Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Memorial, mscl förslag till didring af åtskilliga Reglementariska sladganden uti 8:de Artikeln af Banco-Reglemente t under den 26
Maj 1835* Efter verkställd granskning af S:de Artikeln uti Banco-Reglementet under den 26 Maj 1835, får Utskottet lil!
Rikets Ständers pröfning och stadfästelse öfverlemna följande förändrade reglementariska stadganden, hvilka Utskottet ansett böra, i stället för §§. a5o, 281, a54 och 161, intagas uti den Artikel af blifvande Banco-Keglemente, som kommer att motsvara omförmälde
Artikel af det riu gällande : 1:0.
Vid förvaltningen af Tumba Bruk, hvilket, enligt §.
, står un der Banco-Fullmägtiges öfverinseende, skal), jemte beredande af all möjlig besparing i kostnaderne för Brukets drift, tillverkningen af ett sedelpapper, som i högsta möjliga grad eger alla de för detsamma erforderliga egenskaper, vara det förnämsta syftemålet; dock må äfven andra papperssorter, som med förmon kunna föryttras, der förfärdigas. 2:0.
Brukets egentliga förvaltning besörjes på stället af en Bruksförvaltare, som af Banco-fullmägtige tillsattes.
Honom åligger: alt ansvara för den ekonomiska förvaltningen och redovisa för alla inkomster och utgifter af Tumba Bruks- och Landtegendom med tillhörigheter; att leda papperstillverkningen, under ansvar, att densamma, och serdeles den af sedelpapper, blifver fullgjord, i noggran öfverensstämmelse med gifna föreskrifter och fastställde pjrof, samt att lemna allt erforderligt vetenskapligt biträde, såväl i afseende på färgberedningen och öfriga chemiska åtgärder, som tillsynen öfver Brukets machineri, dess underhåll och ändamålsenliga användande. Batuco-Utsliottcts Memorial, A:o r-jF. 21 Under Bruksröi vallaren eger Paf persmästaren, som af Banco-fullmäglige anlages och entledigas, närmaste tillsynen öfver papperstillveikningen. 3:o. Mom. i.
Den af Fullmägtige, som liar inspectionm öfver Bruket, eger alt, såsom ersätlning för besväret dermed och godlgörelse för dervid förefallande resekostnader, årligen uppbäia 3oo B;dr Banco, hvilka från Bruks-Cassan utbetalas Kostnaderne för denne Fullmägliges vivre och logis, under vistandet å Tumba, skola, likaledes från Bruks-Cassan, Förvaltaren efter räkning god l göras.
Ej mindre Bruksförvaltaren och Pappersmestaren än Bruksskrifvarne, vaktmästaren vid fröket och den för Brukets räkning i Slockholm anställde, hvilka 3;ne sistnämnde Förvaltaren eger antaga,uppbära deras löne-inkomsler och öfiige 1'öjmöner på Brukets serskildt fastställde stat. 4:o» Förråden vid Tumba böra af Banco-fullmäglige inventeras vid hvarje Förvaltares afgång, och deremellan 11 insl hvart femte år.
Jemte den controll, som innefattas uti Föi valtarens och Pappersmästarens gemei samma vård öfver de i Brukets Magazin i Stockholm befintliga förråd, ti Ihörer Brukets vaktmästare derstädes en redovisande ansvarighet för denna uppbörd.
Af ofvanstående sladganden igenlinnes: runden 1:0 under §. 25o i 1835 års Banco-Beglemenle, med undantag af slutmening) n, som blifvit tillagd, för alt undanrödja allt Ivilvel om ialliglicten för I3i riksstyrelsen alt låta tillverka äfven annat papper, än det för Bankens belof erforderlige, och hvaiigenom sysselsättning må kunna anskaffas åt vid Bruket inöfvade arbetare, äfven under de tider, då beställningar för Bankens egen rä' ring mindre komma i fråga.
