Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Kyrka, utan ock de deri befinteliga inventarier af orgelverk , ringklockor och ljuskrona, samt den med betydlig kostnad uppförda muren omkring kyrkogården, för hvilket allt endast em otillräcklig ersättning efter låg värdering blifvit lemuad, men ingått uti den summa, hvaraf det nämnde öfverskottet uppkommit, återstår, till afhjelpa nde af Socknemännens lidande, ej annat medel, än att jag, å deras vägnar, såsom deras Riksdags-ombud, måste framställa det vördsamma förslag, att af Stats-medel må beviljas en fyllnad, svarande mot den verkliga brist, sorn behörigen veriliceras icke vara genom det redan erhållna anslaget godtgjord; men jag mäste tillika sträcka min vördsamma anhållan till det förut icke ifrågas tälda ämnet om ersättning för Prestgården, i hvilket afseende Sockncmännén sjelfve meddelat mig uppgift på ett Hemman, som skulle kunna till Prestgård inköpas för den måttliga summan af i,333 R:dr 16 sk. Banco.
Hela det ersättnings-belopp, hvarom NederTorneå Socknemän för Kyrkans iståndsättande och Prestgårds anskaffande anhålla, är genom handlingar, dem jag utbeder mig att till Högiofi.
Stais-Utskottet öfverlemna, uppgjordt till 9,774 R'dr i3 sk. 2 r:st.
Likaledes anhåller jag, att med handlingar få styrka Beloppet af den mistning i inventarier, för hvilken vid Carl Gustafs Kyrka ersättning begures, ocB hvilken uppgår till 271 R:dr 16 sk. Banco.
Hvad sluteligen angår de omförmäldte på Ryska sidan om elfven Belägna ängarne; så är väl derföre uti Gränse-reglerings-Conventionen ett pris utfäst, efter hvilket Svenska Kronan åtagit sig, att Bålla sina undersåtare skadeslösa, i händelse försäljningspriset skulle Blifva ännu lägre.
Men detta skadestånds-pris är endast 83 R:dr 16 sk.
B:co Tunnelandet för hvarje uppskattadt Tunneland; och detta belopp svarar knappast mot hälften af det verkliga värdet, enligt hvad som genom ordentliga uppskattningar skall ådagaläggas.
Min vördsamma anhållan är derföre, att ersättnings-Beloppet må fördubblas, hvarigenom uppstår för 185 Tunne- och 226 Kappland, uppskattad till ett Belopp af 15,4»7 R:dr 12 sk. 3 r:st.
Banco, hvars anordnande jag vördsammast utbeder mig, så att deraf må vid försäljningens verkställande' kunna användas, hvad som åtgår, till meddelande af fyllnad för skillnaden, emellan försäljningspriset och det Belopp af 166 R:dr 3a sk., hvartill hvarje fullgodt Tunneland af Ängarne är uppskattadt.
Jag bör likväl härvid icke förtiga, att jordegarnes högsta önskan skulle uppfyllas, om de kunde blifva vid sina ängar bibehållna; och jag hemställer derföre vördsammast, om icke JU]sets Högiofl, j 36 Stats-Utskottets
Ständer skulle täckas hos Kongl. Maj:t fälla förbön för dessa jordegare om öppnande af en Ministeriel underhandling' i detta ämne, samt, vid de begärda medlens anordnande, fasta det vilkor, att de blott i det fall finge användas, om Kongl, Maj:t icke härtill lemnar nådigt bifall, eller underhandlingen ej skulle vinna Önskad utgång.”
Och har RiksdagsFullmägtigen Eric Mörtberg för Öfre Torneå Tingslag deruti instämt, heldst förhållandet der skall vara lika som i Neder-Torneå; hvarefter Rutberg till Statsutskottet inlemnat åtskillige handlingar, dels ådagaläggande, att han erhållit Neder-Torneå och Carl Gustafs Socknemäns uppdrag, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet ingifva en sådan ansökning, som dess ofvanberörde Memorial innehåller, dels upplysande förhållandet med den jord och öfrige tillhörigheter, som desse Socknar genom gränse-regleringen mot Ryssland frångått.
