Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
första dagen bägges Men olämplig- e n f r i t ä n k a r e.
D e t är att ett n ä r m a n d e skulle min D e t i n s e v i alla L i k a s å af g i f t e r m å l m e l l a n d j u p t religiös o c h stark 43 dem.
KAMRATEN ä r d e n b ä s t a g å f v a till d e unga.
IDUN " Apotekarmedaljeris frånsida ".
- p r å n en ärad insändare, en för oss n a m n - r gifven examinerad apotekare, ha vi i kapitlet » kvinnan p å apotekarebanan » mot- tagit följande skrifvelse, hvilken v i ej vilja undertrycka, ehuru d e n visserligen synes oss alldeles f ö r pessimistisk m e d afseende på uppfattningen o m kvinnornas duglighet och utsikter p å det n y a arbetsfältet.
Af synnerlig vild v o r e n u d ä r f ö r, a t t n å g o n k v i n n l i g e l e v eller f a r m a c e n t af egen person- lig erfarenhet t o g e till o r d a f ö r a t t s a k e n måtte bli så allsidigt o c h oväldigt s o m m ö j - l i g t b e l y s t, ä f v e n från kvinnointressenas sida, o c h d e t n e d s l å e n d e i n t r y c k e t af detta k a n s k e väl ensidigt manliga inlägg i b e h ö r i g m å n mildras o c h korrigeras.
H e r r redaktör!
Uti n u m m e r 4 af eder ärade tidning presen- terades bilden af Sveriges första kvinnliga far- maceut, o c h detta hennes konterfej åtföljdes af en liten uppsats, som i ljusa färger målar de för- delar, s o m en kvinna går förlustig gerom att ej begagna sig af d e n henne sedan 6 år tillbaka medgifna rättigheten att » kunna s o m elev på apo- tek antagas o c h efter enahanda kunskapsprof erhålla enahanda rättigheter s o m manlig farma- ceut ».
Som möjligt är, det någon af Iduns unga läsa- rinnor, på grund af den öfver höfvan vackra framsida medaljen erhållit, skulle kunna k o m m a på den tanken att följa fröken Leths exempel, vågar j a g taga mig friheten vända på denna me- dalj, så att äfven dess frånsida blir synlig, till gagn f ö r dem, som tvekande stå vid lifvets vägskäl.
Som i Idun redan nämnts, är studentexamen numera obligatorisk.
Elevtiden sedermera är vis- serligev 3 år, m e n det är e j alls säkert, att exa- mensperioden infaller precis på 3-årsdagen af elevtjänstgöringen, ej heller får man taga som en gifven sak, att den resp. apoteksföreståndaren efter den tiden är villig eller ens anser sig kunna utfärda det erforderliga elevbetyget.
För att er- hålla tillstånd undergå farm.-studiosi-examenmåste nämligen från apoteksföreståndaren företes intyg öfver, att eleven äger tillräcklig erfarenhet, stadga o c h erforderliga insikter för att kunna såsom med- hjälpare på apotek tjänstgöra.
Efter slutad tjänstgöring genomgår eleven i Stockholm i allmänhet en circa 2 månaders lång repetitionskurs, s o m visserligen är frivillig, m e n dock numera anses så godt s o m obligatorisk.
Under dessa förhållanden understiger elevtiden sällan 3 ' / — 37 år.
E n farm. studios skall efter absolverad examen tjänstgöra å apotek minst 2 år, innan inträde v i d farm. institutet kan vinnas.
Inskrifning v i d in- stitutet sker dock endast på hösten hvartannat år, o c h har h o n aflagt sin studentexamen strax efter en sådan inskrifning, måste h o n således vänta 4 år.
Under denna tid har h o n dock sin bergning.
Apotekarexamen tager i anspråk minst 2 år, o c h studieplanen är sådan, att hvarje års kurs utgör ett afslutadt helt.
Underkännes hon i någon af årskurserna, måste h o n göra den full- ständigt o m — m e n först efter ett års intervall.
