Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid öfverläggning om såttet, att anskaffa hvad som vidare för detta behof erfordras, har, enar Stats-Verket icke eger andra tillgångar ån de ofvan uppgifne att anvisa, vål icke undfallit
Utskottet huruledes sådant skulle kunna åstadkommas genom upptagande at lån emot afRiksgåldsContoiret utfärdade Obligationer och till ränta derföre jemte Capital betalning användas de 66,666 R:dr 32 sk., som på Allmänna Indragnings-Staten nu åro anslagne till årlig underhålls
Summa för förre Kongl. Famillen; men då 2:ne för nationen vigtiga ändamål vid i frågavande liqvidations afslutande böra sökas, det ena, att, så vidt möjligt ske kan, förekomma utgiftens förökande medelst dryga räntor, och det andra, att icke derigenom åstadkomma Coursens ytterligare försämring, i hvilka afseenden Stats-Utskottet gör sig den säkra förhoppning, att genom Kongl.
Nådiga omsorger och bemödanden så må kunna tillvågabringas, att medel härtill icke annorlunda ån successive under flere åx måga erfordras, har Utskottet funnit sig ej böra tillstyrka denna utväg, men deremot ansett förstråckningen kunna göras af Banken utan äfventyr för Stats-Utskottets Betänkandeji« i afl dess soliditet, så vida Riksens Ständer bifalla, att förenämnde anslag på Allmänna Indragnings-Staten får frän Stats-Verket till Banken ingå, till dess forstråckningen varder fullt ersatt; likväl med den, till förekommande af ofördelaktiga verkningar, Kongl. Maj:* lemnade rättighet, att, der så erfordras, upplåna den bristande Summan i Metalliskt mynt, på det för Riket förmånligaste sått, och till godtgörande deraf, efter behof, samt så fort det utan fara för Coursens stegring kan ske, använda de medel, som i Banken dertill anvisas.
Stats-Utskottet har i sådant afseende med Banco-Utskottet begärt sammanträde, och då vid Utskottens i anledning deraf hafde gemensamma öfverläggning, förekommit ej allenast, att Bankens ålitande i detta fall vore det för Svenska folket minst kännbara sått att anskaffa de medel, hvilka utöfver redan uppgifna tillgångar kunna erfordras till forre' Kongl. Famillens liqviderande, utan att för Banken medföra något äfventyr, enär dess ersättning från Stats-Verket, vunne Riksens Höglofl.
Ständers garantie, men deremot den fordel Banken bereddes att återvinna den reela fond 307,128 R:dr 29 sk. 8 r:sf- Silfver Specie, som emot deposition af 732,557 R;dr 5 sk. 6 r;st. uti Banco-sedlar blifvit 126 Stats-Utskottets Betänkanden. till förekommande af Coursens stegring från Banken uttagne, hafva Stats och BancoUtskotten skolat tillstyrka, att, sedan till liqviderande af forre Kongl.
Famillens hår i Riket qvarvarande förmögenhet, först blifvit anvånde de nära 800,000 Ridr Svenkst Banco, som enligt Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse nu utgöra Krigsfondens tillgångar, jemte hvad ytterligare kan denna fond tillflyta, samt de 36,696 R:dr 47 sk. 6 r:st. samma mynt, hvilka såsom förre Kron-Prinsen Gustafs enskildta förmögenhet finnas uti Kongl.
Räntekammaren, de 732,557 R:dr 5 sk. 6 r:st. som i Banken blifvit af Kongl. Majit nedsatta för uttagne Piastrar till Coursens styrande, måga af Kongl. Majit få i mån af behofvet till denna liqvid disponeras, emot det, att förre Kongl. Famillens underhålls Summa af Stats-Verket, 66,666
Ridr 32 sk, årligen, skall ingå till Banken, till dess full tillgång derigenom blifvit beredd Banco Fullmågtige, att inköpa det qvantum Silfver, för hvilket nämnde 732*557 R:dr 5 sk. 6 rist. blifvit deponerade; men hvarvid Utskotten likväl anse det vilkor och förbehåll uttryckeligen böra fästas, att liqviden i hela dess vidd varder, på sätt med grundlagen instämmer, öfverlemnad till Riksens Ständers och deras Revisorers Stat s-Ut s
Ko t tets Betänkanden.
