Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I tredje punkten hafva Revisorerne yttrat, alt, som vid Stockholms och Götheborgs Stationer beräknas 4> men vid Carlskrona Station endast 3 vacance-månader, hvarunder lönerne till Armeens Pensions-Cassa besparas, och, i följd häraf blifvit lill åtskillige af befälet vid Flottan hvilka vid Carlskrona Station vunnit befordran i succession efter dem, som vid Stockholms och Götheborgs Stationer afgått under åren 1834 0°h i835 af besparingarne vid Carlskrona Station utbetaldt för hvar och en, hvad som motsvarat en månads lön för den tjenst, han skolat tillträda, Revisorerne ansåge detta undantag från den vid alla befordringar gällande regel, att hvarje befordrad måste, så länge vacancen efter företrädaren varar, tjena för sin egen, förut innehafvande lön, böra upphöra och jemlikhet härutinnan införas derigenom, att antalet af vacance-månader vid Flottans alla Stationer blifver lika.
Härvid får Förvaltningen i underdånighet anmärka, att de besparde lönerne under vacance-månaderne icke ingå till Armeens PensionsCassa vid andre tillfällen än de numera ganska få, då vacancen yppats efter en Officer, som tillhört f. d. Armeens Flotta och är delägare i nämnde Gassa, hvaremot, i händelse vacancen uppstått efter en Officer, tillhörande f. d. Örlogsllottan, eller efter en, som, sedan Flottornes sam 6 - — 42 — manslagning och njra organisation tillkommit, besparda lönen under vacance-månader na tillfaller 4:<Je Hufvud-Titeln.
I afseende åter på Revisorernes förslag, alt stadga ett lika antal vacance-månader vid Flottans alla Stationer, får Förvaltningen i underdånighet anföra, att som vacance-månaderne vid Carlskrona Station genom flere äldre Kongl. Bref äro bestämde att vara endast trenne, och denna förmon blifvit genom Eder Kongl. Maj:ts nådiga Bref den 27 Julii 1826 samma Station ytterligare tills vidare i nåder medgifven och försäkrad, Förvaltningen anser någon rubbning af nu gällande föreskrifter i detta afseende icke böra ifrågakomma, utan dervid få förblifva, till dess Eder Kongl.
Maj:t i Nåder finner för godt att till Rikets Ständer föreslå, det Amiralitets-Pensions-Cassan må förunnas enahanda förmåner, som Armeens och Civil-Statens Pensions-Cassor, nemligen att tillgodonjuta all under stadgade vacance-månader bespard lön efter personer, som i Amiralitets-Pensions-Cassan äro delägare, vid hvilket tillfälle jemväl torde blifva bestämdt, huru många vacance-månader skola för Flottans samtelige Stationer beräknas, enär bibehållande af olikhet dem emellan, sedan de jemförelsevis få personer, som tillhört f. d. Armeens Flotta och äro i Armeens Pensions-Cassa delägare, ur tjensten afgålt, icke synes vara af behofvet påkalladt eller lämpligt; och ämnar Förvaltningen i underdånighet förnya sin redan tillförene gjorda underdåniga hemställan, alt Nådig Proposition måtte till Rikets nästsammanträdande Ständer aflåtas, angående under vacance-månaderne besparde löners öfverlåtande till Amiralilets-Pensions-Cassans disposition, i likhet med hvad för Armeens och Civil-Statens Pensions-Cassor före detta blifvit förordnadt. 4:o. Sorn Revisorernes i 4-de punkten gjorda anförande, i afseende på Eder Kongl. Maj:ts fattade Nådiga beslut, att af Gunst och Nåd frikalla numera Commendeur-Capitainen och Riddaren Lagerberg från återbetalande af honom ådömde anmät kningsmedel för Expeditionen med Fregatten af Chapman till Atlantiska Hafvet åren 1831 och i832, endast innefattar en hemställan lill Rikets Ständer, anser Förvaltningen något yttrande i detta ämne sig icke tillkomma. 5:o.
