Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utlåtande, i anledning af Arrendatorernes af Klabböle Krono-Laxfiske i Umeå Elf underdåniga ansökning om eftergift i 1350 års till Kronan utgående Taxa lör berörde fiske. (I. A.) Ijti en till Kongl. Majit i början af år 1331 ingifven ansökning, hafva Arrendatorerne af Klabböle Laxfiske i Umeå Elf, Jacob Pehrsson, Olof Nilsson m. fl. underdånigst anfört: att, ehuru de haft all möda och kostnad ospard att med sorgfälligaste omtänksamhet efter behof tillbygga, underhålla och årligen förbättra byggnaderna vid nämnde Krono-Laxfiske, hade likväl den om våren 1330 inträffade ovanligt starka vattuflod och isgång i Umeå Elf icke allenast förstört Brattfallet midt emellan de hufvudsakligaste fisklägenheterna Nytinan och Killingsholms tinorne, utan jemväl alldeles afskurit hälften af yttre armen till Landtinan och skadat öfriga delen deraf, så att Laxen haft fri och obehindrad uppgång genom och förbi fisket, Elfven uppföre, hvilket haft den menliga påföljd att, på sätt tillkallade behörige Besigtningsmän uti ett ansökningen vidfogadt bevis intygat, Sökanderne minst förlorat fldelar af den fångst, som eljest kunnat påräknas, hvartill komme såsom ytterligare förlust den till fiskets iståndsättande erforderliga kostnad, och som Sökanderne, hvilka dessutom lidit af en svår missväxt under samma år, icke mägtade erlägga den till Kongl. Majit och Kronan utgående Taxan, så hafva de i underdånighet anhållit, att åtminstone hälften deraf för år 183° måtte dem i nåder eftergifvas, hvartill Sökanderne så mycket hellre hoppades Nådigt bifall, som Arrendatorerne af Sörforss Krono-Laxfiske, för enahanda orsak, genom Nådig Resolution den 14 Junii 1774, erhållit befrielse från hela Taxan i tre års tid och jemväl, efter liden skada af 1823 års vårflod, undfått eftergift af halfva Taxan under lika många eller 3ine år.
Varande derjemte den alternativa anhållan af Sökanderne i underdånighet framställd, att, i händelse Kongl. Majit icke funne i Nåder godt bifalla deras ofvannämnda, af ömande omständigheter påkallade underdåniga begäran, de Stats-Utskuttets Utlåtande N:o 4. 7 emedlertid och intill dess hufvudsakligt beslut meddelades måtte befrias från erläggandet af mera än halfva Taxan för år 133°- Sedan Kongl. Maj:t under den 5 Mars 1831 anbefallt Dess och Rikets Stats Contoir att, efter Kongl. Majas Befallningshafvandes i Westerbottens
Län hörande, i linnet afgifva utlåtande, samt tillika i Nåder förordnat, att emedlertid och intill dess Kongl. Maj:t
Sig i målet hufvudsakligen utlåtit med utgörandet af hälften utaf ifrågavarande Fiske-Taxa för år 1850 komme att anstå, så vida Borgensmännen, deröfver hörde, sådant medgåfvo; så har Kongl. Stats-Contoiret, med öfverlemnande af Kongl. Majtts Befallningshafvandes underdåniga yttrande, deruti Borgensmännens i nyssnämnde hänseende erforderliga medgifvande omförmäles vara meddeladt, uti underdånig skrifvelse den 13 Julii 1831» på anförde skäl, den sökte eftergiften i 1830 års Taxa tillstyrkt3 och hafva, jemlikt Kongl. lvJaj:ts derefter den 30 Julii 1831 fattade Beslut, handlingarne i detta mål nu blifvit till Stats-Utskottet i Nåder remitterade.
Enär Sökanderne, genom det om ifrågavarande Fiske i Umeå Elf upprättade Contract, hvaraf Utskottet tagit kännedom, icke iklädt sig skyldigheten att vidkännas påföljderna af en så beskaffad skada å Fiskebyggnaderne som den, hvilken, utan deras förvållande, år 1830 inträffat; så och med afseende å ej mindre Besigtningsmännens intyganden än Kongl.
