Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I början af år 1826 förevar hos BancoFullmägtige en Nådig Remiss från Kongl. Maj:t, angående Herr Landshöfdingen J. af Wingårds hos Kongl. Maj:t gjorde anhållan, dels om afskrifning, dels om betalningsanstånd till närvarande
Riksdag för de Allmänna Medel, som förre Lands - Secreteraren , Lagmannen G. B.
Kl eman tillgripit, och Herr Landshöfdingen, genom Kongl. Majus, den 12 Augusti 1825, gifne
Dom, blifvit ålagd ersätta ; och hvaribland befunnos dels 3:ne från Banken afsände OdlingsLån till sammanlagdt belopp af R:dr 2,107: 24 s., dels 56 Berättelse dels förskingrade Medel för Banco-Discont-V< ket, utgörande, med Räntor, omkring R: 2 l,ooo Bico.
Sedan Banco - Fullmägtige häröfver utlå sig på sätt deras Protocoll för den 2 Februt. 1826 upptager, täcktes Kongl. Majit, genf Nådig Skrifvelse af den 8 Junii samma år, ti.-, kännagifva <iess Nådiga Beslut, att, under kor, ej mindre att landshöfdingen af Winga ställde vederhäftig
Borgen eller annan fullgih säkerhet för Ridt 2107: 24 sk. till Banken - och R:dr 2301: 40 sk. 8 r. till Riksgälds-Contoiret, jemte upplupne och upplöpande Räntor, än äfven att, till säkerhet för så väl de Banken och Riksgälds - Contoiret tillhörande,' sorn andra, af förre Lands-Secreteraren Kleman förskingrade, och Landshöfdingen af Wingård till ersättning ådömde , Medel, i den ordning som lagligen kunde blifva bestämd, den å Landshöfdingen af Wingårds lösa Egendom redan lagda qvarstad fortfore, och hälften af dess Landshöfdinge-Lön fran och med 1826 innehölles, Landshöfdingen af Wingård finge, under befrielse från ali vidare executiv åtgärd, njuta anstånd, med betalningen af ifrågavarande Medel intill denna Riksdag, då Kongl. Majit, med framställning af de för Landshöfdingen af Wingård förekornne serdeles bevekande omständigheter, ville lians förevarande underdåniga ansökning med dertill hörande handlingar till Rikets Ständers pröfning öfverlemna.
Följande året finge Baneo-Fullmägtige emottsga en ytterligare Nådig Remiss af en under - af Baneo-Fullmägtige. 57 underdånig ånsökning utaf åtskillige Wermelands innevånare, om förenämnde qvarstads och Löne-innehållnings upphörande, hvarå afslående svar meddelades, jemnlikt Fiillmägtiges Protocoll för d, 17
Före samma års slut afleranades till Bankens säkerhet för ifrågavarande Rrdr 2,107: 24 sk, med Ränta, Borgens-förbindelse af Hr GeneralMajoren Friherre Carl Cederström och Herr Biskopen m. m.
Doctor O. Bjurbäck, hvilket Document under Commissariatets vård finnes qvarliggande.
Då ämnet vid denna Riksdag förekommer, hafva Banco-Fullmägtige ej bordt underlåta, att här korteligen omnämna förhållandet i hvad Banken rörer; beträffande Banco - Disconten, innefattas nödige Upplysningar uti den derifrån aTgifne serskilda Berättelse. §. 12.
Ar 1825, emellan Lördagsmiddagen den 3 ulje och Söndagseftermiddagen den 4:de September, inträffade den lika obehagliga som oförmodade händelse, att efter föröfvadt inbrott å ett inom Småsedels-Commissarie-rummet befintligt Skåp, som begagnades af numera pa Pensions-Stat förflyttade Banco-Comniissarien Johan Gustaf Hierzeel, Trenne Bundtar Sedlar, å 100 st. i Bundten af 3 Ridrs valeur, försedde med Ordnings-Numrorne 67,001 till och med 67,300, datum den usta September, samt vederbörlig contrasignation och Commissarie-underskrift, derstädes saknades; utan att, oaktadt genast anställde och derefter rned yt E tersia Berättelse tersia sorgfällighet fullföljde efterspaningar och undersökningar, det kunnat lyckas att upptäcka våldsverkare».
