Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Under sednast flydde århundraden, då man lät egorna lig«a i sitt gamla bruk, ulan synnerlig omvexling och man följaktligen sällan äskade någon ny stängsel, kändes föga olägenhet af berörde grund för slängselskvldigheten; men nu, då hvar och en vill hafva sina egor afstängde för nya odlingssätt samt byar dagligen skiftas och hemman klyfvas, uppslå derjemte genom vidlyftigheten och svårigheten af de uträkningar, som för verkställande af hägnads-delning efter nämnde grund måste göras, oberäkneliga stridigheter och oredor, hvilket nogsamt bevittnas af de talrika rällegångarne, rörande hägnads-skyldighetens fördelning samt de ständigt återkommande förslagen om ändringar i nu gällande stängsel-lag.
Ehuru man för hägnads-skyldigheten förgäfves lärer söka en allmän gt und, som, med afseende på den olikhet i odling och öfrige förhållanden, som emellan Rikets serskilde provincer eger rum, icke någon gån<* i tilllämpningen leder till ojemnheter, förmoda dock Utskotten, att den nu föreslagna delningsgrunden i de flesta händelser hör blifva billig och icke uti någon gifva anledning till olägenheter, jemförliga med dem, som af den nu gällande varit en följd.
Den har dertill det afgjorda företräde alt den är enkel och bestämd samt lätt att falta och verkställa, så alt, efter densamma, jordbrukare sjelfva i de flesta händelser kunna utan främmande biträde upprätta stängseldelningar sig emellan., Emot denna delningsgrund har man dock invändt, att den icke fastade tillbörligt afseende på den olika fördel, en större ocli en mindre egendom egde af hägnad i mellanliggande skillnad och alt den, som droge större nytta af hägnaden icke finge vidkännas mera kostnad än den, som hade mindre förmon deraf.
Denna anmärkning kunde förtjena afseende, om man finge taga för g'tvet, att den, som för mera ligger, alltid hade sina egor i ett stycke, ty då fredades hela hans område genom skillnads-hägliaden; men ett' sådant fall inträffar sällan, enär oftast händer, att af en stor egendom, som an - Bih till n.
St. Prat. 1845. 7 Sami. 2 Afd. 9 Haft, 2 10 Lag- samt Allm.
Bcsv. och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 30. gränsar en mindre, blolt ett mindre stycke ligger vid gränsen, säl alt den, som med den mindre egendomen möter, verkligen har lika stor, om ej större, nytta af stängseln.
Hägnader tjena nemligen i allmänhet till skillnad icke emellan hela fastigheter, utan endast emellan serskilde delar deraf, hvilka i godhet och vidd kunna vara i fullkomligt motsatt förhållande till det, som eger rum emellan sjelfva fastigheterna.
Huru litet den gemensamma nyttan bestämmer hägnads-åliggandet, enligt nu gällande stängselgrund, är dessutom i det föregående ådagalagdt.
Man har äfven emot den så kallade hälften-principen anmärkt, att mindre hemmansegare, enligt densamma, skulle få vidkännas en betydligt ökad stängsel-skyldighet.
Denna anmärkning lärer dock förfalla, om man besinnar, att en mindre hemmansdel, just till följd deraf, att den är mindre, äfven har kortare gränser att inhägna, än en större, och att, om en mindre jordrymd, till följd af en oformlig figur, hvilket dock enligt gällande skiftes-författning icke får ega rum, på en sida har lika lång skillnadsslräeka att inhägna som en större, så måste den, derigenom alt den är mindre, hafva så mycket kortare råskillnad på en annan sida.
Om t. ex. ett helt hemmans yttre gränser utgöra en sträcka af ,1,600 famnar och i: hemmans af l:del mindre, eller af 400 famnar, så erhåller, enligt den nya delningsgrunden, det hela' mantalet 800 famnar att inhägna, då i:dels hemmanet får 200, hvilket torde finnas rättvist.
