Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Lange bevaras de dock i det tysta, röjda blott f6r den narmaste viinkretsen, för make och barn.
Ej sgllan ar.
det först sedan hösten strött rimfrost i hennes hAr, som den en g h g SA unga och för offentligheten SA skygga skaldinnan dristar att p&amp;.
barns eller barnbarns böner samla " de spridda .bladen ", lagga sin unga sjals blomster och sin mognade tankes alster under tryckpressen och.
18ta dem blifva den lasaude allmanhetens egendom.
Nhgonting liknande, SA tro vi, har man att tacka för Rosalie Olivecronas " Spridda bbd. "
Den enkla öfverskriften iir en smula förshtlig: man vantar sig en samliug strövers, egnade ritt fira nagra glada familjefester och man finner - en hel lifs&amp;sk&amp;dning, visserligen ofta indirekt eller helt oafsigtligt uttalad, men just derför SA mycket mer betydelsefull.
Don oblandade lifsgladje som fyller ett ungt oskyldigt sinne mö- ter oss p&amp; det första bladet.
Kommer s&amp; en karlek till naturen, nog maktig att erinra om den dragningskraft naturandarne, enligt de gamla sagorna, öfva pil den unga manuiskan.
Men sil möta oss lifvets dunkla g&amp;tor och dess skarande motsatser i sorg och gllidje, saknad och lang- -
tan, förr ock nu, lif och död.
Vi möta tankar, &amp; n frestande, I n spör- jande tveksamma om vagen; vi möta kiirleken i dess olika skepnader, vi möta konsten sökande sin vag mellan lurande afgrunder och him- melska höjder.
Men i bredd med dessa dunkla gAtor finna vi den förklaring de f&amp; i en from och alskande kvinnosjal.
Mellan de allvarliga, stundom vemodiga, men alltid blida stam- ningsbilderna ligga inströdda m&amp;nga alskliga drag af ren gladje, ett.
resebref, n&amp;grsr skamtdiliter samt ett varmt kandt minneskvade öfver Prinsessan Eugenie.
Har och der förekomma uttryck af missmod öfver den nya tiden, som M e r.
" konsten skymmas af kulturen, och af materien anden i naturenn samt öfver ett yngre slagte, som öfvermodigt ler &amp; t det för- flutnas storhet.
Missbruken fii harmed sitt berattigade straff.
goda den nya tiden medfört och huru vi skola bidraga till att det dessa punkter i den varderade förkans matte bekampa det onda lifs&amp;skAdning, har hennes singmö förteget.
Lyckligtvis &amp; r dock Ro- salie Olivecronas mAng&amp;riga arbeten p&amp; lösningen af vissa moderna samhallsfrAgor, sarskildt kvinnofrtigan, alltför val kandt och viirderadt, att man skulle af s&amp;ngmöns tystnad kunna forledas att tro henne helt och hAllet tillhöra det förflutna.
Haraf följer att mellan raderna i mer an ett af de fina ungdomspoemen den nutida lasaren skönjer en.
osynlig skrift, som kastar ett intressant dubbel-ljus öfver amnet.
S&amp; t. ex. i den unga flickans visa: Hvad jag ville vara.
Nar f6rf: an.
liter den ungas svarrniska önskningar mynna ut i det vemodigt under-.
- gifna omkvadet: " Men n&amp; jag stackars ficka Får stanna der jag ar! "
fortsatter lasaren i den osynliga skriften historien om huru den unga flickan, slutligen ej kuude förmas att i overksamhet " stanna d e r hon varn, utan med fars och mors lof for ensam öfver hafvet till Ame- rika, att der i fyra &amp; r arbeta och lara, samt vid hemkomsten gjorde sina erfarenheter fruktbarande för sina svenska systrar.
Eller tag ynglingens och flickans " m~rgondrbmmrrr.~ Nar vi lasa flickans klagan: - - - I oro, oviss7tet jag svafvar hur mirc framtid ska22 gestalta sig.
Mannen han får välja sjalf sin barca kvinnans gå dit hennes nornor mana.))
' Tlnka vi ej d&amp; med en kansla midt emellan tAr och löje pA hur an-.
norlunda det nu ar,.
och tacka förf: an för den valsignade andel hon haft i denna förbiittring?
