Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men han döljer ej heller medal- jens frånsida, då han varnande utropar: » Det gifves ingen större plåga eller kors på jorden än en elak, oberäknelig, grälsjuk och okysk hustru! » — Huru högt den store reformatorn i allmän- het håller äktenskapet visar åter följande ytt- rande af honom: » Det finnes ej någon älskligare, vänligare, lyckligare frändskap, gemenskap och förening än ett godt äktenskap, der de äkta makarne lefva i frid och endrägt med hvar andra. » — På detta kärnfulla sätt har Luther uttalat sig om värdet af ett sant qvinnohjerta och ett verkligt äktenskap, sådant det borde vara i motsats till de lösa seder och den demora- lisation, som mot slutet af medeltiden rådde inom äktenskapet och mycket ofta äfven bland qvinnorna.
Och det var ej minst känslan för denna demoralisation inom familjen och sam- hället, som bidrog att föra så många — fram- för allt qvinnor — i armarne på den nya läran, i hvilken de tydligen spårade en frisk och rensande luftström.
gas m e d tacksamhet.
Endast en sida a f p a p p e r e t b ö r a n v ä n d a s o c h ffiari.
ginal t o r d e lemnas.
N a m n o c h a d r e s s t o r d e alltid n o g g r a n t a n g i f v a s, I I P " s LJ | I l_J kl IN o c h kan f u l l k o m l i g diskretion från r e d a k t i o n e n s sida i d e t t a a f s e e n d påräknas.
A n n o n y m a s k r i f v e l s e r l e m n a s utan a f s e e n d e.
I dag hade vi åter träffats.
Samtalet hade under en stund förts om hvarje- handa bagateller, tills ändtligen det mest af- fruar, som må hända aldrig känt lyckan handlade, men också det för oss båda mest att få smeka ett älskadt barn, eller som kära ämnet, barnen, åter blef föremål för vårt redan i deras lifs första dagar beröfvats räsonnemang.
» Jag är öfvertygad, » sade fru Caroline, » att edra barn, I förekommen eder nog mången gång med eder myckna lediga tid öfverflödiga mina barn alltid skola hålla mig räkning för här i verlden.
Om ock många sorger varda alla mina uppoffringar, all min kärlek; ty jag eder besparade, så går ock en qvinnas högsta eger hela deras förtroende och är för dem som glädje förlorad för eder, den glädje nämligen, en kär syster, en väninna i detta ords bästa Och bli de en gång gifta, skall som består i att med uppmärksamhet följa bemärkelse.
de små älsklingarnes tillväxt och förkofran jag dock alltid qvarstå som deras första kär- samt i medvetandet att för dem vara oersättlig.
lek.
Det samband, som allt sedan deras barna- Och dock — huru många barn finnas år förenar våra själar, kan icke upphöra förr ej, hvilka hvarken hafva far eller mor, och än med döden. » Den yngste sonen hade just fått en präktig som skulle ömkligt omkomma, om ej den of- fentliga välgörenheten förbarmade sig öfver dem!
anställning vid statens jernvägstrafik, hvarför jag Barnhusen och uppfostringsanstalterna äro van- af upprigtigaste hjerta deltog i moderns glädje ligtvis öfverfylda.
Betänken blott en gång, öfver att äfven denne nu var en rangerad karl.
Under det vi sålunda gingo språkande, huru mycken plats är öfrig i era hjertan och i era hem för att kunna upptaga ett sådant litet mötte oss den, om hvilken vi talade.
Det barn.
Våren blott öfvertygade om, att I snart var en frisk och väl växt ung man med ett skolen glömma, att det upptagna barnet ej är behagligt, manligt ansigte och iklädd uniforms- af edert kött och blod, och att I skolen hafva mössa, hvilken klädde honom ovanligt väl.
Artig som vanligt bjuder han modern armen, den innerligaste glädje af det samma.
Då sko- len I veta, för hvad I hafven att lefva och och sedan jag efter en stunds ytterligare sam- arbeta.