Vid sisth Riksdag väckte Herr Biskopen m. m.
Doctor Almqvist hos Riksens Ständer fråga om understöd af allmänna medel för Neder-Torneå Församling, till uppförande af ny Kyrka och Prestgård, i stället för dem, som, likmätigt sednaste Fredsslutet med Ryssland, då Torneå Eif bestämdes till Riksgräns, samt den sedermera skedde Gräns-reglering , fallit utom Svenska området och hvilka , byggda af Socknemännen år 1797, icke kunnat anskaffas för mindre kostnad än 3o,ooo R:dr Betiinkanden. i37 R:dr Banco; i betraktande hvaraf Riksens Ständer, uti underdånig skrifvelse af den 17 Februarii 1818, yttrade sig anse det vara Statens pligt, att lemna Sockneboerne ett skäligt understöd, hvarmedelst de sattes i tillfälle, att uppföra en ny egen Kyrka och anskaffa Boställe åt sin Kyrkoherde, heldst det ej syntes lämpligt, att, såsom emedlertid skett, de Svenske undersåtarne af nämnde Församling, gemensamt med de Ryske, begagnade den inom den sednare Magtens område belägna förra Kyrkan, hvaruti Svenska andelen blifvit ersatt; och som, enligt hvad upplyst blifvit, den återstående Svenska delen af Neder-Torneå Församling blott består af 2Ö|£ Mantal, samt den från Kejserliga Ryska sidan erhållna ersättningen endast utgjort 2000 R:dr, funno Riksens
Ständer ett understöd af 6000 R:dr utöfver dessa 2000 R:dr skäligen böra Socknemännen beviljas, likväl på det sätt, att summan skulle utgå efterhand under loppet af 3:neår,med 2000
R:dr hvardera året, samt under vilkor af Landshöfdingens i orten och Dom-Capitlcts tillsyn och intyg, om medlens behöriga användande till det bestämda ändamålet; och hafva dessa sedermera vid Stats-regleringen anvista medel i föreskrifven ordning utgått, samt, enligt Rutbergs egen uppgift derå samt af den ifrån Ryska sidan erhållne ersättningen, efter Kyrkans uppförande öfverblifvit 1,195 R:dr 43 sk.
Banco. 133 Stuts - Utskottets
Med dessa ersättningar och sedan Kong], Maj:t i Nåder förordnat, att Församlingens förra Comministers-Boställe skulle förvandlas till Boställe för Kyrkoherden i Neder-Torneå Församling, synes allt det biträde vara lemnadt, som skäligen kunnat fordras för Socknemäunens förlorade andel i förra Kyrkan och Pastors-Bostället; och hvad åter angår Riksdags-Fullmägtigens anhållan, om ett högre skadestånds bestämmande för de genom Gränse-regleringen en del Hemman från gangne ängar, än som blifvit utstakad uti den emellan Kongl. Svenska och Kejserl.
Byska Regeringarne, den 17 Januarii 1821, afslutade Convention, om Gränse-regleringen emellan Sverige och Ryssland; så enär, enligt denna Conventions 2 Artikel, jordegarne erhållit försäkran, att, der egorne icke kunna med ömsesidig förmån utbytas, njuta ersättning, för ett uppskattadt Tunnland åker 100 R:dr, ett Tunnland äng 83 R:dr 16 sk., ett Tunnland skog å uppodlings-mark 22 R:dr 10 sk. 8 r;st., ett Tunnland uppodlings-mark utan skog 16 R:dr 82 sk., allt Banco, lärer skälig anledning till klagan å jordegarnes sida saknas och något vidare icke böra fordras, enär, igenom nämnde Convention och den för Förrättningsmännen särskildt utfärdade Instruction, de enskildes rätt synes på det sorgfälligaste vara bevarad.