Vi hafva härmed velat erinra hurusom Rosalie Olivecronas be- tydelse för hennes folk icke ligger blott i hennes egenskap af vitter för- .fattarinna, utan att hon, ehuru stiende p i gransen mellan fornt och nytt, dock alltid skall komma att raknas bland den nya tidens ledande kvinnor.
Af hennes " spridda blad ", hafva sju erh1llit Svenska Akademi- .ens hedersomnämnande.
Blandidem ptipeka vi med förkärlek: Pardeler .en jemförelse mellan bravurs8ngerskans korta lysande bana och barm- bertighetssysterns verksamhet i miinniskokarlekens tjanst.
; den sista kallelsen samt Tafiken af hvilka vi anföra de gripande slutstroferna: Äro försltliga Tankar förlhtliga P Kan man sig värja?
Rads att fördraga dem, Skynda, förjaga dem, Sök dem besvärja!
Om I beliigren mig; Ej I bewegren mig, Ljus-skygga tankar!
Bönen den brinnande, All t öfvervinnande, Blifve mitt ankar. '
P 1 de sista bladen säger förfian farvll till sin stingmö med de a f alsklig ödmjukhet priglade orden: Förutau anspr8k kr min shng; och skankte Den nhgon glädje, är jag rikt belönt.
Den lir ett genljud af hvad blist jag tinkte Och af min kiirlek för allt godt och skönt.
Fastän blott ringa ar min shngargAfva, Vill jag dock tacksamt gifvar ' n derför lofva.
Af kritiken mottagna med ett visst vördnadsfullt intresse, som p&amp; ett vackert satt jafvar förf: ans misstanke, att " dagens barn " skola förakta en diktning, som stammar fran förfluten tid, skola de spridda bladen vinna ett sympatiskt mottagande hos alla, som med oss äro dfvertygade att hvad en from och adel kvinna i sina basta stunder tankt och k&amp;nt icke skall vara förgäfves uttaladt, utan verka som en moders blida ord 1 h g t efter sedan den kara stämman tystnat.
' Vår tid O c h ungdomen af Ludvig Lindroth.
A. Nor- stedt &amp; Söners förlag.
I en tid d1 partisinnet mer an vanligt yttrar sig i hetsigheter s c h missförsttlende, d&amp; &amp; .ena ' sidan sjalfva begreppet frihet anses lik- tydigt med regellöshet, och &amp; andra sidan detta begrepp gör gemensam - sak med sj&amp;lfsv&amp;ldet och tuktlösheten, &amp; r det en stor gladje att lasa e n bok, hvars författare p1 samma gäng han skattar friheten högt, pil samrna g1ng han sltter som uppfostrans höga mA1 att bilda sjalfstiindiga gersonligheter, dock framvisar att den högsta frihet iii att erkänna och böja sig for Gud, att den högsta lycka 1igger.i det harmonisks och
af karleken genomandade familjelifvet med dess auktoritet.
Det a r ocksa framst till förkldrar han egnar sin bok, och vi tro at.t alla siidana skola hafva godt af den.
Om inan fördomsfritt laser detta arbete, skall man icke kunna und@ ett allvarsamt erkannande att mycket försummas gent emot de unga, att ansvaret a r stort och att milngen förlorad son eller dotter kommer att utkräfvas af faders eller moders hand.
Om ocksa de sanningar han framstiiller icke gro nya, s&amp; ut- talas de dock med en sidan omisskanndig karlek till ungdomen, med s i mycken tro pii dess bildbarhet t.ill att Astadiromma en bättre tids- anda och s&amp; mycken förhoppning om att saken kan lyckas, om man f&amp;r öga för bristerna, att det, när man läser boken med dess m h g a subjektiva hansyftningar, förefaller som om man samsprAkade med en gammal och god viin, meddelade sina bekymmer och fick rad, upp- muntran och trbst i gengäld.
Vi skola icke inga pA nagon närmare utlaggning af arbetet, men vi önska det stor spridning och framför allt, att man icke blott läser det utan ock modigt och förtröstansfullt griper sig an med att i egna förhllllanden söka tillämpa dess kloka fingervisningar.
