Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vöre det Kronan , så beviljades genast seqvester å den jord för bytet af hvilken bristen uppstått, äfvensom ersättning uttoges för alja föregående årens förlorade räntor, utan att någon undflygt funnes för den enskilte Gäldenären, hvilken dessutom måste vidkännas besväret att sjelf förskaffa sig utredning af fordringsbeloppet; men deremot betalar aldrig Kronan sin skuld till fullo till den enskilte, som ålägges icke allenast att styrka sin fordran, utan äfven uppgifva sådane Hemman och Lägenheter, derigenom han kari blifva betalt-, hvarunder han blottställes för alla möjliga uppskof, utan att kunna påräkna någon ersättning för de förluster, som tidsutdrägten medför, hvilket förhållande nu äfven ägde rum, då, efter mångfaldiga omgångar och uppskof, saken änteligen blifvit dragen under ' ■' (\
• ' , ' 1/^.2 Stats- Utskottets R.
Sttrs pröfning, hvarvid Utskottet, med tillstyrkande af bifall till Hrr af Wetterstedts och Adlerbrants påståenden, dermed förenat nya hinder och uppskof, som ingalunda finnas beliöflige, såsom ”att R.
M:t i underd. anhålla, att noggrann undersökning och värdering af de under Ädeiforss lydande samt af Sökanderne Uppgifne Hemman och Lägenheter måtte verkställas samt införsel Sökauderne meddelas i så stor del af samma Hemman, som K. M:t, efter en fullständig utredning af förhållandet, i Nåder pr öfvar emot deras godkände och nu innehafvande fordringar svara,” enär, efter Hr Tharns tanka, pröfningen huru stor del af de ifrågavarande Hemmanen motsvarade Sökandernes fordringar helt enkelt tillhörde K.
KammarCollegium att uppgöra enligt JordeBöcker och Skattläggningslnstrument, utan att vidare värdering eller undersökning voro af nöden.
Som Hemmanen äro KronoSkatteRusthåll, och ingen fråga uppstått örn en högre uppskattning, i händelse Kronan varit fordringsägaren, hemställer Hr Tham hvarföre ej lika behandling må äga rum , der Kronan vore Gäldenär, och det endast vore Hemmanens Jordeboks-ränta, som kunde läggas till grund för deras motsvarighet mot fordringarne, i hvilken ränta ingen förhöjning lärer kunna äga ruin.
Den nya undersökning
Utskottet föreslaget ledde således endast till nya förluster för Sökanderrfe, i stället för hvilket förslag
Hr Tham tror Utskottet hafva handlat < rättast, om det hemställt, alt Sökanderne må äga rätt att ur de uppgifne Hemmanen få sine fordringar genast godtgjordej i den mohn de svarade mot Hemma - Betänka nden, N:o 344- 143 nens Jordeboksränta, enligt den liquid, som deröfver i KammarCollegium kan uppgöras, serdeles som i nämnde Verk alla nödiga upplysningar för Jiquiden redan måste finnas och den föreslagne värderingen icke kunde föranleda till någon förhöjning i Jordeboksränta n och lika litet ny skattrefning kunde komina i fråga vid desse som andre ordenteiigen skattlagde Hemman.
Af Hr Danckwardt, Magnus Georg, som, i anledning af Utskottets ofvananförde hemställan, äskat upplysning, huruvida ersättningen skall meddelas på det i Författningarne stadgade och hittills iakttagne sätt i dylika fall eller om någon annan grund derföre skall följas.
