Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Justitie—rådén Grefve Snoilsky och Schmidt hade härifrån varit skiljaktige i fråga om de föreslagna ändringarne af 18 och 19 §§ af ofvannämnda förordning och afgifvit följande utlåtande: »Från hvad Lagberedningens förslag i 18—25 §§ af 9 Kap. Jorda-Baiken innehåller är förevarande förslag afvikande derutinnan: att l:o detsamma ej innefattar det i Lagberedningens förslag förekommande stadgande, att hvad af de intecknade fastigheterna hos gäldenären eller någon, som i hans ställe bör svara för gälden, kan finnas qvar och ej är med särskild inteckning belastadt, skall först gå i betalning, och endast i händelse fordringen ej kan derutur fullt utgå, återstoden falla öfrige fastigheterne till last efter stadgade fördelningsgrunder. 2:o Kongl. Maj.ls Nåd.
Proposition, M 47. 27 Lagberedningens förslag bjuder alt, derest för det år, då inteckningen sökes, någon uppskattning ej finnes, hvarefter bevillning för de intecknade fastigheterne utgöres, den så beskaffade uppskattning, som näst derförinnan gällande var, bör läggas till grund för ansvarighetsförhållandet fastigheterna emellan, då ifrågavarande förslag deremot i nämnde fall antager den uppskattning, som näst derefter sker; och 3:o Lagberedningen, men icke förslaget, upptager det stadgande att, om någon af de fastigheter, som äro belastade med särskilda inteckningar, lemnar öfverskott, sedan dess ansvarighetsbelopp af odelade fordringar, jemte det, hvarföre samma fastighet kan särskildt vara intecknad, blifvit guldet, och brist deremot uppstår för särskild inteckning i annan faslighet, öfverskottet skall användas till fyllnad af bristen, under vilkor Lagberedningens förslag i 22 § 5 morn. närmare utvisar.
Då det är rättsenligt och billigt, att den, som gjort den intecknade gälden, lill dess betalning lemnar den del af intecknade fastigheterna, hvaraf han ännu är innehafvare, förr än andra, som sedermera blifvit egare af öfriga fastigheterna, sättas i nödvändighet alt dertill upplåta sin egendom; då det i förslaget gjorda antagandet, att, för visst fall, såsom beräkningsgrund anse den uppskattning till bevillning, sorn sker näst efter inteckningsansökningen, synes icke kunna med rättsbegrepp stå väl tillsamman, enär rättsförhållanden lära böra bestämmas efter hvad som finnes, då de uppkomma, men icke af något, som sedermera kan inträffa; vid hvilket förhållande, i händelse intecknad fastighet varder så styckad, att ansvarigheten för de särskilda delarne blifver tvistig, tvisten bör i laga ordning efter formlig värdering afdörnas.
Och då, hvad slutligen angår den 3rdje af ofvan anmärkte skiljaktigheler, förslaget bibehåller solidaritetsprincipen i så måtto, som hvarje af de för odelad fordran intecknade fastigheterna skall häfta, icke allenast för bestämda belopp af samma fordran, utan ock för den brist, hvartill någon af de öfriga ej lemnar tillgång, så alt den, som sedermera gifver försträckning mot särskild inteckning i en af dessa egendomar, ej kan med full visshet beräkna om densamma lemnar säkerhet derför, utan äfventyrar att se denna minskad genom möjlig förändring i de andras värden och således den ersättning för detta äfventyr, som Lagberedningen i ofvan anförda måtto föreslagit, synes billig och desto mer antaglig, som innehafvaren af särskild inteckning eger grundad anledning att njuta företräde till betalning framför dem, som icke till gäldenärens egendom någon företrädesrätt innehafva; så ansågo sist be — mälde Justitie-rråder, alt, vid ifrågasatt förändring af lagstiftningen i dessa ämnen, de af lagberedningen föreslagna grunder borde, i stället för de uti förslaget antagna, företrädesvis följas. Kongl.
Maj:t behagade, uppå tillstyrkande af Hans Excellens Herr Juslitie-Stats-Ministern samt Stats-rådets öfriga Ledamöter, Sif. Kongl.
