Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Till handelns underlättande kommer så kalladt kreditupplag eller anstånd med tullafgifternas betalning för alla i tarifen i sådant afseende utmärkta varor, till der bestämda minimiqvautiteter, act tills vidare äga ruin uti städerne Stockholm, Göteborg, Norrköping, Gefle, Karlskrona, Malmö, Kalmar, Wisby, Westervik, Uddevalla, Kristianstad, Karlshamn, Ystad, Halmstad och Helsingborg, under iakttagande af följande vilkor: att varorna uppläggas under tullkammarens jemte ägarens lås och vård; att ägare af dessa varor få, emot utgörande af hela tullen, om de inom landet försäljas, men endast mot transitotull, då de bevisligen åter utföras, från kreditupplaget uttaga större eller mindre partier, dock icke under .hälften af det minsta, som får uppläggas; att kredit upplaget icke får sträckas utöfver ett år ifrån den dag, godset till uppläggande angifvits; börande detsamma inom nämnde tid antingen åter utföras eller till fullo förtullas efter den tullberäkning, som var gällande då upplaget skedde, vid påföljd, att godset i annat fall för ägarens räkning å auktion fbrsäljes, då belöpande införselstull och omkostnader å auktionssumman fiirst afdragas och återstoden tillställes godsägaren; att, då varor, sorn efter värde förtullas, å kreditupplag emottagas, värdet å dem förut bestämmes och tullen derefter, vid deras uttagande, erlägges, utan afseende på de under tiden förefallna ändringar i priset å dyiika varor; att gods må kunna föras från en stads kreditupplag till en annans, dock med kredittidens beräkning ifrån den dag, godset först till uppläggning angafs; v att varor må kunna afgiflsfritt öfverflyttas till kreditupplag från nederlag, med beräkning af kredittiden från angifningen till kreditupplaget; att varor må, efter anmälan hos Generaltullstyrelsen, öfverflyttas från kreditupplag på nederlag, emot erläggande af så väl transitoalgift, som in kommande rekognition; samt att genom kreditupplaget någon förändring icke sker i den nederlagsfrihet, som vi redan i nåder förunnat vissa städer eller framdeles i nåder lörunne andre. § 13- För nva fabriksanläggningar må erforderliga macliinerier tullfritt införas i %/ OO O O de fall, då sådana alldeles icke elier ej till full godhet vid inhemska ma ehinfabriker tillverkas, elier ock från dem icke kunna inom lämplig tid er - 53 hållas; börande ansökning härom i hvart särskilt fall göras hos Wårt och Rikets Kommerskollegium,
som äger att, efter pröfning af behofvet och förekommande omständigheter, tillstånd till sådan införsel meddela.
Redskap, machinerier och verktyg, sorni öfrigt för inhemska näringar erfordras, äfvensom till deras förfärdigande behöfliga råämnen, må, efter vederbörande slöjdikdares för tillfället hos Kommerskollegium gjorda ansökningar, med bemälta kollegii tillåtelse, införas emot tull, beräknad till fern procent af värdet.
Slöjdevaror, eller fabriks-, handtverkeri- och manufakturvaror, i taxan ej specificerade, hörande såsom inventarier till fartygs byggnad, tackling och utrustning, men ej hänförfliga till husgerådssaker eller beklädnadspersedlar, må i allmänhet införas emot tull, beräknad till tio procent af värdet.
Tillverkas sådane artiklar icke inom riket, eller om de derstädes till mindre godhet åstadkommas, eller icke utan hinder och tidsutdrägt kunna erhållas, må desamma efter särskilt anmälan hos Wårt och Rikets Kommerskollegium, såsom för redskap är stadgadt, införas mot en tullafgift, uppgående till fem procent af värdet; hvarförutan ägare af fartyg om minst 40 lästers drägtighet, som vid svenskt skeppsvarf nybyggas, äro berättigade att, sedan fartyget kommit i fullfärdigt skick och sådant inför vår Generaltullstyrelse styrkt blifvit, få, uppå tillika der skeende anmälan, tillgodonjuta femtio procents restitution å belöpande tullumgälder för de skeppsförnödenheter, dem ägaren genom behöriga intyg visar hafva varit till fartygets tackling och utredning använda och för sådant ändamål från utrikes ort införda.
