Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderskapet och Adeln remitterade Memorial, angående ett närmare bestämmande af de af gifter, som Hjelp-Rot arne vid indelte Regementerna borde till Stamrotarne betala, samt jemkning af de sä kallade Plonpetwingarna till ett efter närvarande tids varupris lämpadt belopp, t-Jti. detta Memorial har Herr Öfverste-Lieutenanten, jemte medgifvande deraf, alt den genom Kongl.
Förordningen den 20 April 1685 bestämda jord lega till Stam-Rotarne vid åtskilliga Kongl. Regementer af Eli Daler Silfverrnynt icke voro lämplig för närvarande tid, tillika an. fört?
JDen 17 April. fält, att de åtgärder, som inom de trakter af Linköpings och Jönköpings Län, der Herr Öfverste-Lieutennnten vöre Rotehållare, blifvit vidtagne, i anledning af Kongl.
Maj:ts Nådiga Circulaire till Landshöfdingarne den 13 Octob. 1812, angående befordrande af frivilliga öfverenskomrnelser emellan Rote - Intressenterna om fördelning af Soldaternes Lönings-förmåner, skulle vara än olämpligare, af den orsak, att större delen af Stamrotarna skall hafva låtit afmäta ej mindre den vid Indelningen genom Knekte-Contracten för Soldat-Torpen bestämda jord, än ock den sedermera af Soldaterna tid efter annan inkräktade jordrymd, hvilken sammanslagna jord blifvit högt värdgrad och i mon hvaraf Stamrotarnes ersät!nings-påståenden skola blifvit uppgjorde, deraf ganska många tvister" och olägenheter påstås hafva tillkommit, till afböjände hvaraf Hr Öfverste Lieutnanten, medelst ifrågavarande Memorial, föreslagit: 1:0
Att den åa 1685 uti Penningar bestämda jordlegan malte förvandlas till Spannmål, efter nämnde års Markegångs-Taxa eller kronopris, hvilken Spannmål sédermera, fördelad Siam- och Hjeip-Rotarne emellan, skulle utgöra rätta jordlegan, som icke kunde i framtiden vara förändring underkastad. 2:0 Att Hjelprotarne ej måtte åläggas någon afgift för deri jord, Soldat-Torpen innehade Utöfver hvad Kuekte-Contracten utstakade; samt 3:°
Deh 17 April. 237 3:0
Att hos Hans Kongl. Maj:t matte 1 underdånighet anhållas om den befallning till vederbörande, att alla till äfventyrs började Rättegångar i detta ämne borde hvila intill Riksdagens slut, eller till dess bestämde föreskrifter kunna vidtagas och göras kunnige.
Detta allt har Utskottet tagit i öfvervägande: Hvarvid Utskottet inhämtat, huruledes, sedan åtskillige af Hedervärda Bonde-Ståndets Ledamöter vid x 8 a 2 års Riksdag påyrkat angelägenheten af ett efter tiderna mera lämpadt stadgande för* Hjelp- och Strö-Rolarnes skyldighet att med StamRotarna deltaga i anskaffande af Soltate - Torp t mulbete, vedbrand och gärdselfång för manskapet vid Indelta Arméen och Båtsrnanshållet, saint, efter det nämnde mål varit af Oeconomie - Utskottet behandladt, Riksens Högloft.
Ständer, genom underdånig skrifvelse, förklarat sig hafva funnit med billighet och rättvisa öfverenstämmande, att Hjelprotar borde vidkännas ett emot
Hemmantalet svarande deltagande uti alla de förmåner Indelta Manskapet äger rätt att afRotarne fordra, hvaribland äfven jordlega för Torpen, mulbete, vedbrand och gärdslefång, borde inräknas; i anseende hvartill Riksens Ständer i underdånighet anhållit, det Kongl. Maj:t täcktes i Nåder förständiga Dess sainteliga Befallningshafvande, att, med undantag af sådana Rotar, der till äfventyrs, med Indelningsverkets tydliga innehåll, visas kunde, det Stamroten blifvit ålagd ringare Rotering, mot skyldighet att utan ersättning af dess Hjelp-Rote, bestå ofvanupp räk - *38 Den 17 April. räknade förmåner, hvar inom sitt Län söka. befordra frivilliga öfverenskommelser emellan Siamoch .Hjelp-Rolarne om samina förmoners utgögfjrande efter Rotarnes förhållande och KnekteContracten, samt att der ersättning komme att gifvas, densamma matte bestämmas i Spannmål eller andra varor, såsom mindre underkastad de förändringar, all ersättning i penningar medförde; äfvensom att.
