Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Och förnyar Utskottet härförutan det tillstyrkande, Att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att åtsidan af det nya 10-öre-stycket må förses med sådan prägel, hvarigenom detsamma med lätthet skiljes från nuvarande silfvermyntet å ^idels R:dr specie, samt att frånsidan må komma att upptagas uteslutande af valören; Skolande Utskottet framdeles till Rikets Ständer inkomma med yttrande, rörande de förändringar i afseende å Bankens sedel-system, hvilka kunna erfordras i följd af det beslut, angående mynt- och räkne-enheten samt dess indelning, som kan varda af Kongl. Majit och Rikets Ständer fattadt.
Reservat ioner:
Emot Utskottets tillstyrkande att räkne-enheten må fastställas till ett värde af dels Riksdaler silfver, motsvarande 52 sk.
Banko, eller En Riksdaler Riksgäld: af Herr Professoren Agardh, som åberopade de af honom anförde skäl i den Utlåtandet Nio 14 vidfogade motion, rörande mynt- och räkne-enhetens bestämmande till ett belopp, motsvarande 24 sk. riksgäld; af Herr A. O.
IVallenberg: »Emot Utskottets, utan fästadt afseende på åter remisserne från 3ine Riks-Stånd, nu förnyade tillstyrkan, att till räkne-enhet antaga Rdels Ridr specie, får jag mig reservera.
Af alla de föreslagna räkneenheterna medför denna de största olägenheter vid öfvergången, dels emedan man med decimal-indelningens antagande nödgas bortkasta den välbekanta skillinge!], dels emedan man hvarken fästat afseende på den nya myntpjesens vigt, eller lojering, begge i behof af förändring.
Att antaga 40 sk. banko kan icke komma i fråga, då metriska systemet icke vann Rikets Ständers bifall.
Att antaga 50 sk. riksgäld medför den största lättnad för den mindre rörelsen, men medför deremot svårigheter för den större.
Då nu mera Rikets Ständer antagit viktualieskålpundet till vigt-enhet, och man hvarken inom Banko-Utskottet eller Riks - 12 Banko-lltskotlels Ullålande, N:o 40.
Stånden synes vilja taga den vigtiga frågan om lojeringen i betraktande, förr än densamma hunnit blifva en trängande nödvändighet, borde det falla liksom af sig sjelft, att man till mynt- och räkne-enhet antoge ^:dels specie, vägande TJ„:dels skålpund viktualievigt.
Jag föreslår derföre vördsammast Rikets Ständer, att för sin del besluta, att räkne-enheten måtte fastställas till ^:dels R:dr silfver specie, motsvarande ett värde af 24 sk. riksgäld ; Och enär detta värdebegrepp redan är bekant under namn af Lagdaler samt den äldre daler-räkningen mer och mer försvinner, torde den nya mynt- och räkne-enheten böra erhålla namnet » Daler».
Emot Utskottets förslag att mynt-och räkne-enheten ina benämnas »Riksdaler »: af Herr Friherre Tersmeden, Jt . F.• af Herr Björnstjerna, 0.
M. ; af Herr Friherre Manderström, C. A.; af Herr von Hofstén, C. A.; af Herr Doktor Björkman: »Sedan nu mera Rikets Ständer enhälligt, ehuru, såsom mig synes, något förhastadt, antagit decimal-systemets användande å Rikets mått, mål och vigt, torde samma systems tillämpning på Rikets mynt af den nya civilisationens målsmän anses alldeles oundvikligt.
Ehuru jag byklagar, att Svenska allmänheten sålunda beröfvas fördelarne af sin urgamla i äll handel och vandel så användbara duodecimala penningeräkning och blottställes för alla af den nya Riksdalers-fördelningen följande obehagligheter, finnér jag dock nogsamt, att vid sakens nuvarande skick alla af mig vid Högloft.
BankoUtskottets förra Utlåtande anförda skäl mot decimal-systemets tillämpning på Rikets mynt måste anses underhaltiga, äfvensom att någon bättre decimal-fördelning af Rikets mynt, än den förr af Högloft.
Banko-Utskottet föreslagna och nu vidhållna omöjligt kan tillvägabringa, så länge Riksgälds-riksdalern skall blifva enheten.
Jag inskränker mig således nu endast till att ogilla, att Högloft.
Utskottet med en rösts pluralitet borttagit det i förra Utlåtandet Riksdalern tilllagde namnet Riksmynt, samt icke gifvit 10:talet af ören någon särskild benämning;» af Herr Banko-Utskottets Utlåtande.
N:o 43. 13 af Herr Prosten Gellerstedt; af Riksdags-fullmäktigen Olaus Eriksson; » » Hans Pehrsson; ” » Ola Svensson: »Emot Utskottets, genom den förseglade sedelns öppnande tillkomna, beslut att, utan yrkande vid återremissen från något af Riks-Stånden, förändra den antagna enhetens benämning från Riksdaler Riksmynt till blott Riksdaler, får jag reservera mig, med åberopande af samma skäl. som Utskottet sjelf i Utlåtandet N:o 14, för antagande af förstberörde benämning anfört; och föreslår jag således, till förekommande af förbländning, villrådighet eller misstag, att enheten må benämnas Riksdaler Riksmynt.»
Uti denna reservation hafva Riksdags-fullmäktige Nils Andersson och Carl Nilsson instämt.
Herr Hofpredikanten Hasselrot och v. Talmannen Svartling hafva vid justeringen af detta Utlåtande anmält, att de icke hos Utskottet tillstädesvarit, då ärendet hos Utskottet behandlades.
Itiii. lill l{.
Brot. 1X33 <S 1534. 6 Sami. I Afd. f!) Iläfl \ •> STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, 1834.
Banko-lllthollelt Utlåtande. 50.
Ank. till Exp.-Utsk. d. IG Aug. 1854, kl. 2 e. m.
Utlåtande, i avledning af ett utaf förre Handlanden N. P. Maurin gjordt ackords-anbud.
Förre Handlanden N. P.
Maurin, sorn sedan år 1841 hos Banko-Diskont'v erke t häftat, dels för ett i Maurins namn, mot borgen af Handlanderne i Döderhultsvik C. J. Bergström och nu mera aflidne S.
)Vickman, i Allmänna Diskonten upptaget lån å 800 R:dr, och dels tor ett af bemälde Bergström, mot hypothek af Maurins till Bergström eller ordres utgifna revers å 1,000 K:dr, i Handels-Diskonten. upptaget lån å sistnämnda belopp, har, uti en till Utskottet jngifven skrift, under förmälan, att lian, oaktadt all ansträngning, icke kunnat förvärfva det ringaste utöfver hvad som erfordrats till lifsuppehälle för honom med hustru och sex minderåriga barn, samt att möjlighet -till förkofran vore honom betagen så länge hans qvarstående förbindelser till
Diskont-verket hotade att för honom och familj göra onyttig den hjelp, som eljest möjligen kunde honom beskäras, anhållit, att då det emellertid lyckats honom att af några vänner, som behjerta hans beklagansvärda belägenhet, erhålla det löfte, att de ville åt honom sammanskjuta en summa af 200 R:dr banko, så framt Maurin, genom erläggande af detta belopp, kunde vinna befrielse från vidare kraf för
Diskontverkets fordran, så till kapital som räntor, berörde anbud måtte antagas; till stöd för hvilken anhållan Maurin ytterligare anfört, att hans obestånd endast härrört från hans för Bergström ingångna förbindelser, och att Maurin icke åtnjutit någon del af ifrågavarande lån, för hvilka lian, med fullt förtroende tili Bih. till It.
ISS3 & 1SS4. 6 Sami.
I Afd. iO Höft. 1 2 Uanko-ltskotlels Utlåtande, X:o SO.
Bergströms redbarhet, lenmat sitt namn; varande sistnämnda uppgift bekräftad af Bergströms derom år 1841 afgifna 2:ne särskilda, vid ansökningen i bestyrkta afskrifter fogade, bevis.
I afseende å denna ansökning, har
Diskont-direktionen, uti deröfver infordradt utlåtande, upplyst att, sedan samtlige gäldenärerne, vid lånens förfallotider, blifvit i konkurs-tillstånd försatte, Diskont-verket såsom utdelningar utur konkurs-massorna erhållit i afräkning å Banko-Diskont-lånet 605 It:dr 3 sk. 6 rst. samt å Handcls-Diskont-lånet 263 R:dr 41 sk. 6 rst.; att, vid sedermera år 1848 hos Maurin och Bergström anställde utmätnings-försök, Maurin befunnits utfattig och Bergström afflyttad från orten; att, efter det Bergström, som förmälts hafva såsom gardist vistats i Stockholm, år 1849, under benämning kommissionär, sin egendom till borgenärernes förnöjande ånyo afstått, Diskont-verkets fordringar blifvit uti hans vid Stockholms Rådhusrätt anhängiga konkurs ytterligare till betalning fastställde; men att massans tillgångar icke varit tiliräcklige att betäcka konkurs-omkostnaderna, samt att, vid sådant förhållande, och då anledning icke vidare förefunnes att å dessa län förvänta någon inbetalning, Rikets Ständer, vid sistförflutna Riksdag, beslutat att återstoden 194 R:dr 44 sk. 6 rst, af Banko-Diskont-lånet borde jemte upplupen ränta afskrifvas; i följd hvaraf detta lån också år 1851 blifvit utur räkenskaperne afförd t, så att frågan nu endast rörde det uti Handels- och Närings-Diskonten upptagna lån, hvars kapitalåterstod utgjorde 736
R:dr 6 sk. (i rst. banko; och har
Direktionen öfver nämnde Diskont, vid det förhållande, att någon rimlig anledning icke mera nu, än då afskrifning af ofvanberörde Banko-Diskont-lån beviljades, sig företedde att i laglig väg kunna indrifva större eller mindre belopp af ifrågavarande Handels-Diskontlåns återstod, förklarat sig anse det vara med
Diskont-verkets fördel öfverensstämmande att bifall till ansökningen lemnades.
Utskottet, som instämmer uti hvad
Diskont-direktionen sålunda yttrat, får, på grund deraf, tillstyrka, att Handels- och Närings-Diskontens förenämnda kapitalfordran 736 R:dr 6 sk. 6 rst. banko må, jemte upplupen ränta, få afskrifvas, under vilkor att förre Handlanden N. P.
Maurin till Handels- och Närings-Diskonten inbetalar 200 R:dr banko, inom 2:ne månader från den dag, han erhåller del af Rikets Ständers härom fattade beslut.
Hanka-Utskntlels Utlåtande.
Y:o XI. X:o 51.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 16 Augusti 1854, kl. 2 e. nt.
Utlåtande, i anledning a.f förre Grosshandlanden J. A. Julius’s ansökning om eftergift af öfverränta å 2:ne Handels-diskontlän.
Hos Utskottet har f. d.
Grosshandlanden här i staden J. A. Julius, uti ingifven skrift, under åberopande af sin medellöshet och bekymmerfull» näringsomsorger för en talrik familj, anhållit om eftergift af upplupna öfverräntan å 2:ne hos Handels- och Närings-diskonten härstädes år 1841 upptagna lån.
Diskont-direktionen, hvars utlåtande öfver denna ansökning blifvit infordradt, har upplyst, att, till säkerhet för ofvanberörde 2:ne af Julius innehafda lån, det ena å 2,200 R:dr och det andra å 1,100 li:dr, varit hypothiserade Kramhandlanden J. JV. Molins löpande skuldebref, det ena å 2,284 R:dr och det andra å 1,100 R:dr, dock utan lorskrifven ränta; att, sedan båda gäldenärerne, före lånens förfallotid er, ingifvit sina cessions-ansökningar, Diskontverket. såsom utdelningar utur hufvudgäldenärens afträdda bo, erhållit tillsammans 155 R:dr 22 sk.; att hela den öfriga kapitalskulden blifvit liepviderad af dels Molins konkursmassa, och dels, efter dennas afslutande, af Molin, genom successiva afbetalningar, hvilka fortgått tills, efter kapitalskuldens slutbetalande den 12 Juli 1853, i afräkning på den för båda lånen till 1,201 R:dr 30 sk. 3 rst. banko uppgående öfverräntan, i Juni månad innevarande år influtit det belopp af 84 R:dr nämnde mynt, hvarmed hypotheket på 2,284 R:dr öfverskjutit, de derå utgifna lån på 2,200 R:dr; samt att, sedan sökandens konkursmassa i Juli månad 1845 blifvit afslutad, verkställighet af hans konkursdom är vorden, i 4 Hankn-Utsknltels Utlåtande, N:o öl. exekutiv väg, sökt och beviljad, utan att, vid de flera tid efter annan verkställda utmätningsförsök, någon den ringaste inbetalning kunnat hos honom indrifvas.
Efter att sålunda hafva redogjort för förhållandet nied dessa lån, har
Direktionen, i fråga om den sökta eftergiften, anfört, att, då sökanden, under en lång följd af år, befunnits oförmögen att, utöfver den obetydliga utdelningen ur konkursen, åstadkomma den ringaste afbetalning å sin kapitalskuld, och således ganska föga förhoppning sig företedde, att han, vid närmare CO års ålder, med 5 oförsörjda döttrar, numera skulle kunna i större eller mindre mån fullgöra den återstående ränte-liqviden, samt beträffande hypotheks-utgifvaren, som, enligt hvad ofvan är vordet upplyst, endast förmått, genom årliga successiva afbetalningar, kapitalen liqvidera, hvilket åter förklarade anledningen till räntans höga belopp, förekomme, att denne gäldenärs förbindelser icke vore föreskrifna med ränta, så att, om äfven detta oaktadt, anspråk derpå kunde göras, deraf koinme att föranledas en till sin utgång oviss tvist, Direktionen, vid sådant förhållande och i betraktande tillika af det lyckliga resultat, att verket åtnjutit full liqvid för omförmälde större kapital-fordringar och derjemte 84 R:dr i afräkning på öfverräntan, ansåge sig ega grundade skäl att tillstyrka eftergift af återstående öfverränte-beloppet.
Med fästadt afseende ej mindre å sökandens medellösa belägenhet, än hvad Diskont-direktionen i öfrigt anfört, samt då en betydlig del af öfverräntan blifvit, på grund af föreskriften i 192 § af 1841 års Banko-reglemente, beräknad efter 8 procent, har Utskottet skolat hemställa, att mcrberörde öfverränte-skuld måtte få afskrifvas.
Jianko-I tfkt>i(eis Uttalande, N:o öi. 5 ]l:o Ank. till Exp.-Utsk. d. 16 Aug. 1854, kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af vackt fråga om utsträckning af den ärliga Banko-diskont-revisionen till Rikets Ständers Bank i dess helhet.
Uti en inom Borgare-Ståndet vackt, och till Utskottets behandling hänvisad, motion, har Herr C. C. Hörnstein föreslagit, att, då någon fullständig revision af Bankens räkenskaper, hvilka icke, i likhet med Stats-verkets, till siffran granskas i Kongl. Kammar-rätten, svårligen kunde medhinnas under den korta tid af 2 å 3 veckor, som Rikets Stäuders Revisorer kunde deråt använda, Rikets Ständer måtte besluta, att de årliga Revisionerna af Banko-diskont-verket, hvars räkenskaper och förvaltning granskas af åtta Revisorer, två af hvarje Riksstånd, under en tid af sex veckor, må utsträckas till Banken i sin helhet, och för sådant ändamål Revisorernes antal ökas till fyra af hvartdera Riks-Ståndet samt revisions-förrättningen förlängas från sex veckor till två månader; hvarjemte motionären, som ansett tiden för revisionens början böra framflyttas till den 15 April, yttrat den åsigt, att de sålunda föreslagne Banko-revisorernes berättelser borde, i likhet med hvad nu egde rum med Diskont-revisorernes, öfverlemnas till närmare granskning af Rikets Ständers Revisorer öfver Stats-, Banko- och Riksgälds-verken.
Öfver denna framställning har Utskottet infordrat utlåtande från Bankofullmäktige, sorn. i anledning deraf, meddelat, att de funno något hinder i Bankens närvarande organisation icke möta för anställande af en så beskaffad 6 / Rank')-lH*kotlets Lllrilantle, JY.o St. årlig granskning af Bankens räkenskaper, som här blifvit ifrågasatt; men att, då, enligt nu gällande föreskrifter, dessa räkenskaper till siffran granskas för.-t af Bankens kontroll- och revisions-afdelning, samt derefter, jemte förvaltningen i sin helhet, icke allenast af Rikets Ständers hvartannat år sammanträdande Revisorer, utan äfven af Banko-Utskottet, så syntes någon ytterligare granskning af Bankens räkenskaper icke vara af behof påkallad; hvarför Fullmäktige ansågo sig ej ega skäl att det derom framställda förslag understödja.
Efter öfvervägande af hvad Fullmäktige sålunda anfort, och då de uppgifter, hvilka hvarje halft år upprättas öfver förhållandet emellan Bankens metalliska kassa samt utelöpande sedlar och dispositions-skuld, de öfversigter af Bankens liela ställning, hvilka efter hvarje års bokslut uppgöras och, likasom halfårsuppgifterna, tryckas och till allmänheten utdelas, samt de fortgående berättelser angående Bankens tillstånd, som af Fullmäktige, Rikets Ständers Revisorer och Banko-Utskott afgifvas, innefatta icke allenast tillfyllestgörande kontroller i afseende å Bankens styrelse och förvaltning, utan äfven erforderliga upplysningar för bedömande af Bankens förmåga att uppfylla sina förbindelser, och revisionsberättelserna dessutom gifva vid handen, att Rikets Ständers Revisorer åt granskningen af Bankens räkenskaper lemnat noggrann uppmärksamhet, får Utskottet, med afseende jemväl å den betydliga tillökning i revisions-kostnad, som förslagets antagande skulle komma att medföra, afstyrka bifall till Herr Uunisteins ifrågavarande motion.
Hanko-CltkoUfts Berättelse. .Y.o -3. 7 H:o 5S.
Ank. lill Exp.-Utsk. d. 17 Augusti 1854, kl. 12 m.
Berättelse, angående förrättad revision af Banko-diskon t- v erke ts räkenskaper och förvaltning för är 1855.
Utskottet, som, genom dertill inom sig utsedde ledamöter, granskat
Bankodiskont-verkets förvaltning och räkenskaper för nästlidet år, får härmedelst, till fortsättning af den uti Rikets Ständers sednast församlade
Revisorers berättelse intagna redovisning för hufvud-resultaten af 1851 och 1852 årens Diskontrörelse, meddela följande öfversigt af Banko-diskont-verkets rörelse år 1853.
A. Belåning af Aktier och Publika Papper.
Af den till belåning af Aktier och Publika Papper anslagna fond har Banko-diskontverket under år 1853 haft sig anvisad en summa af 200,001) R:dr, hvaraf vid årets slut voro utlånade 131,600 R:dr, allt Banko, deruti likväl icke inberäknade nedan upptagne inom linien förde fordringar.
Under sistlidet år äro af denna fond utgifne 129 st. lån å ett sammanlagdt belopp af 289,430 R:dr.
De för dessa län hypothiserade säkerhets-handlingar hafva utgjorts af; Hanka Utskottets berättelse, N:o 33.
Antal Lånesumma.
Lan. 10,091 st.
Götha Kanal-Aktier 104. 246,430 — — 74 Södertelje d:o 2. 3,700 4 Bruksegares Hypotheks-kassas Obligationer 3. 2^400 — — 6 n Arméens Aekords-Amorterings-fonds d:o 4. 4,350 — — 37 n Smålands o. Hallands
Hy poth .-förenings d:o 12. 24,450 : 8 Skånska Hypotheks-föreningens d:o . . 3. 4,500 — — 4 V Östgötha d:o d:o d:o . 1. 3,600 — — Summa 129. 289.430 — —. inkomsterna under året, utgörande:
Förskotts-räntor 6,722: 40.
— Öfver-räntor 257: 16. 1. 6,980: g. hafva, efter afdrag af 2:ne vid 1853 års revision inom linien förda lån å tillsammans 3.194: 34.
3. blifvit till Banken levererade med R:dr 3,785: 21. 10.
Såsom osäkra, inom linien afförda lån balanserades vid 1852 års slut 584: 34. 10. hvilket belopp ökats med ofvanberörde 2:ne lån å .... 3,194: 34.
3. så att detsamma vid 1853 års slut uppgick till . . .
R:dr 3,779: 21. 1. B.
Utlåning med onisuttnings-rätt.
Den, enligt sednaste Banko-reglemente, för utlåning på namn och reverser med omsättnings-riitt, Banko-diskont-verket tillhandahållna fond af 4.900,000 R:dr B:ko har befunnits så tillräcklig, att beviljade lån kunnat, under större delen af rewisions-året, utgifvas efter endast en veckas väntnings-tid, samt, från och med November månad, samma dag de blifvit beviljade.
Vid Banko-V tskoltets Berättelse, N:o 53.
9 Vid jemförelse med den närmast föregående tiden, företer sig en minsk-» ning i denna låne-rörelse.
Ar 1852 utassignerades nemligen 4,006 st. lån på sammanräknade 3,095,330 R:dr, hvaremot under revisions-året utgifvits endast 3,927 st. nya lån på tillhopa 2,875,190 R:dr; utvisande Bilagan ]%f:o £ ej mindre huru sistnämnde belopp varit fördeladt emellan hufvudstaden och de Banko-diskontens låne-distrikt tillhörande län, än äfven till hvilka näringar och yrken de personer hört, som åtnjutit låne-biträde.
Inkomsterna under året:
Förskotts-räntor ........ 197,534: 2. — Öfver-räntor . 46,711: 43. 5.
Kapital 3,661: 39. 3.
Öfver-räntor 1,005: 13. 8. 4,667: 4. 11.
R:dr 248,913: 2.
4. hafva, sedan derifrån afgått:
Aflöning 17,910: — Omkostnader 8,929: 2. 9.
Lagsöknings- och bevaknings-utgifter . 2,705: 22. 10.
S:gr R:dr 29,544: 25.
7. jemte beloppet af 20 stycken vid 1853 års revision inom linien förda lån 9,967: 47 3. 39,512: 24. 10. blifvit till Banken qvartaliter levererade med R:dr 209,400: 25. 6.
Vid årets slut utgjorde summan af utestående lån (oberäknadt de inom linien förde) R:dr 4,787,740: 25. 8.
Häraf befunnos vara på lagsökning, konkurser och andra rättegångar beroende: Bih. till R.
Prof. 1SS3 <5i ISSi. 6 Sami. 1 Afd. to Häft. 2 10 Banko-ltskottels Berättelse, N:o 53. 198 st. lån, förfallna före den 31 December 1852 å 92,467: 1. 8.
101 .» d:o under loppet af år 1853 förfallna . . 33,633: 24.
— Summa 299 st. lån å tillsammans R:dr 126,100: 25. 8.
Af sistnämnda belopp utestodo: i Stockholms stad 54 st. lån å tillsammans .... 25,770: 8. 7. i Stockholms län 4 d:o d:o .... 2,471: 25. 8. i Upsala d:o 23 » d:o d:o .... 11,630: 9. 8. i Westmanlands d:o 18 5J d:o d:o .... 8,601: 24. 2. i Södermanlands d:o 3 7) d:o d:o ....
4,092: — — i Kronobergs d:o 23 V d:o d:o .... 5,235.: 16. — i 'Jönköpings d:o 15 d:o d:o .... 7,320: — — i Kalmar d:o 41 ?> d:o d:o .... 16,133: 24. 9. i Östergöthlands d:o 19 T) d:o d:o . . , . 9,102: 10. 10. i St.
Kopparbergs d:o 59 V) d:o d:o .... 17,660: 45. 5. i Örebro d:o 15 » d:o d:o .... 4,917: 32. — i Wermlands d:o 14 T) d:o d:o .... 8,114: 30. — i Gefleborgs d:o 7 T) d:o d:o .... 4,057: 30. 7. i Westerbottens d:o 1 T) d:o d:o .... 120: — — i Jemtlands d:o 2 Ti d:o d:o .... 660: — — i Blekinge d:o 1 d:o d:o .... 213: 8.
— Summa 299 lån.
B:ko R:dr 126,100: 25. 8.
Balansen af inom linien, såsom osäkra afförda kapital-fordringar, uppgående vid 1852 års slut till R:dr 202,021: 16. — har under revisions-året ökats med ofvannämnde 20 st. lån å 9,967: 47.
3. så att densamma vid' 1853 års slut utgjorde . . .
R:dr 211,989: 15. 3. Banko-Utskottets Berättelse, N:o 53.
SI Under granskningen af'Diskont-verkets lagsöknings-ärenden, har Utskottet funnit: l:o att 22 stycken af de till Ombudsmännen, för indrifning och bevakning öfverlemnade, under loppet af åren 1842—1852 förfallna lån, hvarå ännu återstå obetalde 8,249 R:dr 30 sk. 9 r:st
Banko, är af den högst osäkra beskaffenhet, att desamma icke kunna anses innefatta någon egentlig tillgång, och följaktligen ej eller böra i Verkets kapital-summa inberäknas; 2:o att af de till lagsökning utlemnade, under åren 1823—1843 till betalning förfallna lån, 45 stycken, hvilkas sammanlagda kapital-belopp uppgått till 46,190 R:dr, deraf ännu återstå obetalde 28,752 R:dr 34 sk. 1 r:st, äro af den beskaffenhet, att så väl låntagarne som löftesmännen för lånen i utblottade omständigheter med döden afgått, och att alla lagliga åtgärder för indrifvande af de återstående inom linien förda beloppen blifvit vidtagna, så att för dessa län hvarken någon vidare handläggning kan ifrågakomma, eller någon ytterligare afbetalning, utöfver hvad som redan tillgodokommit Verket, är att förvänta; 3:o att någon utsigt ej eller förefinnes att erhålla vidare godtgörelse för 115 stycken andra, från och med 1817 till och med 1S4C till betalning förfallna lån, å hvilkas sammanräknade kapital-belopp, 80,850 R:drp ännu återstå oguldna 62,358 R:dr 29 sk. 4 r:st, helst dessa lån endast i det afseende skilja sig från de uti nästföregående punkt upptagna, att för hvartdera lånet en eller annan af gäldenärerne väl ännu lefver, men sedan längre tid tillbaka befinnes i utblottadt tillstånd, är intagen å allmän fattig-försörjnings-inrättning, eller från Riket afvikit utan att, oaktadt flerfaldiga efterspaningar, hans vistelse-ort kunnat upptäckas; varande, i afseende å dessa lån, af Banko-diskont-direktionen an lord t, att deras fortsatta bevakande skulle förorsaka kostnader, utan att tillskynda Verket någon fördel; 4:o att å 16 st. lån, som utgått emot sedermera falska befunne dokumenter, och hvilka, efter hvarje måls utredning, vid anfordran, blifvit till kapital-beloppen liqviderade af de ansvarige inlemnarne, som, enligt Högsta
Domaremaktens i dylik fråga gifna beslut, icke kunna tillförbindas att erlägga annan ränta, än 5 procent från den dag, då de, efter inträdandet af deras betalningsskyldighet, för sina förbindelser sökas, upplupne öfver-räntor linnas balanserade till ett sammanräknad! belopp af 1,280 R:dr 22 sk. 2 r:st, hvarför någon godtgörelse icke kan erhållas; samt 5:o att å 14 stycken lån, hvilkas kapital-belopp blifvit indrifna hos gäldenärerne, öfverräntor finnas balanserade med tillsammans 4,003 R:dr 29 sk. 11 r:st., till godtgörande hvaraf all vidare tillgång saknas. 12 Banlio-VIskallets Berättelse, N:o 53.
Med anledning häraf, och sedan Utskottet, uppå framställning af vederbörande, medgifvit, att de i lista, punkten omförmälde 22 stycken lån må från kapital-räkningen afföras och å balans-extraktet för inom linien förde lån upptagas, anser Utskottet sig böra, enligt direktionens öfver Banko-diskont-verket derom gjorda hemställan, tillstyrka, att afskrifning må af Rikets Ständer beviljas ej mindre för återstående beloppen af de uti 2:dra och 3:dje punkterna upptagne 160 st. lån med tillsammans 91,111 R:dr 15 sk. 5 rst., än äfven för de uti 4:de och 5:te punkterna omnämnde öfverräntor, tillsammans utgörande 5,284 Ridr 4 sk. 1 rst., allt banko.
Diskontering och utlåning för handel och näringar.