När varor af ifrågavarande egenskap införas till riket för att användas till fartyg, hvilka för utländsk räkning å svenska skeppsvarf byggas, eller såsom nya till utlänning försäljas, böra vid godsets ankomst derför erläggas stadgade införselsafgifter; men vid det nybygda fartygets utklarering blifva samma afgifter, med afdrag af ett nederlagsrekognitionsafgiften motsvarande belopp, godsägaren restituerade, under förbindelse för denne att ställa sig till efterrättelse de särskilta kontroller i afseende på effekternes användande för det uppgifna ändamålet och åter utförseln deraf, som af Wår Generaltullstyrelse föreskri fvas.
Varuprof, i ringare qvantitet af hvart slag, äfvensom modeller, må med 'K o n im ers kollegii tillåtelse tullfritt införas af inhemsk slöjdidkare, som åstadkommer likartade- tillverkningar. § 14.
Allt livitt socker, ankommande från någon hamn i Europa, hvilket icke är angifvet såsom toppsocker, krossadt lump- eller havana- terres-, eller annat 54 under samina tullbestämning hänförligt slag, skall underkastas besigtning af sakkunnige och ojäfvige personer i tullkammare- eller packhusinspektionsföreståndares närvaro.
Yppas dervid olika meningar om varans rätta beskaffenhet, hänskjutes frågan till Generaltullstyrelsen, då prof å sockret jemväl bör insändas. § 15- Yid utförsel sjöledes från stapelstad af följande utaf utländskt råämne inrikes tillverkade varor, beviljas restitutionsvis af tullmedlen: för 1 skålpund topp-, kandi- och kaksocker . 4 sk. „ 1 skålpund kardus-, eller karfvad tobak, äfvensom pressad och rullad tobak ...... 4 „ ,, 1 skålpund snus 5 „ „ 1 st. segelduk af hampa till minst 50 alnars längd . . 8 „ ., 1 st. segelduk af lin till samma längd . . . ... .32 „ „ 1 st. packväf af hampa till minst 50 alnars längd . . 6 „ „ 1 st. packväf af lin till samma längd . . .... .24 ,.
„ 1 skålpund bomullsväfnad af garn i finhet af N:o 32 eller deröfver efter engelsk beräkning 4 „ hvarvid iakttages: l:o att, hvad socker- och tobaksfabrikater samt bomullsväfnad er angår, minst 100 skålpund af samma vara, och af hamp- och linneväfnader minst så många stycken, att de tillsammans utgöra 500 alnars längd, skola till export äugifvas och på en gång afsändas-, och innefatta följaktligen föreskrifterna härofvan, angående längden å hvart stycke, endast den grund, hvarefter beräkningen af premien bör ske; 2:o att vid angifningsinlagan alltid skall bifogas tillverkarens under edelig Förpligtelse afgifua och med två vittnen bestyrkta försäkran, att varan är svensk tillverkning och af utländskt råämne, äfvensom om bo mull väfnad, att den är tillverkad af utrikes spunnet garn i finhet af N:o 32 eller deröfver efter engelsk beräkning; kommande detta bevis att biläggas tullkammarejournalen å den tullplats, hvarifrån varan utföres; 3:0 att varan, då den är stämpling underkastad, bör vara behörigen hallstämplad; och 4:0 att utförseln verificeras, antingen genom intyg af svensk konsul eiler vice konsul å lossningsorten, eller, örn sådan tjensteman der ej är anställd, annan vederbörande embetsmyndighet, att varan derstädes blifvit lossad, eller ock, genom attest af vederbörande tullbevakningstjensteman, om godsets be - 55 vakning till öppen sjö i den mening, som 30 § af gällande nederlagsförordning föreskrifver. 5 1&
Skeppare, inhemsk eller främmande, sorn, för trängande orsaker eller till inhemtande af order för sin vidare resa, inlöper i svensk hamn, der sjötullskammare finnes, må derstädes, utan skeppsumgälders erläggande, intaga förfriskningar och anställa nödiga reparationer, samt jemväl, under iakttagande af hvad seglationsordningen föreskrifver, och efter behörig märkrullas afgifvande, lassa större eller mindre del af sin last och intaga fyllnad deri, utan att erlägga tull eller annan afgift för mera, än som lossas eller lastas; men för fartyget belöpande skeppsumgälder skola, med iakttagande af hvad ofvanstående 4 § föreskrifver, betalas då lossning eller lastning äger rum.