Uli 5:te punkten hafva Revisorerne anmärkt, att, ehuru Eder Kongl. Maj:t genom Nådigt Bref den 22 Februarii 1S34 täckts förordna, att de till Skeppsholms Kyrkobyggnad i Statsprojectet för nämnde år uppförde, men af Eder Kongl. Majit derifrån uteslutne 5,460 R:dr barde tills vidare reserveras, och oaktadt Eder Kongl. Majit först genom Nå - digt Bref den 19 Jnnii i835 medgifvit användandet af nämnde medel, Förvaltningen dock redan den 3o December 1834 till Stockholms Station berörde 5,460 R:dr utanordnat; och får Förvaltningen, i anledning häraf, underdånigst anföra och upplysa, att, då, på sätt af Eder Kongl.
Majits ofvanberörde Nådiga Bref den 22 Februarii 1834 inhämtas, redan vid den tiden voro utöfver anslagen till Skeppsholms Kyrkobyggnad förskottsvis utbetaldte io,p5o R:dr 14 sk. 8 rist., hvarunder nu ifrågavarande 5,460 Ridr voro inbegripne, sistnämnde summa på förhand var lika mycket disponerad, om den samma balancerades såsom förskott, eliel- formelt anordnades och aflördes, hvarföre
Förvaltningen ej drog i betänkande att beloppet vid slutet af år jS34 under sistnämnde form, eller såsom anordnadt i Räkenskapen upplaga, helst som derigenom undveks att summan såsom förskott under en längre tid balancera, hvilket i flera hänseenden är olämpligt.
Vid sådant förhållande lärer Eder Kongl. Majit nogsamt läckas i Nåder finna, att genom den af Revisorerne sålunda klandrade åtgärd någon öfverträdelse af Eder Kongl. Majlis gifna Nådiga föreskrifter icke i sjelfva verket ägt rum, ulan att dermed endast åsyftats förskottens minskning samt ordning och reda i Räkenskapen; och igenfinnes orsaken dertill, alt meraliämnde 5,460 Ridr, ehuru i Stationens Cassa till upphörd lagné redan år 1834, likväl, på sätt Revisorerne anmärkt, först den 8 Januarii 1836 synas vara der emoltagne, i det förhållande, att, som Stationens liqvid öfver Extra Ordinarie
Statsanslaget för i834 först i sista dalarne af året 1835 kunde afslutas, och anordningen å oflaberörde 5,460 Ridr deri borde ingå, samma anordning ej förr än den 3o December i835 kunde från Förvaltningen lill Stationen afgå, vid hvilket förhållande qvitto å anordningens innehåll ej heller lärer kunnat förr än dea 8 Januarii i836, eller inom 8 dagar, expedieras från Stationen, som medlen långt förut förskottsvis erhållit.
Revisorernes reflexion, huruledes alltför låga kostnadsförslag inleda Staten i företag, hvilka sedermera i kostnad vida öfverstiga hvad som blifvit beräknadt, må vara sann och lemnäs i sitt värde; men Förvaltningen vågar betvifla, alt satsen är fullt användbar och tillämplig på förslaget till Skeppsholms Kyrkobyggnad, hvilket vid ett noggrant skärskådande af innehållet af just det Eder Kongl. Majlis Nådiga Bref den 19 Junii i835, som Revisorerne funnit lämpligt in extenso i sin berättelse införa, af hvar och en lätteligen torde medgifvas. — 44 - 6:o.
Revisorerne hafva ytterligare anmärkt den ofullkomlighet i afseende på redovisnings- och bokföringssättet så väl hos Förvaltningen af Sjö-Ärendena sorn vid Flottans Stationer, hvilken, efter Revisorernes tanka, skall vara lill finnandes; och, ehuru Förvaltningen ej vill bestrida, alt bokslutssättel, hvartill formulairen äro af Kongl. Maj:t år 1800 i Nåder gillade och fastställde, må kunna i någon mon förbättras, vågar Förvaltningen dock högeligen betvifla, att ett bokförings- och redovisningssätt, som tillfredsställer äfven den i Räkenskapens förande mindre kunnige och erfarne, någonsin kan uppfinnas, helst sorn.