Och tagen I de nya pligterna allvar- tal tagit afsked, såg jag dem båda under gladt ligt, så skolen I snart komma till insigt om, samspråk vandra Drottninggatan framåt.
att det ej är barnets hörd, utan dess uppfost- » Der ser man, att sann lycka verkligen fin- ran, som danar dess karaktär.
nes på jorden, ehuru icke alla förstå att taga Tron ej, att en sådan varelse skall älska vara på henne, » mumlade jag ofrivilligt, då eder mindre, då han en gång i framtiden får jag såg sista skymten af dem försvinna nedåt veta, att han ej är ert eget barn.
Galär.
Han skall visa sig dubbelt tacksamt.
Er ål- derdom skall då ej blifva enslig; ett kärleks- fullt barn skall vårda er och bemöda sig om att vedergälla eder allt, hvad I hafven gjort för det samma.
Sen derför till i tid, att ert hem får åter- ljuda af det glada jollret från en dylik liten på grund af den i p r o f n u m m e r vanliga till- varelse, som utan eder mellankomst skulle vara s t r ö m n i n g e n af a n n o n s e r hindrar o s s att här intaga flere redan uppsatta a r t i k l a r s å s o m t. föräldralös!
Barnlösa, fruar.
t Bristande utrymme Fru Caroline.
Hon hade länge varit enka och lefde nu endast för sina barn, två söner och en dotter, för hvilkas uppfostran hon gjort allt, be- kostat allt hvad hennes tillgångar medgåfvo, och uppoffrat allt — ja hela sitt lif.
Också hade hennes bemödanden krönts med den bästa framgång.
Och nu voro sönerna aktade, bergade med- borgare och dottern artist, och det af första rang.
Aldrig har jag sett ett kärleksfullare för- hållande emellan mor och barn, än här var fallet.
Hon var deras förtrogna i allt.
Fru Caroline hade jag ofta träffat ute un- der mina dagliga promenader och då alltid med litligt intresse deltagit i hennes bekymmer och omtanke angående barnens framtid.
Alltifrån det de varit mycket små, hade hon egnat dem den ömmaste moderliga värd.
Sjelf hade hon tvättat och klädt de små — ej så mycket af rädsla för jungfrurnas inbland- ning i hennes göromål eller af oro för att barnen ej skulle bli väl skötta, som icke myc- ket mer, derför att hon funnit ett nöje, en sann njutning i att se dessa små i deras lilla hvita nattlinnen sprattla med benen och att slutligen föra deras små händer samman till den vanliga aftonbönen.
Betraktelser öfver äktenskapet; Våra döttrar och våra tjenare; I danikupén; Hnsgerådet; Tvättning af spetsar m. m. Nyhetsafdelningen, äfvensom afdelnin- gen för teater o c h m u s i k o c h Iäkareråds- afdelningen k u n n a ej lämpligen börja förr än p å nyåret, d å tidningen b e g y n n e r r e g e l - bundet utkomma.
Flere intressanta följetonger, såväl origi- nal s o m öfversättningar, k o m m a att efter hand införas på nyåret.
Novellett.
Aftonsolen sände sin afskedshelsning genom det öppna balkongfönstret, o c h en sakta vindpust drog igenom rummet.
Doktorn satt fortfarande qvar i sitt soffhörn.
Han höll den breda pannan stödd mot handen och rörde sig e j; m å hända tänkte han ännu på månstrålen o c h den hvita rosen.
Då lade sig sakta en fin hand på hans axel.
» Hvarför applåderar ni ej, doktor? » Han blickade upp och såg in i ett skönt qvinno- ansigte, som leende vände sig emot h o n o m.
» Ni har rätt, Maria, » sade han, » jag är otack- sam, j a g glömde för ert spel ännu en gång verl- den o c h er o c h mig. » » En oförbätterlig smäckrare är ni o c h lik alla andra, o c h till straff skall ni nu sjunga något för mig. » » Jag är ej vid röst i dag. » » Ni är melankolisk, min käre v ä n!
Och hvar- för? » » Jag ärnar ännu i denna stund säga eder far- väl, Maria! » Hon såg frågande på honom.
