Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det årliga bidraget från roterings-kassan för en sådan rote öfversköte dock blott med det belopp, 3 R:dr 32 öre, som för sadelmunderingen erlades, hvad en soldatrote kunde från samma kassa påräkna, och kunde således på sin högsta höjd uppgå lill 22 R:dr 74 öre R:mt, hvilket belopp, jemfördt med rotens kostnader, således ej uppginge till en femtedel af kostnaden för den öfverrotering, sorn genom bidraget skulle ersättas; och om man nu härvid tillika besinnade, att dessa rotar nödgats, vid nya roteringens början i öfverensstämmelse med 3 § af reglementet för roterings-kassan, uppsätta fullt antal godkända hästar, utan att något bidrag dertill från kassan erhöiles, samt dessutom hade sig bekant att Jemtlands reservmedelskassa icke varit någon Statens, utan i stallet Jemtlands fordne
Rusthållares tillhörighet innan den till sitt nuvarande ändamål anvisades; så borde lätteligen kunna inses att Staten erhållit på godt vilkor den del af roteringen i Jemtland, som emot Sta tens anslag utgöres, i samma mån som provinsens rotehållare på nämnde afhandling blifvit lidande.
Motionären önskade slutligen fästa uppmärksamheten jemväl derpå att, enliet Landshöldin°arnes sista Femårsberättelse, i intet af rikets öfriga 23 län C1 o o roteringskostnaden är så hög i förhållande till de roterade hemmanens uppskattningsvärden sorn i Jemtland, samt att, äfven om folkmängden toges till jemförelsegrund, förhållandet då ock visade sig ofördelaktigast i sistnämnde provins; och med anledning ej mindre af hvad motionären sålunda anfört än ock af hvad Rikets sist församlade Ständer yttrat i sin underdåniga skrifvelse 35, angående beklädnads skyldighetens öfverflyttande på Statsverket, hemställde motionären att de till kavalleriets - Sammansatta Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande JYi 6. leriets underhåll i Jemtland anslagne rotarne måtte befrias såväl från skyldigheten att bidraga till sadelmunderingens anskaffning och underhåll, som från underhållet af ryltare-hästarne under marcherne mellan mötes- och mönstrings-ställena samt sqvadronernes samlingsplatser.
Beträffande dessa frågor inhemtas af förra riksdagens handlingar, det, sedan Kongl. Majit, uti den af motionären omförmälda nådiga Proposition af den 28 Oktober 4856, ansett något anslag till betäckande af beklädningsbidraget för Jemtlands Fältjägare-korps icke erforderligt, enär Rolehåilarne i Jemtland ej för närvarande vidkändes någon afgift för manskapets beklädande, utan denna afgift, till följd af den nyligen fastställda roteringen derstädes, i stället utginge från den då jemväl bildade Jemtlands roleringskassa; så hafva Rikets Ständer, till sin af motionären åberopade underdåniga skrifvelse, JVs 35, den 4 8 Mars 4 857, anfört, att Rikets Ständer, som tagit kännedom om uppkomsten af rustnings- och roteringsverket i Jemtland samt de åtgärder, hvilka af Kongl. Majit och Rikets
Ständer till beredande af lättnad i detta besvär, tid efter annan blifvit vidtagna, väl funnit att lindring åstadkommits i den roteringsbörda, som af ålder varit Jemtland ålagd, men att deraf dock icke följde, att Rotehållarne i Jemtland, hvarest endast $ mantal eller 5j tunnland skatt äro beräknade till hvarje rote, drogo ett lindrigare roteringsbesvär än öfriga landskaps invånare, och således ej heller att de bort uteslutas från åtnjutande af den förmån, som för Rotehållare af andra indelta Regementen och Korpser var af Kongl.
De särskilda omständigheter, som förekommit vid uppgörande af förslag till den inom Jemtland verkställda rotering, bestyrkte ock att Rotehållarne derstädes ingalunda vore mindre betungade.
Rikets Ständer hade nemligen genom särskilda beslut uttryckligen förklarat, att jordens värde och förmåga att draga roterings- och rustningsbördan ensamt borde tjena till måttstock för det antal indelt manskap, sorn i Jemtland skulle underhållas samt att roteringen i berörde provins borde jernnäs till likhet med roteringen i det öfriga Sverige; och vid den för Jemtland sist föreslagna rotering behagade Kongl. Majit, sorn hufvudsakligen gillade Rikets Ständers åsigt, äfven i nåder förordna, att densamma skulle, om möjligt, uppgöras i enlighet med dessa allmänna grunder.
