Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Bonde-ståndet har till Statsutskottet remitterat serskilda af^riksdagsfullmäktige Jöns Jönsson j Jöns Månsson, Ola Månsson och Såne Stats-Utskottets Utlåtande , IV.-o 55. 3 Persson från Skåne, Jonas Pettersson och Jonas Petter Danielsson från Calmar län, Arnold Svensson, Gustaf Bernhard Appelqvist, Ola Persson och Erik Månsson från Blekinge län, till bemälte Riksstånd afgifna memorialer, deruti anföres, att, då vid flere riksdagar klagan blifvit, utan åsyftad verkan, förd öfver de dryga afgifter, hvilka vid eganderätts- eller åbo-ombyten å krono-skatte och krono-rusthåll samt visse inom Blekinge och Södra Möre härad af Calmar län belägne, till båtsmansrotering indelade, hemman måste, utaf afträdaren erläggas till Wadstena krigsmanshus- och amiralitets krigsmanskassorne, ansågo motionärerne sig förpligtade att söka lättnad uti denna, enligt deras omdöme, lika orättvisa som tryckande beskattning, hvadan motionärerne yrkade, att ifrågavarande afgift, hvilken, vid den tid, då densamma påbjöds, icke varit, i anseende till då varande låga värden å jordegendom, som sällan ombytte egare, serdeles betungande, men nu deremot hårdt drabbad e säljare, dels derföre att prisen å fast egendom i allmänhet blifvit uppstegrade, dels ock derföre, att förändrade förhållanden i penningeväsendet föranledde en tätare omsättning af dylik egendom, hvilka omständigheter haft, bland annat, till följd, alt afgiften både till beloppet ökat sig och till kassorne oftare influtit, hvarigenom desamma, enligt motiouärernes förmenande, vunnit den styrka, att merberörde afgift kunde umbäras, måtte, om den icke kunde helt och hållet upphöra, åtminstone nedsättas från en för hundradel till en för tusendet samt icke utgå för andra köp än för dem, hvarå lagfart följde; och hafva, vid motionerries föredragning till remiss, riksdagsfullmägtige Johannes Andersson från Skaraborgs län, Anders Olsson från Jemtland, Tobias Lind från Götheborgs och Bohus län, Bengt Petter Skantze från Hallands län, vice talemannen Nils Persson från Södermanlands län, Per Östman från Westerbottens län, Olof Nilsson från Östergöthlands län, Per Nilsson j Per Pålsson} Nils Andersson och Nils Jeppsson från Skåne, förklarat sig instämma uti motionärernes i ämnet gjorda framställningar.
I afseende på detta ärende, hvilket vid flere riksdagar varit föremål för Rikets Ständers öfverläggningar, har Statsutskottet vid sednaste riksdag uti afgifvet utlåtande, N;o 194, meddelat den utredning: att afgiften till Wadstena krigsmanshus ursprungligen tillkommit genom Kongl, ordningen och påbudet af den 31 December 1689, hvilket sedermera förklarats och stadsfästats medelst Kongl, brefvet den 6 December 1731, Kongl, resolutionen på allmogens besvär den 12 December 1734 § 12, Kongl, kungörelsen den 4 Maj 1778 och Kongl, förordningen den 9 Maj 1826; att uti sistnämnde författning, hvilken i förevarande fall helt och hållet öfverensstämde med 1778 års Kongl, kungörelse, stadgades, att vid anträde af egande- eller åborätt 4 Stats-Ulsuottets Utlåtande, N.o 58. till rusthåll, stalie till Wadstena krigsmanshus erläggas en riksdaler för helt rusthåll och i förhållande derefter för mindre delar, dock ej under en åttondedel; att afträdes-afgiflen åter, hvilken utginge vid alla ombyten af rusthållare, undantagande då rusthåll genom arf eller giftorätt öfverginge till annan medlem af förre innehafvarens slägt, skulle betalas med en procent af köpe- eller transportsumman, men vid byten af rusthåll emot lusi häll endast för den mellangift, som dervid kunde ega rum; att, om rusthåll byttes emot annan egendom, som ej vore af rusthålls natur, eller öfverlätes, utan viss stadgad köp-- eller