Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Svartling, som, i sammanhang med det här ofvan vid 0 kap. omförmälda förslag tili förändring af ordningen för föredragning af de vid egoskiften förekommande frågor, anmärkt, att det förhållande, att frågan om egograderingen icke blifvit upptagen bland de preliminära frågor, som enligt 18 kap. 9 böra vara afgjorda, innan skifte fortsättes och fullbordas, icke allenast innefattade en oformlighet, utan ock föranledde ökade kostnader och tidsutdrägt vid skiftens verkställande.
Till stöd för dessa anmärkningar har motionären anfört, Lag- sam t Allm.
Besv. och Ekon.-Utskottens Betänkande, N.-o 15. 33 fört, att egograderingen, lika så val som delningsgrunden, vere måttstock för egornas skiftande; de vore båda grunden, på hvilken byggnaden skall uppföras, och borde derföre också båda pröfvas, innan byggnaden är uppförd.
Då, såsom i äldre skiftes-författningar varit stadgadt, egograderingen måst vara afgjord, innan skiftet'fortsattes, och hvarje jordegare vetat, att hans rätt och nytta fordrade, att alla de upplysningar, som på graderingen kunde medföra inflytande, kommo till landtmätares och gode mäns kunskap, derföre att, sedan graderingen en gång blifvit antagen, ändring deraf ej egt rum, hade jordegarne derigenom blifvit sporrade att mera uppbjuda sin egen eftertanka och söka ådagalägga de endast för dem bekanta lokala omständigheter, som kunde föranleda jordens olika värdering; då deremot nu en egennyttig jordegare, som vid egograderingen med föresats missledde landtmätare och gode män samt mindre erfarne meddelegare, för att, om skiftet ej utfölle efter hans önskan, ega fog lill klander, sedermera kunde förorsaka sådana förändringar i egograderingen, som föranledde fullständigt omarbetande af häfde-förteckning och taxeringslängd, skiftes-uträkning, delningsbeskrifning med sammandrag samt ersättnings-uträkning, äfvensom ny utstakning och rörläggning.
På dessa grunder, hvilka motionären ansett vinna ytterligare stöd vid betraktande af det förhållande, att ändring i gradering af egor, som blifvit mellan serskilda skifleslag utbytte, kunde, om graderingen öfverklagades i sammanhang med skifte i det ena skifteslaget, föranleda rubbning af skiftesläggningen idet andra skifteslaget, sedan skiftet i det sistnämnda redan blifvit fastställdt, och då dertill komme, att den granskning af egogradering, som af Egodelningsrätt verkställes, måste blifva osäker, om den blott partielt vidtages, bar motionären föreslagit: att egograderingen må bland ofvanberörde preliminära frågor uppföras, dock med den skiljak tighet från öfriga frågor af summa art, att jordegare erhålla fjorton dagars lid efter gr adering släng dens justering att begrunda huruvida de vilja graderingen klandra, inom hvilken lid de skola anmäla klandret hos skiftesmannen, sorn derefter, i jall klander blifvit anmäldt, förvisar målet lill Egodelningsrätt; att, om klander ej sker inom dertill föreskrifven tid, egograderingen må anses hafva vunnit laga kraft och sedan slända jast, samt att, om klander inträffar, Egodelningsrätten skall vara skyldig att, så vida någon rättelse anses nödig, ingå i granskning af hela egograderingen.
För den händelse åter, alt nu anförda förslag icke skulle antagas, utan det ansåges nödigt, till bevarande af allas rätt, att egograderingen icke må öfverklugas förr, än delegarne i skifteslaget haft tillfälle att de dem tilldelade skiften skärfil. till R.
Prat. 1850 & 1851, 7 Sami. 2 A/d. 4 Haft. 5 34 Lag- samt Allm. Be,sv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, A:o 15. skåda och med sin förra jord jemföra, har motionären, med afseende sä väl härå som å beredande af besparing i kostnaden för deiegarne, alternativt framställt ett förslag af följande lydelse: ”Landtmätaren u/räknar skiftet efter de grunder, sorn uti denna § 1, 2, 3, 4, 7, 8 och 9 momenten blifvit bestämde, utstakar och utpålar detsamma å marken, lennar, derefter jordegarre del af protokoll, taxeringslängd och häfdebeskrifni.ng samt en summarisk beskrifning öfver delningen, upptagande skiftenas antal och litt, med en månads lid för deiegarne. att Öfver egogradering, skiftesläggning och utflyttningsskyldighet sig besvära.
