Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Allt v a r färdigt, och h o n tyckte sig intet mera hafva a t t beställa i världen.
H o n stod framför sin makes lik, och genom hennes själ drogo dunkla smärtfulla tankar öfver vanskligheten af allt jordiskt och öfver fåfängligheten af planer och förhoppningar h ä r, hvarest vi inte hafva nå- gon varaktig stad.
Det låg ett lidande drag kring h a n s mun, och marmorblekheten hade b r e d t ett sublimt uttryck öfver det vackra gamla anletet.
Och d ä r det n u låg stelnadt i döden, hvilade däröfver liksom en återspegling från ett rent, fromt sinnelag, e t t varmt, förtroendefullt hjärta och e t t redbart, plikttroget lif.
Måhända var det detta uttryck af renhet, barna- fromhet och oskuld, som hos Minna väckte en föreställning af ungdom och för minnet manade fram en bild, hvilken, midt under hennes sorgsna betraktelser, k o m h e n n e a t t ofrivilligt t ä n k a: » Så vacker h a n är!
Alldeles som i ungdomens dagar. » Bidrag Linge.
mottagas med tacksamhet.
Jag Och När Jag Och räknar anor från hedenhös mycket h a r jag erfarit.
blodig, mördande kamp bröt lös, första vittnet h a r varit.
stålklädd h a r jag i striden dra- git, Och hugg jag gif vit och hugg jag tagit På ärans fält.
I borg och kungsgård jag präktig var I silkesömmade s k r u d e n; Juveler äfven jag stundom b a r Så festligt smyckad som b r u d e n.
— En järnhård kämpe i strid och fara — E n smidig hofman i fredstid bara — • Så var mitt sätt.
Men annan tid fordrar annan sed, Den satsen ingen bestrider: Bland världens store jag blott var med I goda, gammaldags tider; Men se ' n om jämlikhet n u m a n talar, Från samhällshöjderna till dess dalar Jag h a r mig sänkt.
Med mjukt behag vet jag forma, '; • mig Fullkomligt efter personen: Är m e d i fred och är m e d i krig, I kojan liksom vid tronen; EROTH &amp; (V Tekniska Fabriken " GÖTA LEJON " * f * QÖTEBORO.
det tyska hemlandet h o n längtade — hon skulle inte k ä n t sig mindre främmande d ä r — d e t v a r till det land, d ä r h o n skalle återföreuas med sin Gottlieb.
H o n satt ensam i det svagt upplysta rummet.
Gungstolen.
stod tom, tillbakaskjuten i e t t h ö r n; tidningarna lågo bortglömda och olästa.
Där kän- des så kyligt och obebodt.
Ingen värmande svag tobaksdoft, som för h e n n e liksom hörde till hem atmosfären; ingen att samspråka med, ingen att ägna några omsorger.
Stockholm, N:r 20 (335) Fredagen den 18 maj 1894.
Prenumerationspris pr år: ldun ensam kr.
I d u n s M o d e t i d n i n g jämte k o - lorerade planscher &gt; I d u n s M o d e t, utan k o l.
... » 5: — 4: 50 3: — Byrå: Klara v. Kyrkogata 7, 2 tr. A l l m.
P r e n u m e r a t i o n s k e r &amp; a l l a post- a n s t a l t e r i riket.
: Kerstin E n särdeles v a c k e r lifsgärning har den kvinna ut- fört, hvars n a m n läses här of van.
Un- der en tid af nära fyrtio år har h o n äg- nat sina krafter åt den första barnaundervis- ningen, o c h ännu i dag, då h o n fyller sjut- tio år, står h o n kvar på sin post — utan tvifvel vårt lands till lefnadsåren äldsta i offentlig tjänst anställ- da lärarinna.
Lärarinnan vid Mal- mö småskolor, f r ö k e n K e r s t i n Eisfeldt, är f ö d d i H ö r b y försam- ling af M a l m ö h u s län den 18 maj 1824.
Sin skolbildning erhöll h o n i en vanlig folkskola.
R e d a n under sin tidi- ga u n g d o m kände h o n sig dragen till lärarin- nekallet, men furst vid ungefär trettio års ål- der bl ef hon i tillfälle att följa sin böjelse.
