Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Och det k o m öfver h o n o m liksom en känsla af att hans långa lif skänkt h o n o m åtminstone en seger, som ej var 1898 Här i vårt hörn ha vi läst i bladen, Och vi ha fröjdats fast långt ifrån Åt hur det festats i hufvudstaden För Norges allra som störste son, Och vi ha undrat en smula bära — Man vet, hur tankarna gå ibland — Hur stor väl skulle den svensken vara, Som blef så firad af Norges land!
Den Ty Att Och Alt Vi Att Han » store ensamme » grymt måst lida, nog bör strida mot hans natur intervjuas från sent till lida ' bli beskådad som underdjur, våra damer sig rent förgapat, hört och hoppats i stillhet på, fullt så konstiga, som han skapat, icke träffat bland dem ändå.
Ett tack vi ville de herrar ägna, Som så publiken ha rätt förstått Och ifrån början oss velat fägna Med Ibsen-skvaller båd ' stort och smått, Hans rum och allt fick man lära känna, Gardiner, möbel i minsta vrå, Ja, till och med att där fanns en penna Och lite papper att läska på.
Oss denna månad en nyhet gifvit, Som nog gör lifvet mer sällt till slut, Och Ibsen aldrig sitt Dockhem skrifvit, Om denna upptäckt man gjort förut; Ej allt dock veta de skalder stora, Och gåtor lösas af fler än dem, Nk aldrig mera en stackars Nora Behöfver rymma från hus och hem.
En snäll professor oss vill begåfva Med apparat utaf sinnrikt slag, Och inga unga sig mer förlofva, Förrn de ha pröfvais på den en dag, IV.
j y u har den kommit, den ljufva våren, ^A.
Och sopat undan allt mörkt och tungt, Jag tror man glades allt mer med åren Åt allt, som spirar så friskt och ungt; Jag gläds åt sippor och vallar gröna, Åt Och För minsta brodd, är så tacksam all den glädje, som mot solen kr, för allt det sköna, som våren ger.
Och när sen drifvan har smält på marken Och uiaf vintern ej spår finns kvar, Framför mitt fönster här ner i parken Det vimlar » bytingar » hela da ' r, Med viktig min och med sked i handen De minsta tulla på tjocka ben, Som bylten ligga de sen i sanden Och må så ljufligt i solens sken.
Och hos de gamla, som suttit inne 1 skumma kammaren vintern lång, Snart väckes längtan i åldrigt sinne Dit ut till grönska och fågelsång.
Jag ser dem då i det vackra väder Med käpp i handen så sakta gå, Och i milt hjärta jag varmt mig gläder Med alla gamla och alla små.
Men Har hvad — nu står jag här grymt jag med krönikan råkat vill?
förlägen, Förlåt, att jag från den rätta vägen Blef grundligt narrad utaf april; Från Idun, fruktar jag, skral blir tacken, Fastän min vårbit blef tämligt Icorl, Ty det lär vara så fullt i facken Med poesi utaf denna sort.
Om deras Ger Och Men apparaten en ljuflig låt bröllop firas med fröjd och annars måste de skiljas åt.
Förr På Och När Och Kom Och Och - » tonert * då passa samman, gamman, när de stackrarna intet visste, lyckan var man så viss i tron, märkte först, att man tagit miste, man fick höra den falska ton, eget var det, att denna stunden jämt för sent för de unga tio nästan alltid se ' n man var bunden fästmön redan en liten fru.
Visst herr professorn jag högt vill akta, Och apparaten är nog perfekt, Men ändock icke trots alla fakta För den jag hyser så stor respekt, Ty trofast kärlek kan göra under Och komma bästa » maskin » på skam, Och efter sorger och mörka stunder Sist rätta » tonen » kan komma fram.
Och Om — Alt De Det För Ifall så vi hört, alt man kan bli fager, man har hälsa och ungdom kvar För oss maironof finns ingen dager oss förbättra på gamla da ' r — mörka böra af Wagner njuta, skall dem gifva den rätta » teint », blonda ger det som mest valuta, de » bada sig » i Ohopin.
Och om det råkar en ungmö hända, Att näsan blifvit för hvass och smal, Så bör hon dagarna uti ända Få andas vällukter utan tal, Men år i stället så sorglig kasus, Att den har blifvit för stor en bit, Det ordineras för hennes nasus Den ljufta doften utaf sulfit.
