Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I städerne deremot äro invånarnes afgifter till klereciet jemförelsevis mindre och således vanligen föga betungande.
Med afseende pä fatligförsörjnings-kostnaden anmärkes, att den i allmänhet är för lågt upptagen uti statistiska tabellerna, som för landet grunda,ts endast på de uppgifter, sorn kronofogdarne kunnat förskaffa sig och hvilka ofta varit ganska ofullständiga.
För väghållningen på landet erfordras årligen från och med fyra till och med sexton ökedagsverken af hvarje helt mantal, i förhållande till lokalen samt något mera vid tillfälliga större skador å vägarne.
Egentligen är dock väghållningsbesväret, när vägarne jemnt och försvarligt underhållas, icke betungande i förhållande till hvad siffran derom utvisa!', emedan bidraget dertill för det mesta utgår in natura eller genom arbete på sådane mellantider af året, då hemmansbrukaren och hans dragare äro mindre upptagne af andra göromål och körslor; men det är sannolikt att väghållningsbesväret blifvit drygare eller erfordrat flera dagsverken, sedan väglagningstiden och vägsynerna föiflyttades in på sommaren; och likväl förenar sig dermed den allmänna olägenhet, att vägarne nu äro ojemna och tunga för trafiken under somrnar månaderne, då de annars borde och kunde vara goda.
Nämnde olägenhet torde dock motvägas af den omständigheten, att väglagnings verkställande sommartiden anses falla sig beqvärnligast för de väghållningsskyldige i allmänhet och fördelaktigare i det fall, att den inträffar på en lid, då jordbruksarbetet lemnar mera ledighet dertill, än vår och höst, i synnerhet när missgynnande väderlek för brukning och skörd försvårar detta sednare angelägna arbete.
Hvad tabelierne upptaga under rubriken: diverse afgifter, onera och allmänna besvär, utgår på landsbygden för kyrko-, prestgårds- och tingshus byggnad, inqvartering, skallgång och andra jagtanstaller, tingsgästning och hä - 27 radstjenares a (löni ng, kurliusmedel, barnmorske-aflöniug, djeknepenningar, kollekt- oell stamboksmedel och riksdagsmanna-arfvode, samt i städerne för kyrko-, skole-, rådhus- och andra publika byggnader, brandi edskaps underhållande, magistraters och sladsbetjentes aflöning, inqvartering, kurliusmedel, djeknepenningar, kollek t- och stamboksmedel och riksdagsmanna-arfvode, med flera tilllällige kommunalulgifter.
Beloppet af samtlige desse afgifter, både i det hela och för hvarje del särskildt, är allt för olika, orter och släder emellan, att kunna sammanlöras och beräknas till något visst å hvarje hemman, bruk, inrättning, näring eller person med den tillförlitlighet i kalkylen, som för ändamålet skulle erfordras.
Såsom bihang, till upplysande af grunderne för persedel värdets beräkning i tabellerna, medföljer slutligen vidfogade sammandrag öfver 184-7—1850 årens markegångar. c) Politi.
Öfver lagarnes verkställighet och allmänna säkerheten åligger det Eders Kongl. Maj:ls Befallningshafvande att vaka, dervid biträdd på landel af 6 kronofogdar och 27 länsmän, af hvilka sednare polismaktens anseende och verksamhet nästan uteslutande måste i lörsta hand upprätthållas för en folkmängd af 245,000 menniskor, spridde på i 14 qvadratmil.
Det må då anföras såsom ett talande och ojäfaktigt bevis på folkets laglydnad och böjelse för ordning, alt dessa elementor äro så öfvervägande, att allmänna säkerheten, om äfven undantagsvis störd af enstaka förbrytare, kunnat med förutnämnda inskränkta medel upprätthållas.
För att lemna ett ungefärligt begrepp om den tilltagande mängden af de göromål, hvilka i öfrigt åligga Läns-Styrelsen, torde böra nämnas att inkomna mål vid dess begge expeditioner utgjort:
Är 1847 16,289. » 1848 18,194. » 1849 19,052.