Efter hvad Rikets Ständer inhemtat, visade sig likväl, vid den af vederbörande embetsmyndigheter i sådant afseende verkställda undersökning, att, om, vid uppgörandet af den nya roteringen i Jemtland, den af Rikets
Ständer framställda hufvudgrund tillämpades, en högst betydlig minskning i nummerstyrkan skulle uppkomma; men då Kongl.
Maj; t ansåg en sådan minskning icke förenlig med fordringarne för landets försvar, blef det nödvändigt, så vida den för orten erforderliga truppstyrkan skulle kunna bibehållas, att särskilda medel till understöd för de rotermgsskyldige anvisades, hvarföre Kongl. Majit vid riksdagen år 4 850 och 4 851, då frågan om den nya roteringen pröfvades, fann godt i nåder äska vissa anslag att för ifrågavarande äöBih. till R.
4 Sami. 2 Afd. 2 Höft. 2 10 Sammansatta Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande M C. damål utgå, hvilka ock af Rikets Ständer beviljades, i sammanhang hvarmed Rotehållarne, såsom ytterligare bidrag till roteringens understödjande, erböllo dispositionsrätt öfver den under Krigs-kollegii förvaltning dittills stående så kallade reservmedels-kassan, som med en kapitalbehållning af 38,000 R:dr Banko till
Direktionen öfver Jemtlands nya roteringskassa öfverlemnades; och vore detta oaktadt, och på sätt Konungens Befallningshafvandes femårsberättelser utvisade, Rotehållarnes utgifter för rustning och rotering, i förhållande till hemmanens uppskattningvärde, betydligare i Jemtland än t. ex. i hvartdera af Wester-Norrlands, Örebro och Wermlands län.
Från den nyssnämnde fonden eller så kallade reservmedels-kassan utbetalades visserligen legan, årliga kontanta lönen och servisen till manskapet, äfvensom Rotehållarnes bidrag till beklädnaden, till ett sammanlagdt belopp af 12 R:dr 32 sk.
Banko; men då uti instruktionen för länets Roterings-kommission den 21 Maj 1846 blifvit i nåder föreskrifvet, att räntorna af berörde kassa komme att, såsom understöd för rustningens och roteringens utgörande, bibehållas, följde deraf att Rotehållarne åtnjöto i ersättning för denna ökade roteringsbörda så mycket mindre, som beklädnads-bidragets belopp utgjorde, och att de utbetalningar, som från kassan verkställas, i sjelfva verket fastän medelbart drabbade Rotehållarne, hvadan det syntes Rikets Ständer både billigt och rättvist att Jemtlands Rotehållare kommo i åtnjutande af enahanda förmån som blifvit Rotehållare inom andra provinser beviljad; derföre Rikets Ständer för sin del beslutat att jemväl det bidrag, som för Rotehållarnes räkning dittills utgått från roterings-kassan i Jemtland till beklädnaden för de vid länets Häst- och Fältjägarekorpser varande 725 rust- och rotehålisnummer, borde upphöra, hvaremot Rikets Ständer anvisat en summa af 3,683 R:dr R:mt, utgörande, efter en beräkning af 5 R:dr 8 öre på hvarje rote, det årliga anslag som erfordrades såsom ersättning för ifrågavarande bidrag, eller i rund summa 3,700 R:dr samma mynt, hvilket belopp således tillädes det af Kongl. Majit äskade och af Rikets Ständer då bifallna årsanslaget för lifmunderingen 204,500 R:dr.
