Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
På det att de till Riksgälds-Contoiret redan influtna eller hädanefter inflytande medel, hvilka, till ett förslagsvis beräknadt belopp af 5,4746 R:dr , vid denna Riksdag, blifvit afsedda såsom tillgång för de å Riksgälds-Contoiret nu anvisade extra Statsutgifter, jemte andra serskilda utbetalningar, må, intilldess de komma att för de bestämda föremålen utanordnas, så vidt sig göra låter, hållas allmänna rörelsen tillhanda och göras för Riksgälds-Contoiret frugtbärande’, böra dessa medel, i den mon sådant roed Riksgälds-Contoirets säkerhet och fördel instämmer, användas lill uppköpande af räntebärande obligationer, utgifna af Armeens Accords-amorterings-fond, Skånska Hypolheks-föreningen, Bruksegares Hypolheks-förening , eller sådana Svenska Hypotheks-föreningar, hvilka hädanefter, på likartade grunder med de begge sistnämnde, kunna bildas och blifva af Kongl. Majrt i Nåder stad fästade samt af Fullmägtige finnas innebära nödig säkerhet.
Likaledes böra ifrågavarande medel, för samma ändamål och under enahanda förutsättning, begagnas, för att, under förrberörde tid, belåna här ofvan uppräknade jemte Stockholms Stads Drätsel-Commissions obligationer; hvilken belåning likväl, utan afseende å det pris, hvartill dylika räntebärande papper af Riksgälds-Contoiret uppköpas, icke får öfverstiga Nitio procent af dessa med 4 ]J2 procents ränta och deröfver löpande obligationers capilalbelopp, samt Sjuliofem procent af capitalbeloppet utaf de obligationer, som äro utfärdade med lägre ränta än 4 I/2 procent.
För de lån, som emot nu föreskrifna hypotliek meddelas, skall till RiksgäldsContoiret erläggas
Fern procents årlig ränta; ankommande för öfrigt på Fullmägtige alt, med afseende å de förhållanden, som för hvarje år förekomma, bestämma ej mindre låneliden, än det minsta belopp, hvilket såsom serskildt lån under samma år utgifves.
STOCKHOLM, tryckt hos J. A. Walldea, 1841. Slats-Utskottcts Utlåtande, N:o 687.
1 N:o 587.
Ank. till Exp. Utsk. den 11 Juni 1841, kl. 11 f. m.
Utlåtande, i anledning af anmärkningar emot de i Memorialet N:o 537 föreslagna reglementariska stadganden, angående R i k s gäl ds -Contoir et s betjening.
Ridderskapet och Adeln samt Borgare- och Bonde-Stånden hafva till Stats-Utskottet, på grund af förekomna anmärkningar, återremitterat det af Utskottet i ofvanberörde Memorial afgifna samt af Preste-Ståndet godkända förslag till en afdelning af det nya Reglementet för Riksgälds-Conloiret.
Emot Utskottets förslag i allmänhet är, inom Bonde-Ståndet, anmärkt, att tjenstemännen i Riksgälds-Contoiret, och serdeles Secreteraren derstädes, blifvit, genom de nu föreslagna föreskrifterne, befriade från ganska många af de dem rätteligen åliggande göromål; samt att, i följd af dessa föreskrifters uppställning och syftning, Fullmägtige ”blifvit förvandlade till eu Riksgälds-Gontoirets embets- och tjenstemän underordnad myndighet.”
Dessa anmärkningar hafva i sanning förefallit
Utskottet lika oförväntade som ogrundade.
Då Utskottet, vid genomgåendet af hittills gällande Reglemente, fann detsamma, så vidt det angick styrelsen och förvaltningen af nämnde Contoir, innehålla en mängd, sedan år 1810 bibehållna, men numera dels mindre lämpliga dels ofullständiga föreskrifter, ansåg Utskottet en fullkomlig omarbetning af denna del af Reglementet böra företagas; samt, så vidt skil jagtiga förhållanden inom begge Verken medgåfvo, hufvudsaklig likstämmighet beredas i de reglementariska stadgandena för Bankens och Riksgälds-Contoirets förvaltning.
