf yr ka dt, att blott en jemnkningscommission med oombytlige
Ledamöter för hvarje Län borde nedsättas och i Länets Landscontoir sammanträda, samt att Länets innevånare sjelfva borde få välja Ledamöterne deruti, till den del de komma att utgöras af RiksStånden, så vida de eljest skulle kunna anses såsom Ståndens deputerade^ Besv. och Ekon.
Uisk, Betänkanden.
1557 till svar hvarå Utskottet får meddela, alt då beskaffenheten af det arbete, som af jemnknings-commissionerna kommer att handläggas, förutsätter behofvet af många upplysningars infordrande pä stället, och den localkännedom, hvilken Utskottet ansett nödvändig, för att åt arbetet gifva noggrannhet och pålitlighet, icke kan vinnas, med mindre jernnkningscom mission erne icke i hvarje härad förses med nya Ledamöter, af, inom häradet boende personer, och tillfälle gifves, att i förekommande frågor söka underrättelse af ortens innevånare, samt då det dessutom skulle vara ledande till betydliga olägenheter och kostnad för de extra roteringsskyldige, om de, som kunde vara på längre afstånd från residencestaden boende, nödgades sig der infinna att sin rätt uti ifrågavarande afseende bevaka, så anser Utskottet häraf böra vara klart, att en jernnkningscommission, som beständigt up. pehöll sig på ett ställe och vare sammansatt af Ledamöter, med saknad speciel kunskap om de orter, den skulle bedöma, på ett ganska ofullkomligt sätt skulle svara emot sitt ändamål} och beträffande åter ordningen för valet af commissionernes Ledamöter af RiksStånden, så, och jemte meddelad upplysning, att Utskottet i afseende härå rättat sig efter hvad som i enlighet med Riksens Ständers eget förordnande vid 1811 års extra roteringsförrättniugnr varit >338 Best), och Ekon.
Betänk anden. antaget, tror Utskottet, att allt för mycken omgång, särdeles vid de tillfällen, då i något härad Ledamöter af ett RiksStånd antingen alldeles saknades eller ej funnes, till det föreskrifne antalet, skulle uppkomma, om valet af häradets egne innevånare besörjdes-, och har Utskottet för den skull på ofvannämnda 2:ne anmärkningar icke kunnat fästa det afseende, som dermed åsyftats.
Då Utskottet i sitt förra Betänkande tillstyrkt Riksens Ständer att hos Kongl. Majrt i underdånighet anhålla, det jemnkningsförrättningarne måtte, sedan afla förberedande åtgärder blifvit vidtagne, nästkommande är 1824 varda öfver hela Riket påbörjade, och sedermera få i oafbruten ordning fortgå, har Utskottet redan föreslagit det enda steg, som
Utskottet ansett kun» na vara lämpligt till beredande af förrättningarnes snara fullbordan; och den erindran, om än kraftigare åtgärder till befordrande af ärendets skyndsamma verkställighet, som af en Ledamot inom Hedervärda BondeStåndet blifvit gjord, kan förthy icke å Utskottets sida föranleda till någon ytter^ ligare framställning i detta ämne.
Af en annan Ledamot inom samma Ständ bar blifvit yttradt, att det vore billigt, det Åsele
Lappmark vid den blifvande roteringsjemnkningen ihogkommes, emedan rotering derstädes ännu icke blifvit Besv. o(h Ekon.
Betänkanden, J339 verkställd.
En sådan billighet kan Utskottet likväl icke inse, enär öfrige Lappmarksorter i Riket är o från extra rotering be EJ friade, och d ess utgörande uti ifrågavarande Lappmark hvarken lär kunna instämma med innevånarnes derstädes förmåga att bära en sådan tunga, eller skulle kunna tillskynda försvarsverket någon synnerlig båtnad; och kan Utskottet för den skull å den härom väckte fråga icke tillstyrka bifall.