Ilar det mindre hemmanet ännu kortare gränser, så blir dess stängselskyldighet i förhållande derefter minskad.
Har det längre gränser och, så vida båda hemmanen ega lika formliga figurer, följagtligen mer att inhägna, bör det äfven taga större anpart al stängseln.
Om nu mindre liemmansdelar för närvarande deltaga i stängselskyldigheten i ett oproportionerligt förhållande, så lärer sådant vara ett ytterligare skäl för antagande af en mera rättvis delningsgrund.
Af nu gällande stängselgrund följa äfven andra olägenheter, hvilka genom den nya skulle lörsvinna.
Så skulle nemligen den af Johannes Andersson i dess motion öfverklagade obillighet komma att upphöra, att, om en större by, som angränsade ett enstaka hemman, biefvc skiftad, hela byn efter dess total-område det oagtadt fortfarande skulle stänga emot enstaka hemmanet, ehuru af den förra samfälligheten endast en obetydlig hemmansdel, vida mindre än det enstaka hemmanet, komme att detsamma angränsa $ äfvensom stadgandet i 1802 års Stängsel-Förordning, alt de Lag- samt Allm. Besi\- och Elcon.-Utshottens Betänkande, N'.o 3Ö. i£ föränd l ingar, skog och utmark kunna undergå genom uppodlingar till åker och äng eller planteringar, ej böra verka till annat förhållande i stängselskyldighelen, och den al delta stadgande uppkommande obillighet att en till åker och äng uppodlad utmark frikallas från stängselskyldighet endast al det skal, att uppodlingen skett under sednare lider, genom antagande a den nya slängseJgrunden skulle upphöra, hvilket torde finnas desto mer i ansenligt, som det icke sällan inträffar, att utmärker odlas till åkrar och ängai, mangen gång af vida större bördighet och värde, än de gamla odalegorna.
Då Utskotten således icke tveka alt tillstyrka antagande af den nya dier så kallade hälften-principen, är dock dervid att märka, att, på sätt lörslaget äfven innehåller, densamma kommer att rent tillämpas endast i de fall, då lika beskaffade egor skola genom stängsel skiljas; hvaremot då åker och äng möter skog och utmark, den så modificeras, att egarne af den sistnämnde marken , i anseende till den mindre fördel kan anses hafal molla nslängsein, utaf densamma ansvarar endast eu tredjedel; hvarförutan förslaget, i fråga om stängsel ulegor emellan, innehåller ytterligare erforderlige jemkningar i hägnadsskyldigheten, såsom bland annat det stadgande, att, om rågångslinea 2-‘ne skifteslag eller enstaka hemman emellan, uti skogs- och betesmark utgör så stor sträckning, att, efter den antagne stängsel-grunden, på helt oförmedlad! mantal belöpa öfver 500 famnar och i förhållande derefter för mindre hemmansdelar, samt derjemte inträliar, att det skifteslag eller enstaka hemman, hvars deltagande i stängsel äskas, skulle märkligen betungas utan motsvarande nytta, sednare skifteslaget eller enstaka hemmanet då bör en derefter jemkad skälD lindring i slängsclskyldigheten erhålla, genom hvilken jemkning en egare af t. ex. f,mumlal icke kan i ulegor erhålla mer än 621 famnars slängsel-slräekning, utan att lian, der så skäligt finnes, blir till lindring berättigad, hvarigenom ett så billigt förhållande uppkommer, att all anledning till oskäligt betungande genom den föreslagne stängselgrundens antagande i denna del synes fullkomligt undanröjd.
