Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
B:co Shti, såsom motsvarande 33 1 procent af värdet, men derigenom ett stort missförhållande uppstått, sålunda, att flere pjeser, hvilkas värde mättes nästan uteslutande eller det å dem nedlagda arbete, komme, ehuru dyrare, att draga en lägre tull, än andra vida tyngre, men, genom det mindre arbete, de fordrat, Lill priset billigare artiklar, de jern- och stål-effecter, med hvilka detta missförhållande egde rum, måtte alla varda i taxan specificerade och med en efter deras skiljaktiga beskaffenhet och värden lämpad olika in försel-afgift belaggde; i hvilket afseende motionären bifogat ett förslag till tullbeslämmelser på de ståloch jern-arheten, han ansåge höra serskildt specificeras, innefattande följande: Bevillnings-Utskottels Betänkande, IV:o 12.
Minsta tull-
Qvantitetet
In försel stu 11 va -det för för tull- efter 33 pr. hvarje skalp. ber, .klling. eller Banco Rdi I O 1 sk- | rst Filklofvar, Urmakare- I ti Bd i 3 |sk. fö | rst 3 iö — Filar, alla slag I ti t 5 4 24 Knifvar:
Penn- 1 ti 8 26 32 Bak- I ti 8 42 8 6 Andraslag, ej specificerade samt gaff- lar med eller utan skaft .
I ti 2 8 Korkskrufvar, alla slag, med eller utan skaft
I ti 2 32 6
Lås, alla slag I ti 2 8 Nyckelringar och Oakar I ti 2 32 10 Saxar:
Ljus- alla slag
I ti 3 IÖ 5 Öfverskärare- I Uti 1 2 ’ O vt Alla andra slag I ti 13 IÖ 10 Stålarbeten, ej specificerade I ti o ö IÖ 10 Söljor, alla slag .
I ti 3 IÖ 3 tÖ Verktyg:
För Slöjderna och Handtverkerien, ej specificerade, af jern eller stål . . .
I ti i 5 4 0 0 iÖ
Andra slag, manufactur- och handtverks- smide, ej specificerad t, alla slag I ti i 5 4 Med erinran tillika: 1:0 att alla dessa jern- och stålarbeten borde vara från ulförsels-tull befriade; 2:0 att då vid tull-behandlingen någon af berörde såväl specificerade sora icke specificerade jern- eller stål-arbeten befunnes ega ett högre värde, än det bär ofvan utsatte minsta, så borde eLt sådant förhållande rättas, och införsels-tullen i nion derefter ökas med 33| procent för hvarje skålpund; samt 3:o att i öfrigt all möjlig controll måtte vid varornas tull-behandling iagttagas och tjenliga föreskrifter derom af vederbörande meddelas, på det underslef eller tull-försnillning måtte undvikas, och att i sådant afseende 7 och g §§. i nuvarande tulltaxa äfven i en ny borde bibehållas till efterlefnad.
