Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
För öfrigt kunde, såsom villkor för låuesummans utbekom mande, förskrifvas, att dessförinnan borde visas, det Stiftets Consistorium medgifvit byggnadscassans skuldsättning derför och å cassans vägnar åtagit sig ansvarsskyldighet för återbetalningen.
Med afseende å dessa med flera härvid förekommande förhållanden, har blifvit yrkadt, att meranämnde lån borde meddelas på 10 års tid, och vara räntefritt under 5 år, hvarefter 3 procents ränta skulle för lånet erläggas samt en femtedel af capitalet årligen afbetalas, eller också hela capital-beloppet på en gång vid io:de årets slut återgäldas.
Jemte handlingarne rörande ofvan omförmälda återremisser, har Utskottet emoLtagit ett utdrag af Strengnäs Stifts Consistorii Protocoll för den 22 nästlidne Mars, enligt hvilket Consistorium förpligtat sig att, i egenskap af föreståndare for Stiftets Läroverks byggnadscassa, ikläda denna cassa betalningsskyldighet för det af Biskop Holmström föreslagna lån; utvisande delta protocolls-utdrag derjemte, dels att kostnaden för reparationen och tillbyggnaden å Nyköpings skolhus, uti det af Kongl. Öfver-Intendents-Embetet granskade kostnadsförslag, vore upptagen till här ofvan uppgifna belopp, dels ock att byggnads-cassans skuld, enligt sednaste bokslut, utgjorde 4>o65 R:dr 29 sk. 3 rst.
Då genom nyssberörde till Utskottet ingifna Protocolls-utdrag de skäl, hvarpå Utskottet hufvudsakligen grundat afstyrkandet af ifrågavarande Jån, nu mera blifvit undanröjda; så och med afseende å ej mindre det föreslagna lånets föga betydliga belopp, än deri åsigt, som i fråga om detsammas beviljande, hos 3:ne Riks-Stånd gjort sig gällande; anser Utskottet sig föranlåtet tillstyrka, att, för skolhusets i Nyköping tillbyggnad och reparation, ett lån Bih. till R.
Brot. 1845.
4 Sami 1 Afd. 2 Band. 32 Höft. 2 10 Stats-UtikoHets Utlåtande, N.o 29#. å Tre Tusende Riksdaler, må af Riksgälds-Contorets au egande tillgångar Strengnäs Slifts Consistorium meddelas, emot skyldighet att, efter fem års förlopp, årligen återbetala en femtedel af lånets capital-belopp samt efter samma tid erlägga
Tre procents årlig ränta för den återstående lånesumman; Körande, innan lånet af Riksgälds-Contoret utbetalas, bemälde Consistorium hafva dit aftemnat sin, å Stiftets Läroverks byggnads-cassas vägnar, utgifna förbindelse att de stadgade betalningsvillkoren behörigen fullgöra» Stockholm den 3o April iS|5» Na® 294.
Ånk. till Exp.-Utsk. d. 1 Maj, kl. i r. na.
Utlåtande, i anledning af vacht fråga om indragning af den åt Pastorerne i Ottarps, Filestads och Nöbbelöfs sochnar af Malmöhus
Län upplåtne förlänings-spanmäh (I. A.)
Uti ett till Bonde-Ståndet afgifvet memorial, hvarå Stats-Utskottet erhållit remiss, har Riksdagsfullmägtigen Måns Persson från Malmöhus Län fästät Rikets Ständers uppmärksamhet derå, att, enligt ett Kongl.
Bref af den 9 Maj i555., pastorerne uti Ottarps socken af Luggude härad, Filestad socken af Rönnebergs härad och Nöbbelöfs socken af Onsjö härad, i anseende till deras dåvarande löneförmoners otillräcklighet, fått sig af kronans tionde anslagne vissa behaglig tids förläningar, hvilka, oaktadt pastoratsinkomsterne i sednare tider mångdubblats och det villkor, hvarunder berörde förläningar blifvit medgifne, således upphört, fortfarande bibehållits.
