Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad slutligen angår Revisorernes yttrande, att, enligt de vid härvarande Korrektions-inrättningar tillämpade matordningar, kosthållet derstädes syntes vara bättre, än det, som den frie, i andras bröd ej varande, arbetaren, den indelte soldaten vid tåg och marscher samt den fattigare delen af befolkningen i allmänhet äro i tillfälle att erhålla; så får Styrelsen i underdånighet andraga, att, enär någon måttstock för jemförelsen emellan det kosthåll, staten består en korrektionist och det en fri person af den fattigare klassen kan sig bereda, destpmindre lärer förefinnas, sorn en menniskas af nyssnämnde klass lifsuppehälle ej kan bestämmas hvarken till qvantiteten af föda, eller kostnaden för dess anskaffning, helst detta uppehälle på de olika graderna af fattigdom omvexla och aftaga ända derhän, att man någon gång erfar, att uslingar dött af svält; och då det förekommer osannolikt, att soldaten för den kontanta aflöning, som med 13 sk. 6 rst. om dagen honom under tåg tilldelas, ej skulle kunna förskaffa sig lika god och ymnig föda, sorn korrektionisten på Långholmen undfår, hvilkens portion i medeltal under åren 1844 och 1845 kostat 7 sk. lii. rst, synes det som, derest jemförelse emellan soldatens och korrektionistens underhåll skall anställas, till grund derför heldre borde tagas hvad Eders Kongl. Maj:t och Kronan, likmätigt Fältstaten, i krigstid och under öfningsläger i fredstid består soldat, eller proviant-portionen in natura, hvilken jemförelse dock, i stället att leda till den af Revisorerne dragna slutsats, gifver det resultat, att en korrektionists på Långholmen portion utgör endast fyra femtedelar af en soldats fältportion; hvarjemte Styrelsen ansett sig böra fästa Eders Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet derpå, att vid Korrektions-inrättningen på Långholmen fångpersonalen tillförene mest bestått af försvarslöse personer, hvilka icke blifvit till undergående af bestraffning der intagne, samt att de på sednare tid vid inrättningen intagne straff-fångar sysselsättas med stenhuggning, hvilket tunga och under tolf timmar dagligen fortfarah - — 414 — arbete krafvel1 en stark föda, så att någon annan minskning i portionen, än som för bristande flit, under namn af ”latkost” ålägges,” icke torde skäligen kunna göras.
Till bevis derpå, att nedsättning i kostnaderna för straff-fångars underhåll varit föremål för Styrelsens omtanke, torde emedlertid, bland annat, få anföras, att Styrelsen, redan vid afgifvande af förslag till stater för år 1845, i underdånighet föreslagit minskning i brödportionen med en tredjedel för fångarne vid de strafffängelser, hvarest icke ständig sysselsättning kunde dem beredas, och hvilken minskning, sedan den Eders Kongl. Maj:t i nåder fastställts, blifvit, oaktadt vederbörande Kommendanters deremot yttrade betänkligheter, genomförd.
Styrelsen anser sig likväl, tilf undanrödjande af den nu allmänt rådande föreställningen, alt fångkosten är bättre än behofvet påkallar, böra i underdånighet hemställa, om icke Eders Kongl. Maj:t skulle i nåder finna lämpligt infordra Sundhets-Koilegii underdåniga yttrande, rörande det qvantum födoämnen, som, med iakttagande af största besparing i kostnad, anses behöfligt och tillräckligt lör till tvångsarbete hällne fångar.
Med återställande af remiss-handiingarne samt bifogande af en utaf undertecknad, General-Direktör, afgifven förklaring öfver en i Revisorcrnes ifrågavarande underdåniga Berättelse upptagen, fång vårdsförvaltningen icke rörande, anmärkningspunkt, framhärdar Styrelsen med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Aller 11 ådigste Konung!
Eders K o 11 g 1.
M a j: L s underdånigste, tropligtigste ..tjenare"och undersåte:1, K. voss TROIL. R.
Cederschöld. C. M.
Kruskopf.
Slockholm den 28 Januari 1848. E. A. F. Lindencrona. — 415 - General Direktören E. von Troils särskilda förklaring öfver 1847 års Revisionsberättelse. s Stormakt i gste Aller nådigste Konung!
