Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Enligt dessa föreskrifter, fick icke något af anslags- eller lånesumman i Riksgälds-Contoret lyftas, innan derstädes blifvit företedtett vederbörligen afslutadt contract, angående delegarnes i arbetsföretaget skyldighet att, i öfverensstämmelse med den af Kongl. Maj:t derför fastställda plan, fullborda arbetet, utan att härtill kunna af Staten påräkna något ytterligare bidrag.
Likaledes skulle för lånebeloppet till Riksgälds-Contoret afgifvas en af Fullmägtige granskad förbindelse, , att, efter 5 års förlopp, sedan lånesumman från nämnde Contor utbetalts, af det ursprungliga capitalet årligen erlägga 5 procent, deraf 3 procents ränta å det vid hvarje liqvid återstående capitalbelopp först skulle beräknas samt öfverskottet utgå såsom afbetalning, intilldess hela capitalet Stats-Vtsfsotlets Utlåtande, lV:o 57. med ränta blifvit till fullo betaldt; och borde derjemte ställas af Kongl Maj:t pröfvad och godkänd säkerhet, så väl för låneunderstödets behöriga åtberbetalande, som lor fullgörandet af det, i afseende på arbetets verkställighet, upprättade contract, I fråga om den, såsom direct anslag, beviljade summas utbekommande, innehöllo omförmälde föreskrifter, att dessa medel skulle, efter det arbetet blifvit börjadt, successive utbetalas, i nion af dess fortgång, samt att de enskilda bidragen skulle, i samma mon och i lika förhållande med statsanslaget, utgå och till företaget användas.
Slutligen hade Rikets Ständer förordnat, att de arbeten, hvarmed odlingsföretags beredande åsyftades, och följaktligen äfven det nu ifrågavarande, skulle sednast under loppet af år 1844 vara började, vid äfventyr, att de anvisade medlen eljest komma att till Rikets Ständers disposition reserveras.
Sedan Kongl. Maj:t ej allenast i Nåder gillat och fastställt den af Capiten-Mechanicus C. A Olivecrona, redan år 1840, uppgjorda plan för Em-åns upprensning, hvilket arbele härvid heiäknats komma att kosta 55,915
R:dr, utan ock godkänt det om samma arbetes utförande upprättade och af utsedde committerade, eldigt delegarnes uppdrag, undertecknade contract; täckes Kongl. Maj:t, genom Nådigt Bref af den 14 Februari innevarande år, Fullmägtige härom underrättad, dervid Kongl. Maj:t dessutom gaf Fullmägtige tillkänna, att, då flere bofaste personer, hvilkas vederhäftighet Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länet vitsordadt, en jör alla och alla för en, skriftligen förbundit sig ansvara för arbeteis fullbordande, i öfverensstämmelse med contractet, hade Kongl. Majit denna förbindelse, såsom full säkerhet i sådant hänseende, antagit.
Beträffande åter de för ifrågavarande läns återbetalning allemnade säkerhetshandlingar, hvilka bestodo af 6 st. socknevis tecknade förbindelser, hvarigenom deitagai ne i arbetet, till säkerhet för deras andel i låneunderstödet, med derå stadgad ränta, på det sätt öfverläto till Stats-Verket all dem tillhörande mark, sorn genom upprensningen blefve försatt i odlingsbart skick, att, derest större eller mindre del af den inbetalning, som å lånet borde ega rum, i anseende till någons eller någres uraktlåtenhet att i rätt tid erlägga beloppet, icke skulle till Riksgälds-Contoret i behörig ordning ingå, Stats-Verket till dennes eller desses andelar i nämnde mark, sådana de upptogos å 7 st. för hvarje församling serskildt upprättade specificalioner, skulle ega enahanda rätt, som, för de fall, då någon vägiar att deltaga uti förestående vattenafledning, vore, genom Kongl.