Dock må, under fart från en till annan utländsk ort, svenskt eller dermed lika berättigad! främmande fartyg, utan sådane umgälders erläggande, kunna lossa så stor del af innehafvande laddning, som icke öfverstiger ijerdcdelen af fartygets lastdrägtighet, för utrönande hvaraf fartygets skeppshandlingar må tjena till grund.
Fartyg, inhemskt eller främmande, som i svensk hamn intagit en del af sin laddning, må i annan svensk hamn, der, eldigt seglationsordningen, lastning får äga rum, intaga fyllnad deri.
På hvart och ett ställe erlägges .tull för hvad lastadt blifvit.
Då lossning eller lastning på flera ställen ägt rum, erlägges dock, i öfverensstämmelse med nyss åberopade 4 §, skeppsumgälder endast å första lossnings- eller lastningsstället, derom bevis på passet meddelas. 5 17.
Skeppare vare skyldig att, pä sätt seglationsordningen stadgar, å märkrullan noga anteckna sitt förråd af lifsmedel, till mängd och beskaffenhet,, vid den påföljd för uraktlåtenhet deraf, som högstberörda förordning bestämmer; och må det förråd, sorn för besättningens behof till begagnande om skeppsbord finues nödigt, befrias från tull och andra afgifter i utlastningsorten.
Till provision må, under sådana vilkor, jemväl kunna hänföras följande qvantiteter vin, brännvin, kaffe och risgryn, nemligen: för fartyg, kommande från Östersjön, eller, till någon hamn i Halland samt Göteborgs och Bohus län, från Nordsjöorter samt Holland, England och Franska Westersjöhamnarne: 3 kannor vin, 2 kannor bränn - 56 vin, 2 skålpund kaffe och 3 skålpund risgryn, räknadt på hvarje person af besättningens och passagerares antal; samt för fartyg s kommande från orter utom Östersjön j med undantag af nyssnämnde fart till Halland och Bohus län: 5 kannor vin, 4 kannor brännvin, 4 skålpund kaffe och 6 skålpund risgryn, på enahanda sätt beräknad t.
Härvid bör för öfrigt iakttagas, att vin och brännvin icke mot hvartannat utbytes, så att den, som har mindre af den ena, ej får för sådan brist njuta ersättning i den andra varan, äfvensom att hvad af desse och öfriga nämnde proviantartiklar öfverstiger en skeppares ofvanföre bestämda förråd i utlastningsorten skall ovillkorligen förtullas.
Hvad af inrikes producerade, enligt utgående tullpasset, med fartyget bevisligen utförda provisionsvaror öfverhlifvit, må vid återkomsten tullfritt disponeras.
Hvad af det öfriga medgifna provisionsförrådet icke under vistandet i svensk hamn ombord användes, må, derest det ej tili qvarblifvande förtullas, med fartyget åter utföras.
Nödigt förråd af lifsmedel för skeppsbesättningar, antingen fartyget inlöper i svensk hamn, eller lifsmedlen derifrån med skeppsbåt hemtas, befrias från utförselstull och andra dermed förenade afgifter.