Rikets Ständers sednast församlade Revisorer hafva anmärkt, hurusom, sedan Eders Kongl. Maj:t, under den \[\
December 1840, förordnat, att Ordföranden i Fångvårds-Slyrelsen Loide under tiden frånträda de lönevilkor, förut innehafvande tjenst åtföljde, och hvilka då, efter sig företeende omständigheter, skulle antingen uppbäras af den, som komme att samma tjenst bestrida, eller ock Stats-verket besparas, jag likväl under
December månad 1844 och liela äret 1845, jemte arfvode såsom Ordförande i Fångvårds-Styrelsen, åtnjutit och qvitterat Majors-lönen vid Westerbottens Fältjägare-Corps för samma tid: anmälande för hållandet till den åtgärd, Rikets
Ständer kunde finna skäl att i anledning deraf vidtaga; hvarefter slutligen upplyses, att ofvannämnde Majorson, under den 7:de Juli 1846, blifvit, såsom dels till den tjenstförrättande ollicern allemnad, dels till Stats-verket inbetald, fullständigt redovisad.
Enär, enligt ofvannämnde nådiga Bref af den 14 December 1842, Eders Kongl.
Måj:t förklarat
Sig vilja i hvarje sådant fall, som det ifrågavarande, i nåder besluta om fördelningen och användandet af den lön, som borde frånträdas, lärer ock deraf vara en följd, att någon verkställighet af det nådiga beslutet ej kunde följa förr, än detsamma hunnit utfärdas, hvarföre jag ock, i afvaktan deraf, endast till den tjenstförrättande ollicern förskottsvis aflemnade hvad jag förmodade komma att honom tillerkännas, men så snart Eders Kongl. Maj:ts nådiga föreskrift blifvit mig meddelad, densamma genast fullgjorde; hvilket förfarande synes mig med förhållandernas beskaffenhet så öfverensstämmande, att vidare förklaring icke erfordras.
Deremot skattar jag mig lycklig, att det ej kan tillkomma mig att förklara hvad åtgärd, Rikets Ständer, med anledning häraf, skola kunna besluta att vidtaga, eller af b vad anledning
Revisorerne gjort hemställan om sådan åtgärd, innan de upplyst, att full redovisning ägt rum, då det hittills ansetts i sin ordning att meddela alla på saken inverkande kända förhållanden, innan hemställan om åtgärd derutinnan afgifvits; äf - — 416 vensom huru förfarandet med besparingar inom Westerbottens FäJtjägare-Corps kan föranleda anmärkning mot Fångvårds-Styrelsens räkenskaper och förvaltning.
Framhärdande med djupaste vörnad, trohet och nit, Stormäktigste, Aller nådigs te Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåte, E- v. Troil Stockholm den 28 Januari 1848. — 417 Stuteri-Öfverstyrelsens underduniga Utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid Stuteriernas räkenskaper för åren 1844 och 1845.
Stormäktigste Alle madi g ste Konung!
Genom nådig Remiss af den 28 nästlidne
December, anbefalld att inkomma med underdånigt Utlåtande, i anledning af de uti Rikets Ständers Revisorers till Eders Kongl. Maj:t afgifna underdåniga Berättelse framställda anmärkningar vid Stuteri-Öfverstyrelsens samt Flyinge Hingst-depots räkenskaper för åren 1844 och 1845, får Öfverstyrelsen, beträffande det anmärkta förhållandet, att hela beloppet af Öfverstyreisens kontanta behållning vid 1845 års slut, 4,272 R:dr 5 sk. 7 rst., befunnits i kassan qvarliggande, ehuru Stuteri-Öfverstyrelsen med Banken öppnat räkning, i underdånighet anföra, att Stuteri-Öfverstyrelsen, hvars instruktion icke föreskrifver, att under händer hafvande medel skola i Banken insättas, vidtagit denna åtgärd för egen säkerhet, då Öfverstyrelsen på längre tid innehaft betydligare summor, men att någon slik insättning uti Banken vid det anmärkta tillfället icke kunde komma i fråga, enär större delen af behållningen vid 1845 års slut skulle redan de första dagarne af år 1846 utbetalas.
Beträffande åter Flyinge Hingst-depots räkenskaper, så enär deruti linnes balanseradt ett belopp af 1,250 R:dr, utgörande fordran för hästar, hvilka Ottenby Stuteri under föregående år bekommit, med anmärkning uti balansförteckningen, att fordringen berodde på framdeles skeende liqvid genom erhållande af unghingstar, hafva Revisorerne, som af räkenskaperna jemväl funnit, att från Ottenby blifvit till Flyinge aflemnade år 1844 tre hingstar och år 1845 en hingst, för hvilka Flyinge erlagt kontant betalning, fästat uppmärksamhet dervid, alt värdet af dessa 4 hästar icke fått gå i liqvid för Ottenby Stuteris ofvannämnde skuld.