Slutligen har blifvit yrkadt, att, så väl de i Gestrikland, Helsingland och åtskilliga af de öfrige i norra orterna befintlige nybyggen, som ock alla till rotering indeldte mindre hemman i andra delar af Riket, måtte till understöd för de svagare rotarne af gamla roteringen få användas; hvaröfver Utskottet får meddela det Utlåtande, att, då extra roteringens natur är sådan, att de dermed förbundne skyldigheter, endast under krigstid böra utgöras; något sammanslående deraf med ordinaire roteringen till deltagande i de den sednare ätföljande, samt både und er fred och krig utgående kostnader icke kan ega rum; och vidkommande åter de i norra orlerne varande nybyggen, hvilka såsom till naturen, antingen kronoeller skatte, efter den af Utskottet antagne princip, icke böra anslås till deltagande i extra rotering, så, och enär Utskottet i det föregående ansett sig icke tillsländigt, att, om^eätlet til] deras användande något för - 134° Hesv. otk Ekon- Utsk.
Betankanden. slag afgifva, klan Utskottet ej heller till yttrande upptaga frågan om deras förenande med ordinaira roteringen, en fråga, som alldeles skiljd från den om jemnkning af extra roteringen i alla fall bordt, för att vinna afseende, inom motionstiden väckas.
Ständers vidare ompröfning hemställes detta jemte flera Ledamöters särskildta Utlåtanden vördsamligen.
Stockholm den 20 Sept. 1825» Besv, och Ekon.
Ut sk. Betähkanden.
1341 IJtclrag af protocollet, hållet uti R.
Ständers Allmänna Besvärs• och EkonomiUtskott den QO Sept• 1823.
S. D. Friherre
Cederström yttrade: ”jag kan för min del så mycket mindre deltaga uti Utskottets fattade Beslut, att extra roteringsskyldigheten endast genom efFectivt utgörande af manskap får fullgöras, som jag anser det rakt stridande, ej mindre mot Rikets sanna nytta än afsigten med Riksens Ständers år 1810 fattade Beslut, sorn icke var och ej kunde vara annat än att bereda ett jordens jemnare beskattande under krigstider, samt öka de tillgångar till landets försvar.
Detta beror ej blott på armeens numerair af manskap, utan fast mer på detta manskaps användbarhet, hvartill icke ensamt fordras stridbara män och vapen, utan ock forväsende och hästar för artilleriet.
Skola hästar och öfrige härtill erforderlig® fornödenheter först vid utbrottet af ett krig genom uppköp anskaffas, så skola krigsoperationerna samt försvarsanstalterna genom dröjsmål och brist märkeligen försvagas, och priserna ända till omåttlighet uppjagas.
Då nu extra roterings utgörande uti hästar eller andra för armeens rörlighet och fortskaffning erforderlige prestanda i betydlig mån befordrar så väl det med försvarsstyrkans ■ökande sökta ändamål, som lindring uti ut - 1342 Besv. ock Ekon.
Utsk, Betänkandeh. gifterne vid ett uppkommande krig; så anser jag Ut3kottet ingalunda böra frångå sitt redan afgifne Utlåtande, och dymedelst tillstyrka Riksens Ständer att betaga Kongl, Maj:t tillfället att, med rotehållares frivilliga begifvande den åtagne förbindelsen, till landets bästa på möjligaste förmånliga sätt använda, och det så mycket mer, som, i annan händelse, vid ett krigstillfälle, hela tracter invid krigsthéatern blifva spolierade på hästar och fordon, till oberäknelig skada i framtiden.
Herr Grefve Posse åberopade Utskottets förut i detta ärende afgifne Utlåtande, och ansåg ej några skäl vara anförde, som kunna föranleda Utskottet att detsamma frångå.
H ärittinnan instämde Herrar af Carleson, af Borneman, Prostarne Grevilliust och Fornander samt Professor Bexell, Ut Supra, Éx ProtocoIIö.
A. Fryxell, Besv. och Ekon, Utsk, Betånkanden. 1343 N:o 189.
Ankom den 7 Oct. 1823* Utlåtande, i anledning af Hern Ehingeré motion, om ökadt antal Besigtningsman å ekskogarne i Riket, V ällofl.