Herman Bang: Digte.
Kflbenhavn 1889.
Förstin I an eller hvad?
mzuspci.
Det gifves, sager hr Bang, dagar d&amp; lians sjal likt spindeln sitter ensam och spinner - tomhet.
Resultatet af denna intressanta gymnastik föreligger nu i en samling " Digte. "
Och hr Bang har presterat det mesta möjliga.
Med smak och komfort har han lyckats arrangera At sig ett verkligt litet gehenna (dik- tadt, d. v. s. poetiskt) med forstorande trymiler fran golf till tak.
Och som en Dalai-Lama i fickformat, med attityd af Oswald, slutscenen, ligger han och beundrar, stirrande i speglarne - " det store Tomme. "
" Det store Tomme " tager sig för öfrigt, tycka vi, nästan bast ut rent typografiskt, i det lackert glesa trycket.
Hr Bangs smarta &amp; r kolossal.
Det g i r dock an s&amp; länge han har den att gladja sig ht.
Men ibland &amp; r hels lifvet dödt, och sjalfva det sista lefvande, sorgen, " dröjer blott kort i likets hus ' - " sorgen, det sista, skuggan efter lifvet som gick. "
DA har det " moderne Sjaele- liv " ' intrade, och den intressanta, den gr&amp;, den geniala likgiltigheten kommer.
E n kansla f&amp;r skalden dock ej neka sig.
Han miste kanna, att denua dag, d&amp; han kanner, att han alls ingenting k h m e r - a t t,,
" den er den tungeste. "
Men vore ej den deg iln tycgre, d&amp; han kibnde, att han icke ens hade denna yttersta kgnsla?
- o. s. v. i oandlig- het?
" Geni, du gave til Elendighed !n Och hr Bang I r " uhyre moderne. "
En morgon vaknade lian t. o. m. som " ett likn - förmodligen tilldrog sig detta för minga Ar sedan, ty redan " Haablplse Slsegter " bevisar uppgiftens faktiska och historiska sanning, och hr B. borde allts&amp; nu hunnit vänja sig Bervid.
Liket ater fortfarande med aptit och gAr omkring, hvilket ha B. finner vamjeligt; det har ock skrifvit " Slsgterna ", " Fedra " och affek- teradt blaserade " Digte ", n8got som si anse far betydligt mera a m - jeligt.
PB ett annat sttllle visar hr B. emellertid sjalfkritik nog att bedja " det store Intet (?) "
lara sig att htrdanefter g&amp; tyst fram genom murkret; man kan knappast annat &amp; n insttbmma i en SI billig begaran och Iyckö~ska supplikanten.
Högst alskvardt ropar hr B. till dirden att IAta honom dö som hen lefvat (med graflik stämma:) gudlös.
Or- det tages har i sin egentliga betydelse
Oafsedt nu det puerila i sjalfva hadelsen - en dylik afses tydligen med ord- leken - innehAller en slik mBnsterfras precis lika mycken trivialitet som " sota " pensionsflickevers om " liten larkan, hvilken " drillar i skynn o. d.
Utom dessa symptom af tidens literkra sjukdom, innehiller boken afven erotiska motiv, stundom verkligen nedskriha!
' med kijerteblod *, stundom nog vulgart uppfatt.ade.
Det ä r blott ledsamt, att deras sin- lighet ar mer s i att saga skolpojksaktigt frisk Bn hmad som mitte vara ratt elegant p&amp; den blaserade genialitetens stadium.
Dot ar all- tid ledsamt, nar en sk&amp;despdare faller ttr sin roll.
Som form har hr Bang valt den, som nog biist passas bans in- dividualitet, b %de i dess sanning och dess affektation: den jiimförelse- vis klanglösa, dampade, oftast rim- och meterfria versen utan segel- bundna strofer.
