Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
~ e iir t uppfriskande att finna en s ~ d a n obe- roencle stolthet, en sfidan halft omedveten k h s l a af m~nnislcoviirdet, miclt bland dessa de torftigaste lifsvillkor man garna Iran ttinlra sig.
H~7ilka underliga fantastiska landskap rulla ej upp sig for oss under vfir fortsatta resn!
Vegetationen forsvinner mer och iner, men lanclsknpets lronturer antaga allt mer imponerande former.
Htir utbreder sig plotsligt for viira ogon en vid vattenspegel, kransad af spetsiga berg.
Det 61. en snltsjo, omgifven af ett bredt hritt balte li ' lrt nyfallen sn6, men bestiiende af lcristalliseradt salt, som gnistrar i solstrdlarnrz.
Lilrt stora esotislra blommor st8 de skara flamingos p,A sina roda bon i l h g a rnder i det ganska grunda vattnet, s i ororlign, att man skulle tro dem utnn lif, om ej en hvissling a£ lokornotivet ' fiitt d ~ m att hoja sig pb sina lbnga spetsiga vingar och i stora floclrar draga ofver till motsatta stranden.
Allt vidnre rusar tilget fram mellan fullkomligt kala berg, som, d&amp; solen sticker fram mellan molnen, antaga rosenroda slriftningar ined hlar- blii slzuggor.
Plotsligt tycks viigen stangd af en hbg klippmassa.
Men komna n&amp;rmere se vi en lrligp-port af storartade propo~: tioner oppna sig i berget.
Det iir E l Iiantara, oknens port, bildad af en '
smal ravin, dar en yppig palmskog utbreder sig utmed eu stenfylld flodbadd.
Solen brrter fram och fiirgyller de lodriita klipporna, som likt gnldroda jiittetorn resa sig pd iimse sidor om lrlyftan under det palmerna bilda en blbgron maass rid dess fot - och nn iiro vi inne i Sahara.
Annu stanges dock horisonten af mderligt formade berg- b a r, hvars toppar tyckas afhuggna efter lineal, sR vbgriitn aro dess kammar.
Den liflosa nature11 lrring oss pdminner starkt om ett miinlandskap.
Som stelnade jiittevigor ligga bergen bakotn hvarandra, under det att vagdalarna Qro fyllrla nf hritgliinsade okensand, dar den ljusa ytan endast siillan brytes af en knippa 1) lii- gront starrgriis.
Men himlen miirlmar, hotande molnmassor, g l h - sande i kopparrodt och med blygrga sknggor, viiltra sig fram iifver bergkammarna och giimma den ene efter den andra i sina tiita slojor, blixtar korsa rymden i alla riktningar, blasten ror upp lnoln af.
sand.
J a g skall aldrig glomma detta imponerande hemska skbde- spel - det Tar, som rullade vi in i morka makters dystrs rike, som hade ri for alltid sagt farval i t miinniskor och orgnniskt lif - hHrresande historier om karavaner, begrafna under sanden vid samums framfnrt doko upp for mitt mime - sand och regn piskade tfigets sidor, men det gick oforstordt fram genom oviider och morker.
- Annu en stund af lngslig ovisshet - och vi rulla in p i Biskrus stat,ion, npplpst af - elektriska biglampor.
Fiirtrollningen iir brnten, natnrkrafterna iiro kvasta af ~niinniskonndan, civilisationen ih-ar sin triurnf midt i Saharas omiitliga iiken.
Elleu Jdiw.
C 111.
T ' i gi % nu att forst meddela resu1t: rtet af de af ow fiirnt om- niimnda motioner, hvilka, dB vbr sista artikel utkom, iinnu ej blifrit behandlade i kmnrarna, for att sedan iifvergl till det fiir den sren- slra kvinnan viktigraste af &amp; rets lagfiirslag, niimligeu det om iiktu, makars egendomsforhiillanden.
Statsutskottet hade enhalligt tillstyrkt Kungl.
X: ts proposi- tion om 7aiijande of bidraget till folkskolelurnn~ns pensioneritzg frAn 357,873 kr.
till 502,873 kr.
Forslaget antogs af bHda karnrarnn.
