Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det faller af sig sjelft att densamtna, lika litet som årstrycket, kan grunda sin tillvarelse och bestånd endast på prsenuroerationsrnedel, enär det ej är möjligt, att på förhand bestämma årgångens arktal och kostnad, hvilket, såsom beroende på mängden af Expeditioner, som tryckas, ejia året kan vara större, ett annat mindre, ej eller att derefter bestämma priset, utan detta måste tagas på ett ungefär, och, örn möjligt, det ena året lika med det andra, hvilket åter förutsätter, att
Tidningens förlag måste grunda sig på ett annat gifvet bidrag, som tryggar Redactionen mot obestånd.
Detta är desto nödigare sorn Tid? 158 Underdåniga Skrifvelse?! ningen skulle komma att ega en officiel egenskap, och dess ändamål torde behöfva blifva ali* männare kändt, innan den kan påräkna ett betydligare biträde af enskilde prasnnmeranter.
Ett bidrag från Statens sida medför äfven den fotdelen att pramumerations-afgiften för allmän— beten bör blifva mindre, ärt örn Tidningen skulle uppehålla sig endast af sådaoe medel» Dernäst har hos Riksens Ständer i öfvervägande kommet, huru eft sådant bidrag af Staten bör utgå- Att detta skulle ske på samma sätt, sorn Staten nu bestrider kostnaden för årstrycket, blir, enligt Riksens Ständers underdåniga tanka, för mycket kännbart, Jjämpeligare förmoda
Rik - sens Ständer det kunna bestämmas så medelst, att Staten för sine Embetsverk och öfrige Myndigheter, lika med deu enskilde, prsentimererar uppå ett visst antal exemplar; hvarvid dock borde £- akttagas, att då Staten prenumererat uppå 500 exemplar, bör den, i händelse flera behöfva*, erhålla dem mot en ganska betydlig rabatt eller nedsättning i prasnumerations-afgiften.
Vidare fa Riksens Ständer i underdånighet hemställa, att utgifvandet af denna Tidning må ställas under Hof-Caneellers-Embetets uppsigt och inseende; äfvensom det torde bidraga till ytterligare säkerhet och nytta, om Stats-Secreteraren för Ecclesiastique-ärenderne
Slägges en särskild tillsyn och omsorg, i afseende på verkställ ligheten och fortgången af detta företag.
Hvad sjelfva Redactionen angår, så är det jäl Riksens Ständer bekant, att årstrycket till en Under Janiga Skrif vt! ser. 159 del, eller hvad Kongl. Expeditioner beträffar, redigeras af Actuarien i Riks-Archivet; men som Redactionen af denna Tidning kommer att upptaga vida mera arbete, och fordrar en ständig ansträngnings medelst expedition af Tidningens utdelning och afsändande till Eandsorterne, samt en till äfventyra dagelig uppvaktning pä alla de särskildta ställen, der Artiklar för Tidningen kunna fäs, anhålla Riksens Ständer i underdånighet, att E. K.
M. dertill i Nåder täcktes förordna en person inom JPess Cancellie, som med erforderlig skicklighet och kännedom af desse ämnen egnar sig åt en sådan befattning; börande denne person, som med ordentelig Instruction förses, erhålla tillträde till Diarier, Registraturer och föredragningslistor i samtelige afdelningarne af Kongl. Majjts Cancellie, för att med denria vägledning sjelf besörja om Artiklar för Tidningen, så framt icke E. K. M. skulle finna lämpligare, att i Nåder föreskrifva det vederbörande inom hvarje Cancellie-afdelning höra meddela bestyrkte afskrifter af alla Expeditioner, som i Tidningen skola inflyta.
Sluteligen anhålla Riksens Ständer i underdånighet, att detta företag, sorn icke grundar sig på några nya anslag af Stats-Werket, må ofördröjeligen sättas i verkställighet, och, om möjligt är, med denna Riksdagens slut taga sin början, så att till och med Riksdagsbeslutet och de af grundlagarne, som, till följe af nu beslutade förändringar, å nyo uppläggas, kunna i Tidningen inflyta; hvarigenom densamma, till en början och på försök fortsatt till nästa Riksdag, skall komma att innefatta ett fullständigt
Helt af alla i Oo Underdånign Skrifvelse!'. ■ Reger!ngs-åtgärder och offenteliga beslut j sorn under denna mellantid utfärdas.
