Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
J a g skall n u först berätta, att m a d a m B l o m - b e r g — j a g e n v i s a s ä n n u att k a l l a m i n a t v ä t t - g u m m o r m a d a m; j a g vill n ä m l i g e n inte ha n å g r a fruar v i d m i t t b y k k a r — t v ä t t a t h o s m i g i f j o r t o n år, s k ö t t m i n b y k o c h m i n v r i d m a - s k i n, s o m j a g är så r ä d d o m, till m i n b e l å t e n - het.
H o n har också skurat m i n a golf en g å n g i v e c k a n, m i n a g o l f, s o m i a l l a d e s s a år för- g ä f v e s r o p a t efter » b r y s s e l » o c h » l i n o l e u m ».
H o n v a r så f a t t i g, s t a c k a r s m a d a m B l o m b e r g, och hade en man, s o m söp o c h svor o c h skänkte henne barn o c h slutligen gick hädan o c h läm- nade henne ensam kvar i jämmerdalen m e d sex frusna, h u n g r i g a töser.
J a g t y c k t e a l l t i d d e t v a r så s y n d o m h e n n e.
J a g h a d e o c k s å b l i f v i t b e g å f v a d m e d s e x så- dana där s m å b e h ö f v a n d e varelser o c h h a d e b a r a e n l i t e n ä m b e t s m a n n a l ö n att t a ' af.
Jag v i s s t e n o g så v ä l, h u r m a n m å s t e s p a r a o c h v ä n d a o c h ä n d r a o c h u n d v a r a f ö r att få d e t att g å i h o p.
N å g o t litet k ä n n e r väl ä n d å h v a r o c h en s o m en plikt o c h ett b e h o f att hjälpa o c h u n d e r s t ö d j a s ä m r e l o t t a d e likar, f a s t m a n n o g är e n s t a c k a r e, G u d i k l a g a d t, d å d e t g ä l l e r att g ö r a v e r k l i g a u p p o f f r i n g a r f ö r d e r a s s k u l l.
P å d e s s a f j o r t o n år h a r L i n a e m e l l e r t i d blif- v i t stor o c h h u n n i t v ä l j a u t e n följeslagare åt sig g e n o m lifvet.
D e n n e är till y r k e t s m e d o c h har, d e t f ö r m o d a r j a g, v ä l å t m i n s t o n e l ä r t » a t t s m i d a, m e d a n j ä r n e t är v a r m t ».
F ö r öf- r i g t är h a n g o d t e m p l a r e a f p r i n c i p o c h h y g g - lig karl, s o m j a g tror.
Linas bröllop skulle stånda i midten af juni, o c h j a g hade lofvat m a d a m B l o m b e r g att klä b r u d e n.
J a g h a r s e x b a r n o c h m a n — u r s ä k t a att m a n n e n k o m sist — att passa u p p o c h b a r a e n t j ä n a n d e a n d e till h j ä l p v i d alla g ö r o m å l.
H v a r o c h e n, s o m ä r litet h e m m a s t a d d m e d s k ö t a n d e t af ett hushåll, skall n o g lätt inse, att m i n tid m å s t e vara m y c k e t u p p t a g e n m e d verkligt arbete.
Jag har aldrig några lediga s t u n d e r att s i t t a o c h b r o d e r a, g ö r a h å l s ö m o c h tapisseri o c h sådant.
Allting i mitt h e m har j a g d ä r f ö r så e n k e l t s o m m ö j l i g t.
Mitt val- s p r å k får v a r a: » h e l t o c h r e n t ».
Jag tänker d å särskildt p å linneförrådet.
Mina lakan o c h ö r n g å t t ä r o s å l u n d a i s a k n a d a f all s l a g s p r y d - n a d: spetsar, broderier o c h dylikt, af of v a n a n t y d d a skäl o c h icke af brist p å skönhets- sinne hos undertecknad.
Jag skulle visst s o m andra t y c k a, att d e t v o r e ofantligt roligt att ligga under både » klump » o c h » platt », m e n n ä r m a n i n t e h a r r å d, får m a n f ö r s ö k a d r ö m m a rosenrödt äfven utan rosenblad.
