Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Torpare och inhyses-hjon, eller deras enkor, sora vid mantals- och skaltskrilningen med af Pastor utgifvit eller godkänclt bevis styrka, att de huit vaccinera fyra barn, skola dessutom, för mera redighets skull, hädanefter och då de derför förut icke erhållit afkortning, på en gång åtnjuta 40 skillingars afdrag å bevillninger.. Q O §. 148.
Allmogen i Herjeådalen, samt Öster- och Vesler-Dalarne, nemligen Ofvan- oel) Nedan-Siljans, samt Westerdahls fögderi, och Gagnefs socken af Säthers fögderi uti Stora Kopparbergs
Län, äfvensom inbyggarne i Elfvedahls och Fr) ksdals Finnskog uti Gäl lstads
Län varda ifrån bevillning efter 1 och 2 Art. till hälften befriade; de åter af allmogen i Kopparbergs
Län, som afbörda sig mantals-penningarne med kol till Stora Kopparbergs Bergslag, njuta befrielse tili hälften af beviliningen endast efter 1 Art.; hvarjemte de, som icke deltagit i extra grufvu-hjeipen, men äro ålagde att utgöra grufvu-hjelp till Löfås silfververk samt den så kallade kungsgärds-hjelpen, förskonas, så länge dessa onera fortfara, från en fjerdedel af beviliningen efter 1 och 2 Art.*, med mindre än att de på ofvanförde grund njutit lindring till hälften från personella afgiften, då den icke vidare dem efter 1 Art. kan tillgodokom1, 11a.
Befrielse till hälften af beviliningen pfter 1 Art. njuta, intill nästa Riksdag, de af allmogen i Westerbottens, Norrbottens och Jemtlands
Län, äfvensom fjelltrakterne i Westernorrlands
Län, som icke ega jord, idka näring eller hafva annat yrke, och, enligt taxeringsmännens pröfning, anses deraf vara i behof.
De i Östersunds stad bosatte Borgare, hvilka der idka rörelse och näring, njuta, likaledes intill nästa Riksdag, efter enahanda pröfning af taxeringsmännen, eftergift till en tredjedel al hvad
Femte classens städer, efter 2:
Ira Al t. af denna stadga, utgöra. §. 149.
I staden Borås åtnjuta de invånare, som genom de staden öfvergåiigne eldsvådor blifvit satte ur stånd att erlägga personlig skydds-afgift, befrielse derifrån, efter taxeringsmännens pröfning och bestämmande, för man, hustru och barn, hvarförutan alla tomter, hus och byggnader i Borås må undantagas från bevillning, samt bevillning för handel och rörelse derstädes utgöras 72 Bil. till Bevillnings-Utskottets Betänkandej IV-o 12. endast med tre fjerdedelar af hvad. så i allmänhet, som för den classens städer i synnerhet' blifvit stadgadt; och kommer denna lindring att intill nästa Riksdag fortfara. §. 150.
Från bevillning, beräknad efter lästetalet, fritages skepps-redare för de fartyg, som andra året bevisligen legat i hamn obegagnade.
Om Redogörelsen. §. 151.
De instructioner och förordnanden, rörande räkenskaperna öfver Kongl. Maj:ts och Kronans till Stats-Verket anslagne räntor, samt uppbörden och redovisningen, som nu äro gällande, eller framdeles kunna utfärdas, skola jemväl i allt, som angår bevillningen, lända Uppbördsman och de flere vederbörande till ofelbar efterlefnad.
Dock må, i landsböcker och räkningar, bevillningen och öfrige Riksgälds-Contoret tillslagne fonder icke sammanblandas med Stats-Contorets och andra Verks medel. §. 152.
Öfver hela bevillningen efter denna stadga skall för Stockholms stad af Krono-Uppbörds-Kamereraren och för Länen af Lands-Contoren, vid ansvar, upprättas sammandrag, i nogaste öfverensstämmelse med de härvid bilagcle formulärer, hvarvid största uppmärksamhet hör användas, att alla uppgifter blifva med verkliga förhållandet enlige, hvilka sammandrag af Öfver-Ståthållaren och Konungens Befallningshafvande till Riksgälcls-Contoret insändas inom Januari månads slut under uppbördsåret.