Handlingarna i detta mål, hvaraf Höglofl. B anco-U:s!;ottet behagade om förhållandet taga närmare kännedom, visa ej det ringaste spär af vårdslöshet eller vangömmo å Commissarien Hierzeels sida; och då, för delaktighet eller medvetande i sjelfva tillgreppet, icke ens någon skugga af misstanka kan uppstå, mot denne allmänt aktade, och under Femtio års tid inom Banco-Verket, för osvikelig redlighet kände och bepröfvade åldrige Embetsjnan; saknas efter lfullmägtiges öfvertygelse alla anledningar till yrkande mot honom af ersättnings-skyldighet för den under hans Embetsmanna-ansvar och vård befintelige, genom tillgreppet förlorade summan B:dr Coo B:co; hvilken emedlertid nu tills vidare balanceras å en serskild Räkning ibland Bankens Fordringar.
Höglofl- Banco-Utskottet lärer vid slikt förhållande finna skäl att berörde 600 R:dr B:co hos Rikets nu församlade Ständer må blifva till afskrifning anmälde. §• 13* Enligt 10 §. uti Rikets Ständers vid 1823 års Riksdag för organisationen af Lån-Contoiren i Götheborg och Malmö fastställde Reglementariska Föreskrifter, skola Directionerne, så i Stockholm som Götheborg och Malmö, meddela hvarandra, genast elter hvar och en Discontdag, avis orri de samma tlag hos Verken antagne Läntagare och Cauiionister, samt de beviljade - af Banco-Fullmdgtige. 59 viljade Lånens belopp.
Denne föreskrift, hvars omedelbara följd är, att tredubbla Register, så väl öfver Låntagare som Löftesmän, måste föras i Stockholm, i Götheborg och i Malmö, medförer en tillökning i arbetet på alla dessa 3:ne ställen, hvilken efter Banco-Fullmägtiges åsigt ej är af något verkeligt behof påkallad.
Ändamålet är, att skyndsamt och med säkerhet må blifva upptäckt, i fall det vid något tillfälle skulle inträffa, emot hvad i 12 §. finnes stadgadt, att antingen en Låntagare sökt och undfått
Lån å mera än ett ställe, eller ock någon Löftesman fått ikläda sig hos alla Disconterne gemensamt, högre betalnings-förbindelser än Författningarne medgifva.
Med stöd af de framflutne årens erfarenhet, och då öfverteckningar på det hela varit ganska sällsynte, tro Banco-Fullmägtige att all nödig controll och säkerhet i detta hänseende kunde vinnas, dymedelst att tredubbla Register fördes blott på ett enda ställe, nemligen vid Banco-Disconten i Stockholm, hvilken fördetta ändamål skulle, likasom hittills, erhålla Avis-listor från båda Låne-Contoiren, och hafva sig ålagdt, att genast, då någon öfverteckning förmärktes, anmäla sådant med omgående Post, till behörig rättelse å det ställe, der öfverteckningen inträffat.
Af det 1 ofvannämnde i2:te §. befintelige tillägg, att Cautioner utom Disconten ej få antagas förr än 8 dagar efter det Avis-listorne inkommit, synes väl afsigten hafva varit, att medelst den pa 3tne serskilde ställen skeende Registreringen af alla Lån, öfverteckningarne E 2 skulle 6o Berättelse skulle icke upptäckas först efteråt, utan pä för» hand förhindras; men detta har ej vid alla tillfällen funnits möjligt att tillvägabringa, i trotts af alla bemödanden , och den verkeligen Öfverdrifrta sysselsättning, som för dessa Registreringar erfordras.
Fullmägtige hafva ansett sig böra öfverlemna detta ärende till Höglofl.
Banco-Utskottets närmare bepröfvande och den åtgärd, som i anledning deraf må linnas lämpelig. §. 14.
I fråga om Anrnaningar för Discont-Lån, så väl viii Banco-Discont-Verket i Stockholm som Lån-Contoiren i Götheborg och Malmö, har länge varit insedtoch ej ulan skäl anmärkt, att samma anstalt blott ofullkomligt motsvarar sitt ändamål, dåden ej kan utsträckas till både Låntagare och Löftesmän, utan endast till de förstnämnde.