137 granskning så snart denna liqvid hinner blifva bragt till slut.
I öfverensstämmelse härmed tillstyr kes: i:mo Att Rikens Höglofl.
Ständer bifalla, att hvad som ännu återstår i Riket af forre Kongl. Familjens förmöghet, må utbetalas och hos Kongl.
Majit i underdånighet anhålles, att Kongl.
Majit, i afseende på verkställigheten häraf, täcktes låta öppna underhandling med den eller dem, som finnas behörigen befullmågtigade att denna angelägenhet lagligen afsluta, på ett sätt att Svenska Kronan för all framtid må befrias från vidare pretentioner å förra Kongl.
Famillens sida. 2:0 Att Riksens Höglofl.
Ständer, som af Kongl. Majits
Nådiga skrifvelse till Statsutskottet inhemtat, hvad vid första frågan om en sådan liqvidation , blifvit såsom fordrings-anspråk framståldt, måga anse det närmare bestämmandet häraf, så till dess af Cours beräkning beroende belopp som till betalnings tid blifva föremål för underhandling, och i underdånighet till Kigl. Majit öfverlåta, att derom så skyndsamt ske kan träffa det afslnt, som Kigl. Majit i Nådef pröfvar antagligt. 3:0
Att sedan Kongl. Majit till denna liqvidation ämnat och afsatt 400,000 ia8 Stata-Utskottets Betänkanden.
R:dr utaf de frän förra åren på Riks-Statens 3:dje Hufvud-Tittel reserverade Öfverskotter och besparingar, Riksens Stander måga såsom fond för ifrågavarande liqvidation öfverlemna följande medel nemligen : a) Krigsfondens disponible behållningar, bestående dels af den från Preussen inflytande återstod af ersättningen för Pommerns afträdande, dels af hvad å utestående Krigsfordringar eller på hvad sått som heldst må kunna till Krigsfonden komma att ingå. b) De 26,696 R:dr 47 sk. 6 r:st. hvilka såsom förra Kron-Prinsen Gustafs enskilda förmögenhet finnas uti Kongl. Rånte-Kammaren insatte. c) Att för hvad som derutöfver erfordras till fyllnad uti liqvidationens verkställande, öfverlåtes till Kongl. Maj:t att i mån af behofvet låta disponera på de 732>557 R:dr 5 sk. 6 r:st, som finnas nedsatte titi Riksens Ständers Bank för lyftning af Piastrar oeh hvilket belopp till detta ändamål må af Banken emot ersättning förskjutas. 4:0
Att då denna samfälda tillgång, för så vidt den består af Banco-Sedlar, likväl allenast efte? hand kan blifva omsatt till Siats- Utskottets Betänkande^, i at> till sådan myntsort, som för liqvidationens verkställande kan komma att erfordras, men denna deremot, inom kortare tid ån omsättningen utan skadlig inverkan på Coursens blifver möjlig, torde böra fullbordas, Riksens Ständer bifalla, att Kongl. Majit, på de förmånligaste vilkor, som kunna betingas, må låta upptaga Lån •lier förskott uti Metalliskt mynt, med utsättande af lämpliga betalnings-terminer, i mån blifvande tillgång på Vexlar eller Metallisk valuta,, genom förvandling af ofvannåmnde till liqvidationer anviste medel; kunnandes äfven Stats-Verkets disponible tillgångar af Vexlar eller metaller härtill användas, emot det att ersättning uti Banco-sedlar, utaf liqvidationsfonden, efter gällande Cours vid hvarje sådant tillfälle genast meddelas. 5:0
Att till Bankens ersättning för dess förskott må anvisas det på Allmänna Indragnings-Staten för förre Kongl.
Famillens underhåll uppförde anslag af 66,666 R:dr 32 sk. att af Kongl.
