Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att hindra, det något för Rikets säkerhet, för allmänna lugnet, för medborgares personliga säkerhet vådligt finge inflyta i allmänna Dagblad, Vecko- eller Månadsskrifter, vore nödigt, att ett exemplar af de tvänne förstnämnda, en timma, ocb af de sistnämnde, en dag, före utgifvandet skulle till Hof-Canzleren afiämnas, på det de måtte kunna läsas af en dertill förordnad Embetsman, hvars skyldighet vore att genast hos Hof-Canzleren anmäla, om någon så grof förbrytelse i skriften är begången, att den borde med qvarstad beläggas, hvarefter Hof-Canzleren ägde att, efter egen pröfning, qvarstaden bos Öfver-Ståthållare-Embetet begära.
Ty qvarstad, sedan det mesta af bladet är såldt, är lika illusoriskt som förr i underdånighet är sagdt om böterne.
Att genom Allegorier, med grofva beskyllningar, utpeka Konungen eller Konungahuset, eller Embetsmän, eller hvilken medborgare som helst, vare sig hög eller låg, och det under skygd af auonymen, så tydligt, att intet tvifvel kan om meningen uppstå, tycks vara ett brott, som ej med lagbunden frihet kan förenas; ocb verkan deraf kan blifva så mycket skadligare, som en af 90 Riksdagen 1810. menniskans mest sällsamma egenskaper är den att i allmänhet heldre tro lögn än sanning.
Men öfver meningen af en Allegori kan efter ingen lag dömas.
En Jury, hvaraf den anklagade får jäfva halfva antalet och de öfrige med särskild ed förhindas att döma efter samvete och öfvertygelse, torde vara den enda competenta domstolen i sådana fall.
Hvad jag i underdånighet anser som en afgjord sanning, är, att med en rättskaffens lagbunden frihet icke kan förenas, att de skadligaste af medborgare, nemligen de, som äga en viss qvickhet, men ingen heder eller moralité, och hvilkas högsta glädje är att göra Staten eller medmenniskor skada, skulle äga rättighet att i skygd af anonymen kasta vanära med grofva osannfärdiga beskyllningar, på hvem de behaga, från Konungen till tiggaren, utan att befara minsta straff eller olägenhet.
Sådant är ej frihet.
Det är illasinnade, nedrige författares despotism öfver medborgares ära och välfärd.
Dessa anmärkningar vid Tryckfrihets-Förordningen har jag ansett min skyldighet fordra att till Eders Majestäts Nådiga ompröfning i underdånighet hemställa.
Och skulle Eders Majestät i Nåder finna tjenligt att låta dem till Riksens Höglofiiga Ständers kunskap komma, på det ändring må kunna vinnas, åtminstone inom den tid Regerings-Formen utsätter, skulle jag anse det som ett smickrande prof af Eders Majestäts Nådiga bifall.
Med djupaste undersåtlig vördnad och nit framhärdar Stormäktigste Allernådigste Konung!
Eders Majestäts Allerunderdånigste tropliktigste tjenare och undersåte A. F. Skjöldebrand.
Tillförordnad Öfver-St&thållare.
Memorial N:o 8. 91 N:o 8.
Memorial med förslag till ändringar i Regerings-Formen och Riksdags-Ordningen.
Constitutions-Utskottet får härmedelst till Riksens Ständer vördsamt öfverlemna de Anmärkningar och Förslag till förändringar vid Regerings-Formen och Riksdags-Ordningen, som dels af Riksens Ständer och Constitutions-Utskottet. vid förra Riksdagen blifvit gjorde, dels vid denna Riksdag hos Constitutions-Utskottet i vederbörlig ordning väckte, nu till pröfning och afgörande af nästkommande Ständer föreslås.
Afsigten hvarföre de gemensamt framställas är endast den, att
Förslagen på en gång måtte kunna öfverses och redigt bedömmas.