» Jag förstår er ej. » » Jag kommer för att säga eder farväl, Maria, emedan j a g redan i afton lemnar denna stad — kanske för alltid. » Det var nästan bestörtning, s o m nu afmålade sig i dessa vackra drag.
» Jag förstår er verkligen ej, doktor! » » Jag har redan länge haft för afsigt att göra en resa till Afrika, för att företaga forskningar angående denna verldsdels flora, o c h som j a g nu afslutat mitt senaste arbete, står ingenting längre i vägen för mig för uppfyllandet af denna plan.&gt; » Och ni lemnar mig ensam? » » Jag lemnar er ej ensam, Maria. » Hans ord hade en sällsamt bitter klang.
Den vackra frun teg o c h blickade nästan sorg- set ned på honom.
» Ni älskar mig, Lenning! » sade h o n efter en paus m e d mild stämma.
Doktorn svarade e j; han stirrade endast orör- lig framför sig.
» Det har j a g ej anat — det var en olycka — en olycka för oss båda, Lenning. » Han andades djupt o c h kunde ej mera beher- ska sig.
» Maria! » stönade han o c h tryckte en lång, glö- dande kyss på den hvita handen.
» Arme vän! » » Arm, Maria, arm s o m en tiggare! » » Och j a g kan ej hjelpa er. » » Jag vet det, Maria, ni älskar en annan. » » Ja, j a g älskar honom. » » Måtte han göra er lycklig, så lycklig, som ert hjerta, er själ, er skönhet förtjenar! » » Lenning, tänker ni verkligen resa? » » Jag är egoist, och jag skulle ej kunna uthärda att se en annan vid er sida. » » Det smärtar mig att skiljas från er, Lenning. » » Ni kommer att vänja er vid andra, liksom man vänjer sig vid en ny hatt, vid n y a tapeter.
Inom ett år skall ni hafva glömt mig, Maria! » » Aldrig, min vän — o m o c k endast af tack- samhet för den oegennyttiga uppoffring, ni visat mig sedan min mans död.
När reser ni? » » I afton — med kurirtåget. » Hans röst darrade, då han räckte henne han- den o c h sade: » Farväl, Maria! » Äfven h o n var djupt rörd.
» Farväl, » sade hon hjertligt, » Gud beskydde er!
» Måtte ni bli lycklig! » Han tryckte ännu en hastig, glödande kyss på hennes smala fingrar; derefter slet han sig lös och störtade ut.
» Lenning! » Hon gjorde hastigt ett steg mot dörren, m e n besinnade sig åter, gick fram till fönstret samt blickade stum och rådlös efter den bortskyndande.
Hvarför kände h o n sig så beklämd o m hjertat, då hon såg hans gestalt försvinna vid gathörnet?
^JWon spelade verkligen berusande.
Det var någon czardas af Liszt eller en fan- tasi af Moszkowski.
Den framströmmade under dessa hvita fingrar s o m brusande zigenarfröjd, som glödande tokayer.
De bruna gestalterna svängde sig jublande omkring, den smärte ynglin- gen lade sin arm kring den svartögda flickans midja o c h drog henne in i den hvirilande kretsen.
Cymbalen klingade o c h fiolen gnälde, o c h yng- lingen slöt sin arm fastare kring den sammets- klädda midjan, o c h bådas blickar möttes eldigare.
Hon stödde ännu den vackra pannan mot fön- Ett dånande hurra skakade luften, o c h de röda sterrutan, dä kammarjungfrun kom in o c h lemnade flögo gladt upp m o t den flammande henne ett visitkort.
Hon kastade endast en blick etern.
Då skingrades på en gång som spökgestal- på kortet, o c h den lätta melankoli, s o m lägrat sig ter dessa bilder, den böljande solbrända pussta- öfver hennes drag, försvann.
Det gick .liksom en heden försvann, o c h en älsklig idyll trädde i stäl- solstråle öfver hennes ansigte, o c h h o n svarade: let.
Det var en grön skog, o c h månskenet sipp- » Säg herrn, att han är välkommen! » rade ned genom trädens toppar, dränkande allt i Ett par ögonblick derefter inträdde genom por- sitt silfverbad, och en blek stråle flög ned till den tieren en elegant, manlig gestalt.
