Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Åttonde punkten, hvaruti Utskottet afstyrkt väckt motion om anslag för bildande af en profession vid Upsala Universitet i de lefvande språken och den nyare litteraturen, har blifvit återremitterad af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, hufvudsakligast på grond deraf, att, vid tillsättande af lediga lärare-platser i lefvande språk vid Rikets Elementar-iäroverk, svårighet ofta molte att få dessa platser besatte med fullt skicklige personer; och då denna olägenhet måste anses härröra deraf, att icke vid Universitetet i Upsala, såsom vid Lunds Akademi, en särskild profession uti ifrågavarande ämne funnes, vore det alltså af vigt, att för inrättande af en sådan lärostol vid Upsala Universitet anslag af Rikets Ständer beviljades.
Då emellertid Borgare- och Bonde-Stånden godkänt Utskottets yttrande i denna punkt, får Utskottet detsamma vidblifva.
Nionde punkten, angående förhöjning af vissa Professors-löner vid de båda Universileterna, är återremitterad, af Bonde-Ståndet, men bifallen af de öfriga trenne RiksStånden; och då frågan alltså, jemlikt 75 §.
Riksdags-Ordningen, blifvit af Rikets Ständer afgjord, finnér Utskottet sig icke kunna dermed taga vidare befattning.
Uli Elfte punkten hade, i anledning af flere särskilda motioner om anslag dels trll inrättande af nya, dels till utvidgande af redan varande Elementar-iäroverk m. rot, 4 Stats-Utskoltets Utlåtande, N:o 185.
Utskottet, med afseende derå, att frågan oin en allmän reglering af dessa Läroverk för närvarande berodde på Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning, hemställt, att motionerne icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Denna punkt är af Bonde-Ståndet bifallen, hvaremot återremiss skett från Ridderskapet och Adeln å det i samma punkt förekommande mom. litt. g., angående Professor Carlssons motion om anslag till bildande af Lärare-Seminarier, samt från Presteoch Borgare-Stånden å punkten i dess helhet.
I afseende å nyssnämnde mom. litt. g. har blifvit anmärkt, att frågan om Lärare-Seminariers inrättande icke kunde anses ega nödvändigt samband med regleringen af Elementar-Läroverken, enär, hvad utgång denna reglering än finge, behofvet af skicklige och grundligt bildade Lärare alltid qvarslode, hvadan, med afseende å de stora fördelarne af dylika anstalter för Lärarens bildning, anslag till detta vigtiga och maktpål iggande ändamål bort af Utskottet tillstyrkas; och hafva många af Ridderskapet och Adelns Ledamöter föreslagit, att ett extra anslag af 10,000
R:dr skulle beviljas till aflönande af dupplikanter vid Elementar-läroverken, hvartill medel nu å dessa Läroverks ordinarie anslag anvisades, samt en dylik summa af detta anslag i stället disponeras för Lärare-seminarier.
Utskottet hyser fortfarande den åsigt, att organisationen af ifrågavarande Seminarier alltid måste i någon mån blifva beroende af den allmänna regleringen utaf läroverken och derföre icke synes kunna rätt genomföras utan i sammanhang med denna reglering; och då för öfrigt motionären icke framlagt någon plan för Seminariernes organisation, utvisande antalet af de lärare, som vid den kunna behöfvas, och beloppet af de löner, dessa böra erhålla, i följd hvaraf 'ali ledning saknas för bedö mande af den anslags-summa, som må för ändamålet erfordras, har Utskottet, vid sådant förhållande, ansett sig böra förnya sin förut gjorda hemställan, att ifrågavarande motion icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Beträffande förevarande punkt i öfrigt, är anmärkt, inom Preste-Ståndet, vid morn. c., angående begärdi arfvode åt en Bibliothekarie vid Westerås Gymnasium, och förra delen af inom. d., rörande äskad tillökning i lönen för läraren i fremmande lefvande språk vid Wisby läroverk, till likhet med hvad för dylika lärare vid öfrige Elemenlar-läroverk blifvit beviljadt, att dessa båda frågor icke stöde i oskiljaktigt sammanhang med läro-verkens organisation och alltså kunde, oberoende af denna, till pröfning företagas, hvarvid de gjorda framställningarna borde af Utskottet understödjas, samt vid mom. f, i fråga om ersättning till Götheborgs läroverk för den i lärarnes löne-förmåner inberäknade räntan af den s. k.