Herr Tl~z~lancle~s i Andra kamm: zren fr amlag da motion, att larare och laral-iwzor via s~ndskolor uflienso~n bit~adantle Eliswe oclh liiras-imor vid follcskolor skulle zcder vissa villcor er-lth11n smznzn Zo~zefor~niilzer som exu~~zinerade l&amp;l-aq-e och larmainnor, afstyrktes nf saininansatta stats- och lagutskottet och afslogs af b&amp;da kamrarna.
aded anledning af Herr ~ak; issons i Andra kammaren viiektn motion besl.oto b&amp;dn kamraraa att aflbta en slzrifvelse till I&lt;.
&amp; l: t lned begti.rat7 onz zttvething, under lwilkcc forhdllnnden ett Wrligt dlderdonzs- uda-siod kunde beredas, oissn f. d. Ziirare och liirorirt~20r liid ~ ~ l l i i ~ l i d ~ ~ -.
Med anledning a£ dels I&lt;.
N: ts i statsveri~spropositionen gjorda framstallning om foriindrade afloningsbestiimmlelser for folk- sk.olel %rere och lgrarinnor, dels i Binnet viiclrta motioner hemstiillde sarnmansatta stats- och lagutslrottet att ol-clinarie exanzinerntle folk- skoleliira~-e och !dmrinnn ~rzlitte i Ion iEtwjutci.
mimt 600 1cl-on 01 ' sauz t tuii dlders.tilltigg ii I00 h o n o r lrvaldern, (let e m cfter 5 och cZet n n d m cfter 10 drs oforvitlig ' t$inslgoring.
Porslaget antogs ~ntan diskussion nf bAda lcamrarnn.
Herr ~ y s t r o i n hade i Forsta lcammaren, Herr TVallin m. fl.
i Andra framlagt forsl.ag om slzrifvelse till .K.
M: t med beg5il.an om z~tredning och f o d a g i friiga om pension d t i konznzunenmi tjii,rst agz- stdlldn bamnorslcor.
De till£ glliga ntskott, aom behaudlat imotionerna, nfstyrkto forslaget, som iclze dess inindre antoge af BBdn Irnmrama.
M: t 11ade foreslagit Bndrad lydelse a£ .I3 1c.
4 $ gjfter- milsbalken.
Denna pnragraf, som ror ~1ctenslrs.psskilnad pti grund af egenvilligt forlopnnde, sknlle nu erhglla sQdn.n affwttning, att, dB den ens inalren forlnpit den sndra,.
detta fiirB8lla.ilde icke borda utgora giltig anledning till &amp; l; tenskapsslrilnad, sb vida ej den for- lupne maken varit borta utrilies sen minader, innan stgmning nt- fBrdat och ytterligare ses m8nader efter densammas kuugorande, under det enligt den tollining vissa doinstolar gifvn ng.innda para- graf i d e s ~ nuvarande lydelse for %ktenslzapsskilnad .an endast ett par veckor behofvas, dB den ena makens erkannande att hafvn forlupit den andra anses tillr %ckligt for Bdoinnnde af skilsmessa.
Dkjemte hade herr LincZ1t.ngen.
i Andra karnlnaren motionerat om att rued afslag B K.
M: ts proposition rilrsdagen matte aflBta en slrrifvelse ined begiiran om £ ullstilndigare ' f Brslag i amnet.
Lagutskottet afstyrkte s&amp;vd propositionen som motionen.
Bbda follo ocksB i lramrsrna, i den Forsta efter en ganslra intressant debatt, ford forniimligast emellan, jzistitie&amp;~istern och jostitieridet Afzelius, som betecknade den nuvarande ii1ctenaka~~sla.gstiftningen
sgsom varande en af cle mest antikverade inom v&amp;rt riitt och tarf- vaide en fnllstandig omarbetning, hrilken endast sknlle undanskjntas genom partiella reformer.
M: t framlagda och nyligen af bBde kamrama antagna Iagforslaget allgdende akta makars ege~zdo~itsfoi~l~dlla~~cle~~ och hvad dar- med ager sambnnd innebiir, sfisom vi forut niimnt, hvarken i dess urspron&amp;a gestalt eller i dess af utskottet omarbetade form d g o n genomgripande reform sf de hittillsrarande fiirhalandena, men det utgor dock ett steg, om ocksl helt litet.
jkanzbt.
Det iir, soin sagdt, inga genorngripande foriindringar och annu mindre n8.gra nya principer det kungl.
forslaget komnler med, men val bbringss darigenom en vdbehiiflig klarhetl och reda i r8r for- Aldrade och duakla iiktenskapslagstiftning, hvarjiimte ett biittre sam- limnhang Bstadkommes mellan lagbuden, en fiirdel, som harvidlag ingalunda bor forbises.
