Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I anledning häraf får Krigs-hofrätten i underdånighet anföra, att då Eders Kongl. Majits och Rikets Stats-kontors anordningar å de af Krigs-hofrätten till skrifmaterialier — 324 — m. m. reqvirerade belopp städse innehållit, att medlen å Krigs-hofrätten disponerades •cemot redovisning», hvaremot någon föreskrift om afgifvande af redovisning för hyresmedlen icke förekommer hvarken uti Eders Kongl. Maj:ts ofvan omförmälde nådiga bref af den 30 Mars 1860 eller uti Kongl. Stats-kontorets anordning å beloppet, Krigs-hofrätten förmodat någon vidare redogörelse för berörde medel icke erfordras, än vederbörande tjenstemnns i Krigs-hofrätten, som erhållit uppdrag att desamma lyfta, qvitto å anordningen; men att, efter det Krigs-hofrätten af Revisorernes anmärkning erfarit, att sådant icke finnes tillfyllestgörande, Krigs-hofrätten, som det synts att, då hyresmedlen icke utgå af förslagsanslaget till skrifmaterialier och expenser, utan af Andra hufvudtitelns besparingar, redovisningen derföre icke bör inblandas uti den redogörelse, som afgifves för de belopp, hvilka å förstnämnde förslagsanslag reqvireras, förständigat vederbörande, att för framtiden öfver hyresmedlen upprätta samt till Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-rätt insända särskild, af behöriga verifikationer åtföljd räkning; hvarjemte
Krigs-hofrätten underdånigst får öfverlemna bevis af Grosshandlaren och Riddaren af Eders Kongl. Maj:ts Wasa Orden Carl Gustaf Cervin, som under hyresåret från den 1 April 1860 till samma tid 1861 var egare af huset N:o 10 vid Karduansmakaregatan, att hyran för samma år blifvit i rätt tid betald.
De i nåder remitterade handlingarne återställas i underdånighet.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter, A. F. N. GYLDENSTOLPE. C. STÅL. ARV. EGERSTRÖM. S. L. HASSELBERG. GUST.
SCHURER von WALDHEIM, ERIC POSSE.
Stockholm den 12 December 1862. Q. P. Hagbergh. — 325 — (Bilaga).
Af Kongl. Krigs-hofrätten har jag bekommit ett års hyra, från 1 April 1860 till samma tid 1861, för af Hof-rätten förhyrde embetsrum i huset N:o 10 Qvarteret Björn inom Klara församling, med R:mt 1.200.
C. O. Cervin.
Roinmerse-kollegii underdåniga utlåtande, angående en vid granskning af Kollegii expensmedelsräkning för år 1860 utaf Rikets Ständers Revisorer gjord anmälan.
Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Kommerse-kollegium får, till åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts uti aflåten remiss meddelade nådiga befallning, härmed afgifva underdånigt utlåtande, i anledning af hvad utaf Rikets Ständers innevarande år församlade Revisorer, enligt närlagde transsumt af deras berättelse om verkställd granskning af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1860, blifvit anmärkt i afseende å en uppkommen behållning å anslaget till arfvoden åt extra biträden hos Kollegium.
Revisorerue hafva nemligen förmält, hurusom Revisorerne under granskning af den utaf Kollegium afgifna särskilda redovisning för berörda anslag inhemtat, att vid revisionsårets slut å samma anslag förefunnits en behållning af 1,714 R:dr 50 öre, som uppkommit deraf, att årsanslaget blifvit under hvart och ett af åren 1858—1860 till hela beloppet lyftadt, men ej för dermed afsedda ändamål användt; och hafva Revisorerne, enär detta förhållande syntes ådagalägga, att Kollegium för arfvoden till extra biträden ej vore i behof af hela den summa, som härtill blifvit anvisad, ansett sig böra härå fästa Rikets Ständers uppmärksamhet.
Till upplysning om anledningen dertill, att under vissa år hela det till arfvoden åt extra biträden anslagna belopp icke blifvit användt, får Kollegium i underdånighet anföra, att, sedan Bergs-kollegium blifvit med Kommerse-kollegium förenadt samt å den afdelning af de sammanslagna Kollegierne, till hvilken handläggning af Bergs-ärenden skulle höra, så få, med nödig special-kunskap i dessa ämnen försedde, personer finnas anställde, att, vid tillfällen af förfall för flere af dem, Kollegium blefve nödsakadt att för dylika ärendens behandling inkalla någon af de i landsorten stationerade Bergstatsembetsmän, Kollegium ansett sig, enär ett så beskaffadt biträdes aflönande erfordrade en större kostnad, böra afsätta en del af ifrågavarande anslag, då sådant under något — 326 — år läte sig göra.