Flottans mångfaldiga och olika arbeten samt dess tusendelals serskildta malerialoch inventarii-persedlar göra det till en ren omöjlighet, att ulan ytterligare tillskapande af en mängd tjenste-befaltningar, hvarpå Rikets Ständer väl icke torde vilja ingå, åstadkomma det redovisnings- och bokföringssätt samt ernå de resullaler af kännedom om hvarje serskild anslagstitels speciella användande samt om hvarje serskildt arbetes och persedels verkliga kostnadsvärde, som af Revisorerne synas vara åsyftade och vid privates mindre vidlyftiga Varf och Fabriks-inrätlningar äro verkslällbare; börande Förvaltningen dock i underdånighet upplysa, alt Eder Kongl. Maj:t, redan för flera år tillbaka, läckts anbefalla StatsContoret uppgöra nya formulairer till boksluts- och redovisningssätt för alla förvaltande Embets-Verk, men hvilket ingalunda lätta arbete ännu icke lärer hunnit fullbordas.
Specielt hafva Revisorerne anmärkt, att Cassa-räkningarne, hvilka ej hafva någon bestämd afslutningstid, snarare äro att anse såsom calculer, än ett framställande af Cassornes verkliga tillstånd under det år, för hvilket de skola redovisa, såsom exempel hvarpå anföres, att i Förvaltningens räkenskaper för åren 1834 och *835, anordningar äro de sista dagarne af året afförde, men deremot vederbörande
Stationers derå afgifna qvittencer daterade först året derpå.
Orsaken härtill är lätt insedd; ty, om en anordning utfärdas i Stockholm sista dagen af året, kan samma anordning omöjligen framkomma till Carlskrona och Götheborg förr än påföljande år; och som de slutliqvider, hvilka med Stalionerne årligen i Förvaltningen uppgöras, äro af mera vidlyftig och svårredd beskaffenhet, än att de kunna vid årets skit vara uppgjorde, hvarföre ock Eder Kongl. Maj:t i Reglementet för Styrelsen och Ekonomien vid Flottans Stationer täckts stadga 2:ne månaders tid, hvarinom Stationerne efter redogörelse-årets utgång skola hafva sina årsliqvider till Förvaltningen insände, följer häraf klart, att, då liqviderne kunna slutas — 45 — antingen med fordringar å Stalionernes sida, hvilket är vanliga förhållandet, eller ock med skuld, hvilka bägge slags balancer skola, efter nu följda redovisningssätt, blifva i räkenskapen för det år-, hvartill de rätteligen höra, afliqviderade, anordningar måste för sista dagarne af December af Förvaltningen dateras, hvilka redan förskottsvis betalte ej förr än flera månader derefter komma Stationerne tillhanda och då mot interims-qvitlencerne utbytas.
Då nu, detta oaktadt, allt hvad i Förvaltningens Cassa-räkning för ett år afföres såsom till Stationerne utgifvet, i Stationernas Cassa-räkningar debiteras för samma år, synes liufvudändamålet vara uppfyldt, och Revisorernes, på all bevisning blottade, påstående, att Förvaltningens Cassa-räkning med Stationernas icke öfverensstämmer, gerna kunna lemnäs ulan allt afseende.
I sammanhang med nyss afhandlade ämne hafva Revisorerne funnit lämpligt yttra, att, ehvad räkenskapssält, än må begagnas, alla förekommande uppgifter böra vara med sanna förhållandet öfverensstämmande, för tillämpningen af hvilken grundsats endast erfordrades, att de från Förvaltningen anordnade medlen genast uti dess räkenskaper afföras, samt då tillika, utan vidare inveckling genast uppdebiteras uti Stationernas räkenskaper.