Punden 2:0 skiljer sig endast deruti från 251 §., alt densamma blifvit uppstäTd, i öfverensstämmelse med det emellan Banco-slyrelsen och Bih. till K. St. Pr. 1840 och 1841, 6 Sami. / 4fd. 5i Haft. 4 22 B anco-Ut skottets Memorial, N:o 178. nuvarande Förvaltaren upprättade contract, till följd hvaraf äfven rättigheten för Fullmäglige alt med någon serskild person träffa öfverenskommelse om vetenskapligt biträde, blifvit borttagen, sedan meddelandet af ett sådant biträde äfven ingått bland Förvaltarens åligganden.
Af puncten 3:o, som motsvarar 204 är itsta mom. grundadt på Rikets Ständers beslut, i anledning af Utskottets i Memorialet N:o 122 gjorda tillstyrkande; och på de skäl, som i Utskottets af Rikets Ständer bifallna Memorial, N:o 123, blifvit anförde, har den i 254 §• 3 mom. intagna föreskrift om indragning, vid innehafvarens afgång, af vaklmästaretjensten vid Tumba, uteslutits.
I öfrigt innehåller mom. 2 af denna punct, med någon redaclionsförändring, endast hvad som är stadgadt uti 254 §• 2 morn., jemnfördt med §. 261 af i835 års Banco-Reglemente.
Den fastställde Staten innehåller icke några andra förhöjda utgifter, än dem, Rikets Ständer redan beviljat.
H' Puncten 4-'o innehåller i förra delen Rikets Ständers beslut, i anledning af Utskottets i Betänkandet N:o 22 gjorda framställning, angående inventering af förråden vid Tumba, och den senare delen motsvarar §. »261.
Stockholm den 26 April *84 iv STOCKHOLM, Elmons och Granbergs Tryckeri, 184i. Banco-Utskottets Utlåtande , N:o iyg. i N:o 17g.
Ank. till Exp.-Utsk. den i5 Maj i84i> kl. 4 c. m.
Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 158, med förslag till reglering af Bankens Låne-rörelse i åtskilliga delar.
Af Ulskoltet lillliandakomne Protocolls-Utdrag liar Utskottet inhemtat, att Betänkandet N:o i58, i anledning af Herr Nordenankars , F. IV., motion, angående reglering af Bankens Låne-rörelse i åtskilliga delar, är vordet bifallet af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet, men återremilteradt af Preste- och Bonde-Stånden, med anmärkningar, hvilka åsyfta att uti Betänkandet erhålla de rättelser och ändringar, som uti de detsamma bifogade reservationer blifvit yrkade.
Enär della Betänkande innefattar flere serskilde punkter, har Utskottet, serdeles med afseende derå, att 2:ne Riks-Stånd detsamma godkänt, trott det leda till mesta reda och ordning vid föredragningen inom Riks-Ståuden att punktvis till besvarande upptaga de deremot gjorda anmärkningar.
Utskottet får sålunda, hvad först angår den af Utskottet framlagda beräkning öfver beloppet af den sedel-indragning ifrån i83g års slut till och med år i845, hvartill nu gällande Banco-Reglemente och af Rikets Ständer redan vidtagne beslut föranleda, anmäla, det Friherre Stjernstedt uti dess, af en Ledamot inom Preste-Ståndet till stöd för yrkad återremiss, åberopade reservation, anfört, att Utskottet, vid beräkning af de medel, Banken, i och för lånerörelsen, kan, intill nästa Riksdag, disponera, icke bordt helt och hållet förbigå den framställning, som förekommit uti Herr Nordenankars motion, att ”då vinstmedlens disposition såsom reserv för lånerörelsen till en del bidragit till den vid i83g års slut gjorda Sedel-indragning ; så torde dessa medels återbringande i omlopp icke kunna anses såsom en sedelstockens ökning, utan endast såsom ett återställande af det förut rubbade förhållandet;” utan hade Utskottet, enligt Friherrens åsigt, så väl med anledning af berörde framställning, som äfven till följd af sitt åliggande att för Rikets Ständer fullständigt utreda förhållandet med Bankens tillgångar, bordt i sin calcul upptaga hela beloppet af den förminskning i Sedel-stocken, som vid i83g års slut uppkommit, genom, ej mindre oan Bih. till R.
