Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti., N:o 298.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer, för sin del, beslutat lagmans-rätternas upphörande från och med början af år 1850, har hos Rikets Ständer blifvit föreslaget, alt i sammanhang härmed och till förebyggande af hinder för en dylik förändrings vidtagande måtte medgifvas, det de lagmän, som ej kunna till andra motsvarande embeten förflyttas, må uppföras å allmänna indra gnings-staten till åtnjutande af en årlig ersättning för sina utan eget förvållande mistade löne-inkomster.
Rikets Ständer hafva denna fråga i öfvervägande tagit; och då Lagmännen, hvilka på grund af fullmakter sina embeten innehafva, sålunda äro berättigade att vid en blifvande indragning af samma embeten, fortfarande åt11 juta de derför å. stat anvisade löna-förmoner, samt, hvad angår de tjensterne åtföljande sportler, godtgörelse för desamma destoheldre synes vara af billighet påkallad, sorn dessa sistnämnda flerestädes utgöra en högst betydlig andel af de med tjensterna förenade förmouer och, hvad vissa lagmans-embeteu beträffar, vida öfverstiga det ordinarie aflönings-beloppet, hvadan alltså genom förlusten af ifrågavarande sportler bemälde embetsman skulle tillskyndas en oförvållad och högst känbar minskning i påräknade utvägar för egen och deras familjers bergning, hafva för den händelse, att den af Rikets Ständer, för deras del, beslutade indragning af lagmans-embetena skulle af K K. M. i nåder bifallas, Rikets Ständer medgifvit, att de vid indragningens verkställande å ordinarie stat anställde lagman må å allmänna indragnings-staten uppföras till åtnjutande under deras återstående lifstid af de för vederböi^fnde embeten enligt stat anvisade löne-förmoner, jemte ersättning för de tfensterne åtföljande sportler, sistnämnde ersättning beräknad efter medeltalet af de under åren 1838—1847 i sådant afseende lill taxering uppgifna belopp, Expeditions-Utskoltett Förslag till und.
Skrifvelse, N-0 t8S.
383 äfvensom att lagmannen i Östgötha lag-saga, hvilken embetsman för närvarande icke åtnjuter ordinarie lön, må berättigas att, efter nuvarande lagmannens i Calmar läns och Ölands lagsaga frånfälle, derest detsamma inträffar efter lagmans-rätternas upphörande, å indragningsstat uppbära ett emot lönen för sistnämnde lagmans-embete svarande belopp; dock under förbehåll, att samtlige ofvanberörda till uppförande å indragningsstat föreslagna ordinarie oell extra-ordinarie löne-inkomster minskas eller upphöra, i den nion vederbörande lagmän af allmänna medel å stat undfå andra löne-formåner, än hvaraf de vid sin förflyttning å indragningsstat äro, efter här ofvan stadgade grunder, berättigade att komma i åtnjutande; och få Rikets Ständer, i sammanhang härmed, i underd. framställa den begäran, att de för närvarande lediga lagmans-embeten icke måtte varda återbesatta, innan frågan om berörda embetens indragning blifvit af E. K. M. i nåder slutligen pröfvad och afgjord.
Rikets Ständer framhärda &e. Stockholm den 4 September 1848.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3o Äng. 1848, Preste-ståndet den 3 Sept.
— Borgare-ståndet den 3 — — Bonde-ståndet den 4 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående ett låneunderstöd af allmänna medel för hamnanläggningen vid Warberg.
(StaLs-uLsk. Uti., JN:ris 265 och 304.) S. Å. K.