transportskilling, borde afträdesafgiften beiäknas efter rusthållets taxeringsvärde det år, då al hand lingen derom upprättats; att de till A miralilets-krigsmanskassan ingående af- och tiilträdesa fgifter härledde sig från Kongl, förordningen den 11 Maj 1696, hvarigenom, med afseende derå, att båtsmanshållet och indelningen i Söder Möre och Blekinge i vissa fall hade gemenskap med och samma egenskap, som rmthållsrätiigheter och ryttarehåll, stadgades, det borde af den, som tillhandlade sig i ätlighet till båtsmanshåll, erläggas 2 daler och af den säljande 1 daler 16 öre, och slutligen att genom Kongl, brefvet deri 6 December 1782 blifvit förord liad t* att, vid de under båtsmansindelningen i Blekinge och Söder
Möre hörande lägenheters af- och tillträdande, afgiften finge beräknas Amiralitels-krigsmansiassan till godo på samma sätt, som genom 1 och 3 §§ uti Kongl, kungörelsen den 4 Maj 1778 vore för Wadstena krigsmanshus-kassa faststäldt.
Enligt hvad Arnold Svensson, G. B.
Appelqvist > Ola Persson och Eric Månsson uti gemensam motion uppgilvit, skall sistnämnde k-ssa för närvarande uppgå till en och en half million, samt Amira Ii tets-krigsmanr» kassan, hvilken är delad i 2:ne fonder, nemligen pensions- och gratialfonden, hvaraf den förra från och med 1838 till och med 1846 ökats med 143,671 r:dr 10 sk. 3 r:st och den sednare under samma tidrymd med 104,011 rldr 44 sk, 1 rist banko, hafva vid sistnämnde års slut utgjort 1,011,866 r:dr 46 sk. 7 i:st, oaktadt så väl pensioner som gratifikationer under de sednare åren blifvit förhöjda, Hvad sålunda förekommit har Utskottet tagit i öfvervägande, och ehuru visserligen berörde kassor ökat sig, skulle likväl deras inkomster blifva otillräckliga för uppfyllande af de med kassorna afsedda ändamål, derest ifrågavarande afgifter, hvilka, efter nu gällande beräkningsgrunder, utgöra ett af de betydligaste bidragen till kassorna, upphörde eller nedsatles, på sätt rootionärerne föreslagit, och hvilken åtgärd svårligen skulle kunna ega rum, med mindre än att kassorna, medelst statsanslag godtgjordes för den minskning, dem tillskyndades i deras påräknade inkomster; hvarjemte och enär oftanämn - 5 tals-Uiskctlets Utlåtande, N.o 58. 5 de algifter äro af tillfällig beskaffenhet och endast utgå i de fall, då, i följd, af gåfva, testamente, köp eller annan laga afhandling, egande- eller åborätt till rusthåll eller vissa bålsmansrotehemman öfvergår från en till annan person, samt vid upprättande alhandlingar kunna till ziffran beräknas, afgifterne synas icke vara så tryckande, som af motionärerne blifvit förespegladt, hvadan Utskottet, i likhet med hvad vid sednaste och flere föregående riksdagar egt rum, anser sig böra hemställa, att de nu gjorda framställningarne i ämnet icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Reservation: af Johannes åndersson fiåu Skaraborgs län:
"Emot Utskottets beslut i denna fråga får jag anmäla min reservation, enär jag icke mäktar inse någon rätts- eller billighelsgrund finnas uti de Kongl, författningar, som bestämma afträdesafgiften till Amiralitets-och krigsmanshus-kassan al rusthåll med en procent af hundradel åköpe-ellerfltransportsuruman, då deremot rotehålls- eller augumeutshemman endast debiteras med en så kallad per mille afgift eller en procent af lusendet å köpe- eller transportsumman, äfvensom att infanterigratialisten njuter af bemälte fond som pension lika med ka vallerigratialisten, och det torde vara ostridigt, alt kavallerisoldaten mera sällsamt kommer i åtnjutande af pension genom en mera mödosam vapenöfningsskyldighet och den ovighet, sorn inträffar, innan han uppnått den ålder och tjenstetid, som erfordras, innan han kan komma i åtnjutande af någon sorts pension.