Det händer nemligen ganska ofta, att en Löftesman, som med skäl förmodat, att ett
Län, för hvilket han ingått ansvarighet, skulle blifva genom hufvudgäldenärens försorg vid bestämda tider omsatt och liqvideradt, ej förr än genom pågående Lagsökning blifver upplyst derom, att han i denna förmodan misstagit sig, och dymedelst helt oväntadt försättes i bekymmer och förlägenhet, att för Lånets lii]viderande kunna i hast anskaffa nödige medel.
Redan i Banco-Regleinente.t af,år 1815 stadgades val, med härå fästadt afseende, att sedan en Låntagare blifvit före förfallodagen påmind om Lånets inbetalning, men så väl å berörde dag som fjorton dagar derefter, uteblifvit med äskad af Banco-Fullmägtige^ 61 äskad betalning, Cautionisten skulle genast aninanas, att Lånet inom påföljande 14 dagar inbetala, samt lagsökning efter förloppet af denna tid genast anställas, mot Gäldenär, Löftesmän eller alla, efter hvad otnständigheterne i hvarje serskildt fall kunde fordra.
Men denna anstalt har måst innan kort äler upphöra, såsom i verkställigheten befunnen omöjlig.
Den fortfarande
Anmaningen i förväg till hufvudgäldenärerne för hvart enda Lån, utgör sålunda en blott half-mesure, och tyckes då^ onekeligen medtaga för mycket arbete och kostnad, i jemförelse till hvad derigenom är vunnet, Revisorerne öfver Götheborgs Låne-Contoirs Räkenskaper och förvaltning för år 1827, som funnit att det belopp af 70g R:dr B:co, hvartill Contoirets Postporto blott i Götheborg uppgått, förnämligast varit en följd af desse Anrnaningar, framställde det förslag: att efter beviljandet af Omsättningar eller nya Lån, och innan de omsätta Reverserne eller beviljade Lånebeloppen å dertill bestämda tider utlemnas, Anmaningarne med utsatte Förfallo- eller Omsättnings-terminer, skulle expedieras, och bifogas nämnde Reverser eller Lånesummor, samt tillställas Låotagarne eller deras Ombud på samma gång som Reverserne eller Penningarne af dem i Contoiret ernottagas; och hemställde huruvida icke en sådan anstalt, hvilken Contoirets Ombudsman äfven funnit lämpelig och verkställbar, kunde till iakttagande införas.
Rikets Ständers Revisorer af år 1827, som härutaf undfått del, hafva i deras Allmänna Be - 62 Berättelse Berättelse (Art.
Discont-Rörelse) yttrat, att den, som oanmanad ]<an glömma ett af honom upptagit
Lån och sin i afseende på dess återbetalning ingångne förbindelse, också troligen skulle fästa föga uppmärksamhet på de vid Lånets erhållande gifne utstakningar rörande så väl omsättnings-summorne som öfrige vilkor, samt att således det åsyftade ändamålet, att befordra ett mera noggrannt iakttagande af Låntagares åligganden, troligen äfven genom denna föreslagne förändring torde nog ofullkomligt vinnas, Denna erindran är visserligen grundad, men synes på det hela mera bevisa mot behofvet och nyttan af anmanings-åtgärder i allmänhet, än specielt i fråga om sättet för verk» Ställigheten deraf.
I fall således Högl.
Banco-Utskottet icke anser, att Anmaningar för Discont-Lån böra helt och hållet afskaffas, torde det förtjena ett närmare öfvervägande om den föreslagne nya methoden, hvarigenom arbete och kostnad visserligen besparades, icke skulle kunna i alla hänseenden anses jemngod med den hittills begagnade, och, då fråga är om ordentlige Låntagare och Löftesmän, äga framföre densamma ett gifvet företräde. §•
Med anledning deraf, att på en Uti Wexel» Banken öppnad Räkning, åtskillige utställde Assignationer inkommit, sorn i anseende till felande' behn lin ing måst casseras, har innevarande år fråga uppstått orri rätta tolkningen af de dermed gemenskap ägaode Allmänna För» fatt - aj Banco-Fullmägtige. 63 fattningar.
