Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
So. valörer samt den utevarande sedelmassans successiva förslitning, skrifningen af nya sedlar måste för bankens tjenstemän, äfven sedan densamma upphörde att uteslutande utgöra föremål för vissa tjenstebefaitningar, medföra en lika ständig, dagligen återkommande sysselsättning, som sjelfva de ordinarie tjenstegörouoålen, hvadan ock hvarje innehafvare af sådan tjenstebefattning inom verket, hvarmed sedelskrifningsrätt är förenad, i och med befattningens emottagande och för att kunna motsvara bankens anspråk på den serskilda verksamhet, utom tjensten, som sedelskrifningen påkallar, blifvit satt i nödvändighet att måhända någon gång äfven med uppoffrande af sig erbjudande utvägar till en, sedelskrifnings-arfvodet mo svarande stadigvarande inkomst på annat håll, på förhand disponera vissa timmar dagligen för detta göiomål, hvilket, på sådan grund, och då detsamma under ett århundrade utgjort daglig sysselsättning för hankens tjenstemannapersonal, blifvit af denna ansedt såsom en, jemte den ordinarie sysslan, innehafvande serskild befattning, äfvensom den af banken derför meddelade ersättning, hvilken lika med de ordinarie lönerne utgått och utgår qvartaliter, fastän stundom lägre stundom högre till beloppet, genom sekelgammal häfd antagit enahanda egenskap af ständig och påräknelig inkomst som desse; att under sådana förhållanden och då samtlige nu varande ordinarie tjenstemän, sökt och erhållit sina innehafvande befattnigar i den vissa tillförsigt, att få tillgodonjuta de förmåner, som med dem äro förenade, och bland hvilka rättigheten att skrifva bankens smärre sedlar utgjort en af de väsendtligaste, hvilket äfven uti utfärdade fullmakter å tjenster inom verket syntes vata innehafvarne deraf ut.lofvadt genom den försäkran, att få åtnjuta icke allenast lönen, utan äfven ”öfriga förmåner, som vid samma tjenst beståsdå mistningen af omförmalue, individuelt betraktadt, af stor vigt varande inkomst till äfventyrs skulle för mången tjensteman, hvars egen och fatnjls bergning helt och hållet är beroende på ett oförryckt bibehållande af i tjensten åtnjutande lönevilkor och förmåner, förorsaka en betydlig rubbning i enskilda ekonomiska förhållanden som, utom det att den för honom personligen blefve högst kännbar, icke eller skulle öfverensstämma med bankens verkliga och sanna intresse, hvaruti det alltid mäste ingå, att dess tjenstemannapeisonal ej försättes i bekymmer för sin åtkomst, samt då någon utsigt för tjenstemännen icke funnes att, genom användandet af sin verksamhet i annan väg, kunna återvinna hvad de genom den upphörda sedelskrifningen förlora,
helst, hvad kommissarierne beträffade, desse, enligt Banko-reglementet, äro bestämdt förbjudne att innehafva tjenst vid annat verk, hvilket äfven för flere af tjenstemännen i de öfrige graderne vore en omöjlighet i anseende till beskaffenheten af deras befattningar och i allt Banko-V Iskotets Vt/dtandej N:o 80. 3 fall icke skulle lyckas för dem, som förut uteslutande åt bankens tjenst egnat sin båsta och kraftfullaste tid , syntes det både med rättvisa och billighet vara öfverensstämmande att banken, sorn genom tjenstemännens frivilliga åtagande att på lediga stunder besörja sedelskrifningen, under tidernas längd vunnit högst betydliga besparingar i forvaltnings-kostnader, genom möjligheten att undvara en eljest erforderlig talrikare tjenstemannapersonal med åtföljande förhöjd aflönings- och pensionsstat, samt dessutom, i följd af Rikets Ständers ofvanberörde beslut om småsedlarnes indragning, ytterligare beskäres en årlig besparing af cirka 40,000 r:dr banko, åt dtss tjenstemän meddelade ersättning för ifrågavarande inkomst, hvilken de genom nämnde beslut sage sig beröfvade; i sammanhang med hvilket allt uppmärksamhet fästats derå att, efter hvad så väl denna, som föregående riksdagars för hand lingar ådagalade, Rikets Ständer städse följt den åsigt, att i de fall, der den enskilde tjenstemannens inkomster, äfven då de varit af mera tillfällig natur, fått vidkännas minskning eller afkortning, såsom följd af Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers vidtagna beslut i allmänna ärenden, ersättning derför borde af staten honom meddelas, och att dylika ersättningar blifvit beviljade icke allenast åt tjenstemän inom andra publika veik, såsom t. ex. åt tullverkets samt Hot- och Borgrätternes tjenstemän för förlorade sportler och således för en inkomst af helt och hållet tillfällig beskaffenhet, utan äfven åt tjenstemän inom sjelfva bankoverket, såsom exempel hvarå anförts, att medaljören G.
