Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Häröfver hördes såväl kammar-kollegium sorn öfriga Vederbörande, hvarvid upplystes, att den förra kronoparken Edsmären, hvilken af ålder helt oell hållet tillhört kronan, utgjort, i håde Skaraborgs och Elfsborgs län, 24,400 tunnland, till nära hälften i hvardera länet; att vid regleringen af denna park kronan afstålt åt häradsbocrna nära 20,000 tunnland, i anseende tili deras stora behof af hele, och endast behållit något öfver 4,000 tunnland för att derå uppdraga skog, i ändamål alt deraf i framtiden kunna med skogsförnödenheter bispringa den på skog alldeles utblottade orten, sålunda att, när dessa 4,000 tunnland hunnit komma sig så löre, att den nysådde skogen icke mera kunde skadas af kreaturen, skogen då skulle upplåtas till hele, i utbyte emot annan närliggande mark, att på lika sätt besås med skog, och så framgent, tilldess den vid regleringen befunna skoglösa parken åter blcfve skogbärande; samt alt den mark, som för kronans räkning aftogs, blifvit lill en del inhägnad oell med skog besådd, sedan häradsboerne en gång förklarat sig med den skedda delningen belåtne och tio år förflutit, utan att klagan deremot försports; vid hvilket förhållande och då, genom afbrytande af de å kronans behållna andel af ifrågavarande kronopark sålunda löre tagne arbeten, all derå använd kostnad och möda skulle blifva förgäfves samt de dermed åsyftade ändamål helt och hållet förfelas, förklarade Kongl. Majrt, vid ärendets föredragning den 12 Februari 1840, ifrågavarande af Rikets Ständer, jemte åtskilliga hemmans-cgare inom Hudene socken, gjorda underdåniga framställning om vidtagande af åtgärder för åstadkommande af en förändrad reglering af mulbetesrätien å - kronoparken Edsmären icke kunna i nåder bifallas.
Dä de i ofvanomformälda afseende väckta anspråken sålunda redan varit Kongl.
Majits nådiga pröfning underställde samt ärendet, efter föregången utredning, blifvit af Kongl. Majit i nåder afgjordt, hemställer utskottet alt nu ifrågavarande motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Stockholm den 25 April 1851. 120.
Stcits-Utskottets Utlåtande, N:o 120. 17 N:o 120.
Ank. till Exp. Utsk. den 25 April 1851 kl. \ 1 e. m.
Utlåtande i anledning af väckt motion om ulsyningsrält å Kronoparken Tysslingen inom Orebro län. (I. A.)
Under åberopande af de, under sistförflutna 20 åren, högt stegrade priserna å skogseifekter inom Orebro län, och deraf uppkommen svårighet för de mindre hemmanens ägare inom Örebro härad af samma län, att kunna förse sig med nödig vedbrand och stängselvirke, har Riksdagsfullmäktigen Jöns Erik Eriksson från nämnde län, uti ett, från Bonde-ståndet till Stats-Utskottets behandling remilteradt, memorial, hemställt att, för afhjelpande af dessa svårigheter, åtminstone till någon del, de skoglösa hemmanens innehafvare måtte fa hemta sina skogsförnödenheter fran någon allmänning eller kronopark utan annan afgift än s. k. utsyningslösen 5 af hvilken anledning och då de fleste af häraderne inom länet äga rätt till utsyning å allmänning, motionären anhållit att den inom förenämde län och Lekebergs härad belägna kronoparken Tysslingen måtte varda åt Örebro häradshoer upplåten.
Som den sökta utsyningsrätten, om den bifölles, möjligen skulle föranleda rubbning uti det, i öfverensstämmelse med nu gällande författningar, vidtagna nya skogshushållningssätt, och det dessutom för ett tillförlitligt bedömande af det uppgifna behofvet varit nödigt att vederbörande auktoriteter sig deröfver utlåtit, har Utskottet, i sakens nuvarande outredda skick, ansett sig böra hemställa, att ifrågavarande motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
JHti. till R.
St:s Prat. 1850 & 1851. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 1 Haft. 3 18 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 151.
Ank. till Exp. Utsk. d. 25 April 1851 kl. £7 e. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående upplåtelse af Kronan tillhörig jord lill hamnanläggning vid JVadstena Slott i Östergöthlands län. (/. A.)
