Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Antalet på barn, som af barnhusinrättningen underhållas, uppgår årligen till omkring 100, hvilka njuta vård och uppfostran af åboérne å de barnhuset underlydande hemman, samt undervisning uti en på säteriet uppförd och efter växelundervisnings-method inrättad skola.
En vid Trollhättan för 60 å 70 barn, inrättad och underhållen på Trollhätte slussverksboiags bekostnad; En uti Mellby pastorat, grundad på betydligt anslag af egaren till Kobergs säteri, Friherre N. A. Silfversköld; En uti Skallsjö socken af Wädtle härad för 150 barn, med husrum för en del af barnen, grundlagd och i allo bekostad af egaren tili Nääs säteri P. W. Berg, sorn äfven aflönar läraren; En vid Upperuds bruk i Nordahl» härad, hvilken underhålles i godt stånd och till betydlig omfattning på bruks-bolagets bekostnad; En vid Billingsforss bruk i Wedbo härad, inrättad och underhållen af samma bruks-bolag; En vid Bäckaforss, äfven i Wedbo härad, hvilken är inrättad och underhålles af bruksegaren C. F. Waern på Baldersnäs, samt t vänne vid Hvitlanda och Liseforss bruk i Tossbo härad, hvilka begge blifvit inrättade och underhållas genom bruksegaren M. Sahlins försorg.
För öfrigt finnas skolor inrättade uti Sätilla Pastorat af Marks härad, den genom donation tillkomne så kallade
Sä thel nisk a skolan, som kan jemföras med lägre Apologist-skolor, och der 50 å 60 barn undervisas af 2:ne lärare samt njuta Lill en del underhåll under skolgången; uti Istorps pastorat, samma härad, en på af aflidne Häradsskrifvare!!
Frölich donerad betydlig fond grundad, nyligen organiserad folkskola; uti Frendeforss pastorat af Sundahls härad, en catechet-skola med ordinarie lärare, sorn lönas af församlingen; uti Wassända, Gerdhems och Björke socknar af Wäne härad, uti Fuxerna och Forss socknar af Flundre härad samt Örby och Kinnarumma socknar af Marks härad, äfvensom på ett eller annat ställe dessutom, vanliga barnskolor, dervid iärarne lonas af församlingarne.
Om barna-undervisningen på landet i allmänhet gäller eljest hvad 2 §. af denna underdåniga berättelse uti sådant ämne innehåller; dock äro verksamma steg, för att befordra det uppväxande slägtets bildning genom ökade undervisningsanstalter, vidtagna under loppet af förra och detta qvinqvennium, såmedelst att, sedan en af Länets invånare sammanskjuten arbetshusfond blifvit genom omsorgsfull förvaltning ökad till 12,000 R:dr och Kongl. Maj:t, på underdånigt förslå? af Läns-styrelsen, i Nåder bifallit, att räntan af samma kapital 37 hvart tredje ar utdelas såsom understöd för ordentliga folkskolors inrättande på ställen, der församlingarne kunna förmås att sådane anlägga, hafva slika understöd blifvit åren 1838 och 1841 anslagna och utgifna till 10 pastorater eller socknar, inom hvilka följaktligen behöfliga skolor nu mera blifvit inrättade.
Hälsovården uti Länet, till så vidt den innebär omsorgen alt vara uppmärksam på folkets hälsotillstånd samt undersöka om, eller bota och hämma smittosamma sjukdomar, bestrides under Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes uppsigt af de för Sundhets-policen inrättade lokal-styrelser, med biträde af fem provincial-läkare, stationerade uti Wenersborg, Borås, Alingsås, Ulricehamn och Åmål.
På förstnämnda tvänne ställen befinna sig äfven Länets begge lazaretts- och kurhus-inrättningar, som under sednare åren blifvit upprätthåline allenast genom de medel, Länets invånare dertill årligen sammanskjutit* Examinerade barnmorskor äro väl på några ställen till finnandes och städerne sakna icke deraf nödigt antal, men på landsbygden äro sådana icke ännu allmänt antagna.
Vaccina Lörer finnas deremot inom alla orter.
Med afseende på husdjuren, har hälsovården blifvit under detta qvinqvennium någorlunda reglerad, på så sätt, att Husbållnings-Sällskapets begge afdelningar anskaffat, på Sällskapets bekostnad, tjenliga hus och byggnader för Veterinär-inrättningar både i Wenersborg och Borås, dervid särskilde djurläkare blifvit anställde och lönas, den i Wenersborg till en del, samt den i Borås helt och hållet af Hushållnings-Sällskapets medel.