Enegren, ehuru endast innehafvande konstitutorial å medaljörs-sysslan i banken, vid 1835 års riksdag, såsom ersättning för den förlust af ditintills påräknad arbetsförtjenst, som han, i följd af Rikets Ständers då fattade beslut orri utgifvande af ett nytt sedelmynt, komme att vidkännas, tilldelades utöfver lönen, ett serskildt åi ligt arfvode, hvilket ännu till honom utgår, samt att bankens kassörer, som vid verkets nya organisation gingo i mistning af det arfvode, de ditintills åtnjutit för öfverkorsning af till kassorne inlemnade förslitne sedlar, äfven erhöllo ersättning för denna förlorade inkomst, på sådant sätt att berörde ersättning upptogs i det tjensten åtföljande arfvode af 500 r:dr, hvaraf 200 r:dr motsvara de af kassörerne förut innehafda missräknings-penningar och återstoden anses vara godtgörelse för mistade sportler.
Uti häröfver afgifvet utlåtande hafva Bankofullmägtige yttrat: att de väl insågo billigheten deraf, att någon ersättning tillerkännes tjänstemännen för den förlust af påräknad inkomst, hvilken kunde komma att dem tillskyndas såsom följd deraf att sedlarne, å 16, 12 och 8 skola indragas; men emedan, i fråga om beloppet af berörde ersättning, det torde böra afses, att då det besvär, som med skrifningen af nämnde sedlar varit förenadt, alldeles upphör, i Banko Utskottets Utlåtandej IV.o
So. ersättningen icke bör uppgå till hela det belopp, sorn densamma i medeltal utgjort, ehuruväl en del af de till sedelskrifning berättigade, hvilka icke få innehafva befattning utom verket och flere andre, de der i beräkning på ifrågavarande inkomst icke begagnat dem möjligen erbjudna tillfällen till erhållande af tjenst annorstädes, gerna skulle fortfarande vidkännas besväret för att kunna få behålla den deremot förenade inkomst, trodde fullmäktige det vara lämpligt, att ersättningen bestämdes lill ungefär 2/3 af hvad livar och en i medeltal under de sednast förflutna fem åren åtnjutit; i enlighet hvarmed tjensteman, som försett sedlarne med underskrift, skulle åtnjuta 140 r:dr, hvarje kontrasignant 76 r:dr 32 sk. samt hvar och en af 4:de gradens tjenstemän, för numerering och datering 18 r:dr 32 sk. för år räknadt; dock som, antingen lill följd deraf, att förhöjning i ersättningen för sedlars skrifning uaedgåfves, eller att en ökad åtgång af sedlar å 32 sk. och 2 r:dr uppstode, ersättningen för bestyret med sedlars skrifning för år kunde komma att uppgå till eller öfverstiga hvad hvar och en hitintills i medeltal åtnjutit; ansåge fullmäktige det vilkor härvid böra fästas, alt ersättning meddelades endast i förhållande till beloppet af den godtgörelse för skrifning af sedlar, hanken hade att utbetala, och hvarigenom samma ersättning, som aldrig finge öfverskjuta möjligen komme alt utgå till mindre belopp; hvarförutan fullmäktige, hvilka höllö före, att ersättning icke borde tillkomma den, som sökt befordran efter det Rikets
Ständers ofvan omförmäldta beslut kunde anses hafva för tjenstemännen i allmänhet blifvit bekant eller den 1 sisth April, då under-styrelsen af detsamma erhöll del, upplyst, dels att, enligt förhållandena, nyssnämnde dag, hela ersältningssumrnan utgjorde 6,385 r:dr 16 sk. och dels att kostnaden för sedlars skrifning, efter medeltal beräknad, under åren 1843—1847 uppgått till 15,284 r:dr 36 sk., allt banko, hvilken summa, enligt fullmägtiges förslag, aldrig skulle under de kommande åren öfverskridas, utom i det icke tänkbara fall, att godtgörelsen för skrifna sedlar för något år kunde utgöra mera än sistberörda belopp.
