Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
"in tt A 970i|t 271 41 144 64 121 24 19 386 287 864 512 726 168 152 2,702 408 72 177 11 71 144 3 3,154,160 — — 122,700 — — 560,220 — — 3,843,140 — — 1,755 36 — 1,384 15 3 7,662 3 7 19,643 18 — — — — 214 47 — — — — 5,107 19 0 1,791 6 — 2,242 30 - 39,801 33 6 - — — 2,503 40 — 300 — — 2,803 40 — — — — 1,085 17 — 12,864 30 — 5,708 - — 1,143 — - 1,410 — — 8,261 — — 14,498 32 — 3,000 — 1 3 2 270 1 725 99 394 1,218 24 157 30 135 11 468 192 942 240 1,215 99 3,744 169 86 104 8 26 81 2 794,992 T 5 118,046 28 5 2,333 10 915,372 3 10 526 30 1,538 3 2 1,830 31 4 7,743 18 30 68 36 9 24 39 3 1,955 19 5 540 30 650 20 8 14,909 7 9 10 782 12 100 884 28 268 45 2 4,699 8 1 2,306 2 9 588 23 G 583 16 3,477 42 3 4,746 28 8 90 169 2593sj 137§$ 31 63-j 743A »Va 30 60 10 20 35 3 30 240 360 60 100 175 15 180 45 24 112 2 — — — 248,824 32 — 35,905 8 — — — 284,729 40 — 133 1 2 — 181 43 1 548 21 0 877 24 8 — — — 2 — — — — — 290 22 2 133 12 — 118 10 — 2,285 13 8 10 20 — 192 24 — 25 — — 227 44 — ;— — — 59 11 1 2,857 — 8 919 - — 234 16 — 349 5 4 1,502 21 4 800 — — — 190 2 1 906J} 75M 3 m 1,014» 21} 28 112 168 — 250 35 80 224 896 1,176 — 1,250 210 320 69 66 150 13 40 60 — 244,263 1 — 43,018 11 — — — 287,281 12 — 184 18 — 265 37 8 574 21 — 670 32 — — — — 285 10 — — - - 330 5 8 — — 487 28 — 2,798 20 4 703 42 8 275 36 — 30 — — 1,009 30 8 — — — 76 40 4/ 3,627 28 7 649 - — 50 26 8 138 3 8 837 30 4 3,340 18 — 176 36 144} 875 Å 250t4i& 5394J l-065,-,V 21} 10 150 40 10 220 20 500 40 600 160 50 880 100 1,500 72 43 117 10 37 81 —
189,080 to — 56.422 39 — 650 — — 246,153 31 — 127 24 — 124 1 1 — 461 8 2 240 271 11 — — 22 2 17 1 127 24 217 7 1.791 4 3 14 33 7 186 12 200 45 7 3 24 43 10 8 999 42 8 533 tfi 150 86 769 16 884 3 3 7 87 04 1 3,324^5 964t‘& 1,32311 5,61liä| 101» 133 623 312 151 664 88 1,464 983 3,662 2,148 [876 3,6881576 8,446 763 291 660 44 174 366 5 4,631,320 32 5 376,152 38 5 569,203 10 -I 5,576,670 38 10 2,727 24 3,494 14 4 11,077 1 10 29,174| 44 8 30 — — 842 14 9, 24 39 3 7,905 35 10 2,592| 24 — 3,716 11 8 | 61,5851 24 J 4 731 io| 3I 3,9401341 -1 45 51 -I — 1 5,127 2 1 3 3 2.1 _ 1,533 28 3 25,048 19 | 1 1 10,iis| is| 0 2,1661 isj 2 2,566 25 ~i 14,848113 1 1 24,270 lis 3 3,354 i 12 Väghållning.
R:dr s. r. 900 671 300 953 407 -| 3,231 12 16.
R:dr s. r. 5,450 5,454 23 1,200 400 | l,410j )6 — Summa Stats-Bidrac 10 R:dr s. 88,605 35,201 9,231 13,220 6,597 44 28 Linköpings Slott den 31 December 1851.
På Landshöfdinge-Embetets vägnar Gust.
Jpr.