Prot. 1840 och 1841. 6 Sami. 1 Afd.
Haft. 52. 1 2 Banco-Utskottets Utlåtande, N:o iyg. vända vinstmedel eller Capital-afbelalningar, än äfven innestående behållningar å bestämda lånefonder, och icke, såsom nu skett, tillägga den godtyckliga summan af 44°.-000
R:dr eller de vid i83p års slut från Riksgälds-Conloret influtne Capital-afbelalningar; hvarförutan Friherren vid sin reservation fogat en calcul, den der utvisar, alt, utöfver de tillgångar, Banken skulle, enligt Utskottets beräkning, ega att i lånerörelse eiler annan väg intill nästa Riksdag använda, ett belopp af i,i83,85o R:dr B:co bomme att för sådant ändamål blifva disponibelt.
Innan Utskottet bemöter den af Friherre Stjernstedt framställde anmärkning, anser sig Utskottet böra uppgifva orsakerna till del olika resultat, som uppkommer af sislberörde och den af Utskottet gjorda beräkning.
Utskottet har vid upprättandet af sin approximativa calcul, följt den grund, som blifvit anvisad uti Herr Nordenankars motion, der det heter, ”att Banco-Utskottet mätte skyndsamt lill Rikets Ständer inkomma med en approximativ calcul öfver beloppet af den Sedel-indragning, hvartill nu gällande Banco-Reglemente och vidtagne beslut anses föranleda och att derefter ingifva förslag till desse medels nya användande, pä det att den sedelstock, som vid i83g års slut var i omlopp, sedan densamma blifvit ökad med hvad, som af då varande dispositioner kan blifva uttaget, icke med afsigt må vidare rubbas;” hvaremot Friherre Stjernstedt, för bestämmandet af Banco-Sedel-stocken, antagit den grundsats, att såsom tillgångar må anses, dels den förminskning i Sedel-stocken, som uppkommit under åren 1835—1839 genom Capilal-afbetalningar eller vinstmedel, sorn till Banken influtit, utan att åter utgå i rörelsen, äfvensom de å bestämda lånefonder anvisade medel, hvilka icke i låneväg utgått, samt dels den sedel-indragning, som skulle uppkomma genom större in- än utbetalningar under åren 1840—i845.
Efter denna åsigt skulle sedel-stocken oberoende af vexlings-rörelsen, hädanefter blifva sådan, som den åren i835—1889 kunnat vara.
Utskottet för sin del icke kan erkänna såsom en allmän giltig och i sig sjelf riglig grundsats, hvarken alt Sedel-stocken kan lill fixt belopp bestämmas, enär vexlings-rörelsen och belåningen å metaller ständigt derutinnan åstadkommer rubbning, eller alt en sådan fixation, om den vore möjlig, skulle medföra den ringaste fördel för allmänna rörelsen, hvadan sålunda den basis, Herr Nordenankar velat söka uti 1889 års Sedelstock och som Friherre Stjernstedt ytterligare efterforskat uti de förhållanden, som från realisationens början egt rum, snarare torde Bcmco-Utskotteis
Utlåtandej JSf:o ijgi 3 böra anses såsom upplysande den gång, Bankens sedelrörelse fått under inverkan af Privat-Bankernes uppkomst och varumängdens behof af by tesinedel, än såsom någon efter Bank-principer nödvändig anledning alt på ett eller annat salt öka Bankens Sedelstock; samt följaglligen enda sannskyldiga orsaken, hvarföre Utskottet tillförne uti sina för Rikets Ständer framlagde calculer åberopat nämnde belopp, varit dels den sedvanliga bänsigten till lånefondernas ömsesidiga reglerande, dels enskilde motionärer derom gjorde, af Rikets Ständer till Utskottet remitterade, påståenden; vill Utskottet likväl ej undanhålla Rikets Ständer en utredning, uppfattad i samma syfte, som den af Friherre Stjernstedt framlagda calcul; och har fördenskull låtit upprätta samt får härhos öfverlemna anie serskilde, med ledning af Boksluten för åren 1834 och 1889 samt 1835 års Banco-Reglemente, uppgjorde Tableauer, utvisande: Lit. A. Bankens vid 1834 års slut egande Fordringar, hos Staten, bos Städer och Corporalioner, för Lån på Fastigheter samt Discont- och Creditiv-förlag; samma fordringars återstod vid i83g års utgång samt slutligen den tillgång, som vid sistnämnde tidpunkt skulle kunna anses oanvänd, varande derutur uteslutne
Lånen på rörlig pant, enär serskilde Fonder för dem hvarken varit eller hädanefter lära komma att bestämmas och deras belopp i allt fall är föga förändring uiulerkasladt; samt Lit.