Fattigförsörjnings-anstalter äro öfverallt vidtagna, med anledning af derom gällande författningar, så att tiggeri just icke behöfver tålas vid vanliga förhållanden med årsväxt och nä ringstillfälle, fastän det äfven då ej alltid kan förekommas; men efter svårare missväxter bjuder nödvändigheten att medgifva sådane fattiga personer och hushåll, som icke njuta allmän fattigvård, att för lifsbergning begära allmosor, åtminstone inom egna församlingar.
Sättet för antagna fattighjons underhållande är skiljaktigt emellan församlingarne, och vanligast äro på landet alla hemmansinnehafvare indelade rotevis, att föda ett eller flera fattighjon, hvaremot på andra ställen åt fattighjon utdelas understöd i spannemål eller penningar eller ock beggedera, hvartill fond samlas genom öfverenskomna bidrag.
I allmänhet hafva öfverenskommelserna om fattigförsörjningen det fel, att afvika från primitiva beskattningsgrunden, stadgande, att en hvar, som icke sjelf är i 38 behof af andras hjelp, bör bidraga till församlingens gemensamma fattigvård, och att deremot hafva tillämpat beskattningen endast på hemman och näringar samt synlige tillgångar och ofta allenast på hemman, hvarigenom handt, att den talrika klassen af torpare, fördels- och förpantningsinnehafvare, backstugesittare, bruksarbetare, inhyseshjon och daglönare med flere, hvilken klass de individer oftast tillhöra, som belasta allmänna fattigvården, merendels undgå att bidraga till fattigförsörjningen under deras ungdoms-, hälso- och välmagtstid.
Ett för detta Län stiftadt Hushållnings-Sällskap, försedt med af Eders Kongl. Majrt
Nådigst fastställde stadgar och nu mera arbetande på tvänne afdelningar, som hafva sammankomster i Wenersborg och Borås, bemödar sig väl att uppmuntra till odlings- och näringsflit samt till i allmänhet nyttiga företag; men linner icke bland Länets invånare det deltagande, sorn skulle understödja stiftelsen och beforda en större verksamhet, hvilket kan antagas härröra deraf, att Länets jord innehafves och skötes, med få undantag i hvarje ort, af hemmansbrukande allmoge och andre än smärre jordbrukare.
Hushållnings-Säliskapets kapitaltillgångar utgöra nu mera endast omkring 10,000 R:dr, hvarförutan likväl Sällskapet är egare till Velerinärinrättningarne i Wenersborg och Borås.
De befintliga socknemagasinernes fonder äro dessutom obetydlige, relatift lill socknarnes folkmängd och utsäde, med afseende på spannemålsbehofvet efter missväxter, så att de knappast kunna ingå i beräkning vid sådana tillfällen, helst som grunderne för inrättningen merendels förutsätta spannemålslagrets utlånande årligen vid vårtiden, för att efter påföljande skörd återlevereras in natura med viss uppgäld, men hvilket icke gerna kan ske, då svårare missväxt inträffar och det skulle vara mest af nöden att återbekomma lånen, till understöd för utsädesbehöfvande delegare. 39 Föreningar om ersättning till jordbrukare, sorn lidit skada på grödan af frost, hagel, storm och vattenflöde, är o träffade endast inom några pastora ter eiler socknar, och sådant på mindre bestämda grunder.
I Öfrigt har denna angelägenhet blifvit lemnad till behandling för tillfället, då allmänna välviljan skulle behöfva att i ofvanberörda ändamål påkallas; dock hafva, mig veterligen, så beskaffade ersättningsfrågor hittills blifvit högst sällan väckte.
Allmännare missväxt, dervid staten behöft träda emellan med undsättning, har icke under loppet af detta qvinqvennium mer än en gäng egt runi, nemligen 1837, då Eders Kongl. Maj:t täcktes anslå af undsättuingskreditivet 100,000 R:dr, hvilka medel blefvo använda dels till förskott åt entreprenörer, som anskaffade och tillhandahöllo spannemål på eget äfventyr, dels till lån åt behöfvande församlingar emot invånarnes gemensamma ansvarsförbindelse; och hafva dessa undsättningsmedel längesedan kommit Statskassan åter till godo, utan annan afkortning än för några smärre poster, tillhopa utgörande 4,346 R:dr 24 sk. 6 rst, hvilka med Nådigt tillstånd varit utgifne till personer, som ej förmått ställa ringaste säkerhet för återbetalningen.
