Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men då man ansåg en låg recognitionsafgift vara ett alldeles oeftergifveligt villkor för inrättningens fortkomst och bestånd, heldst det icke är en hög pro* cent af ett litet cjuantum varor, utan en låg af en myckenhet, som bör bereda vinsten för inrättningen; så kunde på denna anmärkning icke afseende fästas; och då derjemte upplystes, att recognitionsafgiften blifver förhöjd till 1 procent, den skulle vara högre, än hvad som pä nederlagsorten erlägges, fanns deraf ett ännu ytterligare skäl, att i denna del förblifva vid hyad föreslaget blifvit.
Att tiden af tre år, inom hvilken ut* landningar, sorn ej egde fast egendom, likväl skulle anses berättigade till naturalisation, vöre för kort, och borde åtminstone bestämmas till feni.
Denna anmärknings riktighet erkändes, och beslöts tillstyrka den förändring uti de villkor, § för öfrigt innehåller: att för utländningar, som ej äro egare af fastighet, må naturalisation icke Be sv. och Ekon, Utsk, Betänkanden, 143c komma i fråga, förrän efter 5 års vistanda pä stället. 35:0
Att den föreslagna rättigheten, sorn för utländningar, hvilka å porto franco orten sig nedsatt, blifvit föreslagen, att åter fä utflytta, utan erläggande af de af gifter, sorn under namn af jus detractus vanligen ega rum, vore oriktig, emedan denna afgift vore att anse såsom en skälig ersättning för det skydd de njutit.
Denna anmärkning befanns vara grundad på en missförstånds snålhets.princip.
Det syntes klart, att om man vill befrämja capitalisters in flyttande, böra dem lemnäs säkerhet, att när som heldst kunna med sina capitaler åter utflytta; i annan händelse må man fåfängt hoppas deras ankomst.
Utvidgad handel finnes icke utom capitalen.
Capital, använ* da i handel, sprida allmänt välstånd i orten, och erlägga dymedelst i förväg de af anmärkaren, för Capitalens utförande äskade afgifter.
Dessutom kan ingen Författning i detta hänseende upprättas, så beskaffad, att icke den med lätthet kan eluderas; af sådan anledning fanns denna anmärkning icke förtjena afseende. 16:0
Att fri religionsöfning blifvit utsträckt till ailä religioner utan undantag, samt. att stambok kunde utgifvas till byggnad af annan än Luthersk kyrka.
Under de villkor, som den fria religionsöfningen blifvit föreslagen, befanns detta förslag stå i full - 1^33 Besil, ook Eken.
Betänkanden. komlig öfverensstämmelse med rikets Grund-» Jagar; och att det skulle utmärka en bestämd jnconseqaence, om Judar eller andra religionsbekännare skulle särskildt uteslutas fran en porto franco.
Hvad anmärkningen, rörande stambokens utfärdande beträffar, kunde ej anledning till denna Christliga förmaning linnas, annat än i anmärkarens mindre kännedom deraf, att Lutherska religionen är detsamma, som den rådande Evangeliska läran, hvilken ferm uti § bokstafligen är brukad, såsom ett villkor för stamboks erhållande. 17:0
Att det icke blifvit utmärkt till hvilken klass bland Rikets Ständer, Slitö skall räknas, såsom bestämmande dess. rättighet att deltaga i representationen.