Anseende Stats-Utskottet sig icke heller böra tillstyrka bifall till den uti Motionen slutligen gjorda begäran, om Riksens Ständers underdåniga Betänkanden. anhållan hos Kongl. Maj:t, om öpnande af en Ministeriel underhandling, för att bereda jordegarne tillfälle, att få bibehålla sina förra Ängar, heldst Kongl. Maj:t derförutan icke lärer underlåta, att i möjligaste måtto befordra jordegarnes fördel och mildra det lidande , som dem kan träffa.
Detta varder dock vördsamligen hemställt till Riksens Höglofl.
Stockholm den 16 Juiii 1823.
Ankom den 22 Julii 1823.
N:o 5a4.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss i fråga, om ersättning för en brist i Kongl. Hof-Stallets Utfodring.
Sedan uppå Riks-Marskalks-Ämbetets tillkännagifvande, det en brist af 3,81 x Lispund Hö, uti den å Stat för Kongl. Hof-Stallet anslagne utfodring för nasti, år uppkommit, för hvilken ersättning fordrades; Kongl.
StatsContoiret, i underdånig skrifvelse den 11 nasti.
April, anmält förhållandet och dervid upplyst, att bristen härrörde deraf, att från Wendtholms äng, hvilken ej kunnat utarrenderas, utan för Kronans räkning måst bergås, sisth år icke erhållits mer än i,5oo Lisp. af den derifrån påräknade Hö-qvantitetcn, ecb att Stcits-Utskottets Arrendatorn af Eldgarns äng, Bokhållaren Hedlund, beviljats afskrifning utaf i,170 Lisp. Hö, af hvad han efter Cöntract bort in natura leverera till Kongl. Hof-Slallet, hvarjemte Kongl. Stats-Contoiret, ehuru denne afskrifning syntes icke skäligen egt rum, hemställt, huruvida, intill dess frågan derom hunnit slutligen pröfvas, Hof-Stallet skulle för bristen på det hela godtgöras, dertill i slikt fall Medel borde i sammanhang med Statsregleringen af Riksens Ständer utses; så har Kongl, Maj:t genom Remiss den 3o sisth April öfverlemnat handlingarne i ämnet till StåtsUtskottat, Vid handläggningen häraf har Stats-Ulskottet vidare inhemtat, att frågan om afskrifning för Arrendatorn Hedlund utaf någon del af det Hö, som från Eldgarns äng bör in natura till Kongl. Hof-Stallet årligen utgöras, val blifvit pröfvad af LandshöfdingeÄmbetet i Stockholms Län, genom Utslag den 19 Aug, 1822, och att Kongl. KammarCollegium, uppå Advocat-Fiscalens derstädes häröfver anförde Besvär, uti den 25 nasti.
Februarii meddeldt Utslag, låtit vid det förra bero, men att Kammar-Advocat-FiscalsÄmbetet funnit sig befogadt deröfver hos Kongl.
Maj:t i underdånighet anföra besvär, utur skäl, att Arrende-Contractet om Eldgarns Ö, ibland de orsaker till afskrifning^ erhållande, som i 6 puncten finnas upptagne , icke uppräknar missväxt, som här lagts till grund jBetänkanden. för elen beviljade afskrifningen; Och beror alltså frågan härom, hvaruti skriftvexlingen ännu icke är slutad, på Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning.
Stats-Gontoiret har ock i dess ofvanberörde underdåniga skrifvelse anmärkt, huruledes Arrendatorn af Eldgarn njuter den förmån, att hela Ängen afbärgas af Allmogen och att transporten af det Hö, som till Kongl. Hof-Stallet levereras, besörjes genom Landshöfdingen, utan någon den ringaste kostnad för Arrendatorn; vid hvilke förmåners åtnjutande under en ovanligt lång Arrendetid, det ej syntes skäligt, att någon brist i detta Arrende skulle ifrågakomma och än mindre, att afskrifning meddelas till så betydligt belopp, som förenämndt är, utgörande af de io Parmar Hö, som in natura böra levereras, 6| Parm, utom hvad han dessutom, å det Hö, som med penningar får lösas, skulle ega få afskrifvet eller 2,726 Lisp.
