Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Båda stodo tysta, så böjde Elfrida sig ner Var delta läserskan?
Var det tillgjordhet?
och kysste rektorskans hand, medan tårarna Eller stod hon verkligen på en så helt annan regnade däröfver.
Jag skall aldrig ståndpunkt än någon i samlingen, alt de knap- glömma denna dag! » past anade hennes väsens innersta kärna?
Rekforskan smekte lätt det lockiga håret.
Att hon var samhällets mest ansedda kvinna, » Jag är glad alt ha gjort din bekantskap, kunde ingen förneka, och den hon tagit under och nu ska vi vara mycket tillsammans!
Jag sitt beskydd steg ovillkorligen i det allmänna har ett så lyckligt hem och.
» omdömet.
En krampaktig snyflning kom henne att Supén blef mycket I i fl ig och herrarne, som stanna midt i meningen.
tagit försvarligt till bästa af varorna nere i » Försök att inte sörja, » återtog hon.
» Tro lusthuset, läto sig nu de många rätterna och mig, det finns så mycket att lefva för, om man goda vinerna väl smaka.
ser bort ifrån sig själf och tänker lite mera Skratt, prat, skämt, hurrarop, slammer af på andra » porslin, silfver, glas och knifvar öfverdöfvade » Jag skall försöka — men deras förakt.
hvaitannat, och genom alla sinnen gick en Jag kan inte bära det! » ådra af försonlighet och hjärtnupen vänlighet.
» Deras förakt?!
Här väger del mycket, Elfridas bleka kinder hade fått färg, det men där » — hon pekade mot den mattblå såg ut, som om lite hvar ville utplåna den stjärnhimmeln — » inte så mycket som ett skymf hon lidit, och innan supén var slut, försvinnande dammkorn — och endast där fin- hade friherrinnan till och med frågat, hvari- nes den, som har rätt att döma.&gt; från hon fått sitt charmanta plymgarnityr och hvad det kostat.
Allt som tiden gick blef vänligheten allt större med handslag, omfamningar och ord- svall utan mening eller slut.
Det ena talet aflöste det andra, likt en malande kvarn, och Ida A a l b e r g; af Harald Molander.
— vid likören på kaffet proponerade majoren Huru man förlofvar sig; några betraktelser för l d u n af He- lena Nyblom.
— X e n i a - i n s t i t u t e t; ryska tsaren och kvinno- brorskål med handlanden Person och svor på, frågan.
(M e d porträtt af storfu ' tinnan X e n i a).
— I ro; skiss för l d u n af Mari Mihi.
— t Märta Eketrä.
— Till den brutna att han var en hedersman.
b l o m m a n; poern, Märta Eketräs minne tillägnadt, af — a —.
— E n liten hiförtjlnst; af C.
— T a n k a r oin t å r a r; af i?; '.
Undan det döfvande sorlet — vissa att ej Cassel.
— Kvinnorna pä Korea.
— Från Iduns läsekrets: bli saknade — smögo sig rektorskan och Från en sponfiende, af L — a S.
— D ö d s k y s s a r; af Nixe.
— Elfrida arm i arm ut på en liten balkong, som Ur notisboken — Teater och m u s i k.
— Barmhärtighet; skiss af Vilma Lindhi.
— Tidsfordnf.
vette utåt trädgården.
r Hvar pojkes glädje var.
Hvad ej för tungt man göre För män ' skor eller djur.
En som hos småfolk verkar Respekt med sin figur.
Två utaf skogens jättar; Redigeras af Sophie Linge.
Och så en skogens dvärg.
En trakt i Dalabygden.
Ett af Italiens berg.
Hvad ifrån templen stiger.
N:r 25 (183) Prenumerationspris pr år: I d u n m e d M o d e t t d n i n g och ko- lorerade planscher - k r.
» 6: 50 Idun ensam — » t: — Byrå: H a m n g a t a n 1 6, 2 Va * * • (midt för Kungsträdgården.)
s k e r i landsorten å p o s t - a n s t a l t, i Stockholm h o s r e d a k t i o n.
Redaktör och utgifvare: Träffas å b y r å n k l.
LJJsnummerpris: 15 öre.
Elfrida i i iderna * aI akademien aflagd orga- nistexamen g j o r d e fröken A n d r é e hos k o n g l.