Det befanns, att Slitö tills vidare skulle lyda under Wisby jurisdiction, under hvilken tid dess ratt att enskildt välja Riksdagsman, icke kunde komma i fråga, och att således frågan om stadens klassification för det närvarande v ore för tidig, och lämpligast borde uppskjutas, intilldess staden kunnat förse sig med egen Magistrat. i8.'o
Alt den kostnad, de uppgifne befäst• ningarne erfordrade, ani de ock icke för närvarande skalle tillskynda Statsverket någon utgift, dock likväl i framtiden skulle belasta detsamma, och ig:de
Att porto fransa inrättningen skulle befordra lurendrägeri och tullförsnillning Bcsv. och Ekon, JJtsk, Betänkanden, 14 33 på det öfriga Sverige; hafva, som det synes af Utskottets nu afgifne Betänkande, medfört det resultat, att pluraliteten inom Utskottet afstyrkt inrättningen, ehuru uti de9s förra Betänkande upplyst blifvit, i afseende på kostnaderne för befästningarne, att de af vinsten på inrättningen borde bestridas, och statens tullinkomster från ön vara försäkrade till
Ät medium af de tio föregående årens intrader; att, i afseende på lurendrägeri och tullförsnillning, alla från|Gothland ankommande fartyg, (torde böra benämnas farkoster) skulle vara underkastade samma controll och uppsigt, som utländske; att Sveriges fasta lands belägenhet, relativt till Gothland, i jemnförelse med fremmande länders grannskap, såsom Danmark, Preussens och Finnlands, gör uppsigten öfver från Gothland till Sverige ankommande vida lättare, än från de öfriga, och det så mycket mer, som Gottland, utgörande en Svensk province, styrd af Svenska autoriteter, är i alla afseenden underkastadt de controller, som kunna pröfvas nödige^ då deremot de omnämnde fremmande länder, som nära gränsa intill Sverige, i denna del äro uti ett alldeles stridigt förhållande; att således lurendrägeri eller tullförsnillning från Gothland tili fasta landet af Sverige, kan göras nära omöjlig; då deremot ioga grantier linnas för denna olofliga 1434 Besv. och Rhon.
Vtik, Betänk anden. handel från de fremmande kuster, sorn om» gifva oss.
På sådant sätt är frågan af Utskottet behandlad.
Jag öfverletnnar till Riksens Höglofl.
Ständer, att med den lugna pröfning, som utmärker ett fritt folks representanter, bedöma ämnet.
För min enskilda del, anser jag den föreslagna inrättningen vara af stor allmän nytta, och af ett i förväg oberäkneligt inflytande på Skandinaviens fullständighet, i det den genom ett ökadt välstånd, ökar försvarskraften så behöflig för constitutionella samhällen, heldst då de befinna sig i grannskap af ^mägtige souveraina stater.
Uti detta anförande instämde Herrar Grefve Posse, Friherre Ridderstolpe, Grefve von Rosen, von Törne, Gyllensvahn, von Voigel af Tannström, samt Prostarne Gren vidius, Kjellander och Tornander.
Ex Protocollo. A. Fryxell, Besy. och Ekon.
Betänkanden, 145§ N:o 201, Ankom ilen 27 Oct, 1323.
Betänkande, om utsträckning i seglationsfriheten mellan Blekinge och Skäne, O TI iksdagsFullmägtigen från Blekinge, vice Talmannen Jon Jonsson, har, uti Memorial, sorn från Hederv.
BondeStåndet blifvit öfverlemnadt till Ekonomiutskottet® åtgärd, anfört, att, ehuru Rikets Ständer, under sistlidna Riksdag, ovillkorligen tillstyrkta bifall å den Motion, som dä blifvit gjord om rättighet för innevånarne i Skåne och angränsande Skånska slättbyggden, att utbyta spannmål emot ved och andra skogsproducter, hvilka Blekinge kan åstadkomma, skall likväl Kongl. Majus
Nådiga tillåtelse för detta varubyte utfallit med en inskränkning, som icke är förenlig med motionens ändamål, enär det i Nåder blifvit stadgadt, alt större fartyg för vedutförsel eller afhemtning af provincens skogsprodueter icke få begagnas, än sådane, som endast kunna lasta j2 enkla famnar ved.
Af sådan anledning har Jon Jonsson derjemte hemstält, att den redan gifne tillåtelsen mätte utsträcka* i sä måtto, att far - 1436 Besv. och Ekon.
Betänkanden. tyg af hvilken drägtighet sorn beläst, hvilka kunna anlöpa de lofliga hamnar eller lastningsställen i Blekinge skärgård, hvarest utförsel a£ skogsprodueter får utöfvas, må kunna begagnas utan hinder af hittills gällande förbud.