» 1850 22.358.
Af dessa mål utgjorde under sistnämnde år skuld fordringsmålen det jemförelsevis största antalet eller 11,794, en höjd till hvilken de icke någonsin tillförene uppgått.
Orsaken dertill är icke lätt att utreda, då missväxt sednare än 1847 icke inträffat.
Emellertid är det kändt att under 1849 och 1850 en stockning inträffat i oi tens, om icke i hela rikets, penn ingerörelse, hvilket haft till följd att 28 orlens penninge-inrättningar, utgörande jemte Låne-kontoret i Götheborg eli här i staden inrättad afdelning af Wermlands Provincial-bank och i Borås en afdelning af Örebro Privat-bank, föranlåtits ganska betydligen inskränka sin penningerörelse.
Härtill kommer att allmogen på södra Dahlsland, hvilken mest hemsöktes af anmärkte penninge-förlägenhelen, af nästföregående års goda penninge-konjunktur förleddes inlåta sig i köp om fastigheter, hvaribland åtskilliga större egendomar vid denna tidpunkt, till ett värde af omkring 300,000 R:dr banko, komtno i allmogens händer.
Dessa omständigheter måste naturligtvis i sin mån bidraga till öfverklagade missförhållandet, hvilket redan börjat jemna sig, men ännu icke fullkomligen upphört.
Enär dessutom under år 1850 blifvit bragt å bane Hypoteksförening emellan jordägare inom Elfsborgs samt Götheborgs och Bohus Län, torde denna inrättning, hvilken under detta år vunnit oktroj och träd t i verksamhet, hufvudsakligen bidraga till afhjelpande af det penningebetryck, hvilket jordbrukaren allmännast iråkat.
Maj:ts nådiga stadga den 18 Juni 1842, äro folkskolor inrättade i alla Länets socknar, med undantag af Istorps pastorat, der särskild skola blifvit organiserad af dertill, genom framlidne Härads-skrifvaren G. A. Frölich, donerad fond.
Dessutom finnas särskilda uppfostringsanstalter, nemligen Östads barnhus i Östads socken af Åhle härad, inrättadt 1774 af framlidne Kommerse-Rådet N. Sahlgren medelst donation af Östads säteri, 7 mantal med l afhyst rå och rör, 12fg mantal frälse och frälseränta dessutom af ett mantal samt en i Rikets Ständers Bank insatt kapitalfond af 16,666|
R:dr specie.
Antalet barn, som af barnhusinrättningen underhålles, uppgår årligen till omkring 100, hvilka njuta vård och uppfostran af åhoerne å de barnhuset underlydande hemman samt undervisning uti en på säteriet uppförd och efter vexelundervisnings-melhod inrättad skola.
Vexelunderv isnings-skolor finnas dessutom: en vid Trollhättan för 60 å 70 barn, inrättad och underhållen på Trollhätte slussverks-bolags bekostnad; en uti Mellby pastoral, grundad på betydligt; anslag af ägaren till Kobergs säteri, Friherre JN. A.
Silfverskjöld; en uti Skallsjö socken af Wädtle härad för 150 barn, med husrum för en del af barnen, grundlagd och i allo bekostad af ägaren till Nääs säteri P. W.
Berg, som äfven aflönar läraren; en viii Upperuds bruk i Nordabls härad, hvilken underhålles i godt stånd och till betydlig omfattning på bruksbolagets bekostnad; en vid Billingsfors bruk i Wedbo härad, inrättad och underhållen af samma bruks-bolag; en vid Bäckefors, äfven i Wedbo härad, hvilken är inrättad och underhålles af bruksägaren C. F. Waern på Baldersnäs samt tvenne vid Hvitlanda och Lisefors bruk i Tossbo härad, hvilka begge blifvit inrättade 29 ocii underhållas genom bruksägaren M. Sahlins försorg.