Alltså blir h o n g e n o m en eventuel skuggning » apotekare först 2 år senare, o c h denna ticlsut- dräkt vållar henne en ganska stor pekuniär för- lust.
Den kortaste tid, s o m åtgår f ö r att erhålla ett apotekarediplom, är, s o m synes af det sagda, under lyckligaste omständigheter T /., — 8 år.
3 2 1 Den minst betonade o c h likväl mörkaste poin- ten på apotekarebanan är den oerhördt långa tid det dröjer, innan man erhåller en själfständig ställning, sin egen » lilla kista » kan hon ej hoppas erhålla förrän minst Vt sekel förflutit, sedan den dag h o n aflade farm. stud. examen, o c h många gånger ej ens så snart.
H o n måste således vara begåfvad m e d en m e r än vanligt stor portion tålamod för att ej tröttna, innan den dagen ran- das.
För att n u k o m m a till de löneförmåner, som i allmänhet åtnjutas, så är n o g sannt, att en farm. studiosus erhåller 600 kr.
+ fritt vivre, hvilket senare numera delvis eller o c k helt o c h hållet är förvandladt i kontanter, likasom att eleven erhåller en liten pekuniär ersättning för sitt arbete.
Huruvida en kvinna emellertid kan påräkna samma förmåner, är säkert mycket tvif- velaktigt, enär h o n ingalunda kan göra samma skäl för sig vare sig s o m elev eller farmaceut.
H v a d särskildt nattjänst beträffar, hvilket i u o m Bättre än Stomatol Al etil Cl S l a g parentes sagdt utgör den oangenämaste delen af den farmaceutiska tjänstgöringen, så har m i g veterligt ingen af de kvinnor, s o m hafva varit eller fortfarande äro såsom elever på apotek an- ställda, hitintills gjort en enda elevnattvakt.
A t t lärotiden under sådana betingelser blifver bra mycket behagligare, är obestridligt, m e n den kvinnliga eleven kan då ej heller pretendera samma ersättning s o m den manliga.
O c h att flertalet af de kvinnliga elever, s o m för närva- rande finnas på banan, e j heller åtnjuta detta, torde jag våga påstå.
Härigenom får hon redan under elevtiden vidkännas / en större eller mindre pekuniär uppoffring.
Åtminstone på ett medelstort apotek skötes den farmaceutiska nattjänstgöringen af en stu- diosus — de exam, apotekarne äro merendels dräifrån befriade.
Således utgör nattvakten en väsentlig del af en kvinnlig studiosus ' tjänstgö- ring, o c h bär blir förhållandet enahanda för henne som under elevtiden.
Då h o n ej förmår fullgöra sina åligganden m e r än till hälften, kan h o n heller aldrig begära m e r än half ersättning.
Men, torde någon kanske invända, intet hinder finnes väl för henne att fullgöra äfven denna post af tjänstgöringen, o c h får jag därtill svara, att det för henne olämpliga i en sådan tjänstgöring kan en kvinnlig elev bäst själf göra reda för.
För att inskrifvas v i d farm. institutet i o c h för beredelse till apotekareexamen, måste före tes intyg o m en viss vana v i d laboratoriegöromål.
Detta s. k. laborantbetyg har t. o. m. en manlig studiosus ibland ganska svårt att anskaffa, eme- dan laboratorsbefattningen i allmänhet bestrides af en e x a m, apotekare, o c h j a g tror, att det skall bli mångfaldigt svårare för en kvinna att erhålla ett sådant, enär laboratoriegöromålen äro af den beskaffenhet, att en kvinna på egen hand o m ö j - ligt kan gå i land därmed o c h därför såsom laborant måste anses komplett omöjlig.
H v a d kvinnans lämplighet i öfrigt på apotekare- banan beträffar, så, o m fackmän därom hyste stora dubier, redan innan tillfälle gifvits se re- sultatet af ett försök, är d e n samstämmiga m e - ningen numera, att kvinnan på detta verksam- hetsfält måste betecknas såsom särdeles olämplig.
