Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Kollegium i sistnämnda utlåtande underdånigst yttrat, borde alltså samtlige de i förteckningen upptagne lägenheter, de nu utan upplåtelsebref begagnade eller öde varande, i den mån detta tillstånd upphörde, blifva föremål för skatteförsäljning, med endast åtskilliga af Kongl. Kollegium angifne och i den Kongl. Propositionen införde undantag.
Enär Kongl. Maj:t, uti ofvanåberopade Nådiga Bref den 25 Februari 1848, förklarat sig anse, det köpeskillingen borde blifva tio års grundlega, hade vidare för den händelse, att denna blefve bestämd icke i kontanta penningar utan i mansdagsverken, Kongl.
Kollegium hemställt, att dessa måtte beräknas efter markegången för äret näst före det, hvarunder ansökningen gjordes; och hade slutligen Kongl. Kammar-kollegium, då Kongl. Kungörelsen den 15 December 1848 icke Stais (jlskntlete Utlåtande, N:o io7. vöre på ifrågavarande lägenheter ti]lämplig, ansett de blifvande skattebrefven böra af Kongd.
Kollegium utfärdas och dervid vanliga afgifter eg a rum, likväl med iakttagande, att, innan någon till skatteköp af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande anmäldes, kungörelse derom i Götheborgs stad och Säfvedals härad skulle af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ombesörjas, med föreläggande för den. som framför sökanden trodde sig vara till lägenheten berättigad, att sin talan derom inom en månad efter kungörelsens uppläsande hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande anhängiggöra; hvarefter dermed i vanlig ordning komme att förfaras.
Härpå, och sedan Kongl. Maj:t, jemlikt Nådigt Bref den 20 Juni 1853, i förening med andra åtgärder för afslutande af Landshöfdinge-löneregleringen, förordna!, att Landshöfdingen i Götheborgs och Bohus län skulle ifrån början af år 1854 åter tillgodonjuta afkastningen af utmarken till Elfsborgs kungsladugård, med vilkor, bland annat, att det till lönefyllnad åt andre Landshöfdingar påräknade belopp, 1,850 R:dr, årligen derå innehölles och till statskassan redovisades, hade nuvarande Landshöfdingen, f. d. Stats-Rådet O. J.
Fåhraeus, hvilkens rätt i följd af den sålunda beslutade förändringen blifvit beroende på utgången af omförmälde skatteköpsfråga, för så vidt den anginge grundräntornas bestämmande för framtiden, uti en till Kongl. Maj:t den 7 Januari detta är ingifven skrift, med yttrad öfvertygelse om de för orten gagneliga följder, som af skatteköpets verkställighet kunde emotses, underdånigst förklarat, att någon erinran frän hans sida icke skulle möta vid antagande af det ena eller andra af Kongl. Kammar-kollegii alternativa förslag till grundräntans bestämmande, ej heller vid hvad Kongl. Kollegium för öfrigt i afseende å skatteköpets verkställighet, så vidt det på ränte-afgälden kunde inverka, i underdånighet hemställt, ehvad i en elier annan del Kongl. Maj:t kunde finna någon jemkning af förslaget erforderlig eller icke.
Sedan ärendet sålunda blifvit erforderligen beredf, har Kongl. Maj:t uti den nu aflätna Nådiga Propositionen behagat föreslå, att de till Elfsborgs kungsladugård hörande jordlotter, som i Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes den 12 Januari 1853 insända förteckning voro upptagne och ej redan blifvit skatteförsälde eller donerade, mätte, med undantag af de under kungsladugården lydande stat-torp och de till allmänna platser upplåtna tomter, af vederbörande innehafvare få skatteköpas, — de nu utan upplåtelse begagnade eller öde varande i den mån, de blefvo behörigen upplåtne, under följande vilkor, nemligen: a) att innehafvarne af berörde jordlotter framgent utgöra grundräntor i penningar till belopp, motsvarande hvad i sagde förteckning är för hvarje lägenhet uti mansdagsverken föreslaget, eller uti af Kongl.