Och emedan härvid för öfrigt förekommer, att då Contractet å detta Arrende, hvilket finnes slutadt den \\
April 1788 på Etthundrade år, i den till stöd för afskrifningen åberopade 6 §. icke uppräknar missväxt, densamma dess mindre synes kunna hänföras eller förstås under de deruti nämnda sådana tillfälligheter, dem mensklig försigtighet icke föi’ese eller afvärja kan , som vid upprättandet af ett så beskaffad t Årrende-Contract på Hundrade år, det nödvändigt måst förutsättas att under denna tid missväxt skulle kunna inträffa, hvilken alltså utan tvifvel ingått i be - i42 Stats-Utskottets räkning vid Arrende-vilkorens bestämmande; Har förthy Stats-IJtskottet trott sig ega all anledning till den förmodan, att Kongl.
Majit, vid pröfningen af berörde afskrifningsfråga, icke lärer linna skäl bifalla eftergift af det från Eldgarns Äng bristande Hö-arrende, hvarutaf, enligt hvad Utslagen och BesvärsHandlingarne innehålla, det, som till Kongl. Hof-Stallet bör in natura levereras, utgör icke, såsom Riks-Marskalks-Ämbetet uppgifvit, 1,170 utan i,i85i Lispund; Men beträffande den brist, som uppkommit å den från Wendtholms IIof-Stall-Äng påräknade Höqvantitet och med afdrag utaf sistnämnde qvantum, skulle, enligt Riks-Marskalks-Ämbetets uppgift utgöra 2,Ö25| Lispund; så, enär beloppet är anslaget i Hof-Stallets
Stat samt bristen, hvilken efter hvad. omförmäldt är och Utskottet i förut afgifvet yttrande, rörande denna Ängs framtida disposition, äfven ådagalaggticke kunnat undvikas, alltså måste af Stats-Verket fyllas, har Utskottet funnit sig böra föreslå, att Riksens Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att Hof-Stallet för denne brist måtte varda ersatt utaf den besparing å första Hufvudtittelns anslagssumma, som för innevarande år uppkommer, utöfver hvad Riksens Ständer redan disponerat af anslaget för Högstsalig Hennes Majit Enke-Drottningens Hofhållning:
Hvilket allt vördsamt hemställes till Riksens Ständers bepröfvande.
Stockholm den 16 Julii i8u3.
Betänkanden. i43 Ankom Jen aa Jiilii i8a3.
N:o 5a 5.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Remiss, angående Löne-tillökning för Fjerdingsman.
För att tjena till upplysning vid nu skeende Stats-reglering, har Kongl. Maj:t, den n nästlidixe Junii, till Stats-Utskottet i Nåder öfverlemnat en underdånig ansökning af Riksdags-Fullmägtigen för Norra Ångermanland, Johan Bengtsson, deruti han andragit, att, sedan Riksens Ständer vid i8i5 års Riksdag, i anledning af Kongl. Majrts
Nådiga framställning , heslutit att Krono-Fjerdingsmännen skulle, intill dess den allmänna Lön-regleringen, hvartill förslag inom påföljande Riksdag skulle utarbetas, blifvit uppgjord, årligen undfå xo R:d.
Banco hvardera, inberäknad den ersättning, som förut vore till någon sådan Tjensteman anslagen:
Och i anledning häraf Fjerdingsmännen i WesterNorrlands Län, år 1818, hos Kongl. Majrts
Befallningshafvande derstädes gjort ansökning, om utbekommande af ofvannämncle af Riksens Ständer bestämde Lönebelopp, så hade Landshöfdinge-Ämbetet, under den 12 Maji samma år, förklarat, att som efter det, till följe af Kongl.
Stats-Contoirets skrifvelse, den 26 September 1815, antalet af Fjerdingsmännen i Länet, under den 11 November i44 Stats-Utskottets sistnämnde år blifvit uppgifvet, hvarken något vidare förordnande om Lönen för dem ankommit, eller desamma blifvit på Länets Stat uppförde, kunde någon Löntillökning för dem ej ega rum.