Majtts Befallningshafvandes underdåniga yttrande, angående den timade skadan å Fiske-byggnaderne och den Sökanderne deraf tillskyndade förlust, äfvensom å den omständighet, att, vid Klabböle Fiskes ånyo utarrenderande, den årliga Taxan blifvit nedsatt från 37 Tunnor, som Sökanderne erlagt, till 26 Tunnor 1 Lisprd 1 Skålprd salt Lax, anser Stats-Utskottet sig böra tillstyrka bifall å Sökandernes anhållan om befrielse från utgörandet af den för år 1830 ännu innestående hälft utaf den så kallade Fiske-Taxan eller Arrendet för Klabböle Krono-Fiske.
Stockholm den 15 Februarii 1834- 8 Stats- Utskottets Utlåtande N:o 6.
Ankom till Expedltions-Utskottet den 15 Febr. kl. 3 e. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss å f. d. Kamererarens vid Strömsholms Stuteri-Inrättning, Assessoren Landströms underdåniga ansökning om afskrifning af dess skuld till Stuteri-Cassan.
Majit i September månad år 1331 ingifven och, jemte vederbörandes i ämnet infordrade underdåniga yttranden, af Kongl. Majit den 13 nästlidne Januarii till Stats-Utskottet i Nåder öfverlemnad ansökning, har f. d.
Kamereraren vid Strömsholms och Kungsörs Kungsgårdar och Stuteri, Assessoren S. E.
Landström anfört, huruledes han, i nyssnämnde egenskap och såsom antagen Commissionair för de till hushållningens reglerande vid nämnde Kungsgårdar förordnade Committerade, skall fått vidkännas så stora förluster genom en af Committerades, aflidne StatsCommissarien Widegrens åtgärd, att Landström, som förut varit i goda omständigheter, slutligen bringats till cession; till bestyrkande hvaraf Landström i underdånighet bifogat en räkning med bilagor, enligt hvilka bemälde Stats-Commissarie åren 1812 till och med 1818 afgifvit dels qvittencer, dels skuldsedlar å serskilda penninge-belopp, utgörande, med beräknad ränta derå, en Summa af 26,098 R^dr 40 sk. 8 r:st., för hvilken Landström i Widegrens Concurs, jemlikt Curatorernes meddelade betyg, ej kunde få någon utdelning.
Och har Landström underdånigst bönfallit, att Kongl. Maj:t, med behjertande af berörde förhållande, täcktes af Gunst och Nåd efterskänka honom återstoden af den skuld till Strömsholms Stuteri-Inrättning, hvaruti han härigenom kommit, uppgående till omkring 1,800 R.'dr, för godtgörande hvaraf hans vid Stuteriet innehafvande Expectance-lön till hälften blifvit i flera år innehållen med 200 R:dr om året.
I afse - Siats-Utskottets Utlåtande N:o 6.
9 I afseende på tillkomsten af berörde Balance, har Stats-Utskottet af handlingarne inhemtat, att, sedan Kongl. Stats-Contoiret uppå Westerås Läns Landt-Ränteri anordnat en Summa af 2,700 R:dr till skulders betalande för Strömsholms Stuteri, och Assessoren Landstrom, enligt disposition, densamma qvitterat, så hade han öfverlemnat hela beloppet till nu mera aflidne Stats-Commissarien Widegren, såsom Ledamot af Committén för hushållningens reglerande vid Strömsholms Stuteri, emot af denne senare meddeladt qvitto af den 26 Mars 1016» i ändamål att dermed skulle liqvideras den af f. d. Allmänna Magasins-Directionen år 1812 till Stuteriet lefvererade Spanmål; och sonj förenämnde Summa uti 1316 års StuteriRäkning blifvit afförd, utan att berörde liqvid funnits vara verkställd, så hade, uppå derom i vederbörande Revisions-Contoir uti Kongl.
Kammar-Rätten gjord anmärkning, Landström i egenskap af ansvarig Redogörare, genom Kammar-Rättens Utslag den 9 Februarii 1020, blifvit ålagdt att meranämnde 2,700 R:dr återgälda.