Vid öfvervägande af de skäl och omständigheter, som till stöd för ifrågavarande ersättuings-anspråk sålunda blifvit framställda, har Utskottet väl funnit det vara med billighet förenligt, att någon ersättning vederbörande meddelas, men i fråga om beloppet af berörde ersättning har Utskottet ansett detsamma böra bestämmas till hälften af hvad livar och en hitintills, efter medeltal beräknadt, uppburit; samt får, i öfverensstämmelse med hvad Banko fullmäktige i öfrigt tillstyrkt, hos Rikets Ständer vördsamt hemställa: att från och med den tid, då skrifningen af sedlar å 16, 12 och 8 skillingar upphör, Bankens till sedelskrifning berättigade tjenstemäu Banko-Utskottets Utlåtande, N.-o 80.
S må tills vidare upphöra nedan upptagne, efter år beräknade ersättning för mistad inkomst i följd af berörda sedlars indragning, nemligen: hvar och en tjensteman, tillhörande Irsta och 2:dra tjen stegraden banko r:dr 105: — — hvarje tjensteman i 3:dje graden 58: — —- samt hvardera af 4:de gradens tjenstemän 14: — — dock under följande vilkor och förbehåll, nemligen; a) att endast de af Bankens tjenstemän, som voro till sedelskrifning berättigade då Rikets Ständers beslut, angående nämnde sedlars indragning, meddelades under-styrelsen, eller den 1 April detta år, må af omförmälda ersättning komma i åtnjutande; b) att lör dem, hvilka efter sistberörda tidpunkt blifvit eller framdeles varda till högre tjenst befordrade, eller på annat sätt från tjensten afgå, ersättningen upphör med den månad då befordran vunnits, eller tjensteman eljest befattningen frånträdt; c) att ersättningen, efter slutet af hvarje år, för det förflutna året af bankens medel utbetalas; d) att i fall betalningen för sedelskrifning skulle, under något af de kommande åren, uppgå till eller öfverstiga det sammanräknade belopp, som kostnaden för skrifning af samtlige nu gångbara sedelvalörer efter medeltalet för åren 1843—1847 utgjort, eller 15,284 r:dr 36 sk. banko, ofvanberörde ersättning icke kommer att utgå för det år, då ett dylikt förhållande inträffat; e) att enär sålunda ersättningen endast i den händelse till fulla beloppet utbetalas, att hela ersältningssumman tillika med godlgörelsen för skrifna sedlar under året i else ofverskjuter förenämnde medeltalssumma, 15,284 r:dr 36 sk., det hvar och en tillkommande belopp minskas i förhållande till betalningen för skrifna sedlar; börande vid beräkning af den ersättning, som vederbörande tillkommer, ersältningssumman upptagas till hvad densamma skulle hafva utgjort den 1 April detta år, eller 4,800 r:dr banko; samt f) att ersättning icke tillkommer någon annan dertill i öfrigt berättigad, än den, som förbinder sig att ansvara för skrifning af de sedlar, hvilka nu eller framdeles från banken utgifvas.
Stockholm den 14 Juli 1848, 6 Banko-Utskottets Memorial, N.-o 8t.
Reservationer: af herr professor Agardh, som ansåg att, då Utskottet erkänt billigheten af det gjorda ersättnings-anspråket, Utskottet äfven bordt medgifva denna ersättning åt alla nuvarande, till sedelskrifniug berättigade, tjenstemän inom banken, så länge de innehafva tjenster, med hvilka sedelskrifnings-iätt ar förenad, och utan afseende på befordran ifrån en lägre tjenstegrad till en högre.
Häruti instämde herr prosten Grönvall samt herr J. P.
Med herr professor
Agardh förenade sig jemväl herrar friherrarue Funck, F. A., och Alströmerj Jonas samt herr von Heland, J. F.} dock med deu skiljaktighet, att ersättningsbeloppet borde bestämmas till ? delar i stället för hälften.
Samt af herrar L.
Bergman och C. TV. Palander, som ansett att ifrågavarande ersättning bordt motsvara ? delar af hittills utgifua godtgörelse, alt utgå med de vilkor och förbehåll, Utskottet föreslagit.
Ank. till Exp. Utsk. den 14 Juli, kl. i e in.
Memorial, i anledning af erhållen återremiss af utlåtandet N:o 6f.
Enligt protokolls-utdrag af den 1 dennes har Vällofl.