J a g f ö r m o d a r, att u n d e r s å d a n a o m s t ä n d i g - h e t e r i n g e n s k a l l u n d r a ö f v e r, att, n ä r j a g v i l l e h j ä l p a m a d a m B l o m b e r g m e d l i t e t s ö m till Linas utstyrsel, j a g då följde mitt hederliga, g a m l a valspråk: » helt o c h rent » o c h s y d d e helt enkelt två par lakan o c h dito örngått utan s p e t s a r eller n å g o n a n n a n d e k o r a t i o n till t ö s e n, s o m j a g märkte — lakanen naturligtvis (det
— s y n s, att j a g i n t e är v a n att s k r i f v a) — m e d två riktigt s n y g g a bokstäfver.
M e n bevars väl, dessa lakan voro de enda i Lina B l o m b e r g s linneskänk, s o m inte h a d e spets på sig, o c h de lågo o c h s å g o så riktigt borgerliga u t p å hyllan.
Bara n u inte deras tarflighet rent af kan störa ungherrskapets s ö m n.
1 J a g h a d e j u l o f v a t a t t k l ä ' L i n a till b r u d.
D ö m o m m i n förvåning, när B l o m b e r g s m o r en dag gjorde m i g den samvetsfrågan, o m j a g t y c k t e att L i n a s k u l l e h a h v i t k l ä d n i n g.
» Nej, » inte. » sa ' j a g, » d e t t y c k e r j a g d å verkligen G u m m a n var envis h o n o c h g j o r d e d e n in- v ä n d n i n g e n, att t y g e t s e d a n k u n d e f ä r g a s; » f ö r s i, » s a ' h o n, » d i h a ' n u r å d t h e n n e till d e t allihop. » » N e j, j a g t y c k e r det ä n d å inte, » sa ' j a g, o c h därvid blef det.
T ä n k bara, o m tösen gått och köpt hvit klädning, j a g tycker just det skulle passa för en smedshnstru.
A c k, kära t i d s a n d a, är d e t d u, s o m b ä r s k u l d e n till allt o f ö r s t å n d h ä r i v ä r l d e n?
H u r skall m a n få v ä l b ä r g a d t o c h lyckligt folk, när l y x e n snart s a g d t blir ett lifsbehof äfven i n o m d e n låga kojan.
5 IDUN — similihalsband o c h i håret en stor lefvande ros, som kostat minst 50 öre.
Ljusa glacéhandskar h a d e d e a l l e s a m m a n, o c h e n af f l i c k o r n a för- k l a r a d e, att h o n m å s t e h a så h ö g t n u m m e r, e m e d a n h o n h a d e fått så s t o r a fula h ä n d e r, se ' n h o n k o m i tjänst.
Bröllopet var inte hos m a d a m Blomberg, u t a n i d e t h e m, s m e d e n b e r e d t åt sin u n g a fru.
J a g g l ö m d e s ä g a, att d e t v a r t r y c k t a k o r t m e d g u l d k a n t e r till b r ö l l o p s h ö g t i d l i g h e t e n.
D e t n y a h e m m e t b e s t o d af två r u m o c h kök, m ö b l e m a n g e t v a r r i k t i g t p r ä k t i g t, e n soffa m e d b l o m m i g t c r e t o n o c h l i k a l e d e s stolar, o v a l t bord m e d album på, skänk m e d kanna, snäcka o c h skål af n i c k e l.
I det inre r u m m e t fanns e n m ö r k p o l e r a d s ä n g, ö f v e r b r e d d m e d ett h v i t t t ä c k e, e n k o m m o d o c h n å g r a stolar, b y r å f a n n s där j a också m e d blanka k n o p p a r p å lådorna.
D e t v a r, s o m s a g d t, r i k t i g t p r ä k t i g t alft- s a m m a n, o c h det vill j a g visst ej säga n å g o t om.
J a g m e n a r n a t u r l i g t v i s i c k e, att d e t ovill- k o r l i g e n m å s t e v a r a fult e l l e r d å l i g t, allt d e t de lägre klasserna ha, m e n j a g tycker ej o m, att u n d e r d e r a s l å g a t a k finna e n h e l m ä n g d o n y t t i g a l y x a r t i k l a r, o f t a s t ä f v e n f u l a, s o m slu- k a t d y r t f ö r v ä r f v a d e eller k a n s k e r e n t a f l å n t a 1899. penningar.
J a g k o m d ä r f ö r å t e r i tillfälle att f ö r a r g a m i g, d å j a g fick s y n p å e n s k ä r a m - pel, s o m h ä n g d e i taket af s o f g e m a k e t.
