Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Indragnings-staten med extra lön uppförde extra ordinarier icke till ordinarie lön befordrats eller från sin innehafvande extra lön afgått, dessa extra löner böra af detta anslag bestridas, hvarigenom sålunda det för detta behof af Utskottet med sammanräknadt 1,404 R:dr å Indragnings-staten uppförda anslag kommer att bortgå; och 4:o att, i likhet med hvad Utskottet i sitt senare Utlåtande N:o 79 föreslagit, Bokhållaren Schös samt Aetuarien Schröderheim hvardera å Indragnings-staten uppföras med 720 R:dr; Högvördige Preste-Ståndet har likaledes bifallit Betänkandet N:o 44, med de dervid i Utlåtandet N:o 79 gjorda förändringar och tillägg samt under förbehåll, att 2:ne Commissarie-beslällningar, nemligen en i Sedel-Contoiret och en i Depositions-afdelningen, en Cassörs-syssla samt en Bokhållareoch tre Contoirs-Skrifvare-tjenster i Sedel-Contoiret, äfvensom en Cassa-Skrifvare-befattning komma, i öfverensstämmelse med hvad Banco-fullmagtige yttrat, att indragas vid nuvarande innehafvares afgång, i den mon de förändringar uti Bankens rörelse, som blifva en följd af Verkets nya organisation, kunna bringas i verkställighet; samt Hedervärda Bonde-Ståndets sorn bifallit Utlåtandet N:o 79, med det vilkor, att den af Utskottet föreslagna löne-förhöjning för vissa tjenster inom Bunco-Verket icke annorlunda bör utgå, än i den mon tillgång dertill uppkommer derigenom, att de tjenster, som uti Herr Stuarts mot Utskottets Utlåtande N:o 79 gjorda reservation finnas upptagne, och i den ordning, han föreslagit, blifva indragne, hvilken tillgång då kommer att fördelas på de förhöjda lönerna, i jemförligt förhållande till deras primitiva belopp.
Trenne Riks-Stånd, nemligen Ridderskapet och Adeln samt Preste- och Borgare-Stånden hafva sålunda godkänt det uti Betänkandet N:o 44 framlagda förslag till Aflönings-stat, tillika med de dervid i Utlåtandet N:o 79 gjorda förändringar och tillägg, med undantag endast af frågan om arfvodet för ett räkenskaps-biträde vid Banco-fullmägtiges Expedition, i afseende hvarå Utskottet får hänvisa till dess under N:o lil afgifna serskildta memorial; hvadan, och som 3:ne Stånds sammanstämmande mening, likmätigt 75 §.
Riksdagsordningen, utgör ett RikeLs Ständers beslut, hvarken det af Bonde-Ståndet för bifall till Aflönings-staten fästade vilkor, och ej eller de af Ridderskapet och Adeln gjorde, uti 2:dra och 3:dje punkterne här ofvan upptagne förändringar, kunna till någon åtgärd å Utskottets sida föranleda; men då, jemlikt 73 §.
Riksdags-Ordningen, det åligger Utskottet att, der Riks-Stånden i Bih. till R- St.
Prot. 1840. 6 Sami. 1 A/d. 3i Haft. 4 Banco-Utskottets
Memorialj N.o tis. sina beslut Öfver någon fråga stanna uti, hufvudsakligen eller till vissa delar, skiljagtiga meningar, dessa, så nära möjligt är, sammanjemka; har Utskottet, med anledning häraf, i öfvervägande tagit de af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet framställde här förut omförmälde förbehåll, angående indragning af åtskilliga befattningar; och enär det synts Utskottet, som skulle berörde förbehåll, med hvarandra jemförde, egentligen innefatta det förslag, att 2:ne Commissarie-beslällningar, nemligen 1 i Depositions-Afdelningen och 1 i Sedel-Contoiret, 1 Cassörs-syssla, 1 Bokhållare- och 3 Contoirs-Skrifvare-tjenster i Sedel-Contoiret samt en Cassa-skrifvare-hefattning skola, i den nion, de förändringar i Bankens rörelse, som blifva en följd af Verkets nya organisation, kunna bringas i verkställighet, vid uppkommande ledigheter indragas; får Utskottet härigenom inbjuda samtlige Riks-Stånden att antaga detta förslag.