Af Herr Nordenanckar, F. TV., som, med åberopande af de motiv, och den öfversigt af Svenska Bankens ställning, lian i en annan motion Bevillnings-Ulskottets Betänkande, N:0 12. framlagt, och meri afseende å nödvändigheten af en allmännare verksamhet och hushållning, samt på det att genom en efter tullbevakningens beskaffenhet lämpad skattläggning på importen, producLionen af nödvändighetsartiklar inom landet måtte uppmuntras och consumtionen af de öfverflödsvaror, som tynga handels-vågen. minskas, yrkat, att, enär af Commerce-Collegii beräkningar angående export och import under de g åren i835— 1842, jemte andra antydde föihållanden, framställde sig den slutsatts, att hämmandet af lurendrejeri och tull-försnillning påkallade Rikets Ständers största uppmärksamhet, och att en högst betydlig öfver-import måste för realisationens bestånd blifva hejdad: 1:0 Bevillnings-Ulskotlet, med fästadt afseende på det högst betydliga belopp af varor, som efLer all anledning under de sednare åren till Riket i oloflig väg inkommit, måtte föreslå så ökade controller, att det skydd för inhem ka näringar och den inskränkning i förbrukningen af utländska öfverRöds-varor, som samhället bar rätt att fordra, äfven blefve sanning, och att i sådant afseende samt enär land-bevakning alltid vore otillräcklig, om den icke understöddes af en verksam sjö-bevakning, antalet af tull-fartyg, i synnerhet på de vestra och södra kusterna, såsom de mest för smugglingsföretag utsatte, borde flerfalldigt förökas, — icke med ångfartyg, såsom i några länder varit försökt, men funnits mindre lämpliga, utan med sådane på en gång snällseglande och styfva båtar, som nyttjas af kustboarne; 2:0 återställandet af den nu upphäfna Inrikes förpassnings-stadgan, med dervid nödige tillägg och förbättringar; 3:o nedsättning i det ansvar, som för misslyckade husvisitationer blifvit tulitjenstemännen ålagdt, äfvensom återkallandet af det i sednare åren meddelade stadgande, att husvisitationer icke må af tulltjensteman utom eget distric anställas; 4:o att credit-upplag ej måtte tillåtas för manufactur- och öfverflödsvaror, med undantag af rå-ämnen och sådane lialf-fabricat, som äro rå-ämnen, samt, till sjöfartens uppmuntran, af kaffe, som från transatlantiska länder directe med Svenskt fartyg införas; men deremot, tili uppmuntran för fabricationen och hus-sl ijden, en lull-credit på tre månader beviljas de tyngre beskattade rudimaterierne för inhemska industrien, såsom ull, garn, socker och dylikt,
då Staten i credit-upplaget, under dess vård och försegling, egde lager qvar af va . an, som gåfve full säkerhet för det debiterade tulibeloj pel; 5:q att för rå-ämnen, som de yigtigare fabrikerna förbruka och som Bevillnings-Utskottets Betankande, N:o 12. utifrån blifvit införde, en drawback måtte vid export af fabrikater beviljas, fullt motsvarande den eilagda import-tullen; i hvilket afseende artikeln socker förljenade en serskild uppmärksamhet, dels i anseende till det betydliga import-beloppet af Sexton millioner It, hvarpå kostbara raffinaderier blifvit anlagde, och dels emedan två andra stora fosterländska interessen deraf berodde, nemligen skepps-rederien och jerntillverkningen, hvars export till transatlantiska hamnar hufvudsakligen hvilade på möjligheten att kunna såsom retur-frakter hemföra rå-sockret, och att alltså, äfven i det fall, att någon tull-förhöjning å rå-socker beslutas, drawbacken å den förädlade varan måtte vinna en mot införsels-tullon fullt svarande förhöjning; samt 6:0 att förhöjning i tullen å finare utländska stål- och jern-arbeten borde beslutas.
Yttranden hafva, i anledning af denna motion, blifvit afgifne utaf Herrar Fåhreeus, O. 1._, Rosenblad, B., Hjerta, L., Grefve Frölich, D., Lefren, J. P., von Hartmansdorff', A., Friherre Cederström, J.
Af Mathias Hjort från Götheborgs och Bohus
Län, som hemställt, att då Rikets Ständers förut vidtagna åtgärd att bevilja anslag, för att genom premier söka upphjelpa fiskerien, ehuru välgörande, likväl icke varit tillfyllestgörande, inkommande tullen å endel fisk varor, såsom Torsk, Långor och Cabiljo, måtte för vinnande af det åsyftade ändamålet, betydligt förhöjas, serdeles som dessa varor egentligen infördes från Norrige, och då endast vidkändes hälften af i allmänhet gällande införsels-afgiften.
