Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:t i detta ämne gjort underdånig hemställan; så hade Kongl, Majit, i Piådigt Circulaire-Bref till Dess vederbörande Befallningshafvande af den i3 öctober 1812, anbefallt dem att, med undantag af sådane rotar, der tilläfventyrs med Indelningsverkets tydliga innehåll kunde visas, att stamroten blifvit ålagd ringare rotering, mot skyldighet att, utan ersättning af dess lijelprote, bestå ofvanuppräknade förmoner, söka befordra frivilliga öfverenskommelser emellan stam- och hjelprotarne om samma förmoners utgörande efter ortens förhållande och contracter, samt att, der ersättning knn - Stalt- tamt Allm. Betv.- och Ekon.
Utskottens Utlåtande, N:o. 73. 7 de komma att gifvas, densamma borde bestämmas i spanmål eiler andra varor, såsom mindre underkastade de förändringar, som ersättning t penningar medfördej och skulle Konungens Befallningshafvande ega att, i fall godvillige öfverenskommelser icke kunde träffas, efter derom vid vederbörlig
Domstol föregången undersökning, sådane ersättningar stam- och hjelpretar emellan bestämma.
Då sedermera vid Riksdagen i8i5 hos Rikets Ständer ett närmare bestämmande af de afgifter, hjelprotarne vid indeldte Regementena borde betala till stamrotarne, eller planpenningarnes jemkning till ett, efter dåvarande varupriser, lämpadt belopp, blifvit föreslaget, bade Rikets Ständer, enligt underdånig skrifvelse af den |6
Maj 181 5, i afseende på jordlegans förvandling och ersättningarnes bestämmande, funnit endast Indelningsverket och Kneckte-contracten böra tjena till grund, och ersättningen ej fastställas till annat än spanmål, eller deremot svarande penningar efter Länets markegång, så att, i de orter, der Kneckte-contracten berättigade stamrotarne till någon vedergällning af hjelprotarne, denna ersättning borde utgå till samma belopp, sorn Kneckte-contracten och Indelningsverket utstakade, förvandladt i så mycken spanmål, hälften råg och hälften korn, sorn efter det årets markegång, då hvarje Regementes Kneekte-eontract efter Indelningsverket upprättades, belöpte emot de i contractet utsatte penningar, hvarjemte Rikets Ständer ansett, att ej: allenast de starorotar, hvilka, enligt Indelningsverket, vöre skyldige att, utan ersättning af hjelprotarne, bestå de soldaten tillerkände förmoner, utan ock de rotar, hvilkas soldattorp vid fastställde stor- eller enskiften blifvit utbrutne och planlagde på sådan gemensam mark, h vilken förut tillhört både stam-och hjelprotarne, äfvensom de starorotar, hvilka något ständigt vederlag erhållit, vara till ali ersättnings åtnjutande oberättieade, hvarförutan Rikets Ständer funnit, alt rättighet till ersättning för den jordrymd, sorn tilläfventyrs, utöfver hvad Kneckte-contracten utsatte, vid soldattorpen befunnes, icke borde ega rum.
Efter det vederbörande förvaltningsverk öfver denna Rikets Ständers underdåniga framställning blifvit hörde, hade Kongl.
Majrt, uti Nådigt Bref till Krigs- och Kammar-Collegierne af den 28 October 1817 tillkännagifvit-s att då, i följd af ofvanberörde 1812 års Circulaire-Bref, inom Westerå? ®ch Örebro län öfverenskommelser blifvit afslutade om de ersättningar hvartill stamrotarne af sina hjelprotar vöre berättigade för hvad de förre s Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Ulshotlens Utlåtande, N:o 73. i torpjord, mulbete, gärdselfång och vedbrand afläto, samt denna öfverenskommelse för Westmanlands Län och Regemente, genom Kongl. Brefvet den 4 October i8i3, blifvit stadfästad och nti Örebro Län vid det, den 4 Januari i8t5 hällne sammanträde med rotehållarne, ersättningens belopp i spanmål blifvit öfverenskommet och till utgörande för framtiden stadgadt, Kongl. Maj:t funne, hvad anginge Westmanlands och Nerikes inom dessa Län förlagde Regementen, böra vid hvad redan tillgjordt vore, förblifva; att uti Wermlands
Län och vid de derstädes förlagde Wermlands och en del af Nerikes Regementen Krieckte-contractet väl icke innehölle något bestämdt stadgande om soldattorps anläggning, utan endast att soldaten antingen skall med uthus och stuga förses eller hos rotebonden på gården inrymmas och derjemte erhålla visst i spanmål och matvaror årligen; men att likväl torp med egor dertill blifvit sedermera anlagde och, till följd af Kongl.