H o n k o m n ä m l i g e n då, och det rent tillfäl- ligtvis, att biträda vid undervisningen i en folkskola på landsbyg- den, ej långt från Mal- mö, o c h var därmed inne på den bana, där hon skulle finna sin plats i lifvet.
± %.r 1857 inflyttade h o n till Mal- J. Nordling.
7:de Utgifningstid: hvarje Iduns helgfri fredag.
Lösnummerspris 15 ö r e (lösn:r e n d a s t för k o m p l e t t e r i n g a r) årg.
A iliioiispris: 35 ö r e p r n o n p a r e i l l e r a d.
F ö r » P l a t s s ö k a n d e » o. » L e d i g a p l a t s e r » 25 ö r e för h v a r j o p a b ö r j a d t tiotal stafv.
Eisfeldt.
mö o c h upprättade där en privatskola f ö r ny- börjare.
E n l i g t folk- skolestadgans före- skrift få dylika skolor upprättas endast af dem, s o m befinnas äga, u t o m andra kvalifikn- tioner, d e n skicklighet, som f ö r undervisnin- gens m e d d e l a n d e er- fordras.
Något betyg öfver kunskaper eller aflagda examina hade fröken Eisfeldt icke att framlägga, när h o n hos stadens skolråd a n m ä l d e sin afsikt att upprätta enskild skola.
P a s t o r i församlingen anställde emellertid ett litet undervisningsprof med henne, h v a r v i d den vänlige m a n n e n själf föreétällde lär- j u n g e o c h lät h e n n e f ö r h ö r a sig i stafning, innanläsning o c h ka- tekes.
H o n befanns äga nödiga insikter och tillräcklig färdig- het i undervisnings- konsten o c h erhöll på g r u n d däraf skolrådets tillstånd att ö p p n a pri- vatskola.
N ä m n d a exa- men är den e n d a h o n aflagt.
Det var privatsko- lornas g y l l e n e ålder den tiden.
I början af 18 (') () - talet funnos i M a l m ö icke mindre än
IDUN 154 1894 Familjen hvilar på kärleken, och samfundet hvilar på familjen.
Kärleken är alltså det första uti allt.
Michelet.
; 54 dylika skolor m e d o m k r i n g 700 lärjun- gar eller ungefär 25 p r o c e n t af stadens skolpliktiga barn.
(Till j ä m f ö r e l s e m å näm- nas, att i samma stad f ö r närvarande en- dast o m k r i n g 8,5 p r o c e n t af de skolplik- t i g a barnen besöka enskilda skolor.)
Folk- skolan var ännu b å d e till n a m n e t o c h i verkligheten en fattigskola, s o m bevista- des endast af de i e k o n o m i s k t afseende vanlottades barn, — föräldrar i någor- lunda g o d a o m s t ä n d i g h e t e r satte sina barn i enskilda skolor.
M å n g a af dessa v o r o säkerligen mer än lofiigt underhal- t i g a o c h betydligt sämre än f o l k s k o l a n, hvilken d o c k, s o m n ä m n d t är, ännu sak- nade m e d b o r g e r l i g t f ö r t r o e n d e.
Barnantalet i stadens allmänna s k o l o r började det oaktadt växa, så att skolrå- det måste gå i författning o m upprättan- det af en ny folkskola.
Utvärdshuset M o n - B i j o u å södra förstaden inköptes o c h inreddes f ö r ändamålet.
Läraren i den n y a skolan yrkade på anställandet af en biträdande iärarinna, s o m skulle under- visa nybörjarne, så att han o d e l a d t k u n d e ägna sig åt de mera f ö r s i g k o m n a barnen.
Å t fröken Eisfeldt, hvars privatskola b a d e g o d t anseende h o s skolråd o c h föräldrar, erbjöds denna befattning.
L ö n e n var visserligen o b e t y d l i g, endast 200 rdr rmt o m året j ä m t e bostad, m e n h o n a n t o g d o c k platsen, hufvudsakligen därför att h o n g e n o m anställning v i d allmän skola vunne en mera o b e r o e n d e o c h f ö r fram- tiden mera b e t r y g g a n d e ställning än så- som privatlärarinna.
