Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit dels ansett ändamålsenligt alt samtlige Revisions-sekreterare, i stället för att genom fullmagler utnämnas lill embeten med lön på stat, komme att tillsattas medelst förordnanden, på sätt nu egde rum med de fyra Revisionssekreterarebefattningar, hvarmed Nedre Revisionen i anledning af Högste Domstolens förstärkning blifvit tillökad, dels ock antagit, att, genom någon minskning af anslaget till Revisionssekrelerarnes nuvarande aflöning, medel lättare skulle kunna beredas till en för en del af Hofrätlernas ledamöter behöflig löneförhöjning, men i sådant fäll tillika blefve nödigt, att, i förhållande till en dylik förhöjning något jemka en del af Revisions-sekreterarnes arfvoden, har E. K.
Majit behagat föreslå Rikets Ständer: att de nu å stat uppförda revisions-sekreterare-löner mätte vid nuvarande innehafvares afgång indragas, dock med bibehållen rät tighet för de Revisions-sekreterare, som nu innehafva lägre lön, att i sin ordning uppflyttas lill högre lönegraden; alt i stället för berörda löner måtte anvisas revisions-sekreterare-arfvoden till lika antal, att för hvarje rote utgå från och med månaden näst efter den, då nuvarande innehafvare af ordinarie lön från befattningen algått; och att, derest Rikets Ständer beviljade den löneförhöjning, som i den nådiga Propositionen för Hofrätlernas ledamöter begärdes, anslagsstaten för Revisions-sekrelerarne måtte bestämmas sålunda: 8 Expeditions-lits kottets Förslut/ till un t! er d. Skrifvelse, i\:o 423. 1 Revisions-sekreterare R:dr 5,000: — 3 dito : . . „ 15,000: — 1 dito 4,500: — 1 dito „ 4,500:
— (Dessa löner skulle indragas i män af nuvarande
Revisions-sekreterarnes afgång och i stället för hvardera af deni från och med månaden näst derefter utgå ett arfvode af 4,000 R:dr.) 1 Revisions-sekreterare R:dr 4,500: — 1 dito - . . „ 4,500:
— (Dessa löner komma att indragas vid nuvarande innehafvares afgång, hvarefter för hvardera från och med nästpålöljande månad borde utgå arfvoden af 3.500 R:dr.) 1 Revisions-sekreterare. arfvode R:dr 3,500: — 3 dito dito „ 10,500: — Och skulle på Kongl. Maj:l ankomma all tillåta Revisions-sekreterare att, jemte ofvan bestämda arfvoden, uppbära högst 1,000 R:dr antingen af ordinarie lön för annan tjenst, som af Revisions-sekreterare innehafves, eller af bespariugarne å Andra Hufvudtiteln.
Till stöd för det nådigst framställda förslaget angående samtliga Revisions-sekrelerare-embetenas tillsättande medelst förordnanden, är uti Justitie-deparlementels ofvan åberopade protokoll af den 14 Oktober 1862 hufvudsakligen an förd t: att Revisionssekreterarnes göromål, såsom påkallande ett synnerligen träget och själsansträngande arbete, i allmänhet icke väl lämpade sig för embetsmän af mera framskriden ålder; alt det mäste fördelaktigt inverka på lagskipningeu, om de insigter, som under föredragning i Hö gste Domstolen lörvärfvas, oftare än som nu skett, kunde lillgodokomma de lägre instanserna derigenom alt personer, som någon tid bestridl Revisions-sekrelerare-embete, öfverginge lill Hofrätt eller Underdomstol; samt att, då någon sjelfständig domareverksamhet icke tiilkomme Revisions-sekreterare, de skäl, som kunde anföras emot domares försättande i en beroende ställning genom deras förordnande att endast på viss lid eller tills vidare bestrida sina embeten, icke vore å ifrågavarande embeten tillämpliga.
