Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag vågar således föreslå att Rikets Höglofliga Ständer behagade anslå Sex Tusen R:dr R:mt till införskrifning och uppköp samt stationering på Gotland af 50 stycken får af den härdiga och välkända, i Skottska högländerna förekommande s. k. ■»Black faced» får-racen, från hvilken stam djuren skulle vidare spridas till lämpliga delar af ön.
Den begärda summan för ändamålets vinnande är ytterst ringa och torde för provinsen Gotland desto heldre böra tillerkännas, som ön i sin mån fått kon - Motioner lios Ridderskapet och Adeln 1865.
N:o 39. 85 tribuera till de många millioner, som på sednare åren anvisats till företag, hvilka obetydligt kommit henne till godo.
Om remiss af denna motion till vederbörligt Utskott anhåller jag vördsammast.
Stockholm den 11 November 1865. A. Löfwenborg.
Af Friherre Cederström, Rudolf, angående beviljandet af ett anslag å 500,000 R-.dr till uppförande af en byggnad innehållande boställsvåningar för samtlige Statsråden.
Ett ärende, som redan under nuvarande tidsförhållanden, visar sig angeläget, och, derest en sådan förändring i vårt samhällsskick, sorn åsyftas genom Kongl.
Maj:ts nådiga Proposition af den 5 Januari 1863, angående National-representationens ombildning, skulle kunna vinna godkännande af Rikets Ständer, blefve dubbelt nödvändigt, torde af nedan tecknade anledningar förtjena uppmärksamhet vid innevarande riksmöte.
I samma mån fordringarne på öfverlägsna egenskaper hos den högsta rådgifvarepersonalen stegras, föreskrifver också billigheten, att dessa embetsmäns ställning tillgodoses.
I öfverensstämmelse med dessa åsigter hafva ock Rikets Ständer, dels medelst löneförhöjning, dels genom boställsersättningsmedel, förbättrat ifrågavarande platser.
Men skulle, i händelse af nådiga Propositionens framgång, riksdagar årligen komma att sammanträda, lära den vexelverkan mellan Styrelse och Folk, som deraf förutsetts blifva en välgörande följd, sannolikt här, likasom i andra länder, derjemte åstadkomma ett tätare, fullständigt ombyte af Konungens rådgifvarepersonal än som hittills vanligen egt rum.
Sakens beskaffenhet torde ock då fordra ett skyndsammare verkställande af beslutade ombyten, så att de uti Konungens
Råd inträdande utan dröjsmål må komma i den ställning, en så upphöjd embetsman bör i alla afseenden åtnjuta.
Det vore obilligt, att ej säga oskäligt, om, vid påläggandet af så ansvarsfulla befattningar, dermed äfven förenades anspråk på betydliga uppoffringar af enskilda medel, eller om brist på sådana skulle understundom förhindra Statsråds-embetets öfvertagande af personer, som dertill egde 86 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865.
N:o 39. de mest framstående egenskaper och som uppbures af allmänna förtroendet.
Detta syftemål har afsetts genom de nu till vissa
Departements-chefer upplåtna bostadsvåningar, och genom de till de öfriga utgående ersättningsbelopp.
Men af enahanda orsak synes
Staten böra bekosta ej allenast lämpliga bostäder åt besagde höge embetsman, utan äfven våningarnes förseende med möbler och öfriga erforderligheter, så att, vid en Statsråds-ledamots afgång och en annans inträde, våningen kan efter få dagar lemnäs af den afträdande och intagas af den efterträdande, utan några betydliga enskilda kostnader eller förluster.
Men att allenast till Departements-chefer inskränka dessa förmåner, på sätt hittills skett, synes ej fullt öfverensstämma med billighet och rättvisa.
De öfrige rådgifvarne dela med de förstnämnde mödor och ansvar.
Om de båda Statsministrarne är här emellertid icke fråga, enär de redan äro tillgodosedda med förmåner, utöfver de för Statsråden afsedda.