Dessutom och till undvikande af en brådstört och kostsam rubbning uti nuvarande förhållanden i afseende på stängselskyldigheten och på det att den nya stängsel-lagen blott småningom och under vilkor af ett allmännare medgifvande af delegarne må införas, hafva Utskotten ansett sig böra framför den i första förslaget bestämda rättighet att ovillkorligt er-) 12 Lag- tamt Atlm. Ben.- och Ehoa.-UUkotUnt Betänkande, N:o 30. hålla lättelse i hägnads-besvär, i enlighet med nu föres la gne stängsel-lag, föredraga det uti Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse den 22 Februari 1834 föreslagna stadgande, att om stängsel efter hittills gällande Författningar blifvit upprättad, antingen på grund af fastställd stängseldelning, eller genom domstols laga kraft egande beslut, dervid då bör förblifva, så länge de fleste delegarne dermed åtnöjas, eller den redan varande stängseklelningen icke genom laga skifte eller till betydligare förändringar ledande ego-utbyten inom skifteslaget varder rubbad.
Då det uti Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition intagne förslag till ny Stängsel-Förordning är på förenämnde, af Utskotten således gillade, grunder bygdt, hafva Utskotten ansett sig böra detsamma antaga, med de förändringar i redactionen, som funnits nödige- och då berörde förslag äfven upptager de i Kongl.
Förordningen den 31 Januari 1815 och Kongl.
Circulair-Brefvet den 17 October samma år stadgade bestämmelser om beskaffenheten af laggild stängsel, hafva Utskotten för fullständighetens skull och då dessa bestämmelser med sjelfva stängsel-grunderne hafva ett nära sammanhang, ansett sig böra uti Stängsel-Förordningen äfven intaga bestämmelser i nämnde hänseende, hvilka till alla delar öfverensstämma med de uti nyssnämnde Kongl. Förordning och Circulair-Bref lemnade föreskrifter, med endast följande tillägg, nemligen: i 2 punkten, alt stengard bör vara högst d alnar bred i botten; i 3aije, att jordvall bör ega eu bredd i botten af d alnar, och i 4de punkten, att jordvall vid kanten af vattengraf bör hafva enahanda bredd i botten som böjd eller 1 aln.
Utskotten få således, med bifall till Herr Grefve Lagerbjelkes och Andreas Bengtssons motioner, vördsamt föreslå Rikets Ständer att bos.
Maj:t i underdånighet anhålla om utfärdande af författning i ämnet i enlighet med följande:
Förslå g till ny Stängsel- Fö r o r d n i n g. t
Om stängsel-skyldighet sä väl i rågång, skifteslag eller en - 13 Lag- samt Allm.
B et v- och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 3o. staka hemman emellan, som i, skillnad slinter uti skifteslag grannar emellan. 1 $.
I m/ies emellan serskilda, till hvarannan i egor attryrän sando, sklf es— lag eller enstal a hemman lagligen faststii/hl eller eljest å ömse sidor ''godkänd rågång; kåfve hemmansegare i ettdera skifteslaget eller enstaka hemmajiet, som i rågången stänga vill, dertill vitsord; och tage, utan afseende å hemmantal, eller egornas olika rymd, hvartdera skiftet laget eller enstaka hemmanet i rägängs-stängsel dd till hälften., de fall likväl undan tagne, som 1 2 <JC^\ ^ sagde äro.
Hvartdera skifteslaget eller enstaka hemmanet ertål/e sm hälft i en sträckning, på det för hvartdera heqvämligaste ställe, der ej annorledes åsämjas, under iakttagande likväl af hvad 11 $ i detta ämne innehåller. 2 §.
Gränsar skogs- eller betesmark mot åker eller äng, eller sådan• odlingsbar jord, som vid Enskifte eller Laga skifte blifvit som inrösningsjord upptagen och beräknad; då skall den, som skogs- eller betesmarken eger, till ert tredjedel i stängseln deltaga.
Verhställes odling till åker eller äng å skogs- eller betesmark, som ■vid rågång, skifteslag e.ler enstaka hemman emellan, möter åker, äng eller inrösningsjord; då. skall hvardera sidan hålla half va stängseln, sä långt odlingen emu rågången sig sträcker.