Collanderska donations-fonden, alt denna ersättning äfven borde tillstyrkas, helst det läge stor vigt derpå alt dylika enskilda fonder icke blefvo dragne till andra ändamål än som med donalionerne varit afsedde; varande derjemte den mening af flere Ståndets Ledamöter uttalad, alt, då, enligt hvad upplyst blifvit, besparingarne å det af Rikets Ständer vid 1847 och 1848 årens riksdag beviljade anslag för Elementar-läroverken under de sednare åren så betydligt minskats, att återstoden deraf sannolikt skulle inom ett eller högst två år blifva medtagen, det vore af synnerlig vigt, att ett reservations-anslag ställdes till Kongl. Maj:ls disposition till behofvets fyllande under den tid nästa Stats-reglering omfattar.
Hos Borgare-Ståndet har vid mom. litt. a, angående ersättning till Bibliothekarien vid Elementar-läroverket i Strengnäs för en till denne tjensteman, genom enskild donation anslagen, men vid läroverkens sednaste reglering i Staten för nyssnämnde läroverk inberäknad spanmåls-lön, samt vid ofvannämnde mom. litt.
J, enahanda anmärkning blifvit gjord, som vid detta sednare morn., på sätt ofvan omförmäles, är inom Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 18$.
5 Preste-Ståndet framställd; hvarförutan i afseende å momme tittås h, i, k, angående väckta motioner om anslag till utvidgning af Hudiksvalls, Fahlu och Christinehamns läroverk, flere ledamöter vitsordat behofvet af dessa anslag och yrkat bifall å motionerne; och har, hvad särskildt angår Hudiksvalls skola, motionären förklarat, att, i händelse statens tillgångar ej medgåfve beviljandet af löner för båda de för denna skola behölliga nya lärare, Hudiksvalls innevånare vore beredvillige att af egna medel aflöna den ena läraren.
Som Utskottets yttrande i afseende å alla momenterne i förevarande punkt, med undantag af morn. litt. g, derom Utskottet här ofvan särskildt sig utlåtit, blifvit af 2:ne Riks-Stånd, nemligen Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet, bifallet, samt de gjorda anmärkningarne icke synts vara af beskaffenhet att böra föranleda ändring af Utskottets i ämnet förut uttryckta åsigt, har Utskottet funnit sig sakna skäl att sitt berörde yttrande frånträda.
Adertonde punkten, förra morn., hvaruti Utskottet tillstyrkt arfvoden för ytterligare fyra extra Provincial-läkare, med vilkor, att de nya distrikterne uppläto och underhöllo bostad för läkarne å det ställe, som af Kongl. Maj:ts vederbörande Befallningshafvande godkändes, har blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet bifallen, men af Borgare- och Bonde-Stånden återremitterad i afseende å det af Utskottet föreslagna vilkor, hvilket ansetts olämpligt, enär ifrågavarande fyra läkare derigenom skulle erhålla större förmåner, än förut varande dylika läkare, samt de orter, der de komma att anställas, icke borde mera än andra orter betungas med kostnader för sina läkare; hvarförutan anmärkts, att ett dylikt vilkor skulle framkalla anspråk af andra extra Provincial-läkare å enahanda fördel eller deremot svarande ersättning.
Då Utskottets ifrågavarande yttrande, på sätt nämndt är, blifvit af 2:ne Riksstånd bifallet, får Utskottet detsamma vidblifva.