Majus Befallningshafvande skulle äga alf, i de fall godvillige öfverenskommelse!' ej träffas kunde, efter derom vid vederbörlig
Dotnstol föregångne undersökningar, sådana ersättningar Stam- och Hjelp-Rotarna emellan bestämma; och har Kongl. Maj:t, med bifall till Riksens Ständers ofvanberörde underdåniga anhållan, låtit, under den 13 October a 81 2, Dess Nådiga skrifvelse, angående verkställigheten häraf, till safnteliga Kongl. Majus Befallningshafvande utfärda.
Beträffande således nu först den väckta frågan om jordlegans förvandling; så enär hvarken genom Riksens Ständers omförmälte underdåniga skrifvelse, eller Kongl. Majus om verkställigheten deraf utfärdade Nådiga Befallning, det belopp är vordet utstakadt, hvartill Stam-Rotarnes ersättning af Hjelp-Rotarna för de Soldaterna lagligen tillkommande fötmoner, skulle få beräknas, utan samma belopp blifvit öfverlemnadt till Rote-Interessenternes öfverenskommelse!', i brist hvaraf undersökningar borde af Domstolarne anställas, och Kongl. Majus Befallningshafvande Interessenterna emellan skilja, af hvilka obestämda före - Den 17 April. 239 reskrifter Utskottet, lika med Herr Öfverste-Lieutenanten von Heyne, funnit många tvister och olägenheter kunna uppstå, anser Utskottet angeläget att visa allmänna regler för bestämmandet af -ofvanberörde ersättningar vara stadgade: vid uppgörande hvaraf Utskottet får vördsam ligen tillstyrka, att Indelnings Verket och KnekteContracten endast måtte tagas till egrund, och att den utstakande ersättningen ej må varda fastställd i annat än Spannmål eller deremot svarande penningar, efter Länets Markegång; men emedan härvid förekommer, att Knekte-Contracten för olika Regementen äro af högst skiljaktig beskaffenhet, i det en del bestämma ersättningen eller de så kallade Planpenningarna till En Daler Sifvermynt årligen, andre till En Daler 16 dre, andre åter öfverlemna utstakandet af samma ersättning till Intressenternes välbehag och Kongl. Majus Befallningshafvandes pröfning, och ännu andre förbjuda all sådan ersättnings gifvande, anser Utskottet för sin del skäligt och bäst vara, att för de orter, der Stamrotarne blifvit till nå gon vedergällning af Hjelp - Rotarna, genom Knekte-Contracten förklarade berättigade, en sådan vedergällning eller ersättning må bestämmas till samma belopp, söm Knekte Contracten och Indelningsverket utstaka, dock så, att densamma i penningar hvarje
Contract innehåller bör förvandlas till så mycken Spannmål, hälften Råg och hälften Korn , som efter det årets Markegång, dä hvarje Regementes Knekte-Contract efter Indelnings-Verket upprättades, kan belöpa sig emot * de 240 Den 17 April. de i Contractet utsade penningar; genom hvilket stadgande Utskottet förmodar, att både Stam-Rotarnes och Hjelprotarnes innehafvares rättigheter' blifva häst iakftagne, helst de i detta fallet bringas till ett alldeles lika förhållande, som det, hvaruti de försattes vid inrättningen af Indelnings Verket, hvilket efter flera utkornne författningar, så i denna,» sorn öfriga omständigheter, bör förblifva orubbadt och tjena till efterrättelse; börandes härvid* efter Utskottets tanka, i öfrigt iakttagas, att ej allenast, på sätt Kongl. Majus Högst berörde Nådiga .Skrifvelse jemväl innehåller, de Stam Rotar, som, enligt Indelnings-Verket, blifvit förklarade skyldige, att, utan ersättning af Hjelp-Rotarna, bestå de Soldaterna tilllagde förmoner, utan ock de Rotar, hvilkas Soldat Torp blifvit, vid fastställda Stor- eller Enskiften, utbrutne och planlagde på sådan gemensam mark, som förut håde Stam- och Hjelp-Rotarne tillhört, och hvarest förjakteligen alla Rote-Interessenterne, hvar i sin.mon, tillsläppt den jordrymd Soldaten efter KnekteContractet äga bör, äfvensom de, hvilka efter behörigen stadfästade afhandlingar något annat vederlag erhållit, blifvit till all ersättnings åtnjutande oberättigade ansedde; och torde vid alla Regementet-, der Plansätttningen i penningar är bestämd, ofvannämnde grunder böra tillämpas, samt vid de bland dessa Regementet-, hvarest öfverenskommelse!-, eller Kongl. Maj:ts Eefallningshafvandes förordnanden, utstaka ett annat belopp, sådant efter anmälande klander i ITehörig ordning kunna rättas» Hvaremot - Den 17 April. emot, enär .Utskottets här afgifna yttrande ej har afseende ji sådana ställen,, dér något visst belopp penningar icke blifvit genom Knekte - Contra*'ctén utstakadt, för de indelte regementerna derstädes, borde förblifva vid hvad i öfverensstämmelse med Kongl. Majas
Nådiga författningar redan är vordet stadgadt.
Vidkommande åter Herr Öfverste-Lieutenantens yttrande, det afgift för den vid Soldat-Tor-* pen tilläfventyrs befintliga jordrymd utöfver hvad Knekte-Contracfen utsätta, ej matie kunna betalas; så finner Utskottet, af hvad här förut blifvit tillstyrkt, ostridigt följa, det rättighet till ersättning för sådan jord'icke i något fall må kulina beviljas, och sådant desto mindre, som, enligt 5:te punkten uti Resolutionen pä Allmogens Besvär den 2&
Juni 1731, redan blifvit stadgadt, att alla Ryttares, Soldaters och Båtsmäns inkräktningar vid sina Boslällen, utöfver det, som i Knekte-Conträden och författningarna bestås, borde utläggas; hvilket Herrar Bnndshöfdingarne, när klagan skedde, till verkställighet skulle bringa.
Och hvad slutligen angår Herr Ofverste - Uieute-’ naniens önskan om underdånig begäran hos Kongl. Maja, det Nådig
Befallning kunde gifvas åt vederbörande, att alla tilläfventyrs började Rättegångar i d.etta ämne borde hvila till Riksdagens slut, eller till dess bestämda föreskrifter hunne vidtagas och göras kunnige; så anser Utskottet i detta afseende vara mest lämpligt, att Riksens Höglofl.
Ständer, ju förr desto hellre, i 2-a B. N:o 31, 32. 84* Den 17 April. i underdånighet anmäla detta för Rotehållare angelägna mål hos Kongl.
Majit, som i Nåder lärer täckas, så fort
Kongl- Maj:t nödigt pröfvar,^* sin uti ämnet meddelande Nådiga Författning utfärda.
Siänders eget närmare ompröfvande vördsammeligen öfverlemnas.
Stockholm den 5 April 1S15.
På Högvördig!
Prest, och Adelns Ledamö- Ståndets .Ledamöters ters vägnar vägnar A.
Brynolf Hesselgren.
På Höglofliga BorgareStåndets Ledamöters vägnar.
På Hedervärda Bonde» Ståndets Ledamöters vägnar Nils Mänsson, M. M. Rosbeck.
Upp - Den 17 April. 343 Uppläst I105 Höglofl.
Ridd. och Ad. d. 17 April. — — Högvörd.
Prest Siandet d. 13 — — Vällofl.
Borgar-eStåndet d. 13 — •“ — Héderv. Bonde-Ståndet d. 13 —.
P rån Höglofl.