Shsom vi reden i en foregBende nrtikel niimnt, iir det meci ledsnad reformvannerna finna ur det klmgl.
forslaget nteslutna tv8 nf de af 1884 Brs riksdag uttalade onskemllen, det for den gifta kvinnan viktigaste, riitten att utan iiktenskapsfiirord r l d a iifver egen- dom, som ar h e m e enskildt tillhorig, samt forbud for nlannen att ntan hustruns aamtycke afyttra eller forpanta fast egendom, tillhiirig malrarnas gemensamma bo.
B f de %1.
1884 begiirda 1a.gforiindringnrna gterfinna vi diiremot friilnst bland de forinBner, som i det kungl.
forslaget beviljas den gifta kvinnan, hennes ovillkorliga befrielse fr-d~z srl-yldigketelt att wed sivt euskilda dger~do~rt sz: a.rn for onannens gald; vidare zqyhi !fi.andet crf makns.s egendo~nsgenze~~skap i afseent7e pii stads fnstighet, s H att denn a skall med afseende p % malrars rSitt i boet blifva likstiilid med fast egen- dom ii landet, och slutligen bestammelsen ntt 91zaX.e skall wwn.
skyldig till betalniay qf ' giild mciilzdt gen2e) tsam egew ntt, db 1imz annorledes dom for.
emkild, tylta, dtil ' for gifvn vederlag liid bodelrzittg.
I sammanhang med hustrus befrielse frdn skyldighet att mecl sin enskilda egendoln svara for gBld, som mtlnnen under iiktenskapet Bsamkat boet, hafva forandrade besthmmelser foreslagits rorande hustruts fornziiga att ikltida sig for-bindelser ocll.
hemes mtsvarigiref: dtil-fir.
Hustrus befogenhet att sjiilfstandigt ikliidrz sjg forbindelser anses i det kungl.
fiirslaget som en oeftergiflig foljd sf den h e m e Ar IS74 medgifna forvaltningsratten.
Tidare anses, att tle~t fijl ' bili-
295 delse hustru stttunda ikladt sig boy kunna utkvllfus icke b ' lott ur delr egendom, 72012 rddde ofvel.
vid forbin.de1sen.s ingfiende, utan tifuew zw den egendom., hvarbj ' uer 72012 sedernzera kan konzmn att sjalf rhtla.
E h nru alltsi efter det gemensamma boets upplosniag den gald, hnstrun ingBtt utan rnannens medveiksn under egendomsgemenskspen, kan utkrBfvas ur all den egeudom hon dil ager eller sedermera kan komma att forvarfaa, skall daremot, sil lange egendomsgenlensliapen bestiir, hennes forbindelse icke kunna utlcrafvas ur den af mannen forvaltnde egendomen, ej heller foranleds till konkurs.
I anledning af dessn foreslagna lagiindringar foreslBr I&lt;.
M: t upplziifun~zdet nj ' 1 kap. 8 $ handelsbalken, sonz stadgnr f ' iirbud att kopa niig ot af an.
?za ?zs htistrz~ Forandringar hafva Sifven foreslagits i boskil~zaclslugen, i syfte att hereda hustrun liittadt tilvIr; lle till cr71dlla~de af bosliilnad, om man- neu vanslcott 7zusets ekononzi, och att forenkla de dgrfor nodiga formali- teterna.
En ny bestanlmelse Sir, att boskillznd s7call beviljas utan att slirskilcl orsak be7zoifver a~zgifvas, ndr nzakarna darorn tiro azse, en best$imrnelse, hvarigenom griznnlaga familjefbrhilJlanden ej, sBsom hittills vnrit fallet, skola behofva fmmdragas infor offentligheten.
Bestiiinmelserne nnghelrde oededag i bodelning hafva afven i fijrslsget undergiitt en ~ a behoflig l forandring.
Vidare har bestamts om 7u&amp;rus riittshnbilitet efter vuunen boslcilnnd.