D e n n y a folksko- lan ö p p n a d e s år 1862, o c h samma år be- g y n t e fröken Eisfeldt där sin verksamhet såsom biträdande eller, s o m det nu heter, småskolelärarinna, en befattning, som h o n ännu innehar.
D e första årens tjänstgöring i d e n n y a skolan var, på g r u n d af de omständig- heter under hvilka arbetet måste bedrif- vas, särdeles besvärlig o c h betungande.
E n s a m lärarinna vid den f ö r b e r e d a n d e afdelningen hade h o n att undervisa en skara af 6 0 — 7 0, ja, s t u n d o m ä n d a till 9 0 barn.
A r b e t e t p å g i c k sex timmar o m dagen, o c h kursen skulle vara afslutad på ett hälft år.
U n d e r denna tid skulle barnen inhämta de första g r u n d e r n a af innanläsning, räkning o c h skrifning.
D e t var ett oaflåtligt arbete m e d att » stafva o c h l ä g g a s a m m a n », att skrifva » grund- f o r m e r » o c h bokstäfver samt innöta mul- tiplikationstabellen.
O c h när halfåret var slut o c h barnen n å g o r l u n d a obehin- dradt k u n d e läsa innantill i katekes o c h psalmbok, uppflyttades de till d e n egent- liga folkskolan, en n y uppsättning af lär- j u n g a r stod r e d o att intaga de afgångnas platser, o c h så gällde det att b e g y n n a på nytt igen.
D e t var ett arbete, s o m i h ö g g r a d lade beslag på både k r o p p e n s o c h själens krafter, icke minst därför, att det i de flesta stycken måste bedrifvas mekaniskt.
M e d tiden ändrades d o c k förhållandena till det bättre.
Barnantalet växte, flere lärarinnor anställdes, klasserna reducera- des b e t y d l i g t till storleken, n y a m e t o d e r k o m m o till användning, o c h kursen i småskolan blef slutligen tvåårig.
D e t blef n u m ö j l i g t att bedrifva undervisningen mindre f o r c e r a d t o c h m e r a l ä g g a an på barnens förståndsutveckling.
— Småskole- personalens l ö n har under f r ö k e n Eis- feldts tjänstetid nära fyrdubblats.
Så har u n d e r ständigt arbete det ena året förflutit efter det andra, barnaskara p å barrnaskara har fyllt hennes bänkar, uppflyttats till f o l k s k o l a n o c h u t g å t t i lifvet.
O c h under tiden har h o n fått vara m e d o c h se M a l m ö f o l k s k o l o r ut- vecklas p å ett sätt, hvartill få offentliga inrättningar k u n n a uppvisa ett m o t s t y c k e.
H o n har blifvit g a m m a l i skolans tjänst o c h kan vara i b e h o f af hvila.
Efter trettiotvå års tjänstgöring v i d M a l m ö småskolor af går f r ö k e n Eisfeldt från sin befattning v i d innevarande vår- termins slut o c h erhåller en mindre pension.
* * * j Såsom lärarinna har fröken Eisfeldt visat sig vara i besittning af de egenska- per, s o m tillhöra en g o d u n g d o m e n s hand- ledarinna.
Sitt kall har h o n alltid utöf- vat m e d sorgfällighet o c h stort allvar.
H o n äger g o d blick f ö r detaljer — sådana spela i n o m skolans värld en ganska vä- sentlig roll — m e n tillika allt f ö r stor in- sikt i skolarbetets mål f ö r att hemfalla åt pedanteri.
S e g o c h uthållig, har h o n icke släppt sina lärjungar, förrän h o n fått dem dit h o n velat, på samma g å n g h o n förstått att m e d t å l a m o d af vakta deras framsteg o c h m e d m i l d h e t behandla de svagt utrustade.
H o n har visat sig ä g a stor f ö r m å g a att l u g n a det o r o l i g a barnasinnet o c h d ä m p a u t b r o t t e n af osty- righet o c h själf svald.
A l d r i g har h o n klemat m e d sina skolbarn, m e n hyst del- tagande f ö r d e m i deras små sorg-er o c h b e k y m m e r o c h städse varit b e r e d d att hjälpa dem, när de p å ett eller annat sätt råkat illa ut.
