Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Domkyrko-kommissionen i Westerås i underdånighet gjord samt af Westerås stifts Konsistorium till Kongl. Majit insänd och förordad ansökning om aflåtande till Rikets nu församlade Ständer af nådig proposition angående samma statsbidrag, som motionären begärt för de i motionen uppgifna reparations- och byggnads-arbetenas utförande; varande denna underdåniga ansökning, jemte dertill hörande handlingar, sedan förevarande fråga, genom den derom väckta motion, blifvit Rikets Ständers pröfning underställd, öfverlemnad af Kongl. Majit 8 Stals-Utshollcts Utlåtande N:0 23S. till Stats-Utskottet, för att vid densammas behandling komma under öfvervägande.
Då den Stats-Utskottet sålunda tillställda underdåniga ansökningen innefattar hufvudsakligen enahanda framställning rörande ifrågavarande ämne, som den motion, för hvars innehåll Utskottet nu redogjort, anser sig Utskottet endast behöfva tillägga nedanstående, ur de ansökningen åtföljande handlingarne hemtade, upplysningar, angående det gemensamma föremålet för denna ansökning och Biskop Fahlcrantz's motion.
Uti det af Arkitekten P. J.
Ekman, efter dertill erhållet uppdrag, i Juni ,1856 uppgjorda samt af Domkyrko-kommissionen åberopade och dess underdåniga ansökning bilagda förslag till nödvändiga reparationer och förändringar å meranämnde domkyrka, äro kostnaderna för dessa arbetens utförande beräknade att uppgå till ett sammanlagdt belopp af 41,584 R:dr 32 sk.
B:ko; och har Öfver-Intendents-embetet, uti deröfver infordradt underdånigt utlåtande, anmält: att, vid verkställd granskning af detta förslag och dertill hörande ritningar, ingen anledning till anmärkning förekommit emot kostnads-beräkningarne och de föreslagna förändringarne; dock hafva vissa, i förslaget och ritningarne angifne, detaljförhållanden ansetts, utan betydlig tillökning i arbets-kostnaden, kunna, genom några anmärkningars iakttagande, vid utförandet erhålla ett värdigare och prydligare utseende samt medföra större ändamålsenlighet.
Enligt ett sedermera af samma Arkitekt meddeladt intyg hade den i motionen omförmälda remna, som yppat sig å en af domkyrkans murar, under tiden från slutet af Juni 1852 till medlet af April nästlidet år, vidgats Irån £ till l£ tum.
Med afseende å denna remnas sålunda under sednare åren betydligt tilltagande vidd, ansåg bemälde Arkitekt nödvändigt, att erforderliga åtgärder i anledning deraf snart blefve vidtagna.
Beträffande Westerås domkyrkas inkomster och utgifter har, genom ett sammandrag af kyrkans räkenskaper för åren 1845—1854, blifvit upplyst, att de förra i medeltal utgjort 2,509 R:dr och de sednare 2,136 R:dr B:ko; varande bland dessa utgifter upptaget för reparationer och materialier ett medelbelopp af 355 R:dr B:ko årligen.
Såsom Konsistorium i sitt afgifna underdåniga utlåtande erinrat, hafva domkyrkorna af ålder ansetts utgöra föremål för Statens omvårdnad, hvarföre bestämda tionde-anslag till deras vidmakthållande blifvit anvisade; och då dessa stora byggnader, af hvilka de liesta äro uppförda långt före reformationens införande, behöft undergå så betydliga och kostsamma reparationer, att de Acke kunnat verkställas med dertill samlade och disponibla tillgångar, hafva tid efter annan särskilda statsbidrag blifvit af Rikets Ständer för sådant ändamål beviljade.
Sålunda hade begärda bidrag af allmänna medel under de sednare Riksdagarne anvisats - Ståls-Utskottets Utlåtande IS.o 238- 9 visats för Linköpings och Wexiö domkyrkors iståndsättande samt under denna Riksdag för återstående, reparations-arbeten å Skara domkyrka.