Öltast nödgas han träda ur tjensten, innan lian gjort sig berättigad lill någon delaktighet af bemälte inrättning.
En annan orättvisa torde man äfven finna i bemälte debitering deruti, att det finnes många rusthåll, som under sekler icke bidragit till berörde fonders förstärkande, emedan eganderälten öfvergått från arfvinge till arfvinge, följaktligen frie från sagde onus, men icke dessmindre li3r gratialisten från så beskaffade rusthåll kommit i åtnjutande af sin fulla pension.
Alldenstund Wadstena krigsmanshus- och amiralitetskassorne nu mera stigit till den höjd, som motionärerne uppgifvit, hvilket Utskottet icke kunnat bestrida, synes det mig, som samma fond genom en ändamålsenlig förvaltning bör kunna draga de utgifter, den har att vidkännas, hvadan Höglofl.
Utskottet ej saknat skäl för bifall till framställningen medelst ett jemkande af hvad envåldslidens regenter behagat som lag föreskrifva."
Häruti instämde Lars Rasmusson från Götheborgs och Bohus län. 6 Siats-Utskottets Utlåtande, N.o 5 g. N:o 59.
Ank. till Exp. Utsk. den ia Febr. kl. i e. m.
Utlåtandej i anledning af väckte motioner j angående nedsätta ning i arrendet för IVendtholrns kungsgård.
(I. A.) Till Statsutskottets handläggning hafva blifvit remitterade, dels en af herr Durietz, Carl, hos Ridderskapet och Adeln väckt motion, dels äfven ett af riksdagsfulimägtigen Erik Carlsson från Stockholms län till Bondeståndet afgifvet memorial, uti hvilka motioner an föres , att, sedan det af Kongl. Kammarkollegium den 31 Juli 1816 utfärdade kontrakt, hvarigenom Wendtholms kungsgård i Hillersjö socken, Färentuna härad och nämnde län, blifvit, emot ett årligt arrende af 180 tunnor spanmål, utarrenderad på 30 år, vid midfastan 1847 upphört, hade vid den auktion, som blifvit förrättad till kungsgårdens utarrenderande å nyo, åkaren här i staden A. G.
Ahlin slädnät för högsta anbudet med 254 tunnor 26 kappar spanmål, hvilket oek blifvit antaget af Kongl.
Kammarkollegium, som i följd deraf för honom utfärdat kontrakt, men att denna af Ahlin utfästa arrende-afgift vore, enligt motionärernes omdöme, så orimligt hög, att densamma ej utan de känbaraste förluster för arrendatorn kunde utgå, hvarigenom staten möjligen finge vidkännas förlust, i händelse arrendatorn blefve oförmögen att arrendevilkoren, i förening med kungsgårdens behöriga bruk och skötsel, fullgöra.
Till förekommande af dessa olägenheter och förluster för så väl del allmänna som den enskilde, samt med hänsigt dertill, alt det icke kunde vara kronan värdigt att rikta sig på den enskilde medborgarens bekostnad, utan att staten tvärtom borde vara belåten med sin tillsländiga rätt, hafva motionärerne föreslagit, att, i öfverensstämmelse med Kongl, kungörelsen den 17 Julii 1847, ett maximum och minimum för arrendet å berörde kungsgård måtte bestämmas samt Ahlins arrende derefter rättas, eller ock arrendesumman nedsättas till det belopp, som af hans företrädare i arrendet utgjorts eller 180 tunnor spanmål, hvilket vore det högsta arrende, som för merberörde kungsgård billiglvis kunde erhållas, för hvilken sednare åsigt motionärerne hemtat stöd af ett utaf merbemäite Kongl, kollegii första provinskontor den 28 April 1844 afgifvet och uti afskrift motionerne bilagdt memorial, enligt hvilket kontoret ansett det kunna antagas, att 180 tunnor spanmål vore det högsta arrendebelopp, sorn, med en arrendators bestånd, kunde för Wendtholms kungsgård erläggas eller borde fordras.