Utgående från denna synpunkt, trodde Utskottet, att Fullmägtige i sistnämnde Verk jemväl borde, på sätt under de senare Riksdagarne, i afseende på Banco-fullmägtige, iagttagits, förvandlas från en egentligen allenast inspecterande till en förvaltande myndighet.
Enligt Utskottets afgifna och af Riks-Stånden dels redan godkända, dels nu återremitterade förslag, komma Fullmägtige också att i flerfaldiga hänseenden erhålla en ökad verkningskrets och elt ökadt Bilt. till R.
Prat. 1840 oeh 1841. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 50 Häftet.
a Stais - Utslottets Utlåtande , N‘.o 58 y. inflytande pä ärendenas behandling.
Något enda fall, der Fullmägtiges hittills egande myndighet blifvit inskränkt eller minskad, kan deremot icke uppgifvas.
Lika litet torde någon enda föreskrift i Utskottets förslag kunna anföras, hvarigenom de
Verkets tjenstemän förut tillhörande serskilda göromål blifvit på Fullmäktige öfverflyttade.
Till stöd för hvad Utskottet nu yttrat, anser Utskottet sig böra erinra, alt, då, i afseende på RiksgäldsGontoirets förvaltning, förut utfärdade Reglementen hufvudsakligen endast innehållit för
Fullniäglige inskränkande eller negativa bestämmelser, hvaremot detta Verks förvaltning varit uttryckligen uppdragen ål Commissarierne,så hafva Fullmägtige numera erhållit eu bestämd rättighet att äfven i delta häseende vidtaga de åtgärder, sorn Verkets säkerhet och förmon kunna påkalla.
Vidare hafva Fullmägtige blifvit befriade från den dem ålagda skyldighet att i snart sagdt livart enda förekommande mål inhemta Commissariatets yttrande.
Likaledes har rättigheten att bestämma de göromål och åligganden, sorn med hvarje tjensle-befattning skola vara förenade, blifvit Fullmägtige serskildt tillerkänd; hvilken rättighet de tillförne måst anses hafva saknat, serdeles hvad Secreterare- och Archivarie-befallningarne beträiFar, enär alla dessa tjenstemän» göromål vore serskildt uppräknade i det af Rikets Ständer utfärdade Reglementet, hvaruti för öfrigt en år 1810 fastställd IiisLinelion för Verkets betjening åberopades.
Slutligen vill Utskottet endast tillägg;*,, alt Fullmägtige först vid denna Riksdag erhållit någon bestämd rättighet eller skyldighet alt inventera de under Commissariatets vård l>. bulliga laue- och såket hets-handlingar samt granska detsamma* protucoll.
Uland anmärkningarne emot deserskilde §§. i Utskottets nu ifrågavarande föi slag förekomma först de, som blifvit framställda, i anledning af den lör S ereteraien föreslagna skyldighet alt, jemte bestridandet af förefallande Ganz! 1-göromålälven i anilia hänseenden biträda Fullmägtige,. hvilket förslag skulle vara både olämpligt och otjenhgl samt kunna leda lill det missförst ånd, ali Secreterare!) k om ine att ”blifva en rådplägande ledamot i stället för en verkställande Utskottet får, med anledning af livad sålunda blifvit anmärkt, förklara, att Utskottet verkligen icke ens kunnat ana möjligheten af en sådan tydning af Utskottets förslag, sorn nu är vorden föl utsatt.
Enär Fullav gtige viri* innevarande
Riksdag fått sig uppdragna flera nya mödosamma Stats-Utshottets Utlåtande, N:o 587. 3 osli tidsödande göromål, liar Ulskoltet föreställt sig, alt det torde leda till lättnad vid deras förberedande handläggning, i fall Secreleraren vore ålagd att härvid, då Fnllmägtige det fordrade, tillhandagå, älven om det af honom äskade biträde icke kunde hänföras till hvad, som i allmänhet förstås med Canzii-göromål.
