Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:t, enär några under dess disposition slående medel icke funnes att för ändamålet använda, föreslagit, alt för uppförande af ifrågavarande nybyggnad ett anslag af 22,000 R:dr måtte varda anvisadt.
Uti den af Herr Brinck väckta motion är åter det högre beloppet, 25,000 R:dr, hegardt, äfvensom ett anslag af 5,000 R:dr till anskaffande af en ny uppsättning utaf Institutets inventarier; och har motionären, bland annat, andragit, alt, i följd af det med Institutets nuvarande årliga Stals-anslag, 14,333 R:dr 16 sk., förenade vilkor, IVielevernas antal utgjorde icke mindre än 65, hvilkas underhåll och undervisning vid Institutet kostade tillsammans 16,250 R:dr årligen, eller 1,916
R:dr 32 sk. mera än anslags-beloppet; alt, ehuru antalet af Döfstumma inom landet i den ålder, att de kunde vid Institutet intagas, beräknades lill omkring 160, Institutet, i anseende till dess inskränkta utrymme, vore urståndsalt ali, utöfver nuvarande antal af 87 elever, emottaga flere och således äfven måste förneka inträde för sådana elever, hvilkas föräldrar och målsmän önskade emot betalning erhålla plats för dem vid Institutet, samt alt Institutets inventarier vore till den grad slitna, att en ny uppsättning deraf oundgängligen erfordrades.
Hvad nu först angår det af Kongl. Maj:t äskade anslag till uppförande af ett Institut för Döfstumma i någon af landsorterne, får Utskottet anföra, att Rikets Ständer i underdånig skrifvelse den 20 Augusti 1851 anhöllo, att Kongl. Maj.t täcktes taga i Nådigt öfvervägande, huru de genom folkundervisningen åsyftade välgerningar jemväl kunde utsträckas lill de i hela landet till ej obetydligt antal kringspridda Döfstumma och Blinda, samt, derest sådant funnes lämpligt, åt de föreståndare för FolkskolelärareSeminarierne, som kunde finnas villige all vid Institutet för Döfstumma och Blinda söka vinna kännedom om de derstädes begagnade undervisnings-melhoder, såsom understöd till kursens genomgående vid Institutet låta utdelas stipendier af de för folkundervis - Slats-Ulskottets Utlåtande, N:o 160.
11 ningens befrämjande anslagne medel, äfvensom i öfrigt nådigst vidtaga de åtgärder, som för ändamålets vinnande kunde erfordras, men att, på sätt det vid den Nådiga Propositionen fogade Stalsråds-Protokoll öfver Ecklesiastik-ärenden af den 9 November nästlidet år utvisar, Kongl. Maj:t, efter vederbörandes hörande, funnit det af Rikets
Ständer åsyftade ändamål icke kunna på annat sätt vinnas, än att särskilda Instituter inrättades.
Då emellertid, i Utskottets tanka, ett enda sådant Institut, i ändamålsenligt och väl vårdad! skick, är att föredraga framför flere dylika, ofullständigt ordnade, Instiluler, för hvilkas tillvägabringande, utom den betydliga kostnaden, ett väsendtligt binder för öfrigt möter genom bristen på lärare med de många speciella undervisningskunskaper, som för ändamålet erfordras, samt Utskottet derföre anser, att de medel, hvilka komma att anslås, heldre må användas till förbättrande och utvidgande af det Institut, som finnes, bar Utskottet trott sig böra å Kongl. Maj:ts
Nådiga framställning om anslag till inrättande af ett nytt institut för döfstumma i landsorten afstyrka Rikets Ständers bifall.
