Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet hafva bordt uti dess förevarande utlåtande yttra sig deröfver; i hvilken tanka Ståndets öfrige Hrr Ledamöter sig förenat. 4 B, i5 > 1 ' 2I3 Stats-Utskottets Utskottet, som funnit förrberörde till dess handläggning remitterade Motion icke äga sammanhang med Statstegleringen och således icke böra dervid upptagas, skall i samina fråga serskildt yttrande afgifva.
1 afseende åter på sjelfva Anslagen till nämnde PensionsTnrättning, har inom H.
BondcStåndet PiksdagsFullmäktigen Anders
Danielsson afstyrkt desammas ökning i synnerhet för Enkor och Barn efter alla slags Tjenstemän; anförande dervid hufvudsakligen, att plägseden att gifva Pensioner åt eflerlefvande ganska skadligt inverkade på Samhället, enär Embetsmäns Hustrur och Barn nu mera icke tro sig behöfva arbeta för sin bergning , under förmenande att af Staten äga anspråk på fyllda behof, hvilket förhållande ldefve än mera olämpligt, genom lägre EmbetsmänS tillsättande nu mera af K.
M:t, då deremot fordom deras Hustrur och Barn icke ansågo sig vara öfver den sig sjelf närande MedelClassen, och färre voro utan utvägar för sin bergning, enär Hustrurna såsom sjelfve arbetande jemte Männen Under desses lifstid, vid deras frånfälle icke voro ovane vid arbete, samt barnen aldrig uteslutande räknade på Statens tjenst utan på andre näringstillfällen , hvarigenom ock befunnos mindre antal mot nu af sökande unge
Män och arbetslösa Qvinnfolk, samt skattebidragen, såsom fördelade på flere, voro mindre i förhållande till de lönade och PensionsClasserne; och hafva häruti många af samma Stånds Ledamöter sig förenat; hvarjemte RiksdagsFuIlmäktigen Nils Strinlund yrkat, att Embets- och Tjen~ Betänkande!), N:o 249.
219 steman genom egne tillskott borde sjelfve bereda den åsyftade pensioneringen, samt Nils Mänsson från Malmöhus Län anfört, att mänga andre finnas, hvilka, ehuru lika nyttige som Embets- och Tjenstemän, likväl icke hafva att vänta eller kunna förvärfva något bidrag för deras Enkors och Barns underhåll.
Som anmärkningar mot ifrågavarande Anslag endast blifvit gjorde inom ett RiksStånd, har Utskottet * icke ansett sig böra frånträda dess förra yttrande i ämnet och hvartill Utskottet destomindre äger anledning. som berörde Anslag, äfven med inberäknande af den föreslagne tillökningen deri, utgör ett för de Pensionsberättigades bergning ganska otillräckligt bidrag; hörandes Utskottet, i anledning af meranämnde anmärkningar, tillika upplysa, att Embets— och Tjenstemännen under deras tjenstetid till Pensionslnrätlningen erlägga betydlige och ständige afgifter utaf deras Löner och såmedelst sjelfve underlätta Statens understöd, så för dem på deras ålderdom, som för de genom döden afgåendes Enkor och Barn. 4:o Vid Anslagen som i 2:dra Tundén upptagas för Militaire Embets- och Tjenste!nans samt UnderOfficerares och deras vederlikars Enkor och Barn äro anmärkningar gjorde endast inom H. BondeStåndet.• desse innehålla, att emedan det högre MilitairBefälet rikligt förskalfat sig Pensioner, en bättre reglering af Pensionerne borde, utan ytterligare Statsbidrag, tillvägabringas, helst en sådan vore af stort behof för UnderOhiccrsClassen, som borde komma i åtnjutande 220 Stats-Utskottets af högre
Pensioner samt att hvad serskildt beträffade tillökningen i Anslaget för Militaire Embets- och Tjenstemannens Enkor och Barn, K. M:t derom lärer aflåtit Nåd.
Proposition, i händelse behofvet så fordradt.