Treltiondeandra punkten, som innefattar afstyrkande af väckt motion om ett anslag utaf 1000 R:dr lill befrämjande af Svenska Läkare-Sällskapets verksamhet, är återremitterad af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, med anmärkningar, att, ehuru ifrågavarande Sällskap, såsom
Utskottet till skäl för dess afstyrkande anfört, vöre en enskild Stiftelse, detsamma derföre icke borde förvägras understöd af Staten, enär denna Stiftelse visat sig vara af stort gagn för det allmänna; att
Sällskapets verksamhet på sednare tider tagits i anspråk så väl af Regeringen som af särskilda kommuner genom äskade Utlåtanden i frågor, rörande allmänna sundhets-åtgårder, äfvensom det i väsendtlig mån gagnade fäderneslandet genom meddelandet i Sällskapets tidskrift och andra handlingar af sina iakttagelser och rön beträffande helsö- och sjukvården; att i öfrigt Sällskapet, som, utom ett stort antal utländska journaler, måste förskaffa sig de vigtigaste nyare arbeten i Läkare-vetenskapen, beslutat, att vid dess hädanefter skeende reqvisitioner å böcker afseende jemväl skulle göras å Karolinska Medico-Chirurgiska Institutets behof, till hvilket Instituts Bibliothek de införskrifne böckerne successivt komme att öfverlemnas, så att desamma framdeles i sjelfva verket blefve en Statens tillhörighet; och ansågs på alla dessa med flere skäl det icke vara Staten värdigt att förvägra ifrågavarande institution ett så ringa understöd, som nu blifvit begärdt.
Denna punkt har deremot af Preste- och Bonde-Stånden blifvit bifallen; och anser sig Utskottet, vid sådant förhållande, böra sitt förut afgifna yttrande vidhålla.
Tretliondetrcdje punkten, angående förhöjning i anslaget för Musikaliska Akademien, och 6 Stats-Ulskottets Utlåtande, N:o 183.
Trettionde femte punkten, i fråga om anslag för inrättande af ett homöopatiskl sjukhus med klinik i hufvudstaden, hafva blifvit återremitterade, den förra punkten af Bonde-Ståndet och den sednare af Preste-Ståndet; men som dessa punkter äro af tre Riks-Stånd godkända, kunna, jemlikt 75 §.
Riksdagsordningen, återremisserne icke lill någon åtgärd föranleda.
Uti Treltiondenionde punkten hade Utskottet, i anledning af väckta motioner om anslag till vin- och byggnads-säd för åtskilliga kyrkor, nemligen:
Trosa stads, Oscars församlings i Kalmar stift, Qvarsebo församlings i Strengnäs stift, Solia Magdalena församlings i Westerås stift samt Hotagens församlings i Hernösands stift, ansett att behörig undersökning om de till stöd för motionerne åberopade förhållanden borde försiggå, innan behofvet af de begärda anslagen kunde med tillförlitlighet bedömas, samt att derföre lämpligast vore att dylika frågor af vederbörande bos Kongl.
Maj:t i underdånighet anmäldes, hvadan Utskottet hemställde, att motionerne icke mätte till någon åtgärd föranleda.
Denna punkt, som blifvit bifallen af Ridderskapet och Adeln, är deremot återremitterad af de trenne öfrige Riks-Stånden, hvarvid hufvudsakligen anmärkts, att Rikets Ständer tillförene, såsom vid sednaste Riksdag, beviljat dylika anslag, uppå enskilde motionärers framställningar, utan att Nådig
Proposition i ämnet då funnits behöflig, samt att, derest ifrågavarande församlingar vore i saknad al sådant anslag, behofvet deraf ock kunde anses vara tillräckligt utredt; varandes genom särskild remiss från Bonde-Ståndet lill Utskottet öfverlemnadt ett af Riksdagsfullmäktigen Erik Ersson från Kopparbergs län afgifvet skriftligt anförande, deruti han sökt närmare utveckla behofvet af det utaf honom begärda anslag till vin- och byggnads-säd lör Sofia Magdalena församlings kyrka, samt i sådant afseende jemväl åberopat ett, anförandet bilogadt, behörigen styrkt, utdrag af nyssnämnde läns Landsbok, utvisande, att berörde församling, sorn hade 947 skattskrifne innevånare, saknade anslag af ifrågavarande beskaffenhet, samt att deremot andra församlingar inom samma län med mindre befolkning fått sig anslagna ända till 13 tunnor vin- och byggnads-säd.