Ett dylikt extra biträde har under de sednare åren ej behöft användas, men då sådant kan inträffa och således en ej obetydlig del af årsanslaget komma att till arfvode åt detta biträde åtgå, skulle Kollegium, utan tillgång af befintliga besparingar, svårligen kunna godtgöra de extra biträden, sorn under vanliga förhållanden erfordras.
Kollegium framhärdar med djupaste vördnad, Stormakt ig ste, Allernådigste Konung!
Majits underdånigste, tropligtigsta tjenare och undersåter: F. ÅKERMAN. G. HEGARDT.
Stockholm den 22 December 1862. 1. s. W, Silfversparre.
Direktionens för Kongl.
Maj:ts Hofkapell oell Spektakler underdåniga utlåtande öfver en af Rikets Ständers Revisorer förnyad anmärkning vid Kongl. Theaterns räkenskaper.
Eders Kongl. Majit har täckts infordra underdånigt utlåtande af Direktionen för Eders Kongl. Maj-ts Hofkapell och Spektakler, rörande af Rikets Ständers sednast församlade Revisorer vid granskning af Theaterns räkenskaper för 1860—1861 framställd anmärkning derom, att, ehuru näst föregående Revisorer, vid anmälan om verkställd granskning af räkenskaperna för spelåret 1859—1860, hemställt, det vederbörande måtte förständigas, att dädanefter vid räkenskaperna foga afskrift af de hyreskontrakter, som framdeles upprättades, eller åtminstone uppgifva dagen, hvarunder de blifvit afslutade, någon förklaring häröfver icke afgifvits, hvadan Revisorerne trott sig böra den i förenämnde syftning gjorda erinran förnya; och får Direktionen i underdånighet upplysa, dels att ifrågavarande anmärkning vid räkenskaperna för 1859—1860 så mycket mindre kunnat föranleda till någon åtgärd vid räkenskapen för 1860—1861, som samma räkenskap, — 327 — vid tidpunkten för anmärkningens författande, redan var författningsenligt till granskning i Kongl. Kammar-rätten aflemnad, dels att några nya hyreskontrakter, derå afskrifter äskats, icke för tiden från Oktober 1860 och intill samma tid 1862 blifvit af Kongl.
Theater-direktionen afslutade, men att
Direktionen vid den enda efter anmärkningens framställande afgifna räkenskap låtit införa den af Revisorerne såsom alternativ yrkade uppgift om dagen för kontrakternas afslutande å den förteckning öfver samtlige hyresgästerne, med för hvar och en utsatte årliga hyresbelopp, hvilken alltid varit och fortfarande är räkenskapen bilagd, och torde, då duplett-originalkontrakterna alltid vid behof kunna från Kongl.
Theaterns Kansli blifva tillgänglige, det få bero vid den sålunda vidtagne åtgärden, som fortfarande skall iakttagas.
Stockholm den 31 December 1862. E. v. STEDINGK.
Hvasser.
Rihsinarsliallis-cmbetets underdåniga utlåtande, angående Rikets Stänäers Revisorers anmärkningar vid åtskilliga Kongl, lustslotts räkenskaper för är 186(1.
Sedan Eders Kongl. Majit, med anledning af de i Rikets Ständers sednast församlade
Revisorers berättelse förekommande anmärkningar vid Drottningholms och Svartsjö, Ulriksdahls och Gripsholms Kongl, lustslotts förvaltning och räkenskaper för år 1860, i nåder anbefallt Riksmarskalks-embetet att, efter vederbörandes hörande, med deras underdåniga yttranden och eget underdånigt utlåtande till Eders Kongl. Majit inkomma, har Riksmarskalks-embetet infordrat och får härhos underdånigst öfverlemna dylika yttranden från Ståthållarne på Ulriksdahl, Drottningholm och Svartsjö samt Intendenten pä Gripsholm; och då Riksmarskalks-embetet, som anmodat vederbörande Styrelser på sistnämnde 3:ne slott att, på sätt sorn redan skett med Ulriksdahl, årligen bifoga räkenskapen såväl uppgift å samtlige under slottet lydande uthyrde eller utarrenderade lägenheter, med deruti utsatt hyres- eller arrendebelopp för livar särskild lägenhet samt tid för arrendets början och upphörande, som äfven afskrift af hvarje nytt arrendekontrakt, som upprättas, i öfrigt icke har något att tillägga eller erinra vid hvad vederbörande i deras yttranden anfört, får Riksmarskalks-embetet för egen del deruti till alla delar instämma.