Circulaire-Brefvet af den i3 October 1812, öfverenskommelser för 3 års tid, eller till 1817 års slut, träffade rotehållarne emellan, om utrotarnes ersättningsskyldighet till stamrotarne; och då all annan eller så beskaffad grund för ersättningens bestämmande, som Rikets Ständer i underdånighet tillstyrkt, saknades, ansåge Kongl. Majit bäst, att, derest ej redan någon allmän öfverenskommelse blifvit träffad och af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Länet gillad, Landshöfdingen borde sammankalla de rotehållare, hvilkas Numer vore med soldattorp och dertill börande jord försedde, för att höra dem om ett framtida bestämmande af den ersättning, delegarne i roten borde utgöra till den, å hvars egor soldattorpet •vöre anlagdt; att, inom Skaraborgs och Elfsborgs Län med Dahlsland , samt inom dessa Län inroterade Skaraborgs, Westgötha Dahls och Elfsborgs Regementen, Kneckte-contracten ej utstakade något vederlag för soldattorpet, emedan det hemman, på hvars egor detta vore anlagdt, vid roteringen påförts mindre andel, i följd hvaraf och med tillämpning af Rikets Ständers yttrade grundsatts, någon ersättning åt stamrotarne vid dessa tre Regementen ej kunde ega rum; att Kongl.
Län och Dal-Regementet, hvarest Stats- tamt Allm Best.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, Tf;o 73. 9 hvarest soldat-torp ej vore anlagda eller hjelprotar funnes, vid Westerbottens Regemente inom Wester- och Norrbottens Län, emedan torpen vore upptagne antingen på allmänning eller ock på rotens samfäldta mark, samt vid Jemtlands regemente, af den grund, att genom det med orten stadfästade contract ej Hera än endast en hemmansdel om hvarje soldat deltoge, och således inga utrotar vid detta regementet befunnes; att, vid Bohus Läns Regemente och Norra Bataljonen deraf, genom det den 20 September 1783 stadfästade contract, det vore utstakadt, huru mycken åker omkring soldattorpen borde finnas, äfvensom stadgadt, att den rotehållare, å hvars egor torpet blifvit aidagdt, borde undfå af med-intressenterne ersättning i penningar, efter öfverenskommelse, eller behörig undersökning samt stadfästelse af Landshöfding och Regements-Chef; samt att ehuru något fastställdt kneckte-contract för den år 171)1, från Cavallen till Infanteri förändrade Bohus Idins Ilegemementes södra bataljon, ej funnes upprättadt, Kongl.
Majit likväl, enär redan under den 24 Februari i Nåder förordnats, huru södra bataljonens soldater med torp skulle förses, och Landshöfdingen tillkännagifvet, att, till förekommande af tvister mellan stam- och utrotar, han den 1 Juni 1807 förordnat, det Kronofogde med två Nämndemän, efter anmälan och anställd besigtning å torpen i alla delegarnes närvaro, skulle, efter de af Landshöfdingen utstakade grunder, bestämma utrotames ersättning till stamroten i säd och hö, in natura eller efter markegångspris, och med rättighet för den med förrättningen missnöjde att, inom viss lid, bos Landshöfdingen anföra bervär, i Nåder ansåge bäst, att för Bohus Läns Regementes begge bataljoner vid hvad om hjelprotarues ersättning till stamroten sålunda förordnadt vore, borde förblifva; att, i följd häraf, Kongl. Majit funnit den af Rikets Ständer gjorda framställning om planpenningar endast kunna ega rum vid Uplands Regemente inom Stockholms och Upsala Län, vid Södermanlands Regemente inom Nyköpings Län, vid Första Lif-Grenadier-Regementet inom Linköpings Län, vid Jönköpings Regemente inom Jönköpings Län, vid Kronobergs
Län, hvilka 6 Regementens Kneckte-contract af den 13 Maj och 7 November 1685, den 26 Februari och 23 November 1686, den 1 Februari 1695 och den 4 November 1725 funnes öfverensstämma deruti, att till knecktetorpet skulle utom husen finnas en kåltäppa, ett spannland eller ett halft Bih. till R.
