Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Talures.tolcli intogs ctiir- for nu af frolren H (omn dnde) .s.so~r, som wed myclret lif och frisk- het i ett liort nnforande ntvecklndc); l&lt;vii~noltlnl~be~~s idl::;,: ':) hvarph Dju~.slryddsfijreui~~gells representant, fril Elna Tenow, behandlido &amp; innet: &gt;) En insats i kidturutvecklingtn s.
Fru T e n o w e~ninenta formiga som forelaserdm ach ka~ida formella talang fornekade sig ej helier 11 %-, och det var med mycken varine och inuerligllet so111 l~vinnans, plikter mct d j in c ~ r f~~: nnhi; llos, p i miinuisl; ans, siir~kilc~t samnla gang det piivjsacles, hur.usom (let satt I ~ v a i p l tljnrcn, i all synuerl~ct busdjurea, behandlades vol e eu gradmatarc 113 ett folks moraliska nivi.
De foredrag, vi bar i allra storsta korthet berort, iigde alla rum under formiddagstimmnrna.
Andra motesciagen fortsattes fiir- handlingarna afven pi % eftermiddagen, h d k e t nat~~rligtvis hado till foljd att fylla salen med ett annu talrikare auditorium.
Froken A I Smzdst.r.onz, ~ hrilken i det utsatta foredraget skulle utveckla arnnGt: wunder hvilka fijrutsiittningar Iran kvinnororelsen blifva af verk- lig betydelse f6r kultur och framltskridande?
s ar ocks % en personlighet,] wing hvilken alltid en nppmarkstrm Bhiirarltrets samlar sig.
Med en stor enkelhet i upptradandet, ett foredrug utan all yttre, poses; frambar hon sina genenla, ofta i hog grad origiuella, tanknr i tidens sporsrnbl.
Genom sinu betydnnde ' nttalanden i kviunofrdgan, ej blott inom den del d e a f, som ntgor hennes hufvudfack, pedago- gien, utan Bfven i hvad som ror den teoretiska siclau aE k ~ i n n o - rorelsen, har Lon komlnit att intaga en framslrjute~l plats i v9r kvinnoviirld.
Att froken Sandstrijm ej iir ndgon entmiastisk lrvinno- saksifrare, ej lued obetingadt jnbcl hiilsur hvalje ny bana, som iipp- nas for kvinnan, utan besinningsfullt och oirartiskt dijnler sH \ - ii1 kvinuan sjalf solu llennes verlc, gor hennes ord Siunn mer tullgt viigandc.
SB torde lronferensforedra,aet ha verkat L3de som ell hamsko och en sporre.
Soin en hiimsko pb en alltfor optimistisk men som eu spome till uppfattning af k ~ i n n o a ~ b e t e t betydelse, a ytterlignro ntveckling och fullkomning; if de krafcer och mijjligheter hvnrmed kvinnan sitter inne.
: ':: ':) - s) Kon-mer ntt i sin helllet infiiras i Dagny.
Friiken Sandstroms foredrag koinmer langre fmm att i Dagny int ' ijrns.
%$)
ffittills hade forhand1iag: untr foljt programets regel~ %tt~ fB1.01: och inslzranlrt sig till att i sfijredragsforin behandla de olilra fragorna.
Efter &amp; n Elisnbet Sel ?ners anforande ofver ~Betydningen af] win.- clens arbejde for totalafholcl og szedelighed)) foljde en dislrussion, so111 1Bt de slriftande meningerna ganska starlrt bryts sig mot hvnr- andrw.
Den lc5in.de riksdagsmannen och tdaren brnkspatron Hugo Tamm fiirfiiktnde de teorier, soin federationsrorelsen gjort till sina, nanlligen npphiifvande a£ clet fornedrande slafveri, hrari den ssnlr- tioneracle och reglementera.de lasten hAller en viss Izlass af Icvinnor bunden.