I afseende på de vid förra Riksdagen gjorda Anmärkningar och Förslag, tillhör Utskottet ingen annan åtgärd, än deras framställning; hvad åter dem beträffar, som Utskottet sjelf nu uppgifvit, anhåller Utskottet att få afgifva följande förklaring:
Utskottet har antagit som en grundsats att vid Förslagen till ändringar i dessa Grundlagar fästa sitt afseende endast vid dem, hvilka utan någon slags inflytelse till rubbning af Lagstiftningens esprit kunde leda till förtydligande af föreskrifterna på ett så klart sätt, att 92 Riksdagen 1810. ingen misstanka af förändring i sjelfva Lagarne dervid bör äga rum, eller ock, om något förslag till en sådan förändring verkeligen skulle vara af nöden, tillstyrka endast det som erfarenheten oemotsägeligen bevisade behöfva någon åtgärd.
Utskottet har ansett såsom ganska vigtigt för Grundlagarnes varaktighet, att de så litet som möjligt är vidröras, och har trott, att en Stat kan bättre äga bestånd med ett och annat obetydligare fel i sin Lagstiftning, än om, i afsigt att derigenom vinna fullkomlighet, man tidt och ofta bemödar sig att den förbättra.
Då dessa grundsåtser ledt Utskottets åtgärder, anhåller Utskottet, att det efter dem äfven af Riksens Ständer måtte bedömmas.
De ändringar Utskottet föreslagit i 14 § Riksdags-Ordningen, föranledde af till Utskottet inkomne Memorial ifrån Herr Borgmästaren Victorin samt Herrar Riksdagsmän för Stockholms Stad, röra allenast ett Stånds enskildta författningar.
Utskottet har enhälligt erkänt deras billighet; ty Utskottet har funnit deras tydeliga syftning vara, att icke hela Ståndets rätt måtte åt några få personer öfverlemnas eller BorgareStåndets till val berättigade Medlemmar kunna komma i tvekan om de rättigheter, som dem vid valen tillkomma, och de skyldigheter, dem dervid åligga.
Hvad Förslaget angår vid 38 § Riksdagsordningen, att Voteringar inom Utskotten måtte O f O ske per Capita, är detsamma icke nytt eller nu af Utskottet föreslaget.
Redan vid sistlidne Riksdag beslöto Riksens Ständer, att det vid den nästkommande skulle afgöras; men då sådant skedde endast i anledning af Jemknings-Utskottets Förslag, blef det ej i vederbörlig ordning Memorial N:o 8. 93 af Constitutions-Utskottet hos Riksens Ständer anmält.
Constitutions-Utskottet har derföre detta ämne nu upptagit och framstält sitt
Förslag till förändring i berörde 38 § i enlighet med förra Ständers afsigt, samt åtföljdt af nu varande Constitutions-Utskottets til styrkande.
Vid 81 § Regerings-Formen har Utskottet föreslagit, att en tid af 5 år måtte utsättas, inom hvilken icke förändringar i Grundlagarne af Riksens Ständer måtte få beslutas, vare sig i anledning af Propositioner ifrån Konungen eller Motioner väckte hos Riksens Ständers Constitutions-Utskott.
Utskottet har för ingen del velat sträcka detta Stadgande derhän, som skulle någon ändring kunna göras i den Constitutions-Utskottet ålagda pligt att vid hvarje Riksdag granska Grundlagarne och föreslå förbättringar deri.
Det är endast för Riksens Ständers beslut öfver sådane frågor, en prsescriptions-tid blifvit föreslagen; och sådant af det skäl, att deras pröfning alltid vinner, ju mera och ju längre de öfvertä. nkas, och att utan ett sådant stadgande skulle, om vid en snart efter en Lagtima infallande Urtima Riksdag de föreslagne Grundlags-frågorna kunde få afgöras, sjelfva ändamålet med det föreskrifna uppskofvet alldeles förfelas.
Utskottet har af den 87 § Regerings-Formen föreslagit en hel ny Redaction.
Den står i sammanhang med den föreslagna förändringen vid den 81 § och har blifvit föranledd genom ett Memorial af Borgmästaren Herr Assessor Sjödin.
Den utsträcker allenast till stiftandet och förklaringar af Civil-, Criminal- och Kyrkolagar upp - skofvet med frågors afgörande.