Utskottet har tagit detta ärende under förnyad behandling, dervid Utskottet väl af Stats-kontorets räkenskaper inhemlat, alt nu ifrågavarande församlingars kyrkor äro i saknad af anslag till vin- och byggnads-säd, med undantag af Qvarsebo församlings, som i sådant afseende åtnjuter 4 daler silfvermynt och derjemte uppbär indelda räntor, efter markegång förslagsvis beräknade till 10 R:dr 40 sk., hvaremot vid undersökning af de öfriga förhållanden, hvarom kännedom erfordras för att kunna bestämma det anslagsbelopp, som bör en hvar af dessa församlingar tilldelas, Utskottet funnit så många svårigheter möta, att något förslag i detta afseende, byggdt på riktiga grunder, icke kan af Utskottet framställas.
Enligt den af Utskottet förut uttryckta åsigt, synes den rälta ordningen för behandlingen af dylika frågor vara, alt desamma i underdånighet anmälas hos Kongl.
Majit, som, sedan* vederbörppde embetsverk, efter förutgångne utredningar, afgifvit yttrande i ämnet, derefter hos Rikets Ständer uti aflåtande Nådig Proposition äskar det anslag, sorn kan finnas lämpligt; och då denna åsigt äfven af ett Riks-Stånd blifvit gillad, anser sig Utskottet böra förnya sin förut gjorda hemställan, att de gjorda framställningarna för närvarande icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Fyrationdeandra punkten, deruti Utskottet afstyrkt bifall lill Kongl.
Maj:ts Nådiga framställning om beviljande af ett förslags-anslag å 8:de Hufvudtiteln till bestridande af rese- och träktaments-kosinader, har blifvit återremitterad af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, hufvudsakligen på grund af samma anmärkningar, sora af Stats-Utskottels Utlåtande, N:o 1 SS. 7 Biskop Annerstedt uti dess, vid denna punkt fogade, reservation blifvit utvecklade; men som Utskottets yttrande deremot är af de tvänne öfriga Riks-Stånden bifallet, får Utskottet detsamma vidblifva.
Fyra(i.ond<‘,tredje punkten, innefattande Utskottets förklarande, att öfriga Hufvudtiteln tillhörande anslag, hvaruti någon förhöjning eller minskning icke ifrågaställts, blifvit, i enlighet med den bifogade tabellen, upptagne till enahanda belopp som vid sistlidne Riksdag bestämdes, endast med en angifven förändring i afseende å spanmålens beräkning, är återremitterad af Preste-Ståndet, af orsak, att anslaget för Lappmarks Ecklesiastikverk, ehuru varande både reservations- och förslags-anslag, i tabellen likväl upptagits såsom blott förslags-anslag, samt af Borgare- och Bonde-Stånden, med hemtad anledning af de i åtskilliga föregående punkter skedda återremisser; hvaremot Ridderskapet och Adeln bifallit denna punkt, med förbehåll af rättelse i nyssnämnde hänseende.
Den anmärkta felaktigheten skall af Utskottet i afgifvande förslag till Riks-Stat rättas; —• och då för öfrigt Riks-Slåndens definitiva beslut i de återremitterade punkterna kommer att vid Riks-Statens upprättande iakttagas, torde återremisserne i detta afseende icke för närvarande från Utskottets sida påkalla någon åtgärd.
Öfrige punkter af Betänkandet N:o 73 äro af Riks-Stånden antingen' godkända, lagda till handlingarne eller befunna vara af beskaffenhet att dervid fått bero.
Vid H punkten litt.