Dessa sammandrag skola i Riksgälds-Contoret på det nogasté till summorna granskas, och om, vid jemförelse af föregående årens sammandrag, olikheter skulle finnas i antal af hemman lägenheter och räntor eller andra uppgifter, som till rättelse tjena, skola vederbörandes förklaringar deröfver infordras, hvilka vid sammandragen biläggas, samt derefter, jemte sammandragen, öfverlemnas till Kammar-Collegiurn, för att pröfva felens beskaffenhet och Bil, till Bevillnings-U tskottets Betänkande, N:o 12.
75 oell hvad ansvar derå följa bör.
Sedan förberörde handlingar blifvit till Riksgälds-Contoret återställde, upprättas derstädes ett General-sammandrag öfver bevillningen, hvilket genom trycket utgifves. §. 153.
På det hvarken Uppbördsmännen må ådraga sig halance, eller den skattskyldige åsamka sig flere årsrester, skall det åligga det Embetsverk, hvilket, jemlikt instruetion och författningar, inseendet öfver uppbördsverket i hela dess vidd är uppdraget, att, enär af de årligen inkommande berättelser inliemtaS eller af Fullmägtige i Riksgälds-Contoret anmäles, att restantierne på något ställe, utan uppgifven serdeles giltig orsak, stigit till mera, än vanlig höjd, genast låta genom Konungens Befallningshafvande i orten eller annan vederbörligen förordnad person, behörige rest-ransakningar anställa, samt, derest vårdslöshet, fel eller försummelse hos någon Uppbördsman formärkes, utan allt uppehåll låta den felaktige tilltala och till lagligt ansvar befordra; äfvensom Embetsverket åligger vidtaga sådana anstalter, att de befunne restantierne med möjligaste skyndsamhet indrifvas.
S f ÖCK HOLM, ECKSTE1NSKA BOKTRYCK PRIET 1840. Bevillnings-Ut skot tels Utlåtande, N;o i3. 14• 1 N:o 13.
Ank. till Exp. Utsk. den i5 Maj, kl. 1 e. ra.
Utlåtande, i anledning af framställde anmärkningar vid Utskottets under JY:o 3 afgijna Betänkande.
Sedan Hedervärda Bonde-Ståndet, enligt ankommet protocolls-utdrag af den fy näsllidne April, på grund af gjorde anmärkningar, återremitterat Utskottets under N:o 3 aflåtne Betänkande, angående Gustaf Bernhard Appelquists motion örn
Debelsedels-lösens afskaffande, samt skattskrifvarens åliggande att å Debetsedeln jemväl uppföra communala afgifter, får Utskottet vördsamligen tillkännagifva, att, sorn Utskottets ifrågavarande Betänkande, enligt ankomne protocolls-utdrag från Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, samt Högvördige Preste-Ståndet af förutnämnde dag, äfvensom från Yällofl. Borgare-Ståndet af den 1 sistlidne April, är vordet bifallet, kan berörde återremiss ej lill någon vidare åtgärd å Utskottets sida föranleda.
Stockholm den ify
Maj 1840. ->T- — - ■ N:o 14.
Utlåtande, i anledning af anmärkningar vid Betänkandet N:o fy' Under den 11 sistlidne April, har Hedervärda Bonde-Ståndet, på grund af Utskottet den 25 i nyssnämnde månad tillhandakomne anmärkningar, återremitterat Utskottets Betänkande N:o fy, angående Gustaf Bernhard Appelquists motion, om kungörelses utfärdande, att Häradsskrifvare utan lösen skulle vara skyldige i mantals-längden anteckna hemmansköp, arrende-contract m. m.; men då Högloflige Ridderskapet och Adeln den 22, Högvördige Preste-Ståndet den 1 1, samt Välloflige Borgare-Ståndet den 22 nästlidne April Betänkandet bifallit; så anser Utskottet, i afseende på återremissen, någon annan åtgärd icke vara erforderlig, än att om ett sådant förhållande Hedervärda Bonde-Ståndet vördsamligen underrätta.