Ridderskapet och Adeln har dett 31 sistlidne Mars blifvit ti 1L.Riksens Ständers Allmänna Besvärs- och Oéconomie Utskott remitteradt och den fi Uti innevarande månad till Utskottet ankommit ett af Herr Lagmannen johan Adolph Olivecreutz ingifvet Memoiial, hvaruti det förslag blifvit gjordt) att hvad sorn ät till Högvördjga Presterskapets aflöning anslaget, måtte tillfalla Kronan, och Presterne, lika med Statens öfriga Tjenstemän, deremot undfå deras aflöning på Kronans Stat, lämpad efter billigheten af sig företeende omständigheter.
Hvarjemte från Hedervärda Bonde-Ståndet, Under samma dagar, blifvit till detta Utskott remitterade och afsände: 1:0 ett Memorial af Riksdagsmannen Lars Larsson från Carlskrona Län, innehållande yrkande, det Presterskapets rättighet att erhålla Likstol kunde antingen helt och hållet försvinna, eller ock, att, i händelse sådant ej lät sig göra, vissa reglor matte föreskrifvas, hvilka man dervid ej bonle öfverskrida, i hvilket afseende Riksdagsmannen föreslagit, att en viss procent af Sterb hu - 3-li Den 17 Apvil, husets behållning inatte till Likstol utses och aftagas, dock så, att denna procent .beräkning, vid förmögnare bo, ej måtte öfverstiga en viss fixerad summa; och s:o ett af Riksdagsmannen Peter Jansson från Kronobergs
Län aflåtet Memorial, hvaruti, bland annat, föreslås, det Rresterskapet borde vara skyldigt att, i likhet med alla andra Koställs-innehafvare, sjelfve underhålla sina Kostallen, och att den särskildta betalning, Presterskapet njuter uti Likstol samt för Barndop, Kyrkotagning och Brudvigsel, måtte försvinna.
Till följe af ofvanbemälte tvänne Respective Ståndens Remisser, har Utskottet låtit sig föreläsas nyssnämnde tvänne Memorial; men som enligt 114 §.
RegeringsForrnen, Utskottet icketär berättigadt att föreslå något, som till rubbning af ett Riks Stånds privilegier kunde föranleda, samt de af så väl Herr Lagmannen Olivecreutz, som Riksdagsmännen Lars Larsson och Petter Jansson gjorde framställningar åsyfta förändring af Presterskapets inkomster, hvilka genom 3:dje och 4:de punkterna uti de Presterskapet, den 16 October □.733, förundte Privilegier, blifvit på det uttryckligaste och kraftigaste sätt bekräftade och stad lastade; alltså anser Utskottet sig icke kunna i något slags granskning af dessa Memorials innehåll ingå; dock har Utskottet trodt sig vid detta tillfälle kunna och böra nämna, huruledes, sedan, vid 1809 års Riksdag, Högvördiga Prest-Ståndet, af böjelse att stärka förtroendet emellan Rarare och åhörare, samt för att tillika gå Heder* v är* 1 Den 17 April. 245- värda Bonde-Ståndets yttrade önskan '..till mötes,1 hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, att, enär billige Tiondesättningar blefve frivilligt af Pastorerna och Församlingarna- 'uppgjorde samt "af ■vederbörande Herrar Landshöfdingar och Consistoriel- prof vade och gillade,. det matte vara Consistorierna tillåtet att insända sådana öfverenskommelse! till Kongl. Majas
Nådiga stadfästelse fö r så lång tid, som af Consistorierna för hvarje ställe såsom lämpligt föresloges; hvartill Kongl. Maj:t i Nåder samtyckt; Utskottet häraf hämtat anledning till den förmodan, att, så framt nåpon del af J O Presterskapets inkomster skulle kunna, utan att för Presterskapet medföra förlust i afseende på Sjelfva beloppet, sättas på en bättre och billigare fot, än hvarpå den, efter nu gällandei Privilegier och Författningar, är ställd, torde Högvördiga Prest - Ståndet icke vara obenäget att, rörande en sådan omständighet, ingå uti de jemkningar, som till undvikande af obehagliga förhållanden
Kära re och Åhörare emellan närmast bidraga och med tidehvarfvets upplysning och liberalitet öfverensstämma, och det är i sådant afseende Utskottet vill vördsammeligen anmäla sig hafva funnit det af Riksdagsmannen Lars Larsson gjorda förslag, om förändring af sättet för Likstolars erläggande, vara så grundadt på billighet, att Utskottet funnit sig böra tillstyrka Riksens I-Jöglofl.