Proposition, M 48 godkänna det af Herr Justitie-Stats-Ministern afgifna förslaget; i öfverensstämmelse hvarmed nu uppläst och justerad proposition, sådan den finnes bilagd detta protokoll, skulle till Rikets nu samlade Ständer aflåtas.
Hvad angick tiden för kungörandet af författningen, så ansåg Kongl. Majit med beslut derom böra anstå till ärendets slutliga hand> läggning, efter det Rikets Ständers svar i ämnet blifvit afgifvet.
Ei protocollo, C. P. A.
Hallbäck, M 48.
Ånk. till Exp.-Utsk. d. 20 Febr. 1831, kl. 9 f. m.
Maj.ts Nådiga Proposition till Rikets Stander, angående ändring får vissa orter af stadgandet uti 20 Kapitlet 6 § Byggningabalken samt Kongl. Förordningen den 3 September 1735, om, tiden då damlucka skall vara öppnad; Gifven Stockholms slolt den 31 Januari 1851.
Uti underdånig skrifvelse den 26 Juni 1848, (M 121), hafva Rikets Ständer vid sislförflutna riksmöte anmält att, i anseende til! de olägenheter, hvilka inom de norra orterna, såsom Norrbottens och Westerbottens län, der is lage qvar i sjöar och åar till början af Juni månad, föranleddes deraf, att, jemlikt stadgandet i 20 Kap. 6 § Byggningabalken samt Kongl. Förordningen den 5 September 1753, damlucka skall öppnas senast den 10
Maj hvarje år, genom iakttagande af hvilken föreskrift skulle, till skada för enskilde, inträffa, dels att ängarne ej blefvo behöri - gen vattnade, dels ock att sågverks- och qvarnegare ofta nödgades i förtid utsläppa vattenförråden, så att verken icke vidare kunde bedrifvas, förslag hos Rikets Ständer blifvit gjordt om det tillägg (ill åberopade lagens rum, att, inom förenämnda län, damluckor icke böra öppnas före den 1 Juni hvarje år; hvarjemte Rikets Ständer i underdånighet anhållit, det Kongl. Maj:t täcktes för utrönande deraf, huruvida den ändring uti nu gällande stadgande om liden, då damlucka skall vara öppnad, hvilken för Norr- och Westerbottens län sålunda blifvit föreslagen, i allmänhet kan anses vara af behofve! påkallad, låta i nåder föranstalta, att undersökning härom af Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition, M 48.
29 vederbörande embetsmyndigheter anställdes, samt, derest förändrade föreskrifter härutinnan för ofvannämnda län skulle pröfva» lämpliga, till Rikets nu församlade Ständer nådigt förslag i ämnet aflåta.
Sedan, med anledning häraf, Kongl. Maj:t anbefallt Dess och Rikets KammarKoliegium att, efter vederbörandes hörande, afgifva underdånigt utlåtande, har be~ mälde Kollegium från Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Gefleborgs, Wester-Norrlands, Jemtlands, Westerbottens och Norrbottens län infordrat yttranden, af innehåll, dels att för Norr- och Westerbottens län den föreslagna förändringen ansetts vara af stor fördel, så väl för jordbrukare, som vattenverksegare, enär, ty förutan, den sena snösmältningen i Lappmarkerna hindrar tillgodogörande af flodvattnet för ängsvattning och vattenverksdrift, dels alt, ehuru i Jemtlands län damluckor i allmänhet ej äro brukliga, den föreslagna förändringen likväl är vorden ansedd äfven för det länet tjenlig, och dels att deremot utsträckning af samma förändring till Gefleborgs och Wesler-Nortlands län blifvit hufvudsakligen afstyrkt.
Och bar Kammar-Kollegium, på grund af hvad sålunda anmäldt och upplyst blifvit, i underdånighet tillstyrkt, att tiden för damluckas öppnande måtte för Norrbottens, Westerbottens och Jemtlands län bestämmas till den 1 Juni. der vatten kan åker eller äng skada.