Jemte åberopande, huruledes för Warbergs stad uppkomne serdeles dryga utgifter i och för bekostande af nu pågående hamnbyggnaden derstädes, hvilken borde efter en af E. K. M. den 22 Oktober 1842 i nåder fastställd plan uppföras, har vid innevarande riksdag anhållan blifvit framställd derom, att Rikets Ständer måtte till fullbordande af berörda hamnanläggning bevilja 384 Expeditions-Utskottels
Skrifvelse, IV.-o 18g. strden Warberg ett låneunderstöd af 15,000 r:dr banko; oell då härvid förekommit, att ifrågavarande anläggning är af synnerlig v igt icke allenast för Warbergs stad, utan ock för kringliggande landsort, hvars skogsprodukter derigenom kunna beredas en lättad afsättning, äfvensom för sjöfarten i allmänhet, enär på den öppna kusten vid Halland icke linnes någon annan hamn, hvarest sjöfarande vid inträffande storm kunna erhålla en sliker tillilykt, samt att således nödigt blifver, att detta redan långt framskridna och, enligt hvad derom inhemtats, väl utförda arbetsföretag icke må, i brist af tillgångar, ofuilbordadt afstadna, hafva Rikets Ständer, i betraktande af dessa omständigheter, bifallit, att, till understöd för hamnanläggningen vid Warberg, nämnda stad må utöfver det lån, stort 20,000 r:dr, sorn staden redan fått af allmänna medel sig beviljadt, af Riksgälds-kontorets tillgångar uppbära ett ytterligare lånebidrag af femton tusen (15,000) riksdaler, emot de vilkor, som af Rikets nu församlade
Ständer blifvit för dylika lån i allmänhet bestämda.
Prés te-ståndet den 2 Sept.
— Borgare-ståndet den 2 — — Bonde-ståndet den 4 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse > i fråga om upphäfva tide af författningarnej angående io:de-pennings erläggande af arfi sorn föres utur stad.
(Lag-utsk.
Bet., JN:o 60.) S. A. K.
Vid behandlingen af en under innevarande riksmöte väckt fråga om upphäfvande af de författningar, hvilka påbjuda erläggande af lOtde-penning af arf, Expeditions-Utskotlets Förslag till und.
Skrifvelse, N.o 189.
385 arf, sorn ur stad fores, hafva Rikets Ständer inliemtat, att, sedan genom 18 § af Kongl, stadgan om städernas administration dea 26 December 1619 i allmänhet är vordet föreskrifvét, att till stad skall gifvas tionde-penningen af allt det, som ärfves ur staden, så har, medelst Kongl, brefvet den 4 April 1674 samt Kongl, resolutionerna den 3 Maj 1681, den 9 September 1689 och den 21 Juni 1695, blifvit förklaradt, att berörda stadgande blott har afseende på sådana personer, som drifva handel eller annan borgerlig näring, eller på det fall, att arf, som efter borgare i en stad tillfallit borgare i en annan, af den sistnämnde föres ur staden.
Med tillämpning af dessa lagrum, vid det förhållande att den aflidne har flere arfvingar, af hvilka en är borgare, men de andre ej, och alla vilja ur staden föra sina arfslotter, nödsakas alltså den förre att utbetala en stor del af hvad honom tillkommer för rättigheten att fritt få förfoga öfver sin lagliga egendom, hvaremot de andra ej behöfva för detta ändamål vidkännas ringaste uppoffring.
Och hafva Rikets Ständer, i betraktande deraf, att omförmälda stadganden sålunda kunna leda till orättvisa och obillighet, samt enär deremot likhet i rättigheter bör af lag befordras, funnit skäligt för sin del besluta utfärdande af en författning af följande innehåll: med upphäfvande af så väl den i 18 § af Kongl, stadgan om städernas administration den 26 December 1619 meddelade föreskrift, att till stad skall gifvas tiondepenningen af allt det, som ur staden ärfves, som ock alla de i samma syftning ytterligare utfärdade stadganden och påbud, varder förklaradt, att ifrågavarande afgift hädanefter kommer att upphöra.
Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M. i underd. anmäla.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 4 September 1848.
Prot. 1847 och 1848s 10 Sami. 1 Afd. 49 38S Expeditions-Utskottets Förslag lill und.
Skrifvelse, IV.-ris igo och t pr.
Preste-ståndet den 2 Sept.
— Borgare-ståndet den 2 — — Bonde-ståndet den 4 — — Rikets Ständers underdåniga skrijveise, med öfverlemnande af nytt Banko-reglemente.
Mern., N:o 89.) S. A. K.
Med öfverlemnande af nytt reglemente för Bankoverkets, styrelse och förvaltning, få Rikets Ständer, i afseende å de delar utaf hittills gällande Bankoreglemente, som vid innevarande riksdag undergått förändring, unde Fdrst anhålla, det E. K. M. i nåder täcktes om de deribland befintliga stadganden,, för hvilkas tillämpning sådant kan anses erforderligt, låta till allmänhetens efterrättelse utfärda nådig kungörelse.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den A September 1848.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adelö den 3o> Aug. 184&
— Borgare-ståndet den 2 — — Bonde-ståndet den 4 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, med förslag till förordning, angående vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin (Bevillnrs-, Lag- samt Allm. Besv.- 0. Nrris 1, 2, 10 och 11, samt förstärkta Stats-utsk. Mein.,, N:o, 294.) S. A. K.