Af enahanda skäl som i nästförutgående Punct, angtde anslagen till CivilStatens Pensionslnrättning ' blifvit af Utskottet anförde, anser Utskottet sig ej eller kunna afvika från dess förra yttrande i fråga om nu förevarande Anslag.
Och får Utskottet härvid tillägga, att pensioneringen för Militaire Embets- och Tjenstemän är genom fastställde Reglementen bestämd, och någon rubbning deri, ledande till annan fördelning inom PensionsClasserne så mycket mindre nu kan komma i fråga, som bestämmandet af Pensionerne utur denna, genom Deiägarnes bidrag till största delen formerade och underhållue Cassa, tillhör K. M:t och Krigsbefälet. 5:o I anledning af Utskottets Utlåtande N:o i46, ang:de bidrag af Statsverket till Arméens PensionsCassa och Amiralitets-KrigsmansCassanj har blifvit yrkadt inom H. R. o. A.> af Hr Crusenstolpe j M. J att det uti K. M:ts Nåd.
Proposition af den i3 sisth Dec. äskade PenningeAnslag af 43oo R:dr till Armeens PensionsCassa måtte, såsom af högsta vigt för reglering af Armeens pensioner, beviljas; åberopande Hr Crusenstolpe härvid sin vid Tredje HufvudTiteln gjorde anmärkning, att samma Anslag, utan .StatsVerkets betungande kunde bestridas medelst nedsättning i FördelningsGeneralernes Löner; och af Hr Grefve Cron - f Betänkande!), N:o 22t stedtj Claes> att Amiralitets-Krigsmans-Cassan matte erhålla samma fördel sorn Armeens och CivilStatens PensionsCassor redan innehafva, eller åtnjutande af de så kallade liggemånaders lönbesparing, och att i afseende på den af AmiralStaterne begärde fördelning af en per mille afgiften emel lan Wadstena Krigsmanshus- och Amiralitets-KrigsmansCassorne, Utskottet måtte föreslå R.
M:t göra underd. hemställan, det K.
M:t täcktes göra denna fördelning på sätt i Nåder lämpligt synes; hvilket sistnämnde yrkande Hr Lefrén j J.
P. på anförde skäl bestridt; samt hos II.
BondeSlåndet af RiksdagsFulimäktigen Anders Danielsson att Utskottet borde uppgifva bestämda föreskrifter, angående delningen af samma afgift.
Utskottet, som uti sitt ytterligare Utlåtande angående RiksStatens Tredje HufvudTitel yttrat sig rörande nedsättningen uti Lönerne för FördelningsGeneralerne, får här endast anföra, att, då Utskottet uti berörde Betänkande N:o 146 förklarat, att behofvet af Pensionsförbältringarne till största delen bör kunna afhjelpas genom afstående till Arme'ens PensionsCassa af rättigheten att uppbära den löneinnehållning, som under benämning af Begrafningshjelp förut till Statsverket ingått, Utskottet icke ansett sig kunna frånträda samma yttrande eller tillstyrka vidare StatsUtgift för detta ändamål; utan hemställer, att Hr Crusenstolpes ofvanberöide yrkande må förfalla. 22a Stats-Utskottets
Hr Grefve Cronstedts anmälan om Amiralitets-Krigsmans-Cassans berättigande, att uppbära de så kallade Liggemånaders lönebesparingar; så och då detta ämne är en ny fråga, som ej blifvit anmäld inom den i 56 §. af Riksd.Ordn. föreskrifne tid, har, i följd af samma stadgande Utskottet icke kunnat berörde ärende till hufvudsaklig pröfning upptaga.
Vidkommande sluteligen en per milte Agiften samt densammas fördelning, finnér Utskottet, af skäl som uti sistberörde Betänkande blifvit anförde, sig icke kunna behandla frågan derom, såsom beroende på vederbörandes egna underd. anmälan bos K.
M:t, om vinnande af den rättelse i nämnde fördelning, hvartill en förutgående utredning af förhållandet möjligen kan gifva anledning.
I öfrigt bar Utskottet skolat tillkännagifva, att oftanämnde Betänkanden Nts t45 &
146 blifvit af H« PrästeStändet bifallne.