Då likväl Krono-Fjerdingsmännens befattning, • särdeles i de Norra Länen, skall vara högst besvärlig och de således förtjente af någon belöning, bar Riksdags-Fullmägtigen i underdånighet anhållit, det ofvannämnde Lönebelopp, så väl för den förflutna tiden eller från och med år i8x5, som hädanefter, måtte varda till Fjerdingsmännen inom Wester-Norrlands Län utbetalt; Och har Kongl. Stats-Contoirets häröfver infordrade och i underdånighet afgifne utlåtande jemväl blifvit bifogadt.
Beträffande frågan om ersättning för den förflutna tiden, från 1815 till Krono-Fjerdingsmännen i Wester-Norrlands
Län, för saknad Lön; så kan detta desto mindre tillstyrkas, sorn Fjerdingsmännen i cle öfrige Länen i Riket lill enahanda förmån skulle sig anmäla, och denna, på ingen rättighet sig grundande pretention, således kornilla att utgöra en högst betydlig utgift, vida öfverstigande Stats-Verkets tillgångar, utan synes Fjerdingsmansbefattningen, som vanligen är, eller åtminstone bör vara ambulatorisk, innefatta ett medborgerligt onus, som likväl till någon del kan anses godtgjordt, genom innehafvare!! til— lagde visse fördelar; Och hvad åter angår deras Betänkanden.
145 deras aflöning för den kommande tiden; så får Stats-Utskottet endast åberopa dess, gemensamt med Ekonomi- och Besvärs-Utskottet, den 9 i denne månad afgifne Utlåtande öfver någre Riksdags-Fullmägtiges Memorialer, beträffande bland annat, fråga om Statsanslag till Löner för Fjerdingsmännen i allmänhet, enligt hvilket hemstäldt är, om icke ärendet må uppskjutas intill dess den snart förväntade regleringen af Styrelse-verken i alla dess grenar blifvit tillvägabragt, och det så mycket heldre, som, enligt det Förslag särskildte utsedde Gommitterade till organiserande af Rikets Styrelse-verk afgifvit, och nu beror af Riksens Högloft.
Ständers pröfning, Fjerdingsmännens befattning antingen skulle komma att upphöra eller till det minsta blifva ganska litet mödosam.
Ständers bepröfvande liemställes detta vördsamligen; och lärer beslutet i underdånighet anmälas bos Kongl. Maj:t till svar å den Nådiga Remissen.
Ankom den 22 Julii iSa3.
No 326.
Utlåtande öfver Herr M. Bagges Motion, om ränta för fordringar hos 4 Sami. 3 B- IO Stats-Utakottets Kronan, enligt General Krig.s-Commissariatets vid f. d. Arméen emot.
Norrige åren 1815 och lglö utstå! de fordrings-bevis. V; fillofl.
Borgare-Stålidet har till Stats-Ut skottet remitterat ett Memorial af Herr M. Bagge, hvaruti är yttradt, att Motioner väl blifvit väckte, sorn för åtskillige Inrättningar fordra understöd af Staten; men då en Stat först bör uppfylla sina efter
Lag och billighet åliggande förbindelser, hvarförutan den skall förlora all credit; har Herr Bagge hemstält, om icke alla, som hos Kongl. Majrt och Kronan egde godkände fordringar, enligt General-Krigs-Conunissariatets vid f. d.
Arméen mot Norrige åren 1815 och 1816 utstå!de fordrings-bevis för levererade persedlar, hvilka, i anseende till bristande anslag på medel, ej blifvit infriade förr än i Junii månad sisth år, derföre böra lillgodoko.nma 6 procents årlig ränta från den dag hvarje fordrings-bevis är utstäldt och lill dess det blifvit infriadt.
Enligt hvad Utskottet inhemtat, hafva de fordrings-bevis, sorn General-Krigs-Commissariatet vid Arméen emot Norrige under åren i8i5 och 1816 utfärdat för levererade persedlar och varor, varit ståhle till inlösen af Kongl.