Efter att hafva i noggrann! öfvervägande tagit, hvad ej mindre E. K.
Ms? under den 18 Nov. sistl. år aflåtna nådiga proposition, angående grunderna Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N*> igi. 387 för rättigheten att tillverka, omdistillera och i minut försälja bränvin, äfvensom för beskattningen dervid, innehåller, än ock inom Riks-stånden gjorda framställningar i detta ämne, få Rikets Ständer, underd:st anmäla, det Rikets Ständer ansett stadgandena i Kongl, förordningen den 13 Juni 1845, angående vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin, böra bibehållas, dock med följande förändringar, nemligen: l:o Att den tid af året, under hvilken bränvinsbränning är tillåten, funnits böra indelas i tre serskilda terminer af två månader i hvardera, nemligen Januari och Februari, Mars och April, samt November och December, med rättighet för den det åslundar att, efter hos Konungens befallningshafvande derom gjord anmälan, börja bränvinsbränningen den 15 Oktober, i stället för den 1 November, i hvilket lall den sista bran vi nsbrännings-terminen af året skulle räknas från den 15 Oktober till den 15 December. 2:o
Att den i § 12 af nu gällande författning förekommande beskrifning å bränvinsbrännings-redskapen blifvit till en del förändrad. 3:o
Att lill bränvinsbrännings-redskap af de i författningens 13 § omförmälde l:a och 2:a klasser ånga ej må användas, äfvensom att i samma § blifvit tillagdc trenne nya momenter, på sätt förslaget utvisar, i ändamål att förebygga anmärkta missbruk. 4:o
Att 16 § 2 mom. af nu gällande författning funnits böra förtydligas, på sätt af förslaget synes. 5:o
Att bland de i 17 § omförmälde redskapsdelar, som böra stämplas, äfven blifvit upptagne lösa hattrör. 6:o
Att, med bibehållande för öfrigt af de i 28 § antagne grunder för beskattningen, afgiflen blifvit förhöjd med 25 procent för redskap, som drifves omedelbart medelst eld, och med 33 | procent för redskap, som drifves medelst ånga; bränvinsbränning med pannor under 10 kannors rymd förbjuden; minskning i afgiften i förhållande till bränningstiden medgifven deni, som anmäla sig att under kortare tid än sex månader utöfva bränningsbränning, samt ett tillägg, i fråga om afgiftens beräknande, då någon å en tomt eller i en byggnad eller under samma tak eller å samma egendom begagnar flera pannor till bränvirsbräuning, infördt i berörde §, i följd af hvilket tillägg den nuvarande 31 § funnits
Röra ur författningen utgå. 7:o Att, för närmare bestämmande af de i fjerde artikeln af nu gällande författning förekommande ansvarsbestämmelser, 38, 39 och 40 §§ blifvit så omredigerade, som förslaget utvisar, äfvensom i denna artikel en ny § till - 388 ExpedUions-TJtskottets Förslag till utid.
Skrifvelse, N:ö 192. lagd, innefattande ett stadgande om serskildt ansvar för bränvinsbränning å sabbat; samt 8:0
Att åtskilliga redaktions-förändringar vidtagits i några delar af författningen. för vinnande af ökad tydlighet och bestämdhet i dess stadganden.
I öfverensstämmelse härmed hafva Rikets Ständer upprättat och få härmedelst i underd. öfverlemna förslag till föreskrifter, angående vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin; anhållande Rikets Ständer underd:st, att E. K. M. täcktes detta förslag i nåder godkänna samt låta författning, i enlighet dermed, till allmän efterrättelse utfärda, att gälla från och med ingången af nästkommande år 1849.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 4 Sept. tS/^- Preste-ståndet den 6 — — Borgare-ståndet den 7 — — Bonde-ståndet den 8 — — Rikets
Ständers underdåniga skrifvelses i anledning af åren 1845 och 1847 verkställd revision af Stats-verkets m, fL fonders förvaltning.
Uti. m. m., N:ris 30, 205 och 281.) S. Ä. K.