,1: af Herr Berger, A., A., som ansåg att Utskottet, på grund af de llere vigtiga skäl, som åtföljt återremisserne af denna punkt, icke bordt fortfarande lemna ulan allt afseende det allmänt insedda och erkända behofvet af Christinehamns skolas utvidgning till ett Elementar-läroverk med 4 lärare, så mycket mer som denna stad med en sällspord frikostighet förbundit sig icke allenast att bygga och underhålla erforderligt skolhus och tillhandahålla skolans rektor nödiga boställsrum, utan ock att fortfarande lemna det lönebidrag till skolans lärare, sorn af stadens medel hittills utgått; förmenandes reservanten att Utskottet haft mer än tillräcklig anledning att tillstyrka Rikets Ständer bevilja och till Kongl. Maj:ts disposition ställa ett reservationsanslag af 2000 R:dr Banko årligen under nästpåföljande
Statsreglerings-period i och för delta vigtiga och allmänt nyttiga ändamål, under de vilkor i öfrigt, som af Christinehamns stad blifvit erbjudne. 8 Stats-Utskotlets Utlåtande, Avo 186, Ms o 186.
Utlåtande i anledning af återremiss å Betänkandet N:o 74, angående reglering af ulgifterne under Riks-Slatens 9:de Hufvudlitel. (U. A.) Utaf förrberörde Utlåtande bar Bonde-Ståndet återremitterat 5:te punkten, angående pension för fristads-läkaren i Eskilstuna, A. F. Alfort, samt 7:de punkten, i Iråga om pension åt aflidne Justitie-rådet M.
Toréns döttrar; men som de öfrige RiksStånden bifallit Utskottets derutinnan framställda förslag, och dessa ärenden alltså, likmätigt 75 §. af Riksdagsordningen, äro af Rikets Ständer afgjorda, kan Utskottet icke dermed taga vidare befattning. 8:de punkten, deruti Utskottet afstyrkt bifall till Kongl.
Maj:ts Nådiga framställning om pension för Landshöfdingen, Grefve F.
Ridderstolpes enka, har blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet återremitterad, i följd af anmärkningar, innehållande hufvudsakligen att bemälda enka saknade nödiga tillgångar för sitt uppehälle, enär hennes pension från Arméens Pensions-kassa vore dertill otillräcklig; och då hon vore af utländsk härkomst, fått vidkännas mänga lidanden samt många år varit gift med en hög embetsman, som länge tjenat sitt fosterland, vore det ej staten värdigt att låta henne falla slägtingar till last, alldenstund Rikets Ständer förut i dylika fall beviljat pensioner, äfvensom att, då Kongl. Maj:t funnit godt äska denna pension, giltiga skäl dertill säkerligen vore förhanden.
Enär Utskottets hemställan i denna punkt likväl af Preste- och Bonde-Stånden bifallits, saknar Utskottet anledning att sitt härutinnan förut afgifna yttrande frånträda.
Från Bonde-Ståndet har Utskottet erhållit återremiss å I0:de punkten, i fråga om understöd åt Sekreteraren A. M. Strinnholm, för utgifvande af Svenska Folkets historia.
Som de öfrige Riks-Stånden emedlertid godkänt denna punkt, kan Utskottet ej vidare taga befattning med delta jemlikt Riksdags-ordningens 75 §. utaf Rikets Ständer afgjorda ärende.
Uti 47 punkten hade Utskottet tillstyrkt bifall till Kongl. Maj:ts Nådiga förslag, att 2:dra Bataljons-läkaren vid Kalmar Regemente, A. B. Michaelsson, skulle berättigas att Stats-Vtskottets Utlåtande, N:o 486. 9 att vid afskedstagande undfå från Allmänna Indragnings-staten ett belopp af 225 R:dr, eiler skillnaden mellan hans innehafvande löne-inkomst 375 R:dr och den pension af 150 R:dr, som från Arméens Pensions-kassa honom tillkomme.
