Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jeinlikhet i dels utgående dels inkommande afgifter i dessa fall, 5:0 Jemlikhet uti Skepps- och Dästumgälder för bägge nationernas Skepp i hvarandras hamnar. —, Under omöjligheten att vid detta tillfälle ingå uti detaljerad pröfning af alla dessa omständigheter, får jag blott i allmänhet anmärka, att nästan alla Engelska produkter och bland dem stenkolen äro i England tillakne akt utföras af främmande, som det åstunda, då våra trädvaror äro här dels alldeles förbudna att utföras, dels endast af «5iö Besil, och Ekon. TJtsJi.
Betänkaneten. vissa slag, och till viss qvantitet samt dimension tillätne för främmande att afhämta.
Hvad införandet ä ömse sidor angår, så tillåter England införandet af Sveriges förnämsta produkter, såsom jern, trädvaror, tjära, beck, kimrök, pottaska, koppar, färgmossor m. m., men Englands förnämsta produkter utom Stenkolen, nemligen Manufacturvaror af alla slag, äro i Sverige med få undantag /érbjuder att införas.
Utgående Tullen i England på de produkter, som derifrån utföras med Engelska skepp, varierar från -§■ till 6 å 7 procent af värdet, utom för stenkolen, som erlägga omkring 25 procent.
— Utgående Tullen för Svenska varor med egna skepp varierar ifrån ^ till 20 å 25 procent af värdet.
Fremmande
Skepp betala i England för stenkolen fmer i Utgående tull än egna, men i Sverige betala främmande skepp i flesta fall dubbelt, och för trädvaror nästan alltid tredubbelt emot livad egna skepp i utgående Tull erlägga.
Inkommande Tullen på Svenskt Jern i England är, med Engelska skepp, emellan 3- och £ af varans värde, sedan alla kostnader blifvit betaldej för bräder är den vid pass §• af samma värde.
Skepp erlägga en förhöjning i denna tull för jernet, af vid pass 25 procent, och för bräderna af blott 5 procent, icke af värdet utan af sistnämnde afgifter.
De utländska produkter, som äro i Sverige förbjudna, betala här, i fall af tillåtelse» ifrån 50 till 100 procent uti Resi). och Ekon, TJtsJi.
Betänkanclen, 6i(j tull, och alla, då de med främmande skepp, här införas, en förhöjning af 40 procent.
Vid noga jemförelse af alla dessa förhållanden, kan Svenska Handelsintresset icke genom den nu varande reciprocitetens beskaffenhet anses vara lidande.
Sluteligenhvadreciprociteten uti Skepps- och Lästumgälder angår, såerlägga Svenska skepp i Engelska hamnar betydligen mer än Engelska i våra.
Man kunde såsom orsak dertill anföra dyrheten af materialier, dagsverken och andra omständigheter, som göra underhållet af hamnarne, Båkarne, Lotsverket m. m. kostsammare i England än i Sverige, hvarföre äfven dessa umgälder, såsom beroende af lokala förhållanden, äro på olika ställen olika; men. det beror helt och hållet af oss sjelfva att i denna del införa en noga reciprocitet; ty hvarje Lands Styrelse är ostridigt berättigad att föreskrifva de villkor, under hvilka den tillåter besök af främmande nationers fartyg.
Att Svenska Styrelsen hittills ej förhöjt dessa umgälder för främmande till fullkomlig likhet, härrör väl förnämligast deraf, alt en sådan reciprocitet skulle vara oss sjelfva skadelig, och minska antalet af främmande skepp, hvilka, ehuru de påstås göra intrång i vår sjöfart genom det de afhämta vissa fäderneslandets produkter, icke anses göra det genom afhämtandet af de öfriga; och flere patriotiske män, som nu yrka reciprociteten i Skeppsumgälder för de utländska fartyg, som exportera våra Ö20 Eesv. och Ekon.
Betänkanden-, trädvaror, skulle säkert finna densammå skadelig för vårt handelsinteresse, vid eXporten af jern och andra Svenska produkter.