B. åter de obegagnade Låne-tillgångar, Banken sålunda kunde anses ega vid 1839 års slut samt sedermera dels redan erhållit, dels ytterligare lill och med år 1845 har alt förvänta, jemte redan beviljade eller af Utskottet tillstyrkta nya anslag.
Om till deh deruti salderade behållning af .
R:dr 902,284: 39. 2.
Rigges:
Förstärknings-medel till Discont-fonderne för belåning af Publica Papper 200,000: — — hvilka fortfarande torde böra i sådan väg användas; så uppgår öfverskoltet lill B:co R:dr 1,102,284: 89. 2.
I händelse Rikets Ständer skulle godkänna den åsigt, som ligger lill grund för berörde beräkning, hvarigenom de för lånerörelsen disponible medel skulle komma att med nära
En million öfverstiga det belopp, Utskottet i thy fall antagit; anser sig Utskottet dock ej böra afgifva något serskildt förslag, i afseende på detta öfverskolts användande, enär härvid måste förutsättas dels möjligheten deraf, att Bankens vinst för de kommande åren icke uppgår till det påräknade beloppet, och hvarigenom ett öfverskott således måste vara alt påräkna till fyllan - 4 Banco-Utskottets UtlåtandeN:o iyg. de af de anslag, som blifvit fastställde, samt dels, att dä det skulle innefatta en motsägelse, att, på samma gång Utskottet hemställer om tillökning uti allmänna Discont-fonder, Utskottet skulle tillstyrka bibehållandet af den i 224 §. af nu gällande Reglemente intagne föreskrift att från Disconternes låneförlag öfverflytta medel till Cassa-Creditiv för Hypotheks-Föreningar, Utskottet ansett det öfverskott, som kan uppkomma, böra afses i främsta rummet för dylika Creditiv.
Men då, å andra sidan åter, det icke är otänkbart, att, antingen den ena eller andra Calculen af Rikets Ständer godkännes, ett större öfverskott kan under den tidrymd, hvarom nu är fråga, eller till och med i845 års utgång, uppkomma, och hvilket öfverskott, derest nödige föreskrifter, rörande detsammas användande, saknades, skulle helt och hållet undandragas allmänna rörelsen; har Utskottet skolat hemställa, att det åt Banco-Styrelsen måtte öfverlemnas att, i händelse densamma skulle finna sådant för allmänna rörelsen nödigt, i den eller de låne-rörelse-grenar, hvarifrån medlen, vid inträffande fördelagligare conjunclur, med minsta omgång kunna återtagas, eller ock till inköp af sådana räntebärande papper, som vid punkten 6 här nedan uppgifvas, använda de under tiden till Rikets Ständers nästa sammankomst influtne räntemedel och Capital-afbetalningar, hvilka icke erfordras till de föremål, som med desamma blifvit af Rikets Ständer afsedde.