Om i ditt ansikte skulle sitta Två ögon små liksom pepparlwrn, Så bli de större, om du vill titta På elefanter och kyrkotorn.
Först rita af er, som af naturen Ni varit ämnade till att bli, Och se ' n som skönheter efter kuren Och Idun får sig ett galleri!
Önr \ kvir \ r \ lig t \ en \ slöjd.
(Forts.) 2) essa två föreningar torde vara de enda svenska föreningar, s o m verka för den kvinnliga h e m s l ö j d e n s h ö j a n d e, då m a n u n d a n t a g e r n å g r a d y l i k a, s o m a r b e t a i huf- v u d s a k l i g e n filantropiskt syfte, o m de än d ä r m e d f ö r e n a ett f ö r s m a k e n f ö r ä d l a n d e inflytande.
» H a n d a r b e t e t s V ä n n e r » s t å r r e d a n i för- b i n d e l s e m e d flere af v å r t l a n d s h u s h å l l - n i n g s s ä l l s k a p o c h e r h ö l l f ö r n å g r a år s e d a n af d e s s a o m k r i n g 1, 9 0 0 k r o n o r s a n s l a g.
Det v o r e n o g ej s v å r t att m e d u n d e r s t ö d af d e s s a s ä l l s k a p, s o m alltid v i s a t s i g b e - hjärta h e m s l ö j d e n s värde, bilda frivilliga f ö r e n i n g a r i alla l ä n, s o m m e d s t ö d o c h l e d n i n g af » H a n d a r b e t e t s V ä n n e r » a r b e t a d e i s a m m a syfte s o m d e n n a förening, natur- l i g t v i s m e d ett f ö r h v a r j e o r t s f ö r h å l l a n d e n p a s s a n d e v a l af s l ö j d a r t e r.
Svenska staten u t s ä n d e r s e d a n m å n g a år t i l l b a k a u n d e r - visare i manlig slöjd, s o m årligen gifva l ä r o k u r s e r i s k i l d a d e l a r af l a n d e t, o c h m a n torde väl kunna påräkna dess understöd äfven för kvinnlig slöjd o c h det just i s a m m a praktiska, v e r k s a m m a f o r m.
O m k o m p e t e n t a lärarinnor o c h rådgifvare k u n d e tillkallas af d e o l i k a s l ö j d f ö r e n i n g a r n a, så s k u l l e d e s s a k o n s u l e n t e r, g e n o m att a n s k a f f a m ö n s t e r, rita m o d e l l e r, m e d d e l a u n d e r v i s n i n g, p r a k - tiskt o c h teoretiskt, s a m t m ö j l i g e n hålla offentliga föredrag i ä m n e t k u n n a sprida sund s m a k o c h förnuftiga åsikter i n o m s l ö j d e n s o m r å d e till m å n g e n a f l ä g s e n o r t af vårt vidsträckta land.
D e b o r d e äfven såsom prisdomare medverka vid slöjdförenin- garnas utställningar, t y väl o r d n a d e sådana äro s ä r d e l e s v e r k s a m m a m e d e l att l e d a h a n d a r b e - tet in på g o d a vägar.
D e hemslöjdutställnin- gar, s o m bruka anordnas tillsamman m e d häradernas landtbruksmöten i vissa land- s k a p, s k u l l e g a g n a v i d a m e r ä n n u är fallet, o m d o s t ä l l d e s u n d e r l e d n i n g af d y l i k a s l ö j d - föreningar o c h deras erkändt duglige kon- s u l e n t e r eller i n s t r u k t r i c e r.
D e medel, som användas för häradsutställningarna, skulle i så fall k u n n a g i f v a g o d r ä n t a.
Man kunde d å v ä n t a, att g r u n d s a t s e r s k u l l e t i l l ä m p a s, hvilka skulle visa sig v e r k s a m t befordra hemslöjdens höjande.
F r u Adlersparres tre e n k l a r e g l e r f ö r ett g o d t h a n d a r b e t e, att d e t skall v a r a: » ä n d a m å l s e n l i g t, v a r a k t i g t o c h p r y d l i g t », s k u l l e till e x e m p e l s å s o m g r u n d - l ä g g a n d e v i l l k o r att b ö r j a m e d u t e s t ä n g a en m ä n g d oförståndigt hemslöjdsarbete, s o m n u får u t s t ä l l a s s a m t b å d e b e u n d r a s o c h eftergöres.
