Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Majrts Nådiga Proposition innehåller, utgjorde ,, 400,000 hvadan sammanräknade beloppet af de nya anslags-summor, som, i händelse Utskottets tillstyrkanden och framställningar vinna Rikets Ständers bifall, skulle komma att för Statens jernvägs-bvggnader under åren 1857—1860 utbetalas, egentligen uppgår till Rrdr Rrmt 28,989,000 hvaruti dock äro inbegripna de, enligt Rikets Ständers underdåniga skrifvelser
Nro 2 af den 3 sisllidne Januari och Nro 63 al den 20:de nyssförlidne April, anvisade summor, nemligen enligt den förra skrifvelse!! 500,000 Rrdr, och enligt den sednare 3,870,000 Rrdr, eller tillsammans 4,370,000
Rrdr sagde mynt, i afräkning å innevarande års anslag för fortsättningen och fullföljandet af vestra och södra stambanorna.
1 afseende på sättet och ordningen för dessa medels utbetalning och förvaltning skall Utskottet under Riksdagens lopp föreslå de beslut och föreskrifter, hvilka, enligt Utskottets åsigt, böra härom af Rikets Ständer meddelas.
I öfverensstämmelse med den af Utskottet, i fråga 0111 fastställandet af ett visst system för Statens jernvägs-byggnader, uttalade åsigt, att väckta frågor rörande de särskilda - Ståts-Utskottets Utlåtande iS:o 152. 65 skilda statsbanornas ledning till och förbi åtskilliga uppgifna ställen icke böra af Rikets Ständer lill pröfning och afgörande företagas, lår Utskottet för öfrigt hemställa: 12:o att Rikets Ständer måtte åt Kongl. Maj:t öfverlemna, att, vid jernvägs-arbetenas utförande, med afseende å ytterligare upplysta förhållanden, närmare bestämma de orter, som hvarje statsbana eller bandel, hvartill anslag är beviljad t, skall genomgå och de ställen den bör anlöpa.
Då högst, betydliga utgifter, såsom för administration, anskaffandet al den rörliga malerielen och de dervid nödiga anordningar m. in. äro för bvggnads-förelagel i dess helhet gemensamma och då ett arbete kati komma all kosta mera, ett annat mindre än som påräknats, finnér Utskottet sig föranlåtet tillstyrka: 13:o att Kongl. Majit måtte ega att, till en början, för ändamål, gemensamma för olika stambanor, anordna medel ulan omedelbart skeende fördelning mellan särskilda banor, samt att använda det öfverskott, som kan finnas uppkomma å ett stambane-arbete lill alt fylla den brist, sorn å ett annat möjligen kan uppslå.
I sammanhang härmed anser sig Utskottet jemväl böra hemställa: 14:0 alt Rikets Ständer må hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, alt vid alla Statens jernvägsbvggnader eli och samma redovisnings- och räkenskapsförings-sätt mätte iakttagas samt att räkenskaperna dervid varda så uppställda, alt de utvisa huru mycket hvarje fullbordad särskild jernväg eller bana med dertill hörande materiel kostat.
Vidkommande redovisningen för inkomsterna och utgifterna' äfvensom nettobehållningen ä de under tiden intill dess nästa riksdags statsreglering vidtager för allmänna trafiken upplåtna delar af Statens jernvägar, får Utskottet, som hufvudsakligen delar de af Kongl. Maj:t i afseende på dessa medels användande och redovisande yttrade åsigler, tillstyrka: 15:o alt inkomsterua och utgifterna å hvar och en före nästa riksdag färdig och för allmänna trafiken upplåten del af Statens jerubanor skola särskildt redovisas, samt ali den behållning, sorn, intilldess Rikets Ständer blifva i tillfälle derom besluta, kati å en eller an nan sådan bandel uppkomma, må i första rummet användas till bestridande al underhålls-klisl naderna för rörelsen å andra bandelar, hvarest dessa kostnader icke af gods- och passagerare-afgifterna betäckas, och att hvad derefter möjligen återstår, må såsom förskott ingå lill londén för jernvägs-byggnaderna; hvaremot, under liden, de inkomsterna öfversligandc utgifter för rörelsen å Statens jernvägar må likaledes förskottsvis af sagde fond bestridas. lith. tilt R.
Prat. 4856 & 4857. i Sami. 4 A/d. 28 Haft. y 66 Stats-Utskottets Utlåtande N.-o 62.