Af Johannes Samuelsson från Jönköpings Län, hvilken ansett, att genom de låga tull-afgifterna i nuvarande taxa å victualie-varor boskapsskötseln undertrycktes, och derföre föreslagit, att alla fetalie- eller viclualie-varor af hvad namn de vara måtte, såsom boskaps-kreatur, smör, ost, m. m., äfvensom lyx-artiklar och öfverflöds-varor borde antingen till införsel förbjudas, eller beläggas med en införsels-tull, motsvarande 5o procent utöfver varans värde.
Af Anders Johan Sandstedt från Jönköpings Län, som, i betraktande af den skada, som tillskyndats staten i det hela och isynnerhet landtmannen derigenom, att boskapskreatur och victualie-varor få mot en allt för låg tull Irån främmande orter till riket införas, hemställt, att införselstullen å victualie-varor och boskaps-kreatur måtte, serdeles hvad Finland beträffar, förhöjas med ett till verklig egenskap af skydds-tull lämpadt 16 Be villnings-Utskottets Betänkandej N:o 12.
Af Herr af Dahlström, G. J., som ansett, att, ehuru stadga i ekonomiska författningar hufvudsakligen befordrar industriens tillväxt, och änskönt derigenom under de sednare åren binäringarna och deribland bomullsväfnad samt hel- och halfylle-väfnad i vis»a orter varit i ett oafbrutet stigande, det likväl endast vore sjelfva grunderna för lagstiftningen, som icke linge vara vacklande, men att deremot vore lika angeläget, att dessas tilllämpning rättades efter stigande konstfärdighet och derigenom tillkommet behof af skydd för de förbättrade eller nya tillverkningarna; samt vid sådant förhållande, och då i allmänhet införsel af råämnen, som äro nödvändiga för näringarnes bedrifvande, borde genom lindriga tull-algifter befordras, men tvertom införsel af tillverkningar utaf samma rå-ämnen genom höga afgifter försvåras, föreslagit: 1:0 att införsels-förbudet af bomulls-lärfter och så kallad callico liö jes från 76 trådar på tummen i ränningen eller varpen till 88 trådar på tummen, såsom förut varit faststäldt; 2:0 att införsels-tullen å dubhleradt hvitt bomullsgarn nedsättes från 16 sk. per få till 6 sk., och å det färgade till 8 sk; 3:o att en behörig drawback, eller återställande af tullen å rå-ämnet bomullsgarn fastställes vid utförseln af bomulls-väfnader, tillverkade af utländskt garn eller af garn öfver N:o 26; 4:o att införsels-tullen å slät halfylle-väfnad höjes till 36 sk per få i stället för 24 sk., som den för närvarande är, hvilket ungefärligen blefve 3 ä 31 sk. per aln, efter 10 å 12 alnar på skåldpundet; 5:o att tull-afgiften å fasonerad halfylle-väfnad höjes till 1 R:dr 16 sk. per få från 24 sk., såsom växande det enda medlet att rädda den vigtiga tillverkningen af halfylle-dukar och shawlar under 10 R:dr R:gs värde, som nu öppet eluderades derigenom, att sådan väfnad inföi'es i hela stycken, hvilka sedan söndeiklippas och förses med fi’ansar; 6:0 alt införsels-tullen å dubbleradt kanxulls-gaim nedsättes från 16 sk. per få till 6 sk. och å färgadt till 8 sk.; samt 7:0 att drawback eller åtei’Ställande af tullen å ull- och bomullsgarn vid utförseln af halfylle-väfnader fastställes, Aid remissen af denna motion, har Herr Prytz, L. A.} afgifvit yttrande och dervid, bland annat, speeielt yrkat: dels att, såsom ett verksamt medel för husflitens förmonligare rigtning, äfven åt till verkning af helylle- väfnader,
förbudet borde uppliäfvas mot införsel af kardulls-garn, otvinnad t Bcvillnings-Ut skottets Tlvliiiikcinde^ IV.o 12. nadt oell odubbleradt, under namn af dels klädmakare-garn, dels streichgarn, hvilket i enskildt fall medgifvits till införsel, och hvartill serskildt giltiga skäl förefunnos i den höga import-tull, hvarmed råämnet ullen är helaggd; (leds att praemium af tullmedlen, som i 18 §. af tulltaxe-underrättelserna linnes bestämdt för utförsel af bomulls-väfnad och åtskilliga andra väfnader, borde tilläggas jemväl halfylle-väfnad; och dels att då, genom en felaktig redaction, sagde praemium för bomulls-väfnad der blifvit upptaget till endast 4 sk. för ett stycke af 5o alnars längd, rättelse härutinnan måtte göras till l\ sk. för hvarje skålpund.
