Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Indelta räntor, anslagna åt Tjenstemän vid nya Skogs- och Jägeri-staten 900: — 18,300 900 19,200 73,000 — — — — J — — — 73,000 Skogs-institutet, lägre Skogs-skolor samt öfrige till Skogs-stalen hörande Tjenstemiins aflöning, Reservations-anslag 75,000 75,000 3,100 — — 5,100 — Lyshållning tn. fl. utgifter för Kronans publike hus i Stockholm, För- slags-anslag 5,100 — _____ — _____ 5,100 48,000 — 48,000 — Byggnader och reparationer i Stockholm, Reseroations-anslag . . . . 48,000 — 48,000 — 60,330 — — — — — — — — — 60,350 — Byggnader och reparationer i landsorterne, Reservat ions-anslag .
. 60,350 — — — — — — — — — 60,350 — 23,700 — 22,004 81 359 5 719 — — — — — 46,423 81 Städers friheter, Förslags-anslag 23,700 — 22,004 81 359 5 719 — — — — 46,423 81 ~1 ' — 3,000 Transport-kostnad för Stats-verkcts Bergs-effekter, Förslags-anslag . 3,000 — — — — — — — — 3,000 — 13,000 — — — — — — — — — 15,000 — Observations- och Uppbörds-procenter m. m., Förslags-anslag . 15,000 — — — — — — — — 15,000 — 19,500 — — — — — — — — — 19,500 — Mantalsskrifnings-provision, Förslags-anslag 19,500 — — — — — — — — 19,300 — — 370 1 1,140 20 — — — — 1,140 20 Tionde-profvare 570 1 1,140 20 — — — 1,140 20 6,000 — 6,000 — Restitutioner, Förslags-anslag 6,000 — 6,000 — 1,500 — 1,500 — Uppköp af ved för Wisby s.. k. Krono-kalkugn, Förslags-anslag . . 1,500 — — — — — — — — 1,300 — 1,800 — — — — — — — — — 1,300 — liese- och Traktaments-penningar, Förslags-anslag 1,500 — — — — — — — — 1,500 — 18,644 94 18,644 94 Skrifmaterialier och Expenser,.
Ved m m., Förslags-anslag:
Nuvarande beloppet 18,644: 94.
För jemnandfe af Ilulvud—titelns slutsumma 35: 84. 18,680 78 18,680 78 46,300 — — — — — — — — — 46,300 —•
Extra utgifter, Reservalions-anslag 46,500 — — — — 46,500 — 75,000 — — 73,000 Kongl. Theatern 75,000 75,000 — S:ma 3,305,338 40 24,700 —j 967 4 1,934 80 113 a\ 226 80, 3,332,40o|- Summa 4,172,538 40 23,600 — 967 4 1,934 80 115 4 226 80 4,200,300 — Anm.
Tillökningen i Hufvud-titeln (i Fcirslags-anslagen) utgör således 867,900 R:dr Runt.
K x 1 r a Slats-Keglerings-ansla g. Riksmynt.
R:dr öre i/ Fisr åren ISCf, IfctBS arela S*«13, asred en tredjedel årligen: att iOså Till utgifter för kolonien S:t Barthelemy, 18,000 gen H:dr årli- ä4,000:
— I För Skalteförenklingen och det nya Jordeboks- verkets fortgång, 24,700 R:dr årligen . . . 74,100: — 128,100 Anslag fer En gång:
Till inlösen af Landshöfdinge-residenshuset i Hernösanc och uppfö- rande af Landtstats-embetshus derstädes, ytterligare .... 24,000 Summa j lä 2,100 — //or tyll Stats-Utskottets Utlåtande, 1850 A 18(10, N:o 94.
4 Stockholm, tryckt nos Sam.
Rcmstedt, 1860.
Stats-Utskottets.
Utlåtande. N:o 95, l Ank. till Exp.-Utsk. den 5 Maj 1860. kl. 2 e. m.
Utlåtande. i anledning af värkte motioner om försäljning af de för Statsverkets räkning atar renderade, egendomar. (I. A.)