Svenska fartyg få äfven till skeppsbeliof tullfritt intaga öfriga förnödenheter, som till skeppets behof i mån af dess storlek kunna anses oundgängliga, hvartill äfven må räknas 1 famn ved, 1 tunna tjära, i tunna heck, 2. st. år- och 4 st. spakämnen för hvarje 20 läster af fartygets drägtighet och derunder.
Främmande fartyg må deremot ej heller till skeppsbehof intaga sådana förnödenheter, utan erläggande af derför belöpande tullafgifter. § 19.
På det skeppare och besättningar å svenska kravelfartyg, större eller mindre, må komma till säkert åtnjutande af den töring, som, uti Vårt år 1748 utfärdade reglemente, dem till uppmuntran blifvit tillagd, skola skeppare och besättning vid den tullkammare, der lossning sker, af den tull, sorn för fartygets medbragta last inflyter, mot behörigt qvitto erhålla dess toring, utgörande, vid fart jrån Östersjön, för en skeppare 1 riksdaler 16 sk., för en styrman 28 sk., och för de öfrige af besättningen, såväl som gossar, hvar - 57 hvardera 21 sk.; från de vid Nordsjön, kanalen och Atlantiska hafvet belägna Europeiska orter, för en skeppare sju riksdaler 9 sk. för en styrman tre riksdaler 28 sk., och för det öfriga skeppsfolket hvarje person två riksdaler 42 sk.; samt från Medelhafvet och Levanten, skepparen nio riksdaler, styrmanen fyra riksdaler 2+ sk., och för hvardera af den öfriga besättningen tre riksdaler 28 sk., allt svenskt banko; men då tullbeloppet för medförda varor icke uppgår till minst 50 riksdaler bauko, bestås skeppare och besättning ej någon loring, från hvilken förmån äfven inhemska på klink bygdå samt utländska fartyg äro uteslutna.
Skeppare, som komma från medelhafvet, men tillika intagit last uti Westersjöhaumar, njute inedellänsk loring, när tullen för de från Medelhafvet i svenskt fartyg medbragta varor stiger till en fjerdedel af tullbeloppet för de varor, som annorstädes blifvit inlastade.
Aid ett annat förhållande bestås endast den mindre föringen. § 20.
Stats-Utskollcls Utlåtande N:o 40.
15 annan grund till delningen af de politiska skyldigheterna, och således äfven af skyldigheten att bidraga till de gemensamma utgifterna. g) Jag är och har alltid varit dessutom så stor vän af Norge och skandinavismen, att jag ingalunda vill betaga Norska Storthinget något enda tillfälle att med Sveriges Ständer täfla genom anslag till Konungahuset. h) Om Norska Storthinget, med anledning af den billigtvis äskade jemlikheten i rättigheter, till en början anslår 70,000 R:dr till ifrågavarande ändamål ; så blir, äfven enligt Riksmarskalks-embetets alltför summariska kalkyl, det föregifna behofvet fyldt så nära, att deri fattas blott 10,000
R:dr, hvaraf jag, i sådant fall, gerna vill votera hälften, så snart de för Hans Kongl.
Höghet hittills beräknade 10,000 R:dr indragits; och i)
En lysande hofhållning är både i national-ekonomiskt och moraliskt hänseende skadlig; och derföre tillåter mitt samvete mig ej att med min röst dertill bidraga;» af Ola Mänsson från Christianstads län: »Efter det diskussionen öfver anslaget till Hans Kongl. Höghet Hertigens af Östergöthland och dess blifvande Gemåls Hofhållning, in. m. en längre stund fortgått och det genom de framstående talarnes åsigter blifvit tydligt, att alla Stats-Utskottets ledamöter från de tvenne första Stånden och några af Borgare-ståndet bestämt sig för den summa, 106,000 R:dr, Kongl. Maj:t begärt, och något hopp att vinna framgång åt det af minoriteten föreslagna beloppet 70,000 R:dr icke kunde påräknas, hade jag trott, att Utskottet likväl skulle fästat mera afseende å det förslag om ett anslag af 100,000 Kalr, som jag och flere af Bonde-ståndets ledamöter af sådan anledning tagit oss friheten att framkasta.