BorgareStåudet har till EkonomiUtskottets åtgärd remitterat ett Memorial af Rerr J, Ehinger, deri han yrkar, att som det af Kongl. Maj.'t i Nåder anbefaldta vidsträckta företag af en allmän syning och besigtning på alla i Sverige befintliga ekskogar blifvit endast åt en man, Herr Öfversten och Riddaren af horneman uppdraget, men det för det allmänna är af stor vigt, att detnna besigtning måtte inom så kort tid som möjligt fullbordas, så borde, i Herr Ehingers tanka, flere kunnige och skickliga män, antingen jemte Herr Öfversten anställas, eller honom underordnas, för att hvar för sig, uti flere provincer på en gång ifrågavarande besigtning desto skyndsammare kunna förrätta.
Efter föregången profning af detta ärende, får Utskottet vördsamt anföra, att Utskottet visserligen inser, det olägenheter kunnat tillskyndas jordegaren, genom den i följd af nu påstående generella undersök-1 1544 Besv. och Ekon.
Betänkanden. ning föreskrifne inskränkning af ekevraks ut» stämpling, hvilka olägenheter synas snarare skola upphört, om besigtningen blifvit anförtrodd åt flere personer, som på en gång och på olika ställen kunnat densamma verkställa, men att å andra sidan sådane omständigheter framställa sig, i afseende på föremålet för denna inställelse, att
Utskottet efter inhemtad upplysning om syftningen af en sådan anstalt, linner betänkligt att göra någon ändring i den gång, som dervid blifvit iakttagen.
Hos Utskottet hav nemligen förekommit, att sedan Riksens Högloft.
Stander, under 1812 och 1815 arens Riksdagar, i underdånighet anhållit, det Kg!.
Majit täcktes låta vidtaga en allmän reglering af ekskogarne, och åtskilliga förslag i detta amne blifvit infordrade, hade Kongl. Majit för att stadga en säker grund för beslutet, ansett en ytterligare undersökning dervid erfordras, som, grundad på en säker localkännedom, och med enhet i verkställigheten utförd, i möjligaste målto skulle förlika statens och den enskildas fordringar.
Herr Öfversten af Borneman, åt hvilken denna befattning uppdrogs, har under loppet af 4 år med tillhjelp af 2:ne Constructionsofficerare, 2:ne Underofficerare och en Timmerman i 11 Län redan verkställt en sådan undersökning med den noggrannhet, som synes svara emot ändamålet.
Man kart deraf med skälig anledning förmoda, att da Resv. och Ekon.
1345 6 återstående länen skola, under en tid ef 2, högst 5 år äfven kunna medhinnas; och sedan Utskottet nu mera varit i tillfälle att pröfva det redan verkstäldta arbatels omfattning och det gemensamt med Stats- och LagUtskottens afgifne Betänkande, N;o 497» oln ekskogarna i Riket, vördsamt åberopas, får Utskottet i följd deraf, fästa Riksens Högloft.
Ständers uppmärksamhet på den omständighet, att ett ökadt antal Besigtningsman, spridde på en gång i flere län, skulla allt för mycket försvåra hufvud tillsynen och sammanstämmigheten af det hela, sota här framför allt måste afses.
Ett ytterligare skäl mot tillökning i antalet kan hemta# af svårigheten, att erhålla flere personer, tom ega de för ett sådant ändamål nödiga kunskaper, enär upplyst blifvit att det ringa antal CGostructionsofllcsrare, hvilket är att tillgå, dagligen påkallas till andra sta. tens vigtiga göromål.
Af sådana anledningar, och när härtill kommer, att Kongl. Majits
Nådiga föreskrift om inställelse af vrakutstämpling, för odlings företag, ingalunda kati utsträckas eller tillämpas i afseende på vrakutstämpling för tnödi<» vedbrand och oundgängligt byggnads lii Q t i Q'D r It
Vil - ia. ■» 'k t-» » Å & % tck 1 U cl Ca Bihang till RiksSt.