Gränsar sådan odling emot skogs- eller betesmark, hålle innehafvaren af skogs- eller betesmarken en tredjedel i stängseln.
Skulle egare af skogs- eller betesmark af hägnaden märkligen betungas utan motsvarande nytta, då bör stängsel-skyldigheten derefter mätas. 3 §•
Utgör rågångs-lineen två skifteslag eller enstaka hemman emellan uti skogs- eder betesmark, sä lång sträckning, att efter den stadgade stängselgrunden, på helt oförmedladt mantal belöjser öfver äoo famnar och i förhållande derefter för mindre hemmansdelar; inträffar derjemte, att det skifte lag, eller det enstaka hemman, hvars deltagande i sådan stäng - 14 man:
Lag- samt Allm. Bepv.- och Ekm.-Ulslcoiten Betänkande, N:o 30. sel äskas, skulle märkligen betungas, utan motsvarande nytta, dä bör sednare skifteslaget eller enstaka hemmanet en derefter jemkad skälig lindring i stängsel: kjldigheten erhålla. 4 $.
Går allmän väg öfver rågång emellan skifteslag eller enstaka hemul dä skall skyldigheten att till egornes fredande hålla grind, bestammas efter enahanda grund, som gäller för den hägnad, hvari grinden ar uppförd
Eger skifteslag eller enstaka hemman rätt till enskild vag eller fädrift öfver annat skifteslags eller annat enstaka hemmans egor, dä åligga det förra skifteslaget eller enstaka hemmanet, att led eller grind derföre ensamt hålla-
Der skifteslag eller enstaka hemman har rätt till fädrift, öfver annat skifteslags eder annat enstaka hemmans egor, hora delegarne i förra skifeslaget eller enstaka hemmanet, hvar och en i man af den nytta, de deraf hafva, hälla den stängsel, som för begagnandet af f ädriften kan finnas nödig, sä att skada icke ä andra skiftesjagets eller enstaka hemmanets egor förorsakas.
Möter pä ena sidan af f ädrif ten rågång, galle da om stängseln deri, livad här ofvan i allmänhet stadgadt äi. 5 §.
Hafva delegare i skifteslag, genom stor- eller enskiftes-delning, som efter förra författningar vunnit fastställelse eller genom laga skifte, enligt Kongl. Maj ds Nådiga Stadga om Skiftes-verket i Riket af den 4 Maj to vp, b/ifvit från hvarannan i egor åtskiljde-, dä ege den delegare vitsord, som sin egolott stänga vill, och vare delegare, som med egor möter, skyldig att, uti skillnadslineerna lotterna emellan, med derå varande led och grind, stänga efter de i 1, 2, 3 och 4 SS för Rågängsstängsel, emellan skif teslag eller enstaka hemman, stadgade grunder.
Delegare, som vid sådan t skifte sin egolott intill rågång emot angränsande skifteslag eller enstaka hemman erhållit, fullgöra, ensam skift eslagets stängs el skyldighet i rågången, afseende pä stängsel för begagnande af fädrift, gäl/e härutinnan äfven hvad nästföregående S innehåller. 6§.
Öfverenskomma två eller flere delegare i skifteslag, der stor- eller Lag- samt Allm. Bcsv.- och Ekon -Utskottens Betänkande, N:o 30.
15 enskifte eller laga skifte skett, att, u'an stängsel sinsemellan, bruka dem tilldelade, till hvarannan gränsande, egolotter; dä skola de, efter hvarderas egoandel, emot det skift eslag eller enstaka hemman eller den granne inom skifteslaget, som s änga vill, taga de! i den stängselskyldighet, som den till stängsel-lineen med sina egor angränsande delegareti eljest ensam borde tillkomma; h varje af dessa delegare dock ebetaget att, när han det yrkar, utan hinder af sådan öfverenskommaise, få sin egclott af s'ängd och af angränsande delegare, efter stadgade grunder, till stängsels upprättande, biträde erhålla. 5 v
Nu kan det hända, att delegare i skifteslag vid stor- eller enskifte eller laga skifte, erhållit sina egor så utlagde, att i skillnaden för dess egclott ej någon möter, som del i stängsel tager; då skall hela skif teslaget gemensamt, efter tliy som hvarje hemman i jord en del eger, hålla den stängsel, som tillgränsande jordegare mot utskiftade hemmanet eljest taga skulle. § 8.