Väl kan skilnaden emellan 100,000 och 106,000 R:dr anses, så obetydlig, att den icke förtjenar afseende; men så har likväl icke jag fattat saken.
Det är för denna och icke så mycket för skilnaden, jag ansett 100,000 R:drs anslag lämpligare,' emedan man derigenom vore frigjord från grunden af den beräkning och fördelning, som genom det nu beviljade anslaget, enligt den Nådiga Propositionen, blifvit med Norrige antagen, cn fördelning, som jag på intet sätt gillar, särdeles som den förutsätter en pröfning och en jemförelse med Brödrarikets förhållande till vårt Land, som nu icke varit i fråga, och det i öfrigt efter min åsigt ar rättare att hvartdera Riket, oberoende af det andra, åt sitt Konungahus anslår hvad det sjelft för godt finner.»
Häruti instämde Matts Persson från Stockholms, David Andersson från Hallands, Pehr Mattsson från Wester-Norrlands, Erik Mallmin från Westmanlands, Anders Pehrsson från Örebro och Anders Ersson från Kopparbergs län; af Lars Rasmusson från Götheborgs och Bohus län: »Uti det beslut Höglofliga Utskottet genom votering fattat, hvarigenom Deras Kongl. Högheter Hertigen och Hertiginnan af Östergöthland för sin hofhållning, enligt Kongl, Maj:ts 16 Slals-UIskoltels Ullålande N:o 40.
Nådiga Proposition, komma att årligen erhålla 106,000 R:dr Rmt, har jag icke med min röst kunnat biträda.
Mina skäl för en skiljaktig mening torde kanske synas för enkla och ingenting bevisande, men mig synes som Svenska nationen vid denna tidpunkt hade största skäl att någorlunda hushålla med Statens medel, då de på sa många håll tagas i anspråk, såsom för löneförhöjningar, m. m., m. m., och särdeles för jernvägsanläggningar, som troligen sätta Staten och Nationen uti en skuldsättning för evärdeliga tider.
Det förefaller mig alldeles för liberalt, att vi inom vårt fattiga land skola till en Arffurstes hofhållning utgifva mer än Förenta Staterna bestå sin President, som lärer endast utgöra 25,000 dollars.
Detta vare i förbigående anfördt; men ett tydligt bevis på frikostighetens öfverdrift inhemtas deraf, att vår nuvarande Kronprins från 1844 och 1845 årens Riksdag ända till 1852 års statsreglering icke hade mer än 25,000 R:dr B:ko eller 37,500 R:dr Riksmynt.
Att lefnadskostnaden sedan den tiden fördyrats, erkännes, men ingalunda högre än att 52,000 R:dr bort anses tillräckliga, då dertill komme 18,000 R:dr så kallade handpenningar till Hertiginnan, som tillsammans utgör 70,000 R:dr Riksmynt.
Denna sistnämnda summa, för hvilken jag röstat i Utskottet, anser jag kunde varit fullt tillräcklig för en mindre hofhållning och hvaremot säkerligen intet missnöje från Hans Kongl. Höghets sida kommit att förspörjas, helst Nationen genom sina representanter kunnat undandraga sig all utgift för ifrågavarande ändamål;» af Andars Eriksson från Elfsborgs län: »Jag har så väl på afdelningen som i Utskottets plena tillhört den minoritet, som yrkat nedsättning till 70,000 R:dr å det anslag, som i den Kongl. Propositionen för Hans Kongl. Höghet Hertigen af Östergöthland blifvit föreslaget, och detta utan att i ringaste mån vilja derigehom uttrycka någon mindre erkänsla af underdånig tillgifvenhet för den nuvarande, af oss alla älskade Konungafamiljen, utan fastmer i förlitande på Kongl. Maj:ts alltid visade landsfaderliga lika omsorg för alla sina undersåtare.