T y allmänheten fäster sig visst
IDUN - 1898 icke alltid v i d p r i s d o m a r n e s åsikter, utan f ö l j e r sin e g n a s m a k, s o m i c k e h ö j e s där- i g e n o m att h v i l k a f a l a, o n y t t i g a o c h kuri- ö s a s a k e r s o m h ä l s t få u t s t ä l l a s.
Det be- h ö f v e r j u i c k e b e v i s a s, att e n liten utställ- n i n g af v ä r d e f u l l a, v a c k r a f ö r e m å l är m y c - k e t att f ö r e d r a g a f r a m f ö r e n s t ö r r e, d ä r d e dåliga sakerna icke blifvit frångallrade.
T y n y t t a n af d e f u l l g o d a s l ö j d a r b e t e n, m a n d ä r får se, m o t v ä g e r k a n s k e alls i c k e d e n s k a d a, s o m f ö r o r s a k a s af d e s ä m r e o c h då- liga.
Särskildt anmärkningsvärdt är, att en m ä n g d naiva o c h okritiska personer be- u n d r a ett f ö r e m å l d e s t o m e r, j u o v a n l i g a r e o c h b e s y n n e r l i g a r e d e t är, u t a n h ä n s y n till dess brukbarhet eller s k ö n h e t, o c h att d e p r ä k t i g a s t e h a n d a r b e t e n b l i f v a f ö r b i s e d d a af d e n stora m ä n g d e n, o m d e äro n ö d v ä n d i g a och vanliga.
H ä r o m kan m a n m e d lätthet f ö r v i s s a s i g g e n o m att p å f ö r s t a b ä s t a ut- s t ä l l n i n g l y s s n a till å s k å d a r n e s o m d ö m e n.
F ö r att e m e l l e r t i d i c k e b e h ö f v a g e u o m frångallring v i d utställningar vålla förargelse o c h såra d e m, s o m g e n o m att u t s t ä l l a h a n d - arbeten visa v e r k s a m t intresse för s l ö j d e n, v o r e d e t b ä t t r e, a t t i n b j u d n i n g e n till h v a r j e u t s t ä l l n i n g å t f ö l j d e s af r e g l e r o c h b e s t ä m - melser rörande de föremål, s o m vore lämp- l i g a eller i c k e a t t u t s t ä l l a, o c h o m d e e g e n - skaper m a n ansåge önskvärda hos utställda slöjdalster.
Helt hvita sängtäcken samt l a p p t ä c k e n b o r d e t. e x.
i c k e f å u t s t ä l l a s.
D e f ö r r a d ä r f ö r, att e n d a s t d e n s o m s a k n a r färgsinne kan föredraga det enbart hvita t ä c k e t f r a m f ö r ett f ä r g r i k t s å d a n t, s o m p r y - der hela rummet.
(H v a r f ö r i c k e så g ä r n a b r e d a ett l a k a n ö f v e r s ä n g e n?)
D e s e n a r e d ä r f ö r, att d e k o s t a f ö r m y c k e t t i d o c h ar- bete o c h ändå omöjligen kunna blifva vackra.
O m ä l d r e p e r s o n e r, s o m s l u t a t sitt e g e n t l i g a lifsarbete, sysselsätta sig m e d dylika arbeten eller a n d r a r o a s i g d ä r m e d p å l e d i g a s t u n d e r, k a n d e t t a d o c k i c k e v a r a n å g o t s k ä l att offentligt framvisa sådana opraktiska, o s k ö n a handarbeten.
D e s s a tvänne slags täcken fimnos talrikt p å Stockholmsutställningen 1 8 9 7, men intet enda blef prisbelönt, liksom ej h e l l e r h v i t a v i r k a d e eller s t i c k a d e d u k a r.