Beträffande åter det af Kongl. Majit, under instundande statsreglerings-period, äskade särskilda kreditiv ä 5,000,000 R:dr Rinit, på det alt de återstående jernvägsnrbelena måtte, derest omständigheterna medgifva, inom vissa delar af landet kunna påskyndas, (inner Utskottet sig icke kunna understödja Kongl. Majlis härom gjorda framställning.
Efter en noggrann jemförelse af de föreslagna särskilda stambanornas vigt för både hela riket och de orter, der desamma skola anläggas, och efter sorgfälligt öfvervägande af alla i sådant hänseende förekommande omständigheter och förhål ■ - • »lii landen, har Utskottet tillstyrkt de till beloppen bestämda anslags-summor, som här ofvan finnas uppgifna.
Skulle nu, utöfver dessa stora anslag, för enahanda föremål en ytterligare ganska betydlig summa anvisas, komme naturligtvis del af Utskottet afsedda förhållandet mellan nämnde anslags belopp att rubbas och de tillstyrkta beloppens egenskap af bestämda anslag att upphöra.
För öfrigt torde, utan behof af del ifrågasatta särskilda kredilivets anvisande, erforderlig tillgång för vissa jernvags-arbelens tillfälliga påskyndande kunna vinnas genom de besparingar, som måste uppkomma pä anslagen för innevarande års arbeten, hvilkas utförande, sedan Rikets Ständers beslut'blifvit lättade och expedierade, svårligen kan till alla delar medhinnas.
Utskottet får derföre 16:o afstyrka Rikets Ständers bifall till det för jernvägs-arbetena, utöfver dertill beviljade bestämda statsanslag, utaf Kongl. Majit äskade särskilda kreditiv.
Angående den för utförande af Statens jernvägs-6yggtiader behöfliga arbetsstyrka.
Då verkställigheten af de jernvägs-arbeten, som, i händelse derom gjorda och af Utskottet förordade framställningar varda af Rikets Ständer bifallna, nu komma att för Statens räkning utföras, påkallar användandet af en ganska betydlig arbetskraft, måste, vid bestämmandet af dessa arbetens utsträckning och sammandragandet af den lör dem erforderliga arbetsstyrka, med den sorglälligaste omtanke tillses, att icke landets hulVudnäringar samt den under sed naste åren upplilvade och i alia riktningar framåtgående industrien komma alt derigenom sakna tillgång på den för näringarnes oafbrutna utveckling och förkofran oundvikliga arbetare-personal.
Utskottet har också vid sina yttranden och tillstyrkanden angående de ifrågastälida jernvägs-anlägguingarnes företagande oaflåtligen haft sin uppmärksamhet fästad pä den inverkan de föreslagna arbetena skulle i sagde hänseende komma att utöfva.
Enligt Utskottets öfvertygelse, kunna dessa arbeten under de nästkommande åren i allmänhet icke i någon större män utsträckas utöfver hvad Utskottet tillstyrkt, utan äfventyr att derigenom möjligen föranleda en kännbar brist på arbetare i de enskilda näringarne.
Enär, på sätt föreslaget blifvit, de nu förestående jernvägs-arbetena varda fördelade pä flera från hvarandra a (skilda ställen, kommer visserligen desammas inflytande pä tillgängen af påräknade arbetsbiträden och således äfven på arbets- och dagsverks-kostnadernas belopp'sannolikt icke att blifva så märkbart, som man ansett sig ega skäl befara; och detta inflytande skall otvifvelaktig!- i väsendtlig mån förminskas genom hufvudsaklig! användande af arbets-kommenderingar ur indelta Arméen, i öfverensstämmelse med hvad såväl Jernvägskommitléen som öfverste Ericson förutsatt.
Utskottet instämmer således till alla delar i de härom uti Kongl. Majlis
Nådiga proposition utvecklade åsigler och anser sig derföre böra hemställa: Stats-lJlskottets Utlåtande N:o 62. 67 17:0 att Rikets Ständer, till svar å hvad högstberörde proposition i afseende på den för verkställandet af Statens jern vägs-h vggnader erforderliga arbetskraft innehåller, måtte förklara det Rikets Ständer finna ändamålsenligt, att kommenderingar ur indelta Arméen, så vidt med de afslutadc knekte-kontrakterna öfverensslämmer, ’ varda vid ifrågavarande arbeten använda, emot åtnjutande dervid af skälig ersättning för såväl gemenskapen som helölet, och under tillämpning af hvad i Kongl, kungörelsen den 25 Januari 1842 är stadgadt rörande den. vid deruti uppgifna läll, rotehållare tillkommande ersättning, äfvensom det härvid manskapet samt dess efterlemnade enkor och harn tillerkända understöd.