Holmquist. -| 13,9151 i j i o | 152,9171421 lill, Berättelsen öfver Östergöthlands
Län för åren 1848—1850. KONGL MAITS BEFALLNINGSM AF VANDES uti @ o 111 a u ö 0 C ä 11 tin KOlVOIi. ]ttlJ:T i wntt cr ttdmig Jiet nfgifna E M H E T S - BE R 1 T T E L S E för åren 1848, 184® oell fi85». tö{}08- STOCKHOLM, 1853.
Berättelse om tillståndet i statistiskt och ekonomiskt hänseende inom Gottlands Län för åren 1848, 1849 oell 1850.
§ I K/änets ivtlmänna beskaffenhet.
On Gottland med omgifvande mindre holmar och Fårön, belägne nära i midten af Östersjön emellan 56° 54' 40" och 57° 59' 5"
Latitud, samt emellan 30° 16' 30" och 37H 33' 30"
Longitud, utgöra omkring 24 qvadralmil.
Gottska Sandön, belägen 5\ geografiska eller sjömil norr om Fårön, tillhör älven Gottlands Län.
Afslånden ifrån Gottland till omgifvande fasta land, beräknade i vanliga sjömil eller 15 på graden, äro som följer: Emellan Klintehamn och Böda på Öland 91 mil. » Kronvall och Stora Carlsö | mil och derifrån till Eugeni på Öland 61 mil, inalles 7§ » » Ilallshuk vid Kappelshamn och Landsorts fyr 14 » » Wisby och Westervik 14 » » Östergarnsholm och Windau i Curland 20 » » Samma holme och närmaste strand af Curland vid Bakhot ven 1 » » lloburgen och Reserhoeft, norr om Danzig 311 » Gottland åtnjuter ett tempereradt klimat, är dock underkastadt det alldeles egna förhållande, att under stränga vintrar, på en tid af ända till fem månader, kunna vara afskildt ifrån all kommunikation med fasta landet, en följd af öns aflägsenhet derifrån och den under sådana vintrar blifvande myckna drifis, som nästan uppfyller Östersjön.
Utom hvad historieskrifvare anföra, såsom inträfladt i en långt aflägsen forntid, är det utan exempel att isen så sammanfrusil, att någon på den kunnat färdas häremellan och fasta landet, utan att behöfva stycketals begagna båt.
Under de sednaste 3:ne åren har kommunikationen med fasta landel icke någon längre lid varit afbruten.
O ö 4 Enligt geologernas mening består Gottlands grund af sandstensberg, öfverdragna med en kalkslensmassa af olika böjd; kalkhällen är på de flesta ställen betäckt af djupare eller grundare jord af omvexlande beskaffenhet, men i allmänhet kalkblandad, endast på sydligaste ändan af ön kommer sandsten i dagen.
Öns stränder, synnerligast på vestra sidan, äro i allmänhet höga; i de bugter, stränderna bilda med utanför varande grund, äro goda hamnar för mindre fartyg; största delen af dessa hamnar finnas på östra sidan af ön, der äfven 2:ne hamnar för större fartyg finnas, nemligen SI i tö och Fårösund, och en god redd utanför Rohnehamn.
Landet är i allmänhet slätt; största landthöjden följer i norra delen nära vestra kusten, men drager sig mer midt i landet i mellersta och södra delen af ön.
Mindre åsar finnas äfven, hvilka i förening med fördjupningar i marken åstadkomma en mängd träsk och myror, flera af betydlig vidd.
Afskilda kalkstensberg finnas på flera ställen, ehuru icke af betydlig höjd; de märkligaste deribland äro Thorsburgen och Grogarnsbergen på östra sidan, Hoburgen på öns sydligaste udde, Klinteberget nära hamnen af samma namn, samt några kullar i Linde socken uti midten af landets södra del.
Jordmånen består närmast stränderna mest af kalkstensklapper och sand, endast på få ställen af lera, i mellersta delen af ön finnes deremot djup lera och mylla.
Vattendragen bestå endast af ofvannämnde träsk och myror, upptagande en vidd af öfver 50,000 tunnland; de derifrån till hafvet löpande bäckar och åar uttorka nästan allesammans om sommaren, likasom myrorna, hvilka då blifva så torra, att fodret å dem de flesta år med lätthet kan afbergas.
