Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottets Betänkande N;o 87, N. iV. Debet.
Balance från År 18 _ •
Contant behållning i X.andt-Ränteriet
D;o hos vederbörande Förvaltare Utlånte Medel ....
Resterande Curhus-afgift .
Obetalde Underhålisersättningar , Invenfarier .....
Debiterad Curhus-Afgift för detta ar af af 000 personer å o sk. . , Ränta å utlånt Capital . i Underhålls-ersättning . 000 00 OOO Ooo 000 000 000 000 00 S u m rn a Vcrific. pag - Banco o o R:dr.l sk. rst 0000 0000 i 0000 Carlius.
Vcrific, Pa5* B a n c 0.
Afkortningar, enligt Längder . , .
Afskrifning af underhålls-ersättningai med mera ..... 000 000 0 0 Utgifter. 000 Aflöning för Läkarevård . oo Sjukskötsel . . oo 0 0
Underhåll för ooo patienter med ooo por- tioner (om bestämdt pris derå är ut- satt) ä o sk. . . < .
Medicamenter .....
Ved, Ljus och Olja ....
Beklädnad ......
Inventarier ......
Reparationer .....
Skrifmaterialier . . . .
Begrafningskostnad .....
Diverse utgifter, enligt specificauon 030 030 030 000 000 00 00 00 00 0 0 0 0 0 0 0 0 0 Öfverskott, att, enligt Comiterades beslut, användas till Allmänna sjukvården i 000 Länet ..... 000 Ealance till år 18—1 Behållning i Ränteriet . . , hos Förvaltaren Utlånte Medel med. upplupen ränta Obetalde Underhålls-ersättningar Inventarier, enligt Instrument deröfver . 000 00 000 000 000 0 0 0000 | Summa m, — - ■ - 0000 v Sillin- o. Bevilln.
Betiinbande No 87. 9 Oidens-Gillet, vid början af hvarje år, till Kongl, Majit i underdånighet inlemnai ett, på grund af senast fastställda MarkegångsTasor, upprättadt Förslag på Hospitals- oell Barnhus-Fondens inkomster, ville Kongl.
Majit derefter i Nåder bestämma till hvad belopp Hospitalsfonden egde något öfvers'ott att till understöd för Lazaretten aflåta, hvarom underrättelse hvarje år komme att Kongl. Majlis
Befallningshafvande meddelas, till upplysning vid Curhus-afgiftens bestämmande ; äfvensom att Kongl. Majit derjemte, i afseende på den af Rikets Ständer tillstyrkta granskning af Seraphimer-Ordens-Gillets Räkenskaper, i Nåder föreskrifvit, attderroed borde förhållas, enligt Kongl. Majlis Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer af den 2 8 Februarii 1823, samt att Kongl, Majit dessutom, efter erhållen underrättelse, att ett Lazarett och Curhus i Norrbottens
Län blifvit uppbygdt och inrättadt , i Nåder stadgat, att Curhus. afgiften i samma
Län skulle derstädes efter Rikets Ständers föreskrifter användas.
Af Kongl. Sundhets-Collegii Berättelse hade Kongl.
Majit inhemtat, att antalet af Veneriske sjuke år 18127 utgjort 3,393 personer, och vid beräkning af samtlige
Sjukhus-inrättningarne således varit något mindre, än medeltalet ifrån och med år 1822 till och med år 1826, hvilket utgjorde 9 , io Stais- o. Hevilla.
Betänkande N:o 87. men att likväl, på några Sjukhus, antalet år 1837 öfverstiga förenämnde medeltal, hvilket af Tabellerne närmare upplysta förhållande uppenbart visade nödvändigheten af fortfarande kraftiga anstalter till hämmande af en sjukdom , sorn dessförutan skulle hafva de menligaste följder för närvarande och kommande generationer.