Utskottets utlåtande N:o 64, i anledning af väckt motion om förändrad prägel å silfvermyntet; men enär nämnde utlåtande blifvit af de öfriga trenne Riks-stånden bifallne; anser Ulskottet, med stöd af föreskriften i 49 § 3 mom. riksdags-ordningen, något utlåtande icke erfordras i anledniug af omtörmälde återremiss.
Stockholm den 14 Juli 1848. Banko-Utskottets MemorialNio 82. 7 N:o 82.
Ank. till Exp. Utsk. den 14 Juli, kl. 2 e. ra.
Memorial, med förslag till vissa förändrade föreskrifter i y:de artikeln af gällande banko-reglemente.
Uiskottet har granskat de föreskrifter, som innefattas i ofvanberörde artikel af det vid sistfcr flutna riksdag utfärdade banko-reglemente, samt får beträffande 233 §, hvilken bland annat upptager de, till utgående från fullmägtiges dispositionsräkning, af Rikets Ständer beviljade årliga anslag, gifva tillkänna, alt Bankofullmägtige, efter hvad hos Utskottet blifvit anmäldt, sedan näslfö! flutna riksdag, med slöd af gällande föreskrifter, tilldelat vaktmästaren vid Banko-diskontverket Erik Sjöbergs efter le au nole enka, Catharina Ckristina Sundgren , en årlig gratifikation af 50 r:dr banko, att tills vidare från nyssberorue läkning utbetalas; och som Utskottet för sin del gillat denna af full— mägtige vidtagna åtgärd, har Utskottet, efter tillika inhemtad upplysning om de förändringar i öfrigt, hvilka i afseende å meromförmälda räkning, under tiden från sednaste riksdag inträffat, skolat vördsamt hemställa, att i utfärdande banko-reglemente må i stället för 233 § införas den föreskrift:
Af fullmäktiges så kallade dispositions-räkning skola följande, af Ri kets Ständer fastställda och beviljade anslag, under de vid hvartdera serskildt fästade vilkor, tills vidare utgå, nemligen: a) till bokhållaren vid Banko-diskontverket A. Montelius* enka, Sofa Wernander banko r:dr 200: — — b) till f. d. bokhållaren vid Banko-diskontverket C. A. Oudars enka, Annette Rundqvist 200 c) till vaktmästaren vid Banko-diskontverket Forssboms enka, Sara Gustafva Hagberg 75 rl) till vaktmästaren vid låne-kontoret i Götheborg JVedbergs enka, Rebecka Klefbeck 40: e) lill kanslisten vid Banko-diskontverket, Assessoren Th.
Claessons enka, Vendela Margaretha Malmberg jemte 4 minderåriga barn . 150: — —- f) till kamereraren vid låne-kontoret i Malmö S. G. de Mares enka, H. C. Redevegh 333: 16 g) till afl. banko ombudet vid låne-kontoret i Götheborg J.
Wallmos minderårige son ......... 100: — — Transport l,0yö: 16.— 3 Banko-Utskottels Memorial, Nm 83.
Transport 1,098 b) till vaktmästaren vid Banko-diskontverket Carléns enka, Catharina Margaretha Sjöberg 50 i) till bokhållaren vid låne-kontoret i Götheborg J. P. Anderssons enka, Charlotte Tronell 200 k) till registratorn vid iåne-kontoret i Malmö H. Gullanders enka, Jakobina Christina Nobelius ....
200; saint 1) till vaktmästaren vid Banko-diskontverket Erik Sjö~ bergs enka, Catharina Christina Sundgren .... 50: 16.— Summa banko r:dr 1,598: 16.
— Till bestridande af dessa anslg, jemte öfrige, för enahanda ändamål, förefallande utbetalningar, som af fullmägtige hädanefter beviljas, må en summa af 2,500 r:dr vid hvarje års slut, på sätt hittills skett, från bankens förvaltnings-kostnads-räkning till ofvanberörde dispositions-räkning öfverföras, under iakttagande likväl, att de tillfällen till besparing af det ena eller andra af nämnde anslag, som möjligen kunna sig yppa, icke försummas.
Ank. till Exp. Utsk. den >4 Jul'» kl. 2 e. «t.
Memorial, i anledning af Riks-ståndens beslut öfver utlåtandet N:o 66.
Genom utlåtandet N:o 66, i anledning af Kongl.
Maj:ts nådiga proposition, angående tillåtelse för Banken och Riksgälds-kontoret, att, i utbyte mot nu innehafvande obligationer af arnoeens ackords-amorteringsfond, emottaga nya sådane, ställde på förlängd inlösningstid, hade Utskottet tillstyrkt, att Banken må tillåtas, att i utbyte mot nu innehafvande obligationer, emottaga nya sådane med enahanda eller 4 procents ränta, men stälda på en förlängd, inlösningstid af tio år.