Efter densamma.
skall hustruu sjiililf rBda ofver sin egendom, och all gald, soiu rnaksrna efter boskilnaden gora, skall riiknas son1 hvarderas ea- skilda ocll i.clre som nu blil ' va samfald, i hiindelse begge haft nytta dsraf.
d f stor vikt J ' iir att skydda treclje ntnas ~ti.tt ar lifve~z det qp stadganclet, ntt efter boskilnacle !~ den ena nzakeri icke fir bortgif~ia, migot till d e n andra.
och att n~akarna ej aga at % sinsenzellan slut&amp; a m n t aftal, d72 so112 wed boskijitet 7~ sanzbancl.
- Kom~na sb slut- ligen niigra andringar i lagsrna om konkurs och urarfvag6relse.
(Forts.) A.
Nederlgndsk konst.
Studier och skiezer at August Hnhr .. I det lzorta forordet uttalar forf.
en onskan, att han genom sin bolr mHtte vinna nBgra vlinner Bt den nederlandska konsten.
Trbligen vill han darined icke pfistl, att denna konst sliulle vara '
pA nQot satt fiirbisedd eller bekiimptd och lcriifva rehiibilitering, utan haus mening I r tydligeu den, att det fiir de bildnde lelrrn&amp;nuen kunde r a m slr.aI i att ~ a t t a sig i litet intimare beriiring nled eu fcreteelse, som hvarje person med den allra s~agaste ansti-ykuing af allinanbildning plilrtmiissigt vordar, iifven om hnn sknlle ha svtrt att nalnnge en enda af dessa ~ g a m l a uederliindska rniistarez., hvilk: ~ kringgjutits af en oiifvertrafflighetens nimbus.
Bokens f Grsta af delning, soiu b5ir rubriken c Primitiv ' Ironst 2, innehHller studier ofver tre 14- och I piOO-talskonstnarer, Hugo vau der Goes, Qvinten Mntsys och Pieter Brueghel d.
5. net iir bide biografi och konstkritik man finner i clessa uypsatuer, och de respek- tive mllarnas lefrerne och konstniirskap Ero sammnnstiillda, s&amp; att de tjiina till omsesidig belvsning och f~rklaring.
Den intressaut.lrstth af de tre Wr i mitt tyclie den fijrste, Hngo van der Goes, k a d i e diirfor att det man vet om hams lif iir nog pikant fiir atvt viicka ct.t nyfilret intresse och nog sviihande och kortfattadt fiir att siitt; ~ fantasien i. gBug och liita den pH fri hand dikta en saga om honom, en saga med olycklig IrBrlek, klosterlif, grubbe1 och vansinue till innehal.
Qvinten Matsys lir mindre poetiskt-biografiskt l~eh: mdlad, och studien ofver honom syssels ' itter sig foretrhdesvis med det egen- domlign slag af portriittnrtade genrehilder, som plagar gti under hsns 13amn.
Dessa med detajjerad realism ntforda bilder, soill i allmanbet med smB variationer repetern motiret uf ett par giriga eller kopmiin eller vgdare eller hvad man vill k d a dem, hvilkn hBlla pB rned att ralina guldmynt eller pi jgenom sinn riikenskalm,)) bil- 1iii.rstarnma dels frRn Qvinten sjalf, dels f r h den ~ ~ s k o l a 11m dade.
En dylik tafla, befintlig i Xiinchens pinakotek och troligen mllad a£ konstnarens son Jan, Hr reproducerad i bokeli och visar ett par praktiga typer af mammonstriilar, med rynkigu, srniislng,rn drag och knotiga hiinder, som lystet kriika sig om slantarns.
Pieter Brueghel, &gt;Bond-Brueghel::, iir representerad tlf tre mB1- ningar, en forestiillande uDet betlehemitiska barnamordet a ocb tv5 tillhornnde den konstart, som var hans egentligaste, bondgenren.
Till mllsman for ~utvecklud konst) har forf.
ntsett tvA por- t.riitt1n8stare f r h 1600-talet, Fraus Hals och Anthozi - Fan Dyck.
Den f omes karaktiirsf~dla konstniirskap,)) heroi serad roalisruib, soiu forf.
kallar det, gores till foremill for en siirdeles sympatisk kritik, och hans efter de fBordiga hafderna att doma utigot inkorrektn vandel tecknas i det forklarande ljus, som utstrilar fririn de dr8pliga verk han skapat.
Hvad van Dyclc betriiffar, iir shskild uppiirk- salnhet iignad i t den del a£ hans alstring, som ligger utom det omr&amp;de, med hrilket hans konstniirsnamn for efterviirlden siirskildt sgnes f orknippadt.
