Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
St:r härutinnan må göra underdånig framställning, Emedlertid kau resultatet af en möjligen skeende minskning uti Befälets personal ej nu tagas i beräkning. dj Rörande tiden för löne-regleringens verkställande har Hr Grefve Brahe.j anmärkt, deruti flere Ledamöter af H. R. o. A. hufvudsakligen instämt, att regleringen, i stället för att, enligt hvad den Nåd.
Propositionen innehåller, ske genast samt nästan pä en gäng, är, enligt Utskottets förslag, lemnad till Yerkställighet först i en mycket aflägsen framtid.
Utskottet har visserligen insett, att intill dess Innehafvare af de, den nu antagne löningsgrunden öfverstigande löner, hinna afgå, en brist uti tillgången till löneregleringens verkställande genast i hela sin vidd skall uppstå; men då detta inträffar med alla Löneregleringar som på föregående reduetioner skola grundas, i följd hvaraf de nya lönerne till en början med mindre belopp måste utgå, och då den af K, M:t i Nåder föreslagne utväg, att till fyllande af denna brist en del Boställen, som till Statsverket skulle indragas, tills vidare finge vid Regementerne bibehållas, utan afseende på den derigenom förorsakade brist i StatsVerkets inkomster, ej kan användas, då hela frågan om Boställenas indragande till Staten förfaller; har, utöfver den förslagne tillökningssumman på det hela \ 122 Stats-Utskottets de tills vidare besparde Generalslönerne 37,5oo: —• samt nuvarande Corporalslönerne, som, enligt planen, med tilldelande af Ro telöner, ersättas 28,733: 37. 8.
S:ma B:co R:dr 114,»33: 27. 8. hvilken genast för regleringens verkställighet kan disponeras, Utskottet ej kunnat tillstyrka, alt Staten med något ytterligare anslag af medel i detta afseende må betungas. ej Att de indeldta Lönerne under loppet af Aflöningsåret, beräknade efter ett fastställdt minimi-belopp, kunde förskottsvis få uppbäras qvartaliter ifrån närmaste LandtRänleri samt af Regementsskrifvarne vid Redogörelseårets utgång med Ränteriet liqvideras, hvilket bos H. R. o. A. af Hr DorchimontTV.
A.* blifvit föreslaget, såsom af mycken vigt för Indeldta Arme'ens befäl, som annars finge vänta härå i5 månader på sin aflöning, har Utskottet ej kunnat tillstyrka; enär härtill skulle erfordras betydliga Förskottssummor, hvartill någon tillgång på RiksStaten ej finnes, och StatsVerket derigenom skulle uti en mängd liqvider och äfven möjeliga förluster invecklas. f) Vid Utskottets förslag att Subalterner och de till visse Stationer ej inskränkta Tjenstemän, der tillgången sådant medgifver, måtte på lön få sig anviste visse andelar af BoställsArrenden, att i lika ordning med annan löneinkomst tillträdas, har hos H.R. o. A. Hr Frih, af Nordin, C. J., gjort följande anmärkning, i hvilken Hrr Platen, A. C., och Kuylenstjerna, G., samt hos V.
BorgareStändet Hr Noreus, hufvudsakli - Betänkanden, N:o 23g.