Ständer framhärda etc. N:o 439.'
Uppl. o. godk. hos Ridd. o. Ad.d. 19 Dec. 1823.
Preste-Ståndet d. 20 — —■ Rorgare-Ståndet d. 20 — — Bcnde-Ståndet d. 20 — — Riksens Ständers underdåniga Skrif velse, i anledning af Kongl. Mafts Kådiga Proposition om den Nya Evangelii-bokens antagande. 1i S. A. K. T-Jti Nådig Skrifvelse af den 18 sisth September har E. K. M. för Riksens Ständer behagat tillkännagifva, att, sedan E. K. M. i Nåder bifallit utgifvandet af förslag till en förbättrad Evangelii-bok, hvilket ock den för detta ändamål förordnade Committée utarbetat, och Preste-Ståndet, efter deraf verkstäld granskning, i underdånighet hemställt, otti icke E. K.
M. skulle i Nåder täckas lemna de öfrige Riks-Stånden vid denna Riksdag tillfälle, att i detta vigtiga, hela Riket rörån; Underdåniga Sbifvelser. röramle ämne, yttra sin underdåniga tanka, pä det utrönas måtte, huruvida en förbättrad Evangeliebok ännu af Svenska församlingen till bruk vid den offenteliga Gudstjensten önskas; har E. K.
M- velat i Nlder inhemta Riks-Sråndens utlåtande i förberörde afseende, för att derefter, och sedan förenämnde förslag blifvit E. K. M. understäldt, om dess gillande och antagande fatta sitt Nådiga beslut.
Med underdånig erkänsla för E.
K- Mits Nåd, att lemna Riksens nu församlade
Ständer tillfälle till yttrandes angifvande uti ett så vigtigt hänseende, hafva Riksens
Ständer ansett sig böra upptaga och skärskåda alla de omständigheter, som ega ett tydeligt inflytande på sakens allmänna förhållande och hvilkas inbördes jernförande följaktligen utgöra grunden för det i Nåder äskade utlåtandet.
Men uti ett ämne af denna art, som så mägtigt ingriper i enskilde menniskors olika sätt att se och tänka, efter hvarjessärskilda bildning, vanor och erhållna intryck, blifver det alltid svårt att förklara hvad, sorn af alla utan undantag önskas, samt att finna ögonblickets rätta uttryck för den egenteligen så kallade allmänna rösten.
Ständer hafva derpå erhållit ett förnyadi prof, då Stånden, efter slutade öfverläggningar, stannat uti olika meningar.
Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet hafva yttrat sin öfvertygelse, att den nya Evaogelii-bokens antagande, sorn redan länge varit påkalladt, icke kan annat än, såsom bidragande till den allmänna Gudstjenstens förökade värdighet och uppbygelse, samt den enda ännu Bi hani till Rikl-St, Pr* t) lii}, loide Sani. 1 B. 2 A, 11 \ - 362 Z.Tnder<länign Skrif velter. saknade Ibiand vära förbättrade andagtsböcker, vara för ändamålet gagnande och önskansvärd!; Men de hafva tillika ansett, att, ehuru inga betydeligare hinder finnas motverka dess antagande, detta likväl synes böra verkställas med det gifna rådrum, ärnnet fordrar, och att således Riksens Stander borde bos jE. K.
M. underdånigst anhålla, att den nya Eva^gcdii-boken icke måtte till begagnande utfärdas förr, än efter nästa Riksdag, och att förslaget dertill, sedan det blifvit vederbörligen granskadt och fulläridadt bör vara genom (rycket utgifvet mipst ett år derförut, samt sluteligen, att, enär bokens antagande blifver faststäldt, då i Nåder malte vidtagas samma utvägar,- sorn vid den nya Psalm-bokens antagande, att
Evangelii-boken äfven hålles allmänheten tillhanda för möjligast lindriga pris.
Ridderskapet och Adeln har dessutom förenat sig med Preste-Ståndet uti den undeidåniga önskan, att det nu aflemnade förslag, jemte dervid i Ståndet gjorde anmärkningar, meddelas den af E. K. M. i Nåder förordriade Cammittée, till ytterligare rättelsers vinnande, samt för allmän granskning blifva öppet till och med nästa års siar,’ på det ett arbete af så vigtigt innehåll måtte erhålla ali den fullkomlighet,-som kan upphinnas innan detsamma till £. K. Mits Nådiga pröfning sluteligen hemställes.