Rikets Ständer hafva, viii bedömande af förevarande vigtiga fråga ansett i första rummet böra tagas i betraktande, att Högste
Domstolen icke kan, såsom Hofrätterna, sysselsätta sig med fullständig läsning af alla de handlingar, som förefinnas, utan mäste i allmänhet grunda sina domslut på den uppfattning af saken, hvartill Revisions-sekreterarens föredragning föranleder.
Den till följd af ärendenas mängd i förhållande till arbetstiden nödvändiga ordningen tillåter icke läsning af andra handlingar, än det ölverklagade beslutet, jemte de lill Kongl. Majit ställda skrifter och måhända en eller annan särskild skrift, t. ex. det kontrakt, om hvars tydning och tillämpning tvistas, eller dylikt.
Då vidare Revisions-sekreteraren i sin föredragning icke heller skall anföra bandlingarnes hela innehåll, emedan sådant skulle dels förspilla en dyvbar tid, dels leda till otydlighet och svårighet för sakens uppfattning hos de dömande, så mäste naturligen ärendenas behandling i icke ringa män hvila på Revisions-sekrelerarens omdöme och hans förmåga alt urskilja den större eller mindre vigten af de omständigheter, som kunna på beslutet inverka.
Enligt den i Kongl. Insiruktioven för Justilie-Stals-departementet den 3 Juli 1840 föreskrifna ordning, anmälas jemväl iulör Kongl. Majit i Stals-Rådet de till Revisions-sekreterarnes beredning hörande Justitie-ärenden, utan att i allmänhet någon annan än Revisions-sekreteraren läst handlingarne;-föredragningen grundas på Revisions-sekreterarens skriftliga berättelse, så att på denne embetsmans säkra urskiljning beror huruvida hvarje på beslutet möjligen inverkande omständighet skall Expeditions- litskottets Förslug lilI underd.
Skrifvelse, !S:o 423- 9 skall komma i betraktande; — och detta äfven i mål, der olver menniskors lif eller död bestämmes.
När sä stor vigt fästes oell mäste fästas vid Revisions-sekreterarnes uppfattning och föredragning af Justilie-ärendena, mäste det vara i hög grad angeläget, att dessa embeten ulölvas af män med stadgad erfarenhet och moget, ulbildadt omdöme.
Men icke blott för lagskipningens sahra gäng är det nödigt, all dessa befallningar innehafves af synnerligen erlärne män och icke endast såsom uppdrag för kortare lid bestridas.
Alven lör ärendenas sky näsum ma afgörande kan det vara angeläget, alt föredraganden besitter den lätthet och färdighet i föredragningsmethoden, i sältet för målens ordnande lill loll tydlighet och redig uppfattning, äfvensom den kännedom alde hos Högste
Domstolen i lagskipningen antagna principer, som i allmänhet forst genom en längre lids öfning och vana förvärfvns.
En dag af Högste
Domstolens arbetstid, upptagen af vidlyftig diskussion, uppkommen genom svår fa 111 i" utveckling af en tvistefråga, hvilken en mera öfvad och erfaren föredragande skulle hafva på vida kortare tid med lull tydlighet framställt, länder till verklig skada för den stora mängd rätts sökande, som afbida ett slutligt afgörande af långvariga rättegångar.
Äfven på denna grund våga Rikets Ständer icke antaga, alt täta ombyten på revisions-sekrelerare-plalserna skulle vara önskvärda eller ali genom denna befattnings upphäfvande såsom särskildt embete en länk kunde ulan olägenhet utbrytas ur vår nuvarande domslolsförfallning.
Såsom ett hufvudsaklig! skäl för antagande af E. K.
Majlis förslag är anfördt, att derigenom skulle till Hof-Rätterne och Under-domslolarne spridas de insigler, som blefve förvärlVade under föredragning i Högste Domstolen.