Jag representerar den samhällsklass, som mest känner tyngden af samhällsinrättningens vidmakthållande, måste således alltid, utan förbehåll, hafva det för ögonen, om jag ock aldrig så gerna för egen del kunde vilja medgifva i vissa fall hvad som blifvit äskadt.
Det är väl sannt, att summan, som här åsyftas blifva nedsatt, i det hela är af underordnad beskaffenhet; men som det är bland de första af de vid denna Riksdag för Statsverket ganska kännbart föreslagne tillökningar,'så torde allt öfrigt härpå vilja basera sig, om det än skulle tåla någon rättmätig nedsättning.
Man har beräknat, att efter den föreslagna nedsättningen till 70,000 Riksdaler, Hans Kongl. Höghet skulle af Svenska Statsverket såsom hofhållning för sig erhålla 1,000
R:dr i veckan eller 52,000 per år, samt Hennes Kongl. Höghet Hertiginnan 1,500 R:dr i månaden, eller för året 18,000 R:dr.
Härmed kan väl Stats-Ulskottets Utlåtande N:o 40.
17 väl icke underhållas något lysande hof, men med det vackra föredöme, som vårt Konungahus söker föregå nationen till sparsamhet och underkufvande af onödig lyx, torde det väl för närvarande, då ännu ingen familj förefinnes, kunna någorlunda bära sig uppe; jag är öfvertygad derom, när det i framtiden visar sig, att hvad som nu af minoriteten i Utskottet blifvit föreslaget icke är tillräckligt eller med Rikets värdighet öfverensstämmande, Rikets
Ständer icke uraktlåta att ytterligare efter sig företeende omständigheter bevilja tillökning.
Då nästföregående åren, som genom verldshändelsernas gång, lagt grunden till de prisstegringar, som i så hög grad skett, så blef detta anledning till de löneförhöjningar och andra förhöjda anslag, som vid denna Riksdag, mer än vid någon föregående blifvit föreslagne; deremot synes nu, som ett alldeles motsatt förhållande i afseende å landtmannens belägenhet kommer att inträda.
Förlidna årets sämre skörd, tillika med den totala stockning i verldsrörelsen, ger föga hopp att få stanna i det fordna normaltillståndet, utan fastmera fruktan att flyttas derinunder; detta oaktadt stå fordringarne qvar, att i jemförelse med den lyckligare tidens ställning få sina behof afhjelpta.
Det torde derföre hvarken af den högste eller underordnade embets- och tjenstemannen anses såsom någon opposition eller motvilja, om man söker i någon mån medla mellan dessa genom tidsförhållandena uppkomna ytterligheter.
Prot. 1836 & i 837. 4 Sami. 1 Åfd. 13 Höft.
, Första MutVud-Titelii. 1855 års
Riks- stat anslår.
Hof- och Slotts-Staterne.
Förslag till blif- vande Riksstat.
R:dr Rmt. Kongl.
Hof-stals-anslagen.
R:dr Rmt. 630,000 Kongl. Majrts Hofhållning 630,000 150,000 Hans Kongl. Höghet Kronprinsens Hofhållning 150,000 27,000 Hennes Kgl. Höghet Kronprinsessans handpenningar 27,000 ! i t Hans Kongl. Höghet Hertigen af Östergöthland 106,000 1 i Deruti inbegripne handpenningar för Hans Kongl. Höghets blifvande Gemål.
Hans Kongl. Höghet Hertigen af Dalarne . H:s Kgl. Höghet Prinsessan Eugenies handpenningar 10,000 10,000 30,000 För Deras Kongl. Högheter Arf-Furstarne . 120,000 Hennes Majit Enke-Drottningens Hofhållning . 120,000 i 12,000 Möblers underhållande å Kongl.