Efter Stats-Rådets och Högsta Domstolens hörande, har Kongl. Maj:t tagit detta ärende i öfvervägande; och vill, på grund af hvad i ofvanberörde måtto förekommit, härmed föreslå Rikets Ständer: alt hvad i 20 Kap. 6 § Byggningabalken, jemförd med Kongl, förordningen den 3 September 1753, stadgas derom, att damlucka skall öppnas den 10 Maj, der vatten kan åker eller äng skada, måtte, beträffande Norrbottens, Westerbottens och Jemtlands län, så ändras, att tiden för damlucka# öppnande i omförmalda fall utsträckes lill den 1 Juni.
Be i Stats-Rådet och Högsta
Domstolen i målet förde protokoll bifogas; och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, Nåd och Ynnest städse välbevågen.
Slott den 31 Januari 1851.
OSCA R. G. A. Sparre. 30 Kongl.
Utdrag af Protokollet öfver Justitie-Departements-Ärender, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet å Stochholms Slott den 31 Januari 1851.
Närvarande: Justitie—Stats—Ministern, Hans Excellens Herr Grefve Sparre.
Fåhreeus, von Hohenhausen, Wallensteen, Gunther, Genberg, Gripenstedt, Justitie-Råden: Nordenstolpe, Qviding.
Hans Excellens herr Friherre Stjerneld och Stats-Rådet Grefve v.
Platen anmäldes vara af sjukdom hindrade, att detta Stats-Råd bivista.
Hans Excellens herr Grefven och Justitie—Slals-NIinistern anmälte i underdånighet:
Förslag till Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition till Rikets Ständer angående ändring i 20 Kap. 6 g Byggningabalken, öfver hvilket i Stats-Rådet den 7 innevarande månad i underdånighet anmälda förslag Högsta
Domstolens utlåtande då är vordet infordradt.
Förslaget innehöll: att hvad i 20 Kap. 6 g Byggningabalken, jemförd med Kongl. Förordningen den 3 September 175S, stadgas derom, att damlucka skall öppnas den 10 Maj, der vatten kan åker eller äng skada, måtte, beträffande Norrbottens, Westerbottens och Jemtlands län, så ändras, att tiden för damluckas öppnande, i omförmälde fall, utsträckes till den 1 Juni.
På sätt Högsta Domstolens Protokoll den 21 i denna månad utvisar, hade Högsta
Domstolen i underdånighet tillstyrkt, att den föreslagna Propositionen måtte till Rikets Ständer aflåtas.
Enligt Stats-Rådets hemställan, godkände Kongl. Maj:l ifrågavarande nu upplästa nådiga Proposition, hvilken, sådan den finnes bifogad detta Protokoll, skulle Rikets Ständer till antagande öfverlämnäs.
Ex protocollo, C. P. A. Hallbäck.
Proposition, M 48. 51 Utdrag af Protokollet öfver Justitie-Ärender, hållet i Kongl. Maj.ts Högsta Domstol, Tisdagen den 21 Januari 1851.
Kongl. Maj:ts Nådiga remiss den 7 i denna månad, hvarigenom Högsle
Domstolens utlåtande blifvit infordradt öfver ett af Hans Excellens, Herr Grefven och Justitie-Statsministern, framstäldt, detta Protokoll bifogadt, underdånigt förslag till Nådig Proposition till Rikets Ständer:
Att hvad i 20 Kap. 6 § Byggninga-Balken, jemförd med Förordningen den 3 September 1735, stadgas derom, att damlucka skall öppnas den 10 Maj, der vatten kan åker eller äng skada, måtte, beträffande Norrbottens, Westerbottens och Jemtlands Län, så ändras, att liden för damluckas öppnande, i omförmälda fall, utsträckes till den 1 Juni.
Domstolen tillstyrkte i underdånighet, att den föreslagna positionen måtte till Rikets Ständer aflåtas.
Ex Protocollo, C. P- A.
Hallbäck.
STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOH. BECKMAN, 1881.
Maj:!» Nåd.
Skrifve/»?. M 49. I JfS 49.
Ank. till Eip.-Ulsk. d, 1 Mars 1831, kl. 2 e. m. Kongl.