Dan - * Banko-Utskottets Memorial, N:o 83.
9 Denna tillstyrkan har, jemnlikt Utskottet tillhandakomne protokollsutdrag, bifallits af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet, och af slagits af Borgare- och Bonde-stånden; vid hvilket förhållande och enär två stånd stadnat emot två, Utskottet, med anledning af 75 § i riksdagsordningen, ansett förevarande fråga hafva förfallit; hvilket Utskottet får hos Rikets Ständer vördsamt anmäla.
Reservationer af herr Friherre Cederström,, Jac.:
Då Utskottet åberopat 75 § riksdagsordningen för bestämmelsen att frågan borde förfalla, emedan två stånd slädnät mot två, har Utskottet förbisett samma paragrafs bestämda undantag för beslut i mål, hvarom i 66, 69, 70, 71 och 72 §§ regerings-fortnen serskildt föiordnadt är; deraf 72 §, rörande lagstiftningen för Banken, dess garantie och vård, icke medgifver, att sådana frågor få förfalla, derför att två stånd stadnat mot två; och jag reserverar
Hiig således emot Utskottets beslut, såsom i strid med rikets grundlagar, samt anser frågan böra till förstärkt Banko-utskott förvisas.
Uti denna reservation hafva instämt lo ir Friherre Funcke F. A , herr prosten Berg, samt herr prosten Grönvall.
Proi. 18-47 och 1848 J 6 Sami. 1 A/d. st g lid/l. 2 STOCKHOLM, fcCKSTEINSKA BOKTR V C S E 8 I ET, I Si$. Banko-Utslcottets Utlåtande, N:o 84.
1 M84- Ank. till Exp.-Utsk. den 17 Juli, kl. 7 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om tillökning i fonden för belåning af publika papper.
Uli en hos högloft.
Ridderskapet och Adeln väckt, samt jemte protokolls-utdrag af den 7 nästlidne Juli till Utskottets behandling remitterad motion, har Herr Rosenblad, Bernhard, förmält, att, sedan den i 1835 års bankoreglemente lemnade och i 1841 års reglemente bibehållna rättighet för banko- fullmäktige att kunna öka fonden för belåning af publika papper utöfver dertill anvisadt ursprungligt belopp , med istförflutna riksdag upphört, hade väl den för nämnde belåning då bestämda fond funnits vara för ändamålet tillräcklig; men som Riksgälds-kontoret nu sannolikt komme att upptaga ett lån af två millioner r:dr och möjligen derutöfver, samt nödigt vore, att tillgång bereddes för belåning på kortare tid af de Riksgälds-kontorels obligationer, hvilkas innehafvare, utan att vilja afyttra dem , kunde önska att förvandla dem i penningar; så och enär en dylik åtgärd.dessutom måste för kontoret underlätta upptagandet af de erforderliga summorna, finge motionären tillstyrka, att fonden för belåning af publika papper måtte kunna ökas från 500,000 r:dr till 800,000 r;dr banko.
I anledning häraf får Utskottet anföra, att, då de obligationer, Riksgälds-kontoret i och för dess nu mera pågående upplåning utfärdar, kunna komma att erbjudas diskont-verken till belåning, och det sålunda är angeläget, att nödig tillgång ej må saknas hvarken för belåning af dessa eller öfriga, enligt stadgade grunder, i banken belånbara räntebärande papper, helst, hvad hypotheks-föreningarnes obligationer beträffar, ett saknadt lånelillfälle möjligen kunde för dessa inrättningar blifva af en menlig inflytelse, sedan Rikets Ständer vid denna riksdag beslutat, att den hypotheks-föreningar lith. till It.
Prot. 1847 éf 1848, 6 Sami. 1 Afä. 30 Haft. 1 2 Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 85. hittills förunnade kreditivrält å banken skall upphöra; så torde en tillökning i den till allenast 500,000 r:dr nu bestämda fond för belåning af publika papper vara af omständigheterna påkallad ; och enär, genom Rikets Ständers afslag å den af Utskottet tillstyrkta förhöjning med 500,000 r:dr i fonden för fastighetsbelåningen, ett motsvarande belopp kan användas till förstärkning af förstnämnde fond, utan alt den vid sednaste riksdag fastställde maximisumma för bankens låne- och kredilivrörelse derigenom öfverskricles; anser Utskottet sig ega skäl till den vördsamma hemställan, att fonden för belåning af publika papper måtte förhöjas från 500,000 r:dr till 1,000,000 r:dr banko, att, enligt gällande föreskrifter, på de serskilda diskontkontoren fördelas.