Hvad » Esseide » säger o m virkning o c h s t i c k n i n g i sin » s t u d i e m e d a n l e d n i n g af d e n allmänna hemslöjdutställningen i Stock- h o l m 1 8 8 0 » ä g d e ä n n u v i d f ö r r a å r e t s ut- s t ä l l n i n g d ä r s t ä d e s full t i l l ä m p n i n g o c h k a n f ö r t j ä n a att h ä r a n f ö r a s o c h b e h j ä r t a s.
» Ursprungligen hafva väl dessa hvita v i r k n i n g a r o c h ä f v e n s t i c k n i n g a r v e l a t före- ställa s p e t s, e h u r u k l u m p i g h e t e n i v i r k n i n - g a r n a s t ä t a p a r t i e r s a m t t j o c k h e t e n af k e d j e - slingorna, hvilka bilda bottnens grofhåliga g a l l e r v e r k, u t g ö r a i allt e n m o t s a t s till spetsarbetets fina och lätta skaplynne.
G e n o m det helt mekaniska utförandet bilda n ä m n d a arbetsarter därjämte blott liksom e n f ö r e v ä n d n i n g, ett s k e n af v e r k l i g t a r b e t e; o c h k a n s k e är d e t d e n n a s t r ä f v a n att g ä l l a för n å g o t bättre än de äro, s o m gifva dessa virk-krokens och strumpstickornas prydnads- alster d e r a s e g e n d o m l i g a p r ä g e l af h a l t l ö s h e t och otrefnad.
A t t m a n börjar allmänt inse d e t r i n g a v ä r d e t af d e t t a s l a g s arbeten f r a m g i c k d ä r a f att, e h u r u d e y m n i g t före- k o m m o p å u t s t ä l l n i n g e n, intet enda erhöll pris.
E n d a s t m e d fin t r å d i l ä m p l i g a m ö n - ster, eller u t f ö r d ö f v e r t j o c k a l ä n k a r af b o m u l l s g a r n till a f b i l d n i n g af f o r n t i d a s y d d a spetsar,_är s p e t s v i r k n i n g v a c k e r, l i k s o m ä f v e n tät virkning, då den utföres i u p p h ö j d a m ö n s t e r o c h tvä färger, till t ä c k e n.
* * Hvilket äfven gäller o m stickning till täcken.
D e n täta v i r k n i n g e n o c h stickningen före- k o m väl i tskilliga täcken p å utställningen, m e n u t a n all färg, i d e n n a k r i t a k t i g a h v i t - het, s o m p å m i n n e r o m liktäcket.
A f alla v i r k a d e o c h stickade spetsar, vi sågo, fanns i n g e n, s o m ej i s k ö n h e t ö f v e r t r ä f f a d e s af d e n e n k l a s t e k n y p p l a d e spets, f ö r att i c k e tala o m skånskornas o c h dalkullornas rent af m ä s t e r l i g a k n y p p l i n g a r.
Och huru mycket v a c k r a r e o c h m e r a stilfull v o r e ej s k y d d s - d u k e n o c h b o r d d u k e n af o f ä r g a d b r o d é r v ä f, prydd med Delsbo-sömnad i rödt och blått, än d e virkade o c h stickade s k y n k e n a med hålbottnar så g l e s a, att m a n k u n d e t r ä d a u t fingrarne i g e n o m d e m!
» — —.
Prisdomare vid slöjdutställningar b o r d e alltid, s o m f a l l e t v a r i t v i d d e b å d a s t o r a slöjdutställningarna i S t o c k h o l m, fästa af- s e e n d e i c k e b l o t t v i d ett g o d t o c h d u g l i g t arbete, utan äfven v i d m ö n s t e r o c h färger, d ä r s å d a n a f ö r e k o m m a, o c h d ä r i g e n o m så s m å n i n g o m u p p f o s t r a s m a k e n.
A l l d e l e s orik- tiga färgsammansättningar b o r d e helst icke u t s t ä l l a s, o c h a l d r i g b o r d e d e t få h ä n d a, så s o m f ö r flere år s e d a n v i d e n s k å n s k ut- s t ä l l n i n g, att ett — v i s s e r l i g e n v ä l v ä f d t — t ä c k e e r h ö l l f ö r s t a pris, o a k t a d t d e t v a r u t f ö r d t i e n d a s t t v ä n n e så o r i m l i g a f ä r g e r s o m anilin-rödt o c h purpur-rödt.
Anilin-färgerna borde inom prydnads- slöjden helt o c h hållet b a n n y l s a s.