I anledning häraf får Stuteri-Öfverstyrelsen underdånigst upplysa, att denna skuld, utgörande värdet för åtskilliga ston, hvilka, då Flyinge organiserades till hingst-depöt, derifrån aflemnades till Otten - — 418 by, likväl sedermera minskats förmedelst årliga leveranser af unghingstar från Ottenby till Flyinge, intilldess, vid nu ifrågavarande tidepunkt, de större byggnadsarbetena på Ottenby så medtogo penningetillgångarne, att detta Stuteri icke kunde umbära kontant liqvid för de till Flyinge då aflemnade hingstar.
Vid detta förhållande, och enär Flyinge dessutom för tillfället ej behöfde det återstående fordringsbeloppet, samt, om ett sådant behof skulle yppats, Stuteri-Öfverstyrelsen i allt fall ägde utväg att af under händer hafvande medel hålla depöten detsamma tillhanda, ansåg Öfverstyrelsen Ottenby böra erhålla anstånd tills vidare med afbetalningen å dess skuld till Flyinge.
De nådiga remisshandlingarne återfölja, och Stuteri-Öfverstyrelsen framhärdar med djupaste undersåtlig vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ls underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåte, F. BRAUNERHJELM.
Stockholm den 18 Januari 1848. J. A. Lundström.
— 419 — Kommittéens för Salpeter-ärenderna underdåniga Utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid salpeterfondens räkenskaper för åren 1844 och 1845.
Tili följd af erhållen nådig befallning att till Eders Kongl. Maj:t inkomma med underdånigt Utlåtande i anledning af de anmärkningar, som vid salpeterfondens räkenskaper för åren 1844 och 1845 blifvit i Rikets Ständers Revisorers Berättelse om verkställd granskning af Statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för nämnde år framställda, får Iiommittéen för Salpeterärenderna nu afgifva underdåniga yttranden öfver samma anmärkningar i den ordning, de blifvit i Revisionsberättelsen omförmälda.
Revisorerne inhemtat, dels att de på expektansstat förflyttade salpetersjuderi-tjenstemän, hvilkas löner borde med den 1 Juli 1844 upphöra, på grund af Eders Kongl. Maj:ts nådiga Bref den 14 förutgångne Maj, blifvit berättigade att sina innehafvande arfvode» tills vidare bibehålla, under vilkor, att de, så länge helsa och krafter medgåfve, skulle salpeterproducenter med biträde tillhandagå, dels att deras aflöning, då utgjorclé 1,200 R:dr, får Kommittéen i underdånighet upplysa, att på expektansslat numera endast qvarstå Styresmännen i Södermanlands och Blekinge Län, hvardera med årligt arfvode af 300 R:dr, samt Understyresmannen i Nerikes Län, med ett arfvode af 100 R:dr årligen, äfvensom att de på indragningsstat förflyttade Salpetersjudeii-Yerkmästarnes antal, som år 1845 var 30, derefter betydligen minskats.
Då de gratifikationer f. d.
Salpetersjuderi-Styresmannen i Södermanlands Län, Bergmästaren M. E.
Sköldberg, under revisionsåren erhållit, blifvit till honom, jemlikt Eders Kongl.
Maj:ts särskilda nådiga föreskrifter, utbetalda, torde något yttrande öfvei Revisorernes framställning härom icke af Kommittéen erfordras.
Vid Revisorernes yttranden, rörande de förmåner, som till salpeternäringens förkofran varit under åren 1844 och 1845 i nåder beviljade, äfvensom angående Kronans verkliga kostnad för hvarje vid krut - — 420 — brak levereradt Lispund salpeter, eller 7 R;dr 21 sk. för år 1844 och 7 R:dr 15 sk. för år 1845, får Kommittéen erinra, att icke endast inlösen samt uppbörds-, transport- och magasinskostnader, utan äfven aflöning, pensioner och andra utgifter, jemte afskrifningar af propriebalanser och förbrukade inventariers värde m. m., härvid tagits i beräkning; varande likväl hela den härigenom uppkomna kostnad mindre, än hvad i blott inlösen, 7 R:dr 24 sk. per LM., för levererad salpeter, för icke så lång tid tillbaka, utbetaldes.
