Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Preste-Ståndet godkände hvad Utskottet tillstyrkt, hemställt och yttrat i §§ 1, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 och 12. §§ 2 och 14 lades till handlingarne.
Med afslag å Utskottets hemställan i § 13, beslöt Ståndet för sin del, att Revisorernes här omförmälda anmärkning icke må till någon Rikets Ständers åt gärd föranleda.
S. D. Föredrogs ånyo Utdrag, M 391, af Hedervärda Bonde-Ståndets protokoll den 24 sistlidne Augusti, innehållande, bland annat, inbjudning till de öfrige Riks-Ständen, att förena sig i det beslut, Bonde-Ståndet vid föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande JVs 139, angående regleringen af utgifterna under Riksstatens åttonde Hufvudtitel, fattat rörande deri förekommande momentet f) af punkten 69.
Med vidblifvande af sitt i ämnet fattade beslut, afslog Preste-Ståndet denna inbjudning och lade protokolls-utdraget till handlingarne.
S. D. Börjades föredragningen af Stats-Utskottets Utlåtande, JVs 141, angående föreslagna statsbidrag för vägars anläggning och förbättring, bro- och hamnbyggnader samt kanaler, äfvensom sjösänkningar och andra vattenaftappnings-företag, m. II. dylika föremål, dervid lill behandling förekommo punkterna 1—4, hvilka alla biföllos. S. D.
Fortsattes föredragningen af Stats-Utskottets Utlåtande, JVs 141, angående föreslagna statsbidrag för vägars anläggning och förbättring, bro- och hamnbyggnader samt kanaler, äfvensom sjösänkningar och andra vattenaftappnings-företag, m 11. dylika föremål, dervid Ståndet, som under detta plenum behandlade punkterna 5—32 i utlåtandet, biföll allt hvad Utskottet i dessa delar hemställt och tillstyrkt, med de undantag allenast, hvarom här nedan lörmäles, nemligen: 12:te punkten.
Med ogillande af en del utaf Utskottets hemställan i denna punkt, beslöt Bonde-Ståndet, att, för anläggning af väg mellan Östmarks kyrka och Norska gränsen i närheten af Kaikelandstorp, må anvisas två tredjedelar af den härför 564 Prot.-Utdrag den 5 och 7 September 1863. beräknade kostnad, att utgå med, i jemnadt tal, Tretiofemtusen Riksdaler, under vilkor, att vederbörande vägbyggnadsskyIdige åtaga sig att, mot åtnjutande af detta statsbidrag, ansvara för arbetets utförande och vägens framtida underhåll.
14:de och 31:sta punkterna.
Ståndet beslöt, att till Utskottet återremittera dessa punkter; och skulle protokollet öfver den i afseende å dem hållna diskussion jemväl till Utskottet öfverlemnas.
16:de och 32:dra punkterna.
Af slogos. 18:de punkten.
Utskottets hemställan i denna punkt lades med ogillande till handlingarne.
Den 5 och 7 September.
Ridderskapet och Adeln. SS. DD. Vid före ragning af Stals-Utskottets Utlåtande, 141, angående föreslagna statsbidrag för vägars anläggning och förbättring, bro- och hamnbyggnader samt kanaler, äfvensom sjösänkningar och andra vattenaftappnings-företag, m. fl. dylika föremål, fattade Ridderskapet och Adeln de beslut, som här nedan omförmälas. l:sta, 2:dra och 3:dje punkterna.
Utskottets hemställanden biföllos. 4:de punkten.
Utskottets hemställan bifölls med följande förändrade lydelse: »att Rikets Ständer, för anläggning af den föreslagna vägen från Öhrträsk till Fredrika kyrka och vidare derifrån till Åsele inom Westerbottens län, måtte anvisa ett anslag utan återbetalningsskvldighet, af Etthundratusen Riksdaler.» 5:te punkten.
Utskottets hemställan afslogs. 6:te—litte punkterna.
Utskottets hemställan bifölls med följande förändrade lydelse: »att Rikets Ständer för anläggning af väg mellan Östmarks kyrka och Norska gränsen i närheten af Kaikelandstorp, måtte anvisa tvåtredjedelar af den härlör beräknade kostnad, att utgå med i jemnadt tal, Tretiofemtusen Riksdaler, under vilkor, att ve - Prot.-Uldrag den 5 och 7 September 1863.