A. F. GYLDENSTOLPE. TU. von Schoults. — 328 — StåtMUare-embetets å Drottningholms oell Svartsjö lustslott underdåniga utlåtande öfver de i 1802 års revisionsberättelse förekommande anmärkningar vid dessa slotts räkenskaper.
, All ern ådigste Konung!
Öfver Rikets Ständers Revisorers vid granskning af Drottningholms och Svartsjö Kongl, lustslotts räkenskaper och förvaltning för år 1860 gjorda anmärkningar får Ståthållare-embetet å nämnde slott infordradt utlåtande härmedelst underdånigst afgifva.
Uti § 1 föreslå Revisorerne, att särskilda ki nti borde i räkenskaperna uppläggas för hvartdera slottet, på det med tillförlitlighet måtte kunna utrönas det större eller mindre belopp, dessa slott af det årliga statsanslaget hvart för sig för året erhåller.
Af de räkenskapen bifogade verifikationer synes lätteligen hvad som för Svartsjö slotts och parks underhåll för året blifvit utgifvetj dock skall i redovisningarne hädanefter, eller från och med innevarande år, utgifterne för Svartsjö slott blifva under särskild titel uppförde.
Uti § 2 hafva Revisorerne uttryckt den åsigt, att sättet att i räkenskaperna verificera utgifter vore i några delar ofullständigt och mindre tillfredsställande, och som exempel derpå hafva de aniört, att samma person, som upprättat dagsverks-aflöningslistorua, jemväl försett dem med intyg, att utbetalningarne egt rum.
Anseende detta förhållande strida mot god ordning och derföre påkalla rättelse, hafva Revisorerne hemställt, att vederbörande må förständigas hädanefter iakttaga större noggrannhet i afseende på verifikationers beskaffenhet samt i öfrigt tillse, att riktigheten af utbetalningar verificeras af annan person än den, som desamma verkställt.
Daasverks-aflöningslistorna upprättas af kungsgårdens Inspektor, arbetsfolkets förman, som genom påskrift å listorna »närvarande vid liqviden» intygat, att hvarje arbetare fått hvad honom, enligt listan, tillkommit.
Då således icke redogöraren, som är Ståthållare-embetets Kamererare, utan Inspektoren styrkt, att liqviden till arbetsfolket t egt rum, kan Ståthållare-embetet icke finna annat, än att denna verifikation är både fullständig och tillfredsställande, så mycket mer tillfredsställande för Ståthållareembetet, som Embetet, på sätt i många år tillgått, derigenom att kungsgårdens Rättare dagligen förer kontroll-dagsverksrulla, som han månadtligen till Embetet aflemnar, förvissat sig derom, att dagsverkenas antal för hvarje arbetare är rätteligen upptaget.
Ståthållare-embetet försummar icke att noga granska och kontrollera alla utgifter likasom inkomsterna, och det är derföre
Ståthållaren kunnat å årsmedels-redovisningarne skriftligen betyga, att inkomster och utgifter varit enlige med gifna föreskrifter.
Emellertid och fastän Ståthållare-embetet anser dagsverksutbetalnings-verifikationerna vara tillräckligt fullständiga, så, då Rättaren äfven alltid varit och fortfarande kommer att — 329 — blifva närvarande vid dagsverksliqviderna, skall, för Revisorernes tillfredsställelse och till häfvande af möjligt betviflande af utgiftens rätta utgående, Rättaren hädanefter jemte Inspektoren komma att attestera, att allt hvad i dagsverkslistorna blifvit uppfördt till arbetsfolket rätteligen från kassan utgifvits.
Uti § 3 erinra Revisorerne, att handlingar saknas, som bestyrka influtne arrendemedel.
I anledning häraf får Ståthållare-embetet i underdånighet upplysa, att afskrifter af arrendekontrakten för flere år sedan blifvit i ett särskildt häfte Kammar-rätten tillställde.
Innevarande år har dessutom dit aflemnats en särskild förteckning å alla, kungsgården tillhörande, utarrenderade lägenheter, med utsatt arrendesumma jemte tiden, då hvarje arrende började samt året och dagen, då det tilländalöper.
