Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Under nyssnämnde Titel anser Banco Utskottet en ny Skuld- Räkning böra i Bankens Bok upptagas; men att 2:ne inom columnen, så i Debet som Credit balancerade poster, R:dr 5a: 4°- och R:dr 102: 3 sk. 9 r. Riksg., tillhopa 154 R:dr 43 sk. 9 r.
Riksg., må genom afskrifning försvinna.
(Räkningarne öfver Riksgälds - Sedlarnes Realisation äro redan år 1812, enligt Rikets Ständers förordnande, medelst afskrifning fullt aftlutade, och det är således utan allt ändamål, att i Bankens
Bok vidare balancera inom columnen förenämnde obetydliga restantier i Riksgälds-Sedlar.
Bankens förskott till samma operation blefvo, genom Banco-Discontvinsten, slutligen ersatta år i8r8, och den såkallade Realisations-Räkningen blef då på det hela Bvnro-Utskottets Betänkande.
N:o 17, afslutad.
Men emedan en Riksgälds-Contoirets utfärdade Invisning på R:dr 52: 40.
Riksg. förblifvit opresenterad, och Banken, i följd deraf, för realiserade Riksgälds-Sedlar jcke utgifvit mera än R:dr B:co 9,999,964: 87. 4- e^er R;dr 35: 10. 8. mindre än 10 millioner; så synes ordningen fordra, att desse 35: io. 8. balanceras i hufvud-columnen såsom verklig skuld, i likhet med eljest utelöpande oinlöste
In visningar och Attester}, De nu tillstyrkte afskrifningär och omföringar förändra, på sätt som följer, Bankens enligt 1827 års
Bok upptagne Capital ll:dr 9,946,685: 21. 9. dfdrag.
Efter i:sta, 2:dra, 3:dje, 4;de och 5'-te puncterne.
R:dr 730,272: 9. 4* 6:te puncten. 46: 2. 1. 7:de puncten 3oi: 27. 6. 8:de puncten i53: 22. 6. q:de puncten 1,815: 20.
7. lo:de puncten 5oo,ooo: -— —4 1,232,590: 34* — transport 1,2^2,590: 34. STOCKHOLM 1829, tryckt hos Joh. Ad. Walldbk. Banco-Utskoltets Betänkande.
N.-o 18. 1 N:o 18. 17 Memorial, i anledning af hvad Revisions-Berättelsen år 1825 innehåller, rörande val af Suppleanter för Hedervärda BondeStåndet uti Province-Låne-Contoirens Directioner, emellan Riksdagarne.
Uppå förekommen anledning hafva Rikets Ständers Revisorer år 1825, uti deras till Rikets Ständer afgifna Berättelse angående Banco-Verket, 3 Afd. §. 6, till Hedervärda Bonde-Ståndet serskildt öfverlemnat, att för framtiden bestämdt utstaka den ordning, som, vid inträffande ledigheter emellan Riksdagarne af Suppleant till Directeur utaf Hedervärda Ståndet vid ProvinceLåne-Contoiren , må för återbesättandet iakttagas; enär trenne Riks-Stånd, nemligen Högvördige Preste-Ståndet (Trot. den 12 Dec. 1823, §. 10, 8 B., pag. 652), Vällotl. Borgare-Ståndet (Prot d. 18 Dec.
Bill. till Riks. St. Prot. 1828, 1829.
Gite Sarai. 1 y:de Häftet. i Banco-Utskoltets Betänkande.
N.o 18. S. å., §. 8, 7 B., pag. 542), och Höglofl.
Ridderskapet och Adelli, (Fröt. d. 20 Dec. s. å., 11 B., pag. 197) hvart för sig uttryckligen förklarat, huru vid ledigheter emellan Riksdagarne, så väl af Suppleanter som Directeurer, vid Låne-Contoiren skall förhållas, men Hedervärda Bonde-Ståndet ensamt låtit bero vid följande generela stadgande blott om Directeurs-va\, i LåneContoirs-Reglementets 3 §.... ”Och inträffa emellan Riksdagarne flera ledigheter ibland de förstnämnde Fyra Ledamöter eller Directeurerj än som kunna fyllas med de utsedde Suppleantcrne, tillsättes den lediga platsen j genom Val af Fullmägtige i Banken och Riksgälds-Contoir et > af det Stånds uti hvilket ledigheten inträffat.”