SA lBnge den opinionen existerar, som siitter en olike mo- 1: slislz norm for de bbda konen, som 1Ater mannen g&amp; fri och nlrtad under det att k.vinnnn for samma forseelse foraktad utlrastns ur samha.llet, forblir strafvandet att hbjs kvinnans sociala niv8 fruktlost.
Snmma sedlighetsbud miiste ovill1: orligt gdla for mann.en soin fijr Iwi n n xu.
Hot Bsikten om npphlfvandet af den s. lr.
seglementeriagen, till hvilken storstn dele11 af forsnmlingen anslot sig, upptriidde inedecine dolctor Lawent, som, bberopande sig pb lakarevetenska- pen, vnrnnde for att i ett sii viktigt arbete som sedlighets-, arbetet, l&amp;ta lziinslorna alltfor mycket tala.
Att detta inlagg sknlle viiclca protester faller af sig sjiilf.
Men &amp; hen mBnga sl~iftningar i nppfattningen af sedlighetsfr8.gaus losning gjorde pig gBllnude.
Och sBllan torde en forsamling, fitminstone en forsamling af kvinnor, haft att uppvisa iner diametralt motsatta rilrtningar Bn hGr.
Det strgngt Irristliga &amp; skirldningss8ttet, hvilket hade en v&amp;l- talig och varmhj8rtac~ mblsinnn, och det i hog grad frisinnade, soin Bfven ej saknade forfiiktare.
Den Irroppsnrbetmde lwinnan, hvilkons s&amp; funnit en varm forsvarare ur deras eget led och makan och modern ur sarnhallets hogsta bildningslcretsnr.
Alln dessa uttalaa- den bildade mer eller mindre betydelsefulla led i dislcussionens kedje, i hvilken for ofrigt som ett hmfvndmoment ingiclr de bgdn m,znliga delta.garaes replilzslcifte.
Soin fellet vanligtvis iir ~ n e d diskussionei., forde iifven denm h a r k e n till losning af den debatterade frBgan eller till omstBm- wnnde af de respelctive tslarnes fornt f attade bsilrter, inen den hnde sin betydelse daraf, att oli1z.a t81dmnde fiago tillfiille bora hvar- andras menii~g, l~varfor.~~tsn det lifliga ini; i: esse hvarmed v8r tid om- fattar sedighetsfrAgwn, pit ett ofortydbart s&amp;tt fidagalades.
Den sista nlotesdagens forsta afdelning yar Bgnad Bt det vik- tign spijrsm4Jet: s jnlsviirden.
Hiir hit forst fru Cl~ndotte Nom-ie, '
sjtilf en sti 1751 praktiskt s o n teoretiskt ntl~ildnd sjnkskiiterska, oss hors siua tan1m.r aiigHende ~Sygeplejc som nrhej (lsfc1t for kvindtwW, uttalanden som fingo sin vikt b&amp;de gcnom den fiiredragancles sym- pat,iska peraonligliet ocli den gr~znclligliet liverined Iion visade sig Iin studerat sitt Gmne " ').
- Dii d~litclr J.
E. Hcrgwall af liiilsoskiil r a r hiudrnd att sjiilf f~mulagga sine sppniiktcr iif ver:) Di striktsliii- terslror, en modern insnt.~ i svenslsa laiidsbygdens historia?
: fiiiv- drogs den sakriku och riil utarbetacle uypsatseu af ~ucd.
lie.
frii- ken Torn Gmnstrijm.
med sitt fiiredrng B Om Diirpi % fiiljde f1.u llfwgaretcr Vltll~~m kvilideriies vzerneplikt B.
E t t viiltaligt och kraftigt 2 stridsrop 9 -- fiir fredssaken.
Hvad tal.
~ i l l e kulla den lrrinliga v: inleplikten iir att viirnn mot u l h ijdeliiggande makter.
Ocll den viirsta 3f iless; ~ inaktei- iir h i g e t.
Kvinnan hnr stor makt, oil1 iclw att hinclru krig sB att begl.linsn Icrigets fasor gellorn att lindra dt!
sr " lrac1es lidanclco.
Och dartill biir hon Bfven under freclstid l~ereda sig.