Maj:t Rade, vid framställning för Rikets Ständer om angelägenheten af Curhus-afgiftens fortfarande, likväl icke kunnat undgå att tillika ådagalägga: huru nödigt det vore, att samma afgift äfven matte användas att understödja de för helsovården sd hehöflige Lazare/ten , hvilka f ör öfrigt i allmänhet voro förenade med Curhusen genom gemensam Styrelse , Läkarevård, betjening och tyggnad, Sedan Kongl. Maj:t i Nåder tillkännagifva: att Seraphimer- Ordens-Gillets Berättelse och dervid bifogade Sammandrag utvisade det Curhus-afgiften för år 1826 utgjort 302,805 R:dr 3Ö sk. 5 r:st. , men Lazarettet inkomster blott 28,047 R:dr 33 sk. 5 r:st.
Banco; att utgifter och afskrifningar upp. gatt till 121,641 R:dr 28 sk. 1 r;st.
Banco; samt att Lazarettens inkomster bestå i Collecter , frivilliga Gåfvor vid bröllopp och barndop, legosängs-afgift af detri, som kunna jStats- o. Bevitln.
Betänkande N".087.11 betala, och, på några stallen, i räntor af frugtbärande Capital, yttrar Kongl. Maj:t , att de flesta Lazarett äro i den belägenhet, att da icke kunna med dessa sina inkomster underhållas, samt än mindre, fastän behofvet sådant kräfde, utvidgas och förbättras på ett sätt, som en väl inrättad Helsovårds-anstalt fordrade , och att de icke ega något grundadt anspråk' på understöd af Plospitalsfonden.
Ehuru det med Rikets Ständers underdåniga tillstyrkande instämmande Kongl, Brefvet den 10 Sept. 1765 innehölle , att Lazaretten skulle underhållas på Läns-in-vånarnes egen bekostnad, hade Lazaretten likväl, de tider, då spannmålsprisen varit högre och Hospitalens utgifter lägre, i anse-- ende dertill att deras ändamålsenliga inrättning ej varit i fråga, erhållit af Hospitalsmedlen betydliga understöd, som, utom större Summor före år 1808, Irån och med namnde år till år 1825 bestigit sig till 328,069 B;d 40 sk. 8 r., och hvilka för Hospitalsfonden haft den menliga påföljd, att dess Capital under samma tid blifvit minskade ifrån 212,091 R:d 38 sk. 8 r:st. till 82,602 R:d 42 sk* 2 r. Banco.
Hospitalens utgifter hade, till följd af de sedan år 182^ inträffade låga spannmålsprisen, vissa år betydligen öfverstiga deras i* Stats- o.
Betänkande N:o 87» inkomster, sä att de endast är 1827, genom de dä, med anledning af 1826 ärs missväxt oell då uppkomne hoga markegångspris, ökade inkomster, kunnat lemna iLazaretten understöd med 10,000 Ridr, och fastän Hospitalens inkomster, genom en omtänksam hushållning, ifrån år 1808 till år 1825 blifvit något ökade både i spannmål och contanter , hade likväl lågt pris på spannmål, hvari deras förnämsta inkomster bestå, ofördelaktigt verkat derpå, äfvensom påbörjad förbättring af dessa välgörenhets-inrättningar skulle i sin fortsättning medföra betydlig tillökning i utgifterne.
Då nu angeläget vore, att dessa förbättrings anstalter fortfore och äfven desto hell2 re sträckte sig till intagande af ett större antal vansinnige, än utrymmet och tillgångarne hittills tnedgifvit, som flere, i denna olyckliga belägenhet stadde, ej sällan måst afhida blifvande lediga rum, samt ovisst Vore, huru spannmålsprisen framdeles komme att sig förhålla, och i hvad mon Hospifals-inkomsterne derigenom kunde blifva tillokte, funne Kongl. Majit , att Lazaretten, med undanlag af nedannärnnde, får hvilka serskilda omständigheter forekornme, icke kunde påräkna något understöd af Hospitals-medlen, åtminstone icke sd länge Hospitalens Stats- o. Bevilln.
