Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
N.o 5-t. ig tillåtne oell anbefallde att mönstringar bevista , likväl icke alltid förmått sin rätt derstädes bevaka, det hädanefter må tillåtas hvarje Sqvedron få välja en gemensam Fullmägtig , som vid mönsterbordet finge del af allt hvad der företoges, med rättighet, att å Rusthållarnes vägnar få till Protocollet anföra protester o. s. v. I sammanhang med ofvan omförmälde motioner har till detta Utskotts handläggning förekommit det från Högvördige PresteStåndet remitterade Memorial, hvaruti ContractsProsten Nordin framställt nyttan och behofvet deraf, att såväl Rusthålls- sorn Roteliålls-bonden må tillåtas, likasom i fordna tider egt rum, bekläda sin Ryttare eller Kneckt, med hemma tillverkad vadmal, helst af grå färg, eller, om den icke funnes tjenlig, af annan färg, sorn, för likhets skull inom liela Compagnier, kunde på samma sätt beredas; De lill Utskollets yttrande sålunda rr2 mitterade Motioner innefatta således hufvudsakligen följande trenne frågor, nemligen : l:o ,Om Smålands IIussarBataillons före; slagna afsittning. 2:0
Örn mönstringars anställande endast hvart tredje år, samt bevakandet ge - 30 Besv. oeh Oecoti.
N.o 34. nom ombud af de Rustandes talan dervid ; och 5:o
Om vadmals användande till såväl Ryttares som Soldaters beklädnad.
Hvad nu (örst angår den väckta motionen om nämnde JIus.sarBataillons förvandlande till Infanterie, finner Utskottet sig hvarken kunna ingå i pröfning om fördelarna i militairiskt hänseende af en sådan reduCtion, och ej eller om nyttan i öfrigt deraf oell sättet för dess verkställande något yttrande meddela, utan tror det på Kongl. Maj:ts
Nådiga godtfinnande lära böra ankom, ma , alt., i händelse en så beskaffad förändring i Nåder pröfvas med allmänt och enskildt bästa öfverensstämma, eli förslag i delta hänseende låta uppgöra och vederbörande till antagning, under vissa dervid bestämmande villkor, förelägga.
Vidkommande dernäst anmärkningen om
Rusthållarnes öfverklagade onus genom de årliga mönstringarne , lår Utskottet vördsamt upplysa ; att , enligt nu gällande författningar, Generalmönstring icke oftare än hvart tredje år anstäiles, men att deremellan årligen vid de så kallade häst-ådermöten sker Cassations- och Approbations-mönstring Sqvadronsvis endast oeh allenast med häsiarne I ZJesv. och Oecon.
Utsk- Bet de. N:<a 54.
Si att med den årliga hästmönstringen velat afses tvänne fördelar, nemligen lör Rusthållaren , att hästar lättare kunde anskaffas till ersättande af årligen successive inträffande vacancer, än om cassation på en gång hvart tredje år träffade ett större antal hästar, och för Regementet , att dess tjenstbarhet jernnare bibehölles, otn de årliga Remonterne finge efter hand dresseras, i stället för att Regementet på en gång skulle nödgas emottaga ett tredubbelt antal oöfvade hästar; samt att
Rusthållarne visserligen antnanas att hvarje mönstringstillfälle bivista , dock utan ansvar lör uteblifvande; varandes Rusthållarnes talan öppen , i händelse af missnöje med mönstringsförrättningens åtgärd i ett eller annat hänseende, att inom tvänne månader derefter deräs klagan i föreskrifven ordning anföra och till rättelses vinnande , om dem lör nära skett, fullfölja.
Vid ett sådant förhållande anser Utskottet icke nyttigt hvarken för Rusthållar•ne eller Regementet , om någon mönstring icke egde rum förr än efter trenne års förlopp, men tror likväl den inskränkning derutinnan kunna tillstyrkas , att de emellan G finer al mön stringar ne existerande Cassationsoch Approbationsmönstringar med nummerhästarne kunde verkställas eridast hvarlajanat år. 22 jBesv. och Öecon, Ulsk.