Plats för nödig byggnad, närbelägen hufvudstadens medelpunkt, och i alla afseenden behaglig, finnes att tillgå invid Operahuset och Norrström, tillräcklig för uppförande af en byggnad, inrymmande statsråds-boslällsvåningar med alla behöfhga lägenheter för hushåll och familjer.
Möbleringen bör vara fullständig, enkel, varaktig, samt tillika smakfull, sådan den nu för tiden fullkomligen väl kan af våra inhemska tillverkare utföras.
Att den nyss omnämnda platsen för ögonblicket är upptagen för Industri-expositionens behof, men blott under loppet af nästkommande års sommar, och således för ett tillfälligt, snart öfvergående ändamål, synes ej lägga hinder för framtida användandet på sätt här blifvit framstäldt.
Under förutsättning, att 10,000 R:dr för hvarje vånings iordningssättande till inredning och möblering torde förslå, får jag vördsamt föreslå, att Rikets Ständer må till Kongl Maj:ts nådiga disposition ställa en summa af Femhundratusen R:dr R:mt, att, för uppförande af en byggnad af sten, innehållande bostadsvåningar för samtlige Statsråden, samt för dessa våningars ändamålsenliga möblering, låta använda; med nådig föreskrift för vederbörande, att anslaget ej må öfverskridas.
Om remiss till Stats-Utskottet af denna motion anhålles vördsamt.
Stockholm den 11 November 1865. R.
Motioner hos Ridclerskapet och Adeln 1865.
N:o 40. 87 N;o 40.
Af Friherre Cederström, Rudolf, om vidlagande af åtgärder för beredande af lättnad i mynt-cirkulationen emellan de förenade rikena.
Olikheten uti myntväsendet, är en olägenhet för den dagliga handelsgemenskapen emellan de båda förenade rikena, äfvensom för de resande, hvilka från ettdera af dem vilja begifva sig till det andra, i synnerhet uti gränsorterna, der vexlingskontor icke gerna kunna finnas.
Ömsesidiga förluster och svårigheter, man och raan emellan, uppstå häraf, om än ingendera vill visa den andra någon oginhet.
Svenska penningar äro ej gångbara uti Norge och de Norska ej i Sverigé i allmänna rörelsen, fastän de lätt kunde vara det, om hvar och en egde tillfälle att med det andra rikets mynt betala hvad honom åligger att till stats behofven i utskylder eller utgifter utgöra.
Att bringa de båda rikenas mynt till fullkomlig enhet, är troligen en fåfäng önskan.
Icke vill man i Sverige frångå det fullständiga decimal-systemet, och icke vill man uti Norge gå Sverige till mötes uti en sak, som så mycket ingriper uti hvars och ens gamla vanor.
Åtminstone skulle lång tid förflyta innan en sådan förändring blefve med bifall antaglig af Norska nationen.
Deremot synes det lätt att snarligen undanrödja de flesta olägenheterna af detta förhållande, om utväg beredes uti hvartdera riket, att der använda brödrarikets mynt utan besvär att uppsöka vexlare, och utan omgång eller förlust vid dermed skeende utbetalningar.
En sådan säker utväg vore, att låta Norska Speciedaler och deremot svarande sedlar utgifna af Norges Bank emottagas uti Svenska Statsverkets uppbörd och uti alla allmänna kassor, äfvensom uti alla de våra inrättningar, der taxor finnas bestämda af Kongl. Maj:t eller af vederbörande auktoriteter, lika väl som Svenska penningar, dock efter deras värde i förhållande till dessa; samt, att det i Norge medgåfves full reciprocitet i detta hänseende.