Förordningen den 30 November 1841, öfrige delegarne tillerkänd, — så innehöll högstberörda Bref: att Kongl. Maj;t jemväl i Nåder godkänt den säkerhet, som sålunda erbjudits, dock med Stats-Utskottets Utlåtande , N-o 97. 1 j villkor, att, i stället för det föreslagna åliggandet att besörja nyssberörde förbindelsers antecknande uti vederbörande Härads-Rätters Protocoller, borde, för lånemedlens lyftande, till Riksgälds-Contoret, jemte behörig skuldförbindelse, aflemnas en af två eller flere pernor, hvilkas vederhäftighet blifvit aj Kongl Maj:ts Befallningshafvande styrkt, ingången, sä lydande löftesförbindelse: ”Undertecknade förbinda sig att, såsom för egen ”skuld, vara Rikets Ständers Riksgäids-Contor ansvarige lör återbetalning i ”stadgad ordning, så till capital som ränta, af det lån, Tretiofem Tusen ”Riksdaler, som till Ern-åns rensning beviljats, dock att, så snart till Riks”gälds-Contoret aflemnats bevis derom, att deltagarne i arbetet, hvar och en ”för dess andel i lånesumman, låtit vid vederbörlig domstol inteckna egande hemman, eller, der så lagligen ske kan, den jord, som till Kronans säkerhet, såsom underpant, erbjudits, vår personliga ansvarighet för det in”tecknade beloppet upphörer; äfvensom att denna vår ansvarighet förfaller, ”derest Kongl. Majtt, efter det Rikets Ständer sig i ämnet yttrat, skulle ”förordna om medlens inbetalning i den ordning, som i afseende å allmän”na bevillningen stadgad är, eller eljest annan säkerhet, som af Kongl. ”Majit godkännes, kan för lånet varda ställd.” Enligt hvad åberopade Kongl. Bref tor öfrigt ntvisar, hade väl en del af de hemmansinnehafvare, hvilkas egor af Em-åns vatten öfversvämmades, undandragit sig deltagandet i rensningsarbetet efter de grunder, derom de öfrige sig förenat, hvarförutan., efter det vissa af de sednare, under uppgifna villkor, i k läd t sig de förbindelser , som ansetts de förre tillkomma, ett antal af 53 personer hade, uti en till Kongl. M..j;t serskildt iugifven och af dem undertecknad skrift, i anseende till föiin en La felagLigheter vid den verkställda egotaxeringen, i underdånighet anhållit, att inga medel för merberörde rensningsarbete måtte beviljas eller få lyftas, innan en laglig och rättvis taxering, äfvensom fördelning af bidragen, blifvit, i enlighet med 1824 och 1841 åis Kongl. Kungörelser, tilivägabragt;
men som frågan om en ny egotaxering icke utgjorde föremål för Kongl. Maj;ts nådiga omedelbara pröfning, så och enär rensningsarbetets företagande i den ordning, hvarom deiegarne öfverenskommit, icke hindrade eihållandet af de rättelser i taxeringen och deraf beroende grunder för deltagandet i arbetet och ansvarigheten för lånesumman, hvartill omständigheterna kunde föranleda, hade Kongl. Mij:t ansett cle i omförmälda hänseende uppkomna stridigheter icke böra uppehålla piöfningen, huruvida handlingarne för öfrigt voro i det skick, alt de af Rikets Sä oder för ifrågavarande vigtiga arbete beviljade statsbidrag kunde, for ändamålets vinnande, till utbetal - Ståls-Utskottets
Utlåtandej N.o 97. liing anvisas; vid hvilken pröfning Kongl. Maj:t också meddelat de beslut oell förklaranden, som här ofvan finnas anförda.
Under åberopande af Kong!.