Stat t-Vt skottets Utlåtande, N.o 60.
7 Enligt hvad provinskontorets berörde memorial utvisar, hade Ahlins företrädare i arrendet, Sven Asker, hos Kongl. Maj:t gjort underdånig ansökning om förlängning uuder 30 år i arrenderätten å ifrågavarande kungsgård, hvilken underdåniga ansökning blifvit, efter Askers död, af hans enka fortsatt, men hvarå Kongl. Maj:t, jemlikt nådigt bref af den 29 November 1844, icke täcktes lemna nådigt bifall.
Om än, hvilket
Utskottet icke är i tillfälle att bedöma, det af Ahlin utfästa arrende skulle vara högre, än som med en skälig vinst för arrendatorn låter sig fören», lärer dock
Ahlin derföre få skylla sig sjelf, som, då han vid arrende-auktionen gjorde högsta anbudet och dymedelst utestängde andra om arrendet tätlande, sig ej bättre föresåg, helst icke ens blifvit föreburet, än mindre sökt ådagaläggas, att någon felaktighet uti de om kungsgårdens beskaffenhet spekulanter tillhandahållna uppgifter, förelupit, hvarigenom omdömet i afseende på kungsgårdens värde kunnat missledas; hvadan Utskottet anser motionärernes framställningar om nedsättning till 180 tunnor spanmål af arrendet för Wendtholms kungsgård böra lemnäs utan afseende, äfvensom någon tillämpning af Kongl, kungörelsen den 17 Juli 1847 icke lärer kunna i förevarande fall ifrågakomma.
Ank. till Exp. Utsk. den 12 Febr. kl. 1 e. ra.
Utlåtande, i anledning af väckt motion, angående förlängd arrendetid för E.
Marmén å indragna korporals-bostället TVettsta.
(I- A.) Uti lill Hederv.
Bondeståndet afgifvet oell af bemälte Riksstånd till Statsutskottet remitteradt memorial, har riksdagsfullmäktige!!
Per Olsson från Upsala län hemställt, att förre riksdagsfullmäktige!!
Erik Marmén, som, jemlikt Kongl, kammarkollegii transport-resolution af den 5 Oktober 1835, fått å sig öfverlåten arrenderätten till indragna korporalsboställe! vid f. d.
Adelsfane-regementet, Wettsta, 1 mantal i Alunda socken, Olands härad och förenämnde län, men hvilket arrende vid midfastan 1850 tilländagå!-, måtte, enär Marmén bostället väl bäfdat och brukat, få, emot fullgörande af nu föreskrifna arrendevilkor, bibehålla under 30 år, räknade från midfasta^ 1850, arrenderätten å ifrågavarande boställe.
S Sia's-Utskottets Utlåtande, N.-o 6t.
Utskottet har tagit motionärens framställning i öfvervägande, och då, genom tillämpning af Kongl, kungörelsen den 17 Juli 1847, nuvarande arrendatorn kan komma i åtnjutande af den förmån, motionären velat honom bereda, anser Utskottet ifrågavarande framställning icke böra till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Ank. till Exp. Utsk. den 12 Febr., kl. t e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion, angående upplåtande af en kronan tillhörig lägenhet i Ronneby till plats för Tingshus åt Medelstads härad.
