Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
211 uti tiel stadgade betalningssättet, den der för öfrigt endast skulle komma en del af låntagarne till godo, ingalunda synes vara af några serskilda omständigheter påkallad; men då E. K. M., enligt ofvan omförmälda nådiga remiss, redan förordnat, att med de ännu oguldna lånemedlens inbetalning finge lilis vidare anstå, så och till beredande af större säkerhet för bela lånesummans återbekommande, än de många serskilda skuld- och löftes-förbindelserna torde innefatta, hafva Pdkets Ständer beslutat att, i öfverensstämmelse med hvad rörande återbetalningen af det sistlidet år staden Christianstad beviljade förlagslån blifvit af E. K. M. i nåder föreskrifvet, det ännu icke betalda beloppet af den lill förlag för handlande och näringsidkare i Amål utgifna lånesumma må, under vilkor att dervarande drätsel-kommission, å stadens \ägnar, förbinder sig ansvara för inbetalningen af detta belopp jemte derå från de förut afgifna förbindelsernas förfallodag upplöpande 4 procents årlig ränta, få erläggas med en tredjedel vid slutet af Januari månad nästkommande år och med enahanda belopp vid samma tid under hvartdera af derpåföljande tvenne år.
Vidare och i likhet med hvad Rikets Ständer, på sätt i underd. skrifvelse af den 15 och 24 sistlidne Mars blifvit anmäldt, beslutat i fråga om befattningen med de städerne Christianstad och Wexiö beviljade förlagslån, samt enär Riksgälds-kontoret fatt sig ålagdt bestyret med bokföringen, bevakningen och indrifningen af alla andra till brandskadade städers återuppbyggande under sednare tider utgifna lån, hafva Rikets Ständer bifallit alt, såsom E. K. M. i nåder föreslagit, de Stats-kontoret hittills uppdragna bestyr och åligganden i afseende på staden Åmål beviljade förlags- och byggnadslån må af Riksgälds-kontoret öfvertagas; och få Rikets Ständer, till följd häraf, i underdånighet anhålla, det E. K.
M. täcktes i nåder anbefalla Stats-kontoret att ej allenast till
Riksgälds-kontoret öfverlemna hvad som å förlagslånet redan är inbetaldt, utan ock på detta verk i laga ordning öfverlåta alla de rättigheter och ford rings-anspråk, som, med hänsigt till nu ifrågavarande tvänne lån, genom E. K.
M:s nådiga bref den 6
Maj 1846 samt vederbörande låntagares skuldförbindelse blifvit Stats-kontoret tillerkända; och torde ej mindre E. K.
M:s befallningshafvande i Elfsborgs län, än magistraten och byggnads-kommittén i Åmål, nådigst blifva förständigade om behörigt iakttagande af de förändringar, hvilka Rikets Ständers nu fattade beslut komma att föranleda i de af E. K.
M. förut meddelade stadganden, angående lånehandlingarne och dervid förekommande anmärkningar samt låne-medlens redovisande och inbetalning m. m.; skolande en oftanämnde tvänne låns kapital-belopp motsvarande summa, såsom godtgjord genom omförmälda öfverlåtelse, derefter i räkenska - 212 Expeditions-Utskoltets Förslag till und.
Skrifvelse, IV.-o 118. perna a floras å Riksgälds-kontorets återstående fordran af Statskontoret förde, sedan sistförflutna riksdag, utaf mindre kreditivet lyfta de medel.
Hvilket allt, till svar i ämnet, Rikets Ständer få hos E. K. M. härmed i underd. anmäla.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 26 Juni 1848.
Uppläst och godkändt hos Ridd och Adeln den 21 Juni 1848.
Preste-ståndet den 22 — — Borgare-ståndet den 22 — — Bonde-ståndet den 26 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående ifrågastäldt låne-understöd åt Wexiö domkyrka samt Institutum clinicum och läns lazar ettet i Lund.