Den sjette och eista uppsatsen fiir oss med ett bredt spring in i v&amp;rt eget sekel och fram till en mblare, hvilken ~kildras som representant for en konst, som redan passerat utvecklingens cnlmen och Sir stadd p i regress, d.
&gt; dekadenskonst~.
Det iir den
~nBngfrestande, hogfiirdsgalne ' Anton Wiertz, soin ronte den ntsokta &amp; ran att under sin lifstid f5i ett museum, som bar hans namn och forvarar endast hans arbeten, nppbygdt Bt sig af belgislia staten.
gor en rond geno~n detta museum och stannar dB och dB Iramfor nigra typiska prof p6 den underlige konstniirens vidtoin- fattande procluktion m.ed dess blandning af otaind fantasi och vas- kabinettets nivli tmgerande realism.
- Det g&amp;r nog sB, soin forf.
hoppas, att man efter lksningen af denna vczckert utstyrda bok nzed dess oftast viil utfordn Ijustrycks- bilder k8nuer sig som van eller Btminstone bekant till de lionst- narsgestalter, sow han pB ett s l sympatiskt siitt och i ett starkt personligt, stundom lyriskt hogstiimdt spr&amp;k presenterar.
Hvad furan f6rtgljde.
BerBttelser af IWm.gareta.
till Afed eller mot sin aaturn har i &amp; r utgifvit en sam- ling beriittelser, tio till antdet.
Hon har i dessa otvifvelaktigt g i t t ott steg framat, i det hon lyckats lco~nma ifrch Btminstone en clel romantislra ofverdrifter och uppstyltade sitnationer, soin hon s&amp; i * ilrligt bjod p&amp; i sitt foregdende arbete.
Och hvad mer ar, hon hnr visat hvilka slags karaktiirer hon har bide oga och hjiirta for, s&amp; att hon uppfattar den1 bide klart och vackert: det ar de enkla, osammansatta karaktarerna, dessa, som under ett stilla, forsakande lif sparat.
ihop skntter af djupa, varma ktinslor - och n8r de sH vilja skiinka, bort den hopsparade skatten, ja, d&amp; hihider det att de lidn skeppsbrott.
J a g syftar hiir pi % de blda beriittelserna, &gt;Lekw och ~Andrns barn,.
har ocksB just genom desse beriittelsers titel lyclrats stryka under hvad hon velat siiga.
I)) Leks iir det en img, fattig priist, som under tre &amp; r lefvat som adjunkt i en IromminrstergBrd och diirunder sparat ochlforsakat.
I3an sparade p % penningar for att kunna betda sina slrulder och han f i r forsaka bocker och bildadt umgange.
Han sparade ocksg ihop en skatt af hjartats varmaste kanslor for att en gBng kunna bjuda dem Bt henne, soin skulle bli solen i hans lif.
Men annu htde ban ej mott heme i lifvet.
SB kom hen som acijnnkt till byrkoherden i X., och diir motte han den unga, fagra Elsbet och bjod heme sin hopsparade skatt.
Hon tog enlot den, inen for att snart kasta bort den.
For henne var alltsamnlans en leli med Bonom, sosn tog allt i lifvet p i renaste allvar.
Det iir stbr skadtz, att forf.
skiimt bort den sB djupt och sannt kiinda beriittelseu med samtal, som forefdla bra onaturliga och konstruerade.
I)) Andras barn 9 triifia vi liter en ensain fattig pastorsacljunkt.
Han hade tidigt nlistat siua forgldrar, och som skolgosse och stn- dent hade hnn lefvat ensam pB en lrammare i Lmd.
Men nu jublar llan af frojcl, nu skall h a n komma ut som acljunkt och f &amp; lefva i ett hem, under sen kvinnas h a p och s k y d d ~.
Tanken 135 ' ' e
det egna hemmet skjuter han tills vidure undau.
Men (let fir jnst i prBstg&amp;den, [lit han kommer som adjnnlrt, han f i r kiinna hvad det 5ir att vara %andras barn D.
Det modwliga hjiirtat han liingtat ~ f t e r fanns endast for de egna fauoiljemedlemmarna.
Ha11 ficlr st; utanfiir.
Denna sida af koinlig sjalfviskhet iir ingalunda ovadig p i v5r jord och iir hiir sannt tecknad; vi Irliqna dtlt varmastc medlidau (k incd detta stackam x nndras barn D.