Till denna frågas behöriga utredande, får Utskottet vördsamt upplysa, att, redan vid t8oo års Riksdag, Blekingska allmogens Full mägtfg i underdånighet anhållit, om Nådige tillstånd, att fritt och obehindradt få till Skåne utföra det skogsförråd, de kunde hafva att aflåta, hvilken ansökning förekommit till Nådig pröfning hos Kongl. Maj:t, som, under den 26 October 1804, under vissa föreskrifne viilkor, hvaribland det, att för ved endast sådana fartyg linge nyttjas, som kunde draga 12 enkla famnar ved, i Nåder tillåtit ej mindre Blekingska allmogen, att till Pukaviks lastageplats i Listers härad nedföra ved och redskapsämneu af al, björk, bok, ask och asp, med rättighet, att dessa varor till allmogen i Ingelstads och Jerrestads härader nedtrausportera och aflåta, än äfven allmogen i sistnämnde härader, att från allmogen omkring Pukavik tillhandla sig för eget behof timmer- och byggnadsämnen, dock icke af ek; men deremot, och då den af allmogen i Blekinge begärde oinskränkte transport- och salurättighet ansetts kunna medföra skadliga följder, ej ftinait skäl, att dertill lemna Nådigt bifall.
Betänkanden. »437 Derefter hade, vid den nr 1812 hallna Urtima Riksdag, allmogens Fullmägtige från Bräkne härad i Blekinge län, samt
Ingelstads och jerrestads härader i Christianstads län hos Kongl. Maj:t. gjort underd. ansökning, att utan hinder af hvad förenämnde Kongl. Resolution den 26 Oct. 1804 förordnar, få ifrån Jernaviks, Guaviks och Matviks lastageplatser inom Bräkne härad utskeppa ved, bräder, balkar, sparrar och läckter till Ingelstads och Jerrestads härader, samt derifrån till omförmälde lastags-platser afföra spannmål, i anledning hvaraf Kongl. Maj:t, genomNådig Resolution den 15 Sept. 1812, i Nåder förklarat: att i dan sålunda väckta fråga, om trävaru utförsel innehållet af Kongl.
Brefvet den 26 Oct.
1804 allt framgent borde tjena till efterrättelse.
Sedermera hafva Rikets Höglofl.
Ständer vid 1815 och 1818 årens Riksdagar förnyat enahanda, vid 1812 års Riksdag gjorde hemställan, hvaröfver Kongl. Majit, efter vederbörandes hörande, under den 31 Mars 1819, behagat förklara, att Kongl, Maj:t, med afseende å Rikets Ständers förnyade anhållan, velat i Nåder bifalla, att Blekingska allmogen ina, under innevarande år, och intilldess annorlunda förordnas, ifrån alla hamnar och lastningsplatser inom provincen föra ved samt byggnads- och redskapsämnen af alla träslag, utom ek, till alla inrikes orter, hvarvid, utan skyldighet alt å 1458 Besv, och Rhon.
Pietä nkanåcrl. skogsproducterne taga tullcammar förpassning, da controller skola noggrann! handhafva», sorn Kongl. Brefvet af den 26 Oct. 1804. uti dess 4. 5. 6, 8, it och 12 puncter föreskrifter, för den då rnedgifne utförsel af trävaror, från Pukaviks hanm i Blekinge till Ingelstads och Jerrestads härader i Christianstads län.
Till följe af hvad sålunda blifvit anfördt, lära Rikets Höglofl.
Ständer nogsamt inhemta: att, sedan den äskade seglationsfriheten imellan Blekinge och Skåne redan blifvit i Nåder bevill jad, kan föremålet för Utskottets åtgärd nu endast blifva, att pröfva beskaffenheten af den der annu gällande inskränkning, som innefattas i 4;de puncteö af Kongl. Brefvet den 26 Oct. 1804, nemi.
