Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 17 April! fördt af Capitaine Börje Clase, under* resan ifrån I/ivorno till Carthagena, med innehafvande last af Ekvirke tillhörig Kongl. Spanska Kronan, uppbragt af en Fransk Fregatt och infördt till Tou« Ion; den 9 Floreal Franska Republikens 3:djeår, Elef genom dom af Comité du Salut Public i Paris lasten confisquerad, men skeppet tiildömdt dess fragt, jemte ersättning för liggdagar och tidsförlust m. rn.
Sedan Controlleuren vid Republiquens Marine, hvilken blifvit alagd uppgöra beloppet af detta skadestånd, uppgifvit detsamma den 3:dje Messidor samma år till en summa af Livrés Specie 76,945 och i Assignater till 1251, jemte Hamn-umgälder, antogs denna arbitrage den .13 i samma månad af Agenten vid Jiepubliquens Marine; men sorn denna summa» i anseende till inträffande brist i Marinens Cassa, icke derifrån i contanta penningar kunde utbelommas, blefvo documenterna rörande denna fordran öfversända till Kongl. Svenska Ambassadeuren i Paris Herr Baron Stael von Hollstein, för att genom dess benägna bemedling kunna erhålla växlar på Holland, för summans beloppHå detta ej lyckades, lofvades 1799 betalning, så snart de Contributioner af 7,0c 0,000 influtit, h villa Påfven förbundit sig till Republiquen betala uti Juveler; men sorn desse Juveler sedermera befunnos i värde ej stiga til! hallen af den påräknade summan, utföllo icke heller då några penningar; år 1800 gjorde Kejsaren Napoleon, som då var Republiquens Förste Consul, genom Consuien Le Brun följande proposition; ”Att Den 17 April. 215 ”A:t om hvarje fordringsägare deponerade ”uti Republiqueus Skattkammare beloppet af deras ”fordran, skulle Regeringen förbinda sig att be”tala dem Icke allenast detta nya Lån, utan äf”ven deras äldre fordringar, nemligen en fjerde''del i obligationer på 5 m:r, och de återstående ”trefjerdedelarna i national.egendomar, hvilka fo”dringsägarne ägde rättighet välja efter gotycko.”
Med anledning af denna proposition, deponerades deri motsvarande samman hos Hanquieren Johan Sc L. C. Lampe i Hamburg; men det sedermera afbrutna politiska förhållandet emellan.
Sverige och Frankrike afbröt all vidare umderliandling i detta ämne.
År 1802 väcktes ater fråga till de Svenska undersåtare, som ägde fordringar hos Franska Regeringen.
Och få vi, sorn ett bevis att vår fordran blifvit af samma Regering fastställd till betalning, åberopa Kongl. Svenska i Paris dåvarande General-Consuln L.
Signeuls Bref af den 8 Juli 1&02, af följande innehåll:
Jag får den äran att härmedelst prevenera, att min Herres reclaination för skeppet Riovalta, Capitaine Börje Clase, blifvit genom mitt bemödande af Franska Regeringen erkänd och uppgjord till Livres 83,288- 2. 6.
Allmänt kände omständigheter hafva sedermera ej tillåtit att söka göra denna fordran gällande förr, än år 1810, då Hans Kongl.
Höghet Kron-Prinsen täcktes .Nådigst proponera genom G c - Den 17 April. General-Consuln Signeul de Svenska fordringsägarne, sorn ägde fordringar hos Franska Regeringen, att för deras fastställda pretentioner fä ernottaga 18 procent.' 6'edan, efter kallelse, jag A* M.
Sederholm, så Väl å egna, sorn med-arfvingai-nes vägnar, infunnit mig vid en i detta amne utsatt sammankomst å Romsen härstädes, blef dock, emot all billig förmodan, denna fordran ansedd ej höra kunna upptagas ibland de öfriga, af det skäl, att densamma innehades af peri söner, som tillhörde Finska Nationen. A. M.
Sylvan, Afskrift.
II, Störmägtigste Allernådigste KonungI 1_Jti en hos Eders Kongl. Majit i un deida-, nighet ingifven ansökning, hafva framlidne Corn-, rnerce-Radet och Riddaren af Eders Kongl Majus Vasa-Orden .1, Sederholins arfvingar, OfversteJheutenanten i Armeen och Majoren vid Ederg Kongl. Majas Ingenieur-Corps D.