Bondeståndet har Statsutskottet emottagit ett af riksdagsfullmäktigen G. B. ydppelcjvist från Blekinge län till bemälde Riksstånd afgifvet memorial, deruti lian, under törmälan, att uti Ronneby köping funnes en gammal kronolägenhet under N:o 81, hvarå åbyggnaden för några år sedan skall blifvit försåld, hemställt, dels att
Statsutskottet måtte från vederbörande myndigheter inhemta underrättelse, huru härmed sig rätteligen förkölle, dels ock att, sedan upplysning i ämnet erhållits, ifrågavarande kronolägenhet måtte under eganderäit öfverlåtas till Medelstads häradsboer för att derå uppföra tingshus, hvilket dem blifvit ålagdt att i nämnde köping uppbygga.
Då det icke åligger Utskottet att gå i författning om en sådan utredning, som motionären med sin begäran åsyftat, samt enligt gällande föreskrifter häradets byggnadsskyldige hemmansinnehafvare äro pligtige att, utan bidrag af kronan, uppföra tingshusbyggnad , anser Utskottet motionärens framställning böra lemnäs utan afseende.
N:o 62. Siats-Viskottets Utlåtande, N.o 62 9 N:o 62.
Utsk. den 12 Febr., kl. 1 e. m.
Utlåtande, i anledning af vackt motion, angående förändrad reglering af Häradshöf dinge- Kronofogde- och Häradsskrifv vareboställena i Åhs, Gäseneds och Kullings häraders dom - Till Statsutskottets handläggning har Hederv.
Bondeståndet remitterat ett af riksdagsfullmäktigen Efraim Larsson från Elfsborgs län till bemälde Riksstånd afgifvet memorial, deruti han, till undanrödjande af de förmente olägenheter, som skulle uppkomma deraf, att häradshöfdingen i Åhs, Gäseneds och Kullings härader, samt kronofogden och häradsskrifvarén i orten hade sina å lön anslagne boställen så olämpligt belägna, att desamme icke kunde af boställsinnehafvarne bebos, hemställt, att desse boställen måtte utbytas emot andra passande kronohemman, så snart några dylika blefvo lediga, i hvilket afseende motionären föreslagit, att kroriosäteriet Ollestad i Hofs socken, hvilket år 1756 blifvit förlänadt till öfverjägmästaren Anders Gyllensvärd och nu innehades af dennes sista ättling fru Arrhenius, född Gyllensvärd, efter hvars död det förmodades hemfalla till kronan, mätte, efter, behörig undersökning, anslås såsom boställe åt häradshöfdingen uti berörde häraders domsaga, samt de under Ollestad lydande hemman varda använde till boställen åt kronofogden och häradsskrifvaren i orten; hvarjemte motionären begärt, alt Utskottet ville från vederbörande embetsverk inhemta upplysning om kronans rätt till berörde säteri.
Då hvarken vederbörande boställsinnehafvare eller omförmälde domsagas invånare, så vidt Utskottet har sig bekant, väckt fråga om den af motionären föreslagne förändrade reglering af ifrågavarande boställen, anser Utskottet, i ärendets för öfrigt outredda skick, förevarande motion icke böra föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd.
Prct. t84j oth 184$* 4 Samt. 1 Åfd. 18 Haft - 2 STOCKHOLM, ecksteinska boktryckeriet, 1848.
Stats-I '/skottets Memorial, Xis 63 och 64. 1 i\:o 63.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 12 Eebr., kl. I e. m.
Memorial, i anledning af erhållen åter remiss å Stats-Utskottets 14- låtande, N.o 20. (U. A.) Fran Bonde-ståndet har Stats-utskottet erhållit återremiss å sitt under N:o 20 afgifna utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse om förnyadt anslag till Lagberedningen; men som berörde utlåtande blifvit den 2 innevarande månad af de 3:ne öfrige Riks-stånden bifallet, hvadan, jemlikt 75 § Riksdags-ordningen, förevarande fråga är af Rikets Ständer afgjord, har Utskottet funnit ofvannämnde återremiss icke kunna till någon åtgärd föranleda.
Stockholm den 11 Februari 1818.