Skymningen var hvita rosen o c h kysste henne eldigt, o c h rosen redan så långt framskriden, att man ej kunde bäfvade i drömmen under denna kyss, o c h h o n skönja mer än konturerna af den besökande.
drömde vidare o m månstrålen o c h o m kärleken, Hon gick emot honom.
om våren o c h o m näktergalen, o m hösten och o m (Slut i nästa profnummer.)
försakelsen.
tschapkas De sista ackorden hade förklingat i den präk- tiga salongen.
Inga ofranksrade försändelser lösas.
I dessa smalare spalter ärna v i i h v a r j e n u m m e r u n d e r en mängd olika hufvudrubriker m e d d e l a alla m ö j l i g a p r a k t i s k a och nyttiga råd och rön i n o m de o m r å d e n, s o m h ö r a till qvin- nans v e r k s a m h e t i n o m o c h för hemmet.
U t o m de rubriker, som kunnat inrymmas i detta n u m m e r, s k o l a s å l u n d a sam- t i d i g t eller efter h a n d före- k o m m a rubrikerna: Barnens vård; Handarbeten; Helsovård; Husdjuren; Tvätt; Brygd; S l a g t m.
Pv U I I U Att rengöra golfmattor om vintern.
Man breder ut mattorna med den räta sidan mot en ren och temligen fast snöyta samt piskar dem derefter grund- ligt.
Dam och smuts blifva då qvar- liggande på snön och mattorna erhålla nästan utseende af nya.
Polityren på möbler vill gerna med tiden försvinna, i synnerhet på billiga möbler.
På följande sätt kan man dock med lätthet åter framkalla den nya glansen.
I en ren, glacerad spill- kura blandas 10 gram alkannarot med med 5 matskedar linolja.
Blandningen kokas långsamt öfver svag eld, hvar- efter man öfverstryker möblerna med den samma och åter afgnider dem väl efter 36 timmars förlopp.
D e skola då stråla i sin forna glans.
P å det v å r a ä r a d e l ä s a r i n n o r emellertid m å t t e h a f v a s t ö r s t a n y t t a n häraf, u p p m a n a v i v ä n - ligen a l l a h u s m ö d r a r att h v a r i sin s t a d u p p t e c k n a o c h till Redaktionen af I d u n, Stock- holm, i n s ä n d a s i n a e g n a erfa- renheter på dessa områden.
Idun skulle s å l u n d a kunna blifva ett f ö r e n i n g s b a n d m e l l a n h u s m ö d r a r n a o c h d e r a s famil- jer, h v a r i g e n o m de förra, e h u r u okända för h v a r andra, skulle kunna både gifva o c h m o t t a g a m å n g a g o d a o c h n y t t i g a råd.
Ingen b e h ö f v e r p å m i n s t a s ä t t l å t a sig af h å l l a s af f r u k t a n f ö r b r i s t e r i s t i l i s e r i n g e n a f de gjorda meddelandena, t y dessa o m r e d i g e r a s alltid a f o s s, i n n a n de i n f ö r a s i t i d n i n g e n.
K ö k e t.
femton (15) kronor för den b ä s t a u p p s a t s e n ö f v e r något sjelfvaldt ämne, hörande till h e m m e t s v e r l d.
U p p s a t s e n m å s t e r y m m a s i n o m en a f v å r a smalare s p a l t e r o c h får ej v a r a förut p u b l i c e r a d.
Täfiingsskrif- terna b ö r a v a r a i n k o m n a se- n a s t d e n 15 i n s t u n d a n d e j a n u - ari, o c h f ö r b e h å l l a v i o s s rättig- het att i t i d n i n g e n p u b l i c e r a h v a d s o m b e f i n n e s v a r a an- vändbart.
T o a l e t t e n.
Alt rengöra hårborstar.
En lösning af soda i kallt vatten är bättre än varmt vatten och tvål.