123 gen instämt: att nemi. verkställigheten af Utskottets Förslag helt och hållet berodde derpå, huru och för hvilkens rakning den föreslagne utarrendcringen skulle verkställas: att, i fall denna utarrendering skedde Regementsvis, Iöntagarne kunde, genom
Arrendatorer mindre noggranhet eller oförmåga att utgifva det stadgade arrendet, till större eller mindre del beröfvas de Jöneförmoner Staten försäkrat dem; äfvensom Regementschef eller Direction, som hade uppsigt öfver Boställena, deras utarrendering och uppbörden af inflytande arrenden, icke hade något eget interesse alt bevaka, då öfverflödige BoställsArrenden skulle till annat Regemente lefvercras; att afkastningen af de Boställen, som ej kommo att användas till Indelningshafvares verkliga besittning och således borde utarrenderas, vore beräknad till en Summa af 240,000 R:dr, hvilken skulle utgöra en ganska betydlig del af det yngre och lägre Befälets löne-anslag, på hvilken de högst ombytliga Spannemålsprisen komme att till den betydenhet inverka, att de i sig sjelfve förut nog knappa Lönerne icke skulle uppgå till mer än hälften af hvad de utgjort ett föregående år, att det vidare syntes af stort interesse för Samhället på det hela, att odlad jord, till ett Capitalvärde af icke mindre än 6 Millioner, blef brukad och skött på det mäst ändamålsenliga sätt; att dertill fordrades en längre besinningstid, helt andra grunder för utarrenderingen, än de hittills stadgade, och Arrendatorns befrielse från underhåll af andre Hus och Byggnader, än de som oundgängligen äro erforderlige; att arreudebclop - 124 Stats-Utskottets pet bör utrönas och bestämmas på det nogaste, med fästadt afseende på den blifvande Arrendatorns framtida bestånd, och hvaröfver det årliga arrende sedermera icke får höjas, utan Auction endast afse den Städja, som för hela Arrendetiden på en gång vid tillträdet skulle erläggas; samt att en sådan hushållning med Kronans Jord svårligen låter förena sig med det yngre och lägre Befälets intresse, som hufvudsakligen måst afse den största möjliga Löneinkomst under de år, det Ijenade inom de grader i Arme'en, som af Arrendeinkomsten erhålla sina löner.
Och har Hr Frih. af Nordin föreslagit, på dessa skäl, attutarrenderingen af alla öfverblifvande Boställen måtte verkställas för Statens räkning och deremot den af dessa Boställen i och för Löneregleringen påräknade Inkomst af StatsVerket utbetalas; kunnande visserligen härigenom inträffa, att Staten ett och annat år härpå hade förlust; men medium af 5 å 6 års beräknad och verkligt influten inkomst skulle blifva skiljaktig endast med några få procent, hvilket likväl ej borde medföra betänkligheter, då det på Samhällets trefnad och förkofran på det hela hade ett direct inflytande, att Regementernes samtlige yngre
Befäl på säkert sätt lönas, och att odlad Svensk Jord för ett värde af 6 Millioner icke längre vansköttes.
Hvad den härigenom för Staten ökade
Spannmäls-inlägt beträffade kunde den vid de efter hand uppgörande ArrendeContracter förekommas derigenom, att Arrendet bestämdes att efter Markegång utgöras; och vore det ©tvifvelaktigt, hvad nu gällande Contracter angår, att, om Staten Betänkanden, N:o alg.
125 afsade sig, i ond och god tid, dess Optionsrätt att in natura uttaga det stipulerade Arrendet, mot det att Arrendatorn å sin sida afstode ifrån rättigheten att in natura lefverera detsamma, i flere Provinser många Arrendatorer skulle gå in härpå; hvartill komme, att, genom flere nuvarande
Arrendatorer obestånd många arrenden snart folio tillbaka till Kronan.
I afseende på frågan, att Staten skulle emottaga Arrendena af öfverflödiga Boställen och deremot Contant aflöna en del af Indeldta Armeens Befäl, hvilket Utskottet ej kan tillstyrka, får Utskottet åberopa dess Betänkande N:o i32.
Då Utskottet således fortfarande föreslår, att, till löner för Subalterner och andre med Boställen in natura ej försedde Tjenstemän vid indeldta Begementerne, vissa andelar af BoställsArrenden må anvisas, har Utskottet förbisett hvarken desse Tjenstemäns eller det allmännas fördel.
Att lönerne ett och annat år kunna, genom Spannemålsprisernes fall förminskas, har ännu ej ansetts för ett hinder att i Spannemål bestämma löner, hälst de ett annat år, genom
Spannemålsprisernes stigande tillökas och då ersätta ett föregående års förlust.