För öfrigt finnas skolor inrättade uti Sätila pastorat af Marks härad, den genom donation tillkomna så kallade
Sä thel iska skolan, som kan jemföras med lägre apologist-skolor och der 50 a 60 harn undervisas af tvenne lärare samt njuta till en del underhåll under skolgången, samt uti Istorps pastorat den ofvannämnda.
Beträffande helsovården uti Länet, till så vidt den innebär omsorgen att vara uppmärksam på folkets helsotillstånd samt undersöka om, eller bota och hämma smitlosamma sjukdomar, bestrides den under Eders Kongl. Maj:ls
Befallniugshafvandes uppsigt af de för sundhets-polisen inrättade lokal-styrelser, med biträde af fem provincialläkare, stationerade uti Wenersborg, Borås, Alingsås, Ulricehamn och Amål.
På förstnämnde tvenne ställen befinna sig äfven Länets bägge lazaretts- och kurhus-inrättningar, sorn under sednare åren blifvit upprälthullne allenast genom de medel, Länets invånare dertill årligen sammanskjutit.
Examinerade barnmorskor äro väl på några ställen till finnandes och städerue saknar icke deraf nödigt antal, men på landsbygden äro sådana icke ännu allmänt antagna.
Vaccinatörer finnas deremot inom alla orter.
Med afseende på husdjuren, är helsovården reglerad på så sätt, att tjenliga hus och byggnader för veterinär-inrättningar finnas både i Wenersborg och Borås, dervid särskilde djurläkare äro anställde och lönas, den i Wenersborg till en del samt den i Borås helt och hållet af Hushållnings-Sällskapets medel.
I afseende på kolerafarsotens härjning inom åtskilliga delar af Länet, torde få hänvisas till den derom af trycket särskildt ulgifne berättelse.
Här må endast anmärkas att hela antalet insjuknade utgjort 595 och aflidne 290; då deremot under 1834 års kolera-farsot 3,800 insjuknat och 1,479 dödt.
Fattigvården är öfverallt ordnad i enlighet med Eders Kongl. Maj:ts nådiga Förordning den 25 Maj 1847.
Verkställighet deraf har väl på vissa orter mött svårigheter, men mindre tilläfventyrs än i andra Län, enär de principer, hvarpå densamma är grundad i afseende på fattighjons flyttning och skattskrifning, i tillämpningen gjort sig långt tillförene härstädes gällande.
Länets båda Hushållnings-sällskaper fortfara hvar inom sitt distrikt alt utöfva det helsosamma inflytande som i förra berätlelserne blifvit omförmäld t.
Norra afdelningen har jemväl sökt uppmuntra
Lill förbättrad kreatursafvel genom utdelande af premier, hvartill medel blifvit samlade genom subskription; och verkställdes sådan prisutdelning vid exposition här i staden första gången den 11 Juni 1849 med 40 R:dr specie lill 14 särskilda personer samt likaledes påföljde år med 46J
R:dr specie lill 17 pristagare; kommande denna anstalt att framgent fortfara. 30 Socken-magasiner fumios vid 1850 års utgång 50 uti 49 socknar, men endast 40 hafva fastställda reglementen.
Under ifrågavarande tidrymd har icke något nytt magasin tillkommit, men 4 af ofvannämnda reglementen blifvit fastställda.
Föreningar om ersättning till jordbrukare, som lidit skada på grödan af frost, hagel, storm och vattenflöde, äro träffade endast inom några pastorater eller socknar och sådant på mindre bestämda grunder.
I öfrigt har denna angelägenhet blifvit leornad till behandling för tillfället, då allmänna välviljan skulle behöfva att i ofvanberörde ändamål påkallas; och hafva så beskaffade ersättningsfrågor hittills blifvit högst sällan väckta.
Elter 1846 års missväxt beviljades 60,000 R:dr anslag af spanmåls-kreditiv-fonden, alt användas lill understöd såsom lån åt behöfvande församlingar, emot invånarnes gemensamma ansvarsförbindelse.