31cn fr: uljfiir nllt skall Ilon snrBnc ' L~~ sitt inflytanrlc p5 cltt eiika inge 1nii1liii~1~orn: i stiirre, iidlare begrcyp om iii-u iin deli niedeltidxukti,v: ~ ul) ~) fat.t.niii1r; t~11, att den fiirst ocli frCilust ~ i l n i e s sviidet i hand.
Cng !.cfiii.
di var det piS8ktigt framfiirda tn1et.s Irorta moning.
Och livilkeii kvilili: i instiimmer ej 1iii.1-i af fnllaste hjiirta!
RB &amp; terstod endast tre pnnkter 1); progra~net: n.lifiirandet oiii x. de krinliga gy~nnasternas n p p g i f t ~, godt ocli tiinkviirdt till sit t innelibll, behaglig t framfiirdt af frn EbLu .Her.rtnen, och: .Om n-p Iduns, spirit.uelt, lifligt, tillsatt ined cn fin krycld; ~ af liumor, R111- iindait till form och idenlistiskt till: ~ d i i g $ n ~, lucd en fiirg ~Bclnil eudast r51.
fiarnstiieade fiireliiserskn friikcn Ellerj Key vet utt fijr- liius sitt iimne.
-- Till sist liimnade fil.
kaud.
E. Svemh en sakrik iifrerblick af de siste Rrenv landvinningar inom lagstiftningen, fiir sb ridt det risr, den svenska Brinnans riittslign stiilliiinp, 11vnr- efter en kortwe disk~zsuion ridtog, wider hvilken friilrctz Lla 3 I t ~ lander frQn Finland liimnade nRgra npl) lpilingui.
riirsnrle k ~ i n l ~ a n s stiillning i hennes fiidernesland.
Hzrmed var konferensprograniet genoingfinget och ordfiirando knnde nu, seende tillbnlza pH allt (let goiia soiu under iniitesdagarne presterats, af fdlaste hjBrta hemliirn sf v5il giistclr soin lanilsmiin, si7 vB1 foredragande soin Rh6rare, ett, rurnit.
tack fiir gtdt samal.hc !t.e och sympatiskt forstiende.
Innan ~i siittn pu13lilt fijr den allvarljga afdelningen af kon- fei: ensen, mdste vi dock nainns nAgot om ett par n~~nlmer utom program.et, hvillra ej inottogos ined iniudro jntresse iin de iifriga .. Ett af dossa lTar en hiilsning EI.~J-I fru Rosalie Olivecroaa, frnlnfard nl fr8ken Evn P~yxell, hvari clcnna v&amp;r hiigt viirderade representant for ett altlre, bnabrgtaude slrilcte, ut alnde sina varmn sympztiei- for konf eim~sen ocll d ess striif vanden sr~111t si tt Beklagande att af sjulrdom vars fijrhiadrad att cleltczgn i cletta det forsta storre lcvinnoi~oto i vbr hufvudstad.
-: Ett annnt ej mindre v8rdefullt bevis for ntt konferenson foljdes med varnla vdouskningar iifven: ~f livinnosalrens brista f~rkiinipnr pB andra sidan Osterujon, erh.011~ genom clen nf friil~en Hagmnu.
frainforda hii.lsninge11 frin en den fiilskn 1~vinno1: orelsenx forniii1lsta veteraner, frolien 13lomqu ist i Helsinglors.
E ' lem hiilsi~ingst.eleg~ .. rtn nukommo, c1W1: iblund ett f $11 frijlren Alesnn-,.
Det hnr oft: ^ i fijr13in (lelse med 1tong1.esaei-, anorcl~mnde nf oss svensli~u., blifvit mmiirkt, a t t nB; jena och de festliga samkv %i-~-~en nlltfor 111 ycliej inkrbldi: ~ pti cle nllvarliga fih1iandlinga1-na.
Nen om l w i u n olroni ' erensei1 lcnn d&amp;ta ej lned fog siigaa.