Men vid den stora vigt och betydelse, som måste tillerkännas lagskipningens upprätthållande i dess högsta instans, torde det i främsta rummet böra alses, att ärendenas behandling i denna instans må vara betryggad genom användande af de mest dugliga och erlärna personer, som kunna erhållas: och Hof-Rätterne samt i allmänhet Under-doinstolarne, hvilkas beslut kunna rättas, torde derföre snarare, såsom hitintills, böra vara bilduingsskohr, från hvilka kunna bernias skicklige föredragande lill Högste Domstolen, än att, i omvänd ordning, tjenslgöriugen i högsta instansen i allmänhet skulle påräknas såsom ett öfningslalt, hvarifrån, genom ofta inträffande ombyten inom föredragandenas krets, desse skulle afgå till underordnade domareplatser.
Det har vidare blifvit anmärkt, alt en Revisions-sekreterares göromål i allmänhet icke skulle väl lämpa sig för embetsmän af mera framskriden ålder.
Men då della embete, som beskrilves redan i Kongl. Kansli-Ordningen den 22 September 16(51 och således funnits i mer än två århundraden, hitintills utan veterlig svårighet blifvit såsom ordinarie beställning tillsatt; dä det för dess innehafvare, ganska olla och långt före mannaålderns gräns, ledt till vidare befordran till högre embeten, såsom Stals-Råds-, Presidents-, Justitie-Råds-, Justilie-Kanslers- och Landshöfdinge-embeten: äfvensom det visat sig, all hinder icke mött för Revisions-sekreterares förflyttning till Häradshöfdingen embete, då han funnit det för sig önskligt ; — i följd af hvilka förhållanden ock för närvarande, med undantag af en Revisions-sekreterare, hvilken redan i många år för sjuklighet åtnjutit tjenstledighet, alia nuvarande ordinarie innehafvare al Revisions-sekreterare-embelet lära vara utnämnde sedan 1859 års början, — så synes erfarenheten icke tala för något framstående behof af en förändring i Revisions-sekreterarnes hittills varande ställning, och det så mycket mindre som de skäl, på hvilka en sådan förändring i sistberörda afseende skulle stödja sig, synas med lika vigt kunna gälla för de flesta andra mera betvdande statsembelen.
Prol. 4862 Sf 4<803. 40 Samt. 4 Afd. 8 Haft, 2 10 Expedilions-l!/.skottets Förslag lill unden).
S/eri/ve/se, N:o 123.
Men om ock nägra svårigheter i ulöfningen af dessa besvärliga befallningar skulle hafva funnits vid elt eller annat lillfälle möta, sä böra dock dessa, i Rikets Ständers lanke, icke föranleda till en rubbning af den stora och vigliga grundsats, alt doman; icke i andra läll, än då sådant för kortare tider är oundvikligt, böra försättas i beroende ställning genom förordnande all endast på viss tid eller tillsvidare förvalta sina embeten.
Om äfven Revisions-sekreterarne icke i ordets egentliga mening kunna sägas innehafva domare-embeten, ingriper likväl deras embetsålgärd så djupt i den högsta domaremagtens verksamhet, att deras ställning med skäl bör anses lika med domarnes.
Det lärer ock svårligen kunna förnekas, att ju någon domareverksamhe! ingår i Revisionssekrelerare-embetet.
Om man mindre vill fästa sin uppmärksamhet dervid, att, i kraft af den ofvan åberopade Instruktionen för Juslilie-Slals-departemenlet. samt af nådiga Instruktionen för öfriga Stals-departementens Kansli-expeditioner den 10 Juli 1840, Revisions-sekreterarne äro ständige ledamöter i den domstol:
Kansli-Rätten, inför hvilken Kongl.
Kansliets embets- och tjenstemän skola tilltalas för tjenstefel eller försummelse af svårare art, så synes den redan anmärkta egendomliga konstruktionen af J risti t ieRåds- och Revisions-sekreterare-embelenas förenade verksamhet vara af den beskaffenhet, alt detta sednare, utan hvilket det förra vore ofullständigt, mäste lill natur och ställning vara i den närmaste frändskap med det domare-embele, hvarmed det i sin verksamhet står i så nära förbindelse.