Detta yttrande är bifallet endast af Ronde-Ståndet, hvaremot hos de öfrige Riks-Stånden, som återremitterat detsamma, blifvit erinradt, att, sedan Rikets nu församlade Ständer, efter det Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition i nu förevarande ärende aflåtits, beviljat de Rataljons-läkare, som 10 år tjenstgjort, en löne-tillökning af 200 R:dr, i stället för 125 R:dr, som de, utöfver ordinarie lönen, 250 R:dr, förut åtnjöto, och hvarigenom aflöningen för 2:dra Rataljons-läkare hädanefter uppginge lill 450 R:dr, skulle Michaelssen, derest Kongl. Maj:ts Nådiga framställning oförändrad bifölles, antingen vid afskedstagande! gå i mistning af den genom nyssnämnde beslut 2:dra Rataljons-läkare i allmänhet lillagde ytterligare löne-tillökning 75 R:dr, eller ock finna sig nödsakad att, för bibehållande af denna högre inkomst, ännu längre qvarstå i tjenst, samt ändamålet med den äskade pensions-rätten å Allmänna Indragnings-staten sålunda förfelas.
Då, efter det Kongl. Maj:ts Nådiga förslag samt
Utskottets hemställan i nu förevarande ämne afgafs, ofvanberörde förändring i 2:dra Rataijons-läkarnes aflönings-vilkor blifvit beslutad, synes densamma jemväl i detta fall böra tillämpas; och får Utskottet alltså, med iakttagande deraf, hemställa, det Rikets Ständer ville medgifva1, att 2:dra Rataljons-läkaren vid Kalmqr Regemente A. R.
Michaelssen, då han uppå derom gjord ansökning undfår afsked, må uppföras på Allmänna Indragnings-staten, till åtnjutande för sin derefter återstående lifstid af ett belopp, motsvarande skillnaden emellan hans vid alskedstagandet innehafvande aflöning såsom 2:dra Rataljons-läkare och den pension af 150 R:dr, han eger att från Arméens pensions-kassa uppbära.
49:de punkten, i (råga om förhöjd pension till Kommerse-rådet R. II.
Santesson, är af Ronde-Ståndet återremitterad, men deremot af de öfriga Riks-Stånden bifallen ; och som, likmätigt 75 §. af Riksdags-Ordningen, detta ärende är af Rikets Ständer afgjordt, kan återremissen deraf icke föranléda ytterligare åtgärd å Utskottets sida.
Å 24:sta punkten, hvaruti afstyrkes bifall till väckt motion, att förre tillf.
Kanslisten i det upplösta Allmänna Magasins-kontoret A. Ekman och förre tillf.
Kammarskrifvaren derstädes G. A. Forssberg skulle å allmänna indragnings-staten tillerkännas ersättning för dem, vid förändrad organisation af Stats-kontoret, frångången aflöning, har Utskottet från Ridderskapet och Adelil samt Preste-Ståndet erhållit återremiss.
De anmärkningar, som föregått återremisserna, äro förnämligast följande:
Uti Kongl. Rrefvel den 19 Oktober 1850, hvarigenom fastställdes förändrad organisation och aflönings-stat för Stats-kontoret, vore Allmänna Magasins-kontoret derifrån undantaget.
Rikets Ständer hade derefter uti underdånig skrifvelse den 21 Augusti 1851 medgifvit, att utaf det för nyssnämnde kontor å allmänna indragnings-staten anvisade anslag 6,442 R:dr, Kongl. Maj:t skulle ega att, sedan 3,920 R:dr 32 sk. kunnat, efter afgående tjenstemän, Stats-verket besparas, för Stats-kontoret använda återstående i mån af afgång disponible blifvande 2,521 R:dr 16 sk.
Sistnämnde summa förmentes hafva såsom arfvoden utgått till nu ifrågavarande, jemte 2:ne andra tjenstemän, sa-mt vaktbetjeningen i Magasins-kontoret, hvaremot de till besparing afsedda 3,920
R:dr 32 sk. skulle motsvara aflöningen för de. 3:ne personer vid samma kontor, hvilka tilldelades pension å allmänna indragnings-staten.