Uti., N:o 197.) S. A. K.
M:s vid innevarande riksdag aflåtna nådiga proposition, angående statsverkets tillstånd och behof, har E. K.
M. behagat, i sammanhang med frågan örn serskilda anslag för föremål inom 8:de hufvudtitelns område, gifva Rikets Ständer tillkänna, att, af i den nådiga propositionen uppgifne anledningar, dels domkyrkans i Wexiö tutorer, E. K.
M:s befallningshafvande i Kronobergs län och biskopen öfver Wexiö stift, i underdånighet hemställt, det E. K.
M. måtte af allmänna medel bereda Wexiö domkyrka ett lån af 25.000 r:dr banko, till en början under några år räntefritt oell sedermera emot årlig inbetalning af fern procent utaf lånets ursprungliga belopp, af hvilken årliga inbetalning en del skulle utgöra ränta, beräknad till 3 procent, och det öfriga kapital-a {'betalning; — dels ock direktionen för Institutum clinicum i Lund och dermed förenade Malmöhus läns lazarett, kurhus och barnbördshus underdånigst anhållit, att E. K.
M. täcktes åt nämnde inrättningar tillvägabringa ett amorteringslån af 75,000 r:dr banko, att utgå i tve delar med 25.000 r:dr den 1 Juni åren 1848, 1849 och 1850, mot förbindelse för di - Expeditions-Utskottets Förslag till tind.
Skrifvelse, IV.-o it g. 2i3 rektionen, att å kapitalet erlägga ränta till tre för hundra om året och att med högst två för hundra årligen kapilal-beloppet återgälda; och har E. K. M., som ansett förenämnda lånebidrag behöfliga, till Rikets Ständer i nåder öfverlemna t, huruvida, på sätt E. K.
M. redan förut i afseende på andra dylika bidrag antydt, tilfgångar kunde utfinnas för meddelandet af så väl förrherörda, för Wexiö domkyrkas utvidgande sökta lån, på dervid af E. K.
M:s befallningshafvande och biskopen uppgifna vilkor, som det amorteringslån, direktionen för Institutum clinicum och läns-lazarettet, kurhuset samt barnbördshuset i Lund begärt, under de vilkor, direktionen i sådant afseende uppgifvit.
M. sålunda i nåder framställt, hafva Rikets Ständer tagit i öfvervägande; men då statsverkets tillgångar för närvarande icke lemna utväg för meddelandet af ifrågaställda låne-understöd, hafva Rikets Ständer funnit sig föranlåtne att till E. K.
M:s nådiga proposition i dessa delar icke lemna bifall. Hvilket, till svar härå, Rikets Ständer få hos E K. M. i underd. anmäla.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adela den 21 Juni 1848.
Preste-slåndet den 22 — — Borgare-ståndet den 22 — — Bonde-ståndet den 26 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående föreslagna jemnkningar uti det antagna myntsystemet.
Utkden ]N:o 24 och 47 samt Mern.
N:o 57.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer vid sistförflutna riksdag beslutat, alt Svenska myntets räkne-enhet skulle fastställas till * r:dr silfver, i enlighet med det skrot och korn, hvilket myntordningen afdon 9 Maj 1835 bestämmer, och att denna räkne-enhet, svarande mot 1 r;dr r:gds eller 32 skillingar banko, borde be - 214 Expeditions-Uiikotlets Förslag till und.