L i n a h a d e f å t t d e n i l y s n i n g s p r e s e n t af s i n a t v ä n n e tärnor.
S o m o m d e inte kunnat k ö p a n å g o t klokare för hela 12 kronor.
E n vanlig, heder- l i g l a m p a t. e x.
, s o m s m e d e n o c h h a n s f r u k u n n a t s e att f ö r r ä t t a ett ä r l i g t a r b e t e v i d.
Jag undrar just, o m m a n verkligen gör godt med att h j ä l p a s å d a n a, s o m d e n e n a d a g e n ej e n s ha, h v a d m a n i c k e kan u n d v a r a, u t a n då måste m o t t a g a detta s o m e n almosa, o c h den andra åter låta sina slantar löpa ut för att t i l l f r e d s s t ä l l a e t t b e g ä r efter n å g o t g o d t, g r a n t eller r o l i g t?
O m j a g n u o c k s å skall t a l a l i t e t o m s j ä l f v a f e s t e n, så t i l l g i c k allt r i k t i g t fint.
M a n kru- s a d e, n e j, j a g m e n a r m a n g i c k efter r a n g.
S k o m a k a r n s g u m m a fick i n t e g å f ö r e p o l i s e n s fru o c h repslagarns Karna hann smälta hela s i n k ö t t f ä r s, i n n a n J a n s o n s A n n a h u n n i t få s i n andel.
D e t b j ö d s b l o t t saft o c h v a t t e n m e d ' k o n f e k t p å b r i c k a o c h ett litet b r u d p a r i m i d t e n.
Jag blef så trött af den k v ä f v a n d e luften i d e s m å r u m m e n, så j a g s a t t e m i g e n s t u n d i ett h ö r n f ö r m i g själf.
J a g t o g e t t g a m m a l t al- L i n a skulle kläs h e m m a h o s m i g, t y i m a - dam B l o m b e r g s lilla k a b y s s v a r j a g f ö r s t o r att k r y p a i n.
L i n a k o m v i d t r e t i d e n o c h h e n n e s gamla m a m m a bar hela brudstassen i en korg- säng.
O c h d e n var inte dålig den brudstas- sen.
L i n n e utan ärmar m e d b r e d spets o c h k o r s e t t, » l a g r a c i e u s e », b e v a r s, o c h så k a n t ä n k a h a d e m a n s p a r k a t p å s t r u m p o r n a, kråk- spark, förstås, m e d hvitt silke.
Öfverunder- kjolen hade en bred brodyrgarnering.
Något s å fint h a r j a g ä n n u i n t e h a f t r å d att i n f ör- lifva m e d m i n g a r d e r o b.
Svart klädning det b a r h o n d å, s t a c k a r s L i n a, m e n så h a d e h o n o c k s å g j o r t e n d u k t i g isäitfning a f h v i t c h i f f o n.
I m i t t stilla s i n n e g j o r d e j a g allt u p p e t t l i t e t k o s t n a d s f ö r s l a g ö f v e r allt d e t d ä r o c h h ä p n a d e.
M i n h ä p n a d blef än större, n ä r tärnorna kommo.
Larsons M a n d a i laxfärgad kjol o c h h v i t t lif — L a r s o n s M a n d a, s o m m a n gifvit b å d e m a t o c h kläder o c h livars g a m l a m o r ä n n u g å r o m k r i n g o c h s å g a r v e d — o c h så en a n n a n tös i l j u s g r ö n c r é p e k l ä d n i n g m e d bum, och under samma, kunde det jag bläddrade igenom det j a g e j låta b l i att lyssna till m a d a m Karlsons r e s o n n e m a n g m e d änkan Sten- berg.
» D e t är g o d t a t t ~ f å sitta s å h ä r en stund, tycker h o inte d e t?
Jag har tvättat mest hvar dag i vi ekan. » » Jo, j o, » sa ' Karlsons m o r m e d en b e t y d e l - sefull n i c k, » e n får n o c k s l ä p a lite h v a r.
» » O m d e t skall g å i h o p, j a, » återtog ä n k a n Stenberg.
» M i n t ö s s k a l l n u g å f r a m till m i d - s o m m a r, o c h d å vill m a n väl ä n d å h o n skall få h v a d h o n s k a l l h a.