Efter tagen kännedom af Rikets Ständers åren 1845 och 1847 församlade revisorers berättelser, angående statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning, åren 1842, 1843, 1844 och 1845, äfvensom af vederbörande verks och embetsmäns öfver dessa berättelser till E. K.
M. afgifna underd. utlåtanden, hafva, med anledning af hvad härvid förekommit, Rikets Ständer i nedannämnde ämnen, som serskilt för hvarje dermed befattning egande embetsverk upptagits, fattat följande beslut, hvilka Rikets Ständer härmed få hos Ii K. AL i underd. anmäla; Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N:o tQo.. 389 Stats kontoret.
1845 års revisorer hafva gifvit tillkänna, att bland reservationeme i riks-hufvudböken upptages en summa af 859 r:dr 2 sk. 2 rst, utgörande behållning af de till 1813 och 1814 årens krigsskulders liqviderande anslagna medel; och då denna post under en följd af år oförändrad balanserats, samt några utgifter derå sannolikt icke vidare förekomma, få Rikets Ständer hos E. K. M. i underd. begära nådig befallnings allåtande till Stats-konloret att ifrågavarande medel till Riksgälds-kontoret öfverlemna.
Beträffande en mera enkel och ändamålsenlig uppställning af riks-hufvudboken, hafva Rikets Ständers åren 1845 och 1847 församlade revisorer gjort åtskilliga framställningar och förslag, äfvensom revisorerne, i samman hang härmed, behandlat frågan om grund- eller reservfonden, hvars inrymmande uti ett serskildt konto i riks-hufvudboken Rikets Ständer i underd. skrifvelse af den 5 April 1845 ansett erforderligt; och kunna de i berörda hänseenden väckta frågor sammanföras under följande hufvudpunkter, nemligen: A. )
Om förändring uti nu gällande system för konto-uppställningen i riks-hufvudboken, då de för närvarande, under gemensam benämning: statsmedel, inbegripne serskilda fonder tillika borde hvardera erhålla sitt konto; B.) ingående sättet för dessa fonders inbördes begränsning, samt serskildt rörande hvad som i allmänhet bör anses tillhöra grundfonden; C.) Hvilkendera fonden bör uti riks-hufvudbokens kapital-konto iarf mmas, ordinarie stats-reglerings-fonden eller grundfonden; och ]).)
Upprättande af riks-hufvudbok efter ny förbättrad plan; hvilka ämnens slutliga afgörande Rikets Ständer funnit vara af vigt, så väl för erhållande af en större fullständighet i riks-bokslutet, som för möjligheten att på fasta principer grunda en ny riks-hufvudbok. Å.)
I frågan om ett förändradt system för konto-uppställningen i riks hufvudboken är uti 1845 års revisions-berättelse anfördt, hurusom, vid granskning af den redovisning, riks-hufvudboken innehåller öfver de serskilda fonder och medel, hvilka ingå under statsverkets förvaltning, revisorerne funnit det sätt, som härvid begagnas, mindre ändamålsenligt, enär, elter revisorernes tanka, riks-hufvudboken borde för hvarje fond ega ett serskildt konto, der fondens hela ställning för året funnes framställd och utredd, i stället att, såsom nu egde runi, upptaga kon ti för vissa kathegorier, hvilka voro ge - 390 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, IV.-o 1Q2. mensamma för alla medel, såsom uppbörd, afkortning, anordning, leverering m. m., samt å hvartdera af de på detta sätt bildade lumti eller räkningar sammanfatta hvad från de serskilda medlen dit kunde hänföras, hvarigenom på dessa kathegoriers konti spriddes hvad som borde finnas förenadt på konti för de serskilda fonderna, så att på uppbördens konto upptoges alla de serskilda medlens uppbörder, på afkortningens konto alla förekommande afkortningar för samtlige medel o. s. v.; under hvilka förhållanden det icke blefve möjligt att öfver någon serskild fonds ställning vinna en öfversigt, om ej från kathegoriernes konti utdroges hvad fonden tillhörde och sålunda, utom riksliufvudboken, bildades en räkning öfver fonden; hvarjemte revisorerne funnit, hvad stats-medleu anginge, att under denna benämning sammanfattades flera fonder, hvilka hvar för sig borde på serskildt konto framställas.