Med föranledande häraf, och då för ärendenas gång nödigt är, att till hvarje
Directeurs-plats vid Province-Låne-Contoiren, en Suppleant alltid finnes, anmodas Hedervärda Bonde-Ståndet:
Att fatta sitt beslut 1 afseende på förenämnda ordning för Suppleant-Vals förrättande emellan Riksdagarne, och detsamma Banco-Utskottet meddela, för att intagas uti Låne-Contoirs-Iieglementet. Banco-Utskottets Betänkande.
N-o 19.
3 Och får Banco-Utskottet likaledes anmoda de öfrige respeelive
Stånden:
Att hvart för sig gifva Banco-Utskottet tillkänna, huruvida icke besluten, enligt de ofvan citerade Protocollen, komma att fortfarande gälla; då jemväl dessa synas böra, i elt sammanhang, ibland de reglementariska Föreskrifterna inflyta.
Stockholm den Februarii 1829.
Memorial, i anledning af 1827 års Revisions-Berättelse j rörande ändring uti 3 Art. 2 $. 2 Mom. af det Reglemente för Odlings-Låtij som genom Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelsej d. 20 Januarii 1824 blifvit till allmän efterrättelse utfärdadt.
Den uti 1827 års Revisions-Berättelse 4 Banco-Utskottets Betänkande.
K.-0 10. (tryckta Exempl. pag.
40 omförmälda märkeliga händelse , som i sammanhang med Bankens Odlings-Lånebevakning inträffat, att nemligen Löftesman förnekat en af vederbörlig
Domare å Embetets vägnar under edspligt bestyrkt namnteckning under cn Borgens-förbindelse, och, sedan detta förnekande blifvit, efter Kongl. Svea Hof-Rätts och Kongl. Majrts Högsta Domstols gifna tillåtelse, genom edgång bekräftadt, sålunda är vorden befriad från skyldigheten att godtgöra Bankens fordran; liar, enligt hvad i samma Berättelse vidare nämnes, medfört den följd, att Bankens Commissariat ej vidare kunnat, i fråga om underskrifters rigtighet, antaga
Domares intyg ensamt, fastän, på grund afbåde vanlig praxis, och den hittills gällande Odlings-LåneFörfaltningens bestämda medgifvande, intyg af Domaren alltid förut ansetts göra tillfyllest och motsvara tvänne andra vittnens utsago; utan har Commissariatet sedermera fordrat, jemte
Domaren, ett annat ojäfvigt vittne.
Banco-Utskotlet, som för dess del godkänner detta af Commissariatet tagna beslut, och, uppå derom gjord framställning af Banco-Fiscals-Embelet, ansett för Bankens trygghet nödvändigt, att enahanda Banco-Utskottets Betänkande.
Ho 19. 5 iakttaganden ega rum vid Bankens utlåningar i allmänhet, får, till beredande af nödig rättelse i Reglementariska författningarne om Odlings-Lån, rörande denna punkt, härigenom vördsamt tillstyrka:
Att Rikets
Ständer besluta så beskaffad förändring uti det vid sista Riksdag fastställda och, genom Kgl. Majrts Nådiga Kungörelse af den 20 Januarii 1834» till allmän efterrättelse utfärdade Reglemente angående Odlings-Lån, att 3:dje Artikelns 2 §. 2 moment erhåller följande lydelse: — ”Desse Löftesmäns vederhäftighet bestyrkes af Konungens Befallningshafvande eller Domaren i orten; hvarjemte sä väl Låntagarens som Löftesnuinnens egenhändiga underskrifter s sä framt de ej tecknas infot Konungetis Befallningshafvande eller Domstolen böra bevittnas af Domaren _, Pastor i Församlingen eller närmaste Krono-Betjentj jemte ett annat på en gång närvarande ojäfvigt vittne.” Äfvensom:
Alt Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet begära, det Allmän - Banc°- Utskottets Betänkande.
N,o helen varder om denna förändring af förut gällande Odiings-Låne-Reglt te, genom Nåd i a v 1 r» KMi, KU„ss;i rättad.
, unner ställes vördsammeligen.
Stockholm den a5 irii iftor» Febi uarn 182 N:o 20.
