Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Månne det ej kan vara tid nog att inlägga ett sådant ovilkorligt stadgande i reglementet, när man blifvit förvissad, att hypoteksbanken verkligen kommer att utfärda dylika obligationer och att till en början afvakta hvad Rikets Ständer komma att besluta, i anledning af det förslag till ändring i reglementet för hypotheksbanken, som ännu är under Utskottets pröfning och af hvars slutliga afgörande af Konung och Ständer beror huruvida den tilltänkta obligalionsrörelsen någonsin kommer till stånd.
Jag har ej här att afgöra huruvida jordbruksnäringen, i hvars förmenta intresse det skulle ligga att få en på helt och hållet nya grunder fotad obligalionsrörelse till stånd, verksamt skulle gagnas af det understöd Riksbanken kunde, inom ett begränsadt belopp, för ändamålet lemna, och om ej andra utvägar, som bättre befrämjade det goda syftemålet att med förlager bispringa landets förnämsta modernäring, kunna uppsökas.
Men hvad jag, utan fara att misstaga mig, vågar påstå, är, alt det nu föreslagna sättet att komma samma näring till understöd, om det lomme till utförande, vore blott ett palliativ, och att om detta första steg skulle efterföljas af andra i samma rigtning samt bankens rörliga fonder komma att ytterligare fastlåsas, sådant icke kan allöpa utan stora vådor för Riksbanken, hvars förnämsta skyldighet att upprätthålla myntvärdet i landet då skulle sättas på ett ganska allvarsamt prof.
Så vigtig synes mig denna Riksbankens uppgift vara, att hvarje tillstymmelse till försök att, till fördel för vare sig det ena eller andra intresset, rubba någon af de fastställda hufvudgrunderna för bankens förvaltning i dessa delar bör i tid afvärjas, äfven om det framträder i så till det yttre oskyldig och anspråkslös drägt som det föreliggande förslaget.
På sådana skäl tillstyrker jag Rikets Ständer att, med afslag å Utskottets förslag, besluta det g 4 af nu gällande bankoreglemente skall oförändradt bibehållas i denna del, så lydande: »äfvensom, då hankens säkerhet det medgifver och allmänna rörelsen sådant påkallar: förstärkningar af handels- och närings-diskonlfonden Banko-Ulskotlets Hlemorial'IS-o 27.
11 samt medel för liqvid af obligationer, som banken, pä grund af uppgjordt kontrakt eller eljest, öfvertager eller inköper; allt under vilkor att det stadgade maximum för sedelstock ej öfverskrides».
Bankofullmägtiges ofvan omförmälda utlåtande är af följande lydelse: »Till Höglofl.
Banko-utskottets Kansli och Finans-afdelning.
»Genom utdrag af protokollet för den 24 dennes har Höglofl.
Afdelningen behagat anmoda Bankofullmägtige att meddela Höglofl.
Afdelningen upplysning om de belopp, som dels från reservfonden må kunna användas för uppköp af obligationer, uigifna af Allmänna Hypotheksbanken, dels genom inbetalningar från Allmänna Hypotheksbanken för öfvertagna fastighetslån och från filialbanker, som komma att upphöra, äfvensom möjligen på annat sätt kunna blifva i Riksbanken disponibla.
Bankens reservfond, som utgör skilnaden emellan beloppet af högsta tillåtna sedelutgifning och beloppet af beräknad sedelstock, angifver således hvad som kan i sedlar ytterligare utsläppas, utan att högsta tillåtna sedelutgifning, bestämd i 27 § af bankoreglementet, öfverskrides; men af reservfondens ställning, sådan den för da^en visar sig, bör ej dragas ovilkorlig slutföljd om möjligheten att kunna för aflägsen tid använda medel till föremål, hvarifrån dessa medel, då bankens ställning sådant kräfver, icke kunna lätt och skyndsamt till reservfonden återföras, såvida icke anvisningen är eller blir ersatt af inflytande medel.