Ler- och mylljorden är ganska bördig, äfven kalkstensklappern under år med ymnig nederbörd, men endast för rågsädet, hvilket ock uteslutande å denna jordmån begagnas; säden blifver der fri från ogräs, och mjölet af en ovanlig hvithet, hvarföre detsamma med begärlighet uppköpes.
Sedan flera år tillbaka har man på fasta landet till utsäde uppköpt så dan råg, som vanligen benämnes strandråg, emedan de stora kalkstensklapperåkrarne äro vid stränderne belägne, och funnit sig dermed ganska belåten; halmen å densamma, likasom å all verklig Gotllandsråg, är lägre än den å fasta landet, men axen deremot större och rikare.
Under torra somrar lider växtligheten på Gottland genom jordens starka uppblandning med kalk, som insuger och länge behåller värmen, mera än i andra provinser, som icke hafva kalkgrund; man är derföre här på landet nödsakad, för att skaffa skugga åt gräsväxten, att låta ängarne vara beväxta med skog.
Uti Hoburgs Ting, det sydligaste af ön, eller der sandstenen kommer i dagen, och hvarest rågsädet hufvudsakligast och nära uteslutande af annat be - 5 gagnas, lider växten mindre af torka, emedan sandstenen bibehåller fuktighet och kyla; missväxt inträffar der oftast under mycket regniga somrar, då god skörd erhålles på öfriga delar af ön.
Flera arter af marmor och mergelskiffer förekomma, sandsten tjenlig till slipstenar m. m. finnes till öfverflöd i Hoburgs Ting.
Ingen malmart är hittills upptäckt, och med afseende å bergens natur troligen ej heller till finnandes.
Det bör dock anmärkas såsom en besynnerlighet, att här finnas 2:ne källor med stark mineralsmak, och hvaraf den ena, belägen i Hoburgs
Ting och Hamra socken, begagnas såsom helsobrunn.
Stora trakter gifvas, som endast för skogsväxt äro tjenlige, emedan jordlagret är alltför tunnt på kalkhällen, för att gifva växtlighet åt säd och gräs.
Landet är i det hela ett slätt land, som egentligen endast är kuperadt af träsk, myror och skog.
Flygsand finnes lyckligtvis endast på tvänne ställen inom Länet, nemligen pä Fårön, der fältet är omslutet af skog, men Sandbergen likväl på sydvestra sidan lika höga med trädtopparna, samt på Sandön.
Gottska Sandön utgör omkring h qvadratmil med 6,000 tunnland skog och nära 400 tunnland i .åker, äng och beteshagar, allt af högst mager beskaffenhet.
På alltför få ställen finnes gräsväxt, men ljung och renmossa växa ymnigt på ön, hvarföre fordom ock renar der underhållits.
Flygsanden har långs stränderna formerat kullar och äfven på en del ställen inträngt i skogen, ulan hvilken ön snart skulle förvandlas uti en sandhed.
Det är att befara så skall inträffa sedan ön för skogstillgångens skull blifvit inköpt af personer på fasta landet, om de fortfara med skogshygget såsom hitintills skett.
De i förra berättelsen omnämnde myrodlingar hafva fortgått och med särdeles verksamhet bedrifvits af det derför bildade bolag.
Elinghems och Rohne myrors utdikning är fullbordad och odlingar å dessa myror påbörjade.
Utdikningen af Martebo myr har ock fortgått, men i anseende Lill företagets vidlyftighet fordras ännu några år till densammas fullbordande.
Emellertid hafva o o redan några odlingar af invid myren belägne, förut vattendränkta fält med framgång företagits.
Till utdikning af Mellings myr i Ekstad har lån beviljats Herr Prosten och Ordens-Ledamoten Wallgren, som ock gått i befattning med arbetets företagande.
Äfven allmogen har, särdeles i södra delen af landet, börjat med allvar vinnlägga sig om myrors utdikning och odling, så att anledning är att hoppas att för Länets jordbruk vigtiga följder af dessa odlingar snart nog skola förspörjas. 6 § 2.