Beträffande åter frågan om anslag till nybyggnad vid nu varande Institut för döfstumma och blinda, bar Utskottet, jemte hvad bär ofvan blifvit i ämnet anfördt, af Öfver-Intendenls-Embetets, Utskottet tillhandahållna, underdåniga utlåtande öfver det för nybyggnaden uppgjorda kostnadsförslag inhemtat, att byggnaden, som komme att utgöras af 2:ne våningar, bestående, den öfra af 2 större skolsalar, en för gossar och en för flickor, med särskilda trappuppgångar och förstugor, samt den nedre, eller bottenvåningen, af verkstäder och förrådsrum, skulle, om den uppfördes invid vägen midt emot den nuvarande hufvudbyggnaden, kosta 22,000
R:dr, men, om det nya huset förlädes inne på gärden invid hufvudbyggnaden, erfordra en ytterligare kostnad af 3,000 R:dr, för en timmerbädd till grundens förstärkning, samt att, enligt bemälde Embetes åsigt, det föreslagna läget midt emot hufvudbyggnaden, på andra sidan om vägen, vore förenadt med högst betydliga olägenheter derutinnan, alt den nya byggnaden, förlaggd tätt invid vägen, icke kunde undgå att lida af den fuktighet, som derstädes samlades från de bakom belägne höjderne, och på längre afstånd från vägen åter komme att erhålla vida högre plats, än den gamla hufvudbyggnaden, samt derigenom förlora det afsedda symmetriska förhållandet till denna, äfvensom i sednare fallet den söndring, hvilken uppkomme redan derigenom, alt de särskilda bvggnaderne åtskiljdes af en allmänt begagnad väg, blefve ännu mera kännbar genom ett ökadt afstånd mellan byggnaderne, hvarföre Ofver-Intendenls-Embetet, till undvikande af dessa svårigheter, och på det alla byggnader, sorn tillhörde Institutets afdelning för döfstumma, måtte kunna inom en sluten krets förenas och inhägnas, ansåg det alternativt föreslagna läget inne på gården invid hufvudbyggnaden hafva sä väsendtligt företräde, att någon betänklighet emot dess antagande icke borde uppstå genom den med 3000 R:dr ökade kostnaden, helst de utgifter, som utöfver kostnadsförslaget torde erfordras för afledande af vatten, för nödig snöskottning m. m. omkring ett hus på den först ifrågasätta platsen torde komma att i det närmaste motväga skillnaden emellan de beräknade byggnadskostnaderne på de särskilda ställena.
Institut obestridligen fordrar ett ökadt utrymme i logementer och lärosalar m. m., sä alt Institutet må sältas i tillfälle alt kunna icke allenast inhysa, utan ock på ett ändamålsenligt sätt vårda och undervisa dessa elever, finner alltså Utskottet ifrågavarande nybyggnad vara af högsta behof påkallad; och då upplyst är, att Inrättningen saknar egna tillgångar för uppförande af denna byggnad, får Utskottet, som delar den af Öfver-Intendents-Embetet yttrade åsigt angående läget för densamma, hemställa, 12 Stats-Ulskottets Utlåtande, N:o 160. att Rikets Ständer, för uppförande af ifrågavarande byggnad ä den af Öfver-Intendents-Embetet förordade plats, bevilja den härtill erforderliga summa af 25,000 R:dr.
För öfrigt och då jemväl ostridigt är, att Institutet genom dess utvidgning blifver i behof af ett ökadt antal inventarier, äfvensom att en del af nuvarande persedlar behöfva med nya ersättas, tillstyrker Utskottet, alt, till inköp af inventarier för Institutet, den föreslagna summan af 5000 R:dr må anvisas. ll:o.
För utarbetande af en ordbok öfver Svenska språket, har Kongl. Majit äskat ett anslag af 10,000 R:dr att i 4 år, från oell med 1854, med {- årligen, till Svenska Akademien utgå, med åliggande för Akademien att före dessa års utgång till Kongl. Majit inberätta hvilken fortgång ordboks-arbetet haft och hvad ytterligare för detsamma kunde erfordras.