Deremot anser Utskottet de under diskussionerna angående samma proposition inom Riks-ständen gjorda framställningar i fråga om kronoarbets-korpsens samt arbetsfångars begagnande vid oflanämnde arbeten deslomindre föranleda någon åtgärd från Rikets Ständers sida, som Utskottet lager för gifvet, att, såvida icke al särskilda anledningar betänkligheter deremot- förekomma, äfven denna personals arbetskraft kommer alt vid samma arbeten användas.
Angående ersättning af kostnaderna för de i u/seende på stambanornas ledning anställda undersökningar.
Enligt hvad Jernvägs-kommiltéen i sitt underdåniga betänkande uppgifvit, hafva kostnaderna för de af Koinmiltéen eller genom dess föranstaltande verkställda topografiska undersökningar samt uppgjorda planer och lörslag bestigit sig till följande belopp, nemligen: för preliminär-undersökningar i -och för bestämmande al ^ _ de särskilda stamliniernas riktningar R:di B:ko 7,844: 4.
/. för detaljundersökningar samt planers uppgörande . . . „ „ 51,333: 11.
4. för afvägnings- och landtmäleri-instrumenter «« 2,367: 41. till arfvoden för en af Kommittéens ledamöter och Sekreterare samt en Adjutant, jemte approximativt beräknade diverse utgifter 10,454: 39. 1.
Summa R:dr B:ko 72,060: — — Denna kostnadssumma har således medtagit hela det under sednaste riksdag, med hänsigt till förestående jern vägs-anläggningar, beviljade särskilda anslag al 60,000
R;dr för undersökningar och utredningar i statsekonomiskt och topografiskt alseende samt utarbetande af förslag lill sådana vägars riktningar, anläggningssätl och beskaffenhet m. m.; varande hvad derutöfver för bestridande af olvan uppgifna kostnader crlordrats, utbetaldt utaf del belopp, 17,000 R:dr allt B:ko, som, enligt Kongl. Maj:ts
Nådiga föreskrift, blifvit af Kongl.
Slats-konloret förskjutet för omförmälda undersökningars fortsättande, och utaf hvilket förskott en behållning af omkring 5,000 R:dr således skulle återslå.
Luder åberopande af Rikets sednast iörsamlade
Ständers lultade beslut angående de undersökningar och utredningar, hvilkas verkställande medlörl ilrågavarande kostnader, anser sig Utskottet böra tillstyrka; Ståts-Utskottets Utlåtande N.-o 62. 18:0 att, i öfverensstämmelse med hvad Kongl. Maj:t föreslagit, Kongl.
Ståts-kontoret må utaf
Riksgälds-kontoret erhålla ersättning för sin fordran för den af ofvanbemälde
Kommitté utbekomna förskotts* summa, som icke, genom aflemnandel af den, enligt Kommittéens afgilna redovisning, återstående behållning, blifvit Kongl. Statskontoret godt gjord.
De hittills anställda undersökningarne samt upprättade planerna och koslnadsförslagen hafva likväl, såsom redan vid redogörandet för resultaterna af dessa undersökningar blifvit amfördt, allenast omfattat en del af de i det nu föreslagna jern vägssystemet ingående stambanorna; varande, efter hvad Utskottet inhemta), nordvestra stambanan från Nerike genom Wermland till Norrige och den östra genom södra delen af Östergötland och Småland ännu icke undersökta, samt delaljmätniugarne för norra stambanans utsträckning från Sala lill Gefie-Dala-banan och utgrening mot Örebro icke verkställda.
Dessa hittills icke förrättade undersökningar rörande östra stambanans sträckning genom Småland hafva således hindrat Utskottet ingå i pröfning aT den för riket i allmänhet vigliga frågan oru ej denna bana kunde och borde ledas genom sistnämnde landskaps mera odlade och befolkade trakter i granskapel af städerna Ekesjö och Wexiö.
Utskottet lärer icke behöfva uppgifva skälen för sin åsigt 0111 den stora viglén af sagde undersökningar och angelägenheten af desammas fortsättande samt fullbordande innan de jernvägs-anläggningar, hvilka nu komma alt beslutas, varda vlterligare utsträckta och dertill erforderliga medel framdeles af Rikets Ständer anvisade.