Att icke desto mindre för en tid sedan ett antal kvinnor blefvo s o m elever antagna, måste till- skrifvas den orsaken, att det en liten tid ansågs, o m j a g så får säga, » modernt » att på ett större apotek hafva en kvinnlig elev.
D e herrar apo- tekare, s o m då ej förmådde värna sig gent emot denna modets nyck, ångra förvisso n u sin svag- het.
A t t de unga kvinnor, s o m varit i tillfälle att pröfva sin lämplighet på banan, äro af samma åsikt, torde bäst synas däraf, att de 3, som g e n o m sin petition utverkade k. m:ts medgifvande, och sedan flere m e d d e m för länge sedan afgått från skådeplatsen.
Medgifvas måste, att det kan gifvas omstän- digheter, som betydligt kunna underlätta det svåra arbetet för den kvinnliga eleven, nämligen då h o n, s o m t. ex. nu Sveriges första kvinnliga farmaceut, äger förmånen hafva en nära släk- ting, s o m är apotekinnehafvare, en förmån s o m för henne måste vara af oskattbart värde.
Men en kvinna, s o m e j kan b e r ö m m a sig af att äga samma fördel, gör klokast uti att icke » taga i besittning denna n y a landvinning ».
Jag anser m i g m e d dessa rader hafva visat, att detta så mångprisade nya verksamhetsområde för kvinnan har sina stora skuggsidor, hufvud- sakligast beroende på, att en jämförelse mellan hennes och mannens arbete i n o m detta fack ej en gång kan ifrågakomma.
B CU Nobel ' arnes moder.
P ' å det N o b e l s k a namnet har i dessa dagar r fästats ej blott Sveriges, det tacksamma fosterlandets, b l i c k a r: en hel världs u p p m ä r k - samhet o c h beundran ha riktats m o t den h a n d - ling af storslagen frikostighet, genom hvilken den genialiske uppfinnaren o c h ädle människo- vännen A l f r e d N o b e l samlat glans kring sitt o c h sitt fäderneslands namn.
I d u n har därför känt sig öfvertygad, att det borde högeligen fägna svenska kvinnor att i sin tidning just nu möta bilden af den moder, s o m fostrat slika söner o c h i deras lif o c h gärning lämnat de djupa intrycken af sin egen u p p h ö j d a per- sonlighet.
G e n o m godhetsfullt tillmötesgående äro vi o c k i dag i tillfälle att återgifva bil- den af f r u Carolina N o b e l efter ett akvarell- porträtt af vår ryktbare målare Z o r n.
Familjen Ahlsell är en gammal Stockholms- f a m i l j, hvaraf flere medlemmar gjort sig kända såsom dugande ämbets- o c h tjänstemän, däri- bland äfven kamreraren Andreas Ahlsell.
I sitt giftermål m e d Carolina Wilhemina Roos- pigg.
hade kamrer Ahlsell flere barn, bland dem dottern Carolina Andrietta.
H o n var född den 30 sept.
1803 o c h uppfostrades i sitt goda o c h bildade föräldrahem, hvarför o c k, då hon af den 26-årige konduktören Immanuel Nobel år 1827 hemfördes som brud, denne därmed erhöll e j allenast en trogen följeslagerska genom lifvet, utan o c k en maka, begåfvad med åtskilliga goda egenskaper till komplettering af hans egen stora verksamhetsförmåga.
K o n d u k t ö r Nobel — in- geniör skulle han i våra dagar hafva kallats — var nämligen en mycket arbetsam o c h idog man o c h anställd hos den framstående byggmästaren o c h konstruktören, öfverste F r.
B l o m, hos hvilken han bland annat uppgjorde ritningarna till den s. k. Weylandts villa å Djurgården.
Dessutom hade han själf börjat att m e d framgång ägna sig åt konstruktions- och uppfinnareverksamhet f ö r att därigenom öka sina begränsade inkomster o c h verka allt mer gagnande inom sitt område.