Utskottet har o o trott, att, då dessa Lagar utgöra ett sammanhängande systéme, förändringar i vissa delar 94 Riksdagen 1810. deraf icke hastigt och obetänkt borde kunna göras.
Det har föreställt sig, att, i afseende på dessa Lagar, långt mera än hvad Grundlagar beträffar, det personliga interesset skulle föranleda förslag till förändringar.
Det har föreställt sig, att ju mera dessa Lagars stadganden ingå i en småaktig detail, desto flere skulle retelserne vara till rubbning deri och anledningarne till misstag.
Utskottet har derföre för besluten öfver enskildta Motioner till sådane Lag-Förändringar föreslagit samma prtescriptions-tid som för Grundlagsfrågor och beredt åtskilliga utvägar att genom allmän och enskild granskning utreda behofvet och bestämma sättet af sådane förändringar; men då Utskottet tillika insett, att Statens högsta Lagskipande Magt alltid har anledning att döma öfver behofvet af nya Lagstadganden, har Utskottet i sitt förslag, med bibehållande af Riksens Ständers rätt, sökt bevara en utväg, att de i sådan ordning projecterade Lag-Förändringar skyndsammare måtte kunna afgöras.
Hvad Utskottet för öfrigt, såsom någon slags hufvudsaklig förändring i Grundlagarne föreslagit, rörer den 110 § Regerings-Formen och 78 § Riksdags-Ordningen.
Hvad den förra § beträffar, syftar det föreslagna tillägget derhän, att icke Lagens anda skulle missförstås så att lagstridiga yttranden af Riksdagsmanna-rätten skulle kunna skyddas.
Det gjorda förslaget om en annan proportion än förut vid omröstningen inom ett Stånd, huruvida någon dess Ledamot för dess gerningar och yttranden må kunna under tilltal ställas eller sin frihet beröfvas, har sin grund i den förmodade möjligheten, att den förut stadgade obetydliga minoritet allt för lätt hos mindre talrika Stånd till den brottsliges för - Memorial N:o 8. 95 svar kunde stå att beveka.
Billigheten af det Författare-ansvar åter, som vid tvänne särskildta fall förslagsvis blifvit Riksdagsmän ålagdt, lärer erkännas af hvar och en som betänker den värdighet en Nationens Representant är pligtig att iakttaga.
Om, i fall af nästkommande Ständer de af Utskottet nu gjorda Förslag skulle gillas, några andra §§ af Grundlagarne till enstämmighet med de beslutna förändringarne skulle kunna behöfva att jemkas, förbehåller sig Utskottet, att frågorna derom måtte anses såsom nu vid denna Riksdag väckta, för att, på samma gång, kunna afgöras.
Några Ledamöters enskildta tanka i anledning af hosföljande Förslag, får Utskottet på deras egen begäran härjemte bifoga.
Örebro den 12 October 1810.
(Härmed följa 12 bilagor (A—L).
Bilaga A till Mein.
Vid Regerings-Formen. 5 §.
Härvid har Constitutions-Utskottet vid sistlidne Riksdag öfverlemnat till Riksens Ständers pröfning 96 Riksdagen 1810. frågan om Constitueringen af Extra Stats-Råd eller förökandet af Stats-Rådet med en eller tvänne verkelige Ledamöter. 20 §.
Förra Constitutions-Utskottet har föreslagit den förändrade ordalydelsen af 2
Mom:
Uti fredstider skola de Mål, som ifrån Krigs-Domstolarne dragas under Konungens pröfning, uti Högste
Domstolen företagas och af göras.
Tvänne Militaire-personer af högre grad, dem Konungen härtill utser och förordnar, höra med Domare-jäf och ansvar och utan särskilt arfvode sådane mål i Högste
Domstolen öfvervara och deröfver rösta, dock må Domarenas antal icke öfverstiga Atta.
Under krig förhålles härmed efter Krigs-Artiklarne. 28 §.