Då, efter Författningarne nu så tillginge, att om, såsom i Jönköpings
Län vore vanligt, ett helt Skatte- eller Krono-Hemman hade 3i D:rs ränta efter Jordeboken, erhölles jordägande eller skatterättighetefi af Hemmanet mot en skatterätts-fordran af 3i D:r, då den härrörde af Hemman inom samma Provins, emedan Jiquiden skedde efter räntornes uträknande med förvandling å ömse sidor, och då ett helt Hemman i nämnde Län. vanligen vore värdt minst 2000 R:dr B:co,, men en skatterättsdaler gällde i3 R:dr 16 sk. efter det man och man emellan antagne och äfven af Kronan fastställde priset derå för bytesfordringars godtgörade, utgjorde efter denna utredning 3r D:r — 4'3 Rtdr 16 sk., i hvilken händelse Sökanderne för sin skatterättsfordran 63
D:r eller 84o R:dr skulle af Ädelforss hemmanen erhålla skatterätten till en hemmansdel, värd sistnämnde belopp, på hvilket sätt Staten icke gufve 144 Stats-Utskottets för fordringorne större ersättning, än som deremot verkligen svarade; yrkande Hr Dankwardt tillika, att antingen sådant eller ock att motsatsen, nemi. att ersättningen skall i hittills vanlig ordning meddelas, tydligen uttryckes, på det att icke, vid verkställigheten af R.
St:rs beslut, nya tvifvelsmål om rätta förståndet deraf inåtte uppkomma; hvarjemte
Hr Danckwardt sökt vederlägga Hr Thams uppgifter, i afseende på det olika behandlingssätt, som i enahanda beskaffade frågor skall äga ruin, då Kronan vore fordringsägare; med anledning hvaraf Hr
Tham ytterligare yttrande afgifvit.
Hr Domprosten Heurlin har, under förklarande, att han i hufvudsaken gillade Utskottets Betänkande och medgåfve, det Hrr af Wetterstedt och Adlerbrant erhålla införsel i de under Ädelforss lydande, af Sökanderne uppgifna Hemman och Lägenheter till så stor del, som svarade emot deras godkände och nu innehafvande Skatterätts-fordringar, yttrat lika åsigter i ämnet med Hr Danckwardt, och uti hvilka Hr DoraProsten
Holmström äfven instämt, under yrkande, att, till bevarande af Kronans rätt, alla försigtighetsmått måtte vidtagas uti bestämmandet af sättet för liquiden af denna Kronans skuld, så att Sökanderne, som för det ringa värdet af högst i3 R:dr 16 sk.
Banco för hvarje .SkatteRätts-Daler år 1817 kommit till egande af berörde fordran, erhålla hvarken mer eller mindre, ändem, tillföljd af samma Liquidationsgrund, rättvisligen tillkomne; hvarmed Hr Prosten Åstrand sig förenat.
Casper Betänkan den, ]Nr:o 344- i4^ Casper TVijkman från Upsala Län, Nils Mansson från Malmöhus Län ro. fl. Ledamöter inom Hederv.
BondeStåndet hafva instämt uti Hr StatsSecreteraren Danckwardts den 26 October 1824 afgifue och uti Betänkandet Wto 275 intagne underd. yttrande i ämnet samt yrkat, att Utskottet borde uppgifva de grunder, hvarefter undersökning och värdering å Ädelforsshemmanen borde förrättas, på det Kronan genom förevarande skatterätts liquidation icke måtte iråka någon förlust ; hvaremot andre Ledamöter dels godkänt Betänkandet dels ansett roerberörde Hemman och Lägenheter icke böra till den fordrade ersättningen användas annorlunda än genom försäljning på öppen auction, der fordringsägarne sjelfve kunde bevaka deras rätt samt dels, att den blifvande penninge-ersättningen borde beräknas efter det mynt, som var gällande, då fordringarne uppkommö; hvarjemte Peter Persson från Jönköpings
Län hemställt, att af rneranämnde Hemman under Ädelforss först borde uttagas Boställen inom Östra Harad för de Tjenstemän, sorn hos K.
M:t sig dertill anmält och deribland KronoSkatteHemmanet Skirö Kåragård, § Mantal åt KronoLänsmannen Hultman, som hade det vidsträcktaste
Länsmans-D'„ strikt inom berörde Härad, dock i afräkning på dess Lön, hvarigenom Staten icke skulle belastas med något nytt anslag.
Härförutan liar i allmänhet blifvit anmärkt, att Sökanderne icke begärt ersättning för sine fordringar uti Pauliströms JernVerk med derunder lydande Hem5 B. 10 i /{G S t a t s - U t s k o 11 e t s man samt Hemmanen Gartorp och Kopparp, sa att desse icke böra dertill komma i fråga, utan kunde nämnde JernVerk och Hemman genast-försäljas, utan afvaktan af förstnämnde frågas verkställande.