Reservfonden utvisar visserligen den 14 nästlidne April ett belopp på det hela af 8,668,466: 58, hvaraf dock 353,628: 32 äro afsedda för bestridande af löpande förvaltningsutgifter och således icke ännu till reservfonden öfverförda, men att äfven beloppet pä det hela icke fullt betäcker den del af bankens ansvarighet, som när som helst kan göras gällande och uteslutande från reservfonden har att hemta den nödiga hjelpen, inhemtas lätt af ett sammandrag af berörda ansvarighet för sistnämnde dag.
Då utgjorde i banken och lånekontoren: obegagnade andelar af kreditiv 5,285,639: 41. pä upp- och afskrifningsräkning inneståeude medel 5,235,491: 73.
Säger B:dr 10,521,131: 14. hvarifrån afgå kassabehållningarne i diskont- och lånekontoren 1,619,749: 81. återstoden R:dr 8,901,381: 33. utvisar ansvarigheten, som med 232,914: 75. öfverstiger reservfonden på det hela 8,668,466: 58.
R:dr Runt 8,901,381: 33.
Väl må det medgifvas att beviljade kreditiv till hela beloppet icke någonsin anlitats, äfvensom att å upp- och afskrifningsräkningarne alltid funnits behållning,, 12 Banko-Ulskollel* Memorial N:o 27. och just deraf förklaras, att
Fullmägtige kunnat hålla reservfonden under ansvarigheten; men erfarenheten har ock visat att största försigtighet är i berörda hänseende af nöden, enär, hvad kreditiven angå, i obegagnade andelar deraf ingår Riksgälds-kontorets till belopp af 1,300,000 R:dr, som vissa tider varit till fullo begagnadt, och beträffande åter upp- och afskrifningsräkningarne, hufvudsakligaste behållningen derå tillhör enskilda bankinrättningar, hvilka ofta samtidigt, om ock blott för kort tid, uttaga tillgodohafvande behållning.
Om fråga nu vore att endast tillfälligtvis af reservfonden använda ett betydligare belopp, synes svaret böra hemtas hufvudsakligen från metalliska kassans ställning; men då anvisningen torde afse medlens undanhållande från reservfonden till en tid, hvars aflägsenhet ej kan på förhand med någon afgjord sannolikhet beräknas; åligger det Fullmägtige att fästa Höglofl.
Afdelningens uppmärksamhet derå, att, sedan numera Riksbankens sedlar lätt utträngas ur allnänna rörelsen af de enskilde bankernas sedlar, hvilka kunna användas vid nästan alla liqvider man och man emellan, nödig försigtighet ovilkorligen bjuder att bankens reservfond bibehålies vid ett belopp, som under alla förhållanden är tillräckligt stort alt kunna motstå uttagen å kreditiv samt upp- och afskrifningsräkningar och fullgöra öfriga från reservfonden anvisade utbetalningar.
Det är på reservfonden dessa rörelsegrenar i väsendtlig mån äro grundade och den är icke overksam i bankens rörelse; likasom ock banken sålunda af densamma hemtar en, om än nedsatt inkomst.
I afseende på de förändringar i reservfonden, som under den närmaste tiden kunna vara att motse, så vidt de bero af inkomster, som skola fonden tillgodoföras, eller af utbetalningar, hvilka derifrån skola utgå, förekommer: att vinsten för det löpande året kan beräknas till 1,800,000: att å den 13 Januari nästa år från Allmänna Hypotheksbanken ingår i vidare afräkning å liqviden för öfvertagna fastighetslån -400,000: att af filialbanker, sorn detta år upphöra, äro att påräkna omkring ... 1,200,000: 3,400,000, Deremot skall, till följd af Rikets Ständers redan fattade beslut, före årets utgång till Riksgälds-kontoret utbetalas 1,700,000 R:dr, som, efter afdrag af den liqvid, banken å äldre kapitalfordran af samma kontor erhåller med 132.000
R:dr, föranleder en utgift af 1,368,000: hvadan reservfonden under första månaderna af nästkommande år skulle kunna anses erhålla en tillökning af 1,832,000: beroende dock deraf utt icke andra utbetalningar, än den ofvannämnda, komma att ega rum.