Å r 1828 föddes i detta äktenskap äldste sonen R o b e r t H j a l m a r, år 1831 Ludvig I m m a - nuel o c h 1833 sonen A l f r e d Bernhard.
Makens omfattande kunskaper oeh storartade förslag kunde e j till fullo göra sig gällande här i lan- det, hvarför Immanuel N o b e l på ryske stats- rådet Haartmans uppmaningar år 1837 flyttade till Petersburg.
F r u Nobel o c h de tre sönerna kvarstannade dock under de närmaste f e m åren i Sverige.
D e t var f e m långa år.
Makens frånvaro från hemmet medförde naturligtvis alltid ökad o m - sorg o c h b e k y m m e r f ö r makan, isynnerhet un- der ett tidsskede, då ännu intet lönande ar- bete lämnades kvinnor, då de hvarken m e d hufvud eller hand fingo täfla m e d männen o m de f ö r lifvets nödtorft behöfliga inkomsterna.
G-ossarne b e h ö f d e skolundervisning; själf in- telligent o c h bildad arrangerade f r u N o b e l där- för en liten småbarnsskola, hvarigenom hon blef i tillfälle att e j allenast s o m en g o d o c h rättänkande moder öfvervaka sönernas upp- fostran i hemmet, utan o c k såsom en kunnig och ordentlig lärarinna hos dem inplanta de första nödiga kunskaperna.
H o n var alltså lycklig nog att själf helt o c h hållet f å leda sina gossar de första åren o c h äfven lycklig nog att b e - sitta de därtill erforderliga egenskaperna: f ö r - måga att från början ingjuta kärlek till det rätta o c h sanna, en högsinthet o c h ett ord- ningssinne, s o m blefvo bestämmande f ö r hela Till alla vänliga frågebe- sv ar ar in no r på vår afdelning för Frågor och Svar vilja vi rikta den eftertryckliga uppmaningen att hä- danefter godhetsfullt iakttaga att vid frågebe- svarandet alltid skrifua suaret på huarje särskild fråga på sin särskilda lapp.
Allt- så ej flere svar på samma papperslapp!
Detta är nödvändigt för att underlätta redaktionens arbete med de många svarens ordnande, och de som hädanefter ej iakttaga det, kunna ej heller påräkna sina svars införande.
OCh Aseptin af alla s l a e är 1897 S a i l C t A.
S T i l * — » • • EJ-rilSLS T
i S Mm: t E r i k s E r n s t T e k Almqvists intyg å flaskorna.
n - Fabrik, Till landsorten m o t efterkraf.
10310,
18i&gt;7 deras lif.
Att hon samtidigt fick röna stor gen- kärlek från sina gossar, var ju naturligt, och vi erinra oss härom särskildt en liten episod.
Robert, den äldste af gossarne, som mycket if rade för att blifva sjöman, fick tidigt nog denna sin önskan uppfylld.
Efter fyllda 12 år fick han nämligen som extra kajutvakt med- följa en bekant sjökapten å en långresa ända till Brasilien.
Roberts lilla månadshyra torde hafva användts till utrustning och andra nödvändiga behof, så att myc- ket fanns ej att förstöra; men kap- tenen gaf honom dock vid framkomsten ett par kronor för att därmed se sig om i Rio.
1 vanligaste fall snaska sådana ungdomar upp de bekomna slantarne i sydfrukter, apelsiner, dad- lar o. d., som den tiden voro mera sällsynta i Sverige än nu.
Det gjorde ieke Robert.
Han kom ombord med ett paket, som han sorgfälligt beva- rade.
Kaptenen förundrade sig något öfver denna återhållsamhet hos gos- sen och sporde honom, hvad han hade i paketet » Jo, » svarade Ro- bert, » kaffe till mamma, ty hon har ej fått sådant på länge. » Man kan tänka sig den glädje, med hvilken den goda modern ett par månader efteråt mottog denna gåfva af sin sonl Å r 1842 hade Nobel emellertid re- dan börjat göra lycka med sina upp- finningar i Ryssland, särskildt efter förevisandet för storfurst Mikael af ett par olika slag af minor, dels land- och dels sjöminor, som vid försvar skulle utöfva synnerlig kraftig verkan.