Prot. iSfyo. S Sami. 1 A/d. 8:de Hiift.
2 B ev ilin ings-Ut skottet s Utlåtande, N-o 15, Betänkande, N:o 16. N: o 15.
Ank. till Exp. Ulsk. d. i5 Maj, kl. 1 e. m.
Utlåtande, i anledning af anmärkningar vid Betänkandet JS:o 5.
Sedan Bevillnings-Utskotlet uti Betänkande N:o 5 afgifvit utlåtande öfver Riksdagsfullmägtigen J. O. Widegrens af Anders Jonsson fiån Tuna, såsom egen upptagen, inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckta motion, om befrielse för allmogen att erlägga Bevillning för ulöfvande och försäljning af handsmide; så har nämnde Betänkande, i följd af dervid gjorde anmärkningar, blifvit från Hedervärda Bonde-Ståndet under den 11 näsllidne April återremitleradt; men som, enligt ankomne protocolls-utdrag, detta Betänkande är vordet bifallet hos Högloflige Ridderskapet och Adeln den 22, och Högvördige Preste-Ståndel den i 1 samt Välloflige Borgare-Ståndet den 22 näsllidne April, åsterslår för Utskottet icke någon annan åtgärd, i afseende på berörde, genom trenne Riks-Stånds beslut, afgjorde fråga, än. att derom vördsamt underrätta Hedervärda Bonde-Ståndet» Slockholm den 14 Maj i84°* N:o 16.
Ank. till Exp. Utsk. den ai Maj, kil 1 e. nr.
Betänkandej angående Herr Munck af Rosenschöldsj Nils Rudolfa afgift ta yttrande, angående förändrade grunder för allmänna Bevillningen.
Utskottet redan utarbetat förslag till grunder för allmänna' Bevillningen och, i sammanhang dermed, äfven handlagt Herr Munck af Rosenscliölds motion i ämnet, har, genom remiss från Högloflige Ridderskapet och Adeln, Utskottet fått emottaga nedanstående yttrande, innehållande utveckling af motionärens åsigter, nemligen: ”Utgående från den åsigt, att Bevillnings-förordningen, som nu bearbetas, hör icke vara tryckande för den gifta hemmanslösa arbels-classen,, Bevillnings-Ulskottets Betänkandej N.-o 16. 3 äro de förändringar i grunderna för vår Bevillning, hvilka jag vågade föreslå, följande: a) all den gifta liemmanslösa arbelsclassen emlast bör betala skyddsafgift, men ingen bevillning för sin obetydliga egendom, ännu mindre för så kallad rörelse, hvilken bevisligen stundom blifvit pålagd simpla dagakarlar; b) att de, som icke kunna utgöra sin bevillning, med mindre sängoch gångkläder och annat nödigt bohag blifver utpantadt, böra frikallas, då det bör åligga kronobetjeningen alt lill Landshöfdinge-Einbetet insända rapport med förteckning på slika restantier; c) att i stället bör hela tjenstehjons-classen, liksom i Danmark, vid serskildt uppbördsmöte utgöra bevillning, dels genom skyddsafgift, dels genom vissa procent af sin lön, enligt (öretedd löningssedel, eller ock serskild bok, alldeles såsom i Danmark.
Hvad den vilda ungdomen eljest förspiller på kragen, på marknader och i dansstugor, deraf borde den lemna en liten obetydlig del till Staten; emedan tjenstehjons-classen bär den långt tattare, än den gifta hemmanslösa arbets-classen, som både skall sjelf skalla sig födan och har familj alt försörja.
Hvad Staten således skulle förlora i bevillning af den class, som ej kan bära den, utan att blifva utarmad, skall Staten få fullkomligt, jå dubbelt, ersatt af tjenstehjons-classen, som hittills aldrig stått i förhållande till Staten, utan såsom en straffande magt och annars ej haft det minsta med Slaten att skaffa.