Sådant är i allmänhet förhållandet af den så ofta yrkade reciprociteten, och jag hemställer till hvarje oväldig man, om deruti finues någon rättvis anledning att inskränka handelsfriheten med en af Rikets produkter, mer ätt med alla de öfriga» Ibland de mest åberopade skäl emot export-friheten af Skogseffekter med Utländska skepp, är det påstående, att denna frihet, såsom stridande emot produktplakatet, är en privilegiifråga, och som sådan icke katt a£ Riksens Ständer upptagas, än mindre emot samma privilegii innehåll hos Kongl Majtt i underdånighet tillstyrkas, Detta alldeles ogrundade påstående, såsom jag längre fram skall bevisa, är ett sätt att söka bifall hos personer, hvilkas upplysning och öfvertygelse ej skulle tillåta dem att understödja ett emot fäderneslandets bästa, och de tydeligäste samhällsrättigheter stridande anspråk, om ej detsamma, framstäldt under karakter af grundlag eller privilegium, ansågs vara af Konung och Ständer orubbeligen sanktioneradt.
— Om jag blott för ett ögonblick och emot förhållandet skulle medgifva, att produktplakatet är ett privilegium, en monopolisk rättighet ifrån äldre tider, beviljad åt någon visa klass af medborgare, så skulle först böra anmärkas, att det gifvas rättigheter gemensamma för alla klasser, ännu äldre än produkt® Best), och Elion.
Utslc.
Betänkande/l, 6ai plakatet, emedan de voro till före sjelfva samhällsinrättningen, ännu mer orubbeliga, emedan de grundas på sjelfva naturens lag, på hvilken samhällsförbundets måste Vara byggd.
Sådan är den rättigheten att uppehålla sitt lif och försörja sig med sitt arbete, och den deraf följande rättighet att äga och fritt disponera produkterna af samma arbete, eller det för alla menniskor gemensamma privilegium, som är kändt tinder namrl af ägande rätten, och hvarifrån slutligen ej kan skiljas det tredje, att få sälja sina arbetsprodukter till den eller dem, som betala dem efter sitt fulla värde.
Dessa äldsta af alla privilegier hafva ansetts heliga och orublseliga hos de folkslag, der icke mängden består af slafvar eller lifegna, och hafva sällan hos policerade nationer blifvit alledSes upphäfna, utan genom anarchi eller despotism.
Men det är icke svårt att bevisa, att produktplakatet omöjligen kan såsom privilegium antagas.
Förnämsta skälet för detta påstående liemtas af Kongl. Maj:ts Försäkran till Rikets Borgerskap och Städer af den 28.
Febr, 1789; latom oss rådfråga denna försäkran, och vi skola tvertom linna densamma bevisa, att produktplakatet icke är det:
Majit lofvar och försäkrar härigenom, heter det i i:sta §., Rikets Borgerskap och Städerna i allmänhet att vid deras innehaf vande privilegier fri- och rättigheter 0 qval dt och orubbeldt nu och i everdeliga. tider bibehällttt och skyddade narda. 622 Eesv. oth Ekon.
Betänkande», Dernäst, uti 2:dra §., vill Kongl. May.t äfven i naclér förklara, att det så kallade ■produktplakatet alltid skall blifva i sin helgd och till efterrättelse tjena, då Riket af Krig icke är oroadt, eller då andra särshilm ta orsaker till dess hvilande ej föranleda.
Blotta uppläsningen af dessa 2ne olika stadganden är tillräekelig att öfvertyga hvarje fördomsfri man, att ej allenast Kongl. Maj:t sjelf tydeligen åtskiljt och särskilt yttrat sig om Privilegierna och ProtfuctPlakatet, utan ock att skillnaden deremellan är grundad i sakens natur, emedan Privilegierna skola verkeligen förblifva oqvalda och orubbade, då deremot ProduktPJakatet kan, såsom andra Ekonomiska författningar, genom förekommande omständigheter elier orsaker, blifva hvilande.