Utskottet öfvergår nu till besvarande af de anmärkningar, som emot Utskottets calcul blifvit framställde; och får, af sådan anledning, tillkännagifva, att, enär Utskottet, lika med Banco-Fullmäglige, ansett den minskning, som genom afbetalning å Riksgälds-Conlorels till Banken utgifne Obligationer, dels redan uppkommit, dels framdeles i stadgad ordning uppkommer i det uti 4 §■ Lagen för Rikets Ständers Bank under den 1 Mars i83o bestämde belopp af 4)400>000 R;(L'> böra ersättas, medelst anskaffande af Svenska räntebärande papper; Utskottet jemväl funnit skäl biträda den af Fullmäglige hos Utskottet gjorde hemställan, att de medel, som under åren 1835—i83q till Banken ingått, i afräkning å Riksgälds-Contorets på berörde Obligationer grundade skuld till Banken, mätte för ofvannämnde ändamål få disponeras.
Biskop Agardh bar uti sin mot ifrågavarande Betänkande afgifne reservation erinrat, i afseende på usta punkten: 1:0 alt regleringen af Bankens Låne-rörelse icke bör grunda sig på beloppet af Sedelstocken Banco-Utskottets Utlåtande_, JY:o 17g. 5 den 3x December 1839, utan endast och allenast på productionens behof, och således en successiv utvidgning af låne-rörelsen och Sedelstocken tillåtas, dock med högst en million R:dr om året, intilldess proportionen emellan metallisk valuta och Sedelstock närmar sig normal-pi oportionen 2: 5:; och 2:0 att hvarje utvidning af Låne-rörelsen endast bör ledas till productionen, så att äfven de nya fastighetslån, som hädanefter utlemnas, och hvilka i Utskottets calcul äro lagné i beräkning, höra, såsom otillräcklige för alla, företrädesvis lemnäs till de jordbrukare, som göra nyodlingar, eller på annat sätt betydligen föröka afkastningen af sitt landtbruk ; hvarigenom fastighetslånen, i stället för improducliva, som de hittills varit, och således i sjelfva verket oförenJige med Bankens ändamål, blifva productiva, och kunna ulan fara erhålla den redan beslutna utsträckningen.
I afseende på den förra anmärkningen, tror Utskottet sig endast böra upplysa, det Utskottet håller före, att en sådan vidsträcktare utsläppning af sedlar, Biskop Agardh tillstyrkt, utom att densamma möjligen skulle menligt inverka på realisationens bestånd vid inträffande missväxtår eller andra tillfällen, då en starkare uttagning af silfver från Banken ifrågakomme, snarare torde skada än gagna allmänna rörelsen, serdeles numera, sedan, genom Prival-Bankers och Hypotheks-Föreningars uppkomst, tillgången på penningar inom landet visat sig vara så god, att derigenom räntefoten i senare tider betydligen fallit.
Och enär, beträffande åter den, under punkt 2:0 upptagne anmärkning, densamma innefattar en väsendtligare rubbning i de grunder, som för utgifvande af lån från Banken mot pant af fastigheter, gälla till efterrättelse, men Rikets Ständer vid beviljande af tillökningen i fonden för berördelån, beslutat, att samma tillökning borde användas till utlåning efter enahanda grunder, som den äldre fonden, har Utskottet icke kunnat biträda Biskop sigardhs berörde förslag.
Emot a:a punkten uti Utskottets Betänkande, innehållande den tillstyrkan, att fonden för utlåning på namn och reverser med omsättningsrätt vid Banco-Disconl-Vei ket i Stockholm måtte intill nästa Riksdag erhålla en förstärkning af 5oo,ooo R:dr B:co, är anmärkt, dels, att Utskottet hvarken såsom förminskning i Sedelstocken upptagit de från Publike pappers-fonden till Allmänna Disconten Öfverflyttade 200,000 lhdr, eller föreslagit, att de skola återgå till sin förra bestämmelse; samt dels, att den föreslagna tillökningen af 5oo,ooo R:dr måtte användas till Cre - 6 Banco-Utskottets Utlåtandej N:o iyg. diliv för producenter i de Provincer, hvarest icke finnas Prival-Banker, och hvarigenom iifven denna tillökning skulle blifva mera producliv.