Inkommer ej klander, hafva jordeg arne ej rätt lill vidare klagomål, ulan eger Egodelnings-rätten, i sammanhang med hela skiftet, granska om land Imid laren i öfverensstämmelse med Skiftesstadgan förrättning en verkställt.
Inkomma åter klagomål, sammanträder Egodelnings-rätten för att dem pröfva.
Domes till ändring, rättar landtmätaren derefter skiftet, njuter ersättning för den tid han härtill använd t, uppgör derefter fullständig delning sb eskrifhing och uträknar alla ersättning svärdering ar samt uppgör skogsliqvid och stängsel-delning; hvarefter handling arné ulskrifvas och skiftet afs lutas, med åter en månads tid för deiegarne att öfver dessa slutliga frågor sig besvära."
Och vore, enligt motionärens förmenande, med ett stadgande af berörde innehåll jemväl den fördel förenad, att deiegarne skulle kunna sina nya skiften tillträda, sä snart skiftesläggningen vunnit laga kraft, enär de derefter förekommande frågor ej kunde föranleda rubbning af skiftesläggningen. ' af Johan Persson och Lars Mallsson, hvilka på samma grunder, som blifvit anförde til! stöd för Riksdagsfullmäktige!]
Svartlings ofvanberörde förslag om egograderings upptagande bland de frågor, som före laga skiftes verkställande höra vara afgjorde, föreslagit följande stadgande att intagas såsom 3 § i 11 kap: ”Sedan egograderingslängd, med beskrifning deröfver, blifvit af skiftesmannen upprättad och inför deiegarne justerad, samt del deraf lemnad, underrätte skiftesmannen, att den dermed missnöjde eger att hos Ordföranden uti'
Egodelningsrätten deröfver anföra besvär inom trettio dagar derefter; och må skiftesmannen ej skiftet fortsätta före nämnde klago lids utgång eller, der besvär blifvit anförda, förr än Utslag deröfver vunnit laga kraft."
Varande häremot anmärkt af Ola Mänsson frun Christianstads län och Anders Eriksson frän Elfsborgs län, att den föreslagna förändringens antagande skulle, i stället för att minska, tvärtom öka antalet af rättegångar angående skiften, emedan klagan komme alt föras serskilde gånger öfver samma förrättning, först i kaga om egograderingen och sedermera angående skiftesläggningen.
Bes v. och Eko n.-lltsko t tens Betänkande, N.-o 15. 35 af Per Hansson frän Wermlands län, hvilken, pä hufvudsakligen enahanda grunder, sorn af förenämnde motionärer blifvit anförda, föreslagit, "att'delegare i skifteslag, så vida han under pågående skifte vill öfverklaga af skiftesman och gode män verkställd egogradering, bör deremot anföra besvär inom den lid 18 kap.
13 § Skift essia dg an utsätter, räknadt från den dag skiftesmannen förklarat egograderingen a/slutad." af Herr von Knorring, B. G. K., sorn efter framställning om de kostnader oell den tidsutdrägt, som uppkomma då skifte, til! följd af ändring i egograderingen, mäste helt och hållet omarbetas, dels anmärkt, att egogradering beror af hvars och ens olika erfarenhet och omdöme, och att den ändring i egograderingen, som af Egodelningsrält vidtages, äfven är underkastad klander, och kan af Kongl.
Maj:t upphäfvas, dels ock föreslagit, att genom tillägg till ll:te kapitlet ma meddelas stadgande af följande lydelse:
"Den jordegare, som med den af landtmätare och gode män vid jords laga skiftande verkställda egogradering är missnöjd, eger att inom Trettio dagar efter den sinoida gradering ens af slutande, anmäla sin klagan till Ordföranden uti Egodelningsrätten eller hos Konungens Befallningshafvande sig anmäla, hvarefter, då klagan härom icke skett, ställd till Kongl. Maj:t, egograderingen är taga kraftvunnen och någon talan derå icke vidare får ega runi'.