I öfverensstämmelse med Rikets Ständers således, vid enahanda frågors afgörande, förut fattade beslut, och enär domkyrkan i Westerås, med hänsyn till dess ålder, storlek och byggnadssätt samt dervid fästade historiska minnen, bör räknas bland de svenska nationens från förfädren ärfda tillhörigheter, som samtiden är skyldig omsorgsfullt vårda och vidmakthålla, så att dessa för fosterlandskänslan dyrbara och genom längesedan förflutna tiders ansträngningar beredda arf varda åt efterkommande bevarade, anser sig Stats-Utskottet, vid det vederbörligen utredda och anmälda förhållandet, att
Statens särskilda medverkan ovilkorligen erfordras för företagandet af den nu ifrågaställa nödvändiga reparationen å oftanämnde, i arkitektoniskt och historiskt hänseende lika märkvärdiga och vördnadsbjudande, tempelbyggnad, böra förorda de gjorda framställningarne om de för denna reparation samt derjemte föreslagna förändringar och förbättringar erforderliga medels anvisande-; och får Utskottet alltså, under förutsättning att ifrågavarande reparations-arbeten och förändringar, innan de verkställas, varda af Kongl. Majit gillade, och att de föreskrifter, som, i afseende på desammas utförande komma att af Kongl. Majit meddelas, varda noggrann! iakttagna, tillstyrka : att Rikets Ständer, för dessa reparationers och förändringars utförande, måtte bevilja och till utgående från Riksgäldskontoret anvisa ett anslag utan återbetalnings-skyldighet å Fyratiofemtusen Riksdaler Riksmynt och ett lån å Tjugutvåtusen femhundra Riksdaler samma mynt.
Hvad beträffar betalningsvilkoren för den nu tillstyrkta lånesuminan, anser Utskottet dessa böra blifva lika med dem, som af Rikets nu församlade Ständer föreskrifvits för det beviljade lånet till reparations- och förbättrings-arbetena å Skara domkyrka; hvadan Utskottet således får tillika hemställa: att det lån, hvarom nu är fråga och för hvilket en sådan skuldförbindelse bör afgifvas, som af Fullmäktige i Riksgäldskontoret godkännes och antages, måtte, sedan detsamma fått räntefritt innehafvas till 1860 års slut, derefter återbetalas genom erläggande årligen af 6 procent utaf hela den lyftade lånesumman, samt att härvid räntan måtte vara godtgjord efter
Fyra för hundra årligen utaf det obetalda kapital-beloppet, och det öfriga kommer att utgöra afbetalning å kapitalet.
Skulle den sålunda stadgade inbetalningen icke inom bestämd tid fullgöras, torde dessutom, intilldess densamma ISih. till It.
Prof. 1836—1838. i Sami. i Afd. 4 Band. i 3 Haft. 2 10 Slats-Vtskottets Utlåtande N:o 339. verkställes, böra erläggas
Fem procent årlig ränta å det till liqvid förfallna, oguldna beloppet.
Reservation: af Herr Henschen.
KT:o 239.
Utlåtande, angående ifrågastäldt statsbidrag för tornbyggnad vid Hedvig Eleonora kyrka i hufvudstaden och samma kyrkas reparerande.
För uppförande af 2:ne torn utaf sten på de för sådant ändamål anlagda grundmurarne å ömse sidor om den vestra hufvud-ingången till Hedvig Eleonora eller Ladugårdslands församlings kyrka samt för denna kyrkas reparation, föreslogs, i början af denna Riksdag, utaf sedermera aflidne Pastor Primarius Doktor Pettersson, uti en inom Preste-Ståndet väckt och af Hofpredikanten Nordlund biträdd motion, att Rikets Ständer måtte bevilja ett statsanslag af 54,000 R:dr R:mt, att utan återbetalnings-skyldighet utgå under åren 1857, 1858 och 1859, i mån af behof och byggnads-arbetets fortgång, eller att, derest ett sådant anslag icke möjligen kunde erhållas, Rikets Ständer måtte åt nämnde församling anvisa ett lån å samma belopp, att under de första åren innehafvas räntefritt Stals-Utskollels Utlåtande N:o 239.
