Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer hos Kongl, Majit skulle i underdånighet anhålla, att, enär den nuvarande Handels-Tractaten med Ryssland framdeles varder förnyad, Kongl. Maj:t i Nåder ville vara betänkt att belägga införseln af Ryska Talgljus med högre Tullafgifter, på det de icke må kunna, till Svenska Talgljus tillverkares förfång, inom Riket försäljas; hvarjemte Nils Hakansson från Kronobergs
Län, uti ett hos Hedervärda Bonde-Ståndet afgifvet Memorial , anfört den åsigt, att Tullafgifterna borde förhöjas på alla slagä ifrån Finland inkommande jordalstei , uti hvilken åsigt
Ståndet i allmänhet förklarat sig instämma; och bär Nils Mänsson, från Malmöhus Län, serskildt förklarat, att sorn ungefärligen en Million R:dr Banco årligen skall utbetalas Bill, till Rihl. Si.
I828 •ch 1829. 5 Sini. 2 Afi - 6:e Hit. 1 a Bevilln. samtAllm.Besv.o.Oec -Utsk.Btt• N.o l5. för victualier och ved, som lill Stockholm från Finland införas, skulle del blifva af hufvudsakligt inflytande på Handels Balancen, att Rikets Ständer nu vidtogo åtgärder, hvarigenom denna stora import kunde motverkas eller åtminstone försvåras.
Dessa till Bevillnings och Oeconomie.
Utskotten remitterade Memorial, hafva Ut* skotten till granskning förehaft; och som Utskotten, hvilka ansett sig böra taga kännedom af den med Byssland senast afslutade Handelscoovention, genom Kongl.
Majtts derom den 10 April 1828 utfärdade Nådiga Kungörelse, funnit, alt Kongl. Maj:t, vid förnyandet af denna från äldre tider och äldre relationer med Finland härledda convention, sökt bereda, såväl Svenska näringarne sorn Svenska handeln, ökade förmooer, och äfven af de ifrån General Tull-Styrelsen och Corn merce-Co! legitim erhållna upplysningar och handlingar erfarit, att denna convention verkligen medfört goda resultater; alltså och då Utskotten härigenom öfverty« gat sig, att Kongl. Majit oafbrutit vakar öfver det, som i dessa afseenden fordras till befrämjandet af Fäderneslandets väl, finna Utskotten, för sin del, någon underdånig hemställan till Kongl. Majit, eller några åtgärder, å Rikets Ständers sida, i dessa frågor nu icke lätnpeliga, samt tillstyrka således:
Bil. till Bevilln.samt Oecoh-Utsi.
Nio 15. 3 att hvad Motionairenia uti ofvan anförde Memorial yrkat mätte 'förfalla.
En emot detta Betänkande afgifven och af flere Ledamöter biträdd Reservation varder härjemte bifogad.
Stockholm den 25 Julli 182g.
Reservation af Herr Hiessleiter, Abr. I.
”Med kännedom af ilen förkärlek för det utländska interesset, till mehn för den inhemska industrien, sorn, redan vid förra Riksdagen högt manifesterad, vid den när* varande fatt en mera bestämd caractér och en mera fullständig Utveckling, var det mig ingalunda oväntadt, att en Motion, vackt af en Borgare, skulle af Högloft Utskottens pluralitet förkastas, enär samma Motion geck ut pä att fasta Ständernas och Regeringens uppmärksamhet på föthallandet emellan en 4 Bil. till Bevilln.samt Oecon.*Utsk. Bet.
N:ö 15. utländsk import och de inländska slöjderne; men då jemväl i Hedervärda Bonde-Ståndet flere framställningar blifvit gjorde af samma syftning, hvilka utaf Ståndet allmänt gillats, hade jag med skäl trott frågan värd någon större uppmärksamhet.
Att den Finska importen, icke allenast i det af mig uppgifne speciela fall , utan jemväl i många andra, är för de Svenska JLandtmanna- och industri-näringarne i hög grad tryckande, samt att denna omständighet grundar sig på de fortlöpande och vid vissa är förnyade Handelstractaterne med Ryss* land, är en sanning, som af hvarje trafique* rande Svensk erkännes.