Tviirto~n clet slrnlle visst ej slcndat, on1 flere tillfiilleu fur deltagame erbjudit sig att sm~mmfornx i siillslrnpliga log fi-jr att stiftn bek~mtslmper, s n d n pessonlign intryclr, ined ett ord fisC idka ett nngeniilnt siillskaps- lif.
Nu jnsl~riinkte sig denna do1 c.f lrongressbel~dll~zingen ndstan.
nteslntande till det aftonsamkvam, soiu anordnnts i Hato1 Phoenix ' festvkning den sista af iaotesdagama, Det var en ~w-Acer fest.
Mycket folk, hogtidslsliidds giiitcr, natnrligtvis e t t ijfrerv&amp;gande s n t d ilnmer, lifligt samsprdlr och glad stii11iniug.
H~~fvudparten af underh8llningen togs i ansprBlr.
a f m~sikprograinet, en verklig Ico~~sertafdelning, dAr nlan ficlr hijra 11ii.rlig sdng och nnuau vnclrer musilt af uordislra, hufvt~dsal~ligen 1.isialiga tonsattare, ntford a f frarnstileade mtister.
SB foljde sup6 lned tnl ocll s l i h r p i vors och prose!
det talncles varnln ord for v5ra f~- !iinm: mde giister, f o r sninmanslutningeus id&amp;, for samarbotet - inellan Inan ooli kvinna o., s. v., och d&lt;irrnecl var sistn akten utspelad
i cle Svenska lrvinnornas nationalforbunds konferens.
I) e intlyck, s o n cleltagarna me ' df~rt, slrola dock, hoppas ri, mra af ora~~sldignre art Bn dem nigon festst8mning, om $11 aldrig sb hijg, kan skiinlra.
1;.
D -- 11.
Li ttera tur.
Arbetss tu go r fo P barn.
E n sni~lman fnttalrde &amp;.
a ~ ~ s t l i l l u h t ~ qf cr.rbetsstugevei-ksa) 1~71,ete12 i Suerige af ~ (il~znn Hiertn-Retzius.
Orden h b e t s s t u g o r for barn, sola nled guldbokstiifver st8 in- ristade p t perinen till det vacksa arbete, hvillret nu ligger frain-
for oss, iir en inskrift, som i all sin enkelhet viiltuligt vitt.nar om ett nf de framg8ngsrikaste och inest viilsignelsebringande viil- gorenhetsrerk, som det sista artiondet har att nppvisa i vlrirt land.
Arbetsstugan!
For hnr miinget armodets barn Br cj dettn ord liktydigt rned en af omtiinksamma och kiirleksf~dla lianiier beredd fristad undan gatans hold, morker och frestelser ocli det egna fat- tiga hemmets vantrefnad och nod!
Hnr mlringen manniskoriin ser ej i dettn ord Btminstone en tillfredsstiillande losning p&amp; ett af r d r t samfuadelifs svaraste sporsmil: hur ofva barmhartighet utan almosans deinoraliserancle inflytande?
Den st61-sln bas-1n7tiirtig7iet ti.&gt;- att, 7,jiilpn ~ntinnisko~~za att 7tjjdZpa sig sjiifia, det iir den tanlce, som utgjort grundvnlen hrerpB arbetsstugornas stiftarinna byggt sitt miinnisko- alskande verlc och alltjiirnt bygger vidare under fortsatt fullkonl- ning och utveckling af detsamma.
Hvar och en, sorn foljer med valgorenhetsmbetet i v5r hufvud- stnd, kiinner val till arbetsstugeverl~smheten, de flesta, Btminstonc af v h a kviuliga.
barnavanner och filantroyer, h a h a siikert ntgon gBng besolrt en arbetsstuga och under gliidje och riirelse tagit i betrnktande en af dessa smA arbetscirklar, sammansatta af torftigt Icladda men gladt beskaftign barn, som afton efter ufton samlas kring viiuliga, ledarinnor for att samtictigt lam sig arbetets nytta och gliidje samt erfara njutningen af dess frukter, hvilka har visa sig i form uf en riklig nftonmlltid.