Ständer att detsamma till Högvördiga Prest - Ståndets eget behjertande öfverlemna.
Hvilket till Riksens Ständers välbehag vörd - 34 6
Den 17 April. vördsamligen hemställes.
Stockholm d. 10 April 1S15- Pä Höglofl, Ridderskapets Pä Högvördiga Prest, och Adelns Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar A, Lantingshausen. vägnar Bryn.
Hesselgren På Välloll, Borgare-» Ståndets Ledamöters vägnar And.
Ståndets I.edamöters vägnar Hils Mänsson. M. M. Rosbeck. XJppläst hos Höglofl.
Ridd. och Ad. d. 17 April, — — Högvörd, Prest-Ståndet d, 13 — — —.
Vällofl. Borgare-Ståndet d. 13 — — —- Hfcderv- Bonde-Ståndet d, 13 — Vördsamt Memorial.
•Af Riksdagsmannen för Fryksdals Härad i Carlstads Län, Elof Håkanson från Södra Amberg, har till Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit ingifvet ett derstädes den 29 sistlidne Mars till Riksens Ständers Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskott rernitteradt Memorial, hvaruti, af anförda orsaker, begäres, det Kongl. Maj/.ts Befallningshafvandes i Carlstads Län, den lo Maj r 814, Den 17 April «47 1814, utfärdade förbud för Tjenstedrnngar inom berörde
Län att gå utom Länet, för att söka sig arbete, måtte, sedan detta mål af Oeconoinie-Utskottet undergått beredning, blifva hos Kongl; Maj:t och Riksens Högloft.
Ständer i underdånighet anmält, till rättelse och tipphäfvande.
Och ehuru det tyckes, sorn ett så beskaffadt förbud hvarken kan vara uti Lag och Allmänna författningar grundadt, eller åstadkommer någon oeconomisk nytta för Riket i allmänhet, utan tvärtom betager Allmogen i en mindre fruktbärande trakt af Riket, hvarest Hemrnansklyfuingen och, i följd deraf, äfven folkmängden stigit till en ovanlighögd, friheten att söka sin nödtorftiga bergning, genom en utväg, som icke allenast i sig sjelf är loflig och oskadlig, utan ock medfört ansenliga fördelar för Landthushållare i nästan alla Rikets Provinser, hvilka begagnat arbets-biträden af de, vanligen hvarje år under sommartitiden, till ett betydligt antal utvandrade Wermelands-, särdeles Fryksdals - boer, s«m allestädes gjort sig kända så väl för synnerlig skicklighet uti hustimring och slöjdning, samt rothuggning, stenbrytning och andra för odlingars verkställande nödiga arbeten, som ock för ett merändels alltid utmärkt nyktert, sedigt och anständigt uppförande:
Likväl, och emedan, enligt go §.
Regerings-Formen, frågor om Regerings- och Domare-M. igternes beslut, Resolutioner och Utslag, eller enskildte Medborgares och Corporationers förhållanden icke kunna under Riksens Ständers eller deras Utskotts öfverläggtiingar och pröfning kom* Deri i*/ April. komma; anser Utskottet sig icke tillstahdigt, att till någon vidare handläggning upptaga' hvad Riksdagsmannen Elof Håkanson, på sätt ofvan omförmäles, begärt; utan lärer han äga att sin klagan öfver Kongl. Maj:ts Befallningshafvandés ofvanjaercirde förbud å vederbörligt ställe anföra, hvarest deri rättelse torde med det skyndsammaste kunna förväntas, som uti ett mål af denna, för en liel menighets bergning så synnerligen rnagtpåliggande egenskap synes böra aga rum, Stock» Loim den lo April .1815.
På Höglofl, Ridd. och På Högvördig» Prest» Adelns Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar A- Lantingshausen.
Hesselgren På Vällofliga Borgare- På Hedervärda BondeStåndets Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar And.