13 inkomster är o nödiga för deras tillbörliga underhållande och bättre organisation; Varande ny-snämnde årliga bidrag följande , nemligen : 1 :o Till Lazarettet och Curhuset i Stockholm tgooj R:dr, att godtgöra den kostnad, dessa inrättningar inåste vidkännas för intagande af en mängd personer, sprn icke tillhöra Staden, ulan från Landsorterna hitkornina och insjukna ; 2:0 Till Loka BrunnsLazarett 200 R:d, hvilka i längre tid dertill varit anslagne; 3:0 Till Linköpings Lazarett i5o R:dr, af orsak, att Hospitals-fonden i Östergöthland har någon, ehuru mindre betydlig inkomst af Donationer, som blifvit gjorda ej mindre för sjuke än för vansinnige , samt 4:o Till Wisby Lazarett 400
R:dr uppå förekomna serskilda omständigheter.
I anledning hvaraf Kongl.
Maj;t gjort Rikets Ständer den Nådiga framställning, att Curhus-ajgiften, sådan den dr 1825 af Rikets Ständer beviljades, matte fortfara att utgå intill nästa riksdag, att för Curhusen och Lazaretten gemensamt användas i deu mon behof vet fordrar, samt med iakttagande af de vilkor och föreskrifter för Öfrigt, som uti Kongl.
Majds, på Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, grunda - 14 Siats- a. Beilin.
Utsk, Betänkande N:r> 87. de Nådiga Kungörelse af den, 10 Mars iSai, vore intagne.
Kg!.
Majhhar, i sammanhang härmed, fästat ■Rikets
Ständers uppmärksamhet påStatsVerketä ersättnings-anspråk för åtskilliga till några Curlius gjorda förskott, hvarmed förhållandet vöre följande, nemligen: att, sedan Kongl. Maj:t, genom Nådig Skrifvelse den 23 Maji 182 r, förordnat, att, till uppförande a£ en i Veterinair-Inrättningen i Stockholm nödig Stall-- bgygnad , beräknad i kostnad till omkring 15.000
R.dr, skulle användas 3,693 R:dr 36 sk. 8 rst., uti StatsContoiret innestående besparingar å den till föremål, hörande till Me-’ dicinal-Staten och Läkarevården , anslagna Summa af 10,000
R:dr årligen , och att det vidare erforderlige beloppet, dock icke öfver nämnde 15,000 JRidr, skulle förskottsvis ut— betalas af öfverskotten å StatsVerkets inkom-» ster emot framdeles ersättning af de till Curhus-Inrättningarne i Riket till ett belopp af 32,985 R:dr 46 sk. 6 rst. utbetalda förskott af berörde till Medicinal-Staten anslagna 10.000 R:dr; så hade Sundhets-Collegium, mi underdånig Skrifvelse den 3 Mars 1825,30-' malt, att, då Collegium , till följd af dess å*? liggande att tillse, det denna summa blefve behörigen ersatt, derom aflåtit erinringar till vederbörande Curhus - Directio - Stats• o. Hevilla.
Be Hink ande N:o 87. 15 ner , dessa tillkännagifvit , att, i anseende till Curhus-rredlens otillräcklighet, kunde tills vidare hvarken afbetalning verkställas eller bestämd lid dertill utsättas; i anledning hvaraf Collegium i underdånighet hemställt , att, t afräkning å dessa lordringar, betalning lil! ett bestämdt belopp hvarje år kunde i Nåder fastställas.
Vid pröfning af denna hemställan hade förekommit, dels att några af ofvannämnde Curhus-Inrättningar häftade för betydliga skulder utöfver ifrågavarande förskott, och dels att vid de öfrige
Curhusen allenast funnes någon mindre betydlig behållning, samt att, under sådana förhållanden , indrifvandet af ofvanberörde ersättning skulle verkat menligt i afseende på det med Curhusl- Inrättningarne åsyftade angelägna ändamål; hvarföre Kongl.'
Maj:t funnit betänkligt att tills vidare vissa betalningsterminer specielt fastställdes, utan deremot ansett, att det på hvarje
JDirection finge ankomma att , efter tillgångarne, skulderne afbörda; och sedan hvad sorn ifrån 1825 års början influtit från vissa Curhus-jDirectioner blifvit Stats-Verket ersatt, ville Kongl, Majit till Rikets Ständer nu öfverlemna att, i förhållande till Curhus-inrättningurnes ställ, jiing och tillgångar, sorn hädanefter kunde blifva att påräkna, bestämma, antingen meranämnde skuld bör af Curhitsmedlen 16 Stats- o. Bevilln.