Enligt, sista femårsberäHelsen och 1847 ars mantalsskrifning utgjorde antalet af Länets invånare sistnämnde år:
Mankön 20,027 Qvinkön 22,349 Tillsammans 42,370.
Nu uppgår folkmängden, enligt 1 850 års mantalsskrifning, lill 44,363 personer, hvaraf i Wisby finnas 4,37'i i Norra Fögderiet 18,371 i Södra Fögderiet 20,621 Tillsammans 44,363.
Af denna Länets folkmängd äro mankön 20,596 och qvinkön 23,767.
Mantalsskrifne Mankön 10,830 » Qvinkön 12,474 Mantalsfrie af Mankön 2,318 »
Qvinkön 3,923 Minderårige af Mankön 7,448 » Qvinkön 7,370.
Enligt Stiftets sednast upprättade qvinqvennii-tabell utgjorde hela folkmängden : Mankön.
Summa. v stad 1,936 2,566 4,502 Medel-Tred ingen 6,732 7,192 13,924 Södra d:o 6,639 7,052 13,691 Norra d:o 6,029 6,426 12,455 Summa 21,336 23,236 44,572.
Folkmängdens förökande under de sednasle tre åren med 1,987 personer får mer liliskril vas jordens utvidgade odling och derigenom uppkomne talrikare bosättningar, samt öfverviglen af födde mot döde, än uppkomne nya näringsgrenar.
Beträffande folkets bildning och sedlighet får anföras att allmogen i allmänhet har större hyfsning i uppförandet och mera belefvenhet i umgänget 7 iin i <le flesta andra provinser; slagsmål ldand deni äro sällsynta, och ehuru väl här finnas de, som stundom öfverlasta sig med starka drycker, sker del icke allmänneligen uti samqväm.
Folket är ganska ömtåligt för förolämpningar, vare sig i gester eller ord; rättegångar derom uppstå olta.
Gotlhinningen älskar vällefnad och en viss beqvämlighet, men när så behöfves är lian färdig till ansträngningar och inskränker sig till det nödtorftiga, utan jemmerlåt.
Bruket bland allmogen att, innan åldern deraf gör behof, till sina barn upplåta husbondeväldet öfver fastigheten och oftast äfven äganderätten dertill mot visst belingadt lefnadsunderhåll i natura-persedlar, som här kallas »lefvision«, fortfar oförminskadt, ehuru erfarenheten visar att täta missämjor och olyckliga tilldragelser derigenom uppstå.
Oaktadt den anförda böjelsen för vällefnad och beqvämlighet är folket i allmänhet oförskräckt i faror, och härdigt i köld och oväder på sjön; fårskirmspelsar, så allmänna i rikets öfriga provinser, brukas här icke.
Gotlhinningen har i allmänhet mycken lätthet att fatta, och dess mekaniska fintlighet visar sig synnerligast vid inrättningar som lätta arbetet.
Bland allmogen härstädes råder jemn välmåga, hvilken väl någon gång störes af inträffande missväxter, men snart af gynsamma årsväxter återstå 1 les.
Så öfvervunnos snart genom ett par års goda skördar alla menliga följder af 1845 och 1846 Arens svåra missväxter, och fördelaktig spanmåls-export har verkat att en utgift för fiskvaror de fyra sednare åren af minst 100,000 R:dr för hvardera kunnat utan olägenhet bestridas.
Lagsökningarnes antal under dessa tre år har varit:
Jordbruket är i allmänhet inrältadt i treskifte, dock vid en del gårdar och vid staden i fyrskifte.
Cirkulationsbruk, medelst en del af åkerns användande lill foderväxter, börjar införas på några större egendomar, men fullständigt vexel- och koppelbruk är ännu oförsökt.
Höstsäden utgör den vida betydligare delen och består mest af råg, samt hvete, hvilket säde tyckes vara År I848 » 1849 ,> 1850 2,461 2,320 1,854. § Wäringar, 8 i tilltagande; vårsäden åter mest af korn och något blandsäd, litet arter och iintser, men icke allmänneligt hafra; potates, hvars odling genom den här, ehuru i mindre grad yppade potatessjukan något inskränkts, synes nu boija återtaga sin fordna vigt.