Halten af delta resonnement torde tarfva någon närmare undersökning.
Hvad det sanna förhållandet, som i Räkenskaperna bör visa sig, angår, så hafva Revisorerne några rader förut sjelfve upplyst; att de ganska noga kände gången af Förvaltningens på nu gällande redovisningsmethod grundade liqvidations§ätt med Stationerne, vid hvilket förhållande och då meningen med en Cassa-räkning ej är alt framlägga alla förberedande åtgärder, som måst äga runi, innan det deri synliga resultatet u-ppkommit, Revisorerne ej lära vilja bestrida, alt sanna förhållandet verkligen är sådant, som Cassa-räkning garne utvisa, och synes alltså Revisorerne endast hafva förblandat förberedande åtgärder med definitiva resultater.
Revisorernes yttrande om rätta sättet att anordna och debitera contanta medel; så måste det förefalla något hvar såsom ett svårlöst problem, att den 3i December här i Stockholm genast låta i Förvaltningens Cassa-räkning afföra då uppsatt och underskrifven anordning för Carlskrona eller Götheborgs Stationer och på samma gång genast debitera samma anordnings-belopp i Cassa-räkningarne vid Stationen; men meningen är väl att debiteringen skall ske, så snart medlen och anordningen till Stationen framkommit, hvaremot kan invändas, att den emottagande Casseuren måste qvittera anordningen för den 46 — dag, lian penningarne emottagit, eljest blifver förhålla lidet icke sannt, det vill säga, falskt; men om han sålunda qvilterar, blifva åter Förvaltningens och Stationens Cassa-räkningar ej öfverensstämmande, hvilket, på verklige skäl, vore förkastligt.
För att undvika dessa collisioner, borde Förvaltningen, må hända, ej anordna några medel till Stationerne så sent på året, att icke medlen kunde samma år framkomma; men Stationerne äro ofta i högst trängande behof af conlante medel just vid årets slut, hvarföre denna utväg ej heller kan begagnas, och lärer således Revisorernes ifrågavarande förslag vid vissa och måhända just de lmfvudsakligaste tillfällen vara alldeles opraktiskt.
I afseende på de anordningar, som blifva en följd af årsliqviderne, är Revisorernes förslag alldeles bestämdt overkställbar!, så vida det föreskrifna bokförings- och redovisnings-sättet skall kunna, som sig bör, iakttagas, intilldess något annat blifvit af Eder Kongl. Maj:t i Nåder gilladt och till underdånig efterrättelse meddeladt.
Vidare hafva Revisorerne yttrat, att under nu brukliga sätt för räkenskapernas uppgörande, det, efter Revisorernes tanka, icke är omöjligt, att cassabrist å ena eller andra stället möjligtvis kan döljas, helst Revisorerne funnit, alt inventeringen af Carlskrona Stations contanla behållning vid årets slut blifvit verkställd först i slutet af Maji månad det påföljande året, och alt vid Stockholms Station, Chefen derstädes endast vitsordat, att den i Cassa-räkningen uppgifne summan funnits vid inventeringen i Cassan, utan alt nämna på hvilken dag inventeringen skett; äfvensom att vid Götheborgs Station helt och hållet saknats uppgift derom, alt Cassa-inventering ägt rum.
Hvad först beträffar möjligheten att dölja brist i Förvaltningens Gassa, så alldenstund Cassa-förslag månadtligen af Casseuren uppgöras och sedermera ej mindre af Kamereraren, än af en Förvaltningens Ledamot noga granskas och jemföras med de af desse sistnämnde hvar för sig förde Cassa-controller, samt då härtill kommer, att Förvaltningen liar sina penningar, hvaraf Casseuren ej får, emot meddelade föreskrifter, på en gång i siri Gassa äga större behållning än 2,000 R:dr, hvarföre lagligen styrkt borgen är ställd, uti Rikets Ständers Bank insatte: att Cassa-invenleringar fyra gånger om året verkställas, hvaraf ena gången straxt efter redogörelse-årets utgång; och sluteligen att, på sätt Revisorerne medgifvit, behörige Banco-atlester öfver behållningen i Rikets — 47 — Ständers Bank vid hvarje års slut Cassa-räkningen bifogas, vågar Förvaltningen hålla före, att hvarken någon större controll på denna Cassas Uppbördsman erfordras, eller någon cassabrist derstädes kan uppkomma och döljas.