I detta ämne hafva motioner blifvit väckte inom Borgare-Ståndet af Herr L. J. Hierta och hos Bonde-Ståndet af IBksdags-fullmägtigen Håkan Olsson från Christianstads län, hvilka båda framställningar blifvit till Stats-Utskottet remitterade.
Uti den förstnämnde motionen föreslås, att alla de kungsgårdar, kungsladugårdar samt-till Kronan indragna boställen, hvilka icke förut äro upplåtna till begagnande fiir något särskildt ändamål, mätte genom Kongl.
Kammar-kollegii försorg vid nuvarande arrendens utgång försäljas pä offentlig auktion till den mestbjudande och de deraf inflytande medlen användas till afbetalning ä hulvudstolen af de lån, som blifvit eller vid denna riksdag kunna blifva upptagna för Statens jernvägsbyggnader.
Håkan Olsson har föreslagit enahanda åtgärd i afseende ä ”ali Statens jordegendom, af hvad namn den vara må, sorn nu är upplåten på arrende.”
Båda motionärerne hafva velat fästa Rikets Ständers uppmärksamhet derpå, att Staten genom den föreslagna åtgärden lätteligen skulle erhålla ett kapital, enligt Håkan Olssons åsigt, tillräckligt för utförande af de redan påbörjade jern vägsan läggningar lie, hvartill medel eljest mäste genom utländska lån anskaffas, hvilkas återbetalande, jemte den ä länet belöpande ränta, kornine att tungt drabba efterkommande.
Herr Hierta har dessutom till stöd för sitt förslag anfört, hurusom det skulle vara allmänt antaget, att ifrågavarande kronogods icke vanligen tillhörde den bäst skötta jord och att skälet dertill vore, att arrendatorerne icke hafva att vid arrendetidens slut förvänta någon ersättning af Staten och derföre ej vågade nedlägga, vare sig i jordens brukning eller åbyggnader, ett sä drygt förlagskapital, som erfordrades för en hög kultur, men som en egare kunde linna ändamålsenligt att använda.
Till följd af nämnde jords privilegierade natur, eller frihet frän grundskatter och ordinarie rotering med tlere onera, skulle, vid försäljning deraf, sannolikt kunna betingas ett ganska högt pris, sä att för samtliga ifrågavarande hem Bih. till Ii.
Fröt. 1859 & 1860. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 4 Haft. 1 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 95. raan. enligt uppgift uppgående till 337 mantal, en tillgång af minst sex millioner R:dr Riksmynt borde kunna åt Statsverket beredas och en särskild vinst tillskyndas landet af jordens bättre brukning i enskilde egares händer.
Rikets Ständer hade redan en gång, nemligen vid 1809 och 1810 årens riksdag beslutat, att kungsgårdar och kungsladugårdar borde försäljas, på sätt riksdagsbeslutet den 2 Maj 1810 omförmäler, men Kongl. Maj:t fann dä icke godt lemna nådigt bifall till Rikets Ständers berörde beslut af det skäl, att anledning varit för handen, att dessa egendomar skulle stiga i värde, om de tills vidare bibehölles i Statens ego.
Ehuru detta skäl då kunnat hafva sin giltighet, syntes det numera icke tillämpligt emot ett dylikt beslut, enär en försäljning ofelbart skulle lemna en större ekonomisk fördel än en fortfarande utarrendering.
Dessutom skulle en betydlig förenkling i Statsförvaltningen uppstå genom upphörande af de vidlyftiga och grannlaga bestyr, sorn nu åligga såväl Kongl. Kammar-kollegium som Kongl. Maj:ts Befallningshafvande med tillsynen å dessa egendomar och med deras utarrenderande; och har Riksdags-fullmägtigen Håkan Olsson, som jemväl anfört några af Herr Hiertas omförmälde skäl. slutligen andragit, att det nu gällande arrendesystemet för ifrågavarande egendomar, af hvilka Staten icke erhölle en tredjedel af hvad som borde erhållas, ju längre det fortfore, förminskade egendomarnes värde, enär det tilläte att jordens produktionsförmåga utsöges.