Skulle åter denna inbjudning afslås, måsLe omröstning i Förstärkt BancoUtskott anställas; hvarvid, då Borgare-Ståndet gillat Utskottets hemställan, och denna mening således blifver /a-proposition, för bestämmande af Contrapropositionen, följande votering lärer böra ega rum:
Den, som vill, att Contra-propositionen bör innehålla det af Ridderskapet och Adeln gjorda förbehåll (se ofvan Usta punkten), voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner nejj kommer Contra-prupositionen i nästföljande votering, att innefatta det af Preste-Ståndet framställda förbehåll.
Sedermera voteras öfver en så lydande proposition:
Den, som, med gillande af Utskottets förslag, anser någon vidare föreskrift om indragning af tjenstebefattningar i B mco-Verket icke erforderlig, än den, som redan finnes, i följd af Rikets Ständers bifall lill Utskottets hemställan i Betänkandet N:o 35, pag. 20, röstar Ja; Den det ej vill, röstar
Nej; Vinner nej 3 (l:sta alternativet) komma 2:ne Commissarie-löner å 1,600 R.dr hvardera, 1 Casseurs-lön a 1,200 R:dr, med åtföljande 100
R:dr tjenstgörings-arfvode samt 500 R:dr missräknings-penningar, en Bokhållare-lön i Sedel-Contoiret å 700 R:dr, 3:ne Contoirs-Skrifvare-löner dersammastädes å 400 R:dr samt ett Cassa-skrifvare-arfvode å 400 R:clr, elier tillsammans 7,300 R:dr, att öfver - Banco-Utskottets Utlåtande, N.-o u3. 27 Hyttas från Ordinarie Staten till Indragnings-Staten, nied skyldighet för Banco-Fullmäglige att vid första Commissarie-ledighet, genom indragning af en Commissarie-beställning inom Depositions-Afdelningen, bereda den ena Commissarie-lönens indragning, samt att, i afseende på de öfrige härigenom på lndragnings-Stat öfveflyttade tjenster, indraga densamme, så snart Fullmägtige, efter att förut, vid hvarje ledighet, hafva bort Commissarialet, finnér Bankens göromål sådant medgifva, (2:dra alternativet) komma 2:ne Commissarie-beställningar, nemligen 1 i Sedel-Contoiret och 1 i Depositions-Afdelningen, 1 Casseurs-sysslal, 1 Bokhållareoch 3 Contoirs-Skrifvare-tjenster i Sedel-Contoiret, äfvensom en Cassa-Skrifvare-befattning att indragas vid nuvarande innehafvares afgång, i den moa de förändringar, som blifva en följd af Verkets nya organisation, kunna bringas i verkställighet.
Ank. till Exp. Utsk. den 3o Oct, kl. 4 e' Utlåtande , i anledning af Herr von Qvantens, C., motion om rättighet för större jordegare att erhålla lån från Handelsoch Närings-Disconten.
Hos Högloll.
Ridderskapet och Adeln har Herr von Qvanten, Carl, vid föredragning af Utskottets under N:o 29 afgifna Berättelse, angående
Bancofullmägtiges åtgärder och förvaltning på det hela, efter nästförflutne Riksdag, med anledning af en uti samma Berättelse (pag.