Af Herr Sandler, F., som, för afhjelpande af det olyckliga förhållande, att, genom en öfverflödande import utaf utländska bomulls- och ylle-, serdeles balfylle-väfnader, inhemska tillverkningen deraf på de sednare åren blifvit mer och mer utträngd, ansett nya utvägar böra öppnas för beredande af ökad sysselsättning och arbetsförtjenst åt den inhemske tillverkaren, genom att söka i Riket införa tillverkning af just så beskaffade ylleoch hal fy lie-tyger, som de, hvilka från utländningen oss påföras, och i sådant afseende, samt enär ullgarn icke, i brist af tjenlige machiner och måhända äfven förmåga att rätt bearbeta ullen, kunnat förfärdigas till den finhet ocn jemnhet, som erfordrats för att bereda lika vackra tyger, som de utländske, föreslagit, att mot en i möjligaste måtto låg lull-afgift måtte få från utrikes ort införas rudimaterierne för nämnde slags väfnader, nemligen färgadt och ofärgadt Kamulls- och Streichgarn, och att alltså den, genom Kongl. Brefvet den 24 nastlidne
Maj, under vissa vilkor medgifne tullnedsättning för fabrikanter, efter ansökning hos Commerce-Collegium, af 8 sk. pr
U för det färgade och 6 sk. för det ofärgade garnet, eller ännu lägre tullafgift måtte för berörde garnsorter i allmänhet medgifvas och utan serskild derom gjord ansökning få tillgodonjutas; äfvensom att införselstullen å finare ull borde nedsättas till högst 4 s^-> enär senare årens erfarenhet visat, att den finare fårafveln icke är för landet passande; samt slutligen dels att i allmänhet ordet förbud bör ur taxan utgå och en efter behofvet lämpad skyddstull för fabrikerne i stället åsättas, dock att en sådan ändring icke bör träda i verkställighet förr än vid 1845 års slut, och dels att alla sådana lyxartiklar, som genom en mindre volym lätt kunna insmugglas, böra åsättas en så låg tull, att risken, kostnaden och besväret med smuggling öfverväga eller åtminstone äro jemförlige med tull-afgiften, men deremot öfverflödssaker med större volym och besvärlige att inBih. till R.
St- Prol. 1844• 5 Sami. 1 AJd. 6 Haft. 3 i8 Bevillnings-Utskottets Betänkande N.o 12. smuggla, deribland viner m. m., beläggas med en efter varans beskaffenhet förböjd tull.
Af Herr Biskop Bruhn och Mathias Hjort, hvilka i serskilda motioner yrkat, att då glas-tillverkningen i Sverige under de sednast förflutne trettio åren vunnit den utvidgning och förbättring, att den är fullt tillräcklig för landets behof och i vissa fall bättre än den utländska, men detta lyckliga förhållande, föranledt af det skydd genom dels förbud dels höga tullafgifter, som varit näringen ifrån början lemnadt, och af de uppoffringar, dess idkare gjort genom kostsamma anläggningar och införskrifvande af utländska arbetare, vore nära att upphöra till följd af de på sednare tiden successivt gjorda nedsättningar i införsels-tullen, utländskt glas, åtminstone fönsterglas, matte antingen till införsel förbjudas eller ock såväl b v i 11 som grönt glas beläggas med en tull af minst 33 R:dr 16 sk.