D en, i afseende på ifrågavarande mönJ stringar, väckta motionen om rättighet för de rustande att sig emellan utse en Sqvadronslullrnägtig att vid mönstringen deras talan bevaka, anser Utskottet icke påkalla någon åtgärd, enär på dem sjelfve beror, att antingen personligen eller genom lagligt ombud, hvar för sig, eller gemensamt, sina angelägenheter besörja.
Beträffande slutligen den tredje frågan om vadmals och egna pr.oducters användande till beklädnad för såväl Ryttare som Soldater, eger ett olika förhållande rum vid Cavalleriet och Infanteriet , till utredande hvaraf Utskottet lår vördsamt anmäla, i af» seencle pd Indeldta Cavalleriet, att beklädnads-staten af den 11 Maji 1795, jemte andra förordnanden stadga, det i allmänhet Rusthållarne sjelfve ega anskaffa alla mindre både Beklädnads- och Utrednings-persedlar för såväl karlen som hästen, och att endast den större munderings-anskaffningen sker, för likhets vinnande , vanligen genom beställning gemensamt, i hvilken åtgärd de
Rustande ega rättighet att deltaga och således deras enskilda fördel tillika på bästa sätt bevaka , samt , att serskildt Rusthållarna vid Skånska Hussar- och Dragon-Regementerne, jemte Bohus Läns Regementes Södra Bataillen , undfått tillstånd genom Kongl, Besv. och Oecon.
Majas Nådiga Bref af den i5 November 1806 och den i5 Januari 1811, att förfärdiga beklädnaden utaf vadmal, af sådan godhet och färg, att det vid besigtning finnes antagligt; samt i afseende på Indeldta Infanteriet, att fråga om soldatens beklädande, genom Rotehållarnes serskilda försorg, icke kan uppstå, så länge contanfa beklädnadsbidrag lemnäs af både Kronan och Rotebonden , hvilka bidrag för ändamålet dispo* neras af BekläduadsDirectioner, hvarest Ledamöterne utgöras jemväl af Rotehållare vid hvarje Regemente, hvilka alltså ega både tillfälle och skyldighet, att, under enahanda förpligtelse för Directionens samtlige Ledamöter, tillse, att , på sätt Kongl.
Maj:t redan täckts uti 11 jjj. af Nådiga Instructionen för BeklädnadsDirectionerne den 11 Junii 1822 påbjuda , äfven vadmal må vid munderingars förfärdigande användas, i händelse dess pris och godhet, i förhållande till kläde, medgifver bruket deraf, hvilket det tillhör
Directionen att noga pröfva; och genom hvilket Nådiga stadgande således Roteliållarne redan ega all den rättighet i afseende på vadmals användande för Soldat-beklädnaden , som i närvarande beklädnadsförhållande kan ega rum.
Med tillämpning af hvad
Utskottet sålunda vid nu ifrågavarande motioner anfört, liar det ansett sig böra : i si beli Oecon.
Vu\>
Bel dt N:o 3& l:ö Vördsamt hemställa , om icke Rikets Högloflig» Ständer ville anse den nu väckta frågan om Smålands HussarBataillons afsittning böra förfalla; S:o Endast så vidt understödja motionen om inskränkning af Cassations- och Approbations-mönstringar, att underdånig anhållan måtte af Rikets Högloflige Ständer hos Kongl. Maj:t göras om dessa mönstringars anställande vid samtlige Indeldta Cavalierie-Regementer allenast hvartannat år, och 3;o Att Rikets Högloflige Ständer villa framföra den underdåniga önskan i fråga om vadmals användande till beklädnad , att Kongl.
Maj:t i Nåder täcktes den, genom ofvan högstberörde Nådiga Bref af den i5 November 1806, och d. 15 Januarii 1811, Rusthällarne vid Skånska Hussar- och DragonRegementerne samt vid Bolius-Lans Regementes Södra Bataillon i detta hänseende medgifna rättighet jemväl till Rusthållarne vid samtliga Indeldta Cavallerie-Regementer utsträcka.