Krigs-Committéen i Stockholm, utan utfäst bestämd betalnings-tid eller föreskri fven ränta och vid deras uppvisande inför Betänkanden. beniälde Committee hafva de icke annorlunda blifvit accepterade till inlösen, än vilkorligt, eller att betalning skulle erhållas på sätt och i den ordning Kongl. Maj:t framdeles derom kunde i Nåder förordna.
Då nu hvarje förbindelse bör mätas efter dess ordalydelse och efter Lagen och särskild te Författningar, ränta der den ej föreskrifven är, som någon viss förfallotid icke finnes utsatt, icke heller eger rum och Motionairen ej uppgifvit, mindre styrkt, att Invisningarnes innehafvare blifvit förvägrade betalning i den mån tillgångarne det medgifvit, och Staten således å sin sida ej kan sägas hafva brustit uti åtagne förbindelser, synes anledning till Motionen så mycket mera hafva saknats, som ärendet egentligen icke är af egenskap att kunna blifva föremål för Riksens Ständers pröfning och icke heller lill särskildt Statsanslag föranledande; hvadan Riksens Höglofl.
Ständer lära täckas finna någon dess åtgärd dervid icke erfordras.
Ständers afgörande vördsamligen öfverlemnadt.
Stockholm den 16 Julii 1820.
Ankom åon aa Julli (Sa3.
N:o 527.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga, angående Rusthålls-afgiFternes vid i48 Slats-UtskoHets Skånska Cavalleri-Regementerne utgörande i Spannmål.
Uti ett till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet Memorial, liar Riksdags-Fullmägtigen Jöran Jönsson anmält Rusthållarnes vid Skånska Hussar- och Dr agon-Regemen terne önskan, att alla deras utgifter i och för rustningen jnåtte sammanräknas och förvandlas till visst Tunnetal Spannmål, den de ville erlägga till Staten emot befrielse från Rustnings-skyldiglieten; förmenande Jöran Jönsson att Kongl. Maj:t och Kronan härvid icke skulle något förlora; men väl Rusthållarne vinna , i det afseende, att alla de anledningar till missnöje och tvister, som uppkomma af förhållandet emellan Rusthållaren och Knekten eller dess Befäl, Klefve undanröjde ; och hafva flere Riksdags-Fullmägtige från Skåne uti denna Jöran Jönssons anmälan instämt.
Efter härå erhållen Rfemiss, får StatsUtskottet anföra, att, obéräknadt det liufvudsakliga hinder, som möter Rustningens öfvertagande af Staten på nu föreslaget sätt, att nemligen sådant skulle medföra en total rubbning af grunderne för Indelnings-verket, förekommer jemväl den vigtiga betänklighet deremot, att Stats-Verket, som, för sine behof, redan har tillräckligt Spannmål att påräkna, otvifvelaktigt skulle, genom ökade lager af denna vara, och deraf följande utvidgad Magazins-rörelse, blottställas för betydliga förluster; och saknar Utskottet, vid så - JBetänkanden.
149 dant förhållande, all anledning tillstyrka bifall å R i k s d a g s-Fu 1 Imä g ti g e n Jöran Jönssons i ofvanberörde hänseende gjorde framställning; hvilket till Riksens Höglofl.
Ankom den 29 Julii 1823.
N:o 3aS.
Ständers Stats- och Banco Utskotts Utlåtande, i anledning af de inom Hedervärda BondeStåndet gjorde anmärkningar vid Utskottens Betänkande, i anledning af ett särskildt uti Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer , angående bidrag till utförande af Hjelmare Canal och Sluss-Verks, ombyggnad, förekommande ämne.
Jyledervärda Bonde-Ståndet har, genom Protocolls-Utdrag af den 25 sistlidne Junii, till Utskotten , i anledning af gjorde anmärkningar, återremitterat det Betänkande, hvarigenom Utskotten den 17 i nyssnämnde månad särskildt utlåtit sig Öfver Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposition, angående bidrag till utförande af Hjelmare Canal och Slussverks ombyggnad, så vidt den beträffar det innevarande i5o Stat s-Utskottets är för berörde ändamål nödige anslag af allmänna medel.