Det är dock ingalunda meningen att derföre hvälfva skulden på de Styrande, enär åtminstone jag och inånga med mig äro öfvertygade att hvarken Konungen eller Regeringens Ledamöter än* nu känna ett sådant förhållande, och det icke för Styrelsen varit möjligt att i förhand beräkna följderne af den fria importen ifrån Finland och Ryssland, för en mängd af Svenska näringar och handaslöjder, hvilkas årliga förkofran snart skulle bringa dem till den högsta grad af utbildning, om de för slika intrång, som det nu omnämnde, vore befriade.
Men dä det nu så är, då det
Sr en obestridlig sak, att den allt för stora frihe* jBil. till Bevilln■ samt Oecön.*Utsk. Bet, N-.o l 5. 5 ten, som, i anseende till tull- och införsel» tillåtelse, är vare . östra grannar beviljad, nära förqväfver våra egne näringar och slöjder, anser jag det för en skyldighet att på ett slikt förhållande göra Regeringen uppmärksam.
Alltför mycket skulle jag också misstaga mig, om jag ett ögonblick kunde tro, att Svenska Regeringen skulle med misshag anse en framställning, som upplyste henne närmare om en för Landet högst vigtig omständighet, och som innebar en underdånig anhållan, att Kongl. Majit, då fråga derom kunde blifva eller tillfälle ders till yppades, täcktes så reglera Rikets cora» merciela förhållanden till Finland och Ryssland, att Sverige icke måtte blifva öfversvämmadt med massor af varor och slöjde* alster, som, lika goda och till erforderliga qvanti teter, kunna inom landet produceras, rnen som nu af den lindriga tullen hit inlockas. o n • •
Åtminstone vagar jag tro, att det är mindre riktigt handlat af ett Rikets Ständers Utskott att för Kongl. Maj:t dölja ett slikt förhållande eller att föreställa saken under en annan synpunkt, än den rätta, helst inga anledningar till ett sådant förfarande, mig veterligen, förefinnas; och af sådan orsak får jag vördsammeligen anhålla, att denna min reservation emot pluralitetens i ämnet fattade beslut atte få åtfölja Höglofl.
Ut* 6 Bevilln.-,Lags.Allm.Besv.o.Oec.-Uisk RN:oi6. skottens Betänkande till Respective RiksStånden.
” Uti Herr Hiessleiters anförande instämde Eric Persson från Gefleborgs Län, Pehr Ericsson från Kronobergs
Län, Tufve Larsson från Christianstads Län , Anders ndersson från Skaraborgs Län, Johannes Svensson från Jönkopings Län, Jacob Peter Andersson från Östergöthlands och Peter Pehrsson från Calmars Län. A ho 16.
Ankom till Exp.Utsk d. 25 Aug. 1829.
Rikets Högl. ständers Bevillnings, Lagoch Oeconomie-Utskotts ytterligare Utlåtande, angående Bränvinsbränningen och dermed gemenskap egande ämnen.
Sedan Utskotten afgifvit Betänkande, under N:o 6, i anldning af de inom samtlige Riks-Stånden väckta Motioner, om ändringar i nu gällande Författningar, angående rättigheten och vilkoret! för bränvinsbränning, saint för försälj - Bevilln.
,Lag-s. Alhn.Btsv.o.Oec.-Ulsk.
N.016 7 ning och consumtion deraf, så har samina Betänkande, enligt ankomne Protocolls Utdrag af den 4 sistlidne Junii , blifvit af Hedervärda Bonde-Ståndet bifallet, men deremot af de öfrige Riks Stånden återremitteradt, på grund af dervid gjorda anmärkningar af nedan uppräknade Talare, nemligen: inom Häglof.
Ridderskapet och Adeln: Hans Exellence, Herr Grefve De lu Gardie och Herr Grefve Sparre, Eric, Herrar Friherrarne Boije, Ludv., Sprengtporten, Jacob Wilhelm, Wrangel, Henning och Hjerta, Lars, samt Herrarne Nordenankar, G S., Tham, Wollr,, Ribbing, Arv-, Hjerta, G , Cederschöld, P. G., af Grubbens, N. W-, Crusenstolpe, M. , samt Rosenqvist af Akershult.