Maj;ts härom till Fullmägtige aflåtna Kådiga Bref, anhöll Herr Kammarherren Ii. O. af Harmens3 å egne och öfrige commilterades vägnar, uti en till Fullmägtige, i början af sistlidne April månad, ingifven skrift, att den för
Em-åns upprensning beviljade lånesumraa måtte varda till honom utbetald; i hvilket afseende han, jemte fullmagt till densammas uppbärande, aflemnade det om utförandet af upprensningsarbetet, hvilket skulle börjas under innevarande år och fullbordas före 1847 års slut, emellan comraitterade samt Styrelsen för Allmänna Yäg- och 'Vattenbyggnader afslutade Contract, äfvensom den af Kongl. Majit föreskrifne serskilde löftesskrift, i afseende på lånets återbetalande, tillika med en till Riksgälds-Contoret för samma lån utfärdad och af cornmitterade undertecknad skuldförbindelse, hvarigenom desse, ”i kraft af härtill erhållet uppdrag”, förpligtat 'samtlige interessenter uti ifrågavarande ”'företag att, efter Fem års förlopp från den dag, förenämnde lånesumma ”blifvit från Riksgälds-Contoret ulbetald, årligen till detta Verk erlägga 5 ”procent af den andel utaf samma lån, för hvars återgäldande i föreskrif”ven ordning hvarje interessent, jemlikt de aflemnade samt af Kongl, ”Majit, under den 14 sistlidne Februari, i Nåder godkända säkerhetshand”lingar, åtagit sig ansvara; kommande af dessa 5 procent ränta å det vid ”hvarje liqvid återstående capital att först beräknas samt det öfriga att utgå ”såsom afbetalning, intilldess hela capitalet med ränta och låneomkostnader ”blifvit till fullo betaldt”; och skulle berörde årliga capital- och ränteinbetalningar så tidigt verkställas, att deras belopp, före hvarje års slut, kunde vara å Riksgälds-Contorets räkning i Rikets Ständers Bank insatt.
Slutligen innefattade denna skuldförbindelse dels det stadgande, att de delegare, sorn icke uppfyllde sin betalningsskyldighet, skulle, jemte upplupen oliqviderad ränta, genast till Riksgälds-Contoret inbetala de andelar af Jånet, hvarför de voro ansvarige, dels ett åtagande af samtlige delegarne att ställa sig lill noggrann och obrottslig efterrättelse de i afseende på dylika lönebidrag stadgade föreskrifter samt, i hvad på en hvar kunde ankomma, noga iagttagade i ofvannämnde contract bestämda åligganden.
Vid dessa handlingars granskning och jemförande med de af Kongl.
Majit godkända samt förut till Riksgälds - contoret aflemnade säkerhetshandlingarne, anmärktes derstädes hufvudsakligen: att det af Kongl. Majits Befallningshafvande, i afseende på den ingifne löftesförbindelsen, meddelade vederhäftighets-betyg endast var gällande för 3;ne af de 8 personer, Stats-Ulskoltets Utlåtande , N.-o 97. sorn denna förbindelse nnderlecknaf; hvadan och då Jöftesmännen icke åtagit sig solidarisk ansvarighet, deras vederhäftighet för |:delar af lånesumman följaktligen icke blifvit, på sätt Kongl. Maj:t föreskrifvit, af Dess Befallningshafvande bestyrkt; — alt enär sjelfva skuldförbindelsen allenast innefattade den förpligtelse för delegarne i företaget, att de, hvar för sig, skulle ansvara för sin andel af lånesumman, komme Riksgälds-Contoret att för ifrågavarande, såsom ett enda lån, beviljade understöd erhålla fordringar hos nära 3oo serskilda låntagare, af hvilka, hvar och en, i moa af dess låneandel, borde till Riksgälds-Contoret årligen inbetala det stadgade capital- och räntebeloppet; — att då, enligt skuldförbindelsens lydelse, ränta å capital-ålerstoden skulle vid hvarje liqvid först beräknas samt det öfriga af inbetalnings-summan afföras å lånets capital-belopp, måste, till följd af nyssberörde förhållande, med hvarje låntagare föras serskild räkning, utvisande, huru mycket af de möjligtvis vid olika tidpunkter inbetalda beloppen utgjorde ränta och huru mycket vore att anse såsom förminskning af capita f-s k olden; —• att, på sätt de socknevis upprättade fördelnings-listorna utvisade, utgjorde det låne-capital som således måste serskildt bokföras, för en delegare 44 sk. 2 rst., för en annan 1 R:dr 7 sk. 10 rst., för en tredje 1 R:dr 37 sk. 5 rst. 0. s. v., så att lånebeloppen för omkring en sjettedel af låntagarne understiga 10