Härvid har Constitutions-Utskottet vid förra Riksdagen föreslagit, att i stället för orden »Vare likväl Konungen obetagit» ända till »Fästningar» insättes orden.- Vare likväl Konungen obetaget att, efter Stats-Rådets hörande, uti Militaira Embeten nyttja en eller annan Utländsk
Man af sällsynt skicklighet, dock icke till Commendanter å Fästningar.
Äfven har bemälte Utskott föreslagit, att efter ordet »Fästningar» må införas: att till sysslor vid Academierna befordra Utländske Lärde af utmärkte kunskaper och förtjenster; att likaledes i tjenst antaga Språk- och Exercitice-Mästare samt idkare af de Fria Konsterne; samt i slutet af § efter orden »af den rena Evangeliska Läran» tillägges:
Språk- och Exercitice-Mästare samt Idkare af de Fria Konsterne allena undantagne.
Vid §:ns slut föreslås följande tillägg:
Ingen må till Militaire Ordinarie Beställningar utnämnas eller på Förslag uppföras, som ej uppnått 18 års ålder, eller någon till Civile Ordinarie Tjenster förordnas, som icke fyllt 21 år och, om det är Ordinarie Domare-Embete, 25 år.
Häruti är äfven upptagen Bonde-Ståndets önskan, i anledning af Riksdagsmännen Jonas Jonassons och Jan Nilsson Hultins Memorial om den tilläggning till §, att ingen må till Ordinarie Embete och Beställning utnämnas eller på Förslag dertill uppföras, än mindre njuta lön, som ej uppnått en ålder af 18 år. 29 §.
Förra Constitutions-Utskottet har föreslagit, att efter orden »efter förra vanligheten» må införas: Bilaga A till Mern.
N:o 8. 97 dock så, att Upsala Stifts röst vid Erke-Biskopps val beräknas lika med Fem Consistoriers.
Vid denna § har Bonde-Ståndet vid sistlidne Riksdag föreslagit den förändring, såsom vilkor hvarunder Regerings-Formen antogs, att detta stadgande kunde anses som öfverflödigt, då Statens behof oundvikeligen fordrar all möjlig sparsamhet, hvartill med skäl borde räknas indragning af Embeten, som kunna umbäras, i hvilken egenskap Biskopparnes tycktes böra få rum. 30 §.
Vid §:ns slut föreslog Constitutions-Utskottet vid förra Riksdagen en sådan tilläggning:
Likasom under hittills medgifna villor Jus prcesentandi må äga rum. 35 §.
Bemälte Utskott har föreslagit, att orden »Ministrar och Sändebud till Främmande Magter» förändras till: Ministrar, Sändebud och Agenter för Handeln hos Främmande Magter. 37 §.
Är vid sistlidne Riksdag föreslagit, att vid slutet af §:n, i stället för orden »efter honom», införes: efter hans afgång, samt efter ordet »Stamfadrens» tillägges: efter för sifödslo-r ätten, och i §:ns slut tillägges:
Adlande genom Adoption eller Naturalisation under utdöda eller lefvande Ätters Namn och Nummer vare hädanefter ej tillåtit. 49 §.
Häri har Constitutions-Utskottet vid sistlidne
Riksdag föreslagit den förändring, att §:ns l:sta punct sålunda styliseras:
Riksens Ständer skola i kraft af denna Grundlag hvart Femte år sammankomma.
Uti hvarje etc. 52 §.
Såsom ett af de vilkor, hvarunder det Hedervärda Bönde-Ståndet vid sistlidne Riksdag antagit Regerings-Formen, är äfven den af Ståndet yttrade önskan, att denna § borde innehålla, att Bonde-Ståndets Secreterare skulle vara ofrälse
Man, och torde den fordringen ej anses obillig, att Bonde-Ståndet vid Riksdagens början finge välja Tre Medlemmar af Ståndet, bland hvilka Tre Konungen förordnade en till Taleman. 53 §.
Föreslogs vid förra Riksdagen den förändring, att näst efter orden »Ett Lag-Utskott att utarbeta» införes följande: de från Riksens Ständers Plena remit - 7 98 Riksdagen 1810. terade Förslag till Civil etc., samt efter orden »Ett allmänt Besvärs- och Oeconomie-Utskott» att insättas: i anledning af i Stånden väckta frågor anmärka etc. 56 §.