Stats-Contoiret till Banken levereras, så snart liqvidationen kommit till fullbordan och denna ersättning ovilkorligen fortfara intill dess full tillgång derigenom blifvit beredd Banco-Fullmågtige, till inköp af det Silfver, 9 13ö Stats- Utskottets Bctänkanden, för hvilket nämnde 732,557 R:dr 5 sk. 6 r:st. åro nedsatte, och slutligen. 6:0
Att det Verk eller de personer Kigl. Majit i Näder uppdrager denna liqvidation , skola för verkställigheten häraf i laglig form, samt för de härtill uppburne använde medel aflägga behörig redogörelse, kommer att undergå den i grundlagen föreskrefne granskning af Riksens Ständer och deras Revisorer.
Detta allt hemstålles vördsamligen till Riksens Höglofl.
Stånders närmare bepröfvande; Blifvandes någre
Ledamöters yttrade skiljagtiga tankar jemnvål öfverlemnade.
Stockholm den 15 Novemb. 1823.
Utdrag af Protocollet hållet hos R.
H- S- Stats- samt BancoUtskott, vid sammanträde den 14 Nov- 1823. S. D. Sedan Utskotten nu fattat deras beslut, i frågan om betalning af förra Kongl. Famillens hår i Riket innestående enskilda förmögenhet, yttrade Herr Öfverste-Lieutenanteii Hjerta: ’’Jag vet ganska vål att man fruktar den verkan, som opinionen om Bankens försvagande genom anlitande af den reela Stats-Utskottets Betänkanden. 131 Fonden skulle kunna medföra för Bours transactionerne.
Men jag år öfvertygad att man häruti misstager sig.
För min deU tror jag att man med mera skål bör frukta verkan af den opinion, som skulle kunna uppkomma och vida mera skada förtroendet till Rikets Stånders förvaltning af Banken, om hvarje
Medborgare inser att de krafter man eger icke rått begagnas till fördel för alla, genom undvikande af onödige upplåningar och räntebetalningar samt deraf följande högre, beskattningar.
Hvad den tillfälliga Cours förhöjning som nu inträffat, angår, år. den hufvudsakligen en följd af den betydliga Import sorn i höst foranledts af de hos Utlåndningen skedde betydlige nedsåttningar i prisen på Colonial-varor och Specerier, uppkomne genom en ovanlig, skörd och sorni vållat öfver allt vanligt förhållande verkstålde upphandlingar deraf för Svensk räkning; äfvensom, af de vid denna tid alltid i Stockholm skeende Vexelkop för Finska Handelshus.
.Dea behöfver sålunda icke fruktas.
Deremot skall alltid en Cours förhöjning blifva en nödvändig följd så vål af ett Utländskt Lån, genom råntornes och afbetalningarnes uppköpande i Utländska i3a Stats-Utskottots Betänkanden. myntsorter, som ännu mera af ett Inländskt, der antingen sjelfva Capita let skall för Svenskt mynt i Vexlar anskaffas eller ock inhemska egare af Utländska fordringar, hvilka eljest sälja dessa till handelns behof , skulle använda den till Stats-länet.
Annu betydligare skall denna stegring blifva, om de 752,557 R:dr B:co Sedlar, som nu äro i Banken deponerade för uttagne Piastrar, skulle i Sedlar uttagas för att användas till Vexelköp.
Slutligen skall genom hvarje sadan åtgärd, räntan för Lånet öka beskattningen för en lång tid af år.
Jag har alltså föreslagit ett annat medel, med vördnad för min pligt att afse det
Allmänna bästa framför allt annat, samt i förlitande att nu mera, sedan så väl Stats-Verkets, som Bankens functioner i alla delar äro offentlige, Rikets tillkommande Ständer, handlande efter en högre upplysning än man förut i dessa angelägenheter kunnat ega, skola så vårda dessa Verk, att de icke vidare sammanblandas, men likväl räcka hvarandra hjelp i allt hvad till hushållning för
Riket kan lända, utan att någon förbindelse å ena eller andra sidan upphäfyes «ller föraktas.