Och Utskottet har trott, alt sådant destohellre borde och kunde Secreteraren, såsom en bestämd tjenstpligt, åläggas, som hans vederlikar inom Verket eller Commissarierne, till följd af nu beslutade tjensle-indragningar, fåll sig ökade göromål ålagda.
Men som anmärkningar emot Utskottets förslag i denna del förekommit inom 3me Stånd, så anser Utskottet sig, till följd häraf, höra frånträda samma förslag och ur irsta §. uttaga den anmärkta meningen.
Till besvarande af del inom Bonde-Ståndet framställda yrkandet om den i nuvarande
Reglemente införda p4 §:ns bibehållande i det nya Reglementet, anser Utskottet sig endast böra hänvisa till hvad samma §. innehåller, för alt ådagalägga olämpligheten af de deruti förekommande speciella föreskrifternes fortsatta intagande i det för Riksgälds-Contoirets förvaltning utfärdade Reglemente.
Vid ardra §. af Utskottets förslag är anmärkt, att i stället för det af Utskottet i början af §:n begagnade uttrycket: ”under Fullmägtiges inseende, ” hade de i nu gällande Reglemente förekommande ord ”under Fullmägtiges öfverinseende,” bordt bibehållas.
Utskottet, som anser meningen vara densamma, hvilketdera af dessa uttryck begagnas, får derföre, enär det i Utskottets förslag nyttjade ordet ”inseende” föranledt anmärkningar inom 2:ne Riks-Slånd, hemställa, att detta ord, i början af den föreslagna 2 §:n må utbytas emot det i förra Reglementet begagnade uttrycket ”öfverinseende.”
I stället för Utskottets uti 10 §. intagna förslag, att den ordinarie tjensteman, som, vid ledighet eller laga förfall, är förordnad alt förrätta annan persons tjenst, må derföre erhålla serskildt arfvode, derest ett sådant förordnande utöfver 3:ne månader oafbrutet fortfar, har blifvit yrkadt, att, då en tjensteman, på grund af dylika förordnanden, under ett år sammanräknadt mer än 3 månader beslridt annan tjenst, bör ett lämpUgt arfvode kunna honom derför tilldelas. 4 Stats-Utsloltets Utlåtande, N.o 087.
Vid framställandet af anförde förslag förmodade Utskottet visserligen, att detsamma skulle föranleda anmärkningar inom Riks-Stånden, helst det afvek från den allmänt antagna och tillämpade grundsatsen, att en tjenstemans förordnande att förrätta en annans tjenst icke får förorsaka någon tillökning i den för samma tjenst bestämda aflöning.
Men Utskottet kunde icke förutse, att den nu undantagsvis för Riksgälds-Conloirels tjenstemanna-personal tillstyrkta förmon skulle, på sätt nu skett, förklaras vara obillig, såsom alltför ringa.
Dock, som någon sådan förmon icke blifvit
Bankens tjenstemän medgifven och densammas utsträckning utöfver hvad Utskottet föreslagit, möjligen komme att framkalla stegrade anspråk i detta afseende, samt dessutom skulle föraideda serskilda liqvider emellan Verket och dess tjenstemän för hvarje år, finner Utskottet sig böra vidblifva sitt förut afgifna förslag.
Med anledning af hvad, som inom Bonde-Ståndet är vordet yttradt och anmärkt, angående otydligheten af de i it\ och 26 §§. meddelade föreskrifter, får Utskottet, som icke kan inse, hvaruti denna otydlighet egentligen består, erinra, att förstnämnde §. innehåller några af Rikets Ständer, vid denna Riksdag, i afseende på pensionerandet af Riksgälds-Contoirets nuvarande tjenstemän meddelade stadganden, samt att den senare §:n är lika lydande med den i förra Reglementet åberopade 62 §. i Banco-Regleraenlet.
De häruti förekommande föreskrifter hafva hittills icke, så vidt Utskottet kunnat erfara, hvarken af Riksgälds-Contoirets eller af Bankens Styrelse ansetts tvetydiga.