Banco per kista om 120 rutor af högst 28 tums höjd och 22 tums bredd per ruta.
Af Herr Gustafsson, C, G., som, enär arbeten af guld och silfver kunna här i Riket tillverkas i alla afseenden lika goda, vackra och till li ka pris med de utrikes ifrån inkommande, föreslagit, dels att tullen på utländska guldarbeten måtte ökas till 10 R:dr lodet, samt på sådane silfverarbeten till 12 sk. lodet, dels att dessa inkommande arbeten, hvad controllen beträffar, måtte varda i alla afseenden behandlade lika med våra egna tillverkningar, så att de, jemte controlistämpeln, hvilken de nu ensamt inrymma, äfven förses med en mästares ansvarsslämplar, samt att, i händelse det införskrifna guldet eller silfret, vid anstäldt prof, icke, befinnes ega den balt och lödighet, som författningarna föreskrifva, det icke då såsom nu sker måtte få åter utföras, utan på controll-contoret sönderslås och till inlemnaren återställas, i likhet med hvad i dylika fall för inhemska guld- och silfver-arbeten är stadgadt, dels ock att alla de guld- och silfverarbeten, som under namn af modeller införskrifvas, icke måtte medgifvas tullfrihet enligt i5 §. tull-taxe-underrätteiserna, utan så till controll som tull undergå enahanda behandling, som alla andra dylika varor, hvilka till riket införas.
Af Bengt Eriksson frän Wermlands Län, som, med afseende derå, att bokguld vore i icke ringa mon föremål för tullförsnillning, samt då hufvudstadens guldslagare kunde tillräckligt förse alla behof af denna vara och då derjemte det inhemskt tillverkade i alla afseenden både till karathalt och arbetets duglighet öfverträffade det utländska, föreslagit, att såväl äkta som oäkta bokguld måtte med införsels-förbud beläggas.
Bevillnings-Utskotlets BetänkandeJY;o 12.
Af Herr Boström, som, med anförande att större delen af liandtverksocn manufactur-arbeten åtnjöte för låg skyddstull, samt att oarbetade råämnen af flere slag deremot voro belaggde med alltför bög tull-afgift, hvarigenom i synnerhet voro lidande, i förra afseendet, Karduansmakare och Saffiansfabrikörer, Svarfvare, Sadelmakare, Bokbindare, Gördelmakare, Bleckslagare och Instrumentmakare, samt, i det sednare, Kammakare och Klockgjutare, aflemnat ett serskildt föreslag, att karduans- samt färgade eller tryckta skinn måtte åsättas ett, det verkliga motsvarande, värde af 6
R:dr 32 sk. och införsels-tullen höjas lill 33 ^ proc., eller åtminstone till 1 R:dr 32 sk. per ti, samt finare skinn förtullas antingen efter vigt med samma värde och tull, eller ock efter värde mot 33f procents tull-afgift; äfvensom en uppsatts angående värdet å oarbetadt samt platterhorn.
Af Jöns Månsson, från Malmöhus
Län, hvilken anfört, att som, oaktadt hästculturen inom nästan alla provincer i Riket blifvit genom racernas förbättring dels från stuterier och dels genom andra ändamålsenliga åtgärder betydligen utvidgad, införandet af Danska hästar likväl så betydligen tilltagit, att det icke vidare vore möjligt att med fördel afsätta en Svensk häst, skulle detta förhållande påtagligen leda till hästculturens förfall, hvarföre liemstäldt blifvit, att införseln af utländska och framför allt
Danska hästar måtte antingen belt och hållet förbjudas, eller ock beläggas med så hög tull, att densamma icke blefve lönande.