I anledning af hvad sålunda blifvit anfördt, är detta ämne i hela dess vidd å nyo af Utskottet öfvervägadt; hvarvid, hvad försl beträffar grunden, hvarefter CanzliRådet af Wetterstedt och HofRättsRådet Adlerbrandt böra förnöjas för deras ägande skatterättsfordringar; så och enär Utskottet, i enlighet med hvad förra Ständer bestämdt antydt, föreslagit, att berörde ersättning borde utgöras med så stor del af de under Ädelforss lydande Hemman, som deremot svarade, har Utskottet icke ansett sig tillhöra att afgifva yttrande om sättet, hvarpå Författningarne i förevarande fall borde tillämpas.
Utskottet tror sig dock böra, till förtydligande af dess förslag och på det vidare missförstånd i denna del må kunna undan1'ödjas, hos R.
St:r vördsamt föreslå: att R.
St:r må medgifva, att Herrar Adlerbrandt och af Wetterstedt för sine godkände Skatterättsfordringar erhålla ersättning efter Jordeboksvärde i de af dem dertill uppgifne Hemman under Ädelforss, till så stor del, som, efter i allmänhet stadgade grunder, mot fordringarne belöper, och att underd.
Skrifvelse härom från R.
M:t må afgå med underd. anhållan, att K, KammarColIegium må erhålla
Nådig befallning att verkställigheten häraf låta skyndsamt besörja.
Betänkandet), N:o 344- *47 Vidkommande sedermera frågorne dels om försäljning af Pauliströms JernVerk med öfrige Hemman och Lägenheter samt dels deras användande till Boställen för Tjenstemän i orten; åberopar Utskottet hvad i desse afseende!) uti Betänkandet N:o 275 anfördt och föreslaget blifvit.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om en Brobyggnads uppförande vid Borgås Sund. (U.-A.) H öglofl. R. o. A. har till Utskottet remitterat ett anförande af Hr Friherre Ridderstolpe, Fredr., deruti Hr Friherren, åberopande dess yttrande vid det tillfälle Hr Grefve Gyllenborg, Joli. Heim., afgaf dess Motion om erhållande af Statsbidrag till uppförande af en Bro öfver Qvicksund, framställt förslag om Brobyggnad vid BorgåsSund, utan Statens direeta betungande; i hvilket afseende Hr Friherren, med förutsättning om fl itt erhållande af nödigt Ekevirke till vasar från Strömsholms Kungsgårds Agor, ansett, att af den för brobyggnadens verkställande å sistnämnde ställe beräknade kostnad, 3ooo R:dr Banco, genom patriotiska bidrag 2000 R:dr kunna anskaffas, så framt följande 2ne förmåner erhållas, nemi.: 1:0 Att Staten på 20 års tid lemnar ett räntefritt lån af 1000 R:dr B:co, lill liqviderande hvaraf StasVerket årligen under lika lång tid skulle innehålla de 5o R:dr B:co, sorn nu af Staten årligen till j/[8 StatsUtskottets * Färjans underhåll utbetalas, och efter hvilken tidsförlopp denna årliga utgift alldeles skulle försvinna samt Staten derigenom tillskyndas en vinst af 5o R:dr B:co örn året; och i:o
Att tillstånd erhålles till upptagande af Bropenningar, lill dubbelt belopp, emot hvad som nu gifves för öfverfarten å en Färja, der tidsförlust vöre den dagliga olägenheten och lifsfara understundom den obehaglighet, hvarifrån vägfarande gerna skulle lösa sig medelst förhöjd afgift.
Utskottet får i anledning häraf anföra, att, då Hr Friher re Ridderstolpes förevarande Motion först under d. to sisth Sept. blifvit lill Utskottet remitterad, eller sedan StatsAnsIagen af Utskottet blifvit föreslagne, hvarvid alla Statens tillgångar till deras belopp blifvit beräknade, Utskottet nu saknar utvägar, lill medels anvisande för det af Friherren afsedde ändamål, och Utskottet kan således ej föreslå något serskildt Anslag för rnerberörde Brobyggnads uppförande; rnen då, ibland de anvisade StatsUtgifterne äfven ingått Anslag under RiksStatens g:de HufvudTitel till K.