Till gödning på dessa strandåkrar begagnas med mycken fördel sjötång, här kallad släke; den förutan skulle dessa åkrar vara af föga värde, och många socknar, som nu årligen aflåta mycken spanmål, skulle då sakna brödföda.
I afseende på sädens ansning klaga köpare icke utan skäl att dervid bafves för ringa omsorg lill dess befriande från svingel, tranärter och åkerlök.
Ehuru vindmachiner de sednare åren börjat af allmogen begagnas, är dock ännu icke deras bruk så allmänt att det hunnit visa särdeles inflytande på den utskeppade sädens renhet.
Fullständig rättelse häruti torde icke vinnas förr, än viss vigt å sädestunnan blifver bestämd och hvad den väger derutöfver särskildt blifver betaldt.
Gottlands råg och korn äro lill vigt och öfrig beskaffenhet fullt jemngoda med de hästa slagen deraf i andra provinser.
Utom vid Wisby stad, som äger betydlig jord och hvarest idkas ett stort och väl vårdadt jordbruk, samt af en mindre del jordbrukare på landet, är föga ansträngning gjord till gödningsämnenas förökande medelst såkallade komposter.
Bränvinstillverkningen är här mindre betydlig, så att af denna vara icke obetydliga qvantiteter införskrifvas.
Odlingen af lin och hampa är ganska inskränkt och på långt när icke svarande emot Länets behof.
De ofta nog inträffade strandningarne af fartyg, lastade med dessa artiklar, hvilka till lindriga priser på auktioner blifva försålde, torde i sin mån hafva bidragit till att minska bågen för denna odling.
Humlan, som här växer, är af utmärkt god beskaffenhet och torde afkastningetl, då årsväxten deraf är ymnig, vara tillräcklig för landets behof.
Underdånig ansökan är af Hushållnings-Sällskapet gjord om anslag till införskrifning af utländske humleodlare och humlerötter för odlingens upphjelpande.
Plantering af fruktträd och odling af trädgårdsväxter har icke under de sednare åren tilltagit; dock är att anmärka, att få hemmansdelar och bebyggda lägenheter finnas, som icke äga en liten trädgård med grönsaker, bärbuskar och några fruktträd; med mångfaldiga blommor är hvarje trädgårdstäppa prydd.
Senap 9 Senap odlas tillräckligt för husbehofvet och torde vara den bästa, som i Sverige växer.
I Wisby, äfvensom å några ställen på landet, finnas valnöt-träd, som under varma somrar gifva ymnig frukt, deraf en del afsättes på Stockholm.
Sällskapets för silkesodlingen bemödanden att här införa hvita mullbärsträdet fortgå med verksamhet.
Den utanför staden anlagde mulbärs-planleringen bar blifvit öfvergifven i anseende till dess mindre lämpliga läge, men å den inom stadens murar belägne, i stället inköpte, åker af 11 tunnland har planteringen af mulbärsträn fortgått.
Silkesodlingen har, ehuru väderleken de sednaste somrarne icke varit gynsam, fortgått, så att under de sista 3:ne åren, ehuru odlingen 184-9 misslyckats, 143 U. silkeshylsör eller coconger levererats.
I goda år lemnar spanmåls-produklionen betydligt öfverskott utöfver
Länets behof, så att årligen utskeppningen kan beräknas till 25 å 30,000 tunnor.
Årsväxten bar de sednaste 3:ne åren varit god.
Sädesödligen fortgår betydligt.
De flesta nyodlingar bestå dock af hagmark, som upptages till åker; någon viss trakt af ön kan icke särskildt utmärkas framför andra i odlingsföretag.
Odlingen verkställes i allmänhet genom rothuggning, der träd finnas, och plöjning af lindor.
På sednare åren bar flåhackning och bränning mer och mer begagnats.
Detta odlingssätt, det enda användbara på de vidsträckta myrorne, der matjorden är djup, men begagnaclt å mark med tunnare lag af mylla skadligt för framtiden, är frestande derigenom, alt det hastigare än något annat (örskaffar ersättning för odlingskostnaden.