I afseende på utgörandet af nämnde kronotionde, egde ock det missbruk rum, alt Pastor ansåge sig berättigad att uppbära densamma, likasom prest-tionden, in natura, nemligen antingen efter räkning på åkern med hvarje femtonde kärfve, eller ock, der ackord ingåtts, "med sex kappar af hvarje uppskatladt tunnland.’*
I anledning häraf har motionären alltså föreslagit, att an tingen den åt Pastorerne i nämnde socknar på behaglig tid förlänte kronobonden måtte indragas lill kronan, eller ock åtminstone, ehvad pastor an - Siats-Utskottets Utlåtande, N:o 294'.
If såges böra bibehålla samma förläning eller icke, kronobonden i dessa socknar måtte, i likhet med förhållandet uti andra socknar af berörde härader, få utgå efter förmedling eller, såsom det benämndes, uti rinnande säd.
Den af kronan till kyrkoherdars i Skåne aflöning upplåtne förenings- eller vederlags-spanmål är gifven, dels såsom ständig eller för alla tider för mistadt landtgille eller kyrkogods, såsom tillökning i vissa pastoraters inkomster, dels för gästning såsom personel nådebevisning åt vissa prester.
Förstnämnde slag af förlänings-spanmål kan icke indragas, hvilket inhemtas af Kongl. Blefven den 7 October 1696 och 24 Octoher i8a3, jemförde med 3 § i Presterskapets Privilegier; varande uti sistnämnde Kongl. Bref stadgadt, att vid inträffande ledigheter af kyrkoherde-beställningar, hvarvid spanmåls-anslag finnas, fråga om indragning af samma spanmål icke kan uppstå, derest den icke är på behaglig tid upplåten, I afseende på den så kallade behaglig tids förlänings-spanmålen är åter, enligt Rikets Ständers vid nästlidne Riksdag fattade beslut och Kongl. Maj:ts i öfverensstämmelse dermed under den 9 November 1840 till samtlige Consistorierne aflåtne Ciiculaire-bref, förordnadt, att indragning till Stals-Verket af dylik spanmål skall ega rum vid sådana lediga pastorater, der kyr koherdarnes behållne Jöne-inkomster, beräknade efter medlet af de tio si sta årens markegång, öfverstiga värdet af i5o tunnor spanmål.
Då nu, efter hvad Utskottet inhemtat, den uti förevarande motion omförmälde, genom Kongl.
Brefvet af den p
Maj »555 åt Pastorerne i Ottarps, Filestads cch Nöbbelöfs socknar upplåtne krono-tionde blifvit fastställd att i ali framtid fortfarande utgå, lärer följaktligen fråga om densammas indragning till Stats-Verket icke kunna, i strid mot ofvanåberopade författningar, uppstå.
I händelse åter krono-tionde-spanmål blifvit på behaglig tid tilldelad någon af pastorerne uti förrberörde socknar, samt, på sätt motionären antydt, årliga inkomsterne vid dessa pastorater öfverstiga värdet af »5o tunnor spanmål, kommer, i afseende på nämnde spanmåls återgående till kronan, att, vid nuvarande kyrkoherdes afgång, tillämpas stadgandet nti högstberörde Kongl. Girculaire-bref af år 1840, utan alt härutinnan någon serskild åtgärd från Rikets Ständers sida kan anses erforderlig.
På grund häraf hemställer Utskottet, att Måns Perssons motion, så vidt den åsyftar indragning till Stats-Verket af den åt kyrkoherdarne i förenämnde frenne socknar upplåtne vederlags- eller förlänings-spanmål, må lemnäs utan afseende. 12 Slats-Vlskottett Utlåtande, N:o 294.
Vidkommande åter motionärens yrkande, att berörde vederlags-eller förlänings-spanmål, derest densamma skulle fortfarande bibehållas, måtte få utgå "i rinnande säd”, så enär, jemlikt Kongl. Kungörelsen af den 3 April 1816, det är vederbörande församling obetaget att, i händelse af obelåteuhet med nu brukliga sätt för prest-rättigheternes utgörande, derutinnan i administrativ väg söka den ändring och rättelse, hvartill skäl kan vara för handen, anser Utsksttet denna del af motionen icke heller böra till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda.