Häruti komma dessutom de ifrågavarande löntagarne, att dela lika öde med det äldre Befälet, hvars inkomst består i indeldta räntor och Boställs-afkastningar, och således äfyen af Spannemålspriserne beror.
Hvad de öfverflödige
Boställenas utarrendering beträffar, anser Utskottet, att, ehuru deraf härflytanarrenden blifva anviste att af vissa löntagare, i likhet nied andre indeldta räntor, uppbäras, detta ej lägger ia6
St a't s-Utskottets något hinder i vägen för en ändamalsenligare författning härutinnan ; derom Utskottet gemensamt med Allm.
Besvärs- och Ekonomi-Utskottet skall afgifva Utlåtande.
Herr Friherre af Nordin har vidare anmärkt, att Utskottet borde upplysa, af hvilken fond ersättning skulle utgå till den nu i tjenst varande personal, sorn lomme alt förlora, om på sätt Utskottet tillstyrkt, den belöpande andelen af arrenden skulle lika med all annan lön tillträdas.
Då nu varande innehafvare af Boställen eller arrenden deraf tillträdt desamma med rättighet, att derå njuta laga fardag, kan visserligen en sådan förmån dem ej ifråntagas; meri ehuru härigenom inträffar, att deras första efterträdare en längre tid än vid vanligt Lönetilllräde, få afvagta sin blifvande högre inkomst, anser Utskottet, att de, tillsatte på sådant vilkor, härmed utan ersättning böra få åtnöjas; kommande sedan i ytterligare succession, då af- och tillträde bör ske, såsom Författningarne om Löner stadga, en sådan förlusts beräknande ej mera i fr åga.
Hos H. R. o. A. har Hr Ribbing, A., och hos H. PrästeStändet H:rr Professorerne Geijer och Gravander samt H:rr Prostarne Nordin och Bromé yrkat, att så väl Subalterner, som öfriga Befälet, med Boställen till bruk och besittning borde förses; tilläggande Herr Professor Geijer, att Boställens innehafvande och deras afkastning borde af sjelfva åflöningen vara oberoende och ifrån densamma ej afräknas; emedan de värderingar, som skulle ligga denna beräkning Betänkandet), N:o 23g.
127 till grund, voro högst osäkra och otillfredsställande håde i sig sjelfva och i förhållande till lefnadens olika dyrhet på olika orter, och följakteligen den likhet, som genom fördelningen skall tillvägabringas, långt mera skenbar än verklig och komme att föda mer missnöje än belåtenhet, samt emedan derigenom sönderslets det band, som fästade Boställsinnehafvaren vid sin jord, och gåfve honora trefnad och fördel af dess odlande, då han långt mindre än förr deraf finge njuta frukterna5 ty ett landtbruk, som han ej för egen räkning, utan endast såsom ett i den stora Löneregleringen lottägande inhyseshjon finge drifva, skulle för honom hvarken mer bli en omedelbar fördel eller en angenäm sysselsättning; och Verkningarne häraf på enskild lycka och moralitet inom Armeen bli ej de fördelaktigaste; hvaremot för begge det gamla Svenska Boställssystemet vore gynnande.
Frågan om Subalterners förseende med Boställen har af Utskottet blifvit noga Öfvervägad, och Utskottet har härvid haft ledning af den erfarenhet, som föranledt nu gällande Författning om Subalternboställens utarrenderande, och enligt hvilken det visat sig, att Ynglingar, vid deras forsta inträde på den militäriska banan, antingen måst skuldsätta sig för att vinna medel och förlag att sköta ett mindre lönande jordbruk, eller utlemna sina Boställen till Arrendatorer eller Hälftenbrukare, ofta till förlust för dem sjelfve och skada för det allmänna, hvars jord blifvit vanskött.
Då derjemte onekligen unge Militairer bättre använda sin tid, om de arbeta på att inhemta nyttiga kunskaper och fullkomna 128 Stats-TJtskottets na sig i sitt egentliga yrke, än om de genast börja att blifva jordbrukare; har Utskottet, som äfven i denna del följt det af K.