Skrifvelse, IV.o >10. nämnas riksdaler samt indelas i 48 skillingar och hvarje skilling i 4 styfver, samt E. K. M., uppå Rikets Ständers derom gjorda underd. anhållan, härå h-mnat Sin nådiga sanktion, med förklarande derjemte, att E. K. M., sedan de för det nya mynt-systemets fullständiga ordnande och tillämpning i afseende på allmänna räkenskapers förändring, utskylders debitering, vexelkursens noterande, böters beräkning m. m. nödiga upplysningar hunnit inhemlas, ville i nåder förorda örn tiden och sättet att bringa samma system i verkställighet; så har E. K. M., uti en till Rikets nu församlade
Ständer aflåten proposition af den 20 Dec. sistlidet år, föreslagit åtskdliga jemnkningar uti berörde myntsystem; men då, vid pröfningen häraf, sådan skiljaktighet uppstått i Riks-ståndens beslut, att, på grund af 75 § Riksdags-ordningen, frågan förfallit, få Rikets Ständer, till svar å högstberörde nådiga proposition, detta i underd. anmäla; framhärdande &c. Stockholm den 26 Juni 1848.
Uppläst oell goJkändt lios Ridd. och Adeln den 21 Juni 1848 Presle-slåndet den 2» — — i Borgare-slåndet den 22 — — Bonde-ståndet den 26 — — Rikets Sländers underdåniga skrifvelse s om ändring i sättet för kungörelsers publicerande i kyrkorna.
(Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.-utsk. Bet., N:o 14.) S. A. K.
Då kungörelsers uppläsande under den offentliga gudstjensten
Aid de stunder, då församlingen bör, befriad från verldsliga bestyr, odeladt egna sin andakt åt betraktande af Guds ord, enligt Rikets Ständers åsigt, hafva ett menligt inflytande på det sannt religiösa sinnet, och det dessutom synes mindre lämpligt att sålunda sammanblanda förkunnandet af religionens läror med underrättelser 0111 timliga \ärf och förrättningar, ofta nog af den mest underordnade art, hafva Rikets
Ständer af sådan anledning och till förekommande derjemte af det missbruk, som, enligt hvad Rikets Ständer inhemtat, på fle - Expeditions-Utskettels Förslag till lind.
Skrifvelse, Nr o 121. 215 re ställen eger runi-, eller att afgifter för kungörelsers emottagande och uppläsande vederbörande affordras, för sin del beslutat utfärdande af en författning, hvarigenom, med ändring af 2 kap. 5 § kyrkolagen samt 32 § af Kongl. Maj:ts resolution på Presterskapets besvär den l():de Mars 1719, stadgas, dels att, med undantag af bönedags-plakat, hvilka, såsom varande i religiös egenskap, efter predikan och näst efter bönen ”Fader vår” må uppläsas, alla andra Kongl, förordningar och auktoriteters samt enskilde personers kungörelser skola omedelbart efter gudstjenstens slut från predikstolen af presten uppläsas i den ordning, som hittills är vorden föreskrifven,- dels ock att, för kungörelsers emottagande, uppläsande och förseende med bevis derom, någon betalning icke må af vederbörande uppbäras.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln deri i\
Juni 184S.
Preste-ståndet den 22 — — Borg.ire-ståndet den 22 — — Bonde-ståndet den 26 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, i anledning af väckt fråga om ändring i nu gällande stadgande rörande tiden > då damlucka skall vara öppnad.
(Lag- samt Allm. Besv.- 0. Ekon.-utsk. Bet., N:o 15.) S. A. K.
Med anledning af de oläger:heter, hvilka inom de norra orterna, såsom Norrbottens och Westerbottens län, der is lage qvar i sjöar och åar till början af Juni månad, föranleddes deraf, att, jemlikt stadgandet i 20 kap. 6 § byggningsbalken samt Kongl, förordningen den 3 September 1755, damlucka skall öppnas sednast den 10
Maj hvarje år, genom iakttagande af hvilken föreskrift skulle, till skada för enskilde, inträffa dels att ängarne ej blefvo behörigen vattnade, dels och att sågverks- och qvarnegare ofta nödgades i förtid utsläp - 216 Expedilions-Utskollets Förslag till und.
Skrifvelse■, N.o 127. pa vattenförråden, så att verken icke vidare kunde berlrifvas, har hos Rikets Ständer blifvit föreslaget det tillägg i ofvan åberopade lagens rum, att, inom förena milda län, damluckor icke böra öppnas före den första Juni hvarje år.