"Att till transporten sjöledes af ved och redskapsvirke från Blekingska sidan, farkoster af starre drägtighet, antili 12famnar* ved, icke få nyttjas, hvilket äfven bör iagttagas, om afherntningen verkställes af innevånarne från Skånska sidan.1'
Och som härvid hos Utskottet 1 öfvervägande kommit, huru som det är en vigtig angelägenhet, att den ena provincens alster må kunna fritt och obehindradt öfverlåtastill den andras behof, en angelägenhet, som inom detta land är så mycket mer erkänd, som staten använder stora summor, för att befordra en lifligare rörelse och afsättning af producter mellan Rikets pro - Eesv. och Ekon.
1439 Vincer, samt härtill kommer, att begagnande af större fartyg skall medföra en lindrigare fraktkostnad, och följaktligen bereda en större vinst vid sfeogseftecternas föryt* trande, anser Utskottet sig, på goda skäl böra tillstyrka Riksens Höglofl.
Stander, att i underd, anhålla, det i fråga varande inskränkning, i afseende på farkosternas storlek, måtte upphäfvas, samt Blekingska allmogen berättigas att afsätta sina skogsproaucter till alla inrikes orter, med egna fartyg, utan afseende på dessas större eller mindre drägtighet; dock finner Utskottet, till förekommande af missbruk, det villkor för denna rättighet böra fästas, att vid fartygs clarering, den Kronobetjent eller Uppsyningsman, som utfärdar fraktsedel, må, då detta sker, tillika aflemna ett dupplett exemplar deraf till Tullcammaren i districtet, för att derifrån ofördröjligen a£- sändas till fartygets destinations-ort.
Detta underställes härmedelst vördsamt Riksens Höglofl.
Stockholm den 18 Oct. 1823. ooooQooooe i44o Besv. och Ekon.
Antom den 27 Oct. 182g.
Utlåtande, i anledning af gjorda anmärk< ningar vid Utskottets, under N:o 80 afgifne Betänkande, rörande yrkad befrielse för Goth!ands hemmansegare, att underhålla last a gebryggor vid de på ön varande landthamnar, samt de för Tullbevakningen inrättade så kallade strandridare boställen.
Ridderskapet och Adeln, Vallöf!.
BorgareSlåndet samt Hederv.
BondeStåndet, har Utskottets förenämnde Betänkande blifvit återremitteradt med åtskilliga dervid gjorde anmärkningar, hvilka inom Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, samt Väl» lofl.
BorgareStåndet, öfverensstämma, och gå derpå ut, att Wisby stads rättighet, att till stadens enskildta behof uppbära och använda de medel, som erläggas af fartyg, hvilka besöka landthamnarne på Gothland, är lika så väl som Gothlands hemmansegares skyldighet att bygga och underhålla hatnnbryggorne, i äldre och sednare Kongl.
Resolutioner och Privilegier stadgad; att ej Bisv. och Ekon, Vtik, Betankanden.
1441 mindre Kongl. Majit uti 45 § af Resolutionen pä allmogens besvär den 9 December 1766, än Rikets Ständer år 1815, på förrberörde grund, afslagit Göthlanda alltnoges begäran, att antingen befrias från bryggornas vidmagthållande, eller ock till hjelp dervid undfå de hamn- och bropengar, Wisby stad eger uppbära; att till Wisby stads privilegier hort, det ali utskeppning af varor till utrikes ort endast finge ske från Wisby stad, genom derstädes bosatte och burskap egande handlande; att allmogens skyldighet, att underhålla lastagebryggorne vid landthamnarne och strandridareboställen uppkommit derigenom, att allmogen fått tillstånd, att äfven ifrån landthamnarne utskeppa varor till utrikes ort, med förbehåll, ett hvarken Wisby stad eller Kongl. Majit och Kronan skulle besväras med underhållet af de vid landthamnarne härigenom nödigblefne bryggor eller boställen för Tullbevakningen, eller staden lida någon minskning i dess af de trafiquerande skeppen hafde och påräknade intrader, samt att Utskottet på dessa skäl icke bordt föreskrifva dispositionssättet af i fråga varande medel, hvilka skola i Wisby stads allmänna cassa inflyta, och bland annat äfven användas till aflöning åt Magistratens och stadens tjenstemän. fiihang till RiksSt.