Sparbanker äro inrättade, en i hvardera af Länets fem städer; men på landsbyggden (innes ännu icke någon sådan inrättning.
Anmärkas kan dessutom, att de tillvärande sparbankerne begagnas minst af den för daglön arbetande folkklass, som skulle! bäst behöfva göra besparingar för morgondagen.
Bra n ds t o d sfi) reningar äro på landet före detta allmänt ingångne dels liäradsvis, dels pastorats- och socknevis, samt hafva hittills mer eller mindre motsvarat det dermed åsyftade ändamålet.
Men sedan ett för Länets landsbyggd gemensamt brandstodsbolag blifvit stifta dt och af Eders Kongl. Majrt med reglemente försedt samt vid slutet af år 1841 trädt i verksamhet, hvilket bolag tillförsäkrar delegare ersättning för förluster genom eldskada å fast så väl som lös egendom, lära val de gamla brandstodsföreningarne komma att efter hand upplösas.
Det nya brandstodsbolagets ansvarssumma utgjorde vid början af delta är 5,345,130 R:dr för hus och 4,172,490
R:dr för lösören, eller tillhopa 9,517,620 R:dr Banko.
Anstalterne till rofdjurs utödande bestå nu mera nästan ensamt uti de öfverenskommelser, som dels förut, dels ock i följd af Kongl, brefvet den 19 Juni 1830 blifvit ingångne antingen liäradsvis eller pastoratsvis om för - 40 böjde skatllöners ut gifvande, dertill så väl hemmansbrukare som andre på landet boende krealursegare förbundit sig sammanskjuta nödiga medel.
Dessa öfverenskommelse!', som i allmänhet afslutades för fem år, äro nu åter förnyade för andra fem år och hafva redan vunnit IS ådig stadfästelse för sådan ytterligare tid.
För öfrigt anställas både mindre och större skallgångar, när omständiglielerpe göra sådane nödvändige och de af någon orts invånare begäras.
I afseende på ordningen vid gästgifverierne äro erlorderlige föreskrifter, i öfverensstämmelse med allmänna författninga ine, gifne och kungjorde samt i dagböckerne intagne.
Oberäknadi gästgifvaregårdarne, som i allmänhet åtnjuta näringsfrihet och betala afgifter derför, finnas på landsbyggden allenast 13 och i städerne 25 tillåtne krogar och näringsställen.
För fångvården, till så vidt den af statsverket bekostas, äro Länsfängelser inrättade i Wenersborg och Alingsås, hvilka likväl egentligen begagnas såsom lörvarings- och bysättningshäkte!!.
I öfrigt hålla härader och. släder särskilda fängelserum lill fångars förvarande medan ransakning om dem vid underräflerne förehafves.
Fångars transporterande och bevakande under transporten sker nu direkte på statens bekostnad med gästgifveriskjuts och genom tillsatte fånggevaldlgrar; och må anmärkas, alt fångspiiining under transporter har inträffat mera sällan, sedan nyssnämnde bevaknings-anstait vid togs.
Förutan sjutton marknader uti Länets städer, äro på landsbygden särskilde marknadsplatser utsedde, der tillhopa aderton marknader årligen hållas.
Dessa af ålder brukliga sammankomster för handel och köpenskap äro vanligen mycket besökte och anses äfven vara nödvändige, såsom medförande lättnad och fördel vid utbyte eller afsättning af stads- och landtmanna-produkter, och de smärre oordningar, som någon gång kunna dervid förefalla, utgöra således ej något skäl till marknaders afskaffande, så länge erfarenheten vitsordar, att marknadsställets läge och öfrige omständigheter befordra ofvanförmälde allmänt nyttiga trafik.
Marknadernes antal bär i Länet synes dessutom icke vara stort, jemförelsevis emot > Länets arealvidd och folkmängd samt med afseende på tillvarande lokalförhållanden. 41 §. 5.
Stcider. a) Wenersborg.
Grundlagd under Drottning Christinas regering på Hufvudnäs då varande säteris ägor vid södra ändan af Wenern, sorn här genom den lilla sjön Wassbotten och Carlsgraf förenar sig med Götha eif, samt förmedelst slussarne vid Brinkebergskulle, Trollhättan, Åkerström och Ström med elfvens utlopp och hafvet.
— Staden, till en början befolkad från den urgamla staden Brätte, som varit belägen en half mil längre söderut vid slutet af sistnämnde lilla sjö, har ett för handel och sjöfart ganska gynnande läge samt omgifves af en bördig och välbebodd landsort.