Maj.ts nådiga Skrifvelse lill Rikets Ständers Stats- Utskott, angående åtgärder för verkställighet af beslutet om indragning till statsverket af vissa arrenden af statens egendomar, som äro till särskilda ändamål anvisade; Gifven Stockholms Slott den 28 December 1850.
Maj:ts, uli dess tili Rikets Ständer den 20
December i847 aflåtne Nådiga Proposition, angående beskattningsväsendets samt uppbördsoch redogörelseverkets förenklande, derom gjorda framställning, hafva Rilkels Slän* der, pa sätt deras underdåniga skrifvelse den 22 Oktober 4818 innehåller, för sin del bifallit, att alla arrenden af statens egendomar, som äro lill särskilda än^ damål anvisade, ma, i utbyte mot kontante anslag varda lill statsverket indragno, med undantag likväl, dels af de till korpser och embetsman ansiagne boställen, i afseende a hvilka Rikets
Ständer ansett nu gällande författningar äfven framgent böra tillämpas, dels af de fall, då arrendena skola in natura lill vissa inrättningars underhållande utgöras.
Sedan, i anledning häraf, och jemlikt Rikets Ständers tillika gjorda begäran, Kongl.
Majit den 45 December 4848 anbefallt Dess och Rikets Kammar-Kolle gium, att i underdånighet inkomma med utredning ej mindre rörande beloppet af de indelta räntor, som äro ifrågavarande statens egendomar åsal te, än äfven anga* ende de arrenden, som för samma egendomar erläggas, beräknade efter föi hållandet under sednast förflutne tio år, har Kammar-Kollegium, efter infordrande af de i berörde afseende nödige uppgifter och uträkningar, i ämnet afgifvit det under den 20 innevarande månad inkomne underdåniga betänkande, som är vid denna nådiga skrifvelse bilagd t, och hvaraf bland annat inhemtas, att Kollegium, vid verkställandet af ofvanberörde utredning, uppå anförde skiil, ansett sig böra förbigå sådana kungsgårdar, hemman och lägenheter, af hvilka arrendena, enligt Kongl. Brefvet den 24 Januari 4 837, antingen af Landshöfdiugar direkte uppbäras, eller skola till löne regleringsfonden för dem ingå; åtskilliga lägenheter, som äro ansiagne åt Kongl, lustslott och stå under slottsförvaltningens disposition; och den del af arrendet för Wisborgs kungsladugård i Gottlands Ian, som med 50 tunnor spanmål utgår lill Wisby domkyrka, och hvilket anslag, enligt Rikets Ständers, år 4848, med bifall till Bill. lill It.
Sl. Prot. 1850 & 1851. 1 Samt., 1 Afd., 12 Hafi. 4 2 Kongl. M<ij:ts Nåd.
Skrifvelse, JM 49.
Maj:Is nådiga proposition vidtagne beslut, skall åt domkyrkan framgent bibehållas; anmälande Kammar-Kollegium underdånigst, att de arrenden, hvilka nu kunde till indragning ifrågakomma, utgjordes af:
Adelsfane-boställen, indragne lill lnvalidhusfonden; Jägeri-statens till Skogsplanterings-kassan indragne boställen och bohemman; samt någre Kompagniechefs-bohemman och ett Kompagnieskrifvare-boslälle, indragne till Kongl. Flottans kassa i Carlskrona, öfver hvilka alla hemman och lägenheter Kammar Kollegium låtit upprätta den tabell, som är dess underdåniga betänkande bifogad.
Och som, med afseende å hvad Kammar-Kollegium härvid i underdånighet upplyst och anfört, Kongl.