Dock varder allt detta Riket* Hpglof.
Sest- och Oecon.
Utsi, Set.dc Ao 35. 35 lige Ständers egen upplystare pröfning vördsamligen understäld s Stockholm den 19 Januarii 182g.
Betänkande, rörande väckt fråga om registrering af åtskilliga otryckta Riksdagshandlingar* H ögvörlige PresteStåndet har till detta Utskott remitterat Prosten Forslinds Memorial, med hemställan , att, då uti RiksStåndens och Utskottens Archiver finnas Handlingar, som i flere afseenden kunde vara upplysande och gagneliga, i fall de, i brist af deröfver upprättad Registratur, icke vore föga tillgängliga , nödig åtgärd skulle vidtagas till alla otryckta Riksdagshandlingars antecknande med korrta rubriker och under serskild nummerföljd för hvarje Riksdag ifrån och med 180g, uti ett Sak-Register; hvaraf ett exemplar borde vara att tillgå uti hvarje Stånds Capcellie, om det 26 Besv. ocl,i Oecon.
Bet:de N:o 35. icke kunde, med vederbörlig korrthet redigeradt, ibland Bihanget till trycket befordras.
Efter öfvervägande af hvad sålunda framstäldt blifvit, och då de afMolionairen omförmälda otryckta handlingar lära hufvudsakligen utgöras af de inom RiksStånden väckta, serskilda motioner, hvilka, ehuru icke alla in extenso intagna uti Bihanget till RiksStåndens Protocoll, likväl till deras väsendtligaste innehåll finnas upptagne uti reciterne till vederbörande Utskotts Betänkanden , och således med begagnande af denna ledning kunna igenfinnas, i fall , som mera sällan torde inträffa, nödigt skulle pröfvas att tillhandafå sjelfva det primitiva document, sorn uti Betänkandet blifvit åberopadt ;> alltså , oell enär härtill kommer, att ändamålet med det föreslagna arbetet icke motsvarade den dermed åtföljande betydliga kostnad, har Utskottet trott sig icke böra den i omfÖrtnälde måtto gjorda framställningen understödja; hvilken dock till Rikets Höglollige Ständers egen pröfning vörd* samt öfverlemnas.
Stockholm den ig Januarii 132g, Besv. och Oecon.
Utsk. N:o 3 <5.
Betänkande, rörande väckt fråga om rättighet att leverera räntehö och halm in natura för Kongl. Hof-Stallets behof, Uu Memorial, som Hedervärda BondeStåndet till detta Utskott remitterat, har 1:0 RiksdagsFullmägtigen Brik Norberg från Westmanland andragit, huruledes den vidtagna författning, att det räntehö, som tillförene levererats in natura, skulle få lösas med penningar efter markegång och ined 1 sk, 4 r:st. per lispund i forsel-lön, i stället att medföra åsyftad lättnad vid hö-räntans afbördande, tvärtom förorsakat räntegifvare ett större onus, serdeles under sådana år, då tillgång på hö icke saknats; i anseende hvartill, och då erfarenheten jemväl skall visat, att
Statsverket fått årligen vidkännas förlust derigenom, att vid de auetioner , som för Kronans räkning varit anstälde till upphandling af hö, priserne nästan alltid "Varit högre än hvad räntegifvarne efter markegång 2S Besv. beli Oecon.
Utsk. betalt, Motionairen anhåller, att hos Kongl. Maj;t måtte i underdånighet framställas den önskan , att, på sätt författningarne, i fråga otn afradsspannemåls utgörande, i allmänhet medgifva, det må i Nåder tillåtas räntegifvarne, att antingen med penningar, eller ock in natura på de förut vanliga levererings-ställena , få utgöra räntehöet, när räntegifvarne före Thomaedag hos vederbörande Kronofogde sig derom anmäla; uti hvilket yrkande A. Andersson och Pehr Andersson från Södermanlands Län , samt Nils Insulin från Stockholms Län sig med Norberg förenat. 2:0 Riksdagsmannen från Upsala Län Erih Jansson likaledes yrkat för räntegifvarne enahanda optionsrätt, i fråga om utgörandet så väl af räntehöet som räntehalmen; uti hvilken motion Anders Hansson från samma Län instämt.