565 derbörande vägbyggnadsskyldige åtaga sig att. mot åtnjutande af detta statsbidrag, ansvara för arbetets utförande och vägens framtida underhåll.» 13:de—l(i:de punkterna.
Utskottets hemställanden biföllos. 17:de punkten.
Utskottets tillstyrkande afslogs. 18:de—30:de punkterna.
Utskottets hemställanden biföllos. 31:sta och 32:dra punkterna.
Återremitterades. 33:dje—40:de punkterna.
Utskottets hemställanden biföllos. 41:sla punkten.
Utskottets hemställan bifölls med den förändring, att efter de i mom. a) förekommande orden: »Stora Kopparbergs län», inlördes orden: »samt Elfdals, Frykdals och Jösse härader i Wermlands län. 42:dra—50:de punkterna.
Utskottets hemställanden biföllos. 51:sta punkten.
Utskottets hemställan bifölls med den förändring, att lånesumman förhöjdes till 100,000 R:dr.
Från Vallofl. Borgare-Slåndet.
SS. DD. Föred rogs ånyo Stats—Utskottets Utlåtande, JVs 141, angående föreslagna statsbidrag för vägars anläggning och förbättring, bro- och hamnbyggnader samt kanaler, äfvensom sjösänkningar och andra vattenaftappningslöretag, m. 11. dylika föremål.
BIHANG . till Riks-Ståndens Protokoll vid Urtima Riks dragen i Stockholm 1317 och 1818- 7:cle Samlingen, Innehallande Riksens Ständers LagUtskotts Retänkanden och Förklaringar.
■ 1 ,T* STOCKHOLM, 1818. hos Zacharias Haeggström.
(Stor» Nygatan, 3;e Huset tili venster från Kcriiliftnu\.) «»ä »OCKtooOocooooeooooooiooo ©öoo oooo toen 0000O000O00 N:r i.
-LagUtskottets ISTemorial angående Riksens Högloft.
Ständers Justitia Ombudsmans Embetsberättelse för den sedan sista Riksmöte förflutna tid.
C ... . Wämtelige Respective RibsStånden hafva till SbagUtskottet remitterat den af Riksens HöglofL Ständers Justitieombudsman, Corn men deuren med Stora korset af Kongl. Wasa Orden, Herr Friherre L. Å. Mannerheim genom tryck utgångna berättelse, rörande förvaltningen af det honom anförtrodda Embete, så val den del af år 1815, hvilken förflutit sedan sista Riksdagens slut, sorn förlidet år, tillika med bemälde Herr Friherres och Justitieombudsman* till Riksens Höglofl.
Ständer vid nu påstående Riksmöte den igde sistlidne November afgifne enahanda berättelse, för den del af innevarande år, sorn ditintills var förfluten, jemte de Handlingar, hvilka vid dess berättelser äro fogade, Utskottet, sorn med åsigt på hvad itti §5 §. af Riksdagsordningen derom är stadgadt, företagit granskningen af berörde berättelser, har vid anstäldt urskiljande, hvilka af de ämnen, berättelserne innefatta, kunna icke anses tillhöra Utskottets praf* 4 LagTJtsk.
Betänkande» ning oell handläggning, funnit följande af dem böra dertill hänföras, nemligen: Hvad Kongl.
Maj:t i Nåder förordnat i afseende å tiden för årliga Markegångssättningarne, samt anförande af besvär öfver de i hvarje
Län fastställde MarkegångsTaxor, sedan stadgandet om samma Taxors insändande till Herr Friherren och Justitieombudsmannen blifvit ändradt; Det af Kongl. Maj:t i anledning af Friherrens och JustitieOmbudsmannens underdåniga hemställan, meddeldta Nådiga Förordnande om den tid, de frän kriget hemkomne ExtraRoterings-, Förstärknings- och Beväringskarlar borde äga att förskaffa sig tjenst eller näringsfång; Den af Herr Friherren och Justitieombudsmannen vidtagne åtgärd i afseende på tvänne under Kongl.