Rikets Ständer hafva detta förslag i öfvervägande tagit; och då serskilda förhållanden inom de norra orterna kunna inträffa, de der påkalla ändring i nu gillande föreskrifter i detta ämne, få Rikets Ständer i underd. anhålla, det E. K.
M. täcktes, för utrönande deraf, huruvida den ändring till nu gällande* stadgande om tiden, då damlucka skall vara öppnad, hvilken förNorroch Westerbottens län nu blifvit föreslagen, i allmänhet kan anses vara af behofvet påkallad, låta i nåder föranstalta, att undersökning härom må af vederbörande embetsmyndigheter i föreskrifven ordning anställas, samt, derest förändrade föreskrifter härutinnan för ofvannämnde län skulle pröfvas lämpliga, till Rikets näst sammanträdande Ständer nådigt förslag i ämnet aflåta.
Rikets Ständer framhärda &e. Stockholm den 26 Juni 1848.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 21 Juni 1848.
Preste-ståndet den 22 — — Borgare-ståndet den 22 — — Bonde-ståndet den 28 — — Rikets Ständers underdåniga skr ij v else, i fråga om privatbankernes framtida upphörande.
Besv-. och Ekon.-utsk. Bet., N:o 18.) S. A. K.
Med anledning af de förhållanden, hvilka förete sig såsom följder afprivatbankernes penningerörelse, har hos Rikets Ständer fråga förekommit derom, huruvida icke någon för det allmänna menlig inverkan skulle föranledas deraf att nya eller förlängda octrojer blefve dylika banker beviljade.
Vid öfvervägande häraf och ehuru ifrågavarande enskilde banker, synnerligen vid de tider desamma först uppkoinmo, medfört fördelaktiga verkningar - Expeditions-TJ tskollets Förslag lill und.
Skrifvelse, A?;o lii.
QI7 liingar, så val i allmänhet genom spridande af kapitaler, som förnämligast medelst beredande af förlag för näringarne i de orter, der industrien varit i behof af en större utvidgning, hafva Rikets Ständer dock ansett ostridigt, att, till följd af dessa bankers sammansättning, numera förökade antal och vidt utsträckta penningeröreise, flera olägenheter dels redan uppkommit, dels ock för framtiden kunna befaras; varande i detta hänseende att erinra: att, då delegarne uti nämnda bank-bolag, antingen till följd af frivillig öfverenskommelse eller af oförutsedda omständigheter dertill föranlåtne, kunna inskränka eller helt och hållet inställa den verksamhet, dessa banker utöfvat, en betänklig osäkerhet uti denna, det allmännas viii så nära rörande, fråga förefinnes; att, då i betraktande tages den menliga inverkan, som en hastig och oväntad indragning af i omlopp satta kapitaler måste utöfva på varuvärden samt bestående förhållanden i allmänhet, en alltför vigtig angelägenhet såmedelst blifvit åt enskildes godtycke och omständigheterna öfverlemnad; att dessa banker, sådana de nu äro sammansatta, utgörande föreningar af enskilda samhällsmedlemmar, icke lemna allmänheten den säkerhet i afseende å fullgörandet af åtagna förbindelser, som bos en med rättighet till kreditsedlars utgifvande tillåten bank-inrättning, efter Rikets Ständers tanka, bör såsom oeftergifligt vilkor förutsättas, samt slutligen att, för den händelse en eller annan af dessa banker skulle blifva urståndsatt uppfylla ingångna förbindelser, möjligheten för de öfriga enskilda bankerna att fullgöra nyssberörda vilkor desto hellre lärer kunna ifrågasättas, som ett dylikt förhållande äfven måste, enligt livad den i andra länder inhemtade erfarenhet i sådant hänseende låter befara, på dem inverka, hvilket allt skulle för allmänheten medföra följder af oberäknelig skada.