Fröt, i8&3i Sami, Nia 85, j34ö Besv. och Ekon.
UtsJt. Betänkande!?, ket dock Riksens Höglofl.
Stockholm den so Sept. 1823.
■J>» e coooOoooog-^- N:o 190.
Ankom d. 7 Oct. i823> P"dräsamt Memorial.
Ständer anser Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet sig böra anmäla det förhållande, som egt rum vid expeditionernas besörjande uti Ut* skottets Cancellie under innevarande års Riksdag.
Med Riksens Ständers bifall och i stöd af vanligheten vid föregående Riksdagar, antog Utskottet, den 14 Februari, eller först en månad efter Riksdagens början, 4 ordinarie Cancellister; dermed kunds ock göromålcn i början, och så länge expeditionerna trycktes, besörjas; men dl tryck* Etli). och Ehen, Utsk, Eetänkanden. *347 »lingen, enligt Respective RiksStåndens eget förordnande, upphörde och göromålen hopades, samt en Cancellist måste användas att tjenstgöra såsom Notarius på de m^d andra Utskott sammansatta aFdelningar, och således blott 3 Cancellister kunde begagnas till utskrifningen af alla de fem exemplar, eom till det minsta voro nödige utaf hvar och en af alla de vidlyftiga acter, som från Ekonomiutskottet ensamt utgått och utgå, oberäknade alla de, sorn gemensamt med andra Utskott blifvit och komma att blifva besörjde, hvilken rensbrifning på sådant sätt omöjligen kunde behörigt medhinnas, enär icke, såsom dock nödigt var, lika mångå Cancellister funnos att tillgå, som exemplar erfordrades af hvarje utgående Expedition; så blaf Utskottet försatt uti nödvändighet, att antaga 2:ne extra Cancellister; hvilket skeddo först 2-| månader efter ordinariernes antagande, eller den 28 sistlidne April.
Dessa extra Cancellister, hafva allt sedan intill närvarande stund arbetat alldeles lika med ordinarierne, samt dervid användt utmärkt nit och skicklighet, hvarmed de äfven ärna fortfara intill Riksdagens slut; hvilket ock blir af högsta nödvändighet.
Att de skulle göra detta utan all slags vedergällning, synas man icke billigt kunna begära.
Utskottet får derföre VÖrdsaintanhålla, att ett ordinarie
Cancellisterfvode ifrån antagningsdagen måtte af Rik* 1.348 och.
Betänkandem gens Höglofl.
Ständer, såsom skrifvarhjelp Utskottet be vill jas, till fördelning uti tvän. ne lika lotter dessa tvänne extra Cancellister imellan.
Tiil upplysning bör Utskottet meddela, att så väl inkomne handlingar, som utgångna Betänkanden vid innevarande Riksdag uppgå redan till mer än dubbalt antal emot den föregångna Riksdagens, då likväl 370 Riksdaler Banco erhöllos till extra skrifvarehjelp, hvilken ater nu icke kommer i fråga, i händelse Riksens Höglofl.
Ständer bifalla hvad Utskottet nu föreslagit.
Stockholm den 6 October 1823.
JStsv. etli Ekon.
Vt sk. Eetänhandcn. 1349 N:o 191 Antom den 11 Oct. 1323. fjtlåtande, i anledning af RiksdagsFullmägtigen Johan Olsson Longbergs Me• morial, om större frihet i jerntillverk~ ning och försäljning.
Sadan Hederv.
BondeStändet till Högloft.
StatsUtskottets särskilda åtgärd remitterat ofvannämnda Memorial, men bemäldte Utskott uti afgifvet Utlåtande af den 8 nästlidne
Maj, ansett ärendet vara af sådan beskaffenhet, att det, såsom egande gemenskap med frågan om allmänna näringsfriheten, borde till Ekonomiutskottet remitteras; så har Hederv.