Af Rikets Ständers underdåniga skrifvelse JV2 247 af den 1 Mars 1838, i anledning af Kongl. Majits nådiga Proposition om upphörande af fourage-passevolansafgiften vid beridna Rusthålls-regementen, och om
Statens öfvertagande af kostnaderna för nummerhästarnes underhåll vid möten, inhemtas att sedan Kongl. Majit i högstberörde nådiga Proposition ansett att, hvad beträffade Jemtlands Hästjägarekorps, der, i likhet med hvad vid de indelta Kavalleri-regementena och Korpserne fortfarande komme att ega rum, hästarne endast under marschen till möten och mönstringar utfodrades af de roteringsskyldige, men på sjelfva mötes- och mönstringsställena af Kronan, och hvartill ett anslag af 1,940 Ridr årligen funnes anvisadt, någon ytterligare lättnad i fouragerings-skyldigheten vid denna Korps för vederbörande Rotehållare icke påkallades, helst väsendtliga bidrag till rustningen derstädes utginge rån Jemtlands roteringskassa; så hade Rikets Ständer, vid de af Kongl. Majit sålanda nådigst framställda förhållanden rörande Jemtlands Hästjägare-korps ansett nå - Sammansatta Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande M 6. 11 gon lättnad i fouragerings-hesyäret ej böra till nämnde Korps utsträckas; hvaremot oell då Rikets Ständer, emot de af Kongl. Majit föreslagna grunder för verkställandet af den för det öfriga kavalleriet föreslagna förändring med fouragerings-bestyret, erinrat att om detta bestyr biefve bekostadt af Kronan endast å mötes- och mönstrings-piatserne, men skulle besörjas af Rusthållarne under marscherne till och från möten och mönstringar, fouragerings-besväret, hvars utgörande genom passevolans ej vidare kunde ifrågakomma, således skulle särdeles ojemnt drabba rusthällen, hvilka voro belägna på ganska olika afstånd från mötesplatserne, hade Rikets Ständer ansett att hästarnes underhåll borde af Rusthållarne bestridas endast under marschen till och ifrån sqvadronernes samlingsplatser; och hade Rikets Ständer, i öfverensstämmelse med dessa åsigter, medgifvit att de rustande vid indelta kavalleriet, som befriades från skyldigheten att in natura eller medelst passevolans-afgift underhålla ryttarehästarne vid möten och mönstringar, jemväl befriades från berörde skyldighet för marscherne mellan mötes- och mönstrings-ställena samt sqvadronernes samlingsplatser, och att allt detta bestyr i stöllet öfvertogs och bekostades af Statsverket.
Kostnaden härför hade Rikets Ständer ansett böra bestridas af det å 4:de Hufvudtiteln till Arméens vapenöfningar uppförda förslagsanslag, vid hvars bestämmande desamma blifvit tagne i beräkning; och hade slutligen, med anledning deraf att Kongl. Majit vid sin nådiga framställning om fouragerings-bestyrets öfvertagände af Statsverket fästat det uttryckliga vilkor, att denna förändring skulle komma att fortfara endast så länge, som nödige medel å 4:de Hufvudtiteln funnes för ändamålet anvisade, Rikets Ständer detta förbehåll godkänt.
Hvad sålunda anfördt blifvit och af handlingarne inhemtats har Sammansatta Stats- samt Allmänna Resvärs- och Ekonomi-Utskottet tagit i öfvervägande, äfvensom Utskottet tagit kännedom om beräkningar som motionären företett, grundade på uppgifterne i Landshöfdingarnes femårsberättelse!-, enligt hvilka beräkningar dels roterings-kostnaden i Jemtland utginge i ett förhållande af 1 till 47 å fastighetsvärdet, medan i öfriga delar af Riket det minst gynnande förhållande, det i Jönköpings län, vöre efter 1 på 54 af fastighetsvärdet, och det mest gynnande, nemligen i Wermlands län efter 1 på 236 af berörde värde; dels med hänsyn till folkmängden Jemtland uppsatte en indelt soldat på 74 innebyggare medan förhållandet i hela Riket vore ungefärligen det af en soldat på 100 af befolkningen.
Härvid har Utskottet, såsom inverkande på nu förevarande frågor, anmärkt, bland annat: att Rikets Ständer, uti förut omförmälda underdåniga skrifvelse J\° 35, af den 18 Mars 1857, erkänt att Jemtland, oaktadt de åtgärder, som, till beredande af lättnad i länets roteringsbesvär, tid efter annan blifvit vidtagne, fortfarande droge ett ingalunda ringare roteringsbesvär än öfriga landskap, utan fasthellre, i förhållande till hemmanens uppskaltningsvärde, vore tyngre roteradt än flera andra landskap; att hufvudsakligen derigenom att Jemtland, redan förr än Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om Statens, öfvertagande af kostnaden för nummerhästarnes underhåll vid möten blef vid förra 32 Sammansatta Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utshottets Utlåtande Jfö 6. riksdagen till Rikets Ständer aflåten, var i åtnjutande af den sålunda föreslagna befrielsen, berörde län gått förlustigt af den ytterligare lindring, som, genom Rikets Ständers beslut att utsträcka befrielsen jemväl till fourageringskostnaden för marscher emellan sqvadrons-samlingsplatserna och mötesplatsen tiilgodokom jordegarne i alla andra landskap der kavalleri af dem underhålles; samt att, framför allt, vid pröfningen af nu förevarande frågor, och för att bedöma hvad billigheten och rättvisan i afseende å dem kräfva, ej får ur sigte lemnäs att Jemtlands kavalleri underhålles, icke af Rusthållare, utan af Rotehållare, bland hvilka ett antal blifvit förpligtade att i stället för soldat underhålla nummerhäst.