Till upplysning i detta ämne får Utskottet vördsamt anmäla:
Att ifrågavarande, Kronan immediate behåline, Ränte-Stråpersedlar inom de fyra, Hufvudstaden närmast belägna
Län af ålder Sesv. och Oecon.
Utsk, blifvit in natura erlagde för HofStallets behof; Att så väl ränteböet som halmen tillförene vanligen blifvit af Rantegifvarne i Februarii månad levererade, från Nyköpings
Län till höladorna på Gorssingeholms och Ängsholms HofStallängar, från Westerås Län till Kongsöhr, samt frän Upsala och Stockholms Län, dels directe till Hof,Stallet härstädes, dels vid Stallet i Upsala, efter derom från Hofstallet meddelade anvisningar; v
Att vid flere föregående Riksdagar Fullmägtige för allmogen framställt deras önskan att lösa ränte-stråpersedlarne med penningar, men att Kongl. Majit så väl genom 1766 års Nådiga Resolution på allmogens besvär, som genom Kongl. Brefvet till KammarCollegium och StatsContoiret af den 1 g
September i8i5 täckts ansökningarne afslå med Nådigt förklarande , att levereringen in natura grundade sig på den rättighet, Kronan eger att låta Dess räntepersedlar föras inom Lagsagan till det ställe, der nödvändigheten och Kronans tjenst det fordrade; Att, sådant oaktadt, dels genom underdånig Skrifvelse från Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i berörde fyra Län, dels genom motion inom BondeStåndet vid senaste 5o Besv'. och Oecon.
Utsi- Bende.
N.-o 36, Riksdag, förnyade anmälanden skett om de flere olägenheter och förluster, som åtföljde skyldigheten att in natura leverera nämnds hö; samt att, med fästadt afseende å den så ofta upprepade klagan, Kongl. Maj:t biföll och genom Nådigt Bref af den 3 Augusti 1820 förordnade, att samma räntehö finge lösas med penningar efter årlig markegång, jemte erläggande af 1 sk. 4 r:st. på hvarje lispund i forsel-lön.
Vid sådant förhållande hafva nu Riks-f dagsUullmägtige från Stockholms, Upsala, Södermanlands och Westmanlands
Län åter väckt fråga om rättighet för bemälde räntegifvare, att räntehöet äfvensom halmen antingen med penningar lösa, eller ock, på de förra levereringsställena, in natura få allemna, om de före Thotnsedag derom göra an-* malan; Och- Utskottet skulle tveka att desi sålunda nu åter väckta motionen i någo-t hänseende understödja, om icke Kongl. Maj:t redan täckts lemna så många bevis på Dess Nådiga beredvillighet, att i allmänhet alse vederbörandes lättnad och beqvämlighet vid utgörandet af de Kronan immediate behållna räntor.
Med kännedom alltså häraf och enär den a(
Räntegifvarne nu begärda optionsrätt af antingen leverance in natura, eller contant lösen, icke annorlunda lärör verka på anslaget och regisringen med under-: Besv*. och Oecon. Uts\.