Men, äfven om ProduktPlakatet skulle äga kraft af privilegium, hvilket jag nu bevisat att det ej kan äga, så är dess verkan alldeles ingen, uti den särskilta frågan om exporten af skogseffekter, emedan ProduktPlakatet ej vidrör samma fråga.
Låtom oss i detta afseende rådfråga äfven denna författnings innehåll, så skole vi hnna sanningen af detta påstående.
ProduktPlakatet af den i o November 1724 innehåller bokstafligen:
De främmande måga icke med egna eller befraktade utländska fartyg, vid Confiskation af skepp och gods, ifrån nästa års början hitföra andra än de* ras egna Landsprodukter.
UesVé ooh Ekon.
Utsk« Betänkanden Då nu fråga om den önskade handels» friheten angår Trädvaror, som äro en Svensk Produkt, då den vidare angår denna Svenska Produkts utförsel, men alldeles icke utförseln af någon utländsk Produkt, så är emellan ProduktPlakatets innehåll och denna fråga alldeles samma skillnad som emellan export och import, det vill säga, som emellan norr och söder, eller emellan dag och natt.
I afseende dernäst på Bergsrörelsens yrkade anspråk, är det ostridigt, att, då äganderätten i allt respekteras, kan denna näring aldrig genom exportfriheten i sina rättigheter förnärmas, emedan de skogar, hvilka tillhöra densamma, härefter, såsom hittills, orubbade dertill måste disponeras, så länge ägaren det sjelf vill, äfven om det skulle ske med hans verkliga förlust, äfven om deras produkter kunde med större vinst på annat sätt användas, eller samma jord, genomt odling och vattnets utsläppande, frambringa större ren afkastning.
Härvid bör likväl anmärkas, att, då endast ung och mindre aflägsen skog användes till kolning, måste det vara Bruksägarens eget ostridiga intresse, att för de träd, som hunnit förbi denna ålder, och för dem, som genom afståndet ej till detta behof kunna användas, kan genom handelsfriheten beredas en afsättning, som betalar deras rätta värde, hvilket under årens lopp alltid tillväxer i en större proportion, än transportkostnaden försvåras.
Bihang till RihsSt.
Prat. »8i7*»8»8» 8'‘h Sami.
N;r 79 8<>> Hesv. och Ekon.
Förgäfves åberopar man otillgängligheten af en stor del skogar.
Det kati ej nog ofta upprepas, att 'denna otillgänglighet al}- drig kan blifva ett skäl till allmän inskränkning, äfven för de tillgängliga: att denna otillgänglighet till en stor del härrör af handelstvånget, och endast kan afhjelpas genom handelsfriheten, som höjer värdet af produkterna; att, då flottning nu utan strömrensning eller andra allmänna anstalter, på 30 och 4° mils afstånd, varit möjelig, måste densamma, understödd af sådana medel, blifva ännu lättare verkställbar.
Den stora magt och rikedom, sorn England, Frankrike och Holland vunnit genom en utvidgad egen Sjöfart, och som hos flere Patriotiska män fö dt den öfvertygelse och det hopp, att äfven Sverige skulle genom samma medel kunna vinna samma ftirdelar, den vinst, fäderneslandet vid vissa förmonliga, ehuru snart öfvergåends conjuncturer verkeligen skördat deraf, såsom vid förra Amerikanska kriget, har uti närvarande fråga förnämligast kallat uppmärksamheten att undersöka, hvad verkan en fri export af våra skogselFekter med främmande skepp skulle kunna medföra för vår egen sjöfart.
Denna sjöfart, påstår man, skulle af en sådan frihet undergräfvas, och dess undergångderigenom beredas.
Jag vill icke bestrida möjligheiten, att Svenska sjöfarten, oaktadt dess af Skeppsredarne sjelfva nu temmeligen allmänt öfverklagade vanmagt, kan för fäderneslandet bereda de fördelar, Besv. och Ekon.