Utlåtaude, i anledning af återremiss af Betänkandet N:o 147, angående RiksStatens Åttonde HufvudTitel, för Allmänna och Extra Utgifter.
(U.-A.) Berörde Betänkande, som H. PrästeStändet till alla delar bifallit, har af H. R. o AV.
BorgareStåndet Betänkande», N:o a5o. 223 ' samt H.
BondeStåndet blifvit återremitterad!, på grund af nedan upptagne anmärkningar. 1:0
Vid 3:dje Funden, innehållande Ansia" för Fångars Skjuts, underhåll, Medicamenter rn. m. I anledning af Utskottets i samma Punct gjorde hemställan, att underd. anmälan hos K.
M:t måtte göras, att, till minsknings beredande i fångkostnaderne, vederbörande EmbetsVerk och Authoriteter må anbefallas, att iagttaga de af R.
Skrifvelse af den 23 Oet.
1823 i sådant ändamål föreslagna åtgärder, har hos H. R. o. A. Hr Danckvardt, Magn.
Georg, anmärkt, att som K.
M:t i Nåder låtit utfärda
Dess Nåd. föreskrifter i förevarande ämne, det således icke synes vara lill något tjenande, att anbefalla iagttagande af så nyligen fattade beslut.
Och som Utskottet, efter erhållen del af de tillika åberopade Circulaire-Brefven i ämnet, inhemtat att K.
M:t i Nåder icke allenast under den 29 Jan.
1824 förordnat om iagttagande af en dal af de utaf R.
St:r föreslagne föreskrifter samt ålagt Landshöfdingarne, dels att yttra sig om de öfrige, dels sjelfve uppgifva de vidare anstalter, som kunde till fångkostnadernes förminskande på hvart ställe synas lämplige, utan äfven under den i3 Oct. sistnämnde år, sedan Landshöfdingarnes utlåtanden inkommit, meddelt de vtterligare stadganden i frågan, som ansetts kunna leda till ändamålet och derjemte anbefallt K.
KaramarCollegium och K.
StatsContoiret, att i fall dessa EmbetsVerk antingen då eller framdeles, med anledning 224 St a ts-Ut skottets af förekommande förhållanden, skulle finna några vidare utvägar kunna vidtagas, ledande till minskning i de med fångföringen förknippade utgifter, än som redan blifvit i Nåder anbefallde, med anmälan och förslag i sådant afseende till K.
M:t i underdånighet inkomma; så och under instämmande uti den af Hr Danckwardt sålunda yttrade åsigt, föreslår Utskottet, att Utskottets förrberörde hemställan må, såsom redan verkställd, förfalla. 2|o Vid, S.-de Tundén, eller Anslagen för Byggnader och Reparationer i Stockholm.
I afseende på den del deraf som innehåller An-, slaget för K.
Slottet, är inom II.
BondeStändct påyrkadt af Riksdagsfullmaktigen Anders Danielsson frän Elfsborgs Län, att samma Anslag bör nedsättas till i5,ooo Ridr, så vida serskildt
Anslag kommer att bestämmas för färdiggörandet af den såkallade Lejon-, backen.
Mit i Döss Nåd.
Proposition, angående StatsVerkcts tillstånd och behof, tillkännagifvit, att, till Lejonbackens ombyggnad, af K. Slottets Anslag, dels 8000
R:dr ärligen redan utgått, dels ytterligare kommer att bestridas den erforderlige kostnaden utöfver de dertill på en gång äskade 120,000 R:dr, hvarvid K.
M:t tillika i Nåder förklarat, att i Slottets närvarande skick, då ännu mycket återstår för dess fullkomliga in- och utvändiga reparation, det årliga Anslaget knappt kan medgifva användandet af en del deraf till ifrågavarande serskildta kostnad.
Betänkanden, N:o i5o. aa5 finner Utskottet icke skäl, att föreslå någon nedsättning i Anslaget, utan hemställer, att vid det af Utskottet förut föreslagne belopp må förblifva.
Anslaget för öfrige publike Byggnader i Stockholm, har inom V.