Dessa sednare rotehållares uppdrag att hålla häst i stället för soldat har nu för dem medfört den förlöst att, medan alla andra Rotehållare, genom Statsverkets fullständiga öfvertagande af kostnaden för soldatbeklädnaden, rönt en betydlig lättnad i sin Roteringsbörda, så qvarstår deremot för dem som underhålla nummerhäst, bördan oförminskad, sådan den före berörde fullständiga öfvertagande egde rum.
Hvad motionären föreslagit om Statens öfvertagande såväl af fourageringskostnaden för marscher emellan sqvadrons-samlingsplatserne samt mötesplatsen, som af den del i kostnaden för sadelmunderingen som för närvarande af Rotehållarne utgöres, innefattar således blott ett närmande till en rättvisare fördelning af roteringsbördan emellan Jemtland och öfriga delar af Riket, genom att jemväl för Jemtland sätta i verkställighet den af Rikets Ständer förut godkända, men, vid tillämpningen, i nu omförmälda hänseenden förbisedda åsigt om billigheten och nyttan af dessa lättnader.
På dessa skäl, och enär den ifrågavarande fouragerings-kostnaden, hvilken, i anseende till de begge sqvadrons-samlingsplatsernes sinsemellan olika afstånd från mötesplatsen ojemnt drabbar
Rotehållarne vid den ena sqvadronen emot dem vid den andra, derförutan alltid måste vara förenad med vida större omgång, besvär och kostnad, då hvarje rote för sig nödgas ombestyra tillhandahållandet så väl vid insom utryckandet, af den ringa fourage-qvantitet som roten åligger anskaffa, än hvad fallet bör blifva för Statsverket, om på dess bekostnad hela förrådet på en gång anskaffades och hölies i beredskap, får Utskottet, med tillkännagifvande, att, enligt hvad motionären uppgifver, den ifrågavarande fourage-qvantiteten utgör vid inryckning till mötesplatsen |:dels, och vid utryckning qrdels ration för hvarje häst, och dessutom hvad som kan erfodras under marsch af 1f mil för Lifsqvadronen och | mil för Alsens sqvadron, hemställa det måtte Rikets Ständer för sin del besluta, att, under enahanda vilkor, som förra riksdagen fastställdes, eller att nödiga medel blifva å 4:de Hufvudtiteln uppförde och fortfarande dertill anvisade, Rotehållarne vid kavalleriet i Jemtland befrias från hästarnas fouragering för marscherna emellan mötesplatsen och sqvadrons-samlingsplatserna, samt att denna kostnad öfvertages af Stats - Sammansatta Stats■ samt Allm. Besa.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande M 6. 13 Statsverket, att utgå af. anslaget till Arméens vapenöfningar, hvilket, derest samma anslag vid denna riksdag förlorar egenskapen af förslagsanslag, då torde böra förhöjas med ett belopp, motsvarande den nu tillkomne utgiften, hvilken ej lärer uppgå till mer än 300 R:dr Riksmynt.
Hvad åter beträffar den af Rotehållarne hittills bestridda andel i kostnaden för sadelmunderingens underhållande, hvilken kostnad, enligt ett af vederbörande tjensteman i Kongl. Krigs-kollegium utfärdadt, af motionären ingifvet bevis, af roteringskassan utbetalats med 2 R:dr 10 sk. 3 rist Banko årligen för hvarje rote, anser Utskottet jemväl berörde kostnad, hvilken således lärer för 184 effektiva nummerhästar utgöra sammanräknadt 407 R:dr 14 sk.
Banko eller 610 R:dr 92 öre R:mt, böra, på förut anförde skäl, af Statsverket öfvertagas; och hemställer Utskottet således till Rikets Ständer < det måtte, med Rotehållarnes befriande från berörde utgift, an slaget till försvarsverket till lands i allmänhet eller Krigs-kollegii departementer, förhöjas med motsvarande belopp, eller, för vinnande af jemn summa, med 620 Rd:r R:mt.
Reservationer: af Herr Nauckhoff: »Emot Utskottets yttrande i afseende på ersättning för sadelmunderingen får jag reservera mig af följande skäl.