Föreslog förra Constitutions-Utskottet den förändring, att efter orden »Göres dervid i Ståndens Plena sådane anmärkningar, som» må tilläggas:
Ståndet prof var; att i stället för »dessa anmärkningar» insattes: så väl dessa, som öfriga anmärkningar, samt i stället för orden »då äga de magt att» sättes: då skola de. 61 §.
Föreslogs vid förra Riksdagen, att l:sta Mom. erhåller denna förändrade Redaction:
Alla afgifter, sorn Riksens Ständer under de i föregående § nämnde Titlar beviljat, skola utgöras intill slutet af det år, under hvars lopp den nya Bevillningen af Riksens Ständer faststäld blifver. 69 §.
Föreslogs af förra Constitutions-Utskottet, att i stället för orden »Sedan en af detta särskildta Utskotts samtlige Ledamöter blifvit utlottad, röste de öfriga samiäldt» sättes:
Detta särskildta Utskotts Ledamöter röste sedermera samfäldt.
Vid §:ns slut skulle tilläggas:
Till undvikande af paria vota skall vid omröstningar, förr än sedlarne uppräknas, en bland dem uttagas och förseglad afläggas.
Befinnes vid de öfriges uppsummerande rösterne lika delade, må denna sedel öppnas och gifva decision.
Ar pluralitet en redan vunnen, bör den aflagde sedeln ouppbruten genast förstöras. 70 §.
Härvid har förra Constitutions-Utskottet föreslagit följande förändrade stylisering: Riksens Ständers valda Bevillnings-Utskott åligge att opåmindt vid hvarje Riksdag uppgifva de allmänna grunderna för den blifvande Bevillningens fördelning; hvarefter och sedan Summans belopp blifvit faststäld, Utskottet 'uppdrages att med tillämpning af dessa grunder författa förslag till Bevillningens utgörande.
Skolandes allt, i den mon det medhinnes, Riksens Ständers Flena underställas. 71 §.
Förra Constitutions-Utskottets
Att vid åberopandet af 69 § förstås den förnyade Redactionen, så att stadgandet om utlottningen således utgår.
N:o 8. 99 74 §.
Föreslogs af förra Constitutions-Utskottet, att i andra puncten skulle införas efter orden »Denna Gärd»: äfvensom all slags förplägning. 77 §.
Bonde-Ståndet har vid förra Riksdagen såsom vilkor yrkat, att i denna §:ns stadgande äfven intages: Recognitions-Skogar. 80 §.
Likaledes har Bonde-Ståndet vid sistlidne Riksdag ansett slutmeningen af §:n böra utelemnas, hälst den kan anses lägga ett olämpligt band på antagandet af en Rotering, som framdeles kan finnas både nödig och billig. 81 §.
Constitutions-Utskottet vid denna Riksdag föreslår härvid, att en tid af Fem år utsattes, efter hvilken beslut rörande Grundlags-förändringar kunna, vare sig öfver Propositioner komne från Konungen eller Motioner väckte hos Riksens Ständers Constitutions-Utskott, fattas; hvilket lämpligast kan ske genom följande förändring af besagde §:s 4:de punct, nemligen: Riksens Ständer må icke å den Riksdag, då Utskottet någon sådan förändring föreslår, utan först sedan förslaget i Fem år livilat, derom besluta, hvilket gälle antingen motionen derom till Riksens Ständer ankommit genom Nådig Proposition från Konungen eller hos Constitutions-Utskottet blifvit väckt.
I följe häraf förändras 2:dra puncten 2:dra stycket af samma § sålunda:
Tillstyrker Utskottet, hvad Konungen föreslagit, hvite frågan i Fem år, då Riksens Ständer vid den Riksdag, som efter denna tids förlopp infaller, skola sitt beslut derom fatta.
Afstyrker Utskottet Konungens Proposition, då må Riksens Ständer genast kunna antingen denna Proposition afstå eller ock afgöra, att de vilja efter
Fem års förlopp öfver densamma besluta.