M: t a n s ö k a n o m rättighet att få s ö k a organisttjänst, hvilket ditintills varit k v i n n o r f ö r v ä g r a d t; men denna a n s ö k a n afslogs 1 8 5 9 på erkebiskopens inrådan.
V i d nästa riks- d a g väcktes m o t i o n här- o m samtidigt i tre stånd (af prosten S ö d e r b e r g, C.
R i n m a n o c h C.
S v e n - sén), h v i l k e n m o t i o n a f riksdagen bifölls, o a k - tadt presteståndet satte sig d ä r e m o t (2 8 nej m o t 7 j a).
Riksdagsskrifvel- sen h a d e till följd, att k o n g l.
M: t år 1 8 6 1 för- k l a r a d e k v i n n a berätti- g a d att s ö k a organist- plats.
H v a r e f t e r f r ö k e n A n d r é e omedelbart sökte o c h e r h ö l l organistplats i Finska kyrkan i Stock- holm.
a s s ^ P 3 5 år sedan spe- lades k o r a l e r n a v i d en aftonsång i J a k o b s k y r k a a f en u n g flicka, till k y r k o p u b l i k e n s ytterliga f ö r v å n i n g, för att ej säga bestörtning.
Och den o m e d e l b a r a följden d ä r a f var, att k y r k a n s o r g a - nist, professor Gustaf Mankell, af vederbörande fick sig en v a r n i n g, i c k e därför att den k v i n l i g a vikarien spelat illa, u t a n e m e d a n det v o r e i hög- sta g r a d o p a s s a n d e, att ett fruntimmer uppträd- de offentligt i en k y r k a.
N u innehar d e n s a m - ma, h v i l k e n d å förbjöds att spela v i d en afton- sång, sedan 2 5 år till- b a k a en a f rikets för- nämligare organistplat- ser.
H e n n e s bild har hedersplatsen i I d u n för i dag.
H v a d som gör Elfrida A n d r é e särskildt märk- lig för I d u n s läsekrets är att h o n är den, s o m ö p p n a t b a n a n för sven- s k a k v i n n a n p å såväl organist- s o m telegrafist- vägen.
D e t t a försiggick d o c k i c k e utan svåra o c h l å n g a strider, h v a r o m vi i korthet s k o l a anföra n å g r a fakta.
Efter vid M u s i k a l i s k a Annosispris: 35 ö r e p r n o n p a r e i l l e r a d.
F ö r » Platssökande » och » Lediga platser » 25 ö r e f ö r h v a r j e p å b ö r j a d t t i o t a l s t a f v.
förändras.
v TJttrifningfstid: hvarje helgfri fredag.
• ' j f i ™ |! '!!! "
• M e d k o n g l.
telegraf- styrelsen g i c k saken i c k e fullt så lätt.
Efter m å n - g a o m o c h m e n fick frö- k e n A n d r é e år 1 8 6 0 i nåder aflägga fullständig telegrafistexamen, men frågan att få tillgodo- g ö r a sig denna e x a m e n stötte p å ett h å r d n a c k a d t motstånd från telegraf- styrelsen.
M o t i v e r n a v o r o, » att en d y l i k anställning a f k v i n n o r i c k e är i all- mänhet härstädes l ä m p -
IDUN 194 O, v i l l du k o m m a till den h ö g s t a s a n n i n g?
V a r barnsligt from, och slut dig till naturen, F ö r s ö k att s t a f v a h e n n e s blomsterbibel, D e s s f ö r s t a mening rörer tro och kärlek.
p. lig eller m e d telegrafverkets sanna fördel öf- verensstämmande. » M e d stöd a f d e n n a styrelsens u p p f a t t n i n g afslog k o n g l.
M:t, såväl fröken A n d r é e s an- s ö k a n 1 7 6 1 o m rätt för k v i n n a att s ö k a te- legraftjänst, s o m rikets ständers hemställan i s a m m a syfte år 1 8 6 2.
F ö r s t sedan 1 8 6 3 års riksdag, m e d a n l e d n i n g a f en varmhjär- tadt skrifven m o t i o n a f C.
S v e n s é n, gjort en f ö r n y a d hemställan i ämnet, g a f k o n g l.
M: t sitt bifall härtill, d o c k ej o d e l a d t, utan m e d betydliga inskränkningar.