Då Rikets Ständer således äro af den tanka, att ifrågavarande enskilda banker i deras nuvarande skick icke lemna de för rättigheten till idkande af en så vidsträckt penningerörelse nödiga garantier samt att, i följd häraf, oktrojer för inrättande af dylika banker hädanefter icke böra beviljas, hafva Rikets Ständer likväl ej förbisett nödvändigheten deraf, att, till bedrifvande af den penningerörelse, privatbankerne utöfvat, andra för ändamålet mera lämpliga ål gärder vidtagas, på det omförmälda bankers verksamhet, då de för dem i nåder meddelda oktrojer löpa till ända, må utan men för det allmänna kunna upphöra; och fö Rikets Ständer, alltså i öfverensstämmelse med dessa åsigter, hos E. K. M. i underd. anhålla, dels alt 1*1 K. M. i nåder täcktes låta utarbeta och för Rikets nästsammanträdande Ständer framlägga förslag om åtgärders vidtagande, hvarigenom penningerörelsen i landet på säkrare och Bih. lili R.
Prot. iSjf och 1848, 10 Sami. 1 Afd. 28 218 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse j IV.-o 123. mera bestående grunder må kunna så ordnas, att, vid de nu stadgade oktrojtidernes slut, privatbankerne, utan olägenhet för det allmänna, må kunna upphöra, dels ock att under tiden till nästa riksdag oktrojer för nya privatbanker icke må meddelas.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 28 Juni 1848.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 5 Juli 1848.
Preste-ståndet den 6 — — Borgare-ståndet den 6 — — Bonde-ståndet den 8 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse3 angående rotehållarnes i Bohus län skyldighet att
Jörse sina båtsmän med en månads upp fordrings-kost.
(Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-utsk. Uti., N:o 21.) S. A. K.
Uti nådig proposition af den 8 Oktober sistlidet år, har E. K. M. behagat gifva Rikets Ständer tillkänna, att, sedan dels Götheborgs och Bohus läns fullmägtige af Bonde-ståndet vid sistförflutna riksdag, dels enskilde personer hos E. K. M. i underd. anhållit, att då, enligt det för båtsmanshållet i Bohus län år 1685 upprättade och under den 16 Januari 1739 i nåder stadfästade kontrakt, rotehållarne vore skyldige att gifva sina båtsmän vid deras uppfordring en månads kost, bestående af 2 L& bröd, 1 L# kött och fläsk, 6 # smör, 4 & ost och 10 # torr fisk, eller annat i stället, jemte något förskott på lönen, om båtsmannen af detta senare vore i behof, utan någon förbindelse att i öfrigt bestå honom vägkost, penningar eller skjuts; men rotehållarne vid rikets öfriga roterade båtsmanshåll, genom Kongl, förordningen den 23 Maj 1690, blifvit befriade från åliggandet att lemna båtsmännen någon utredningskost, så vidt de försåge dem antingen med nöjaktigt underhåll i matsäcken eller med penningar för så många dagar, som båtsmännen, efter tågordningen, borde vara på väg till samlingsplatsen, och derjemte förhjelpte Expeditions-Utskotlets Förslag till lind.
Skrifvelse, N.o ra3. 219 båtsmännens tross till samma plats, rotell ålla me vid länets tvänne båtsmanskompanier måtte befrias från eller medgifvas lindring uti skyldigheten att förse sina båtsmän vid deras uppfordringar med en månads utredningskost, förvandlad i penningar efter årets markegångstaxa för länet, eller ortens pris, emot förbindelse att lemna båtsmännen underhåll till samlingsplatsen; så hade E. K.