BorgareStåndei Ur Lagman Ståhlej under medgifvande, att samma Byggnader tarfva reparation, anmärkt, alt Utskottet ansett det förutvarande Anslaget otillräckligt, utan att likväl utreda om användandet deraf öfverensstämt med R.
Stirs föreskrifter, äfvensom Utskottet, i Hr Lagmannens tanka, bordt föreslå, att R.
M:t i linderd:het anhålla, att, vid publique byggnader och reparationer härstädes, verkställigheten må ske genom EntreprenadAuctioner, som skola ej blott uti Stockholms Tidningsblad och genom uppläsning i Hufvudstadens Kyrkor, utan afven i Kyrkorne inom de till Hufvudstaden nästgränsande
Länen kungöras, enär i Landsorterne äfven kunna-'finnas Handtverkare, som böra vara berättigade att emottaga arbetet, om deras anbud pröfvas antaglige samt begagnandet härvid af dem likaså väl måtte vara tillåtlig!, som det vöre H. it. o. A. medgifvet, att nyttja egna arbetare.
Tilläggande Hr Lagmannen sig vara till denna framställning så mycket mera föranlåten, som inom Utskottet blifvit upplyst, att, vid ifrågavarande på ett inskränkt sätt kungjorde EntreprenadAuctioner, sällan flere, än en speculant sig infunnit, hvarefter vanligen beting 0111 arbetet skedt, hvilket skulle kunna förekommas genom de af Hr Lagmannen föreslagne mera utsträckte Kungöielserne om EntreprenadAuctionerne; hvar - 326 Stats-Utskottets förutan Hr Lagmannen jemväl ansåge uppmärksamhet höra fästas derpå, att genom ceconomiska syner bör controlleras, det Embetsman, som innehafva Boställshus, icke, genom försummelse af dem åliggande mindre förbättringar eller egentligen underhållsskyldigheter föranleda större reparationer, som genom behörigt vårdande kunnat undvikas, i hvilket yttrande Hr CommerceRådet Santesson instämt; hvarjemte hos H. BoncleStandet RiksdagsFullmäktigen Anders Danielsson anfört, att tillökning för Publike Husens reparationer icke skulle behöfvas, åtminstone ej till mera än 3o,ooo R:dr; att Utskottet bordt tillstyrka R.
M:t begära en noggrann eftersyn af Kronans byggnader, så att de stora, kostsamma och på en gång skeende reparationer må kunna undvikas, och att K.
M:t täcktes Nådigst låta med uppmärksamhet följa ÖfverlntendentsEmbetets förvaltningssätt vid så väl planernes uppgörande, som tillsynen med reparationer och byggnader, samt att Utskottet må till beviljande föreslå nämnde 3o,ooo R;dr, med vilkor att LandtmäteriContoirets
Hus skyndsamt iståndsättes.
Som Utskottet i dess Betänkande N:o 149 tillstyrkt R.
St:r, att hos K. M:t i underd:het anhålla, att det Embete, som det tillhör att antingen uppgöra eller granska ByggnadskostnadsFörslager, varder försedt med sådan Instruction, att origtiga beiäkningar och i följd deraf missledning vid Byggnads-arbetens företagande, icke så ofta må äga rum, samt derjemte uti-Utlåtandet
N:o så väl ådagalagt nödvändigheten af tillökning i förevarande Anslag som ock antydt Betänkande», N:o 2Öo. 227 verkställandet af den nödige reparationen af LandtmäteriContoirsHuset; så finner
Utskottet berörde anmärkningar väl icke föranleda till nedsättning af ifrågavarande Anslag; men Utskottet bör likväl i anledning deraf tillkännagifva, att
Utskottet icke skall underlåta att i specielt förekommande frågor om hittills varande Anslagets skedde användande och efter behörig utredning af förhållandet, anmäla de anmärkningar, som dervid kunna yppas med föreslående tillika af de ytterligare åtgärder som skulle kunna finnas nödige, till beredande af nu blifvande Anslagets tillräcklighet genom ändamålsenlig disposition deraf och förekommande af möjeliga missbruk i afseende på medlens förvaltande; och får, i sammanhang härmed, Utskottet upplysa, att, genom K. Reglementet af d. it Jan. 1820, hvarefter de som bebo Kronans Slott och Hus hafva att sig rätta, föreskrifter blifvit meddeldte rörande så väl vården af de publike
Byggnaderne jemte oeconomiska besigtningar derå, som ock
Boställshafvarnes åliggande i afseende på behörigt underhåll af dem upplåtne rum och lägenheter. 3:o Vid g.-de Pune ten eller Anslaget för Byggnader och Reparationer i Landsorlerne, har hos II. R. o. A, Hr Frih.