Memorial, rörande eftergift och afskrifning för 600 R:dr Banco, som år 1825 genom inbrottsstöld förkommit utur ett,i Små-SedelsCommissarie-rummet, inom Banken befintligt Skåp. flerrar Banco-Fullmägtige hafva, uti deras Berättelses 4 Afd. §.
12 omnämnt, hurusom, i början af September månad år 1825, efter föröfvadt inbrott å ett inom Små-Sedels-Commissarie-rummet befintligt
Skåp, som begagnades af numera på Pensions stat förflyttade Banco-Commissarien Ranco-Utskottets Betänkande.
\T.o 20. 7 Johan Gustaf Hierzeel, 3:ne bundtar Sedlar å 100 stycken i bundten, af 2 R:drs Valeur, med vederbörlig contrasignation och Commissarie-underskrift försedde, blifvit derstädes saknade, utan att, oaktadt genast anställda, och derefter med yttersta sorgfällighet fullföljda efterspaningar
Och undersökningar, det kunnat lyckas att upptäcka vålds verkaren.
Banco-Utskpttet har med sorgfällighet genomgått och granskat de till Målet hörande Handlingar; och då, såsom af Herrar Fullmägtige är anfördt, något det ringaste spår ej visat sig till vårdslöshet eller vangömmo å Commissarien Hierzeels sida, samt för delaktighet eller medvetande i sjelfva tillgreppet, icke ens någon skugga af misstanka kan uppstå emot denne, allmänt aktade, och under Femtio års tid, inom Banco-Verket, för osviklig redlighet kände och bepröfvade åldrige Embetsman; har Banco-Utskottet, med fästadt afseende å detta af Herrar Banco-Fullmägtige gifna vittsord, lika med dem, funnit anledning ej förete sig, att mot Commissarien Hierzeel yrka ersättnings-skyldigliet för den, under hans Embetsmanna-ansvar och vård befintliga, genom tillgreppet förlorade summan, R:dr 600 Banco, 8 B anco-L1! skottets Betänkande.
N.o ar. hvilken emedlertid nu, och tills vidare, finnes balancerad på en serskild räkning ibland Bankens fordringar.
Utskottet tillstyrker alltså vördsamt, det Rikets Ständer må besluta:
Att förenämnde R:dr 600 Banco malte blifva i Bankens Räkenskaper afskrifna.
Rikets Ständers bepröfvande underställes detta vördsammeligen.
Stockholm den 20 Februarii 1829.
Memorial om eftergift och afskrifning för 2 00 R:dr B.cOj utgörande värdet af en i Vexel-Banken är 18 iy borrtkommen inlöst Transport-Sedel, hvilken mäst för andra gången infrias.
Hos Bankens Commissariat hade den 19 April 1827 blifvit anmäldt, att under handläggning i Vexel-Banken vid cn Expedition, Baneo-Vlskoltets Betänkande.
N.o 21. 0 tion, stor 5oo R:dr, bestående, enligt den åtföljande Insättnings-Notan, af en Assignation och 2:ne Transport-sedlar, samt sålunda jemväl uti ingående
Diarium specificerad, en Tjenstemen gjort anmärkning, att den ena af de nyssnämnde Transport-sedlarne, hvars valeur skolat utgöra 200 R:dr, felades.
Genom den ransakning, som i följd häraf hos Commissarialet genast anställdes, och under hvars fortgång den saknade sedeln, å hvilken något spår till föregången maculering ej kunde upptäckas, blef från ett härvarande Handelshus företedd och af Banken infriad , lyckades- det ej att få utred t, huru och genom hvilkens åtgärd Sedeln borrtkommit; och Bankens FiscalsEmbete fann , enligt dess afgifna slutliga Utlåtande, icke ens någon giltig anledning till misstanka kunna derutaf bernias ; men emedlertid hade dock vid denna undersökning blifvit uppdagadt, att en af Bankens Extraordinarie Contoirs-Skrifvare, J.
Lindberg, tillfälligtvis närvarande under det den till Expeditionernes emottagande och öfverkorsning förordnade Tjensteman för någon stund borrtgålt, oombedd besörjt dennes befattning, och emottagit den ifrågavarande Insättningan, samt derföre utlemnat vanBih, till Riks, St, Prot. »828, 1829, 6;te Sami. a io Banco-Utskottets Betänkande.