Som ofvanberörde 200,000 R:dr allenast flyttats från en till en annan Depositions-räkning, trodde Utskottet det ej vara nödigt upptaga dem såsom förminskning i Sedelstocken; meri då dessa medel, i händelse Rikets Ständer godkänna den utvidgning i Låne-rörelsen på Publike papper, Utskottet hos Rikets Ständer tillstyrkt, torde blifva för det med elem afsedda ändamål behöflige, har Utskottet upptagit desamma här ofvan uti i:sta punkten.
Rörande den senare erinran, får Utskottet endast hänvisa lill dess yttrande, angående 6:te punkten bär nedan.
Med åberopande af de skäl, som blifvit anförde uti det återremitterade Betänkandet, till stöd för afstyrkande utaf den under punkt 3 gjorda framställning; får Utskottet förklara, det Utskottet vidblifver sin derutinnan yttrade åsigt; hvadan ock Utskottet här ofvan icke, såsom disponibel tillgång, upptagit någon del af det sammanräknade belopp, hvilket såsom Cassa-Creditiv är afsatt.
Vid pröfning af de skäl, som af Herr Mannerskantz blifvit, uti en vid Betänkandet fogad reservation, framställde för ändring af det uti 4:de punkten förekommande förslag, att Handels- och Närings-Disconlens permanenta (ordinarie) Creditiv eller fond måtte bibehållas vid Tre millioner Riksdaler, utom reserv-fonder; har Utskottet hemtat anledning tillstyrka, att berörde förslag måtte sålunda förändras:
Till fond för utlåningen genom Handels- och Närings-Disconten eger Banco-Slyrelsen att använda de lill Banken influlne och reserverade samt vidare ingående Räntevinsler och Capital-afBetalningar, under iagllagande af de uti §. §. 127, 287 och 240 af nu gällande Banco-Reglemente intagne föreskrifter.
Hela ullåningssumman får utgöra högst 3 millioner R:dr, utom för det fall, som omföi mäles i nästföljande punkt, enligt hvilken ullåningssumman tillfälligtvis kan komma att öfverskjuta berörde maximi-belopp.
Med anledning så väl häraf, som alt Rikets Ständer bifallit Utskottets Betänkande N:o g5, angående belåning i Banken af ritorr spannmål, torde det uti en annan reservation afgifne förslag, ”att beloppet af fonden för Handels-Disconten må vara obestämdt, och bero af bebofvet samt Hypothekels beskaffenhet, i det att belåning på produeter bör Banco-Utskottets Utlåtande _, N:o iyg. j hafva företräde, samt alt spannmål icke må vara utesluten från belåningsrält, ’’ böra förfalla.
Enär någon erinran icke blifvit framställd vid 5:te punkten uti Betänkandet, får Utskottet till Rikets Ständers pröfning å nj'o framlägga den hemställan, deruti upptages.
Vid det förslag, som innefattas uti 6:te punkten, är vordet anmärkt, dels ali Fullmägtige måtte berättigas alt, i fall tillgångarne så medgifva, utsträcka uppköpet af räntebärande papper derhän, att Banken uti sådane papper kuude ega ett belopp, motsvarande hela grundfonden eller 5 millioner R.dr; och dels alt, i stället för Svenska räntebärande papper, måtte inköpas utländska säkra fond-papper.
Sedan Rikets Ständer, efter hvad Utskottet inhemtat, med bifall lill Slals-Ulskollets derom afgifne förslag, beslutat, att Riksgälds-Conloret bör uti räntebärande papper förvandla sina i Banken innestående behållningar af öfverskollsmedel; har Utskottet ansett sig icke kunna tillstyrka någon utsträckning af sådane pappers uppköp för Bankens räkning, utöfver hvad Utskottets förra förslag medgifver.