Införandet af förbättrade åkerbruksredskaper, dels genom en från
Degeberg återkommen frilärling, dels genom landtbruksskolan på Stenstugu, bär fortgått, och genom fortsättandet af de årliga täflingsplöjningarne vid Wisby under sornmarmarknaderne har bågen för jordens ändamålsenligare plöjning underhållits.
Undervisningen vid berörde skola liar åt dervid antagne sex fri-eiever O O af allmogens barn ändamålsenligt lemnats och i bost utgår andra uppsättningen deraf.
Åtskilliga bär begagnade åkerbrusredskap äro egna för denna provins och särdeles väl afpässade för härvarande lokal; bland dem är att märka: lian eller, som den bär kallas, sigden, som är nästan rak, omkring bh qvarter lång och mellan 3 å 4 tum bred; den är fästad i en sådan ställning vid ett långt skaft, att den följer tätt vid marken, hvarigenom vid slåttern intet går förloradt af den på de flesta ställen korta, men kraftiga gräsväxten; skördemannen går under arbetet alldeles rak; utom fördelen af breda slag, vinnes Berättelse öfver Gottlands
Län för åren 1848—1850. 2 10 äfven med dessa lior cn här högst hell öflig lätthet vid hös] a Hern att Åtkomma O o gräset mellan träd och buskar.
Säden aftages äfven med samma lior, hvarvid dock, då den är val mogen, som i allmänhet här är fallet innan skörden påbörjas, mycken kornspillning uppkommer.
På refsan har kammen en lutande ställning inåt, hvarigenom noggrant kan upplagas hvarje strå.
Bland mekaniska inrättningar till besparande af arbetskraft äro förnämligast att anmärka: tröskverken, här så allmänna att fä fjerdedels hemman sakna dem.
Bland allmogen linnas flere skicklige tröskverksbyggare, som för icke lång lid sedan varit reqvirerade till andra provinser, särdeles Skåne, och jemväl till Tyskland, för att uppsätta dylika verk.
Boskapsskötseln är icke högt nppdrifven, härflytande förnämligast deraf, att ehuru sädesproduklionen är i tilltagande, så fortgår likväl icke ängsodlingen i motsvarande förhållande.
Det är dock att hoppas, att när i en icke långt aflägsen framlid odlingen af landets stora myror hinner lill någon betydligare höjd och derigenom en större fodertillgång vinnes, skola då, om icke förr, hemmansbrukarne komma att vinnlägga sig icke blott om boskapsafvelns förökande, utan jemväl om dess förbättrande.
Jordmånen, såsom redan är nämndt, är på de Besia ställen icke heller för hög gräsväxt särdeles gynsam.
Någre större jordbrukare hafva dock med temlig framgång på djupare jord fortsatt och ökat odlingen af foderväxter, men hittills har det icke i någon betydlig mån verkat lill efterföljd bland allmogen.
Få hemman hafva större antal hornboskap än hvad oundgängliga behofvet af dragare och mjölk för egen hushållning fordrar.
Ända till på 1780-talet begagnades af allmogen ensamt hästar till åkerskötsel; Smalänningarne hafva här infört bruket af oxar, hvilka nu öfverallt, jemte hästarne, i landtbruket användas, utom på Fårön, sorn nästan endast har klapparstens-åkrar.
Betesmarkerna äro af god beskaffenhet genom det kraftfulla, fast korta, gräset, men under torra somrar alltför magra för de större kreaturen.
Stallfodring hela året om brukas af ingen, tvärtom ser man vedan i början af Maj mängden af allmogen utdrifva kreaturen på bete.
Någon allmän håg till kreatursracernas förbättring märkes icke, ej heller finnas några allmänna anstalter dertill; några få landtbrukare förskaffa sig likväl kreatur af bättre slag.
Hästarne, af öns race, äro härd ige, men särdeles i södra delen af ön små och svaga.
Den ringa fodertillgången derstädes är orsaken härtill, likasom att bonden, ehuru god tillgång på säd han äu kan äga, aldrig beslår korn eller bafra åt sina hästar.
Täflan bland allmogen, såsom i andra orter, uti att halva vackra hästar förmärkes löga.