SodaD, som har slägt- skap med fett, rensar borsten, utan att man behöfver gnida den allt för mycket, då deremot det varma tvålvattnet gör taglet mjukt och ofta helt och hållet förderfvar borsten.
Konstgjorda blommor äro en dyr ar- tikel.
V i tro oss derför göra våra läsa- rinnor en tjenst genom att meddela dem, huru de — åtminstone om som- maren — betydligt billigare kunna an- vända naturliga blommor, utan att be- höfva befara, att deras blomsterprakt t. ex. på en bal skall vissna efter ett par dansers förlopp.
Man håller blott de afskurna blommornas stjelkar intill ett ljus, tills ett litet stycke af stjelken blifvit koladt.
Härigenom hållas saf- terna qvar i den återstående delen af stjelken och hindra blommorna att hastigt vissna.
B o s t a d e n.
Att borttaga blodfläckar från golf.
Bästa sättet är att skrapa och skura M IN Annonser mottagas spalt, petltrad (
I n g e n a n n o n s i n f ö r e s u n d e r I k r o n a.
tigheten får utdunsta, bör hon endast vattnas sparsamt.
Denna regel gäller för öfrigt hvarje växt.
rum bör man dock helst använda ett par ämbar vatten och en större qvan- titet lök.
Heliotropen hör äfven till de växter, som äro svåra att öfvervintra.
Träd- gårdsmästaren uppdrager alltid på våren nya exemplar och använder endast de öfvervintrade att taga sticklingar utaf.
Detta förfaringssätt är likväl alltför be- svärligt för de flesta blomsterodlare.
Heliotropen bör äfven omplanteras på våren, enär hufvudorsaken till, att dess blad vissna (särskildt de nedersta), van- ligen är att jorden i krukan blifvit för fattig på näringsämnen.
Litet torf- strö eller pulveriseradt träkol, blandadt i jorden, är af god verkan både for akasian och heliotropen.
Billiga släckningsapparaler.
F ö r icke länge sedan kommo engelska och sedan danska eldsläckningsbomber i handeln.
De bestå af en glasbehållare fyld med en vätska, som hastigt bortdunstar, då hon kommer i beröring med elden och bildar luftlager, som hämma förbrän- ningen.
Vid försök har visat sig, att bomberna förträffligt bidraga till att släcka en nyligen utbruten eldsvåda; de borde derför icke saknas i något hus.
De, som finnas i handeln, hafva emellertid det felet, att de äro dyra, men denna vansklighet kan man lätt undgå, om man tillreder dem sjelf.
En vigtdel salmiak och 2 vigtdelar koksalt lösas i 7 vigtdelar vatten och fylles på vanliga buteljer.
På detta sätt får man kraftigt verkande eld- släckningsbomber, som, då de skola an- vändas, med all kraft böra kastas mot det antända stället, så att de sönder- springa.
För blomsterälskare.
Har man fått en riktigt vacker bukett, vill man ju gerna, att den skall hålla sig så länge som möjligt.
Detta kan ske på föl- jande sätt.
Man köper något salpeter- syradt natron, upplöser det i litet vatten samt tillsätter häraf ett par teskedar till det vatten, hvari blommorna ställas.
Vidare öfvertäcker man blommorna un- der natten med ett stycke silkespap- per af någorlunda tjocklek, doppadt i vanligt vatten.
Dessa båda åtgärder i förening göra, att blommorna stå sig dubbelt så lång tid som annars.
Att färska upp smör.
Man brukar först det härskna smöret med kalk- vatten, genomknådar och urtvättar det derefter väl med rent, mjukt vatten och slutligen med mjölk.
Kalkvattnet tillredes af 1 del släckt kalk, som be- stänkes med litet kallt vatten, så att den smular sig, hvarefter man tillsätter 50 delar kallt vatten (allt efter vigt) under ständig omröring.
Blandningen får stå under en qvarts timmas tid, så att de grumliga delarne sätta sig på bottnen; den vätska, som flyter ofvanpå, är det omtalade kalkvattnet.
Efter denna behandling förlorar smöret det mesta af sin härskna smak.
G å n g efter a n n a n k o m m a v i o c k att u t f ä s t a p r i s f ö r g o d a uppsatser på dessa områden.