Liqvid emellan de båda rikena kunde lätt och säkert ske, om i Sverige Rikets Ständers Bank emottoge Norska Speciedaler och Norges Banks sedlar efter deras verkliga värde i jemförelse med Svenska Riksdaler, samt derefter utbytte de sålunda in flytande Norska sedlarne uti Norges Bank mot silfver eller vexlar, samt att Norska Rikets Statsverk likaledes antingen omedelbarligen hos Sveriges Rikets Ständers Bank utbytte influtna Svenska penningar mot silfver eller vexlar, eller läte sådant ske genom Norges Bank. 88 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865.
På det att nuvarande i sanning besynnerliga förhållande måtte de förenade rikena emellan upphöra, föreslår jag: 1:0 Att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes bereda den lättnad uti mynt-cirkulationen emellan de båda förenade rikena, att det ena rikets gällande mynt emottages uti det andra rikets uppbörd och allmänna kassor, i förhållande till hvartdera myntets verkliga silfvervärde, samt att det ena rikets mynt får, uti enahanda förhållande, användas vid liqvider uti det andra riket hos alla de statsinrättningar af hvad namn de vara må, der afgifterna utgå efter af Kongl. Maj:t elier af vederbörande auktoriteter fastställda taxor; äfvensom att Kongl.
Maj:t täcktes, till rättelse härvid, låta upprätta jemförelsetabeller öfver Svenska och Norska myntens värden sins emellan. 2:0 Att Rikets Ständer åt sina Fullmägtige uti Banken och Riksgälds-konloret uppdraga, att, när Kongl. Maj:ts nådiga bifall till ofvanstående anordning vinnes, vidtaga de åtgärder, som äro nödiga och ändamålsenliga för obehindrade emottagandet uti underlydande kontor och kassor af de Norska myntslagen, samt för dessas utbytande mot sådan valuta, hvaraf Rikets Ständers Banks fonder hittills bort utgöras.
Om remiss af denna motion till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet anhålles vördsamt.
Af Friherre Rappe, Axel, om beviljande af ett anslag å 60,000 R:dr lill uppförande af ett nytt läroverkshus i Christianstad.
Uti 125 § af Stadgan för rikets allmänna elementarläroverk den 29 Januari 1859 finnes förordnadt, att hvarje lärohus bör vara så inrättadt, att det fullkomligen svarar mot behofvet; att lärorummen böra vara tillräckliga till antal och rymlighet, ljusa, glada, luftiga och anordnade med sorgfälligt afseende på lärjungarnes helsa samt nödig beqvämlighet vid undervisningen; att, derest ingen af lärosalarne skulle vara nog Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865.
N:o 41. 89 rymlig att kunna begagnas vid offentliga förrättningar eller till samlingsrum för hela läroverkets ungdom, lärohuset jemväl bör vara försedt med en större sal för sådant ändamål; samt att rum till inventariers, instrumenters och öfriga tillhörigheters förvarande äfven skola finnas att derinom tillgå.
Innan jag går att visa, det lärohuset för högre elementarläroverket i Christianstad i ingen mån motsvarar ofvananmärkta lagstadgade fordringar å beskaffenheten af ett lärohus och att derföre uppförande af nytt sådant derstädes är af högsta nöden, för vinnande af hvilket ändamål jag vågar påkalla Rikets Sländers deltagande, må det tillåtas mig att meddela en kort historik om tillkomsten af nuvarande läroverksbyggnad, hvilken invigdes den 3 Maj 1835.
Sedan det gamla skolhuset redan år 1812 befunnits obrukbart, bildades år 1830 en så kallad skolförening för uppförande af nytt lärohus, hvilket ansågs böra inrymma såväl lärdomsskolan, som stadens lancasterskola.
Då lärdomsskolans gamla byggnadsfond 474 R:dr, var otillräcklig, utfärdades subskriptionslistor för tecknande af bidrag till den nya byggnaden.
I sådant afseende tillsköto stadens innevånare 2,925 R.dr 32 sk. och inoevånarne å landsbygden 258 R:dr 7 sk.