Men som detta Betänkande, förstnämnde dag den a5 i förlidne månad, blifvit af de öfrige tvenne Stånden bifallet; och således detta ärende, sorn endast angår en disposition af Bankens beli allna vinst för innevarande år, enligt 69 §. Regerings-Formen, är afgjordt, hafva Utskotten icke ansett sig dervid kunna lemna någon ytterligare åtgärd.
Stockholm den 26 Julii i8a3.
Ankom den 26 Julii 1823.
N:o 329, Riksens Högloft.
Ständers Stats-, Bevillnings- samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotts gemensamma Utlåtande, i anledning af vackt fråga om Krono-Utskyldernes liqviderande i Spannmål.
Ridderskapet och Adeln hafva Stats- och Bevillnings-Utskotten gemensamt erhållit Remiss uppå ett af Herr Montgommerie, Fabian, ingifvet Memorial, hvaruti yrkas, att Landtmannen, i anseende till den nu rådande allmänna Penningeförlägenheteu, måtte tillåtas, att afbörda sine Krono-Utlagor, Betänkanden. antingen i Spannmål eller Penningar, livilketdera för honom vore lägligast; varandes, i afseende på verkställigheten häraf, föreslaget, att debiteringen, så hädanefter som hittills, skulle ske i Penningar och hufvudsumman deraf sedermera, efter Riks-Markegången, förvandlas till vissa Tunnor eller Kappar Spannmål, hälften Råg och hälften Korn; och borde detta Spannmåls-belopp bredvid Penninge-Columnen uti Debetsedeln införas ; hvarefter den Skattskyldige inom en viss tid skulle ega rättighet och ovilkorlig skyldighet, örn han sig deraf begagna ville, att på närmaste Krono-Magazin i Spannmål aflemna liela beloppet; men, i händelse sådant då icke vore fullgjordt, borde Utskyiderne ofelbart i penningar erläggas.
Hvarjemte till Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens handläggning blifvit öfverlemnadt ett till Hedervärda Bonde-Ståndet utaf Riksdags-Fullmägtigen Gustaf Gustafson från Södermanlands
Län inlemnadt Anförande, innefattande enahanda Förslag till afhjelpande af Landtmannens förlägenhet vid Krono -utskyldernes afbördande, som Herr Montgommerie här ofvan framstält.
_ Yid pröfningen af desse Motioner, hvilka Stats-, Bevillnings- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotten nu gå att, i ett sammanhang, besvara, hafva förenade Utskotten funnit, att Landtmannen, eller den Skattskyldige i allmänhet skulle tillskyndas en betydlig förmån, om honom tillerkändes Stats-Utskottets rättighet, att, på sätt nu föreslaget blifvit välja emellan Krono-utskyldernes liqvideran-* de i Penningar eller uti Spannmål; men, som härvid tillika förekommer, att Staten, till åtskillige utgifters bestridande, har penningar ovilkorligen af nöden: att Stats-Verkets Spannmåls-behof fylles genom de Sädes-intrader, som redan kunna påräknas; samt att, om alla Utlagor finge uti Spannmål afbördas, skulle Stats-Verket ej allenast sättas i förlägenhet vid Spannmålens förvandling till Penningar, utan ock, i den händelse, att Riks-Markegångs-priset, hvarefter Spannmålen borde emottagas, vore högre, än det, hvartill densamma sedermera kunnat alyttras, blifva blottstäld för betydliga förluster, oberäknadt åtskilliga alltid oundvikliga utgifter för Spannmålens vård och skötande; finna förenade Utskotten, af desse skäl, sig icke kunna tillstyrka antagandet af ifrågavarande Förslag; hvilket dock till Riksens Höglofl.
Ständers eget närmare bepröfvande vördsamligen öfverlemnas.
Ankom den 26 Julii i8a3.
Ständers Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi IJt - Betänkanden. 153 Utskotts Betänkande, i anledning af de flere inom Hedervärda BondeStåndet väckte Motioner , om Fjerdingsmans aflönande m. m.
Till Stats- samt Ekonomi-Utskottens gemensamma handläggning har Hederv.