Stats-Uiskottcts Belänkanden. i33
Detta medel består deruti att man skulle använda af Bankens Silfverfond, som nu ligger räntelös och icke får till vexling begagnas, så mycket, som till liqvidationen beliöfves utöfver behållningen af Preusiska fordran, uppgifven af Konungen till 3a5,ooo R:dr Pr. Cour. (men icke ännu af Rikets Ständer eller deras Revisorer granskad) samt de afsatte Krigsfondens tillgångar af de till Kongl. Maj:ts disposition 1812 öfverlemnade Ofverskotts medel 4oo,ooo R:dr Svenskt Banco; då hela beloppet lär blifva 270 å 280,000 Piastrar.
Till ersättande af detta Lånebiträdé 1 Silfver, skulle de nu årligen till f. d. Kongl.
Famillen utgående 66,666 R:dr 02 sk.
B:co Sedlar, hvilka i nu af Rikets Ständer bifallne Statsbrist-Summa finnas intagne, böra ingå till Banken, intill dess dermed genom Banco-Styrelsens försorg vore inköpt Myntbart Silfver, svarande så väl emot de nu uttagande
Piastrar som äfven skillnaden emellan värdet af de 720,000 R:dr Banco, hvilka i Banken för piastrar efter 107 sk. cours uro af Hans Maj:t Konungen deponeräde och nuvarande värdet af de derföre utlemnade 007,128 Piastrar. »34 Stats-Utskottets Betänkahden.
Då genom denna åtgärd räntor för Stats-Verket besparas och Cours förhöjning förekommes; då Publiciteten gifver en hvar tillfälle att öfvertyga sig om återbetalnings förbindelsens uppfyllande på ett sådant sätt, att Banken derigenom aldeles icke till sin soliditet lider; då slutligen denna Publicitet och den stigande upplysning i Stats finance, som man tydligen förmärker utvecklar sig, skola garantera Svenska Folket, att i framtiden finna dess representanter handla på sådant sätt att icke gifna löften skola oför^ sigtigt brytas eller en gång uppgjorde Comtracter lättsinnigt upplösas, anser jag detta förslag vara af den beskaffenhet att ingen menlig verkan deraf bör vara att befara, hvarken för Banken eller han. del och näringar, utan skulle det tvärtom befordra gemensamma fördelar för desamme.
Man säger, att det skulle vara inconseqvent, att nu besluta utlåning af en del Bankens realiteter, sedan Rikets Ständer hafva beslutit att genom årligt skeende Silfver inköp förstärka dess fond.
Inconsequent kan endast det Rikets Ständers Beslut vara, sorn icke afsåg en allmän fördel.
Det måtte vara lika ineonsquent att köpa in Stats-Utskottets BetänkancleH. 135 Silfver till Ökad fond tinder det att Bankens Sedehnassa ökes.
Och lmr kan så mycket mindre vara fråga om inconsequence; som det matte vara ett, att anbefalla förstärkning af Silfver-Fonden och dess användande i Lån väg emot successiv åtei;r betalning af Stats-Verket vara något helt annat.
Genom denna så kallade inconsequence, stod likväl Svenska Banken år i834 å i835 med sin nu egande liela fond, ersättning för skillnaden emellan de 732,557 R:dr B:co Sedlar och värdet af 307,128 Piastrar samt hela den förstärckning, som blifver en följd af Rikets Ständers vid denna Riksdag vidtagne Beslut”.
Och skulle detta anförande, hvari Herr Professor Froberg instämde, medfölja Betänkandet till Respective Riks Stånden.
Ex 1’rotocollo TV.
Karström, N:0 610.
Ankom den 26 Nov. 1823.
Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar emot Utskottets Betänkande, i fråga örn i3fl Stats-Utskotiets Betänkandcn. ersättning af Staten får Svenske
Medborgares lidne förluster genom uppbringningar. den, nemligen Högloft Pudderskapet och Adeln, Högvördige Prcste-Ståndet samt "Vallöf!.