Af delta belopp användes dock icke för ändamålet mer än 34,350 R:dr, hvilka på sådane vilkor utlånades under April—Juli månader 1847; hvaremot återstoden 25,600 R:dr till Stats-Koutoret ätei levererades den 13 Augusti 1847.
Återbetalningen skedde å bestämda lider till hälften å hvardera af 1848 och 1849 årens uppbördsstämmor, med undantag af 200 R:dr 8 sk., hvilka, utlemnade till JNossemarks socken, den fattigaste i Länet, inflöto först under år 1850.
Sparbanker, inrättade en i hvardera af städerne Wenersborg, Borås, Alingsås och Åmål, fortfara att utöfva en gagnelig verksamhet.
Deras rörelse-kapitaler utgjorde vid 1850 års slut: i Wenersborg 118,370: 43. 9., Borås 46,120: 37. 4., Alingsås 16,183: 34. 8., Åmål 53,169: 26.
Jirandstodsföreningar äro på landet före detta allmänt ingångne dels häradsvis, dels pastorats- och socknevis samt hafva hittills mer eller mindre motsvarat det dermed åsyftade ändamålet.
Men sedan ett för Länets landsbygd gemensamt brandstodsbolag blifvit stiftad t och af Eders Kongl. Maj:t med reglemente försedt samt vid slutet af år 1841 trädt i verksamhet, hvilket bolag tillförsäkrar delägare ersättning för förluster genom eldskada åsa väl fast som lös egendom, lära viii de gamla brandstodsföreningarne komma att efter hand upplösas; men allmogen inom
Sundahls fögderi har ännu icke åt denna inrättning egnat den uppmärksamhet och det förtroende, som densamma otvifvelaktigt förljenar och inom öfrige orter af Länet nästan allmänt vunnit.
Det nya brandstodsbolagets ansvars-summa utgjorde, vid tionde brandstodsårets utgång den 14 Mars 1851, 8,013,330 R:dr för byggnader och 5,729,370 R:dr för lösören. 31 Rofdjursanstalterne för Länet äro ordnade till en del genom Eders Kongl. Majlis nådiga bref den 20 Mars 1844.
För fångvården, till så vidt den af statsverket bekostas, äro länsfängelser inrättade i Wenersborg och Alingsås, hvilka likväl egentligen begagnas såsom förvarings- och bysättningshäkte!!. 1 öfrigt bålla härader och städer särskilda fängelserum till fångars förvarande medan ransakning om dem vid underrätlerne förehafves.
Fångars transporterande och bevakande under transporten sker nu direkte på Statens bekostnad med gästgifvarskjuts och genom tillsatte långgevaldigrar; och må anmärkas, att fångspillning under transporter har inträffat mera sällan, sedan nyssnämnde bevaknings-anstalt vidtogs.
Det förra är tinder tiden omhygdt till cellfängelse; men då detsamma började att begagnas först med 1851, kunna verkningarne af della fängelse-system icke blifva föremål för denna berättelse.
Förutom 17 marknader i Länets städer äro på landet särskilda marknadsplatser utsedde, der, efter numera skedd indragning af Qvantenburgs marknad i Sundahls härad, tillhopa 17 marknader årligen hållas.
Dessa af ålder brukliga sammankomster för handel och köpenskap äro vanligen mycket besökte och anses äfven vara nödvändige, såsom medförande lättnad och fördel vid utbyte eller afsättning af stads- och landtmanna-produkter, och de smärre oordningar, som någon gång kunna dervid förefalla, utgöra således ej något skäl lill marknaders afskaffande, så länge erfarenheten vitsordar, att marknadsställets läge och öfrige omständigheter befordra ofvanomförmälde allmänt nyttiga trafik.
Marknadernes antal här i Länet synes dessutom icke vara stort, jemförelsevis emot Länets arealvidd och folkmängd samt med afseende på lillvarande lokal-förhållanden. § 4.