4 Sami 2 Afd i7 Haft. 2 10 Stats- samt Allm.
Bestars- och Ekon.-Ulskottens Utlåtande.
It:o 73. tunnland åker, hälften till livart års utsäde, samt äng till två "sommarlass hö, men i Östergöthland till 1 1/2 lass hö årligen, utan ock deri, att det hemman i roten, på hvars egor kneckletorpet med ofvannämnde lägenheter lage, skulle af sine rote-in (ressen ter erhålla Tre Daler Kopparmynt, eller En Daler silfvermynt, samt i Östergöthland Sex mark silfvermynt om året i vederlag, likväl med förbehåll, inom Stockholms, Upsala och Nyköpings Län, att, så vida det hemman der kneckte-stugan vore uppbyggd, bestode af bättre och märkeliga re förmoner, något vederlag för torpet ej egde rum, och derjemte i Nyköpings Län, att, om ett helt och ett halft hemman stöde tillsammans i roten, det hela icke eller åtnjöte något vederlag.
Vid bestämmandet alltså af planpenningarnes rälta värde den tiden, de utsattes, och vid jordlegans hänförande dertill, funne Kongl.
Tre daler i det närmaste svara emot Tio och Tvåtredjedels kappar spanmål, och pröfvade fördenskull skäligt förordna, att vid nämnde regementen planpenningar, i de händelser de enligt Kneckte-contracten borde utgå, och behöriga öfverenskommelse!- till ett annat förhållande icke föranledde, skulle af hjelp-eller utrotarne samfäldt och i 111011 af deras andel i roten till stamroten erläggas med Tio och Tvåtredjedels kappar säd, hälften råg och hälften korn, eller med penningar efter markegång, men i Östergöthland endast med hälften deraf eller Fem och en tredjedels kappar spanmål; att, vidkommande åter den af Krigs- och Kammar-Collegierne väckta fråga om bestämmandet af ett visst vederlag i spanmål åt stamroten för åt soldaten lemnade gärdselfång, vedbrand och mulbete för hans kreatur, Kongl. Majit, enär af Rikets Ständers sednare framställning i detta ämne ej inhemtades. att dessa soldatens förmoner borde ingå i den af Ständerna önskade föreskrift för jordlegans förvandling till spanmål, ansåge så mycket mindre lämpligt att härutinnan något förordnande meddela, som i allmänhet icke endast stamroten dessa förnödenheter för soldaten tillsläppte; och slutligen, att Kongl. Majit ej funné nödigt att, på sätt Rikets Ständer önskat och Collegierne jemväl hemställt, utfärda något ovillkorligt påbud derom, att den jord, soldat-torpen utöfver kneckte-contractet innehade, borde utläggas, emedan derigenom en rubbning uti de emellan rote och soldat möjligen träffade öfverenskommelse!- eller afhandlingar skulle åstadkommas.
Riksdag väckte frågor om en billig jemkning af de olika onera, som träffade starnroie vid de indeldte Regementena emot hvad hjelproten till soldatens underhåll Stats- samt Allni.
Besvärs- och Ekonomi-Utsköttens Utlåtande, N:o 73, 11 och försörj ning bidroge, hade Rikets Ständer, sorn in lie mtat hvad i detta hänseende genom ofvanberörde Kongl. Bref af den 13 October 1812 och 28 October 1817 tillgjordt blifvit, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, att Kongl. Maj:t i Nåder ville låta i de Län, der stridighet om {danpenningars utgörande ännu kunde uppstå, förständiga Dess Befallningshafvande att, i likhet med hvad under den 13 October 1812 blifvit i Nåder föreskrifvet, söka befordra frivilliga öfverenskommelse!- emellan stam- och utrotarne om de ifrågaställa förmonernes utgörande efter ortens förhållanden, contracter m. m., eller, der sådana öfverenskommelse!- icke kunde träffas, i Nåder påbjuda, att med soldatens afgång, den jord torpet utöfver Kneckte-contractet innehade, borde utläggas och till heminansegarnes disposition återgå, då all fråga om planpenningar utöfver kneckte-contractet derefter förfölle, utan rubbning af de mellan rote och soldat möjligen träffade öfverenskommelse!-.