Ridderstolpe, Fr., hemställt, att då, i brist af nödige medel, Regeringen varit nödsakad, att neka Anlsag till strykningen med oljefärg af Slottstaket i Westerås, Utskottet må, genom anvisande af medel, sätta Regeringen i tillfälle, att, medelst anordnande af denna högst nödiga reparation, undvika eu bety 1 r 228 Stats-Utskottets dande utgift för StatsVerket; varande af 2.'ne i ämnet nieddeldte och Hr Jfriherrens anförande bifogade R.aporler nämnde reparationsnödvändighet vitsordad.
Då Anslagets användande med dertill hörande detail-onjständigheler samt ordningen för reparationernes verkställande i mohn af tillgång på medel, äro frågor af admiuistraUf beskaffenhet och icke kunna af II.
St:r behandlas; \ anser Utskottet Hr Frih.
Ridderstolpes berörde hemställan icke fordra någon It.
Sttrs åtgärd. 4:o
I anledning af uppgiften i det Anslag af 6 R.-dr 4° sk., sorn Ramlösa.
Hälsobrunn åtnjutit, nu mera blifvit, såsom på längre tid ej utanordnadt, från vidare beräkning bland bestämda StatsAnslag uteslutet, har uti V. BorgareSlåndet Hr Lagman Ståhle yrkat, all då grund saknades för uteslutandet af Anslaget och detsamma utgår till enskild man, af hvars godtfinnande det beror att lyfta beloppet för läDgre eller korrtare tid, Utskottet måtte sig utlåta, huruvida det kunnat på giltiga skäl utesluta nämnde Anslag ibland utgifterne.
Utskottet får i anledning häraf upplysa, att då, på sätt Utskottet utredt, Anslagets utbekommande ej på ^öigre tid ifrågakommit, har Utskottet deraf hämtat skäl till beloppets uteslutande från bestämda StatsUtgifter; men häraf kan ej den slutsats dragas, att vederbörandes rättighet anses gått förlorad i afseende på medlens utbekommande efter derom i behörig ordning skeende anmälan; kunnande denna mindre utgift bestridas af det å denna HufvudTitel till rcstitutioner förslagsvis uppförda Anslag af 4ooo R:dr. 5:o Vid 22 Pundens eller Anslaget för Strömsholms Stuteri.
RiksdagsFullmäktigen Johan Jacob Rulberg från Norrbottens
Län bär, under åberopande af den, rörande misshushållningen vid näniude Stuteri, sistförflutne Riksdagar förekomne fråga och hvilken förauledt till R.
St:rs underd. skrifvelse!-, med framställning om nödige anstalters vidtagande till vinnande af snar och verksam rättelse derutinnan, hos H.
BondeStåndet anmärkt, att Utskottet bordt utreda otn någon åtgärd i anledning deraf blifvit af K. M:t vidtagen.
St:r, af förekomne skäl och på sätt deras under d. 18 September 1823 aflåtne underd. skrifvelse närmare utvisar, i underd:het anhållit, det K.
M:t täcktes i Nåder låta vidtaga de förändringar med Stuteriets förvaltning, hvilka närmast och säkrast kunna uppfylla ändamålet, och Utskottet inhemtat, att K. M:t, i anledning af R.