N u omsider k u n d e E l f r i d a A n d r é e v i n n a m å l e t; h o n inskrefs s o m e. o.
assistent i te- legrafverket.
A f t o n b l a d e t från d e n tiden yt- trar h ä r o m: » M i l E l f r i d a A n d r é e, det första fruntim- m e r, s o m i Sverige s ö k t telegrafanställning, men sedan 5 år förgäfves, har i år (1 8 6 4) blifvit inskrifven v i d k.
telegrafverket, efter att, enligt det n y a k. reglementet, hafva å n y o aflagt fullständig så v ä l teoretisk som praktisk telegraf e x a m e n.
E h u r u m i l A.
, så- som innehafvande förut orgelnist- o c h sång- lärarinnebefattning, själf i c k e b e h ö f v e r be- gagna den öppnade vägen, synes dock häraf, att ihärdighet o c h fast vilja slutli- gen vunnit seger, h v a r i g e n o m en ny, akt- n i n g s v ä r d verkningskrets blifvit ö p p n a d för k v i n l i g b i l d n i n g o c h talang m e d den fram- g å n g, att ett antal u n g a d a m e r ur d e för- n ä m l i g a s t e samhällsklasserna redan egnat sig häråt. » Ä r a n a f dessa för den svenska k v i n n a n den tiden g l ä n s a n d e resultat torde d o c k frö- ken A n d r é e få dela m e d sin fader, den l i k a originele s o m spirituele p r o v i n s i a l l ä k a r e n A.
A n d r é e, s o m m e d en okuflig energi under åratal såväl inspirerade motionerna v i d riks- d a g e n s o m b e a r b e t a d e a l l m ä n n a meningen medels sakrika, rent a f d r ä p a n d e tidningsar- tiklar i ämnet.
F r ö k e n A.
, s o m är f ö d d p å G o t l a n d den 1 9 februari 1 8 4 1, innehade samtidigt m e d platsen vid finska k y r k a n äfven organistplatsen i fran- s k a reformerta k y r k a n, v a r i fyra år sånglära- rinna v i d lärarinneseminarium och N o r m a l s k o - lan, skötte under flere år a c k o m p a g n e m a n g e t vid O p e r a n o c h M u s i k a l i s k a a k a d e m i e n, samt v a l d e s år 1 8 6 7 enhälligt till organist v i d domkyrkoförsamlingen i Göteborg.
O c h på sistnämnda plats har h o n u t v e c k l a t en rast- l ö s, m å n g s i d i g o c h välsignelsebringande verk- samhet.
K o r a l s å n g e n t o g h o n genast itu m e d o c h v a r a f d e första, s o m v å g a d e reforma- tion däraf.
R y t m i s k a koraler, raskt t e m p o o c h stämningsfulla, n o g a öfvertänkta p r e l u - dier äro n u sedan l ä n g e hvardagsgäster i Göteborgs domkyrka.
O c k s å har hon a f m å n g a framstående pre3ter fatt ett v a r m t er- k ä n n a n d e af, att h o n g e n o m sin hjärtat till- talande k y r k o m u s i k bidrager till stämningen i gudstjänsten.
Särskildt har b i s k o p U l l m a n uti sitt sistlidet år utgifna » F ö r s l a g till n y p s a l m b o k » p å ett s m i c k r a n d e sätt n ä m n t henne i företalet.
S o m orgelvirtuos har hon låtit höra sig p å m å n g f a l d i g a orgelkonserter i G ö t e b o r g o c h i landsorten, gifvit en stor k y r k o k o n s e r t i K ö p e n h a m n under G a d e s b e s k y d d samt d e l - tagit i orgelkonserter äfven å andra orter, t. e x.
i L o n d o n, där h o n spelade p å Christal- palatsets orgel, samt i A l e x a n d r a p a l a c e s. k.
o r g a n recitals.
U n d e r sina utrikesresor har hon tagit reda ' p å u t m ä r k t a orglar o c h de- ras m e k a n i k b å d e i k y r k o r o c h hos orgel- b y g g a r e; här h e m m a har h o n ofta varit kal- l a d att besiktiga o c h afprofva orglar.
I e g e n s k a p a f d o m k y r k o o r g a n i s t har h o n u p p d r a g att e x a m i n e r a organister o c h kan- torer m e d s a m m a k u n s k a p s f o r d r i n g a r s o m v i d Musikaliska akademien.