Hvad först angar ofvan berörde förslag om egograderingens upptagande bland de frågor, som, enligt 9 §, böra före skiftets verkställande vara afgjorda, få Utskotten upplysa, att förslag af enahanda syftning med de nu ifrågavarande vid flera föregående Riksdagar varit väckta, men icke blifvit af Rikets Ständer godkände.
Enligt hvad Utskotten inhemtat, har denna fråga ock utgjort föremål för öfverläggning af den kommitté, som, till följd af Kongl. Maj:ts nådiga bref den 31 Januari 1831, nedsattes för närmare granskning och undersökning af åtskilliga emot Skiftes-stadgan framställda anmärkningar; och har bemälde kommitté, uti äfgifvet underdånigt utlåtande, tili stöd för nu gällande stadgandes lämplighet och ändamålsenlighet, hufvudsakligen anfört följande: ”Af alla åtgärder vid ett egoskifte, är egornas taxering eller värdering på en gång den vigtigaste och den svåraste att rätt verkställa.
Den afgör hufvudsakligast, om delegares rätt varder vid skiftet iakttagen, om han i egor får hvad han bör fa, derigenom att de alla blifvit salta i ett riktigt förhållande till hvarandra.
Denna åtgärd måste finnas vara ganska grannlaga och kinkig,' när, såsom ofta händer, flera hundrade särskilda egostycken skola, det ena efter det andra, jemföras med hvarandra; och med bästa vilja och förmåga hos taxeringsmännen, 36 Lag- samt Allm.
Bes v.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 15. är det knappt för deni möjligt dervid undvika misstag, i ali synnerhet sorn åtgärden i sig sjelf är till viss grad arbiträr.
Del blifver således, i följd häraf, nästan en omöjlighet lör delegarne alt bedöma, om egograder ingen är i alla delar riktig och rättvis eller skiil finnas till missnöje dermed, förr än de nya skiftena blifvit utlagda och delegarne då komma i tillfälle ali jemföra deras nya egolotter med dem de förut haft; och dittills sakna de derföre i allmänhet skäl att emot egograderingen göra anmärkningar.
Finna de sig då vara lidande och ådagalägga att detta lidande är grundadt, huru skall det kunna afhjelpas, 0111 taxeringsåtgärden är förut orubbligt fastställd?
Också har erfarenheten visat, att oersättliga förluster för delegarne häraf uppstått.
Om derföre jordegares rätt och säkerhet vid skiftet skall bevaras och lidande förekommas, är det oundgängligt, att en granskning må kunna ske af ego-taxeringsålgärdeu, sedan lotterna äro utlagda; och jordegare böra nu så mycket mera ega denna förmån, sedan beslutanderätten rörande egograderingen blifvit öfverflyttad på landtmätaren och gode männen, och ej tillhör, såsom förut, jordegarne, hvadan en stark kontroll på de förra är nödig, att de med yttersta noggrannhet, omtanka och bemödande denna taxering verkställa, så att ändringar deri efteråt må kunna i möjligaste måtto förekommas; en omständighet, den de säkerligen icke blifva så måne att uppfylla, om egograderingen göres till preliminär-fråga”.
De skäl för bibehållande af 1111 gällande föreskrifter i detta ämne, förestående utlåtande innehåller, äro, enligt Utskottens åsigt, af den vigt, att Utskotten, med åberopande af desamma, afstyrka förslaget om egograderingens upptagande i sammanhang med de vid laga skiften förekommande preliminära frågor; hvarföre Utskotten hemställa, att Riksdagsfullmäktige Svartlings, Per Hanssons, Johan Perssons och Lars Mattssons samt Herr von Knorrings i berörde afseende gjorda framställningar icke må till någon åtgärd för anleda.
Emot Riksdagsfullmäktige!!
Svar/Ungs yrkande om den föreskrift, alt Egodelningsrätt, om den anser rättelse i egogradering nödig, skall ingå i fgranskning af hela egograderingen, få Utskotten anmärka, att, vid granskning utaf de delar af egograderingen, som blifvit öfverklagade, måste jemförelse emellan flera cgolotter af olika godhet och beskaffenhet anställas, innan Egodelnings-rält kan hos sig stadga del omdöme, att rättelse af graderingen är nödig; och då vid en sådan gransk ning och jemförelse
Egodelnings-rätten är i tillfälle att öfverse taxeringen och Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 15. 37 skyldig att meddela rättelse deruti på alla ställen, der sådan kan erfordras, synes den föreskrift, som motionären föreslagit, icke vara behöflig; hvarföre Utskotten ock tillstyrka, att nämnde yrkande må lemnäs utan afseende.