Maj:t funnit förberörde beslutade förändring icke kunna ifrågakomma med andra arrenden än Kammar-Kollegium sålunda uppgifvit; men, hvad beträffar de till Invalidhusfonden och Skogsplanteringskassan inflytande arrenden, Kongl. Maj:t redan, i sammanhang med frågan om vissa lill serskilda inrättningar och fonder anslagne inkomsters utbytande mot konlante anslag, lill Rikets Ständer aflålit nådig proposition, om de i afseende derå erforderlige stadganden, i följ 1 hvaraf någon vidare åtgärd å Kongl. Maj:ls sida med hänsigt lill nyssnämnde arrenden icke är af nöden, vill Kongl. Maj:t nu, vidkommande de ofvan omförmälda, till Flottans i Carlskrona kassa anvisade arrenden, hvilka, enligt Kamrnar-Kollegii uppgift, med beräkning af medelinarkegängen för de tio sista åren, kunna upptagas till 3,023 R:dr 42 sk. 3 rst. årligen, utom forsellön, sorn likväl, på sätt Kammar-Kollegium upplyst, jemlikt de afslulade kontrakten, vid dessa arrendens erläggande icke kan ifrågakomma, härmed i nåder föreslå Rikets Ständer, att, till fullföljd af hvad uti nu ifrågavarande ämne redan blifvit af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer beslutadt, sistomförmälde arrenden jemväl må till statsverket ingå, emot det all Riksstalens femte hufvudtitels anslag till flottans underhåll tillökas med ett deremot svarande belopp af tretusen (3,000) riksdaler banko.
OSCA R. A. /'.
KongI. åluj-.ls Nåd.
Skrifvelse, M 49.
3 Utdrag af protokollet öfoer Finansärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Statsrådet å Stockholms Slott den 28 December 1850.
Närvarande: Justitie-Slatsministern, II.
Fåhreeus, Sandströmer, von Hohenhausen, Wallcnstéen, Gunther, Genberg, och Gripenstedt, Chefen för Finans-departementet, Stats—rådet Sandströmer, föredrog i underdånighet: - 2:o. Kongl.
Maj:ts och Rikets Kammar-Kollegii underdåniga skrifvelse af den S i förlid ne månad, i fråga orri indragning till statsverket af sådane arrenden af statens egendomar, sorn äro till serskilda ändamål anvisade.
Med afseende å hvad af Kammar-Kollegium blifvit anfördt och upplyst, ansåg Stats-rådet den beslutade förändringen icke kunna ifrågakomma med andra arrenden, än de, som inflyta för indragne Adelsfane-boslällen till Invalidhusfonden och af Jägerislatens boställen till Skogsplanterings-kassan, äfvensom de, hvilka till Flottans i Carlskrona kassa erläggas af några indragne Kompagniechefs-bohemman och ett Kompagnieskrifvare-boställe; och då, hvad beträffade de til!
Invalidhusfonden och Skogsplanteringskassan inflytande arrenden, Kongl. Maj:t redan, i sammanhang med frågan om vissa till serskilda inrättningar och fonder anslagne inkomsters utbytande mot kontante anslag, till Rikets Ständer aflåtit nådig proposition om de i afseende derå erforderlige stadganden, ansåg
Stals—rådet någon vidare åtgärd i afseende derå icke erforderlig, hvaremot, vidkommande ofvanontförmälde, till flottans i Carlskrona kassa anvisade arrenden, hvilka, enligt Kammar-Kollegii uppgift, med beräkning af medelmarkegången för do 10 sista åren, kunna upptagas till 3,02f> K:dr 42 sk. 3 4 Kongl. MajUs Nåd.
Skrifvelse, JU SO. rst. ärligen, ulorn forsellön, sorn likväl, vid det ef Kammar-Kollegium upplysta förhållande, enligt de afslutade kontrokterne, vid dessa arrendens erläggande icke kan ifrågakomma, Statsrådet i underdånighet tillstyrkte, det Kongl.
Majit genom Nådig skrifvelse lill Rikets Ständers Siats-Utskott, måtte föreslå Rikets Ständer, att till fullföljd af hvad uti nu ifrågavarande ämne redan blifvit af Kongl, Maj:t och Rikets Ständer beslutad!, sist omförmälde arrenden mätte till Statsverket ingå, emot det att femte hufvudtitelns anslag till flottans nybyggnad oell underhåll tillökas med ett deremot svarande belopp af 5000 R:dr.
Hvad Kamrnar-Kollegii underdåniga skrifvelse i öfrigt innehöll, ansåg Statsrådet icke påkalla serskild pröfning.