T afseende på sättet att verificera den del af Cassa-behållningen som utgöres af förskotts-documenter oöh qvitterade räkningar, hvilka ej kunnat formelt afföras i årets redogörelse, och hvarvid Revisorerne jemväl fästat sin uppmärksamhet, får Förvaltningen i underdånighet anföra, att, som Cassa-räkningen sällan kan medhinnas blifva färdig före den stadgade tiden, eller ett år efter redogörelse-årets slut, det af Revisorerne omförmäldta bestyrkande af den del af Cassa-behållningen, som utgöres af sådane documenter, ej kunnat eller kan förr, än Cassa-räkningen blifvit färdig, meddelas; men då detta intyrg af personer, sorn straxt efter redogörelse-årets utgång verkställt Cassa-invenleringen, lemnäs i öfverensstämmelse med Cassa-inventerings-liandlingarne och Kammar-Rätten i skrifvelse till Förvaltningen den 12 Julii i83o ett sådant verificationssätt, såsom det enda ändamålsenliga och användbara under nu gällande bokförings- och redovisnings-method, gillat och godkänt, lärer icke något vidare härvid skäligen kunna erinras..
Vidkommande dernäst Revisorernes ofvannämnde yttrande, rörande Cassans inventering och möjligt fördöljande af cassabrist, har Befälhafvande Amiralen, hvars utlåtande härutinnan blifvit af Förvaltningen infordradt, i hvad Carlskrona Station rörer, anfört, att inventering af Flottans Cassa sker och alltid har skett, när Befälhafvande Amiralen ansett sådan vara af behofvet påkallad, men minst a:ne gånger örn året, nemligen sedan Cassa-räkningen blifvit afslutad eller omkring midsommartiden, och vid årets slut, hvadan och då behållningen vid den förra inventeringen öfverensslämmer med Cassa-conlrollen, som föres i Kammar-Contoret, den behållning, som den afslutade Cassa-räkningen visar, jemväl måste vara rigtig.
Den andra inventeringen åter. sorn enligt Reglementet sker den 3i December, och hvarje annan inventering, som Befälhafvande Amiralen finner nödigt anbefalla, måste jemväl vitsorda, att den behållning, som Hvalfsliggaren utvisar, i Hufvud-Cassan verkligen förefinnes, hvarföre Casseuren, som aldrig ur Hufvud-Cassan utfår medel oftare, än behofvet för utanordnade utbetalningar sådant fordra, icke kan någon balance fördölja.
I afseende på Revisorernes gjorda framställning, att af nikenskaperne omöjligen kan bedömmas, huru vidt den för hvarje år af Eder Kongl. Maj:t fasställde arbetsplan blifvit vederbörligen följd, samt hvad hvarje arbete i detail kostat, hvaraf Revisorerne hämtat anledning framställa behofvet af skyndsamt införande af den förbättrade method i förvaltande "Verkens räkenskaper, hvarom sist församlade Ständer i underdånighet anhöllo, har Befälhafvande Amiralen ylträt att af den generella arbetsberättelse, som, jemlikt 53 §. i Kongl.