D e n n a gren a f sin v e r k s a m h e t har h o n u t v e c k l a t till den g r a d, att i närvarande stund a l l a organistplatser i G ö t e b o r g, u t o m två, innehafvas a f hennes kvinliga o r g e l e l e v e r; likaså i o m n e j d e n, s å s o m i Marstrand, K o n g e l f m.
D e s s u t o m har E l f r i d a A n d r é e gjort sig k ä n d såsom k o m p o s i t ö r och s å s o m en fram- stående s å d a n.
P å detta o m r å d e har hon med f ö r k ä r l e k egnat sig åt k a m m a r - o c h or- k e s t e r m u s i k; men detta är tyvärr ett o t a c k - samt fält här i Sverige, dels för svårigheten att få sådana saker tryckta, dels o c h isyn- nerhet därför att det m a n l i g a släktet fortfarande håller p å den uteslutande kompositionsrätten till orkestermusik s å s o m ett a f dess d y r b a - raste p r i v i l e g i e r.
O c k s å ha hennes k o m p o - sitioner h u f v u d s a k l i g e n blifvit tryckta, d å d e a n o n y m t inlemnats till pristäflan.
Musikali- s k a konstföreningen har s å l u n d a antagit tre o l i k a arbeten, en pianokvintett, en pianotrio samt b a l l a d e n Snöfrid (a f m u s i k s ä l l s k a p u p p - förd v i d flere tillfällen i flere a f Sveriges städer).
I D a n m a r k h a p å s a m m a säst an- tagits en p i a n o s o n a t samt en » S å n g till näk- tergalen » (en förtjusande, fint utarbetad ro- mans, doftande a f poesi).
B l a n d öfriga t r y c k t a kompositioner må nämnas: » D r ö m l i f », för b l a n d a d e röster, n å g r a häften T o n b i l d e r för p i a n o, ett häfte solosånger p å norskt f ö r l a g (däribland » V i ses i g e n », ofta sjungen p å k o n - serter), » I t e m p l e t », k y r k o a r i a i n t a g e n i S j u n - g a n d e E u r o p a (en a f v å r a v a c k r a s t e o c h sång- baraste k y r k o a r i e r), samt » S v a n e n », n y l i g e n sjungen a f grefvinnan T a u b e o c h fröken Oselio.
S e d a n år 1 8 7 9 är hon l e d a m o t a f M u s i - k a l i s k a a k a d e m i e n, o c h sistlidet år fick h o n ett v a c k e r t erkännande a f sin församling, i det att henne tilldelades ett p e r s o n l i g t l ö n e - tillägg, h v a r i g e n o m h o n n u åtnjuter den h ö g - sta organistlönen i riket.
D L E R S P A R R E.
Sy " zt krafs ej skolbänkens stränga skick, Sy«.
manar lärarens allvarsllick %j mer till lexornas möda; ZNju är naturen den enda bok, Som skall studeras.
förhindrar " Och intet ok blodet att flöda.
~öch som en flock utaf yra lam 2) e tumla om under stoj och glam, " Och glädjen aldrig tycks sina.
^Dct är så härligt, det fria lif Med sina skiftande tidsfördrif " Och sina stämningar fina.
~Och brösten vidgas för helsovind, •Och rosor knoppas på barnakind, " Och vinterns krämpor försvinna.
(Att lifvet äfven har fröjd för dem, fastän j) ted de fostrats i armodshem, barnslig tjusning de finna.
Orten när det lider mot aftonstund " Och skymning faller kring somnad lund ~Och bleka stjärnor stå tända, ^Då sitter skogsfrun vid barnets säng " Och täljer sagor från stig ock äng ^Den korta natten i ända.
" Och så skall sommaren rinna hän, Så lyckobringande, blid oel vän, tfast allt för kort för de unga.
OMen gömmen trofast i hjärtan små tAXlt skönt, naturen er bjöd uppå, Jill vinter mödornas tunga.
Älsklig, flärdlös o c h varmhjärtad, torde E l f r i d a A n d r é e endast e g a vänner o c h b e - undrare.
T i l l de s m å k o l o n i s t e r n a å Iduns skollofskoloni af Octavio Beer.
fr ankar ängen, på dofter rik, Och solen glittrar i fager vik mot lekfullt dansande vågor.