Nedre Revisionens betänkande!), hvilka skola afgifvas i vissa vigtigare slag af Juslitie-ärenden, äro visserligen icke domslut, men de äro förslag lill domslut, afgifna till n i i ’ o » ^ ~ Högsta Domstolens protokoll, skriftligen uppsatta och undertecknade af de i Nedre Revisionen beslutande; och del lärer väl icke betviflas, att ju, såsom Rikets Ständer i deras Skrifvelse till Kongl.
Maj:t den 21) September 17(56 (bilagd Kongl, Förordningen den 12 November s. å.) uttryckligen förklarat, nämnde betänkande!) gifvas “med thel ansvar, sorn domare efter lag undergifne iiro.u
Alt Nedre Juslilie-Revisionen, i likhet med domstolar i lägre instans, eger anställa vittnesförhör i de läll, der sådana i de under Högsta
Domstolens pröfning hänskjutna mål kunna förekomma, torde ock böra anses såsom eli bevis på det med domare likställda förhållande, i hvilket Revisions-sekreterarne sig befinna.
Med den anförda grundsatsen i dess djupt ingripande betydelse, synes det, vid sådana förhållanden, icke vara förenligt, att en med domare-embelet i högsta instansen så nära inlörlifvad, för detsamma oundgänglig och på dess funktioner så starkt inverkande befattning sorn Revisions-sekreterarnes, ställes i det beroende, som domare-embetets natur i allmänhet förbjuder.
Den försigtighet, som afser att betrygga ovälden i domslutet, mäste ock vara nödig i anseende lill ovälden i den föredragning, på hvars tillförlitlighet domslutets läglighet måste hvila.
I afseende på sjelfva sammansättningen af Konungens Nedre Justilie-Revision, i hvilken Juslitie-ärendena, enligt grundlagen, skola till föredragning och afgörande i Högsta Domstolen beredas, möter ock den betänklighet, alt, om Revisions-sekreterareembelet såsom fast befattning skulle försvinna, endast underordnade ordinarie embetsmål) komine ali i detta embetsverk qvarstå och sjelfva det i Regerings-förmen otvifvelaktig! mest afsedda leil a m o
Is em briel öfvergå (ill ett tillfälligt uppdrag, som af icke någon enda fast anställd embetsman skulle bestridas
Det ofördelaktiga inflytande på tillämpningen af ofvan omlörmälda maglpåliggande grundsats, sorn den föreslagna förändringen skulle medföra, sträcker sig likväl icke endast till kretsen af Konungens Högste Domstol.
Äfven på Hofrätlerna skulle den sannolikt hafva en mindre fördelaktig inverkan, derigenom att elt ännu större antal af Expeditions-Utskottets Förslag till anderd.
Skri/velse, N:o 123. 11 Hofrällernes domareplatser än för närvarande är fallet, skulle komma alt förvaltas af vikarier, och desse, i saknad af den vidsträcktare utsigt till befordran inom HolVätterne, som hittills varit beredd genom ledamöters afgång lill ordinarie Revisions-sekreterare, kunde i allmänhet endast såsom flyktigare sysselsättning emottaga sådana förordnanden, under förbidan af tillfällen att annorstädes söka ordinarie tjenst, då måhända ännu yngre och mindre erfarna personer skulle träda i deras ställe.
I viss mån skulle således äfven Hofräiterna mindre än förut komma att besitta det oberoende, som ledamöternas oafsälllighet innebär.
Det torde med sannolikhet kunna antagas, att framgent, såsom hitintills, den i hufvudstaden förlagda Hofrätt skulle oftast se sina ledamöter på förordnande flyttade lill Nedre Revisionen och således mest blifva utsatt för detta tätare ombyte af ledamöter.
Då det är upplyst, all medelåldern för denna Hofrätts nuvarande tolf yngsta Assessorer vid utnämningen varit öfver 38 år, fastän under den förflutna liden utnämningar till ordinarie revisions-sekrelerare-embelen oftare berndt ledigheter vid Hofrättens domhord, synes det med skäl kunna befaras, att den nu ifrågasatta förändringen, ökande de adjungerade ledamöternes antal på samma gång som den, genom utplånande af revisions-sekrelerare-embelel, minskade deras befbrdrings-ulsigter, skulle komma all menligt inverka på förhållandena inom nämnda Hofrätt och i allmänhet på den embets■nannabildning, som af den genom tjenstgöringen i sådan domstol vunna erfarenhet är att förvänta.