För öfrigt och då så mycken •vigt blifvit lagd derpå, att den nya Bibel-öfversättningens antagande bör föregå Evangelii-bokens, hafva desse Stånd ansett Riksens Ständer böra beledsaga den underdåniga Skrifvelsen med en lika underdånig anhållan, att detta verk måtte befordras till sin fulländning
Inom möjligast Underdåniga Skrifvtlser. fcorrta tit!, som med ett så vigtigt arbetes nog. grana utförande star att förena.
Borgare- och Bonde-Stånden åter hafva, utan att ingå uti någon af de öfriga hit hörande‘omständigheter, ansett, att en ny Bibel-öfversättning bör föregå den nya Evangelii-bokens antagande.
Då således arne
Stånd stannat emot a:ne, hafva Riksens Ständer, till underdånigt besvarande af E. K. Mits Nådiga Skrifvelse, endast bordt ett sådant förhållande i underdånighet inberätta till den verkan, i hvad på Riksens Ständers åtgärd ankommer, sorn 75 §. uti Riksdags-Ord ningen anvisar.
Riksens Ständer framhärda etc. Zlndtrdimiga Skrifvelser.
N:o 440. jUppl. o. godk. hos Ridd. o. Ad. d. 19 Deci 1823.'
Preste-Ståndet d. 20 — —- Borgare-Ståndet d. 20 — —— Bonde-Ståndet d. 20 — —•
"Riksens Ständers underd.
Skrifvelse, angå.- ende den af Stora Sjö- Tullen utgående Bevillning samt andre dermed gemenskap egande är ender.
S. A. K. Xiii E. K. M. få Rik sens Ständer härjemte i underdånighet öfverlemna den, i förmågo af Co och 61 §§. i Regeringsformen, gillade och fastställde Tariff för den af Stora Sjö-Tullen inflytande
Bevillningéns utgörande , från och med början af år 1825 intill slutet af år 1828, så framt ej inom denna tid Urtima Riksdag infaller; dock med underdånig anhållan, det täcktes E. K. M., enligt de af Riksens Ständer här nedan fastställde grunder, vidtaga den nedsättning i densamma, hvartill omständigheterna kunna föranleda.
Då Riksens Ständer skolat stadga en grund för denna Bevillnings utgörande, i ändamål att sedermera kunna verkställa dess fördelning, hafva de vid en närmare granskning af Svenska handelns ställning, hvarifrån denna inkomst egenteligen härflyter, funnit densamma inskränkt och besvärad afen mängd förbud,som någon gång Underdåniga Skrif v el ser'.
lagga lika så betydliga hinder i vägen för dé Medborgare, hvilka till eget och Fäderneslandets gagn söka på detta sätt använda sin skicklig-j het och sitt Capital, som för oredliga lagbrytare,; hvilka eftertrakta en otillåten vinst på hederns och Samhälls-ordningens bekostnad.
Men enär erfarenheten ådagalagt, att dessa, under en annan och om handeln* sanna väsende mindre upplyst tid, samt i förmodan om handelns gynnsamma ledning, antagna grundsatser icke uträta tat hvad de borde uträtta, under det att motsatser*! deraf medfört helt andra följder, serdeles för det land, som med Sverige delar den lyckan att se sin Spira föras af samma hand, och hvars sista samt af E. K. M. i Nåder gillade och stadfästade författning, i afseende på Rikets inkomster af Tullverket, bär stämpeln af den vishet, som både inser frihetens värde och gynnar dess inflytande på nationella välmågan; enär dernäst de sänkilde stadganden, rörande beskaffenheten af de fartyg, som äro tillåtne att till eller ifrån detta land fragta varor, dessas productions- och tilla verkningg-ort, beskaffenhet och mängd m. m., hvilket allt har för afsigt att försäkra Svenska hand-; lande och Skepps-Redare rättigheten, att ensamme besörja både handeln och Fragtfarten, mäste, så vidt de i någon mån förringa den af Tullverket påräknade inkomst, utgöra ett ämne för Riksens Ständers granskning; enär sedermera de för Svenska Fabriquernes upphjelpande vidtagne anstalter, utan att kunna bereda ändamålet, eller oaktadt alla mer och mer skärpta straffbestämmelser, freda dem från en skadlig inverkan af Lurendrägeri och Tullförsnillningår i66 Underdåniga Skrifvelter’. hvaröfver allt ifrån