Tjenstehjons-classen bör komma i förhållande till Staten, äfven såsom en skyddande och just derför skattfordrande magt; d) men skulle Staten utöfver dessa hjelpkällor behöfva tillskott, så äro de att påräkna, om vid hvarje boförteckning gifves en fjerdedels procent i Bevillning; om vid hvarje utmätnings-auction uttages af borgenärens fordran åtminstone en half procent,, samt om af alla intecknade fordringar gifves i bevillning en åttondedels procent.
Fullföljdes principen conseqvent, så boide Disconter, Privat- och Spar-bankar och alla fonder af hvad slag de" vara månde gifva en fjerdedels eller åltondedels procent i bevillning.
Dervid behöfdes ingen utmätning, såsom då man hos den gifta hemmanslösa allmogen ofta ulpantal helgedagsklädningen, så att hvarken man eller hustru kunnat gå lill Nattvarden, utan att låna det plagg, med hvilket de knäböjt vid försoningens och barmhertighetens altare.
Se här pauperismens uppkomst och anledningen till behofvet af Fattigvårds-Comite; ty bördan i bevillningsväg har drabbat de classer, som icke kunde bära den.” 4 Beri lini ngs-Ut.skotte Is Betänkande, N.o 16.
Då motionärens förslag hufvudsakligen synes åsyfta befrielse för arbetsclassen från serskild bevillning efter 2:dra Artikeln, men att deremot tjenstehjon borde, jemte skyddsafgiften, erlägga vissa procent aflönerne; så enär Utskottet uti Betänkandet N:o 12, i afseende på grunderne för den blifvande allmänna bevillningen, tillstyrkt upphörandet af bevillningsafgifter för arbetsfolk efter nämnde artikel, samt den föreslagne procentberäkningen af tjenstehjons löner , skulle komma alt innefatta en ökad beskattning för husbönder, hvilka jemväl lingö ansvara för denna nya afgift, sorn redan, utur sådan synpunkt betraktad, blefve i tillämpningen obilligt betungande, anser Utskottet sig böra vidblifva dess i berörde Betänkande afgifne utlåtande, att Herr Munck af Rosenschölds förslag icke föranleder till någon åtgärd.
Rättelser uti Herr von Posts Reservation vid 3():de och i25:te §§. af Höglofl. Bevillnings-Ulskottets Betänkande N:o 12, angående grunderne för den blifvande allmänna bevillningen samt föreskrifterna för tillämpningen deraf: Pag. 29.
Raden 5 nedifr. står: Riksdag " det är, uteslutande etc., läs:
Riksdag/’ — det är: uteslutande etc.
Raden 2 uppifr. står: när läs: enär „ „ 7 „ „ det är: icke, läs: det är icke: „ „ 9 „ „ eller etc. inskränkning, läs: man etc. in kräktning. „ n „ „ sorn, läs: såsom. „ „ 8 nedifr. „ husförhörsboken, delta etc., läst husförhörs boken, enär detta etc. ,, ,, 7 » }> få> läs: får.
TRYCKT HOS J. A. WALLDEN, 1840.
Bevillnings-Ulskoltets Betänkande, N:o 17. i N:'o 17.
Ank. tilt Exp. Utsk. den 25 Maj, kl. 11 f. m.
Betänkande, 1 anledning af Kongl. Maj.ts Nådiga Skrifvelse till Bi~ hets Ständer, i fråga om Lnndt-Räntmästares befrielse från skyldigheten att för remisslage erlägga bevillning.