Statler. a) Wenerborg, grundlagd under Drottning Christinas regering på Hufvudnäs då varande säteris ägor vid södra ändan af Wenern, som här genom den lilla sjön Wassbotten och Carlsgraf förenar sig med Götha-elf samt, förmedelst slussarne vid Brinkebergskulle, Trollhättan, Åkerström och Ström, med elfvens utlopp och hafvet, till en början befolkad från den urgamla staden Brätte, som varit belägen en half mil längre söderut vid slutet af sistnämnde lilla sjö, har eLt för handel och sjöfart ganska gynnande läge samt omgifves af en bördig och välbebodd landsort.
Jemte de genom Konung Gustaf II Adolfs 32 stadfästelsebref af den 4 Januari 1620 gamla staden Brätte tillförsäkrade jord^ ägor oell lägenheter, blefvo genom Drottning Christinas privilegier af den 12 November 1646 för Wenersborgs anläggning donerade Hufvudnäs säteri med derunder lydande hemman oell herrligheler, hvarförutan staden sedermera inköpt till mulbete tvenne mindre hemmansdelar, så all stadens bela område, svarande emot 7| bela mantal, utgöres af vid pass 3.000 tunnland jord, deraf omkring §:delar äro till åker och äng uppodlade samt innebalvas och brukas till ungefärligen halfva arealen af stadens invånare och andre, som derå förvärfvat besittningsrätt, hvaremot andra hälften, bestående for det mesta af Gammelstadsjorden, ännu är bibehållen åt staden till gemensam disposition och utarrenderas för slädens räkning tillika med Hufvudnäs-ön och sågverket derstädes.
O O Sjelfva staden är indelad i 433 hela tomter, som för det mesta redan äro bebyggda med nya, till en del prydliga bus, deribland åtskilliga af brändt tegel, obrändt sågspååstegel och kalkbruk, men de flesta af träd.
Den antagna planen för stadens återuppbyggande efter 1834 års eldsvåda afser, i första rummet, att bereda åt bandel, sjöfart och näringar alla de fördelar stadens förträffliga läge erbjuder, och är för öfrigt beräknad att, jemte stadens förskönande, öka tillgången på rymliga och sunda boningsplatser samt för framtiden sälta staden i säkerhet mot större eldsvådor, för hvilket ändamål staden blifvit genom torg och öppna platser skiljd från öster till vester i 2:ne hufvuddelar och ytterligare genom 2:ne, 30 alnar breda afskäringsgator från J ö o 7 D O norr till söder i 6 dislrikter, äfvensom försedd med ny hamngata invid segelleden och med 2:iie nya torg.
Jordbruket bidrager äfven betydligt dertill och handtverkerierna något; äfvensom den omständigheten icke är utan inflytande, att Länsresidenset med t hy åtföljande inrättningar bär betinnes.
Handeln bar till föremål dels att förse staden och kringliggande orter med salt, sill och dylika förnödenheter samt utländska drycker och specerier, jemte vanliga kram- och bodvaror, äfvensom efter missväxtår med spanmål, dels kommissions-affärer från Wermlands invånare i afseende på deras jernoch trävaruhandel samt i allmänhet med spanmål, bränvin och andra landtmannavaror af ortens produktion.
Man klagar dock mindre än förr öfver handelns aftagande, men mera öfver sjöfartens förfall; och visserligen måste den fria trafiken med Norrige, som öppnat tillfälle för invånarue på Dahlsland att föra jordprodukter till och afhemta stapelstadsvaror fran Fredrikshall, något verka 33 verka till minskning uti minuthandeln för Wenersborgs och Åmåls städer; men Wenersborgs förträffliga läge är en borgen derför att handel och sjöfart, med klokhet och omsorg bedrifna, alltid skola med fördel idkas.