Utskottet har tillstyrkt ersättning för fourageringen under marchen till och från mötet på grund att vid sistlidne riksdag denna förmån blef öfriga indelta kavalleriet tillerkänd, detta skäl synes talande och billigt; men då motionären icke kunnat visa att roteringen i Jemtland är tyngre än uti andra provinser, så bör också ej med skäl en ersättning för sadelmunderingens underhåll, partielt till Jemtlands beridne rotar lemnäs, som otvifvelaktigt skall gifva anledning, att vid kommande riksdag, det öfriga indelta kavalleriets Rusthållare skulle begära att till en dylik eftergift vara berättigade.» samt af Herr Wrangel.
Prot. 1859 & 1860. 4 Sami. 2 Afd. 2 Haft. ■i STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 1860.
Besv- o. Ekon.-Ulsk:s Betänkande N:o 7. 1 \:o 7. Ank. till Exp.-Utsk. den 12 April 18G0, kl. 12 inidd.
Betänkande, i anledning af dels Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående förnyad författning om utskrifningssättet och inrättningen af allmänna Beväringsmanskapet, dels ock enskilda motioner i samma ämne.
Nämnde Kongl. Proposition har af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit remitterad till Lag-Utskottet, men af Högv.
PresteStåndet och Vällofl. Borgare-Ståndet till Stats-Utskottet; hvaremot de enskilda motioner, som nu äro i fråga och hvilka samtlige blifvit väckte inom Hedervärda BondeStåndet, öfverlemnats till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet; i anledning hvaraf, och med stöd af 43 § Riksdags-ordningen, ärendet blifvit behandladt af Sammansatta Stats-, Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet, som derunder haft tillgång till ej mindre protokollen rörande de diskussioner, hvilka inom Höglofl.
Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet vid nyssberörde remisser egt rum, än ock ett underdånigt Betänkande, angående lämpligaste sättet för beväringsskyldighetens fullgörande samt om ordnande af dithörande frågor, afgifvet af dertill förordnade Kommitterade.
Den omförmälda Kongl. Propositionen, hvilken är intagen i 1 Sami. 1 Afd. af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll under N:o 67, innehåller följande ”Förslag till Författning'? angående Allmänna Beväringsmanskapet.
Om tiden för beväringspligtens inträdande och upphörande. % Skyldigheten att till rikets försvar ingå i allmänna beväringen skall för hvarje
Svensk man vidtaga med året näst efter det, då han fyllt 20 år, och fortfara till och med det år, då han uppnår 23 år; dock med den utsträckning och de undantag, som i §§ 3, 4, 5, 6 och 7 omförmälas.
Brot. 1859 & 1860. 4 Sami. 2 Afd. 3 Haft. 1 2 Sammansatta Stats-, Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utslcs Betänkande N:o 7.
Beväringsmanskapet användes dels för arméens, dels för flottans behof, enligt hvad här nedan bestämmes.
Det undergår mönstring på sätt derom särskildt är stadgadt. § 2.
Med undantag af den i nästföljande § omförmälda del af sjöbeväringen, indelas beväringsmanskapet efter antalet af de år, under hvilka det är skyldigt att i beväringspligten qvarstå, uti fem klasser; så att t. ex. år 1860 i allmänhet höra till första klassen de, som äro födde år 1839; till andra klassen de, som äro födde år 1838; till tredje klassen de, som äro födde år 1837 o. s. v., allt på sätt bilagde tabell utvisar, och med iakttagande af de öfverflyttningar till annan klass, som föranledas af 4 §:s innehåll. § 3- Allt det rikets handelsflotta tillhörande sjöfolk, som är inskrifvet å sjömanshusen eller i Magistratens rullor; äfvensom sjökapitener och styrmän af handelsflottan, hvilka aflagt de för befälhafvare och styrmän å Svenskt handelsfartyg i författningarne stadgade kunskapsprof, samt maskinister å ångfartyg, tillhörande enskilde personer eller bolag, skola, med åtnjutande af dem i 26 och 34 §§ tillförsäkrade förmåner, vara skyldige att i krigstid tjenstgöra å Kongl.
Maj:ts flotta från och med året näst efter fyllda 20 år till och med det år, då 33 års ålder uppnås.
Denna utsträckning i beväringspligten tillämpas likväl icke på dem, som före inträdet i sjömansyrket på annat sätt till alla delar fullgjort sin bevärings-skyldighet. § 4.
Morn. -/.