De hafva i n s m u g i t s i g ö f v e r a l l t g e n o m sin p r i s b i l l i g - h e t o c h l ä t t h e t att h a n d t e r a, till o c h m e d i Dalarnes präktiga slöjdalster på förra årets u t s t ä l l n i n g f u n n o s d e här o c h h v a r, s t i c k a n d e i ö g o n e n och s k a d a n d e färgharmonien.
Nor- ska utställningen gaf härvidlag, såsom i flere a f s e e n d e n, g o d a l ä r d o m a r.
Där före- k o m m o mest, kanske uteslutande, milda om också kraftiga växtfärger, och flere u t s t ä l l a r e v i s a d e s a m l i n g a r af g a r n p r o f i växtfärger.
H v a d m ö n s t e r angår b o r d e först o c h främst s å d a n a o r i m l i g h e t e r b a n n l y s a s, s o m att in- v ä f v a eller sy inskrifter p å b o r d d u k a r * och s ä n g t ä c k e n eller l a n d s k a p o.
p å dukar o c h serveter, hvarjämte m a n b o r d e allvarsamt motarbeta hela den riktning, s o m inom slöjden försöker lösa konstnärernas uppgift att afbilda naturen.
Detta kan l y c k a s o c h h a f v a b e r ä t t i g a n d e i e n s t a k a fall och i synnerhet då det gäller gobelin-väf- nad, m e n denna måste också betraktas mera s o m konstnärs-arbete än s o m slöjd.
I a l l m ä n h e t är d e t alls i c k e s k ä l att u p p - muntra slöjdarbeten, s o m göra anspråk på att v a r a e n p r y d n a d i o c h f ö r sig, u t a n n å g o n p r a k t i s k a n v ä n d n i n g eller b r u k b a r h e t, s å s o m t. e x.
taflor, s k u r n a i k o r k, eller s y d d a d y l i k a, s o m alls i c k e k u n n a täfla i s k ö n - het m e d det enklaste träsnitt.
Ligger det v e r k l i g e n n å g o t förtjänstfullt i att m e d n å l e n — o m ä n a l d r i g så fint o c h n o g g r a n t — r e p r o d u c e r a ett k o n s t v e r k i m å l n i n g, s k u l p - t u r eller t r ä s n i t t eller ett f o t o g r a f i - p o r t r ä t t?
D e n s k i c k l i g h e t o c h arbetskraft, d e t t å l a m o d och d e n tid sådant arbete kräfver, k u n d e d e t allt ej a n v ä n d a s t u s e n g å n g e r b ä t t r e?
N o g k ö p e r e n b i l d a d m s e c e n a t hellre e n v a c k e r tafia eller ett g o d t skulptur-arbete ä n e n e l d s k ä r m, s o f f k u d d e, m a t t a eller s y d d väggtafla, s o m af b i l d a r k o n s t v e r k e t o c h kanske kostar lika m y c k e t.
(Forts.) * Möjligen m e d undantag för små serverings- dukar, d e m den moderna smaken gärna utstyr m e d tänkespråk, i enlighet m e d gammal-tyskt bruk.
* - • 133 " Mödrar emellan. "
Fullsöfda barn.
Huru olika mödrar än fostra sina bara, tror jag, att de flesta sträfva att låta sina älsklingar få njuta af just de förmåner, som de själfva lif- ligast känt sig sakna under den egna barndom- en.
Så har åtminstone varit fallet m e d mig.
De förskräckliga väckningarna klockan 7 o m morgnarne, då man låg i sin ljufväste slummer, jäktandet för att i tid hinna till skolan, den glu- pande hungern vid frukosten, som i » den gamla goda t i d e m endast bestod af smörgåsbord o c h kaffe, den stora sömnaktigheten sista lektionen före middaggen, de obegripliga läxorna till kl. 9 k 10 o m kvällarne, då John B l u n d helst velat ensam regera — o c h kriorna se ' n!
— samt käns- lan af alltför stor brist på kunskaper v i d skol- gångens slut äro de mindre glada minnen, hvil- ka dikterat planen för mina egna barns skollif.
Karl o c h Ellen äro respektive 10 o c h 12 år gamla.
Deras egen sunda natur har fått bestäm- ma softiden.