Grenom Nådig Skrifvelse af den 24 näsllidne Murs (införd i t:sta Sami. i Afd. under N:o 43), har Kongl. Maj:l, sorn inhemlat, att, sedan den af Rikets Ständer vid 1818 års
Riksdag antagne beräkningsgrund för Landt-Räntrnästarnes lönevilkor, vid verkställigheten befunnits föranleda till åtskilliga missförhållanden, Rikets år 1823 församlade Ständer härutinnan beslutat en sådan förändring, att Landt-Räntmästai ne, hvilkas aflöning förut till betydlig del utgjordes af remisslaget eller uppbörds-procenten, derefter skulle undfå bestämda löner, svarande mot deras tjenstemanna-skyldigheter och beräknade till 1,200,1000 och 800 R:dr, allt i förhållande lill olika, tjensterne medföljande besvär och ansvar, hvaremot de, såsom ersättning för omkostnader, besvär och möjlige förluster genom missräkning eller origtiga sedlar i och för penninge-remitteringen, skulle få uppbära ’:dels procent å de medel, hvilka frän Landt-Ränterien remitterades till Kongl. Räntekammaren och andra publika verk, samt denna af Kongl. Maj:t gillade beräkningsgrund för LandtRäntmästarnes remisslage sedermera fortfarande tjenat lill efterrättelse, och bevillning till fastställde belopp utgått af så väl nämnde extra inkomst, som af de nya lönprne, men alt, då Rikets Ständer vid 1820 års Riksdag yttrat den åsigt, att Landl-Räntmästarnes till |;dels procent fastställda remisslage vore att betrakta endast såsom ersättning för omkostnader i och för penninge-remitteringen, samt i 162 §. af i83o och j63 §. af 1835 års Bevillnings-Förordning undantag från bevillning finnes gjordt för skrifvarhjelp och expencer, hvarmed nyssberörde ersättning närmast syntes kunna jemföras, Kongl.
Majit ansett samma ersättning böra af enahanda skäl från bevillning fritagas, helst det möjligen kunde inträffa, att en Landt-Räntmästares inkomst af remisslaget till betydlig del eller helt och hållet medtoges, dels Bih. till R.
Brot, 1840.
5 Sami. 1 Afd, g Haft, 2 Bevillningi-Utskottets Betänkande, N:o fj. för besti idande af koslnaderne med penninge-remitleringen, dels till ersättning för de oduglige sedlar, han vid uppbörden tilläfventyrs kunde emottaga, och hvarigenom det kunde inträffa, att Landt-Räntmästarne fingo vidkännas bevillningsafdrag för en inkomst, som i sjelfva verket användls till omkostnaden i och för tjenstgöringen; af sådan anledning och under förmodan, att de nu framställde serskilde förhållanden blifvit förbisedde, vid redactionen af senast utfärdade Bevillnings-Förordningar, öfverlemnat till Rikets Ständers pröfning och afgörande , huruvida icke bevillning å remisslage endast må ega rum för sådane uppbördsman, som åtnjuta dylik inkomst till högre belopp, och såsom påräknad förbättring i deras löner, men Landt-Räntmästarne deremot från bevillning å det dem bestådda remisslaget befrias.
Högstberörde Nådiga Skrifvelse har af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln blifvit till Stats- och Bevillnings-Ulskotten, men af de öfrige RiksStånden till Bevillnings-UtskoLtet ensamt, remitterad; och som härvid förekommit, att Utskottet, i anledning af Herr C. G. F/istedts, inom Vä Hofi. Borgare-Ståndet, derom väckta motion, uti betänkandet N:o ia, angående grunderne för den blifvande allmänna bevillningen, redan 3'tlrat sig i ämnet, samt tillstyrkt, att LandlRäntmåstares remisslage må från bevillnings-afgift befrias, på sätt i45 §. af Utskottets, vid berörde betänkande fogade, förslag till Bevillnings-stadga närmare utvisar, så anser Utskottet någon annan ålgiird, i afseende härpå för närvarande icke erforderlig, än att sådant hos Rikets Höglofl.
Stockholm den 25 Maj iS-jo. Bevillning-Utskottets Betänkande, N:o 18, 3 N:o 18.
Ank. till Exp. Utsk. den 25 Maj, kl. 11 f. m.
Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående eftergift af personella utskylder för afskedade, till underhåll berättigade, soldater och deras vederlikar under expectance-tiden.