Nyttja hemmanen i skifteslag egor antingen samfälligt inom en hägnad, eller i sä kalladt tegskif te, dä skola de uti den. andel af rågån gsstängselrt, med derå varande led och grind, som sådant skifteslag, efter hvad här förut stadgadt är, tillkommer, gemensamt taga del, och hvar sin lott deri erhålla, efter den grund, hvarefter egor ne i skifteslaget skiftas bära.
Delegare i Skifieslag, som i tegskif te ligger, haf re ej rätt all stängsel mot delegare i skifteslaget fordra. 9 §.
Hvad nu om slängselskyldighet stadgadt finnes, galle ock i fråga om stängsel mot ut jordar och ur fjällar, mot lagligen beslående s katt/ägde lägenheter med jord, hvilka ej under hemman höra, äf vensom mot lägenheter, hvilka under egaiule-rätt eller på viss lid från hemman af söndrade blif vit, der ej annorlunda vederbörande emellan, vid upplåtelsen af sistnämnde lägenheter, öfver c 'iskom niet är.
Lag samma vare ock, om stängsel så väl emellan stailsegor inbördes, som emellan stadsegor å ena, och skif teslag eller enstaka hemman och lägenheter på landet, å andra sidan; äfvensom i afse~ 16 Lag- samt Allm, Bese.- och Ekm.-UtsLottens Betänkande, N:o 30. ende på stängseln emot djurgårdar, Krono-parker, Krono-allmänningar och andra Kronans lägenheter, Lands- och Här ads-allmänningar samt grufveskogar, så länge de under allmän uppsigt ställde äro; dock att hvarken Kronan eller menighet, som sistnämnde skogar begagnar, må till stängselns upprättande kunna af angränsande jordegare tvingas.
Men har någon af sådan under allmän uppsigt varande mark fått någon del sig tillagd, antingen såsom tillhörighet,, eller Understöd till hemman, eller eljest såsom sjelfständig lägenhet, eller nytt hemman, hådle han ensam stängseln deromkring, såvida ej hemman eller lägenhet möter, s m efter stadgade grunder bör i stängseln deltaga. 10 s Stängsel skall i sjelfva råsträngen uppsättas, och den jordrymd, som till stängseln efter dess beskaffenhet åtgår, af hvardera sidans delegare till hälften tillsläppas.
Går rågång eller skilnads-linea i ä eller ström, den der ej utan stängsel fred gör; då skall hvar sin andel af stängseln på sin egen sida hålla; och tage jemväl begge sidorna lott i den stängsel, som deremellan öfver ån eller strömmen sättes.
Lag samma vare, der egor genom allmän farväg åtskiljas.
Kan ej öfver å eller s‘röm stängsel sättas, som fred gör emellan den hägnad, som å hvardera sidan uppföras skall, efter hvad nu sagdt är, dä varde hela stängseln å ena sidan satt, och njute den, å hvars sida den sättes, skäligt skadestånd af den andra, om han af den stängsel mehn häfver.
Går rågång eller skilnads-linea öfver berg eller annorstädes, der hägnad ej uppföras kan, varde stängseln satt å annat ställe, som närmast är och tjenligt pröfvas, mot skadestånd, som sagdt är.
Sträcker sig rågång eller skilnads-linea ut mot sjö, ström, eller å, då skall stängsel på tjenligt sätt, sä långt ut i sjön, strömmen eller ån uppsättas, att fred derigenom vin nes.