Strrs sålunda gjorde underd. anhållan, låtit verkställa de rättelser i saruma förvaltning, som med afseende å Stuteriets egentliga bestämmelse funnits erforderlige, samt ledande till en bättre hushållning vid Stuteriet; finner Utskottet sig icke äga skäl, att i afseende på RiksdagsFullmäktigen Rutbergs sålunda gjorde yrkande vidtaga någon åtgärd, enär frågan, af R.
Storedan bedömd, blifvit till K.
M:ts Nåd. bepröfvande i underddret öfverlemnad. 23o Stats -Ut.skottets 6:0
Vid 23 Panelen, eller om Anslag dels af iooo It:Jr till de nödvändigaste Löneförbättringar åt de vid Stuterierna varande Tjenstemän och Betjente samt dels af 7000 R:dr till Hästafvelns förbättrande hafva anmärkningar blifvit gjorde hos H. R. o. A. af Hrr Hjerta, G. A., Nordenankar, Gust., och Ribbing, Arvid, Grefve Fersen, Hans, Hr Rosenqvist, Fredr. Leonli., Friherre Sprengtporten, Jacob Wilhelm och Grefve Horn, Clas Fredric,- inom V. BorgareStdndet af Il:rr Helsingius och Rydström samt uti II.
BondeStändet af RiksdagsFullmäktige Johan Jacob Rulberg fran Norrbottens Län, Göran Andersson från WestmanlandsLän, Vice Talmannen Jon Jonsson, Anders Danielsson från Elfsborgs Län, Per Jonsson från Öland, Per Ericsson från Kronobergs
Län m. fl.; innehållande desse anmärkningar hufvudsakligen, dels yrkanden om tillökning i anslagen, såsom för ändamålen otillräcklige, dels att Ottenby Kungsgård, i anseende till dess fördelagtiga läge och beskaffenhet för Inrättning af Stuteri, måtte dertill upplåtas, utan afdrag eller minskning i anslaget och alt i sådant afseende de återstående arrendeåren af samma Kungsgård böra inlösas, i händelse inlösandet kan med ringa kostnad verkställas genom accord; samt dels att Anslag icke måtte äga rum, enär ändamålet likafullt skulle förfelas, elier ock utgå, endast till det belopp, som Utskottet föreslagit, och hafva derjemte åtskillige förslag blifvit framställde rörande så väl Anslagets användande som utvägars vidtagande för HästÄfvelns förbättrande och Regementernes förseende med infödde Hästar; hvarförutan Hr.
Hel - Betänkande!), N:o 2Öo. 281 singius samt RiksdagsFullmäkiigen Anders Danielsson yrkat, att Utskottet Borde meddela de af Ilr Gripenstedt äskade och i förevarande Betänkande om förmäldte upplysningar rörande Statens Inventarier å Kungsgårdar'ne samt de sednares förvaltning, dervid Anders Danielsson tillika hemställt, att då med Kungsgårdarne åtskillig efterlåtenhet en lång tid skall försports så val i allmänna tillsynen sorn enskilta vården, och således nödigt vore, att R.
St:r fästade K.
M:ts uppmärksamhet på angelägenheten af att en behörig undersökning i denna del verkställes, Utskottet måtte tillstyrka den underd. anhållan hos K. M:t af R.
St:r. rto) Alt Inventering Öfver Kronans på Kungsgårdarne Varande Inventarier och Efiecter anbefalles. 2:0)
Att noggrann controll hålles på uppfyllandet af de i Gontracter å KungsgårdsArrenden stadgade grunder.
Att de anbefalde oeconomiska synerne å Kungsgårdarne matte ordentligt hållas; och 4:0)
M:t mätte anbefalla K.
KammarCollegium, att ej tillåta fritagande från skyldigheten, att icke afhända eller försälja Skogs- eller foder-tillgång ifrån Kungsgårdarne.