På grund af den utredning af ämnet, som det vid den Nådiga Propositionen fogade Stadsråds-Protokoll öfver Ecclesiastik-ärenden af den 5 Oktober nästlidet år innehåller, samt med afseende å vigten deraf, att Svenska Akademien förses med nödige medel att utföra ifrågavarande, åt henne uppdragna, ordboks-arbete, tillstyrker Utskottet, att, på sätt Kongl. Majit föreslagit, en summa af 10,000 Ridr må för omförmälda ändamål af Rikets Ständer beviljas, att utgå under innevarande och följande 3 år med £:del årligen. 12:o.
Vid de 2:ne sistförflutna Riksdagarne hafva Rikets Ständer till understöd för Serafimer-Lazarettet anvisat ett årligt anslag af 4,500 Ridr; och är nu af Kongl. Majit äskadt, att samma anslag må för ytterligare 3:ne år Lazarettet beviljas.
Då det visat sig, att Serafimer-Lazarettet än vidare är i behof af ifrågavarande anslag, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer må för nämnda Lazarett å Riksgälds-kontoret anvisa ett årligt belopp af 4,500 Ridr, alt fortfarande utgå under hvartdera af åren 1855, 1856 och 1857. 13:o.
I anledning af gamla Upsala församlings underdåniga ansökning om understöd af allmänna medel för reparation och till en del ombyggnad i oförändrad lorm af församlingens uråldriga kyrka, har Kongl.
Majit, med afseende å denna församlings vitsordade behof af dylikt understöd och på det ifrågavarande kyrka, som är en af de äldsta i riket, må kunna behörigen vidmakthållas, föreslagit Rikets Ständer att för det uppgifna ändamålet bevilja gamla Upsala församling för en gårig en summa af 2000 Ridr.
Till hvad Kongl. Majit sålunda föreslagit, tillstyrker Utskottet Rikets Ständers bifall. 14:o.
Uppå underdånig ansökning af Direktionen för Svenska Nykterhets-Sällskapel, har Kongl.
Majit af Rikets Ständer äskat ett anslag af 3000 Ridr, att för 3 år, med 1000 Ridr hvartdera året, lil!
Direktionen utbetalas för bestridande af utgifter till nykterhetens befrämjande.
Vid de 2 sednaste Riksdagarne gjordes af Kongl. Majit enahanda Nådiga framställning, men Rikets
Ständer funno då icke skäl alt densamma bifalla; och som några förändrade omständigheter sedermera ej inträffat, hemställer Utskottet, att det för ifrågavarande ändamål ånyo äskade anslag icke må af Rikets Ständer beviljas. 15:o.
Sedan Yetenskaps-Akademien uti underdånig skrifvelse af den 11 sistlidne Januari, med anmälan, att de under fregatten Eugenies verldsomsegling af dervid följaklige vetenskapsmän gjorda samlingar af naturalster blifvit till Riks-museum allem - Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 160, 13 nade, till Kongl. Maj:t ingifvit vetenskapsmännens redovisningar för de, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga förordnande, till dem af fregattens chef utbetalde belopp, utvisande att utgifterna för de zoologiska och botaniska samlingarne öfverstigit de derför afsedde medel med 4,336 R:dr 31 sk. 11 rst., som af den expeditionen åtföljande zoolog och botanist enskildt förskjutits, samt derjemte, med förmälan, att särskilda utgifter tillkommit, nemligen frakt för en sändning naturalster, hvilka, till följd af bristande utrymme å fregatten, blifvit från Valparaiso hemsände, 321 R:dr 21 sk. 5 rst., omkostnader för samlingarnes transport från fregatten till Riks-museum, 22 R:dr 4 sk., och utgifter för den zoologiska samlingens första omläggning i ny sprit efter ankomsten till Museum, 350 R:dr 38 sk. 8> rst. eller tillsammans 694 R:dr 16 sk. 1 rst., hvilken summa, då den ej kunnat af Riks-musei årliga anslag godtgöras, genom förste zoologi® intendentens försorg tills vidare blifvit förskjuten, samt alt för de erhåilne rika samlingarnes bringande i det skick, att de, sä vidt Musei nuvarande lokal medgåfve, kunde vetenskapligt ordnas och bearbetas, ytterligare erfordrades, för den zoologiska afdelningen, till skåp, till lådors inredande, till omkring 3000 glaskärl, samt till sprit och andra materiatier 4,169 R:dr, och för den botaniska afdelningen, till skåp, papper, upphäftning af vextsamlingarne m. m. 800
R:dr eller tillsammans 4,969 R:dr, begärt, att, sorn Akademien saknade medel till betäckande af dessa utgifter, tillhopa 10,000 R:dr, enahanda summa måtte af allmänna medel beviljas; så har Kongl.