Sådana undersökningar böra dock, för alt uppfylla dermed afsedda "ändamål, omfatta icke blott tekniska och topografiska, utan äfven statistiska förhållanden; och saknaden uti Jernvägs-koinmiltéens betänkande af nödiga uppfysningar i sistnämnde hänseenden har uti ej ringa grad ökat svårigheten för Utskottet all med fullständig sakkännedom behandla de Rikets Ständer under innevarande riksdag underställda frågor otti bestämmandet af sträckningame för hufvud-linierna i landets jern vägs-system.
Utskottet anser sig alltså böra hemställa: 19:0 att Rikets Ständer, med afseende å angelägenheten deraf, att, innan några andra jernvägs-arbeten varda för Statens räkning företagna än de, för hvilka anslag under denna riksdag beviljas, noggranna och fullständiga icke blott tekniska och topografiska, utan äfven statistiska, landets industri och rörelse isynnerhet omfattande, undersökningar blifva anställda, mätte till Kongl. Maj:ls Nådiga disposition anvisa ett särskildt anslag af Ellhundrafemtiotusen R:dr Runt för bestridande af de kostnader, som äro förenade med sådana undersökningars anställande i alla nu uppgifna hänseenden, dervid upplysningar böra inhemtas af ej mindre vederbörande einbetsmyndigheler än Hushållnings-sällskaperna inom de län, genom hvilka Statens jernvägar komma att anläggas.
Då. genom det af Utskottet nu föreslagna anslag, tillgång erhålles till de ytterligare undersökningar i afseende på förestående jernvägs-anläggningars verkställighet, Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 62.
69 till hvilkas anställande gillig anledning kan förefinnas vid härom i vederbörlig ordning skeende pröfning, anser Utskottet Rikets Ständer icke behöfva all, på sätt Riksdagsfullmäktige» Ni/x Svensson från Jönköpings län i sin härom väckta motion föreslagit, bevilja särskildt anslag för den i samina motion ornförmäfda undersökning angående södra stambanans ledning vester om Laga-ån och Widö stern; hvadan Utskottet hemställer, 20: o alt denna motion icke må föranleda någon åtgärd å Rikets Ständers sida.
I sammanhang härmed anser sig Utskottet böra yttra sig öfver den i Herr Htoischens motion, angående den norrut från Stockholm gående stambanans ledning öster om Sigtuna-fjärden och Ekoln, gjorda framställning orri Upsala stads ersättande för de af nämnde stads magistrat och borgerskaps äldste med 4,000
R:drB:ko förskottsvis bestridda kostnader för uppgörandet af förslaget jemte plan- och profii-ritiiingarne till den na stambanas anläggning i sådan riktning.
Enär Utskottet tillstyrkt Rikets Ständer att bevilja hela det anslag, sorn, enligt det uppgjorda kostnads-förslaget, erfordras för en jernvägs anläggande mellan Stockholm, och Upsala med den ledning detta förslag förutsätter, och då sistnämnde stad således, i läll Utskottets tillstyrkan varder af Rikets Ständer bifallen, kommer att genom
Statens försorg erhålla en på allmän bekostnad utförd jernvägs-förbirfdelse med hufvudstaden i den af samma stad önskade riktning, måste det med omföunälda förslags uppgörande åsyftade ändamål anses vara vunnet; vid hvilket förhållande, och med afseende derjemte å de ersättnings anspråk för andra städers och menigheters enahanda vida betydligare utgifter, sorn beviljandet af den nu äskade godtgörelsen åt Upsala möjligen skulle framkalla, Utskottet finner sig föranlåtet 2l:o afstyrka Rikets Ständers bifall till Herr Henschens framställning angående del för ofvannämnde förslag, med dertill hörande ritningar, utbetalda kostnads-belopps ersättande af statsverket.
Angående anskaffningen af dc medel, sorn för utförande af Statens jernvitgsanläggningar erfar dräs.
1 likhet med vice Talmannen Anders Andersson, hvars inom Bonde-ståndet väckta motion, angående de för tillverkningen och försäljningen af bränvin stadgade skattebidrags] användande till kostnaderna lör jernvägars anläggande, Utskottet redan omfönnält, hafva jemväl andra ledamöter af ej mindre nämnde Riks-slånd än Presleoch Borgare-stånden, enligt hvad Utskottet inhemtat af protokollerna olver de vid reinitterandeUaf Kongl. Maj:ts Nådiga proposition i jernvägs-frågan derstädes förefallna diskussioner, föreslagit, att den statsinkomst, söm genom förhöjd beskattning å bränvinsbränningen erhäUes, måtte varda anvisad till Statens jernvägs-byggnader.