En sådan återbetalning har jemväl sedermera, till slutet af år 1331, egt rum, medelst innehållning a£ Landstrcms halfva Expectance-lön, så att den nu återstående balancerade Summan utgör 1,703 R-'dr 16 sk.; och hafva så väl Kongl.
Stats-Contoiret som Kongl. Kammar-Rätten, uti deras i ämnet afgifne underdåniga Utlåtanden, underdånigst hemställt, att, då dessa medel, för hvilka Landström egt uppbördsmanna-ansvar, blifvit af honom på god tro lemnade till hans förman för att till ett för Stuteriets behof afsedt ändamål användas, men sådant af denne blifvit åsidosatt, Landströms underdåniga ansökning desto hellre måtte i Nåder bifallas, som han med hela sin enskilda förmögenhet fått umgälla sitt för sin förman visade allt för stora förtroende; hvarjemte, till följd af Kongl. Majrts Nådiga Beslut den 12 Maji 1032, innehållningarne för de följande åren innestå i Strömsholms Stuteri-Cassa, till dess Rikets Ständer öfver LandstrÖms ifrågavarande ansökning sig yttrat.
Vid öfvervägande af hvad sålunda blifvit anfördt samt i öfrigt förekommit, anser Stats-Utskottet sig ega grundad anledning att å Assessoren Landströms ifrågavarande underdåniga ansökning tillstyrka bifall, samt att bemälde Landström således må njuta eftergift af återstoden å dess ifrågavarande skuld till Strömsholms Stuteri-Inrätt Bihang till R, St.
Fröt. 1834-•
4 Sami, 1 Afd, t Band. a Haft. 2 IO Stats-Utskotteti Utlåtande N:o 6. ning, sådan densamma var den 12 Maji 1832, då Kongl. Maj:t, på sätt ofvanförmäldt är, beslutit att frågan till Rikets Ständers åtgärd öfverlemna.
Stockholm den 15 Februarii 1834
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss å Kamereraren H. H.
Krutmejers underdåniga ansökning om befrielse från Arrendet af Krono-Hemmanet Rinkeby i Stockholms Län. (I. A.) Sedan, uti ett af vederbörande Kronofogde till Danderyds Skeppslags Tings-Rätt instämdt inål, angående åläggande för Arrendatorn af Kungsgårds-hemmanen Rinkeby N:ris l och 4, om tillhopa jfdels mantal i Danderyds Socken af Stockholms Län, Kamereraren H. H.
Krutmejer att, i händelse han icke ställde behörig borgen för arrende-skyldigbeternes fullgörande under Tio års tid, räknadt från Midfastan 1832 till samma tid 1842, afträda arrendet, med skyldighet att, jemlikt y:de Punkten uti Kongl. Kammar Collegii den 3 Augusti 1823 om hemmanet utfärdade Arrende*Contract, ersätta den förlust, som Kronan, vid hemmanets ånyo utarrenderande, kunde komma att för den återstående arrende-tiden vidkännas, Skeppslags-Tings-Rätten , genom Utslag den 30 Mars nästlidet år, förklarat Kamereraren Krutmejer arrendet förlustig samt pligtig att ersätta den minskning i inkomst, sorn för Kongl. Maj.t och Kronan kunde genom lägre arrende uppkomma, men lemnat Kamereraren öppet att serskildt emot framlidne Presidenten och Stats-Rådet Grefve Wirséns Sterbhus föra talan, i anledning af det under Rättegången förekomne förhållande, att Grefven i lifstiden, uti Krutmejers ställe, emottagit hemmanet, hvilket ännu af Enkefru Grefvinnan Wirsén innehafves, samt erlagt arrendet och utgjort öfriga onera; så har hos Kongl. Maj:t Kamereraren Krutmejer i underdånighet anhållit om befrielse från ifrågavarande arrende, och att Kongl. Maj:t måtte i Nåder tillåta hemmanens å nyo utarrenderande utan den i Arrende-Contractets g:de Punkt stadgade påföljd; hvilken underdåniga ansökning, jemte vederbörandes deröfver infordrade underdåniga Bihang till R.
Prot. 1834. 4 Sami. 1 Afd. 1 Band. 3 Haft. i 2 Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 7. yttranden, Kongl.
Maj:t under den 1 innevarande månad behagat i Nåder till Stats-Utskottet öfverlemna.