Af Pehr Mattsson från Wester-Norrlands
Län, som, enär stort mehn tillskyndades Sveriges landtmannahandel genom den med Ryssland år i838 ingångna handelstractat, ansett Rikets Ständer böra, genom underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, på det kraftigaste utbedja sig, att denna snart i vissa delar tilländagående tractat icke måtte ytterligare förnyas, och i sammanhang dermed yrkat, att, vid tulltaxans upprättande, det ej mindre måtte bestämmas, att införseln från Finland af lärft och boskap hädanefter icke skall vara tillåten, än äfven att en så hög tull å Finsk ved varder stadgad att handeln med denna vara inom landet kan anses fullt skyddad; och hafva yttranden härvid blifvit afgifne utaf Anders Trysen från Östergötlands, Nils Strindlund från Wester-norrlandsoch Pehr Sahlström från Stockholms Län. Af Peter Pehrsson från Jönköpings Län, som, till uppmuntran för den allt mer och mer tilltagande linodlingen inom landet, föreslagit, att införsels-tullen å Lin måtte höjas för det häcklade till 2 R:dr 3a sk., och för det ohäcklade till 2 ll:dr per
Lti, samt införsels-afgiften å Rof-, Rapsat-, Flamp- och Linolja jemväl förhöjas, nemligen till 4° kannan. 20 Bevillnings-Ulskottets Betänkande, N.o 13.
Af Sven Johnsson från Jemtlands Län, hvilken, med erinran att bland alla fabriksnäringar, hvilkas fortkomst hindrades af olämpliga lullbestämmelser, ingen vore mera lidande, än den inhemska machin-fabrikationen, enär färdiggjorda machiner finge införas mot endast 5 procents tull, och, derest de innefattade någon ny ide, så att de kunde intagas under rubriken modeller, tullfritt, om serskild anhållan derom gjordes hos Commerce-Collegium, hvaremot det råämne, som inginge i alla machiner, nemligen tackjern stångjern, rundjern, och plåtar, vore till införsel förbudet, föreslagit, att antingen alla machiner, som utifrån importeras, måtte beläggas med 25 proc. tull, och tullfrihet till erkännas endast sådana modeller, som kunde styrkas vara verkligen nya uppfinningar, eller i annat fall rättighet medgifvas de inhemske machinfabrikanterne att tullfritt eller mot ytterst låg tull få införa sina bevisliga behof af rudimaterier.
Af Herr Hjerta, L., som yrkat, dels att, då införsels-tullen å Svafvelsyra med tillägg af tolag utgjorde mer än 3o procent af värdet, men denna artikel, utan att vara föremål för tillverkning inom landet, vore en nödvändighetsvara, som inginge i behofven vid färgerier, vid papperstillverkning, vid blekerier, och i allmänhet utgjorde ett af de vigtigaste och oundgängligaste requisita vid alla chemiska och techniska fabriactioner, Svafvelsyra måtte få tullfritt införas, med öfverlemnande till Regeringen att, i händelse en eller flere
Svalfvelsyre-fabriker blefve inom landet inrättade, kunna återställa tullafgiften till dess nuvarande belopp, dels ock, att, då föreskriften i gällande taxa, att endast grof jutsk och isländsk ull finge mot lägre tull, än all annan ull, införas icke kunde afse att gynna Jutlands och Islands ullhandlare, utan att bereda tillgång på ali grof ull till billigare pris, än den fina, och att uppmuntra den finare fårafveln i landet med ett lämpligt skydd, men denna inskränkning haft ett menligt inflytande i så måtto, att den alldeles stängt tillfället till införsel af den grofva engelska och australiska ullen, hvilken, likasom åtskilliga slag af den ryska ullen, vore serdeles tjenlig för vissa ändamål och ofta kunde erhållas till billigare pris, än den jutländska, Bevillnings-Utskottet måtte, med bibehållande i öfrigt af tullbestämmelsen och af skillnaden emellan afgiften på grof och fin ull, föreslå borttagandet af orden ATutsk och Isländsk,” så att enda skillnaden blefve emellan grof och fin ull; hvarjemte, till förekommande af underslef och fin ulls förtullning för gröfre, blifvit föreslaget, att all ull öfver ett visst värde borde anses som fin, samt alt, såvida, utöfver rättigheten för en hvar att lösa en angifven vara efter anslag röed i o proc. öfver angifna Bevillnings-Utskottets Betdnkandej N:o 12. 31 värdet, en ytterligare controll skulle erfordras, denna funnes deruti, oni det. föreskrefves, att auction alltid skulle utlysas å varan, så snart den blifvit angifven till tullbehandling.