Stockholm den 3o April 1845- STOCKHOLM, Tryckt ho* \T. F. DALMAN, 1845. Stats-Utskottets Memorial, Nio 295.
1 N:o 295.
Ank. till Exp. Etsk. den 1 Maj kl. 1 e. m.
Memorial, i anledning aj Biks-Ståndens skiljaktiga beslut, rörande en i utlåtandena N:is lil och 237 förekommande fråga, (/. A.)
De frågor, som utgöra föremål för Stats-Utskottets ofvanberörde utlåtanden, äro, enligt Utskottet tillhandakomne protocolls-utdrag, dels genom samtlige Riks-Ståndens; dels genom trenne Riks-Stånds sammanstämmande beslut definitivt afgjorde, med undantag allenast af det i utlåtandet N:o lil (pag. 6) framställde och i utlåtandet N:o 237 vidhullne förslag till stadgande, att förhöjning af en utaf Riks-Ståndens till markegångs-taxans uppgörande utsedde
Deputerade vidtagen prisbestämmelse icke må af Kammar-Advocat-Fiscalen yrkas eller af Kammar-Collegium och StatsContoret medgifvas i de fall, då nämnde pris motsvarar eller öfverstiger medium af de värden , som för samma räntepersedel finnas upptagne uti de till ledning vid markegångs-sättningen i författningsenlig ordning inom districtet aflemnade priscouranter.
Detta förslag är nemligen af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet afslaget, men af Borgare- och Bonde-Stånden bifallet; vid hvilket förhållande och då, efter Utskottets tanka, förevarande fråga icke är att hänföra till sådana, uti 69 §.
Regerings-Formen omförmälde, äi enden, hvilka, sedan två Riks-Stånd derutinnan stadnat emot två, skola genom votering i förstärkt Stats-Utskott afgöras, hemställer Utskottet, att det i berörde afseende föreslagne stadgande må förfalla.
Prot. 1845. 4 Sami., 1 Afd., 2 B:d,, 33 Haft. 1 2 Stats-Vtskottets Utlätajide, N:o 296.
N:o 296. sink. till Exp. Utsk. den 1 Maj kl. 1 e. m.
Utlåtande i anledning af erhållne äterremisser å betänkandet N:o 198, angående dags-verksskyldighetcr för hemmansegare å ön Hven. (/. A.) Enligt förenämnde betänkande, hvilket af Ridderskapet och Adeln blifvit bifallet, men af de 3:ne öfrige Riks-Stånden återremitteradt, hade Stafs-Utskottet ansett sig icke kunna tillstyrka någon åtgärd å Rikets Ständers sida, i anledning af en uta^ Måns Persson från Malmöhus
Län väckt motion, att hemmansegarne å ön Hven måtte befrias från den arbets-skyldighet till Uranienborgs kungsgård, hvilken de genom ett. år 1688 afslutadt contract sig åtagit, emot det att de i stället blefve skyldige att erlägga sina hemmans-räntor på det sätt, hvarpå desamma före nämnde contracts tillkomst utgått, eller ock att, i händelse detta icke kunde bifallas, de af berörde hemman utgående grundskatter måtte undergå billig jemkning och nedsättning.
De emot detta betänkande inom Preste-, Borgare- och Bonde-Stånden framställde anmärkningar äro hufvudsakligen följande: att då hemmansegarne å Hven genom 1688 års ofvanberörde contract åtagit sig ifrågavarande arbetsskyldighets utgörande till Uranienborgs kungsgård, emot rättighet att å sina hemmans-räntor åtnjuta en afkortning af 6 daler Silfvermynt för hvarje | mantal, hvilken afkortning vid nämnde tid säkerligen motsvarade dagsverksskyldighetens värde, vöre häraf en klar följd, att sedan, efter kungsgårdens utarrendering, Kronan icke vidare behöfde arbetet in natura, utan derför äskade contant betalning af hemmansegarne, denna betalning icke bordt i vidsträcktare mån utgöras, än till lika belopp med den beviljade ränteafkortningen 6 daler s. m, för hvarje | mantal, reduceradt till nu gångbart mynt; men att emedlertid det motsatta förhållande nu inträffat, att, i följd af tillökning i kungsgårdens åkerjord, nämnde dagsverks-skyldighet ständigt blifvit mera betungande och slutligen år 1811 bestämd att för hvarje | mantal af omkring 30 tunnlands areal utgå med 22 öke- och 45 drängedagsverken, hvarför lösen, efter 1842 års markegångstaxa, erlagts med 48 Rdr. 32 sk.