Högvärdige Preste-Ständetl Herrar Biskopparne af Wingård och Faxe, Doctor Haggblad, Contracts Prostarne ^ Hallström, Nordin och Svedelius, Prostarne Astrand, Broomé, Anjou, Dillner, Elfström, Morén, Grevillius och Nibelius samt Kyrkoherden Ahlqvist> Viillofl.
Herrar Rydström, Helsingius, Langenberg, Monthan, Cron, Lindqvist, Modin, Petersson, 8 Bmlln.m.Lag. s.Allm.Besv.o.Oec..Vtsk Bet.Nia 16. Winberg, Leffler, Zethelius, Norceus, Stahle, Lundman och Santesson.
Dessa anmärkningar, tillika med de flere vid förra Betänkandet bifogade och nu jemväl af flere Talare åberopade reservationer, hafva sistnämnde Utskott tagit i noggrannaste öfvervägande; men vid den ytterligare redogörelse för ämnet, som i anledning deraf nu företages, anse Utskotten, till undvikande af eri, måhända öfverflödig och till förökad tryckningskostnad ledande vidlyftighet, sig endast böra anmäla de egentliga förslagen till förändringar, jernkningar och tillägg i det förra Betänkandet, hvilka blifvit framställde; Utskotten hafva så mycket heldre antagit denna förkortnings-metod som motiven för arunärkningarne hufvudsakli. gen igenfinnas uti de vid Utskottens förra Betänkande bifogade reservationer, och ämnet dessutom varit så länge och så ofta omtvistadr, att det troligtvis ligger fullkomligen utredt och klart för hvar och en, som dervid fäster vigt och interesse, hvarjemte Utskotten trott sig bereda mera redighet, ej mindre vid ärendets behandling i Riks-Stånden,* än vid den slutliga expeditionen, om Utskotten i möjligaste korthet meddelade resultaten af deras förnyade öfverläggningar, samt vid allt detta följde samma ordning, hvaruti de, i nämnde Betänkande, till ämnets utredande uppställde, serskilde frågor förekomma.
Efter denna allmänna redovisning al ämnet, skola Bevilinings- samt Allmänna t Bevilln., Lag-s,Allm.
Besv. o. Oec.-Uisk.
Bct.N:i6 9 Besvärs och Oeconomle-Utskotten till besva. rande serskildt upptaga det, som hörer till deras gemensamma handläggning; och deribland i främsta rummet l:sta och 2tdra af de i förra Utlåtandet framställda frågor: ”bör den för närvarande medgifnä brännvins brännings-rättigheten jemväl hädanefter oförändrad fortfara, eller skall inskränkning, och till hvad belopp, deru'i göras, antingen genom pannerymdens nedsättning, eller ock genom föreskrifter i afseendeäredskapens beskaffenhet?” och ”efter hvilken grund bör i allmänhet branvins-brännings-rtittigheten bestämmas
I strid emot Utskottens angifne åsigter i dessa delar, hafva följande yrkanden och förslag blifvit framställda, hvilka Utskotten funnit lämpligen i ett sammanhang böra till granskning och afgörande företagas, nemligen: a) af några Talare: att egendomar, som öfverskjuta värdet af 15,000 R:dr, borde bibehållas vid den hittills tillgodonjutna rättigheten, att, jemte en 90 kannors panna, kunna använda en annan panna, till storlek i mon af det öfverskjutande värdet; b) af andra Talare: att de så kallade pistoriska brännvins-brännings-apparaterne, eller sammansatt bränneri-redskap, måtte afskaffas el - 10 B villn..,Lags..''lllm.Besv.o.Oec.