Utsk, Betänkande N:o 87. gäldas, samt, i sådant fall, huru dermed skulle förhållas, eller om deremot afskrifning tua beviljas , utgörande återstående fordringen af /nerber år de förskotts-summa deri 19 sistl.
November: Af Stockholms Läns Curhus 1272: ig, 10.
Slutligen har Kongl. Majit i Nåder till Rikets Ständer öfverlemna!, örn icke
Barmhertighets-inrättningar borde från erläggande af Bevillning för deras egendomar af både hus och jord, ej mindre i Städerne än på Landet, åtnjuta befrielse.
Vid föredragning af denna Nådiga Proposition har blifvit an förd t: hos Högloft.
Ridderskapet och Adeln af Herr Friherre Fredric Ridderstolpe att, efter upphörande af det an« slag, 700 R:dr, som Vesterås Lazarett fordom erhållit af Seraphimer-Ordens-Gillet, öfverskott å 3-sk:s-afgiften tillflutit Lazaretts - „ Wisby „ Wenersborgs „ Östersunds „ Nyköpings samt Uddevalla do 234: 21. 6 d\o 6639: 6. 8 d:o 2943:
xo. - d-.O 1 1 g: 26. 10 d:o 198: 42.
4 Tillsammans R:dr 11,457: 31. 2.
Hassan, Stats- o. Bevilhi.
Betänkande N:o 87. 17 Cassan, och att Länets Pröfnings-Comité, i anseende till Cassans behof, bestämt den-* na afgift att fortfarande utgå med 5 sk., hvarförutan Lazarettet ej skulle kunna underhållas ; och af Herr Gustaf Hjerta: att nödvändigt vore efterse , det de af Rikets Ständer sista Riksdag föreskrifna vilkor för afgiften till Curhusen blifvit iakttagne, bland hvilka Motionairen ville minnas, att ett varit, det Lazaretts-fonden skulle lenina bidrag i tnon af antal sängar å Sjukhusen och att, om sådant iakttagits, ingenting vore att anmärka ; men Utskottet, i annat fall, borde till Rikets Ständer inberätta förhållandet ; samt hos Hedervärda Bonde-Ståndet, af Petter Pehrsson från Calmare Län: att han väl toge för gifvet, att Curhus-afgiften borde och måste fortfara, men funne, att förändrade före-* skrifter i afseende på användandet och förvaltningen vore behöflige, helst denna förvaltning för Landet och Städerne varit gemensam, ehuru obestridligt är, att Landets afgift vida öfverstiger Städernas, fastän tvärtom från de senare skola varit å Curhusen intagne ett vida större antal sjuklingar än från Landet , hvartill ingen rättvis anledning {örefunnes, utan yrkade Motionairen, att af Curhus-medlen mätte inrättas serskilda fonder för Städerne och för Landet Bihl tili Rikt-Si.
Pro t, I8zS och 1829, 4 Sami. 1 Afd. i, 4ide H:t. zaira Bd. i}> Stats- o. Bevilln.
Betänkande N:o 87. af de derifrån tillskjutne medel, och att hvardera fonden skulle underhålla sina sjuke, samt serskild räkning och redogörelse deröfver föras, Genom antagandet af detta förslag, borde afgiften kunna för Landet nedsättas och. åtminstone sällan uppgå till det höga belopp af 4 ä 5 sk.
Eleo utaf hvarje mantalsskrifven person ; äfvensom att blifvande öfverskott för Landsfonden kunde användas till underhåll åt fattige personer, som voro behäftade med andra än veneriska sjukdomar, och såmedelst en för församlingarne ofta tryckande börda lättås.
Den förvaltande
Directionen hade hittills varit utnämnd af Landshöfdingen , men rättvist vöre, dels att Länets invånare, sorn tillsläppa medlen, finge genom Sockne- eller Här ads vis valde Hector er utvälja dem, som jemte Landshöfdingen komme att utgöra Directionen, dels ock att af Electorerne utsagos serskilda Revisorer, helst de i annan ordning tillförordnade Pröfniogs - Comitéer deråt måhända icke kunnat lemna mycken tid.