Genom nådig Skrifvelse den 25 Februari 1832 godkände Kongl. Majit den föreslagna föreningen emellan lärdoms- och folkskolan, stadfästade uppgjord ritning till det nya Skolhuset samt beviljade ett anslag för dess uppförande till belopp af 3,000 Ridr, att utgå af Lunds stifts allmänna byggnadskassa; hvarefter Kongl.
Majit genom nådigt beslut den 26 April samma år förordnade, att nämnda kassa skulle med ytterligare belopp, 5,000 Ridr, bidraga till uppförandet af det nya skolhuset.
Förestående upplysningar, hvilka äro hemtade ur ett af framlidne Biskopen öfver Lunds stift, Doktor Wilhelm Faxe, vid nya skolhusets invigning den 3 Maj 1835 hållet och sedermera till trycket belordradt och här bilagdt tal, sid. 35 och följande, litt. A, gifva vid handen, att kostnaderna för det nya lärohusets uppförande uppgått till sammanlagdt belopp af 11,657 Ridr 37 sk., allt Banko, eller 17,486 Ridr 72 öre R:mt.- Antalet af lärjungar vid lärdoms- och apologist-skolan utgjorde den tiden 75 och af lärare 6, af hvilka rektor och tre lärare fingo boställsrum i lärohuset.
Två rum derinom blefvo upplåtna till bostad åt lancaster- eller folkskoleläraren.
Då Christianstads förenade lärdoms- och apologistskola år 1856 utvidgades och omsider upphöjdes till ett högre elementarläroverk med fullständig undervisning på såväl den reala som klassiska bildmngslinien, måste lancaster- eller folkskolan förflyttas till stadens fattighus.
Dess förut begagnade lokal uppläts åt elementarläroverket och i utlösen derför erlades till staden af stiftets byggnadskassa 9,000 R:dr R:mt Sedermera år 1858, enär elementarläroverket tarfvade än större utrymme, upplälos till lärorum ej mindre de trenne lärarnes vid elementarläroverket boställsrum, utan äfven de dittills af lancasterläraren begagnade tvänne rum.
Den elementarläroverket dymedelst beredda fördel att få förfoga öfver sistberörda två rum vanns på bekostnad af staden, Bih. till R.
Prof. 1865 & 1866. 11 Sami. 1 Afd. 12 90 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865.
N-.o 41. hvilken, på sätt bilagda utdrag af det inför stadsfullmägtige i Christianstad den 13 sistlidne Oktober hållna protokoll under § 4, litt. B., utvisar, åtog sig att bekosta ersättning för hyra af bostad åt folkskoleläraren med ett årligt belopp af 300 R:dr, motsvarande, efter ränta af 5 för 100, ett utlösningskapital af 6,000 R:dr R:mt.
Derjemte hafva stads-och garnisonsförsamiingarne i Christianstad vid kyrkostämma anslagit 30,000 R:dr för uppförande af ny folkskolebyggnad i stället för den till elementarläroverket afträdda lokalen, hvarför i utlösen erhölls, på sätt ofvan är nämndt, endast 9,000 R:dr.
Ehuru elementarläroverket sålunda beredts rättighet att ensamt och uteslutande förfoga öfver lärohuset, hvari funnos och finnas nio läsrum, biblioteksrum, samlingssal, rektors af 6 rum, tambur och kök bestående bostäilsvåning samt två af läroverkets vaktmästare begagnade rum; befanns dock utrymmet på långt när icke motsvara behofvet.
Läroverket var och är nemligen, enligt lag, fördeladt i sju klasser.
De tre öfversta af dessa, eller den femte, sjette och sjunde, hvilka äro tvååriga, borde vara fördelade i två afdelningar.
De fyra nedre klasserna och de tre högres sex afdelningar erfordrade således tio läsrum.
Men i berörda sex afdelningar samt tredje och fjerde klasserna borde lärjungarne i flera läroämnen undervisas på skiljda linier, den klassiska och den reala; och de åtta reala afdelningarne erfordrade minst tre så kallade utdragsrum, hvadan läroverket gjordes behof af minst 13 läsrum och derjemte af särskilda rum för inrymmande af bibliothek och andra samlingar.