Betänkvnden. h \ ilka man hos ofvannämde nationer hittills ansett vara en följd af deras centrala läge, blidare klimat, större fysiska odling, och flera andra orsaker; jag vill hoppas, äfvensom jag med hvar och en rättsint Patriot önskar, att sådana Conjuncturer för vår sjöfart som det förra Americanska krigets, måtte snart återkomma, ehuru den allmänna navigationslag, som Lagstiftaren på Verldshafven med styrkans rätt i senare tider infört, ej mera lärer i krigstider erkänna några neutrala fartyg, ej heller underlåta att förklara alla fiendtliga hamnar för blockerade.
Men, då inga bevis till stöd för denna befarade undergång blifvit anförde, då aldrig Svenska Skogsprodukter af denna orsak saknats för Svenska skepp, som velat föra dem, då ej allenast Svenska Sjöfarten under frihetsåren varit med föga skillnad lika aktiv, och med lika många skepp idkad, utan man ock uti flera skrifter och anföranden sökt bevisa den stora vinst, som tillfallit nationen af dess Fraktfart, jemte det man påstått, att af trädvarornas försäljning ingen handelsvinst uppkommit, nödgas jag förklara ofvannämde yttrade fruktan, om icke för en motsägelse, åtminstone för en ogrundad gissning.
Ty, huru kan handelsfriheten med skogsefFekterna bereda undergången af en sjöfart, som, i sig sjelf och utan trädhandeln, medför så stora fördelar?
Och, dä denna frihet ej betager Svenska Skeppsredaren tillfälle, än mindre rättighet, att intaga sådan last, hvarföre <520 Eesv. ock Ekon.
Eetankanden. skall han förmena skogsägaren, att äfven ät andra få försälja, hvad han sjelf ej vill, ej kan, eller ej hinner medtaga.
Dernäst, då Svenska Skeppsredaren, sorn han sjelf erkänner, inlastar trädvarorna, ej för någon handelsvinst, utan endast för att ej sakna frakt vid utgåendet, och derefter, obekymrad om Svenska exporten, merendels fortsätter sin fraktfart ofta i flera år, emellan fremmande nationers hamnar, för att befordra afsättningen af deras produkter, så är det för ändamål, alldeles skilda från nationens vigtigaste intressen, som denna sjöfart idkas, som detta tryckande exklusiva handelstvång försvaras, som möjligheten försummas att utvidga vår egen produktion, att öka dess handelsvar» de, att nära ett stort antal fattiga Invånare, ihvilkas behof eller nöd fordrar afseende, eliuru deras klagan ej höres från djupet af deras skogar.
Hvarje upplyst
Regering, säger man, hör gynna sin nations handel och på allt sätt befrämja dess egua sjöfart, Men denna handel gynnas rättast just derigenom, att man utvidgar exporten af egna produkter och befordrar deras försäljning till det högsta pris.
Deremot gynnas andra nationers handel, då Svenska skepp, Svenskt sjöfolk och Svenska penningar användas att transportera den ena främmande nationens produkter till den andra.
Äfvenså bör egna Sjöfarten befrämjas pa allt sätt, likväl med undantag af det enda Besv. och Ekon.
Betånkanden. sätt, då det sker med andra näringars bekostnad eller förtryck.
Att Svenska Fräktfarten icke behöfver särskilt understöd af Regeringen, följer, såsom nyss blifvit anmärkt, af de Calculer, som vilja bevisa den stora inkomst, Riket deraf drager årligen.
Skulle det åter medgifvas, att dessa Calculer äro öfverdrifna, att vinsten ej är sä stor, eller att denna rörelse ej kan utan artificiel kraft bibehållas, äger densamma, betraktad såsom enskild näring, alldeles ingen rättighet, att framför andra, eller med deras förlust, befrämjas j ty de företag a£ enskilta industrien, som ej löna sig för idkaren, böra aldrig af samhället understödjas, än mindre uppmuntras och utvidgas.