17) omförmäld fråga om ändring i Reglementet för Handels- och Närings-Disconten föreslagit det tillägg i samma Reglemente, ”att större jordegare, lika med bruks- och sågverksegare, må tilldelas rättighet att erhålla iån i Handels- och Närings-Disconten, helst allmänna Discont-fonden vore så otillräcklig, att 6 veckor i Götheborg erfordrades till låns erhållande.” Utskottet får i anledning häraf endast upplysa, att det icke genom
Banco-reglementets föreskrifter är jordegare betaget att, emot stadgade vilkor, erhålla lån från Handels- och Närings-Disconten, hvadan äfven, enligt hvad Utskottet inhemtat, sådane lån blifvit jordegare, emot godkänd säkerhet, bevil - 28 Banco-Utskoltets Utlåtande, N.o ii3. jade; utgörande beloppet af de under sistlidet år 1839 endast från Handelsocli Närings-Disconten i Stockholm ulgiIne nya lån till jordbrukare utom Bonde-Ståndet (enligt Utskottets Betänkande, N:o 80, bilogad Tab. N:o 3.)
Banco R:dr 324,700.
Vid det sålunda upplyste förhållande, tillstyrker Utskottet, att Herr von
Qvantens ifrågavarande motion må förfalla.
Stockholm den 20 October 1840. >©< STOCKHOLM, ecksteinska. boktryckeriet, 1840.
Banco-Utskotlets Memorial, N:o 114. 1 N:o 114.
Ank till Exp. Utsi; d. 12 Nov. kl. 1 e. tn.
Memorial, i anledning af väckt fråga om ändring af § 214 uti nu gällande Banco-Reglemente.
Direclionen öfver Rikets Ständers Låne-Contor i Malmö liar, uti dess lill Utskottet afgifne Berättelse, förmält, att enär, bland allmänna stadganden för Bankens DisconL-rörelse, funnes uti § 214 moni. 1 af BancoReglementet, under den 26
Maj 1835, intagen den föreskrift, att ”alla reversal, ehvad de utgifvas för nya lån eller omsättning af redan erhåll - ne, skola ovilkorligen, så vidt icke låntagare eller cautionisterne äro af Direclionen kände, vara forsed de med oflicie'a intyg om deras vederhäftighet af antingen Lans-Styrelsen, eller Domhafvanden i orten, eller Magistraten i den stad, der de äro boende”; men under en längre tidsföljd inträffat, att, för de inom städernas Junsdiclioner bosatte personer, dylika betyg stundom blifvit utfärdade af städernes Borgmästare, ä Embetes vägnar, i stället för af vederbörande Magistrat, tills slutligen de förstnämnde eller Borgmästares Embelsbetyg, dem Direclionen, emot ordalydelsen i nämnde §, icke kunnat tillerkänna någon officiel egenskap, blifvit de nästan enda gångbara; så och för att, med iagtlagandet af Reglementets bestämda föreskiift, i möjligaste måtto förena lånsökandes lättnad och fördel, hade
Directionen underrättat samtlige inom Line-ConLorets district varande Borgmästare och Justitiarie]’, det icke andra vederhäftighets-betyg för de under städernas
Domvärjo hörande personer voro i officiel väg gällande, än de af Lans-Styrelsen utfärdade eller å Magistratens vägnar undertecknade; hvilken åtgärd haft till påföljd, att alla städernes Embetsmyndigheter meddelat vederhäftighets-betyg antingen af Magistraten eller Borgmästaren, å Magistratens vägnar, med undantag af Borgmästaren i en Directiouens Låne-district tillhörande stad, hvilken bestämdt vägrat att Directiouens anmodan efterkomma.
Direclionen, hvars uppmärksamhet blifvit fästad vid det förhållande, som uppkommit derigenom, alt de af bemälde Borgmästare i annan form bestyrkte låne-handlingar, i saknad af giltigt vederhäftighets-betyg, antingen blifvit afslagne eller måst ytterligare förses med ett dylikt utaf Konungens Befallningshafvande i Länet, har af sådan anledning, och då första Dth. till R.