Vid sådant förhållande kunde icke dragas i tvifvelsmål, att ju de medellöse hemmansegarne härigenom finge, utan gilltigt skäl, vidkännas en beskattning, mångdubbelt öfverstigande den genom 1688 års contract beviljade Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 296. 3 afkortning i hemmanens räntor.
På grund häraf och enär det jemväl ur politisk synpunkt vore mindre väl beräknadt att åt invånarne å ifrågavarande uti närheten af en främmande stat belägna ö bereda anledning lill en rättmätig klagan öfver alltför tryckande skattebördor, är alltså yrkadt, att en billig nedsättning uti berörde dagsverksskyldigheter måtte hemmansegarne å ön Hven förunnas och, för sådant ändamål, den af Kongl. Majit i Nåder anbefallde och under sistlidne ■ sommar påbörjade undersökning rörande de dagsverkskyldigheter, hvilka utgöras till innehafvare af de uti Skane belägna, lill militim-boställen upplåtne, kungs- och kungsladugårdar, få utsträckas äfven till de på berörde ö utgående dagsverksskyldigheter.
Slutligen är ock den upplysning meddelad, att det ärende, hvilket utgör föremål för ifrågavarande motion, redan under 1823 års Riksdag varit i administrativ väg understäldt Kongl.
Majit Nådiga pröfning, men att Kongl. Majit i Nåder förklarat
Sig icke kunna å den gjorda framställningen fästa något afseende, hvadan det alltså syntes vara af nöden, att Rikets Ständer upptoge denna fråga och beredde den jemkning, som af behofvet vore påkallad.
Uti underdånig skrifvelse af den 30 December 1840, begärde Rikets då församlade Ständer, att en fullständig och noggrann undersökning mätte anställas, angående sådane uti hemmanens ränta och skattläggning icke inbegripna dagsverks- och arbelsskyldigheter, som in natura utgöras till kronans hemman och lägenheter, hvilka såsom boställen m. m. äro embefs- och tjenstemän anslagne eller till inrättningar uplåtne, hvarvid borde utredas, huru dessa skyldigheter tillkommit och hvarpå de sig grunda, hvarjemte Rikets Ständer, hvilka för sin del beslutat, det åliggandet att in natura utgöra omförmälde dagsverksskyldigheter skulle, vid nuvarande innehafvares afgång, uphöra samt vederbörande deremot erhålla contant ersättning, beräknad efter årets markegångs-pris,— tillika i underdånighet anhöllo, att sedan nämnde undersökning försiggått och vederbörande blifvit hörde, samt i betraktande kommit, huruvida antingen den lösen, som för ifrågavarande dagsverksskyldighet komme att erläggas, lämpligen må kunna till Stals-Verket indragas, emot anvisande af Statsanslag till dem, som vore till dagsverkens åtnjutande berättigade, eller på hvad sätt annars lämpligast skulle kunna dermed förfaras, Kongl. Majit täcktes Nådig Proposition i ämnet till Rikets 4 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 296.
Ständer aflåta; och har, efter hvad Utskottet inhemtat, den sålunda begärde undersökning blifvit, i afseende på de i Skåne utgående dagsverkskyldigheter, under sistlidet år genom Kammarrådet och Riddaren Cassel, på Nådig befallning, anställd och i det närmaste fulländad.