Och redan nu g ö r a v i början härmed, i d e t v i u t f ä s t a e t t pris af Stockholm i december I I det samma med 4 delar vatten och 1 del svafvelsyra.
Sedan fläcken försvun- nit, skurar man med rent vatten, men får i intet fall använda såpa, enär eJjes en flottfläck skulle uppstå.
Finnes ännu något syra i träet, kan denna göras oskadlig genom något lut eller aska.
Till våra bl- K l ä d e d r ä k t e n.
Färgfläckar på kläder.
Kläder ren- göras lätt från färgfläckar, om man gnider dem med ett stycke ylletyg, doppadt i nafta.
H u s k u r e r.
De som icke hysa förtroende för de otaliga s. k.
» sym- patikurerna » mot dessa obehagliga tinge- star, kunna försöka följande recept: jod (kristalliserad) 2 gram, karbolsyra (kristalliserad) 8 gram, sprit 24 droppar.
Skrapa utaf vårtan så mycket som möjligt, utan att den blöder, och an- vänd medlet genom att medels en spet- sig pinne försigtigt drypa det på vår- tan.
Upprepa skrapningen och fort- sätt med påpenslingen så länge som möjligt!
I de flesta fall går nästan hela vårtan bort på en gång.
Inträffar en dylik olycka, hälles maten genast i en annan gryta.
Härefter ilägges en hel lök eller ett litet stycke hvit flanell, hvarvid den brända smaken vanligen alldeles försvinner eller åtminstone be- tydligt förminskas.
Har man ej ny flanell att tillgå, kan man använda litet hvitt ullgarn.
Styng af insekter kunna vara mycket besvärliga, ja till och med farliga.
D e läkas bäst, om man badar dem med salmiaksprit.
Vid bistyng måste man först noga se till, att gadden blir ut- tagen.
Flaskor, i hvilka invändigt bildat sig en hård skorpa, som ofta motstår alla vanliga medel, omskakas något med en lösning af öfvermangansyradt natron, eller, om det är nödvändigt, låter man lösningen en kort tid stå och verka derpå.
Återstoden af orenligheterna låter derefter lätt aflagsna sig med en flaskborste.
H u s g e r å d e t, Att rengöra glas och skålar.
Glas och porsslinskålar, på hvilka organiska ämnen intorkat och äro svåra att få bort, rengör man bäst på följande sätt.
Man fuktar de ställen, som skola ren- göras, med koncentrerad svafvelsyra, strör härefter sönderstött dubbelt krom- syradt kali på syran och låter bland- ningen stå några timmar (t. ex. öfver natten) på en lagom varm ugn.
Här- vid upplösas alla organiska ämnen full- komligt och anagsnas jemte den öfriga syran medels vatten.
Hermetisk tilhlutning.
Buteljer till- slutas lufttätt, om man doppar dem i lack, tillredt af sju delar harts, upp- löst i 10 delar eter, hvartill ytterligare tillsättes 15 delar kollodium.
Lacket kan färgas genom tillsats af anilin.
Emaljerade jerngrytor, i hvilka emal- jen blifvit brun, skall man bestryka invändigt med utspädd saltsyra och derpå låta dem stå öfvertäckta några timmar, hvarefter de skuras med sand och sköljas omsorgsfullt.
H v a r j Polering af koppar och messing sker lättast med en blandning af 1 del hvit vinsten, 2 delar alun och 2 delar kok- salt.
Silfver poleras bäst med den moderna silfvertvålen, som kan erhål- las i hvarje specerihandel.
e l i a n d a.
t r ä d g å r d e n.
Huru skrufvar utdragas.
Ofta är det mycket svårt att få ut skrufvar ur trävirke, om de hafva suttit der länge, och stundom händer det, att man slutligen måste skära bort något af träet för att få ut dem.
Allt detta besvär kan und- vikas, om man blott berör skrufven några få minuter med ett glödgadt jern.
Blomsterodling.
Akasian är en myc- ket vansklig planta att öfvervintra.