Der han lyckas Aterge en stamning, sker det dock ofta hktpoetiskt genom vissa rytmisks tonfall, tungsint innerliga, och genom att " parallelisera ", d. v. s. Itertaga och stundom nyansera, en sats (se " Chogins Ballade ", " Aldrig mer; ") nigonting egendomligt tbr hans satt att afsluta en strof med tvii daktyliska rader af ungebr samma metriska klang (slutstrofen af- " Eros ", %erc strofer af " Sommerdag " etc.), Det verkligt ömma och fina i Bangs vasen kommer fram i dikter s&amp;- dana som de Blskliga " To Vantros Hjestern och " N&amp; ", i den sorgsnz: gripande " Aldrig mern, (der sluttanken vii1 ar ett minne frin Beines " Sie liebten sich beiden,) i den med ringa medel storslagna, koncen- trerade " Fedreland ", som tyder p i vida mer haltfulla intressen ac " det store Intet " och i nagra andra.
%tskilligt a r intryck frha teatern.
- Det starkt subjektivistiska visar sig öfverallt redan deri, att rubrikerna aldrig.
ställas sjiilfstandiga frAn poemen utan omedelbart gripa in uti dem s h o m ingress.
Hufvudintrycket af boken ar emellertid det gamla vanliga: ko- ketteri med andlig bankrutt.
Detta koketteri, det ar " liket. "
Förtjänade hr Bang att tagas p&amp; allvar, vore det lämpligt att erinra om en sak.
Det finnes en annan art poesi, som djupt skan- ker i af lifvets verkliga, bittra " ma16rtn och som vist uppmanar: *) - M - - - - - - Hjiirta!
Töm dess galla, svtilj den helt och snart!
Allt deri jag gjutit hvad af godt du glömt, allt hvad du förbrutit, allt hvad du fördrömt,.
allt - men med en droppe himladagg bemängdt.
Det ar denna droppe, hvarom hr Bangs poesi ' icke har nhgon som helst aning.
Hans bok a r annu ett vittne till tusen om det absolut tomma och för lifvet ohUlbnra i den Askadning, hvilken med stolthet pockar p&amp; namnet " den moderna ", och som afven fatt sina ansprtik erkanda i vida kretsar, der man ej tillriickligt gjort sig reda för dess egentliga, ohbuda innebord, men som i sjhlfva verket endast bestar i den gamla satsen att allt ar stoft och att döden tir slutet p&amp; allt.
Fredrik Wetterlund.
Då man ur de många och mhngartade förslag hvilka inom motionstidens slut vid innevarande års riksmöte blifvit väckta, vill sarskilja de som närmast beröra kvinnornas in- tressen, s&amp; blir skörden icke mycket stor.
Det lidger val ni sakens naturn att så m8ste vara, likasom ' att, å andra sidan, icke m h g a förslag finnas, af hvilka icke dessalsamma intres- sen mer eller mindre beröras.
De stora ekonomiska och po- litiska samhällsfrågorna ingripa afven i kvinnornas förhållan- *) Atterbom, " Malörten. "
den, s&amp; ock alla ändrade och nya, lagar inom kiilt~~rlifvet i allmänhet.
Särskildt rna erinras om arbetarförsakringen, skol- stadgan, nykterhetsfrågan m. fl.
och har Senna sistnämda i år uppkallat ett stort antal motioniimr, hvilka önska &amp; ndrad bestämmelse vid tillhandahiillande af vin och maltdrycker.
- E t t lagförslag som specielt rör kvinnan iir Hr F. T. Borgs (1: sta .E.)
i syfte att höja aktenskapsA.ldern för kvinnan U1 21 Br.
Den i flera afseenden taank~iirda motiveringen visar, genom exempel från olika omrtdemi, de för samhäbllet menliga och för kvinnan ofta olycksbringande följder som för tidiga äktenskap medföra.
Att vid den ålder som af lagen medgif- ves, 15 Ar, den unga flickan icke kan vara kroppsligt och andligt mogen för makans och moderns kall, lär val knappt kunna bestridas; här, under v %rt nordliga luftstreck, torde det åtminstone blott undantagsvis vara fallet.
Som fullt myndig enka, flera &amp; r före den för man och kvinna lika gällande m p - dighetsåldern, kommer hon ock i en unda.ntagsstiilluing, hvil- ket icke kan vara önskvärdt.
Sedan ftjrslagei blifvit hos lag- utskottet behandladt, torde vara skal att till detsamma &amp; ter- komma.