Storfursten arrangerade nu så, att Nobel fick en stor penningebelöning och många beställningar af ryska sta- ten.
Framtiden tedde sig allt ljusare, oeh han tog därför sin maka och gossarne till sig i St. Petersburg.
Nobels fabriksverksamhet utveckla- des, och firman blef allt mera an- sedd.
Under tiden uppfostrades sö- nerna; moderns kärlek för Sverige och svenska förhållanden föranledde att särskild undervis- ning i svenska språket och svensk historia meddelades dem af magister Santesson.
De- ras öfriga undervisning, i utländska språk med mera, bedrefs i utmärkta ryska läroverk, och fadern med sitt aldrig hvilande uppfinnare- geni samt sin vidlyftiga praktiska verksamhet ingöt hos dem det intresse för arbete, den öf- verblick och stora iakttagelseförmåga, som för dem alla blefvo betecknande.
A r 1859 återvände Nobel med sin familj, som 1843 ökats med ytterligare en son, Oscar Emil, till Sverige, mera rik på erfarenhet än på kapital.
Verkstaden hade öfverlämnats åt sonen Ludvig, som därför kvarstannade i St. Petersburg; Robert oeh Alfred voro vid hit- komsten äfven gamla karlar, och Emil var 16 år.
Nobel och hans fru bosatte sig först i närheten af Huddinge järnvägsstation, sedan vid Heleneborg.
Tillsammans med Alfred utarbe- tade fadern här sin metod för tillverkning af nitroglycerin, och fortsatte Alfred som bekant sedan med detta sprängämnes vidare utveckling till dynamit, spränggummi, ballistit m. fl.
geni- ala uppfinningar.
Nitroglycerinuppfinningen var nu visserligen gjord, och de tekniska fördelar, som dess till- lämpande kunde framkalla, uppfattades nogsamt af många framsynte män, men svår var dock tiden mellan uppfinningens första framträdande och dess utvecklande till affär — ej minst för fru Nobel, som härvid behöfde all sin kärleks- IDUN 45 fulla energi, sitt lugn och sin förmåga att hjälpa sig själf oeh de sina.
Den ljusning i affärshänseende, som så små- ningom följde, skulle dock tyvärr förmörkas af ännu allvarsammare skuggor än dem den eko- nomiska kampen kunnat framkalla.
Slag i slag föllo ödets hårda hugg.
Den 4 sept 1864 in- träffade omedelbart invid det Nobelska hemmet i den lilla fabriken å Heleneborg en våldsam deras, särskildt då, storartade och vackra skän- ker och förvarade dem som en erinran om de- ras framgångar och deras kärlek.
Själf fast- höll hon alltjämt vid sina enkla vanor från ti- digare år.
Det eleganta ekipage, som sönerna ställt till hennes förfogande, kom hon sålunda sällan sig för att personligen använda; men om hon kunde glädja en svag eller sjuk därmed, var det hennes största fröjd.
Likaså förbru- kade hon ej på långt när de sum- mor, hon bekom till sin hushållning.
Men kunde hon i tysthet hjälpa nå- gon, utgjorde detta henne en dubbel tillfredsställelse.
Många voro de tå- rar hon på så sätt borttorkade, många de på svaga skuldror tungt tryc- kande bördor hon aflyfte.
I frid fick fru Nobel sluta sina dagar den 7 dec.
1889, omgifven af många kära.
Sonen Ludvig hade då redan året förut skattat åt förgängel- sen; Robert och Alfred öfverlefde henne och dogo båda under år 1896.
Med fru Nobel bortgick en af de kvinnor, som i glädje som sorg, i lycka som olycka haft förmåga att hålla idealet högt, att ständigt sträfva för det sanna och goda oeh som genom sin uppfostrande makt vetat att öfverflytta sina bästa egenskaper på barn oeh barnbarn.