Medelst Nådig Skrifvelse af den 24 nästlidne Mars (^införd i 1 Sami. r Aid. under N:o 4^), liar Kongl. Maj:t, som funnit den befrielse från personella utskylder, hvilken redan är beviljad a-fskedadt, med pension försedt, manskap af indeldta och värfvade armeen, med lika, om ej större, skäl böra tillgodokomma de afskedade soldater och deras vederlikar, som, ehuru berättigade all, efter viss tid, undfå pension, deraf ännu icke hunnit komma i åtnjutande, och sådant utan afseende på de från oförmåga till arbete eller bräcklighet hemtade anledningar, som serskildt berättiga till eftergift af vissa allmänna uLskylder, till Rikets Ständer öfverlemnat, huruvida de icke må finna lämpligt att om ifrågaställde tillägg i Beskaltnings-författningarne besluta.
Af Ilögvördige Preste-Ståndet är Högstberörde Nådiga Skrifvelse remitterad lill Stats- och Bevillnings-Utskotten, men af de öfrige Riks-Stånden lill Bevillnings-Utskottet ensamt, hvarvid, inom Hedervärda Bonde-Ståndet, åtskillige ledamöter sig i ämnet yttrat.
Då Bevillnings-Utskottet, uti dess, vid betänkandet N:o 12, angående grunderne för den blifvande allmänna Bevillningen, fogade förslag till Bevillnings-stadga, j44 §•» tillstyrkt den mot lydelsen i 162 §. af nu gällande Bevillnings-förordning förändrade föreskrift, att den med rättighet till pension afskedade gemenskapen af indeldta och värfvade armeen må åtnjuta befrielse från afgift, enligt irsta och 2:dra artiklarne; så finner Utskottet någon annan åtgärd, i följd af Kongl. Majrts ofvannämnde Nådiga Skrifvelse, för närvarande icke kunna af Utskottet vidtagas, än att berörde förhållande hos Rikets Högloft.
STOCKHOLM, Eliens och Granbergs Tryckeri, iS4o. Bepillnings-Utskottets Betänkande, N\o ig. l N:o 19.
Ank. till Exp. Utsk. den 4 Juni, kl. ii f. m.
Betänkande, sä väl i anledning af verkställd granskning af Post-Taxorna för Inrikes brefvexlingen, som ock angående åtskillige Postväsendet rörande motioner.
Följande motioner, i afseende på Postverket, hafva blifvit till Bevillnings-Utskottet remitterade, nemligen: l:o från Högloft.
Ridder skalet och Adeln, af Herr von Troil, Emil, som föreslår: att all brefpost måtte med gästgifveriskjuts fortskaffas och följagtligen några serskilda posthemman icke vidare finnas,' att porto för alla till inrikes orter adresserade bref om ett lod, utan afseende på destinations.ortens aflägsenhet, bestämmes till lika belopp, att utgå med 4 skillingar Banco; att stämpladt bref-couvert-papper måtte i alla städer för det bestämda portopriset till salu finnas och bref, i dem inneslutna, på alla Post-Conlor emottagas, för att, utan betalning, vidare fortskaffas, hvarvid, i händelse brefvet väger öfver i | lod, derefter lämpad Josén, vid brefvets emottagande, erlägges; alt vid hvarje gästgifvaregård, som af brefpost passeras, stämplade bref mätte af gästgifvare emottagas och med. först afgående brefpost till närmaste Post-Contor insändas, men recommenderade bref endast på Post-Contoren inlemnas; att orecommenderade bref, adresserade lill någon gästgifvaregård, som af brefpost besökes, böra, utan serskild betalning, från närmaste Post-Contor dit afsändas, för att hållas egaren tillhanda; att, så vidt möjligt vore, gående poster inrättas till hvarje socken, inom hvilken hvarken Post-Contor eller af åkande post passerad gästgifvaregård finnes, hvilken post, en gång hvarje vecka, borde afgå till och ankomma ifrån närmaste Post-Contor eller Post-gästgifvaregård, och att församlingens klockare syntes böra öfvertaga bestyret med brefvens emottagande, afsändande och utlemnande, såsom för gästgifvare bär ofvan föreslagits; att beställning af hästar för resande å alia vägar, som af åkande poster passeras, mätte, mot billig afgift, från alla Post-Contor expedieras.