N.o 21. lig Pollet, mea försummat att dervid behörigen öfverkorsa den Sedeln, som sedermera borrtkom ; och Lindberg ålades, på grund häraf, jemnlikt Commissariatets den 20 October 1827 fattade beslut, att, efter undfående af en allvarlig föreställning inför Commissariatets Protocoll, genast ersätta Banken de 200 R:dr Banco, som, för Sedelns infriande andra gången , måst utgifvas ; hvilket ansvar Herrar Bapco^Fullmägtige, uppå af Lindberg anförda besvär, uti Resolution af den 6
December samma år endast i så måtto mildrade, att, med afseende å Lindbergs knappa tillgångar och bristande förmåga att ersättningen på en gång utgifva, (helst han, hvars Lön inom
Banken nu ej utgör mera än 90 R:dr årligen, då var alldeles lönlös), honom tilläts att, under loppet af sistlidet år, qvartaliter, med 5o R:dr hvarje gång, ifrågavarande skuld godtgöra ; som också gått i verkställighet.
Inom behörig pnescriptionstid, och enligt den ordning, som uti Banco-Reglementets 1 Art. 22 §. bestämmes, har Extraordinarie Contoirs-Skrifvaren Lindberg hos Hrr BancoFullmägtige inlemnat en till Banco-Utskottet ställd Böneskrift, deruti han, af anförda bevekande skäl, anhåller om eftergift oell af - fi anco-Utskottets Betänkande.
N.o 21.
1* skrifning af omförmälda 200 R:dr Banco, och att beloppet, såsom redan utbetaldt, måtte till honom få restitueras.
Bankens Commissariat, hvars Utlåtande häröfver Fullmägtige infordrat, förmäler sig ej hafva kunnat hos Lindberg upptäcka något brottsligt uppsåt eller förhållande, eller ännu ega den ringaste anledning att honom derföre misstänka, samt har för öfrigt yttrat, att, om Rikets Ständer täckas bifalla Lindbergs ansökning, deras välvilja träffar en flitig och skicklig men medellös yngling, som lofvar att blifva en för BancoVerket ny Itig Tjensteman; och Herrar Fullraägtige, sorn, till alla delar, uti delta Commissariatets yttrande instämt, hafva, vid ansökningens öfverlemnande, beledsagat densamma äfven med deras förord, till vinnande af den sökta eftergiften.
Protocollen öfver de noggranna undersökningar i detta mål, hvilka hos Conamissariatet blifvit hållna , äro inom Utskottet med sorgfällighet granskade; och då Utskottet deraf funnit det yttrande, att något brottsligt uppsåt eller förhållande hos Undberg icke kunnat upptäckas, eller ringaste anledning förekommit att honom derföre misstänka, vara fullkomligen grundadt, 'i 2 Banco-Vtskoltets Betänkande.
K.o 21» så, och med afseende å Banco-Styrelsens om Lindbergs medellöshet, flit och skicklighet gifna intygande, och derå stödda förord, får Banco-Utskottet härigenom vördsamt hemställa 1 Att, 1 anseende till förekomna bevekande skäl och omständigheter, efter-, gift och afskrifning må för denna gång beviljas af de 200 R:dr, som Extraordinarie Contoirs-Skrifvaren Lindberg blifvit ålagd ersätta Banken; och det ulbetaldta beloppet, i följd deraf, till honom återställas.
Och öfverlemnas detta vördsamt till Rikets Ständers närmare upplysta ompröfning.
Slockholm den a5 Februarii 1829.
STOCKHOLM, tryckt i Ecksteimska Tryckeriet, 1829. Bmiee-Utskättitt Memorial N:o 22.
Memorial, angående Autorisatian för Banco-Styrelsen, att kunna föryttra och till Silfver omsätta det efter 100 R:dr per Sk:pund utpräglade, Banken tillhörige, gamla Slantmynt, på sätt redan är medgifvet i afseende på gamla Kopparplåtar.