Kammar-kollegium utfar - u Stals-Ulilcollets Utlåtande, Ar:o 307. dadé upplåtelse-bref bestämdt, dagsverket beräknadt till 30 sk., utgörande i det närmaste medeltalet af sådana dagsverkens markegångspris i Götheborgs oell Bohus län under de innan förslagets afgifvande nästförutgångna tio åren; dock att de räntor, som nu utgöras endast i penningar, men uti förslaget upptagits i mansdagsverken efter 32 sk. förvandlingsgrund, utan tillika afsedd tillökning i ränte-beloppet, nemligen för lägenheterna N:is 3, 17, 41, 64, 70 a, 73, 199, 235, 251 a, 253 b. 292, 311 sista lotten, 313 a, 315 b, 317 b, 331, 3* 6, 379 och 404^ de förut bestämda penninge-räntorna, framgent må blifva gällande; samt att, hvad angar de lägenheter, sorn äro öde eller för hvilka ranta icke är bestämd, fastställandet af denna skatt skall bero på särskild pröfning i vederbörlig ordning, om och när fråga om sådana lägenheters upplåtelse förekommer; b) att de till skatteförsäljning föreslagna jordlotternas innehafvare underkasta sig den förändrade reglering af tomterna och lägenheterna, som af fram ö o o O deles uppgörande plan för platsens mera regelbundna bebyggande och ordnande kan pröfvas nödig och af Kongl. Maj:t fastställas; samt c) att för hvarje jordlott såsom skatteköpe-skilling erlägge* ett kontant belopp, motsvarande tio års grundränta så bestämd, som ofvan under mom. a föreslagits; och torde dessa skatteköpe-skillingar böra i enahanda ordning, som vid vanliga skatteköp å kronohemman eger rum, redovisas och skattebref af Kongl. Kammar-kollegium utfärdas, under iakttagande för öfrigt, att, innan någon lägenhet af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande till skatteköp anmäles, kungörelse derom i Götheborgs stad och Säfvedahls härad af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande utfärdas, med föreläggande för den, som tror sig framför sökanlen vara till lägenheten berättigad, att sin talan derom, inom en månad efter kungörelsens uppläsande, hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande anhängiggöra, hvarefter dermed i vanlig ordning förläres. o o Härjemte, och hvad särskildt angår den i förteckningen under N:o 234 upptagne lägenheten Annedal, har Kongl. Maj:ts täckts förklara, att då tvist uppkommit, huruvida densamma innnehade någon jord af Elfsborgs kungsladugårds egor, kunde skatteköp af denna lägenhet icke ega rum, utan så vidt lägenheten genom slutligt utslag blefve förklarad att hel och hällen eller till någon del tillhöra nämnde kungsladugårds område;
äfvensom Kongl.
Maj:t, vid det förhållande, att fråga blifvit utaf nuvarande innehafvaren af N:o 326, Yädersågen, väckt om fyllnad från kungsladugårdens ego-område i de 50 tunnlands areal, som enligt det för nämnde lägenhet utfärdade skattebref förmenats böra densamma tillhöra, och, i anledning af anförde besvär, Kongl.
Majit förklarat det vara klaganden öppet att i afseende härå, å ort och ställe som vederborde, väcka och utföra Stali-Utskoltets Utlåtande, JV.-o 3 07. 15 den talan, hvartill lian kunde anse sig befogad, i Nåder funnit, de vid kungsladugårdens sednaste afmätning till sådan fyllnad vilkorligen föreslagna och ä den af Säfvedahls Härads-rätt den 4 December 1851 fastställda karta utmärkta lägenheter, som vid jemförelse med den af Kongl. Ivammar-kollegium åberopade 1722 års karta befunnes motsvara den derå utsatte mark, böra från skat.teförsäljningen för närvarande undantagas; men att verkställighet af skatteköpet äfven för berörde lägenheter må ega rum, derest och i den män det af Vädersågens innehafvare väckta anspråk, i händelse det fullföljdes, blcfve genom slutligt utslag underkändt.