4:de puncten:
Men icke må under någon förevändning Riksens Ständer förr än efter besagde tids förlopp Propositionen till bifall upptaga. N.B.
Hvad för öfrigt i Regerings-Formen och Riksdags-Ordningen med denna § kan stå i gemenskap, föreslås till förändring efter samma principe. 87 §.
Constitutions-Utskottet vid denna Riksdag föreslår följande nya Redaction: Riksens Ständer äga gemensamt med Konungen 100 Riksdagen 1810. att stifta allmän Civil- och Criminal- samt Kyrko-Lag och att sådan förut stiftad
Frågor härom må i Ståndens Flena väckas och efter den ordning, 56 § i allmänhet stadgar, behandlas.
Öfver de förslag till ny Lag, hvilka Lag-Utskottet i följe deraf utarbetat, må ej vid samma Riksdag, då Förslaget först uppgöres, annat beslut fattas, än huruvida det vid annan Riksdag må pröfvas och afgöras, såsom om Grundlagsfrågor är stadgadt.
Alla de Lagförslag och yttranden från Lag-Utskottet, hvilka Riksens Ständer sålunda till framtida afgörande hänskjuta, skola, så vida Konungen dertill samtycker, tillsammans tryckte utdelas till alla Domstolar, Juridiska Faculteter samt Lag-Committéen, derest den samma blifvit inrättad.
En och hvar vare tillåtet, men Hof-Rätterne, Lagmännen, Juridiska Faculteterne och Lag-Committéen åligge, att hos Justitice-Ombudsmannen ingifva de anmärkningar, de finna tjenlige.
Justitice-Ombudsmannen gifve sedan å den Lag- eller Urtima Riksdag, som efter Fern år ifrån den tid frågan af Riksens Ständer först blifvit pröfvad inträffar, Riksens
Ständer del af de inkomne anmärkningar jemte dess eget yttrande derom.
Hvarefter målet åter till Lag-Utskottet remitteras för att i vanlig ordning behandlas.
Öfverenskomma dä Riksens Ständer om någon ny
Lag eller om gammal Lags upphäfvande eller förändring, aflemne de Förslag derom genom Talemännen till Konungen, som inhemte Stats-Rådets och Högste
Domstolens tanka deröfver och, sedan Han sitt beslut fattat, kalle Riksens Ständer på Rikssalen att antingen emottaga
Finner Konungen godt någon Lagfråga för Riksens Ständer framställa, äske han Stats-Rådets och Högste
Domstolens yttrande så väl öfver hufvudfrågan, som huruvida den må fordra den skyndsamhet, att beslutet derom å samma Riksdag må fattas eller ej, samt meddele derom i vanlig ordning Riksens Ständer sin Proposition.
Yrkar Konungen ej sådan skyndsamhet, förfares dermed såsom med enskild Riksdagsmans Motion, men eljest beslute Riksens Ständer, sedan frågan efter det sätt, i 56 § stadgas, blifvit behandlad Bilaga A till Mern N:o 8. 101 och öfverlemne Konungen deras svar uppå Rikssalen, om de bifallit Konungens Proposition, och skrifteligen genom Talemännen, om de densamma afslagit.
L alla dylika Lagfrågor skall Tre Stånds mening utgöra Riksens Ständers beslut.
Stadna Två
Stånd emot Två, förfaller frågan och förblifve vid det, som förut stadgadt varit. N.B. Hvad för öfrigt i Regerings-Formen och Riksdags-Ordningen med denna § kan stå i gemenskap, föreslås till förändring efter samma principe. 96 §.
Den Afhandling, som börjas i denna §, angående en Riksens Ständers Ombudsman, syntes BondeStåndet vid förra Riksdagen ej lämpelig, emedan en Justitise-Ombudsman eller Justitise-Canzler tycktes göra tillfyllest. 97 §.