Sederholm, Ofverste - Rieutenanten i I lottorna och 2 idre Ma - Den 17 April.
Majoren vid Arméens FJoftas Stockholms Escader?
J. G. Olander, Brukspatron A. M.
Sederholm och Protocolls Secrefreraren i Eders Kongl. Majits Justitia?
Revision, H.
Sederholm, i under, dånighet anhållit, att för en bemahe CommerceRåds hos Franska Regeringen ägande godkänd fordran, till ett belopp af 83,28a Eivres, 2 Song 6 Deniers Tournois , komma i åtnjutande af samma betalnings-förmån , sorn blifver enahanda Svenska fordringsägare tillagd; öfver hvilken underdåniga ansökning Eders Kongl. Majit, genom Remiss af den 11 innevarande, i Nåder behagat infordra Fullmägtiges i Rikets Ständers Riksgälds*, Contoir underdåniga utlåtande, Till underdånigstt följd deraf, få Fullmägtige 1 underdånighet andraga, hurusom Rikets Ständers Stats-Utskott, uti den vid senast haline Urtima Riksdag i Orebro
Fullmägtige meddelade lnstruction i afseende på rikets utländska gäld val föreskrifvit, att Svenska medborgares hos Franska Regeringen ägande godkände fordringar skola genom Riksgälds-Ciontoiret liqvideras, på det sätt och med de vilkor, samma Instruction utstakar, meri icke till högre belopp, än 2,995,937 Uivres, 2 Sons, 4 Deniers Tournois.
Och då, genom Eders Kongl. Majits till Fullmägtige ailåtna Nådiga skrifvelse af den 16
December sistlidet år och det dermed följaktiga Räknings Saminandrag, dylike fordringar redan af Eders Kongl. Majit till förenämnde belopp i Nåder blifvit godkände, §å lärer Eders Kongl. Mait i Nåder täckas finna, att 218 Den 17 'April, att Fullmagtige vid sådant förhållande icke kunnat till liqviderande genom Riksgälds - Contoiret antaga den af framlidne Commerce-Rådet
Sedérholms arfvingar nu i underdånighet anmälte fordran.
Den Kongl. Remissen varder härlios i underdånighet återställd, och Full magt ige framhärda med djupaste vördnad, nit och trohet, Stormägtigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Majtts underdånigste och tropllgtigste tjenare och undersåtare.
Frie Th. Swedenstierna.
Olof Wallin. L. P. Widing. J. Wegelin.
Jon Ullberg. L. W. Hergel'.
Hakan Persson.
Sibbe Jonasson.
Stockholm den 24 Februari 1813.
C. Sylvan.
Rätteligen afskrifvet, betygar C. Sylvan Kongl. J)én 17 April, 219 Uppläst lios Höglofl.
Ridd. och Åd, d. 17 April. -— — Högvörd.
Prest-Ståhdet d. 17 — .— Vällofl. Borgare-Såndet d. 13 — — Hederv. Bondé-Står.det cl. 13 — Afskrift.
Till Stats-Utskottet har ankommit följande Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständers Stats-Utskott, angående eftergift och afskrifning af Aen, sedan är 1812, Särna Socknehocr älagde Bevillning, Gifven Stockholms Slott den 15 Mars 1815- ICongl.
Majit, som i anledning sä väl af hvad tili Särna Sockneboers underdåniga ansökning , som isynnerhet af det, som i Uandshöfdingens dermed följande utlåtande är i underdånighet anfördt, icke funnit skäl att låta indrifva en hittills för denna ort okänd Bevillnings-afgift, uti en tid, då behofven genom elen är 1812 felsagna årsväxten voro mångdubblade, och då verkan af en sådan anstalt kunde gifva anledning till obehagliga intryck uti Nabo-Riket, har derföre tillåtit Landshöfdingen, alt med uppbärandet af denna afgift låta anstå,, till' dess Rikets Ständer hunnit förhållandet närmare pröfva; och vill härmedelst detta arén - J)<?n 17 April. ärende till Rikets Ständers Stats-Ufskott i Nader öfverlemna, för att detsamma till Rikets Ständers pröfning och behjertande anmäla.
