Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Varande detta sålunda föreslagna, efter Herr von Hohenhausens förmenande, mera enligt med de af Motionairen anförda principer, äu den tillämpning han sjelf af dem gjort. Banco-Utskotlet, som, vid behandling af Kongl. Maj;ts ofvanhögstberörde Nådiga Proposition, och de af enskilde Ledamöter inom Ridderskapet och Adeln öfver hithörande ämnen gjorda framställningar, funnit sig böra nl 1 rnförst i minnet återkalla hvad under senaste Riksdag, i samband med Besluten om Mynt bestäm ning och silfverutvexling, derutinnan förekommit, har, utaf förenade Stats- och Banco-Utskottens Betänkanden N:ris 5 & 14»
R- S:s i anledning deraf aflåtne underdånigt skrifvelse N:o 336, samt Kongl.
Majrts Nådiga Förordning om Myntfoten af den 25 Junii i83o, inhemtat, hurusom majoriteten inom nyssbemälde Båda Utskott lill en början ansåg sig böra såsom myntenhet föreslå ett silfvermynt till välde af 1 R:dr Riksgälds (n sk.
Specie), med underafdelningar af en hälft och en fjerdedel, jemte de förut brukliga 4 och 3 skillingsslycken, motsvarande 4 oedi ^ af enheten; men sedermera', i anledning af inkomna anmärkningar ifrån Riks-Stånden, tillstyrkte, med frånträdande häraf, att enheten skulle blifva 1 R:dr Banco, ellery 18 skil - Banco~Utskottets Betänkande N.o j. lingar silfver, med underafdelningär af | dels, |:dels, |:dels och TT_:dels Ridr Banco; hvilket R.
S. anlogo och genom nyssberörde underdåniga skrifvelse hos Kongl. Majit i Önskningsväg anmälde deras så beskaffad* Beslut; hvarefter Kongl.
Majit, i Dess utfärdade Nådiga Förordning om Myntfoten af den 25 Junii i83o, med bibehållande af den grund R.
S. antagit, rörande Myntets hullighet, att nemligen denna skulle för alla slag af mynt blifva 12-Iödig Q finsilfver i koppar), i öfriga hänseenden frångått R.
S:s förslag, och förordnat, att vid Myntverket tills vidare skulle utmyntas Specie-riksdalrar, hvilka, enligt Mynlordningen, till innehållet af finsilfver, i hvarje piece äro helt nära lika med de förut brukliga Specie-riksdalrar; samt atl, efter enahanda haltighet, utaf detta mynt jemväl komme att utpräglas
Uter, |:delar, |;delar och TT-idelar; men hvarvid den af R.
S. vid samma tillfälle gjorda anmälan, om en bestämd mynt-enhet, icke synes hafva blifvit hos Kongl. Majit till behandling upptagen.
För närvarande befinner sig alltså saken, så vidt af Utskottet kunnat inhemtas, i det skick, att Kongl. Majit väl föreskrifvit hvilka slag af silfvermynt skola tills vidare utmyntas, men alt likväl för landets penninge-förhållanden ingen bestämd räkne-enhet finnes; enär Specieriksdalern, Banco-riksdalern och Riksgälds-riksdalern, hvar för sig kunna, såsom sådan enhet, efter hvars och ens godtfinnande, betraktas.
Ett så obestämdt förhållande synes ingalunda böra för en framtid fortfara, och skulle ofelbart, efter det den af båda Stals-magterna beslutade fria utvexling, emellan silfvermyntet och Bankens sedlar, kommit i gång, kunna leda till olägenheter af flerfaldig art, och på ett skadligt sätt förvilla och förblanda begreppen om fastigheters, varors, arbetskvantiteters och fordringars egentliga värde.
En bestämd mynt-enhet bör alltså utan allt tvifvel stadgas, och hos Utskottet har ingen tvekan kunnat uppstå, att ju denna bestämmelse om én mynt-enhet, för liela landet, är ett Lagstiftningsämne, som af båda Stats-magternas afgörande beror.
Deremot har frågan, huruvida bestämmandet af lämpliga fördelningar och fördubblingar af mynt-enheten också har egenskapen af Lagstiftningsinål, blifvit, under fästadt afseende på slut-orden i RegeringsFormens 'jg § ”Konungens rätt alt slå mynt dock oförkränkt”, ifrån skiljaktiga syupuukler betraktad. i6
Banco- Ut skot let s Betänkande N.-O 7.
Utskottet anser, alt
Regeringsformens åberopade stadgande icke liigger hinder för Rikets Ständer att ingå i beslut oin ordnandet af de fördubblingar och afdelningar af mynt-enheten, hvilka skola, livar för sig, såsom lagliga utbytes-medel emot Bankens sedlar betraktas, och att Rikets Ständer följaktligen må anse sig befogade, att, äfven i det hänseendet, utöfva, gemensamt med Konungen, en lagstiftande rätt.
Sedan Utskottet, under denna synpunkt, i öfvervägande tagit de remitterade, sinsemellan mer och mindre skiljaktiga föjslagen, i hvad räknevärdets enbet och silfvermyntets afdelningar vidkommer, samt Kongl. Maj:ts bögstberörde Nådiga Proposition, angående kopparmynt och ducaler, får Utskottet till Rikets Ständers pröfning och fastställande, här i ett sammanhang, framlägga grunderna för det nya myntsystem, som, efter Utskottets tanka, skulle förena, med egenskapen att vara på en gång enkelt och rationelt, den kanske ännu vigtigare fördel, att, så litet som möjligen ske kan, rubba de för landets invånare af alla classer, från de högsta till de lägsta, i närvarande stund brukliga och välkände räkneoch reductions-förhållanden, under iakttagande blott af den skillnad i benämningar, sorn synes vara en nödvändighet, på det att icke de mindre upplysta må, såsom i förflutna tider ej sällan både med mynt och sedlar skett, inledas och underhållas i den förvillelse att, i stället fölen och samma sak, låta sig nöja endast med en likljudande benämning.
Allmänna Räknesättet i Handel och Vandel samt vid Bokföring. ilo Svenska myntets räkne-enhet fastställes till jemnt Jldels Riksdaler silfver Specie, i enlighet med det skrot och korn, som Myntoidr ningen af år i83o bestämmer. 3:0
Denna mynt-enhet, svarande emot tolf skillingar silfverspecie, och i räknevärde enahanda med En Riksdaler Riksgälds-sedlar, eller | af Banco-riksdalern, eller trettiotvå sk.
B;co, benämnes Krona. 3:o Kronan indelas i 10 delar; hvarje sådan del benämnes Penning. 4:0 Penningen åter indelas i 10 delar; hvarje sådan del benämnes Slant. 5*o En Penning blifver det lägsta värde, för hvilket silfver i myntform hålles tillgängligt.
Penningens underafdelningar blifva kopparmynt.
BanCO-Ulskotlets Betänkande If.-o 7. >7 II.
Siljvermyntet.
Utmyntningen.
De serskilda silfvermynlen blifva tilis vidare: 1:0
Ett om 4 kronor — 1 R:dr Silf.-spec.
R:dr eller 24 sk. Silf.-spec.
Silf -spec.
B;co
R;dr eller 12 sk. RGS.
Dessa fem myntpiecer föreslås alt blifva försedda å framsidan med Konungens bröstbild. 6:0
Ett om jfe.dels krona
Denna myntpiece föreslås att å framsidan förses med Konungens namnchiffer, af skäl, som bär nedan upptagas.
Här synes vara rälla stället alt ingå i utveckling af de skäl, hvarföre Utskottet Irott sig böra hellre föreslå detta system för enheten och dess underafdelningar, än någondera af de förslag, sinsemellan skiljaktiga, som Iler Grefve Löwenhjelm och Herr von Hohenhausen, ehuru båda i hufvudsaken med Motioiiairen öfverens, hvar för sig framställt.
Dessa skäl äro i korthet: att den af Grefve Löwenhielm föreslagna enhet, åtta skillingsstyoket, eller 8 sk.
Silfver-specie, visserligen någorlunda quadrerar med den gamla dalersräkningen, både i silfvermynt och kopparmynt, samt äfven med Riksdaler!!
Riksgälds, såsom derutaf utgörande jemna |:delar; men att deremot, vid enhetens och dess underafdelningars och mångfalders hänförande till riksdaler, skillingar och runstycken Banco, skulle framställa sig allt för invecklade proportioner, då sjelfva enheten motsvarat* elt så ojemnt och brutet tal, som 21 sk. 4 1'Unst.
Banco; och att, ehuru det af Herr von Hohenhausen, såsom enhet föreslagne mynt, motsvarande den af Utskottet nämnda halfva kronan
Silfver-specie
Riksgälds, visserligen för sig belraktadt, ej i någon måtto Bih. till R.
Prot. 1834• 6 Sami. 1 Afd. 1 5:te Häftet. Bancct-Ulskotlels Betänkande N.o f. afviker ifrån, eller rubbar det system, hvar till Utskottet syftat, tilan fastmera deruti såsom underafdelning ingår; skulle dock en så låg enhet i mera betydlig mon afvika ifrån de calculations-, rökne- och föreställningssätt, som under en längd af år blifvit genom vana inplailtade hos alfa folkelasser, hvarföre Utskottet ej. vägat föreställa sig dess antagande af majoriteten kunna ens med någon grad af sannolikhet förväntas.
Och då härtill kammer, att de mångfalder af enheten, som Herr ■von Hohenhausen uppgifvit, ehuru deras tilläfventyrs mera strängt systematiska vigtighet af Utskottet för öfrigt icke underkännes, skulle göra de flesta af redan bekanta och förut begagnade både äldre och nyare silfvermynt-piecer oanvändbara i allmänna rörelsen, emedan deras vexliilgs- och utbytes-värden i förhållande till det lagliga inyntet ieke kunde, utan nog invecklade aritmetiska operationer, utrönas och redas; skulle häraf en olägenhet uppstå, sorn Utskottet deremot, genom sitt mera modifierade förslag, tror sig hafva lyckats att, åtminstone i de vigtigaste hänseenden, efter möjligheten undanrödja.
Å en annan sida erkänner Utskottet sjelfmant, att de ofvan föreslagna myritpiecernas förhållande till de vid sista Riksdag antagne sex nya sedelvaleorer icke blifver alldeles lika enkelt och lättfattligt; men några egentligen svåra ecb invecklade proportioner förete sig dock icke, då sedeln pä i R:dr E:co motsvarar krona 3 R:dr B:co dito krona ro R;dr B:co dito i5 kronor 20 R:dr B:co dito krona ioo R;ir B:co dito i5o kronor boo Ridr B;co dito j5o kronor sorn är vida enklare, än de nu så ganska vanliga reduetionerna r 1(5 sk.
RGS . . . io sk. 8 r.
B:co 3ar sk. RGS ..
. , 21 sk. 4 r. B:co 4o sk. RGS . , 2& sk. 8 r.
B:co> ro»R:drRGS » . , 6§ R:dr Brco o. s„ v. f B.
Häftigheten* (Skrot och Korn.) iro Mynten å 4, 3> \ och £:dels krona präglas af 1 3-lödigt mynt silfver, i enlighet med r83o års Mynt-ordning, så att de hvart för sig böra innehålla finsilfver till |:delar och koppar, elter så kallad alliage Banco-Ut skottets Betänkande Pf:0 7. *9 till i:del, under förbehåll likväl af det, jemlikt samma Myntordning, tilLåtna remedium, nemligen, för finheten eller haltigheten uti hvartdera af dessa 5 myntslag, tre iooo:deIs shålp-d finsilfver öfver eller under, å hvarje helt skålpund myntsilfver, allt i victuaiievigt räknadt; och, för Brutlo-vigtighelea; af 4~kronstyckct> deraf 25
Det sjette slaget af silfvermynt, -J-ldels kronan eller penningen, anser Utskottet deremot kunna och böra antagas till en betydligt ringare finsilfver-halt i förhållande till dess alliage eller koppar-utblandning.
Om ett sådant småmynt utpräglades af tolflödig halt blefve storleken af hvarje piece så ganska obetydlig, att den icke utan svårighet läte sig handtera och derigenom vöre för rörelsen obeqväm; och enär denna myntsort egentligast komme att blifva den större allmänhetens dagliga vexlings- och utbytes-medel samt följaktligen vore i ständigt omlopp och underkastadt en stark nötning, är en drygare koppar-blandning äfven i det hänseendet behöflig för att motväga denna oundvikliga olägenhet.
Af dessa skäl tillstyrker Utskottet vidare; 2:0 Tiondedels kronan eller Penningen präglas af 5|-lödigt silfver, det vill säga: 5| lod (en tredjedel) finsilfver och io| lod (två trejedelar) koppar eller alliage på hvarje mark myntvigt efter gamla beräkningssättet, utgörande 16 lod.
Då, efter Utskottets ofvan intagna förslag 100 hela kronor utprägltas utur 2 skålpd victuaiievigt af 12-lödig halt, följer deraf, att 1000 hela kronor komme att innehålla i5 skålpd victuaiievigt i finsilfver, jemte 5 skålpd koppar (remedium öfver eller under oberäknadt).
En lika qvantitet finsilfver eller i5 skålpd borde då egentligen återfinnas uti 10,000 penningar eller ^tdels kronor, med tillägg dessutom af 3o skålpd Loppar, så framt detta mynt skulle uti inre silfvervärde fullt ut mot - so Battco-Ulskotlets Betänkande N.-o 7. svara sin benämning och sitt förhållande af tiondedel till enheten.
Men Utskottet anser delta förhållande kunna utan olägenhet på ett småmynt af denna beskaffenhet något litet nedsättas, dels såsom ett det lämpligaste sätt för betäckande af utmyntnings-kostnaderna, dels för att desto säkrare kunna påräkna, att delta dagliga bytes-mynt, hvarmed egentligen är afsedt alt, såsom surrogat för småsedel-valeuren, minska behofvet af det obeqvämare kopparmyntets ständiga begagnande, må i landets rörelse qvarblifva och hvarken vinna begärlighet för export och nedsmältning, ej heller löna sig att på utrikes ort detsamma i oädel metall eftergöra och hit importera, och dels med fästadt afseende äfven derå, att den till ulblandning begagnade kopparen, fastän icke svarande emot en lika qvantitet finsilfver, likväl eger såsom vara betraktad ett ej obetydligt inre värde.
På dessa grunder föreslår Utskottet ali: 3:o Tiondedels kronan eller penningen präglas utan rubbning af dess* i aldra Momentet bestämde hullighet, sålunda, att 10,000 myntpiecer erhållas utur 14 skålpd finsilfver och 28 skålpd koppar, och följaktligen » skålpd finsilfver och 2 skålpd koppar, allt victualievigt, på ett antal af 10,000 stycken indrages och besparas.
Och får Utskottet här tillika nämna, att Utskottets föregående hemställan, enligt hvilken detta mynt skulle, i stället för Konungens bröstbild, förses med dess narnnchiffre, har sin grund, dels uti det sålunda föreslagna lägre intrinseca värde i förhållande lill de 5 sinsemellan likhaltiga hufvudmynten, dels deruti, att då, genom den starkare kopparblandningen, J^rdels kronan blefve i storlek och vigt nära lika med irdels kronan, nödigt är, till förekommande afen eljest lätt möjlig förblandning, det dessa båda genom något i ögonen fallande yttre tecken ifrån hvarannan på det nogaste skiljas. lil Kopparmyntet.
Främst har Utskottet, under fästadt afseende å hvad Kongl. Maj:t i Dess Nådiga Proposition framställt, samt enskilde Ledamöter af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln öfver ämnet yttrat, funnit sig böra i öfvervägande taga frågan om de serskilda kopparmynt-afdelningarnes ulprägling eftep olika Riksdalertal af skeppundet koppar.
Maj:t har, såsom fordna ni nd t är, på grund af vunnen erfarenhet, att, enligt nuvarande utmyntningsgrund af i66f R:dr på skeppdt sta - Bcinco-Vtskoltels
Betänkande N-o 7. at pelstadsvigt i koppar, myntningskoslnaderne icke varda beläckta vid nu gällande kopparpris, i Nåder ansett, att af eli skepptd koppar stapelstadsvigt horde präglas hvar för sig:
Och anförer Kongl. Maj:t, lill stöd för de smärre myntens proportionsvis drygare utmyntningsförhållande, att desse eljest blefve allt för små och svåra att handtera.
Herr Rosenblad har härvid, för dess del, yttrat den tanka, alt utmyntningen af skeppdl icke borde för något myntslag öfverstiga ?.66| R:dr; hvaremot Grefve Gyldenstolpe ansell, att samtlige mynlsorlerne borde utpräglas till 3oo R:dr af skeppdt och den, serdeles på de smärre mynten, sålunda uppkommande vinst tillfalla Myntverket, för betäckande af kostnaderne vid silfvermyntspräglingen.
Utskottet tror sig fasthellre böra tillstyrka Rikets Ständer, alt för alla kopparmynts-sorterne ett gemensamt
Riksdalertal n>å bestämmas att af skeppdt utpräglas, som sådant synes Utskottet vara i principen riglignsl, är öfverensstämmande med hvad här i landet hittills brukligt varit, och för öfrigt i verk - Enligt denna åsigt, och med tillämpning äfven å kopparmyntet af det system för mynt-enheten och dess underafdelningar, som i första hufvudpunkten här ofvan blifvit i ett sammanhang utveckladt, får Utskottet vördr samt föreslå alt: 1:0 af ett skeppd victualievigt i koppar .
Antal på 1 skålpd victualievigt . . ao. b) Tv åslant stycken — |:dels Penning.
Antal på 1 skålpd victualievigt .
. 5o. | skillingsstycken eller 1 skillingsstycken i skillingsstycken eller helskillingsslycken a5o R:dr. 3oo R:Jr. 200 R:dr.
Dubbla skillingsstycken ställigheten icke tyckes kunna möta något hinder, då nemligen icke ett allt för stort
Riksdalertal bestämmes alt af kop^ par-skeppuodet utmyntas. 22 Banco-Utsköttets Betänkande A! o j. c) Ensi ant stycken
Antal på i skålpd victualievigt „ . 100. d) Halfslantstycken — ~:dels Penning.
Antal på i skålpd victualievigt * . 200.
Obs»
Af de förut brukliga enkla runstycken, eller -T-:dels shillingar, utpräglades 100 R:dr
Efter denna beräkning gaf 1 skålp:d victualievigt 180 st. enkla runstycken.
En —tedels- penning blifver alltså endast obetydligt, nemi. ^:del, mindre än dessa enkla runstycken, hvilka erfarenheten visat icke vara för små att i rörelsen begagnas.
Den erinran, sorn af Kammarherren Rosenblad blifvit gjord rörande nödvändigheten att i förväg undanrödja möjliga försök, att genom hvitkokning eller på annat sätt förfalska något kopparmynt till likhet med ett i storlek, utseende och vigt tilläfventyrs någorlunda motsvarigt silfvermynt, finner Utskottet val grundad och tillstyrker, att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det vederbörande vid Myntverket må förständigas-, alt häråt lemna erforderlig uppmärksamhet vid präglingen af de nya kopparmynten; för hvilket ändamål ock nu föreslås, att intet af dessa må förses med Konungens bröstbild ulan endast med Dess höga namnchiffer.
Af Kongl. Maj:ts uti Dess högstberörde Nådiga Proposition gjorda framställning till Rikets Ständer, — att de besparingar, sorn vid kopparens utmyntning möjligen uppkomma, måtte, sedan betalning för den använde kopparen, efter gångbart pris, till Kongl.
Maj:ts och Rikets Stats-Contor blifvit erlagd, få disponeras af Myntverket, som, enligt Kongl. Maj:ts den 9 Mars förlidet år vidtagne Nådiga beslut, kommer att öfvertaga kopparmyntningen, men hvars på
Stat uppförda anslag för silfvermyntningens bedrifvande icke förslår att betacka kostnaderne dervid, —bär Banco-Utskottet ansett sig böra genom Protocolls-Utdrag lemna Rikets Ständers Stats-Utskott del; lärande detta Utskott i anledning deraf ej underlåta, att med. dess Betänkande öfver denna punkt serskildt till Rikets Ständer inkomma.
IV. Ducaterne.
I likhet med hvad Kongl. Maj:t uti Dess Nådiga Proposition i detta BancoUtskoClels Betänkande N.-a 7, hänseende framställt, tillstyrker Banco-Utskoltet äfven för dess del Vördsamt följande bestämmelser för framtiden, nemligen: 1:0 En Svensk Ducat skall innehålla ^-^^dels skålpd fint guld, hvarigenom i skålpd victualievigt sådant guld kommer att utmyntas till jemnt laS Ducater, i stället för att hittills deraf blifvit präglade 1Ducater.
Sålunda komma i.zöo nya ducater att motsvara i.aöi-i gamla ducater, och följaktligen hvar och en af de nya blifva litet öfver jjtdels procent bättre än de nyssnämnde; 2:0
Dukalernes haltigbet bibehålies i det närmaste lika med den de hittills haft, så att 80 delar fint guld för desse loyeras med 2 delar koppar; då en ducat kommer att väga T_8_^_:dels skålpd
Remedium i viglen blifver —J^rdelar öfver eller under den, sorn egentligen följer af utmyntningsgrunden och den bestämda finheten; 5:o
Mfritskatt äfven för ducater kommer att ega rum, och bestämmes till Y^tdels procent af det som myntas, utom Skedare-lön, i fall det till förmyntning aflemnade guldet är af lägre halt, än sorn för ducaten är bestämd.
För egen del, och utan dertill i de remitterade handlingarne gifven anledning, bär Utskottet i öfrigt skolat till Rikets Ständer hemställa, om icke, i sammanhang med det föregående, äfven må hos Kongl. Maj:t i underdånighet begäras, att 6:0
Myntpiecer om 2 ducater, äfvensom myntpiecer om 5 dnkater, af samma pi oportionerliga vigt och lika halt roed de enkla ducaterne, varda likaledes utpräglade, der sådant af någon åstundas.
Rikets Ständers bepröfvande underställes detta allt vördsamligeiT.
Reservationer r Herr af Lefre'n: ”Utskottet har, med få undantag, tillstyrkt Ri kets Ständer antagandet af det system för Rikets blifvande silfver- och koppar-mynt, sorn jag, i derom afgifven, och till Utskottets handläggning remitterad motion, föreslagit.
Jag har således intet skäl att i sjelfva saken afvika ifrån hvad Utskottet sålunda tillstyrkt; men jag afviker i fråga om formen ifrån Utskottets lanta.
Delande Utskottets åsigt, att Banco-Vtskottets Betänkande N:0 7. sjelfva mynt-enlietens bestämmande till skrot och korn utgör, i stöd af ng §.
Regeringsformen, ett Konung och Ständer gemensamt tillhörande lagstiftningsärende, kan jag icke i samma §. hemta grund lill den åsigt, att bestämmandet af mynt-enhetens underafdelningar och multipler äfven skulle tillhöra bägge Statsmagterne.
Denna senare åtgärd anser jag tillhöra Konungen ensamt, såsom varande ett oeconomiskt mål, och tror derföre, alt denna del af beslutet bör, ifrån Rikets Ständers sida, antaga formen af önskningsmål.” Herr Helledaji: ”Emot Utskottets antagande såsom grundsalts, att Ständerne ega gemensamt med Konungen utöfva lagstiftande-rätt, i afseende å bestämmandet af landets mynt-enhet, med dess fördubblingar och afdelningar, nödgas jag mig vördsamt reservera. 79 §.
Regeringsformen innehåller, ”alt Rikets mynt till skrot eller torn, det vare sig till förhöjning eller åfslag, ej må ega rum utan Rikets Ständers bifall; Konungens rätt att låta slå mynt dock oförkränkt.”
Emot bestämda ordalydelsen eger Utskottet ej att förklara Grundlagens ord och för bedömandet, huruvida den tolkning Utskottet gilvit åt nämnde Grundlags §. är öfverensstämmande med ordalagen, måste undersöJkas hvad med skrot och korn förslås.
Enligt de upplysningar jag varit i tillfälle mig förskaffa, förstås vid mynt med skrot den tillsatts eller loyerade halten af koppar, hvaremot med korn menas den öfriga delen affint eller silfver ^se Rinmans Bergs-Lexicon åldra Delen pag. 677)»
Om med benämningen skrot och korn således menas endast myntets intrinseca värde eller häftighet, så följer också af ordalydelsen i nämnde G. ■undtags §., alt endast derom Ständerne utöfva med Konungen en lagstiftande magt, men att, i fråga om bestämmandet af myntets enhet, dess under- och öfver-afdelningar samt dess förfärdigande, Konungen, efter sista mom. i åberopade 79 §.
Regeringsformen, eger ensam beslutanderätt, samt att derutinnan Ständerne endast i önskningsväg kunna söka inverka på Konungens beslut; och tror jag mig för detta mitt omdöme och tolkningssätt af Grundlags §:n vara vägledd af Ständernas eget åtgörande vid sista Riksdag, då de endast på denna väg, men icke i följd af den lagstiftande rått Banco-Utskottet nu velat tillägga dem, anhöllo om mynt-enhetens bestämmande till 18 sk. silfver eller 1 R:dr Bauco, en anhållan, den Konungen likväl icke fann skäligt bifalla.
Erfarenheten har ådagalagt, att alla magispråk ifrån lagstiftningens sida, åsyftande förändringar i det antagna beräkningssättet af Rikets .
Mått Banco-Utskoltcts Betänkande N.O 7. 25 mått, mål och vigt samt myntet, alltid varit fruktlöse, Likasom, oaktadt derom gifne generela lagstadganden för hela Riket, i afseende å mål, i en province mates med tunna, fjerdingar och kappar, i en annan med skeppor och kappar, i en annan åter med lunna, hel- och halfspann o. s, v. Likaså begagnas i olika provincer olika räknesätt med hänsigt till myntet.
Ifrån Torneå till
Skåne räknas ännu daler kopparmynt, daler silfvermynt, Riksdaler RGS och Riksdaler Banco, oaktadt de 2;ne första slags räknesätten långt för detta de jure varit afskaffade.
All öfvergångsperiod "1 dylika fall är icke allenast långsam, utan jemväl äfventyrlig, i samma man ett nytt mynt väsendtligen aberrerar ifrån det gamla; och då, efter min öfvertygelse, den nya sakernas ordning, hvilken raaa nu söker införa i våra myntförhållanden, bör åtföljas af så få ingripande förändringar i folkets vanor som möjligt, om icke alla åtgärder derutinnan skola bedömas såsom overkställbar project, ken jag, för min del, icke godkänna den decimalräkning i mynt-enhetens underafdelningar, som Utskottets pluralitet tillstyrkt; hvaremot jag biträder åsigten, att myntenheten föreslås lill en Riksdaler Riksgälds, med förklarande, att jag anser likgiltigt, om enheten får behålla detta namn, såsom utmärkande dess egentliga värde, —om den benämnes krona, eller erhåller annan benämning.” Herr Machel: ”Då, efter min åsigt, jag icke finner 79 §.