Slotten 12,000 45,000 Kongl. Hofstallets utfodring 45,000 l 16,845 Polis-, Lys- och Renhållning vid Kongl. Slottet och Arfprinscns Palats ( ) 22,500 t 3,000 Rosersbergs Slott 3,000 r 37,815 Ved och Kol för de Kongl. Hofven 50,000 j' Sgr 1,071,660 Sgr 1,185,500 !
Slotten. / (’ 48,000 Reparationer å Stockholms Slott med flere för de Kongl. Hofven upplåtne byggnader .... 63,000 8,700 Brandväsendet och yttre Lyshållningen vid Kongl. Slottet och Arfprinsens Palats 10,000 24,600 Drottningholms och Svartsjö Slott 24,600 2,550 Gripsholms Slott 2,550 8,250 Ulriksdals Slott 8,2.50 4,500 Haga Lust-Slott och Park 4,500 3,000 Strömsholms Slott 3,000 Sgr 99,600 Sgr 115,900 S:ma 1,171,260 Suni ma Anm.
Förhöjningen å Första Hufvud-titeln utgör 130,140 R:dr Rmt.
Anslag för En gång. 1,301,400 Till inredande af den våning, som Deras Kongl.
Högheter Hertigen och Hertiginnan af Östergöth- land komma att bebo, jemte anskaffande af nö- diga möbler dertill samt inventarier för Deras Kongl. Högheters bosättning . . 150,000: — Fyllnads-anslag åt Hans Kongl. Hög- het Prins Oscar, för år 1857 . . 96,000: — 246,000 STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, 1857.
Stats-Utåkottcti Utlåtande M 41. i N:o 41.
Ank. till Eip.-Utsk. d. 6 Mai» 1857, kl. 11 f. m.
Utlåtande i en med statsregleringen gemenskap egande /råga.
(U. A.) Al Kongl.
Maj:ts vid innevarande riksdag aflåtne nådiga proposition örn statsverkets tillstånd och behof med tillhörande bilagor inhemtas, bland annat, att, sedan Kongl.
Majit, med afseende å behofvet af löneförbättring för Statens med penningelöner försedde embetsoch tjenstemän, anbefallt cheferne för samtlige statsdepartementen att inkomma med förslag i berörde hänseende, livar och en för sitt departements expedition jemte alla till departementet hörande embetsverk, korpser och stater, samt sådane förslag derefter blifvit af departements-chefcrne efter vissa gemensamma grunder uppgjorde och i underdånighet afgifne.
Majit behagat, med gillande af sagde grunder, i nåder bifalla dessa förslag och hos Rikets Ständer äska de anslags-förhöjningar, som för den nya löne-regleringen erfordrades.
Efter föregången remiss, har Stats-Utskottet från Ridderskapet och Adeln samt Borgareoch Bonde-stånden lått emottaga åtskilliga inom dessa Riksstånd väckta motioner, hvilka, ehuru till en del skiljaktige i afseende å ämnets omfattning, alla likväl sammanstämma uti det yrkande, att de anslag, som vid denna riksdag komma att beviljas till förbättring af embets- och tjenstemännens lönevilkor, må anvisas endast för de tre år, under hvilka nu skeende statsreglering blifver gällande; och som Utskottet ansett pröfningen af denna principfråga lämpligen böra föregå behandlingen af de ärenden, som tillhöra riksstatens 2:dra och följande hufvudtitlar, hvarunder dylika löneförhöjningar ifrågakomma, får Utskottet serskilt utlåtande i förevarande ämne nu meddela.
Ofvannämnda motioner äro afgifna, hos Ridderskapet och Adeln af Grefve Frölich, D., hvilken, jemte framställning om behofvet att tillvägabringa en sådan förändring utaf budgetens nuvarande fördelning i ordinarie och extra statsreglering, att utgifter, som till följd af sin natur måste anses såsom oundvikliga, blifva, så länge detta förhållande fortfar, upp Bih. tiU R.