Afseende å dessa förhållanden föranledde flere enskilde Riksdagsman att vid 1862 —1863 års riksdag väcka motioner om statsanslag för uppförande af nytt lärohus; men dessa motioner afslogos.
Sedan Landshöfdinge-embetet i Christianstads län vid 1863 års landsting med samma län, på sätt bifogade utdrag af det inför landstinget förda protokoll den 24- September 1863, litt. C., utvisar, till landstinget hemställt, att landstinget ville anslå medel såsom bidrag till uppbyggande af nytt lärohus; men detta ärende uppskjutits till 1864 års landsting, blef läroverkets behof af större utrymme så trängande, att läroverks-kollegium måste utom lärohuset förhyra två rum till lärosalar, emot årlig afgift af 200 R:dr R:mt.
Vid 1864 års landsting afslogs Landshöfdinge-embetets ofvanberörda hemställan på skäl, som finnas upptagna uti landstingets bilagda protokoll den 29 September 1864. litt.
D. Sådant oaktadt förnyade Landshöfdinge-embetet sin hemställning vid innevarande års landsting; men, enligt hvad hosgående protokoll den 28 September innevarande år, litt. E., gifver vid handen, blef samma hemställning ånyo afslagen.
Emellertid hade, på sätt närlagda utdrag af det inför stadsfullmägtige i Christianstad den 13 sistlidne Oktober hållna protokoll under § 3, litt.
F„ innehåller, läroverks-kollegium måst för undervisningens fullständiga och lagenliga ordnande förhyra ytterligare tvänne lärorum; äfvensom tillgripa vaktmästarens tvänne boställsrum för inrymmande af läroverkets fysiska och kemiska samlingar och i stället ål vaktmästaren hyra bostad utom lärohuset.
— Genom medel, som landstinget och staden Motioner hos Riddersltapet och Adeln 1865.
N:o 41. 91 redan anslagit och staden till ett belopp af 264 R:dr 58 öre antagligen kommer att ytterligare anslå, har åt läroverket, hvilket sjelf saknar medel att bekosta ifrågavarande hyresafgifter, beredts och beredes möjlighet att under de tvänne nästkommande åren 1866 och 1867 bestrida de för fortfarande rättighet att begagna de hyrda lägenheterna nödiga utgifter.
Men det är ovisst om och knappt troligt att landstinget och staden vidare bevilja anslag för bestridande af hyresafgifterna.
— I sådant fall inträder fÖV läroverket, hvilket för närvarande räknar 270 lärjungar, den sorgliga nödvändigheten att öfvergifva de hyrda lägenheterna och sammankrympa inom det trånga lärohuset, hvars otillräcklighet i afseende å rummens såväl antal som utrymme jemväl blifvit vitsordad af den efter slutad årsexamen med läroverkets lärjungar innevarande år församlade examenskommission, enligt hvad dess bilagda protokoll den 10 sistlidne Juni, litt. G., utvisar.
Af stadsfullmägtige i Christianstad komiterade personer hafva föranstaltat om uppgörande af ritningar till nybyggnad af lärohus och förslag å kostnaderna derför, hvilket förslag, slutande sig å 76,959 R:dr 27 öre, härhos i afskrift bifogas, litt.
Med öfverlemnande af dessa handlingar hafva komiterade hos högvördiga domka pitlet i Lunds stift anhållit, att domkapitlet ville hos Kongl. Majit göra underdånig hemställan om nådig Proposition till Rikets nu församlade
Ständer rörande anslag till byggnadsföretagets fullbordande; och domkapitlet lärer ock, med insändande till Kongl. Majit af ritningar och kostnadsförslag, gjort underdånig hemställning i nyssberörda syftning; men Kongl. Majits till Rikets Ständer aflåtna nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof innehåller icke någon framställning till Rikets Ständer uti ifrågavarande ämne.