De premier, som under den förra tiden voro anslagna för salpeterladors anläggande efter Österbottniska methoden, hafva längesedan upphört att utgå.
Vidare hafva Revisorerne, med tillkännagifvande, att salpeterfondens inkomster under den tid, revisionen omfattat, lemnat ett öfverskott af 169,511 R:dr 36 sk., anmärkt, att det af Rikets Ständer bestådda anslag, 194,000 R:dr om året, måste vara alldeles för högt tilltaget; och derjemte fästat Rikets Ständers uppmärksamhet på olämpligheten af att till allmänna ändamål anvisa mera, än hvad som ungefär motsvarade behofvet.
I afseende på ifrågavarande anmärkta förhållande, torde följande tjena till upplysning: Sedan Kongl Maj:t, uppå Rikets Ständers gjorda underdåniga framställning, den 7 April 1830, i nåder förordnat, att salpetergärden, emot af Rikets Ständer bestämd ersättning derför i ett årligt statsanslag af 124,000, skulle med samma års utgång upphöra, dock med vilkor, ”att, i händelse detta anslag framdeles indroges eller nedsattes, eller ock salpeternäringen, såsom dädanefter ankommande på enskild idoghet, emot förmodan så förfölle, att
Kronans vanliga behof af salpeter icke kunde erhållas, salpetergärden då ånyo skulle vidtaga och utgå på sätt dittills ägt rum,” blef ifrågavarande ersättningsbelopp, jemte ett förut i flera år utgånget anslag af 70,000 R:dr, mindre än hvad genom krutförsäljning till Statsverket årligen inflyter, såsom ytterligare bidrag till salpeternäringens bedrifvande samt upprätthållande genom uppköp af dess produkt för Statens räkning, med tillsammans 194,000 R:dr å Riksstaten uppfördt, och har sedermera oafbrutet fortfarit att för det dermed afsedda ändamålet utgå.
I anseende till det dåvarande höga inlösningspriset af 7 R:dr 24 sk. per LM., ökades likväl salpetertillverkningen årligen utöfver hvad vid berörde statsanslags beviljande var påräknadt; i följd hvaraf så väl detsamma, som den från äldre tider samlade salpeterfonden snart hade blifvit otillräckliga till fullgörande af Statens åtagna förbindelse att inlösa all inom Riket tillverkad salpeter, som Kronan hembjöds. — 421 - Kongl. Maj:t pröfvade derföre skäligt att, till förekommande af salpeterfondens fullkomliga upplösning, tid efter annan nedsätta inlösningspriset, hvarigenom, äfvensom genom årliga tillverkningens, till följd deraf, vållade hastiga nedgående till under hälften af de förra årens belopp, besparingar å statsanslaget under sednare tider årligen uppkommit.
Dessa hafva likväl, sedan årliga tillverkningen, till följd af på nådig befallning vidtagna åtgärder tili näringens återupphjelpande, från år 1843 varit i stigande, derefter årligen minskats, och skola, då, efter ali beräkning, produktionen fortfarande kommer att ökas och inom kort uppgå till krutbrukens årliga salpeterbehof af 28,000 LU, med bibehållande ungefärligen af ofvannämnde pris för hvarje LU, ej allenast helt och hållet försvinna, utan äfven genom sin frånvaro göra det nuvarande statsanslaget otillräckligt för sitt ändamål, och anlitande af salpeterfondens tillgångar nödvändigt för att fylla den blifvande bristen.
Af hvad sålunda blifvit upplyst, vågar Kommitteen i underdånighet tro, att Revisorernes här ofvan yttrade åsigt, rörande obehöfligheten af hela det ifrågavarande anslaget, icke öfverensstämmer med rätta förhållandet.
Slutligen hafva Revisorerne, vid inventering af salpeterfondens säkerhetshandlingar, framställt åtskilliga anmärkningar, till hvilkas besvarande
Kommittéen får underdånigst anföra följande:
Rörande de till hospitals- och barnhusfonden beviljade och ännu utestående lån, dels, före revisions-åren, af 22,000 R:dr, dels, den 31 December 1844, af ytterligare 18,000 R:dr, hvarigenom det varit möjligt att från upplösning frälsa Hospitals-inrättningen, torde något yttrande icke påkallas, enär Eders Kongl.