R:dr för hvar och en af desse; — att då härtill kom, att iånesummorna ej blott för bemälde låntagare, utan äfven för nästan alla öfriga delegarne, voro bestämda i skillingar och runstycken samt för en och annan till och med i runstycks-bråk, blefve naturligvis uträkningen och bokföringen af de serskilda ränte- och capitaf-inbetalningarne högst mödosam och tidsödande; — samt alt, derest Riksgälds-Contorets säkerhet för lånets behöriga återbetalande skulle genom inteckningar betryggas, komme i många fall intecknings-kostnaderna att öfverstiga eller åtminstone fullt motsvara de intecknade fordringarne.
Vidkommande omförmälde säkerhet och sättet för dess betryggande^ ansågo derföre Fuilmägtige visserligen mest lämpligt., att en solidarisk skuldförbindelse för hela lånesumman till Riksgälds-Contoret afgafs; men som Fujlmägtige befarade, att föreskrifvandet häraf möjligen skulle hafva till följd, att lånet icke blefve begagnadt, samt att det dermed åsyftade allmänt gangneliga företag komme att förfalla, så inskränkte sig Fuilmägtige, jemlikt deras Protocoll för den 22 nästlidne
Maj, till äskandet af en sådan förbindelse, hvarigenom committerade, å samtlige delegarnes vägnar, ålogo sig alt, såsom för egen skuld, ansvara för länets återbetalning uti den derför stadgade ordning.
Fuilmägtige fastställde alltså lör denna förbindelse ett serskildt formulär, deruti dessutom några i Stats Utskottets ^Utlåtande, jV.-o 97. commilteradrs förut afgifna förskrifning anmärkta felagligheter voro rättade; och blef samma formulär, med underrättelse, att lånets utbetalning icke kunde af Fullmägtige beviljas, innan skuldförbindelsen och löftesskriften voro i behörigt skick, tillstäldt Herr Kammarherren af HarmenSj som, enligt de hos Fullmäktige företedda handlingar, fått sig af delegarne uppdragel*att formulär till ifrågavarande skuldförbindelse anskaffa.
Genast efter erhållen del af Fullmägtiges sålunda fattade beslut, ingaf merbemälde Herr Kammarherre till Fullmägtige en ny skrift, med anmälan om de svårigheter och betänkligheter, som å både delegarnes och comitterades sida förekommit emot åtagandet af annan eller vidsträcktare ansvarighet, än de redan afleronade lånehandlingarne innefattade; hvarjemte H<jrr Kammarherren, under förnyande af sin anhållan om lånesummans utbetalande emot hans enskilda förbindelse att inom viss tid anskaffa de ytterligare erforderliga handlingarne eller återbetala de uppburna medlen, tillkännagaf, att han vore berättigad för Fullmägtige anmäla, att, förutan den af Kongl. Majit förskrifna löftes-skrift, kunde någon förbindelse af vederbörende strandegare eller committerade icke utgifvas, så vida ansvarigheten för utgifvarne skulle utsträckas utöfver egen eller i säkerhetshandlingarne öfvertagen ansvarighet för andras andel i företaget, I anledning af denna anmälan, meddelade Fullmägtige endast det förklarande, att de icke funno några sådana omständigheter och förhållanden deruti uppgifna, som kunde föranleda Fullmägtige att ändra eller frånträda sitt nj^ss förut fattade beslut, angående ej mindre skuldförbindelsens lydelse samt bestyrkandet af löftesmännens vederhäftighet, än lånesummans utbetalning före dessa handlingars aflemnande i fullständigt skick.