Bet:de. N:o 36. 31 hållet viel Hofstallet, an att den genom Stais— Contoirets försorg föranstaltande foderupphandling för Stallets behof blifver större eller mindre, i det förhållande, sorn mer eller mindre räntehö och halm hvarje år in natura levereras, hemställer Utskoitet vördsamt, huruvida Rikets Ständer må, genom underdånig Skrifvelse, hos Kongl. Mpj:t anhålla oin ofvanomförinälde optionsrätt för meranämnde Räntegifvare; dock tror Utskottet sig böra härvid tillstyrka dels, att den föreslagna anmälningstiden för hö- och halm-räntans utgörande in natura må bestämmas, icke till Thomae dag, såsom några Motionairer yrkat, utan tidigare, t. ex. den lö
Augusti, då redan booch halm-skörden för året är fulländad eller känd, och hvarigenom vederbörande Embetsman erhålla längre rådrum och tjenligare tid, att om anskaffning till bästa pris af det för Hofstallet erforderliga qvantum hö och halm gå i författning; och dels att, enär härvid förekommer den omständigheten, att så väl en eller annan af de Uppbördsmanna-tjenster, hvilka i och för nämnde ränte-stråpersedlars emottagning tillförene funnos, numera är indragen , som ock, ali magaziner å flere af de förre emottagnings-ställena icke vidare der torde vara att tillgå, optionsrätten må medgifvas endast de räntegifvare, hvilka önska att prsestationen io natura verkstäl» 3* Besv. och Ocean, Utsi. BefJe, N:o 36, la å den plats, som för sådant ändamål kan varda anvisad ; Med hvilka vilkor Utskottet alltså de i frågavarande motionerne tillstyrkt; underställande dock vördsamt detta allt Rikets Högiofl.
Stockholm den 19 Januarii 1839, STOCKHOLM, Elmina ech Granberg» Tryckeri, t8aj.
Stsv. och Oeconomie-Wtskottets 2?«f.
N:o 37^ 14 Betänkande, i anledning af väckte Motioner om upphörande af National - Beväringen på Gottland.
TJtskottets Utlåtande remitterat ett af Herr Grönhagen , Gustaf, afgifvet Memorial , hvaruti han , till beredande af nödige tillgångar för ökade Statsbshofs fyllande, föreslagit, att Gottlands NationalBeväring, såsom, alltför kostsam för Staten och utan motsvarande nytta , måtte förvandlas till conscription , hvarigenom skulle vinnas de förmo* ner: att Stats-Cassan skulle besparas ej mindre den af Rikets Ständer till nämnde NationalBevärings underhåll och aflöning anslagna årliga summa af 25,585 R:dr 16 sk.
B:co jemte räntan derå 1,535 R:dr örn året, ari ock räntan å Capitalet för canoner, kulor , irut, gevär , förvaringshus, transporter, med mera dylikt, utgörande årligen 16,000 R:dr eller tillhopa 43,120
R:dr 16 sk. berörde mynt : att åkerbruket och näringarne skulle ■vinna 80,000 dagsverken , som nu hvarje år åtgå till NationalBeväringens exercicer och mönstringar, till ett värde af 40,000 R:dr; Bihang till Riks-St.P/ot. igiB—1819, Sami. i* N:o 37. 6.te Haft. 2 Besv. och Oeconomie-Vtskottets
Bet, N;o37< samt att män vid påkommande behof skulle kunna till
Marinen erhålla ett betydligt antal till sjötjenst skicklige conscriberade a£ Gottlands innevånare , helst 600 man bland dem äro befarne sjömän och minst 3,600 man idka fiske i öppna sjön.
Dessutom har af Hedervärda BondeStåndet blifvit till Utskottets behandling remitteradt ett dit ingifvet Memorial af BiksdagsFullmägtigen från Gottland Pehr Mårtensson, som deruti likaledes, såsom en utväg att anskaffa erforderliga medel till de af Kongl. Maj:t begärde förhöjde anslag till Statens behof, yrkat den närvarande Gottländska National-Beväringens upplösning eller förändring till en Marin-conscription , som vid inträffande krig kunde förstärka fiesättningame å Bikets Flottor; till stöd för hvilket förslag Pehr Mårtensson hufvudsakligen anfört : att NationalBeväringen , äfven i dess nuvarande skick, är, i anseende till Gottlands locala förhållanden , alltför otillräcklig till öns försvar emot ett fiendtligt anfall : att manskapets och Officerarnes aflöning årligen kostar Staten 30 å 40,000 B:dr, utom andra utgifter : att landtbruket och näringarne lida en årlig förlust af 80 å r 00,000 dagsverken , hvilka förspillas genom exercice och marcher samt andra militairiska förrättningar: att NationalBeväringens exercice-mÖ« Besv. och Oeconomie- Utskottets Bet.