Borgare-Ståndet behagat till Statsutskottet återremittera dess under den 2 sistl.
October meddelte Betänkande i fråga om ersättning för Svenske Medborgares lidne förluster genom Uppbringningar af Magtér, med hvilka Riket varit i fredligt förhållande, så får, efter öfvervägande af de emot nämnde Betänkande gjorde flerfaldiga Anmärkningar, Utskottet nu förnyadt yttrande i ämnet afgifva.
I afseende på Utskottets behandling af målet är anmärkt, att Utskottet icke ingått i speciel pröfning af hvarje särskildt Reclamations anspråk, utan endast summariskt framstäldt anspråkens natur och i allmänhet bestridt Statens skyldighet att ersätta enskildtes genom Uppbringningar iråkade förluster.
Utskottet kan likväl icke vidkännas att hafva underlåtit den speciella granskningen af målen, ehuru sedan genom Utskottets pluralitet den mening blifvit gällande, att enskildes förluster genom Uppbringningar i Respective Riks-Stån - Stats-Utskottels Betänkande», i 3 7 intet fall borde af Staten godtgöras, Utskottet ansett destomera öfverflödigt, att i Betänkandet upptaga hvarken de grunder, som de af Kongl. Maj:t tillförordnade Commitlerade för målens utredning följt eller de af Utskottet under läsningen af de vidlyftiga handlingarne anmärkte omständigheter, sorn Rikets
Ständer thyförutan kunnat afgöra den generella fråga, som innefattas uti det återremitterade Betänkandet, men hvilket allt Utskottet visserligen icke kunnat förbigå att hos Riksens Ständer anmäla, t händelse någon ersättning till större eller mindre del blifvit tillstyrkt.
Då, genom förberörde speciella granskning af Reclamations målen samtafCommitterades åtgärder, Utskottet således endast trott sig fullgöra en detsamma ovillkorligen åliggande skyldighet, har det nödvändigt måst förefalla Utskottet oväntadt, att en sådan granskning ansetts af en värd Ledamot inom Högloft.
Ridderskapet och Adeln icke ens vara Utskottets rättighet; i hvilket afseende blifvit anfördt, att den af Kongl.
Maj:t tillförordnade Committée vore att betrakta såsom en Domstol, samt att granskningen af Commiterades handläggning med målet tillhörde hvarken Stats-Utskottet eller z38 Stats-Utskottets Betänkanäcn, Rikets Stander, utan att Högste
Domstolen borde deröfver sig yttra.
Men uli ett sådant omdöme, såsom hvarken förenligt med allmän
Lag och en laga Rättegångsordning eller med Kongl. Maj:ts för Committerade utfärdade Nådiga Förordnande af den 9 April 1818 ..kan Utskottet icke instämma, enar, enligt Grund-Lagen Konungen icke eger att tillsätta någre särskilda
Domstolar samt att i alla fall en Under-Domstols åtgärder icke omedelbarligen må underställas Kongl.
Maj:ts Nådiga profning; äfvensom af Kongl.
Maj:t Committerade meddeldte förordnande inhenitas, att någon vidsträcktare befattning icke blifvit åt Committerade uppdragen, ån att utreda samt till beskaffenheten bestemma de ifrågavarande förlusterne; vid hvilket förhållande något tvifvel icke lärer skäligen kunna uppstå, att granskningen af hvad Committerade i öfverensstämmelse härmed tillgjordt, varit Utskottets både pligt och rättighet.
Den skildnad
Utskottet funnit ega rum emellan sådane förluster, hvilka förordsakats genom andre Magters undcrsåtares för enskild vinning foretagne kaperier, och deni som uppkommit i följd af Regeringarnes åtgärder medelst anbefald Embargo för Statens räkning, har af samme Stats- Utskottets Betänkan dm. 3 3c) varde Ledamot jemnvål blifvit bestridd, under anförande, att kaperier ändock måste undergå laglig profning af sitt Lands Domstolar innan de godkännas och således kaparens åtgärd gillas af Högste Magten.
Då detta medgifves, år, efter Utskottets tanka, skillnaden i och med detsamma erkand, ty den består just deri, att de forre eller kaperier skola såsom vanlige tvister bedömas efter gällande Lagar, hvaremot för de sednare icke finnes någon annan
Lag, ån magten och våldet.
Beträffande i öfrigt sjelfva saken eller Utskottets förnekande af Statens skyldighet att ersätta sådane genom Uppbringningar vållade enskilde förluster, har denne grundsatts, efter hvad
Discursionerne utmarka, rönt nästan allmän motsägelse; men af hvad i denna del under förnyadt åberopande af de i förra Betänkandet till vederläggning upptagne skål, blifvit anförd t, har Utskottet icke funnit sig öfvertygadt, att hvarken i följd af den vid 1812 års Urtima Riksdag verkstålde afskrifning af Rikets Utländska Gäld, ellef af den omständighet, att prisdömde'Utländske varor i Carlshamn och Götheborg blifvit confiscerade och med en behållen vinst för Riket försålde till ett belopp af 1,200,000 R:dr, något rätts anspråk i »4o Stats-Vtskottets Betänkanden. afseende pä ersättning för nu i frågavärande förluster, kan emot Staten härledas, äfvensom ej eller af 19 Art. i den med Dannmark, den 14 Januarii 1814 i Kiel afslutade Freds-Tractat, då den jemnföres med 18 Art. i samma Tractat, Utskottet kan draga den slutsats att rättigheten blifvit Svenske Undersåtare beröfvad att fullfölja deras genom
Fredsbrottet äfven af brutne ersättnings påståenden, hvarföre ock Utskottet icke kan frångå hvad Utskottet rörande desse åtgärder och deras inflytelse på nu förevarande ersåttningsmål, uti förra Betänkandet yttrat, hvarvid, i anledning af hvad inom Höglofl.
Ridderskapet och Adelu blifvit anfördt, som skulle Utskottet iöretagit sig en öfversättning af berörde 19 Artikel uti den åberopade Freds-Tractaten och dervid tillagt ett Ord, som förändrade hela meningen deraf, Utskottet jemnväl skolat upplysa} att den öfversättning af samma Tractat, som Utskottet följt, år den sorn finnes i årstrycket för år 1814 och aldeles sådan den blifvit uti Sveriges Kyrkor kungjord och att således, om något fel vid öfverförandet från Fransyska Originalet i en eller annan måtto egt runi, sådant åtminstone icke kan komma på Utskottets räkning.
Stats-Utskottets Betänkandeh. i/\i Såsom en handling af hufvudsakligt inflytande i denna fråga har man nu äfven åberopat den underdåniga skrifvelse, som Rikets Ständer den 22 Maji 1810, uppå deras Ekonomi-Utskott» tillstyrkande till Kongl.
Maj:t aflåto af innehåll: att då de Fartyg och varor, sorn vid utbrottet af ett krig i Svenska Hamnar scqvestreras icke skulle kunna på ett med billighet mera öfverensstämmande sått användas, ån att Svenske undersåter, hvilkas egendom på förrberörde sått kan falla i fiendens händer derigenom i möjligaste måtto hållas skadeslöse, Rikets Ständer ansågo sig böra hos Kongl. Maj:t anhålla, att ali fiendtlig, på Regeringens befallning seqvestrerad Egendom måtte såsom ersättning tillhandahållas dem, som antingen i fiendens Hamnar eller genom Uppbringningar förlorat och blifva lidande.
Denna underdåniga skrifvelse, icke omförmäld uti K:gl. Maj:ts Nådiga proposition af den 3 Junii 1812, som ligger till grund för hela denna ersättningsfråga eller i öfrigt hvarken då eller sedermera förr ån nu vid ärendets återremitterande åberopad, innefattar utan tvifvel ett uttryck af då varande Rikets Ständers önskan, att i Ri^ ket seqvestrerade Utländske varor skulle få användas till godtgörande af Svenske ■j‘4'2 Stats-Utskottets Betänkan den.