Beväringsskyldig, som utan laga förfall uteblifver från inmönstring eller, sedan han blifvit inmönstrad, obehörigen undandrager sig fullgörande af honom åliggande vapenöfnings-skyldighet, skall, utom särskildt stadgad vitesbot och äfventyr af hemtning på egen bekostnad, till påföljande års första klass förflyttas och sedermera i allmänna beväringen qvarstå under fem år, räknade från och med det år, då han inmönstras och första gången undergår vapenöfning.
Har beväringsskyldig, hvilken, efter hvad särskildt är förordnadt, det ålegat att sjelf till mönstring medhafva sitt prestbetyg, sådant försummat och till följd deraf icke kunnat inmönstras, vare lag samma. Mom. 2.
Om beväringsskyldig åter bevistat första årets, men undanhållit sig ifrån andra årets öfningsmöte, skall han till påföljande års andra klass förflyttas samt i allmänna beväringen qvarstå under tre år efter det, då han andra gången fullgör sin vapenöfnings-skyldighet. Mom. 5.
För dem, hvilka af sådan anledning erhålla en utsträckt beväringsålder, upphör densamma med slutet af det år, under hvilket de inträda i femte klassen; dock må de ej längre än till uppnådd ålder af 40 år i beväringspligten qvarstå, äfven om de först under det 36 året eller sednare inmönstras och vapenöfvas.
Sammansatta Stats-, Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:s Betänkande N:o 7. 3 § 5- För beväringsskyldig, hvilken, på sätt i 27 § förmäles, såsom bevärings-elit åtager sig längre tjenstgörings—skyldighet än honom, såsom beväringsskyldig, eljest ålegat, gälle, med afseende å densammas upphörande, det aftal,,som derom blifvit med honom uppgjordt. § 6.
Vill egare af båtsmans-, ryttare- eller ständigt knektehåll, som är till utskrifning förbunden, sjelf utgå för ledigt rusthållsnummer eller ledig rote, hvari han deltager, och har han sig dertill anmält, samt bevisligen antagen blifvit, vare honom ovilkorligen förbehållet att, i likhet med beväringsmanskapet, afgå från krigstjensten vid slutet af det år, med hvilket hans beväringspligt skulle tilländagå; om ej annorlunda med delegarne i rusthållet eller roten är öfverenskommet.
Om befrielse från beväringspligten eller från vapenöfningar i fredstid. § 7. Morn. 1.
Från skyldigheten att deltaga i allmänna beväringen må endast undantagas: de som genom lyte, obotlig sjukdom eller kroppslig svaghet äro till krigstjenst oförmögne eller otjenlige; de som äro i krigstjenst vid arméen eller flottan eller vid lots- och fyringsverken anställde; postförare, som med beställningsbref lörsedde äro; postiljoner, när de blifvit i behörig ordning antagne; mästare och öfrigt underbefäl, äfvensom gesäller och timmermän med aflöning på artilleriets fyrverkare-, tyg— och bevärings- samt flottans timmermans- och handtverksstater; de vid gevärsfaktorierna samt krutbruken vederbörligen antagne och för dessa verk behöflige, så val ordinarie som extra, arbetare; de i svafvelberedningen inlärde och vid svafvelbruk skattskrifne arbetare, dock, hvad de sistnämnde angår, icke öfver fem man vid hvarje bruk, samt slutligen de i allmän tjenst anställde personer, hvilka Kongl. Maj:t, med afseende å rikets sannskyldiga nytta och behof, finner skäligt från beväringspligten i öfrigt fritaga; åliggande det dock dem, hvilka före bevärings-ålderns utgång lemna den tjenst eller det yrke, som utgjort anledning till deras undantagande, att vid nästpåföljande mönstring sig inställa, för att, om de finnas antaglige, i beväringspligten inträda. Mom. 2.
Skulle för öfrigt några särskilda eller ömmande omständigheter sig, förete för den, som utskrifvas bör, eller någon, som ännu qvarstår i beväringspligten önska att blifva från densamma fri, för att kunna till främmande land utflytta, vil Kongl.
Maj:t, uppå derom gjord underdånig anmälan, för hvarje fall sitt nådiga beslut meddela; dock skall ingen, som eger tillgång, erhålla sådan befrielse i fredstid, med mindre han erlägger den i 9 § omförmälda vapenöfningsfrihets-afgift samt, om han ej utflyttat, i krigstid genom legning sätter antaglig karl i sitt ställe.
4 Sammansatta Stats-, Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:s Betänkande N:o 7. § 8.