Och har motionären, enär berörde förslag vore af en mera omfattande art och erfordrade flera förberedande undersökningar och åtgärder, ansett lämpligast, att Rikets Ständer för närvarande allenast frambära deras underdåniga anhållan, att Kongl. Maj:t till nästa Riksdag ville, Bih. till IL St.
Prof, 1840. 5 Sami. 1 Afä, 10 Häftet. 1 2 Bevillning s-Utskottets Betänkande,, N'o 19. sedan saken blifvit fullständigt utredd, till dera aflåta Nådig Proposition i ämnet, samt att emedlertid nedsättning af postporto till 8 sk.
Banco lodet må ega ruin för alla de afstånd inrikes orter emellan, som, enligt nu gällande Taxa, anses erfordra högre porto.
Vid förenämnde motion finnas fogade följande, i anledning deraf af gifna, yttranden, nemligen: a) af Herr Rosenblad, Bernhard, som, med förbigående af sjelfva motionen, önskar, att Postverket måtte förbättras och tili paket-inrättning utsträckas; b~) af Herr Peyron, Gustaf Abraham, som afstyrker motionen, af det skäl, att han anser densamma åsyfta en omskapning af de grunder, hvarå Post-inrättningen nu hvilar, som, efter hvad de förut i ämnet utan framgång gjorde undersökningar visat, vore omöjlig att tillvägabringa; c) af Herr von Hartmansdorff, August, som äfven afstyrker förslaget, emedan detsamma, enligt bans förmenande, förorsakat England, i hvilket land detta förslag är antaget, en förlust af flera milioner; och dd) af Herr Bergenstråle, Clas Gabriel, hvilken hufvudsakligen bestrider den del af motionen, sora föreslår, att Gästgifvare skulle mottaga bref att dem vidare fortskaffa, på grund deraf, att minst hälften af Gästgifvarne inom landet icke kunna skrifva. 2:o Från Wallo fl. Borgare-Ståndet: a) af Herr Morsing, M. T., som hemställer, att brefporto inom Riket må nedsättas a5 procent af hvad det nu är, och att porto för brefvexling till och ifrån utlandet återställes till hvad det var före sista förhöjningen ; och U) af Herr Halling, C. C., som föreslår, att den bevillning, som, under namn af postmedel, utgår, mätte fortfara till oförändradt belopp, såsom i allmänhet oöfverklagad, och blifvande öfverskott derå, hädanefter som hittills, användas till förbättring och utvidgning af post- och andra eommunicationer; hvarvid Herr Wcern yttrat, att postporto för utländska bref i allmänhet, såsom nog dyrt, öfverklagas.
Beträffande först hvad i Herr von Troils omförmälde motion förekommer, rörande förändring af nuvarande post-inrättning, så, enär i öf - Bevillnirigs-Ulskottets Betänkande_, JY:o ig. 5 vervägande tagas de hinder, hvilka vid post fori agens Öfverflytlning
Frän posthemmanen lill gästgifvaregårdarne ovilkorligen uppkomma derigenom, att i sådant fall dels postiljoner alltid skulle åtfölja posten, emedan man ej kan öfverflytta det postbönderna åliggande ansvar på de med hvarje dygn omvexlande skjutsbönderna, dels innehafvarne af nuvarande posthemman då måste för de onera, som nu genom poslforslingen och ansvaret derför utgöras, gifva contant ersättning Lill Post-cassan, hvilket alltid faller posthemmans-innehafvarne tyngre till last, än praeslationer in natura, helst i orter, der penninge-förtjensterna äro ringa, dels ock i synnerhet derföre, att de gästgifveri-skjutsskyldige, under närvarande förhållanden, och innan den af behofvet för dem påkallade lindring blifvit medgifven, icke skäligen kunna påläggas det ytterligare onus, som en sådan förändring komme att medföra, samt- de öfverklagade olägenheterne vid postföringen redan blifvit i väsendtlig mon minskade genom lättade communicationer till lands och sjös, jemte införandet af dubbla postgångar , anser Utskottet sig icke böra tillstyrka den i berörde hänseende föreslagna förändring.