Trot!. 1ÖC3, fr.de Saml, N:r 91. *442 Besv. och Ekon.
Häremot har, inom Hederv.
Bondeståndet blifvit anmärkt, att Wisby stad icke skall ega någon rättighet till i fråga varande medel, och att Utskottets förslag, det st3ten skulle tillkomma öfverskottet af hvad som icke erfordrades till bryggornas underhåll, men allmogen fylla bristen, i fall sådan uppstod, syntes sakna all grund af rättvisa.
Hvad sålunda emot dec afgifne Betänkandet blifvit anfördt, har Utskottet tagit i öfvervägande, och finner, i följd af de stridige anmärltningarne samt då ännu är outredt, dels huru vida 1766 års Kongl. Resolution verkligen är öfverensstämmande med de för Wisby utfärdade privilegier, dels ock huru vida Göthlanda allmoge lagligen kan vara förbunden, att underhålla lastagebryggorne och strandridareboställen vid landthamnarne, sig böra för närvarande frångå sitt förut afgifne Utlåtande, och i stället föreslå, det Riksens Höglofl.
Maj:t i underdånighet begära undersökning, om anledningen till, och verkligheten af allmogens på Gothland förmenta i fråga varande åligganden; hvarefter det på utgången af denna undersökning sedermera bör ankomma, om, med tillämpning af do grundsatser, som i förra Betänkandet blifvit yttrade, någon befrielse eller lindring uti det öfverklaga de besväret skall hem - Sesv, och Ekon.
144*; mansegarne kunna bevilljas.
Ständers ytterligare pröfning vördsamt understäldt.
Stockholm d. 18 Oct. 1823.
N.-o 203.
Ankom den 5 Noir. >823.
Hemställan, angående Riks-Ståndens särskildte Beslut, i frågan om jemnkning af extra roteringen i R.iket.
Enligt ankomne ProtocollsUtdrag, hafva Respective RiksStånden genom sammanstämmande Beslut, godkänt hvad Utskottet, i afseende på jemnkningen af extra roteringen i Riket, medelst afgifne Betankanden föreslagit och hemställt, utom i frågan om sättet till extra roteringsskyldighetens ut - j444 Stsv, och Ekon.
Betdnkanden, görande, i hvilken fråga endast Vällofk BorgareStåndet och Hederv.
BondeStåndet antagit Utskottets tillstyrkande, i dess Utlåtande af den 20 sistl. Sept., att Riksens Hög» lofl.
Ständer måtte besluta, det extra roteringen, vid påkommande behof deraf, bör endast i manskap utgå, och alla nu gällande contracter, tern afse förändring deiuti, till all verkan förfalla.
Hvaremot Högloft.
Ridderskapet och Adeln ansett, att icke allenast de mellan Kongl. Majit och Kronan samt extra rotehållare redan afslutade contracter, om utgörande af visse real-praestationer, emöt befrielse från manskaps uppsättande, vid hvilka extra rotehållare, uppå af dem hos Kongl. Majits Befallningshafvande förnyad anmälan, önska förblifva, utan ock de, hvilka i enahanda afseende, hädanefter kunna ingås af rotehållarne, som sjelfve eller genom lagligen befulhnägtigadt
Ombad sig dertill frivilligt anmäla, må, till och med nasta krig, fortfara att vara gällande; äfvensom Högv.
PresteStåndet för sin del funnit godt fastställa.: att de contracter om extra roteringens utgörande i motsvarande xeal-praestationer, hvilka redan äro mellan Kongl. Majit och extra roteringshållare upprättade, må komma att bestå, derest sådant af desse sistnämnde begares, samt att sädane frivillige contracter ännu må kunna upprättas och af Kongl. Majit stadfästas, der detta icke hittills skett, och der de Besv. och Ekon.
1445 leande blifva för försvarsverket i allmänhet nyltige.