Slutligen hemställde Stots—i ådel i underdånighet att, i öfverensstämmelse med hvad nu blifvit y t Irad t, Nådig skrifvelse till Rikets Ständers Stats—Utskott måtte få nflåtas i enlighet med nu, af föredragande Departements-Chefen, uppläst förslag, som (innes delta protokoll bilagdt, samt alt Kamrnar-Kollegii skrifvelse, med åtföljande uppgifter, måtte till Utskottet öfverlemnas, lill nödig upplysning vid handläggning ej mindre af berörde skrifvelse, än ofvanomförmälde, redan aflålne nådiga Proposition.
Maj:t behagade i Nåder bifalla hvad af Stats-rådet sålunda blifvit i underdånighet föreslaget.
M 50.
Maj:ts Nådiga skrifvelse till Rikets Ständers Stats-Utskott, angående föråndrade vilkor får återbetalningen af ett f. d.
Expeditions-Fogden C. J. Moritz beviljadt låneunderstöd för sänkning af sjön Ökvattnet i Westerbottens lån; Gifven Stockholms Slott den -1 Februari 1851.
Ank. lill Exp.-Utsk. d. 1 Mars 1851, kl 2 c. m.
Genom elt, på grund af Kongl Majlis Nådiga skrifvelse den 25 September 1B 45, emellan Styrelsen för allmänna Väg- och Vattenbyggnader, å Kronans vägnar, och f. d Expeditionsfogden, Kronolänsmannen C. J.
Moritz afslutadt kontrakt, har bcmällc Moritz förbundit sig att, mot erhållande, från de vid 1840-1841 års riksdag till valtenaftappningar afsalia medel, af dels ett direkt anslag, stort 3,534 Riksdaler 42 sk. 8 rst. och dels ett Låneunderstöd af 2000 R:dr, inom viss utsatt Kongl. Maj:Is Nåd, Skrifvelse, J\t 50. 5 lid, halva, i öfverensstämmelse med Nådigsl Tustslälld arbetsplan, verkställt sänkningen af ilen i Skellefteå socken af Westerbottens län belägna sjön Ökvattnet, sedan densamma genom en damm blifvit afstängd från den närbelägna sjön Falmarksträsket.
1 anledning af entreprenörens sedermera gjorda underdåniga ansökning, alt, enar sänkningen af Ökvattnet icke kunde verkställas utan de största svårigheter och långt större kostnader, än som varit beräknade, med vidare fortsättning af detta arbetsföretag måtte få anstå intilldess resultatet af en ifrågaställd sänkning af Falmarkslräsket sig visat, har Kongl. Maj:t, efter erhållen upplysning att enda sättet att fullborda sjön Ökvattnets aftappning vore att tillika sänka Falmarksträsket, hvilket dock, i anseende till derom uppkommen rättegång med Bureå sågverksägare, ansågs fiirst efter elt eller annat års förlopp kunna företagas, under den 4:de Februari 4848 i Nåder förklarat, att derest icke inom sistnämnde års slut aftappningen af sjön Ökvattnet enligt någondera af de redan gillade planerne blifvit verkställd, entreprenören skulle anses förpligtad alt inom tre år, räknade från 1848 års ingång, med en tredjedel årligen återbetala hvad för samma arbete såsom direkt anslag af statsmedel utgått, men att Kongl. Maj:t likväl, efter inhämtande i sådant fall, vid sistnämnde års slut, af Styrelsens för allmänna Väg- och Vattenbyggnader under dåniga yttrande angående det skick, hvari frågan om Falmarksträskets sänkning sig dä befunne, ville taga i Nådigt öfvervägande, huruvida och under hvad vilkor det låneunderstöd, som för Ökvattnets aftappning utgått, finge, mot fortfarande borgenssäkerhet, för delta ändamål än vidare begagnas.