Hon är mycket känslig för drag och förlorar lätt bladen.
Vanligen bör man derför skaffa sig nya exemplar hvarje år.
Om exemplaren omplanteras och toppen afskäres, torde det må hända hjelpa.
Innan hon fått nya grenar och alltså har blad, genom hvilka fuk- Målarlukt.
När ett rum är nymå- ladt, aflägsnas målarlukten hastigast på följande sätt: Skär några lökar i myc- ket fina skifvor, lägg dem i vatten och sätt dem midt i rummet; stäng igen dörren och låt endast fönstren i och för luftvexlings skull stå på glänt.
Efter några timmars förlopp skall luk- ten hafva försvunnit.
Till ett stort F ö n s t e r V a r n i n g - a r.
Förgiftning genom karbolsyra.
På sista tiden hafva tidningarna ofta med- delat underrättelser om sjelfmordsfbr- sök medels intagande af karbolsyra.
Exemplet verkar smittande, och det tyckes verkligen, som om underrättel- serna i tidningarna hafva bidragit till, att bruket af karbolsyra i detta afse- ende blir mer oeh mer allmänt.
Det kunde derför vara på tid att fästa upp- märksamheten vid, att man knappast kan tänka sig fruktansvärdare smärtor än dem, som följa på intagningen af karbolsyra.
Den verkar hetsande på mun, matstrupe och mage samt fram- kallar fruktansvärdt brännande smär- tor, som kunna vara mycket långva- riga, enär karbolsyran är ett långsamt verkande gift.
B a k v e r k.
1 2 u s m ö d r a r, s p r i d e x i ocä_ex * e g e n a Hilda.
Två ägghvitor slås med en knif på ett kopparlock till hårdt skum, hvitket bör ske i kallt rum.
Häri hälles en matsked ättika samt några droppar eau de cologne, hvar- efter iröres / ® rifvet socker samt 1 / sötmandel och 6 stycken bitter- mandlar.
Mandeln skalas först och skares längs efter i tunna ekifvor.
De- gen formas med en tesked till kransar på vaxade plåtar, som insättas i sval ugn.
x 2 J 2 I Bokhandeln till salu: Tillståndet efter döden af professor H.
Cremer.
Efter döden eller det tillkommande lifvet, af Louis Figuier.
[15 Annu] le / va Kajsa Rulta och hennes katt 60 öre.
Mormor Spitsnos och hennes hund 60 öre, Lilla sotarmurres öden 1: 25.
IVisse och Ulasse 1: 25.
Gamla välkända barnböcker, till salu i alla boklådor.
[13] 5 H 1 Tebröd i S-form.
/ &lt;8 socker, / &amp; hvetemjöl, 8 lod smält smör samt 3 ägg arbetas väl tillsammans, trillas till ett fingers tjocklek och formas till S.
Dessa senare smörjer man med ägghvita och beströr med groft socker.
Några droppar vanilj kunna med fördel till- sättas.
Degen är så lös, att den ej bör tagas ur fatet mer än litet i sender, allt efter som man trillar ut den.
t i d n i n g;!
Vi v i l j a s ä r s k i l d t f ä s t a u p p m ä r k s a m h e t e n p å I d u n s sökande och platsutbjudande annonsörer, äfvensom Stockholms l ä m p l i g h e t f o r plats- f ö r alla Öfriga slags annonser som beröra familjekretsen.
— Annonser mottagas endast g e n o m S. Gumselius a n n o n s b y r å o c h h o s r e d a k t i o n e n.
DUN Svenska Dagblad.
Dagbladet inbjuder härmed till prenumeration för år 1 8 8 8.
Prenumerationspris: i Stockholm: i landsorten: Sveriges största Helt år _ K r.
12: — Helt år Kr.
12: — Halft år » 6: 50 Halft år » 6: 50 3 mån » 3: 25 3 mån &gt; 3: 50 1 mån » 1: 10 1 mån » 1: 20 Tidningen hembäres fortfarande Postarvodet i n b e r ä k n a d t.
Nyhets- och Annonstidning.
Stor spridning bland alla klasser kostnadsfritt.