Maj:ts Nådiga pröfning dragne mål, hvaruti parterne ej erhållit slut, äfvensom hvad Herr Friherren och Justitieombudsmannen, i anledning deraf, i underdånighet hemställt och hvad Kongl. Maj:t derå i Nåder beslutat samt till svar meddelt; Hvad som blifvit tillgjordt i afseende på försummelse uti insändandet till RiksgäldsKontoret af Sammandraget öfver Bevillningen för år 1815, uti Götheborgs och Bohus Län, samt hvad åtgärder äro vordne vidtagne till utredande af den i nämnde
Län sig yppade betydligare af Herr Friherren och Justitieombudsmannen förordnade iiscaliska åtal mot åtskilliga Lag Utsk.
Betänkvnden 5 Embets» och Tjenstemän för begångna tjenstefel, jemte den af Friherren och Justitie Ombudsmannen sökta rättelse uti några af Konungens Befallningshafvande utfärdade Vites-förbud uti ekonomiska ämnen; De af Herr Friherren och Justitieombudsmannen under företagne embetsresor gjorde anmärkningar vid beskaffenheten af Fängelse-rummen å Warbergs Fästning och vid Ankarsmedjan i Carlskrona, samt utrönta förhållandet med Krono-Spinnhuset i Götheborg, Landsfängelserne, Länens enskilta Korrektions-Inrättningar, Lazarelterne och Hospitalerne, jemte allmänna Fattigvården, äfvensom uppgiften å hvad, rörande någre af dessa ämnen, blifvit af Herr Friherren och Justitieombudsmannen tillgjordt, och hvad följd sådant medfört; De af Herr Friherren och Justitieombudsmannen samlade och meddelte underrättelser om tillståndet af Ädelforss Guldverk och Trädplanteringen i Skåne, samt de Andrarums Alun verk förunte förmoner; Herr Friherrens och Justitie Ombudsmannens underdåniga hemställan, i afseende på Kongl. KrigsCollegii fattade beslut, det frågan om uturaktlåtit. fullgörande af kontrakter emellan Collegium och Leveranten icke annorledes skulle af AdvokatFiskalen derstädes till laglig beifran upptagas, än efter dertill af Collegium erhållit förordnande, samt det svar derå Konglig Maj:t täckts i Nåder förständiga; Och sluteligen den af Herr Friherren och JBflg XJtsk, Betänkande^ JtistitltieOmbuåsmannen från Kongl Kam» marCollegium infordrade och erhållna upp» lysning, angående de mål från Norrbot, tens, Vesterbottens, VesterNorrlands och Jemtlands Län, sorn genom Remiss, under» sökning eller i 'Besvärs-väg uti bernalt© Collegiura blifvit anhängig© inom slutet af år 1815» och under de föregående åren % men hvilka icke voro afgjorde.
Enär Utskottet vidare ansett enahanda förhållande sig förete i afseende på Herr Friherrens och JustitieOmbudsmannens anmälan, ej mindre att det förslag om Räntepersedlarnes förminskning, hvarom vid före» gående Riksdagar fråga blifvit vackt, ännu icke är vederbörligen utredt, än äfven angå» ende de från expeditionerne i Kongl. Maj:ts Kansli afgifne förteckningar öfver de Riksens Ständers Beslut, lill hvilka Kongl.
Majit lem» nät Dess Nådiga Sanktion, samt öfver sådana Riksens Ständers underdåniga Betänkanden från nästlidne Riksdag, som blifvit underställ-, de Kongl, Makts vidare Nådiga pröfning och afgörande, Boner Utskottet något annat icke återstå för dess pröfning än de af Herr Friherren och Justitieombudsmannen omför» mälta Lagförklaringar, dem Kongl, Majit se» dan sistlidne Riksdag täckts i Nåder meddela.
Af dessa förekomma först Kongl, Maj:ts, Förordnande u*i Nådig skrifvelse till Ri* kets Hof- och ÖfverRätter af den 22 Mars förlidet år, att den UnderDomare, sorn, enär fortsättningen af ransakning öfver - LagUtsk.