Y:o 64 Ank. till Exp.-Utsk. den 12 Eebr., kl. i e. m.
Memorial, i anledning af erhållen återremiss å Stats-Utskottets Utlåtande, Ko 28.
Till Stats-utskottet har Ridderskapet och Adeln återremitterat Utskottets under N:o 28 afgifna utlåtande, angående ersättning lill de personer, som äro förordnade att, i egenskap af krono-ombud, i bevillnings-stämplingen af spelkort öfvervara; men som detta utlåtande af de öfrige Riksstånden blifvit bi - liih. till R.
Prof. 1847 och 1848. 4 Sami. t Afd. 19 Haft. 1 Stats-Utskottets Utlåtande, No 6‘5. fallet, nemligen: af Preste- och Borgare-stånden den 29 sistlidne Januari samt af Bonde-ståndet den 2:dra innevarande månad, så anser sig Utskottet, emot Riksdags-Ordningens 75 §., icke kunna med detta ärende laga vidare befattning.
Y:o Ci.» Ant. lill Exp.-Utsli. it. 12 Fehr., lil. 1 e. m.
Utlåtande, angående ersättning för utgifna samt i Götheborgs och Holms Läns ränteri-räkenskaper balanserade förskotter till kostnader i anledning af kolerafarsoten.
Genom nådig skrifvelse af den 7
December nästlidet år (införd under N:o 68 i Usta samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoller vid denna Riksdag) har Kongl. Majit till Stats-utskottet öfverlemna! att vidtaga sådan åtgärd, hvarigenom de förskotter, som, enligt 2:ne af Lands-kontoret i Götheborgs och Bohus län upprättade slut-liqvider öfver 1831-—1834 års utbetalningar, i anledning af kolerafarsoten, blifvit utgifna samt bestodo af Landtränteriets fordran R:dr 1,823: 13. 6. äfvensom vederbörande redogörares d:o „ 111:1.2. och alltså tillsammans utgjorde R:dr 1,934: 14. 8. måtte varda i behörig ordning ersatta.
Utaf högstberörde nådiga skrifvelse och dervid fogade handlingar har Utskottet inhemta!: att, sedan åberopade, under den 6
December 1844, uppgjorda liqvider blifvit af Kongl. Maj.ts befallningshafvande till Kongl. Kommerskollegium öfverlemnade, med begäran, att Landtränteriets och vederbörande redogörares, enligt dem egande fordringar, måtte med ofvannämnde belopp ersättas; så har bemälte Kongl. Kollegium till svar härå meddelat, att som den återstående behållningen af f. d.
Karantäns-kommissionens medel redan Stals-Utskottets Utlåtande, N:o 65. 3' den 6 December 1842 aflemnats till Kongl.
Stats-kontoret, vore Kongl. Kollegium icke i tillfälle dessa fordringar godtgöra; att Kongl. Maj:ts befallningshafvande sedermera, i öfverensstämmelse med Kongl.
Kommers-kollegii tillika meddelade anvisning, vändt sig till Kongl.
Stats-kontoret i afseende på den äskade ersättningens erhållande; att sistnämnde embetsverk, sorn under Januari månad 1843 till Riksgälds-kontoret insändt återstoden utaf besag-, de medel 2,928 r.dr ö sk. 6 rst., af sådan anledning öfverlemna! ifrågavarande liqvider till Fullmäktige i Riksgälds-kontoret för vidtagande af den åtgärd, hvarigenom ofvanberörde förskottssumma kunde blifva ersatt; att
Fullmäktige derefter anmält detta ärende hos sednaste Riksdags Stats-utskott, hvilket i anledning häraf förklarat, att, då någon fråga om anvisandet af medel för den yrkade ersättningen icke blifvit i grundlagsenlig ordning väckt, ansåg
Utskottet det icke tillkomma sig alt om densammas beredande gä i författning, samt att, sedan samma liqvider från Riksgälds-kontoret återlemnats, Kongl.