Denna äfven under sednaste
Riksdag uttalade åsigt kan Utskottet iikväl icke dela.
Sedan längre tid 7Q Slats-Utskotlets Utlåtande N:o 62. tillbaka har vid de af Rikets
Ständer verkställda statsregleringar den grundsats iakttagits och genom förändring af fordna deremot stridande förhållanden mer och mer tillämpats, alt, med undantag af den, enligt Regering-formens 66 §, för Riksgälds-konlorets behof afsedda särskilda bevillning, Statens alla både ordinarie och extra-ordinarie inkomster skola gemensamt användas för stats-utgifternas samfällda bestridande, samt alt således ingen viss statsinkomst bör för ett eller annat särskildt föremål anslås och begagnas.
Riktigheten och ändamålsenligheten af detta förfaringssätt, hvarigenom ordning, reda och enkelhet uti Svenska drätselverket i hög grad befordrats, torde icke kunna bestridas.
Emot godkännandet af det framställda förslaget att nu frånträda sagde grundsats och från de öfriga stats-inkomsterna frånskilja de medel, som genom bränvinsbeskattningen i Statens kassor inflyta, för att använda desamma lill bekostande af de jernvägs-anläggningar, hvilka komma att för det allmännas räkning utföras, förekommer dessutom den väsendtliga omständigheten, att dessa medel icke kunna undvaras för nu förestående ordinarie och tillfälliga statsutgifter, med mindre andra skatie-bidrag med ett motsvarande belopp förhöjas, hvilket under nuvarande förhållanden förmodligen skulle förefalla de skattskyldige särdeles oförväntad!.
För öfrigt torde härvid ej heller höra förbises, alt, såvida jern vägs-arbetena skola företagas och utföras i öfverensstämmelse med den af Utskottet för nästa slatsreglerings-period förordade arbetsplan, måste, utöfver det årliga belopp, hvartill bränvinsbrännings-afgiften efter sednaste Riksdag uppgått, en ganska betydlig summa för ifrågavarande arbeten utaf andra tillgångar anvisas.
Instämmande i de åsigler, som, rörande enahanda fråga, vid nyssnämnde Riksdag gjorde sig gällande, torde Utskottet icke behöfva vidare utveckla skälen forsin hemställan: 22:o att ofvanberörde motion, jemte öfriga framställningar angående de genom beskattningen å bränvins-tillverkningen och försäljningen inflytande medels användande till jernvägs-aidäggningarne, icke må af Rikets Ständer bifallas.
Inom Bonde-ståndet har äfven, enligt hvad åberopade protokoller innehålla, ifrågasatts, huruvida icke den genofn Riks-bankens lånerörelse årligen uppkommande behållna räntevinsl borde till Statens jernvägs-byggnader anslås; men då häremot lörekomma hufvudsakligen samma skäl, som föranledt Utskottet att nu afstyrka förslaget angående bränvinsbrännings-afgiftens användande för delta ändamål, och då nu il rå I • . ™ -il
I gavarande jernvägs-anläggningars företagande och fortsättande ingalunda synas böra göras beroende af en tillgång, hvars för Statens utgifter disponibla belopp med så ringa tillförlitlighet kan på förhand beräknas, som den del utaf den årliga banko-vinsten, hvilken icke erfordras för uppfyllandet, af Bankens egentliga åligganden samt oafbrutet underhållande af detta verks egen rörelse och verksamhet; så finnér Utskottet sig jemväl föranlåtet 23:o afstyrka Rikets Ständers bifall tili det framställda förslaget att till oflanamnde företag anvisa Bankens-behållna årliga räntevinst.
På sätt Utskottet i början af detta Betänkande omnämnt, beslöto Rikets Ständer vid sednaste
Riksdag alt genom upplåning emot fonderade stats obligationer an - Slats-(Jtskottets Utlåtande N:o 62.
71 skaffa de medel, hvilka utöfver befintliga och disponibla tillgångar erfordrades för sådana jernvägs-anläggningar. som, enligt Rikets Ständers beslut, skola af allmänna medel bekostas eller med statsbidrag understödjas.
Rikets Ständer uttalade och tillämpade således redan då sin åsigt angående skuldsättnings-banans beträdande för att äfven inom detta land kunna åstadkomma den förbättring i kommunikations-väsendet, hvars allmänt efterlängtade snara erhållande utgör ett gemensamt behof ej allenast för de nä rings-idkande samhällsklasserna, utan älven för konsumenterna af dessas produktion.