Sedan derefter dels bemälde Styrelse under den 17 Januari 1849 i underdånighet anina'), att någon åtgärd under loppet af år 1848 icke ägt rum till sjön Ökvattnets utdikande, enligt någondera af de alternativt upprättade och sedermera för anträffade naturhinder såsom icke verkställbara ansedde arbetsplaner, men att Moritz som dittills afvakta! resolution angående tillstånd att sänka sjön Falmarksträsket, förmodades komma alt snart vidtaga de för sjön Ökvattnets aftappning erforderliga anstalter, enär Kongl. Majit genom Nödig Resolution den 6:te September 1848 ogillat och upphäft Dess Befailningshafvandes i Westerbottens
Ian meddelade beslut, hvarigenom uppkommen tvist om Falmarksträskets sänkning blifvit till häradssynerätls bedömande bänskjulen, dels ock Moritz sjelf i underdånighet anhållit, alt som frågan om Falmaiskträskets sänkning ännu vore på Kongl. Majlis
Befailningshafvandes hufvudsakliga bepröfvande beroende, det beviljade låneunderstödet finge mot ställd borgen innestå, har Kongl. Majit
Under den 26:le Januari 1849 i Nåder förklarat, att aftappningen af sjön Ökvattnet, förmedelst Falmarksträskets sänkning, borde vara inom en tid af två år påbörjad, vid äfventyr att eljest det för Ökvattnets aftappning, i Riksgäldskontoret lyftade låneunderstöd af 2000 Ridr, konnne att 6 Kongl. Majlis
Skrifvelse, M SO. derefter få återbetalas inom den kortare termin, Kongl. Maj:t då funne godt alt i Nåder bestämma.
Uti en ytterligare skrift, hvilken Styrelsen för allmänna Väg- och Vattenbyggnader under den 4:Je sistlidne Januari till Kongl. Majit insand!, har Moritz i underdånighet anfört, att ehuru frågan om Falmarskträskets sänkning blifvit afgjord den 17:de September 1849, någon verkställighet af detta sänkningsföreiag ännu icke ägt rum, emedan år 1830, då pä hösten arbetet skulle företagas, så starkt regnväder inträffade, att vattnet, enligt ett af tvänne enskilde personer ulställdt bevis, skall uppstigit två alnar öfver dess vanliga höjd; all Moritz, i följd af sina på Okvattnets sänkning nedlagda, till ett belopp af mer än 3000 Ridr uppgifna kostnader, nödgats försälja det honom tillhöriga hemman i Långviken, jemte större delen af sin öfriga egendom; att det sedermera icke berott af honom, såsom icke jordägare, att lägga band vid eller påskynda arbetet, samt alt, i händelse återbetalningsskyldighet af lånet skulle komma i fråga, han blefve oförmögen att försörja sig och sin familj; anhållande Moritz, på grund häraf, alt återbetalningen af meranämnde lån måtte varda honom eftergifven, eller åtminstone att lånet finge på de redan föreskrifna betalningsterminerne af honom återgäldas; och har styrelsen i afseende härå i underdånighet anfört, alt som Moritz, ehuru förgäfves, på sänkningen af sjön Ökvattnet nedlagt åtskilliga kostnader, hvilka dock, enligt hvad styrelsen hade anledning förmoda, icke uppginge lill det af honom antydda belopp, och fastän de af Moritz uppgifne förhållanden i afseende på hans förmögenhet och tillgångar icke blifvit styrkte, det emellertid syntes billigt, att de möjligast lindriga ålerbelalningsterminer blefve honom förunnade, styrelsen vid dessa förhållanden ansåg sig böra i underdånighet tillstyrka, det honom mätte i Nåder varda tillåtet att, mot bibehållande eller ställande af erforderlig borgen för återbetalningen, fullgöra denna på tio år, räknadt från och med innevarande års början.
Maj:!, som anser afskrifning af ifrågavarande lån icke böra medgifvas, vill likväl, i betraktande af ofvan uppgifne omständigheter, härmed föreslå, att det längre anstånd för återbetalningen af samma lån, hvarom Styrelsen för allmänna Vägoch Vattenbyggnader gjort underdånig framställning, må af Rikets Ständer varda beviljadt.
Majit förblifver Rikets Ständers Stats-Ulskott med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen.
OSCAR. J. F. fåhreus.