- I 2: dra K. har Hr P. Waldenström begärt ändring i förordningen om äktenskap, s&amp; att äfven om kontrahenterna tillhöra den svenska kyrkan men icke Astunda kyrklig vigsel, deras äktenskap rna afslutas inför borgerlig myndighet.
B? %- tionären säger själf, i frhga om obligatoriskt civiläktenskap, att: " Dit skall det väl ock en girig komman, men har för närvarande åtnöjt sig med att i sina motioner taga ett stog i denna riktning.
Man kan med säkerhet föniisiiga att denna fråga äfven utom riksdagshusets murar kommer att stälhs under en ganska liflig debatt.
- Bland förslag f r h rege- ringen må, erinras om den redan i trontalet omnämda lagem om försäkring för olycksfall i arbetet samt förslag till ord- nande af helso- och sjukvarden i riket.
Meddelanden från Fredrika-Bremerl Förbundet.
Till a h ä n n a fondefi för yrkes- och studa ' estipendie~ har under &amp; r 1889 influtit Arsbidrag och g&amp;fvor till ett sammanlagdt belopp af 10,248 Kronor, hvadan för narvarande fonden uppgAr till 20,077 Kronor.
Dessutom a r en summa af 15,000 Kronor tecknad att utg8 i Arsafgifter under de narmaste 4 Aren.
Whitlockska stipendiet har för 1890 tilldelats samma stipendiat.
som föreghende Ar, filosofie kandidaten, fröken Wilb ' elmina Ofilson i Lund.
Fredrika-Bremer-Förbecndet har farlorat en af sina basta van -- ner och verksammaste medlemmar i Fru Ida Sylvan, som afled i Kri-.
stianstad den 9 Febr.
41 &amp; r gammal.
Inom kretsen af sina narmaste.
och i det s~rnhalle, der hon verkade, kommer den adla, varmhjartade, för allt godt verksamma kvinnan att lemna ett tomrum, som sent torde fyllas.
Lycklig maka och moder till 9 barn, oppnade hon flera gAnger hem och hjarta för moderlösa, som under hennes uppfostrande ledning- starktes och mognade för de uppgifter lifvet &amp; t dem hade i beredskap.
Det var ktlnslan af att det moderliga elementet saknades i samhalls- ordningen, som förmildde henne att med lika mycken offervillighet som praktisk klokhet vhrda sig om de smil och bjalpbehöfvande, pA samina gAng hon hade blicken öppen för miinsklighetens stora lifsfrtigor ..
Arbetsområden för kvinnor.
De statens civila verk, vid hvilka kvinna har ratt att- söka anstäiining.
a) Eongl.
Teleg~afvwket.
För intrade vid telegrafverket fordras att liafva med godkanda afgbgsbetyg genomgatt statens normalskola för flickor eller annat.
dermed jamförligt Iaroverk, samt att hafva fyllt 17 Ar, men ej öfver- skridit 20 &amp; ra Alder.
PA enahanda satt kan ock till elev vilkorligt antagas kvinna, som icke aflagt sádan examen som nu omnarnts, men med betyg af larare i de sarskilda amnena vid allmant laroverk eller af Israre eller lararinnor i högsta afdelningen af sgdant Iaroverk, som nyss omförmiilts, styrker att hon i svenska, franska, engelska och tyska.
spriiken afvensom i aritmetik, historia och geografi eger iusigter, jam- förliga med dem, som förutsattas för att i afghgsexamen friin statens- normalskola för flickor i dessa amnen erhAlla betyget godkand.
Ansökan om intrade, som ingifves till Kongl.
Telegrafstyrelsen i Stockholm, skall vara; skrifven af den sökande sjal1 och hennes namn- teckning bevittnad.
Den skall htfoljas af grest-, libkare- och m8lsmlmns betyg, upptagande ilder, frhjd, h&amp;lsotillstAnid och f6rlldrars eller mils- mans medgifvande, att personen i friga &amp; r söka, intrade vid tele- grafverket.
Sedan den sökande blifvit antagen som elev, f&amp;r hon kostnads- fritt genomgi en 3 mhaders teoretisk Ilrokurs, lavarefter hon, om hon .i examen blifvit approberad, eger att vid nhgon telegrafstation under minst 1 minrad inhemta praktisk kunskap i telegrafering.