Men i detta hänseende förekommer, att Fullmägtige funnit sig föranlåtna vidtaga en åtgärd, som medför anvisningar å reservfonden till ett belopp, hvilket med omkring 800,000 R:dr R:mt ölverstiger sagda tillökningar, så att Banko-Utslcottels Memorial N:o 27. tö reservfondens behållningar komma att med nämnda belopp minskas.
En sådan minskning synes reservfonden kunna tåla, då utbetalningarne ske å lämpliga tider, men derutöfver anse Fullmägtige för sin del någon ytterligare anvisning å reservfonden icke vara rådlig eller böra ega rum. i annat foll, än att motsvarande indragningar pröfvas tjenliga samt kunna med visshet och lätthet anordnas.
För att sätta Höglofl.
Afdelningen i tillfälle att inhemta beskaffenheten af förenämnda åtgärd samt anledningen dertill, få Fullmägtige meddela följande:
Herrar Fullmägtige i Rikets Ständers Riksgälds-kontor hade, i skrifvelse af den 17 nästlid ne April, anmält, att af det lån, stort Nio millioner Thaler courant, hvarom Riksgälds-kontoret på grund af Rikets sednast församlade Ständers beslut konlraherat med Nordtyska banken i Hamburg, von Erlanger i Frankfurt m. fl., endast Fyra millioner Thaler blifvit af detta consortium öfvertagna och att således af de, för sagda lån utgifna, med 5 procent ränta löpande obligationer ett belopp af Fem millioner Thaler efter den 1 nästkommande Oktober blifva för Riksgäldskontoret disponibelt — och i samband dermed hemställt, huruvida Fullmägtige skulle vara benägne att, för Rikets Ständers Ranks räkning, öfvertaga större eller mindre del af sistnämnda obligationer; i anledning hvaraf Rankofulimägtige förbundit sig dels att af berörda låneåterstod af Riksgälds-kontoret inköpa obligationer, efter pris af 90,6135 procent till effektivt värde af 1,000.000
Thaler och således till nominelt belopp af omkring 1,105,500 Thaler, hvaraf i hvardera af Maj, Juli och November månader detta år infrias obligationer till nominelt värde af omkring 250,000 Thaler och återstoden, omkring 553,500 Thaler sednast före utgången af Februari månad nästa år; dels ock att före den 1 Oktober innevarande år icke försälja någon af de derförinnan inköpta obligationer.
Ehuru de obligationer, som äro utfärdade för nyssberörda, af Riksgäldskontoret kontraherade lån, blifvit förskrifna till den jemförelsevis höga räntefoten af 5 procent, har afsättningen dock icke rönt påräknad framgång på den utländska penningemarknaden.
Flere orsaker må dertill hafva medverkat, men utan tvifvel har den omständighet, att obligationerna icke inom landet funnit afnämare, bidragit att minska förtroendet till obligationernas värde, emedan det väl blifvit antaget och med skäl kunnat antagas, att sedan utländska lån under en längre tidföljd blifvit i landet indragna, kapitaler skulle hafva bildat sig, så att obligationerna till någon betydligare del inom landet kunnat afsättas, om än icke länet i sin helhet kunnat här upptagas.
Särskild uppmärksamhet synes det hafva väckt, att landets större penningeinstitutioncr och framför allt Rikets Ständers Rank, hvars tillgångar äro väl kända på de utländska orter, der Svenska papper kursera, icke tillegnat sig någon del af dessa obligationer.