Detta borde i synnerhet vara händelsen med den större spanmålshandel!), som dock hitintills bedrifvits i mindre skala, men redan börjat att utvidgas.
Sjöfarten har varit i tilltagande och, ehuru Wermlands jernbruks- och sågverksägare i allmänhet fortfara att sjelfve transportera sina effekter på egna fartyg samt Bohuslänska skärgårds-inbyggarne nu, som förr, dela fraktförtjensten på Wenern och Götha-elf, har densamma dock räckt till äfven för Wenersborgs fartygsägare.
Under sednare år har ett skeppsvarf här kommit till stånd, hvarvid blifvit byggda flera fartyg, hvilka med fördel afyttrats, dels å inrikes orter och dels Lill Norrige.
Handtverkerierna, som i allmänhet ännu äro mindre betydliga, idkas dessutom icke, då man härifrån undantager några verkstäder, som berömligen skötas med den ordning och drift, som skulle kunna bidraga lill denna rörelses förkofran.
Stadens handtverkare äro således för det mesta obemedlade eller fattige, hvilket tvifvelsutan härrörer mindre af något deras alltför stora antal, än af den omständigheten, att de nya handtverkare, som efter utståndna läroår nedsätta sig såsom mästare, merendels sakna erforderliga förlagstil
Igångar och stundom äfven skicklighet att med ordning börja och med drift sköta sina handtverk.
Flere kunnige handtverkare från andra orter hafva likväl efter eldsvådan och under sednare åren etablerat sig härstädes, deribland vagnmakare, smeder och sadelmakare, hvilket föranledt till uppkomsten af en ny industrigren genom förfärdigandet af allehanda slags åkdon, som till stor del afsättas i Norrige.
Tillförseln på stadens torg och marknader af spanmål, viktualier och andra landtmannaprodukter är någorlunda ymnig; men priserna derå, som tillförene kunde kallas lindriga, jemförelsevis mot en del andra städers, hafva under sednare åren uppstigit, härrörande sådant från ökad konkurrens af köpare, till hvilken ångbåtsfarten äfven något bidragit.
Spanmålshandel, hvartill de staden angränsande produktiva landsorterne skulle lemna godt tillfälle, idkas ännu icke inom staden i någon tillräcklig skala, hvilket åter torde komma att ske framdeles vid förändrade omständigheter med spanmålshandeln i allmänhet, i synnerhet som stadens handlande och trafikerande, under stadens återuppbyggande efter eldsvådan, bland annat jemväl afsett behofvet af större Berättelse öfver Elfsborgs
Län för åren 1847—1850. t) 34 varn-upplagsmagasiner.
Hvad artikeln spanmål beträffar, svarar emellertid icke denna stad, betraktad såsom afsättningsslälle, emot det öfverskottslörråd, som från landet är eller skulle vara att årligen afyttra, och kan följaktligen ej heller hafva i sådan del allt det inflytande på landels kultur och jordbruksnäringen, stadens fördelaktiga läge synes antyda, helst som stadens egen jord hel och hållen användes till framalslrande af spanmål och slika nödvändighetsvaror, som eljest skulle från landet uppköpas.
I staden hållas årligen tre marknader, som vanligen äro mycket besökte af trafikerande och hvarvid varuomsättningen de sednare åren synbart ökats.
Undervisningsanstalterna inom staden äro i särdeles godt skick.
Den högre apologistskola!), som började sin verksamhet år 1840, är försedd med rektor och tvenne kolleger samt numera äfven tvenne duplikanter, jemte lärare i sång, teckning och gymnastik.
Den har alltmer och mer tillvunnit sig allmänhetens förtroende, så att lärjungarnes antal nu är nära fyradubbelt större, än vid dess förändring ifrån lägre apologistskola.
Utom denna läroanstalt finues en vexelundervisningsskola, der öfver 100 gossebarn nu undervisas, äfvensom en så kallad flickskola för några år sedan, medelst en dertill donerad fond af 1,666
R:dr 32 sk. banko, blifvit inrättad för arbetande klassens och andra mindre bemedlade personers döttrar inom detta samhälle.