Sedermera blef, i medlet af nästlidue Juni månad, äfvenledes genom Herr Kammarherren af Harmens till Fullmägtige inlemnad en ny, af 3:ne possessionater i orten undertecknad, löftesförbindelse, lika lydande med det af Kongl.
Majit derför fastställda formulär; men som det af Kongl. Majits Befallningshafvande å denna förbindelse meddelade vederhäftighetsbetyg icke innehöll något yttrande, angående löftesmännens personliga vederhäftighet, och densamma således icke var på det sätt styrkt, som Kongl. Majit i Nåder föreskrifvit, förklarade sig Fullmägtige, under åberopande af sina förut i detta mål fattade beslut, ej eller kunna godkänna sistnämnde löftesförbindelse, hvilken derföre till Herr Kammarherren återställdes.
I anseende till nu anförda förhållanden, hade alltså någon utbetalning af de för Em-åns upprensning anvisade lane- och anslags-summor icke blifvit - Slats-Utskollets Utlåtande, IV.o 97. >7 vit beviljad, än mindre verkställd, då, den 16 sislförlidne’ Juli, till Fullmägtige inkom en af 102 hemmansegare inom Aspelands härad undertecknad skrift, innefattande dels en anmälan, att de frånträdde oftaberörde företag och undandrogo sig ansvarigheten för det härtill beviljade låns återbetalande, dels ock en uttrycklig protest emot ullemnandet af de för detta föremål anslagna allmänna medel, äfvensom en bestämd uppsägelse af hvad samme hemmansegare uti ifrågavarande hänseende sig förut åtagit.
Någon tid efter denna protests ingifvande, fingo Fullmägtige emottaga ett Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den 25:te i sistnämnde månad, deruti Kongl.
Maj:t, jemt öfverlemnande af den hos Fullmägtige sednast företedda, men utaf dem icke antagna löftesförbindelse, tillkännagaf, att Kongl. Maj:t, med afseende å lydelsen af Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes derå meddelade intyg, funnit skäligt densamma i Nåder godkänna; hvarjemte Kongl. Maj:t förklarade: ”att den menighet, till hvilken låneanslaget för Em-åns upprensning anvisats, numera, för alt utfå lånet, icke har af nöden att ställa "annan, än redan af Kongl. Maj:t godkänd, säkerhet för den skuldförbindelse, som menigheten gemensamt har att till Fullmägtige aflemna, och ge”nom hvilken följaktligen de cominitterade, som densamma, å menighetens ''vägnar, underteckna, icke behöfva ikläda sig någon serskild ansvarighet säborn för egen skuld”.
Så snart detta Kongl. Bref till Fullmägtige ankommit, förnyade Herr Kammarherren aj Harmens, under åberopande deraf, sin ansökning om lånesummans utbekommande.
Dock sorni afseende härpå bos Fullmägtige anmärktes, att en ganska betydlig del af de personer, som förut förbundit sig återbetala samma lån, genom den till Fullmägtige då mera ingifna protetesten, i bestämda ordalag vägrat att denna betalnings-skyldighet vidblifva, så och enär de delegare i företaget, hvilka sålunda, före lånets utgifvande, deremot, protesterat, syntes ej kunna detsamma återgälda, ansågo sig, vid slikt förhållande, Fullmägtige destomindre kunna bevilja lånesummans utanordnande, som, derest committerades redan afgifne skuldförbindelse skulle, tvertemot hvad Fullmägtige i afseende åden samma förut förklarat, varda antagen, uti hvilket fall vederbörande icke komino att åtaga sig ansvarighet sdsorn för egen skuld, Riksgälds-Contoret följaktligen icke hade att vända sig mot någon enda bland iåntagarne med anspråk om betalning för den på de protesterande delegarne belöpande andelen af delta lån.