Medborgares oskyldigt lidne förluster genom uppbringriingar; men då samma skrifvelse aldrig blifvit iklådd den gållande kraft, som i detta såsom i andre önsknings■111 ål, endast genom Konungens sanction kunnat deråt gifvas, i hvilket fall Reclamenterne hade bordt anvisas ersättning för deras .förluster af de för. försålde confiscerade Utländske varor i Götheborg och Carlshamn infiutne medel, dem Kongl. Maj:t likväl i Nåder funnit godt att använda till andre för Riket mera gagneliga ändamål; så kan ej eller, i följd af denna underdåniga skrifvelse, Staten anses förbunden till godtgörande af de lidne förlusterne, heldst Utskottet i alla fall icke delar den af en Ledamot af Högvördige Preste-Ståndet yttrade farhåga, att om ersättning för dylika förluster icke beviljas; Handel och Sjöfart skola aldeles afstadna och Nationerne från hvarandra fullkomligen isoleras.
Dock varder detta Rikets Högloff.
Ständers eget bepröfvande vördsamt undtrståldt, med tillkånnagifvande derjemte att Hedervärda Bonde - Ståndet, den 20 sisth Oqtober, bifallit det förra Betänkandet, Nårlagde Protocoll, innefattar flere Herrar Ledamöters yttrande, hvilke vid StatSrUt.skottets Betänkanden., 143 målets afgörande varit af skiljagtige tankar.
Stockholm den 18 November 1823, Utdrag af protocollet, hållet hos Rikets Högloft.
Stånders Stats Utskott vid den Lagtima Riks dagen i Stockholm den 2 itta November 1823.
Emot detta Beslut reserverade sig Herr Friherre Hjerta, hvarvid Herr Friherren anförde: "Högloft Afdelningens upplåste Förslag till Betänkande uttrycker till alla delar min enskilda öfvertygelse i förevarande mål.
Detta Förslag och det Beslut som genom Hoglofl.
Utskottets pluralitet nu blifvit fattad t, instämma vål deri, att Staten i allmänhet icke kan anses skyldig att, i följd af råtts-anspråk å fjeclamenternes sida, ersätta förluster på enskildes handels företag; och denna tanke delar äfven jag..
Men jag kan dock icke neka att, på sått Afdelningen yttrat, uti detta mål, förekomma ganska många till förmån för de lidande Medborgarne talande omständigheter och skål , så vidt deras bedömande iår inskränkas inom grånsorne 'i 44 Stats-Utskottets
Betänkandetii af billighetens fordringar.
Af Hufvudsak* ligt inflytande i detta afseende synes mig den underdåniga skrifvelse vara, som Rikets Stånder, den 22 Maji 1810, uppå deras Ekonomi-Utskotts tillstyrkande till Kongl.
Maj:t aflåto, och hvilken skrifvelse, ehuru icke omförmåld i Kongl. Maj:ts
Nådiga proposition den 3 Junii 1812, som ligger till grund för denna ersättnings fråga, eller i öfrigt, hvarken då eller sedermera, förr ån nu vid detta måls återremitterande, åberopad, finnes innehålla: att då de Fartyg och varor, som vid utbrottet af ett krig i Svenska Hamnar seqvestreras, icke kunna på ett med billighet mera öfverensstämmande sått användas, ån att Svenske undersåter, hvilkas egendom på förberörde sått kan falla i fiendens händer, derigenom i möjligaste måtto hållas skadeslöse, Rikets Ständer ansågo sig böra hos Kongl. Majit anhålla att all fiendtlig på Regeringens Befallning seqvestrerad egendom måtte såsom ersättning tillhandahållas dem, som antingen i fiendens Hamnar eller genom uppbringningar förlorat och blifva lidande.
Denna underdåniga skrifvelse har val icke blifvit iklådd den gällande kraft som endast genom Konungens Nådiga sanction kun - Stats-Utskotteis
Éetänkanden. i45 kunnat deråt gifvas, och i hvilken händelse