Jemte de genom Konung Gustaf Adolf den Stores stadfästelsebref, af den 4 Januari 1620, gamla staden Brätte tillförsäkrade jordegor och lägenheter, blefvo genom Drottning Christinas privilegier, af den 12 November 1646, för Wenersborgs anläggning donerade Hufvudnäs säteri med derunder lydande hemman och herrligheter, hvarförutan staden sedermera inköpt till mulbete tvänne mindre hemmansdelar, så att stadens hela område, svarande emot 7| hela mantal, utgöres af vid pass 3000 tunnland jord, deraf omkring ?:deiar äro till åker och äng uppodlade, samt innehafvas och brukas till ungefärligen halfva arealen af stadens invånare och andre, som derå förvärfvat besittningsrätt, hvaremot andra hälften, bestående för det mesta af Gammelstadsjorden, ännu är bibehållen åt staden till gemensam disposition och utarrenderas för stadens räkning tillika med Hufvudnäs-ön och sågverket derstädes.
Sjelfva staden har efter 1834 års eldsvåda blifvit, enligt den af Eders Kongl. Maj:t i Nåder fastställde förbättrade plan, betydligt utvidgad och dervid indelad uti 433 hela tomter, som för det mesta redan äro bebyggde med nya, till en del prydliga enskilda hus och gårdar, deribland åtskilliga af brändt tegel, obrändt sågspånstegel och kalkbruk; men de flesta af träd.
Länets härvarande lazaretts- och kurhus, som äfven Femärs-berättelse frän Elfsborgs Län.
® 42 förstördes under eldsvådan, har före detta blifvit åter uppbygdt; och kommer den föreslagne samt af Eders Kongl. Majit i Nåder beslutade tillbyggnaden å Landshöfdinge-residenshuset att innan kort företagas.
Den antagne och följde nya planen för stadens återuppbyggande afser, i första rummet, att bereda åt handel, sjöfart och näringar alla de fördelar, stadens förträffliga läge erbjuder, och är för öfrigt beräknad att, jemte stadens förskönande, öka tillgången på i'ymliga och sunda boningsplatser samt för framtiden sätta staden i säkerhet emot större eldsvådor, för hvilket ändamål staden blifvit genom torg och öppna platser skiljd från öster till vester i 2:ne hufvuddelar och ytterligare genom 2:ne, 30 alnar breda afskäringsgator från norr till söder i 6 distrikter, älvensom försedd med ny hamngata invid segelleden och med 2:ne nya torg.
Jordbruket bidrager äfven betydligt dertill och handtverkerierne något; äfvensom den omständigheten icke är utan inflytande att
Läns-residenset med thy åtföljande inrättningar här befinnös.
Handeln har till föremål dels alt förse staden och kringliggande orter med salt, sill och dylika förnödenheter samt utländska drycker och specerier, jemte vanliga kram- och bodvaror, äfvensom efter missväxtår med spannmål, dels kommissionsaffärer för Wermlands invånare i afseende pä deras jern- och träd varuhandel, samt i allmänhet med spannmål, bränvin och andre landtmannavaror af ortens produktion.
Man klagar, dock mindre än förr, öfver handelns aftagaimde, men mera öfver sjöfartens förfall; och visserligen måste den fria trafiken med Norrige, som öppnat tillfälle för invånarne på Dahlsland alt föra jordprodukter till och afhämta stapelstads varor från Fredrikshall, något verka till minskning uti minuthandeln för Wenersborgs och Åmåls Städer: åter, i afseeimde på sjöfarten, är det notoriskt, att Wermlands jernbruks- och sågverks-egare nu mera än förr transpoileia sina effekter på egna fartyg ända till Götheborg, äfvensom att
Bohuslänska skärgårdsinbyggare börjat med deras storbåtar dela förtjensten af fraktfart uppå Wenern och Götha Eif.
Likväl visar det sig af flera förhållanden, all handelsrörelsen i det hela härstädes snarare tilltagit än aflagit under de begge sista qvinqvennierna, hvartill utan tvifvel besutime allmogens i kringliggande landsorter ökade välstånd i någoim mån bidragit. 43 Handtvevkerierné, som i allmänhet ännu äro mindre betydliga, idkas dessutom icke, då man härifrån undantager några verkstäder, som berömligen skötas, med den ordning och drift, som skulle kunna bidraga lill denna rörelses förkofran.