Disposition för Handelns och Näringarnes upphjelpande, anser Utskottet tillika vederbörande kunna vända sig med underd.
Ansökning i ämnet till K. M:t, som utan tvifvel lärer i Nåder låta undersöka förhållandet, och, så framt företaget dervid finnes af vigt och allmännare nytta, dertill torde af sistberörde Anslag anvisa nödige medel, i raon af tillgång, då äfven frågan om Ekevirke till Brobyggnaden från Ströms - Betänkande n , N:s 346, 346. i4g holms Kungsgård kan under Kådig pröfning komma; Af hvilken anledning Utskottet vördsamt tillstyrker: att ifrågavarande Motion må af R.
Ii, Sl:r lemnäs utan åtgärd.
Memorial, i anledning af K. M:ts Nådiga Skrifvelse, ang:de inkomsterne från Ön S:t Barthelemy.
(I.-A.) JN, M:t har under den 20 sistl.
Kov. till Utskottet aflåtit en så lydande Kådig Skrifvelse: ”Genom Kådig Skrifvelse af den 8 October 1823 meddelade K. M:t Riksens då församlade St:rs Statsutskott underrättelse om förbållandet med inkomsterna från Colonien S:t Barthelemy och om de orsaker, som då voro verkande på denna Ös handelsrörelse och afkastning.
Den öppnade liandelsgemenskapen emellan NordAmericanska Förenta Staterna och Engelska Colonierna i Vestindien, sorn ägde rum i kraft af Engelska Regeringens år 1822 fattade beslut, fortfor under derpå följande fyra år, att* i rörelsen på Ön S:t Barthelemy och i K.
M:ts deraf beroende inkomster förorsaka ett lägervall och en minskning, som ej kunde annat än för K.
M:t blifva ganska bekymmersamma.
De högst betydande förskott, hvarmed K.
M:t redan sett Sig föranlåten komma Bartbelemyska Cassan härstädes lill undsättning i och för sådane å densamma anvisa - -1 i5o SlatsUtslottets de utgifter, hvartill på Rikets Stat ingen.tillgång fanns, roen som af behofvet voro påkallade, måste, sedan Colonidns intrader ej längre motsvarade de oundgängeligaste försvars- och förvaltnings-kostnaderna, hvarken på stället eller i Moderlandet, ännu ytterligare ökas genom betydeliga och årligen växande Summor, ehuru intet tillfälle försummades att, genom indragning af Embeten och arfvoden, nedsätta Utgiflsstaten till minsta möjeliga belopp.
När Engelska Regeringen år 1826 förklarade, det tillåtelsen för de NordAmericanska Förenta Staternas fartyg, att besöka Engelska Colonierna, skulle den i December samma år upphöra, började man hysa det hopp att handeln på S:t Barthelemy skulle vinna någon tillväxt.
De i Danska och Holländska Frihamnarne, förnämligast i S;t Eusiache, vidtagna åtgärder, bestämde K, M;t att under denjiy Jan. 1827 anbefalla utfärdandet af en ny Tull-tariff, hvarigenom dels Tullafgifterna å inkommande och utgående Varor nedsattes till 1,2 a högst 3 procent, dels vissa andra umgälder afskaffades, K.
M:t hoppas genom denna författning för framtiden betrygga Coloniens förmåga att utgöra kostnaden af dess förvaltning och oumbärligaste försvarsanstalter, äfven emot Sjöröfvare, men har ock föresett, att något betydligt öfverskott utöfver hvad dessa utgifter kräfva, ej heller blifver att för framtiden påräkna.
De förskotter, K.
M:t bestridt och som äro Dess ‘fordringar på Gassans blifvande tillgångar, ut - Betan konden, N:o 346, 347- i5t gjorde den r sistl.
Oetaber, en summa af 192,339 R:dr B:co, 32 sk. 4 >:st.” K. M:t förblifver R.
St:rs Statsutskott med all Kongl.