N:o 37. 5 ten föranledt sedlighetens aftagande bland öns innevånare, genom öfvande af fylleri och. spel af den samlade nngdomen : alt betydliga kostnader tillskyndas de
Beväringsskyldige för deras underhäll vid mönstrings- och exereice.möten och genom Officeratnes inqvartering hos allmogen tourvis, emot obetydlig ersättning; och att Gottlands närvarande öf, verklagade vanmagt, fattigdom och nöd egentligen skall härflyta från National Beväringens felaktiga organisation ; hvaremot Riksdagsfullmägtigen från Gottland Pehl'
Burge, å sina coinrnittenters vagnar, förklarat , att de finna sig nöjde med National
Be väringen och alldeles ej önska någon förändring med densamma.
Vid pröfningen af detta ärende har Utskottet funnit motionairernes uppgifter rörande Gottlands NationalBeväring icke vara enlige med det i Landshöfdingens i Länet 1'emårsBerättelser ådagalagde förhållande ; och då nämnde Beväring* inrättning är grundad pl en med Länets innevånare tränad frivillig eonvention j som erhållit Konungens Nådiga stadfästelse , samt Rikets Ständer uppfört denna Beväring på Rikets Stat, så och enär Konungen , enligt 14 §. i Regeringsformen, såsom Högste Befälhafvaren för krigsmagten till sjöss och lands, ensam är i tillfälle att rigtigt bedöma, hvilka åtgärder kunna vid - 4 Be sv’, och Oeconomi e-ZJtsÅn t tets Bet.
N:o 38't »agas till ett ändamålsenligt försvarsverk, finner Utskotiet sig i'cke kunna tillstyrka bifall till ifrågavarande Motioner, Hvilket dock Rikets Högloflige Ständers egen pröfning vördsamt underställes.
Stock" holm den 19 Januarii 1829.
Betänkande, rörande yrkadt förbud mot otillåtna Landtmarknader; samt om Militaire Marknadsvakter och inställande af en Marknad i Borås.
T ill detta Utskotts utlåtande har Högvördige PresteStåndet, den 12 nästlidne Decetn-’ ber, remitterat Professoren Hassvlroths Memorial, derutinnan , rned omförmalan af det oskick Allmogen i hans Landsort skall tillåtit sig, då det sjelfrådig! och utan vederbörligt tillstånd samlas till marknads hållande på flere inom samma Härad närbelägne ställen , hvarest oordentligbeter genom bränyinsförsaljning, fylleri, slagsmål, stölder m. m. sko: 'BeiP. och Oéconomie-Uiskottets Bet.
N:o 38. j la ega rum, och icke förekommas at KronoBetjeningen, enär den hvarken derom un.;dfått ordres, eller ens skulle, i brist af nödig handräckning, förml skingra en talrikt sammangaddad Allmoge, Professoren fördenskull yrkar,att genom underdånig anhållan hos Kongl. Majit måtte utverkas ett strängt förbud emot dessa, utan behof och utan tillåtelse, införda Marknader, med vite för en hvar, som desamma besöker, samt att, i händelse förbudet trotsas, Läns-styrelsen måtte ega, att närmaste Militair-Auctoritet anlita om nödig handräckning till den samlade folkmassans skingrande.; Såsom tillägg till denna motion har Prosten Grevillius anmärkt, att en sjelftagen marknad jemväl egde rum i Borås Stad, och det på en högst olämplig tid, nemligen Påskaftonen, hvarigenom de 5:ne stora högtidsdag-arne vid denna tid gingo för andakten förlorade , då de på landsvägen till och från Marknaden tillbragtes; emot hvilket ofog alltså Prosten Grevillius, under vice Talmannen Biskop af TVingårds instämmande deruti, ansåg någon åtgärd böra vidtagas.