Hågen för det allmänt idkade, men föga 11 lönande fiskel gör båten lika kär som åkdonet, och föranleder troligen lill mindre kärlek för hästen.
De förut på Roma kungsgård underhållna kronuhingstar hafva dock bidragit att till flere enskilda sprida bättre race; men för närvande linnes ingen kronohingst här stationerad sedan den vid Fuhrubjers i Tingstäde befintlige, sedermera till Roma kungsgård förflyttade, blifvit, såsom för gammal till fortplantning, bortsänd.
Hästar införas obetydligt, någon gång från Tyska orter till vagnshästar.
1 några få socknar på landet finnas ännu så kallade skogshästar, hvilka hela året igenom gå ute, och vanligen endast vid stark köld infinna sig vid gårdarne; de fasttagas ej förr än de skola säljas eller tämjas.
Emellertid sorn inhägnandet af utmarken fortgår, så kommer snart denna hästafvel att upphöra.
Gotlländska får-racen är af ypperlig beskaffenhet till slagt, synnerligast de får, hvilka hela året igenom söka sin föda ute; man påslår att köttet deraf erhåller någon smak af vildt; men deras ull är grof och ojemn, och således otjenlig till klädesfabrikerna.
Endast vid ytterligt sträng köld och djup snö uppsöka ulegångsfåren de foderhus, som på betesmarkerne för dem äro beredde.
Detta sätt att föda fåren brukas dock endast uti öns södra socknar samt på Fårön; i den öfrige delen af landet är fårslaget af vanlig storlek med grof ull af jemn beskaffenhet.
Erono-sehäferiet på Wisborgs kungsladugård har nu uppgått till 50 djur af äkta Southdowns-race, och det på Stenstugu i Endre till 32 af samma race, och har försäljningen af får af äkta race vid årligen hällne auktioner fortgått, dock icke till höga priser.
Allmogen på Gottland har ännu icke blifvit rätt benägen för denna får-race, den anförer såsom skäl dertill att Southdowns-fåren växa långsammare än de Gotlländska, hvilka de förmena äro lika ullrika med Southdowns-fåren, ehuru ullen ej är af så god beskaffenhet.
Skogen'.
Tillgången deraf är, utom på sydligaste delen af ön, ännu icke allenast tillräcklig för landels behof, utan deras afkastning utgör landels förnämsta export.
Egentlig ordning vid bygget, eller omtänksam vård dermed, iaktlaees ännu icke och botar att, ehuru den i förra berättelsen omnämnde skeppningen af sleepers numera upphört, snart medtaga det som ännu finnes qvar.
Största delen af skogarne består af furu, hvars växtlighet och mognad äro genom den starkt drifvande kalkjorden hastigare än i andra rikets provinser, samt träden fästa och goda.
Som bevis derpå må anföras, att i Holstein, sorn förses med trädvaror såväl från Finland som från flera Svenska provinser, de Gotlländska bräderna företrädesvis begagnas till plank och tak - 12 täckning.
På ek och flera andra ädla löfträd är betydlig tillgång, dock skall eken till skeppsvirke icke vara så god sora den i Tyskland.
Virket af de andra löfträden är än mindre pålitligt, af ofta i dera förekommande röta, troligen härflytande utaf afhuggna qvistar vid den starka löfning, dessa träd undergå.
Att tillgång af ek årligen minskas är uppenbart.
Försäljning af ek till skeppsvirke och lunnstäfver har blifvit en inkomstkälla för allmogen, sedan den fått tillösa sig skogen, men denna källa begagnas så flitigt, att den för de fleste innan kort torde vara uttorkad.
Af de premier, Hushållnings-Sällskapet utfäst för skogssådd samt uppförande af stenmurar och jordvallar till stängsel, hafva 2:ne för stenmurar och en för jordvall blifvit utdelte.
Af samma Sällskap föranstaltade försök med sågens användande i stället för yxa till aptering af ved, samt plantering af larix och svart-poppel hafva icke vunnit efterföljd.
Sedan sista berättelsen har ekskogen lösts på 112 hemmansdelar för en summa af 818 R:dr 28 sk. 5 rst.