Emedlertid beslöto Fullmägtige att hos Siats-Utskottet anmäla allt hvad, som i fråga om Bih. lill R.
Prot. 1844. 4 Sami., 1 A/d., 26 Hift. 3 i 8 Stals~Utskotlels Ullalandej N.O 97. de reqvirerade lånemedlens utbetalning förekommit samt att dervid tillika fästa Utskottets uppmärksamhet å det förhållande, att, på sätt af Kongl. Majlis sednare
Bref ville synas, annan skuldförbindelse för det beviljade låne-understödet blifvit af Kongl. Maj:t medgifven, än den Fullmägtige, för sin del, ansett antaglig; tillkännagifvande Fullmägtige slutligen, att de äfvenledes hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmält det hinder emot lånesummans utbetalande, som genom merberörde protest uppkommit.
Efter att hafva uppgifvit de i afseende på utbetalningen af det lån, hvarom nu är fråga, stadgade föreskrifter och meddelade beslut, öfvergår Utskottet till anförande af hvad Herr Nordenanckarj uti sin ofvan omnämnda motion rörande samma ämne, föreslagit, nemligen: l:o att samma lån mätte förvandlas till anslag ulan återbetalnings-skyldighet; 2:o att beloppet häraf, 35,000 R:dr, jemte det förut, i egenskap af anslag, beviljade understöd, 10,000 R:dr, måtte, emot förbehåll, att delegarne tillskjuta det i taxeringshandlingarne dem påförda bidrag, så långt behofvet fordrade, användas till arbetskostnader, jordersättningar, lösen af vattenverk m. m., i den ordning planen för arbetets utförande bestämde, 'af”ven om de ofvanföre hvarje arbetsstation befintlige jordegare skulle till störJre mängd vägra att i arbetsföretaget deltaga;” och 3:o att, i händelse [förestående förslag icke skulle varda bifallna, ett belopp af 8,098
R:dr mätte varda anslaget till delegarnes ersättande för redan verställda elier åtagna utbetalningar.
Under omförmälande, att det i 2:dra punkten framställda förslag härledde sig från strandegarnes inom det högre upp belägna Aspelands härad yttrade och af missnöje med taxeringsförrättningarne föranledda vägran att begagna sig af statens bidrag och deltaga i arbetet, har motionären, såsom skäl för bifallandet af hvad han föreslagit, anfört och åberopat det vanliga beviljandet af halfva kostnaden för dylika företag inom Rikets norra proYincer, såsom anslag utan återbetalnings-skyldighet; den utsträckning af 8 mil, hvarpå upprensningsarbetena i Ern-ån måste utföras, och hvarest jorden vore i smärre hemm ansi otter sönderdelad; delegarnes i allt fall högst betydliga bidrag, uppgående ända till 19 procent af några till elfven gränsande hemmans hela taxeringsvärden, samt de stora förödelser, Em-åns öfYersvämningar flere gånger, under sommartiden de sednare åren, förorsakat å grödan på de dervid belägna åkerfält.
— Detta allt, med hvad i anledning af nu anförda motion, blifvit inom Ridderskapet och Adeln ytlradt, har Utskottet tagit i noga öfvervägande; Stats-TJ tskollets Utlåtande, IV.o 97 ig och då det, i anseende till den vid besagde tillfälle framställda anmärkning emot Fulimägtiges förfarande vid ifrågavarande ärendes behandling, jemväl torde åligga Utskottet att afgifva sitt yttrande härom, helst de klandrade besluten blifvit fattade under den tid, hvarunder Fulimägtiges förvaltningsåtgärder äro af Utskottet granskade, så får Utskottet först och främst förklara, att dessa beslut, enligt Utskottets åsigt, varit grundade på de af Rikets sednast församlade Ständer till Fulimägtiges efterrättelse meddelade, bär ofvan uppgifna, reglemenlariska föreskrifter, samt att Fullmägtige vid de flera serskilda förhållanden, som i afseende på utbetalningen af det låne-understöd, hvarom nu är fråga, förekommit, icke saknat gilltiga anledningar att härtill vägra sitt bifall.