Jemte den remiss, Borgare-Ståndet meddelat å den Nådiga Proposition, för hvars innehåll Utskottet nu redogjort, har Utskottet fått emottaga ett anförande utaf Herr yl. IV.
Björck, hvilken hufvudsakligen yttrat, att, ehuru invånarne i Carl Johans församling, hvilka, på sätt ofvan förmäles, hos Kongl. Majit gjort underdånig ansökning om rätt till lösen af de under Elfsborgs kungsladugård hörande lägenheter, hvaraf nämnde församling bestode, måst af farhåga att fördröja sakens slut söka, att i sitt anbud mota alla invändningar, som kunde liemtas från omsorgen att bevara Kronans rätt och fördel, samt i följd deraf icke ens ifrågasatt att erhålla tomterna fria från lösen, utan deremot erbjudit sådan jemte årlig skatt, det likväl ville synas, som om fordran af löseskilling för tomterna å Statens sida vore obillig och att Staten borde gå sökanderne till mötes med eftergift af ett dylikt anspråk.
Carl Johans församling, hvars folkmängd nu uppginge till öfver 7,000 personer, vore i allmänhet fullt jemförlig med rikets medelstora städer, och om det måste medgifvas, att Kronan för alla dessa gjort vida större uppoffringar än den af en bergig och oländig utmark, som här vore i fråga och hvilken icke ens kunnat till något värde beräknas, i händelse densamma skolat efter vanliga grunder skattläggas, så måste ock anspråket att K ronan skulle utan lösen afstå denna grund vara så mycket mera billigt, som Kronan ändock skulle fortfarande komma i åtnjutande af en inkomst genom grundskatten, som icke stöde i något jemförligt förhållande till de inkomster, Kronan eljest kunnat af denna jord erhålla, eller till hvad af någon stad eller köping i riket för dess jord utgjordes.
Detta samhälle som till hufvudsakligaste delen bestode af arbetare, erlade dessutom årligen i kommunal-afgifter mera än 12,000 R:dr och vore i följd af sitt läge blottstäldt för härjande farsoter, som tre gånger under 20 år påkallat uppoffringar, så mycket kännbarare, som det varit omöjligt att från deltagande deri befria någon klass af invånare.
Beträffande beräkningen af löseskillingen läge härför till grund ett anbud af Götheborgs stads
Drätsel-kommission, angående lösen af en staden tillhörande egendom, hvars värde, erhållit genom betydliga och med stor kostnad gjorde anläggningar af kajer m. m., icke funne ett motsvarande uttryck i grundlegan; hvadan detta an - 16 Stats Utskottets Utlåtande, X:o 307. bud icke kunde tagas till norra för lösen af de öfrige tomterna, hvilken i intet fall borde kunna bestämmas till mera än 3 års grundlega, hvarvid jemväl borde tagas i betraktande, att grundlegorna utginge på ett sätt, som alldeles icke öfverensstämde med tomternas rätta värden och det förhållande dem emellan, som en rättvis och billig beskattning skulle bestämma, enär grundlegorna tillkommit på olika tider och blifvit bestämda oftast af tillfälligheter, för att icke säga godtycke; för minskande af hvilken ojemnhet hemstuldes, om icke ett af kommitterade inom församlingen, i följd af Kongl. Brefvet den 25 Februari 1848, uppgjordt förslag till jemkning i grundlegornas inbördes förhållande, kunde få läggas till grund för beräknande af grundlegan och löseskillingen, under förbehåll, att de, hvilkas afgifter konmie att förhöjas, icke tvingades att utgöra förhöjningen, om de icke ville begagna sig af lösningsrätten, samt att försaiAlingens öfriga fästighets-egare, som ville lösa, ansvarade, att årliga grundlegan i allt fall uppginge till det i Kongl. Brefvet den 24 Februari 1837 beräknade belopp; och yrkades härförutan, att dä beräkningen i detta Kongl. Bref var grundad på en uppskattning af mans-dagsverken till 24 sk. och qvinno-dagsverken till 12 sk., och denna jemväl i Kongl. Brefvet den 25 Februari 1848 afsedde beräkningsgrund tjenat till ledning vid alla framställningar i frågan samt en tillämpning häraf icke kunde medföra brist i det påräknade beloppet, sedan kommitterade föreslagit en förhöjning i dagsverken, lösen derför måtte på grund af rättvisa och billighet bestämmas till 24 sk. i stället för 30 sk., såsom i den Kongl.