I alla fall så bevisa afskrifter af kontrakten, som äro af Ståthållare-embetet afslutade, icke mer än Ståthållarens ofvanberörde, på kassaräkningen tecknade betygande, att inkomsten är i räkenskapen rätteligen redovisad.
Uti § 4 anmärka Revisorerne, att åtskilliga förslitna redskap och materialier kasserats och afskrifvits, utan att i vederbörlig ordning upprättadt besigtningsinstrument legat till grund för den vidtagna åtgärden, eller persedlarne blifvit till den högstbjudande afyttrade, så att värdet kunnat komma lustslotten till godo.
Jemte det Ståthållare-embetet i underdånighet får upplysa Eders Kongl. Maj:t, att kungsgårdens Inspektor å sjelfva räkenskapen intygat riktigheten af de kasserade och afskrifne persedlarnes antal och att de bestått utaf förnötte ryktborstar, hästskrapar, vagnsborstar, murqvastar och sönderfallne mur- och skurämbaren, utan all vidare nytta och värde, af utslitne hästtäcken samt arbetsfolks put- och madrassvar och hårtäcken, af hvilka varén blifvit använde till skurtrasor, samt vidare af utnötta eller under arbete förstörda liar, sågblad, jernstörar, skyfflar, sägfilar, yxor och bilor samt oduglige blifne lås, med mera dylikt, hvilka alla blifvit slopade och i särskildt förvaringsrum inlagda, så att jernet kunnat vid förefallande behof till kungsgårdens nytta användas, får Ståthållare-embetet förklara, att
Ståthållare-embetet anser ett sådant förfaringssätt med god ordning och mesta besparing öfverensstämmande, ty om allmän auktion anställdes, skulle de få odugliga, i allmänhet värdelösa persedlarne vid försäljningen kanske icke en gång lemna så stor inkomst, som motsvarade beloppet för kungörelser om och andra utgifter vid en sådan auktion.
Ståthållare-embetet framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung!
Eders Kongl, Maj:ts underdånigste, tropligtigste undersåter och tjenare: j. A.
RANTZOU.
Drottningholm den 1 December 1862.
Åuff. Dahlerus. 42 330 - Stfttli&llare-embetets på UlriKsdalils slott underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkning vid granskning af detta slotts räkenskap.
Sedan, vid granskning af Ulriksdahls Kongl, slotts räkenskap för år 1860, Rikets Ständers sednast församlade Revisorers uppmärksamhet blifvit fastad å uppsättning af en veranda å boningshuset till den under kungsgården lydande lägenheten Jakobsdal, utan att derom vore nämndt i det kontrakt, hvarigenom lägenheten blifvit utarrenderad, får, till följd af Kongl.
Riksmarskalks-embetets, genom remiss den 15 nästlidna November, meddelade befallning, Ståthållare-embetet hos Eders Kongl. Maj:t häröfver afgifva underdånigt utlåtande.
Utom den af hyresgästen fordrade och i kontraktet omnämnda reparation af samtlige rummen, påkallades för husets bestånd, utan någon erinran från hyresgästens sida, åtskilliga yttre reparationer, hvaribland beräknades upphjelpande af den mycket bristfälliga veranda, som förut vid stället fanns uppförd; men som, vid närmare undersökning, en reparation derå befanns utan ändamål, bestämdes uppförande å nyo af den ifrågaställda verandan, hvarmed börjades först efter det kontraktet blifvit afslutadt.
Denna åtgärd, som icke lemnades beroende på något vilkor från hyresgästen, var väl att anse för honom såsom en fördel, men på samma gång förenad med omtan kan för ställets bästa; och äfven om verandans å nyo uppförande varit beslutad innan kontraktet uppgjordes, kunde, med afseende å den korta hyrestiden af fyra år och det icke obetydliga årliga hyresbeloppet, kungsgården icke undgå att vidkännas kostnaden derföre, likasom för reparationerna i öfrigt.
Under sådant förhållande får Ståthållare-embetet hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet hemställa, att Herrar
Revisorers ifrågavarande anmärkning icke må till någon åtgärd föranleda.
Med djupaste vördnad, nit och trohet framhärdar, Stormäktigste, Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste undersåte och tjenare: C. A. MANDERSTRÖM.
StookhoLm den 5 December 1862. Wilh. Ingelotz. — 331 — Intendentens på Gripsholms slott underdåniga utlåtande öfver en vid detta slotts räkenskap för år 1860 af Rikets Ständers Revisorer gjord anmärkning.