fabriquernas första inrättning jemna klagomal försports, likväl ländt Statens inkomster till afsaknad; enär vidare, denna otUlåtne handel, bland annat fritager Lurendrägaren från de inskränkningar till vissa orter, vissa varor och vissa iakttaganden, hvilka den redlige köpmannen med ökade modor och kostnader, samt följakteligen under stegrade varupriser är Underkastad, samt då den förre kan genom varubyte omsätta sitt lands^producter mot ett annat lands, den senare deremot alltid måste, till Coursens betydliga styrande, använda metalliskt mvnt eller växlar; enär ytterligare i den förra Tull-Taxan förbud af införsel funnits gifne och utsträckte till sådane varor, hvilka dels hvarken inom landet kunna alstras eller tillverkas, men deremot allmänt finnas, säljas och nyttjas, ja till och med äro i vissa fall till bruk anbefallde, dels, ehuru till någon del här inom landet tillverkade, ej motsvarande hvarken det verkliga behofvet, eller den mängd här finnes och brukas, dels ock visserligen kunna bär tili erforderlig godhet,
roen ej till erforderlig mängd förarbetas, under det att flere både större och mindre varu-artiklar, som til! införsel finnas tillåtne, äro belagde med så dryga umgälder, att TullfÖrsnillaren finner, oaktadt det äfventyr han dervid löper, sin räkning vid deras inpractiserande, understundom utan ali afgift och oftare för en ringare Tull, än verkligen derföre bordt erläggas, och enär ändtligen alla dessa förhållanden bevisa, att Lurendrägerierne, de stränga straffen till (rotts, ännu fortfara, att de genom modets och vanans tilltagande välde måhända ökas, Underdåniga Skrlfvelser. till uppenbar skada för Staten och undergrhfvarule afl <le ädlare begrepen om Laglydnad och sedlighet inom Samhället,: och att till och med vinningslystnaden gatt sä långt, att de personer, hvilkas fordel det varit att motarbeta dessa brott, »jelfve deri kunnat ega dei, hvilket, utom särskilde exempel, lär tillräckligen bevisas genom de i den gällapde författningen emot Lurendrägeri och Tullförsnillning deremot förekommande stadganden, sorn ådagalägga att
Lagstiftarens ■uppmärksamhet blifvit väckt af slike förbrytelser, hafva Riksens
Ständer trott sig böra uppsöka en annan grund till underlättande af den friare handel, sorn skall lätta afsättning för Svenska producter, jemka värdet å främmande förnödenhets-varor, bereda Svenska fabriquerne, hvarJ om fråga blifvit, väckt, möjlighet att till naturliga pris upphandla sina behof, och framför allt öka Tullintfäderne.
Såsom eri följd häraf hafva Riksens Ständer antagit! att en allmän frihet må förunnas att, ernot afpassad Tull, införet alla Utländska varor', dock anhålla Riksens S(än.j der i underdånighet, att, i händelse E. K. M. skulle, vid utfärdandet af oftanämnde» Tariff, linna i Nåder för godt, att göra några undantag från denna allmänna införsel-frihet, E. K.
M. då täcktes, genom en särskild
Nådig författning, låta samma undantag allmänt kunnige göras, och äfven vidtaga en lika utväg hvarje gång behofvet sådant kräfver.
I afseende åter på ledningen af Fäderneslandets handel till ett för detsamma nyttigt mål, så och, då Handelns framgång hufvudsakligen beror af ett lyckligt förhållande med andra Mag - 168 Underdåniga Skrif'v el ser'.
ler,’ hvilket endast gepom £. K. M:ts Nådiga omsorg kan beredas, utan äfven dess sanna frihet och flor egentligen består i rättigheten, att fritt införa alla artiklar från de orter, der varan kostar minst samt Svenska handeln är mest skyddad, samt på E. K. M. ankommer, att, med begagnande af sin höga rätt, vidtaga alla de mått och steg, som £, K.
M. finner nödiga i afseende på Utländska Magters beredvillighet, att medgifva en för Svenska Handeln förmånlig reciprocitet, anhålla Riksens Ständer i underdånighet, det täcktes E. K.