St, Prof. 1840. 6 Sami. 4 A/d, 32 Haft, 1 2 Banco-UiskolCets Memorial, N\o 114. vilkoret för ett vederhäflighets-betyg, som lillerkännes officiel egenskap och giltighet, synts höra vara, att den, sorn utfärdat samma betyg och både moa. raliskt och juridiskt är derför ansvarig, jemväl bör kunna förutsättas ega den närmare och mera personliga bekantskap med de sökandes omständigheter, som för meddelandet af ett dylikt betyg erfordras, hvilken kunskap dock alltid, enligt Directionens förmenande, i högre grad måste antagas vara till finnande hos styresmannen i den trängre krets eller stad, der lånsökanden är boende, än bos den mera vidt omfattande Läns-Styrelsen, som i de flesta fall troligen icke om den lånsökande känner något vidare, än att lian icke varit lagsökt eller blottställd för utmätning, samt i betraktande deraf, att, när anmälan om erhållandet af ett dylikt betyg göres hos Magistraten, föredragningen af delta ärende hufvudsakligen beror af Borgmästaren såsom Ordförande, och att Borgmästaren jemväl stundom har sig öfverlåtet att, utan Magistratens sammankallande och hörande, utfärda dylika betyg, ansett, alt så väl säkerhet för Discont-verket, som lättnad för låntagaren, beredas derigenom, att officiel egenskap och giltighet jemväl tillerkännas de af städernes Borgmästare, å embetes vägnar, utfärdade Vederhäftighets-betyg, men att, derest sådant icke medgåfves, något vidtagande, som medför uttrycklig förpligtelse för vederbörande att utfärda vederhäftighels-betygen , icke å Borgmästare-Ernbelels, utan å Magistratens vägnar, blifver nödigt.
Banco-ful 1 m äg lige hafva uti infordradt utlåtande öfver denna Direclionens framställning yttrat, att, då vederhäftighets-bevis, hvilka af Magistraten eller å dess vägnar utfärdas, måste för Discont-verken anses mera betrygaade, än de utaf Borgmästaren allena å embetets vägnar utgifne, emedan de Magistrats-ledaraöler, som deltagit uti beslutet om ett dylikt betyg , böra anses förut hafva ingått i pröfning af sökandens financiella ställning och genom vitsordande deraf iklädt sig åtminstone en moralisk ansvarighet för det meddelade beviset, Fullmägtige icke funno någon gillig anledning vara för banden att biträda
Directionens först gjorde framställning, samt alt det syntes Fullmägtige desto mindre lämpligt att genom ytterligare stadgande förpligta vederbörande att utfärda vederhäflighetsbetyg å Magistratens vägnar, som, derest vederbörande undandrogo sig alt utgifva vederhäftighets-bevis i den form, sorn Öt\eiensstämmer med Rikets Ständers derför lemnade föreskrift uti ^ 214 af nu gällande Banco-Reglemente, lånsökande egde öfverklaga ett sådant förfarande.
Då det uti åberopade moment af Banco-Reglementels 214 § intagne stadgande synes Utskottet genom den omgång och tidsutdrägt, detsamma Banco-Utskoltets Memorialt JV.-o 114. 3 skulle medföra, leda dertill, att lånsökande i städerne, för skyndsammare expedition, heldre än från Magistraten förskaffa :sig erforderlige vederhäflighets-betyg från Konungens Befallningshafvande i Länet, hvars kännedom om låntagarens och löftesmännens förmögenhetsvilkor dock aldrig kan vara så bestämd och så tillförlitlig, sorn Borgmästarens i staden, der de äro boende; och således Utskottet, lika med Directionen öfver JLåne-Contoret i Malmö, anser så väl för Discontverket, som för låntagaren fördelagtigt, att vederhäftighets-betyg, utfärdade af Borgmästaren, å embetes vägnar, må af vederbörande Directioner kunna antagas, får Utskottet af sådan anledning hos Rikets Ständer tillstyrka, att ofvanintagne moment, uti § 214 af nu gällande BancoReglemente, må erhålla följande lydelse; ”Alla reversal, ehvad de utgifvas för nya lån eller omsättning af redan erliållne, skola ovilkorligen, så vidt icke låntagare eller cautionisterne äro af Directionen kände, vara försedde med olliciella intyg om deras vederhäftighet af antingen Läns-Styrelseu eller Domhafvanden i orten eiler Magistraten, eller, å embetefes vägnar, af Borgmästaren i den stad, der de äro boende» Stockholm den G November 1840.