Denna åsigt, hvilken Utskottet lill alla delar biträder, måste äfven hos Rikets nu församlade Ständer göra sig gällande, såvida de jernvägs-anläggningar, sorn genom Statens försorg böra utföras, skola kunna samtidigt företagas i den utsträckning, som Kongl. Maj:t föreslagit och Utskottet tillstyrkt, samt de stora tillgångar anskaffas, hvilka dertill ovilkorligen erfordras.
Men ehuru Utskottet följaktligen anser Rikets Ständer höra vidblifva den under sednaste Riksdag antagna grundsats, alt genom upplåning emot å inneha fvarens sida icke uppsägbara siats-obligationer anskaffa de medel, som för verkställande af Statens jernvägs-anläggningar varda anvisade, finner Utskottet dock, till följd af numera förändrade förhållanden, andra föreskrifter angående denna upplånings verkställighet nödvändiga, såvida de högst betydliga anslags-summor skola blifva alt tillgå» som, enligt den föreslagna arbetsplanen, erfordras under detta och nästföljande 3:ne år, samt anskaffningen af dessa medel skall kunna ske utan rubbning af den nuvarande allmänna penninge-stallningen inom landels särskilda delar.
Enligt Rikets sednast församlade Ständers beslut, skulle upplåningen af de till jernvägs-anlägghingarne anvisade medel verkställas genom ett inhemsk t lörid-system, eller emot fonderade, inom riket vtgi/ha, räntebärande obligationer, lydande ä Svenskt mynt.
Med den begränsning ifrågavarande upplåning härigenom erhållit, mäste densamma följaktligen inskränka sig lill de kontanta behållningar eller kapitaler, som inom landet finnas alt tillgå.
Men i samma män som landels näringar utvidgas och en större arbetsamhet samt en allmännare företagsamhetsanda uppenbara sig uti industriens särskilda grenar, i samma mån ökas naturligtvis det för alla näringsidkare gemensamma behofvet af förlags-kapilaler.
Härigenom kommer således den enskilda industrien att under sin utveckling och förkofran medtaga allt större och större belopp utaf de kontanta tillgångar, som för allmänna rörelsen äro åtkomliga.
Uppträder nu tillika Staten såsom läntagare och söker att i utbyte emot sina räntebärande förbindelser komma i besittning af en stor del utaf de befintliga kapital-behållningarne, måste den återstående delen deraf, under vanliga föihållanden, blifva otillräcklig för att tillfredsställa och uppfylla allmänna rörelsens stigande fordringar.
Genom den i sådant fall uppkommande samtidiga täflan att erhålla de disponibla kapitalerna, framkallas naturligtvis hos dessas egare anspråk på förhöjd ränte-afkastning, hvilka anspråk såväl
Slaten sorn den enskilde lån-^ sökanden i behofvets stund alltid måste underkasta sig.
Följaktligen föranleder deI)n;t täflan, isynnerhet under mindre gynsamma penninge-förhållanden, en naturlig'Ster.yjDg af den ränta, som för upplånta kapitaler mäste erläggas.
Då nu, enligt hvad ec*arenhetei» öfverallt bekräftat, en hög eller det vanliga beloppet öfverstigande räntefot, såvida icke räntans ökande härleder sig Från tillfälliga snart ölvergående orsaker, bar ett menligt eller förlamande inflytande på den industriel verksamheten, sä synes Slaten, derest icke lidsomständigheternas kraf sådant ovilkorligen fordrar, sorgfälligt böra undvika att genom sina låne-operationer draga till sig och sålunda förminska de för landets näringar nödvändiga kapital-lillgångarne, framför allt vid sådana tillfällen, då kapitalerna genom andra förhållanden blifvit minskade eller undanhållna allmänna rörelsen.
Utskottet finner derföre högst betänkligt att, i sammanhang med en beslutad, under åratal fortgående, upplåning, som skulle omfatta ett Riksbankens hela utelöpande sedelstock nära 72 Stats-Utskottets Utlåtande JS:o 82. motsvarande belopp, föreskrifva, alt denna upplåning skall uteslutande verkställas inom landet.
Härvid kan visserligen med skäl erinras, alt de upplånta medlen återigen komma att ullemnas i allmänna rörelsen, samt att genom de för dem utgifna stals-obligationer ett ytterligare, i många fall användbardt, liqvidationsmedel erbålles.
Att dessa omständigheter i väsendtlig mån motverka följderna af en till förestående utgifters bestridande anställd upplåning, är obestridligt.