Betänkanden 7 häktad person till annan Domstol för* visas, underlåter att till Kongl. Maj:st* Befallningshafvande eller den Domstol, till hvilken fullföljden af ransakningen jblifvit hänskjuten, Handlingarne inom den uti Kongl. Brefven den i8:de November 1762 och den i5:de April 1774» Utsatte tid afjemna, skall anses förfallen till enahanda ansvar, som för RansakningarS insändande till ÖfverRätt i underställda Brottmål är stadgadt; Förklaringen den ig:de Mars samma år, hvarigenom stadgas, att, då Jegd Beväringskarl tager ytterligare Lega, för att bland Bevärings.manskapet ingå, hvilket förhållande lämpeligast kan hänföras till hvad Lagen i 14 Cap. g §.
HandelsRalken stadgar om Tjenstehjon, sorn låta städja sig till tvänne Husbönder, den å förenämde sätt brottslige skall, utom ersättning och skyldighet att återgälda Legan, som han sist uppburit, eller i händelse han af flera låtit sig lega, hvad han af desse emottegit, jemväl böta så mycket som svarar emot den utfäste Legan och öfriga förmoner för ett års tid, hvilka böter, till treskiftes emellan Kongl. Maj:t och Kronan, Häradet eller Staden samt Målsägaren böra fördelas, och i händelse den skyldige ej äger tillgång till böter, förvandlas efter 5 Cap. StraffBalken till fängelse vid vatten och bröd; Förklaringen den 8de
Maj innevarande år af 7 §. 3 afdelningen, 3dje Artikeln i Försäkrings- och 6 LagTJtik.
Betänhanden Hafveri-Stadgan den ödra October 175 o, medelst hvilken Kongl. Majit, i enlighet med grunderne för de uti nästberörde Stadga gifne föreskrifter, i Nåder närmare stadgat och förklarat, att när skepp blifvit af våda läck, eller stött på grund eller mot klippor, så att resan icke kan fortsättas, innan det blifvit åter iståndsatt, böra de omkostningar, sorn användas till skeppets bringande af grund och till Skeppshvarf samt lastens lossande och återintagande, jemte de så kallade Nödhamnsomkostningarna, efter öfligt bruk, räknas till gemensamt haEveri, men botandet af sjelfva skadan, till skeppet enskilt, genom hvilken Nådiga förklaring följde, att de i ista Mom. 2 §. 2dra Artikeln i HafveriStadgan, om enskilt hafveri förekommande orden: ”utan att Laddningen tarfvar lossas” borde såsom uteslutne anses; Förklaringen den 2yde Mars äfven detta år, genom hvilken Kongl. Majit funnit det vara instämmande med rätta förståndet och meningen af Kongl. Kungörelsen den 2dra Augusti 1792, att under det deri stadgade förbud för enskilte personer att utgifva tryckta Assignationer eller Invisningar å andra enskilte, borde anses inbegripit utgifvandet af graverade Assignationer af enskilta och ställde å andra enskilta personer, hvarföre ock Kongl, Majit i Nåder förklarat, att den, som efter kungörande deraf betiäddes med sådana graverade Invisningars utgifvande, skulle Lag Utsk.
Betänkandcn 9 anses förfallen till enahanda ansvar, som för utfärdandet af tryckta Assignationer och de så kallade Yaluter är stadgadt, utan att dock åtal ägde rum emot de enskilta personer, som dittills graverade Assignationer utgifvit, och hvarjemte för inlösen af de deraf i omlopp varande, en tid af 8 månader blifvit utsatt och fastställd; Kongl. Brefvet till HofRätterna den 28de Februari detta år, att ansvar för Fickstöld icke ägde rum, i den händelse, då den, irrån hvilken stöld ur ficka skett, varit sofvande; Kongl.