Stadens handtverkare äro således för det mesta obemedlade eller fattige, hvilket tvifvelsutan härrörer mindre af något deras alltför stora antal, än af den omständigheten, att de nya handtverkare, som efter utständna läroår nedsätta sig såsom mästare, merendels sakna erforderliga förlags tillgångar och stundom äfven skicklighet, alt med ordning börja och med drift sköta sina handtverk.
Flere kunnige handtverkare från andre orter hafva likväl efter eldsvådan och under sednare åren etablerat sig härstädes, deribland vagnmakare, smeder och sadelmakare, hvilket förandledt lill uppkomsten af en ny industrigren genom förfärdigandet af allehanda slags åkdon, som lill stor del afsättas i Norrige.
Tillförseln på stadens torg och marknader af spannemål, victualie!' och andre landlmannaprodukter är någorlunda ymnig; men priserne derå, som tillförne kunde kallas lindriga, jemförelsevis mot en del andre städer, hafva under sednare åren uppstigit, härrörande sådant från ökad konkurrens af köpare, till hvilken ångbåtsfarten äfven något bidragit.
Spannemåishandel, hvartill de staden angränsande produktiva landsorterne skulle lemna godt tillfälle, idkas ännu icke inom staden i någon tillräcklig skala, hvilket åter torde komma att ske framdeles vid förändrade omständigheter med spannemålshandeln i allmänhet, i synnerhet som stadens handlande och trafikerande, under stadens återuppbyggande efter eldsvådan, bland annat jemväl afsell behofvet af större varu-upplagsmagaziner.
Hvad artikeln spannemål beträffar, svarar emellertid icke denna stad, betraktad såsom afsättningsställe, emot det öfverskotlsförråd, som från landet är eller skulle vara att årligen afyttra, och kan följaktligen ej heller hafva i sådan del allt det inflytande på landets kultur och jordbruksnäringen, stadens fördelaktiga läge synes antyda, helst som stadens egen jord hel och hållen användes till framalstrande af spannemål och slike nödvändighetsvaror, som eljest skulle från landet uppköpas.
Undervisningsanstallerne inom staden äro i ett särdeles godt skick.
Den högre Apologistskola, som i följd af Eders Kongl.
Majrts Nådiga beslut och 44 bref af den 1 November 1839 blifvit härstädes organiserad och kommit i verksamhet vid höstterminens början 1840, är försedd med Rektor och 3:ne Kolleger samt särskilde Lärare i sång, teckning och gymnastik.
Skolan har under den korta tiden af dess tillvaro tillvunnit sig så stort förtroende, att lärjungarnes antal ökats med hvarje läslermin och uppgår redan till lil, hvilket föranlåtit Ephorus att tillförordna en duplikant, ordinarie Lärarne till biträde.
Utom denna nya i läroanstalt finnes en af stadens invånare underhållen växelundervisningsskola för 150 barn och en nyligen inrättad Söndagsskola för gesäller, handtverksläriingar och drängar, hvarförutan stadens invånare öfverenskommit, att inrätta en flickskola för obemedlade borgares och andras samt arbetande klassens döttrar, med hvilken skolinrättning snart lärer komma alt börjas uti dertill af staden upplåten lokal.
För allmän sjukvård har staden icke någon särskild inrättning, men lönar i detta afseende Stadsläkare och Stadschirurg, hvarförutan ena ordinarie Provincialläkare!! är stationerad i staden.
Fattigvårdsanstaiterne, som förvaltas af en för ändamålet inrättad komité, äro i sednare tider å nyo ordnade och betydligen utvidgade, i mån af det större behof 1834 års eldsvåda, i förening med cholerafarsoten och andre på behofvet inverkande omständigheter, föranledt eller påfordradt.
— Till fattigfondens förstärkning anslogo väl stadens invånare efter eldsvådan, och af då influtna gåfvomedel 6,666* R:dr Banko, alt såsom räntebärande kapital disponeras af Fattigvårdskomilen, men afkomslen deraf och af öfrige slika tillgångar har icke kunnat långt förslå till ulgiflernes betäckande; utan hafva stadens invånare varit nödsakade, att årligen tillskjuta efter taxering 1,500 R:dr årligen samt dessutom vid Jul- och Påskhögliderne lemna frivilliga bidrag i matvaror eller penningar, tili omkring 400 R:dr värdesbelopp hvarje år.
I afseende på Drätsel-verket anmärkes, att detta nu mei a, jemlikt Eders Kongl. Maj:ts Nådiga reglemente af den 20 Februari 1836, förvaltas af en särskild Drätselkammare.
