Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Majlis nådiga framställning om rättighet för Kammarrätts-rådet Carl Printzensköld, hvilken för närvarande uppbär endast den lägre kammarrättsråds-lönen, eller 4,500 R:dr, med pensionsrätt till 3,600 R;dr, att, efter afskedstaeandet från Kammarrättsråds-embetet, för återstående lifstid å allmänna in O ... dragningsstaten åtnjuta årlig pension tiil ett emot 80 procent af den för hvarje af de tre äldste Kammarrätts-råden å Kammar-rättens stat uppförda lön svarande belopp, eller 4,000 R.dr, icke böra af Rikets Ständer bifallas, löstalja ; Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, är i öfverensstämmelse med Ridderskapet och Adelns samt PresteStåndets beslut, Kongl. Maj:ts ifrågavarande nådiga framställning af Rikets Ständer bifallen » 7:o Treliosjunde punkten, deruti, med anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, Utskottet tillstyrkt att Biskopen i Hernösands stift, Doktor Israél Bergman, efter erhållet afsked från nämnda befattning, måtte från allmänna mdragmngsstaten få uppbära en årlig lifstidspension af 5,000 R:dr, är återremitterad af Bonde-Ståndet; men som Utskottets framställning blifvit af öfriga Irenne Riks-Stånd gillad, och frågan således af Rikets Ständer är afgjord, kan, jemlikt 75 § Riksdags-ordningen, nämnda återremiss ej föranleda till vidare åtgärd. 8.0
Utskottets hemställan i Sextiofemte punkten, att Rikets Ständer måtte å allmänna indragningsslaten tillägga förre Kamereraren Johan August Furstenhoff för återstående lifstid en årlig pension af 800 R:dr, är af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet bifallen, men afslagen af Borgare- och Bonde-Stånden; och, för frågans afgörande genom omröstning, föreslås följande voteringsproposition: Stats-Utskotlets Memorial JVS 180.
»Den, som vill att en årlig pension af 800 R:dr uppföres på allmänna indragningsstaten för förre Kamereraren Johan August Furstenhoff-, att för hans återstående lifstid derifrån utgå, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar
Nej; Vinner Nej, har frågan om pension för bemälde Furstenhoff förfallit.» 9:o Bonde-Ståndet har återremitterat Sextioältonde punkten, deruti Utskottet hemställt, att särskilda af Herr G.
Fahnehjelm och Riksdagsfullmägtigen Liss J^ars Olsson från Kopparbergs län väckta motioner om rättighet för tre vid allmänna institutet för döfstumma och blinda anställde handtverkslärare alt, efter erhållet afsked, undfå pension å Rikets allmänna indragningsstat, måtte lemnäs utan afseende.
Utskottets berörda yttrande är emellertid gilladt af öfriga Riks-Stånden, i följd hvaraf Utskottet, jemlikt 75 § Riksdags-ordningen, icke kan taga vidare befattning med detta af Rikets Ständer sålunda afgjorda ärende. 10:o Från Borgare-Ståndet har Utskottet erhållit ålerremiss å Sjuliofjerde punkten, innefattande hemställan, alt Rikets Ständer måtte tillerkänna Landskamereraren L. J.
Gardells enka, Anna Gardell, en årlig pension af 300 R:dr; men då, enligt ankomna protokolls-utdrag, öfriga Riks-Stånden gillat Utskottets framställning härutinnan, föranleder, jemlikt 75 § Riksdags-ordningen, denna återremiss icke till vidare åtgärd. 11:0
Vid pröfning af Sjuliosjetle punkten, deruti Utskottet, på anförda skäl, förklarat sig icke kunna understödja de särskilda motioner, som blifvit hos Ridderskapet och Adeln af Herr dorchimont, C. J. F„ och i Preste-Ståndet af Doktor C. F. Björkman väckta, angående årligt pensions-understöd å Rikets allmänna indragningsstat för Kyrkoherden i Tillinge och Svinnegarns församlingar af Upsala stift, Professor Sven P. Ågrens enka, Märtha Christina Agren, hafva bemälda tvänne Riks-Stånd, med afslag å Utskottets hemställan, som är godkänd endast af Bonde-Ståndet, bifallit, Ridderskapet och Adeln att 600 R:dr, och Preste-Ståndet att 500 R:dr må bemälda enka såsom pension å indragningsstaten tilläggas; varande denna punkt af BorgareStåndet till Utskottet återremitterad.