Den fråga, sorn genom förevarande motioner ånyo blifvit väckt, har ofta varit föremål för Rikets Ständers uppmärksamhet, sednast vid förra riksdagen, då flerfaldiga framställning,ar i ämnet egde rum.
Dåvarande Stats-Utskott, sorn önskade kunna, angående denna vigtiga fråga meddela en fullständigare och tillförlitligare utredning, än den vid ärendets behandling föregående riksdagar leinnats, hade anhållit om Kongl. Maj:t,s nådiga befallning till vederbörande embetsverk att meddela Utskottet uppgifter och upplysningar i flere uppgifne hänseenden.
De under Kongi.
Kammar-kollegium lydande provinskontor, som i följd häraf fingo sig ålagdt att meddela de äskade upplysningarnc, upprättade pä grund af derstädes och i Kongl. Kammar-rätten befintliga handlingar, berörde uppgifter, hvilka, enligt Utskottets vitsordande, vore omsorgsfullt utarbetade, men för vidlyftige att kunna i sin helhet bifogas Utskottets utlåtande i ämnet.
Ett länsvis upprättad! sammandrag af nämnde förteckningar åtföljde dock nämnde utlåtande, sorn vid slutet af riksdagen inkom sä sent till Riks-Ständen, att Ridderskapet och Adeln samt PresteStåndet icke medhunno att, deröfver sig yttra.
Detta utlåtande, — införd t under N;o 300 i fjerde Samlingen af Bihanget till samtlige Riks-Ständens protokoll för nästliden riksdag, hvartill Utskottet, jemväl med hänseende till vigten af de upplysningar i frågan, sorn det bifogade nyss omlörmälda sammandraget af dä infordrade uppgifter lemnar, får hänvisa — innehåller hufvudsakligen att Utskottet, innan åtskilliga andra omständigheter och förhållanden blifvit närmare upplyste och utredde, ansett sig icke kunna meddela något yttrande i sjelfva frågan, utan endast. hemställt att Rikets Ständer, med underdånig anmälan om de i ämnet framställda förslag, måtte till Kongl.
Majit öfverlemna de med hänsigt till frågan uppgjorda och Utskottet meddelade officiela förteckningar, för vidtagande af de åtgärder, sorn Kongl.
Majit i nåder funne för ärendets utredning ytterligare erfordras.
Då vid flere föregående riksmöten framställningar egt rum i enahanda syftning som de nu väckta motionerne, och dessa framställningar onekligen pä den senare tiden hos Rikets Ständer tillvunnit sig större uppmärksamhet, synes denna omständighet häntyda pä eli inom landet alltmera utbredd öfvertygelse derom, att Statens egendomar, på det sätt som de hittills förvaltats, icke lemna Statsverket Stats-Utskottets Utlåtande N:o 95. 3 den afkomst, som man skäligen kunde fordra.
Orsaken till detta förhållande torde icke sä mycket böra sökas i bristfälligheten af de institutioner, sorn afse förvaltningen af Statens egendomar, utan fastmer i sakens egna natur.
Det har nemligen länge varit erkändt såsom en obestridlig grundsats, att Staten i allmänhet icke kan med fördel befatta sig med industriela företag, och redan lör tvänne århundraden tillbaka hafva våra största statsmän uttalat den åsigt, att ali jordegendom i enskild ego bättre förvaltades än i Statens.
Oaktadt öfvertygelsen om dessa åsigters sanning blifvit i jemnbredd med en växande insigt i nationalhushållningcns grunder, mera allmän, har sådant dock hittills icke medfört andra verkningar, än att Staten, dels genom en förlängd arrendetid, dels genom meddelande af optionsrätt för de förra arrendatorerna vid förnyadt utarrenderande af ifrågavarande egendomar sökt uppmuntra den enskilde innehafvaren att å Statens egendomar nedlägga det arbete och de omkostnader, utan hvilka någon förkofran i jordbruksnäringen icke är möjlig; men om ock den enskilde blifvit härigenom försäkradt att åtminstone i någon män fä skörda frukterna af sina uppoffringar, torde dock den omständigheten, att eganderätten till det kapital, han ä sådana förbättringar nedlägger, icke tillkommer honom utan Staten, vara ett nog verksamt medel att afskräcka den enskilde frän företagande af sädane större förbättringar, som icke förrän efter en längre tid lemna ersättning för de derå nedlagde kostnader.
Dä jordbruksnäringen vid nämnde egendomar i anseende härtill torde i allmänhet betinna sig pä en lägre ståndpunkt, än der den enskilda företagsamheten, uppmuntrad af utsigten att ensam erhålla, vinsten, fritt placerar sina kapitaler, kan det arrendebelopp
Staten af sina egendomar erhåller icke motsvara annat än en ganska låg ränteqvot ä egendomarnes kapitalvärde.
Jern fores denna ränta med hvad Staten såsom länesökande nödgas erlägga och dervid ett missförhållande ådagalägges, så ledes lätt tanken pä den af motionärcrne föreslagne åtgärd, åsyftande att använda det i egendomarne befintliga kapital, hvarå endast lag ränta erhålles, till afbetalning ä Statens med högre ränta löpande skuld.
Beloppet af den afbetalning, som sålunda kunde verkställas, lärer väl icke med tillförlitlighet kunna beräknas, men antagligt är, att. enär nämnde egendomar, enligt de vid förra riksdagen infordrade uppgifter, innehålla en rymd af omkring 80,000 tunnland jord, utom sä kallade impedimenter, samt egendomarne äro jemförelsevis med andra serdeles lågt onererade, en köpeskilling, icke obetydligt öfverstigande den Herr Hierta antagit, bör derför kunna påräknas.
Detta kapital kan dock icke pä en gång erhållas, enär egendomarnes nuvarande utarrendering förorsakar, att desamma blott småningom eller med en tretiondedel i medeltal lör äret blifva till försäljning disponibla, och i allt fall en samtidig försäljning icke torde vara ändamålsenlig, dä jordvärdet sannolikt skulle derigenom ganska väsendtligt nedtryckas.
Dä emellertid den ifrågasatta försäljningen af nämnde egendomar är en fråga af sä vigtig beskaffenhet, att, innan Rikets Ständer för sin del deruti fatta beslut, fullständigt förslag, angående sättet och vilkoren för en sådan försäljning torde efter vederbörande cmbetsmyndighetcrs hörande, böra upprättas; och då vid förra riksdagen endast tvänne Riks-Stä::d hade tillfälle att sig yttra öfver det af dåvarande Stats-Utskott framställda förslag om frågans öfverlemnande till vidare utredning hos Kongl. Maj:t, får Utskottet, som anser en sådan åtgärd vara den för tillfället lämpligaste, tillstyrka Rikets Ständer, att uti underdånig Skrifvelse anhålla det Kongl. Maj:t täcktes låta utarbeta och för nästkommande Ständer framlägga förslag, dels om de vilkor och det sätt, 4 Siatn-JJtskottets Utlåtande N:o 95. hvarp st en försäljning af de för Statens räkning utarrenderade egendomar kunde i större eller mindre utsträckning tillvägabringa. ®, dels om de förberedande åtgärder, sorn för detta ändamål kunna anses erforderlige.
Reservationer : af Herr Montgommerie-Cederliielm. som ansåg den närvarande tidpunkten olämplig för vidtagande af någon åtgärd, ledande till försäljning af Statens egendomar; häruti instämde Herr Friherre Åkerhielm, Herr Gripensvärd och Herr Fåhreeus; af Biskop Annerstedt, Prosten Malmstedt, Doktor Nordström, Prostarne Källström och Arrhenius, Doktor Gumcelius.
Prostarne Tellbom, Berlin och Ljunggren saint Riksdags-fullmägtigcn S.
Bosenberg frän Christianstads län, hvilka alla åberopade Inkomst-afdelningens förslag, så lydande:
"Den fråga, sorn genom förevarande motioner ånyo blifvit väckt, har ofta varit föremål för Pikets Ständers uppmärksamhet, sednast vid förra Riksdagen, då flerfaldig» framställningar i ämnet egde rum.
Dåvarande Stats-Utskott, sorn önskade kunna angående denna vigtiga. fråga meddela en fullständigare och tillförlitligare utredning, än den vid ärendets behandling föregående riksdagar lemnats, hade anhållit om Kongl. Maj:ts nådiga befallning till vederbörande embetsverk att meddela Utskottet uppgifter och upplysningar i flere uppgifna hänseenden.
De under Kongl.
Kammar-Kollegium lydande Provins-kontor, sorn i följd häraf lingö sig ålagd t att meddela de äskade upplysningarne, upprättade, på grund af derstädes och i Kongl. Kammar-Rätten befintliga handlingar, berörde uppgifter, hvilka, enligt Utskottets vitsordande, vore omsorgsfullt utarbetade, men för vidlyftiga att kunna i sin helhet bifogas Utskottets utlåtande i ämnet.
Ett länsvis upprättadt sammandrag af nämnde förteckningar åtföljde dock nämnde utlåtande, som vid slutet af Riksdagen inkom så sent till Riks-Ständen, att Ridderskapet och Adeln samt PresteStändet icke medhunno att deröfver sig yttra.
Detta utlåtande, — infördt under N:o ö()0 i fjerde samlingen af Hillänget till samtlige Riks-Ständens Protokoll för nästlidne riksdag, hvartill Utskottet, jemväl med hänseende till vigten af de upplysningar i frågan, som det bifogade nyssoinförmälde sammandraget af då infordrade uppgifter lemnar, får hänvisa — innehåller hufvudsakligen att Utskottet, innan åtskilliga andra omständigheter och förhållanden blifvit näimare upplyste och utredde. ansett sig icke kunna meddela något yttrande i sjelfva frågan, utan endast hemställt, att Rikets Ständer, med underdånig anmälan om do i ämnet framställda förslag, måtte till Kongl.
Majit öfverlemna de med hänsigt till frågan uppgjorda och Utskottet meddelade officiela förteckningar, för vidtagande af de åtgärder, som Kongl. Majit i nåder funne för ärendets utredning ytterligare erfordras.
Nuvarande Stats-Utskott, sorn funnit någon vidare utredning af frågan för närvarande icke vara af behofvet påkallad, har tagit sjelfva saken i noggrannt öfvervägande, och då närmaste anledningen till de flerfaldig»' framställningar i ämnet, som vid de sista riksdagarne egt rum, antagligen varit, att ät Statsverket söka bereda tillgång till utförande' af redan påbörjade jernvägsanläggningar inom landet, utan Stats-Utskottets Utlåtande N:o 95. 5 att dertill behöfva anlita utländska kapitaler. hav det synts Utskottet tjenligt att beröra frågan jemväl i denna del. synnerligen sorn motionärer inom Bonde-Ståndet synas hafva antagit, att. genom den föreslagna åtgärden, skulle kunna erhållas ett ka, »itai nog stort för utförande af ifrågavarande allmänna arbeten.
I detta hänseende torde vara tillräckligt erinra, hurusom, enligt det vid förra riksdagen upprättade sammandrag öfver förteckningarne rörande de för Statsverkets räkning utarrenderade hemman och lägenheter, dessa utgöra 417 mantal med en areal af 81,232 tunnland, deraf 1,844 tunnland så kallade impedimenter, hvadan åker, äng och skog uppgå till nära 80,000 tunnland.
Enligt 1855 års taxeringslängd äro dessa egendomar värderade till 2,114,421 R:dr Banko, men försäljningsvärdet torde måhända icke vara för högt beräknadt, örn det, såsom Herr Hierta i sin motion uppgifver, anta ges till 6,000.000 Kalr Knnt, eller nära dubbelt mot taxeringsvärdet.
Denna summa skulle dock icke med ens kunna erhållas, ty, såsom bekant är, hafva ifrågavarande egendomar pä olika tider blifvit upplåtna i allmänhet pä 30-ärigt arrende, hvadan i medeltal endast ^ af samtlige dessa fastigheter kunna vid arrendenas upphörande ärligen vara till försäljning disponible.
Fördelas nyssberörde förslagsvis antagne köpeskillingsbelopp på 30 är, visar sig att den föreslagna försäljningen skulle ärligen under nämnde tid i Statskassan inbringa 200,000 R:dr Runt.
Att detta belopp är föga afsevärdt såsom tillgäng till utförande af jernvägsbyggnaderna inom landet, ligger för öppen dag; börande härvid för öfrigt ihägkommas att, om förslaget skulle gä i verkställighet, den ordinarie inkomst
Statsverket nu har att påräkna af dessa egendomar, i sednaste inkomstberäkningen upptagen till 310,000 R:dr, skulle med ^V-del ärligen förminskas till dess den efter 30 års förlopp alldeles upphörde.
Huruvida den utländska skuldsättningen, som motionärerne velat förebygga, derigenom kotnme att minskas torde jemväl lätt inses, då man täger i betraktande dels den erkända bristen pä inhemska rörliga kapitaler, dels att enskilda länesökande ä den utländska penningemarknadon vanligen äro underkastade härdare vilkor än Staten.
En ganska väsendtlig omständighet torde ej heller böra förbises, den nemligen att jord värdet liksom arrendebeloppet visat sig vara i ständigt stigande. i hvilket sistnämnde hänseende må anföras, att ifrågavarande egendomar är 1810 gäfvo Statsverket en inkomst af 62,000 R:dr, är 1830 Etthundra ätta tusen Riksdaler och är 1850 etthundra fyratiosju tusen Riksdaler, allt banko: och beräknas denna inkomst nu, såsom ofvan förmäles, till 310,000 Riksdaler Runt. ett förhållande, som, enär detsamma åtminstone till någon del mäste hafva sin orsak uti ökad produktion, i väsendtlig män motsäger motionärernas uppgifter att Statens egendomar skulle vanskötas.
Erfarenheten synes ock gifva vid handen att åtminstone åtskilliga sädane egendomar, hvilka blifvit npplåtne ät kunnige landtbrukare, hvarpå tillgäng alltmera synes uppkomma, blifvit skötte på ett sätt, sorn kan tjena till efterdöme för mången enskild jordegare; och om. i samma män landtbruksskolorna dana insigtsfulla landtbrukare, arrendeväsendet af Statens fasta egendomar skulle bidraga till uppkomsten i fäderneslandet af den aktningsvärda klass medborgare, som man i England kallar "farmers”, hvilkas inflytande, pä utvecklingen af det engelska landtbruket nogsamt är bekant, torde äfven derutinnan en icke ringa vinst tillskyndas Staten, hvars egendom genom förbättrad skötsel och företagna odlingar skulle fä ökadt värde och lemna än högre arrendebelopp.
Slutligen synes icke heller det af Herr Hierta anförd: skäl, att den föreslagna åtgärden skulle åstadkomma förenkling i statsförvaltningen, vara af särdeles vigt, åtminstone ur ekonomisk synpunkt, enär de bestyr, som enligt gällande reglementarisk» föreskrifter åligga vederbörande myndigheter . och tjenstemän, med afseende ä arrendena af Kro - c Stati-Ut.skottets Utlåtande N:o 96. nans lägenheter äro jemförelsevis nf så ringa omfattning att upphörandet af dessa bestyr näppeligen kan göra någon förminskning af tjenstemanna-personalen möjlig.
Med dessa äsigter, som, enligt hvad de Utskottet från liiks-Stånden tillhandakomna diskussions-protokoller utvisa, blifvit hufvudsakligt hyllade af nästan alla de talare, som vid motionernas remitterande sig yttrat, kan Utskottet ieke annat än vördsamt afstyrka bifall till förevarande framställningar.” Stockholm den 23 Febr. 1860.
Ank. till Kxp.-Utsk. den f> Maj 1860, kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion angående upplåtelse till Uddevalla stad af qvarvarande delen utaf eli derstädes a/brunnet Kronomagasin. (I. A.) Till Stats-Utskottets behandling har blifvit öfverlemnad en inom BorgareStåndet af Herr Berg, Paul, väckt motion, hvaruti anlöres, hurusom vid den brand, sorn den 25 April nästlidnc år öfvergiok en del af Uddevalla stad. dervarande kronomagasin jemväl deraf hemsökts.
Af nämnde byggnad, uppförd af tegel pä en stadens kyrka tillhörig plan utom den egentliga staden, qvarstode större delen at murarnc illa skadade.
Dä Kronan icke vidare behöfde magasin i Uddevalla och följaktligen icke torde komma att återuppbygga huset, men lemningarne af detsamma kunde blifva användbara vid en allmän byggnad för staden, har motionären anhållit, att Rikets Ständer ville till nämnde stad öfverlåta omförmälde lemningar af magasinsbyggnaden, helst utan afgift, men om detta ej bifölles, mot skälig lösen efter värdering.
Vid behandling af denna motion har Utskottet erhållit kännedom derom, att Kongl. Majit under den 16
Mars innevarande ar. i öfverensstämmelse med hvad Kongl. Stats-kontoret i ämnet hemställt, i nåder förordnat att den efter ofvanberörde eldskada qvarstående, till 606 Riksdaler Riksmynt uppskattade tiel af nämnde magasinsbyggnad skall, genom Kongl.
Stats-Kontorets försorg, på offentlig auktion, för Kongl. Majits och Kronans räkning, till den högstbjudande försäljas; och torde, vid sådant förhållande, motionärens framställning icke böra till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Stoekholm den 1 Maj 1860.
Siats-Utskottets Utlåtande N:o 97. 7 Ank. till Exp.-Utsk. den 5 Maj 1860, kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af vädel motion om rättelse i de s. h. Ofrinians
Frälsehemmans i Bohuslän besleattningsförhållanden.
Uti berörde, hos Hedervärda Bonde-Ståndet af samtlige detta Stånds Fullmägtigc ifrån Göteborgs och Bohus län väckta motion oinförmäles, hurusom, sedan den tid dä Bohuslän lydde under Danska Kronan, ett egendomligt förhållande derstädes vore förhanden med de endast inom denna provins befintlige s. k. Ofrimans Frälsehemman, af hvilka, i stället för rusttjenst, utginge en årlig afgift, benämnd ”odelshalfva uppbördsel”, beräknad till 12 sk. banko för hvarje tunna skyld (malt) eller lispund smör. som kunde af hemmanen såsom ränta utgöras, allt efter deras godhet oell beskaffenhet, hvarjemte dessa hemman vore onererade med högre rotering, samt ä särskilda orter, nemligen Sunnervikens och Norrvikens fögderier, med äfven högre grundränta än utsockne frälsehemman.
Fastän ■ ål edes ifrågavarande hemman utgjorde i stället för rusttjenst till Kongl. Majit och Kronan afgifter, om hvilkas reglerande Kongl. Brefvet den 20 April 1093 innehöllc bestämmelser, hade likväl, alltsedan år 1747. då Fikets Ständer åtogo sig rusttjenst-bevillningcn. dessa hemman blifvit ställda i samma förhållande som utsockne frälsehemman och påförts slik bevillning ända till närvarande tid.
Att rusttjenst-bcvillning jemte odelshalfva uppbördsel kunnat påföras ofriinans frälsehemman i så läng tid härledde sig enligt motionärernas förmenande sannolikt af uppbördsmännens oriktiga tolkning af de tid efter annan utfärdade bevillnings-förordningar, dä de ansett berörde hemman lika med utsockne frälsehemman, samt af de skattskyldiges okunnighet om hvad deras rätt tillhörde, en okunnighet sä mycket mera märklig, som de af Häradsskrifvarne upprättade uppbördslängder öfver odelshalfva uppbördsel städse tillkännagäfve, att densamma utginge i stället för rusttjenst, hvarföre hemman, besvärade med denna afgift, icke bort debiteras särskild rusttjenstbevillning.
Då nu nämnde hemman, såsom förut blifvit antydt, dessutom vore högre onererade än utsockne frälsehemman, enär, jemlikt kontraktet om båtsmansrotferingen, vid dess inrättande, trenne hemman i allmänhet tilldelats hvarje 8 Stats-Utskottets