Maj:t under nuvarande Riksmöte lärer till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition om ifrågavarande lånebelopps afskrifning ur räkenskaperna.
A det Serafimer-Lasarets-Direktionen meddelade lån af 10,000 R:dr hafva, den 27 nästlidne Januari, 2,000 R:dr blifvit afbetalda; skolande, enligt derom hos Kommittéen gjord anmälan, återstoden af beloppet under loppet af instundande vår liqvideras.
De å Theater-Styrelsens lån resterande 1,000
R:dr äro förfallna, att den 1 nästkommande Juli inbetalas.
Hvad angår de från salpeterfonden på blotta namn utlemnade lån, så har Kommittéen, enär något förbud mot dylika låns utgifvande icke uti 1832 års Kongl. Reglemente för salpeter-ärendernas förvaltning finnes stadgadt, ansett sig böra vidtaga denna utväg, för att söka göra fondens tillgångar fruktbärande, då något äfventyr dermed icke - 422 — varit förenadt och inteckningssäkerhet icke kunnat erhållas; men Kommitteen har, i följd af Revisorernes framställning, beslutit att hädanefter icke utgifva dylika lån, hvarigenom dock kan hända, att en betydlig del af fonden kommer att ligga ofruktbar.
Upplysningsvis får jemväl nämnas, att en del af dessa lån äro efter år 1845 inbetalda, samt att de öfriga dels äro förfallna till betalning under innevarande år, dels kunna när som helst till inbetalning inom sex månader uppsägas.
Den i nåder remitterade handlingen återställes, och Kommittéen framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Majrts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, P WESTEKSTHAA». J. P- EEFIIÉA Stockholm den 11 Februari 1848.
— 423 Öfver-Ståthållare-Em betets underdåniga Utlåtande, i anledning af 1847 års Revisorers anmärkningar vid Stockholms Stads Kronoräkenskaper.
Stos mäkligste Allernådigste Konung!
Genom nådig Remiss af den 2 December sistlidet år, hvilken den 7.'de derpåföljde Januari till Öfver-Slåthållare-Embetet ankom, har Eders Kongl. Maj:l, med öfverlemnande af Rikets Ständers sednast församlade Revisorers, uti liärhos i underdånighet bifogade utdrag, afgifna Berättelse om Statsverkets, jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under åren 1844 oc^ i845, i nåder behagat infordra Öfverstå thållare-E tn betets underdåniga Utlåtande; till fullgörande hvaraf ÖfverStåthållare-Embetet i underdånighet får anföra:
Angående de anmärkta utbetalningarne från allmänna indragningsstaten af 1,000 R:dr Banko årligen till hyra för de af Öfver-StåthållareEmbetets Kansli begagnade embetsrum i den så kallade Westinska egendomen: att dessa hyresmedel utgå, i enlighet med Eders Kongl. Maj:ts lör Öfver-Ståthållare-Embetet sednast fastställda nådiga stat samt deruti åberopade nådiga skrifvelser, men äro ställda på indragning, och att någon annan åtgärd för Stats-verkets befrielse från denna afgift icke blifvit Öfver-Ståthållare-Embetet hittills meddelad.
Beträffande åter den skillnad af 201 R:dr i3 sk. 9 rst., sorni 1843 och 1844 års depositionsräkningars ut- och ingående balanser skulle förefinnas och som af Kammar-Rätten skulle vara förbisedd, så upplyses detta förhållande tydligen derigenom, att af de 334R:dr 15 sk. 2 rst., som ända från år 1715 blifvit i deposilions-räkningarne balanserade, 201 R:dr i3 sk. 9 rst. uti i843 års räkning blifvit afförda, härledande sig derifrån, att vid närmare granskning af räkenskaperna befanns, att det fel i räkenskapsföringen vid förstnämnde tid förelupit, att samma personer, som uppfördes vara skyldiga depositionskassan förenämnde belopp, jemväl voro upptagna såsom ägande samma belopp att fordra; hvilken rättelse blifvit i i843 års räkning iakttagen och med verifikationer, som fullständigt utreda förhållandet, bilagd, på hvilken grund någon balans lika litet förefinnes, som någon anmärkning af Kammar-Rätten derutinnan skulle — 424 — skulle kunnat utfärdas.
— Och har i öfrigt, på sätt Revisionsberättelsen antyder, någon anmärkning vid denna räkning för år 1844 blifvit Öfver-Ståthållare-Embetet meddelad.