I följd af de utaf 3:ne Riks-Stånd meddelte återremisser å betänkandet N:o 198, har Utskottet tagit detta ärende i förnyadt öfvervägande; och då Utskottet härvid, å ena sidan, icke kunnat undgå att inse och erkänna de flerfaldiga olägenheter, hvilka från dagsverksskyldigheters utgörande in natura äro oskiljagtiga, enär nemligen ett sådant åliggande ostridigt medför ett menligt inflytande på de dagsverksskyldiga hemmanens jordbruk, och räntetagaren dessutom häraf i allmänhet icke hemtar den fördel, som dermed varit afsedd, samt å andra sidan det icke är tvifvel underkastadf, att det belopp, hemmansegarne å Hven för närvarande måste i lösen för dem åliggande dagsverksskyldigheter erlägga, vida öfverstiger värdet af den nedsättning i hemmanens räntor, hvilken, enligt 1688 års meranämnde contract, blifvit hemmansegarne såsom ersättning för den åtagne arbetsskyldigheten medgifven, vid hvilket förhållande bemälde hemma nsegare synas ega gilltiga anspråk på tillgodonjutande af någon lindring i meranämnde, för deras i allmänhet svaga hemman tryckande, beskattning, har Utskottet funnit sig böra, rned frånträdande af sin i betänkandet N:o 198 yttrade åsigt, hemställa, att Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att den pågående undersökningen angående dagsverksskyldigheter i Skåne måtte jemväl utsträckas till ifrågavarande, hemmansegarne å ön Hven åliggande, dagsverksskyldigheter, samt att, efter det i berörde afseende förslag blifvit uppgjordt till en sådan jemkning och nedsättning af den för desse sistnämnde arbetsskyldigheter utgående lösen, som med rättvisa och billighet öfverensstämmer, Kongl. Maj:t täcktes till Rikets näst sammanträdande Ständer i ämnet aflåta Nådig Proposition.
Stockholm dén 30 April 1845. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 297.
5 N:o 297.
Ank, till Exp. Ut sk. d. 1 Maj kl. 1 e. m.
Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss å betänkandet N-.o 241, angå ende väckt fråga dels om framtida försäljning af kungsgårdar ock andra kronolägenheter, dels om förändring af de i afseende på utarrendering af kronans fasta egendomar å landet nu gällande föreskrifter. (/. A.') l:o Från Bonde-Ståndet har Stats-Utskottet erhållit återremiss å sin uti betänkandet N:o 241 gjorde hemställan, alt de af Herr Danckwardt och Lars Bygden väck le motioner om en allmän skatteförsäljning af kungsgårdar och andra krono-lägenheter, äfvensom den förstnämndes förslag, rörande inskränkning i tiden för dylika lägenheters utarrenderande, icke måtte till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda; men som betänkandet i denna del blifvit af de trenne öfriga Riks-Stånden godkäridf, hvadan, jemlikt 75 §.
Riksdags-ordningen, förevarande fråga är af Rikets Ständer afgjord, lärer något vidare yttrande i detta ämne från Utskottets sida icke erfordras. 2:o Det af Utskottet uti betänkandets sednare del under momentet l:o föreslagne stadgande, att, vid framtida utarrenderingar af kungs-och kungs-ladugårdar samt andra krono-Iägenheter, hvilkas arrenden ingå till Stats-Verket, bör utsättas så väl ett minimum som ett maximum för arrendets belopp, är af Ridderskapet och Adeln samt Preste- och Borgare-Stånden bifallet, dock af Ridderskapet och Adeln samt BorgareStåndet med det tillägg, att framför orden »ett minimum» skulle införas orden »vid hvarje Auctions-lillfälle»; hvaremot Bonde-Sfånjlet återremitterat jemväl denna del af betänkandet.
Utskottet, som, vid berörde förhållande, funnit den meddelte återremissen icke 6 Stats-Vtskottets Utlåtande, N:o 297. kunna till någon åtgärd å Utskottets sida föranleda, får till Preste- och Bonde- Stånden hemställa, att det af de 2:ne öfrige Riks-Stånden beslutade ofvannämnde tillägg måtte, såsom medförande ökad tydlighet, få uti den af Utskottet föresiagne bestämmelse inflyta. 3:o Likaledes har Bonde-Ståndet till Utskottet återremitterat de af Utskottet under mom. 2 och 3 tillstyrkte sladganden, dels angående grunderne för maximi- och minimi- beloppens fastställande, dels rörande Kammar-Collegii pröfningsrätt i detta ämne.