Sakägarne hafva mot Banco-Styrelsen hos Kongl. Svea Hof-Rätt anställt Rättegång, på grund af den tillämpning, som i detta mål blifvit gjord; och samma Rättegång vidare hos Kongl, Majit fullföljt.
Frågan är, huruvida uttrycket 'Irenne gänger, sorn, rörande Öfverassigneringar, blifvit uti Författningarne nyttjadt, skall, såsom pluraliteten af FuMmägtige lika med Commissariatet ansett, lämpas till hvarje gäng då Assignationer på serskilda dagar måste undergå cassation, eller ock till hvarje gäng assignering utöfver ägande avante af en och samma person på nytt ägt rum, sedan hans Räkning dessemellan erhållit förstärkning.
Och som nödigt blifver, att ett bestämdt stadgande härutinnan vid denna Riksdag till Banco-Styrelsens efterrättelse meddelas, så utbedja sig Fullmägtige, att Högl.
Banco-Utskottet, efter vederbörlig pröfning af hvad i ämnet förekommit, behagade derom gå i författning. §. i 6, Uti ett Memorial från Bankens.
Commissariat, hos Banco-Fullmägtige förehafdt d. 18 Januarii 1827, har fråga blifvit väckt, örn rätta fördelningen af de Böter, sorn vid ÖfverAssigneringar i Wexel-Banken skola affordras Assignanterne, (ill ett sarrimanlagdt belopp af 2 proc. å den summa, hvilken i dylika fall blifvit till utbetalande arivisad, utöfver Assignantens i Banken ägande behållning den dag Assignalionon presenteras.
På grund af de förhållanden, som uti Coinmissar iatets Memorial äro omständel 1 gen ut - 64 Berättelse utredde, finna Banco-Fullmägtige allt skäl till så beskaffadt stadgande: att Böterne för Assignering utöfver ägande avance, härefter må gå till treskiftes i lika delar, emellan Wexel-BancoKarnereraren (Beslagaren), Straff-Conto (Banken eller Sakägaren), och Armbösse-Conto (de Fattige).
Hvad den serskilda bestämmelsen af de på Straff- och Armbösse-Räkningarne innestående Medel beträffar, sä 6ynes, enligt samma grund, äfven kunna antagas, att de förre ursprungligen äro att betrakta såsom en Bankens egen tillhörighet och Extra Inkomst, de sednare åter såsom ett
Depositum, hvilket till förmån för de fattige skall tillhandahållas och disponeras.
Förflutna tiders handlingar visa dock, att denne skillnad, om ock från början uppgjord, tidtals icke lärer varit känd och iakttagen, emedan anordningar ad pios usus, dels af Fullrnägtige, dels af Commissariatet, hafva ägt rum, ömsom å båda räkningarne.
Det ankommer på Höglofl.
Banco-Utskottet, att nu och för framtiden till efterrättelse meddela sådane bestämda föreskrifter, som i ena och andra hänseendet må finnas lämpeligast. §. 17.
Jämnlikt hvad Banco-Fullmägtiges Protocoll för den 15 Junii 1826 omförmäler, hafva Eanco-Fullmägtige på förekomne anledningar, och i sammanhang med den reglering, som för Målens och Ärendernas lämpeligare fördelande f mellan Bankens Commissariat och Cancellie-Commissarierne blifvit antagen, funnit sig böra af Bonco-Fullmdgtige. 65 böra underställa Höglofl.
Banco-Utskottets bepröfvande om icke, på sätt förr brukeligt varit, Commissariatets Protocollsförande må benämnas Prolo-Notarie, och tilläggas högre
Lön än som för Notarierne är på Stat anslagen; och de till Cancellie-Protocollels förande behöflige 2:ne Ordinarie Notarier (af hvilka den ena nu för tiden benämnes:
Äldste Cancellist, och har mindre Lön) undfå lika Lönevilkor båda ; hvarförutan nyttigt och behöfligt anses, att Commissariatet måtte, i fråga om Ordinarie Notariers tillsättande, erhålla enahanda pröfningsrätt af competente Sökanders serskilda fallenheter , skickelighet och pålitelighet, som enligt 1823 års Banco-Reglementes 3 Art. a Afd. 4 §. är Commissariatet tillerkänd , i afseende på tillsättandet af Referendarie-tjensten och Casseurs-befattningarne samt äldste Bokhållaresysslan vid emoltagnings-luckan i Wexel-Banken.
Frågor, som sedermera blifvit väckta, angående en förkortad method för Protocollsföringen, så hos Commissariatet sorn CancellieCommissarierne, äro ännu ej hos Banco-Fullmägtige slutligen handlagde.
Derest i något al förenämnde hänseenden anledning till förändradt tillstyrkande skulle i sammanhang härmed sig förete, kommer sådant att hos Höglofl.
Banco-Utskottet serskildt anmälas, §. 18.
Då, af de skäl och anledningar Prcvtocol* lerne för den 10 Maji och flen 29 November 1827, samt de deruti åberopade Handlingar, inne* 66 Berättelse jnnefatt.i, Banco-Fullmägtige, i stället för det årliga anslag af 150 R:dr, som under den 26 Maji 182 5 blifvit för Conducteuren L. W.
Sifvert bestämdt vid dess anställande såsom Uppsyningsman öfver Bankens Byggnader, under vilkor, att i afseende på sådane Reparationer, der en närmare tillsyn vid sjelfva arbetet, jemte Räkenskapers förande, honom uppdroges, öfverenskommelse om en lämplig ersättning finge i hvarje serskildt fall med honom uppgöras, funnit för Banco-Verket gagnelig! att afsluta ett nytt Contract, gällande från och med Julii månad nämnde år, uppå sålunda förändrade grunder, att Conducteuren skulle, såsom ersättning för de honom i allmänhet tillhörande befattningar, undfå Trehundrade R:dr B:co om året; samt vid förefallande större Byggnads- eller Reparations - bestyr, utomdess Fyratio R:dr B
I sammanhang hvarmed och då efter Fulimägtiges öfvertygelse det för Banken är alldeles oundgängligt, att städse och med säkerhet kunna påräkna en Byggnads kunnig persons tillsyn, råd och biträde vid de med Revisions-Couimissariens befattning förenade mångfaldiga detailler, hvilka af en sådan person säkrast bedömmas, och utan dess tillhjelp ej ens hinna i allt följas och controileras; Fullmägtige f<ir deras del ansett sig höra tillstyrka, att å Bankens Stat må få uppföras ett årligt Lörie-anslag af Trehundrade - af Barico-Fullmägtige, 67 drade R:dr B:co, att under de i öfrigt utstakade vilkor tillfalla den person, åt hvilken berörde för Banco-husens vidmagthållande nödiga omsorg och ständiga tillsyn är eller blifver anförtrodd, §•
19- 1823 års Banco-Reglementes 3 Art.
2 Afd, jo §. föreskrifver, i fråga om antagande af Extra-Ordinarier, att sedan alla ingifne Ansökningar blifvit Commissariatet communicerade, de Personer, mot hvilka någon anledning till erindran ej förefinnes, må blifva till examen adrnitterade, och med pröfningen af deras kunskaper förhållas jemnlikt de grunder, som uti 18 to års Reglemente blifvit utstakade, och under förflutne åren tjenat till efterrättelse; hvarefter det skal] ankomma på Fullmägtige att Uppå Extra-Ordinarie-Ristan låta uppföra, oell genom Commissariatets försorg till tjenstgöring placera det antal som för behofvet erfordras.
Vid de händelser då de Sökandes antal icke, eller blott obetydligt , öfverstiger det behof af Extra - Ordinarier som för tillfället är för handen, företer sig vid tillämpningen häraf ej någon svårighet.
Men i motsatt fall åter, och då, såsom vid sednaste antagning inträffat, ett nära tredubbelt antal Sökande anmält sig, hvaribland åtskillige försedde med Academiska Betyg om undergångne sådane Examina , som, enligt Författningarne, erfordras för inträdet antingen i Konungens Cancellie, i Juridiska Verken, eller i allmänna Räkenskaps-Verken, och föfjakteligen ej underkastade några ytterligare - 68 Beriittelse ligare prof i hänseende till kunskaper och skickelighet, för att här kunna admitteras; andra åter, med goda Bevis från Academiska Faculteter, Gymnasier, allmänna Skolor, eller enskilde välkände Lärare, under obehindrad rättighet för det antagande Verket att ytterligare pröfva; är valet emellan så olika qvalificerade Sökander i sanning brydsarnt.
Genom ett bestämdt stadgande, att ingen finge vid Banco-Verket till Extra - Ordinarie antagas som icke bivistat något Universitet och der presterat åtminstone Catneral-Examen , kunde visserligen all tvekan och villrådighet för Banco-Styrelsen med lätthet undanrödjas; men huruvida Verkets bästa derigenom på det hela blefve befrämjadt, synes Banco-Fullmägtige vara ganska tvifvelaktigt.
Det är allmänt kändt, att de kunskaper sorn af en Studerande vid Universiteten erfordras för att opafaldt kunna genomgå den så kallade Cameral-Examen , icke äro större eller vidsträcktare, än att de i fullt mått kunna bibringas äfven genom privat Information, och ej sällan i vida högre grad finnas hos personer med allmän bildning, som egna sig åt handel eller andra dermed beslägfade yrken ; och det blifver då svårt att inse någon fullt giltig grund hvarföre, i ett Penninge-Verk, såsom Banken, der visserligen, liksom öfverallt, inheintade kunskaper och skickelighet städse äro af nöden och på sitt ställe, men der egentelig lärdom nldraminst kommer i fråga, en så ringa och obetydlig del af den litteraira uppfostran, som af en undergången Cameral Examen vitsordas, skulle tillegnas ett förer af Banco-Fullmiigtige.
69 företräde framför en mängd andra, tilläfventyrs vida mera magtpåliggande egenskaper och förtjenster.
Grunderne för antagandet af Extra-Ordinarier inom Banco-Verket, böra alltså, efter Banco-Fullmägtiges tanka, ej uppställas annorlunda, än att dugligheten, hvarhelst den finnes, obehindradt kan göra sig känd och gällande.
Urval
Sökanderne emellan synes böra på förhand äga rum, och större antal på en gång ej admitteras till Examen, än att en hvar som då ådagalägger fullt nöjaktiga prof på skicklighet och förvärfvade kunskaper, i följd deraf anses behörig ätt såsom Extra-Ordinarie vid Verket vinna inträde; då det vidare på hvars och ens uppförande, anlag och pålitlighet må bero, 1 hvad ordning, fortkomst och befordran inom Verket derefter kan för honom beredas. §. ao. I 1823 års Banco-Reglementes 5 Art. 1 §. fastställas intill närvarande Riksdag, de enligt tid efter annan gifne Resolutioner bestämda Utbetalningar och Anslag af Bankens Omkostnads-Räkning, dels qvartaliter, dels en gång om året; med tillägg, att Banco-Fullmägtige skola vid hvarje Riksdags början till BancoUtskottet anmäla sådane utöfver Stat anslagne Arfvoden, Gratificationer och Expenser, af hvad namn och beskaffenhet som heldst, med bifogadt yttrande om nödvändigheten af hvartderas fortfarande under perioden intill Rikets Ständers nästa Sammankomst.
Till ?o Berättelse
Till åtlydnad häraf, hafva Banco-Fullmägtige härigenom skolat till fortfarande anmäla: 1:0
Det uti påföljande 2 §. af samma Art. i Reglementet omnämnde Anslag, som af Bankens Omkostnads-Bäkning vid hvarje års slut, under benämning:
Fullmägtiges DispositionsMedel, öfverföres på en serskild Räkning, till Julegåfvor för fattige och nödlidande dels inom Hufvudstaden, dels i Landsorterne R:ilr 2,000: 2:o Den i 3:dje §. vidare omförmalde årliga öfverföring af R:dr 3,000 från Bankens Omkostnads-Räkning på ett serskildt Conto, under titel:
Fullmägtiges Dispositions-Räkning 1V.o 2 (derå såsom obegagnad behållning
Ultimo December 1827 salderades R:dr 1 2,69 5: 40 sk.) 3,000:
, A nyssnämnde Conto äro följande årliga dispositioner af Rikets Ständer bestämde och i Banco-Reglsmentet föreskrifne, nemligen:
Till allmänna Fattigvården i Stockholm . * < R:dr 1,000:
Till Frimurare - Barnhuset i Stockholm 500: Till Frimurare - Barnhuset i Götheborg 133:16.—.