I öfrigt får Utskottet förklara, alt, i händelse de af Bruksegares Ilypotheks-Cassa utgifne Obligationer för det å utrikes ort upptagne lån, genom uppköp från Bankens sida, indragas uti landet, den stora fördel vunnes, alt de derå utgående räntor, i stället att gå utur landet, stannade inom Banken; hvaremot Utskottet befarar, alt Banken möjligen, i fall endast utländska fond-papper skulle för densamma inköpas, ofta kunde komma att göra förluster; och har Utskottet af denna anledning vid blifvit sitt förra förslag i berörde del.
Uti Betänkandet N:o i58 förbehöll sig Utskottet, att öfver det ämne, som ytde punkten af Herr Nordenankars motion innefattar, eller att Fullmägtige må tillåtas, genom köp af Obligationer eller utlåning, fruglbargöra Riksgälds-Conlorets i Banken innestående depositioner, — få efter sammanträde med Stats-Ulskollet och gemensamt med detta Utskott till Rikets Ständer inkomma med yttrande. 8 Banco-Utskottets Utlåtande, JY:o iyg.
Enär likväl Rikets Ständer sedermera, på sätt här ofvan blifvit antydt, efter derom gjord framställning, beslutat, att Riksgälds-Contoret bör, till inköp af räntebärande papper, använda de till Extra Statsutgifter anslagne, och på Deposilions-räkning i Banken innestående, medel, förfaller det af Herr Nordenankar i berörde afseende väckta förslag; och något serskildt yttrande deröfver lärer vid slikt förhållande ej eller vara erforderligt; men då Utskottet har sig bekant, det fråga blifvit inom RiksStånden framställd, att ett belopp, motsvarande det så kallade Stora Creditivet, skall af Riksgälds-Contoret insättas i Banken, som eger att göra dessa medel frugtbara; så och då för den händelse, Rikets Ständer skulle godkänna berörde framställning, det torde blifva nödigt, att Utskottet, som icke uti nu förevarande reglering af Bankens lånerörelse, kunnat såsom tillgång upptaga omförmälde medel, framdeles får underställa Rikets Ständers bepröfvande frågan om sättet för dessa medels användande, hvarvid Utskottet icke skall underlåta att taga under ompröfning det förslag, som uti återremisserne blifvit framlagdt, eller att Utskottet måtte hos Rikets Ständer tillstyrka, det enskilde personer berättigas i Banken erhålla Cassa-Creditiv.
Som de vinstmedel och Capilal-afbetalningar, Utskottet upptagit i beräkningen öfver de medel, sorn intill nästa Riksdag komma att till Banken ingå och för användande i lånerörelse eller annan väg blifva disponible, först efter hand inflyta, samt
Banken således till en början sannolikt icke kan med allenast förstberörde medel besörja utlåningen genom Handels- och Närings-Disconten, serdeles som den beslutade tillökningen i fastighets-låne-fonden, och det föreslagna förhöjda Creditivet för allmänna Disconten, i fall detsamma af Rikets Ständer beviljas, genast torde böra berörde lånefonder tiligodoföras; har Utskottet ansett nö* digt, att förslaget i 8:de punkten måtte erhålla följande förändrade ly delse : Banco-Fullmägtige berättigas att, i och för utlåningen genom Handels- och Närings-Disconten, då sådant finnes erforderligt, eller när utomordentliga uttagningar å Depositions- eller Creditiv-räkningar, eller ovanligt tillitande af lånen på rörlig pant dertill kunna föranleda, af allmänheten upptaga lån till belopp af Banco-Utskottets Utlåtande}
N:o ijg. 9 af högst Tre millioner Riksdaler och emot Obligationer med 2, högst 3 procents ränta, under ömsesidigt förbehåll af 3 högst 6 månaders uppsägning, samt med vilkor, att räntans beräknande för uppsagdl lån genast vid förfallodagen upphörer.
Stockholm den i3 Maj 1841 •
Reservation af Herr Biskop Agardh: ”Uti Höglofl.
Utskottets nu afgående