.Kongl. Maj:t tror, att uti Särna Sockneboérs medellösa och torftiga belägenhet skall finnas så mycket mera skäl till befrielse från utgörandet af en afgift, hvilken för Stats-Cassan är föga betydlig, men hvilken för dem är icke mindre kännbar, som dess utkräfvande skulle i någon mån kunna minska det begrepp om Svenska Folkets grannlagenhet och aktning för bibehållandet af gifna löften, hvilket det är lika öfverensstämmande med Svenska Folkets värdighet, som med dess interesse att söka noggrann* bibehålla.
Maj:t förblifver Rikets Ständers Statsutskott med Kongl.
Af handlingarna, hvilka härhos i afskrifter äro bifogade, inhämtas, att Särna Sockneboer allt hittills njutit befrielse och lindring från allmänna Revillnings-afgifter.
Huruvida en sådan befrielse och lindring varit en följd af äldre Privilegier, har väl ej med tillförlitlighet kunnat utrönas, ehuru Kongl. Resolutionen af den 15 A. G. Mörner, Octo.
Ociober 1800 härtill synes föranleda; men då begreppet om verkställigheten af 1644 års fördrag, hvarpå sökanderne i underdånighet sig åberopa, ifrån äldre tider tillbaka blifvit fortplantade, oell ytterligare stadgadt derigenom, att allmogen i Särna Socken fått tillgodonjuta förmåner framför .Rikets öfriga Allmoge, torde denna omständighet, isynnerhet vid när va rande förhållanden, förtjena särskildt afseende; hvarföre ock StatsUtskottet, så väl i betraktande häraf, sorn de flera bevekande skäl, Kongl. Majtts Nådiga Proposition och Herr Landshöfdingen och Riddaren Järta» underdåniga skrifvelse innehålla, ansett sig äga anledning tillstyrka, att Särna Sockneboer befrias från den Bevillning, som efter 1812 års förordning skolat utgå och erläggas.
Och torde, i händelse af Riksens Högloft, Ständers bifall härtill, handlingarne, i afseende pa den Bevillning, sorn nu skall regleras, till Bevillnirigs-Utskottet böra ofverlemnas.
Stockholm den 11 April 1815 På Högloft.
Ridderska- På Högvördiga Prestpets och Adelns Leda- Ståndets Ledamöters möters vägnar vägnar Carl De Géer. Guataf Murray.
På Vällofliga Borgare- På Hederv, Bonde Ståndets Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar Carl Fr.
Lika lydande med det Exemplar , som till hvarje af de Respectiva Riks-Slånden blifvit ex - pedieradt, betygar C. Sylvan.
222 Den 17 April.
Stormägtigsté Allernådigste Könungl
I vår stora bedröfvelse fly vi till vår milde och nådige Konung, att söka nåd och hjelp i ett mål, sorn liotar vår Socken med en snar undergång.
. Enligt Kongl.
Majit* och Riksens Ständers höga beslut sistförflutne Riksdag, håfve vi blifvit ålagde att betala Bevillning, i jernlikhet med den öfriga Dal-allmogen.
En börda, hvarifrån vi varit befriade i alla tider, både när vi voro Norri ges, och äfven sedan vi lyckligt blifvit Sveriges undersåtare.
Vi håfve, enligt det fördrag, som ined Högstsalig Hennes Kongl. Majit Drottning Christina i underdånighet, å våra vägnar, blef beslutadt, blifvit förskonte för alla andra utgifter, och endast betalt såsom Recognition, at vi voro Svenske undersåtare, Tjugu Riksdaler i Jordrenta och i ofredstider, genom' ett särskildt accord, utrustat gine Soldater, med det uttryckliga förbehåll, att vi skulle vara Svenska Kronan trogne och tillgifrie.