Som m y c k e t små sofvo de från kl. 7 på kvällen till kl. 7 på morgonen, senare vak- nade de half 7 m e d samma läggtid.
V i d unge- fär 9 års ålder började de vakna ännu tidigare, hvarför deras läggtid då ändrades till half 8 o m kvällarne.
Karl lägger sig fortfarande half 8, medan Ellen går i säng kl. 8.
Om somrarne kunna de vara u p p e en halftimme längre, troli- gen beroende på de ljusa dagarne o c h friheten från skolarbetet.
Såväl sommar s o m vinter sti- ga de upp half 7, alltid vaknande af sig själfva, alltid utsöfda, hurtiga o c h krya.
Det fordras intet jäktande för att i tid hinna till skolan.
Före vandringen dit dricka de en stor k o p p choklad, kokt i mjölk, m e d skorpor till.
På frukostrasten få de ett rikligt mål, s o m börjar med hafregrynsgröt eller hafremjölsvälling.
I fickan få de e n eller två hvetebullar att äta före sista lektionen, med den påföljd att de äf- ven den timmen kunna m e d uppmärksamhet f ö l ja m e d undervisningen.
» Till 8 års ålder ha de fått lefva frihetens gla- da lif, m e d intet annat skoltvång än lekskolans.
Men sedan ha de allvarligare studierna börjat och gått m e d lif o c h m e d lust.
Inga &gt; obegripliga » läxor förekomma, ty barnen äro ju utsöfda o c h kunna således m e d full tankekraft ägna sig åt det arbete, s o m är afsedt för barn af deras ål- der.
Ellen går i tredje klass i stadens elemen tarskola för flickor, o c h Karl beredes till inträ- de i elementarläroverkets andra klass.
Ingen af dem drifves framåt i läsningen, emedan vår in- nerliga önskan är, att de vid slutet af sin skol- gång verkligen skola ha smält så m y c k e t s o m möjligt af all den kunskap, s o m bjudes vår tids u n g d o m.
Det är också vår glädje att höra lärar- nes stora belåtenhet m e d barnens förmåga att följa m e d lektionerna.
Ä n n u ha de ej hunnit till någon kriaskrifning, m e n jag hyser det glada hoppet, att då den tiden k o m m e r, skall det visa sig, att utsöfda barn lättare än andra reda sig äfven m e d den saken.
— Måndagsläxorna inläras lördag eftermiddag.
Tre familjer bland våra vänner fostra sina bara efter samma metod m e d samma goda resultat, och våra barn ha m e d deras sina glada lekar o m eftermiddagarne, sedan läxorna äro inlärda, till kl. half 7, då hvar o c h en går till sitt för att äta kvällsmat o c h krypa till kojs i rätt tid.
En- dast vid mycket högtidliga tillfällen tillåtas un- dantag, såsom t. e x.
vid julafton.
Vågar jag påpeka, att våra barn ha många — alltför många kamrater inom Sveriges skolor, hvilka äro länge u p p e o m kvällarne, väckas o m morgnarne o c h äro sömnigare o c h — dummare vid sitt skolarbete, än de m e d tillräcklig nattsömn skulle vara?
Säb.
Kärlek utan björkris.
Det är med verklig fasa jag märker, hvilken stor roll riset spelar i våra mödrars uppfostrings- metod.
H u r kan man ha hjärta att slå dessa hjälplösa små, s o m man af försynen fått sig an- förtrodda?
Du m o d e r 1 innan du lyfter din hand för att slå ditt lilla barn, se in i din egen själ och ransaka dig själf, o c h du skall måhända finna, att du själf är vid ett miserabelt h u m ö r o c h att det passar sig bra att bryta ut mot den lilla stackarn, s o m inte kan försvara sig.
Jaja men, man väljer det minst farliga föremålet till skott- tafla för det dåliga lynnet.
IDUN 134 Om man är försedd m e d en näsvis, sur o c h elak piga, som slår sönder det bästa porslinet och grälar hela dagen — se, den vågar inte lilla frun ge så mycket som en örfil en gång, ty det förbjuder lagen.
Och lille gubben kan man väl inte » bryta ut » m o t heller.
M e n det stackars lilla barnet, se det är hon då herre öfver.