Beträffande först de anmärkte olaglige Kandtmarknaderne, ansåg Utskottet någon underdånig anhållan från Rikets Ständer om Kongligt Förbuds utfärdande deremot icke vara af nöden, enär det, enligt gällande In - 6 Besv. och Oeconomie-Utskottets Bet.N:o 38. structioner och Författningar, redan Iligger vederbörande Auctoriteter, att dessa , likasom alla slaga olagligheter, beifra och förekomma, lii k val trodde Utskottet, att, till beredande af kraftiga medel, der blott varningar och befallningar tilläfventyrs icke ville åtlydas, det vöre nyttigt, om Läns-styrelserne egde rättighet, att, när så nödigt pröfvas, icke allenast i fråga om de otillåtna Marknadernas förekommande, utan ock, då ordning och trygghet jemväl vid de större tillåtna Markna-derne sådant möjligen kunde påkalla, directe till tidens vinnande få hos närmaste MilitairAuctoritet reqvirera den handräckning , som för Uagarnes efterlefnad funnes oundgänglig gen nödig, i händelse ändamålet icke ani sågs kunna vinnas genom
KronoBetjeningen och med biträde af för tillfället förordr. ade, bland Allmogen utsedde, Vaktkarlar el* Jer Ordningsman, Hvad åter vidkommer Motionen, angå* ende Marknaden i Borås, är Utskottet a,f den tanka, att, så vida denna Marknad kari vara att betrakta såsom en otillåten, densamma, lika litet som andra dylika, bör ega rum, och att den derföre i sådant fall, efter i behörig ordning skedd åklagan, bör och kan likasom dessa afskaffas, utan någon Rikets Ständers mellankomst, hvaremot, i händelse den ifrågavarande Marknadsdagen är att anse såsom Sesv. och Oeconomie-Utshottets
N:o 38. 7 en vanlig Torgdag, något hinder emot den köpenskap, sorn på densamma kän ega runi , så mycket mindre synes böra läggas, som sådant troligen skulle leda till lika betydliga olägenheter för Staden, som för den kringliggande landsbygder,, Utskottet, sorn således tillstyrkt bifall till Motionen i hvad den rörer Militaire Police-vakter, till förekommande af otillåtna Marknader och derjemte ansett, att sådane vakter, äfven till ordnings bibehållande vid de tillåtna, må af vederbörande reqvireras , har deremot funnit, att någo.o åtgärd från Pikets Höglofl.
Ständers sida icke vore nödig i hvad Motionairerne föreslagit, dels emot otillåtne Landtmarknader, dels ock emot den ifrågaställ* de Marknaden i Borås, Hvilket allt dock Rikets Höglofl.
Ständers eget bepröfvande underställes, tillika med 3:ne Ledamöters skiljaktiga tankar i frågan om Police-vakterne , samt jemväl 3:ne Ledamöters, angående Marknaden eller Torgdagen i Borås Stad.
Stockholm den 19 Januarii 1829- 8 Bil, till Besv, och Oecqnl Utsi.
N.o 3§« Utdrag af Protocollet, hållet uti Rikets Högloflige Ständers Allmänna Besvärs- ochOeconomieUtskott vid Lagtima Riksdagen i Stockholm d. 19 Januarii 1829.
Lika agtningsvärdt, som
Motionairens nit är för lagbunden ordning och allmän säkerhet,’ lika billig och med Lagar och Författningar öfverensstämmande anser jag den åtgärd vara, han yrkar måtte vidtagas ”att förekomma de ntan allmin tillåtelse införde marknader, som 1 de senare åren blifvit satte i gång på flere inom hans Harad närbelägne ställen och dr; ligen d samma dag fortsättas” Likväl måste jag erkänna, att jag ännu tvekar om jag skall anse dessa marknader,' såsom emot Auctoriteternes offentligen kungjorda förbud, egenmägtigt inrättade, laglöst fortsatta och således verkligen brottslige sammankomster, eller, om de icke snarare äro genom häfden och gamla plägseder tillkomna, af glädjen och ej af handels-speculationen ordnade, större gillen, dem Läns-styrelsen lemnade, såsom oskadtige, utan all anmärkning^ men hvilka småningom lära beklagligen urartat till sjelfsvåld och lagbrott.
I det förra fallet hade val dessa samlingar af den tve