Beträffande derefter Rikdagsfullmäktigen Svartlings sednare förslag, att sedan egogradering blifvit verkställd, provisionel planläggning och utstakning å marken borde ske, samt derefter delegare i skifteslag lemnäs tillfälle att innan skiftet vidare fortsättes, öfver egogradering, skiftesläggning och i fråga om utflvttningsskyldighet sig besvära; så vore, enligt Utskottens åsigt, att befara, att genom ett sådant förfaringssätt skulle uppkomma många anledningar till tvister och deraf följande tidsutdrägt, sorn genom nu gällande föreskrifter undvikas.
Om nemligen, efter det, pä sätt föreslaget blifvit, egogradering och skiftesläggning vore verkställda, skiftesmannens och gode männens åtgärder derutinnan öfverklagades och blefvo af Egodelnings-rätten ändrade, så måste, för vidtagande af de utaf Egodeluings-rätten föreskrifna ändringar, ny handläggning af skiftet i dessa delar företagas; och rättighet till klagan sä väl öfver skiftesmannens förfarande vid berörde ändringars verkställande, som öfver öfrige åtgärder för förrättningens fullbordande, skulle derefter icke kunna delegarne betagas; i följd hvaraf och då de klagande egde öppet att i båda nu omförmälda fall fullfölja sin talan hos Kongl. Maj:t, jemväl förefunnes anledningar till tidsutdrägt, af hvilka den, som ville vinna uppskof med skiftets fastställande, visserligen icke skulle uraktlåta att sig begagna.
Hvad Utskotten sålunda anfört, anse Utskotten innefatta giltiga skäl att omformälde förslag afstyrka. 20 § af Lars Rasmusson från Götheborgs- och Bohus län: att till besparande af kostnaden för tillkallande af Egodelning-rättens ledamöter, då skifteshandlingar blifvit för skiftes fastställande ingifna, domaren borde eg a att lill sitt biträde tillkalla nämndemän, fastän de icke blifvit lill ledamöter i Egodelnings-rätten utsedde.
Enär det åligger Egodelnings-rätt att, innan fastställelse å skifte meddelas, tillse och pröfva, att detsamma är lagligen beskalfadt samt denna åtgärd måste anses vara lika vigtig, som afgörandet af de frågor, hvilka, till följd af besvär eller genom underställning, komma under Egodelnings-rättens pröfning, finna Utskotten berörde förslag icke förtjena afseende. 38 Lag- samt sillin.
Hus v. och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 15.
22 § af samme motionär: att da minst tvänne och stundom flera exemplar af Egodelnings-rättens protokoll och dombok utskrifvas åt parterne och ett exemplar deraf förvaras bland skifteshandlingarne i Landtmäteri-kontoret, föreskriften derom, att Egodelnings-rätts dombok skall renoveras och tili Hofrätt insändas, vöre obehöflig, helst, efter det laga skifte blifvit fastställdt och tiden till klander å uträkning förflutit, domboken ej vidare beböfde tillitas; hvarför ock omförmälde föreskrift borde upphäfvas.
Utskotten, hvilka icke hafva sig bekant någon föreskrift derom, att exemplar af Egodelnings-rätts protokoll och utslag skall bland skifteshandlingar i Landtrnäleri-kontoret fö iva ras, anse nödigt, att derest de ät parter inskrifna exemplar förkommit och tillgång till koncept-domboken skulle af en eller annan anledning saknas, tillfälle att erhålla kännedom om innehållet af berörde för eganderätten vigtiga handlingar i allt fall må finnas.
I anledning häraf och med tillika fästadt afseende derå, att, enligt Kongl, kungörelsen den 6 Oktober 1848, mål och ärenden, som angå delning af jord, böra införas uti det exemplar af Härads- och Radstufvu-rätts dombok, som skall till Hofrätten insändas, finna Utskotten omförmälde framställning icke böra bifallas. Slutligen har Riksdagsfullmäktige!!