Då sålunda tvänne Stånd emot de 2:ne Öfrige stadnat i alldeles stridig meniug, om sättet till extra roteringsskyldighetens utgörande, jemte det särskild skiljaktighet yppats mellan Ridderskapets och Adelns samt PresteStåndets Beslut, i afseende på tiden för beståndet och fortfarandet af de i fråga varande contracterne mellan Kongl. Maj:t och Kronan och extra rotehållarne; och någon sammanjemnkning i förnå fallet således icke låter göra sig, samt frågan i öfrigt icke eller är af beskaffenhet att kunna förfalla; så får Utskottet nu föreslå, att derest icke antingenHöglofl.
Ridderskapetoch Adeln,eller Högv.
PresteStåndet skulle, med frånträdande af sitt redan fattade Beslut, villja i allo förena sig i Vällofl.
BorgareStåndets och Heder?.
BondeStåndeta mening, eller ock sistnämnde tvänne
Stånd på lika sätt öfvergå till Höglofl.
Ridderskapets och Adelns eller PresteStåndets tanke, förevarande frågor må, enligt 73 § Riksdagsordningen, förvisas till afgörande i Ekonomiutskottet, förstärkt genom en af Riksens Ständer vald nämnd, till ett antal af trettio Ledamöter af hvarje Stånd; för hvilket ändamål Utskotten tillstyrka antagandet af följande veterings propositioner: i446 Beiv. och Ekon.
Eetankanden. i:sta Vot, Fropos.
Den sorn bifaller, att, på sätt, Ekono* miUtskottet, uti sitt Utlåtande af den 20 sisth Sept. föreslagit, extra roteringen, vid påkommande behof deraf, bör endast i manskap utgå, och att alla nu gällande Con~ tracter, som afse förändring deruti, skola till all kraft och verkan förfalla, voterar Ja.
Nej så må, i anledning af så väl de mellan Kongl. Maj.-t och Kronan samt extra rotehållare derom redan afslutade contracter, som de, hvilka hädanefter i enahanda afseende kunna frivilligt träffas, extra roteringsskyldigheten få utgöras genom andra praästationeir än manskap, dock att genom särskild votering kommer att bestämmas, huru i afseende på tiden för i fråga varande contracters bestånd bör förhållas.
, 2 lära Vot.
Fr epos. som, i händelse sista alternativet i förenämnde proposition antages, kommer att till besvarande framställas:
Den som bifaller, att 9åsom Höglo/!.
Ridderskapet och Adeln beslutir, icke allenast de mellan Kongl. Maj:t och Kronan, samt extra rotehållare redan afslutade con - Bcsv. och Ekon.
BetänkanJen.
1447 tracter, vid hvilka de sistnämnde, uppå af dem hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande förnyad anmälan, önska förblifva, utan ock de, hvilka i enahanda afseende, hädanefter kunna ingås af rotehållare, som sjelfve, eller genom lagligen befullmägtigadt
Ombud sig dertill frivilligt anmäla, må till och med nästa krig fortfara att vara gällande, voterar Ja.
Den det ej vill, voterar Nej, Vinner Nej så kommer, enligt Högv.
PresteStåndets Beslut, att utan bestämmande af någon tid för contracternes fortfarande, endast fastställas: att de contracter, om extra roteringens utgörande i motsvarande real-prsestationer, hvilka redan äro mellan Kongl. Maj:t och extra roteringshållare upprättade, må komma att bestå, derest sådant af desse sistnämnde begäres, äfvensom att sådane frivillige contracter ännu må kunna upprättas, och af Kongl.
Maj:t i Nåder stadfästas, der detta icke hittills skett, och der de kunda blifva för försvarsverket i allmänhet nyttig®.
Hvilket dock allt Riksens Höglofl.
Ständer® egen pröfning vördsamt underställes.
Stockholm den 30 October 1823, 1440 Sos v, och Ekon.
Betankanien.
Antom den 6 Not. »825 Utlåtande, i anledning af gjorde Motioner, om skyndsammarc verkställighet af en i Nåder" anbefald åtgärd till beredande af utvidgade handelsförhållanden mellan Sverige och Norrige.