Slutligen får Utskottet, vid detta tillfälle, anmäla och rätta det skrif- eller tryckfel, hvarigenom Kammardrängarnes antal i 4 §• blifvit uppgifvet till 4, i stället för 3, hvartill detta antal i den för RiksgäldsContoiret nu fastställda aflöningsstat blifvit bestämdt.
Till följd af de nu utaf
Utskottet tillstyrkta förändringar, i Utskottets ifrågavarande förslag, skulle 1 §. deruti komma att erhålla följande lydelse : ’’De hos Fullmägtige förefallande Canziigöromål bestridas af:
En Secreterare, En Registrator och Archivarie, samt Stats-Utsloottetfi Memorial, IV-o 588.
5 En Canzlist, hvars tjenstebefattning dock vid nuvarande innehafvares afgång skall indragas, hvarefter de Canzlist-tjeusten tillhörande göromål komma att af Regislratorn och Archivarien förrättas.” Början af 2 §:n i samma förslag skulle åter komma alt lyda sålunda: vDe med Riksgälds-Contoirets dagliga förvaltning förenade göromål och åligganden besörjas, under Fullmägtiges öfverinseende och med redovisningsskyldighet inför dem af, o. s. v. För öfrigt får Utskottet å nyo underställa Rikets Ständers godkännande de, i Utskottets Memorial N:o 53^, föreslagna reglementariska föreskrifter, sådana de finnas detta Memorial bifogade.
Stockholm den 10 Juni 184 * - N:o 588.
Ank. till Exp.-Utsk, den 11 Juni, kl. ii f. m.
Memorial, angående verkställd omröstning, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, i afseende på det till en Styrelse för allmänna arbeten ifrågasatte anslag.
Sedan samtlige Riks-Stånden, enligt till Stats-Utskottet ankomne Protocolls-utdrag, godkänt Utskottets Memorial, N:o 576, med ytterligare förslag till en voterings-proposition, rörande extra Stats-regleringen, sä har Förstärkta Stats-Utskottet, i öfverensstämmelse med 6g §.
Regerings-Forraen, anställt votering öfver den sålunda bifallne, så lydande propositionen:
Den, sora vill, alt det, i anledning af väckt fråga om en Styrelse för allmänna arbeten, beviljade anslag af 8000
R:dr årligen, intill nästa Riksdag, skall utgå till aflöning för en dylik Styrelse, voterar J a £ 6 Ståts-Utskottets Memorial, N:o 58 9. den, den det ej vill, voterar Nej.
Nej, kommer berörde anslag att ställas till Kongl. Maj:ts disposition, för att, såsom arfvoden, användas till dem, som med allmänna arbeten få befattning, med uttryckligt förklarande, att härvid afses, att något nytt Embets-verk ej må för ändamålet inrättas.
Voteringen har utfallit med 38 Ja och 8t Nej; i följd hvaraf, och då Nej således vunnit, ifrågavarande anslag anvisas på det sätt, conlrapropositionen innehåller.
Stockholm den 10 Juni 184 * - N:o 589.
Ank. till Exp.-Otsk. den 11 Joni 1841» kl. 11 f. m.
Memorial, angående verkställd omröstning, i anledning af Riks-Ståndens skiljagtiga beslut, i fråga om skyldighet för Bruks-idkaren Gyzanders Sterbhusdelegare att erlägga ränta å skuld till Stats-verket, i följd af ingången uppbörds bor gen Sedan, enligt till Stats-Utkottet aflitne protocolls-utdrag, samtlige Rilts-Stånden godkänt den uti Utskottets Memorial, N:o 58t, föresi gne ▼oterings-proposition, i anledning af Riks-StåruJens skiljagtiga beslut, ifråga om skyldighet för Bruks-idkaren A. fV.
Gyzanders sterbhusdelegare att erlägga ränta å deras skuld till Stats-verket, i följd af ingången borgen for numera aflidne Kronofogden Carlssons uppbörd; har Förstärkta Stats-Utskottet, på sätt 6q §.