Enligt den hos Kongl.
Majit af domkapitlet förordade byggnadsplanen skulle en del af nuvarande byggnaden qvarstå och denna del inrymma i öfra våningen rektors bostad och i nedra vaktmästarens rum jemte flera lärorum.
Hos stadsfullmägtiga i Christianstad har, på sätt förut åberopade protokoll den 13 sistlidne Oktober utvisar, blifvit väckt motion att stadsfullmägtige ville, sedan uppskattning till fulla värdet af berörda del skett, anslå ett mot samma värde svarande penningebelopp såsom bidrag till den nya byggnadens uppförande.
Derigenom kunde staden anses hafva tillöst sig ifrågavarande qvarstående byggnadsdel och dymedelst fullgjort den i 128 § af läroverksstadgan fastställda skyldighet att bekosta embetsgård för läroverkets rektor.
Af hvad jag nu haft äran anföra och styrka torde behofvet af den föreslagna nybyggnaden med oafvislig nödvändighet framgå.
Stiftets byggnadskassa, hvilken, enligt lag, bör bekosta byggande af lärohus, saknar de för ifrågavarande byggnad erforderliga tillgångar, helst den har att bidraga till underhållande och byggande af tio elementarläroverkshus.
Läroverkets till följd af Kongl. Brefvet den 11 December 1862 bildade enskilda byggnadsfond, hvilken för närvarande utgör 2,925 R:dr och har att framgent, så länge föreskriften om de terminliga afgifterna af lärjungarne qvarstår, påräkna en årlig inkomst af omkring 1,500 R:dr, är alltför obetydlig att med - 92 Motioner hos Riddershapet och Adeln 1865.
N:o 42. gifva företagande af byggnadsarbetet, hvilket, om det skulle grundas ensamt på denna fond, komme att fördröjas åtskilliga årtionden.
Staden Christianstad, som upptagit ett lån å 600,000 R:dr för anläggande af jernväg emellan staden och Hessleholm, är så djupt skuldsatt att från densamma icke är att påräkna något bidrag utöfver hvad som kan anses motsvara dess skyldighet att bekosta rektors embetsgård.
Christianstads läns landsting har tvänne gånger skjutit denna fråga från sig; och båda dessa kommuner, staden och länet, äro dessutom icke lagligen förpligtade att bekosta uppförande af elementarläroverkshus.
På dessa grunder och under förutsättning, att staden Christianstad anslår ett mot värdet af den qvarstående gamla byggnadsdelen svarande penningebelopp, hvilket, tillsammans med läroverkets enskilda byggnadsfond, antagligen icke kan komma att öfverstiga 16,959 R:dr 27 öre, vågar jag föreslå: att Rikets Ständer, som vid flera förutgående riksdagar anslagit medel för likartade ändamål, ville bevilja ett statsanslag af 60,000 Riksdaler till uppfö , rande af nytt läroverkshus i Christianstad.
Med förbehåll af rättighet för mig att framdeles få meddela besked om det be slut, stadsfullmägtige i Christianstad uti den på deras åtgärd beroende fråga kunna fatta och med upplysning, alt ritningarne till det nya lärohuset blifvit af domkapitlet till Kongl. Ecklesiastik-departementet insända, får jag anhålla, att denna motion måtte till Stats-Utskottet varda remitterad.
Axel Rappe.
Af Herr von Strokirch, Jean Paul Fredrik Otto, om ändringar i gällande förordning angående vilkoren för bränmns tillverkning.
Frihet att utan väsentliga, på förhand lagda hinder bereda sig inkomst af penningar, arbete eller jordbruksprodukter utgör numera för hvar och en en dyrbar tillhörighet.