Reservation af Herr Stuart: ”Det är obestridligt, att Magistratens Ordförande och Ledamöter tillsammans måste hos sig förena an mera noggrann och fullständig kännedom om stadens invånares ekonomiska ställning, än Ordföranden eiler Borgmästaren ensam kan ega. lätt vederhältighets-betyg, ulfärdadt al de förre samfäldt, mäste således innebära större tillförlitlighet och säkerhet, än ett dylikt, endast af den senare meddeladt betyg.
Med afseende härå och enär den omständigheten, eller Härads-RätLernes allenast tillfälliga sammanvaro, hvilken föranledt medgifvandet, att på landet
Domhafvanden ensam må utgifva ifrågavarande betyg, icke förekommer, i afseende på Magistraterne, sorn äro ständigt fortvarande Embetsmyndigheter, har jag, i likhet med Baucofulhnägtige, ansett mig biha afstyrka den föreslagna och af BäncoUlskollet nu understödda förändringen i hitintills gällande stadgande, angående veder häftighets-bety ge n för Disconlernes i städerne bosatte gäldemirer.”
Uti denna reservation hafva instämt Herr Bråkenhjelm, Herr Kongl. Hof-Predikanten Tunelius och Herr Rådman Hammar.
4 Banco-JJiskottets Utlåtande, Nu> 115.
Etsk den 1?
, kl. 1 e ra.
Utlåtande, i anledning af viickt motion, att, i stället för Konungens Befallningshafvandes eller Domhajv andens, Kronofogdens i orten vederhäftighets-hetyg för lånsökande mätte i Banco-Discontverket antagas.
Under den 11 sistlidne Mars, har Hedervärda Bonde-Ståndet till Banco-Utskotlets handläggning remitterat en af Riksdags-Fullmägtigen Olof Olofsson från Westerås län väckt motion, att, då„ enligt nu gällande stadganden för låns erhållande från Rikets Ständers Banco-Discontverk, bland annat erfordrades Landshöfdingens eller Domhafvandens i orten vederhäftighets-betyg, lecknadt å skuldförbindelsen, och anskaffandet deraf för lånsökanden medförde besvär, tidspillan och kostnader, Kronofogden i orten, hvilken i oeh för sin tjenstebefattning alltid stod i närmare beröring med allmogen oeh hade dess ekonomiska ställning sig bekant, måtte få omfdrmälde betyg meddela.
Direclionen' öfver Banco-Discontverket, hvars Utlåtande öfver ifrågavarande motion Utskottet infordrat, har, på grund af den erfarenhet, Directionen i detta fall egde och den närmare kännedom om lånsökandes förhållanden i allmänhet, som icke kunde förnekas Konungens Befallningshafvande och Domhafvande!) i orten, med ledning af dels Lands-Canzliets lagsöknings-diarier, dels lagfarts- och inlecknings-protocoll, funnit betänkligt att tillstyrka den af motionären föreslagna ändring af det i förrberörde hänseende nu gällande stadgande.
Utskottet vill icke bestrida, att vederbörande
Kronofogdar i och för deras tjenste-befattningar må kunna anses hafva den noggrannaste kännedom af allmogens ekonomiska ställning; men, då Utskottet befarar, alt, i följd af den närmare beröring, uti hvilken desse tjenstemän slå till allmogen, sådane förhållanden icke sällan skulle kunna uppstå, då det blefve för-Diseoii t verkets säkerhet menligt, om åt de af Kronofogdarne utfärdade vederhäftighets-betyg vore, genom ett reglementariskt stadgande, tillerkänd enahanda officiella egenskap, som, enligt § 214 af nu gällande Banco-Reglemente, tillkommer de i nämnde hänseende utgifne bevis af Läns-Styrelsen, Domhafvanden eller Magistraten, har Utskottet icke kunnat å den väckte motionen tillstyrkbifall.