M:t i Nåder meddelade Löne-regleringsförslag, ej kunnat frångå dess förra hemställan, att för Lieutenanter, Fändrikar och Cornetter någre
Boställen till bruk och nyttjande ej måga anvisas.
Hvad Herr Professor Geijers anmärkning beträffar, får Utskottet tillkännagifva, att redan vid IndelningsVerkets första införande
Boställenas mer eller mindre godhet blef vid deras tilldelande tagen i beräkning, emedan den derå, enligt Skattläggning, åsatte Ränta ifrån de Indelte Lönerne afdrogs, och har nu ett nästan lika förhållande ägt rum, då den genom hållen undersökning uppskattade behållne afkastningen af hvarje Boställe linder
Lönen tagits i beräkning, en åtgärd så mycket nödvändigare, som det ej låter sig göra att efter ett visst förhållande utfinna Boställen som till godhet svara mot hvarje grad, eller inom en och samma grad äro lika; varande likväl vid Löneregleringen så afpassadt, att, så vidt sig göra låtit, det anviste Boställets afkastning ej fullt uppgått till Lönens belopp, samt således någotLöne-tillskott kommit att Bostället åtfölja. gj Det Pris d Spanmdletij efter Medium af de näst före Ar 1827 förflutne 10 årens Markegångar tagit och uppgående till 7 å 8 R:dr Bico T:n, hvilket ingår uti uppskattningen så väl af Indelte Lönerne som af Boslällsafkastningen hafva, hos H. R. o. A.j Herr Friherre Stjerncrona, D.} Herr Friherre Wrede} C,t Herr Betänlanden, N:o 23g. 12g Herr Frih.
Dubent IL, Herr Frih. Sparre S., Herr Tham, W., Herr Leyonflyckt, C. A., Herr Platen j A. C., Herr Liljenstolpe, C., Herr Nordenankar, Q., Herr Kuylenstjerna, G., och Herr v. Schantz, J.; hos H.
PrästeStåndet Herr Prof. Geijer och hos V.
BorgareStänclet Herr Noréus ansett för högt och ledavdande till ett för beräkningen osäkert och för Löntagarne menligt resultat.
Utskottet här härvid följt den uppskattning K. M:t låtit verkställa och R.
St:r förelägga; och ehuru Utskottet, såsom i dess förra Betänkande anföies, redan insett den öfverklagade olägenheten, har Utskottet likväl, i brist af annan ledning, derefter mäst rätta sitt förslag, hvilket i fall af ett lägre beräknadt pris, å spannemålen med lönernes bibehållande till samma belopp, naturligtvis skolat medföra behofvet af en större tillökning i Contant anslag, h) Angående Armeens accorder och dervid skeende missbruk hafva hos H. R. o.
A. H:rr Tersmeden och v. Troil afgifvit anföranden, hvilka tillhöra LagUtskottets behandling, och hvaraf Utskottet ej i någon pröfning kan ingå; varande dessutom, enligt hvad i K.
Propositionen tillkännagifves, K.
M:t i Nåder betänkt på utfärdandet af ett nytt AccordsReglemente, så snart frågan om Löneregleringen blifvit formligen afgjord.
Utskottets Förslag, att den Cassa, som till jemkning af accorderne, i öfverensstämmelse med mera jemnade löner, kommer att bildas, måtte i det fall, 4 B. q 13o Stats-TJtskottets då tillgång kunde saknas för uppfyllandet af dess åliggande, erhålla anvisning på RiksgäldsContoiret å nödigt förskott, dock ej utöfver en Summa af 100,000 R:dr, och emot skyldighet till återbetalning så fort någre medel inflyta, hvilket af Hr Tham , W., Hrr Professor Geijer och Caspar Wijkman blifvit bestridt får Utskottet, med åberopande af hvad i förra Betänkandet härom blifvit anfördt, härmedelst förnya. i) Vid denna Punct förekommer sluteligen en fråga, som redan vid förehafvandet af K.
Mrts Nåd.