" Och rundt kring nejden Iland gräs och strå ' dag ser dem spridda, de glada små USicd ögon tända i• lågor.
f ommaren, friluftsportens tid, är inne.
U t a n att v a r a synnerliga vänner a f d e öfverdrifter, till h v i l k a i m å n g a hän- seenden v å r sportifrande tid obestridligen g ö r sig s k y l d i g, k u n n a vi l i k a litet b l u n d a för det g a g n, en förnuftigt ö f v a d sport innebär.
O c h särskildt v i l j a vi gärna m e d v å r a läsa- rinnor debattera den frågan: i h v a d m å n kan k v i n n a n a f det m o d e r n a sportväsendet h e m t a nöje o c h nytta, utan att u p p g i f v a n å g o t a f den ä k t a kvinlighet, s o m b e s t ä n d i g t b ö r för- bli hennes skönaste s m y c k e.
V i vilja i dag tala några ord o m våra d a m e r s o m velocipedryttarinnor.
D e t är n u -
1891 m e r a en ej allt f ö r sällsynt a n b l i c k att äfven här h e m m a träffa utöfvarinnor a f d e n n a h e l s o - s a m m a s p o r t; o c h särskildt k a n m a n i de s o m m a r s r m e k a d e p a r k e r o c h på de f ö r hjul- sport så l ä m p l i g t b a n a d e v ä g a r, s o m r u n d t o m omgifva vår vackra hufvudstad, daglig- d a g s konstatera, h u r u äfven en d a m till v e - l o c i p e d i n g a l u n d a företer den f ö r s k r ä c k a n d e syn, s o m ä n n u f ö r d o m e n p å m å n g a håll vill p å s t å — o m vi n u till att börja m e d endast s k o l a h å l l a oss till den rent estetiska sidan a f saken.
E n af vårt l a n d s äldste i d k a r e a f v e l o c i - pedsporten, en framstående v e t e n s k a p s m a n i S t o c k h o l m, har n y l i g e n i f r å g a n: » d a m e r p å v e l o c i p e d » yttrat följande t ä n k v ä r d a o r d, s o m vi ej k u n n a neka oss nöjet att a n f ö r a: » H e l s a är ett n ö d v ä n d i g t v i l k o r f ö r l y c k a, o c h kroppsrörelse är ett l i k a n ö d v ä n d i g t vil- k o r f ö r helsa.
D e t t a gäller för u n g d o m e n i a l l synnerhet, o c h f ö r d e n k v i n l i g a l i k a v ä l s o m för den m a n l i g a.
F å kroppsrörelser, o m ens n å g o n, u t ö f v a en så uppfriskande o c h l i f v a n d e v e r k a n s o m v e l o c i p e d r i d n i n g; d e n skän- ker ett intensivt nöje i sig själf s a m t ger därjämte a n l e d n i n g att k o m m a ut i G u d s fria natur, hvarest alltid är k ä l l a n till b å d e k r o p p s l i g t o c h andligt välbefiunande.
M e n, frågar säkert en o e h annan timid d a m, är det p a s s a n d e f ö r ett fruntimmer att rida v e l o c i p e d?
H ä r p å svarar j a g utan t v e k a n ett b e s t ä m d t ja!
O m ni rider p å ett p a s s a n d e sätt, så k a n ni v a r a ö f v e r t y g a d o m att v e l o c i p e d e n i c k e g ö r eder o p a s s a n d e.
O m ni ö f v a r den t i l l r ä c k l i g t m y c k e t, m e n utan öfverdrift, s k a l l den s k ä n k a eder ö k a d helsa o c h friskare färg samt g ö r a e d r a l e m m a r o c h edra rörel- ser m e r a f o r m f u l l ä n d a d e.
F ö r m å n g e n i b l a n d er göres lifvet så be- k v ä m t, att de frestas f ö r s u m m a de organer, s o m i c k e n ö d v ä n d i g t b e h ö f v a tagas i a n s p r å k.
D e t y c k a sig ej h a b e h o f a f sin muskelkraft, o c h därför a n v ä n d a de den ej heller.
I följd a f d e n naturlag, s o m bjuder, a t t d e organer, s o m i c k e b e g a g n a s, förtvina, k o m m a d y l i k a personers m u s k l e r att vissna b o r t eller fett- vandlas.