M. allmänningen låta kungöra de jemkningar och förändringar i den stadgade Tull-Tariffen eller de införsel-förbud, hvartill Utländska Magters bifall eller vägran, att ingå i cn för Sverige nyttig reciprocitet, kan föranleda, så viii i afseende på förhållandet med sjelfva handeln , som äfven hvad angar hel- eller halffrihet för utländska fartyg , samt bestämmande af Skeppsumgälder, m. m., äfvensom, att E. K. hl. täcktes, med iakttagande af samma medel , vårda Svenska Fabrjquernes och handelns förmån, i händelse någon Regering eller Handelssammansättning ville, igenom hvad medel sorn helst, försöka att i landet i mangel införa sådane varor, sorn här kunna tillverkas, eller ock om dtn oförmodade händelsen skulle ^inträffa, att någon främmande
Magt aldeles förbjuder införseln af en eller flore ibland
Sveriges förnämsta esport-producter.
I enlighet med ofvan omförrnälde grund , eller att handelns frihet är den allmänt gällande regeln och act inskränkningar eller förhud endast äro att betrakta såsom undantag derifrån.
Underdåniga Skrifvelser. hafva äfven alla sädana varpr , hvarmed handel iian i Sverige drifvas, blifvit i ofvanberörde Ta. riff intagne, men vid fördelningen af den derå utgående Beviliningen hafva Riksens '
Ständer, i afseende på inkommande varor, antagit:
Att landets egna producter, hvilka alldeles icke- behöfva utifrån införskrifvas, utan kunna i tillräcklig rnängd och till erforderlig godhet här alstras och frambringas, böra beläggas med så hög Tull, att den Svenska producenten icke kan af utländska medtäflare skadas; att sådana producter, manufactur-varor och tillverkningar, hvilka inom landet finnas, beredas och lemnäs till erforderlig godhet, ehuru icke till erforderlig rnängd, beläggas ined en sådan Tull, som uppmuntrar inhemska producenten och tillverkaren tili täflan med den utländska samt derjemte, å ena sidan, skyddar honom för ett sådant varuprisets fallande, hvarigenom han sättes ur stånd, att med skälig förmån drifva sitt yrke; men, å den andra, ej eller aldeles utestänger främmande täflan, såsom nyttig att förmå här varande producenten och manufacturisten till ansträngning, och förhindrande honom att grunda en oskälig vinst på andra Medborgares skada ; att de artiklar, som väl i Sverige produceras, men antingen icke till erforderlig mängd, eller också ej af erforderlig godhet, vidkännas en mindre afgift,dock ej så låg, att den aldeles utestänger inhemsk täflanmed utländningen 5 och att utländska producter, colonial-varor, råämnen och fabricater, som ej inom landet alstras eller tillverkas, beläggas med den lägsta afgiften, hvarvid likväl alla egentliga öf. verflödsvaror få vidkännas den bevillning, erfa - TJnderilaniga Skrifve!ser. renheten medgifvit kunna, utan derigenom föranledd Tullförsnillning och underslef, åsättas» Vidkommande aler utgående varor, är afgiften a sådane, sorn hitlills endast utgjort, rekognition, förhöjd till en procent af värdet, ä andra återigen i det närmaste bibehållen, och någon gång jemkad med hänsigt till den mer elier mindre nytta eller skada, varans utförsel kan möjligen tillskynda landet, men deremot förhöjd å sådane, som förr varit till utförsel förbudrie, på det att en så beskaffad export ina, då den kan ega rum, tillskynda Staten en ökad fördel, vida öfver någon enskilds deraf härflytande olägenhet; äfvensom de utländska varor, sorn bevisligen dragit införsel-Tull, men för hvilka någon afgift ej är vid export bestämd, böra vid utskeppning erlägga en procent af varans värde.
Wid forskningen åter efter en allmänt gällande grund för beräkningen af denna bevillning, hafva Riksens Ständer funnit flere skil jäktige utvägar använde till närmande af detta inål. Således!' har man, än antagit ett verkligt eller supponeradt Tullvärde, hvarefter umgälderne blifvit uträknade, oberoende af varans under tiden stigande eller fallande pris, än åter förmodat Mått, Mål och Vigt vara den säkraste måttstocken för Tull-umgäldernas clarerande, än åter lämpat desamma efter varornas verkliga och med otvifvelaktiga bevis siyrkia värde.