Men om Bfrell efter en 10-&amp;rig verksamhet nArbetsstugor for barn, iiro institutioner viil kiiuda af den svenska allmanheten, a r pet forst sf foreligganile arbete man f i r ogonen riktigt oppna for deras betydelse.
Skapariunan af det storartade viilgorenhetsforetaget, fru Hierta-Retzius, har liar met1 lika rnycken skicklighet soin grundlighet, samt ledd af ett aldrig svikaade intresse for och kiirlek till sin skapelse, sarnlat och be- arbetat ett vidlyftigt material till belysande af.
arbetsstugornaq verksamhet och utveckling.
Det rika amnet har ikladts en form, sorn gor det dubbelt tilldragande: en liflig ocll behaglig framsttill- ning, en s&lt;irdeles priiktig utstyrsel och en rik sanding af illnstmtio- ner, franwisande taflor ur den sida af barnayadden, sorn genonl arbet~stugorna fdr en sA vacker belysning. '
De tdrika iuteriorcrna frin hnfvudstadens och landsortens arbetsstugor, 5tergifna i] ins- tryck, forliina arbetet ett siirskildt intresse.
Bokens inledande kapitel behandla p i ett siirdeles intressant satt arbetsstugornas andamu och betydelse.
utg4r frHn den synpimkten, att det 3igger samhlllet att genom Iampliga iitgiirder
soka forekomma [let olyckliga inflytande, som nod och dUig upp- fostran ntofva pB det uppviixnnde slaktetl De i hog grad sorgliga.
missforh&amp;llauden, soin fol: orsnlras a£ ett sysslolost kringdrifvande pK gntorna, barntiggeriets demoraliserande inflytande, m. a. o. de for- niinista orsaker, son1 bidraga att befolka vBra flngelser med nnga brottslinger, frarnlaggas vdtnligt och ofvertygande, p&amp; sanima gang s o u nodvandigheten af att forebyggcz det onda genoin att bibringa de unga lriirlelr till arbetet pB det varnlaste beifras.
- Sedan foljer 1) erattelsen om arbetsstugornas nppkomst och ntveckling.
Vi finnn cliirnf, att stiftarinnan visserligen Hemt; zt sjiilfva i d h frBn ~ B r a grinn- lnnd, Norge och Finland, men att densamma i v h t land vnnnit en fnllt sjiilfstiindig r~tveclrling och hos oss niitt en ldngt storre utstriick- ning an i nfigot af ~7iira grannlaad.
1896 funuos i Stockholni 11 arbetsstugor, i hvilkcz tillsammans 1,333 barn voro upptagna.
I lnnclsorte~~ voro IG dylika r~nstwlter inriittade, och nya s5idai.a till- kornina alltjiiut, efter hvad tidniagarna ha att beratts.
Intressanta redogorelser for de oljlca arbetsstugorna, derns arbetssBtt, bai: aantal, lohaler m. rn.
utfylln B ' h god del af det omfBngsrika arbetet.
For tlcin som praktislrt oaska studera planen till dessa slags nppfostrings- anstalter, torde iifven de noggrmna uppgifter som liimnns r6rmde cle olika handaslojder och arbetsrnetoder, soin i srbetsstugorni fore- ~r0111111a, vczra i hog grad larorilra.
Men att i en flylctig litteratnranm8lan pi. % ett tillfredsst~llande siitt behandla ett verk af s4 stor social betydelse so111 det foreliggande, iir ej gama mojligt.
Vi torde sedernlera f B tillfiille &amp; terlrornma till Binnet och det i. ett sa.mmanhang dar det battre lronlmer till siu riitt.
M B det emellertid redau nu vara oss tilliitet, att, om Bn pB ett ofull- komligt s&amp;tt, uttryclra vBr glldje ofver, att v&amp;r tid sett ett foretag son1 det, hvarorn boken om)) Arbetsstngor for barn)) Br ett sB viil- taligt vittnesbord, kronas med framgBng, och det tack \ rare en kviilnas energi, pralrtiska iorstbnd, oegennyttiga offervillighet och m~nskligheten.
valma bliclr for det so111 biist Iran L.