Granskningen borde sträcka sig ej blott till Räkenskaperna eller Ziffran, utan till sjelfva förvaltningen eller hushållningssättet med Länets medel, sjukvården, inrättningens beskaffenhet samt erforderlige förbättringar $ Stats-o.
Emilin.
Betänkande N:o 87.'
19 hvarföre det äfven borde stadgas, huru förfaras skulle med de anmärkningar emot förvaltningen, hvartill Revisorerne kunna finna anledning.
Slutligen och dl, åtminstone i en eller annan ort, skall inträffat, att Curhus-inrättningarne, vid deras öfvertagande af Länen vid början af år 1824, varit behäftade med tillkomne skulder under den förra förvaltningen, hvilka icke tillhört Länen utan Staten, och försök skola skett att påföra X,änen dessa skulder, yrkade Petter Persson, att Länen derifrån måtte befrias, på den grund, att Inrättningarne bedrifvits af Kongl.
Seraphimer-Ordens-Gillet genom serskilde
Directioner och Förvaltare, för hvilkas hushållning intet ansvar borde åligga Länen, hvilkas ovilkorliga rätt det varit att , emot erläggande af 3 sk. för hvarje mantalsskrifven person, erhålla fri vård för de af venerisk smitta angripne sjuka, utan afseende derpå, om afgiftens belopp förslog eller lemnade öfverskott; och skall äfven i de Län, der Inrättningarne egt öfverskott , sådant icke hafva kommit dem till godo vid den , efter Beslutet vid sista Riksdag, förändrade reglering : Af Eric Andersson Bång från Jemtlands Län: att ifrågavarande afgift endast syntes böra betunga de orter, som blifvit besmittade, , gten med det aflägsna Herjeådalen in - 3,0 Stats- o. Bevilhi, Utsi.
Betänkande N:o 87» träffade det lyckliga förhållande, att ingeri nu vore eller i mannaminne varit besvärad af den knappt till namnet kända veneriska sjukdomen, ehuru afgiften af Provincens, i förhållande till andra orter, vanlottade invånare utgått med det dryga beloppet af 3 sk.
Banco för person ; hvarföre billigheten syntes fordra , att denna afgift för Herjeådalen alldeles försvunne, eller att, om hinder dervid molte, och Östersunds Curhus-Inrättning ytterligare funnes böra från Herjeådalen understödjas, afgiften måne nedsättas till minimibeloppet 1 sk.; samt af Nils Insulin från Stockholms Län ; att, då en betydlig fond genom Curhus-afgiften skall vara samlad, hvilken blott inom Stockholms
Län lärer uppgå till 50,000 R:dr, samt smittan dessutom, såsom förhållandet vore i berörde
Län , om ej helt och hållet upphört, åtminstone ganska betydligt aftagit, Insulin hemställt, om ej nämnde afgift, såsom hädanefter öfverflödig, mätte alldeles upphöra • och har större delen af Hedervärda Bonde-Ståndet instämt uti Petter Perssons förenämnde yttrande.
Dessutom hafva serskilde Motioner i denna fråga blifvit gjoids, inom Vällofl.
Borgare-Stdnclet af Herr Vallst rom , sorn anhållit, att, (ill befrämjande af enhet i Taxerings- och Redovisnings-åtgärder , helst i vidsträckta Län. der serskilda resor och med - Stals- o. Bevilln.
Bttänkånde
N;o 87# a i borgerliga uppdrag medföra kostnad och tidspillan, måtte stadgas, att revision å Curhusafgiftens räkenskaper inom hvarje
Län alltid må förrättas af Pröfnings-Comiténs Ledamöter, dagen efter det Comiténs arbeten äro slutade, så att något serskildt sammanträde af Läns-Deputerade i detta afseende hädanefter måtte undvikas ; hvaruti, under leranade upplysningar, dels om tiden för Curhus-räkenskapernes afslutande och Pröfnings-Comitéernes sammanträden, samt dels att en sådan granskning, som Motionairen föreslagit, på flera orter egt ru:n, atsk i 1 lige Ledamöter af Vällofl.