Oaktadt de gemensamma extra utgifter, staden måst vidkännas i och för den olycksbringande eldsvådan, deribland den betydliga kostnaden för nya skolhuset, befinna sig stadens financer i någorlunda godt skick, så att inbördes utskylder till stadskassans förstärkande ännu icke behöft åtagas; men det är fara värdt, att sådant ej kan undvikas framdeles innan stadens öfrige publike byggnader varda åter uppförde och andre all - 45 manna arbeten fullbordade samt låneskulden till Riksgäldskontoret blifvit amorterad.
Sedan stadens rättighet att uppbära hamn-, bro- och vågpenningar af segelfarten förbi staden är vorden öfverlåtén på styrelsen öfver segelfarlsanstalterne emellan Wenern och hafvet, emot 2,000 R:dr Banko ersättning årligen till Drätsel-verket, har staden icke vidare någon direkt inkomst af tolag eller dylika afgilter.
Nya byggnads- och brandordningar, uppgjorde och föreslagne efter eldsvådan, hafva i Nåder blifvit för staden fastställde, och äro dess gemensamma brandsläckningsanstalter emellertid äfven med ansenlig kostnad sälte uti eli bättre oell någorlunda fullkomligt skick; hvarförutan en frivillig Brandcorps blifvit organiserad med särskild lättrörlig attirail. 6) Alingsas.
Staden är belägen inom Kullings härad emelian sjöarne Gersken och Mjören och indelad i 201 hela tomter, samt innebar donerade 5j:dels hemmantal, hvilkas arealvidd utgör, förutan skog och betesmark, 574 geometriska tunnland, som begagnas lill åker och äng.
Stadens tillvarelse beror af bandel, fabriker och handtverkerier, samt jordbruk.
Handelsrörelsen, som egentligen består i utminutering af vanliga köpmannavaror, är inskränkt genom stadens belägenhet nära Götheborg.
Fabriksnäringen, som förut idkats vid 2:ne klädesfabriker, 2:ne strumpfabriker, 1 läderfabrik och 2 färgeriet-, har lidit ett svårt afbräck derigenom att den största, nyligen utvidgade oell väl inrättade klädesfabriksbyggnaden uppbrunnit under loppet af förlidet år, och torde fabriken näppeligen kunna snart återkomma till full verksamhet.
Handlverkerierne i denna lilla stad skötas med omsorg, hvilket likväl företrädesvis gäller om garfveri- och kakelugnsmakare- samt kopparslagareverkstäderne.
Det betydliga jordbruket omkring staden skötes med drift och omtanka, och må anmärkas, alt här infördes först i Riket potatesodlingen af Jonas Alströmer, som då äfven anlade planteringar för tobak och färgstofter; men desse sednare äro längesedan förvandlade till åker och äng, så att sladsjorden nu mera uteslutande användes för åkerbruk och boskapsskötsel samt 4 6 lill stor del för odling af potates i och för bränvinsbränningen, sora utgör en vigtig binäring.
På landtmannaprodukler saknar staden icke tillförsel, som, vid ofvanbevörda förhållande med stadens eget jordbruk, är snarare öfver än under behof vet.
Stadens inflytande på kringliggande landsorts kultur och näringar kan således icke vara betydligt, och laller åtminstone icke starkt i ögonen.
1 staden hållas årligen fyra marknader, som äro temiigen besökta af trafikerande.
Inom staden är en Lärdomsskola, som befinnes i godt skick, under tillsyn af Rektor och tvänne Kolleger, hvilka njuta lön af allmänna medel oell enskilde donationer samt husrum af staden.
Äfven finnes der en Växelundervisnings-skola, sorn rymmer 150 barn, gemensam för staden och landsförsamlingarne samt grundlagd genom Eders Kongl. Maj:ts frikostighet oell några enskilda bidrag.
För läraren har Alingsås socken anslagit räntorne af Irenne små jordlägenheter, som blifvit från Kronan återvunne; men dessutom saknas hvarje annan lönetillgång, än den Pastor kan årligen insamla genom frivilliga bidrag af församiingarnes invånare.
Fattigförsörjningen, hvartill stadens invånare sammanskjuta medel, vårdas sorgfälligt af en derför inrättad Komité och har ådragit staden betydliga kostnader.
För helsovården lönar stadens kassa en Läkare, som nu tillika är extra Provinciai-Läkare uti det efter 1828-—30 årens Riksdag inrättade tredje Provincial-Läkaredistriktet.