D e r a s rörelser b l i fula, k a n t i g a eller o t y m p l i g a; ty v a c k r a, o m d v e t e t behag- l i g a rörelser förutsätta ett h e r r a v ä l d e ö f v e r k r o p p e n, s o m i c k e inskränkes a f s v a g h e t eller tröghet.
V i l j e n i f ö r v ä r f v a detta herravälde o c h d e o s k a t t b a r a förmåner, s o m följa där- m e d, så är helt säkert v e l o c i p e d r i d n i n g ett a f m e d l e n därtill, o c h tro f ö r all del icke, att ridningen är o p a s s a n d e därför att, d å ni ö f v a d e n, en h u n d möjligen skäller p å er, eller n å g o n a n n a n varelse m e d ungefär l i k a g o d t o m d ö m e påstår er v a r a o k v i n l i g a.
Då ni v ä l v å r d a o c h v i d a r e u t v e c k l a det kapital a f fysisk helsa o c h kraft, som ni ega, full- g ö r a ni b l o t t en p l i k t m o t eder själfva, m o t k o m m a n d e släkten o c h m o t d e t l a n d, ni till- höra!
K u n d e dessa o r d från en g a m m a l idrotts- man, s o m ä l s k a r u n g d o m e n, f ö r m å er till en mera l e f v a n d e u p p f a t t n i n g a f d e n n a p l i k t, hvars u t ö f v a n d e dessutom u t g ö r en rik k ä l l a till g l ä d j e o c h lefnadslust, så s k u l l e detta mycket glädja honom. » O c h i d e n n a u p p f a t t n i n g a f s a k e n instäm- m a äfven u t l ä n d s k e framstående auktoriteter.
D e n n y l i g e n aflidne tyske professor N u s s b a u m afslutar en uppsats i frågan m e d följande o r d: » J a g k a n ej underlåta att v i d detta tillfälle uttala, h u r u s o m v e l o c i p e d å k n i n g e n p å det ifrigaste b o r d e f ö r o r d a s f ö r d e m å n g a n e r v ö s a å k o m m o r, f ö r h v i l k a det k v i n l i g a släktet är utsatt, o c h v i d h v i l k a tyvärr ofta (DUN 195 d e anhörigas d e l t a g a n d e är m y c k e t ringa.
O m m a n därvid b e g a g n a r en två- eller tre- hjuling torde vara likgiltigt.
D e t måste v ä l äfven tillåtas det svagare k ö n e t att l i k s o m m ä n n e n få b e g a g n a detta h e l s o m e d e l f ö r att ernå det högsta g o d a p å j o r d e n: helsa och glädje !i&gt; O c h professor N u s s - b a u m står i n g a l u n d a ensam o m denna u p p - fattning, ty d a g l i g d a g s f ö r ö k a s antalet a f d e läkare, h v i l k a l ä g g a sitt ord f ö r k v i n n o r n a s v e l o c i p e d r i d t.
D e n b e r ö m d e franske fruntim- mersläkaren d:r L u t a n d säger e x e m p e l v i s: » J a g k a n m e d stöd a f min p r a k t i s k a erfa- renhet säga, att måttligt ö f v a d v e l o c i p e d f a r t b i d r a g e r att höja den r e g e l b u n d n a verksam- heten a f k v i n n o k r o p p e n s viktigaste o r g a n.
J a g har ä n n u aldrig funnit, att d e n n a sport, till o c h m e d till öfverdrift ö f v a d, o g y n s a m t in- v e r k a t p å n å g o n k v i n n a, under det m a n ej k a n s ä g a d e t s a m m a o m ridten. » O c h den e n g e l s k e fruntimmersläkaren H.
Allbutt skrifver: » J a g har en vidsträckt fruntimmers- p r a k t i k o c h b r u k a r i fall a f svaghet, b l o d - brist, nervositet, d å l i g m a t s m ä l t n i n g l i k s o m äfven v i d d e egentliga k v i n n o s j u k d o m a r n e ofta ordinera måttlig v e l o c i p e d f a r t.
J a g har härvid funnit, att deras helsa, s o m följa mina föreskrifter, m ä r k b a r t förbättras. » P å v e l o c i p e d f a b r i k a t i o n e n s o m r å d e ha n u o c k så stora framsteg gjorts, att äfven f ö r d a m e r fullt b e k v ä m a f a r d o n finnas att tillgå.