Regerings-Formen foreskrifver, denne dag anställt omröstning öfver berörde, så lydande proposition:
Den, som anser Bruks-idkaren Gy zanders sterbhus-delegares ansökning om befrielse från ådömd skyldighet att, i följd af Gyzanders i lifstiden, Stats-Utskottets Memorial, N:o 58g. ” j?em ensam t med J. Wedelin, ingångne uppbörds-borgen . för Kronofogdes Carlsson, lill Stats-verket be täln r,5oo R:dr B:co, jemte 5 procents in lig ranta derå från den 24 Juni 1834. icke böra bifallas, voterar Ja; Den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, varder ail upplupen och framdeles upplöpande rars!» å skuld lill Stalén, i följd af den utaf Bruks-idkaren Gyzander 1 lifstiden, gemensamt med J. Wedelin , lör Kronofogden Carlsson ingångue uppbördsborgen , Grzanders enka och öfrige sterbhus-delegare efterskänkt.
Sorn denna votering utfallit med 16
Ja och io3 Nej, samt Nej föl jagt j igen vunnit, så har den uti coutrapropositionen ouiförmälde elUrgdt biri vit beviljad.
Stockholm deu 10 Juni 184*- STOCKHOLM, Kongl.
Ordens-B oktryckeriet, i S/i i.
Ut shott ets Memorial, N'o 590. i N:o 5po. Aok. till Exp. Utsk. den 12 Juni1 1841, 11. 12 mield.
Memorial, angående blijvande votering, i fråga om Handelsoch Sjöt arts-fonden samt vissa Bevillnings-medels ingående till Riksgcilds-Contoretj m. m.
Sedan, eni gt ankommet Prolocolls-Utdi ag af d< n 4 innevarande Joni, elen af Riksdags-Fullmägligen Hans Jansson från Elfsborgs Län, bos Bonde-Ståndet väckte hemställan, att Förstärkta Slaös-Ulskollet måtte åläggas attanstäFa votering rörande åtskilige frågor, i hvilka Ridderskupet och Adeln samt Pieste-SlåndeL ogillat Stats-Utskottels fiamställde vote1 ings-proposilioner, nemligen angående Handels- och Sjofai ts-fonden samt vissa Stats-inkomster såsom Tull- och Post-medlens samt Bränvins-bevillningens ingående till Riksgälds-Contoret, blifvit bifallet af Bonde-Ståndet, som derjemte inbjudit de respective Med-Stånden att jemväl förständiga Förstärkta Slats-Utskoltet att voteringar i omförmälde ämnen ofördröjligen anställa, hvilken inbjudning blifvit anlagen af Borgare-Ståndet, men af Ridderskapet och Adeln lagd lill handlingarne samt af Preste-Stån let icke eller anlagen, under det förklarande af sistnämnde Stånd, att ofvanberörde propositioner, om hvilkas antagande eller förkastande, ajne Stånd stannat emot arne, hafva fullt Grundlagsenlig!, jemnlikt ^5 §.
Riksdags Ordningen, förfallit, hvilket förhållande icke inträffat med dem, som endast af ett
Stånd blifvit ogillade; så har Stuts-Ulskottet, vid det förhållande, att de omförmälde propositionerne afse sådane frågor, sorn, efter Utskottets åsigt, ii ke kunna förfalla, utan då Rikets Ständers beslut annorledes icke kunnat tillvägabringas., skola, enligt Grundlagen, genom votering afgöras, ansett sig icke kunna undgå alt ställa sig Borg re- och BondeStåndens förutnämnde beslut lill efterrättelse och följaktligen de afgiftte Volerings-propositionerne uti Förstärkt Stats-Utskott till afgörande företaga; och bar Utskottet be lutat, att sammanträde för sådant ändamål bör ega 1 ih.*ill.
R.St.
Prct 18/fo och 1841 4 Sami. 1 J/J. 3 B ,nd. 5i Haft. 1 2 Stats-Utskottets Memorial, N:o 5cp. rum i morgon lördag kl. 4 e- m*> vida icke hinder af plenum uti något af Riks-Stånden då inträffar, men annars första söknedag på den lid, som tillfälle dertill gifves.