Som likväl dessa momenter äro af de 3:ne öfrige Riks-Stånden bifallne, och de deruti omförmälde frågor således, enligt 75 §.
Riksdags-Ordningen, af Rikets Ständer afgjorde, kan Utskottet dermed icke taga vidare befattning. 4:o
Vid föredragning af 4:de mom. utaf Utskottets ifrågavarande förslag, har Ridderskapet och Adeln beslutat, att nämnde moment skulle erhålla följande lydelse: »Derest förre hemmans-innehafvaren egendomen väl brukat, äge han eller, i händelse han med döden afgått, hans enka eller barn, optionsrätt, eller rättighet att öfvertaga arrendet till maximi-summan.
Begagnas icke options-rätten, och flere anbud ske till maximi-summan, erhålle den arrendet, som derjemte bjuder högsta confanta städja för en gång.
Skulle åter vid Auctionen hvarken förre hemmans-innehafvaren eller någon annan bjuda det utsatta minimum, bör i sådant fall hemmanet på Auction bortarrenderas till den mestbjudande, utan att förre innehafvaren dervid någon options-rätt njuter;» hvarjemte Ridderskapet och Adeln inbjudit de öfrige Riks-Stånden att uti ofvannämnde beslut sig förena.
Berörde inbjudning är ock af Borgare-Ståndet antagen; hvaremot Preste-Ståndet bifallit
Utskottets förslag oförändradt samt lagt till handlingarne Ridderskapets och Adelns förrbercrde inbjudning.
Från Bonde-Ståndet är slutligen detta moment, i likhet med öfriga delar af betänkandet, återremitteradt, i följd af framställde anmärkningar, dels att momentet i allmänhet saknade tydlighet, dels att deruti icke funnes antaget något stadgande, huru förhållas borde i de fall, då af tvenne eller flere speculanter gjordes anbud, upgående till maximi-summan, eller om och Stats-Utshottets Memorial, N:o 298. till hvad belopp säkerhet för arrendets fullgörande skulle aflemnas.
Med anledning af dessa anmärkningar} emot Utskottets i förevarande 4 mom. framställde förslag och då 2:ne Riks-Stånd förenat sig om ett från samma förslag endast till någon del afvikande beslut, har Utskottet trott sig böra inbjuda Preste- och Bonde-Stånden att medgifva, det ifrågavarande 4:de moment må erhålla den af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet godkände, ofvan intagne, lydelse.
Arik. till Exp. Etsk. den 1 Maj, kl. 1 e. m.
Memorial, angående gratification ät Förste Hof-Intendenten m. m. Welin.
I följd af Kongl. Maj:ts Nådiga Förordnande den 22 Juli näsllidet år,' har Ledamoten i Kongl. Stats-Contoret, Herr Förste Hof-Intendenten och Riddaren P. G. fjelin tillhandagått Stats-Utskottet med nödiga upplysningar vid behandlingen af Stats, reglerings- och andra frågor ; Och då Riksdagen nu förmodas snart tilländagå, har Utskottet ansett sig böra hos Rikets Ständer hemställa, att, på sätt tillförene egt rum, något lämpligt vedermäle af Rikets Ständers erkänsla må gifvas för Herr Förste HolIntendentens nitiska och för Utskottet gagneliga biträde, i hvilket afseende vördsamt hemställes, att Rikets Ständer måtte för Herr Förste Hof-Intendenten Welin, å Riksgälds-Contoret anvisa en gratification af Ett Tusende (1000) R:dr banco.
Stockholm den 30 April 1845. 8 Stats-Utskottets Memorial, N;o 299’ N:o 299. sink* till Exp. Vtsk. den 1 Maj, kl. 1 e. m.
Memorial, angående slutligt bestämmande af arfvodet Jer dea i Utskottet anställde Kamereraren.