Då Rikets Ständer, på nu anförda grunder, icke kunnat anse den af E. K.
Majit i nåder föreslagna ändring i revisions-sekrelerare-embelenas tillsättning och aflöning medföra fördelar, som uppväga de derifrån oskiljaktiga olägenheter, hafva Rikets Ständer funnit sig förhindrade alt samma förslag antaga; Kommande således anslagsstalen för Nedre Juslitie-revisionen att förblifva oförändrad.
Svea Hofrätt med derunder lydande Justitie-Stat. 4:o.
Till beredande af en för en del af Hofrättens ledamöter såsom behöflig ansedd löneförhöjning, har E. K.
Majit, under åberopande af hvad Slatsråds-protokollet härom innehåller, för Hofrättens ledamöter begärt följande löner: för 1 Hofrättsråd Ridr 5,000: — „ 9 dito „ 45.000: — „ 1 Assessor „ 4,500: — „ 4 dito „ 18 000: — „ 1 Assessor „ 4.000: — „ 4 dito , ... . „ 16,000: — „ l Assessor „ 3,500: — „ 4 dito „ 14,000:
— Enär den af E. K. Maj:l sålunda ifrågasatta förändring uti allöniugsstaten för ledamöterna i Svea Hofrätt, hvarigenom, med bibehållande af nu gällande fyra särskilda lönegrader, af hvilka den lägsta omfattade tio och hvar och en af de öfrige fem ledamöter, i stället tio ledamöter skulle sältas i högsta och fem i hvar och en af de lägre graderna, synes Rikets Ständer vara af verkligt behof påkallad, hafva Rikets
Ständer funnit skäligt dessa löneförhöjningar bevilja; kommande derigenom Svea Hofrätts aflö. ningsanslag alt ökas med 7.500 R:dr. 5:o.
I afseende å ijenstemännens löner har E. K.
Majit, likasom tillförene, framställt det förbehåll, att så länge den genom nu gällande arbetsordning fastställda för - 12 Expeditions-Utskottets Förslag tili anderd.
Skrifvelse, N:o 123. delning af göromålen icke vunnit full tillämpning till följd deraf, alt dels äldre tjenstemän ansetts icke böra åläggas väsendtligen förändrade göromål och dels icke alla inneha fvarne af de till indragning alsedda kanslistplatserna ännu algått, E. K. Maj:! må ega alt vidtaga den jemkning i Ijensternännens lönebelopp samt angående dispositionen af anvisade arfvoden för e. o. tjenstemän meddela de bestämmelser, som erfordras för att bereda de tjensteman, å hvilka den nja organisationen ej eger full tillämpning, deras tillständiga rätt; Och hafva Rikets Ständer denna nådiga framställning bifallit. 6:0.
Sedan, med föranledande af hvad Rikets sednast församlade Ständer, uti underdånig skrifvelse angående reglering af utgifterna under Riksstatens Andra Hufvudlitel, anfört i fråga om tingstolkars aflönaude inom Neder-Torneå och Carl Gustafs, Pajala och Ofver-Torneä jemte Olver-Calix socknar al'
Norrbottens län, ortens innevånare jemte vederbörande myndigheter blifvit hörde, bar E. K.