() fverdriftor f ijrekomma dock i be- riittelsens yttre anordningar.
Det iir ~ i i l t. es.
bra o~mnolikt, ntt en svenslr priistfru, hon mB nu for iifrigt vara huruditn sonr helst, icke ens liter duka for en nykornme~~:: djjunkt.
Som ctt slags moti- vering for hennes sjiilfviskhet fS vi vidurc veta, ntt hon !&gt;var liemnla i latinet och att hon talnde fyra, fem spr5k och at,t bon varit liira- rinna i en flickslrola~.
J a g tror, att allt detta har bra litet med hennes sjglfviskhet att gora.
Den i kvantitativt hiinseende mest hetydande bertittelsen fir ~Styfrnodern)) - den upptager niistan en tredjedel af boken.
XQot storre viirde kunna vi l i k ~ i i l ej tillmiita den.
Den 18.iiriga Siri iir fader- och nloderlos och diirtill fnttig, s l att hon lniiiste forsijrja aig sjiilf.
Hon annonserar i Idnn - Inen hon kan cj antaga nligon af de platser, som erbjudas henne; arbetet iir fiir tungt, och i stallet gifter hon sig med galnle farbror Z., diirtill nppmanad af sin moster.
Hennes styfson &amp; r en ung, ~lskriird kandidat och s l iir konflikton fiirdig.
De b&amp;de .nnga bli fojiilskedc i hvarandra, men dB Kiri miirker detta, vaknar ocksH henues plikt.kiinsln: hou vill icke vium egen lycka genom att krossn en annans.
Eon forblir sin m: m trogen och inverkar ocksd foriidlande p5 sin styfson.
Allt dettn iir vackert skildradt, men vi fQ aldrig nigon iijupare sympati for Siri.
Hon, som Br sH etiskt ut.r.ecklad vicl berattelsens slut, hvarfiir iir hon i biirjan sA riidd for arbete, Ibt vara ett strifsamt arbete, att hon foredrar att gifta sig lned den gamle mannen, som hon t ?j iilslrar?
* Att arbete knn skiinka kviunor lycka, tgckes fiir iifrigt vara nlgot, som forf.
ej har l i t t att tro 114.
Siri iir ocksfi SegHfvad med ovanligt litet instinkt.
har visserligen kastat ett mycket vackert skimmer ofver lorhAllandet mellan den unga styfmodern och hennes styfson - men det iir f r t n forsta borjan bra erotiskt; Bet borde Siri h a kant.
Unga kvinnor brnka i det fallet varn finkiinsliga.
Hon iir otroligt naiv.
- I ~ G u l d och griina skogarz hdller nclen lilla lontagerskan~, som masserar den rika friherrinnan, 1&amp;uga, mora- liska tal fiir baron Gosta, hvilka him bestimdt ej hijrt pH, om talarinnan ej rarit ung och vacker.
Denna beriittelve iir otvifvcl- alrtigt en bland de s ~ n g a s t e, lilrsom: .Litet telepati~ iir bra iifvcr- splind och onaturlig.
F6rf: s religiiisa lif&amp;lrdduing framtriiiier i flere a£ skissema.
Klnrust och ~-ackrnst i l ~ ~ i i t t e l s e: .Diillrd.-.
n 1) ct Br endast och alleauet fiirlitandet; pi (; uds I~arniliii~.t.ighet, soul ger deu skuldbelastade lrvinnan mod ntt st!
cliitleli i ansiktat.
Ut till lelz!
Flickonaas 4+ jii-P~ftde7ca-r., hams tallde a f .I; 147.
Alcmznrk.
De lekm, som forf.
af donna lilla bok upptagit 8ro dels gamle val lriinda, dels nyare inforda f r h Tyslrland, England och Am erilw.
Fors~; a afdelningen ianehiller boll-lelrar ined liten, f y lld hand- boll utan slagtra.
Forut lrtindn bland dessa Bro boll-st&amp; och vagg- park, daremot ar piirk-tennis en ny flicltlek, som bestk i el1 for- ening sf p * k- och lawn-tennis.
Denna nya lek torde kanske, dels till foljd af billigme lektyg &amp; n lawn-teunis, och dels diirfor att storre massor salntidigt knnna da.ri deltaga, hafva framtiden for sig.
Andra afdelningen innehiiller lekar ined liten fylld bandboll, drifven med rodslrap.