Frid öfver sådana mödrars minne 1 A. W. G.
Något om soppor.
K Fru Carolina Nobel.
Efter e n a k v a r e l l af L e o n a r d Zorn.
explosion, hvarid sonen Emil jämte ingeniör C.
E. Hertzman ögonblickligen omkommo och deras kvarlefvor kringspriddes i den närbelägna trädgården.
Den äldre Nobel själf drabbades af ett slaganfall och förblef därefter ständigt lam i sin ena arm.
För modern och makan i sanning hårda pröfningar och bitter bjärte- sorg!
De återstående sönerna lyckades visserligen efterhand att skapa sig ekonomiskt oberoende och förmögenhet, men minnet af den i sin ål- ders vår bortryckte ynglingen samt makens svåra sjuklighet under de återstående 8 lefnadsåren — Immanuel Nobel dog den 4 sept.
1872 — hvilade länge med tungt vemod öfver fru No- bels lif.
I sin ålders höst fick dock omsider den lyck- liga modern med lugn njuta sin ungdoms och medelålders utsäde i unga hjärtan.
Söners, svärdöttrars och barnbarns kärleksfullhet blef henne en rik belöning, och därtill kom att den gamla nu genom sönernas frikostighet sattes i tillfälle att utöfva, hvad hon högst af allt äl- skade: välgörenhet mot andra.
Hon kände sig för allt detta särdeles lycklig och tacksam mot Honom, som sänder alla gåfvor.
Den sista veckan af september kunde man årligen vara förvissad att träffa bröderna Ro- bert, Ludvig och Alfred Nobel i Stockholm, äfven om de eljes hade sin bostad i aflägsna länder.
De samlades då att gemensamt fira den älskade moderns födelsedag den 30 sept.
Hon mottog med rörd tacksamhet och glädje vad kan väl skrifvas o m s o p p o r?
Pinnes icke allt hvad s o m o m d e m kan sägas i en g o d k o k b o k?
Det kan n o g så tyckas, m e n s o m en gammal erfaren h u s m o r har jag d o c k några ord att härom skrifva till mina unga, m e r eller mindre sparsamma och förståndiga husmödrar.
Gif så ofta s o m möjligt din man en kraftig, god soppa, ty därpå sätta de flesta manner m y c k e t värde, då de o m middagen h e m k o m m a från ett ansträngande själs- eller kroppsarbete.
Jag vet många unga fruar, s o m nästan alldeles bannlyst soppan o c h i stället ersatt den m e d en lätt efterrätt såsom mera i fruns o c h tjänarnes smak.
Jag har ofta m e d mina unga frubekanta talat o m denna sak och alltid till efterrättens försvar fått den invändningen, att alla slags köttsoppor bli så dyra, o c h hvartill skall allt det m y c k n a sopp- köttet användas?
Jag vill härmed lära eder ett sätt att åstad- k o m m a några utmärkt goda o c h d o c k billiga o c h starka soppor.
K ö p hos hvilken slaktare s o m helst för femtio öre så kallade köttben, d. v. s. de ben, från hvilka skurits biff eller kött till malning.
V i d dessa sitter ännu m y c k e t kött, talg o c h senor.
K ö p så för 35 öre grönsaker af alla möjliga sorter till grönsoppa.
Låt slaktaren klyfva benen m y c k e t väl o c h låt d e m sedan koka tillika m e d selleri, purjo, en stor m o r o t, en pal- sternacka o c h, o m det finnes, en väl skrapad ost- kant.
Denna senare gör soppan blank o c h klar.
Soppan bör koka omkring sex timmar, innan den silas upp, samt väl skummas.
Ni har nu en stark, klar buljong, s o m räcker i ett mindre hus- håll för tre middagar, vare sig s o m klar buljong i koppar, då den bör färgas litet m e d soya, eller s o m juliensoppa.
Medan de kokta benen ännu äro varma, slås öfver d e m tre liter vatten o c h kokas däraf en god efterbuljong.