JKid stängsel bör afseende göras på olika beskajf enhet af den mark, hvarå stängsel upprättas, så alt, der större svårighet i denna del möter, skälig minskning i hägnadens längd deremot beräknas, hvilket genom uppskattning af göras skall, innan uppdelning af stängseln verkställes.
Grind 17 Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon -LIskottens Betänkande, N:o 30.
Grind och led bör i delningen af stängsel-sträckan intagas och beräknas, derest ej delegarne om dess underhållande annorlunda öfverenskomma, J 11 §. i/fr stängsel efter hittills gällande Författningar upprättad, antingen på grund af fastställd stängseldelning, eder till följe af domstols laga kraftegande beslut, då bör dervid förblifva och de om stängsi iskj Jdigheten nu g tf na föreskrifter således icke derå tillämpas, sä länge de flesta ,delegarne, efter personernes antal räknadt, dermed ätnöjas eller den redan varande stängseldelningen icke genom laga skifte, eller till betydligare förändring, letande egoutbyten inom skifteslage1 varder rubbad.
Fil ny stängseldelrung, der stängsel förut finnes upprä tad, bör iagttagas, att delegare, så vidt ske. kan, bibehålies vid de stängselsträckor, deri han då eger uppford hägnad, och att deri, som nödgas afstå förut innehafvande hägn åder," skäl/g ersättning derf ör erhåller, derest ej annorlunda vederbörande emellan åsämjes.
2 Art .
Om beskaffenheten, af laga stängsel, sä ock huru den upprättas och underhållas skall. 12 §.
Såsom Laga Stängsel skall anses: 1:0 Stängsel af träd, såsom gärdesgård, staket eller plank.
Gärdesgård vare laggild, när den är tät och fast, två alnar hög och två alnar emellan hvart par stör.
JU annan stängsel af träd varf ock Iwgdd, då den eger samma höjd och fas t hel, som angående gärdesgård sagdt är; 2/o St engärd, som lägges af sprängd sten eller af kullersten, bör vara högst tre alnar bred i botten samt minst tvä alnar hög öfver jordytan; men om ä lägre sten gömd ställes gärdesgård eller vall af torf hör den med muren tillsammans utgöra tvä och en half alnars höjd; Bih.tiU It.
Prof. 1815.
T Sami. 2 Afd. 9 Hiift. 3 18 Lag- samt Ällm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande) Nio 30. 3:o Jordvall, som bör ega en bredd i botten af tre, och en höjd af två och trefjerdedels alnar, antingen öfver jordytan eller, om dike finnes vid vallens kant, två och trefjerdedels alnar öfver dikets, botten; börande, dock i sådant fall dikets bredd vara tre alnar; Ställes gärdesgård på jordvall eller planteras derå häck af taggiga växter, må den i höjden inberäknas; kommande den i Malmöhus
Län brukliga stängsel af tång uppå jordvall och diken att hädaneftert inbegripas och med samma höjd såsom laggild anses; 4:o Tratten graf eller icke, som bör ega minst en och en fjerdedels alns djup, samt tre alnars bredd upptill, och invid graf vens ena kant en jordvall af en och en half alns höjd deröfver, med enahanda bredd i botten; 5:o
Lefvande häck, som bör ega den för gärdesgård bestämda täthet och höjd, samt, intill dess den hunnit denna stadga, genom annan stängsel förstärkas.
I öfrigt må de flera stängnings sätt, hvllka, efter tillgång af stängselämnen och andra loca/a förhållanden, kunna i olika landsorter vara användbara, eller genom serskilda Författningar antagne, jemväl för laggilcle anses, såframt de ega den höjd, bredd, fasthet och täthet, att de ej kunna af kreatur öfverstigas, stötas omkull eller genomträngas; och thj må så kallade rishag eller brottgårcl afl sammanhopude rishögar eller nedfällda oqvislade trän, som på några orter i Riket såsom stängsel brukas, icke för laggild hägnad anses.