Reglementet för Styrelsen och Ekonomien vid Flottans Stationer hvarje år till Förvaltningen af Sjö-Ärendena ingifves, Revisorerne lättast kunnat inhämta, huru arbetsplanen för året blifvit utförd eller öm något arbete återstår, och alt det är alldeles omöjligt vid Flottan att visa hvarje serskildt arbetes kostnad, emedan, om en sådan åtgärd anbefalldes, följden otvifvelaktigt skulle blifva, att flere tjenstemän, som ensamt dermed sysselsattes, måste tillsättas, utan att ändamålet ändå med säkerhet kunde vinnas; tilläggande Befälhafvande Herr Amiralen, att vid ett mindre Coopvaerdie-Varf kan gå an, att urskilja och uträkna åtgången af dagsverken och materialier för hvarje arbete serskildt, men att det aldrig låter verkställa sig vid ett etablissement af det omfång, sorn Flottans i Carlskrona, hvarföre sådant icke heller blifvit i Eder Kongl. Maj:ts Nådiga Reglemente föreskrifvet, och anser Befälhafvande Amiralen Flottans redögorelse-formulairer vara så enkla, men tillika så upplysande, att några andra icke synas vara af behofvet påkallade, samt att en förändring i den method, som nu i 4° år blifvit följd för Cassa-räkningens uppgörande, kanhända snarare skulle inveckla än upplysa.
Hvad sedermera angår Cassa-controllen och den kassabrist, som
Revisorerne befarat kunna fördöljas under nu gällande bokförings- och redovisningssätt, .för så vidt denna fråga rörer Stockholms- och Götheborgs Stationer, har Befälhafvaren vid förstnämnde Station, uti häröfver infordradt utlåtande, anfört, alt, ehuru det visserligen vöre önskligt, att de nvånga anticipationerne eller förskotten kunde undvikas, hvarigenom räkenskapen blefve lättfatlligare, det likväl icke är möjligt för Casseuren att dölja någon cassabrist, så vida all den controll, som Eder Kongl. Maj:ts Nådiga Reglemente föreskrifver, vederbörligen iakttages; och har Befälhafvaren vid Götheborgs Station yttrat, att inventering af Cassan årligen ägt rum i slutet af
December månad och äfven oftare under — 49 under årets lopp, då omsländighelerne dertill hafva föranledi, samt att hädanefter behörigt inventerings-document skall för hvarje år blifva Cassa-räkningen bifogadt. 7:0.
Uti 7:de punkten hafva Revisorerne anmärkt, att, ehuru Extra- och Expectance-Staten vid 1834 å,s slut blifvit, genom derå uppförde personers afgång, minskad med ett belopp af 2,264 R:dr, Eder Kongl. Maj:t likväl, uppå Förvaltningens derom gjorda underdåniga framställning, i stället att låta denna summa läggas lill Stats-anslaget för materielen, hvarifrån, till fyllnad i Extra- och Expectance-Statens anslags-behof, 3o,ooo R:dr blifvit af Rikets Ständer vid 1828—i83o årens Riksdag anvisade, i Nåder läckts förordna, att berörde 2,264 R‘dr skulle användas och i Ordinarie Aflönings-Staten uppföras till betäckande af den del af Matros-Corpsens i Carlskrona aflöning, sorn dittills blifvit förd inom column, men blefve erforderlig till Matros-Corpsens completlerande; och hafva Revisorerne, i anledning häraf, yttrat, att, så vida den för Matros-Corpsen anslagne aflöningssumma var uti den före 1828—i83o årens Riksdag verkställda reglering med Flottans Stater afsedd, Revisorerne icke hade något alt härvid anmärka; men då Revisorerne derjemte funnit, att de besparingar, som årligen göras på Extra- och Expectance-Staten, sammanföras med besparingarne på Ordinarie Aflönings-Staten, och således betraktas såsom disponible för personella anslag och arfvoden, hafva Revisorerne, som ansett sådant stridande så väl mot ursprungliga beskaffenheten af ofvanberörde på materiel-anslaget anviste 3o,ooo R:dr, som Rikets Ständers i detta afseende gjorda medgifvande, deraf hämtat anledning tillstyrka Rikets Ständer, alt åtgärder måtte vidtagas till skiljande af besparingarne å Extra- och Expectance-Staten från besparingarne på Ordinarie Aflönings-anslagen, på det de förstnämnde måtte kunna till anslaget för Flottans materiel återföras.