Vid granskning af detta Kongl, lustslotts räkenskap för år 1860 hafva Rikets Ständers sednast församlade Revisorer, i anledning af en vid räkenskapen fogad, af vederbörande Öfverjägare afgifven redogörelse för salda skogseffekter efter 1851) års trakthygge, anmärkt, att då Öfverjägaren, enligt kontrakt af den 2 September .1851, för vård och tillsyn öfver Kongl, slottets skogar åtnjöt åtskillige uppräknade förmåner och således undfick bestämd aflöning för tillsyningsmanriabefattningen vid Kongl, slottets skogar, så. om han äfven varit befogad att, utom auktionsprocenten för vid offentlig auktion saide skogseffekter, tillgodoberäkna sig särskild vedergällning för anordning af och tillsyn vid trakthuggningen, hade denna ersättning likväl icke bort beräknas till så högt belopp, i förhållande till auktionssumman, som skett; öfver hvilken anmärkning genom Kongl. Riksmarskalks-embetet infordrats mitt underdåniga utlåtande, som jag underdånigst får afgifva.
Ar 1849 blef Öfverjägaren i orten först anställd vid detta Kongl, slott, för att, såsom orden i det, 1850 års räkenskap biiagde, med honom derom upprättade kontrakt lyda, »hafva tillsyn och uppsigt öfver detta Kongl, lustslotts skogsområde, så att det må varda fredadt för åverkan och olaga inkräktningar.»
För denna särskilda befattning egde Öfverjägaren, enligt samma kontrakt, »att begagna tvenne rum med möbler i kavaljersflygeln här vid slottet, 250 lisp. hö till utfodring åt. en häst under årets lopp samt 3 famnar ved till rummens eldning.»
Uppå ansökning af nämnde Öfverjägare upprättades med honom den 2 September 1851 ett nytt eller samma kontrakt, som Herrar Revisorer åberopat, hvarigenom uppdrogs honom att, enligt ordalydelsen, »fortfara med tillsyn och vård af detta Kongl, lustslotts skogsområde, så att det må varda fredadt för åverkan och olaga inkräktningar, vid hvilken befattning
Öfverjägaren hade att meddela de under Kongl, slottet anställde skogvaktare de befallningar, som, föx ändamålet ansågos nödiga samt att, hvad de utarrenderade lägenheterna beträffade, tillse att de upprättade kontrakterne i afseende pä vården af skogen behörigen efterlefdes etc.»
För denna särskilda befattning egde Öfverjägaren, enligt kontraktet, »begagna tvenne rum med möbler i kavaljers-flygeln här vid slottet samt åtnjuta årligen 300 lisp. hö och, i stället, för hafre (som var begärd) 5 tunnor spannmål, hälften råg, hälften korn, af Bondängsarrendet till utfodring för en häst, äfvensom till rummens eldning 4 famnar ved samt 13 R:dr 16 sk.
Banko hyresmedel för stall och vagnshus, då sådane ej på stället erhållas.»
Efter verkställd indelning till trakthuggning å Kongl, slottets skog Kongshagen, om 1,232 tunne- 14 kappland, blef, enligt Kongl. Maj:ts nådiga bref af den 21 September 1853, början dermed gjord år 1854, och vintertiden 1855 förrättades första auktion uppå skogseffekter. — 332 — Att de förmåner, som, enligt kontraktet, år 1851 blifvit
Öfverj ägaren förunnade icke afsågo skyldighet för honom att, utan annan ersättning, årligen anordna^ och låta verkställa trakthuggningen, har jag mig väl bekant, och torde dessutom allernådigst inhämtas af ej blott ordalydelsen i kontraktet, utan ock deraf att, vid den tid, som kontraktet uppgjordes, egde trakthuggning icke rum, utan började först tredje året derefter.
Beträffande anmärkte beloppet af Öfverjägarens för besväret med trakthuggningen beräknade ersättning, som blifvit med 16| procent afförd utaf kontanta behållningen af försålda skogseffekter, sedan derifrån först afdragits auktionsprovision och huggningskostnader; så har denna honom, efter första årets trakthuggning, år 1855 medgifne ersättning sedermera, efter samma beräkningsgrund, årligen fortgått, utan att anmärkning förr än för sjette året eller för år i 860 dervid egt rum.