Hvad derefter vidkommer det arbetsföretag, till hvars befrämjande detta lån är vordet af Rikets Ständer beviljadt, äfvensom den förändring i villkoren för Statens bidrag till samma företag, hvilken nu blifvit föreslagen, såsom oundgängligen nödvändig för arbetets behöriga utförande, så har Utskottet, för att förskaffa sig noggrann kännedom om så väl sjelfva företagets beskaffenhet och resultat, som anledningen till den deremot hos en betydlig del af interessenterne rådande obenägenhet, inhemtat muntliga upplysningar i dessa hänseenden af ej mindre ordföranden bland de till arbetsförelagets utförande utsedde commitLerade, än den af deni antagne arbetschef.
Genom de sålunda erhållna upplysningarne, likasom genom de hos Utskottet företedda vidlyftiga undersöknings- och taxerings-handlingar, har Utskottet vä), å ena sidan, vunnit en säker öfvertygelse om den stora och obestridliga nyttan af nu ifrågavarande företag, men, å andra sidan, äfven kommit i erfarenhet om de ansenliga och kännbara uppoffringar, detsamma kommer att medföra, synnerligen för de strandegare vid Em-ån, hvilkas egande, merendels små, hemmansdelar, äro belägne på större afstånd från denna elfs utlopp i hafvet.
Då nu de sednare, eller de inom Mörlundaj Tvetä, Molilla och Järeda socknar af Aspelands Härad boende delegarne i företaget måste, enligt den uppgjorda taxeringen, utgöra de betydligaste bidragen, fastän de mest kostsamma arbetena skola utföras utom nämnde Härads gränsor; så lärer detta förhållande, i förening med yttradt missnöje öfver taxeringsförrätlningarne, hafva föranledt den serdeles inom nu uppräknade Socknar nästan allmänt yttrade motviljan mot hela upprensningsföretaget, helst de härmed förenade arbeten icke kunna inskränkas endast inom Aspelands Härad, utan tvertom måste först börjas och verkställas inom det längre ned mot hafvet belägna Handbörds Härad.
— Yidare har äfven Utskottet af fördelningslistorna öfver hvarje serskild hemmansegares 20 Slals-Utfkottets Ullätande, N.-o 97. andel utaf lånesumman, funnit, att, på sätt vid handlingarnes granskning i Riksgälds-Contoret redan blifvit anmärkt, de för en mängd delegare sannolikt förestående intecknings- ni. fl. lånekostnader komma att dels öfverskjuta, dels motsvara eller föga understiga deri hvar och en af desse delegare tillerkände låneandel.
Dessutom anser Utskottet sig böra instämma uti hvad här ofvan blifvit erinradt, rörande de äfventyr för både capita 1- och ränteförluster, äfvensom de tidsödande göromål samt öfriga flerfaldiga olägenheter, som ofelbart skola för Riksgälds-Contoret uppkomma, så vida detta lån bör, i öfverensstämmelse med de derför af Kongl. Majit i Nåder godkända säkerhetshandlingar, fördelas emellan flera hundra serskilda låntagare samt de å hvarje sådan låneandel belöpande capitalafbetalningar och räntor årligen indrifvas, redovisas och bokföras.
I betraktande af alla dessa omständigheter och förhållanden, och då Utskottet, på grund af den redan vederbörligen anmälda protesten samt andra Utskottet serskildt meddelade underrättelser, tror sig kunna taga for gifvet, att ifrågavarande allmänt nyttiga samt länge påtänkta och förberedda företag, åtminstone under den närmaste framtiden, icke kommer att utföras, med mindre hela det af Rikets åren 1840 och 1841 församlade