-Utsk.Bel, N:ulC. ler åtminstone icke hädanefter få anläggas eller begagnas; hvaremot åter andre endast yrkat, att ingen må tillåtas hafva större sammansatt brännvins-redskap, än som, efter det medeltal Utskotten ansett med hvarje slags verk kunna produceras, afverkar lika qvantitet med den enkla pannan, sorn, han, efter hemmansvärdet, enligt Författningens tariff, har rättighet att nyttja; men deremot tillstyrkes i en annan anmärkning, såsom ett jemnkningsmedel, att vid Konstbrännerier de sammanräknade pannerymderna af de atne eller möjligen flera pannor, hvaraf det sammansatta verket består, icke borde få öfverstiga maximum för enkel redskap, samt att derjemte egendomsvärdet borde vara dubbelt så högt för att få begagna sammansatt brännvins brännings apparat, emot det fastställda för enkla redskapen. c) En Talare har föreslagit, att medeltalet af de brännvinspannor, för hvilka hvarje Län under de 5 sista åren skattat, borde tagas till grund för brännvins brännings-räftighet, sålunda att, sedan Länens sammanslagne kanrtetal blifvit nedsatt till § eller ^:del emot förr, detsamma fördelas till hvarje Socken, i mon af hemmanens derinom uppskattnings-värde, med rättighet för Socknarne att derefter utarrendera brännvins-brännings-rättigheten, under vilkor att hvarje hemman ansvarar för den skatt, sorn åtföljer den å detsamma belöpande brännvinsbrännings-rätt, och att arrendet fördelas i stöl - B villii..,Lag. s. Allm.
Besv.o.Oec. Uisk.Bzt.N:uiF>. i1 re eller mindre delar, dock så, alt ingen egde nyttja mindre än 60 och ej större än go kannors panna, af enkel beskaffenhet, och af motsvarande mindre kannetal för konstbrännerier. (1) Likaled as är, å ena sidan, yrkadf, att, om rättigheten att begagna mera än en 90 kannors panna kommer ait upphöra, samt inskränk, ning ega rum med pistoriska eller sammansatta bränneriers begagnande, emot hvad hittills varit tillåtet, förordnandet härom icke må gå i verkställighet förr än efter någon tids förlopp, såsom 3 till 5 år, hvaremot, å en annan sida, ansetts att hvad härom föreskrifves, genast bör tillämpas. e) Det är jemväl yrkadt, dels att vid beräkningen af egendomsvärdet, såsom grund för brännvins-brännings-rättigheten, måtte, på sätt hittills blifvit tillämpad!, få ingå byggnadernes hela värde; dels att åtminstone den häruti af Utskotten föreslagne förändring, att blott ^Idel af byggnadsvärdet härvid tages i beräkning, icke måtte erhålla retroactiv verkan, eller förr än efter vissa års förlopp vidtaga; dels ock att brännvins-brännings-rättigheten må bestämmas icke efter 1830 års Taxeringsvärde, såsom Utskotten föreslagit, utan i stället det värde, som år 1829 antagits, och J) har slutligen blifvit föreslaget, att ifrån rättigheten till brännvins-bränning böra uteslutas ia lievilln.-,Lag-s.
Allm.Besv.o.Oee,mUtsh.Bet.N:oi& ej allenast de Län, som anlita Staten om undsättnings-spannmål , utan ock all egendom, som icke uppgår till värdet af 1000 Rtdr.
Vid öfvervägande af allt detta, hafva Utskotten icke funnit anledning att förändra deras förut afgifna förslag, nemligen, att en panna af go kannors rymd må utgöra det högsta, hvaraf en jordegare får i ett verk, eller på samma egendoms bolstad, till brännvins-bränning sig begagna; hvaremot Utskotten, å ena sidan, ansett, att hvarken redan inrättade pistoriska eller andra sammansätta brännvins-apparaters begagnande, eller sådana verks anläggande hädanefter må förbjudas; men, å andra sidan, funnit nödigt att bereda en lika skälig som billig jemvigt vid brännvins-brännings-rättighetens utöfvande, med enkel redskap eller med konstbrännérier, samt följaktligen antagit, att sammanräknade lcannerymden af 2.*ne eller flera pannor, som vid lconstbrännerier till brännvins-bränning begagnas, icke bör öfverstiga den kannerymd, hvarmed brännvins-bränning med enkel panna, enligt den i 3 §. af nu gällande Författning införda Tariff, får verkställas.