N:o Banco-Utskottets Memorial, N\o 116, 117. i N:o 116.
Ank. till Exp. Etsk. d. 1?
Not., kl. 1 e. an Memorial, i anledning af Högvördigst Preste-Slundets ät ervemisser ä Utskottets under N:is 93, 95 och 96j afgifnu Utlåtanden.
Enligt ankomne Protocolls-Utdrag af elen 7 och 10 nästlklne October, liar Högvördige Preste-Slåndet till Utskottet återremitterat dess nedannämnde Utlåtanden, nemligen:
N:o (j3, öfver Herr C.
Hallenborg* motion, åsyftande förändring i liu gällande föreskrifter rörande Cassa-Creditiv åt Hypotheks-föreningar; N:o g5, öfver väckta frågor om afsättande utaf en fond i Rikets Ständers Bank, att användas till lån mot pant af ritorr spanmål; och N:o g6, öfver Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående sökt Credit! v-rätt i Rikets Ständers Bank för Stockholms Stads DräLsel-Commission.
Utskottet får, med anledning häraf, endast tillkännagifva, att omförniälde Utlåtanden blifvit, under näsllidne 30 September och 3 October, af öfrige 3:ne Riks-Stånd bifallne; samt alt i följd deraf de erbållne återremisserne icke kunna föranleda till någon åtgärd från Utskottets sida.
Auk till Exp. Etsk. den Nov., kl. 1 e. ».
Memorial med anmälan af en rättelse i Utskottets under N:o 28 aflålne Betänkande.
Uli omförmälda Betänkande, innefattande hemställan, alt uppsägning af de så kallade Låne-Baneo-Capitalen icke må för närvarande ega rum, hafva å sidan 9, raden 24, de uti Bancofullmägtiges Memorial i ämnet omförmälda Silfver-Sedlarne kommit ali bland Låne-Banco-Capitalen upptagas.
Men sorn Silfver-Sedlarne öro ställde på viss förfallotid och icke på uppsägning, såsom de öfrige Låne-Banco-Obligationerne, har Utskottet, ehuru berörde förbiseende icke kan leda till någon påföljd, likväl ansett sig böra, såsom räLlelse uli ifrågavarande hemställan, anmäla detta löihållande.
Fröt. 1S4.0. 6* Sami, 1 Afd, 32 Haft. STOCKHOLM.
Baneo-Utskottets Utlåtande, N.o 118. * N:o 118.
Ank. till Exp. Utsk. den 18 Nov., kl. 1 e. m.
Utlåtande öfver de inom trenne Riks-Stånd framställda anmärkningar emot Utskottets Betänkande ]$:o 83 _, i anledning *f väckt motion j angående låns utgifvande från Rikets Ständers Bank emot första inteckning uti fast egendom på landet till belopp af fastighetens halfva taxerings-värde.
Vid omförmälde
Betänkande, sorn är vordet bifallet af Hedervärda BondeStändet, hafva, i afseende på den deruti förekommande tillstyrkan af ett förändradt stadgande, motsvarande Banco-Reglementets 189 §. mom 2, Litt c, anmärkningar blifvit inom öfrige 3:ne Riks-Stånd framställde.
Innan Utskottet likväl går att redogöra för berörde anmärkningar, har Utskottet trott sig böra till besvarande upptaga den inom Högvördiga PresteStåndet af åtskillige ledamöter gjorda erinran, att Utskottet bordt behandla Bankens hela låne-rörelse i sitt sammanhang, och icke, såsom nu skett, i anledning af några motioner, göra än det ena, än det andra detalj-förslaget, serdeles, som det skall åligga Utskottet att till Rikets Ständer afgifva antingen ett fullständigt Banco-Reglemente eller åtminstone ett Betänkande, rörande de förändringar, som i det förra Reglementet borde göras.