Instämmande i föregående revisorers mening, hafva Rikets Ständers år 1847 församlade revisorer, ansett planen för rikshufvudboken böra undergå förändring, dervid dock de omförmälda kathegorierne borde bibehållas och åskådliggöras uti serskilda, boken åtföljande, tabeller; hvarjemte likaledes blifvit af revisorerne anmärkt, att, under benämningen statsmedel, inbegrepes flere sinsemellan skiljda fonder, hvilkas ställning, hvarje för sig, ingenstädes utreddes, emedan sjelfva planen för rikshufvudboken icke medgaf en sådan utredning.
Rikets Ständer, som jemväl ansett det vara ett oeftergifligt vilkor för ett väl ordnadt bokslut, att detsamma i främsta rummet redogör för ställningen med hvar och] en af de under en gemensam förvaltning ingående serskilda fonder, hvilket 1111 icke är förhållandet, hafva derföre funnit angeläget, att, vid uppgörandet af planen till en ny rikshufvudbok, serskilda konti må bildas för de deruti förekommande fonder och icke, på sätt nu sker, efter vissa kathegorier; instämmande Rikets Ständer äfven i den meningen, att dessa senare anå åskådliggöras uti rikshufvudboken åtföljande sammandrag eller tabeller.
Rörande frågan om de under statsmedlen inbegripna serskilda fondernes inbördes begränsning , eller afgörandet af hvad vid dessa fonders utbrytning från statsmedlen borde till dem hvardera hänföras, hafva revisorerne, hufvudsakligen under sitt bemödande att utreda och från öfrige statsmedels-fonderne afskilja grundfondens rätta belopp, framställt följande förslag, nemligen: l:o att statsmedels-uppbörden med det debiterade beloppet icke endast med den till riksstatens utgifter behållna delen deraf, borde ordinarie statsxeglerings-fondeii tillföras, hvilken mening ti lika innebär, att hvad uti nuva - Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N.o 192', 391 rande rikshufvudboken upptages under kathegorierne: afkortning, anordning utom stat och restantier, äfvensom, i sammanhang med de sistnämnde, anmärkte poster och proprie-balanser, likaledes å motsidan af sistberörda fonds konto böra intagas; 2:o att de före 1841 års statsreglering å hufvudtitlame, genom utbetalningar utöfver anslags-tillgång, uppkomna brister borde, såsom af grundfonden föi-skjutna, densamma tillgodoräknas, men deremot såsom skuld å ordinarie stats-regleringens konto framstå; 3:o att de såsom statsutgifter formelt å hufvudtitlame utförda lån och förskotter, hvilka, enligt Rikets Ständers beslut vid 1828—1830 årens riksdag, skola i rikshufvudboken åter-debiteras, icke böra tillföras grundfonden, hvilken fråga vid 1847 års stats-revision blifvit närmare bestämd dertill: att nämnda lån och förskotter borde eller kunde ordinarie statsreglerings-fonden tillräknas; samt 4:o att fastigheters och inventariers värden böra till grundfonden inräknas; dock endast så länge föreskrifterne om dessa värdens upptagande i penning-bokföringen äro gällande, hvilka föreskrifter likväl i vederbörlig ordning borde sålunda ändras, att alla döda värden blefve från penning-bokföringen uteslutne.
I afseende å förslaget, huruvida hela den debiterade — ej blott den till riksstats-utgifterne behållna — års-uppbörden bör till ordinarie stats-regleringens konto hänföras eller icke, hafva Rikets Ständer inhemtat, att det uti riksstaten antagna sätt att beräkna endast den behållna, nemligen till utgifter disponibla delen af uppbörden, tillkommit för större enkelhets vinnande vid de disponibla delarnes kalkylering, hvarvid riksstatens uppställning i öfverensstämmelse med detta behof underlättat åtgärden, deremot Rikets Ständer jemväl funnit, det någon anledning icke är att använda samma method vid bokföringen, när dervid förekommande omständigheter göra ett annat sätt lämpligare.