Hvilket Utskottet skolat till Rikets Ständer anmäla.
Slockholm d“n ii Juni 1841.
Reservationer: af Herr Grefve Horn: ”Jag protesterar mot Stats-Utskottels fattade heslut, det votering i Föislärkt Stats-Utskott skall ega rum emot Ridderskapets och Adelns samt PresLe-Ståndets förklarande, att ifrågavarande votering icke må verkställas och får derjemte, i egenskap af Utskottets Ordförande, hos de respective Riks-Stånden anmäla, det jag inställer all vei kställighetsåtgärd af ifrågavarande
Utskottets genom framtvingad votering fattade beslut, intilldess antingen Ridderskapet och Adeln eller Preste-Ståndet försnar sig med Borgare-Ståndet att, enligt Bonde-Ståndets inbjudning, den omtvistade voteringen medgifva.” Af Herr Friherre Sprengtporten: ”Ehuru jag äfven för min del alltid ansett tvifvelagtigt, huruvida behandlingen inom Riks-Stånden af de voteringspiopositioner, som tili omröstning i Förstärkt Stats-Utskott af Utskottet framställas, må kunna hänföras till sådane frågor, som, enligt 78 §.
Riksdags-Ordningen, böra pröfvas och afgöras, anser jag likväl Stats-Utskottet numera icke skäligen kunna afvika från den mening, som Utskottet i delta afseende under hela Riksdagen vidhållit och på grund hvaraf Utskottet dels ansett sig inga åtgärder kunna vidtaga, då två Stånd afslagit
Utskottets föreslagna volei ings-propositioner, dels ansett de anmärkningar, som af ett Stånd blifvit mot dylika propositioner framställde, böra förfalla, på den grund, att 3:ne
Stånd godkändt propositionerne.
Af denna anledning reserverar jag mig mot Utskottets beslut att i sakens nuvarande skick företaga omröstning i Förstärkt Stats-Utskott och att för denna omröstning nu utsätta en viss tid.’’ Stats Utskottets Memorial, N:o 5qo. 3 Af Herr Friherre Tersmeden: ”Emot Utskottets beslut att ovilkorligen låta anslå till votering i Förstärkt Stats-Ulskott, på grund af Borgareoch Bonde-Ståndens förständigande derom, får jag mig reservera, emedan jag anser, alt, sedan Stats-Ulskottet funnit lämpligt att till Riks-Slåndens ompröfvande framställa nämnde voterings-propositioner och 2:ne Riks-Stånd desamma afslagit, det icke tillkommer Stats-Utskottet att uppträda såsom domare öfver Riks-Ståndens olika uppfattning af nämnde frågor, utan tror j?g, att enda sättet att få dessa tvistepunkter afgjorde, hade varit att hänskjuta dem till Constitutions-Utskottet, hvilket Utskott ensamt eger rättighet att afgifva förklaringar öfver Grundlagarnes rätta förstånd.’’ Af Herr Biskop Hedre’n: ’’Emot detta beslut reserverar jag mig, enär jag anser det mot Grundlagen fullkomligen stridande.
Regerings-formen tillägger Stats-Utskottet alls ingen annan rättighet, än att bereda Rikets Stats-ärenden till Rikets Ständers bepröfvande och beslut.
Också lärer intet enda exempel, åtminstone i vår senare Riksdags-historia, kunna uppvisas, att något Rikets Ständers Utskott, Constitutions- och Banco-Utskolten undantagn**, som dertill af Lagen äro bemyndigade, tillvällat sig den egenmyndigheten att på egen hand, utan att ens Rikets Ständer varda hörde, ännu mindre dertill lemnat bifall, icke endast fatta beslut, utan äfven verkställa dem genast, och dertill utsätta dag och limma, en rättighet, den intet Riks-Stånd allena tillvällar sig, utan de öfrigas bifall. 69 §.
Regerings-formen innehåller, att i sådane frågor, som dit kunna föras, bör, då två Stånd stanna emot två, Stals-Ulskottet förstärkas, icke förstärka sig sjelf, utan af Stats-Utskoltets principaler, Rikets Ständer.