» » D e t förstår j a g g o d t, det, m e n inte kan e n fattig ha som » Nej, jag herrskapsbarn. » n e j, G u d förlåte e n slik tanke, siar h e n n e, att m a n, di ska få.
med SALONG I PERSISKA MINISTERHOTELLET.
för men h v a d di ska ' ha, d e t vill E n svart kjol fick j a g hjälp af borgmästarns, o c h kofta, det köfte j a g skapligt pris af l ä r a r i n n a n.
Kängor fick
— t ö s e n a f e n l i t e n f ö r e n i n g, s o m di h ä r f r u a r n a börjat m e d i stan. » » Så å, » sa ' K a r l s o n s m o r o c h snöt sig.
är g o d, s o m g e r u t v ä g.
» VÅRA 6 — ILLU- » Gud » Ja, h o förstår, att d i f r u a r n a s k a o c k s å h a n å ' e t att f ö r d r i f v a t i d e n m e d, g o d t v a r d e t v i s s t d e t, för n u skall j a g b a r a s t r ä f v a i h o p till h a n d s k a r o c h p a r a s o l l, o c h s å v i l l t ö s e n gärna h a så ' na där kort m e d n a m n på, visit- kort di kallar. » Jag tyckte m i g n u inte k u n n a vara lyss- n a r e l ä n g r e, u t a n s t e g u p p f ö r a t t å t e r slå mig i samspråk m e d gästerna.
Jag hörde då ännu, när j a g g i c k förbi, hur m a d a m K a r l s o n m u m l a d e n å g o t o m, att d e h a d e s å m å n g a n y a påhitt n u för tiden, s o m m a n inte visste af f ö r r.
» B l i d e n å ' e t l ö c k l i g a r e, » sa h o n till sist.
P å d e n frågan tycktes ä n k a n Stenberg emeller- tid bli svaret s k y l d i g.
Jag uppfattade åtmin- s t o n e ej n å g o t s å d a n t.
Men själf k o m j a g g e n a s t att t ä n k a p å, hvilket viktigt spörsmål h o n uttalat.
M a n gör ju så m y c k e t i v å r a d a g a r f ö r att f ö r b ä t t r a d e n a r b e t a n d e k l a s s e n s s t ä l l n i n g, o c h d ä r o m är j u e j a n n a t ä n g o d t att s ä g a.
B l i r d å v e r k l i - gen dagakarlens ställning bättre g e n o m ö k a d e i n k o m s t e r, eller skall h a n i s a m m a m å n v e t a a t t ö k a ä f v e n s i n a b e h o f o e h d ä r m e d s i n a ut- g i f t e r?
— - Ja, m e d t a n k e p å m ä n n i s k a n s o ä n d - l i g a f ö r m å g a att s k a p a åt s i g o c h a n d r a n y a behof, m å m a n i sanning, s o m Pontus Vikner s ä g e r, m e d v i s s o r o s p ö r j a: » h v a r skall d e t t a sluta? » O c h d e t h ö f v e s k a n s k e att m a n nå- gon g å n g betraktar föremål, s o m ligga u t o m h e m m e t s h o r i s o n t, o m m a n skall k u n n a s e ti- d e n s u t v e c k l i n g o c h f a t t a b e t y d e l s e n af d e t gamla ordspråket: » Tiderna förändras o c h vi med dem. » STRATIONER.
V Ä F V A R E - L O T T A PÅ * SKANSEN.
Om du i dessa dagar, ärade läsa- rinna, har dina vägar upp till det stora friluftsmu- seet å Djurgårdsbergens platå, skall du, ifall du närmar dig Blekingstu- gan, framför hvilken grä- set nu växer högt o c h frodigt o c h invid hvars väggar bien surra i fullt sommararbete, höra sla- gen af en väfstol i gång.
Du frapperas ovillkor- ligen af det angenäma ljudet, som måhända h o s dig väcker glada erinrin- gar från någon stäm- ningsfull gammal landt- gård, där spinnrocken surrat o c h väfstolen arbe- tat under tysta vinterda- gar, o c h du går in i stu- gan, hvarest du, efter ett par minuters sökande i de af en dunkel dager belysta rummen, träffar Väfvare-Lotta i full verk- samhet i väfstolen.
Iförd den klädsamma A.
blekingsdräkten, besvarar hon din hälsning m e d en vänlig nick, i det h o n oafbrutet låter skottspolen glida o c h väfskeden slå.