B&amp; hon er- ballit godkhndt betyg harutinnan och aflagt vederbörlig ed, kan hon af telegrafstyrelsen förordnas i praktisk tjiinstgöring.
Den teoretiska .kurs, som eleverna skola genomga, l i r icke bestgmd att egia rum nAgon viss tid, utan besluter telegrafstgrelsen för lavsarje glng derom.
Vanligen erhiiller den utexaminerade telegrafisten f 6.
h plats sh- .som extra ordinarie bitrade vid nAgon större station och sedan an- tingen plats siisom ordinarie bitrade vid dylik strttion elle;.
ock före- ~st&amp;ndarinneplats vid mindre station.
För att vinna intrade silsom elev vid postverket fordras: att sn- tingen hafvs aflagt studentexameii eller ock kunna förete betyg om .aflagda, godklnda prof i svensk amnesskrifning, allm8n och i synner- het faderneslandets geografi, räknekonst samt ett af de tre sprgken, tyska, franska eller engelsko.
Kunskaperna i dessa iimen böra i all- mlnhet fullt motsvara bvad som fordras i s ': udentexamen, men om i ett eller annat ämne ett sidant kunskagsmQtt icke kan vitsordas, bös i betyget anmgrkas den ltirokurs, p i hvilken betyget bar afseendle.
Betygen böra vara utfardade af llrare vid allmlnt högre laroverk eller universitet eller, hvad sgrgken vidkomma, af godlriind sprtlkllrare.
Ansökan om tillatelse att f&amp; tjtinstgörra som elev vid postverket ingifves till Kongl.
Generalgoststyrelsen i 8tockholm och skall vara af den sökande egenhiindigt skrifven.
Vid ansökan s k d l bifogas ofvsna omtalade betyg om föreskrifna kunskaper samt prestbetyg.
Om den sökande önskar tjlnstgöra vid n8got stirskildt af de postkontor, som till elevers mottagande blifvit utsedda (se Kopigl.
Genieralpoststyrelsens cirk ul&amp;rskrifvelse d.
19 segt.
l884), bör detta i ans6kraingen utsattas.
I man som platser för elever finnes att tillga, meddelar Generalpost- - styrelsen tillatelse till tjanstgöring samt anvisar postkontor9 der tjlnst- göringen skall verkstlllas.
Efter minst ett halft ars tjiinstgöring skall eleven inför kontors-
förestandaren underg8 examen i kannedornen om postförfattningarna och postbehandlingen.
Med bifogande af kontorsförest8ndarens betyg öfver sistniimda examen, uppförande under elevtiden, pklitlighet och lamplighet för posttjansten ingilr eleven nu till Generalpoststyrelsen med ansökan att vinna anstallning siisom extra ordinarie postexpeditör.
Ntir plats blir ledig kan sedan den, som blifvit antagen till e, o. postexpeditör, erhAlla anst8llning silsom extra bitr&amp;de vid postkontor.
Ordinarie anstlllning har kvinna ej ratt att erhiilla vid post- verket.
Hon kan emellertid ' erhiilla förordnande att tills vidare be- strida ordinarie postexpeditörsbefattning.
Kvinna kan ock erhAlla förordnande s b o m postrn %stare vid 5 och 6 klassens postkontor.
Inga kvinliga elever antagas tills vidare.
Nar ny elevkurs för kvinnor börjar, kommer tillkannagifvande derom att införas i de all- manna tidningarna.
(Forts.) Hvarjehanda i kvinnofrågann Sverige.
NattuspZet för kvinnor i Stockholm, Riddargatan N: o 9, bar alltifrh 1885 gifvit kostnadsfritt herberge &amp; t hem- och vQ.rnlösa kvinnor.
Asylet skaffar afven tillfalligt arbete eller platser &amp; t mangen behöfvande och har visat.
sig i mhnga fall kunna förekomma brott och nod.
Under 1887 anvisades arbete eller hem At omkring 170 utblot- tade kvinnor.