Mits Nåd. tillkännagifvande, om förhållandet med inkomsterne från Ön S:t Barthelemy, under den tid som framflutit sedan år 1823, då äfven underrättelse i berörde ämne R.
St:r meddelades, har Utskottet ansett icke fordra annan åtgärd, än att till R.
St:r detsamma vördsamligen frambära.
Den 5 December 182g.
N:o 547.
Utlåtande, i fråga om förändrad reglering af Fjerdingsm,ännens LöneAnslag.
(U.-A.) Under åberopande af Förstärkta Stats-Utskottets beslut, hvarigenom det nu utgående Löne Anslaget för Fjerdingsmännen ansetts böra än vidare fortfara, har Riksdagsfullmäktigen Lars
Bygdén fran ^Vesterbottens
Lån, med den rätt 56 §.
Riksdagsordningen honom lenmade, uti Memorial, som till Utskottet blifvit remitteradt, framställt det alternativa förslag, att antingen i den mohn, som nu varande Fjerdingsman med Löner afgingo, K.
M:t måtte tillvägabringa och i5a Stats-Utskottets till verkställighet befordra en sådan reglering af Lö.- neAnslaget för Fjerdingsmannen, att alla orter och alla Fjerdingsman i Iliket kommo i åtnjutande af lika rätt och andel uti detsamma, eller ock R.
St:r öka anslaget till så stort belopp, att enahanda Lönevilkor kunde erhållas af de lönlöse eller svagast lönte Fjerdingsman, som alla de nu lönade Fjerdingsmannen per medium innehafva.
Detta har Utskottet i öfvervägande tagit; men som, efter redan verkställd Statsreglering, några tillgångar icke kunna af Utskottet uppgifvas för löner åt Fjerdingsmannen i de orter, der de äro i saknad af sådane, samt den af motionären föreslagne och i Utskottets tanka nästan overkställbara fördelning , samtelige Fjerdingsmannen emellan, af det nu bestådde inskränkta LöneAnslaget för åtskillige af dem, skulle föranleda till en så ringa löne-inkomst för Fjerdingsmännen i allmänhet att allt ändamål med Anslaget skulle förfelas; altså anser Utskottet sig icke böra tillstyrka ft. H.
St:rs bifall till någotdera af de uti ofvanberörde motion upptagne förslag.
Den 5 December 1829.
Utlåtande, i anledning af vackt motion, att Fjerdingsmanstjensten ieke må af Fräket bestridas.
(I-A.) G enom Utdrag af H. Ii. o. Acl.-s Protocoll den g:de sisiiidne November, har till Utskottet blifvit reniit - Betänkan den, N:o 248. i53 teradt ett af Hr Friherre Wrangel, Henning, samma dag afgifvit anförande, af det innehall: alt, sedan, genom det Förstärkta StatsUtskottet, med R.
St:rs magt, Beslut blifvit fattadt, att Fjerdingsrnännen skola bibehålla sina löner; så ansåge Or Friherren nästan för gifvet, det K. M:t finner Fjerdingsmanna-bsfattningen böra förblifva vid hvad den förut varit, emedan uti den K. propositionen det vilkoret gjordes, att, då lönerne försvunno, Frälset äfven skulle åläggas att deltaga i detta onus; hvadan Friherren, med anledning af 56 §.
RiksdagsOrd ningen, såsom en ny motion framställt, att, som hittills skedt, Fjerdingsmannatjensten icke- af Frälset må bestridas, enär, i annat fall, lönebeloppet till nästan oändlighet blef fördeladt, emedan antalet af de tjenstförrättande blefve vida större.
Utskottet får, i anledning häraf, fästa R.
St:rs uppmärksamhet på det förhållande, som i Utskottets Memorial N:o 297, sid. 4^9, blifvit anmäldt, nemi. att, genom alla 4 RiksStåndens beslut, R.
St:r förordnat, att med Frälsejorden bör åtfölja pligten, att deltaga i utöfningen af Fjerdingsmanna-befattningeo.
Beslutet härom, sådant det efter Utskottets förslag af RiksStånden blifvit laget, finnes lill innehållet samrnanfattadt uti Utskottets Memorial K:o 335, angående StatsRegleringen i allmänhet.