Kungörelsen den 10 Maj 1815, att i öfverensstämmelse med hvad uti n §. af Kongl. Makts Nådiga Förordning den 24de Augusti 1813, rörande fylleri och dryckenskap är stadgadt, Konungens Befallningshafvande må ga att uti alla öfriga Politiemål, hvilka enligt författningarne af dem böra upptagas och afgöras, höra vittnen, eller föranstalta, att sådant hos Häradshöfdingen i orten, med tillkalladt biträde af tvänne Nämdeman, blefve verkstäldt; Och Kongl. Brefvet den 8de sistvekne October tilL HofRätterna, uti hvilket Kongl. Majit i Nåder förklarat, det vara med Lagens rätta mening och förstånd uti /(.de §. af igde Kap. GiftermålsBalken öfverensstämmande, att lysning efter förrymd maka, efter berörde §., ej bör af Domare beviljas, utan att han förut genom Presterskapets och andra vederbörandes hörande, som kunna nödiga upplysningar meddela, erhållit säkerhet, att den till - }0 LagUtsk.
Beteinkandeti talte verkligen förlupit sin maka, samt, si vidt möjeligt är, känner densammas vistelse» ort, orsakerna till hans frånvaro och begge makarnes förra sammanlefnad; Och som Utskottet finnér, att dessa af Kongl, Maj:t i Nåder vidtagne Stadganden och meddelte
Förklaringar dels varit föranledde af utrönta olika fattade begrepp om Lagens och Författningarnes behöriga tydning vid omförmälts händelser, dels ock erfordrats, för att bestämma hvad till fullkomnande af Lagens föreskrifter borde iakttagas, samt således blifvit nödvändige, anser Utskottet sig böra till Riksens Höglofl.
Ständer hemställa, att de såsom ständig
Lag må antagas, Vidkommande dernäst Kongl: Maj:ts Nådiga Bref dtn 5 Juli förlidet år, till Jdof- och ÖfverRätterne, hvarigenom, i an
Maj:'c i Nåder förklarat, att ehuru anklagade personer el ler parter i allmänhet icke kunde an» ses hafva ovillkorlig rätt, att emot ÖfverRätts i JJrottmålgifnaåterförvisnings Utslag med Besvär till Kongl. Majtst inkomma, hvarföre ock någon föreskrift till Besvärs anförande jcke må i sådana Utslag intagas; likväl och sorn i de fall af återförvisning, di 1Lag Utsk.
Betänkitndeit.
U ÖFverRätt, med upphäfvande af UnderRätts Utslag, målet från sig skiljt, den missnöjd de icke må betagas, att på egit äfventyr i sådana återförvisnings-Utslag söka ändring, bör Hof-eller ÖfverRätt, därejt parten an* mäler sig till hänvisnings erhållande, underrätta honom om tiden till Besvärs anförande, då Kongl, Maj;st, efter förekommande omständigheter, ville i Nåder tillse, hu, ruvida Besvären må till pröfning upptagas, eller icke; Dock att ett sådant anmäldt missnöje icke uppehöll eller hindrade verkställigheten af ÖfverRättens återförvisnings-Beslut, så vida icke, i anledning af de anförde besvären, Kongl.
Maj;t skulle finna för godt sådant särskilt i Nåder förordna; Kongl, Brefvet till HofRätterna samt Consistorium i Carlstad af den 29 Maj berörde år, att sedan, genom Kongl. Förordningen den lgde Juli 1815, Vermelands
Län och Carlskoga Härad blifvit lagde under Svea HofRätts Jurisdiction, men Dahlsland ännu lyder under Götha HofRätt, alia de mål uti Domboken vid Carlstads Consistorium, sorn rora personer inom Dahlsland, borde urskilja* och till Götha HofRätt öfverlämnäs, äfvensom till samma HofRätt borde förvisas både Besvärs- och Underställningsmål ifvås* berörde Province inom den tid soso varit föreskrifven, innan Vermelands
Län och Carlskoga Härad under ades Svea Hofrätts, Jurisdiction; Kongl.
Brefvet den 16 April detta år till HofKansleren, att den skyl - 12 LagUtsk.