Tyvarr &amp; ro anstaltens tillghgar nu i det narmaste ut- tömda, hvarföre den torde blifva nödsakad att sttinga sina dörrar, ifall ej allmanheten gifver den ett kraftigare stöd.
Kvinna i sparDanksstyre2se.
Fröken Hilda Rydin ar suppleant i Sala sparbanks direktion.
Stipendium från Fra Wiliaelmi~a Hiertas stipendicjond har tilldelats fröken Alma Björklund.
Bland Norges mbnga kuinliga s7cokådsmedlemmar namnes för Christiansand stiftsamtmaninde Stang, kand och varderad i St.ockholm sedan den tid hennes man derstades beklildde statsrnini- sterposten.
E n kvinlig student ar vald till redaktör för norska studente ' r- samfundets t.idning.
En praktisk-teoretisk eiwgård~skola för s&amp; val man- liga som kvinliga elever öppnas den 1 april vid Rödkilde högskola p&amp; Möen.
Konkordia-Förbundet hade enligt hredogörelse för 1888 vid Arets slut en kassabehslllning af 48,768 finska mark.
För- bundets verksamhet, insamlandet af penningar afsedda att utdelas till stipendier för kvinnor, har p&amp; senaste tiden utvidgats.
Förbundet
tillhandagår nu afven unga kvinnor med afseende a studieplaners ord- nande samt vid val af nya praktiska lefnadsbanor.
Till samskola kommer fran och med n b t a termin Ekenas ele- mentarskola att f6rvnndlas.
EN skola för kvkligai jozcmalister har upprtittats af fröknarna Emily och Georgiana Hill, Westminster, Bridge-road, London.
Kvinnor utbildas i denna anstalt till författarinnor, stenografer, kor- rekturläsare och " reporters ".
Fröknarne Hill iiro utgifvare af tidnin- gen Westminster and Lambeth Gazette.
Kvinnor sona främli~gsförare.
Under sistförflutne Br grunda- des i London ett företag " the Lady Guide Association ", med uppgift att anvanda dertill Iampliga, kvinnor som forare, tolkar, ressiillskap, bitriiden vid uppköp m. m.
Föreningen som har en centralt belagen byr&amp;, tillhandahii !ler förteckningar pil möblerade Iiigenheter med och utan inackordering, bestaller rum pi % hotel, vexlar utlanidskt mynt, anskaffar jarnvags- och audra biljetter samt lemnar öfverhufvud alla de underrattelser och det biständ, som en friirnling i London kan be- höfva.
Förarne &amp; ro delade i tre klasser och kunna antagas för timma, dag eller manad, mot ett arvode fr&amp;n circa kr.
3, 5 0 till ?,.i0 för dag.
Englands första kvinliga läkare, Elisabeth Gawet A ~ d e r s o n, öppnade för omkring 15 Ar sedan i London ett sjukhus för kvinnor, der lakarevarden bestrides af henne sjalf och andra kvinliga liikare.
För att anskaffa medel till eu större och aiidam&amp;lsenligare byggnad anordnas i var en bazer, och kommer desvid en afdelning atl inneh&amp;lla utst&amp;llning af dockor, med dertill hörande gristfiflaai.
Ingen afgift er- lagges vid taflingen.
De dockor som insändas blifva sjukhusets till- Iiorighet.
Shrskildt mottagas med tacksamhet dockor, kladda i natio- naldragter, uniformer eller andra embetsdriigter, hofdragt m. m.
Dockorna böra vara inlemnade före den 115 mars till fru J.
A. Westerberg, Kungsportsavenyen 15, Göteborg, eller fröken Lotten La- gerstedt, Hvitfeldtsplatsen 7, Göteborg.
Belgiska deputerade kammaren har beviljat kvinnor ratt att taga akademiska examina och erhiilla de rlttigbeter, som dessa examina medföra.
Kammaren beslöt tillilte kvinnor oinskrhkt utöf- ning af kikare- och apotekareyrket.
Ett förslag, att afven tillilta dem praktisera som advokater, förkastades deremot.
Det framhölls uttryck- ligen, att det stod kvinnorna fritt att ahtira allra f6relfisningsr inom universitetets fakulteter och följa alla larokurser.