Och s k u l l e v å r a s v e n s k a d a m e r verkligen k u n n a f ö r m å s att i n å g o n större utsträckning u p p t a g a o c h ö f v a den h e l s o s a m m a, n ö j s a m m a och läkarförordade velocipedridten, behöfva d e i n g a l u n d a, s o m m a n säger, » g å öfver ån efter v a t t e n », d å d e y p p e r s t a v e l o c i p e d e r a f alla slag o c h konstruktioner här h e m m a till- v e r k a s, i intet hänseende de bästa u t l ä n d s k a underlägsna.
S å tillverkar den k ä n d a firman P e r F r o m i S t o c k h o l m en s. k.
V i c t o r i a v e - l o c i p e d, s o m allmänt anses s o m en b l a n d d e bästa d a m - v e l o c i p e d e r.
D e n är f ö r s e d d m e d själfreglerande sadelställning, h v a r i g e n o m den k a n, a f h v i l k e n d a m s o m helst, utan n å g o n f r ä m m a n d e hjälp, bestigas direkt från mar- ken.
D e n k a n ridas a f en d a m, k l ä d d i van- l i g p r o m e n a d d r ä k t, o c h är försedd m e d s k y d d ö f v e r såväl kedja som hjul, för att hindra k l ä d e r n a från att fastna.
G e n o m d e ofvan a n f ö r d a s a k k u n n i g e s u ' - låtanden torde v ä l d e förebråelser för ohelso- samhet, som framställas m o t damernas velo- c i p e d å k n i n g, tillräckligt v e d e r l ä g g a s.
Men h v a d b ö r a v i s ä g a o m anklagelsen, att den s k u l l e vara o p a s s a n d e?
P å framställda frå- gor, h v a d egentligen s k u l l e v a r a m i n d r e pas- s a n d a v i d d e n n a sport, ha v i a l d r i g fått ett förnuftigt svar.
E n h v a r, som vill v a r a är- lig, måste m e d g i f v a, att hjulsporten l i k a litet k a n anses o p a s s a n d e f ö r d a m e r s o m ridt, d a n s, s k r i d s k o l ö p n i n g o.
s. v. M e d g i f v a s m å, att då ä n n u så j ä m f ö r e l s e v i s få d a m e r här h e m m a bestigit en v e l o c i p e d, det ännu k a n v ä c k a n å g o t litet u p p s e e n d e; m e n i den m å n våra damer allmännare e g n a sig åt den v a c k r a o c h h e l s o b r i n g a n d e sporten, dess m i n - dre u p p m ä r k s a m h e t k o m m e r a n b l i c k e n a f en velocipedryttarinna att v ä c k a.
O c h sannt säger skalden att: — v i l l.
d u känna, hvad som passar sig, gå, fråga ädla damer då till råds, ty närmast låg det städse dem o m hjärtat, att allt, som sker, ock måtte passa sig.
J. N-g.
af El — th.
| J K l e hade dragit sig undan de öfriga och * Ég^&gt; in i hennes r u m; h a n h a d e b e d t att få se en tafla därinne, m e n detta v a r b l o t t en förevändning.
D e t v a r ett flickrum helt a n n o r l u n d a d e m h a n förr sett, o c h han h a d e m e d f ö r v å n i n g iakttagit allt.
D e t fanns intet a f artistiskt m a n e r; där fanns n o g l y x, men det var en g a m m a l d a g s g e d i g e n l y x m e d värdefulla saker l i k s o m i h e l a detta g a m l a hus.
F a s t ä n gar- dinerna f ö l l o i lika stela v e c k s o m i de öfriga rummen, o c h ehuru möblerna stodo som för decennier tillbaka, fanns det d o c k en fläkt a f u n g d o m därinne.
D e n s t r ö m m a d e in g e n o m det ö p p n a fönst- ret m e d vårluften, den h a d e ett u p p h o f i d e t v ä l b e k a n t a ridspöet, s o m l å g där p å m i n n a n d e h o n o m o m tidiga ridturer g e n o m s k o g e n, den måste finnas, därför att h o n, s o m b o d d e där inne, stod där smärt o c h nittonårig.