BondeStändet, vid föredragning af StatsUtskottets omförmäldte yttrande, med antagande af derstädes framställde åsigt af ämnet, genom Protocollslltdrag af den 12 derpåföljde Maj, till EkonomiUtskottels handläggning öfverlemnat Riksdagsmannen Longbergs Memorial, deruti han andrager, huruledes bergsmannarörelsen redan vore betungad och motverkad af ett onaturligt tvång, som ej eger rum å andra näringsgrenar och, i anseende till sin skadliga inflytelse synes böra afhjelpas; bestående deruti: *35* ock Elion.
Ett ärik anilen. l:o Att smidet är inskränkt till ett visst och högst obetydligt qvantum, oansedt en större förmåga, fördelaktigare tillgång på kol och malm, samt Verkens läge och strömdrag, der aldrig vattenbrist yppas, erbjuda sig för utvidgandet af denna näring, i den mån hvar och en kunde anse sig deraf ega forman, och 2:o
Att producenten ej får afyttra sin vara hvarest och till hvilken han behagar, emedan försäljning och forsling af smide utom våg är förbuden, samt att BergsmansStandet måste vidkännas tionde afgift utaf dess tillverkning, ehuru i Motionairens hemort ingen enda hytta skall vara anlaggd för afsalu, utan endast för egna tillverkningsbehofvet, och hvarigenom först råämnet och sedan det förädlade dubbelt beskattas; äfvensom ätskillige andra afgifter och kostnader samt äfventyr skola belasta denna handtering; i anseende hvartill och uppå flere anförde grunder, yrkas: att bergsmän, emot recognitionsafgift, må erhålla frihet, att tillverka så mycket jern de kunna, och, i afseende på försäljningen deraf icke vara bundne af något tvång, utan ega rättighet afyttra sin tillverkning hvar och till hvilken som deraf kan vara i behof, så inom sorn utom våg, och att lika med bruken få köperättighet till kol, då de icke mera än BergsmansStåndet, ega tillverka mera jern; och har i öfrigt blifvit anfördt, att den af Besv. ock EJiott.
135» jerntillverkningen till staten ingående afgift, utgörande hvar i3:de penning af tillverkningsvärdet, syntes nog dryg i en tid, då näringarne i allmänhet, i stället att påläggas tryckande skatter, så väl behöfva all möjlig uppmuntran och frihet: deruti samtliga Fullmägtige från Bergslagen instämt.
Hvad sålunda blifvit anfördt, har Utskottet till pröfning förehaft, hvarvid det icke undfallit dess uppmärksamhet, att Motionairen, vid framställningen af de olägenheter, som skola hindra bergsmanna rörelsens trefnad, synes villja omfatta denna del i allmänhet af jernhandteringen, ehuru de i motionen upptagna yttranden förnämligast lära afse Motionairena hemort:
Ofvansjö och Thorsåkers bergslager i Gestrikland.
På BergsmannaStåndet i allmänhet lärer beskricningen om de många tvångsband, som trycka näringen, icke kunna tillämpas.
Bergsmanna handteringen är fästad vid hemmanen i de orter, der tillgång af malm och kol göra tackjernstillverkning möjlig.
Någon inskränkning uti rättigheten, att producera denna för stångjernssmidet nödige artikel eger icke rum, utan hafva Bergsmännen tvärtom blifvit åiaggde, att för de privilegier, som förenades med deras jord, flitigt idka blåsning.
En fri försäljning af tackjernet har alltid varit dess idkare medgifven, sedan likväl de förbindelser, so m uppkommit genom förlags tagande, blifvit full - *352 Beil», och Eken, Ut sk.
Betänkan den. gjorde: och alla de band, som legat på tackjernshanaeln, af hvilka de fleste ca mer blifvit lossads, hafva blott rört consumen^ ten eller bruksegaren, 3 anseende tili beskattningen, utgöres tiondejernet, enligt samma grunder, at både bergsmansbyttorne och dö utom bergslagen belägne bruksägares eller så kallade ståndspersoners masugnar.