Ersättningen har under denna följd af år dels öfverstigit, dels underskjutit de nu anmärkte 207 R:dr 94 öre.
Uti underdåniga förslagen till användande af kommande ars tillgångar har denna ersättning ingått tilf samma procent, beräknad efter å skogseffekterna åsatte minimipris.
Att denna anmärkte procent kan, såsom sådan, af mången anses hög, synnerligast då årsafverkningen är betydligare, eller det lyckats att få skogseffekterna högt eller ovanligt betalde, kan icke bestridas, men å andra sidan bör icke eller förbises, att
Öfverjägaren härstädes icke uppbär någon annan kontant aflöning, samt att de honom här anslagne förmåner i hö och spannemål afse underhållet af en häst för att dermed verkställa resor, hvaribland ej minst ofta förekomma sådane till den skog, der trakthuggningen egt och eger rum, och hvilken skog är belägen ifrån Kongl, slottet nära en mil land- och en half mil vinterväg.
Derjemte är väl obestridligt att
Öfverjägarens mera eller mindre använda flit och omtanka vid anordningen af trakthugget inverka väsendtligen ej allenast på skogshushållningen, utan ock på resultaterne af försäljningen; ringaste anledning till missnöje dermed ifrån min sida har ännu icke förekommit och bör äfven vara till en del förebyggdt, då genom procent-beräkningen alltid ingår i Öfverjägarens eget interesse att få allt väl ordnadt och betaldt, hvarigenom också tillskyndas Kongl, slottet en årlig inkomst, som före år 1855 saknades.
Jag skall icke underlåta söka, om med den nya Öfverjägare, som efter den förra förlidet år antogs, kan för framtiden tillvägabringas jemkning uti den hittills beräknade procenten.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåte, Gust. A. Sturnegk.
Gripsholms Kongl. Slott den 4 December 1862. — 333 — Kongi.
Musikaliska Akademiens underdåniga utlåtande öfver de anmärkningar, Rikets Ständers Revisorer framställt vid denna Akademis räkenskap för år 1860.
Stormäktig s te , Al lern adigste Konung!
L följd af nådig befallning uti remiss den 14 sistlidne November, får Musikaliska Akademien härmed afgifva underdånigt utlåtande öfver Rikets Ständers Revisorers berättelse om verkställd granskning af statsverkets tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1860, uti den del samma berättelse till yttrande frän Akademien föranleder.
Beträffande Revisorernes uti l:sta § gjorda anmärkning å 2 K:dr 50 öre R:mt, hvilka blifvit utgifne för utskrifning af fem konstitutorialer för Akademiens Sekreterare och Lärare, får Akademien i underdånighet méddela, att detta belopp är, på sätt 1861 års räkenskaper utvisa, inbegripet uti en summa af 2,053 R dr R:mt, hvilken, i följd af Akademiens den 14 Mars förlidet år faftade beslut, blifvit påförd Akademiens enskilda kassa och således icke mera graverar statsmedelskassan.
I afseende pä 2:dra §, hvari aumärkes, att slutsumman å en räkning för transport af böcker blifvit utförd med 36 R:dr Runt, i stället för att densamma, efter uträkning, endast bort utgöra 6 R:dr samma mynt, får Akademien underdånigst upplysa, att ifrågavarande böcker utgjorde Oxenstjernska musik-bibliotheket, uppskattadt till 12,000 R:dr Runt och af framlidne Grefve G. G. G.
Oxenstjerna till Akademien doneradt, samt att, ehuru räkningen ä berörde utgift blott upptager transporten till 8 gånger, å 75 öre, hvilket endast utgör 6 R:dr Runt, det rätteligen hade bort uppgifvits, att 6 man biträdde vid hvarje af dessa 8 transporter, hvilket, å 75 öre per man, gör 36 R:dr R:mt.
Slutligen får Akademien i lika underdånighet förklara, att den i 3 § omnämnda ofullständigheten, angående hänvisning till verifikationerna, numera blifvit rättad.
Remissakten åtföljer, och Akademien framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, A11 e r n ädigs t e Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdåuigste, tropligtigste tjenare och undersåter, FA SI. WREDE, Musikaliska Akademiens n. v. Prasses. J. P. Cronhamn, Kongl.
Musikaliska Akademiens t. f.
Sekreterare Stockholm den 10 Januari 1863. — 334 — Rong!.
Serafimerordensgillets underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers erinran vid granskning af Ordens-gillels räkenskap för år 1860 Stormäktigste, A llernådigste