Uti Memorial, som till Hoglofl.
Ridder» släpet och Adeln blifvit ingifvet och deri» från till detta Utskott remitteradt, har Herr Tham, Wolrath, anfört: ”Kongl.
Majit har i Nådig Skrifvelse af den 5 Juni 1821 gifvit Commerce C o llegium tillkänna, det Kongl. Maj:t funnit för godt förordna, att Svenska produeter, äfvensom Svenska manufacturvaror skola så land- som sjövägen kunna tullfritt i Norrige få införas, när sådant i sednare fallet sker med Svenska eller Norrska fartyg, samt att
Norrska produeter och manufacturvaror skolar likaledes både land- och sjövägen kunna tullfritt i Sverige inkomma, enär i sista händelsen införseln verkställes med Svenska eller Norrska fartyg, samt att Kongl. Majit vore betänkt, att, rörande de förenade Konungarikenas inbördes handelsförhållanden, särskildt för hvardera Riket Besv. och Ekon.
Betnnkanden. utfärda förnyade Nådiga Författningar, grundade på förenämnde Dess Nådiga beslut, hvarföre Kongl. Collegium blifvit anbefaldt, att efter infordrande af General Tulldirectionens underd. yttrande, inkomma med underd.
Utlåtande och förslag om de modificationer och controller, som i verkställigheten kunde anses nödvändiga”.
Men som denna Kongl. Maj:ts Nådiga föreskrift, enligt hvad Herr Tham förmodar, ännu lärer hvila ofullgjord, antingen hos Kongl. Cellegium, eller någon annan autoritet, som dermed har befattning, så har han ansett Riksens Höglofl.
Ständer böra i underdånighet anhålla, det Kongl.
Maj:t täcktes anbefalla vederbörande att verkställa i fråga varande Nådiga Beslut.
Sedan vice Advocatfiscalen i Kongl.
CommerceCollegium Herr Pereswetoff Morath, vid denna motions föredragning till Ridderskapet och Adelns Protocoll, upplyst, att Kongl. CommerceCollegium redan under den 25 Januari delta år dess underdåniga Utlåtande och förslag i detta ämne afgifvit, samt att den anmärkte tidsutdrägten icke berott af Collegium, utan af de autoriteter, hvars yttranden och upplysningar förut bordt inhemtas, i följd af hvilket förhållande Herr Morath äfven bestridt Remiss till Utskott af hvad Herr Tham yrkat, har Herr Hartmansdorff hétnstäit, om vidtagande af den férändrade åtgärd, att Riksens Höglofl.
Sirats» 1450 Besv. oth Ekon.
Betankanäen. der måtte i underdånighet anhålla, det denna vigtiga fråga finge smärt hos Kongl. Majit till pröfning förekomma.
Vid öfvervägande häraf får Utskottet vördsamt anföra, att som på sätt Herr Morath uppgifvit, hvilken uppgifts rigtighet
Utskottet är i tillfälle att kunna vitsorda, den Kongl.
Commerr.eCoSlegium i Skrifvelse af den 5 Juni 1821 anbefalde åtgärd, i afseende på frågan om utvidgade handelsförhållanden mellan Sverige och Norrige, redan under den 25 Januari detta år blifvit fullgjord, anser Utskottet vid ett sådant förhållande ändamålet med Herr T hams motion redan vara vunnet.
Hvad åter beträffar Herr Hartmansdorjfs gjorde hemställan, om en underd. anhållan, att denna fråga snart måtte af Kongl. Majit i Nåder afgöras, så synes i Utskottets tanka, en sådan åtgärd af Riksens Högloft.
Ständer vara alldeles öfverflödig, enär Kongl. Majit af
Dess landsfaderliga omsorg för båda rikenas väl, icke lärer underlåta, att till pröfning företaga detta ärende, så snartjomständigheterne det medgifva.
Ständers egen pröfning härmed underställes.
Betänkandtn. 1451 N:o 205.
Ankom d. 6 Noy. 1323.