Borgare-Ståndet instämt ; samt inom Hedervärda Bonde-Ståndet af Casper Hijkman från Upsala Län, som, efter framställning af Rikets Höglofl.
Ständers beslut i denna fråga vid sistlidne Riksdag, anfört: att vid de, till följd af meddelte föreskrifter, höstetiden 1824. utlysta sammanträden, Curhusafgiften blifvit i några
Län bestämd till 3 sk. och i andra till 5 sk.
Banco; att Revisorer äfven då utsågos till Räkenskapernas granskning ; att Motionairen deltagit i en sådan Revision för Upsala Län , der afgiften blifvit bestämd till 3 sk., hvarvid han fått inhemta , det samma afgift genom felaktig förvaltning blifvit så sammanblandad med Lazarettsfonden , att förhållandet med de serskilda utgifterne för Gurhuset och Lazarettet ej kunnat bestämdt utredas; deremot har si Statt- o.
Betänkande N:o 87' "det icke undfallit Revisorernes uppmärksamhet, att treskillings-afgiften högst betydligt öfverstigit det afsedda behofvet) men Länets Invånare skola dock så mycket mer blifvit bedragne i sin billiga väntan om nedsättning, sorn de sedermera, eller från och med 1824, hvarken blifvit kallade att yttra sig öfver årliga beloppet af oftanämnde afgift eller deltaga i revisionen af dess förvaltning , hvilken senare befattning blifvit öfverlemnad till Länets Pröfnings-Comité, hvars Ledamöter Landshöfdingen ensam utsage.
Med öfvertygelsen, att Venerisk smitta i de flesta orter af Riket, liksom i Upsala Län, sällan visade sig på Landsbygden, åtminstone i den höga grad, att så betydliga bidrag , som de genom denna afgift inflytande, borde samlas till smittans förekommande, anser Motionairen, enär allmänna välmågan så märkbart aftagit, att i synnerhet jordbrukaren med svårighet förmår utgöra sina skatter, det hvarje skattskyldig med skäl kan fordra upphörandet af den till Veneriska smittans hämmande hittills utgående afgift; dertill kunde läggas de ytterligare skäl, att afgiften icke sällan användes till annat ändamål än det, som utgjorde vilkoret för dess första åtagande, att den, en gång tillfälligtvis bestämd, oförmodadt kunde förvandla sig i en ständig beskattning, hvilken dessutom vore högst obil-; ligt fördelad, dä den utginge efter persona - Siats- o. Bevilln.
Betilniande N:o87-«3 len samt således mest drabbade Landtmannen oell den arbetande folkclassen , ehuru alla Statsbidrag borde bestämmas efter förmåga att utgöra dem och hvars oell ens större eller mindre behof af skydd ; hvarföre Mntiortairen yrkat upphörande af personela af giften till Veneriska smittans hammander men om likväl inom något Län Venerisk sjukdom skulle yppa sig, borde medel till dess botande finnas, och ett anslag af ;o,ooo Rtdrför hela Riket vara tillräckligt, hvilket, i sådanc fall, kunde tagas af de till Riksgälds-Contoi-i xet aflemnade besparings-medel, med oeftergifligt vilkor , att detsamma endast användes till Veneriska smittans hämmande och att hvarje Läns deröfver årligen upprättande Räkenskaper till Riksgälds Contoiret insändas,’ för att af Rikets Ständers Revisorer granskas; och hafva härmed sig förenat Juhan Anders, son och Eric Jansson från Upland samt Olof Persson från Stockholms Län, äfvensom de flesta af Hedervärda Bonde-Ståndet deruti instämt.
Detta allt hafva Utskotten låtit under öfvervägande komma, samt dervid tillika tagit kännedom om de, vid Seraphimer-OrdensGillet och i Riks-Hufvud-Boken om Curhus- och Lazaretts-medlen afslutade.
Hufvud-Räkningar till och med år 1826 , jemfötde med åtskillige, jemlikt 7:de punkten i ai Stats• o. Bevilln.
Betänhandt N:o 87.
Maj:is Nådiga Kungörelse den 10 Mars 1824 till Riksgälds Contoiret fran LänsStyrelserne insände Berättelser om Revisionen af Curhus- och Lazaretts-Räkenskaperne.