Af den ena eller andra orsaken hafva emellertid öfvertagarne af lånet afstått från den dem tillkommande optionsrätt, och då Riksgälds-kontoret måste söka att försälja de qvarvarande obligationerna till belopp af 5 millioner, syntes det synnerligen önskvärdt, att de negociationer, som för 14 Banko-Utskottets Memorial N:o 27. dylikt ändamål hittills bedrifvits af utländska banker och firmor, kunde öfvertaga* af någon Svensk penningeinstitulion.
Utom det att fördelen af den provision, som åtföljer dylika affärer, komme att stadna inom landet, måste den omständighet, att lånet kunnat upptagas utan mellankomst af utländske affärsmän, i väsendtlig mån hämma de Svenska papperens nedgående på de utländska börserna; och om än det icke vore antagligt, att under närvarande förhållanden någon större del af obligationerna kunna qvarstadna inom landet, borde dock det förhållande, att obligationernas placering blifvit anförtrodd åt Svenska händer, gifva anledning till den förhoppning, att kapitaler, som äro i saknad af en fördelaktigare användning, skola genom det enskilda bemödandet uppsökas och således möjlighet beredas att framdeles upptaga statslån utan utländsk förmedling och jemväl småningom i mån af kapitalernas tillvext genom placering inom landet af de för lånet utfärdade obligationer, hvilket mål är för Rikets Ständers Bank särdeles eftersträfvansvärdt.
Då Skandinaviska kredit-aktiebolaget förklarade sig villigt att öfvertaga en stor del af obligationerna med förbehåll af optionsrätt för en annan viss andel, dock under vilkor bland andra, att Rikets Ständers Bank förbunde sig att inköpa återstoden deraf; men Bankofullmiigtige ansågo lämpligare, att de lättnader för affärens genomförande, som af banken kunde åstadkommas, bestämdes genom aftal omedelbart med Riksgälds-kontoret, har nu, sedan afslutning mellan Riksgiilds-kontoret och Skandinaviska kredit-aktiebolaget egt rum, jemväl det mellan banken och nämnda kontor träffade aftal kommit till stånd och alltså trädt i verket.
Banken, som förut innehar af Riksgälds-kontorets obligationer med 4^ procent ränta ett belopp af 5,797,744 R:dr R:mt, kommer viii sålunda att betydligt öka sin fordran hos Riksgälds-kontoret; men utom det att banken, lika litet som andra statsbanker, synes böra undandraga sig att använda medel, som för omsättningens upprätthållande kunna undvaras, företrädesvis till inköpande af sådana statsobligationer, som villigt öfverlagas af enskilda penningeinstitutioner både inom och utom landet och hvilka allmänt anses realisabla, hafva Fuilmägtige trott sig böra, så vidt det utan äfventyr kunnat ske, understödja Riksgälds-kontorets bemödande, att ulan utländsk förmedling placera de ifrågavarande obligationerna, helst derigenom undanröjts olägenheter, som ofelbart kunnat högst menligt inverka på den allmänna rörelsen.
Dan höga räntan å dessa obligationer gör dem särdeles lämpliga att qvarhållas i banken, som sannolikt alltid blir i tillfälle att lägga medel i obligationer, hvaremot Fuilmägtige äro betänkte, att dä omständigheterna sådant medgifva eiler påkalla, söka sälja andra innehafvande obligationer och jemväl Riksgälds-kontorets med 4^ procent ränta, hvilka icke utan olägenhet lör Riksgälds-kontoret kunnat utbjudas, så länge Riksgälds-kontoret sökt placering för ytterligare obligationer, men böra kunna afyttra*, då Riksgälds-kontoret icke vidare uppträder såsom lånsökande på de penningemarknader, der dessa papper äro kända och finna afnämare.
Fuilmägtige hafva vid bestämmande af det belopp, hvartill inköpet egt rum, Banko-Utskottets Memorial N:o 27.
IS visserligen sträckt sig så långt försigtigheten medgifvit, men ock i afseende på tiderna för inköpet noga fästat uppmärksamheten å de summor, som blifva för reservfonden tillgängliga och ä hvad som derifrån skall utgå, och hafva grundade skäl antaga att inköpet skall kunna ske utan rubbning i de för lånerörelsen vidtagna förfoganden.