Uti Memorialet N:o 98, rörande, bland annat, aflöningen för den hos Stats-Utskottet anställde Kamereraren, som under tiden uppburit i förskott 80 R:dr i månaden, förklarade Utskottet sig vilja närmare Riksmötets slut föreslå det belopp, nämnde Kamererare skäligen borde tillerkännas; Och får Utskottet, sedan det erfarit, att bemälde tjenstemans göromål varit både trägna och magtpåliggande och att upprättandet af Riks-Staten, hvarmed Kamereraren ännu är sysselsatt, erfordrar mycken omtanka och noggranhet, härigenom tillstyrka, att Rikets Ständer måtte, såsom fyllnad i det af Kamereraren uppburna arfvodes belopp, till och med denna dag räknadt, tillägga honom, i ett för allt, en summa af 400 R:dr B:co, att från Riksgälds-Contoret utgå.
Upplysningsvis meddelas, att, vid nästlidne Riksdag, Kamererären i Statsutskottet uppbar hela tiden 4 R:dr om dagen, samt att hos nuvarande Stats-Utskott varit anställd 1 Canzlist mindre, än vid det föregående Riksmötet, hvarigenom ett trac-tamente af 3 R:dr om dagen besparats.
Af Herr Falley, som ansåg arfvodet för Kamereraren böra bestämmas till 1000 R:dr i ett för allt.
Af Herr Norin: »Då samtelige tjenstemännens vid Utskottet aflöning blifvit be stämd till lika belopp, som vid nästlidne Riksdag fastställdes, synes mig icke det ringaste - Stats-Utskottets Memorial, N:o 300. 9 gaste skäl förefinnas att i afseende fl Kamereraren härifrfln göra något undantag, helst hans göromål nu varit af enahanda beskaffenhet och lika trägenhet som förr, hvadan jag för min del reserverar mig mot Utskottets beslut och yrkar, att Kamererarens aflöning måtte bestämmas till 4 R:dr B:co om dagen, från antagandet och så länge hans biträde erfordras.»
Häruti instämde Friherre Stjernstedt, A. V., Herr von Celsing och Prosten Berlin.
Ank. till Exp. Etsk. d. 2 Maj, kl. 7 c. m.
Memorial, rörande skedd votering i frågan om anslag till ett NationalMuseum.
Öfver följande i Stats-Utskottets memorial N:o 244 omförmälda, af Riks-Stånden godkände, proposition har Förstärkta Stats-Utskottet denna dag voterat: »Den, som, med bifall till Stats-Utskottets Utlåtande N:o 202, vill, att för bildande af ett National-Museum, skola beviljas 500,000
R:dr, hvaraf upkommande besparing bör Riksgälds-Contoret tillgodoföras, och att Rikets Ständer till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition å nämnde Contor nu må anvisa en summa af 150,000 R:dr, härmed början till upfö rande af byggnad för samma National-Museum bör ske, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej.
Nej, kommer något anslag till ifrågavarande föremål icke att beviljas.»
Resultatet af omröstningen har varit 60 Ja och 58 Nej samt 1 casserad sedel.
Och som Ja vunnit, hafva Rikets Ständer beslutat, i enlighet med ja-propositio nens lydelse.
Brot. 1845. 4 Sami., 1 Ajd., 2 Bal., 33 Haft. 2 10 Stats-Utskottets Memorial, N:o 301.
Ank. till Exp. Memorial, angående verkställd omröstning öfver 2:ne i Memorialet JS:o 260 omnämnde frågor.
Förstärkta Stats-Utskottet har denne dag sammanträdt och anställt votering öfver nedannämnde, i Stats-Utskottets Memorial N:o 260 föreslagna och af samtlige RiksStånden gillade propositioner: l:o Den, sorn bifaller Utskottets förslag, att anslaget för Styrelsens öfver Allmänna Väg- och Vattenbyggnader aflöning må oförändradt bibehållas med 8000 R:dr om året, eller för 3 år, 24,000 R:dr, voterar Ja; Den det ej vill, Nej.