M e d stor uppmärk- samhet har h o n följt d e m u n d e r hela deras skoltid — o c h äfven sedan de ut- trädt i lifvet.
O c k s å har h o n i h ö g grad tillvunnit sig deras tillgifvenhet o c h fått m o t t a g a m å n g a bevis på f ö r t r o e n d e o c h tacksamhet från föräldrarnes sida.
U n d e r de senare åren har det h ä n d t m e r än en gång, att föräldrar begärt få sina barn intagna i hennes klass, e m e d a n de själfva en g å n g såsom barn erhållit sin första undervisning af henne.
I de fortbildningskurser, s o m tid efter annan varit a n o r d n a d e f ö r lärarepersona- len v i d stadens folkskolor, har fröken Eisfeldt städse varit en flitig deltagare.
Också har h o n i m e t o d i s k t afseende g o d t följt m e d sin tid o c h m e d ifver tagit k ä n n e d o m o m förbättringar i undervis- ningskonsten, äfven u n d e r de senaste åren.
D å stadens lärarinnor f ö r ett par år se- dan g e n o m g i n g o en kurs i den Lundin- ska s l ö j d m e t o d e n, var den åldriga fröken Eisfeldt d e n icke minst intresserade att sätta sig in i den n y a m e t o d e n.
A t t ett så långvarigt arbete i skolan icke varit utan återverkan p å henne själf, är helt naturligt.
H ä l s a n har d o c k särde- les bra stått henne bi, o c h syn- o c h hör- selförmågan är ännu oförminskad.
I um- g ä n g e t har h o n ibland utmärkt sig f ö r en viss kärfhet o c h torr humor, o c h hen- nes anmärkningar sakna stundom icke sin udd, m e n f ö r det mesta träffar h o n spiken på hufvudet.
Hennes, åskådning af lifvet o c h världen har alltid varit djupt allvarlig o c h präglad af varm guds- fruktan.
Å r o c h erfarenhet hafva skärpt hennes blick f ö r det u p p v ä x a n d e släktets m å n g a fel o c h brister, m e n h o n misströ- star d o c k icke, s o m så mången annan åldring, o m d e n nutida u n g d o m e n, äfven o m h o n anser den vara i b e h o f af sträng tukt o c h kärleksfull vård från föräldrars o c h lärares sida.
P å sin anspråkslösa plats i lifvet har fröken Eisfeldt g e n o m troheten o c h ut- hålligheten i sitt kall blifvit ett värdigt f ö r e d ö m e f ö r alla, som arbeta i under- visningens o c h folkuppfostrans tjänst, o c h g e n o m en g a g n e l i g o c h välsignelsebrin- g a n d e verksamhet g j o r t sig väl förtjänt af sitt samhälles varma tacksamhet.
M å t t e h o n länge få njuta af sina snart inträ- d a n d e ferier o c h i l u g n få hvila ut efter sin långa arbetsdag.
S l &lt; o l l o f s l {o l o n i e n.
Jf u på landet så gladt höras fåglarne locka, och af stadsbarn dit kommer från skolan en tropp.
Nu det gäller att se, hvem som först hin- ner plocka vid grönskande kidlen små sippornas knopp.
Så de små nu i frihet som fjärilar svinga, utur synhåll snart ifrån stadens tull, och hvad silfverstämmor, hvad jubel där klinga, och hur fladdra för vinden där lockar af g ull.
» Ack, se hafvet, se hafvet! » nu plötsligt det skallar, vid en skär går clsvik, så glimmande klar.
» Se ett segel, ett segel!
Hur skummet det svallar, och se månen, hur skimrande vingar han har! » Och allt längre på dagen det lider och lider, och sitt mål emigranterna hinna till sist.
» Ack, på landet man är då, på landet om- sider, likt fågeln som kvittrar på grön liten kvist. » » Här här man känner är lif, här sig pigg är lust, som i vattnet en löja, här blir göra, minsann!
IDUN 1894 155 Här man bitti " med solen sin åker skall plöja och skynda till ärorna raskt alle man. » ligt » att äga en klädning från Paris!