Gjordes vid förra Riksdagen förslag, att i stället för orden i första puncten »Denne Riksens Ständers Justitise-Ombudsman väljes af Riksens Ständer genom Electorer» etc. införes:
Denne Riksens Ständers Justitice-Ombudsman väljes af Riksens Ständer, genom Tolf af hvarje Stånd särskildt för tillfället nämnde Electorer, hvilka. till detta vals förrättande sammanträde samma dag, då de af Stånden blifvit utsedde, och skiljas ej åt förr, än valet fulländadt är; samt att i stället för orden »Sedan ibland dessa Electorer en genom lottning utgått, skola de öfrige samfäldt» införes:
Med iakttagande af hvad 69 § till lika rösters förekommande stadgar, skola dessa Electorer samfäldt.
Näst efter orden »blifvit kallad, och så vidare.» föreslogs följande tillägg:
Inträffar den händelsen, att två eller flera Personer, öfver hvilka särskildt röstas bör, undfått lika röster, företages först votering om den ordning, hvaruti de till omröstning må framställas.
Skulle, sedan alla omröstningarna sålunda för sig gått, likväl ingen Person hafva erhållit den här föreskrifna pluralitet, anställes ny omröstning öfver alla dem, som vid första voteringen blifvit satte i fråga, skolandes den, som då erhåller de flesta rösterna, utan af seende på rösternas antal, anses behörigen vald.
Enär någon af de, i förenämnde ordning under omröstning stälde, blifvit af Electorerne kallad, upphöra valförrättningen och etc. 102 Riksdagen 1810. 102 §.
Likaledes, att efter orden »i tjenst varande Presidenten,» göres följande tillägg:
Skulle så hända, att så många af Biks-Rättens Ledamöter äro af laga förfall eller jäf hindrade att deltaga i dess öfverläggning ar och heslut, att de öfrige ej utgöra Tolf, åligge då Ordföranden att i stället till Ledamot i Riks-Rätten kalla den Embetsman inom samma Verk, som är näst i ordningen efter den hindrade, eller ock, om detta med de Militaire Ledamöterne inträffar, den äldste General eller Amiral, som af jäf eller förfall ej hindras. 103 §.
Förra Constitutions-Utskottet föreslog äfven, att orden »En af samtlige Ledamöterne utlottas först, hvarefter de öfrige röste man för man» utgå alldeles och att i deras ställe må införas:
I den ordning, 69 och 97 §§ föreskrifva, röste samtlige Ledamöterne man för man.
Vid denna § har Bonde-Ståndet vid sistlidne Riksdag yrkat det stadgande, att, om någon af Högste Domstolens Ledamöter, på sätt i denna § stadgas, afskedas utan att vara öfvertygad om något tjenstefel, borde Konungen, med Stats-Rådets tillstyrkan, väl äga att lemna honom Pension, men likväl endast i händelse, hans vilkor och omständigheter det oundvikeligen tarfvade. 108 §.
Den i denna § föreslagna Censur har af Bonde-Ståndet vid förra Riksdagen blifvit ansedd kunna lika väl förrättas af någon på stället varande Embetsman som af den nämnde Committéen, hvilken derföre, såsom öfverflödig, icke synes böra äga rum och minst komma Stats-Verket till last. 110 §.
Constitutions-Utskottet vid denna Riksdag föreslår, att i stället för »Fem Sjettedelar af Ståndets vid omröstning in Pleno tillstädes varande Ledamöter instämt,» insattes:
Två Tredjedelar etc. 111 §.
Bifölls vid förra Riksdagen af Bonde-Ståndet med det tillägg: att, om någon efter Riksdagen i och för Riksdagsmanna-göromålcn förolämpar med ord eller gerning en Riksdags-Fullmägtig, som icke under Riksdagen förverkat sitt Stånds förtroende, hör enahanda ansvar alltid äga rum.
N:o 8. 103 114 §.
Angående Ståndens Privilegier.
Rättelse häruti anfördes förra Riksdagen af Bonde-Ståndet, såsom ett vilkor hvarunder Regerings-Formen af Ståndet blifvit antagen.
Vid Biksdags-Ordningen. 14 §.
Af denna § föreslås en så lydande ny Redaction: