Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
a Bundet. 3 35:de Häftet. i8 Banco-TJtskottets Memorial No na. har, medelst antydandet af grunden för Bankens rättigheter och skyldigheter uti ifrågavarande hänseende, allenast velat fästa uppmärksamheten på det, efter mitt begrepp, mindre rättseniiga förhållande, som, i afseende på näringarne, skulle uppkomma genom det föreslagna förbudet för Banco-Slyrelsen att, äfven om Bankens och landets gemensamma fördel sådant fordrar, det oaktadt icke uti något fall få, i stället för Svenskt Silfvermynt, utlemna omyntadt silfver.
Men händelser, om ej sannolika, dock ingalunda otänkbara, och hvilkas förekommande ligger utom Banco-Styrelsens förmåga, kunna jemväl inträffa, då ett sådant förbud kunde hota eller till och med tillintetgöra hela, realisationen, exempelvis anser jag mig i sådant afseende endast behöfva anföra möjligheten af en betydligare eld- eller vattenskada, eller ock annan olyckshändelse, hvarigenom Rikets enda Myntverk för längre tid nödgades stanna.
Derest, vid något sådant tillfälle, Bankens förråd å Svenskt silfvermynt händelsevis voie mindre betydligt, kunde, oaktadt dess möjligen egande rikliga tillgångar på omyntadt silfver och utländska myntsorter, Banken komma i den belägenhet, som Banco-lagens 2 §. afser.
Det torde för närvarande verkligen vara vida lättare att förekomma ett sådant förhållandes inträffande, än att beräkna följderne deraf.
Man har, såsom skäl för det ifrågastälide förbudet, hufvudsakligen uppgifvit, att derigenom skulle silfverutförseln ur landet försvåras och Banken befrias från äfventyret att nödgas med betydlig förlust återköpa samma silfver, som den i utvexling utlemnat.
Vigten af dessa skäl förefaller dock åtminstone mig vara af ringa betydenhet.
Hvad det första angår, så anser jag mig deremot böra anmärka, att ju mera man försvårar silfvers utförande ur landet, ju mera förekommer man detsammas införande i Riket.
I samma mon man söker lägga onaturliga hinder i vägen för silfverutförseln och silfverinförseln, i samma mon minskar man obestridligen fördelarne af realisationen och motverkar densammas bestånd.
Vidkommande åter det andra förebragta skälet för oftaberörde proliibitiva stadgande, så får jag erinra, dels att Banco-Styrelsen, enär den finner förhållandena dertill föranleda, kan vägra utgifvandet af annat än Svenskt mynt, dels ock att det, åtminstone för mig, icke är möjligt inse, huru man skall kunna lyckas att med fullt tillförlitlig säkerhet förekomma, det ju icke Banken får återköpa samma silfver, som dets förut haft i sin vård.
Delta silfver må från Banken utgå i den ena eiler an - Banto-Utskotlcts Memorial N.-o 112.
>9 dra formen, så torde den befarade möjligheten i allt fall inträffa.
Men de föregifna fruktansvärda följderna häraf synas mig icke heller så förskräckliga, som man vill förespegla dem.
Då Bankens sedlar anses mindre värda än silfver, ingå desamma i Banken och silfver uttages ideras sLälle.
Genom den sålunda inträffade minskningen i de utelöpande sedlarnes antal, ökes naturligtvis deras värde.
Kommer detta att på sådant sätt höja sig till ett belopp, öfverstigande silfrets värde, lär det senare, af enahanda skäl som sedlarne, åter ingå i Banken, på hvars credit eller styrka dessa tillfälliga uttagningar än af silfver och än af sedlar icke kunna serdeles inverka, så tida icke några oefterlänksamma åtgärder hindra rörelsemedlets fria gång.
Slutligen anser jag mig äfven böra, ur en annan mindre financiel, men kanske mera oeconomisk synpunkt, ådagalägga ofördelaktigheten för både Banken och det allmänna af en sådan inskränkning i Banco-Styrelsens förvaltningsrätt, som nu blifvit föreslagen.
I den händelse BancoStyrelsen, emot Utskottets förslag, varder af Rikets Ständer berättigad att i vexling, då densamma så för godt finner, utlemna till den, som det åstundar, silfverplantsar eller ullänska myntsorter, kommer naturligtvis att derifrån alltid afdragas ett slagskatten motsvarande belopp, på det att icke mera silfver må härigenom erhållas, än då Svenskt silfvermynt uttages.
Nu utgör slagskatten ! proc., hvadan Banken, om iso,000 R:dr Silfverspecie uttagas i plantsar, bespar sig slagskatten för desamma, uppgående till 2000 R:dr banco.
Enligt hvad inom Banco-Utskottet vid flera tillfällen blifvit upplyst, lära myntningskostnaderne för Stats-Verket öfverstiga slagskatten med omkring proc., hvarigenom myntningen af 100,000 R;dr Specie alltså förorsakar Stats-Yerket en kostnad utöfver slagskatten af 4ooo R:dr banco.
Den quantitet koppar, som till aliage af dessa 100,000 R:dr Specie erfordras, uppgår till 5 Skepprd victualievigt, hvilken koppar, jemte myntningskostnaderne, således skulle komma att besparas Stats-Verket, äfvensom slagskatten Banken, så vida det icke blifver Banco-Styrelsen betaget att åt den, sorn till export vill tilvexla sig en berörde summa motsvarande quantitet silfver, utlemna sådant omyntadt eller i utländska myntsorter, i stället för Svenskt Silfvermynt.
I öfverensstämmelse med de åsigter jag här ofvan yttrat, har jag ansett 4»de punkten af de reglementariska stadganden, som motsvara usta Afdela. 4:de Art. af nuvarande Banco-Reglemente, böra erhålla följande lydelse: åt Banco-Styrelsen öfverlemnas alt, uppå derom gjord anhållan 20 Banco-Utskolltls Memorial N.-o 112. oell flå densamma, efter serskild pröfning för hvarje fall, finner sådant, med afseende å förekommande omständigheter, lämpligt och för Banken fördelaktigt, kunna låta, i stället för Svenskt silfvermynt, från Banken utgifva, i utvexling mot dess sedlar, silfverplantsar eller någon i densammas förråd befintlig utländsk myntsort, hvarvid dock alltid hör iakttagas, att ett belopp, motsvarande den för Svenska myntet fastställda slagskatt, afdrages och för Bankens räkning innehålles. Skulle hos någotdera Låne-Contoret en eller annan för tillfälligt behof anmäla sig till erhållande af sådana utländska silfvermynt, som, jemlikt stadgandet i nedanstående §, derstädes influtit, vare utvexling af dessa silfvermynt tillåten, emot den ringa förhöjning uti invexlingspriset, som härhos bifogade Tariff, N:o 1 bestämmer.’’
Uti denna reservation hafva Herr Grefve Frölichj Herr Nordenankar; Herr Prosten Astrand och Herr Helsingius instämt; af Herr Friherre Stiernstedt: ”Emot 4 punkten i Utskottets ofvanstående förslag till reglemenlariska stadganden, får jag anmäla min reservation.
Det förbud, som der stadgas emot utbekommande af silfverplantsar från Banken, är en orättvisa emot innehafvaren af Bankens sedlar, ledande till förlust för det allmänna och till vinst för ingen.
Då hvarje innehafvare af en Bankens creditsedel är berättigad, att derföre utbekomma ett visst quanlum silfver, då formen och prägeln, som gifves åt myntet, icke hafva annat ändamål, än beqvämlighet och säkerhet, då prägeln nemligen endast är en garantie, en försäkran, att den piece, vi kalla mynt, verkligen innehåller så mycket silfver, som requirenten egde att fordra, då slagskatten är en rabatt på denna fordran, ämnad att betäcka myntningskostnaden, eller en del deraf, så torde äfven deraf följa, att om requirenten icke önskar denna form eller denna försäkran, utan i stället för det präglade myntet begär plantsar, som för hans behof vore tjenligare, samt är sjelf i tillfälle att pröfva rigtigheten af den erhållna liqviden, det icke heller borde finnas något giltigt skäl för att vägra en sådan begäran, och således tillskynda honom eller Staten kostnaden för en onödig prägling.
Man har trott sig genom ett dylikt stadgande kunna förekomma nedsmältning och export af silfver.
Jag inser ej, att detta ändamål dermed kan vinnas, och ej heller någon rättighet för Staten, att i detta mer ån i andra fall inblanda sig i den enskildes förvaltning eller användning Banco-Utskotlets Memorial N.o 112.
21 af sin egendom; hvarföre skulle han icke ega rätt, att för sitt silfver förskaffa sig hvilken till införsel tillåten vara han behagar?
eller kan det allmänna ega någon vinst deraf, att han ålägges att först utbyta sitt silfver emot t. ex. jern eller bräder, för att sedan emot denna vara tillhandla sig den önskade utländska?
Man har sagt inom Utskottet, att, genom de hinder, som läggäs för utförseln af silfver, coursen håller sig hög och att detta är en vinst, emedan det försvårar importen af utländska varor; men af samma skäl skulle då äfven importen försvåras och exporten underlättas af det kära silfret, som man genom reglementariska stadganden tror sig kunna qvarhålla i landet; och detta har väl icke varit meningen?
Påståendet livilar dock på en förvillelse, som här icke torde behöfva utredas.
— Meningen med slagskatt i myntet, är visserligen att förhindra dess nedsmältning, men om man på samma gäng försvårar tillgången på omyntadt silfver, måste naturligtvis detta åsyftade ändamål förfelas.
Den silfverpiece, som af det nedsmälta myntet förfärdigas, eller den vara, som derföre införskrifves, blifver endast härigenom något dyrare.
Mången anser kanske, att deruti ligger ett godt, men man bör besinna, att den ökade utgift, som härigenom tillskyndas förbrukaren, icke åt någon le mira ren ökad vinst, utan har uppkommit endast genom det förspilda arbets och dea onödiga bearbetning, som silfret förut erhållit; samt dessutom, alt, med den obetydliga slagskatt, som finnes i vårt mynt, blifver det i alla fall Staten, som får vidkännas den största förlusten.
—Det torde äfven böra tagas i betraktande, att hvarje stadgande, i syftning att försvåra en fri silfvervexling, naturligtvis mäste blifva menligt för betryggandet af realisationen.
Om fåfängan af dessa försök vittnar perioden från 1810 till 1818.
Genom inskränkning i beloppet af de silfverposter, som fingo från Banken uttagas, genom inskränkning af tid och rum, för tillgodonjutandet af denna rättighet, trodde man sig då kunna betrygga realisationen.
Dessa inskränkningar verkade dock i motsatt syftning, och, såsom det alltid skall inträffa, stegrades begäret efter silfver, i samma mon svårigheterna för dess erhållande ökades.
Af dessa, i korthet antydda, skäl, anser jag mig böra afstyrka förbudet emot silfverplantsars utbekommande från Banken, samt tillstyrka, att åtminstone det modifierade förslag, som åtföljer Herr Stuarts reservation, måtte, sedan Utskottet ånyo blifvit bordt, af Stånden antagas.” Bih. lil R.
Prot. i834 och i835. 6 Sami 1 Afd. 2 Band. 35:de Häftet. 4 STOCKHOLM, Ecksteinska Tryckeriet, i835.
Banco-\Jtskottets Memorial N:o n3- N:o n3.
Ankom till Exp.-Utsk. den 19 Mars.
Memorial 3 med hemställan om afskrifning å Tumba Bruks vinstock förlust-räkning för de skillnader, som komma att uppstå genom verkställd ny classification af Tumba Bruks lumpförråd och derå nu bestämde lämplige penninge-värden.
Redan af framlidne Grefve von Schwerin har uppmärksamhet blifvit fästad på behofvet af förändring uti de grunder, som vid Tumba Bruk under längre tid varit följda, dels vid Lumpförrådens sortering, dels vid bestämmande af upphandlings-prisen, och dels vid åsättande af de penningevärden, hvarefter lump af olika slag såsom material upptages i Brukets räkenskap, och sålunda inverkar tili vinst och förlust vid sjelfva pappers-fabricationen, i nion som den erhållne productens försäljnings-pris motsvarar eller icke motsvarar de för tillverkningar af jemförlig qvalitet, från utländsk ort eller inhemska Pappersbruk, i allmänhet gällande pris.
På föranstaltande af Herr Kammarherren Rosenblad, sorn, efter Grefve von Schwerins frånfälle, öfvertagit befattningen af inspecterande Fullmägtig för Tumba Bruk, är sedermera, efter flere sakkunnige personers börande, af f. d.
Chefen för nja Sedel-pappers-lillverkningen, Notarien Jonas Bagge, uppgjordt och Fullmägtige förelagdt ett motiveradt förslag i dessa hänseenden, hvilket
Fullmägtige funnit sig böra tills vidare antaga på sätt som följer: 1:0 Lumpen vid Tumba Bruk, som, efter gamla upphandlings-profehartan, varit upptagen under 7 bufvud-classer, deribland dock de^båda finaste slagen, Numrorne 1 och 2, på flere år ej stålt att erhålla, hvarförutan äfven i Räkenskapen funnits en åttonde dass., bestående af not, yllna trasor och dylikt, hvaraf papper sällan eller aldrig förfärdigats, skall hädanefter upptagas i 3:ne bufvud-classer, N:o 1, N:o 2 och N:o 3; men hvad som icke kan till någon af dessa hänföras, kommer att utgöra en 4;de dass, N:o 4, uti hvilken äfven ingår så kallad nylapp, not, yllna klutar, bomullssamt färgad lump.
Skäring och finsortering, hvarvid, efter förra ordningen, icke mindre än 21 under-afdelningar ifrågakommit, har ansetts böra upptaga endast Nio Bihang till R.
St, Fröt, 1334 och i835. 6 Sami. 1 Afd. 2 Bandet. 36;te Häftet. 1 B. n:o-X5iskottets Memorial N:o 113. 2:0
För för Lispunclet. 2, med. 6 sk. gar Banco för 3:o
Den sådana, och förrättas på det salt, att llufvud-Classén N:o 1 fördelas i 3:ne:
Bäst, Medel, Groft; — —> N:o 2 äfven i 3:ne:
Bäst, Medel, Groft; — — N:o 3 i 2:ne: Bättre, Sämre.
Grof sortering af icke förut sorterad lump, betalas 2 sk.
B:eo ig och finsortering betalas för nya Num rome, 1 oell 8 r:st Banco, och för nya Numrorne, 3 och 4> med 5 skiilinLispundet. vid Tumba befintliga grof-sorterade utrikes lump, samt partierne af N:s t\, 5, 6, och grof-sorterade, enligt gamla Prof-chartan, skola efter hand och i nion af behof omsorteras i enlighet med nyssnämnde grund; Ii varemot N:o 3, efter gamla charlan, låter sig hänföra utan omsortering, till N:o 1, enligt den nya, Berörde omsortering, hvarmed början till en del är gjord, i följd af Fullmägtiges beslut den 10 förlidne September, betalas för den utrikes lumpen samt Numrorne 4 oc^ 5 (gamla chartan) med 1 sk. 6 r:st banco, och för Numrorne 6 och 7 (gamla cliartan) med 9 r:st banco Lispundet. 4:o Vid 1834 års utgång öfverföras Brukets Inventarii-behållnin garaf oskurna lumpor lill ingående årets bok: Gamla N:o 3 under . . .
Nya N:o 1 Gamla N:ris 4 et 5, efter föregående omsortering, under ....
Nya N:o 2 Gamla N:ris 6 et 7, efter omsortering så vidt den finnes behöflig, under . . Nya N:o 3 Gamla N:o 8 under . . .
Nya N:o 4 och upptagas Inventarii-behållningarne af skurna fin-sorterade lumpor:
Gamla benämningen. under Nya N:o 1 3. . — — N:o N:o 1 af N:o 3 Bästtryck af N:o Medel af N:o 3 N:o 3 af N:o 3 N:o 1 af N:o 4 Bästtryck af N:o 4 Medel af N:o 4 N:o 3 af N:o 4 Medel af N:o 5 N:o 3 af N:o 5 N:o N:o N:o N:o Bäst.
Medel.
Bäst.
Groft.
N:o 2 Medel.
N:o 2 Groft. N:o 2 Medel.
N:o 3 Bättre.
B.incc-V t skottets Memorial N-o n3.
Bäst af N:o 6 . . — — N:o 3 Bättre.
N:o 3 af N:o 6 — — N:o 3 Sämre.
N:o 3 af N:o 7 . . — — N:o a Samskuren. 5:o Såsom pappers-ämnestillgång upptages i Bruks-boken ytterligare: a) Rubriken Skrif vet papper under a: ne classer Bättre och Sämre, den förra innefattande de från Banken aflemnade äldre verificationer , m. in. af likartad beskaffenhet; samt den senare, den från Charta-SigillataVerket erhållna maculnturen al Chartor och Lysnings-sedlar; b') Rubriken Band äfven under tvänne classer, Bättre och Sämre, den förre, utgörande Band af pergament, den senare de öfrige. 6:o I penninge-värde komma Brukets uti räkning uppförda behållningar af lump och pappers-spån att till år i835 antagas, efter Lispundet räknadt, sålunda : Osorterad lump — 13. 4* Pappersspån fin grof •
Banco R:dr 1: 12.
N:o 1 • — 2: 16.
N:o 2 • — — 1: 16.
N:o 3 • — — — 24.
N:o 4 , — — — i3.
N:o 1 Bäst * _ — 3:
N:o 1 Medel « — — 2: .> \.
N:o 1 Groft • — — 1: 24.
N:o 2 Bäst a — — 2: — N:o 2 Medel . — — 1: 24.
N:o 2 Groft . • — — 1: N:o 3 Bättre . 4 — — — 36.
N:o 3 Sämre . • — — — 24.
N:o 4 '■— • — — — 20. • . • — — — 20. . • • • — <_ — i3.
4- samt förenämnde nya rubriker:
Skrif vet papper: bättre . . . . — -— — 24. — sämre . . . . — — — 12. — Band: bättre . . . . . , — ■— .— 10. — sämre . . . . . «. — — — 5. — De af Banco-Fullmägtige sålunda vidtagne åtgärder, innefattande dels en ny classificalion och sortering af Brukets lump-förråd, dels utsättandet 4 Banco-\Jt skottets Memorial N:o Ii3. af en viss ersättning för lumpens skärning och sortering, dels ock lämplige värdens bestämmande å e] mindre berörde vara än pappersspån ra. m., har Utskottet funnit vara af behofvet påkallade, till vinnande af ordning och större enkelhet uti redovisningen för Brukets förråd samt fördenskull desse åtgärder gillat och godkänt.
Och får Utskottet, till följd häraf, vördsamt, tillstyrka Rikets Höglofl, Ständer besluta, ej mindre att den skillnad, som, efter sålunda verkställde omsorteringar af förflyttningar genom den på föregången pröfning af lumppartiens egentlig» värde grundade evalvation i penningar, uppstår i jemförelse lill behållningarnes förut, efter inköps-prisen åsatt» värden, må på vin^t— och förlu&t-conto» vid »fslutning af Brukets bok för år i834 afskrifva» under titel:
Skillnad emellan gamla och nja värden af Brukets: lump-behällmng j ätt äfven, att om och enär framdeles skeende sorteringar, omsorteringar och skärningar af inköpt lump-förråd eller annat material för papperstillverkningen gifva sådane resultat, att, enligt de ofvan upptagne prisen productens värde antingen öfver- eller understiger inköpskostnaden, så beskaffad skillnad omedelbart bör för året iakttagas på vinst- och förlust-conto, så alt i Brukets räkenskap ett och samma slag af rudimaterie alltid må finnas till ett enahanda värde balanceradt.
Stockholm den i3 Mars 1835- N:o 1 j 4.
Antora till Exp.-Utsl, den 19 Mars; .!>•
Memorial, angående försäljning: af Tumba Pappers-Bruk,. jemte några andra Bruket rörande ärenden.
Enligt hvad §.
10 pag, 64 uti den af Rikets Ständers Revisorer år i832 afgifne Berättelse, angående Banco-Verket, utvisar, har , vid gransk'
Bnnco-TJiikott.ti Memorial
Nio 114- 5 Bing af en i Januarii månad samma år hos Fullmägtige företedd tableau för åren 1821 till och med j83i, upptagande å ena sidan de från Banken årligen till Tumba Pappersbruk anordnade förlags-summor, och å andra sidan värdet, efter antagna pris, af det papper, som under hvartdera året blifvit tillverkad t, hemäkle Revisorers uppmärksamhet fästats derå , att de fyra första årens tillverknings-värde» per medium, för år öfverstigit förskottssummorne med 11,000 R:dr, men deremot de 7 senare åren förskottssummorne utgjort, per medium, för år 25,5oo R:dr mera, än det tillverkade papperets värde.
Och hafva Revisorerne, efter utredning i hvad mon de flerfaldige af Fullmägtige uppgifne, inverkande förhållanden kunnat, hvart och ett för sig, bidraga till det resultat, som sålunda inträffat, funnit det vara ådagalagdt, att Banken på det hela genom Tumba Pappersbruk mäste vidkännas betydliga uppoffringar och förluster för hvarje år, enär Bankens oersatta fordran för lemnade förskott från och med x8a5 till och med j831 ökat sig med ej mindre belopp, än R:dr 129,549: 12. 2., som blott till 3o a 4o,ooo R:dr motsvarades af effectivt ökade förråd i lump och väf, m. m. , samt för öfrigt åtgått, dels och egentligast till Byggnader och reparationer, dels, under de senare åren, till anställde rön och försök , i och för Pappers-fabricationens bringande lill större fullkomlighet, hvilket allt, med inberäkning af de för dessa båda ändamål utgifne arbetslöner och leger, funnits i Brukets bok balanceradt bland tillgångarne, men till storsta delen utgjorde en både ofruktbart nedlagd, och till sitt verkliga värde icke beräknelig capital-summa; hvadan Revisorerne ansett något förändradt husbålls-syslem för Bruket vara af behof påkalladt.
De Utskottet förelagde balancer af Brukets bokförde tillgångar oclr skulder, vid 1824 och i834 årens ingång, utvisa,att
Brukets skulder i början af förstnämnde år utgjorde:
Till Rikets Ständers Låne-Bank för oersatte förlagssummor 12,582: 20. 10.
Tegelslageriet till godo ....... 532: 14.
7. eller tillsammans .
R:dr r3,n4: 35.
5. men vid 1833 års början åter:
Till Rikets Ständers Låne-Bank för oersatte förlags-summor ej mindre än .... . . 154,252: 25. — så att under dessa år
Brukets skulder ökats med det ansenliga belopp af . . . . . . . 141,117: 37. 7. oaktadt det af Bruket till Bänken levererade papper, enligt från äldre ti - 6 Banco-JJ: skottets Memorial Nio 114- der fastställde pris, blifvit af Banken godtgjordt utöfver de vanligen gångbara försäljningsvärden, hvartill Banken eljest kunnat, genom ren upphandling, detsamma från andra Bruk sig förskaffa.
Vid detta förhållande, och då onekligt är, att Egendom eller Bruk, drifvet för allmänt Verks räkning, aldrig kan gifva den vinst, som i enskild mans hand, har hos Utskottet fråga uppstått om försäljning af Tumba Bruk, mot vilkor, att den enskilde, som deraf blefve innehafvare, förbunde sig, genom formligt Contract, att Banken tillhandahålla den för densamma erforderlige qvantitet seiel-papper, af den godhet, att Banken dermed vöre belåten.
Efter det Banco-Fullmägtiges Utlåtande i denna fråga blifvit infordradt, samt ej mindre Bankens Commissariat, än Föreståndaren för Bankens Stereotyperings-anstalt, Myntproberare» C. A. Broling, hörde blifvit, den sistnämnde för besvarande af frågan, huruvida han ansåge, alt sedelpapper till lika god qvalitet, som det vid Tumba nu tillverkas, vore att från annat Pappers-Bruk, tillhörigt enskild person, förvänta, är vordet hufvudsakligen upplyst och anfördt: af Mynt-Prober aran Broling, att han icke Iviflade, det man efter några år, då arbetsmethoderne med hamp-papperet vid Bruket blifvit af betjening och arbetare tillförlitligt kände, samt Banken under tiden hunnit förskaffa sig erfarenhet af den årliga förslitningen af det nya sedel-papperet, och i proportion derefter kan förse sig med 3 å 4 års lager, skall, i händelse Bruket icke lemnar önskade oeconomiska resultat, kunna utarrendera det under sådane vilkor i afseende på papperets qvalitet och de controler, hvilka vid tillverkningen anses nödvändige, att Banken, utan att behöfva vidkännas öfverdrifna utgifter, kan erhålla det för densamma beböfliga sedel-papper, men alt för det närvarande, då hamppappers-tillverk11 ingen vid andra Bruk vore föga eller alls intet känd, och behofvet af sådant papper inom landet vore ringa, Herr Broling betviflade möjligheten, att från andra Pappers-Bruk erhålla Bankens sedel-papper af hampa; att det för öfrigt ej syntes olämpligt, att man ännu ett och annat år sökte stadga sin öfvertygelse, dels om sjelfva egenskapen af papperet, hvilket, enligt förre Arbets-Chefens, Notarien Baggges egen utsago, kunde i flere afseenden förbättras, dels om priset, hvartill det genom de under tiden förenklade och förbättrade arbets-melhoder slutligen torde kunna anskaffas, samt att då man ej hunnit genom erfarenhet af Brukets produetiousförmåga i dess nybyggda, förbättrade skick, och genom anställande af en sak - Bnnco-Utskottets Memorial N\o 114. 7 kunnig, för handteringen interesserad person, försäkra sig om möjligheten för Banken, att sjelf med fördel drifva Bruket, Herr Broling icke vågade tillstyrka dess utarrenderande; af Commissariatet, at detsamma för sin del trodde någon så pålitlig control å tillverkningen af papper till Bankens sedlar icke kunna påräknas, i händelse det komme att förfärdigas vid något Pappers-Bruk tillhörigt enskild person, som om del tillverkas vid Bankens eget Pappers-Bruk, enär den högre tillsynen icke alltid ensam kan göra tillfjdlest och man i förra fallet saknar moralisk garantie mot möjliga missbruk,