H o n väfver väggbonader i glada o c h tilltalande mönster — än är det en bård af komiskt högtid- liga storkar, som stå på ett ben, än en rad af bond- gossar i k n ä b y x o r o c h tröja eller en flock afkom- lingar af Minervas vishetsbegåfvade uggla, jämte m y c k e t annat, alltsammans i rödt o c h blått garn på hvit botten.
Bonaderna säljas till 4 kr.
metern, o c h afsätt- ningen af desamma går raskt undan.
Väfstolen bär årtalet 1797 o c h är hitförd från SKANSENS BJÖRNAR.
K y r k h u l t i Blekinge, samma socken, från hvilken stugan är hämtad.
Själf är den unga väfverskan däremot icke dotter af det sydsvenska landskapet.
H o n heter Lotta L i n d e m a l m o c h är skollärarinna från Skogstibble i i Upland.
Hennes vistelse härstädes k o m m e r ej att ut- sträckas längre än till sommarferiernas slut i midten af nästa månad, hvadan de af Skansens besökare, som vilja se hennes skicklighet i väfnadskonsten eller beställa något arbete af henne, torde besöka henne i stugan under de närmaste veckorna.
Q JEANSENS B J Ö R N A R låta tidt o c h ofta tala o m ^ sig på ett sätt, s o m vittnar o m, att deras g r y m m a rofdjurslynnen ej blifvit i minsta mån dämpade af årslång fångenskap.
D e n n a gång gäller det de b å d a bestar, hvilka b e b o den stora grottan i närheten af Bredablick och s o m nu fläckat sin meritlista g e n o m att ha lömskt öfverfallit o c h illa sargat en af sina vårdare.
V i bjuda våra läsare i detta n u m m e r en bild af de farliga rofdjuren nere i grottan, där de hädan- efter helt visst skola få tillbringa sin tid i fullkom- lig afskildhet från människorna, till hvilka de visat sig bära ett så djupt hat.
TILL ALLA s o m h a f v a v ä n l i g h e t e n att f ö r v å r i l l u s t r a t i v a a f d e l n i n g i n s ä n d a fotografier eller t e c k n i n g a r af i n t r e s s e f ö r d a g e n, b e d j a v i få r i k t a e n v ö r d s a m u p p m a n i n g att d ä r v i d i a k t t a g a den allra största möjliga skyndsamhet.
Hvarje dag, h v a r j e t i m m e är h ä r v i d d y r b a r, o c h p å e n e n d a posttur förr eller senare k a n ofta b e r o, h u r u v i d a v i k u n n a v a r a i tillfälle att b e g a g n a oss af d e n i n s ä n d a b i l d e n eller i c k e.
Bloräberg foto.
» VAFVARE-LOTTA » PA AF IDUN.
SKANSEN.
Sidendamast 90 öre till k r.
16: 45 p r meter från mina fabiker äfvensom SVART, HVITT o c h KULÖRT HENNEBERG-SIDEN från 65 SRE till KR.
16: 4s pr meter — slät, randig, rutig, fasonerad, damast m.
12,30 — 58,80 Siden-Foulard, tryckt, » 85 öre — 3,85 pr mtr.
Bal-Siden fr. 6 5 öre — 16,45 Siden-Grenadln_ » 9 0 öre — 8,65 Siden-Bengaiin _ » kr.
1,75 — 8,35 SLDEN-ARMFLRES, MONOPOLS, CRLSTALLLQUES, MOIRE ANTLQUE.
DUCHESSE, PRLNCESSE, MOSCOVLTE, MARCELLINES, siden till TACKEN o c h FLAGGOR m.
Frofver o c h kata- log omgående.
G. Hennebergs Siden-Fabrik, Zurion.
7 — och han lämnade den åt kaptenen, s o m han hän- delsevis mötte.
Vi v o r o alla samlade till middagen, då kaptenen, m ö r k i hågen, k o m i n i salen m e d AF SOFIE LINGE.
den förstörda b o k e n i handen.
Då Gertrud fick se boken, blef h o n blossande FORTS.
N:B. röd, o c h jag kände, att blodet också steg m i g åt • • ' A R M A N aldrig så litet praktisk, så b ö r m a n kinderna, likasom jag varit d e n skyldiga.
» Jag skulle just vilja veta, hur en af mina böc- f- \ kunna laga till en d e g efter en g o d beskrif- ker kunnat förirra sig ända ut i parken, där d e n ning.