Stats-Utskottet eger således ingen rättighet öfver det Eörslärkla Stats-Ulskottet annorlunda än efter Rikets Ständers beslut.
Att nu Stals-Utskottet tillerkänt sig ett välde icke allenast bredvidj utan öfver Jlikets Ständer, således upphäft sig lill en fullkomligt oberoende godtycklig Stats-magt, anser jag som en öfverträdelse af Grundlagen, i vårt samhällsskick lika eftertänklig, som ohörd och exempellös; hvarföre jag deremot får amala min reservation.”
Häruti instämde Doctor Agrell och Prosten östberg.
Af Herr Prosten Stenhammar; ”Mig synes, att den pluralitet af Högloflig» Stats-Utskottet, som genom beslutet i hufvudfrågan tillerkänt Stats-Ulskottet magt att vara skiljedomare mellan jemnlika delar af Ri - 4 Stats-UtskotteU Mern vial, N\a 5go. kets Ständer och tolk af Grundlagen, hade handlat mest conseqvent, om den icke medgifvit någon anmälan till Ständerna.
Helt annat hade förhållandet varit, om pluraliteten uppskjutit detta beslut, rörande voterings verkställande i Förstärkta Utskottet, tilldess anmälan skett och RiksSlånden haft tillfälle att deröfver yttra sig, hvilket efter mitt förmenande varit en vederbörlig gärd af den aktning Utskottet lärer vara skyldigt Ständerna, såsom dess principaler.
Nu innehar beslutets innehåll: att votering skall anställas genast i Förstärkta Utskottets nästa sammanträde en nog tydlig förklaring, att Utskottets pluralitet ansett anmälan öfvei tiödig; den lår nu åtminstone ingen annan betydelse för de Riks-Siånd, öfver hvilkas rätt Utskottets pluralitet ulöfvat sin dom, äp att den kungör dem sitt utslag.
Det kan vara tvifvelagtigt, om de deruti skola finna en tröst eller ett försök att förödmjuka dem.
Sedan Utskottets pluralitet fattat ett sådant beslut, kommer anmälan för sent.
Hvad sjelfva beslutet angår, är hufvudsaken och det tänkvärda deraf, att Utskottets pluralitet tillagt sig rättighet att vara skiljedomare emellgn Riks-Stånden och tolk af Grundlagarne.
Åt andra Utskott, men icke åt Stats-Utskottet, är någon magt uppdragen alt besluta med Rikets Ständers rätt.
Om tvänne Stånd ålägga eller förständiga Utskottet att utöfva denna magt, så kan det icke berättiga Utskottet att gå utom de Grundlags-enliga gränsorna för sitt af Ständerna gemensamt erhållna uppdrag.
Utskottets pluralitet har likväl genom det vidtagna beslutet tillerkänt sig magt ofver Rikets Ständer.
Jag måste bekänna, att det i mina tankar återfört minnet af de tider i fäderneslandets häfder, som med skäl blifvit kallade parti-tider.
Men förundrat mig har det icke, att man nu mot Riksdagens slut kommit så långt; det har bordt f.irutses allt ifrån den stund, då Utskottet tillerkände sig en motions-rätt, som det icke eller enligt Grundlagen eger.
Det ena har ledt tili det andra; man har boldt vara beredd derpå.
Det vore — har man här sagt — nödvändigt, att Utskottet måste ega magt att nödga till votering i Förstärkt Utskott; ty det skulle i annat fall kunna hända, att två Stånd af godtycke kunde, genom afslag till voteringen, hindra afgörandet af de under 6g §.
Regerings-formen lydande frågor.
Men om, i sådan händelse, der vore helsosamt, att den afgörande magten öfverlemnades åt Stats-Utskottet, och förnämligast huruvida denna magt uti nu gällande Grundlag är åt StaLs-Utskottet anförtrodd, blifver dock hufvudfrågan.
Månne icke följderna af en så vidsträckt magt Stats-Utskottets Memorial, N\o 5g). 5 skuMe kunna blifva vådliga?