Majit, på grund af den derigenom i ämnet vunna utredning och hvad närmare funnes upptaget i den nådiga Propositionen bilagdi protokoll öfver Juslilie-deparlemenls-ärenden den 13 Maj 1862, täckts i nåder föreslå Rikets Ständer, att de afgift er, som under benämning af lingstolksnäst utgöras af innevånarne i löreuäinnda lill Norrbottens län hörande socknar, måtte a
Is k a lfa s och å Riksstatens Andra HulVudtitel uppföras eli årligt anslag af 600 R:dr, att utgå (ill arfvoden åt lingstolkar, nemligen en för Neder-Torneå och Carl Gustafs tingslag med 200 R:dr, en för Öfver-Torneä och Pajala tingslag med 300 R:dr, och en för Olver-Calix tingslag med 100 R:dr — af hvilket sistnämnda belopp dock, derest Korpilombolo församling, som beslår af tillförene till Öfver-Torneå, Pajala och Öfver-Calix socknar börande delar, framdeles komtne alt. på sätt föreslaget vore, utgöra eget tingslag, hälften borde öfverlljllas lill den för Öfver-Torneå och Pajala antagne tolk, som i nämnda läll borde inom Korpilombolo tjenstgör», — emot skyldighet för tolkarne, hvilka skulle komma att medelst konstitutorial tillsättas af vederbörande Domare, efter nämndens hörande inom det eller de tingslag, för hvilka tolk borde antagas, att tillhandagå med tolkning uti Finska språket såväl vid de ordinarie lingen, som vid urtima ling och extra förrättningar; hvarjemte den för Neder-Torneå och Carl Gustafs tingslag anställde tolk borde vara skyldig att äfven inom Neder-Calix tingslag, derest bans biträde erfordrades, på domarens kallelse i sådant ändamål sig inställa; samt alt desse lingstolkar bärförutan mätte från Statsverket, af del under Andra Hufvn(1 titeln uppförda förslagsanslag tili rese- oell traklaments-penningar, undfå skjuts- och traktamentsersättuing efter gällande Rese-reglemente i Ihle klassen för biträde vid alla de förrättningar, som ej å vanliga tingsstället för det tingslag, hvari tolken är antagen, ega rum, dervid resan skulle beräknas frän tingsstället i orten och dit åter.
Efter lagen kännedom om den uti ofvanberörda Justilie-deparlemenls-prolokoll i ämnet förebragla utredning, hafva Rikets Ständer funnit skäligt bevilja del af E. K. Maj:t äskade anslag, 600 R:dr, att, under de i den nådiga Propositionen uppgifne vilkor och förbehåll, utgå enligt den fördelning, E. K. Majit föieslagit, äfvensom Rikets Ständer medgilvil, all den skjuts- och (raklaments-ersältning, E. K.
Majit för ofvanbemälde lie lingstolkar äskat, må utgå af Andra Hufvudlilelns förslags-anslag till reseoch traklaments-penningar.
Göta Hofrätt. 7:o.
Beträffande denna Hofrätt bar E. K.
Majit begärt, att ledamölernes löner mätte bestämmas i likhet med hvad för Svea Hofrätt blifvit föreslaget, nemligen.- Expeditions- Utskottets Firslap till anderd.
A :o 123. 13 1 Hofrättsråd . .
R:dr 5,000: — 9 dito „ 45,000: — 1 Assessor „ 4,500: — 4 dito „ 18,000: — 1 Assessor „ 4,000: — 4 dito „ 10,000: — 1 Assessor „ 3,500: — 4 dito 14,000: — Och hafva Rikets Ständer, på grund af livad här ofvan vid fråga om bestämmandet, af aflöningen för Svea Hofrätts ledamöter blifvit anlördt, funnit skäligt att den föreslagna löneförhöjningen jemväl för Göta Hofrätt bevilja; Kommande sistnämnda Hofrätts anslag, genom den nu medgifna förhöjningen att ökas med 7,500 R:dr. 8:0.
Då ännu tre Kanslister tillhörde denna Hofrätts stat, har E. K. Maj:t framställt förbehåll om fortfarande rättighet för E. K. Maj:t att vidtaga den jemkning i Ijenstemännens lönebelopp och meddela de bestämmelser angående dispositionen af älfsöden till e. o. tjenstemän, som erfordrades för att bereda nämnde Kanslister deras tillständiga rätt; Hvilken nådiga framställning Rikets Ständer bifallit.