Proposition hos H. Ridd. o. A. af Herr Ribbing, A.j blifvit väckt och nu till Utskottet å nyo remitterad, nemi. att Officerare vid Indelta Arme'en måtte uppmuntras att idka Landtmäteri och således få tillfälle att genom egen förtjenst bereda sig tillgång till fyllande af de behof, hvartill en sparsam aflöning ej är tillräcklig.
Utskottet, som ej allenast inser den ekonomiska nyttan af detta förslag, hvilket äfven kunde leda till afhjelpande af blist på Landtmätare i vissa orter, utan äfven tror det medföra en nyttig sysselsättning för unga Militairer till vinnande af nödiga kunskaper, har härmed skolat tillstyrka, att R.
M:t göra underd. hemställan, att Indelta Arme'ens Officerare ej mindre må erhålla tillstånd att, efter undergången behörig examen, idka Landtmäteri, än äfven dertill uppmuntras, dock utan att sådant må, i befordringsväg, leda till förfång för Landtmäteristaten Tjenstemän.
Betänk,inden, N:o 23g. i3r lito Anslaget för ExerciticEsc/vadronerncs Underhäll är af H.
BondeStåndet bifallet och af de öfrige Bespective Stånden leinnadt utan anmärkning. 12:0 Vid Staten för Lifgardet till Häst hade Utskottet afstyrkt den äskade Lönetillökningen för högre Befälet, på den grund, att, enligt Utskottets förmodan, genom någon minskning i personalen, tillgång kunde beredas för de qvarblifvandes löneförbättring; och hafva, hos H, Ridd o. A. Herr Grefve Brahe, M. och Ur Frih. af Nordin, C. G., häremot anmärkt: att den genom K. Brefvet d. ig Febr. 1823 för Befälet på Besparingarne anviste, roen af Utskottet till uppförande å Stat ej tillstyrkte lönetillökning af tillsammans 325o Rtdr, endast utgjorde en fyllnad till vinnande af likhet med de lönebelopp, som Ofticerarne vid GardesRegementerne till fot åtnjuta; att Befälets större personal skulle vara nödig ej endast för tjenstgöringen inom Regementet utan äfven för vaktgöringar ni. 111.; att den af Utskottet föreslagne minskningen ej kunde på flere år medföra den afsedde tillgången, emedan det enl. 16 §.
Reg.-Formen beror på hvarje individs eget godtfinnande, att från tjensten afgå; att, som den afgåeude måste anses berättigad till den accordsersättning, sorn han sjelf bevisligen erlagt, men någre serskildte Medel dertill af Utskottet ej blifvit anviste, t ' 7 afven denna utgift måste, och det i främsta rummet, af den indragne lönen godtgöras; samt att det ej kunde vara ändamålsenligt, alt genom ett af R.
St:r nu lattadt beslut gifva Löningstagarne vid dessa Regementer hopp om förbättrade löneförmoner, men låta ,32 Stats-Utskottets uppfyllandet af detta hopp helt och hållet bero på nästkommande St:rs, vid då blifvande Statsreglering, fattande beslut.
Utskottet har ej, i afseende på den ifrågasatte minskningen af befälet, velat föranleda till något R.
St:rs beslut, utan endast antydamöjligheten att utan Statens ytterligare betungande, för Officerare vid denna Corps vinna en Lönetillökning, i fall den skulle anses oundgängligen nödig, deruti Utskottet likväl ej kan instämma; och kan Utskottet följaktligen ej tillstyrka, att dertill någre serskildte Medel å Stat må uppföras.
Herr Grefve Brahe har vidare anmärkt, att Utskottet nedsatt den för UnderBefälet äskade lönetillökningen ifrån 6,829 R:dr 16 sk. till 3,2i3 R:dr 11 sk.'
Sådant äger likväl ej full riktighet; ty, vid en speciel jemförelse emellan den af K.
M:t i Nåder projecterade Staten och Utskottets förslag, skall tydligen synas, att ingen annan nedsättning egt rum, an å de ojemna lönerne för 5 Trompetare och 25 Rotmästare, med 33 R:dr 16 sk. för de förra och 80 R:dr 35 sk. för de sednare eller tillsammans u4R:dr 3 sk.