Jemlikt 9 §. uti den för Utskottet gällande Instruction, åligger det val Utskottet, att hos Rikets Ständer till deras fastställelse anmäla sådana reglementariska föreskrifter för Bankens rörelse och förvaltning, som härleda sig från Rikets Ständers eller Utskottets, under Riksdagens lopp, fattade beslut, men, hvarken af denna eller öfriga uti åberopade Instruction gifna föreskrifter, kan, enligt Utskottets åsigt, dragas den slutföljd, att, på sätt anmärkt blifvit, Utskottet vore förbundet att uti ett sammanhang afgifva förslag till reglering af Bankens hela låne-rörelse, och ej eller att Utskottet bör till Rikets Ständer aflemna förslag till ett fullständigt Banco-Reglemente.
Utskottet, som deremot, vid jemförelse af berörde §. med 6:te §:n uti samma Instruetion, ansett det vara åt Utskottet öfverlemnadt att antingen uti ett helt eller i serskilda delar afgifva förslag till de förändringar, i afseende på utlåningen genom Banken, som kunna pröfvas nödiga; har, desto heldre iagttagit den nu följda, men öfverklagade, ordning, att, i serskilda Betänkanden, hos Rikets Ständer afgifva utlåtande öfver de speciella delar af Bankens låne-och Bih. till R, Si.
Prot. 1840. 6 Sami. 1 Afd. 33 Haft. t 3 Banco-Utskoltets Utlåtande t N.-o 118. ereditiv-rörelse, deruti ändringar äro vordne äskade, sorn Utskottet med både mera skyndsamhet och lätthet kan uppgöra och sammanfatta de reglementariska föreskrifterna för Bankens förvaltning, då de hemställanden och förslag, som grunda desamma, äro indelade i flere serskilda memorial.
Sedan Utskottet sålunda redogjort för anledningen till den form, Utskottet gifvit åt ofvauberörde och öfriga Betänkanden, i frågor, angående Bankens låne-rörelse, får Utskottet tillkännagifva, att, emot det af Utskottet framlagda förslag till ändring af förr omförmälde Litt. c uti mom. 2 af nu gällande Banco-Reglementes 189 §., följande hufvudsakliga anmärkningar blifvit framställde, nemligen: att 1839 års taxeringsvärde icke borde antagas såsom grunden för lånesummans bestämmande, utan att i sådant full kunde tjena såsom rättesnöre elt medium af några års taxerings-värden; att orden: ”pröfning af omständigheterna i hvarje serskildt fall'’ böra utgå, emedan en sådan pröfning måste blifva godtycklig och kunde leda både till klander och ansvar; att, till undvikande af förluster för dels Banken och dels den enskilde, genom mindre fastigbets-egares inlockande uti förevarande lånerörelse, den na gällande föreskrift, att lån icke få utgifvas inom raaximi-summan till högre belopp, än som motsvarar -|:del af fastighets på landet taxerings-värde, måtte bibehållas; att, å andra sidan, lånerätten för jordegendom i städerna, måtte, lika med hvad Utskottet föreslagit, i afseende på hus och jord å landet, utsträckas tili egendomens halfva taxerings-värde, likväl med iagttagande af stadgad maximi-summa; samt att redactionen i så målto skulle vara origtig, som Utskottet förgätit, att vid de tillfällen, då pant, som har en äldre inteckning, i Banken belånas, äfven 3 års ränta å det förut intecknade lånet bör afdragas från den del af taxerings-värdet, hvarutöfver lån icke får meddelas.
I anledning af dessa anmärkningar, får Utskottet anföra, beträffande först grunden för låne-summans bestämmande, att Utskottet, i öfverensstämmelse med hvad vid nästlidne