Nåd håfve vi allt framgent fått njuta, som äfven styrkes af medföljande afskrift Eitt. A., och då Särna Socken, sedan Sveriges öfrige undersåtare åtagit sig Bevillning vid 180g års Riksdag, äfven af misstag blef mantalsskrifven, så, ehuru största delen af vår förmögenhet var för Kronans räkning utpaiitad, blef likväl vid nogare granskning af våra friheter,, alltsammans i Nåder eftergifvet, och vi, för tillkommande tider, frikände från någon - Den 17 April. 53 3 gon mera afgift, än den vi först atagit oss, oell hvilket af medföljande Konunga-försäkran inhämtas, Litt. B. Vid 1810 ars Riksdag blef väl Särna S ,c» ken nämnd, såsom skyldig till skattläggning, flädern, som hade en viss behållen inkomst; mea som, efter den nogaste kännedom åf Socknens tillstånd , ingen ännu befanns hafva så slör behållning, att han kunde mantalsskrifvas och skaitläggas, så voro vi ännu i Nåder förskonte för denna för oss för tunga börda.
Orsaken att vi njutit en sådan
Nåd-, har varit den knappa utkomst vi håfve, i anseende dertill att säden årligen fryser i mer eller mindre mån, så att vi icke med framgång kunne tänka på åkerbruket såsom något beständigt näringsmedel.
Somrarne äro emellan dessa fjäll för korta, att icke Boskapsskötseln kart blifva lönande, våra skogar så aflägsne, och våra vägar så besvärlige att söka några förtjenster.
Vårt näringsmedel består uti en liten boskaps-skötsel och någon djurfångst, som likväl nu mycket aftagir, sedan nybyggare nedsatt sig allestädes på Norrska gränsen, hvilka med Kohlande till Röråås Kopparverk förödt skogarna.
Sockneboerne äro derföre stadde uti ett ganska fattigt tillstånd, så att vi icke en gång mägte hålla Berednings- och Taxerings-Comitéerna, till hvars besättande tjenliga ämnen inom Socknen icke äro att tillgå, ej eller skulle den således pålagda nya skatt på ett enda år kunna utgöras, med mindre en stor del af vår boskap merltoges, samt i och med detsamma den snart sagdt endaste Den 17 April. endaste, och förnämsta föda fran oss och vårä harn.
Vi våge tierföre i djupaste underdånighet hoppas, att vår milde Konung, som har ett ömt fadershjerta' för alla sina undersåtare, täcktes i Nåder skona oss för all skattskrifning och låta oss nyttja de friheter till godo, sorti vi haft hitintills.
Med tacksamhet skole vi derföre välsigna vår Nådiga Konung, som räddat oss från en sakel Undergång, och gerna våga Vart lif, när det gäller att försvara Konungens och Ilandets rätt och bästa, samt alltid med djupaste underdånig-- het framhärda Eders Kongl. Maj:ts, vår Allernådigsté Konungs och.
Herres ällefundefdånigäte öch ttopligtigste undersätare Efter begäran Uppsätt af På Särna Sockens vägnar.
Hans Jacob Arnberg.
Pastor Loci.
Sama den 28 Eebruari 1813.
Rätteligen afskrifvet, betygar Carl Sylvan^ Af - Den 17 April. 2*5 Afskrift af Afskrift.
A. Kongl. Klay.ts Resolution öfver äe Besvär, som Särna Socken och Bygdelag hafva anfört, angående dess Kyrkoherdes underhåll och Knecktehällningen.
Gifven Stockholms Slott den 23 fuli 1660.
Sedan Kongl. Mart hafvet- i Nåder intagit, huruledes Särna Socken, för dess fattigdom skull, faller besvärligt att underhålla deras Kyrkoherde och Gudstjensten ined inässevin försörja, häfver Kongl- Maj:t af dragande omsorg om desse sine undersatares välfärd, särdeles om det sorn i andelig måtto till deras salighets befordran länder, och derföre nådigst resolverat, att emedan oftaberörde Särna Socken och Bygdelag, icke kan härefter njuta den spannmål af Mora Kyrkio, sorn dera någon lid häfver varit förundt till deras Kyrkoherdes underhåll, vill Kongl. Maj:t dem hafva förundt, skänkt och gifvit, som Kongl. Maj:t härmed dem Nådigst skänker och gifver af Kronans medel de 18 R:d, sorn de för detta hafva varit vane till Kronan utgifva, hvilka Kyrkoherden härefter skall uppbära och till sitt nödtorftiga underhåll använda. q:o
Item förunnar och gifvet: Kongl.
Maja dem till Mässevins inköpande årligen de 4 Tunnor Korn, som de ock för detta hafva njutit; 3:0
Kneckteskrifningen vidkommer, 2:a B. N:o 21), 30.
Den 17 April. iner, sa kunna de i det fallet derifrån icke alldeles entledigas, emedan Kongl Maj:t ingen annor recognition af dem häfver till sin Konungsliga rätt och Jurisdiction ; vill dock icke destomindre Kongl. Maj:t‘ vara i Nåder betänkt om medel, huruledes de i detta fallet på det drägligaste kunna blifva accominodérade , hvilket Kongl. Maj:t Landshöfdingen ock vill i Nåder anbefalladt hafva. 4:0
Såsom desse Särnaboer som andre Riksens undersåtare med I.äg och Rätt måste vara försörjde, så pröfvar Kongl. Maj:t -skjäligt, att de ock årligen utgifva jLagmarrspenningar,; som annorstädes i Riket brukligt är; hvilket alla de som Kongl. Maj:t med hörsamhet och lydno äro förbundne hafva sig att efterrätta.
I det öfriga förblifver Kongl. Maja desse sine undersåtare med gunst och Nåde bevågen.
Gifvit och Resolverat ut Supra.
Uppå H. K.
Majus var Respective, Högtälskelige Herr Sons, så ock Allernådigste Konungs och Herres vägnar HEDVIG ELEONORA. (L. S.) Per Drahe.
Sevedli Hiiath.
Gustavus Djelke. Willi elni Taube. Nicolaus Drahe. Gustaf Posse. > Jöran ^Fleming.
Lorens Creutz m. fl. Med Höga Originalet lika lydande intyga J.
Thunholm C. O. Fröman Krono-Länsman.
Pasdag.
Den 17 April. 927 •Afskrift af Afskrift» Litt. B. Kongl. Maj:ts Nådiga Resolution uppå Fullmägtigens för Allmogen uti Ofvan Siljans fögderi af Stora Kopparbergs
Län, Änders Anderssons, vid sista Riksdag, gjorde underdåniga ansökning, det Särna Sockneboer, i anledning af åberopade Privilegier, måtte varda befriade ifrån de dem efter 17.9g års Bevillningsförordning påförde personelle utskyld er, saint att återbekomma de för samma ut sky Ider utmätte, men ännu icke försålde Persedlar; Gifven Drottningholms Slott den 15 October 1800.
Majit har i Nnder Iål it sig föredragas denna underdåniga ansökning och vill i anledning af hvad vid sista Riksdag af Riksens
Ständer blifvit beslutil till den samma hafva lemnat
Dess Den 17 April.
Dess nådiga bifall; hvilket vederbörande till underdånig efterrättelse länder.
Datum ut Supra. gustaf adolph. (L. s.) M. Rosenblad.
Med Hoga Originalet lika lydande intyga P. A. Ahlberg C. O. Fröman, Tullskrifvare, Paedag.
Rätteligen afskrifvet, betygar.
Till följe af i al hnän Socknestämma den 14 dennes fattadt beslut, befullmägtigas härmedelst Kyrkoherden Herr H. J. Arnberg jemte Nämndemannen Pehr Jonsson på Heden att i stöd af Nådigst förundte privilegier och denna Sockens torftiga tillstånd, på våra vägnar, hos Kongl. Maj:t göra underdånig ansökning om befrielse ifrån de oss, i likhet med den öfriga Dal-allmo gen - Den 17 April'. *2^ gen, efter l 812 års Eevillnings-förordning påförd® ntskylder.
Särna den 14 Februari 1813.
Få Samtlige Särna Socknemäns vägnar Jon Jonsson pä Gärden.
Olof Half v ardsson.
Jonas Jonsson, v. Länsman.
Jöns Halfvardsson, - -mani Stor Per Ersson.
Stor Israel Persson.
Särna Sockneboer hafva till mig aflemnat hosföljande underdåniga ansökning, den de begärt, att jag ville till Eders Kongl. Maj:t insända och med mitt förord i underdånighet beledsaga.
Särna Socken, som år 1644 skilde sig från Norrige och ställde sig under Svenska Kronans välde, har allt sedermera icke erlagt an« dra ntskylder, än de i den underdåniga ansökningsskriften, uppgifne.
Af de äldre handlingar, hvilka inom Socknen förvaras, lärer det icke till full. visshet kunna styrkas, att något fördrag i detta afseende vid föreningen ägt rum, men Kongl Resolutionen af den 15 October 1S00 Den 17 April. 1800 utvisar, att Riksens Ständer vid näsfföregå-» ende Riksdag godkänt Särna Sockneboegunder åberopande af Privilegier yrkade och åtmindstone på en ständigt orubbad häfd grundad rättighet till befrielse fran särskildta BeviUningsafgifter.
Att genom Riksens Ständers sednaste Bevillnings-Stadga a£ den 18 Augusti 1812 ö Art. 3 §. 10 morn., desse Sockneboer blifvit underkastade samma Bevillning, som större delen af Länets öfrige allmoge, torde hafva härrört ifrån okunnighet, så väl om högstberörde Nådiga Resolution, hvars innehåll och grunder icke lära till vederbörandes tipp-, märksamliet hafva blifvit anmälte, som ock om Särna Sockens aflägsna belägenhet och särdeles, svaga tillstånd.
Lenna ytterst till Norrska fjellen gränsande Socken af Vestra Lalarne, är genom en ödemark af omkring 8 mils längd skild från bebyggde delen af Elfdahls äfven aflägsna församling, och har med den samma samt med den öfriga delen af Länet endast vintertid oom muni-, cation på körbar väg, sorn dock ofta, när mycken snö faller, under flera veckors tid är obauad.
Lessi innebyggare, hvilkas antal utgöra Sexhundrade» femtiosju och deraf Fyrahundradetrettio nio öfver 15 år, kunna, i anseende till Climaiets hårdhet, icke drifva något vidsträcktare jordbruk, hvarföre ock utsädet inom hela Socknen uppgår, efter uppgifterna för Tabellverket, endast till 35!
T:r, samt efter den högsta beräkning, som nu blifvit gjord i afsigt att vinna understöd af frösäd, till 60 Den 17 April. 231 60 Tunnor, hvaraf grodan oftast totalt oell merändels i någon mån skadas af frost.
De lefva förnämligast af Boskpsskötsel, hvilken likväl för brist på vinterfoder och det långvariga behofvet deraf, är nog inskränkt, samt af Djurfångst, som småningom aftagit och aftager.
Genom forslingarsamt någon ringare handel vintertiden emellan Norrige och Fahlu Stad, söka de ibland dem, sorn. äga hästar, att förtjena penningar till anskaffande af nödig Spannmål för deras föda, hvartill dock nästan alltid bark, och i sednare tider Islandsmåssa jemväl användes.
Af ett så fattigt, ehuru tarfligt och efter sina tillgångar idogt folk, stängdt ifrån penninge-förtjensten, blefve det icke möjligt att i längden utkräfva en årlig Beviilningssutnma, 'till hvars betalande redan första gången mäste föryttras en stor del af den Boskap, sora utgör detta folks nästan enda förmögenhet och enda medel till lifsuppehälle.
Uppbörden af hvad såsom Bevillning utaf Särna Socken möjligen skia lie kunna indrifvas, blefve äfven högst besvärlig och medtoge för Krono-Fogden och Fläradsskrifvarn i Ofvan-Siljans Fögderi, dit denna Socken räknas, en betydlig del af den tid, hvilken de behöfva under de öfriga vidsträckta Socknarne af Fögdeiiet odelad använda på det genom hemmanens klyfningar invecklade och rnångfalldigt försvårade Uppbördsverket, samt Krono-Fogden särskildt på ordningens bibehållande jemte allmänna Författningars och mina särskiltda föreskrifters verkställighet.
En sådan uppbörd inom Särna Socken skulle för. narr - jDen 17 Aprili nämligast åstadkommas genom utmätningar, mert panternas försäljning blefve i allmänhet omöjlig ibland ett folk, som ej har tillgäng till penningar och sora i öfrigt troligen skulle anse oskäligt att köpa hvarandras nödvändigaste egendom, hvartill å en sä otillgänglig aflägsen ort andre köpare ej eller vore att förvänta, om annars Norrske män ifrän Röraas Kopparverk icke skulle finna lägligt eller till äfventyrs blifva uppmuntrade att vid sädana tillfällen söka en vinst på Svenska undersåtares bekostnad, och derigenom äfven förringa värdet af Svenska Regeringens hevisligas eller med häfd styrkta och alltid såsom orubbliga ansedda löften, samt af de ifrån Norrska sidan afundade friheter, som Sämaboerne allt sedan de söndrade sig ifrån Norrige, hittills åtnjutit.
Dessa förhållanden har jag trott mig böra hos Eders Kongl. Maja i undånighet anmäla.
Med deras vigt kan, efter min öfvertygelse, icke jemföras den ringa vinst af kanhända Två- a Trehundrade Riksdaler, hvartill Särna Socken, ornden förmådde utgöra en stadgad Bevillning, kunde taxera*.
Emedlertid har jag, sedan Kyrkoherden förut uppgifvit de ynglingar, som ära inom Canscriptions-åren och hvilka blifvit i Rultorna för Eögderiet antecknade föranstalltat om Mantalsskrifning inom Särna Socken, och afvaktac EdersKongl- Mäj:ts vidare Nådiga förordnande, huruvida Bevillningen äfven der bör taxeras och vidare utkrafväs, samt i sådant fall, om de panter - T>m 17 April. 233 ter, som blifva utmätte, böra ovilkorligen försäljas-
Med djupaste undersåtlig vördnad, trohet och nit framhärdar Stoimagtigste Allernådigsfe Konung!
Eders Kongl. Maj:t allerunderclänigste och tropligtigste tjenare och undersåte Fahlun af Lands-Contoiret flans Järtq. den 14 Mars 1813.
JD. Westlinger.
Bätteligen afskrifvet, betygar C. Sylvan.
Majrt, sorn af förekomna särskildta skäl och omständigheter i Nåder tilllåtit Eanshöfdingen Järta att tills vidaie inställa indrifvandet af JJevillnings - utskylderna i Särna Socken, vill i Nåder hafva infordrat Kammar-Gollegii underdå, niga yttrande öfver ifrågavarande ärende.
Stock» holms Slott den 94 Mars 1813.
På Nådigste Befallning A. G. Mörner Bätteligen afskrifvet, betvgar (i. Sylvan.
Af - 2^4 Den 17 April.
Genom Nådig remiss af den 24 sistlidne Martti, har Eders Kongl.
Maj:t behagat infordra Kammar-Collegii underdåniga utlåtande öfver Särna Sockneboers gjorde och af Landshöfdingen i Kopparbergs.
Län, uti skrifvelse den i4:de i samma månad insände underdåniga ansökning om nådig befrielse från skattskrifning och Eevillnings utgörande-; men då Riksens Ständer uti 6 Art. 3 §. 10 Mom. af Bevillnings-Sladgan den 18 Augusti 1812, uttryckligen hestämt i hvad mån Särna Sockens innevånare höra lindras vid Bevillningens beräknande; så anser Kamrnar-Collegium betänkligt, att i underdånighet tillstyrka någon vidare eftergift derå.
Den Kongl. Remissen återföljer och Colle-’ gium framhärdar med djupaste vördnad Stormägtigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Majus underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåtare.
O. E. La gerlieim. C. U.
Leijonmark, J. af Striibing. J. E. Rolén.
Gust. Branting. N. F. Tranström.
Julin. P. Hambraus.
JSL Eurén- Er.
Rätteligen afskrifvet, betygar , C. Sylvan.
Upp - Den 17 April, Uppläst hos Höglofl.
Ridd. och Ad. d. 17 April _ _
Hög vörd.
Prest-Ståndet d. 17 __ 1^- — Vallöf!. Borgare-Ståndet d. 13 — ,— Hederv.
Bonde Ståndet d, 13 __ Riksens Höglofl.
Ständers Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskotts Betänkande, i anledning af Hr ÖfversteLieutenantens m. m.
Georg v. Heynes frän Höglofl.