Enligt Nådigt Bref af den 15 Mars 1826, hade Kongl. Maj:t godtfunnit i Nåder bifalla, att, utom hvad sednast rörande planpenningars erläggande vid indeldta Infanteri-Regementena genom Kongl. Brefvet den 28 October 1817 blifvit stadgadt, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i de Län, der stridighet om planpenningar ännu kunde uppstå, skulle, såsom Rikets Ständer i underdånighet föreslagit, ega att, i likhet med hvad under den 13 October 1812 blifvit i Nåder förordnad), söka befordra frivilliga öfverenskommelse!- emellan stam-och utrotarne om de ifrågaställde, soldaten tillkommande, förmoners utgörande efter ortens förhållanden och contracten m. in.; hvaremot, beträffande Rikets Ständers underdåniga hemställan om påbjudande, att, der sådan öfverenskommelse icke kunde träffas, vid soldats afgång, den jord, torpet utöfver kneckte-contractet innehade, borde utläggas och till hemmans-egarens disposition återgå, Kongl. Maj:t icke funnit ett så beskaffadt allmänt påbud vara lämpljgt eller nödigt, enär redan, i händelse inkräktningar af soldaten vid deras boställen blifvit gjorde eller göras utöfver det, som i kneckte-contracten eller förordningarne bestodes, Kongl.
Resolutionen på Allmogens allmänna besvär af den 28 Juni 1731 uti 5:te punkten föreskref, att utläggning deraf borde ske, och det alltså tillhörde Kongl. Majlis Befallningshafvande att, då någorstädes klagan öfver obehöriga inkräktningar fördes, deröfver, sedan nödig undersökning föregått, i hvarje lall efter förhållandet och omständigheterna sig lagligen utlåta. 12 Stats- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 73.
Efter att sålunda hafva redogjort för hvad rörande planpenningar i sednast utfärdade författningar stadgadt blifvit, gå Utskotten att besvara de i ämnet nu väckte motioner.
Härvid få Utskotten tillkännagifva, a tt de, lika med motionärerne, anse berörde författningar, synneriigast så vidt genom desamma bestämmes ett vist värde å den ersättning, stamrotarne vid en del indeldta Regementen skola för upplåtande af torpjord åt soldaterne af sine hjelprotar uppbära, icke hafva medfört den jemkning mellan stam och utrotarnes i denna del af roteringsbesväret åliggande ömsesidiga skyldigheter, som varit åsyftad och af behofvet påkallad; men då Utskotten således erkänna, att ytterligare åtgärder för beredande af en sådan jemkning erfordras, äro Utskotten, i afseende å medlen dertill, af skiljagtiga tankar med motionärerne.
Utskotten anse nemligen — och hemta dertill jemväl stöd af Rikets Ständers, enligt hvad här blifvit omförmäldt, uttryckta åsigter, — att grunden för bestämmandet af stam- och utrotars ifrågavarande skyldigheter bör sökas i Regementenas kneckte-eontracter, hvilka äfven utstaka de förmaner, soldaten i förevarande hänseende eger af roten utbekomma.
Hafva dessa af en eller annan orsak ökats utöfver kneckte-contractets lydelse och har sådant skett till förlust för stamroten, så synes antingen denna tillökning böra återgå, eller stamrotarne äfven 5 sin sida erhålla tillökning i den enligt sagde contract dem tillkommande ersättning af utrotarne, hvilka ingen förlust drabbat.
Hvad angår indragningen af de ökade förmonerne för soldaterne, så har vid flere tillfällen öfverklagats de inkräktningar å stamrotens enskilda eller rotelagets gemensamma mark, med hvilka soldaten ökat torpets ego-område.
Redan år i31 förordnades, att inkräktningarne skulle utläggas; men en sådan föreskiift synes hafva blifvit utan väsendtlig påföljd, helst genom Kongl. Brefvet den i i Juli 1780 det blifvit soldat eller dragon, under vissa vilkor och bestämmelser, tillåtet att vid sitt torp verkställa uppodlingar af jord, utöfver hvad honom rätteligen lillkomme.
Dylika inkräktningar eller odlingar, vare sig att de skett med eller utan vederbörligt tillstånd, hafva emedlertid sannolikt ingått i beräkning vid uppgörandet af tegovilkoren mellan rotehållare och soldaten, åtminstone å de sednares sida, och synas således icke kunna, så framt lego-contractet skall hafva bestånd, utläggas, förrän då numret blifver ledigt.