Uti dess i ämnet afgifne underdåniga utlåtande har Kongl.
KammarCollegium anfört: att Collegium, sorn funnit Skeppslags-Tings-Rättens of» vannämnde beslut vara lagligen grundadt, vid sådant förhållande, och enär Nådigt bifall till den sökta eftergiften skutle .icke blott innefatta rubbning i helgden af lagligen ingångna förbindelser, utan ock leda till praejudicat för andre Kronans Arrendatorer, som af förefallande omständigheter kunna finna för sig förmonligt sina innehafvande arrenden frånträda, att söka och vinna enahanda förmon, hvarigenom Kronan aldrig skulle kunna med säkerhet påräkna det såsom arrende-medel å Stat anvisade belopp, ansåg sig böra i underdånighet afstyrka Nådigt bifall till den underdåniga ansökningen, ehvad det utfäste arrendet, 91 Tunnor -|:dels kappe spanmål, må vara svarande emot hemmanens verkliga godhet eller icke, hvilket senare förhållande likväl så mycket mindre vore att förmoda, som Kronofogdens alldeles obestyrkta uppgift i denna del syntes vara vederlagd af den omständighet, att ifrågavarande arrende, genast efter dess afslutande, öfvertogs af Presidenten Grefve Wirsén, och att, ehuru denna öfverlåtelse ej ens blifvit hos Kammar-Coilegiutn anmäld, än mindre bifallen, bemälde President i dess lifstid, och sedermera dess Sterbhus, opåmint erlagt omforraälde arrende-belopp, i stället att återlemna hemmanen till rätta Arrendatorn, hvilket, i synnerhet efter Presidenten Wirséns död, sannolikt kommit att ske, om arrendet varit så öfverdrifvet högt, som vederbörande uppgifvit.
På dessa af Kongl.
Kammar-Coliegium anförda skäl, afstyrker Stats-Utskottet bifall till Kamereraren Krutmejers underdåniga ansökning otn befrielse från skyldigheten att ansvara för arrendet för ifrågavarande hemman Rinkeby^ N:ris 1 och 4 i Stockholms Län.
Stockholm den 15 Februarii IS54.
Stais-Utslottcts Utlåtande N>o $, 5 N:o g. Ankom till Expeditions-Utskottet den 15 Febr. kl. 3 er av Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss å Enkan Anna Gustava Sahlmans underdåniga ansökning om befrielse från skyldigheten att ansvara för arrendet af Lotten N:o 51 af Upsala HofStall-Ängr (I. A.) •IVledelst Nådig Remiss den ig nästlidne Januarii har Kongl. Maj:t behagat till Stats-Utskottet i Nåder öfverlemna handlingarne i målet, rörande den af Enkan Anm Gustava Sahlman hos Kongl. Maj:t deröfver i underdånighet förde klagan, att Kongl. Kammar-Collegium, medelst Utslag af den 51 Julii lg29, gillat och fastställt Kongl. Majrts
Befallningshafvandes i Upsala
Län den 29 November 182g meddelade beslut, hvarigenom Besvärandens nu mera aflidne man, Bokhållaren M.
Sahlman blifvit förpligtad att, jemte bibehållande af arrendet till Upsala Hof-Stall-Angsdotten N:o 51, den han är 1 g 11 på 30 års arrende inropat, men sedermera genom med nu mera äfven aflidne Häradshöfdingen, Lagman Carlsson träffad öfverenskommelse,, som dock icke vunnit behörig stadfästelse, å honom öfverlåtit, för det deraf utgående årliga arrendets betalande anskaffa laglig borgen under
Tio års tid, vid äfventyr att Ängslotten i annat fall genom anställande Auction klefve till nytt arrende utbjuden, med skyldighet för Sahlman att ansvara Kongl. Maj:t och Kronan för den skillnad i årliga ärrendebeloppet, under återstående arrendetiden, som genom ett lägre anbud tilläfventyrs kunde uppkomma.
Och har Enkan Sahlman tillika underdånigst anhållit, att,, derest icke Kongl. Maj:t skulle, på af henne anförde skäl, täckas KamtnarCollegii Utslag ogilla och upphäfva, hon åtminstone af Gunst och Nåd måtte varda befriad från skyldigheten att arrendet till Ängslotten öfvertaga.