Propositionen afsåges, och det så mycket heldre, som Kronan icke hade någon inkomst af andra städer för deras jord och Staten icke borde till det yttersta betunga den arbetande klassen vid dess bemödanden att bereda sig egna hem och bostäder.
Hvad sålunda förekommit har Utskottet i öfvervägande tagit; och som Utskottet för sin del anser, att genom antagande af hvad Kongl. Majit, pä sätt ofvan förmäles, behagat i Nåder föreslå, förevarande fråga säkrast erhåller en lösning, som både motsvarar invänarnes i Carl Johans församling uttryckta önskan 07 o •' att komma i en tryggad besittning af deras nu innehafvande lägenheter, och derjemte förenar det allmännas rättvisa anspråk med ett billigt afseende pä de enskildes fördel, finner Utskottet sig böra till Kongl.
Majits ifrågavarande Nådiga Proposition tillstyrka Rikets Ständers bifall.
Stockholm den 2G September 1854. lieser - Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 307. 17 Reservation: af Herr Prosten Berlin: »Ehuru jag ingalunda ogillar, att Stats-Utskottet till styrkt Rikets Ständer att lemna sitt bifall till den Kongl. Propositionen, har jag likväl ansett Utskottet böra gå ett steg längre och tillstyrka Ständerna att till sitt bifall foga den underdåniga anhållan, det täcktes Kongl. Majit, efter sig företeende omständigheter, i Nåder bevilja för innehafvarne af de sämre och mindre fördelaktiga planerna eller jordlotterna en lämplig nedsättning i skatteköpeskillingen från tio till åtta, sju eller sex gånger den årliga afgälden.
Äfvenledes har jag önskat ett tillstyrkande, att Kongl. Majit måtte i Nåder bevilja nedsättning af den årliga räntan, der behof af en sådan förmedling kunde sig förete.» Häri instämde Herrar C. F. Waern J:r och A. A. Berger.
Prat. 1833 & 18S4. i Sami. i Äfd. 3 Band. 6 Haft Rättelser uti Stats-Utskottets Memorial N:o 302 och Utlåtandet N:o 303.
Sid. 2 raden 12 står. ■ hvilka till stöd läs: hvilka blifvit anförde 19 4 99 26 99 öfverlemna 19 öfverlemnat 9f 6 99 11 99 öfverstege 19, öfverstego 99 — 99 18 99 nedsatte 99 nedsatt ,19 7 99 29 99 inträffande 19 inträffade 99 9 99 27 99 till ränta och ■ 19 till ränta för och » 10 99 13 99 motsvarande 99 motsvarade 5) 11 ' 99 22 99 årlig 99 årliga STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, 1R54. Stats-Utskottela Utlåtande, N:o 308.
1 W:o 308.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 2 Okt. 1854, kl. 5 e. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Majlis nådiga Proposition, om beviljande åt staden Jönköping af dels byggnadslån, dels anslag och lån för ny tomtreglering derstädes.
(R.-gs Afd.)