Och då förevarande fråga , af R.
St:r således redan pröfvad och afgjord, icke synes kunna vid detta Riksmöte blifva föremål för vidare handläggning, enär, i54 Stats-Utskottets i sådant fall ett af R.
St:r fattadt beslut skulle, genom ny öfverläggning, kunna upprifvas; liar Utskottet ansett Hr Friherre Wrangels ofvanberörde motion, i följd deraf, icke böra till pröfning upptagas.
Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Betänkandet N:o 190, angrde ersättning till frami.
BergsRådet, Friherre Hermelins inhemta, att Utskottets förenämnde Betänkande blifvit af H.
PresteStdndet den 16 sisth Julii samt af V.
BorgareSlåndet och 11.
BondeStändet d. 13 i berörde månad godkändt, finner Utskottet sig icke kunna till någon ytterligare åtgärd upptaga de anmärkningar, som bos H. R. o. A. blifvit väckte vid ofvanåberopade yttrande, enär frågan, likmätigt 69 §. i Reg.Formen, är att anse såsom afgjord.
E11 Ledamots serskilda mening bifogas.
Af Hr von Hartmansdorffj August; Genom de afiemnade 2:ne Betyg, det ena utgifvet af Häradsskrifvaren Pehr Öhrling den 8 October 1812, innehållande att uti Norrbottens Län samt Torneå och Luleå Fögderier, alla, som vid försiggångne Bevillnings-Tuxerin - N:o 54g Arfvingar, (U.-A.)
Då Utskottet genom erhållne ProtocolIsUtdrag fått Reservation: Betänkanden, N:o 34g. i53 gar blifvit någon Bevillning, antingen till skydd för person och egendom eller för behållen Inkomst, påförd I i grund af 1810 års Bevillnings-Författning, njutit afskrifning till en tredjedel för lidandet under sista krig, ehuru sådant i orten ej kunnat observeras för de Egendomar, Verk oeir lägenheter, hvilkas ägare varit å annor ort mantalsskrifne; — samt det andra afUppbördsCommissarien Straas, som, under den i3 Mars detta år, medelst Utdrag af Taxerings-Längderne för S:t Clarae Församling i Stockholm, intygatl att BergsRådet Friherre Hermelin erlagt uti såkallad Skyddsafgift såsom fastställd Bevillning, efter uppskattning från LandsOrterne för år 1810, 367 R:dr 3 sk. 4r:st,. för år x811, 207 R:dr 16 sk. 8 rist., och för år 1812 22g Rtdr 37 sk. samt att detta blifvit, efter hvad Räkenskaperne utvisa, till fulla beloppet betaldt, utan att någon minskning eller afkortning härvid ägt rum, hvarigenom är, efter mitt omdöme, vitsordadt, att Frih.
Hermelin tillgodonjntit, enligt 11 Mom. af 4 §• > i8ro års Bevillnings-Förordning, den afskrifning med £ af afgiften å behållen inkomst, efter TarilFen Nto r som nämnde Bevillnings-Förordning föreskiifver.—
Då icke något bevis blifvit företedt eller åberopadt sorn moisäger trovärdigheten af detta förhållande och icke ens uti K.
M:ts under den 3 Aug. 182b' meddeldte Nåd.
Resolution finnes något betyg af motsatt innehåll åberopadt utan lärer det uti samma Resolution influtne yttrande att bemälte Friherres inom Norrbottens Län belägne Egendomar tillgodokomrnit den af R.
Sttr beviljade betydliga eftergift af 1810 års Krono-Utsky Ider, — af 156 Stats-Utskottets misstag influtit, härrörande förmodeligen ifrån Expeditionshafvandens supposition, att sådant verkeligen blifvit iakttaget och för att begagna såsom skäl emot den sökte ersättningen för den ifrågavarande Luleå Brobyggnad.
— Att någon eftergift af 1810 års Kronoutskylder eller rättare sagdt Bevillning ägt rum, kan skäligen desto mindre påstås eller supponeras derföre att förenämnde Bevillnings-summor för åren 1810, i8n och 1812 utgjort mindre belopp än de för år 1809 uti Ilandlingarne uppgifne Krono-Utskylderne 1,692 R:dr i4 sk. 9 r:st.