I öfrigt tro sig Fullmägtige böra tillägga, att Fullmägtige ansett denna låneoperations genomförande, på sätt som skett, vara af synnerlig vigt icke allenast med afseende å det behof af medel, som för Riksgälds-koutoret blifvit fyldt, ulan äfven och. ännu mera för Statens allmänna kredit och framdeles blifvande låneoperationer; hvarföre Fullmägtige icke tvekat att lill målet bidraga, i öfvertygelse att bankens tillgångar till den del, som för obligalionsinköp må anses användbar, icke kunnat anvisas för något annat ändamål med lika eller motsvarande nytta för banken så väl som för Staten och landet i dess helhet.» Med Herr Lindström har Herr Friherre Stjernstedt, A. W., instämt.
Hanko- Utskottets Memorial N:o 28. 1 Ank. till Exp.-Utsk den 18 Maj 1866, kl. 7 e. m.
Memorial, angående instruktion för nästkommande Riksdags Banko- Utskott.
Till fullgörande af föreskriften i 9 § af den för Banko-Utskottet vid denna riksdag gällande instruktion, får Utskottet härmed afgifva förslag till instruktion för Banko-Utskottet vid nästkommande riksdag.
De förändringar Utskottet i dea nu gällande instruktionen föreslår, inskränka sig till sådana, som följa af Rikets nu församlade Ständers beslut i anledning af Kongl.
Maj:ts nådiga Proposition om antagande af ny Riksdags-ordning jemte deraf föranledda ändringar i Regeringsformen, samt af det vid denna riksdag fattade beslut angående bankovinsten.
I sistnämnda afseende får Utskottet erinra, att i följd af Rikets Ständers bifall till 19:de punkten i Memorialet
Nio 10 om disposition af bankens vinst för åren 1863 och 1864, det förslag, som angående användande af enahanda vinst bör till nästa riksdag afgifvas, kommer att hafva afseende på den sedan 1865 års början upplupna.
För öfrigt torde endast behöfva anmärkas, att, i stället för den i 2:dra stycket af § 4 förekommande hänvisning till stadgandet i nu gällande Riksdags-ordningens § 32 derom, att
Utskottet bör med sin berättelse om de afgående Banko-fullmägtiges förvaltning så tidigt under riksdagen inkomma, att rådrum må linnas till nytt val af Fullmägtige, denna föreskrift intagits på nämnda ställe i den nu föreslagna instruktionen, enär den ifrågavarande tidsbestämmelsen är utesluten ur den nya Riksdagsordningen, äfvensom att hänvisningen i nuvarande instruktions § 5, stycket 1, till Riksdags-ordningens 38 §, om antalet ledamöter, som i Banko-Utskottet skola vara närvarande vid afgörandet af de mål, der Utskottet eger att med Riksdagens rätt besluta, likaledes och af enahanda skäl, som i förra fallet, blifvit utbytt mot en direkt föreskrift i detta afseende.
Utskottet föreslår alltså följande instruktion för Banko-Utskottet vid nästkommande riksdag. jBih. till R.
Prot. 1865 & 1866. 6 Sami. 1 Afd. 14 Häft. 1 Banko-Utskottets Memorial N:o 28. § 1.
Utskottet eger att vid sitt första sammanträde emottaga följande berättelser, nemligen: l:o) af Banko-fullmägtige, dels om bankens tillstånd, rörelse och förvaltning i sin helhet, och dels angående Tumba pappersbruk, samt 2:o) af Styrelserna öfver diskont- och lånekontoren, om dessa diskont-inrättningars rörelse och förvaltning; åliggande Utskottet att förstnämnda berättelse, jemte öfriga upplysningar till befordrande af fullständig kännedom om bankens ställning, Riksdagen vid dess början skyndsamligen meddela.