Via den uti 1833 års Bahco-Reglementes 4 Art. 1 Afd. 8 §. gifna tillåtelse för Banco-Styrelsen, att på antagliga villkor kunna föryttra Bankens ännu qvarliggande föga betydliga förråd af gamla kopparplåtar, sålunda, att motsvarande ökning af tillgången i Guld och Silfver i dess ställe vunnes, bifogades, under lystadt afseende å det i Kongl. Förordningen den 19 Juni! 1816 gifna förbud mot kopparmynts utförsel och nedsmältning, så beskaffadt förbehåll, att de gamla, efter 100 R:dr per Sk:pund utpräglade koppar-slantarne ej finge försäljas, så länge de ej blifvit såsom mynt aflyste, emedan deras fortfarande gånghar Bik. till Rik».
Prof. 1828, 1829. 6:te Sami.. 1, 8:de Hift. 2 Burw-XJnfottMf Memorial N-.* aa. het bland Allmänheten sannolikt skulle dymedelst blifva hämmad.
DA numera, (såsom i 1827 års Revisions-Berattelse, tryckta Exempl. pag. 16, finnes omhämndt) genom K:gl. Maj:ts Nådiga Kungörelse af den 3i Maji 1826, är tillåtet, att äldre kopparmynt, som, efter varande pris på koppar, eger större värde än den utsatta Valeuren tillkännagifver, får till utrikes ort utföras emot saluma Tull, som för Gårkoppar är bestämd, hvarigenom äldre kopparmynt i allo iklädt sig egenskapen af Vara, är den ofvannämnda inskränkningen alldeles öfverflödig; hvarföre Banco-Utskottet vördsamt tillstyrker:
Att till Banco-Styrelsens omsorg' må öfverlämnäs att, när tjenligt tillfälle dertill kan yppas, föryttra och i Silfver förvandla, liksom de gamla Plåtarne, äfven det efter 100 R:dr per Skrpund utpräglade, Banken tillhörige, gamla Slantmynt, med bibehållande endast af hvad till loyering för utmyntningen af finare Silfverplantser kan anse* behöfligt.
Hvilket till Rikets Ständers bifall vördsamt anmäles.
SjnrAholm den 3 Mara 1839.
Banco-Vtskottsts Memorial.
N:o 2Ji N:o 23.
Memorial, angående nödvändigheten, att Banken måtte från Avestad förses med behöfligt Köpfar - Skiljemynt för vexlingens oajbrutna underhållande.
Hos Banco-Utskottet hafva Bankens Corn* inissarier uti deras afgifna Berättelse anÄ malt, att utvexlingen af Koppar-skiljemynt i Banken väl hittills kunnat oafbrutet fortsättas utan äilnah inskränkning, än deli, ert mindre tillgång på ruiistyeken i flera år gjort nödvändig, enär några runstycken af nyare slaget, eller efter lika förhållande af i66 | R:ör per Skeppund, sorn för det senaste Köppar-myntet är bestämdt, hittills aldrig till Banken inkommit, och, så vidt kändt ar, ej någonsin blifvit präglade; men att utaf den långsamhet, hvarmed på det hela präglingen af koppar-skiljemynt vid Avestad bedrifves, anledning ej saknas lill den farhåga, som Commissariatet redan vid 1827 års Revision yttrat, att verklig förlägenhet i delta afseende skulle kunna Uppkamma.
Commissariatet förmäler, att, oaktadt Herrar Banco-Fullmägtige, i Skrifvelse till 4 Banco-UtslniMS AUmtnsl.
N:» af. Kongl. Stats-Contoiret, den irsta Maji sistlidet år, inskränkt sin begäran dertill, att, i stället för 200 fjerdingar, som Commissariatet ansett kunna blifva behöflige, endast i5o fjerdingar, för det mesta halfva och fjerdedels skillingar, jemte en och annan fjerding runstycken, måtte under loppet af samma år få påräknas, och Kongl. Stats-Contoiret den x 3 i berörde månad gifvit tillkänna, det vederbörande vore beordrade att genast gå i författning om prägling af 3o fjerdingar helskillingar, 60 fjerdingar halfskillingar och 60 fjerdingar qvartskillingar, samt dessutom 2 fjerdingar runstycken af gamla prägeln; hade likväl, intill den sista October nästlidet år, tillsammans allenast 71 fjerdingar till Banken inkommit.
Dock äro sedermera, innan Srets slut, ytterligare 27 fjerdingar levererade, s& att inalles 98 fjerdingar under loppet af år 1828 erhållits.