I stället för de tvänne förstnämnde sätten, sorn finnas ömsom och bredvid hvarandra använda i den nu gällande Tull-Taxan, hafva Riksens Ständer funnit det sista, eller Tull-bevillningens beräkning eber den bevillning underkastade varans sanna värde, mest Underdåniga Skrifvelger.
171 förenligt bade med den Skattskyldig! anspråk, att ej betungas utöfver Lagstiftarens afsigt, och med Statens gagn, då den sålunda af ett stigande pris, å ena sidan, drager en billig vinst, under det att den, å den andra, 1 motsatt fall medgifver en skälig ersättning.
1 enlighet härmed är äfven ofvan otnförmälde Tariff upprättad och till utrönande af det värde, hvarefter Jäevillnings-procenten skall beräknas, hafva Riksens Ständer stadgat: r:o För alla sådane inkommande varor, hvilkas värden inom hvarje särskildt slag icke kunna betydligen höjas eller sänkas, utan äro af någorlunda likartad beskaffenhet, t. ex.
Socker, Hampa, o. d., som icke i Tariffen äro med V. signerade, bör Kongl. Maj:ts och Rikets Commerce- Collegium, eller det Embetsverk, som med de till handeln hörande ärender får närmaste befattning, hvarje qvartal, så väl af Svenska Consulerne infordra Pris Couranter, som ock af Mäklare i Stockholm och Götheborg, vid samma tid, inhemta under edspligt lemnade uppgifter på försäljningsprisen å partivis föryttrade utländska Varor. arn Af dessa hppgifter, jemte af Consulerne insända, i Svenska Banco-Sedlar uträknade Pris-Couranter, kommer sedermera af ofvannämnda Styrelseverk att uträknas och fastställas ett medelvärde till grund för den Tullprocent, som under påföljande året bör erläggas för alla de varor, för hvilka den kan på detta sätt bestämmas; hvarförutan samma Embetsverk äfven bör 172 TJnderdaniga Skrifve!ser., af Consulerne och mäklarne fordra Classificatiori å de varör, hvarå värdet kan sins emellan variera, såsom Caffe af olika slag, Virginia samt Maiylands Tobaksblader m- m. 3:0
Men å alla sådane varor, hvilka finnas med bokstafven V. utmärkte, äfvensom de hvilka icke finnas i Tull-Tariffen nämnde, skall hvar och en, sorn sådane nngifver till förtullning, genast til!
Tullbevakning®» aflemna merkrulla , manifestet och derjemte specifique förtekning med utsättande af det varde, varorne i Svensk hamn eller a lossningsorten ega, hvarpå, i händelse varorne med resande införas och da uppgå till högst 500 Bldr Banco, Tullprocenten derefter erläggas, så snart Tuil-betjeningen med det åsatte värdet Itnöjes; egande de i annat fall lösningsrätt till godset, emot det uppgifna värdet med jo procents tillökning, jemte ersättning för fragt, omkostnader och försäkringsafgift; skolande varorna sedermera för Tull-betjeningens räkning, efter föregången allmän kungörelse, å öp. pen Auction försäljas, med skyldighet för köparen, att efter Auctionsprisets belopp särskildt erlägga Sjö-Tulls-afgifterne. * 4:0
Om varorna tillhöra Handlande och deras betjening, eller ock om de, af resande medförde, i värde Öfverstiga 500 R:dr Banco, bör alltid värdering förrättas af en Magistrats-person samt <j:ne Oode Män, hvilka anses äga kännedom om tillverkningen af sådane varor, som de ifråt gavarande. 5:0 Aligger det Städernes Taxerings-Committéer, att hvarje år utvälja ett efter Stadens storlek lämpadt tillräckligt antal värderingsman, U nderdiniga Skrifvelser. 173 bland hvilka Magistjaten, vid hvarje tillfälle, till' kallar tvänne, som till värderingen anses mest skicklige; börande sa väl ofvanbemälde Magistrats-person, »ten der vid förrättningen förer ordet, som värderingsmännen af godsegaren åtnjuta dagtractamente, enligt författningarne, och värderingen ske i Tullbevakningens närvaro, utan att det af egaren sjelf åsatte värde får understigas. 6:0
Skulle någondera parten ej åt värderingen nöjas, afgöres frågan genom en af 4 personer bestående