Genom meddelade remisser hafva samtliga Riks-Slånden infordrat Stats-Utskottets
Utlåtande i anledning af högstberörda, under N:o 100 i första samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoller införda, nådiga Proposition, innehållande, att efter den staden Jönköping, i början af sistlidne Mars månad, öfvergångna eldsvåda, hade dervarande Magistrat, uti särskilda, af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länet anmälda och förordade, ansökningar, å stadens vägnar, i underdånighet anhållit, att, i anseende till ej allenast den prydlighet, utan äfven den större säkerhet emot eldfara, som skulle vinnas, om stenhus kunde blifva uppförda i stället för de vid eldsvådan nedbrunna trädhusen, hvartill dock, enär nästan alla egarne af dessa hus saknade medel till uppförande af sådana hus, ett byggnadslån af 300,000 Ridr ansetts erforderligt.
Majit måtte i nåder bereda Jönköping ett dylikt lån till det belopp, sorn’ Statens tillgångar medgåfve och Kongl. Majit funne lämpligt, dock under dervid fästadt vilkor, att ifrågavarande understöd endast finge tilldelas de tomtegare, som åtoge sig att uppföra hus af sten eller annat icke eld farligt ämne; hvarjemte och dä kostnaden för den tomtreglering, som, till följd af berörde eldsvåda, funnits nödig och, enligt dertill uppgjordt samt af stadens invånare antaget och af Kongl. Majit redan hufvudsakligen gilladt förslag, skulle omfatta hela staden, korarae alt utgöra ett belopp af 91,846
Ridr, deraf endast 10,000 Ridr ansåges kunna framdeles blifva staden godtgjorda, Ma gistraten äfven i underdånighet anhållit, alt, lill bestridande af kostnaderna för denna tomtreglering, ett anslag utan återbetalningsskyldighet af 81,846 Ridr, samt ett lån af 10,000 Ridr måtte staden i nåder beviljas.
— Efter det Kongl. Majit af en från Magistraten infordrad uppgift inhemtali att Städernas Allmänna Brandstodsbolag, såsom brandskade-ersättning för de vid ofvannämnde eldsvåda nedbrunna hus, utbetalt 120,424 Ridr 21 sk. 2 rst.; att värdet af samma hus ansetts utgöra omkring 33g Bih. till «. St.
Prot. 1853 & 185i. i Sami. 1 Afd. 3 Band.
7 Haft. 2 Stats-Utskotlets Utlåtande, N:o 308. procent utöfver deras brandförsäkrings-belopp; samt att, i anseende till byggnadsmaterialiernas, synnerligast efter branden, betydligt stegrade pris, kostnaden för uppförande äf nya hus beräknades komma att vida öfverstiga brandförsäkrings-värdet; har Kongl. Maj:t, i betraktande af den förlust, staden Jönköping genom eldsvådan lidit, och i jemförelse med hvad andra större städer i enahanda afseenden förunnats, föreslagit, att Rikets Ständer måtte åt denna stad anvisa, dels, såsom byggnadslån, Etthundratusen R:dr, och dels, för tomtregleringens verkställande, Tiotusen
R:dr såsom anslag utan återbetalningsskyldighet, och Tiotusen R:dr såsom lån, allt under enahanda vilkor och förbehåll, som Rikets Ständer fästat vid de statsbidrag af lika beskaffenhet, hvilka nyligen blifvit staden örebro beviljade.
På sätt Stats-Utskoltet, i sitt afgifna Utlåtande, angående beviljande af understöd utaf allmänna medel för återuppbyggande af den i sistlidne Mars månad jemväl nedbrunna del af staden Örebro, redan uppgifvit, hafva under sednare tiden byggnadslån beviljats åt de flera släder, som helt och hållet eller till någon betydligare del genom der inträffade eldsvådor blifvit ödelagda.
1 öfverensstämmelse med den åsigt, som vid alla härom hos Rikets Ständer förut förekomna frågor gjort sig gällande och föranledt dylika låns meddelande åt andra brandskadade städer, anser Utskottet ett sådant låneunderstöd äfven böra anvisas för staden Jönköping i anledning af den eldsvåda, hvaraf denna stad under loppet af innevarande Riksdag blifvit hemsökt.