Då det är af vigt, att Banken alltid må ega så stort förråd af Koppar-skiljemynt, att utvexlingen deraf kan obehindradt fortgå och vidmagthållas, äfven om, af tillfälliga orsaker, åtgången för någon tid skulle blifva starkare än vanligt, eller myntverket tillfälligtvis sättas utur stånd att aflemna den för året erfoiderlig* och påräknad* Bnnto-Utskotttts Mtmtrial.
K.» 23. 5 qvantitet; så har Banco-Utskottet, med härå fristadt afseende, skolat hos Rikets Ständer vördsamt föreslå:
Att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det vederbörande måtte blifva förständigade att, vid ansvar, fullgöra sina åligganden så, att Banken med säkerhet kan påräkna att få sina Req visitioner af nytt Kopparskiljemynt vid utsatt tid uppfyllde, för att genom oafbruten utvexling kunna eller behof hålla samma myntslag Allmänheten tillhanda.
Rikets Ständers upplysta bepröfvande underställes detta vördsamligan.
Stockholm' den 3 Mars 1829. tiéiito Un kottets Betdnkaneh. /V» 34.
Betänkande, angående ett i 1827 års Revisions - Berättelse omnämndt Förslag till förändring sned Anmaningarne vid Banco-Dijconten och Province-Låne-Contoiren. n wfver den af Rikets Ständers Revisorer år 1827 gjorda framställning i detta ämne, (Berätt. tryckta Exempl. pag. 3o) hafva Herrar Banco-Fullmägtige uti deras Berättelse till Banco-Utskottet (4 Afdeln. §.
14) anfört följande; !'
I fråga om anmaningar för Discont-. ”Lån, så väl vid Banco-Discont-Verket i ”Stockholm som Låne-Contoiren i Götheborg och Malmö, har länge varit insedt ”och ej utan skäl anmärkt, att samma annstalt blott ofullkomligt motsvarar sitt än-, ”damål, då den ej kan utsträckas till både "Låntagare och Löftesmän, utan endast till ”de förstnämnde.
Det händer nemligen ganska ofta, att en Löftesman, som med skäl ”förmodat, att ett Lån, för hvilket han in”gått ansvarighet, skulle blifva genom Huf"vudgäldenärens försorg vid bestämda tinder omsatt och liqvideradt, ej förr än Batico-Utskatten
Bet dukande JV:« 34* T ”genom pågående Lagsökning blifver upplyst derom, att han 1 denna förmodan "misstagit sig, och dymedelst helt 0- "väntadt försättes i bekymmer och förlägenhet, att för Länets liqviderande kun”na i hast anskaffa nödige medel.
Redan i ”Banco-Reglementet af år r8i5 stadgades "väl, med härå fästadt afseende, att, sedan "en Låntagare blifvit för e förfallodagen på"mind om Lånets inbetalning, men, så väl
"å berörde dag som fjorton dagar derefter, ”uteblifvit med äskad betalning, Cautioni"sten skulle genast anmanas, att
Lånet in"om påföljande 14 dagar inbetala, samt "lagsökning efter förloppet af denna tid "genast anställas, mot Gäldenär, Löftesmän "eller alla, efter hvad omständigheterne i ”hvarje serskildt fall kunde fordra.
Men ”denna anstalt har måst innan korrt åter "upphöra, såsom i verkställigheten befunnen omöjlig.
Den fortfarande allmäningen ”i förväg till Hufvudgäldenärerne för hvart "enda Lån utgör sålunda en blott half”mesure, och tyckes då onekligen medtaga ”för mycket arbete och kostnad, i jemförelse till hvad derigenom är vunnet.” "Revisorerne öfver Götheborgs Låne*Contoirs
Räkenskaper och förvaltning för ”Ar 1827, 10m lunnit, att det belopp *f 3 Battco~Vt skottets
Bet dukande.