Nils Mans serni M. M- Hasbeck.
Uppläst hos Högloll.
Ridd. och Ad. d. 17 Aprih — — Högvörd.
Prest-Ståndet d. 13 — — — Välloll. Borgare-Ständet d. 13 —•
™ — Hederv. Bonde-Ståndet d. 13 -— ^Vördsamt
,Ti ill Rikets Höglofl.
Ständers Stats-Utskotts utlåtande har Högvördiga Prest-Ståndet, genom Proto - Den 17 April, tocolls Utdrag af den 31 nästlidne Mars, remitterat ett af Herr Prosten L. A. Palm ingifvet 'Memorial, om någon aflöning för Lands-Fiscålerne, samt förbättring i Länsmännens Lönevilkör, så lydande: ”Då Riksens Höglofl.
Ständer ärö sysslosatte, utom andra vigtiga göromål, äfven med det stora bemödandet, att ej mindre stadga gamla än tillskapa nya Hagar, sorn hafva den adia afsigt att bereda medborgerligt lugn och liksom åter upplifva den döende sedligheten, känner jag ingen önskan mera helig för den redlige medborgaren, än att desse Lagar så visst blifva verkställde, som de verkligen äro, eller åtmindstone kunna vara verkställbare.
Men man skulle för mycket ynotsäga en föråldrad erfarenhet, om man ej nödgades erkänna, att den executiva magten på många ställen, och äfven der Konungens Befallningshafvandes höga åtgärder äro de versksammaste, ej kan, hvad han borde uträtta i detta afseende, då den lägre Classen af den så kallade KronoBetjeningen, tvungen tilläfventyrs att för sin utkomst lyssna till behofvets fordringar, hellre» än samvetets, med den mest skadliga efterlåtenhet, om ej uppenbart sjelfsvåld, behandla den dem åliggande skyldighet att verkställa Lagarna; hvilket lagstridiga förhållande ofta gifvit tillfälle till de våldsammaste inbrott emot allmänna säkerheten och andra sorgsna uppträden, sorn icke sällan nödgat oss Lärare, hvar på sin hemort, göra vårt embete med suckan.
Annorlunda kan det dock i sanning ej tillgå, så länge Läns* *5° Den, 17 April.
Länsmän oeh Lands-Fiscaler äro af Staten så litet Jonte, att de omöjljgen kunna underhålla sig, utan genom särskildta och i .Lagen förbudna lö niiigssätt af Allmogen, hvilken^ till sin egen ska da, liksom koper sig fri från Lagens efterlefnad.
På goda grunder tror jag derföre, att, om dessa Tjenstemän blefvo tillagde så förrnonliga lönings■vilkor, att de, utan beroende af Allmogens frikostighet, kunde sig redligare försörja, äfven desse samvetsgrannt skola vårda sina pligter, så mycket mera, sorn de då först sättas i nödvändighet att bibehålla sina höga förmäns förtroende och genom noggrann åtlydnad af deras ordres stadga sin rättighet till sina embets-förmoner.
Icke ar det min afsigt, att vilja föreslå qågon ny beskattning för mina skattdragande medbroder, för att få detta onda afhjelpt; jag ville blott, att, i likhet med hvad i Norra Provinserna lärer va. ra antaget, de tillfällige formoner, under namn af Kornskeppan, sorn alltid utgått och ännu utgår, måtte vinna den helgd af Lag, som den genom gammal häfd redan sjelf tillskapat sig; så att vederbörande Krono-Betjening ej. genom mottagandet af det sorn behofvet rättfärdigar, och hvilket, ehuru olagligt, i sakernas nuvarande ordning hvarken kan eller bör hindras, de hädanefter ej sättas ur stånd att redligen uppfylla sina förbindelser och hålla Lagarnes efterlefnad i den verksamma helgd, som deras ändamål påkallar och medborgerliga sammanlefnadens dyrbara lugn så högt fordrar.
Slutligen anhåller jag, att Tit. och Tit, Den 17 Aprili Sä* Tit» behagade detta till vederbörligt Utskott re» mittera,” L. A, Palm.