Utskotten finna ej eller skäl att tillstyrka någon förändring i de föreskrifter, som kunna hänföras till den s:dra härofvan upptagna fråga; och i afseende på tiden, från hvilken så väl de i fråga varande förändringarne med pannoine och pannerymderne, som stadgandet i för^ Bevilln.’,Lag-s.
AUm.Besv.o.Oee,'Utsk.Bet.N:oif). 13 ra Betänkandet, att endast ^delen af byggnads» värdet får ingå i beräkningen af egendomsvärdet, såsom grund för brännvins-brännings-rättigheten, anse Utskotten föreskrifterne i dessa delar så mycket heldre böra sättas i verket, så snart en ny Författning” om brännvinsbränningen kan blifva gällande, som densamma icke lärer utfärdas förr än innevarande års mantals» och skattskrifning för sig gått, hvaraf följer, dels att brännvins-bränningen för år 183a kommer att verkställas efter de i 1824 års Författning^lagda grunder, dels ock alt vederbörande under tiden ega tillräckligt rådrum, att vidtaga de förändringar med brännvinsbrännings. apparater, hvartill förändrade föreskrifter kunna föranleda.
I anledning häraf och då Utskotten icke trott sig böra tillstyrka något af de öfriga här ofvan omnämnde förslag och yrkanden, utom sa vidt redan är angifvet, i afseende på pannerymden för de pistoriska eller konst-bränneriverken, så hemställa Utskotten; att 3:dje §.
1 Art. uti 1824 års Författning måtte blifva oförändrad bibehållen med de förut af Utskotten dervid föreslagne samt den af ofvannämnde beslut föranledda ytterligare tilläggning vid paragrafens slut, så lydande: ocft som denna Tariff endast afser enkla pannor, bor, för öfrigt härvid iakttagas, att sammanräknade kannerymden af de line eller flere pannor, sorn a 14 Bevilln,-, Lag-s.Allm.Besv.o.Oec,* Utsi,Bet. IV. x 6. vid konsth r änne rier till brännvinsbriinningbegagnas, icke får öfverstiga den kannerymd, hvarmed brännvins-branning med enkel panna, enligt samma Tariff, får verkställas; till folie! häraf blifva följande redactions-förändringar erforderlige, nemligen: vid nya redaction af 2 §.
2 Art. att i 2:dra Mom. i stället för orden:
"beräknade efter kannerymden af den panna, sorn af elden vidröres" bor införas: "beräknade efter pannornes sammanslagne kannerymd"; vid den före. slagne 5 ^ 3 Art perioden i 2 Morn att orden!
,,Till uppmätning ifrdgakommer endast den panna, hvarunder eld omedelbarligen användes", böra ireslutas, sami 6 §. 1 Morn. samma Art. erhålla följande lydelse: ” Mäskvärmare, såsom emot afgift tillälne, rnä utan föregången matning be. gagnas; men alla andra brdnnvinsredskap, af hvad form
Och beskaffenhet som helst, skola, såsom afgift efter pannerym en underkastade, uppmätas oell stämplas, dock med uteslutande af det öfverskott i rymd, som ej uppgår till hel kanna'’.
Beträffande härefter
Utskottens förslag vid 3:dje frågan : ” 1 ör brännvins'bränningsrättigheten fä å annor man öfverlåta s, oell hvad för öfrigt iakttagas vid bränningsrättighetens utöfning?” så har deremot blifvit yrkat och hemstäldt: o) att det må vara Städerne förunnadf, att förena sig om gemensam pnkel parina i förhållande till deras sammanslagna jord lotter, arida till 90 kannors rymd, samt att etr lika rättighet Bivilln.-,Lag.s, Allm,Btw. o.