Nej, du moder, uppfostra dig själf först o c h lär dig att tukta ditt eget onda lynne, o c h sällan eller aldrig skall din hand lyftas mot dina små.
Själf har jag fått lära mig ett oändligt tålamod, o c h har jag måhända därför fått stora fordringar på andra.
I vårt hem förekommer aldrig mer än en tjä- narinna, o c h ändå har jag haft 6 barn samt en mycket sjuklig man.
Att mitt tålamod o c h min själsstyrka under sådana förhållanden ofta blifvit satta på hårda prof säger sig själft.
M e n jag har en innerlig belöning i mina barns kärlek.
Och när jag en gång är d ö d eller barnen flyttat bort från hemmet — så skola de tänka: m o r älskade oss så oändligt, att h o n försakade allt för vår skull, och aldrig slog h o n oss i vrede.
Ej heller b ö r man för tidigt tvinga dem till blind lydnad.
Det är väl ej slaf var vi skola upp- fostra, utan fria människor ' Jag har hellre barn, som ej äro fullt lydiga i allt, än barn s o m lyda m i g endast därför att de äro rädda för stryk.
H u r lätt missriktar man ej ett barnasinne g e n o m för hård behandling!
Ur stränga h e m ha ofta utgått snedvridna karaktärer — endera hårda, lömska sinnen eller förskrämda, vacklande.
H v a d nu barnens fysiska vård beträffar, så är det förstås bäst o m m o d e r n har krafter att am- ma sitt barn själf.
I annat fall kan jag, af egen erfarenhet, förorda professor Netzels barnmjöl, hvilket är oöfverträffligt.
D e små barnen böra ofta bada, men ej.
som nu brukas, kalla bad, utan mellan 33 o c h 35 grader varma.
Ej heller äro iskalla tvättningar bra.
Att ge små barn mat på bestämda tider anser jag för en grymhet — de böra få mat, så fort man förstår att de äro hungriga, och vatten o c h mjölk böra ofta bjudas d e m.
Så fort barnen äro 1 ' /, år, böra de vara ute äfven om vintern, m e n varma underkläder skola de ha.
M e n däremot tror jag, att de nu så mo- derna babyhattarne ej äro så lämpliga, därför att barnen lätt bli utsatta för tand- o c h hufvud- värk, när de som äldre skola lägga bort d e m.
Att tala o m, huru man skall möblera barnkam marn, är barnsligt tycker jag, det gör väl ingen- ting till barnens trefnad eller otrefnad, o m möb- lerna äro dyra eller billiga; det är en penning- fråga.
Skulle dessa rader verkligen k o m m a in i Idun, så blir jag väl ansedd som en Saul ibland pro ' feterna.
Men de små tveka o m Pella.
Att Och Lär Sin 1898 älska arbetet, sin Gud o c h andra, kunna g l ö m m a bort sitt eget jag, med e x e m p e l så ditt barn att vandra väg framåt från lifvets arla dag!
Om själf du äger djupt i hjärtat inne Den kärlek, som gör h e m m e t ljust och gladt, Helt omedvetet du i barnets sinne Planterar frö ' t till denna rika skatt.
Min mans trägna göromål v o r o ofta en orsak till, att jag fick vara den styrande m e d barnens uppfostran.
Det blir ju oftast m o d e r n s lott - — åtminstone de första 10 åren.
Plikterna s o m uppfostrarinna äro stora, o c h kunna vi ej af oss själfva finna rätta sättet, utan måste fly till Ho- nom, s o m är rätte ledaren, m e d b ö n o m kraft o c h hjälp till det viktiga kallet.
A. V. L. XII.
En m o d e r till åtta barn (sex söner o c h två döttrar) vill härmed gifva några råd o c h upplysningar o m, hvad hon erfa- rit o c h iakttagit vid deras vård.
Under barnets första tid b ö r det hållas varmt, såväl o m hufvud som hela kroppen, alltid hafva en mjuk, varm bädd, så att händer o c h fötter ej äro blå af köld.
Ju varmare de äro, desto bättre sofva de.
Jag har lindat dem, så att de hållit sig raka, dock ej hårdare än att de något kunnat röra sig.
Lindning o m nätterna har jag begag- nat ända tills de börjat att gå, för att få d e m sta- diga i benen.