Anses den åter nödvändig för samhällets bestånd, så måste den ock af samhället gemensamt upprätthållas, icke på bekostnad af blott en enda klass medborgare:
Skogsägaren; icke med inskränkning af en enda produkt: skogseffekterna, hvilken, för att blifva den vigtigaste af alla, ej behöfver mer, än att det tillätes.
Om utländska fraktfartens politiska angelägenhet är så stor, så bör hela nationen genom en allmän särskilt bevillning sammanskjuta en summa årligen åt Skepps» redarne, för att kunna bibehålla densamma, hvilket, ehuru orimligt det bör synes, i närvarande fall, likväl vore det mindre, och i alla fall mera rättvist, än att en viss klass, till större delen den fattigaste i nationen, skall, i stället för penningar till näringsme - 628 BeSp- och Elion.
Betänkanden. elei och andra nödvändiga behof, utom sina utskylder till Kronan, åtnöjas med barken af de mastträd eller bjelkar, hvilka det nu vägras honom att fritt använda och försälja.
Till följa af dessa skal, jemte flera som Utskottets Betänkande innehåller, kan jag ej anse Utskottet hafva uppfyllt dess åliggande, då det, ehuru under medgifvande af handelsfrihetens stora angelägenhet i allmänhet, för öfrigt endast öfverlemna! detta mål till Kongl. Maj:ts visa pröfning och Beslut.
För min enskilta del anser jag mig skyldig till Bikets Höglofl.
Ständer vördsamt föreslå, att hos Kongl. Maj:t måtte i underdånighet bestämt tillstyrkas
Nådigt bifall till följande förändringar i nu gällande författningar angående handeln med skogsefFekter: 1:0
Att alla SkogsefFekter, äfven masteträd och gröfre bjelkar, må blifva tillåtne att både med egna och främmande fartyg utföras, utan inskränkning uti dimensioner eller myckenhet. 2.-0
Att utgående
Tullen för dessa varor med Svenska skepp må bestämmas till närmaste likhet, i proportion af värdet, med utgående Tullen för andra Svenska Produkter. 3:0
Att utgående Tullen med främmande skepp, som nu för dessa varor är tredub. hel, äfven måtte nedsättas i jemförelse med hvad Svenska Skepp erlägga, till närmaste likhet med Svenska produkter, hvilka, efter nuva - Ees v. och Ekort.
Betänkan elen. 6 ig rande tariff, merendels betala blott dubbelt utgående Tull med utländska fartyg.
Om dessa förändringar af Kongl. Maj:t skulle i nåder bifallas, kan väl icke denna handel sägas vara fullkomligen frij men rättvisans fordringar blifva uppfyllde, allmänna jemvigten emellan flera näringars anspråk och rättigheter blifver återställd, reciprociteten emellan Sveriges och andra Nationers handeisförmoner, hvilken äfven af Utskottet sorn ett villkor blifvit yrkad, finnes ej allenast iakttagen, utan äfven väga till vår fördel, och framför allt finnes ett nytt värde skänkt åt £ af Sveriges areal, utan hvilket alia nu och ofta förut väckta patriotiska förslag om Kronoskogars och allmänningars nyttigare användande evigt skola förblifva endast vackra luftslott.
Under Staters allmänna hvälfningar och täta inre brytningar bland Nationerna, under politiska eller ekonomiska Systemers resning och fall, framgår sanningen, ledd af erfarenheten, och allmänna opinionen följer troget dess spår; fördomarne vika småningom, och de villor skingras, som enskilta intressen utbredt på dess väg.
— Hvarje redlig Svensk medborgare bär inom sig den öfvertygelse, att en nation, sorn i constitutionella författningar ställt sig i biedd med de friaste, ej skall gä tillbaka uti upplysning, ej skall förneka grundsatsérne af frihet och rättvisa, äfven uti de förhållanden sorn röra dess allmänna hushållning. 630 Hav. och Eko».