Betcinkanden dighet, sorn, enligt i §, 11 mom. i TryckfrihetsFörordningeu, ålåg Boktryckare, att af hvarje utkommande Tryckskrift, utan betalning, aflemna Exemplar till HofKansleren, de under Riket lydande Universitetex-, Kongl. Bibliotheket, Riks-Årchivet och Yettenskaps-Akademien, borde fullgöras af vederbörande Boktryckare i Stockholm inom sex månader, och dem i Landsorterna inom ett år efter det hvarje skrift från Trycket blifvit utgifven, vid det i 4 §• 2 Mom. af berörde Förordning utsatta vite af Femtio Rd., samt att frågor derom skola behandlas som andra uti 4de Momentet af sistnämnde §. omförmälte Ordningsmål, hvilka tillhöra HofKanslerens upptagande och afgörande; och Kongl.
Brefvet till Krigs Hofrätten och Hof-Consistorium af den °4de sistvekne September, att i saknad af Prestbetyg elier för felande Christendomskunsjkap, verkställighet af lagligen ådömd, uppenbar eller enskild kyrkoplikt, ej må i följd af 8de Cap. 2 §. i KyrkoOrdningen, uppskjutas; så emedan desse Kongl. Maj:ts
Nådiga stadganden äro gifna i Speciela händelser och utfärdade till vissa Publika Verk och Embetsman, samt icke blifvit till allmän kännedom lemnade, har Utskottet, i afseende å dem, ansett något annat sig icke tillkomma, än att tillkännagifva, det
Utskottet funnit sig icke hafva något dervid att tillgöra.
La» Ut sk.
Eetankanäen 13 Detta allt varder dock Riksens Höglofl.
Stanaers pröfning vördsamt understäldt.
Stockholm dea i6de December 1817.
A Höglofl. Ridderska- A Högvördige Prestpets och Adelns Leia- Ståndets Ledamömöters vägnar. ters vägnar Dan Edélcreutz, Carl P. Hagberg, Å Vällofl.
RorgareStåndets Ledamöters vägnar.
C. A. Cramer.
Å Hedervärda RondeStåndets Ledamöters vägnar. O. Olofson. A. J. Wahlstierna.
La g
Ut skottets Memorial angående ett närmare bestämmande deraf] huru afvittring sbevis skola vara beskaffade.
Så väl af den anledningen, att olika begrepp blifvit derom fattade, huru de betyg böra vara beskaffade, hvilka enligt föreskriften uti 12 Kapitlet 1 §.
GiftermålsBalken skola af Enkling eller Enka, som gar i annet gifte, företes, att afvittring
Lagligen skedd är, samt om för sädane af - 14 jLci^Utsk.
Bttänkanderi.
O Vlttringsbevis» endast fordras att styrka, det åen Egendom, hans eller hennes aflidne maka efter sig lemnat, blifvit upptecknad» eller om tillika bör bevisas, att berörde £- gendom är emellan den dödes arfvingar skiftad och äfven att hvarje arfvinge sin lott utbekommit» som ock i den förmodan» att då detta Lagbud således icke kan anses
Vara nog tydligen bestämdt» det ansvar sorn deruti för Presten ar stadgadt att mista sitt Embete om harl viger nämnde personer innan afvittringen är verkställd, kan anses nog strängt, har Herr Prosten Jacob Hagberg uti till Högvördige PreStStåndet inlemnadt Memorial, väckt fråga derom, att ett mera bestämdt stadgande mätte tnedde* las» hunt vidt skyldigheten för Prest skall sig sträcka för att, innan hail tillåter vigi sel af Enkling eller Enka, som träder i nytt gifte» vara förvissad att afvittringen för sig gatt, äfvensom att straffet för den Prest, som äådant underlåter, må i så måtto förändras» att han med sin egendom ansvarar för ersättningen af all den skada eller förlust derigenom kan för de arfvingar» sorn icke blifvit afvittrade, uppstå, samt han ej Förr, än då tillgång till sådan ersättning hos honom saknades» kunde till ansvar af Embetets förlust anses» Detta Memorial, hvilket till Lagutskottet blifvit remitteradt, har Utskottet alltså i öfvervägande tagit, och dervid väl å ena sidan funnit nödvändigheten af det i ali* LägUtsk.