Lyckans h agringar.
Fantasi och vel-klighet a£ S ' umq Frylcl~o1~n.
Det finns bocker, son1 ligga son1 en sten pii en redaktions bard och som det fordras en verklig kraftanstrhgning for att t a p it11 med.
Dels inger omfhlget respekt och dels ar sjalfva &amp; innet a£ den beslraffeiihet, att lnm ej vet hur man skall t n det.
under tvekm och tvifvel ggr tiden, och dar ligger alltjiirnt boken, u piminnelse om ens forsummelse.
som en stum e l ~ ~ w viiltalig Och en sbdan, pA ens recensentsainvete stungt v5igmdew sten Cr, den luftiga titeln till trots, Runny Frylzhol~ns nLyckilus hiigrin- gars.
Bolren utkom redan dA cle fiirsta spirande lofven sprncko ut i v,hsolens glens - symboliskt for ett f~rstlingsarbete - och nu har snnrt det sista bladet af hiistens slroningsliisa hand slitits af triiden och fortfarande ligger arbetet oriiriit, och den trhd, meti hvars 11jHlp 1-i hoppadus l~itta nt nr ovisshetens labyrint, ha r i iinnn ej lSckats finn ?.
DK emellertid Dagny ej lran 15t.a den synden ko~nma sig till last att lBmna ett sfi pass betydande och omfingsrikt arbete tat ' en kvinlig forfattare nlldeles oplakt n~lt, slrola vi Btrninutoue fiirsijka klargora anledningen.
till rAr tvekun ott recensern detsamma.
Svliigheten anges p l sjiilfvn titelblnilet: nFantasi och rerklig- hetn.
NB, skalle ej dessa element goat knnnn smiilta tillsammnns frtignr man?
J o visst, men nllt beror pb llur sammansmiiltningm nlycken belasenliet, lir gjord.
Och trots 60 b8sta fiir~tsiit~tningar: poetisk uypfattning, stilistislr begifnin,~, liiinsla och viirme, har fij1.f.
ej lgckats gorn blnndningen njntbw.
En ~.ommtiaerad Ironstbisto~.iir eller en konsthistorisk roman, se rliir hvncl loken iir, och iini13 hvnrkctn det ena eller det a n d m Roiuansn hnr den skiinn, uto~nordentligt ideelt anlagcia Hiirdis Fura till hjiiltinna.
Hen iir en nordisk ungmii, hvars tal och tan- lrar, ja bela vpelse iiro oaudligt hiijtla bf \ - er hrardagslifvets yrosaiska viigar och for hvars fot miinnen falla liksolu griis.
Under sint vandringar pA Italiens Idnssiska mark llar Hiirdis onpphiirligt den lyckan ntt pStrBffa ~nanlign sjiilsfriluller, fiiretriidesris uf engelsk nationalitet och af hog bord, hvilkn fiilja heme p l hennes flykt i fantasieus rymder, diir de med andnkt lyssnn till hennes estetiskn forelasningar.
Ty HBrdis foreliiser nlltirl, i hotellet vid table d1h6ten, pB Capris klippor, tinder Villa Dorias lummiga triid, i Trcnedigs gon- doler, i Roms katakomber, iifverallt.
Uet brusw en stindig strom af viiltalighet och risdoin fr5.n liennes sbi; na liippar.
Men till nigot sA jordislrt sonl miinnens I~iirlelr vill llon ej lyssnn, t. o. 111. den adle, srirnlodige Ramsay, den sistn, zf reskumraternn, via livars Imnd hon trAngt in i net allra lleligaste: ~f konstens och skouhetens tempel, Kter hon fara.
rid liemlandet, viil Svcrige, lir Hiirdis bunclen lnod oslitliga bm; l och diir, det ltiter oss fiirf.
skymta pb bokens siah blad, forennr l ~ o n till slut sitt lif med en
nng mnu, hos Ilvilken hon fnnilit den liinge solrts ~nnclliga fofstH- elsens syinbol, virad med lr~aslans purgurriid: ~ rosor,!