V i afkorta Jästiden i dag m e d en i detta bedröfliga timme, så får fröken g o d tid på sig före middagen hittats af trädgårdsmästaren skick? » att hjälpa till m e d bakningen, t y kokerskan har K a p t e n Oarling såg sig o m k r i n g i kretsen o c h andra bestyr. » — v a r det blott af en slump — m e n hans blick Nu hade j a g beräknat, att innan d e främmande stannade till sist på mig.
k o m m o, hinna kanta o m min rödbruna klädning, s o m Äfven majorskan spände sina hvassa bruna ögon var sönder neromkring, o c h såg kanske därför ej i mig, o c h under elden af detta dubbla batteri måste så glad ut, m e n lofvade d o c k att göra mitt bästa.
jag slå ner m i n egen blick o c h såg utan tvifvel Degen, d e n blef bra o c h profbrödet gillades, m e n m y c k e t brottslig ut.
tänk dig så harmligt I Sedan b r ö d e n v o r o utbakade, Jag väntade, att Gertrud ö p p e t skulle bekänna hade j a g endast att passa på gräddningen o c h t o g sig vara d e n skyldiga, m e n h o n k r ö p intill fönstret, därför ner m i n kjol i köket för att sy ett o c h annat där h o n trummade på fönsterrutan o c h var mycket stygn emellanåt.
M e n under det j a g sydde, gingo intresserad af det fallande regnet.
mina tankar till hemmet, o c h j a g g l ö m d e alldeles, H a d e en öppen anklagelse slungats m i g i ansik- att j a g hade e n plåt i ugnen, till dess det började att osa brändt.
Just s o m jag ö p p n a r ugnsluckan, tet, så hade j a g kanske berättat, h u r det i verklig- heten förhöll sig m e d boken, m e n n u k o m ej ett k o m m e r majorskan o c h får se d e svarta små tin- ord öfver mina läppar, ehuru j a g tydligt märkte, gestarne.
A h, så o n d h o n blef, o c h j a g undrar ej att både kaptenen o c h majorskan v o r o öfvertygade därpå.
Jag b a d höfligt o m ursäkt, men fröken fick ta sin kjol m e d sig samt gå u p p på sitt r u m för om m i n brottslighet.
att tänka öfver sin förseelse samt bada sina ögon » Jag anhåller att hädanefter få ha mitt biblio- i tvättfatet.
tek i fred, » sade kaptenen, » eller, i sådant fall att någon önskar låna e n b o k därifrån, jag får utlämna H v a d hjälper det, mamma, att d u så ofta i dina bref förmanar m i g att hafva tankarne m e d m i g — den själf, t y jag för alltid förteckning öfver d e b ö c - ker j a g lånar ut eller själf erhåller till låns o c h jag blir dock alltid din oförbätterliga, m e n också kan inte m e d d e n slapphet, s o m vanligen råder vid bedröfvade dylika transaktioner. » Eva.
Gjorde j a g rätt i att icke förråda Gertrud?
A t t * jag inför kaptenen o c h majorskan skadat m i g där- — — — Säg m i g du, mamma, hvilken själf är med, är ej tvifvel underkastadt, men på samma gång så g o d o c h kärleksfull, h u r jag skall bära m i g åt känner j a g en viss tillfredsställelse öfver, att j a g att också bli det?
Jag bemödar m i g o m att h o s hade n o g m o d att taga skulden på mig, ehuru denna dem, s o m o m g e mig, upptäcka så många vackra belåtenhet m e d m i g själf betydligt förringar m i n sidor s o m möjligt, m e n ser skarpast deras små fel.
handling.
Och under tiden blir j a g själf allt mera dålig o c h frånstötande, samt undrar ej på, o m ingen möter mig m e d kärlek.
Lilla Ellen undantar j a g dock, ty h o n är d e n enda, s o m hyllar sig till mig, o c h — — — Hvarför gaf j a g ett så oförsiktigt löfte hade j a g ej h e n n e, skulle det vara dubbelt så svårt.
att ö p p e t tala o m alla mina d u m h e t e r?
Knappast Kaptenen säger m i g n o g också några vänliga o r d få ni n u något enda bref, utan att jag däri har en ibland, m e n det förefaller m i g att vara mera plikt- liten syndabekännelse att göra, o c h d e n n a gång är mässigt.
Gertruds antipati för m i g har möjligtvis det värre än någonsin.
(Forts.) sin förklaringsgi und i, att j a g ett par gånger kom- mit underfund m e d, att h o n talat osanning, o c h jag har då ansett m i g ej böra lämna detta oan- märkt.