Men denna » stil » skall blifva eder dyrare, än ni anat, tack vare svenska tulltaxan i främsta rummet.
För att väl skydda klädningen in- Så de små under jubel på grönskande val- packas densamma i magasinet i en bastant träask, för hvilken ni särskildt debiteras.
När len ibland buskar oe / i tufvor nu tumla så fritt.
så eder efterlängtade pariserklädning anländer Långt från grändernas kvalm vid bölje- till Sverige, skall den naturligtvis förtullas, men om ni tror, att tulltjänstemannen nöjer svallen hvarje tyngande boja de känna sig kvitt.
sig med att blott uppväga klädningen, miss- tager ni eder storligen.
Tulltaxan säger obe- vekligt: Askar, papper och dylikt omslag Om en regnskur kommer, hur klara dess ingår i varans vikt.
droppar, Då eder klädning är försedd med en enkel hur härligt det susar i asparnas lo / t, snörbesättning, beräknas tullen efter kronor hur löfven där gnistra, hur blommornas 3:50 pr kg., och då klädningen med ask vä- knoppar ifrån dälder och ängder där sprida sin doft.
ger, låt oss säga 3 kg., ökas priset på den billiga pariserklädningen endast i tull med kronor 10: 50, något hvarpå ni vid rekvisi- Så de små nu på landet som fjärilar svinga tionen knappast reflekterat eller tagit med i under jublande fröjd i den vårliga vind.
beräkningen, förutom öfriga omkostnader så- Så en kärlekens skärf kan välsignelse som emballage och frakt.
bringa Skulle så hända, hvilket mycket ofta inträf- och få rosor att knoppas på blek liten kind.
far, att tyget ej motsvarar edra förväntningar, Lotten von Krsemer.
att klädningen ej passar o. s. v., då har ni, det måste ni medgifva, gjort en ganska då- lig affär.
För ett tragikomiskt äfventyr var en af mina vänner utsatt.
Hon rekvirerade från Paris bland annat en hvit plym till 5 francs utan tanke på, att det existerade ett svenskt tullväsende, men härom fick hon snart en för- De minsta bidrag mottagas tacksamt.
Vid färande visshet.
Plymen var, för att väl försändelsen bör tydligt angifvas, att densamma skyddas, inpackad i en liten träask, som jämte är af sedd för » Iduns skollofskoloni ».
Alla in- plymen vid tullbehandlingstillfället befanns flytande medel redovisas i Idun.
väga 420 gram.
Då nu plymer, arbetade, kosta i tull 30 kr.
per kg., måste hon för sin lilla plym betala svenska tullverket kro- nor Glömmen ej / duns skollofskoloni!
12: 60.
En annan vän rekvirerade en ytterst enkel trädgårdshatt, monterad med en musslinsremsa samt ett par tuppfjädrar, hvilken i tull kosta- enna rubrik synes ej vidare inbjudande, de kronor 4, oaktadt den i inköp endast be- skola ni måhända genast anmärka, men tingat ett pris af 3 francs.
Tulltaxan före- jag ber eder emellertid med tålamod ge- skrifver nämligen: Fruntimmershattar monte- nomögna dessa rader, och jag hoppas, att rade, d. v. s. de, som äro prydda med ply- Ei skola finna ett och annat, som både äger mer, blommor eller spetsar, kosta i tull 4 nyhetens behag och kan vara till nytta för kronor per stycke.
framtiden.
Att en del skodon, de nämligen, som bestå Först vill jag omtala, att mitt uppträdande helt eller delvis af färgadt, pressadt eller i Iduns spalter närmast af en fråga lackeradt skinn, mindre lämpa sig för inköp på afdelningen för frågor och svar, där » den från utlandet, torde lätt inses däraf, att de lilla prenumeranten » önskar veta adressen till draga eu tull af 6 kronor per kg., hvilket Au bon marché i Paris samt om det ställer gör i medeltal 3 kronor per par, hvaraf ock- sig billigare att taga sina toiletter därifrån nu, så följden blifvit, att partiimport af dylika numera lärer alldeles upphört.
» när tullen är så hög ».