Detta 81. romanen - fnutasien.
Verkl igllcten 81.0 de Iroustn&amp;rli.ga ocll litterars betraktelser, ined 11villra boken forinligen iir spiiclrad, och son1 genomsyinn hela dogen.
Forfattarinnan nedlggger diiri hels, 411 estetiska trosbel.ciinnelse.
H e l ~ v8rldens konsthistoria passerar revy.
Antdren, reniissansen, v l s ticl, Italien, Sverige, Michel-Angelo, Victor Ryclberg, Tegnbr, Carl Larsson, Sven Scholander, Heidenstan1 - fiwufor allt Heidenstam - ingenting &amp; r ofrerho,ppdt.
Ar det att uudm pB om den norellistislr rdensenten, sorn trodde sig 11n ott @ r: 1 med en roman, tappar bort sig i virrvarret af estetislrn re- flesioner och reinitterar holm1 till Ironstki: itikern, och nit denne iterigen ej finnei ntt ~Lyclrans Iliigringar)) ligger inom hnns omriide?
Det i i i ined ett orcl bolrens htir franihlllna di~bbelnatnr, s o n Br orsalron till, att man st6r sfi veksarn iafor clensslinmn och ntt den ' PA l+i.ilge.
blifvit liggaiide pB rednktionens bord, oanmiild och olwitisernd.
Den innel~iller en sAdm blmdning af verlilig poesi och ~qytty1tndt kans~osva~nmel, af 0rigin.ella och vackrn tanhi!
rijrande fbreteelser jnoin Ironstens och litte~: atnrens vBrld ocll lika omognn so111 tviiirsiilira uttalandcn iooin s: mrna ornri.de, att nnrnii1ai.e~ viil, soln hiir niicltoi.ftligen i sista stund slrstt, mlristUe noja sig ~necl att yreseate1.a boken for Ksoren, men Iwitilcern lielst f6rblir s t u m.
---- U r kvin norna s 1 if, Shrtiier LZf.
A.nm TO " 1 " r~striim.
Lnnm k1ai: hoh knn gliicln sig R t att 112 bildnt slroln.
Lik svainpar VGSLZ de upy dessa s. lr kvinnolifsbilder u r clen jord- m&amp;n, soin heimes tnlangfulln peni1n ~ n e n gs~ulllign och osnnda fantasi SB iiro Ann: ~ T~I-ust: .oins nyss ntgifna Studies.
s &amp; riil berecit.
zw kl: imzorwa.s lif ocksA en yinp pK clen mnrl~olmslra nloderstaiimeii.
Detl %I: fn.llt npp med k %nslo~., nerve]: och stlimningar m a n f %r till li fs, de IzRsfinns te p s y l i ~ l ~ ~ i fi; ~: nimniel ~ l &lt;: ~ ser, clen.
mest Iromplicerade fiirgsymbolik, och n.ntul.fantnsier sb snbtila, sK mystiskt cljupa, ntt de for grofre siaaen &amp; roG Ii ardt niir ofomi~nbni.a.
Och)) far myclcet blommor) ~ viickn ju giiriia el1 kriiljande kiimsla, man d l hn upp fiiastret, l s natur och in clen hislcn luften, k i m n att 11inn nilclas i G ~ ~ c fria 3tt cli: ifI~~~~ntmosfii~: eiz inte iir g j o d for den noi; maln miinuislcan.
Lilrnelsen iL.
htir fullkomligt 135 sin plats.
Ty det 3ir ni; VAI: ljnfva, oskylcliga blomste1~8rld forf.
tagit stoff till sina fiirgmiittade
utgjutelser.