M. under den 6 November 1845 i nåder anbefallt Förvaltningen af sjöärendena samt Kammar-kollegium att låta höra samtlige rotehållarne vid förenämnda båtsmanskompanier, huruvida de alla instämde uti ofvanberörda önskan, och i händelse af bifall till densamma, vore villiga åtaga sig att, i likhet med hvad som bestodes rotebåtsman i allmänhet, förse sina båtsmän med nöjaktigt underhåll i matsäcken eller i kontant till samlingsplatsen, äfvensom gifva dem skjuts dit för deras tross.
Yid de sammanträden, som i anledning deraf med rotehållarne egt rum, hade alla närvarande rotehållare instämt i den underdåniga ansökan om befrielse från månadskostens utgörande, på det sätt och med de villkor, som i E. K.
M:s nådiga proposition omförmälas; och hade E. K. M., i öfverensstämmelse med hvad Förvaltningen af sjö-ärendena och Kammar-kollegium, uti infordradt underd. utlåtande, yttrat, i nåder funnit billigt, att båtsmans-rotehållarne i Bohus län frikallades från skyldigheten att gifva eu månads utrednings-kos t till de båtsmän, som hädanefter antoges vid länets begge roterings-kompanier, med förpligtelse likväl att: vid uppfordring gifva dem samma rätt, som åtnjötes af roterings-båtsmän i allmänhet, nemligen nöjaktigt underhåll i matsäcken eller i kontant till samlingsplasten, äfvensom att lemna skjuts för deras tross dit, samt med iakttagande dervid, att de båtsmän, hvilka vore i tjenst, när förändringen vidtoge, bibehölles vid den rättighet till en månads vägkost vid uppfordringar, som bålsmanskontraktet dem tillerkände; äfvensom, vidkommande frågan om utsättande af bestämdt pris på den matsäcks-kost, som efter förändringen borde båtsmannen tilldelas, E. K.
M. ansett ett sådant pris icke kunna bestämmas annorlunda än efter dag och således vara beroende af den väglängd, som från roten till samlingsplatsen mäste tillryggaläggas, hvarvid för tillvägabringande af full rättvisa i denna del, priset på ifrågavarande kost borde bestämmas efter det i hvarje års markegångstaxa utsatta portionspris för tågande trupper.
Yid öfvervägande af detta ärende, hvaröfver E. K. M. behagat i nåder inhemta Rikets Ständers underd. yttrande, hafva Rikets Ständer jemväl funnigt billigt, att rotehållarne vid de uti Götheborgs och Bohus län förlagda 2:ne båtsmans-kompanier, på de vilkor, som E. K. M. i den nådiga propositionen upptagit, befrias från skyldigheten att utgöra den ifrågavarande månadskosten, destohellre som stadgandet om densammas erläggande tillkommit på en tid, 220 Expeditions-Ulskottets Förslag till lind.
SkrifvelseN:o rx.f då Carlskrona ännu var tjenstgöringsort för samma båtsmans-kompanier, och båtsmännen numera äro berättigade att erhålla aflöning af staten från den tid, de å samlingsplatsen inträffa; men då en sådan förändring skulle medföra minskning i båtsmännens aflöning, hafva Rikets Ständer, lika med E. K. M, ansett den ej böra gälla för de båtsmän, sorn redan äro antagne, och hvilkas kontrakter derför utgöra hinder.
Med afseende så väl härå, som å rotehållarnes, på sätt här ofvan är nämnd t, uttalade önskan i förevarande hänseende, få Rikets Ständer hos E. K. M. i underd. anmäla, att de för sin del gilla E. K.
Åhs åsigt uti ifrågavarande ämne, under anhållan derjemte, att É. K.
M. täcktes låta i enlighet dermed utfärda nådig förordning.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 8 Juli 1848.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 5 Juli 184S.
Presle-slåndet den 6 — — Borgare-ståndet den 6 — —■ Bonde-slåndel den 8> — — Rikets
Ständers underdåniga skrifvelsej angående förändrade grunder för beväringsmanskapets tjenstgöring m. m.
(Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-utsk. Bet., N:o 5 och UtL, N:o 24.) S. A. K. Sedan E. K.