Maj:t uti en den 17 nästlidne Mars till Rikets Ständer aflåten, af samtlige Riks-Stånden till Utskottet remitterad, Nådig Proposition, intagen under N:o 67 i La Samlingen l:a Afdelningen af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll, äskat, alt, till betäckande af hela kostnaden för ifrågavarande resa och samlingarnes ordnande för vetenskapligt bruk, hvilken kostnad uppgått till omkring 20,000 R:dr och vore större, än att densamma kunde af de å Riks-Staten uppförda, för bestämda behof afsedda medel bestridas, nämnda summa måtte af Rikets Ständer varda anvisad.
Hvad sålunda förekommit och den Nådiga Propositionen i öfrigt innehåller, har Utskottet tagit i behörigt öfvervägande, hvarvid Utskottet, i betraktande af det gagn för vetenskaperne och den värdefulla tillökning i fäderneslandets naturhistoriska samlingar, som genom ifrågavarande resa vunnits, funnit sig böra tillstyrka, att den äskade summan, 20,000 R:dr, må al“ Rikets Ständer beviljas. 16:o.
Uti en från Ridderskapet och Adeln till Utskottet remitterad motion har Grefve Löwenhjelm, C. A., med förmälan, att den Lutherska församlingen i Paris väl hade egen kyrka, men deremot saknade skolor för Lutherska barns uppfostran, hvaraf följde, alt dessa bärn ofta blefve af den Katholska lärans proselyt-älskande presterskap förledde att öfvergå till katholicismen, begärt, att då nämnde församling voro allt för fattig för att kunna tillvägabringa dylika skolor, Rikets Ständer måtte till sådant ändamål för en gång lemna församlingen en gåfva af 4 till 5000 R:dr; hemställande motionären derjemte, att Sveriges Minister på stället finge uppdrag att bevaka medlens behöriga användande och att i vederbörlig ordning derför till Kongl. Maj:t afgifva redovisning.
Utskottet finner väl det af motionären åsyftade ändamål vigtigt och behjertans värdt; men då all upplysning saknas om förhållandet med den Lutherska församlingen i Paris, om antalet af de skolor, som kunna behöfvas, om undervisningens ordnande derstädes, med flere omständigheter, hvarom kännedom erfordras, innan medel lämpligen böra för ändamålet anvisas, hemställer Utskottet, att förevarande motion icke må lill någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. 14 Stats-Ulskolleti Utlåtande, N:o 160. 17:0.
Från Borgare-Ståndet har Utskottet erhållit remiss å en af Herr A. M. Brinck väckt motion, deruti blifvit anfördt, att planche-verket »Fordna och Närvarande Sverige», sorn år 1817, på Högstsalig Hans Majrt Konung Carl XIlLs befallning, påbegyntes af framlidne Öfverste-Löjtnanten m. m.
Thersner, efter dennes år 1828 timade död blifvit fortsatt af hans numera jemväl aflidna enka genom deras dotter Thora Thersner, hvilken för närvarande ensam ombesörjde arbetets utgifvande.