Denna af Utskottet för UnderBefälet föreslagne lönetillökning har blifvit helt och hållet bestridd, hos H. R. o. A. af Herr Grefve Horn j C. F.j och Herr Rosenqvist af Åkershultj F. L., samt hos H.
BondeStändet af Casper Wijkman och Eric Carlsson frän Upsala Län m. fl.; och anser Herr Rosenqvist: att utgifterne för denna Corps, i stället för att ökas, böra minskas, att detta utan synnerlig afsaknad kunde gå för sig, om en Esqvadron indroges, sedan en dylik Betänk anden, N:o 239.
133 i stället frän Norrige tillkommit; samt att, om denna Lifvakt skulle ökas till 2:ne Esqvadroner, dem Brödrafolket icke torde undandraga sig att underhålla, en ännu större inskränkning af det kostsamma Hästgardet kunde äga rum.
Som de föreslagne iönerne för UnderBefälet äro lika med hvad uti Förslaget till Lönereglering för Indeldta Cavalleriet är upptaget, och ej kan nekas, att detta UnderBefäl, synnerligen i anseende till tjenstgöringsOrtens dyrhet, är i största behof af förbättrade vilkor, får Utskottet dess förra förslag härutinnan nu förnya, och derjemte hemställa, huruvida det vore It.
St:r värdigt, att ens ifrågasätta någon Besparing för Svenska StatsVerket på Brödrafolkets bekostnad. l3:o Vid Utskottets afstyrkande af bifall till den för Kronprinsens Husar Regemente äskade tillökningen af 974 R:dr 23 sk. och 2 T:r Sp:ml hafva, hos H. R. o. A. Hr Grefve Brahe, M., och Hr Frih. Stjerncrona, D., anmärkt: att denna tillökning ej, såsom Utskottet föregifvit, egentligen innefattade en löneförbättring för det högre Befälet, utan alt dermed åsyftades, att kunna lemna tillräcklig
Lön åt de tvenne Majorerne och skilja dem från Revenuen af sina liittilts egande Esqvadroner; att härtill fordrades mycket mera än den begärdte förökningen i anslag, men resten tillvägabringas dels genom minskning uti Esqvadrons-Chefernes Inkomster, dels genom indragning af UnderBefäl m. m., att riktigheten af den ide'en ej borde kunna bestridas, att hvarken Chefen eller Majorerne såsom controllerande Authoriteter böra tillika vara 134 Sta ts-Utskottets Esqvadrons- eller CotnpagnieChefer, isynnerhet vid värfvade Regemente!'; att vi på krigsfot behöfde mera Cavallerie än vi nu på fredsfot hade, och att detta Regemente hädanefter, såsom hittills skett, vid infallande krig troligen lomme att ökas till 900 a 1,000 Hästar, då 2:r,e Majorer voro af nöden med lönevilkor, oafhängige af EsqvadronsStatens; samt att detta Regemente under de sist förflutna 25 åren haft tillfälle alt uti krig mäst utmärka sig af Svenska Cavalleriet, och att det under fred fullgjorde sitt PassevolanceContract utöfver hvad
Staten äfven med den strängaste granskning ägde rättighet att fordra.
Då vid Lifgardet till Hast de tvenne Majorerne äro med Esqvadroner försedde, utan att någon förändring deruti blifvit ifrågasatt, och då enahanda inrättning vid Kronprinsens HusarRegemente förut, äfven under krig, kunnat bära sig, är Utskottet af den tanka, att den ytterligare kan fortfara, så vida förändringen ej kan tillvägabringas utan Statens betungande med anslag dertill af serskildte Medel, hvilkas beviljande Utskottet ej kan ti Istyr ka; varande Utskottets förra förslag i denna Punct redan af H. BondeStåndet bifallet. i4:o
Den för Svea Lifgarde af Utskottet föreslagne tillökning af 4,ooo R:dr såsom bidrag till Underbefälets löneförbättring, hvartill Utskottet derutöfver ansett tillgång kunna vinnas genom minskning i Compagniernes antal och deraf följande indragning af en del af Befälets personal, har blifvit bestridd, hos H. R. o. A. af Herr Grefve Hortij C. F. Ilen- Ankar - Betänka nden, N:o 23g.