Af de till målet hörande handlingar har Stats-Utskottet inhemtat, att, ehuru Kongl. Kammar-Collegium den 22 Junii 1813* uti till Kongl. Majtts Befallningshafvande i Upsala Län aflåten skrifvelse, förklarat sig icke kunna bifalla den af Sahlman i lifstiden å Lagman Carlsson lemna de 4 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 8. öfverlåtelse till berörde Ängslotts arrende, af orsak, att arrende-borgen af bemälde Lagman icke blifvit ställd, Kongl. Majrts Befallningshafvande derefter hvarken tillhållit Lagman Carlsson att en sådan borgen aflemna, eller, efter det den af Sahlman, vid arrendets ingående, för de fem första årens arrendeskyldigheters uppfyllande aflemnade borgen tilländagått, affordrat honom förnyad borgen , utan härförutan låtit så väl Lagman Carlsson under sin lifstid, som, efter honom, dess rätts innehafvare
Ängslotten bruka och begagna allt intill år 132g.
Då, genom denna Kongl. Majrts
Befallningshafvandes uraktlåtenhet i tillsyn öfver Contracts-vilkorens uppfyllande, Sahlman, som haft skälig anledning förmoda, att Lagman Carlsson den felande borgen anskaffat samt att arrende-öfverlåtelsen vunnit behörig stadfästelse, varit förhindrad att Ängslotten antingen sjelf återtaga eller ock att derom med annan person contrahera, anser Stats-Utskottet skäligt tillstyrka, att, på sätt Kongl.
Kammar-Collegium äfven i underdånighet hemställt, Enkan Sohlman må befrias från arrendet till oftaberörde Ängslott, utan skyldighet att ansvara för den förlust under den återstående arrendetiden, som Kongl. Majtt och Kronan, genom Ängslottens ånyo utarrenderande under den 20 December I83O, från och med år 1831 fått vidkännas, medelst arrende-beloppets nedsättning från 54.O till 390 Lisp. hö årligen; men Utskottet tillstyrker derjemte: att Rikets Ständer må hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om anställande af åtal emot vederbörande, genom hvars uraktlåtenhet Kronan gått i mistning af en påräknad Statsinkomst.
Stockholm den 15 Februarii 1834- Rättelse: I 2:dra Häftet, pag. 4, rad. 17, står Kronans läs Kronan.
STOCKHOLM.’, H. c. Nordström, 1834. Stats-Utskottets Memorial N:o g. i N:o q.
Ankom till Expeditions-Utskottet den I Mars kl. 12.
Till Stats-Utsl<oltet har Borgare-Ståndet remitterat Kongl. Majits Nådiga Proposition af den 18 sisth Januarii, angående Curhus-afgiftens fortfarande; men som denna afgift icke ingår bland Stats-Verkets inkomster, utan är en serskildt åtagen bevillning, hvadan äfven Preste-Ståndet, efter hvad Utskottet erfarit, remitterat den Nådiga Propositionen till Bevillnings-Utskottet, har Stats-Utskottet, med anmälan häraf, ansett sig höra handlingarne i målet till Borgare-Ståndet återställa.
Stockholm den 22 Februarii 1834- N:o 10.
Ankom till Expeditions-Utskottet den 1 Mars kl. 12.
Till Stats-Utskottet har Bonde-SLåndet remittera.t Riksdagsfullmägtige Petter Jönssons, Anders Danielssons, Hans Janssons och Lars Larssons motioner om jemnare fördelning af roterings-besväret och dervid ifrågakommande ersättningar; men som dessa frågor ej inverka på Stats-Verkets inkomster eller utgifter, anser Utskottet desamma icke tillhöra dess handläggning, utan varda remisserna till Bonde-Ståndet återlemnade.
Stockholm den 22 Februarii i834- N:o 11.
Från Ridderskapet och Adeln, Borgare-Ståndet och Bonde-Ståndet har Stats-Utskottet erhållit remiss å Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposition af den 18 sisth Januarii, rörande beskattning af Tullqvarnar samt Valk- och Bihang till R.