Härvid hafva Utskotten fästat sin uppmärksamhet vid det förhållande, som äfven af Rikets Ständers Revisorer åren 182Ö och 3827 blifvit anmärkt, att i dessa Räkenskaper, liksom i nästan alla Berättelserne, Curhus- och Lazaretta-medlen blifvit så sammanblandade, att deras serskilda belopp icke kunnat med säkerhet utrönas, äfvensom att Utskotten funnit, att redovisningen öfver deras användande i allmänhet är gemensamt uppgjord, att, med få undantag, det icke synes hvad Curhus-anstalten för hvarje Län årligen kostat, eller hvad öfverskott den dertill sammanskjutna afgift lemnat, för att användas i enlighet med föreskrifterne derom i Kongl. Maj ts ofvannämnde Nådiga Kungörelse»
Bemödandet att i dessa hänseenden vinna säkra upplysningar har äfven mött svårigheter derigenom, att flere Läns-Styrelser alldeles underlåtit att insända RevisionsBerättelserne; men Utskotten hafva emedlertid trott sig finna anledningen till ofvannämnde sammanblandande af Curhus- och Lazaretts-Räkenskaperne deruti, att dessa Inrättningar, jemlikt Kongl. Maj:ts Nådiga J11- struction, af den 17 December ib»73 varit Stass- o. Hevilla.
Betänkande N:o 87. 25 styrde af en gemensam
Direction, och att ej allenast äldre formulairer för Räkenskaperne, utan äfven det, som åtföljde Rikets Höglofl.
Ständers underdåniga skrifvelse af den 30 September i8;5, och hvilket, jemlikt Kongl. Seraphimer-Ordens-Gillets, i anledning af RikelsStänders Revisorer» anmärkningar, under den 6 Februarii 1826, afgifna underdåniga yttrande, blifvit till allmän efterrättelse vederbörande meddeladt, föreskrifvit och medgifvit en sådan gemensam redovisning, ehuru den uppå Rikets Ständers underdåniga hemställan grundade 2:dra punkten i Kongl. Kungörelsen den 10
Mars 1824 uttryckligen stadgar, att denna afgift skall hållas alldeles skiljd från Hospitalens äldre fonder, hvilket synes förutsätta en äfven alldeles skiljd redovisning.
Ehuru någon egentlig granskning af meranämnde räkenskaper nu icke utgör föremål för Utskottens handläggning och dessutom för en noggrann öfversigt deraf möta de här ofvan uppgifne svårigheter, hafva Utskotten likväl trott, att, så vidt den låter sig göra, en korrt framställning om afgiftens årliga totalbelopp och sjukantalet borde meddelas.
Enligt Rikshufvudboken har debiterade Curhusafgiften uppgått ; a6 Stats- o.
Bertlin.
Betänkande N:o $j'.
År 1824 till 97,952: 19. 6. - 1825 - 109,088 : 20. — - 1826 - ...... 106,772: 28. 3.
Summa R:dr 313.813 « 19. 9.
Och när sammanlagde af- kortningarne för dessa år afdragas med 11,425 : 33. 6. af ersta r alltså en behållning af R:dr 302,387: 34.
3. så att med säkerhet synes kunna antagas, att afgiften uppgått för dessa 3:ne år till 300,000 R:dr.
Curhus-Inrattningarne hafva under samma tid , enligt Sundhets-Collegii uppgifter, varit begagnade af följande antal sju« ke , nemligen : O
Ar i824 af personer 3,355. - ih25 - — 0,337. och - 1826 - —- 5,254. pers. 9,946.
Medelsumman för hvarje af dessa år utgör följaktligen 3,315-3 ; och om hela af giften fördelas på detta antal , visar sig en kostnad för hvarje Patient af utöfver 3o R:dr Banco; men då manga Cnrhus-Inrattningar hafva behållningar och de fleste Ietnnat un - Stafs• o'.
Betungande N:o 87. 37 derstöd åt Lazaretten ,' följer deraf, alt kostnaden icke uppgått till denna summa, ehuru Landet, för ändamålets vinnande, sammanskjutit en deremot svarande afgift.