Dä nemligen debiteringen utgör grunden för uppbördsmännens redovisningar och rikshufvudboken bland annat är ämnad att af dem göra en sammanställning för öfversigt af det hela, synes det alldeles riktigt, att hvarje inkomst-titels debiterings-belopp y i öfverensstämmelse med uppbördsmännens redogörelser, i rikskufvudboken upptages, vid hvilket förhållande och så framt ej uppbörds-beloppet, som är ett, onödigtvis skall sönderdelas på flere kooti, äfven måste enklast vara, att detsamma odelad t tillföres stats-regleringens konto, samt att följaktligen å motsidan af samma konto dels ojföres hvad enligt räkenskaperne varder afkortadt eller eljest till stats-utgifternes bestridande b lifv er odisponibelt,. dels balanseras hvad vid räkenskaps - 392 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N.-o 191. årets slut af uppbörderne ännu beror på indrifning eller afskrifning; blifvande nämnda konto, sorn eljest skulle upptaga endast uppbördens behållna del, äfven mera upplysande derigenom, att förhållandet med uppbörden i sin hellmi derstädes kommer att framstå; hvadan Rikets Ständer gillat revisorerneS tillstyrkande, att statsregierings-fonden bör krediteras för uppbördens debiterade belelopp.
Hvad åter angår frågan om anmärkta poster och proprie-balansers hänförande till statsregierings-fonden, så om äfven i allmänhet dessa statsverkets fordringar icke tillhöra ett löpande års uppbörds-medel, utan till större delen utgöi’a brister i redan till kassorna af föregående års uppbörder influtna medel och af sådan anledning vid ett flygtigare betraktande kunna anses tillhöra grundfonden; likväl och då genom dessas uppkomst förorsakas minskning i medel, om hvilka redan under föregående år mellan statsverket och Riksgäldskontoret blifvit liqvideradt, under antagande, att de skulle till riksstats-utgifternes bestridande fortfarande förblifva disponible, likasom dylika poster, der de för löpande år uppkomma, ovilkorligen minska riksstatens afkomst af uppbörden, hafva Rikets Ständer ansett, att, med bibehållande af det redan länge antagna sättet, öfver de nu ifrågavarande beloppen bör liqvideras mellan stats- och riksgäldsverken i sammanhang med restantiernc, från hvilka desamma skilja sig endast i det afseendet, att, då restantierna åstadkomma inflytande på nämnda liqvid, utan att hafva kunnat indrifvas, de anmärkta posterne och proprie-balanserne deremot, i det de först tillflutit men sedermera frångått kassorna, på enahanda sätt inverka, samt således samma orsak grundar både restantiernes och de ifrågavarande postcrnes inflytande på nämnda liqvid; och 0111 af sådan anledning delta inflytande än vidare bör fortfara, synes det uppenbart, att omförmälda belopp, såsom något, hvarpå statsregierings-fonden kan sägas ega samma anspråk, sorn på restantierna, i det den deraf möjligen kan förvänta en disponibel tillgång, äfven bör samma fond tillräknas, hvarförutan ett vigtigt skäl för antagande af ifrågavarande sätt för uppbördens och dess delars upptagande å stats-regleringens konto förefinnes deruti, att endast såmedelst grundfondens beräknande kan vinna den fasthet och, under vanliga förhållanden, den årliga likhet, sorn, enligt den af 1847 års revisorer meddelade tabell, är möjlig.
Vidkommande frågan, huruvida beloppen af de under åren före 1841 å riksstatens åtskilliga hufvudtitlar uppkomna brister böra såsom en grundfondens fordran beräknas eller icke, hafva Rikets Ständer funnit, att, då nämnda utbetalningar utöfver hufvudtillarnes egna tillgångar skett af medel, tillhörande grundfonden, hvars ändamål icke är att dylika utbetalningar utan ersättning - Expeditions-Ut slottets Förslag lill und.
Skrifvelse, N.o 192.
393 sättning bestrida, samma utbetalningar al' sådan anledning måste såsom grundfondens fordringar anses, intilldess de ersättas eller beslut om deras afskrifning blifvit af Rikets Ständer fattad t; förekommande likväl härvid att, enligt rikshufvudbokens gällande plan, aila med hufvudtitlarne gemenskap egande utbetalningar, utan afseende derpå, huruvida hufvudtitlarnes tillgångar äro tillräcklige alt dem betäcka eller icke, ändock genast definitivt i kapital-räkningen afföras och att således de utöfver riksstats-tillgångarne bestridda utgifterna eller bristerna icke kunna i rikshufvudboken, efter dess nuvarande inrättning, såsom balans framstå, hvilket förhållande, som varit och än vidare är möjligt, så länge de under statsmedlen inbegripna serskilda fonderna kunna sammanblandas, kommer att upphöra, när hvarje fond får sitt serskilda konto, der fondens fordran af en annan fond på denna senares konto naturligtvis motsvaras af en lika stor skuld.