Enligt hvad ett, vid ärendets förnyade behandling hos Utskottet företedt, behörigen styrkt boupptecknings-instrument af den 24 April 1860 utvisar, befanns aflidne Professorn Ågrens bo, vid hans död häfta i skuld för ett belopp af 5,813 R:dr 51 öre; vid hvilket förhållande och då dels Utskottets framställning vunnit understöd endast inom ett Riks-Stånd, dels återremissen från Borgare Ståndet afsett, att pension 8 Stats-Utskottets Memorial M 180. måtte enkan Ågren tillerkännas, Utskottet saknar anledning att vidhålla sitt förut afgifna yttrande i detta ämne och hemställer, att, i enlighet med hvad Preste-Ståndet beslutat, Rikets Ständer må å allmänna indragningsstaten låta uppföra Professoren Sven Peter Ågrens enka, Märtha Christina Ågren, till åtnjutande för återstående lifstid af en årlig pension å 500 R:dr. 12:0 Uti Åtlalioförsta punkten hade, af anförda skäl, Utskottet afstyrkt ett af Grefve Kalling, C., framställt förslag om anvisande af ett årligt pensions-understöd af 400 R:dr åt Regementsläkaren Doktor Gust. Wilh. Beckers efterlemnade enka; men vid föredragning häraf har Utskottets yttrande blifvit godkändt endast af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet, hvaremot Preste- och Borgare-Stånden beviljat bemälda enka en årlig pension af 300 R:dr.
Enär således två Riks-Stånd härutinnan stadnal emot två, får Utskottet, för om röstning i Förstärkt Utskott föreslå följande voteringsproposition: »Den, som godkänner Stats-Utskottels, af Ridderskapet och Adeln samt BondeStåndet gillade hemställan, att någon pension å allmänna indragningsstaten icke bör uppföras för Regementsläkaren Doktor Gustaf Wilhelm Beckers efterlemnade enka, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar
Nej; Vinner Nej, hafva, i enlighet med Preste- och Borgare-Ståndens beslut, Rikets Ständer beviljat Regementsläkaren Gustaf Wilhelm Beckers efterlemnade enka för hennes återstående lifstid en årlig pension å Rikets allmänna indragningsstat af 300 R:dr.» 13:0
Enahanda är förhållandet med Utskottets framställning i Nilliosjette punkten.
Utskottet hade deruti afstyrkt Rikets Ständers bifall å en af Herr O. E. L.
Dahm i Borgare-Ståndet väckt motion om en årlig pension af 200 Riksdaler åt Enkan efter Adjunkten vid högre elementarläroverket i Calmar Abraham Kjölström.
Utskottets yttrande är gilladt af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet, men Preste- och Borgare-Stånden hafva, med afslag härå, anvisat det af motionären för bemälda enka ifrågaställa pensionsunderstöd.
För afgörande af denna (råga genom omröstning i föreskrifven ordning, föreslår Utskottet följande voteringsproposition: »Den, som, i öfverensstämmelse med hvad Ridderskapet och Adeln samt BondeStåndet beslutat, anser pensions-understöd å allmänna indragningsstaten icke böra tilläggas Adjunkten vid elementarläroverket i Calmar Abraham Kjölströms enka, Hilda Maria Kjölström, född Elfving, röstar Ja; Den, Stals-Utskottets Memorial M 180.
9 Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer beslutat, alt för bemälda enka skall å allmänna indragningsstaten uppföras en årlig pension af 200 R:dr.» 14:0
De tvänne Riks-Stånd, nemligen Ridderskapet och Adeln samt BondeStåndet, hvilka, på sätt här ofvan förmäles, gillat
Utskottets framställningar uti punkterna 81 och 96, hafva likaledes godkänt Utskottets yttrande i Nioliosjunde punkten, innefattande hemställan, att Rikets Ständer ej måtte bifalla Doktor Emanuelssons motion om beviljande af en årlig pension å 300 R.dr åt Privatläraren Abraham Dahls enka, Fanny Maria Dahl, född Chatillon.
Deremot är Utskottets framställning afslagen af Preste- och Borgare-Stånden, hvilka för sin del anvisat det äskade pensionsunderstödet.