Men som lånebeloppet vid detta, såsom vid andra likartade fall, synes böra lämpas efter den timade eldsvådans omfattning samt egarnes till de derigenom ödelagda tomterna behof af allmänt understöd för uppförande af nya hus i de nedbrunnas ställe, finner Utskottet sig icke kunna förorda beviljandet af hela den utaf Kongl. Maj:t i nåder föreslagna lånesumman, helst denna, i förhållande till antalet af de brandskadade gårdarne och i betraktande af härvid för öfrigt förekommande omständigheter, synes större, än de byggnadslån, deraf åtskilliga andra städer efter enahanda olyckor kommit i åtnjutande.
Utskottet anser således nu ifrågavarande lån icke böra bestämmas till högre belopp, än det låneunderstöd, hvilket under sednaste Riksdag beviljades staden Lidköping för återuppbyggandet af den, vårtiden år 1849, nedbrunna del af denna stad; och får Utskottet derföre hemställa: l:o att Rikets Ständer, i anseende lill den eldsvåda, som i början af Mars månad innevarande år öfvergått en del af Jönköping, måtte bevilja nyssnämnde stad ett byggnadslån af Sextiosex Tusen Sexhundra Sextiosex Riksdaler trettiotvå skillingar Banko, emot de vilkor och förbindelser, som, med hänsigt till ej mindre lånemedlens lyftning och användande, än desammas återbetalning och räntans beräkning, blefvo, till framlida iakttagande vid dylika låns beviljande, utaf Rikets sednast församlade Ständer fastställda samt hos Kongl. Maj:t, i underdånig Skrifvelse af den 19 Mars 1851, anmälda och uti 39 § af nu gällande Reglemente för Riksgälds-kontoret finnas intagna; börande likväl låneunderstöd utaf omförmälde summa endast få utlemnas till de tomtegare, som åtaga sig med de erhållna lånemedlen uppföra byggnader af sten eller annat icke eldfarligt ämne. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 308.
3 Vidkommande derefter de, å staden Jönköpings vägnar, jemväl i underdånighet begärda och af Kongl. Maj:t i nåder förordade statsbidrag för verkställandet af en förändrad reglering af stadens tomter, anser sig Stats-Utskottet böra erinra, att visserligen både lån och anslag utan återbetalningsskyldighet vid innevarande
Riksdag beviljats för ny tomtreglering inom Örebro, men att deremot ett för samma ändamål föreslaget dylikt anslag under sednaste Riksdag vägrades staden Lidköping, för hvilken stads, likasom för Christianstads, efter der inträffade eldsvådor, nödiga befunna tomtregleringar understöd utaf allmänna medel endast medgifvits i egenskap af lån.
Då nu den inom Jönköping timade eldsvåda, hvarigenom 16 gårdar derstädes afbrunno, hvarken i anseende lill sin härjande och förstörande beskaffenhet eller sin framtida inverkan på detta samhälles ekonomiska ställning, kan jemföras med den inom Örebro kort derefter inträffade enahanda olycka, dervid en stor del af denna stad lades i aska, och då, i fråga om bestämmandet af det belopp, hvarmed staten skall bidraga till verkställigheten af den inom förstnämnde stad nu förestående tomtreglering, alla de kostnader, som en dylik reglerings utsträckande till hela staden kommer att medföra, icke torde böra afses, finner Utskottet sig föranlåtet 2:o afstyrka Rikets Ständers bifall till det, såsom anslag utan återbetalningsskyldighet, ifrågasatta statsbidrag för staden Jönköpings nya tomtreglering, oeh får alltså endast 3:o tillstyrka beviljandet af det för sagde ändamål utaf Kongl. Maj:t i nåder föreslagna lån å Tiotusen Riksdaler och samma låns anvisande att af oftanämnde stad från Riksgälds-kontoret utbekommas, under enahanda förbehåll samt ränte- och återbetalningsvilkor, som vid innevarande Riksdag blifvit af Rikets Ständer stadgade för det, enligt Slats-Ulskoltets Utlåtande N:o 167 samt Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, N:o 66, af den l:ste nästlidne Juli, beviljade lån för tomtregleringen i Örebro, dock med förlängning af yttersta terminen för lånemedlens lyftning till slutet af Mars månad nästkommande år 1855.