Vidkommande dernäst, att 688 R:dr 28 sk. x rst., utgörande medel från år 1715 till och med 1747» sorn * 1762 års räkning finnas balansei’ade, icke skulle hafva blifvit, i öfverensstämmelse med Kongl. Brefvet den 28 November 1841, till Stats-Kontoret öfverlemnade, så ehuru de utgöra dels skillnaden emellan de 384 R;dr 15 sk. 1 rst., som från år 1715 till och med år 1747 ocb allt framgent blifvit balanserade, derifrån förut omförmälde 201 R:dr i3 sk. 9 rst. blifvit, såsom enahanda personer både debiterade och crediterade, i 1843 års räkenskaper afförda, dels framlidne Öfver-Ståthållaren Grefve Törnflychts balans år 1762, äro de likväl, på grund af förbemälte Kongl. Bref, från Öfver-Ståthållare-Embetets Kanslis räkning i Banken till Kongl. Räntekammarens räkning derstädes, under den 5 Maj 1343, öfverflyttade; likväl och som utredningen af de äldre årens balanser fordrade en längre tid, och deras beskaffenhet, i anseende till räkenskapernas ofullständighet. den tiden, befanns svår att utreda, så komma de, så snart utredning hunnit verkställas och behörig afskrifning blifvit beviljad, att från Kongl.
Stats-Kontoret reqvireras och på Öfver-Ståthållare-Embetets Kanslis räkning i Banken åter insättas.
Hvad slutligen angår den vid Stockholms stads Kronoräkenskaper gjorda anmärkning, i afseende på afskrifning för fattigdom af bevillningsafgifter för krogrörelse med tillsammans 1,778 R:dri6sk. för begge åren, har Öfver-Ståthållare-Embetet, som, i afseende på afkortningarne, enär de ske i laga form, blott tillkommer att befordra deras afförande ur räkenskaperna, och för att sålunda kunna afgifva det affordrade underdåniga Utlåtandet, måst från denna stadens Handels-Kollegium, som med delar tillståndsbref för ej mindre krögeri- än spisqvarters- qch traktörsmed flera dylika rättigheters idkande samt, enligt gällande Bevillningsstadga, har sig ålagdt, att genom antagande af boi’gen eller skattens erläggande i förskott, försäkra Kronan 0111 afgiflens utgörande, infordra behörig förklaring i omlörmälda; anmärkningsfråga, hvilken Öfver-Ståtbållare-Embetet får i underdånighet härhos bifoga, samt då Krono-Uppbörds-Kommissarierne, förmedelst pågående uppbördsstämma, äro förhindrade, att inom den återstående korta tiden för förklaringens afgifvande, något på räkenskaperna grundadt skriftligt utlåtande härutinnan meddela, efter inhemtad kännedom, tillika i underdånighet upplysa, alt uti de anmärkte afkortningarne ej ensamt ingå sådana för krog- och spisqvarters-rörelser, utan äfven för källarmästare, traktörer och hembryggeri idkare, — 425 — idkare, med flera, samt att då Kongl. Maj:ts och Kronans rätt till dylika utskylder, hvilka, till följd af ingången borgen i konkurser bevakas, icke annorlunda, än som oprioriterad fordran blir ansedd, afskrifningar för fattigdom icke kunna undvikas, enär närings-idkarne sjelfve sakna utmätningslillgång, och deras löftesmän till borgenärers förnöjande afträdt sin egendom; vid hvilka afskrifningar de i Uppbörds-Reglemente och författningar föreskrifna åtgärder af uppbördsmännen noga blifvit iakttagna.
Med djupaste vördnad, trohet och nit framhärdar, Stormäktigste, Allernådigste Konung* Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåte, J. W. SPRENGTPORTEN Stockholm den 29 Februari 1848.
Ingelgren. 54 — 426 — Stockholms Stads Handels-Kollegii förklaring, i anledning af 1847 års Revisorers anmärkningar vid Kronoräkenskaperna för nämnde stad.
Till Öfver-Ståthållare-Embetet!
I anledning af Öfver-Ståthållare-Embetets remiss å ett utdrag af Rikets Ständers Revisorers år 1847 afgifna Berättelse, angående samma år verkställd granskning af Statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1844 och i845, innefattande anmärkning dervid, att afskrifning för fattigdom ägt rum af bevillningsafgifter för krogrörelse under nämnde år, nemligen för år i844: 705
R:dr och för år 1845: 773 R:dr 16 sk.