Vid dylikt tillfälle kurin» de af den afgångne soldaten utöfver eontractet innehafde förmoner återkallas, men sådant skall vid numrets recruterande otvifvelagtigt verka tilt förhöjning i legan, lönen eiler hemkallet.
Då det likväl är både stam- och utrotarne, som, i mon af hvarderas andel i roten, utgöra tegan och aflöuingen för soldaten, syses det böra på dem Stals- samt Allm. Besv.- och Ekon.
Utskottens Utlåtande, it:o. 73.
13 gemensamt ankomma, huruvida antingen den nya soldaten må tillträda torpet med de förmoner, utöfver Kneckle-contractet, af hvilka den afgångne soldaten varit i åtnjutande, eller om dessa skola indragas, och stam- och utrotarne hellre underkasta sig ett högre legomål.
I (orra fallet anse Utskotten dock billighet och rättvisa fordra, att, då de i kneckte-contraclen bestämda samt i sednare tider uti spanmål valverade planpenningar antagas motsvara den förminskning i ego-område, stamrote genom soldattorpets anläggning på dess mark tillskyndats, de af soldaten tid efter annan gjorde inkräktningar och odlingar, som ytterligare förminskat berörde ego-område, varda efter uppskattning stamroten af utrotarne godtgjord.
Det är med stöd af hvad Utskotten sålunda yttrat, som Utskotten få vördsamt föreslå : att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet begära, det Kongl. Maj:t täcktes öfver den i Kongl. Brefvet den 28 October 1817 meddelda föreskrift angående planpenningarnes beräknande vid vissa Regementen till Tio och Tvåtredjedels kappar säd, eller med penningar efter markegång, meddela den Nådiga förklaring, att, derest i detta hänseende frivilliga öfverenskommelser stam-och utrotarne emellan, på sätt med Kongl.
Circulaire-Brefven den i3 October 1812 och i5 Mars 1826 åsyftas, icke kunna träffas, berörde quantum spanmål, eller dess markegångsvärde i penningar, må anses motsvara den ersättning, kneckte-contracten tillförbinda hjelp- eller utrotar alt till stamroten erlägga för deri jord stamroten till soldattorpet afstår, samt att, om torpet finnes innehafva jord eller andra förmoner utöfver contractets föreskrift och rote-interessenterne icke anse utläggning af jorden och indragning af förmonerne böra verkställas, utrotarne då skola med stamroten, efter hvarderas andel i roten, deltaga i detta knecktecontractet öfverskjutande roterings-besvär, och, i följd deraf, stamroten af utrotarne erhålla den ytterligare ersättning derför, hvartill, efter skeende behörig uppskattning, stamroten må finnas berättigad.
Mars 1845- Reservation.
Af Herr af Harmens: "Rikets Ständer hafva vid Riksdagarna åren 1 s 1S och 1823 för sin del förklarat, alt reglering af plaupenningarna b«r - 14 Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-UIslottens Utlåtande, N:o 73. de bestämmas, endast på grund af Kneckte-contracten oell såsom ersättning förden jord, hvilken stamroten vöre skyldig upplåta lill kneckte-lorp, samt att hvad soldaten derutöfver innehade, i följd af contrakt eller annorledes, borde till stamroten återgå; hvarjemte Rikets Ständer i underdånighet anhållit, att Kongl. Maj:t täcktes utfärda en allmän förordning, sorn älven i sislomnämnde alseende borde tjena till efterrättelse.
För att afhjelpa de vid ofvannämnde Riksdagar öfverklagade olägenheter, utfärdades Kongl. Förordningen af den 28 October 1817, som bestämmer hjelpiotens afgift till stamrolen till Tio Tvåtredjedels kappar säd, men i afseende på den andra delen af frågan förklarades, att ”Kongl.
Majrt icke funnit ett så beskaffad allmänt påbud vara lämpligt eller nödigt, enär redan, i händelse inkräktningar af soldaten vid deras boställen blifvit gjorde eller göras utöfver det, som i kneckte-contracten eller förordningar bestodes, Kongl. Resolutionen på Allmogens besvär af den 28 Juni 1781 uti 5:te punkten föreskref, all utläggning deraf borde ske, och det alltså tillhörde Konungens Befallningshafvande att, då någorstädes klagan öfver obehöriga inkräktningar fördes, deröfver, sedan nödig undersökning föregått, i hvarje fall efter förhållandet och omständigheterna sig lagligen utlåta.” Häraf är tydligt, att båda Statsmagterna, alltifrån kneckte-contractens upprättande, varit ense derom, att stamroten icke borde upplåta 3t soldaten mera jord, än nämnde contract derföre bestämmer, och tillämpningen af denna grundsatts är, efter min öfvertygelse, af största vigt och nytta för rotehållare i allmänhet och det enda sätt att förekomma tvister emellan Kote-interessenterne om den ersättning, den ene bör utgifva till den andre.