Detta arbete, på en gång det äldsta och största af ännu fortgående inhemska planche-verk, hade till föremål bekantgörandet af de märkvärdigaste och naturskönaste egendomar inom fäderneslandet, såväl genom deras aftecknande, som genom fullständig historisk, chorografisk och topografisk beskrifning deröfver, samt vöre, hvad äfven namnet antydde, en fortsättning af Grefve
Dahlbergs förtjenstfulla och för
Fäderneslandets minnen dyrbara arbete »Svecia antiqva et hodierna.»
För det Thersnerska verkets utgifvande, som under Konungarne Carl Xlllrs och Carl XlVrs regeringar blifvit uppmuntradt genom årliga anslag eller gratifikationer af till och med 500 R:dr, hade jemväl under de sista åren något understöd erhållits, men alltför otillräckligt för betäckande af koslnaderne.
Arbetet var numera så framskridet, att 66 häften, innehållande mer än 270 vuer med beskrifningar, blifvit utgifne.
Då emedlertid utgifvaren, sorn odeladt gjort till sin lefnads föremål att fullfölja sin faders plan med ifrågavarande arbete, helt och hållet saknade egne medel, har Motionären, pä det att arbetet ej' mätte afstadna, begärt ett årligt anslag af 200
R:dr till dess fortsatta utgifvande.
Med afseende derå, att omförmälda, af Öfverste-Löjtnanten Thersner i lifstiden började, större planche-verk af hans efterlefvande dotter fortsättes, samt då arbetets fullföljande kan befrämjas med en så ringa uppoffring för Staten, som den ifrågavarande, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer må, för utgifvande af planche-verket »Fordna och Närvarande Sverige», anvisa ett belopp af 200 Rrdr, att under hvartdera af nästkommande tre år från Riksgälds-konloret utgå. 18:o.
Åberopande behofvet af en fullständig, i uppgifter pålitlig, samt på ett klart och redigt sätt utförd, handbok i Svenska Kameral-Lagfarenheten, har Riksdagsfullmäktigen Olaus Ericsson från Götheborgs och Bohus län, uti en hos Bonde-Ståndet väckt, till Utskottet remitterad, motion, påkallat Rikets Ständers uppmärksamhet å ett af Kongl.
Sekreteraren Mag. J. A. Thurgren författadt, i Motionärens tanka högst förtjenstfull!, dylikt arbete, deraf
Ira delen under loppet af år 1852 lemnat pressen.
Detta arbete komme att lemnäs ofullbordadt, derest Rikets Ständer icke funne för godt att medelst ett lämpligt Stats-anslag godtgöra författaren de förluster, som utgifvandet deraf medförde.
Trycknings- och häftnings-kostnaderne för
Ira delen af detta verk, hvilket skulle omfatta ytterligare 2:ne delar, hade uppgått tili närmare 3,000 Rrdr, i följd hvaraf arbetet blefve så dyrt, att någon större afsättning deraf icke kunde påräknas; och då härtill komme, att författaren, som vore lönlös tjensteman, å ifrågavarande arbete offrat flere års mödor, utan att deraf hafva skördat någon pekuniär inkomst, ansåg
Motionären det vara med billighet och rättvisa öfverensstämmande, att Staten understödde författaren med ett för ändamålet tillräckligt anslag, i hvilket afseende föreslagits ett belopp af 1000
Rrdr årligen under tre år, med hvilket anslag arbetet kunde antagas vara lill nästa riksdag färdigt och i bokhandeln att tillgå.
Då ett visst årligt anslag är ställdt till Kongl. Majrts
Nådiga disposition för befrämjande af Läroböckers och Lärda Verks utgifvande, och Utskottet föreställer sig, att understöd för nu ifrågavarande arbete, om detsamma finnes deraf förtjent, må kunna af berörde anslag utgå, bär Utskottet funnit sig icke böra något särskildt anslag för detta ändamål tillstyrka.
Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 160. 15 19:o.