I anledning häraf får Förvaltningen af Sjö-Ärendena underdånigst anföra, att, som ej allenast ofvanberörde Matros-Corpsens inom column förde aflöning för icke complelterade nummer, hvilka, jemlikt Eder Kongl. Majlis derom meddeldte Nådiga förordnande, tills vidare slått vacante, ulan ock den för permitterade Sjö-xArti Iler ister belöpande aflöning, ehuru af Rikets Ständer före 1828—i83o årens Riksdag bägge beräknade att årligen utgå på Flottans Ordinarie Aflönings-Slat, under loppet af mångå år likväl användls till betäckande af en del Extra- oell ■fl — 50 — Expectance-Statens aflönings-utgifter, det ingalunda kan med skäl klandras, att, sedan Eder Kongl. Majit i Nåder funnit godt förordna, det MatrosCorpsen skall completteras, de besparingar, som å Extra- oell ExpeclanceStalen uppkomma, för sä vidt desamma erfordras för fyllande af de af Rikets Ständer afsedde oell beräknade behof för Ordinarie AflöningsStaten, till sistnämnde Stat blifva använde, men icke till minskning af de på materiel-anslagel anviste 3o,ooo R:dr, hvilket först, sedan Ordinarie Aflönings-Statens, af Rikets Ständer beräknade, utgifter hunnit completteras, kan ifrågakomma; och som sedan nämnde complettering till alla delar hunnit verkställas, det synes vara klart, att all den minskning, som genom afgång på Extra- och Expectance-Staten kan uppkomma, skall till sin primitiva bestämmelse, eller Stats-anslaget för raaterielcn, återgå, lärer Revisorernes om skiljande af besparingarne på Extra- och Expectance-Staten från besparingarne å Ordinarie AflöningsStaten lill Rikets
Ständers gjorda framställning vara för tidig och icke af behofvet påkallad; börande Förvaltningen i underdånighet tillägga, att besparingarne på Extra- och Expectance-Staten aldrig blifvit, såsom Revisorerne velat antyda, ansedde disponible för personelle anslag eller arfvoden för hvilket ändamål aldrig någon skilling deraf blifvit använd.
Vidare hafva Revisorerne, med citerande af Eder Kongl.
Majlis Nådiga Bref lill Förvaltningen af Sjö-Ärendena den 22 Julii i835, hvarigenom Eder Kongl. Majit uppå i Nåder anförda skäl, förklarat den af Rikets Ständer begärda fullständiga inventering af alla Ekevirkes-förråden vid Flottans Station i Carlskrona icke kunna i Nåder bifallas, lill Rikets Ständers uppmärksamhet hemställt och tillstyrkt, att, då fullständig inventering af Ekevirkes-förråden i Carlskrona är af behofvet högeligen påkallad, så väl för nödig controll å vederbörandes redovisnings-skyldighet, som på det utrönas måtte, om icke en del af virket kan genom ålder eller andre tillfälligheter hafva blifvit för Flottans behof oduglig, samt huru stor användbara behållningen af hvarje sort ekevirke verkligen är, Rikets Ständer måtte anvisa erforderlige medel till bestridande af kostnaderne i och för en sådan inventering, hvarom förnyad underdånig anhållan borde hos Eder Kongl.
Majit af Rikets Ständer göras; och får Förvaltningen, i anledning häraf, underdånigst yttra, att, ehuru
Förvaltningen anser en sådan inventering hvarken vara af behofvet påkallad, enär virkes-förråden äro inom Kronans kringstängda samt bevakade Varf förlagdc, och omsorgsfullt vårdas, eller det deraf uppkom - — 51 mande resultat i ringaste måtto kunna motsvara de dryga kostnader och den tidsförlust, som, i afseende på andie nödvändige och nyttige arbeten härigenom ovilkorligen måste uppstå, Förvaltningen dock, om Rikets Ständer för detta ändamål vilja anslå nödige medel, icke har något emot den föreslagna åtgärden att invända.