Många andra exempel skulle jag kunna Jag skall genast besvara frågans senare del sålunda: I regeln blir varan, köpt direkte framdraga, påvisande hur oklokt det är för från Paris, dyrare då hon kommer eder till den enskilda, obevandrad som hon är i tull- hända, än om ni utvalt densamma i närmaste taxans mysterier, att göra sina inköp direkt butik i Sverige, och mycket ofta blir varan från utlandet, men fruktan att allt för myc- också underhaltig.
Jag har dels själf för ket trötta mina läsarinnor nödgar mig att flere år sedan (numera har jag bättre förstånd) stanna vid det sagda.
gjort diverse inköp från magasinen i Paris, Till slut kan jag ej underlåta att påpeka dels genom mina vänner delgifvits deras er- ännu en sak.
Låt eder patriotism härvidlag farenheter, och det är med en del af dessa också en smula råda och tänk äfven på våra som jag vill låta eder få en inblick i tull- egna, redbart sträfvande köpmän, som må- taxan och med detsamma styrka mitt ofvan hända icke kunna erbjuda samma priser som gifna omdöme.
de stora magasinen i världsstäderna genom Ni genomögnar en af de för hvarje saison kringsända kataloger, ofta å förlegade artik- utgående journalerna från » Printemps », » A u lar, men bestämdt sälja billigare än hvad bon marché » och hvad de allt heta, och ni den från utlandet införskrifna varan vid fram- finner däri för en del artiklar rätt billiga pri- komsten, då tull, frakt och andra omkostna- der tillkommit, kostar eder, hvarjämte ni har ser samt en lockande utstyrsel.
En enkel, men väl monterad ylleklädning den viktiga fördelen att med egna ögon kun- af till utseendet godt tyg till 40 francs sy- na bedöma och utvälja hvad ni önskar.
Också en liten prenumerant.
nes ej vara något opris, och ni skyndar att rekvirera en dylik utan tanke på att diverse omkostnader tillkomma.
Tänk ock så » sti- | Litet tull-kunnighet för vara damer.
föranlede3 * $ * — ^ewy- — J V E o d e f e s i Från Champs-Elysées Salongens öppnande.
En pariserbild för I d u n af Jane Gernandt-Claine.
llt h v a d v ä r l d s s t a d e n h a r b e m ä r k t e l l e r r y k t - b a r t i n o m s i n a a r t i s t i s k a o c h l i t t e r ä r a kret- s a r, allt h v a d d e n ä g e r a f i n t r e s s e r a d o c h n y h e t s h u n g r a n d e p u b l i k a n s å g d e t s o m en h e d e r s - s a k att i c k e f ö r s u m m a f e r n i s s n i n g s d a g e n.
Men de glänsande skaror, s o m fyllde Industripalatsets s a l o n g e r i en l e f v a n d c s t r ö m, hvars böljesorl o u p p - hörligt steg o c h s j ö n k i den sal, där den hvita m a r m o r v ä r l d e n tiger i en e v i g tystnad, o c h h v a r s ständigt skiftande spel o c h färger tycktes g ä c k a taflornas oföränderliga dagrar, h a d e icke k o m m i t f ö r att s e p å m å l n i n g e l l e r s k u l p t u r.
O m m a n o c k s å lät b l i c k e n g l i d a ö f v e r v ä g g a r n a och hvila vid statyernas orörlighet, var det icke k o n s t e n m a n t a l a d e o m e l l e r t ä n k t e p å, i c k e ar- tisterna, s o m u p p t o g o hufvudintresset.
Det var k v i n n a n, d e t v a r t o a l e t t e n, ty d e t ä r h ä r, i d e s s a s a l o n g e r, s o m m o d e r n a kreeras, det är h ä r d e n y a f ä r g e r n a f ö r f ö r s t a g å n g e n g ö r a sitt o e m o t s t å n d - liga a n l o p p e m o t det, s o m var m o d e r n t i går, o c h som s n i t t e t f ö r i m o r g o n fäller sitt f ö r s t a a f g ö - r a n d e o r d.