Och bör Utskottet, i sammanhang med det förslag till reglering af bankens lane- och kreditivrörelse, som Utskottet har att till Riksdagen afgifva, meddela yttrande och förslag om användande af den sedan 1865 års början upplupna bankovinst.
Vid Utskottets öfverläggningar, så väl angående ändring i redan gjorda författningar, som nya författningars föreslående, åligger det Utskottet, att i det nogaste följa bankoinrättningens hufvudgrunder, ursprungligen intagna i Rikets Ständers beslut och förordning om banken af den 22 September 1668, samt numera, efter de förändringar, närvarande förhållanden påkallat, bestämda genom de af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer år 1830 fastställda lagar, angående myntbestämningen, och för Rikets Ständers Bank.
Varande det Utskottet uttryckligen förbjudet att omedelbart till öfverläggning upptaga något, som syftar till rubbning eller förändring i dessa bankens hufvudgrunder.
Varande härigenom Riksgälds-Kontorets skulder vid slutet af år 1844 minskade till ett sammanlagdt kapital- och räntebelopp af R:dr 4>4ii>88i: 12. 9. nemligen räntebärande skulder R:dr 4.15a,618: — — och räntefria skulder .... 3og,:i6'5: 12: 9.
Utom nu uppgifna skuldsummor, finnas i Riksgälds-Kontorets räkenskaper åtskilliga skulder upptagna inom linien, hvilkas belopp, 4,218,787 R:dr 5 sk. 5 rst., under nu ifrågavarande 2:ne år icke undergått någon förändring.
Vid 1842 års slut, utgjorde Riksgälds-Kontorets fordringar och RiksgäldsKon öfriga tillgångar, med undantag af inom linien förda fordringspo- torcts till2ån ster R:dr 7,269,778: 25. 8. gar‘ utaf hvilka tillgångar ett belopp af 3,836,006 R:dr,22 sk. 10 rst var räntebärande.
Under de 2:ne sednast förflutna åren, hafva nyssnämnde fordringar och tillgångar minskats till följd af a) verkställda liqvider med R:dr 156,575: 9. 10. b) afskrifning af kostnader för 1840 och 1841 års Riksdag. . „ 385,133: xi. 6. och c) förminskning af RiksgäldsKontorets i Rikets Ständers Bank innestående kontanta behållning „ 803,966: 21. f eller med tillsammans R:dr 1,345,674: 42, ^ hvaremot, under samma år, ökning af Riksgälds-Kon toi’ets tillgångar uppkommit genom d) räntebärande pappers uppköpande .
R:dr b) utgifnalån,, c) krediti v-utbetalningar . „ d) förskotter till kostnaderna för sednaste Riksdag . . „ 112,988: 3. l\. e) andra meddelade, oredovisade eller ersatta, förskotter,, 5,762: 32. 10. 382,394: 21. 4 106,787: i3. 4 3x6,635: 7. 8, Transport: 925,567: 32. 6. 1,345,674: 42. 8. 7,269,773: 25. 8. - 6 Transport: 925,567: 32. 6. 1,345,674: 42- 8. 7,269,773: 25. 8. f) ökade räntefordringar m. 2,5 r 3: 8. 6. samt följaktligen utgjort . > . „ 927,080: 3g. — Då detta belopp afdrages från den otvan uppgifna summa, hvarmed tillgångarne minskats, visar sig, att den verkliga minskningen af Riksgä/ds-Kontorets bokförda tillgångar uppgår till endast . . . . „ 4' 8,5g4: 3. 8.
Ifrågavarande tillgångar utgjorde alltså vid 1844 års slut ett återstående belopp af R:dr 6,851,179: 22. — deraf de räntebärande tillgångarnes belopp var . „ 4**69,585: 17. samt de icke räntebärandes följaktligen . . .
R:dr 2,681,594: 4- 8.