Hon sysslar sH mycket med farger och dofter, att de stigit heme Bt hufvudet, att de, som forf.
sjiilf sager, lfttei * heme)) njuta en fidlstiinclig fiirg- och doftorgies, ocli hemes inre iir, som det Ileter,)) fiirdigt att fascineras diiraf, att begara, iinska de storn lidelserna, utt ii,lslra skonhetskulten, att finnn det hvardngligu bwalt, det lilla, sm&amp;tt, det enformiga trist, det riina trAkigt.&gt; Icke sant, Lilnra Marholm upp ' i dagen, for ntt cj niimna en oss n5imm-e stgende fiirebild?
Och har man e j behof af en nppfriskaiide luftning efter alla dessa)) lcaskader af rosor, fylliga, djnpfiirgsde, riled komplicerade v i ~ u l i t e r ~ dessa ~, wkamelior, roda som heta kys- s a r ~, ~heliotroper - dekadansens kanske mest typislra blomma - som h ~ i s k a farliga ord med srartbld liippnl.
?~ Nej, up11 ined fijn- ster och dorrar, lbt friskhet och nritnrlighet spel: 1 iu i rBvinnoi.nns lif) &gt;, saanerligen de dli f H lust hiinge sig iit ndgra ~bloinstorclldiiiniul.:.
i cleniza stil.
f r o fijr iifrjgt ej, att nlan af en bok af denna typ f&amp;r ndgot intryclr, att, sedan man o p a t igenom de 131 sidoisnn - det iCr nnnsrs mycket fort gjordt., ty dell lilla boken i katelresfornmt 1: ur myclret breda mariginaler och sm8 korta rader - att nlan diiraf hemtar sR pass mycken bel~illuing, att man ens kan redogom fiir innehlllet.
I nrztur- ocll blomsterm5lniagarna aro inpassade en iildre och en yngrc dam, som resonuera ofver tidens fijreteelser, forst ocll sist ofrer kvinnnns viisen, roilii tont.
De lrtiuna och t i i n k likn dessa Bida, den 70-&amp;rig %, som har lifvet balroln sig, och den unga, soin s t h widt npp i lifvet - det 5ir denna sistniimnda som skrifrer -- och de komrna ofverens om, mtt det iir ~ d e n instangda erotiken hos lrvinnsn, som ar roten till allt ondt, till alla de andliga sjukdomur som behafta kvinnokonet - w forst db denna f h g e slaypes lijs kan lifvet blifva rikt.
De sitta emellertid, slsom bokens slnt- ord profetiskt lyda, wmed kikaren i hand och speja efter grynin- gen till en ny d a g.
~ Vi B vAr sida se med fortrijstan fram mot en dag - och r i tro den ej vara l h g t afliigsen - clb r l r litteratw ej Iiingre slid1 belastas med sQ mHnga omogna alster a£ ett missriktadt och osnndt Iciinslop junk.
1,. lA
3 Kvindelig Laeseforenlng i Kopenhamn firade d.
1. sistlidne olctober sitt 25-Brsju~bjle~uu.
For Dagnys liisare har denna tilldragelse ett siirskilclt intresse, ity ntt Kvindelig Lzeseforening k m i viss lneniiig anses harstamma frBn ~Stocklzolnu Lasesalong for damerr sBsom den nuvnrmde ~iisesalon- gen i sin tidigaste ungdom beniimncles.
Denna grundczdes, som be- lrant, for iner iin 30 kr sedan och Har genoln sitt; foredoine bidragit att ingifvn stiftar.innorna af Kvindelig Lzeseforening mod att soks bildn ett liisrurn for lrvinnor oclcs8 i Kopenhamn.
Men det vore en ofvedoppsgarning ntt hbr niirinare redogora for institutionens verlcsamhet, ty i f611.21 Brg.
af Dagny s. 98 finnes inford i n Iiistorilz Bfver dess upplzomst, utveclding och nnvarande stBndpunkt.
Blott nkgrn falrta m i tiU.iiggas.
.Kvindelig Lzeseforening iir egeatligen en ldnbb s o u sjdf viiljer sina medlem~nar.
Lokaleq Br sdedes ej oppen for allmiinheten.