Vid stängsels upprättande i rågång eller annan egoskillnad må en hvar, af nu gillade stängningssätt, nyttja det, som han för sig lindrigast finner. 13 §.
Vill någon, då laga skifte icke är under verkställighet, antingen erhålla rättelse i stängseldelning, som, efter hvad ofvan stadgadt är, får rubbas eller jemkas, eller ock att ny stängsel, der den förut icke funnits, må uppsättas; dä säge han angränsande delegare derom till.
I ilja de stängseln uppdela, bör sådant genast ske, och delnings-instrumentet, deri tiden för verkställigheten af stängseln jemväl utsattes, af alla delegarne och två 19 Lag- samt Allm. Hest.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 30. gode män, såsom vittnen underskrifvas, och guile sedan till efterrättelse, der ej fel i sjelfva uppmätningen af stängseln kan finnas hafva tillkommit.
Sämjas åter icke de!egare om stungselns fördelning; dä ege den, som sådant äskar, att hos Kongl M.aj:ts Befallningshafvande i Länet begära och erhålla förordnande, antingen för landtmätare eller annan skicklig person, att, jemte tvänne af de till biträde vid laga skiften valde gode män i orten f örrätta stängseldelning, hvarlill dag bör utsättas och kungöras, samt aUa vederbörande kallas på sätt i 3 Cap. af Kongl. Maj.-ts Nådiga Stadga om Skiftesverket i Riket, rörande landtmäteri-förrättnings kungörande, föreskri f vet finnes; och skall vid denna förrättning äfven viss tid för verkställigheten af stängseln bestämmas.
, o * delegat e med sålunda verkställd stängseldelning missnöjd; ege då Öppet att i stad inom trettio dagar, och å landet inom etthundra åittatio dagar, efter det delningen af slutades, sin talan genom stämning å alla of t iga delegarne vid behörig domstol fullfölja.
Försummas det, vare slångseldelning gällande.
Stängseldelning, hvilken icke efter hvad i 16 $ scFs, som skiftesärende blifvit behandlad, gånge alltid i verkställighet, ändå °att klander deremot anför es, och njute den delegare, som, i följd af sådant ansta/dt klander genom laga kraftegande utslag, erhåller lindring i ålagd stängselskyldighet, efter laga värdering, ersättning för den stängsel, som han, utöfver hvad honom rätteligen hardt tillkomma, kan hafva upp 14 §.
Om sädesåker skall stängdt vara, sä snart marken bar är och käle tu jorden; hafve ock hvar sin hägnad gild, när tid inne är alt så, e ivad det är höst eller vår.
AUa andra egor, som inhägnade äro, skola stängde vara, i Götha Rike, utom ii er inland, den tionde dag i Maji månad, och i Svea Rike sä ock i IVer mland, den förste dag i Juni månad.
Utsläpper någon kreatur å tid, dä man, efter hvad nu sagdt är, icke är skrl(■ig att hägnad i fredgildt skick hafva, vare skyldig kreaturen så vårda, att de ej å annars egor skada göra. 15 §.
Försummar någon att stängsel uppföra eller bättra u de tider, som 20 Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 30. l nästföregående sagde äro, eller enligt i3 f>‘, eller vid stängseldelning verkställd i förening med laga skifte, utsatte blifvit, eder att utsläppte kreatur vårda den tid, då hägnad icke behöfver i fredgildt skick /uUlas, gälda all den skada, som af försummelsen uppkommer.
Uppföres ej ny stängsel inom derföre bestämd tid, eller bättras ej ogild stängsel genast, då derom til/säges; och vill den, som af försummelsen lida kan, stängseln sjelf uppföra eller bättra-, kalle tvänne ojäfvige män att syn /mila, och n jute, sedan bristen af dem vitsordad är, utmätning för kostnaden, dä hos vederbörande Kronofogde eller Magistrat anmälan derom göres.