EetäiilianAen 15 ftiänna Lagen vidtagne stadgande, att Enkling eller Enka ej må tillåtas att träda i annat gifte förr än behörig utredning skett* hvad af den qvarlåtenskap, dessas aflidne makar efter sig lemnat, bor den dödes arfvingar tillkomma, samt att till förekommande af öfverträdelser häremot, vigsel ej må tillåtas innan verkställigheten af det således påbudna kan bevisas; men Utskottet har ock å den andra sidan antagit, att det af Lagstiftaren i ofvannämnde Kapitel och §. nytt;ade ordalag, att nyssbemälte afvittring skall vara lagligen skedd, så mycket mindre kan afse, att den Prest, som skall förrätta vigsel af Enkling eller Enka till iiytt giftermål, dessförinnan bör ingå uti pröfning, huruvida afvittringen på ett lagligt sätt är verkställd, som sådant både öfVerskrider hans Embetes befattning, och jemväl ofta blifver för honom omöjligt att utreda.
Utskottet tror, att Lagens kraf och ändamål uti ifrågavarande föreskrift bör anses fullkomnadt och vunnit, när Enkling eller Enka för Presten, som skall viga, med behörige handlingar visar, att qvarlåtenskapen efter hans eller hennes aflidna maka blifvit upptecknad, och att derefter delning af boet emellan den efterlefvande och den dödes arfvingar skett, samt att Presten dervid icke behöfver ingå i forskning, hvarken om lagligheten af uppteckningen och delningen, eller huruvida, på grund af den sistnämnde, hvarje arfving» ltf LagUtsk.
Betänkandin utfått hvad honom dervid blifvit tillagdt; äfvensom Utskottet jemväl anser, att i händelse tvist om berörde delning uppstått, som genom förening ej kunnat biläggas, giftermålet och vigseln icke bör derföre uppehållas och hindras, enär Enklingen eller Enkan, som vill gå i nytt ‘gifte, hos Domaren eller Konungens Befallningshafvande ställer godkänd borgen för hvad som omtvista?.
På denna grund, och då Utskottet funnit, att Lagen icke så fullkomligen bestämmer hvad af Prest vid vigsel af en uti annat gifte ingående Enkling eller Enka, bör i förberörde afseende iakttagas, att ju ovisshet hos honom kan uppstå, huruvidt bans pligt dervid skall sig sträcka, anser Utskottet en så beskaffad förklaring af of- ' vanomförmälte Lagens rum, som med hvad nyss förut är förmäldt instämmer, vara af nöden, och får således tillstyrka, att densamma må meddelas.
Deremot, och som sedan tydligen blifver utstakadt hvad uti ifrågaställde händelse Presten tillhör att fullgöra, och något missförstånd om hans åliggande dervid icke skäligen bör sedermera kunna uppstå, anser Utskottet sig så mycket mindre äga anledning föreslå någon ändring uti det ansvar
Lagen utstakar för den Prest, hvilken, med åsidosättande af det föreskrifna, viger Enkling eller
Enka, som en sådan åtgärd möjligen oftast kan leda till betyd - Lag- Utskottets Eetänkanden, 17 lig skada och förlust för arfvingar, samt föranleda till vidlyftiga och kostsamma rättegångar ; hvarföre ock
Utskottet finner sig icke kunna tillstyrka bifall af hvad Herr Prosteri Hagberg i denna del föreslagit.
Ständers vidare granskning och bepröfvande varder dock detta vördsamt öfverlän.nadt.
N:r 3. Lag-Ut skottets Utlåtande, angående Författningars och Kungörelsers uppläsande frun Predikstolen ejter Gudstjenstens slut. ■tlögvördige Preste*Ståndet Ilar till Dag-Utskottets handläggning remitterat det af Herr Professoren m. m.
Doctor C. P.
Hagberg dit itlgifne Memorial, hvaruti Herr Doctorn och Professoren, med antagande af nödvändigheten att från den offenteliga Cudstjensten aflägsnas alt som under Andakts timmarne ofördelagtigt verkar på. sinnet, samt vander uppmärksamheten på främmande föremål, andragit, det isynnerhet menliga följder för andaktsöfningen deraf skola uppstå, att utfärdade Kongl- Författningar samt Embets och Tjenstemäns Kungörelser i åtskillige vecldslige ämnen böra under GudsBihang till Riks-St.
Brot. 1817 - i$i8. 7'.de Sami.