STOCKHOLM, tryckt hos ISAAC MARCUS, 1854. Slats-Ulskottcts Memorial, Nro 309.
1 Ank. till Exp.-Utsk. den 7 Okt. 1854, kl. 12 m.
Memorial, i anledning af verkställde omröstningar, angående allmänna bevillningen, jemte post-bevillningen.
Sedan, vid pröfning af Bevillnings-Utskottets Memorialer N:o 28, i anledning af Riks-ståndens olika beslut, angående grunderna för den blifvande allmänna bevillningen och föreskrifterna för deras tillämpning, samt N:o 27, med sammanjemkning af Riks-ståndens olika beslut, i anledning af det i Utlåtandet N:o 20 framställda förslag, angående post-bevillningen, Ridderskapet oell Adeln antagit dels de uti förstnämnde Memorial vid voterings-propositionerne N:ris 0 och 11 gjorda inbjudningar, hvarigenom dessa voterings-propositioner förfallit, dels den vid voterings-propositionen N:o 2 i Memorialet N:o 27 framställda inbjudning. har Förstärkta Stats-Utskottet, i öfverensstämmelse med stadgandet i 31 § Riksdags-Ordningen, denna dag anställt votering öfver de gillade propositionerne, så lydande: ■1:sta voteringen (N:o 1 i Mein. N:o 28).
Den, som bifaller Bevillnings-Utskottets af tre Stånd godkända hemställan, att bevillningen af embets- och tjenstemäns, samt betjentes löner m. m. måtte nedsättas till en tredjedel af hvad derför nu är stadgadt, samt att, i följd deraf, 2 § 1 mom. i Bevillnings-förordningen må, efter orden: »andra sådana lägenheter, erlägga», erhålla följande förändrade lydelse:
Hilt. lill II.
St. lJrot. 1853 $ 1854. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 8 Hafi. 1 2 Stats-Ulskotlels Memorial, N :o 309. »af alla löner, som öfverstig 53 a 200: till och med 300 R:dr B:ko, en afgift af 32 sk.
B:ko 300j: 5?
400 55 55 1: ■—- 55 55 400: 55 500 55 55 1: 32 33 55 500: 55 600 5 5 5 5 2; 16 33 55 600!: 55 700 5 5 5 5 3: 16 5? 55 700: 55 800 5 5 55 4: 16 33 55 800: 55 900 5 5 5 5 5: 32 55 900: 55 1,000 55 55 7: — 5? 55 1,000: 55 1,100 5 5 5 5 8: 32 35 55 1,100: 55, 1,200 55 5 5 10: 32 33 samt af alla löner derutöfver , En för hundrade; kommande den lön 0. S.
V.» röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej.
Nej, kommer, såsom Bonde-Ståndet beslutat, någon nedsättning i embets- och tjenstemäns samt betjentes lönc-bevillning icke att ega rum.
Denna omröstning har utfallit ined 76 Ja och 45 Nej; och hafva Rikets Ständer alltså beslutat enligt Ja-propositionens innehåll.
S:dra voteringen (N:o 2 i Mein. N:o 28).
Den, sorn vill, att till kontra-proposition i hufvud-voteringen antages Ridderskapét och Adelns samt Bonde-Ståndets beslut, att nuvarande bevillningen å rörelse och näring, sedel-utgifvande enskilde Banker derunder icke inbegripne, samt fast egendom, må bibehållas oförändrad, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej. Slals-Ulskoilels Memorial, N:o 309.