11 och utan kapital-afbetalning samt derefter återbetalas genom årlig amortering och med erläggande af låg ränta.
Enligt de i denna motion meddelade upplysningar, tilldelades, genom en Kongl. Resolution af den 11 December 1723, såsom gåfva åt Hedvig Eleonora eller Ladugårdslands församling, hvilken under sednare hälften af 1600-talet blifvit förklarad utgöra ett särskildt pastorat, ej allenast den i medlet af samma århundrade påbörjade och till några alnars höjd uppförda kyrkobyggnaden för den dåvarande Amiralitets-församlingen, utan äfven de för denna byggnad samlade och under Amiralitets-kollegii vård ställda medel, utgörande 30,518 daler 21 öre silfvermynt; hvarefter ifrågavarande kyrka under åren 1730 med 1737 uppbyggdes.
För byggnads-arbetets bedrifvande tillerkändes dessutom nämnde församling, medelst några af motionären anförda Kongl. Bref och Resolutioner, dels ett öre silfvermynt af hvarje matlag, så i städer som på landet, och dels rättigheten att inrätta ett lotteri mot vissa procents åtnjutande, samt att i hufvudstaden och Rikets öfriga städer upptaga sammanskott genom stamböcker; och beviljades slutligen, på grund af Rikets Ständers beslut vid 1756 års Riksdag, ett sammanskott för år 1758 af 2 öre silfvermynt utaf hvarje ståndsperson, borgare och hemmansbrukare i hela Riket.
Oaktadt dessa jemte flera andra allmänna bidrag samt församlingens egna tillskott, hade Hedvig Eleonora kyrka dock ej, för bristande tillgångar, kunnat hittills göras fullt färdig enligt den år 1725 af Tessin och Adlercrantz uppgjorda samt af Kongl.
Maj:t fastställda ritning.
De då föreslagna 2:ne tornen, till hvilka grunden blifvit lagd på hvardera sidan af vestra kyrkporten, hade nemligen, ehuru ofta påtänkta, ännu icke blifvit uppförda; och ej heller hade kyrkan invändigt, på långt när, i afseende å ornering och prydlighet blifvit fullbordad.
Församlingen vore likväl nu, hvad tornbyggnaden beträffade, nödsakad företaga detta arbete, emedan den gamla, på kyrkogården invid Storgatan, af träd uppförda, vanprydliga klockstapeln befunne sig i, så bristfälligt skick, att den icke vidare kunde för sitt afsedda ändamål begagnas, utan måste borttagas.
Såsom bidrag till verkställigheten häraf, hade väl utaf enskild person under år 1856 erhållits en gåfva af 10,000 R:dr B:ko, men dervid hade fästats det förbehåll, att gifvaren skulle åtnjuta en årlig lifränta efter 5 procent utaf detta kapitäl, samt att den nya tornbyggnaden skulle vara verkställd och klockstapeln borttagen inom 3:ne år från gåfvans aflemnande.
Likaså hade en annan person, emot lifränta efter enahanda procent-beräkning under en yngre persons lifstid, gifvit för samma ändamål ett kapital af 4,000 R:dr B:ko; varande dessa 2:ne gåfvor, under dervid fästade vilkor, af församlingen mottagna.
Derjemte förekom i afseende på sjelfva kyrkbyggnaden, att denna kyrka, som icke undergått reparation sedan åren 1789 och 1790, behöfde både in- och utvändigt iståndsättas; hvarvid de ännu icke fulländade inre arbetena syntes böra afslutas.
Vidare borde en af behofvet högt påkallad reparation 12 Stals-Utskottets Utlåtande N:o 239- och ombyggnad af orgelverket i sammanhang dermed verkställas.
Kostnaderna för nu omförmälda byggnads- och reparations-arbeten voro beräknade att uppgå till ett saminanlagdt belopp af 53,000 R:dr B:ko.
Den för dessa kostnaders bestridande disponibla tillgång, som församlingen egde, utgjorde deremot endast 17,000 R:dr samma mynt, eller 3,000 R:dr utom ofvanberörde 2:ne lifräntekapitaler.
Församlingen, bestående hufvudsakligen af en mindre bemedlad eller rättare sagdt obemedlad befolkning, vore förut skuldsatt för en summa af 20,000 R:dr B:ko, hvilken upplånats till den under åren 1849 och 1850 uppförda nybyggnad för församlingens folk- och apologist-skolor, och för hvilken skulds afbördande församlingen åtagit sig en dryg årlig afgift, utgående med visst belopp i förhållande till allmänna bevillningen enligt bevillnings-förordningens 2:dra artikel.
Likaså måste hvarje inom församlingen mantalsskrifven person, enligt fattadt sockenstämmo-beslut, erlägga en årlig afgift till ränte-liqviderna för meranärnnde 2:ne lifränte-kapitaler.
För öfrigt har i motionen anförts: att det visserligen, enligt allmänna lagen, ålåge hvarje församling att bygga och underhålla sin kyrka; men detta åliggande skulle i förevarande fall icke kunna utsträckas längre än till uppförande, med minsta kostnad, af en annan klockstapel, i stället för den hittills begagnade, samt kyrkans nödtorftiga reparation och bibehållande i dess ofulländade yttre och inre skick.
Hvad derutöfver erfordrades, i anseende till de större anspråken på en inom hufvudstaden varande tempelbyggnads prydlighet och värdighet, syntes icke kunna hänföras under den laga byggnads-skyldigheten och skulle ej heller utaf ifrågavarande församling kunna åstadkommas.
Sedan äldre tider tillbaka hade också i fråga om hufvudstadens kyrkor, såsom monumentala byggnader, undantag egt rum från lagens allmänna stadganden rörande kyrkobyggnads-arbetens verkställighet.
Hufvudstadens flesta kyrkor hade således tillkommit genom det allmännas medverkan eller genom andra medel, än dem församlingarne förmått tillskjuta.
Beträffande den kyrka, hvarom nu är fråga, förekomme dessutom ett särskildt förhållande, som syntes innefatta ett väsentligt stöd för den af församlingen hysta förhoppning om det föreslagna understödets erhållande från det allmännas sida.
Denna kyrka kunde och borde nemligen äfven betraktas såsom garnisons-kyrka, enär de inom hufvudstaden i garnison förlagda trupper, sedan mångå år tillbaka, begagnade densamma.
Det till nyssnämnde garnison hörande manskap syntes derföre, i fall Staten icke på annat sätt mellankomme, till följd af allmänna lagens förut åberopade stadgande, icke kunna undgå att till den i laga ordning beslutade tornbyggnaden och kyrkoreparationen bidraga medelst årlig kapitations-afgift, och från hvilket bidrags utgörande församlingen skulle anse sig icke kunna afstå, med mindre densamma utaf allmänna medel erhölle någon särskild ersättning eller annat understöd. Slats-Ulskoltets Utlåtande N:o 239. 13
Med anledning af den, genom nu omförmälda motion, Rikets Ständer underställda fråga om statsbidrags beviljande för den föreslagna och beslutade tornbyggnaden vid ofvannämnde kyrka jemte samma kyrkas in- och utvändiga reparation, har Kongl. Maj:t låtit till Stats-Utskottet öfverlemna en af Hedvig Eleonora församling i underdånighet gjord samt af ritning- och kostnadsförslag åtföljd ansökning om framställning till Rikets nu församlade Ständer, angående understöd utaf allmänna medel för dessa byggnads- och reparations-arbetens företagande; dervid sagde understöd begärts å enahanda belopp och under samma vilkor, som blifvit i motionen föreslagna.
Enligt de Utskottet jemte denna underdåniga ansökning tillställda, af Byggmästaren C.
Hallström uppgjorda, kostnadsförslag samt derå sedermera, i anseende till byggnads-materialiernas ökade pris och arbetslönernas stegring, gjorda tillägg, skulle uppbyggandet af de 2:ne tornen, till hvilka ritningen blifvit af Kongl. Majit i Nåder fastställd, komma att medföra en kostnad af R:dr B:ko 34,914: 16. samt kostnaden för kyrkans ut- och invändiga reparation utgöra » » 20,779: 33.
Då härtill lades det belopp, som orgelverkets förändring och reparerande, enligt afgifvet särskildt förslag, kostade eller - » ” 5,000: — uppkomme följaktligen en sammanräknad kostnads-summa af R:dr B:ko 60,694: 1.
I fråga om samma kyrkas begagnande af de korpser, som utgöra hufvud, stadens garnison, har Utskottet af erhållne handlingar inhemtat, att nedannämnde garnisons-församlingar, enligt derom träffade och ännu fortfarande aftal, fått åt sig, under högmesso-gudstjensterna, upplåtna särskilda bänkplatser i kyrkan samt förklarats berättigade begagna kyrkan vid kommunions-förhör, skriftning och nattvardsgång, nemligen: Svea Lif-Gardes, på grund af år 1803 upprättadt kontrakt, emot en årlig afgift till kyrkan af 100
R:dr i samma myntsort, hvaruti regementets aflöning utgår; Svea Artilleri-Regementes, på grund af Kongl. Brefvet den 26 Augusti 1807, enligt hvilket för kyrkans upplåtelse åt Artilleri-församlingen, skulle till kyrkan i ett för allt erläggas en då anvisad summa af 2.000 R:dr B:ko; Lif-Gardets till Häst, enligt år 1816 träffad öfverenskommelse samt år 1823 afslutadt kontrakt, emot erläggande af 60 R:dr B:ko årligen; och Andra Lif-Gardes, enligt likaledes år 1828 afslutadt och sedermera förnyadt kontrakt, mot en årlig afgift af 100 R:dr B:ko.
Beträffande denna kyrkas framtida egenskap af garnisons-kyrka inom hufvudstaden, anser sig Utskottet böra upplysningsvis tillägga, att sedan Rikets 14 Stals-Utskottets Utlåtande N‘-o 239. nu församlade Ständer, med afseende å vigten deraf, att tjenliga lokaler blefve att tillgå såväl för garnisons-församlingarnes gudstjenst, som till gemensam skolundervisning för dessa församlingar tillhörande barn, genom underdånig skrifvelse af den 4 Februari nyssförlidet år, anhållit, att Kongl. Maj:t täcktes låta närmare undersöka förhållandet, för att få utredt huru sagde behof, vare sig med begagnande af redan befintliga lokaler eller annorledes, kunde lämpligen afhjelpas, har, för sådant ändamål, en särskild Kommitté blifvit tillsatt, hvilken Kommitté redan under sistlidne sommar afgifvit sitt^betänkande i ämnet; hvar efter detta, af vederbörande Regements-chefer och Öfver-kommendanten godkända, betänkande till Kongl. Majit i underdånighet öfverlemnats; varande deruti föreslaget, att för garnisons-församlingarnes gemensamma behof måtte å en Kronan tillhörig och åt Lif-Gardet till Häst för närvarande upplåten tomt, vid hörnet af Stor- och Styrmansgatorna, uppföras en i 2:ne afdelningar anordnad byggnad, som skulle innefatta både kyrka och skola.
Kostnaden för denna byggnad samt tomtens planering och nödig hägnad jemte ett för skolan erforderligt uthus, var, uti deröfver uppgjorda förslag, beräknad, i ett för allt, till 120,000 R:dr R:mt.
Genom det i förevarande motion åberopade stadgande i allmänna lagen, är uttryckligen föreskrifvet: att »alla, som i socknen bo, skola kyrka bygga och uppehålla och hvad dertill hörer, såsom klockstapel, kyrkomur, sockenstufva och fattigstuga,» Till följd af detta stadgande, hvars tillämplighet i afseende å den af Hedvig Eleonora församling här i hufvudstaden beslutade tornbyggnad och kyrko-reparation ingalunda kan vara undanröjd derigenom, att församlingen tillförene af det allmänna erhållit flerfaldiga understöd för sin kyrkas uppbyggande, åligger det således nämnde församling att i stadgad ordning utgöra de bidrag, som erfordras för verkställigheten af församlingens uti ifrågavarande hänseende fattade beslut.
Någon olyckshändelse eller annan tilldragelse, som skulle kunna anses utgöra en skälig anledning för församlingens understödjande eller bispringande från det allmännas sida vid omförmälda byggnads- och reparations-skyldighets fullgörande förekommer ej heller vid förevarande fall; och ehuru de kostnader, som oftanämnde arbetens verkställande kommer att för församlingens medlemmar medföra, visserligen äro ganska betydliga, synes dock utgörandet deraf, vid skeende fördelning på det ovanligt stora antal innevånare, hvaraf denna församling utgöres, icke böra blifva särdeles betungande, helst genom enskilda dispositioner tillgång till bestridande af en icke ringa del af dessa kostnader redan erhållits.
Hvad beträffar kyrkans uppgifna egenskap af garnisonskyrka, torde Utskottet deremot endast behöfva erinra om hvad under denna Riksdag blifvit tillgjordt' lör att framdeles erhålla en sådan kyrka här i hufvudstaden.
Utskottet, som således anser
Statens medverkan för utförandet af de vederbörande kommun åliggande arbeten, hvarom nu är fråga, icke vara påkal - Slals-Ulsholtets Utlåtande N:o 240.
15 lad af några särskilda, till en dylik åtgärd föranledande, förhållanden, får alltså hemställa, att den om statsbidrag i sådant afseende gjorda framställning icke må af Rikets Ständer bifallas.
Reservation: af Grefve Hamilton, M. H:o 340.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 27 Jan. 1858, kl. 1 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om löneförhöjning för förste och andre Amanuenserne vid Universitets-bibliotheket i Lund. (U. A.) Till Stats-Utskottets handläggning har Preste-ståndet remitterat en af Professor Agardh, med åberopadt stöd af 56 §:n Riksdags-Ordningen, väckt motion, hvaruti denne, med anledning deraf, att Rikets Ständer vid innevarande Riksdag beviljat löneförhöjning för Amanuenserne vid Universitets-bibliotheket i Upsala, begärt, att enahanda förmån måtte förunnas de vid Lunds bibliothek anställde förste och andre Amanuenser, helst desse båda tjenstemän af de löntagare vid Lunds Universitet, hvilka åtnjuta blott penningelön, vore de enda, 16 Stals-Utskottets Utlåtande N:o 210. sorn icke undfått löneförbättring; hemställande motionären, att lönerne för ifrågavarande tjenstemän, nu utgörande för förste Amanuensen 600 R:dr och för den andre 450
R:dr, måtte förhöjas till 1,500 R:dr för den förre och 1,000 R:dr för den sednare.
Utskottet, som tagit denna fråga i öfvervägande, får i minnet återföra, att förste och andre Amanuenserne vid akademiska bibliotheket i Upsala vid innevarande
Riksdag erhållit sina löner förhöjde, den förre till 1,500 och den sednare till 1,200 R:dr samt att deremot någon löneförbättring för enahanda beställningar vid Lunds bibliofhek, hvarom fråga ej heller varit väckt, icke blifvit af Rikets Ständer beviljad.
Men utan att vilja bestrida behofvet af lönetillökning äfven för dessa sednare, finnér likväl Utskottet betänkligt att, sedan samtlige, den 8:de Hufvud-Titeln tillhörande, löne-stater blifvit af Rikets Ständer pröfvade och bestämde, nu föreslå åtgärder till förändring af samma stater; och då uppenbart är att, om vid Riksdagens nära förestående slut dylika framställningar, som den förevarande, af Rikets Ständer godkändes, sådant måste fördröja Riks-Statens afslutande och Riksdagen sålunda komma att ytterligare förlängas, hemställer Utskottet, att ifrågavarande motion icke må af Rikets Ständer bifallas.
STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, 1858.
Slati-Ulskollets Ullålande M 241. 1 JW 241.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 29 Jan. 18S8, kl. 2 e. tn.
Utlåtande, i fråga om användande af en del utaf brdnvinsbr anning s-afgiften till de lägre undervisning s-verkens och folkskolornas behof.
Med erinran om den allmännare håg för kunskapers inhemtande, som de lägre undervisnings-verken och i synnerhet sjelfva folkskolan bland allmänheten väckt och hvaraf välgörande verkningar redan visat sig, har, för att de vid elementar-läroverken anställde, merändels svagt aflönade, lärarne måtte komma i en mera oberoende ekonomisk ställning och derigenom blifva i tillfälle att med odelad kraft verka för sitt maktpåliggande kall, Riksdags-fullmäktigen Gustaf Larsson från Stockholms län, uti en inom Bonde-Ståndet väckt motion, föreslagit, att en fjerdedel af den till Statsverket ingående bränvins-brännings-skatten måtte få användas för de lägre undervisnings-verkens och folkskolornas behof samt alltså för detta ändamåls befrämjande, i förhållande till folkmängden, fördelas mellan städerna och socknarne på landet.
Genom de under innevarande Riksdag fattade beslut, till följd hvaraf för folkundervisningens befrämjande kommer att ytterligare användas ett årligt belopp, motsvarande hälften af den under allmänna bevillningen ingående personliga skyddsafgiften och vid regleringen af Riks-statens 8:de
Hufvud-titel medel beviljats och anslagits till betydliga förbättringar i löne-vilkoren för lärarne vid elementar-läroverken, halva Rikets nu församlade Ständer visat, alt de ingalunda förbisett de samhällsvigtiga och gagnande föremål, hvilkas befordrande ofvanbemälde motionär med sitt framställda förslag åsyftat; men då för samma föremål redan ansenliga och efter Statens nuvarande tillgångar lämpade årliga bidrag af allmänna medel Bih. lill R.
Prat. 1856-1838. 4 Sami. 1 Afd. i Band. 14 Hafi. 1 t Stats-Ulskoltels Utlåtande M 212. blifvit af Rikets Ständer anslagna, och då den af motionären uppgifna stats-inkomst till hela sitt belopp erfordras för de vid denna Riksdag beviljade stats-utgilters bestridande, anser sig Stats—Utskottet icke kunna tillstyrka, att, utöfver de för samma föremål redan anslagna tillgångar, en del utaf ifrågavarande ansenliga stats-inkomst jemväl skall dertill användas; utan får Utskottet hemställa, att det härom af ofvanbemälde motionär väckta förslag må förfalla, Stockholm den 28 Januari 1858.
M 242.
Ank. till Exp.-Utsk. d 29 Jan. 1858. kl. 2 e. m.
Utlåtande, angående ansvarigheten för de af hypotheks-foreningarne upptagna lån.
Genom en inom Borgare-Ståndet väckt motion, bar Herr G.
Lallerstedt fästat uppmärksamheten å de flerfaldiga fördelar, som det, isynnerhet under nuvarande förhållanden, skulle medföra, om Staten garanterade alla af Svenska hypotheks-föreningarne inom eller utom