Afven denna fråga, deri två Riks-Stånd stadnat emot två, bör således genom Omröstning afgöras och dertill föreslår Utskottet följande voteringsproposition: »Den, som, i likhet med hvad Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet beslutat, anser ett för Privatläraren Abraham Dahls enka, Fanny Maria Dahl, född Chatillon, föreslaget pensionsunderstöd af 300 R:dr årligen icke böra å allmänna indragningsstaten uppföras, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer å allmänna indragningsstaten tillagt bemälda enka, för hennes återstående lifstid, en årlig pension af 300 R:dr.» 15:o Uti punkten Etthundra hade Utskottet förklarat, det Utskottet ansett sig icke kunna tillstyrka bifall å en inom Preste-Ståndet af Doktor Söderberg uti väckt motion gjord framställning, att det pensionsunderstöd å 375 R:dr årligen, som vid 1853—1854 årens riksdag beviljades aflidne Konrektorn vid Wisby högre elementarläroverk Jacob Eberhard Lyths enka, Christina Elisabeth Anna Lyth, måtte, sedan hon i Maj månad innevarande år aflidit, på dessa makars trenne efterlefvande oförsöjda barn, sönerne Per Gustaf och Johan Axel samt dottern Emma Carolina, öfverflyttas.
Endast Bonde-Ståndet har giliat hvad Utskottet i berörda utlåtande anfört.
Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet hafva, med afslag derå, såsom sitt beslut antagit det förslag, Doktor Söderberg sedermera uti en Utskottets betänkande bilagd reservation framställt, eller att Rikets Ständer måtte å allmänna indragningsstaten för de fyra nästkommande åren anvisa ett årligt belopp af 375 R:dr, att utgå till Konrektorn Lyths ofvanbemälda trenne barn; och Borgare-Ståndet har beviljat dessa barn årliga pensioner, nemligen sönerne 125 R:dr hvardera, att utgå tills de uppnått 18 års ålder och dottern en lika summa, att utbetalas intilldess hon fyllt 25 år och såvida hon ej derförinnan trädt i äktenskap. Bih. till R.
Prot. 1862 & 1863. 4 Sami. 1 Afd. 4 Band. 3 Haft. 2 10 Stats-Utskottets Utlåtande M 181.
På grund af hvad sålunda förekommit får Utskottet, för frågans afgörande genom omröstning, föreslå följande voteringsproposition: »Den, som, i enlighet med Ridderskapet och Adelns samt Preste-Ståndets beslut, vill, att Rikets Ständer å allmänna indragningsstaten för de fyra nästkommande åren anvisa ett årligt belopp af 375 R:dr, att utgå lill aflidne Konrektorn Jacob Eberhard Lyths efterlemnade trenne barn, sönerne Per Gustaf och Johan Axel samt dottern Emma Carolina, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nei; Vinner Nej. hafva Rikets Ständer, jemlikt Borgare-Ståndets beslut, å allmänna indragningsstaten beviljat aflidne Konrektorn Jacob Eberhard Lyths efterlemnade trenne barn, sönerne Per Gustaf och Johan Axel samt dottern Emma Carolina, följande årliga pensioner, nemligen sönerne 125 R:dr hvardera, att utgå tills de uppnått 18 års ålder och dottern en lika summa, att utbetalas intilldess hon fyllt 25 år och såvida hon ej derförinnan trädt i äktenskap» Stockholm den 13 Oktober 1863.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om anslag lill förhöjning i Iiäradsnämndernas s. k. tingsgästningspenningar. (U. A.) Under anförande, hurusom den ringa godtgörelse, som under namn af tingsgästningspenningar vore nämndemän för detta deras bestyr tillerkänd, icke kunde betraktas såsom någon skälig ersättning för deras resekostnader och tidspillan vid häradstingen, har Riksdagsfullmägtigen Per Östman från Wester-Norrlands län, uti en hos Bonde-Ståndet väckt motion (N:o 473), föreslagit att, till förekommande af allt för Stats-Utskottets Utlåtande JM 182.
11 täta ombyten af häradsnämndernas ledamöter, Rikets Ständer måtte bevilja tillökning i tingsgästningspenningarne, så att de för hvarje härad komme att utgöra 150 R:dr årligen
Uti nästlidne dag afgifvet Utlåtande N:o 175 har Utskottet tillstyrkt bifall till Kongl. Maj:ts i nådig Skrifvelse den 27 sistlidne Mars gjorda framställning i afseende på utsträckning af nämndemäns rätt till rese- och traktaments-ersättning för extra förrättningar i Kronans ärenden; och då, derest detta Utlåtande af Rikets Ständer godkännes, nämndemäns godtgörelse för tjenstebestyr i ej ringa mån ökas, synes någon ytterligare förhöjning i deras aflöningsförmåner för närvarande ej vara erforderlig, hvadan Utskottet hemställer, att Riksdagsfullmägtigen Per Ostmans ifrågavarande motion ej måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Ank. till Exp.-Ut8k. den 13 Okt. 1863, kl. 12 midd.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om berättigande för vissa embelsoch tjenstemäns sterbhus att erhålla s. k. begrafningshjelp. ' (U. A.) Genom remiss från Ridderskapet och Adeln har till Stats-Utskottets behandling blifvit öfverlemnad en utaf Herr aj Zellén, Nils, inom nämnda Riks-Stånd väckt motion (N:o 42), deruti motionären erinrat, hurusom Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse den 13 Augusti 1851, bland annat, tillkännagifvit, att enär de, till följd af dittills gällande författningar, under namn af begrafningsbjelps- eller nådårsbesparing bestämda löneinnehållningar för medellöse tjenstemän, eller otvifvelaktigt de fleste af dem, som i Statens tjenst inträdde, voro dels i ekonomiskt hänseende högst tryckande, dels ock orättvisa i de fall, då tjenstemännen föranlätos att lemna Statens tjenst före den tid, då de kunde med lönen i pension å indragningsstat. öfverflyttas, 12 Stats-Ulskottets Utlåtande M 182. i hvilka fall för den aftjenta begrafningshjelpen någon godtgörelse Icke egde rum; samt enär vidare ersättningen till sterbbusen af de till begrafningshjelp gjorda löneinnehållningarne endast innefattade ett återställande af de medel, sora Staten till vård och förvaltning emottagit; så hade Rikets Ständer beslutat att omförmälda innehållningar af embets- och tjenstemäns löner borde upphöra, så att alle, som efter den nya statsregleringens inträdande i verkställighet, mottogo ordinarie beställning å stat, eller som derefter till annan tjenst förflyttades, finge tillträda och uppbära tjensten åtföljande löneförmåner från och med månaden näst efter den, hvarunder de blifvit utnämnde m. m; och att vid frågan om utbetalning till i tjensten afliden embets och tjenstemäns sterbhus af de löneinnehållningar, som i egenskap af nådårsbesparing redan iakttagits eller ytterligare varda iakttagne, de då (1851) gällande föreskrifter borde fortfarande tjena till efterrättelse, samt de utgifter, hvilka i sådant hänseende komme att ega rum, af Statsverket förskjutas emot ersättning från Rikets Ständers Riksgälds-kontor.
Genom delta Rikets Ständers beslut, som Kongl. Majit i nådigt Bref till Stats-kontoret af den 17 September 1851 till kännedom och efterrättelse meddelat, hade således den för alla i Statens tjenst anställde embets- och tjenstemän dittills gällande skyldigheten, att tjena sex månader efter utnämnandet utan lön upphört.
Men då samtidigt härmed blifvit förordnadt, huruledes med de redan verk ställda löneinnehållmngarne eller s. k. nådårsbesparingarne skulle förfaras, hade Rikets Ständer, på sätt nyss är nämndt, förklarat att dervid borde iakttagas hvad författningarne i den delen föreskrefvo, så att, med undantag af de på indragningsstat förflyttade, hvarom särskildt stadgande icke behöfde utfärdas, utbetalning eller rättare sagdt, återbetalning af berörda nådårsbesparingar icke finge ega rum till andra än i tjensten aflidna embets- och tjenstemäns sterbhus.
Häraf följde således, att sterbhuset efter' den embets- och tjensteman, hvilken, författningarne likmätigt, i förra tider aftjenat s. k. begrafningshjelp, som Statsverket innehållit och besparat, men sedermera från Statens tjenst fått afsked, utan alt komma på indragningsstat, fortfarande vore oberättigadt, efter dennes frånfälle, att återbekomma oftanämnda löneinnehållning.
Det syntes motionären otvifvelaktigt att ett sådant förfarande, hvilket Rikets ofvanbemälde
Ständer sjelfve kallat »orättvist», efter rättsgrunder icke kunde försvaras, enär ifrågavarande löneinnehållning omöjligen kunnat eller kunde betraktas annorlunda än såsom ett hos Statsverket gjordt depositum, hvilket ovägerligen bordeåterställas vederbörande rältsinnehafvare när tiden derför vore inne; en åsigt, som Rikets Ständer likaledes år 1851 uttalat, i det här ofvan anförda motivet för deras då fattade beslut, nemligen att ersättningen till sterbhusen af de till begrafningshjelp gjorda löneinnehållmngarne »endast innefattade ett återställande af de medel, som Staten till vård och förvaltning emottagit»; och har i följd häraf motionären hemställt, det Rikets Ständer måtte besluta, att sterbhusen efter alla sådane personer, hvilka såsom embetseller tjenstemän aftjenat begrafningshjelp, men före dödsfallet undfått afsked från de befattningar, Stats-Utskottets Utlåtande JVs 182.
13 befattningar, för hvilka begrafningshjelp^) aftjenats, utan att komma på mdragningsstat, jemväl måtte varda berättigade att återfå de löneinnehållningar, som för bemälde personer egt rum, på det sätt likväl, att så vida de afgångne tjenstemännen vid dödsfallet innehaft pensioner af kassor, hvilka åtnjöte statsbidrag, deras sterbhus af Statsverket endast skulle utbekomma skilnaden emellan den begrafningshjelp, hvartill de, enligt för nämnda kassor nu gällande reglementen, vore berättigade och den hos Statsverket intjenta nådärsbespanngen.
Dock skulle anspråken på dessa restitutioner icke vara giltiga, derest de ej hos Statsverket framställdes inom den tid efter den aflidne f. d. ernbets- eller tjenstemannens frånfälle, som författningarne stadgade för anmälan af fordringar hos Statsverket eller inom slutet af December månad året efter dödsfallet.
Uti ett hos Ridderskapet och Adeln vid remissen af berörda motion afgifvet yttrande, hvilket blifvit Utskottet delgifvet, har Friherre a/ Schmidt föreslagit den ändring i det af motionären framställda yrkande, att orden »från den befattning, för hvilken oegrafnmgshjelp aftjenats», komme att utgå.
Dessa framställningar har Utskottet till pröfning förehaft; men enär begrafningshjelp icke tillkommit sterbhusen efter embets- och tjenstemän med mindre desse, vid frånfället, i tjensten qvarstått eller varit på indragmngsstat uppförde, samt då sålunda de ifrågakomna lönemnebållningarne icke egt rum under förutsättning, att de skulle under nu föreslagna förhållanden återbäras, hemställer Utskottet, att Herr af Zelléns ifrågavarande motion måtte af Rikets Ständer lemnäs utan afseende.
Slockholm den '13 Oktober 1863. lith. till It.
St. rrut. 1862 & 1863. 4 Sami. 1 A/d. 4 Band. 3 Baft. 3 STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 1863. Stals-Ulskollels Ullålande N:o i83. 1 JV.o 1&3. Ånk. till Exp. ITlsk. den 15 Okt. 1863, kl. 6 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga örn inköp af Medicine Doktor N. P. Hambergs samlingar af natur- och konst-produktcr. (U. A.)
Under erinran om natur-vetenskapernas stora betydelse såsom bildningsmedel har Herr F. A. Cederschjöld uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt, till Stats-Utskottet remitterad, motion (N:o 154) vidare anfört, hurusom Medicine Doktor JS. P. Hamberg, hvilken för mera än 10 år sedan börjat att dels här hemma, dels under resor i främmande länder, hopbringa en samling af alla sådana naturprodukter, som af menniskan begagnas, vare sig i nativt, förändradt eller förädladt tillstånd, till dess gagn eller nöje, inom kort ökat denna samling, så att den kunde sommaren 1853 på Carolinska institutet här i Stockholm offentligen exponeras, dervid intresset för den samt insigten i dess gagn för allmän bildning föranledt till ett af Professoren Palmstedt framstäldt förslag, aft i Stockholm skulle upprättas ett museum för naturvetenskap, slöjd och konst, hvarest jemväl populära föreläsningar skulle hållas öfver de föremål, hvilka, med Doktor Hambergs samlingar till kärna, der skulle inrymmas.
Ehuru detta förslag ej då kommit till stånd hade Doktor Hamberg dock fortfarit att ständigt öka sina samlingar, så att de nu vore så rikhaltiga och ordnade, att de alltmera häntydde på möjligheten att förverkliga den idé, som i så hög grad afsåge folkets och det uppvexande slägtets bildning och upplysning i ämnen, deri insigten blefve nu mera nödvändig än tillförene.
Doktor Hambergs samlingar bestode, utom åtskilliga föremål af ethnografisk beskaffenhet, företrädesvis af ämnen från naturens 3:ne riken, ordnade efter deras samband med det yttre praktiska lifvet.
Man såge der bredvid hvarandra de rudimaterie!1, såsom mineralier, djurdelar, vextämnen o. s. v., hvilka fylla våra dagliga beIlih. till /{.
Sl. Prot. 1862 & 1863. i Sami. 1 Afd i Vand. 4 Haft. i 2 Slats-Utskotlels Utlåtande N:o IS3. hof, antingen sådana de äro i och för sig sjelfva eller såsom de i industriens tjenst förädlas.
De utgjorde således prof på alla procedurer de hade att genomgå från sitt ursprungliga till sitt förädlade skick och derjemte grundlag för den kännedom af handelsvarorna, hvars vigt blefve alltmera erkänd, ju mera lättade kommunikationer utvidgade den verksamhet, genom hvilken äfven den Svenska handeln och den Svenska konstfliten sökte åt vårt land bereda allt större välmåga och utveckling.
Det vöre visserligen, enligt motionärens åsigt, af oberäknelig nytta om här kunde upprättas ett museum, omfattande alla slags dylika alster af konsten och naturen från det enklaste till det mera fulländade, ämnadt att förena vetenskapliga och konstsamlingar med expositioner af industriens produkter i en gemensam institution, hvarest af edarne vetenskapsidkare kunskap om dessa ämnen och produkter kunde spridas.
Men det gåfves mot detta förslag åtskilliga praktiska svårigheter.
Härtill erfordrades nemligen först en storartad lokal, dernäst anslag till vård och årlig förökning, till särskilda tjenstemän m. m., allt uppgående till summor, hvilkas anskaffande visat sig vara svårigheter underkastadt.
Om derföre i stället Doktor Hambergs värdefulla, med synnerlig sakkännedom hopbragta och ordnade samlingar för Statens räkning inköptes samt fördelades mellan Riks-museum och den Svenska Slöjdföreningens skola, så skulle de, i motionärens tanke, utan tvifvel göras för allmänheten i högsta grad fruktbringande, utan att hvarken nu eller för framtiden åstadkomma andra omkostnader, än den ringa summa deras inlösen nu erfordrade.
Det naturhistoriska Riks-museum egde redan början till samlingar i denna rigtning, och då genom Rikets Ständers frikostighet åt detsamma gifvits anslag, hvarmed icke allenast en behöflig utvidgning af lokalen för dessa dyrbara samlingar kunnat åstadkommas, utan äfven den ständiga förökningen af dem befordras, så gåfves genom öfverllyttandet till denna institution af dithörande föremål tillräcklig garanti, att de skulle erhålla både plats för att instruktivt uppställas och medel att småningom förökas.
Genom en dylik förening erhölle jemväl de vetenskapliga ska terna, som här förut funnes för allmänheten, ett mera tydligt intresse och användbar nytta, och ej allenast den, som theoretiskt forskade i naturens väsende, utan affärsmannen, industri-idkaren och handtverksmannen skulle klarare fatta betydelsen och vigten af dylika samlingar af naturens mångfaldiga produkter.
Hvad deremot den delen af dessa samlingar anginge, sorn företrädesvis bestode af en mängd alster, sådana de genom menniskans arbete göras för oss användbara, så borde de förenas med en inrättning, som hade till sin uppgift att leda och befordra insigten i dylikt arbete..
Det vore företrädesvis Svenska Slöjdföreningen, sorn genom upprättandet af sin skola, hade till ändamål att bibringa handtverksman, särdeles i hufvudstaden, de kunskaper utan hvilka arbetet blefve Stals-Utsknltcls Utlåtande N:o 1S3 3 routin, men genom hvilka sådan verksamhet förädlades.
Och det synfes motionären klart att undervisningen i de särskilda yrkena vid denna inrättning endast då kunde med hopp om gagn bedritvas, när der funnes tillgång till sådana föremål, genom hvilkas betraktande theorierna och methoderna göras begripliga; hvarföre de materialer till ett Industri-museum, sorn förefunnes i Doktor Hambergs samlingar, för denna undervisningsanstalt vore lika önskvärda som ovärderliga.
— I följd häraf och då, enligt motionen bilagdt, af Professorerne C.
Palmstedt och N. J.
Andersson samt Föreståndaren för Svenska Slöjdföreningens skola A.