Hå en recrut antages och torpet innehafver den egovidd, kneckte-conlractet föreskrifver. har stamroten uppfyllt sitt åliggande, och om rote-interessenterna finna för godt att derutöfver i ett eller annat afseende tilldela soldaten några förmoner, fördelas dessa på hela roten i mon af hemmantal, och någon stridighet kan icke uppstå.
Om deremot Kongl. Maj:t och Rikets Ständer skulle gilla de sammansatta Utskottens åsigt och den begärda förklaringen af 1817 års Förordning utkomma, uppväckes icke allenast tvister1 inom hela Rotehållet om förklaringens tillämpning, i afseende på liu gällande conlracter, utan då nya contracter skola upprättas, måste de stridiga interessena inom roten framkalla motsatta påståenden, sorn slutligen endast kunna slitas genom rättegångar, värderingar, härads-syner och besigtningar.
Besv- och Ekon.-UlsJcotlens Utlålande, N:o 74. 15
På de skäl, jag här ofvan anfört, afstyrker jag den underdåniga skrifvelsen, icke allenast såsom ”olämplig och onödig”, utan såsom för Rotehållare förderflig, så väl i fredstid som serdeles då soldaten är commenderad och roten är skyldig att sköta soldat-torpet, hvilket i egovidd någon gång motsvarat i/8:dels mantal, just iden provins, motionären bebor.
Ank. till Etfp.-Utsk. d, 5 Mars, kl. 6 e. m. it låtande. i anledning af räckt, fråga om uppliäfvande af skyldigheten för rust- och rote-hållare att förse Ryttaren eller fioldalen med torp.
Bonde-Ståndet ingifvet samt till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets handläggning öfverlemnadt Memorial, har Riksdags!ullmägtigen Pehr Nilsson från Christianstads Län anfört, att, bland föreskrifter, som vore bidragande till att öka bördan af rustningsoch roterings-skyldighelen., kunde räknas den, alt, vid legning af soldat, denne ovilkorligen skall tillförsäkras torp, äfven om han med Rust- och Rotehållarne skulle vilja öfverenskomma att, emot ersättning, sjelf förskaffa sig boningsplats; förmenande motionären, att sådana öfverenskommelser icke skulle medföra någon olägenhet, hvaremot det ofta Liefve svårt för rusteller rote-hållare att anskaffa torp, eller, om sådant kunde ske, att derför erhålla någon ersättning af öfrige delegare i roten.
I anseende härtill och då det borde vara karlens ensak att, vid ingående i krigstjenst, betinga sig de vilkor, med hvilka han kunde linna 16 Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskotlens Utlåtande, N:o 75. sig belåten, bar motionären yrkat, att det stadgande, som möjligen kunde ligga till grund för rust- och rothållares skyldighet att förse ryttaren eller soldaten med torp, måtte upphäfvas samt denne berättigas att, emot ersättning, efter åsämjande med rust- och rothåilaren, frånträda rättigheten till torp samt sjelf förse sig med boningsplats, utan att befälets bifall dertill må erfordras.
För behandlingen af denna motion bär Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet med Stats-Utskottet sammanträdt; och få Utskotten nu förklara, att Utskotten anse den rust- och rothållare i allmänhet åliggande skyldighet att förse sine ryttare och soldater med torp — en skyldighet som, i de fleste orter, der indelning och knecktehåll finnas, i sammanhang med indelningsverket tillkommit — vara ett bland de verksammaste medlen till befästande af krigarens kärlek för fosterjorden, samt att borttagandet af en sådan skyldighet skulle innefatta en i dess följder betänklig rubbning af de grunder, på hvilka indelningsverkets blifvit bygdt.
Af dessa skäl hemställa Utskotten, att motionen må lemnäs utan afseende.
Stockholm den 4 Mars i845.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 5 Mars, kl 6 «. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om anställandet af undersökning, rörande åtskilliga rusthållsnumers i Bjäre Härad af Christianstads
Län skyldighet att erlägga Krouo-tionde.