För allmän sjukvård har staden icke någon särskild inrättning, men lönar i detta afseende stadsläkare och statskirurg, hvarförutan ena ordinarie provincialläkaren är stationerad i staden.
Fattigvården handhafves af en för ändamålet inrättad komité.
Kostnaderna derför hafva betydligen ökats, så att, oberäknadt inkomst af kapitaler m. in., uppgående till 666
R:dr 32 sk. banko, årlig uttaxering ägt rum under sednare åren till ett belopp af 2,700
R:dr banko; och torde denna tillökning i fattigutgifterna böra tillskrifvas ej mindre ökad omvårdnad för den behöfvande, än äfven hufvudsakligen den tilltagande inflyttningen af obemedlade personer, hvika, då arbetskrafterna börja svika och påräknad förtjenst saknas, med sina familjer falla den allmänna barmhertigheten till last.
Drätselverket förvaltas af en Drätselkammare, jemlikt Kongl, reglementet den 20 Februari 1836.
Oaktadt de flera extra utgifter, staden till följd af eldsvådan 1834 fått vidkännas, befinna sig stadens finanser i någorlunda godt skick, så att inbördes utskylder till stadskassans förstärkande ännu icke behöft åtagas; men sådant lärer ej kunna undvikas innan återstående publika arbeten blifvit fullbordade och skulden till Riksgälds-Kontoret amorterad.
Sedan stadens rättighet att uppbära hamn-, bro- och vågpenningar af segelfarten förbi staden 35 är vorden öfverlåten på styrelsen öfver segel fartsanstalterna emellan Wenern och hafvet, emot 2,000 R:dr banko ersättning årligen till drätselverket, bar staden icke vidare någon direkt inkomst af tolag eller dylika afgifter.
Nya byggnads- och brandordningar, uppgjorda och föreslagna efter eldsvådan, hafva i nåder blifvit för staden fastställda, och äro dess gemensamma brandsläckningsanstalter emellertid äfven med ansenlig kostnad satte uti ett bättre och någorlunda fullkomligt skick; hvarförutan en frivillig brand-korps blifvit organiserad med särdeles lättrörlig attiralj. b) Alingsås, först bebyggd af flyktade invånare från det af fienden uppbrända nya Lödese, har år 1619 erhållit sina äldsta privilegier af Konung Gustaf il Adolf.
Staden är belägen inom Kullings härad emellan sjöarne Gersken och Mjören och indelad i 201 hela tomter samt innehar donerade 5!:dels hemmantal, hvilkas arealvidd utgör, förutan skog och betesmark, 574 geometriska tunnland, som begagnas till åker och äng.
Stadens tillvarelse beror af handel, fabriker och handtverkerier samt jordbruk.
Handelsrörelsen, som egentligen består i utminulering af vanliga köpmannavaror, är inskränkt genom stadens belägenhet nära Götheborg.
Fabriksnäringen idkas vid 1 klädesfabrik, 2:ne strumpfabriker, 1 läderfabrik och 2 färgeriet-, Handtverkerierna skötas med särdeles omsorg, hvilket företrädesvis gäller hvad garfveri-, kakelugnsmakare- och kopparslagare-verkstäder beträffar.
Det betydliga jordbruket omkring staden skötes med drift och omtanka, och må anmärkas, att här infördes först potatesodlingen i riket af Jonas Alströmer, som då äfven anlade planteringar för tobak och färgstofter; men desse sednare äro längesedan förvandlade till åker och äng, så att stadsjot den numera uteslutande användes för åkerbruk och boskapsskötsel samt till stor del för odling af potates i och för bränvinsbränningen, som utgör en vigtig binäring.
På landtmannaprodukter saknar staden icke tillförsel, som, vid ofvanberörde förhållande med stadens eget jordbruk, är snarare öfver än under behofvet.