H a r j a g ej då på annat sätt fått bukt m e d henne, har jag, till hennes stora förtret, gifvit henne ett litet straffpensum, o c h böckerna äro ej hennes svaga sida, o m j a g undantar d e » roliga ».
Så k o m j a g e n gång öfver henne, då h o n i smyg läste en roman af fransk författare o c h hvilken h o n TZ " R O N P R I N S E S S A N V I C T O R I A har nu, d e n 19 troligtvis utan lof tagit från sin fars bibliotek.
Jag dennes, efter sin långa, n ö d t v u n g n a utomlands- bad h e n n e att lägga d e n tillbaka på sin plats, m e n i stället hittades d e n ett par dagar därefter på e n vistelse återkommit till hemlandet.
I Trelleborg b ä n k i parken, genomblöt o c h förstörd af regn.
mottogs h o n af sin son prins W i l h e l m, s o m o m b o r d på korvetten Saga kort förut anländt till Malmö.
Det var trädgårdsmästaren, s o m funnit den där, » SYSTER » EVA.
SKISS F Ö R IDUN Rikets mest besökta.
VIOL, HYACINTHE, É prisbelönta vid i8gj: E TE Märk!
Vi sälja, denna prima sort oblandad 3 å 4 kr.
Santalmissionens TedepQt, Trievaldgränd 2, Stockholm.
års utställning
2 4 97. lö E samt kos alla finare Parfymhandlande i riket.
E E Vid Arrie station mötte kronprinsen, s o m i sällskap med hofjägmästaren grefve Thott anländt dit från Skabersjö, Kronprinsessans vistelseort under d e n närmaste tiden blir Tullgarn.
P R I N S E S S A N I N G E B O R G är n u fullt återställd och kan åter tillbringa de härliga sommardagarne i det fria i Parkuddens täcka omgifningar.
Ä f v e n den lilla prinsessan Margareta befinner sig vid för- träffligaste kondition.
» M o r m o r Lovisa » — danska kronprinsessan — har under dessa hugnesamma omständigheter kunnat återvända till Danmark, dit hon afreste d e n 1 9 på aftonen. "
T i J U R G A R D S T E A T E R N gaf härom dagen, trots sommarhettan, en n y premiére, till hvilken ock- så publiken, oaktadt drifhusvärmen i salongen, tal- rikt infunnit sig.
Och » Seraphins k n e p » af Desvallieres o c h Mars är just e n sådan där äkta sommarfars, i hvilken författaren nedlagt litet eller intet af sundt förnuft eller blixtrande kvickhet, m e n desto mera af van- sinnets vilda y r a.
Naturligtvis hade publiken roligt åt galenskaper- na, hvilka dock ej erhöllo tillbörlig fransysk relief af utförandet, s o m denna gång ej kunde mäta sig med hvad det Ranftska sällskapet förut presterat i samma genre.
Bäst voro hr Riego s o m e n skuldbetyngd äkta man, fröken Rustan i skepelsen af en ö m s o m stum och ö m s o m talande svärmor, samt hr Lambert som en själfkär musiker.
Som förfrågn.
ingå i hundratals om pris m. m. om mina allm.
om- tvckta Mekan Fiskkrokar samt UniversalfiskbeteJ, så anser jag mig nödsakad att på detta vis del- gifva alla priser på dessa allm.
ef- tersökta fiskredskap.
Ofvanst kro- kar kosta pr st. kr.
Univer- sal-fiskbe !e med bruksanvisning, äkta, pr ask fraktfr.
1,20 i sparm., 2 askar fraktfritt mot kr.
l.^O.
Bifoga 10 öre och begär priskuranter, som sän- das franko.
P. Eriksson, Erikslund.
Högstedt &amp; C:Q, Stockholm, 32 Regeringsgatan Aktiebolaget STOCKHOLM — ÖFRE praktiserar från den 20 juni i Göteborg och Marstrand.
8X20) Brotten O r a n g e P e k o e ä 6:40 pr kg.
G U L D M E D A L J Pris p r butelj k r S,50 hos Bankaktiebolaget Santalmissionens HELIOTROPE, THEA-ROS-PARFYM Ett aptitgifvande, vin, afsedt för konvalescenter och svaga personer i allmänhet.
Doktor ThoraWigardh
TANDLÄKARE T O M VON H A L L.