M 85- Ank. till Exp.-Utsk. den 17 Juli, kl. 7 e, m.
Utlåtande öfver väckt motion om uppdrag ät Bavko-styreisen att inköpa silfver för en viss del af den ärliga bankovinsten m. m.
Enligt Utskottet tillhandakommet utdrag af högloft.
Ridderskapet oell Adelns protokoll för den 18 December nästlidet år, har Herr von Hohenhausen, Michael Silvius, i sammanhang med den af honom väckta motion, att ”bolagen för privat-bankerna böra åläggas en lämplig bevillning och alt densamma bör tili Rikets Ständers bank ingå, för alt silfver derför inköpa”, föreslagit, att åt banko-fullmägtige måtte uppdragas att jemväl inköpa silfver lör den årliga bankovinslen lill ett. belopp, hvilket står i lika förhållande lill bankens sedelstock, som den bevillning, Rikets Ständer kunna finna för godt att privat-bankerna ålägga, befinnes stå till deras för skatte-året utelöpande sedlar; anförande motionären, till stöd för detta förslag, att, ehuru bankens kapital-öfverskolt eller grundfond, utgö - Banko-Utskottets Ullätande, N:o 85. 3 rande 10 millioner r:dr banko, torde fullt betrygga bankens förmåga alt fullgöra sina förbindelser, och nämnde öfverskott alltså vid vanliga förhållanden ej kunde behöfva tillgripas, vore det ändock välbetänkt att, under gynsamma konjunkturer, med någon mindre del af bankovinsten öka grundfonden i reel valuta eller silfver, på det att detta supplement måLte vara att. tillgå vid större silfverultagningar från banken, Sedan Rikets Ständer, på sätt förstärkta Stats-ulskottets memorial N:o 233 utvisar, nu mera beslutal, att bevillning bör af enskilde banker utgöras med 5 procent at den årliga behållning, som icke öfverstiger sex för hundradet, men med 15 procent af det belopp, hvartill behållningen för året derutöfver uppgår, allt beräknadt efter hvad af leckningssumman eller grundfonden blifvit kontant tillskjutet , och endast förslagsvis hvad de antagna procentbeloppen angår; så har Banko-utskottet till behandling före ha fl ifrågavarande motion.
Beträffande först den del af motionen, sorn afser, att den, enskilda banker sålunda ålagda, bevillning borde af riksbanken användas lill inköp af silfver, får UtskoLlel endast erinra, att, då, enligt Rikets Ständers meddeldta förordnande, berörde bevillning, likasom öfriga bevillningsmedel, skall tiil statsverket ingå , kan någon disposition deraf, till större eller mindre belopp, lör Banken ej ifrågakomma; och enär, hvad dernäst angår förslaget ätt åt banko-fullmäktige må uppdragas att för viss del af den årliga bankovinsten inköpa silfver, Utskottet anser någon så beskaffad serskild föreskrift destomindre vara af behof påkallad, som fullmägtige, enligt gällande stadganden, äro bemyndigade att, för bibehållande och förstärkning af Bankens metalliska kassa, efter 128 sk. kurs och derunder, uppköpa vexlar och sålunda redan fått åt sig öfverlåtet silfver för bankens räkning anskaffa , då kurs och öfriga förhållanden dertill föranleda; så och då Rikels Ständer dessutom, genom bifall till Utskottets hemställan i I7:de punken af Betänkandet N:o 48, förordnat, huru den bankovinst bör användas, som från innevarande års början intill nästa riksdag banken tillflyter; hemställer Utskottet vördsamt, att ofvanberörde motion ej må lill någon åtgärd föranleda.
Stockholm den 17 Juli 1848. 4 Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 86.
Jfå 86.
Ank. till Exp.-Utsk. den 17 Juli, kl. 7 e. m.
Utlåtande,, i anledning aj väckt motion j angående präglande aj koppar skiljemynt å fyra skillingar banko valör.
Bonde-ståndet har, jemte protokolls-utdrag af den 12 innevarande månad, till Utskottets behandling öfverlemnat en af riksdagsfullmägtigen Nils Strindlund från Vester Norrlands län, med stöd af riksdagsordningens 56 §, väckt motion, hvaruti anföres: att den af Rikets nu församlade