Prot. 1834• 4 Sami. 1 Afd. 1 Band. 4 Haft. 1 2 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 12.
Stampverk för andras Tullqvarnars anläggning derstädes, utan hinder af åberopad minskning i redan varande qvarnars inkomst; men som, efter hvad Rikets Ständer, vid senaste Riksdagen, rörande nya Sågqvarnars samt Valk- och Stampverks beskattning, i allmänhet beslutat samt, enligt hvad i Bevillnings-Förordningen finnes upptaget, afgiften för dylika anläggningar utgår såsom Bevillning, hvadan äfven den Nådiga Propositionen nu blifvit af ett Stånd till Bevillnings-Utskottet remitterad, får Stats-Utskottet tillkännagifva, att det anser denna fråga icke tillhöra dess handläggning.
Stockholm den 22 Februarii 1834- N:o 12.
Antom till Exp, Utsk. den i Mars kl. 12.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om afskrifning af en i Salpeter-fondens räkenskaper balancerad summa, utgifven såsom lån till Carl Gustafs Stads Gevärs-factorie.
Genom Nådig Proposition af den 25 nasti.
Januarii, (införd i usta Sami. irsta Afdeln. under Nro 8), hvarå Riks-Ståuden meddelat Stats-Utskottet remiss, har Kongl. Majrt, på anförda skäl, föreslagit afskrifning af de i Salpeter-fondens räkenskaper balancerade 55,5oo Rrdr Brco, utgörande sammanräknade beloppet af tid efter annan, ifrån år i8i3 till och med år 1820, lemnade räntefria lån af Fonden till Carl Gustafs Stads Gevärs-factorie, i ändamål att detta Factorie derigenom skulle kunna bringas till fullbordan.
För besvarandet af denna Remiss har Utskottet tagit kännedom så väl af hvad Rikets Ständers sedan senaste Riksdagen församlade Revisorer i detta ämne yttrat, som äfven af Gevärs-factorie-Directionens i anledning deraf afgifna förklaring, äfvensom af öfrige i målet tillgänglige handlingar och upplysningar.
Och som Utskottet deraf vunnit den säkra öfvertygelse, att Factoriet hvarken nu eger eller, utan genom serskildt anslag, framdeles kan påräkna några tillgångar till återbetalning af ofvanberörda skuldsumma, tillstyrker Utskottet, att Gevärs-factoriels ifrågavarande skuld till Salpeter-fonden 55,5oo R:dr må afskrifvas; Och skall Utskottet, i händelse Rikets Ständer härtill lemna bifall, i sammanhang med Berättelsen öfver verkställd ‘ granskning af Salpeter-fondens för - Stats-Utskottets Utlåtande N:o i3. 3 vallning och räkenskaper lör år 1831, afgifva yttrande, huruvida någon ersättning kan och bör samma fond för berörde afskrifningssumma beredas.
Stockholm den 28 Febr. 1834- N:o i3.
Ank. till Exp. Utsk. den 1 Mars kl. 12.
Utlåtande i frågan om eftergift af ett Dana-arf till Piteå Stad.
Samtlige Riks-Stånden hafva till Stats-Utskottet remitterat en af Kongl. Maj:t, under den 8 innevarande månad, i Nåder aflåten skrifvelse (finnes införd under N:o 12 uti 1 Sami. 1 Afdeln.) deruti Kongl. Maj:t till Rikets Ständer öfverlemnat att bestämma, huruvida ett, efter i Piteå aflidna Tullförvaltare-Enkan M. Chr.
Gran, Kronan tillfallet Dana-arf må, enligt nämnda Stads Magistrats, på anförde skäl, underdånigst gjorda och af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Norrbottens
Län förordade ansökning, till Staden anslås såsom hjelp till fullföljande af det påbörjade, men, i brist af tillgångar, åter afstannade företaget att bygga ett nytt Rådhus.
1 afseende på tillkomsten af detta Dana-arf, har Utskottet af handlingarne inhemtat: att, sedan, uti den vid Piteå Rådhus-Rätt anhängiga Rättegång emellan Majoren N. J. Turdfjell och Majoren Bethens Enka, å ena, samt Garfvaren J. F. Högström, i egenskap af Förmyndare för Ynglingen Joli.