Maj:ts nådiga Förordning af den 18 December 1863, angående vjlkoren för bränvins tillverkning, utesluter dock i viss mån härifrån alla dem, hvilka idka denna handtering, enär nämnda förordning föreskrifver endast vissa tider af året, då bränvins tillverkning får ske, äfvensom särskilda bestämmelser om ett högsta tillåtna tillverkningsbelopp under ett dygn, samt om s, k. öfver- och under-bränning, m. m.
N:o 42. 93 Anledmngarne till dessa föreskrifter kunna vara mångfaldiga, men torde ega sin hufvudsakliga orsak i farhågan att, derest de i lagen ej förefunnos,' svårigheten och kostnaden i och för kontrollen af varutillverkningen skulle blifva förstora, äfvensom i bemödandet, att genom hämmande åtgärder försvåra tillverkningen i afsigt att förmedelst varans fördyrande förekomma dess missbruk; för nämnda föreskrifters bibehållande under de sednast förflutna åren saknas ej heller skäl vid minnet af de fordom så talrika mindre brännerierna, men sedan dessa numera upphört och då bränvinstillverknmgen alltmer visar benägenhet att antaga formen af fabriksnäring samt när, enligt hvad erfarenheten visat, dessa föreskrifter ej heller förmått under den sednare tiden i någon nämnbar grad förminska beloppet af tillverkningen, som hållit sig omkring 1 4 å 1 5,000,000 kannor om året, hvilka i anseende till försvårad utförsel ur riket, måst till största delen här i landet förbrukas, så torde ej samma skäl för vi dare bibehållande af dessa föreskrifter kunna med fördel anföras, utan torde, till gagn för såväl det allmänna som den enskilde, rättigheten att tillverka bränvin hädanefter böra, med skyldigt afseende fästadt på förekommande af missbruk, sättas i jemlikhet med hvarje annat lofligt förvärf.
Med stöd af hvad sålunda blifvit anfördt, vågar jag vördsamt föreslå att, med upphäfvande af gällande föreskrifter, det må stadgas: 1:o Tillverkning af bränvin vare, under kontroll och mot erlagd tillverkningsskatt, tillåten under hvarje tid af året och vare en oafbruten månad den kortaste tid, hvarunder en bränvinstillverkare eger att sig af denna rättighet begagna. - 2:o Lägsta tillåtna tillverkningsbelopp under ett dygn vare 300 kannor. 3:0
Skatt för bränvins tillverkning skall utgå med lika belopp och efter en och samma beräkningsgrund för hvarje tillverkad kanna. 4:0
Vid bränvins utförsel ur riket må tillverkaren eller bans rätts innehafvare från Statsverket återbekomma tillverkningsskatten.
De förändringar af förordningen i öfrigt, hvartill ofvanstående föpslager kunna föranleda torde af vederbörligt Utskott vidtagas.
Fredrik von Strokirch. 94 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865.
Af Herr Dalman, Wilhelm Predrik, om ändring i lagstadganden rörande bysätlning.
Då genom en förändrad och redan i verket trädd konkurslagstiftning der tillräckliga utvägar blifvit beredda för att, ulan något särdeles besvär eller omgång, förmå en tredskande gäldenär att uppgifva sina tillgångar, torde tiden vara inne att äfven afskaffa det både förhatliga och ändmålsvidriga tvångsmedel, som för sådant ändamål qvarstår i vår lagstiftning, nemligen bysättning, en qvarlefva från de nu lyckligtvis försvunna tider, då fordriogsegares rätt till gäldenärens egendom förblandades med rätt öfver hans person.
Af sådan anledning och med hänvisande i öfrigt dels till Lag-Utskottets Betänkande i ämnet, N:o 41, vid 1860 års riksdag, dels till Rikets Ständers vid samma riksdag till Kongl.
Maj:t i underdånighet aflåtna skrifvelse, N:o 176, anser jag mig böra motionera, att, i öfverensstämmelse med det af Ridderskapet och Adeln, Borgare- och Bonde-Stånden vid nämnda riksdag fattade beslut, Rikets