Hiis Br npptagen den mycket roande leken)) sot och suru sarnt dess variant boll med m h g s ntewiil, dessa motsvara nog de i Tyslrland rnyclret brnlrade Scbleg-ball ocli Ball mit Freistiitten.
Hiir ~ipptages Mven fjbderboll och lawn-tennis, dessa bora dock sparsamt anviindas af flickor i uppv&amp;xt&amp;ldern, ty genom lnyclret och ensidigt handterande af ra.ketten i hoger hand npplrommer for veka ryggar snedhet.
Tred je afdelningeu inn ehHller le1ca.r riled stor uppblhst s. k. fotboll, dessa ' iiro lnycket lampliga lelrsr for flickor, 0111 cle ofvas viixelsicligt.
Glgdjande iir att se, att forf.
i denna beskrifning ofver jaktboll forordar att leken skall ske oinviislande till venster ocli hoger, hvilket iir en betydlig fohiittring af ssmma lelr beskrifven .i en af forf.
tidigare utgifven npplaga af) &gt;Ut till lelr}).
Korgholl (.Lhsket bell) Br en amesilrsnsk leli, soln sistlidne solnmas inkom till Sverige.
I hostas 1ar denua lels, Irorgboll,.
sum mecl fordel pral-rtiserats i Dsnmark, &amp; fven vunnit insteg i Sundsvslls 15iroverk for flickor.
De sistn afdelningarna inneh6lln viil kiinda spl-inglekar sHsom)) tag fattn, wlsappas om hBlet}), ~ t v &amp; sl&amp;r den tredje)) o. s. v. ' saint ~frilogp *, hvillzen sistniimnda lek a£ gsmrnalt i Sverige iir kind under namn af afriliipning&gt;) och motsvarar tyskarnas ~Barlanf D.
Af fijrfattarena forord till boken, kan man diiista, o m den - s t&amp;ndp~mkt, han intager till lrroppsofningar i callmBnhet.
Han forordar visserligen motion for vhra flickor, men hall yttrar sig liiugre fram i s m m a forord beklagnlde ofver ntt flick- skolan sWil som gosslrola~i blifvit)) pAlngd)) den lingslca gyinns- stilreu.
Detta bevisar, att forf.
ej forstgr densamma.
Vikten for flickan af en rgtt ordnacl gymnastilz s&amp;soin motvikt mot ett ensidigt och stillasittande arbeto tyclres s&amp;ledes ej fullt a£ forf.
vara insedd.
Gymnastikens uppgift a t t lrorrigera afvilrelser: i rgggradspelaren och upparbeta brostkorgens rorlighet, SO att diirigenom biittre ut- rymine vinnes for iidlare organ, kan aiiazligen ej nog framh8llas.
, Ling hann ined mycket, dock icbe med allt.
' Han var ej ~lelrledare)) enligt nuticla begrepp cliiroln, isten n i r den gamle besiilrte gynina- stiliofuingarna floclrade sig gosssrna Bul: rancle omlrriug honom, och
han ordnade dem dH ofta till lekar, och dsltog sjdf diiri med ung- domlig liflighet.
till flickornas friluftslekar framhaler med riitta i sitt forord singens betydelse sisom vackande, stiirkande och gladjandt!
element och sager att sbglekar.
~ a r o helt enkelt en nationell skatt, som vi ej hafva rid att forloras.
netta ar en stor sanning.
Den soln varit i tillfdle att iakttaga de tyslra danslekarna for flickor,.
lcan vma stolt ofver v i m egna vackra mingsidiga lekar med sing.
Ling skrifver om ~ d e s. k. s %ngrorelserna&gt;&gt;, att dessa ~ h a f v a begagnats ej blott i forntiden ntan afven af de beromdaste peda- goger och sedan af fortjante gymnaster.
Rostens bruk dari Hr medel forniimligast liknande i detta afseende de pliigseder, som i v h t gamln mi3 kallades D kviidedansar~, erinrande om metrikcns tilliimpning.
Afsikten iir att rorelsernos fonrl, q t n z, ntelorlie~t, or (7tva skola samverka i lika renhet.))
I Stockholm har sedan lPng tid fiirtjtinte gymnastiklarare.
och liirarinnor, s o l.
haft s8ngf6rmHga ocli intresse for saken till barnens glHdje och uppnluntran nzligon gang anviindt en del af dessa vackra gamla danslekar med sHug.