Ilofrättcu öfver Skåne ock Blekinge. 9:o Efter enahanda grund, som i fråga om de öfriga Hofrätlernas ledamöter blifvit anförd, bar E. K.
Majit begärt förhöjning å anslaget till denna Hofrätts ledamöter, hvilka derigenom skulle erhålla följande lönebelopp: 1 Hofrättsråd R:dr 5,000: — 3 dito „ 15,000: — 1 Assessor „ 4,500: —- 1 dito 4,500: — 1 Assessor „ 4,000: — 1 dito „ 4,000: — 1 Assessor „ 3,500: — 1 dito „ 3,500:
— Under åberopande al hvad härofvan i båga om det nådiga förslaget till löneförhöjning för de öfriga Hofrätlernas ledamöter blifvit yllradl, hafva Rikets Ständer den föreslagna lönetillökningen jemväl för ledamöterne i Hofrätten öfver Skäne och Blekinge beviljat; blifvande härigenom denna Hofrätts aflönings-slat tillökt med 3,000 R:dr.
Anslaget till fångars vård och underhåll. 10:o 1 enlighet med Rikets Ständers vid sistförflulne riksdag framställda underdåniga anhållan alt fä vid detta riksmöte emottaga fullständigt förslag lill definitivt ordnande al Fångvårdsstyrelsen och den vid fängelserna anställda tjensteinnnna- och bevakningspersonai samt till reglering af aflöningskostnaderna för hela denna förvaltning, bar E. K.
Majit, efter del Fångvårds-styrelsen genom den för delta embetsverk numera utfärdade instruktion kunde anses vara till fullo organiserad, och sedan länscelll ängel serna i samtliga länen blifvit eller inom kort tid blefve fulländade, ansett en, 14 Expeditions- LIskottets Förslag till anderd.
Skrifvelse, A’:o I Hl3. så vidt ske kunde, fullständig lönereglering så väl för
Fångvårdsstyrelsen som för den vid fängelserna anställda betjening nu böra företagas.
Vid pröfning af denna fråga hade likväl, såsom af det den nådiga Propositionen bifogade Statsrådsprotokoll inheintas, icke alla af denna förvaltnings tjenstebefattningar funnits vara af beskaffenhet att lämpligen kunna å ordinarie stat uppföras; men i den mån en slik anordning synts kunna ulan olägenhet vidtagas, hade sådant vid uppgörandet af ett, nyssnämnda protokoll bilagdl, förslag lill aflöningsstal för en del af fångvårdens embels- och tjenstemän samt betjente blifvit iakttaget.
Enligt detta förslag, deruti de förmåner af ved och ljus, boställsrum eller hyresersätlning, planteringsland och servismedel, som tillkomma en del af denna personal, dock ej ansetts böra upptagas, koinme den del af aflöningskostnaden inom denna förvaltningsgren, hvilken skulle kunna dels såsom löner, dels såsom arlvoden uppföras i stat med bestämdt anslagsbelopp, att uppgå till sammanlagdt 182,877 R:dr 50 öre.
De öfriga omkostnaderna för fångvården, som ej i denna summa vore inbegripne, skulle deremot, utom det vanliga reservationsanslaget för vård och underhåll a/ läns- och kronohäkten, fortfarande upptagas såsom förslagsanslag; Och har E. K. Majit, som, med afseende å de näslförflutn.a fem årens erfarenhet om beloppet af Statens utgifter för fångvården, funnit den under nuvarande slats regleringsperiod dertill anslagna summa böra kunna med omkring 50,000 R:dr nedsättas, derföre föreslagit Rikets Ständer alt, med bifall till förenämnda förslag lill aflöningsstat, anslaget lör frågans vård och underhåll måtte sålunda bestämmas och fördelas: a) bestämdt anslag 182,877: 50. b) förslagsanslag 1,120,000: — hvartill komme: vård och underhåll af läns- och kronohäkte»; reservationsanslag 13,500: — Vidare har E. K.
Majit uti särskild till Rikets Ständer den 9 nästlidne