135 svärd j A. och Herr Rosenqvist af Akershult, F. L., samt Ii os H.
BondeStåndct af Casper HVijkman och Eric Carlsson från Upsala Län ni. 11. på den grund , att, genom dels Compagniernes förminskning i antal och dels båda Regementernes sammanslående under en Chef, sådane indraguingar och besparingar kunde beredas, alt Underbefälets vilkor blefve förbättrade utan Statens serskildta betungande; hvaremot Herr Grefve Brahe, M.j och Herr Friherre af Nordin, C. J._, ansett den af Utskottet föreslagne tillökning vara alltför ringa och hela det äskade anslaget af ro,o25 R:dr 4i sk. af nöden, samt anfört: att, om äfven minskning i Compagniernes antal skulle ske, likväl uti en Hufvudstad med en i förhållande till dess omfång så ringa Garnizon, man måste proportionera Befälets antal ej allenast efter hvad tjenstgöringen inom Regementet och Compagnierne fordrade, utan äfven efter hvad som behöfdes till Vakter och andra tillfälliga Cornmenderingar inom Hufvudstaden; att efter 2:ne Compagniers reduetion och dermed förenad indragning af motsvarande Befäl för hvardera, endast i6 SubalternOfficerare på Regementet åferstode, hvaraf | är berättigad till Semestre, och till tjenstgöringen endast funnos io ä ir; att, då för sjuke, beständige vakthafvande och commenderade ytterligare afgå 3 å 4> deri vanliga vaktgöringen jemte tjenstgöringen inom Compagnierne återstode ej iner än 6 ä 7 , att dagligen af hvardera Regementet på Vakt voro commenderade 3, och de således skulle komma att gå på vakt med endast 3 nätters frihet; alt med Under - i36 Stats-Utskottets Officerare och Corporaler skulle, genom indragning, uppstå i det närmaste enahanda förhållande; att, i fall Majorerne skulle förlora sina Compagnicr, för deni fordrades motsvarande lönetillökning och om andre compagnier indrogos, fordrades för dem aecordsersättningar; att i afseende på den blifvande tillgången genom indragningen, lika hinder mötte, som ofvanföre vid frågan om Lifgardet till häst blifvit anförde; samt att tillökningen för Regementsofficerare och öfrige, som måste hålla sig hästar, vore lika med hvad vid Indelte Regeinenternes lönereglering blifvit beräknadt.
Utskottet tror sig hafva emellan de stridiga åsigterne i denna Punct tagit en medelväg uti dess förra förslag, vid hvilket Utskottet således anser sig böra förblifva. 15:o Vid Slaten för Andra Lifgardes Regementet ^ som med Svea LifGarde är lika aflönt, gäller allt detsamma, sorn i nästföregående Punct är anfördt. 16:0
För Wermelands Fält Jägar cRegemente hafva, hos H. R. o. A.j H:r RibbingA. och hos TI.
BondeStändet Casper /Vijkman och Eric Carlsson från Upsala Län m. fl. bestridt den af Utskottet föreslagne Lönetillökningen; anförande Herr Ribbing: att Utskottet i detta afseende upptagit och godkänt ett förslag, som vore stridande emot den K.
Propositionen och af ingen Riksdagsman blifvit väckt; att K.
Propositionen åsyftade
Löneförhöjning egentligen för StabsCapitainerne, men Utskottets förslag deremot en disposition af de^ förhöjda Anslaget, som hufvudsakligen kömöte Hege - Betänkanden, ]\r:o 23g.
137 menlsOfFicerarne till godo, hvarjemte Utskottet upptagit 5oo R:dr till Musiken, hvartill K.