K:o 24< ’’jog R:dr Banco, hvartill Contoirets post”porto blott i Götheborg uppgått, förnämligast varit en följd af dessa anmaningar, ”framställde det förslag: att, efter beviljan”det af omsättningar eller nya Lån, och ”innan <Je omsatta Reverserne eller bevil”jade Lånebeloppen å dertill bestämda tiller utlemnas, anmaningarne med utsatte ”Förfallo- eller Omsättnings-terminer skulle "'expedieras, och bifogas nämnde Reverser "eller Lånesummor, samt tillställas Låntagare eller deras Ombud på samma gång ”sorn Reverserne eller penningarne af dem ”i Contoiret emollagas; och hemställde, huruvida icke en sådan anstalt, hvilken "Contoirets
Ombudsman äfven funnit lamp"lig och verkställbar, kunde till iakttagande införas.” / ' ”Rikets Ständers Revisorer af år i 827, "som härutaf undfått del, hafva i deras "Allmänna Berättelse (Art.
Disconl-Rörelse) ''yttrat, att den, sorn oanmanad kan glöm”ma ett af honom upptaget
Lån och sin i ”afseende på dess återbetalning ingångna ”förbindelse, också troligen skulle fästa fö”ga uppmärksamhet på de vid Lånets erhållande gifne utslakningar, rörande så väl ”omsättnings-summorne som Öfrige villkor, '‘samt att således det åsyftade ändamålet, Jl.mcc-X}t skottets Betdnk/tnde.
N:o s4> 9 "att befordra ett mera noggrannt iakttagande af Låntagares åligganden, troligen ”äfven genom denna föreslagna förändring ”torde nog ofullkomligt vinnas.” ”Denna erinran är visserligen grundad , ”men synes på det hela mera bevisa mot "behofvet och nyttan af anmanings-åtgär"der i allmänhet, än specielt i fråga om ”sältet för verkställigheten deraf. ”1 fall således HÖglofl.
Banco-Utskollet ”icke anser, att anmaningar för Diseont”Lån böra helt och hållet alskaffas, torde "det förtjena ett närmare öfvervägande, om ”den föreslagne nya methoden, hvarigenom "arbete och kostnad visserligen besparades, "icke skulle kunna i alla hänseenden anses "jemngod med deh hittills begagnade, och, "då fråga är om ordentlige Låntagare och ”Löftesmän, ega framföre densamma ett "gifvet företräde.”
Med gillande af dessa åsigter föreslår Baneo-Utskottet vördsamt, i stället för de hittills bruklige Anmanings-bref för Discont-Lån: 1:0
Att, så väl vid Banco-Disconten i Stockholm *om Låne-Con - Banio-Vtikotttti Bet Mundt.
N:« »4. toiren i Götheborg oGh Malmö, från någon bestämd tid införes den förändring, att, efter beviljandet af nya Lån eller Omsättningar, och innan de beviljade
Lånebeloppen eller omsatte
Re verser ne å dertill bestämda tider utlemnas, uppsatser eller anmaningar, som utvisa dagen, då
Lånet blifvit beviljad t eller omsatt, och då detsamma, i följd deraf, till inbetalning eller omsättning förfaller, må expedieras och bifogas nämnde Låne-Summor eller Reverser, samt tillställas Låntagare eller deras Ombud på samma gång som penningarne eller Reverserne till dem 1 Contoiret utgifvas. s:o Att den å hittills brukliga Anmaningsbrefven befintliga underrättelse, huru stor del af Lånesumman bör afbetalas, m. fl. omständigheter, som äro att iakttaga vid Omsättningar, skall uti de nu föreslagne uppsatser eller anmaningar jemväl lemnäs; äfven som nödige
Blanketter för omsättnings verkställande böra dervid åtfölja. 3:o Att, genom Discont-Directio-.
Banee-XJukotttts Betänkande.
N:» *4. nernes föranstaltande, kungörelse om den vidtagande förändringen med anmaningarne må blifva införd i Allmänna Tidningarne, samt från Predikstolarne uppläst; och 4:o
Att å alla före den nya ordningens införande utgifne och omsatta Lån, Anmaningsbref på förr brukligt sätt utfärdas, intill dess omsättning af samma
Lån hunnit för sig gå, Detta Förslag, jemte åtföljande Reservationer, öfverlemnas till Rikets Ständer vördtämligen.
Stockholm den 3 Mars 182g.
Reservation af Herr Hofmarskalken Hammarhjelm. 1 v " v
I frågan om upphörande af de nu brukliga Anmaningsbrefven från samtlige Diseont-Verken, finner jag mig nödsakad att skilja mig från Plurali tetens inom Höglofl.
Utskottet yttrade mening.