Till denna se- nare kokas n u alla de öfriga grönsakerna m e d litet smör, soppan redes m e d några skedblad mjöl, o c h när den skall serveras, vispas den u p p m e d tre äggulor o c h grädde samt saltas o c h kryddas med hvitpeppar.
Ni har nu en utmärkt god Victoria-soppa, s o m jag är öfvertygad o m skall falla edra män m y c k e t i smaken.
Det kött, som sedan skrapas af benen, använder man till korfkaka, sillsallat eller sillbullar.
På den upp- silade klara soppan bildar sig en tumstjoek hvit
IDUN 46 flottkaka, som i dessa dyra smörtider j u k o m m e r bra tillpass till stekning o c h äfven kan användas till bakning.
Medgif, att ni fått valuta för edra pengar!
Ä n n u en annan soppa vill jag lära eder laga, s o m ni kunna servera under n a m n af ärt- skockspuré, utan att någon skall kunna skilja den från en äkta sådan.
O m ni, s o m ofta hän- der i ett hushåll, ha gul ärtsoppa öfver från torsdagen, så tag en liter jordärtskockor, koka dem i vatten m e d ett stycke smör, tills de äro halfkokta, sila från ärterna o c h slå soppan i ärt- skocksspadet o c h låt detta koka tillsammans, tills ärtskockorna äro färdiga.
Vispa sedan u p p soppan i skålen m e d tre ägg o c h grädde.
K r y d d a m e d hvitpeppar eller cayennepeppar efter smak.
Viss o m alla förståndiga små husmödrars tack- samhet f ö r dessa mina råd angående goda och billiga soppor, beder jag eder blott: gör ett för- sök därmed!
En sak vill jag d o c k bereda eder på, nämligen att edra kokerskor, s o m nästan aldrig gilla spar- samhetsrön o c h dylikt, k o m m a att opponera sig häremot o c h liksom m i n gamla kokerska till en början kalla detta slags soppor » fattigmat », m e n låten e j detta afskräcka eder, utan tanken i stäl- let på, hvilken besparing I gören på veckans hushållspengar, på samma gång I b j u d e n på goda o c h smakliga, billiga o c h närande soppor. '
" Handarbetets vänner " har under de senare dagarne haft en intressant utställning af några märkligare alster af svensk konstslöjd.
Synnerligen anslående voro d e båda gamla praktfulla, för matsalen i Halhvylska paläet bestämda hautelisse-tapeterna, den m i n d r e endast restaurerad, den större, afsedd för en långvägg, tillväfd till omkring två tredjedelar af sin längd af svenska, konstförfarne allmogehänder under samvetsgrann o c h insiktsfull ledning.
Tapeterna framställa i fina o c h diskreta färger en fransk park- o c h trädgårdsanläggning i 1700 talets stil, m e d tempel, fontäner, stela, snirklade rabatter, yppigt löfverk, genomflätadt m e d konvolvler, chrysantemum, rosor o c h förgätmigej samt gra- ciösa långhalsade o c h långstjärtade fåglar.
Kar- tongen för tillväfnaden är förfärdigad af arki- tekten Almqvist, s o m synes på ett särdeles lyck- ligt sätt hafva löst den svåra uppgiften att sätta sig in i och fortsätta i andan af ett påbegynt v e r k; valet af färgerna, så maktpåliggande i ett fall s o m detta, g ö r likaledes vederbörande all heder.
Tillväfnaden, den största, s o m Handar- betets vänner utfört i denna genre, har kraft ungefär tio månaders trägna arbete af tre ä fyra vana väfverskor.
Beträffande den likaledes utställda altarduks- spetsen, knypplad efter ritning af fröknarna W i - debeck o c h W e s t b e r g i Stockholm, torde man m e d skäl kunna säga, att d e n h ö r till de allra vackraste arbeten, s o m någonsin af konstskick- liga händer trollats fram p å e n knyppeldyna.
De stränga kraf, s o m paramentiken ställer på slika arbeten, äro af konstnärinnorna väl till- godosedda.