De inom linien i Riksgälds-Kontorets räkenskaper förda fordringar m. m. hafva, genom 2:ne derstädes ytterligare upptagna poster å tillsammans 37,176 R:dr 38 sk. 1 rst, hvilka med 6,59g 8:dr 4 sk. 6 rst. öfverstiga de å samma fordringar verkställda afbetalningar, blifvit ökade från 1,521,756 R:dr 33 sk. 11 rst. till 1,528,355 R:dr 38 sk. 5 rst.
Bland här uppgifna skulder och tillgångar äro icke upptagna oin lösta Riksgäldssedel’ och Kopparskiljemynts-poletter, eller dön beloppet dera! jemnt motsvarande och endast för dessa sedlars och poletters invexlande disponibla behållning å Riksgälds-Kontorets räkning N:o 2 i Rikets Ständers Bank.
Till närmare upplysning om tillkomsten och beskaffenheten af Riksgälds-KonLorels samtliga skulder och fordringar samt de i afseende på dem inträffade förändringar och nu gällande betalningsvillkor, hafva Revisorerne låtit upprätta och få härhcs bifoga en omständlig Tabell Lit.
A.j som till sin uppställning öfverensslämmer med den, .1843 års Revisionsberättelse bilagda, enahanda tabellariska uppgift samt utvisar beloppet af hvarje särskild skuld- och fordringspost vid början och slutet af den tid, som nu församlade Revisorers granskning af RiksgäldsKontorets räkenskaper omfattat.
Enligt hvad denna Tabell ådagalägger, öfverstego Riksgälds-Kontorets fordringar och öfriga tillgångar, dc inom linien upptagna poster oberäknade, detta Verks bokförda skulder, vid 1842 års slut, med 1,118,488 R:dr 2 sk. io rst, och, vid 1844 ^rs s^uh med 2,439,298 R:dr 9 sk. 3 rst.
Riksgälds-Kontorets enligt räkenskaperna ägande kapitalöjverskott bar följaktligen under åren iS43 och 1844 tillväxt med icke mindre än 1,320,810 R:dr 6 sk. 5 rst.
Den sålunda, äfven under dessa begge år, fortgående förbättringen i Riksgälds-Kontorets finansiella ställning härleder sig egentligen derifrån, att Riksgälds-Kontoret, utom de vid 1840 och 1841 års Riksdag bland Kontorets förestående inkomster beräknade öfverskottsmedel, fått mottaga Stats-Verkets behåilna öfverskotter för åren 1841 och 1842 med 1,392,722 R:dr 44 sk.
— I afseende på omförmälda kapital-öfverskolt, fortfar dock ännu samma förhållande att vara gällande, som uti 1843 års Revisions-berättelse, sid. 10, blifvit anmärkt, nemligen att, i öfverensstämmelse med det inom Riksgälds-Kontoret från äldre tider iakttagna bokföringssätt, de vid 1841 års extra statsreglering detta Verk ålagda mångfaldiga utbetalningar, deraf en ganska betydlig del ännu återslår, icke blifvit såsom skulder eller gravationer i räkenskaperna upptagna, ehuruväl de för samma utbetalningars bestridande anvisade, redan influtna tillgångarne, enligt räkenskaperna, ökat Riksgälds-Kontorets öfverskjutande behållning.
Följaktligen kommer denna behållning att med motsvarande belopp minskas, i den mån besagde återstående utbetalningar kunna i förskrifven ordning verkställas.
Vidare torde härvid böra erinras, att bland RiksgäldsKontorets fordringar vid 1844 ärs slut äro upptagna några icke obetydliga summor, hvilka dels uti innevarande och dels uti följande års räkenskaper komma att afskrifvas, hvaribland exempelvis kunna anföras: förskottet till kostnader för sednast förflutna Riksdag, 117,257 R:dr 29 sk. 4 rst-> sarat den oersatta återstoden af det, år i834, lyftade kreditiv till kostnader i följd af cholera-farsoten, 60,363 R:dr 4.1 sk. 3 rst.