Till aflidneBanco-Commissarien C. G.
Silverstolpes Enkefru, Ulrica Kjölström , att fortfara till och med 2:a
Qvartalet år 1835 200:
Öfverföres 1,833:16 5,000:—_ af Banco-Fullmiigtige.
Öfverfördt 1,833 : 1 6. __ 5,000 Till aflidne Bokhållarens vid Banco-Disconten, Kamereraren Aug.
Montelii Enka Sophie Wernander, på obestämd tid . 200:
, Till afl.
Cancellistens vid Banco-Disconten Adolf Grubbes Enka Christ. A. Lindqvist, på obestämd tid . 66:32.
Till sedermera aflidne f. d. Vaktmästaren vid Banco-Disconten J.
Sjöberg, på obestämd tid . . . k 50:
- (Sjöberg afled innan han hunnit komma i åtnjutande af denna Nådegåfva, hvilken Fullmägtige i dess ställe tilldelade hans med 5 barn i största behof efterlemnade Enka.)
Till Bokhållaren i Ban* ken, Hemming Sam.
Schös, med vilkor att vid denna Riksdag afgöres, i fråga om de till fyllnad af 700
R:dr i ett för allt återstående . . » ioo: S:ma R:dr 2,250:
Öfverföres 2,250: 5,000: 72 Berättelse Öfverfördt 2,250: 5,000:
På förekomne anledningar, och med hämtadt stöd af 17 §. uti Banco-Reglementets <]:e Art. 5:te Afd., hafva Banco-Fullmägtige tid efter annan provisionelt beviljat följande årliga anslag:
Till aflidne f. d. Bokhållarens vid BancoDisconten G. A. Oudars Enka, Annette Randqvist (Prof. d. 2 2 Jun.1S25) 2oo: Till afl. förre Lane - Banco -Kamereraren L. M.
Hökenbäcks
Enka, Annette Ullman (Prot. d. 25 Aug. och 2 4 Nov. 1825) , . 266: 32.— Till förre Bokhålhns i Banken C.H. Lundqvists HustruCarin Reinholdson (Prot. d. 18 Maji 1826) 150:—;.— Öfverföres 616:32.— 2,250: —5,000 af Banco-Fullmägtige. 73 Öfverfördt 616: 32.—»2,250:. 5,000:—..
Vakt' mästarts vid Banco - Discont. G. Hes* selgrens Enka Inga Sophia Ljunggren (Prot. den 1 Febr. >827) . . 75: — Till afl. Registrat:s vid Lån-Contoiret i Götheborg C.
Hageliens Enka A. B.
Hultman (Prot. d. 16 Febr. 1826 och 21 Jun. 1827) 150*. 841:32.-^ Suna 3,091: 32.-.
Fullmagtige, sorn funnit sig äga de mest talande skäl, för den tillstyrkan, att oinförmälde JNadegåfvor, på lika sätt, måtte hädanefter fortfara, få endast i sammanhang dermed erindra att, i fall utbetalning af 100 R:dr till Bokhållaren Schös, för nästa år 1829, enligt hans der - 1 Öfverföres 5,000:, F 74 Berättelse Öfverfördt 5,000: om ingifne och med Fullmägtiges serskilda Utlåtande åtföljde Ansökning beviljas, det ifrågavarande anslaget dermed upphör; äfvensom att i den händelse, en af Enkan Hökenbäck hos Styrelsen af Banco-Statens Enke- och Pupill-Cassa ingifven men ännu icke slutligen pröfvad Ansökning, om erhållande af Pension derstädes (ehuruväl hennes man i lifstiden ej skall i allo uppfyllt de i sådant afseende erforderlige prestanda), kommer att vinna bifall, den för henne skeende Anordning på Fullmägtiges Dispositions-Räkning, i omedelbar följd deraf upphör. 3:0