Sedan förberörda underdå Bih. till R.
Prot. 4883 & 48Si. i Sami. 4 Afd. 2 Band. 2i Haft. 2 10 Slats-Ulskoltets Utlåtande, N:o 186. niga skrifvelse blifvit uti Kongl. Brefvet den 17 September 1851 till efterrättelse meddelad, hade Stats-kontoret den 3 derpåföljde
December gjort underdånig framställning om den nya löne-regleringens inträdande med början af år 1852, hvartill emellertid erfordrades, att genast få använda ofvanberörde 2,521 R:dr 16 sk.
Den 17 i samma månad undfingo Ekman och Forssberg, jemte öfrige tillförordnade tjenstemän inom verket, af Stats-kontoret det besked, att vid årets utgång deras förordnanden skulle upphöra och arfvoden indragas; men dä Kongl. Maj:ts svar å förrberörde underdåniga framställning, ehuru dateradt sistnämnde dag, blifvit först den 8 Januari 1852 expedieradt, syntes detta ej legat till grund för Stats-kontorets åtgärd, att tjenstemännen entlediga.
Då Rikets Ständers underdåniga skrifvelse innehölle, alt förenämnde summa 2,521 R:dr 16 sk. i mån af afgång blefve disponibel, borde dermed förstås, att afgången icke skulle vara tvungen eller beroende af Stats-kontorets beslut, utan ske genom frånfälle eller vara frivillig, hvadan Stats-kontoret ej heller egt att Ekman och Forssberg, på sätt nu skett, entlediga.
Deras aflöning i Magasins-kontoret vore ingalunda, såsom Utskottet ansett, olika, utan fullkomligen enahanda med den, som innehades utaf de 3:ne förbemälde å lndragnings-stat förflyttade tjenstemännen.
Ekman och Forssberg hade väl efter entledigandet tillträdt högre befattningar och aflöning; men den förres förordnande vore endast tillfälligt, och den sednare innehade äfven, likasom numera Rikets Ständers Banks öfrige tjenstemän, blott förordnanden, hvilka jemväl kunde anses tillfälliga, derest en ifrågaställd förändrad organisation af Banko-verket komme till verkställighet.
Enär dessutom båda dessa personer längre tid tjenstgjort i Magasins-kontoret, samt slutligen Rikets Ständer tillförene medgifvit, att tjenstemän, hvilkas befattningar indragits, (ingo bibehålla sin aflöning, äfven om densamma utgått endast såsom arfvode, syntes motionen böra bifallas.
För öfrigt har jemväl yttrats den åsigt, att, ehuru nu ifrågakomne tjenstemän icke egde grundade rättsanspråk å den föreslagna ersättningen, billighetsskäl ändock borde i detta läll gälla, i synnerhet för Ekman, som egde familj och hvars helsa vore vacklande.
Utskottet bar tagit ärendet i förnyadt öfvervägande, men icke funnit nu anförda omständigheter, hvilka redan tillförene varit af Utskottet pröfvade, innefatta giltiga skäl för bifall till motionen.
Derjemte bör Utskottet upplysa, hurusom Kongl. Maj:t den 22 Maj 1852 i Nåder förklarat, att, då Ekman och Forssberg endast varit förordnade alt tillsvidare förrätta, den förre Kanslist- och den sednare Kammarskrifvare-tjenst i f. d.
Allmänna Magasins-kontoret, samt, till följd af den förändrade regleringen inom Statskontoret, de till nämnde kontor förut hörande göromål blifvit på andra personer öfverflyttade, hvarigenom all sysselsättning dermed för sökanderne upphört, Kongl. Maj:t ej funnit skäl att å deras underdåniga anhållan om tillgodonjutande allt framgent af deras i berörda egenskap uppburne aflöning fästa nådigt afseende; hvaremellertid Kongl.