Svartling, med förmälan att de personer, som utses till gode män vid landtmäteri-förrättningar, i allmänhet icke kunna anses ega sä sjelfständigt omdöme oell sådan insigt i alla de vid laga skiften förekommande frågor, att de icke kunna missledas, samt att derföre och dä gode män icke äro för sine åtgärder ansvarige, de icke borde ega beslutanderätt, när deras mening vore från skiftesmannens skiljaktig.
I anledning häraf och då det derjemte, enligt motionärens åsigt, vore oformligt, att för vissa frågors pröfning af Egodelningsrätt, skiftes handläggning måste afbrytas, helst sådant föranledde kostnad och tidsutdrägt, har motionären föreslagit, att såväl i de fall, dä skiftesmannen och gode männen äro af olika mening, som i vig ti gare frågor, såsom angående taxering, egoutbyten, skif tesläggning och utflyttnings-skyldighet samt de öfriga frågor, hvilka före skiftes fortsättning skola af Egodelningsrätt profves, tvister må a fy öras af en kompromiss, bestående af skiftesmannen och gode männen, jemte en tredje tillkallad god man, sorn skulle väljas af delegarne bland tvenne utaf de ordinarie förra ttningsmänncn dertill foreslagne, för sjelfständig redbarhet kände personer; och skulle den tredje sålunda utsedde gode mannen, sedan han inför protokollet aflagt den föreskri/ha godmans-eden, i forenämnda fall uti rådplägningen med. af gör ande-rät t deltaga.
Vid granskning af berörde framställning hafva deremot förekommit åtskilliga hufvudsakliga anmärkningar, hvar för sig tillräcklige att föranleda förslagets ogil - Lag- samt Allm.
Best', och Ekon.-L/sköttens Betänkande, N:o 15.
39 lande.
Det torde nemligen icke vara alt befara, att det vigtiga och hedrande förtroende, som god mans befattning innefattar, af de väljande lemnäs åt andre personer, än dem, som äro kände för redbarhet och sjelfständighet, samt med omdömesförmåga förena kunskaper och skicklighet i landtmannayrket; och då gode männen dessutom vanligen ega kännedom om skifteslagets jord, lärer deras omdöme i de ämnen, i hvilka de ega besluta, böra anses vara fullt liba tillförlitligt, som landtmätarens; hvaremot det icke torde kunna antagas, att gode män, om de äro okunnige, tilltro sig, eller, för väld och mannamån, våga öfverrösta landtmätaren, då denna såsom sin mening framställer en klok och rättvis åsigt.
Den verkliga skada, sorn skulle kunna af gode män genom oriktigt beslut åstadkommas, torde ej heller kunna anses vara af synnerlig betydenhet, då beslutet innan kort kan af Egodel(tingsrätt upphäfvas.
Om gode männen icke åtnjöto det förtroende, att dem kunde tillerkännas rätt att emot skiftesmannens mening besluta i de på förrättningsmännens pröfning ankommande frågor, borde dem ej heller tillåtas att, på sätt förslaget innehåller, jemte skiftesmannen och således äfven, i händelse af skiljaktighet emelian honom och gode männen, utan afseende å hans yttrande, föreslå de tre för sjelfständig redbarhet kände personer, bland hvilka den tredje gode mannen skulle utväljas, enär, vid sådant förhållande, man icke egde anledning antaga, att dylika personer blefve af gode männen å förslaget uppförde.
Den pä omförmälde sätt föreslagne och utsedde tredje gode mannen, hvilken derefter skulle i rådplägningen och, såsom Utskotten förmoda motionärens mening vara, äfven i besluten med afgörande-rätt deltaga, måste dervid antingen biträda den af gode männen yttrade mening, hvilken, ehuru den emot skiftesmannens åsigt icke egt någon betydenhet, derigenom blefve segrande, eller förena sig med skiftesmannen om hans mening, ål hvilken derigenom bereddes vitsord, elier ock förklara sig för en tredje åsigt, och på sådant sätt genom sin afgörande-rält ensam slita tvisten, hvilken således komme alt afgöras af en enda med slik oinskränkt myndighet beklädd person, den delegarne icke ens fått af fritt val sjelfve utse.