Utskottet, som tagit detta allt med hvad mera anmärkningarne innehålla uti noga öfvervägande, får hvad forst angår den yrkade tillökningen i de föreslagne anslagen, anföra: att Utskottet, under åberopande af bvad i denna del uti det återremitterade Betänkandet är andra - 232 Stats-TJtskottets get, icke kan tillstyrka någon vidare tillökning i de Anslag, hvilka till löneförbättringar samt Hastafvelns förbättrande, föreslagne blifvit. tlvad dernäst vidkommer frågan om Ottenby Kungsgård", så och då anmärkningarne mera allmänt antyda, att densamma bör, likasom fordom, till Stuteriinrättning användas och flerfaldige fördelar derigenom kunna vinnas för befordandet af förbättring i Svenska Hästracerne, har Utskottet, enär tillika nu mera blifvit upplyst, att vederbörande EmbetsVerk fråndömt nuvarande
Arrendatorn arrende-rätten å Kungsgården, funnit skäligt hos K. H.
Sttr vördsamt hemställa: att merberörde Kungsgård med tillydenheter, dock utan någon Statens kostnad för återvinnandet deraf, må, då Arrendet derå på ett eller annat sätt i laga ordning upphörer, anslås och användas till Stuteri efter de föreskrifter, som K.
M:t kan pröfva lämpligt, att, efter vederbörandes hörande, i Nåder meddela; hvarom, i händelse denna hemställan af It.
Sttr bifalles, Skrifvelse torde till K. M:t i underd. aflåtas.
Då Utskottet uti ifrågavarande Betänkande hemställt, att det deri för Hästafvelns förbättrande föreslagne Anslag måtte användas, på sätt K.
Mtt i Nåder funne lämpligast och ändamålsenligast, och någon anmärkning häremot icke blifvit gjord ; anser Utskottet sig icke tillhöra att ingå i någon pröfning af de i afseende på Anslagets användande fram - ■I Be (änkan (len, Wto a5o. 233 framsläldte förslag, såsom innefattande detailomständigheter, hvilka af R.
Sl:r svårligen kunna eller böra behandlas.
Beträffande ändteligen framställningen rörande Kungsgårdarhés förvaltning och de i sammanhang dermed anmäldte förslag 0111 inventeringar derå in. m.; så har Utskottet, enär icke bestämdt blifvit uppgifvet till hvad mer eller mindre del uraktlåtenhet i de af R.
St:r förut stadgade föreskrifter, så i afseende på Kungsgårdarnes förvaltning som för fullgörandet af de för de sammas utarrenderande stadgade vilkor, ägt rum, icke eller funnit sig kunna i de sålunda gjorde förslagen instämma eller i anledning der af föreslå någon R.
Strrs åtgärd. 7:0) II.
BondcStdndct har härförutan äskat upplysning om orsaken till de uti g.-de och l3:de Punctcrne förekommande tillökningar i Anslagen för Byggnader och reparationer i LandsOrterne samt Tiondeprofvare.
I anledning hvaraf Utskottet får tillkännagifva, att skälet för ifrågavarande tillökningar är detsamma som linnes uppgifvet pag. 244 i Utlåtandet N:o i33, angide regleringen af utgifterne under RiksStatens 4;de IIufvudTitel, och som äfven vid slutet af den nu ifrågavarande blifvit åberopadt. 8:0) I följd af Stats- samt Allra.
Besvärs- ocli OeconomieUtskottens den 18 sisth Maji afgifne samt af R.
H. St:r bifallne Betänkande N:o 3o, kommer vid den definitiva Statsregleringens uppgörande det hittills på gide HufvudXiteln utgående Anslag till er4 B. 16 9.34 Stats-Ut skottets sättning af jordförluster genom Canal-anläggningar, att med 5ooo It:dr å den Åttonde IIufvudTiteln uppföras.
St:r hvad Utskottet sålunda tillstyrkt och anmält, kommer Anslaget å denna Titel att, utöfver hvad Bet.
N:o i4y upptager, ökas med 5ooo R:dr.
Ytterligare Utlåtande, angftende Medel till ombyggnad af den så kallade Lejonbacken vid Stockholms Slott. (U.-A.) Af H. R. o. A. samt 13.
BondeStandet har Utskottets i berörde ämne under N:o i4g afgifne Utlåtande blilvit återremitteradt, i grund af dervid gjorde anmärkningar.