D e t k o m m a n d e låter a n a sin h e m l i g - h e t; allt h v a d d e m o d e t s s f i n x e r, efter h v i l k a s idéer kvimiovärlden lydigt dansar, skådat i djupet af s i n s k r ä d d a r e i n t u i t i o n, t r ä d e r h ä r t r i u m f e r a n d e i d a g e n, m e n i e n s å d a n m å n g f a l d, e n s å d a n ri- k e d o m, att m a n o u p p h ö r l i g t f r å g a r s i g, v i d h v i l - ken t o a l e t t u p p e n b a r e l s e d e t n u är m a n k o m m e r att s v ä r a.
A l l t f a n n s d ä r, ä n d a till d e n u p p u f f a d e b a k v å - den af en tunik, m e n d e n n a b a k v å d u p p t r ä d d e i f ö r e n i n g m e d ett lif, k v i l k e t a l d r i g k o m m e r att er- öfra E u r o p a, ty det b e s t o d e n d a s t af r y g g, det h a d e g l ö m t att o c k s å v a r a f r a m s t y c k e.
I detta senares ställe fanns endast tyll o c h u n d e r tyllen i c k e ett s p å r till k o r s e t t, i c k e e n s ett s p å r till det plagg, s o m u n d e r m i n d r e v å g a d e förhållan- den utgör den primitivaste beståndsdelen af en toalett.
A n n a r s t y c k e s snörlifvet vara o c h förbli kvinnodräktens enda nödvändiga.
Vore h o n än a l d r i g s å r a k, ä n a l d r i g s å s m ä r t, ä n a l d r i g så ung, k a n parisiskan icke t ä n k a sig existera utan s i n k o r s e t t, h v i l k e t n a t u r l i g t v i s i c k e h i n d r a r, att det d o c k finns k v i n n o r, så s ä k r a p å sin s k ö n h e t, s å stolta öfver d e fasta o c h elastiska linierna af s i n g e s t a l t, alt d e a l d r i g s k u l l e v ä r d i g a s b ä r a ett snörlif.
G a m m a l e l l e r u n g, a l l t f ö r t j o c k e l l e r allt- f ö r m a g e r, h a r p a r i s i s k a n ett s ä t t att r ö r a s i g i n n e i k o r s e t l e n, att s y n a s l e d i g, u t a n att v a r a d e t, s o m i c k e k a n a n n a t ä n f ö r v å n a.
M a n k a n få s e m i d - j o r, s å s m a l a, att d e t s k ä r i e n, o c h m a n k a n tänka h v a d m a n vill öfver k v i n n o r n a s e v i g a, o b o t - liga dumhet, öfver könets ö d e s d i g r a o c h blinda o f ö r m å g a att t a g a s k ä l, m e n n ä r m a n b e t r a k t a r e n k v i n n a, h v i l k e n m e d ett lif, så h o p s n ö r d t, att m a n skulle k u n n a gripa o m det m e d b å d a hän- d e r n a, l i k v ä l finner u t v ä g att v r i d a o c h v ä n d a s i g, s o m o m i n g e n t i n g i v ä r l d e n tryckte eller p l å g a d e henne, kan m a n icke neka d e n n a underligt afviga v a r e l s e, full a f f ö r m å g a m i d t i o f ö r m å g a n, full a f o m ö j l i g m ö j l i g h e t, a f allt s o m ä r o h å l l b a r t o c h il- l o g i k, ett s l a g s b e u n d r a n.
O m m i d j o r n a b l i allt s m ä r t a r e, b l i ä r m a r n a allt m e r a o n a t u r l i g t s t o r a, s å s t o r a, att r e a k t i o n e n m å s t e v a r a n ä r a, f a s t m a n ä n n u h a r s v å r t att spåra den.
O p p o s i t i o n e n m o t d e släta, o d r a p e r a - d e k j o l a r n a s a l l t f ö r l å n g a h e r r a v ä l d e är d ä r e m o t m y c k e t m ä r k b a r, u t a n att e g e n t l i g e n v i n n a n å g o n särdeles vidsträckt tillslutning.
M a n ser ofta kjo- lar i t v ä n n e färger, h v a r a f d e n öfre är upp- d r a g e n i e n s i d a n f ö r att l å t a d e n u n d r e s k y m t a f r a m, o c h d e t t y c k e s s o m o m d e l å n g a, fula s k ö r t - lifven återigen skulle k o m m a på m o d e t.