Stats-kontoret, uti underdånig skrifvelse af den 13 Maj 1845, hos Kongl. Majit hemställt, att, enär de afgifna räkningarnas riktighet icke kunde ifrågasättas, helst någon erinran deremot af Kongl. Kommers-kollegium icke blifvit gjord, och enär angeläget vore, att merberörde, då redan mer än 10 år gamla fordringsposter blefvo liqviderade, deras belopp måtte få förskottsvis godtgöras af öfverskotterna å stats-inkomsterna och vid nästpåföljde riksdag till afskrifning härå anmälas, så vida icke Kongl. Majit skulle finna för godt att å extra utgiftsmedlen under riksstatens 8:de hufvudtitel denna godtgörelse anvisa.
På det att vederbörande redogörare omsider måtte erhålla ersättning för sin mångåriga fordran och hela den förskottssumma, hvarom nu är fråga, kunna ur räkenskaperna afföras, anser sig Utskottet böra tillstyrka, att ofvan mimida, ännu återstående, förskotters sammanlagda belopp, Ett tusen niohundrade trettiofyra Riksdaler 14 sk. 8 rist., må i nästa liqvid mellan Stats- och Riksgälds-kontoren, angående öfverskotterna å statsverkets inkomster, få till ersättning af Riksgälds-kontoret upptagas.
4 Stats-llskottets
I flätande, N:o 66.
H:o 60.
Alik. till Exp.-Utsk. d. 12 Fehr., kl. t e. n>. ( flätande, i anledning af Fullmäktiges i Riksgälds-kontoret anmälan om otillräckligheten af det för taxeringskostnaderna inom Norrbottens län anslagna belopp.
Uti tkrif\ else af den 27 sistlidne Januari, hafva Fullmäktige i Riksgäldskontoret hos Stats-utskottet anmält, hurusom, enligt 121 § i ej mindre 1841 ars, än nu gällande, Bevillnings-förordning, en och en tredjedels procent af hvarje läns bevillningssumma vore anslagen "lill kostnaders bestridande vid de hållna taxeringarna, såsom för tryckta formulärer, härads- och läns-samman"drag öfver bevillningen, skjuts- och traktamentspenningar för ledamöter i ’ Pröfnings-kommittéen, arfvode för protokollsföranden derstädes, äfvensom lill ”uppmuntran för städernas uppbördsman och protokollsförande vid taxeringskommittéerna derstädes, hvilka vid mantalsskrifning och taxering genom llit ”och noggranhet gjort sig deraf förtjente”, hvarjemte till dessa kostnader inom de tre nordligaste länen skulle få ”utaf inflytande bevillningsmedel serskildt "användas” vissa bestämda belopp, utgörande för Norrbottens län 220 r:dr; men, efter hvad 1845 års summariska räkningar oell bevillningssammandrag för sistnämnde län samt andra till Riksgälds-kontoret insända handlingar ådagalade, hade den till taxeringskostnaderna för besagde år anvisade andel utaf länets bevillningssumma, med tillägg af det härtill anslagna serskilda belopp, endast utgjort 462 r:dr 30 sk., hvaremot den Pröfnings-kommiltéens ledamöter tillkommande skjuts- och traktamentsersättning då uppgått till 549 r:dr 10 sk. 10 rst., och således ensamt med 86 r.dr 28 sk. 10 rst. öh erstigit hela den för samtliga ofvanuppräknade kostnader och ersättningar disponibla summa; vid hvilket förhållande densamma följaktligen icke lemnat någon tillgång till de arfvoden, jemte andra utbetalningar, hvarför nämnde bevillningsprocent och anslagsbelopp dessutom voro afsedda.
Beträffande åter ledamöternes i Pröfnings-kommilléen ersättning för deras rese- och traktamentskostnader, så hade samma ersättning till hela sitt belopp blifvit af bevillningsmedlen utbe - S ats-Utskottets Utlåtande, N:o 66. tald, hvilken utbetalning