Utskotten hafva väl icke kunnat af förslagets ordalydelse inhemta, huruvida motionärens mening varit, alt den på det föreslagna sättet bildade kompromiss skulle slutligen afgöra de till dess bedömande öfverlcmnade frågor, så alt öfver dess eller rättast den tredje gode mannens beslut klagan hos Egodelningsrätt eller hos Kongl. Maj: t icke egde rum; men då den af motionären begagnade benämningen kompromiss mäste föranleda Utskotten att antaga det motionärens mening varit sådan, hemta Utskotten deraf ett ytterligare stöd för den, på grund af det ofvan anförda, hos 40 Lag- sami Allm.
Besv. och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 15.
Utskotten redan stadgade åsigt, att ifrågavarande förslag icke förtjcnar något afseende; hvarföre Utskotten tillstyrka, ali detsamma må förfalla.
För den händelse att Rikets Ständer bifalla de af Utskotten här ofvan tillstyrkta ändringar i 3 § af 2 kap. och 4 § af 3 kap. saint tillägg till 10 § i sistnämnde kap. och 2 § i 12 kap., få Utskotten härmed vördsamt föreslå, att Rikets Ständer måtte uti underdånig skrifvelse hos Kongl. Majit anhålla, att Kongl. Majit täcktes låta utfärda en författning, hvarigenom stadgas: l:o att tredje punkten i 3 § af 2 kap.
Skiftes-stadgan, sådan nämnde § lyder i Kongl, kungörelsen den 9 Juni 1832, skall erhålla följande lydelse: ”Furetages ej förrättningen inom två månader derefter, då må Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, om en eller flera delegare sådant begära, utse annan landtmätare att del begärda skiftet, så fort möjligen ske kan, verkställa; lemne ock Kongl. Maj:ts Befallningshafvande underrättelse derom lill den landtmätare, sorn första förordnandet erhållit 2:o att första punkten i 4 § af 3 kap. nämnde Stadga skall lyda sålunda: ”
Till de gode män, som vid förrättningen skola biträda, utförde landtmätaren inom den i 1 § sagcle tid kallelsebref; och böra helst de kallas, som närmast förrättningsställcl boende äro.” 3:o att 10 § i sistnämnde kap. erhåller ett tillägg af följande _ lydelse: ”Söker delegare, sedan landtmäteri-förrättning börjad är, sak med landtmätare eller god man, eller tillfogar delegare landtmätare eller god man något med ord eller gerning i uppsåt alt honom dermed jäfvig göra; det skall ej för jäf räknas.” 4:o att till 2 § i 12 kap, sådan nämnde § lyder i Kongl, kungörelsen den 9 Juni 1832, skall läggas följande stadgande: ”Börande, då sådant utbyte sker, de egor, sorn utbytas skola, med hvarandra till godhet och värde jemföras, samt uppskattas, Lag- samt Allra.
Besv. och Ekon. - lits ho tinis Betänkande, N:o 15. 41 skallas, ulan afseende å del gradtal, som, vid den förut ver beställda gradering af skifteslagets mark, blifvit dem åsatt.” Stockholm ilen 19 Juni 1851.
Emot förestående Betänkande har Riksdagsfullmäktigen Per Benglsson från Kalmar län sig reserverat, i fråga om Utskottens yttrande öfver hans under 13 kap. omförmälda motion.
Vid expedierandet af Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens under N:o 11 afgifna Betänkande, angående skyldigheten att bygga och underhålla vägar och broar, har den felaktighet inträffat, att Herr Carleson, E. H., som emot samma Betänkande sig icke reserverat, blifvit bland reservanterne upplagen.
Bih. til! B.
Sits Brot. 1850 & 1851, 7 Sorni. 2 A/d. 4 Haft. STOCKHOLM, tryckt ros isaac marcus, 1851.
Betänkande, N:o 16.
\ Y:o 16.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 21 Juni 1851, kl. C e. m.
Betänkande, i anledning af väckta frågor om ändringar uti Kongl.
Instruktionen för General-Landtmäleri-kontoret, Provins-Landtmäleri-konloren och, Landtmälarne i Biket den 4 Maj 1827.
1 sammanhang med de vid innevarande riksmöte väckta förslag till ändringar i gällande stadgande!) angående Skiftesverket i riket, hvarom uti Utskottens under N:o 15 afgifna Betänkande förmäles, hafva från Hedervärda Bondeståndet blifvit till Allmänna Besvärs- och Ekonomie-Utskottets behandling öfverlemnade nedannämnde tvänne memorial, nemligen: af Riksdagsfullmäktigen A. W.