Vid öfvervägande häraf, har Utskottet väl funnit Herr Prosten Palms andragande instämma med en allmännare erfarenhet, att Eänsmännens löningsvilkor äro så knappa för utkomsten , alt de, utaf behofven foranlåtne, mäste, för siri bergning, påräkna inkomster, med hvilka en driftig utöfning af deras tjenstepligt att befordra ordning och laglydnad synes icke kunna stå i förening, Men Stats-Utskotfet anser likväl högst betänkligt att tillstyrka Herr Prostens förslag, att desse tjenstemän skulle erhålla rättighet att, såsom i de Norra Pro vinserna skall vara brukligt, fordra och uppbära en tillfällig inkomst i Spannmål
Ett sådant loningssätt blefve, efter Utskot tets tanka, mer betungande än något annat, och dessutom olika kännbart både för särskildta orter och äfven för olika Glassér af medborgare i en och samma ort, emedan Spannmål oftast har ett annat värde uti den ena provinsen, än i den andra; äfvensom berörde aflöning skulle komma att utgå egentligen af hemmansägarne, men ej af öfriga inbyggarne i Eäusmans-districtet.
Då Herr Prosten förklarat dess afsigt icke vara, att de skattdragandes utgifter skulle genom ifrågavarande förbättring i aflöningen förökas, samt Utskottet, för sin del, jemväl anser något anslag dertill icke kunna föreslås; så har Utskottet trott sig böra uppgifva en utväg, ledande till ärr - Den 17 April.
''ÉndaÄliét,' utan att någon ny utgift för Staten och det allmänna derigenom må uppkomma, att nemligen de länsmän , som ej äga Boställen , var, da försedde med Eohernman, samt att, så vidt sig göra later, till Länsmän måtte antagas tjenlige pérspner af Allmogen, hvaribland ej saknas sadane, sorn äga erforderlig skicklighet till dessa tjensters bestridande, och hvilka personer, med. mera inskränkta behof, skulle» utan att behöfva bero af inbyggamp i districtet och dem betunga, kunna äga sin bergning under fullgörande af sina skyldigheter.
Utskottet får derföre vördsamt öfverlemna till Uikets Högloft.
Ständers bepröfvande, om icke hos Kongl. Måj:t kunde i underdånighet anmälas den önskan, att Kongl. Maj:t, sedan från dess Befallningshafvande blifvit infordrad nödig uppgift å de i hvarderas
Län odisponerade Kronohemman, hvilka till Bohemman för boställslösa Länsmän kunde anslås, i Nåder täcktes låta dem dermed förse, samt Kongl. Maj:ts Befallningshafvande derjemte anbefallas, att vid Länsmäns antagande, så vidt omständigheterna det medgifva , dertill förordna skickliga personer af Allmogen.
Beträffande åter frågan om aflöning för LandsFiscalprne; så, enär dessa Tjenstemän; sysslor äfo af den egenskap, att någon lön för desamma hvarken varit eller synes böra bestås, helst de äga att genom vaksamhet å efterlefnaden af Lag och författningar, samt öfverträdelsers beifrande, söka den inkomst, som af åklagare-andelen i böter, ter’ må kunna erhållas; så finner Utskottet icke lämpligt att tillstyrka, ilet något slags lön må för Landsfiscaleme beviljas; hvilket allt vördsamt hemstälJes till Riksens , Höglofl.
Stockholm den il April 1815- På Höglofl.
På Högvördiga Prest »Ståndets Ledamöters, vägnar Gustaf Murray.
På Hedervärda BondeStåndets Ledamöters vägnar Jon Jonsson. C. Tunelius Uppläst hos Höglofl.
Ridd. och Åd. d. 17 April.' — — Högvörd.
Prest-Ståndet d. 13 -— — Vallöf!. Borgare-Ståndet d. 13 — — Hederv. Bonde-Ståndet d. 13 — .Vördsamt
Ridderskapet och Adelfi, Högvördiga Prest-Ståndet och Vällofl.
Borgare-Ståndet hafva, och Adelns Ledamöters Vägnar Carl Ms Géer.
På Vällofligä BorgareStåndets Ledamöters vägnar Carl pr.
Tandberg.