Af Herr Grefve V/irsén, A.
E.t som, med fästad uppmärksamhet derå, att det egentligen varit en tillräckligt hög skyddstull, sorn på de sistförllulne decennierna verkat den tillväxt i spanmåls-productionen, att införsel af denna vara icke utan i svåra missväxtår egde ruin, samt att deremot saknaden af ett sådant skydd för ladugårdsskötsel^ producter i allmänhet medfört en för dessa menlig verkan, och serdeles den deribland, som mest af alla tyngde landets handelsvåg, nemligen ullen, ansett det vara otvifvelaktigt, att samma medel, tillämpadt å sistnämnde artikel, skulle leda till samma mål; och af sådan anledning, samt enär, hvad den fina ul len anginge, den derå genom senaste tullreglering bestämda införselsafgift af 8 sk.
U väl kunde anses som ett någorlunda verksamt skydd, men deremot tullen å grof ull, utgörande endast 3 sk.
Banco, ingalunda motsvarande ändamålet, då likväl producenten af den grofva ullen, för hvars frambringande landets elimatiska och öfriga förhållanden syntes mest tjenliga, och i hvilken production äfven de minst bemedlade jordbrukare kunde deltaga, egentligen vore den, som i birsta rummet behöfde skyddas mot den lyckligare lottade utländske producentens obegränsade medtäflan, föreslagit, att införselstullen på den grofva ullen måtte varda förhöjd till likhet med hvad för den fina är bestämdt, så att all ull, af hvad slag den vara må, finge vidkännas en införsels-afgift af Åtta skillingar Banco skålpundet, hvarigenom jemväl förekommos de obehagligheter och det underslef, som härrörer af svårigheten att bestämma om ett gifvet parti ulf bör hänföras tili fin eller grof.
I anledning af denna framställning har Herr Fåhreeus, O. J., afgifvit ett yttrande.
Af Anders Trysén från Östergöthlands
Län, som, med afseende å nödvändigheten att ull lemnades lika skydd med andra laniftmanna-producter, ansett införselstullen derå böra höjas för fin ull till 16 sk. och för den jutska eller isländska till 8 sk.
Sf. Af Herr de Maréj B., som anfört: att ull-culturen inom landet befunnes i det tillstånd, så i anseende till racer af djur och redan vunne insigter att dem vårda, att dess framgång till högre utveckling ej kunde betviflas; att följaktligen det quantum, som för den inhemska eonsumtionen är behöfligt, snart skulle kunna frambringas; att ull - 2 2 Bevillnings-Utskoltets Betänkande, N.-o 12. callmén vöre af synnerlig inflytelse på möjlig förkofran i åkerbruket; oell alt, genom flen vid förra Riksdagen bestämda skillnad i tullen å ull, eller 2 sk. S? för jutsk och isländsk, samt 8 sk. för all annan, inträffat, hvad redan då af flere förutsågs, att nemligen den öfvervägande mängden af inkommande ull blef jutsk och isländsk, i hvilket afseende åberopats, att, af de år 1843 inkomne 1,461,212 skålpund ull, i,o56,858 skålpund blifvit förtullade såsom jutsk och isländsk, och således endast 4°4>344 skålpund af den sort, som dragit den högre tullen, hvaraf syntes ligga för en dager, att åtminstone oförmåga att skilja mellan gröfre och finare ull, om ej något värre, vore för handen; vid hvilka med flere antydda förhållanden blifvit föreslaget, att från och med nästa års början tullen å all inkommande ull måtte bestämmas till 8 å 12 sk.
Banco per skålpund.