Oec..UtskBei.Nioi5 15 måtte hemmanseger på landet beviljas, icke al* lenast inom hvarje byalag, utan äfven inom hvarje Socken. b) att hemmansegare, som ej sjelf vill begagna sin bränvins-brännings-rättighet, icke må få öfverlåta den till någon annan än den, hvilken arrenderat af honom så mycken jord, att uppskattningsvärdet deraf svarar emot den tillåtne partnerymden; äfvensom att den mening borde uttryckas, att en sådan arrendator icke finge nyttja mer, än en enkel panna, på högst 90 kannor, och c) att serskildt afseende måtte fastas å Bränneriet^!
Gefle Stad, till orubbad! bibehållande, enär afkastningen deraf går ad pios usus.
Utskotten, som icke funnit anledning tillstyrka bifall till den i andra punkten af förestående anmärkningar yrkade inskränkning, i afseende på utarrendering af bränvinsbrännings.rättigheten på Uandet, sådan den i 1 Art. 7 §. af 1824 års Författning medgifves, hafva deremot, dels af den anledning att byalag i vissa orter' icke finnas, dels ock, såsom öfverensstämmande med den allmänna principen, att jordvärdet bör vara grunden för bränvinshrännings-rättighetens utöfvande, i så måtto utvidgat sitt förra Utlåtande i dessa delar, som Utskotten nu få tillstyrka, att den för hemmansegare å landet deruti föreslagne rättighet, att förena sig om gemensamt ut - i6 Bevilln.‘,Lag-s.Allm.BesViO.Oec,~Utsk.Bet.
N:016 öfvande af deras bränvins-brännings-rättighet icke må vara inskränkt inom byalag, utan äfven utsträckas till hemman och hemmansdelar inom samma Socken, under vilkor, att den gemensamma pannan på ett visst uppgifvet hemmans egor inrättas, samt att de, som i Stad eller å Landet vilja sig om gemensam bränvinsbränning förena, måga, så vidt deras Stadsjords - lotter eller hemman och hemmansdelar uppgå till det i Tariffen bestämda Taxeringsvärde, få begagna sig af till och med enkel go kannors panna; i följd hvaraf Utskotten nu föreslå följande redaction af 7 och 8 (6 och 7 i nya Förslaget) §§. 1 Art. af 1824 års Förr fattning, nemligen: 7 §. (nu 6:te) ”Pa Landet stände bränningsrättighetens innehafvare öppet, att densamma ostyckad, upplåta ät annan ä hemmanets, hem. mansdelens eller lägenhetens egor boende person, sä vida denne icke är sjelf berättigad att bränvinsbränning idka; äfvensom det vare tvänne eller flere inom samma byalag eller Socken obetaget, att deras bränvins-brännings-rättighet utöfva med gemensam, pä enviss uppgifven lägenhet inrättad panna, hvilken dock ej får öfverstiga 90 kannors rymd eller vara äf annan, än vanlig enkel coastructionoch 8 §. (nu 7:de) ”Af de flesta röstegande innevånare i hvarje Stad mä det bero, att i den ordning, sorn uti hvarje Stad för beslut om Stadens - Btvilln.-,Lag.s.Alltii.Biåv.oOe(.'Ulsk.Bet.N:oiö» 17 dens inkomst eller utgift iakttaget, bestämma} huruvida den brännvinsbränning, hvartill Staden efter värdet af de serskilde jordlotterne är berättigad, sk
II åt dessas innehafvare upplåtas} eller för Stadens gemensamma räkning utöfvas och om brännvin •bränningen skall sie med serskilda pannor, efter hvarje jordlotts varde, eller ock i ett eller flera sammansatta verk, efter alla eller flera jordlotters sammanslagna värde; dock får af sådana föreningar icke begagnas större än 90 kannors, på visst uppgifvet ställe, inrättad panna af enkel beskaffenhet, derest Kongl. Maj:t ej i betraktande af serskilda omständigheter, ani norlunda redan för ordnat el er framdeles förordnar;" hvarjemte orden :
"Stadens innevånare i slutet af 1 Morn. af 3 §.
4 Art. bora utgå.
Och lärer, i händelse af bifall härtill, den väckta frågan om serskildt undantag i afseende på Gefle Stads bränneri förfalla.
Vid 4:de frågan; ’’Bör brännvinstillverkningen inskränkas till vissa månader af året?