'Betänkande», Uti detta yttrande förklarade Herr von Hejne och Herr Herbzenhjelin samt Respective Ledamöterne af BondeStåndet sig in-» stamma.
N:r 104. 11 iksens Högloft.
Ständers Allmänna Besvärsoch EkonomiUtshotts förnyade
Utlåtande öfver gjord hemställan om Comministrars befrielse från Skjutsnings-s kyU digheter för sina Boställen under krigstider.
T -Mrån Högvördiga PrestStåndet och VällofL BorgareStåndet har Utskottets i detta ärende, ander den 26te sistlidne Januari afgim^s Betänkande blifvit återremitteradt, med anmärkningar deröfver, att, då Utskottet medgifva billigheten af den sökta b irieisen, samt stridigheten emellan den sk iufsni nes skyldighet, som nu blifvit Comministrarne älagd, och Högvördige PrestStåndets under den 28 Juni 1809 gjorde Concessioner, likväl icke någon utväg blifvit uppgifven, hvarigenom detta onus, sorn förmenes vara uppkommet genom en misskrifning uti Riksdagsbeslutet, kunde i laga ordning häfvas, och saken således försättas i sitt fordna och rätta skick.
Utskottet har uti sitt förra Betänkande angifvit de skäl och grunder, hvarföre det då icke ansåg sig tiliständigt ingå i någon Eesv, och Elkon.
Betänkanden. öfverläggning, om, och genom hvilken auctoritet rättelse härutinnan borde sökas, utan hemställt detta till Riksens Högloll.
Sanders egen pröfning och afgörande.
Men, då nu af Respective RiksStånden blifvit å nyo yrkadt, att något sätt till denna rättelses vinnande måtte bestämdt uppgifvas 5 så finner Utskottet intet hinder möta för dess vördsamma tillstyrkan, att Riksens Höglofl.
Ständer, genom samfällt öfverenskommelse och derpå grundad underdånig skrifvelse, hos Kongl. Majit anmäla sakens förhållande, jemte en lika underdånig anhållan, att denna Comministrarne uti kungörelsen af den 6 April 1S10 ålagde skjutsningsskyldighet måtte, såsom troligen tillkommen af något misstag vid Ständernas då aflåtne underdåniga Skrifvelse, och det under den 2dra derpå följande
Maj utfärdade Riksdagsbeslut, i laga ordning upphäfvas, och Comministrarne således komma i åtnjutande af den yrkade, samt i Privilegier och billighet grundade, befrielsen.
Stockholm den 28 Aprill 1818.
N:r .105.
Riksens Tlöglofl.
Ständers Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotts utlåtande öfver yrkade Tabell-formulär er för Herrar LandsHöfdingars
Berättelser om årsväxten, m. m.
Uti Protocoll af den 2 sistlidne Januari 632 Bcsv. och Ekon.
Utsa.
Bctänkanden. har Högvördiga PrestStåndat fattat beslut om tryckningen af Landshöfdingarnes berättelser, rörande årsväxten, i form af Tabeller, lindér likhet med de i allmänna Tidningarue införde sammandrag af vexelsluten å Stockholms Beurs5 och, sedan beslutets verkställande blifvit uppdraget åt Riksens Högloft.
Ständers Justitias-Ombudsman, har det Högvördige Ståndet anmodat Allmänna Besvärs* och Ekonomiutskottet, att till RespectiveRiksStånden inkomma med förslag, huru sjelfva berättelserna och de deraf skeende sammandrag, skola lämpligen inrättas, för att med all möjlig likstämmighet lemna en kort, men saker öfversigt af det Ekonomiska till o O ståndet uti Rikets åtskilliga Provincer.
Till vidare upplysning, af det derigenom åsyftade ändamål, är bifogadt ett Memorial af tjenstförrättande Kongl. Öfver* Hopre di kan ten m. m.