Nordmark och myndig förklarade Brita Sundström, å andra sidan, rörande klander af det muntliga Testamente, Tullförvaltaren Olof Grans aflidna Enka, M. Chr.
Blomberg, skall upprättat till förmon för nyssnämnde Nordmark och Sundström, Kongl. Maj:t och Kronan, såsom mellankommande part, yrkat, att, med de andras uteslutande från eganderätt till Enkan Grans qvarlåtenskap, densamma måtte såsom Dana-arf Kronan tillfalla, hade Rådhus-Rätten, genom Utslag den 7 Maji 1827, förklarat omyndige Johan Nordmark och Brita Sundström, enär de varit upptagne såsom fosterbarn hos Tullförvaltaren Gran och hans hustru, samt denne sistnämnde för flera på ed hörde vittnen yttrat, att Brita Sundström och Johan Nordmark skulle, efter hennes död, till hälften hvardera, komma i åtnjutande af hennes qvarlåtenskap, berättigade att densamma på berörde sätt sins emellan skifta, och till följd hvaraf Kronans 4 Stats-Utskottets Utlåtande N:o i3. rätt till Dana arf lomme att förfalla.
Deremot hade Kongl. Svea Hof-Rätt, uti dess den 8 Febr. 1828 gifne Dom, förklarat, att, då Enkan Grans i Förberörde hänseende hillda yttranden icke kunde anses innefatta egenskap af muntligt testamente, enär Enkan Gran vid nämnde tillfällen icke tillika tillkännagifvit sin afsigt vara att då göra testamente, och i öfrigt 2:ne vittnen, när berörde yttranden skola af henne blifvit fällda, icke på en gång varit närvarande, så och enär några arfvingar till henne, oaktadt i Tidningarne skedd anmaning, icke, inom föreskrifven tid, sig anmält, lomme, med ändring af Rådhus-Rättens beslut, Enkan Grans efterlemnade egendom att Kongl. Maj:t och Kronan såsom Dana arf tillfalla.
Majit har derefter under den 8 November i83o förehaft denna sak till Nådig pröfning; och då Garfvaren Högström underlåtit att, till iakttagande af hvad Hof-Rätten honom rätteligen föreskrifvit, med ed fästa Ynglingen Nordmarks uppgifne fattigdom, har Kongl. Majit, med. ogillande af Högströms klagan deröfver, alt Hof-Rätten ansett honom hafva förlorat rättigheten att underställa saken Kongl. Majits
Nådiga skärskådande, funnit, det frågan icke kunde, i hvad densamma angick Högströms myndling, Ynglingen Nordmark, till pröfning upptagas; hvarjemte Kongl. Majit fastställt Hof-Rättens Dom, hvarigenom.
Brita Sundströms anspråk på rättighet till Enkan Grans qvarlåtenskap blifvit ogilladt; men tillika i Nåder förklarat, det Kongl. Majit, i afseende på Sökandernes anhållan om eftergift af Gunst och Nåd utaf Kronans rätt till ifrågavarande qvarlåtenskap, ville framdeles meddela serskildt yttrande.
Och har, efter hvad Utskottet vidare inhemtal, Kongl. Majit under den ir Dec. i83o ansökningen jemväl i denna del pröfvat, men ej i Nåder funnit skäl densamma bifalla.
Då sålunda Enkan Grans qvarlåtenskap, i värde uppgifven till omkring 3oo Ridr Banco, såsom Dana-arf tillfallit Kongl. Majit och Kronan, har Utskottet, med afseende å det vitsordade behofvet af ett nytt Rådhus i Piteå samt å Stadens oförmåga att till detsammas fullbordande anvisa nödige medel, serdeles efter den i Norrbottens Län, åren i83o och i83i, inträffade missväxt och i följd af de serskilda kostnader, Staden för anstalter till Cholera-farsotens utestängande fått vidkännas, skolat tillstyrka, att ifrågavarande
Dana-arfs-medel må, i uppgifvet ändamål, till Piteå Stad öfverlåtas.
Stockholm den 28 Fehr. i834. Stats-Utskottets Utlåtande A7-'o /./. 5 N:o 14.
Ankom till Exp.-Utsk. d. 1 Mars kl. 12.