M. vid sistförflulna riksmöte meddelat Rikets dä församlade
Ständer Sin nådiga afsigt att låta utarbeta förslag till försvarsverkets fullkomligare ordnande; så har E. K. M., efter det, på nådig befallning, förslag i sådant afseende blifvit af cheferne för Landt- och Sjöforsvars-departementen, med biträde af sakkunnige män, utarbetade, uti nådig proposition af den 18 sistlidne November, gifvit Rikets Ständer tillkänna, att E. K. M., vid pröfning af berörda förslag, i nåder antagit och gillat nedanstående deri framställda hufvud grunder, nemligen: l:o Armeen bör bildas af stående stamtrupper, så väl vä rf vade som in - Expeditions-Ulskoltels Förslag till und.
Skrifvelse, N;0 12^., 121 deida, i förening nied beväringsmanskap, och vissa dels värfvade, dels indelda sjötrupper likaledes utgöra ständig stam, med hvilken manskap af sjöbeväringen förenas. 2:0 Genom vapenöfning under fredstid hör åt beväringsmanskapet gifvas sadan förberedande daning, att delta manskap, vid påkommande behof, då armeen skall sättas på krigsfot, kan ofördröjligen förstärka denna och inom dess leder emottaga vidare nödig utbildning, samt att sjöbeväringen må vara användbar för tjenstgöringen, dels på llotlan, så väl den seglande som den roende, och dels för öfrigt såsom maran-soldater, i hvilka afseenden årliga öfningstiden bör utsträckas tili 31 dagar, in- och utryckningsdagarne inberäknade, sålunda fördelade, att minst 14 dagar användas tili förberedande rekrytexersis, och de öfriga 17 dagarne i förening med stammen. 3:0
Med antagande, att tiden för vapenöfningarne sålunda utsträckes, må, till vinnande af besparing så väl i arbetsdagar som i statsutgifter, blott en viss del af första beväringsklassen årligen inkallas till vapenöfning och den öfriga deleir blifva qvarstående i reserv, att, i fall armeens eller flottans trupper skulle behöfva ytterligare förstärkas, till tjenstgöring uppbådas. 4:o
Enär första beväringsklassen, sedan alla till krigstjenst odugliga blifvit afräknade, ändock redan öfverstigcr 21,000 man, må antalet beväringsskyldige, som till vapenöfnings undergående årligen inkallas, varda, intilldess förändrade omständigheter kunna föranleda dess förökande för hela riket, med undantag af Gottland och Lappmarkerne, inskränkt till 14,525 man, deraf fördelas på armeen 11,181 och på flottan 3,344 man. 5.o V issa områden af landet bestämmas till utgörande af beväringsmanskap för armeens och vissa för flottans behof, så väl i freds- som krigstid, sålunda, att flottans beväringsområden korinne att utgöras af bela Blekinge och Wester-norrlands län, Öland, Södra Möre fögderi af Kalmar län, de socknar i så väl återstående delen af sistnämnda län, som öfriga kustlän, med undantag af Norrbottens och Westerbottens län, hvilka antingen omedelbart gränsa till hafvet eller äro belägna i skärgårdarne, och slutligen alla vid hafvet belägna städer, Stockholm, Götheborg, Umeå, Piteå, Luleå och Haparanda likväl undantagnej samt armeens beväringsområden åter upptaga alla delar af riket, som icke, enligt det föregående, skulle utgöra sjöbeväringsmanskap. 6:0
Bev äringsmanskapets uttagande, så väl till vapenöfning sorn till krigstjenst, verkställes efter enahanda hufvudgrunder inom armeens och inom flottans beväringsområden, hvarvid iakttages: a) att årliga mönstringar, förrättade på lika sätt som hittills, verkställas serskildt för städerne och landet, samt serskildt inom arméens och flottans 222 Expeditions-Utskottets Förslag till und.