Herr Doctor Hedrén, hvaruti anföras de olägenheter, som härflyta af dessa berättelsers olikformighet, på det sätt de hittills vanligen varit författade, några anvisningar till den korthet, tydlighet och brukbarhet, hvarmed de böra vara inrättade, och slutligen förslag till tjenlig» utvägars vidtagande för att inhemta sådana bidrag och underrättelser, hvarpå uppgifterna böra grundas, för att blifva likstämmiga, pålitliga och upplysande både för Allmänheten och för Styrelsen.
Då Utskottet nu går att afgifva sitt utlåtande öfver detta uppdrog, lärer det icke undfalla Riksens Högloft.
Ständers upplysta Besv. och Ekon.
Betänkanden. 635 uppmärksamhet, att dylika formulairer och föreskrifter, så enkla vid första påseendet, likväl innebära en icke ringa svårighet att uppgöra och en ännu större för vederbörande auctoriteter och Embetsman att verkställa.
Då noggranna calculer och beräkningar på åkerbrukets afkastning ännu äro i vårt fädernesland en nästan okänd sak, då de på ganska få orter ens anställas, då de på andra, af en falsk fruktan för ökade pålagor, förtigas, och å andra åter* af vidskepelse anses med vedervilja; så länge kan man icke vänta någon fullständighet, ehvad helst föreskrifter kunna meddelas.
När härtill kommer, att de första underrättelsernas frambärande ofta bero af vissa enskilda Personers dels intresse, dels inskränktare kännedom och individuella åsigter, så kunna de än mindre upphinna den erforderliga grad af omfattning samt pålitlighet, som fordras till en ändamåls-enlig upplysning.
Uti en sådan sakens ställning och med hänseende till Allmänna Opinionens nu varande sk^pk, finner Utskottet tiden icke vara inne att för dessa slags uppgifter föreskrifva några vissa och determinerade formulairer, hvilka, utom den förökade möda de medförde för Kongl. Maj:ts redan med så mångsidiga göromål öfverhopade Befallningshafvande och andra Corpnrationer, skulle troligen snarare kunna missleda både Styrelsen och den enskifta hushållaren, i anseende till uppgifternas bristfällighet och opålftlighet, än gifva några verkligen upply - <*34 Besv. och Ekon.
Eetänkanden. $ande och för ändamålets ernående säkra resultater.
Utskottet anser derföre Riksens Högloft.
Ständers närvarande åtgärd böra inskränkas till en hos Konungen skeende underdånig anhållan om Kongl. Majrts
Nådiga befallning till dess Allmänna Magazins-Direction, att i sammandrag af trycket utgifva Herrar Landshöfdingars sista berättelser om.årsvexten för hvarje år, på det sätt, som Directionen linner för ändamålet lämpligast, antingen i Tabell eller Text, och lärer Directionen icke underlåta att hos Konungen i underdånighet begära de ändringar i uppgifterna, som den anser behöfliga, och hvilka Kongl. Maj;t då torde finna för godt, att till vederbörligt afgifvande Dess Befallningshafvande i Nåder anbefalla.
Dock varder detta jemte flere
Ledamöters serskildt fattade mening och förslag Riksens Höglofl.
Ständers vidare pröfning vördsnmligen understäldt.
Stocholm den 24 Aprill 1818.
Transsumt af Protocollet, hållet uti Riksens Höglofl.
Ständers Allmänna Besvärs- oell Ekonomi- Utskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 24 Aprill 18x8. —•
Herr Frosten Friman inlemnade ett skrifteligt anförande så lydande :
Det har alltid förekommit mig, att man såsom vägledning för dessa slags 'Best), och Ekon.
Betanhanäen.
- 635 undersökningar kan föreställa sig besvarandet af tre särskilta frågor : 1:0
Hvad önskar landets styrelse veta för att derefter kunna reglera sina dispositioner? och hvad den enskilte Hushållaren, för att efter förhållandet på andra Orter kunna lämpa sina spekulationer och företag? 2'o