Banco, enär under denne sednare benämning allmänt förstås icke allenast den så kallade temporaira Bevillningen, utan äfven alla ordinarie Utlagor, såsom Hammarskatt, Tionde-Tack jern, Skogs-och llecognitions-Afgifter, Sågvcrks-Afgift, Mantals-Penningar, o. s. v. Till ytterligare styrka härföre kan jemföras den bland Handlingarne varande utförliga UppbördsLängd för ett] föregående år för Friherre Hermelins Egendomar i Norrbotten, uppgående till ännu större summa, deraf jemväl finnes att Frih.
Hermelin blifvit påförd lösen för icke mindre än öfver 100 Sköf Stångjern för endast 3:ne nye af honom tillskapade Bruks-anläggningar.
Då förenämnde Ordinarie Utskylder i alla tider uttagits der egendomen är belägen, och sådant äfven 1810 och följande år ägt rum medelst desammas uttagning i Norrbotten, bör så mycket mindre anmärkningsvärdt förefalla , att endast sjelfva Bevillningssumman för desse åren uppgått till mindre belopp, ehuru den föreskrifne lindringen för Westerbottens Province icke tillgodonjutits af Frih. Hermelin.
Betänkanden, N:s 349, 35o. i5y — Och att Bevillnings-summorne för åren 1811 och 1812 för hvardera året, utgjort mindre än för år 1810, skall hufvudsakligen härröra deraf, att under loppet af sistnämnde år blef Selets Bruksegendom eller en betydlig andel af de Norrbottniske Egendomarne försåld, och Bevillningsbeloppet för densamma borde således icke vidare Säljaren påföras.
Att, på sätt uti det återremitterade Betänkandet pag. 118 otnnämnes, Curatorerne i frami.
Frih. Hermelins
Goncnurs anmält det de resterande Krono-Utskylderne för åren 1810, i8ri och 1812 blifvit Jiquiderade, kan, efter mitt omdöme, icke deraf dragas någon giltig anledning af ett förhållande, stridande emot det ofvan upptagne och bestyrkte.
— Varandes benämningen af resterande Krono-Utskylder — eller också endast Restantier, en ganska vanlig benämning o alle obetaldte Krono-Utskylder, ehvad den. skattskyldige betalt något eller intet af sin KronoGcntribution.
När vidare härtill kommer att å Friherrarne Hermelins sida erbjudits qvittning å hvad de kunna, efter deras ansökning, utbekomma för räntebeloppet å 1809 års Krono-Utskylder under den tid de haft anstånd med deras betalning, — så synes allt skäl för bifall till Motionen vara för handen.
Utlåtande i anledning af väckt Motion om Atskillige af de uti (io §.
Reg.Form. omnämn - 158 Stats -Utskottets de Bevillningars lefverering till Riksgälds Contoiret.
(L-A.) H os H. R. o. A. hav Herr Friherre Anckar sw'dr d , Carl Henric, afgifvitett anförande, af innehåll, ibland annat, att, som It.
St:r vid sista Riksdag, sedan de beslutat det alla inflytande Tullmedel dädanefter borde aflemnas till RiksgäldsContoiret, fått emottaga K. M:ts Nådiga Svar, att K. M:t icke medgåfve Tullmedlens aflefverering till RiksgäldsContoiret såsom en i K.
M:ts administrerande myndighet ingripande och för öfrigt till en onödig omgång Jedaaule åtgärd; men R.
St:r vid sista Riksdagen icke ingått i någon pröfning af riktigheten i denna åsigt, och då Friherren, för sin del, trodde, att det tvärtom skulle leda till ordning och vara enligt med ett fullkomligare Systeme, att alla genom Bevillning ingående medel emottogos af det R.
Sl:rs Verk, dit den så kallade Allmänna Beviilningen ingår; H:r Friherren alltså ansett sig höra fästa R.
St:rs uppmärksamhet på angelägenheten af att i så god tid få denna fråga afgjord, att
Statsanslagen först i följd deraf måtte komma att bestämmas.