" hafva emot Utskottens förslag, att brännvins-bränningsrättigheten matte få utöfvas alla tider på året; utom vid de tillfällen, då högst vigtiga omständigheter, enligt Kongl. Majbs serskilda Nådiga bepröfvande, kunde påkalla inställandet deraf, Bih. till RikSfSt. Prot,iS2$ ochiSi). 5.-e Sami. * Afdi 6;e H:t. 2 18 Bwilln.;Lag'S.
Allm. Besv>o.Oec.mUisk.Be.i.
N:oi6.
Stskillige
Talare yrkat, att brännvins-bränningett
xnåtte inskränkas till allenast vissa månader af uret; men Utskotten hafva icke funnit någon gil 11 ig vederläggning vara åstadkommen emot de skäl, hvarpå nämnde förslag ät grundadt och afstyrka således ail förändring deruti.
5:te frågan innehåller:
''Hvad bör iakttagas i afseende pä brännvins-redskapens mätning, stamp • ling och försegling?” Vid Utskottens utredning af detta ämne finnes anmärkningsvis yrkadt och föreslaget, dels att det gamla mätningssättet mätte bibehållas* dels att hattar med luckor ej må på annat vilkor få begagnas, än att både hatt Och panna skola mätas tillsammans, dels att, med uteslutande af den af Utskotten i i:sta §.
4 Art. föreslagna straffbestämmelse för den, sorn , genom lucka eller rör i hatten, påfyller mera mask* ningsmassa, än det kannetai, hvartill pannan är stämplad, i stället måtte stadgas, att hvad hät. ten öfverstiger ^tdel af pannans rymd, lägges till pannerymden och beskattas, samt slutligen, att all försegling af brännvinsredskäp borde, utom vid brännvinsbrännings förbud, såsom öfverflödig, afskaffas.
Utskotten tro sig, i afseende på brännvinsredskapens försegling, hafva i förra utlåtandet föreslagit, att den inskränkning,' som med behörig controll står att förena, samt vidhålla jemväl i öfrigt sitt förslag, rörande brännvinsredskapens uppmätning, så vidt nemth; B*villn.',Lag.g>Jlhn.Fesvto.Oee,-Utsk.Bet,N:oIG, ij gen Utskottens nu gjorda hemställan, att kanner rymden af de ?:ne eller flere pannor, 6omfi pistoriska eller sammansatta verk nyttjas, bör sammanslås, icke föranledt till redan föreslagen ändring; meri Utskotten anse sig deremot, till undanrudjande af anledningar (ill rättegångar Samt tili beredande af säkrare controll å pannerymden, böra understödja den gjorda framställningen om med lucka eller rör försedde hattars uppmätning tillsammans med pannorna, t så måtto, att Utskotten nu tillstyrka: att, med Uteslutande af det uti i §.
4 Art, förut föreslagna så lydande tillägg: 'eller medelst lucia eiler ror på hatten påfyller muskningsmassa Utöfver det kannelal, hvartill palman finnes stäm• pladf i stället efter orden i nya redactionen af 5 $• 3 Aft. 2 Morn.!
"uppmätt till och med halsen", må tilläggas det stadgandet: *’Sådana hattar, på hvilka ifyllningslucka eller rör Aro unbragte, siola uppmätas till luckans eller ifyllningsrörets nedersta kant, och hvad dessa hattar sålunda finnas innehålla, sammanslås med sjelfva bränvinspannans kannerymd, efter afdrag likväl af kokrammet"; hvarjemte» i följe häraf, bör utgå från förra förslaget det (ill sista Morn. af 2 §*6 Art. hörande tillägg: ”hvaremot, om å hatten befintlig lucka elter anbragdt rör m. m, föranleda misstankan om underslef, det påfyllning af mäskningsmassa utöfver det kannetal, tom vederbordt, egt rum, undersökning må, om Visshet ej annorledes vinnas kan, ske medelst haitens afiyftande innan Pannan afrunnit.’* »o Bevilln.-tLag-s.Allm.Besv.o.Oec..
Utsk, Bei.Adolfi.
'Vid 6 :te Frågan: