Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Del tillfälle härtill, som, enligt hvad nämndt blifvit, är lemnadt i författningen, anse således Rikets Ständer böra borttagas; i sammanhang hvarmed del dock synts Rikets Ständer nödigt att, med ändring af hvad 13 § innehåller om sältet för ersättningens bestämmande, i samma § införa en bestämd föreskrift, alt, då jord eller lägenhet afträdas skall, uppskattning i penningar bör ske af icke allenast sjelfva egendomen, efter del i orten ä dylik egendom allmänt gällande högsta pris, utan ock den särskilda skada, som genom egendomens afträdande eller användande till det afsedda ändamålet kan för egaren eller annan uppkomma; en föreskrift, som står i öfverensstämmelse med så väl gällande lag, som de af lagkomitéen och lagberedningen i ämnet uttalade åsigter.
Vidare synes ock en oskälig vinst kunna i del läll, att endast en del af jord eller lägenhet afstås, beredas den till ersättning berättigade, om nemligen ersättningen bestämmes utan tillbörligt afseende å den särskilda fördel, som genom det beslutade arbetets utförande skulle kunna uppkomma för den återstående delen.
Ledes t. ex. en kanal genom en vattensjuk mark, kan derigenom beredas egaren eller innehafvaren ett förut saknadt tillfälle lill markens uppodling och han såmedelst erhålla af anläggningen en fördel, måhända i värde mångdubbelt öfversligande den förlust, han genom afstående af en del af marken fått vidkännas.
Likaså kan, om egaren fått afstå jord lör anläggande af torg, hamnplats, jernvägsstation eller annat dylikt, återstoden genom sitt läge derinvid blifva användbarare är förut till byggnads- eller upplagsplats m. m. och i följd deraf vinna ett betydligen förökadl värde.
Då emellertid någon bestämmelse derom, att ett sådant förhållande bör vid pröfningen af ersättningsanspråket tagas i beräkning, icke finnes i 1845 års förordning, anse Rikets Ständer en dylik bestämmelse böra deri inrymmas och lämpligen erhålla sin plats såsom ett andra moment i 13 §, hvilken §, enligt hvad nämndt är, innehåller de allmänna föreskrifter, den särskilda Nämnd, som tillkommer alt pröfva ersättningsfrågan, har att dervid iakttaga.
1 sammanhang med nu förordade förändringar torde äfven 14 § böra ändras.
Enligt densamma är egare af lägenhet, hvaraf endast en del erfordras lill allmänt behof, ovilkorligen tvungen att behålla återstoden, så vida icke denna antingen blir helt och hållet onyttig eller ock ej medför besutenhet.
Man kan dock länka sig ganska många fall, då återstoden, utan alt blifva alldeles onyttig eller fastän den medför besutenhet, för egaren förlorar sitt egentliga värde; och del har synts Rikets Ständer orättvist, om icke egaren i sådant fall skulle vara berättigad att afstå det hela.
För öfrigt synes det mindre lämpligt att, då sådant kan undvikas, lägga såsom grund för Expedit,ions-Utskottets Förslag till lindard.
Skrifvelse, N:o 150. 3 en civillags bestämmelser ett begrepp, hemtadt från den ekonomiska lagstiftningen, dertill fråga om besutenhet ansetts böra.
Lagberedningen, som på dessa grunder ock undvikit att nämna något om besutenhet i dess förslag i ämnet, har jemväl i öfrigt delat de åsigter Rikets Ständer nu framställt.
I öfrigt hafva Rikets Ständer icke funnit skäl att, i anledning af de nu gjorda framställningarne, föreslå någon ändring i 1845 års förordning; hvaremot Rikets Ständer, i följd a! den åsigt härofvan vid l § blifvit uttalad, ansett nödigt att i 13 §:ns sista mom. och i 25 § utesluta de der förekommande bestämmelser i afseende å den förhöjning, hvarmed nu, enligt 1 §, ifrågavarande ersättning bör utgå, äfvensom alt dessutom, i sammanhang med de beslutade förändringarne, föreslå åtskilliga jemkningar i författningens redaktion.
Rikets Ständer hafva alltså för sin del beslutat att nedannämnde §§ i Kongl.
Förordningen om jords eller lägenhets afstående för allmänt behof den 20 November 1845, sådan denna förordning blifvit förändrad genom Kongl. Förordningen den 27 November 1854, skola erhålla följande förändrade lydelse: § 1- Der Konungen pröfvar nödigt, att jord eller lägenhet, som enskild man, menighet eller inrättning tillhörer, begagnas skall, antingen till Rikets försvar, lill allmän väg, bro, hamn eller lastningsplats, till torg eller gata i stad, till aftappning eller sänkning af sjö, till strömrensning, farled eller annan vattenledning, till allmän byggnad eller lill dylikt allmänt behof, vare egare pligtig att mot lösen afstå hvad för ändamålet fordras.
För intrång, som derigenom må kunna förorsakas, vare dock den, som intrånget lider, om han derpå gör anspråk, till ersättning berättigad.
Kan ej öfverenskommelse träffas om lösen eller ersättning, som, efter hvad ofvan sägs, utgå bör, då skall frågan härom pröfvas af särskild nämnd, som vid Underrätt i den ort, der jorden eller lägenheten ligger, tillsättes på sätt här nedan stadgas. § 13.
Då jord eller lägenhet afträdas skall, uppskatte nämnden i penningar så väl jorden eller lägenheten efter hvad egendom af samma slag och godhet enligt allmänt pris i orten högst gäller, som ock den särskilda skada, som, genom jordens eller lägenhetens afträdande eller användande till alsedda ändamålet, för egaren eller annan uppstå kan.
Skall endast del af jord eller lägenhet afträdas och uppkommer för återstoden synnerlig vinst i följd af den afsedda anläggningen, då skall sådant vid ersättningens bestämmande i beräkning tagas.
J det fall, att endast ersättning för intrång eger rum, uppskatte^nämnden i penningar den skada, som genom intrånget förorsakas.
Är af Rätten stadgadt, att ersättningen skall utgå i årlig afgift, rätte nämnden uppskattningen derefter; Och bör i detta 4 Exp e di tio n s- (J/s k olle, ts Forsing' till underd.
Skrifvelse, N:o 150. fall ersättning bestämmas särskildt för det intrång, sjelfva anläggningen medför, och särskildt för det, som sker genom inrättningens skötsel och drift.
Är fråga om flera lägenheter, som tillhöra särskilde egare, varde ersättningen bestämd särskildt för hvardera. § 14.
Erfordras för ändamålet, att blott en del af lägenhet afstås, och blifver lägenheten, genom afskiljande af denna del, för egaren eller innehafvaren onyttig eller synnerligt obeqväm, då hör hela lägenheten, enligt nu bestämda grunder, losas, der egaren det äskar.
I dessa frågor meddele Rätten beslut, innan nämnden sättes, och må klagan öfver det beslut föras i den ordning uti § 2 stadgas. § 25.
Tvis ta egare, inteckningshafvare eller andra om bättre rätt till hvad såsom ersättning eller betalning är vordet bestämdt att utgå; derom må talan särskildt i laga ordning utföras.
Uppstår dervid hos Rätten fråga om lyftning, ege Rätten derom förordna efter ty skäligt pröfvas.
Skulle sådan tvist yppa sig i sammanhang med frågan om skadeståndets bestämmande, må den ej uppehålla slut i denna fråga, utan varde hänvisl tili särskildt utförande; och ege förty Rätten, der så erfordras, vid val af nämnd, göra förslag i de tvistandes ställe, på sätt i § 5 sagdt är.
Har egare underlåtit alt hos Rätten, såsom § 2 bjuder, i ändamål af instämning uppgifva den, sorn i anseende till nyttjanderätt med honom del i saken häfver; vare egaren skyldig att, efter Rättens bepröfvande, hålla sådan medpart skadeslös.
E.xp odilia n s- Uts k o l tets Förslag till underd.
Skri/veise, N:o ifil. 5 .V» 151.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 10 .Nov. 1863.
Preste-Slnndet den 10 — — Borgare-Ståndet den to — — Bonde-Ståndet den u — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i fråga örn ersättning af Statsverket till 3:ne officers-enkor för innehållen aflöning för deras numera aflidne män under krigs fångenskap.
(Stats-Utskottels Utlåtande N:o 171.) S. A.
K. lili Nådig skrifvelse till Rikets Ständer af den 24 Oktober sistlidna år har E. K. Maj:t behagat i nåder meddela: dels hurusom Löjtnanten vid f. d. Arméens Flottas Sveaborgs eskader, Kapitenen Johan Fredrik Standertskjölds enka Johanna Wilhelmina Standertskjöld, född Mellin, hos E. K. Maj:t i underdånighet anhållit, att, ehuru hon försummat att inom löreskrifven tid, eller före utgången af år 1860, väcka anspråk på utbekommande af den del utaf hennes mans aflöning, som under hans vid Sveaborgs öfvergång år 1808 iråkade fångenskap blifvit innehållen, E. K. Maj:t likväl, med afseende derå, att denna försummelse härledde sig från okunnighet om det beslut, hvarigenom henne blifvit tillerkänd en sådan rättighet, och då samma okunnighet vore desto mer ursäktlig som något tillkännagifvande af berörde beslut icke blifvit i Finska tidningarne infördt, måtte läckas af gunst och nåd tillåta sökanden, hvilken vore i Finland boende, att ännu få anmäla sig hos Stats-kontoret, för att derstädes göra sin rätt gällande; dels alt likaledes enkan efter f. d.
Kaptenen vid f. d. Arméens Flottas Sveaborgs eskader Majoren Henrik Gustaf Standertskjöld, Jeanette Standertskjöld, född von Törne, hos E. K. Maj:t i underdånighet anhållit, att sedan hon, som äfven är i Finland boende, hos Stats-kontoret begärt att utbekomma den andel af aflöningen för hennes man, som innehållits under det han, efter Sveaborgs öfvergång, hållits i Rysk fångenskap, men ansökningen om medlens utbekommande, i anseende till den vintertiden försvårade postgången emellan Sverige och Finland, skulle hafva till Stats-kontoret inkommit efter 6 Expeditions- Ut skottets Förslag till underd.
Skrifvelse, L\:o 151. preskriptionstidens utgång den 31 December 1860, af hvilken orsak något afseende derå icke kunnat fästas, E. K.
Maj:t mätte täckas af gunst och nåd tilldela sökanden en gratifikation, motsvarande den innehållna löneandelen ; dels ock alt Ryttmästare!) Salomon Lindmans enka, Lovisa Röper, hos E. K.
Maj:t anfört underdåniga besvär deröfver, att sedan hon, under åberopande af Kongl. Brefvet den 24 Juli 1857 och Stals-kontorets derpå grundade kungörelse af den 1 September samma år, hos Stats-kontoret anhållit om utbekommande af det belopp, som under mannens krigsfångenskap i Frankrike åren 1807—1810 skall blifvit innehållit af hans då iunehafvande lön såsom Löjtnant vid f. d.
Mörnerska husar-regementet, hvarvid af sökanden behörigen styrkts, att mannen hiel' tillfångatagen den 17 April 1807 och frigafs år 1810 samt att han först efter återkomsten från fångenskapen, med sökanden ingick äktenskap, äfvensom att löjtnants-aQöningen vid Mörnerska husar-regementet, enligt 1808 års stat, utgjorde 128 R:dr i lön och 82 R:dr i fourage-penningar, eller tillsammans 210 R:dr Specie; så hade Stats-kontoret, medelst Resolution den 6 December 1860, förklarat, att, enär, hvarken genom de ansökningen åtföljande handlingar kunde anses vara ådagalagdt, eller vid anställda undersökningar i Stats-kontoret vore utrönt, om och (ill hvilket belopp aflöning för Ryttmästaren Lindman under hans fångenskap blifvit innehållen och till Stats-verket indragen, Stats-kontoret, innan sådant förhållande blifvit behörigen styrkt, icke kunde några medel för ifrågavarande ändamål anordna ; — och hade klaganden, uppå andragna skäl, i underdånighet yrkat, att E. K. Maj:t, med ändring af berörda beslut, måtte förklara henne berättigad att utbekomma de medel, hvarom hon hos Stats-kontoret gjort ansökning.
Efter inhemtande af Stats-kontorets underdåniga utlåtanden i dessa 3:ne mål, hade vid föredragning af desamma, E. K. Maj:t, hvad först anginge enkan Lindmans underdåniga besvär, ansett skäl icke vara af klaganden anförda, som kunde föranleda till ändring af Stals-kontorets i ämnet meddelade beelut, men i betraktande af de i alla dessa nu förevarande ersättningsfrågor förekommande förhållanden, har E. K. Majit till Rikets Sländers pröfning och beslut öfverlemna!, huruvida någon godtgörelse af allmänna medel må skäligen kunna förenämnda Irenne enkor tillerkännas, och har E. K.
Maj;t, för den händelse Rikets Ständer sådant bevilja, ansett ersättningen kunna bestämmas: för Kaptens-enkän Johanna Wilhelmina Standertskjöld, född Mellin, enligt Stalskontorets utlåtande, lill 105 R:dr; för Majors-enkan Jeanette Standerlskjöld, född von Törne, till hälften af den lön, som, enligt 1808 års stat, tillkom personer med kapilens-grad vid Arméens Flottas Sveaborgs eskader, hvarest mannen varit såsom Kapiten anställd, utgörande denna hälft för ett år, hvarunder med säkerhet kunde antagas att hans fångenskap fortfarit, 112 R.dr 50 öre; och för Ryllmästare-enkan Louise Lindman, född Röper, till hälften af tre års löjtnantslön vid dåvarande Mörnerska husar-regementet, enligt 1808 års stat utgörande, utom fourage-penningar, hvilka E. K. Maj:t ansett härvid icke böra komma i beräkning, 128 R:dr Specie eller nu motsvarande 192 R:dr R:mt, deraf hälften för tre år belöper till 288 R:dr.
Vid 1856—1858 års riksdag förklarade Rikets Ständer de under krigsåren 1806—1810 fångne ogifte officerares och underofficerares fordringar på staten för innehållen och till Stats-verket indragen aflöning vara af den beskaffenhet, att Staten måste anse sig förbunden att desamma godtgöra, i de fall, der vederböraudes anspråk blefve behörigen styrkta, samt anvisade för sådant ändamål ett förslagsanslag af 21,600 R:dr.
I sammanhang dermed stadgade väl Rikets Ständer en bestämd tid, till och med år 1860, inom hvilken vederbörande egde göra sina anspråk gällande; men då, enligt ett Expeditions- Utsko t tels Förslag lill anderd.
Skrifvelse, A: o 152.
1 handlingarne bifogadt, af hufvudredaktören för Finlands allmänna tidning utfärdadt bevis, något tillkännagifvande baroni icke i Finlands officiela tidning influtit, hafva Rikets Ständer, i betraktande jemväl af de bevekande omständigheter, som i afseende å ifrågavarande enkor förekommit, funnit sig böra E. K.
Maj:ts förevarande nådiga framställning bifalla; hvadan Rikets Ständer, för ofvanberörda af E. K.
Majit angifna ändamål, anvisat ett anslag för en gång af 505 R:dr 50 öre, att från Riksgälds-kontoret utgå.
YiO 159.
Uppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln den lo Nov. 1863.
Presle-Slåndet den 10 — — BorgareStåndet den 10 — — Bonde-Ståndet den 11 Nov. — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om anvisande af anslag till betäckande af kostnaderna för Sveriges deltagande, dels i 1862 års allmänna industri- och konst-exposition i London, dels ock i den för landtbruks-alster och redskap innevarande års sommar anordnade internationéla utställning i Hamburg.
(Stals-Ulskollels Utlåtande Nio 173.) S. A. K. Utaf en den 7 sistlidne Augusti (ill Rikets Ständer aflåten nådig Proposition hafva Rikets Ständer inhemlal, ali, sedan härvarande Kongl. Stor-firitanniske Minister tillkännagifva, att en för alla nationer gemensam industri- och konst-exposition komme att öppnas i London den 1 Maj 1862, samt de lör anordnandet af denna exposition af Hennes Stor-Rritanniska Majit utsedde kommissarier framställt önskan att få sätta sig i beröring med sådana personer eller sällskap, hvilka bäst vore i tillfälle att gagna dem, som ämnade på expositionen utställa artiklar, så, och då erfarenheten ådagalagt, att vid hittills anordnade allmänna större industri-expositioner de flesta stater, med anspråk på högre utveckling och med tillgång på värdefulla industri- och slöjdarbeten 8 Expeditions- Ut sk o t tets Förslag till underd.
Skrifvelse, IS: o 452. samt konstalster, deruti tagit del, samt Rikets Ständer vid föregående likartade allmänna utställningar uttalat sig för landets deltagande i desamma, och för ändamålet då anvisat erforderliga medel, hade E. K.
Majit, under den 17 Maj 1861 förordnat, att åtgärder äfven då borde vidtagas, på det att Sverige vid ifrågavarande exposition icke måtte lemnäs orepresenleradt, samt utsett Grosshandlaren m. m. C. F. Waern alt vara kommissarie för Sverige vid omförmälda exposition; hvarjemte E. K.
Majit, i likhet med hvad tillförene egt rum, tillsatt en särskild Central-komité för Sveriges deltagande uti berörda exposition, samt uppdragit åt H. K. H. Hertigen af Östergötland att i bemälda komité vara ordförande.
Till bestridande af de med förevarande uppdrag förenade kostnader hade E. K.
Majit tid efter annan anbefallt
Sitt och Rikets Stats-kontor, att utaf under händer varande medel å förskottstitel anordna och bemälda Central-komité tillhandahålla, uppå dess i män af behof skeende reqvisitioner och emot framtida redovisning, ett belopp af tillsammans 145.000
Ridr, hvarutaf, enligt lill E. K.
Majit utaf komiléen aflemnad redogörelse, 144,146
Ridr 2 öre blifvit för ändamålet använda och återstoden, 853 Ridr 98 öre, blifvit till Stals-kontoret återlevererade; varande uti ofvannämnda utgiftssumma likväl upptaget ett belopp af 4,761 Ridr 84 öre för anskaffande af ett praktverk öfver expositionen, hvilket ännu vore under utgifning i London, och hvarutaf E. K.
Majit tillåtit att vissa exemplar finge af allmänna medel inköpas för att framdeles utdelas på sätt E. K.
Majit komme att i nåder bestämma; i sammanhang hvarmed skulle tagas under nådigt öfvervägande, af hvilka medel kostnaden för detta inköp borde godtgöras.
Då emellertid de med Sveriges deltagande i oftanämnda exposition förenade kostnader icke syntes kunna för fäderneslandet medföra åsyftad fördel, med mindre än alt kännedom om det i teknist och industriell hänseende lärorika, som vid expositionen kunde vara att inhemta, sedermera hlefve inom landet mera allmänt spridd, hade E. K.
Majit ansett tillfälle böra beredas, dels ät vissa dertill utsedde lärare vid de tekniska undervisningsanstalterna i riket, älvensom åt andra, hvilka genom sina insigter eller eljest kunde anses utöfva en mera allmän inverkan på industriens utveckling, dels ock åt skicklige och redbare arbetare inom olika grenar af landtbruks-och fabriksindustrien, att expositionen besöka; Och hade, i sådant ändamål, E. K.
Majit, genom nådigt Bref den 21 Mars 1862, anbefallt Stats-kontoret att, af under händer varande medel, under förskottstitel anordna ett belopp af 20,000 Ridr, att utgå till ena hälften såsom resestipendier åt sådane lärare vid tekniska undervisningsanstalterna, eller andra personer, som E. K.
Majit kunde finna skäligt att utse, och till den andra hälften, för att såsom resebidrag tilldelas industriidkare och arbetare, hvilka vitsordats såsom skicklige i sitt yrke och för öfrigt lämplige.
Majit uti högstberörda nådiga Proposition ock meddelat, att, sedan Kongl.
Majit, med anledning af gjord anmälan om en i Juli månad detta år tillämnad internationel utställning i Hamburg af landtbruksalster och redskap, äfvensom af alla sorters afvelsdjur, dels under den 9 sistlidne Januari, med förklarande det endast åkerbruks-redskap och landlbruks-alster af alla slag borde härifrån riket till ifrågavarande exposition på allmän bekostnad utsändas, åt Landlbruks-akademiens Förvaltnings-komité uppdragit alt vidtaga nödiga åtgärder för bringande lill allmänhetens kännedom af de närmare vilkoren lör deltagande i utställningen, samt alt, i samverkan med vederbörande Hushållnings-sällskap, bestämma lämpliga platser, såväl för expositions-artiklarnes insamlande inom orterna, som för deras afsändande lill Hamburg m. m.. dels ock under den 17 derpåföljande April förordnat Professoren m. m.
Johan Arrhenius att vara kommissarie för Sverige vid omförmälda exposition, samt alt, i sådan Expedilions-Utskollets Förslag lill anderd.
Skrifvelse, N:o I82. 9 i sådan egenskap, dels vidtaga de anordningar, som för Sveriges deltagande i berörda utställning kunde af omständigheterna påkallas och i sådant afseende sätta sig i förbindelse med den för expositionen i Hamburg tdlsatta komité, dels ock utse de biträden, som för uppdragets fullgörande funnes behöfliga, bade E. K. Maj:t, uppå Förvaltnings-komitéens framställning, genom nådigt Bref den 17
Maj innevarande år anbefallt Stats-kontoret att, till bestridande af de lör ifrågavarande exposition nödiga organisations-omkostnader, å förskottstitel anordna och till Förvaltnings-komitéen utbetala ett belopp af 5000 R:dr R:mt, emot framtida redovisningsskyldighet; hvarjemte E. K.
Majit bemyndigat nyssbemälda komité såväl att anskaffa ett kreditiv å 10,000 mark Hamburger banko, att af den utsedde kommissarien användas till förefallande utgifter vid expositionen, som att till bemälde kommissarie och hans biträden utbetala lämpliga förskott, äfvensom E. K.
Sig vilja, uppå derom af Förvaltnings-komitéen efter expositionens slut skeende underdånig anmälan, i nåder bestämma den godtgörelse, som borde bemälde kommissarie och dess biträden tilldelas.
Under uttalande af den tillförsigt, att Rikets Ständer måtte finna de verkställda utbetalningarne af ofvan omförmälda särskilda belopp hafva, för Sveriges värdiga deltagande uti de ifrågavarande expositionerna, varit af omständigheterna påkallade, bar E. K.
Majit nu föreslagit Rikets Ständer att anvisa medel till ersättning åt Stats-kontoret dels för utbetalningarne till Central-komitéen för Londoner-expositionen, enligt den afgifna redogörelsen Ridr 144,146: 2. efter afdrag likväl af den deri upptagna utgiftspost af ,, 4,761: 84 för inköp och hemtransporterande af del i London utgifna praktverket öfver expositionen, hvilken utgiftspost framdeles komme att af andra medel Stats-kontoret godtgöras, eller med återstående „ 139,384: 18. äfvensom för de, jemlikt Kongl. Majits nådiga beslut den 21 Mars 1862, anordnade „ 20,000: — till resestipendier åt lärare vid tekniska undervisningsanstalter och andre af E. K.
Majit utsedde personer, samt resebidrag åt industri-idkare och arbetare; alltså med en sammanlagd summa af Ridr 159,384: 18. dels ock för det belopp, som, enligt framdeles ingående redovisning, kunde stvrkas hafva blifvit utbetaldl för utställningen af landlbruks-alster och redskap i Hamburg.
Då för Svenska industriens och landlbrukets utveckling, äfvensom för utbredande i utlandet af kännedom om våra produkter, det otvifvelaktig! varit af stor vigt att
Sverige på ett värdigt sätt deltagit i ofvan omförmälda expositioner, hafva Rikets Ständer, som funnit de i sådant hänseende vidtagna åtgärder ändamålsenliga, bifallit att de för ifrågavarande ändamål förskjutna medel må varda Stats-kontoret godtgjorda, dervid Rikets Ständer dock ansett sig icke kunna ingå i pröfning af kostnaderna för expositionen i Hamburg i vidare mån än medel derför redan blifvit disponerade; Och hafva Rikets Ständer alltså på det sätt bifallit E. K.
Majits ifrågavarande nådiga framställningar, att på Riksgälds-konloret anvisats: a) till betäckande af kostnaderna för Sveriges deltagande i 1862 års allmänna industri- och konst-exposition i London ett belopp af 159,384 R:dr 18 öre; och b) för godtgörande af enahanda kostnad vid den för landtbruks-alster och redskap innevarande års sommar anordnade internationela utställning i Hamburg, Bill. till R.
Prat. 1862—1863, 10 Sami. 1 Afd. 14 Haft. 2 10 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 153. dels 5,000 R:dr R:mt, dels ett belopp, enligt gällande kurs, motsvarande 10,000 mark Hamburger banko, att i mån af behof utgå.
Stockholm den 10 November 1863. 153.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 10 Nov. 1863.
Presie-Slåndel den 10 — — Borgare Ståndet den lo — — Bonde-Ståndet den 11 — — Rikets Stånders underdåniga Skrifvelse, angående ersättning för sådana af Kongl.
(Stats-U(skottets Utlåtande N:o 175.) S. A. K.
Uti den vid början af innevarande riksdag aflålna Nådiga Propositionen om Statsverkets tillstånd och behof bar E. K.
Majit meddelat, hurusom Stats-kontoret i underdånighet aflemna! dels en förteckning å de af delta embetsverk intill den 1 Juli nästlidna år under förskottslilel anordnade model, hvilka borde hos Rikets Ständer till ersättande anmälas, uppgående till en summa af 101,547 R:dr 96 öre, och dels, isamma ändamål, en uppgift ä några under åren 1858, 1859 och 1860 af vissa länsstyrelser anordnade poster, hvilka, i öfverensstämmelse med föreskriften i då gällande iänsslater, afförts å öfverskotten på Statsverkets inkomster, men sedermera i följd af den genom Kongl. Brefvet den 3 Februari sistnämnda år härutinnan stadgade förändring, blifvit uti nkshufvudboken för samma år till förskoltslitel omförda, utgörande 10,863 R:dr 24 öre; och har E. K.