Uti en från Bonde-Ståndet till Utskottet remitterad motion har Riksdagsfullmäktigen Ola Mänsson från Christianstads län, med förmälan, att de kostnader som Köpinge socken inom samma län, i följd af cholerafarsotens härjande derstädes näsllidet år. lått vidkännas, uppgått till omkring 666 R:dr 32 sk., begärt, att fdelar deraf med 444 R:dr 21 sk. 4 rst. banko måtte af allmänna medel godtgöras.
Utskottet har väl uti sitt betänkande N:o 104 tillstyrkt beviljandet af ett anslag till lindring i de kostnader, som af enahanda anledning drabbat Carlskrona stads innevånare, på det, i Utskottets tanka, välgrundade skäl, att. innevånarne i nämnda stad, der staten egde ett af sina förnämsta etablissemenler, lill största delen utgjordes af medellösa personer utaf arbetsklassen och manskapet vid Holtan; men då Utskottet anser, att i allmänhet
Staten icke bör vidkännas dylika utgifter, hvilket måste vara ett kommunens åliggande, samt härtill kommer att, om en annan bana af Slaten beträddes, sådant sannolikt skulle medföra oberäkneliga kostnader för Stats-verket, hemställer Utskottet, att förevarande motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. 20:o. Likaledes har Riksdagsfullmäkligen Johannes Nilsson från Malmöhus län uti en genom remiss från Bonde-Ståndet Utskottet tillställd motion begärt, att Rikets Ständer, med afseende å den medellösa belägenhet, hvaruti Råå fiskeläges innevånare sig befunne, måtte, lill ersättande af de kostnader, uppgående till 177 R:dr 3 sk. 4 rst., som drabbat dessa genom kolerafarsotens härjande derstädes år 1850, af allmänna medel bevilja dem ett anslag till motsvarande belopp.
Med åberopande af de skäl, som för Utskottets beslut i nästföregående punkt blifvit anförde, hemställer Utskottet, att jemväl denna motion må lemnäs utan afseende. 21:o. Preste-Ståndet har till Utskottets behandling remitterat en af Prosten Holmberg väckt, utaf Doktor Sandberg biträdd, motion, hvaruti är anfördt, att under den tid af 12 år, det i Stora Råby i Skåne inrättade
Räddnings-lnslilut för vilseförda och moraliskt vanvårdade barn varit i verksamhet, 56 sådane barn derstädes blifvit emottagne och uppfostrade med den framgång, alt af dem endast 4 efter sin afgång från Institutet återfallit i fordna förvillelser.
Vid inrättningen underhålles för närvarande 20 gossar, af hvilka de fleste, om de ej kommit under den omsorgsfulla vård, de nu åtnjöto, sannolikt inom kort tid ökat antalet af fängelsernes innevånare.
Såsom kändt vore, hade inrättningen blifvit stiftad af en enskild man, hvilkens fortfarande uppoffringar lör densamma till största delen gjorde det möjligt, att berörde antal ynglingar kunde der vårdas.
Då, i Motionärens tanka, det vore billigt, att jemväl Slaten genom meddelande af ett anslag utaf allmänna medel erkände det för fäderneslandets nyttiga i en stiftelse, som toge de unga brottslingarne om hand vid deras första steg på förderfvels bana, har Motionären af sådan anledning föreslagit, att ett årligt anslag af 1000 R:dr måtte beviljas ifrågavarande Räddnings-Institut, med vilkor, alt minst 20 barn der vårdades samt inrättningen i öfrigt fortfore i sin nuvarande gagnande verksamhet.
Genom remiss från Bonde-Ståndet har Utskottet jemväl fått emottaga en dylik motion af Riksdagsfullmäkligen Ola Svensson från Malmöhus län, med hvilken flere af Ståndets ledamöter sig förenat, en del under yttrad önskan, att hvart och ett af de län, der Räddnings-Inslituter nu funnes eller framdeles inrättades, måtte af enahanda Stats-anslag komma i åtnjutande.
Redan vid 1840 och 1841 årens riksdag väcktes fråga om ett anslag af 1,000 R:dr årligen för Råby Räddnings-Inslituts utvidgande, men Rikets då församlade Ständer funno icke lämpligt att i en tidpunkt, då omarbetningen af fängelse-systemet och 16 Stals-Utskotlels Utlåtande, N:o HO. den dermed sammanhang egande fattigvårds-lagsliftningen utgjorde ett föremål för Statsmakternes åtgärd, anordna allmänna medel för ifrågavarande, helt och hållet enskilda, anstalt; hvaremot, och såsom ett erkännande af meranämnde inrättnings ädla och gagneliga syfte, beviljades enahanda summa, för en gång, till reseunderstöd för den person, hvilken af Institutets
Direktion utsåges att i Hamburg eller andra orter taga kännedom om dervarande, för samma ändamål bildade stiftelser.
Vid sistlidne riksdag gjordes ånyo framställning om ett dylikt årsanslag, hvilken likväl af dåvarande Statsutskott uti dess under N:o 188 afgifna, af Rikets Ständer sedermera bifallna, utlåtande afslyrktes, enär Utskottet, som erkände det hedrande föredöme stiftaren lemnat genom de frikostiga understöd, hvarmed nämnda Räddningshus blifvit grundlagdt och uppehållet, hyste den åsigt, att dylika anstalter icke borde genom Stats-anslag framkallas och vidmakthållas, samt ansåge betänkligt alt på Staten öfverflytta skyldigheter och utgifter, som de särskilda kommunerne rätteligen ålåge; hvarförutan, enligt Utskottets tanke, ifrågavarande inrättning genom ett sådant anslag, samt de kontroller och bestämmelser, sorn vid dess beviljande ovilkorligen måste föreskrifvas, möjligen, emot stiftarens afsigt och önskan, skulle komma att förlora sin egenskap af en helt och hållet enskild stiftelse.
Nuvarande Stats-Ulskott, som i allo delar dessa åsigler, har, under fullkomligt erkännande af den aktningsvärda stiftarens ådagalagda, ädla och menniskoälskande verksamhet för ifrågavarande välgörenhetsanstalts ändamånsenliga inrättande och fortfarande omsorgsfulla vård, trott sig, med afseende å hvad här ofvan är i ämnet anfördt, icke kunna å det i förevarande motioner föreslagna stats-bidrag tillstyrka Rikets Ständers bifall. 22:o.
Med afseende å den béklaganvärda belägenhet, i hvilken Lapp-allmogen sig befunne, anhöllo Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t af den 26 Augusti 1851, att af förslagsanslaget för fattigvården i allmänhet något understöd måtte, efter Kongl. Maj:ts Nådiga bepröfvande, kunna blifva till utfattige Lappars försörjning ändamålsenligt användt.
Jemte tillkännagifvande, att, i följd häraf, Kongl.
Majit, efter vederbörandes hörande, i Nåder förordnat, att af berörde anslag en summa af 1,200 R:dr årligen skulle under 3 års tid, enligt stadgad fördelning, utbetalas till disposition af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Jemtlands samt Wester- och Norrbottens län, hvilka egde att beloppen till vederbörande församlingars fattigvårds-styrelser öfverlemna, samt derjemte, med bestämmande af vissa föreskrifter i afseende å medlens användande och redovisande, försländigat Kongl. Maj:ts Befallningshafvande att före 3:dje årets utgång till Kongl. Majit inkomma med underdånigt yttrande i hvad mån den sålunda vidtagna åtgärden befunnits leda till det dermed afsedda ändamål, har Biskop Bergman, uti en hos Preste-Ståndet väckt och till Utskottet remitterad, af Doktorerne Nordlander och Säve biträdd, motion, begärt, att, då berörde anslag alltså blifvit bestämdt att utbetalas endast för 3 år, men behofvet deraf oförändradt fortfore, Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit uti förnyad underdånig skrifvelse anhålla, att samma anslag finge äfven under tiden för nästa Stats-reglering till enahanda belopp, som förut, oafkortadt utgå.