Af högstberörde, från samtlige Riks-stånden till Stats-utskottets behandling remitterade proposition, (till sin helhet intagen under N:o 34 i bihanget till Riksståndens protokoller,) inb em tas, att, sedan
Direktionen i det bolag, som blifvit bildadt för att tillvägabringa en hamnbyggnad invid staden Wadstena, underdånigst begärt, att till utrymme härför få begagna, jemte grafvarne omkring Wadstena slott, äfven någon del af Kongl.
Majits och kronans derintill belägna mark, innefattande, enligt ett af numera aflidne Öfversten Guslaf Lagerheim år 1838 uppgjordt förslag, på södra sidan 100 alnars, samt på östra och vestra sidorne 70 alnars bredd eller tillsammans omkring 5A tunnland, och bestående af dels gräs vall, börande till fordna så kallade slotts-trädgården, nu lydande under Starby kungsladugård och dels den i vester och norr utmed slottsgrafven ledande väg, hade Kongl. Maj:ts och rikets Kammar-kollegium, jemte häröfver infordradt underdånigt utlåtande till Kongl. Majit öfverlemnat dess Refallningshafvandes i Östergöthlands län underdåniga yttrande samt arrendatorns af Starby kungsladugård, Krigs-kommissarian E. G. Lallerstedts och Magasins-förvaltaren G. Wallerstedts underdåniga förklaringar, äfvensom påminnelser, hvilka bamnbyggnads-direktionen derefter afgifvit; och inhemtades af dessa och öfriga dithörande handlingar, bland annat, att Krigs-kommissarien Lallerstedt, på uppgifne vilkor, hvaribland att han under hamnens byggnad icke blefve afstängd från nyttjandet af en lastageplats vid Wettern, som förmenades vara Starby tillhörig, förklarat sig villig att Stats-Ulskoltets Utlåtande, N:o 121.
19 under sin arrendetid afstå den mark af Starby kungsgård, som för hamnbyggnaden erfordrades: att hamnbyggnads-direktionen uti afgifne påminnelser anfört, att, enligt dåmera åstadkommen närmare utredning, för hamnbyggnaden icke behöfdes i vester om Wadstena slottsgraf större utrymme, än den utmed grafven löpande, slottet tillhöriga väg och den plan, som genom utfyllning i sjön Wettern emellan vestra hamn-armen och magasinsförvaltare-bostället kunde åstadkommas; i hvilket hänseende direktionen alltså härtill dåmera inskränkte sin ifrågavarande ansökning, med begäran för öfrigt att fa disponera vägen så väl på vestra som norra sidan, äfvensom den så kallade lastageplats vid sjön, hvilken arrendatorn af Starby kungsladugård förmenat vara denna tillhörig; samt att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, med bifogande af en utaf landtmätare upprättad karta öfver merberörda, för hamnbyggnaden erforderliga mark, underdånigst yttrat, att, med den inskränkning, hamnbyggnads-direktionen gifvit åt förut omförmälda anhållan, numera icke vore fråga om vidsträcktare afsöndring från Starby kungsladugård, än 3 tunnland 9-1- kappland ängsvall på Wadstena slotts södra och östra sidor: att den i Krigs-kommissarien Lallersledts förklaring omnämnda lastplats, bestående endast af ett i Wettern uppfördt stenkar, fastadt vid sjelfva slottsvägen, nödvändigt måste disponeras för hamnbyggnaden, om densamma skall kunna verkställas, och att för öfrigt för hamnanläggningen erfordrades begagnandet af dels de på norra sidan om slottet varande tvänne, för kronan hittills intet inbringande, små jordstycken, som sammanhängde med den vid Wetterns strand löpande väg, hvilken komme att genom inloppskanalen afskäras, och dels vägen på slottets vestra sida; hvaremot hamnbyggnads-bolaget skulle anlägga väg söder om slottet till lättnad för kommunikationen; vid hvilket förhållande och då Krigskommissarien Lallerstedt, uti afgifven underdånig förklaring samt genom en vid Kongl Maj:ts Befallningshafvandes utlåtande bifogad skriftlig försäkran af den 1 Mars 1843 förbundit sig och sina rättsinnehafvare att för sin arrendetid, utan ersättning, från Starby kungsladugård afstå den mark, som till hamnanläggningen vid Wadstena blifvit föreslagen; samt då den af Lallerstedt omförmälda lastningsplatsen hvarken vore belägen vid Starby tillhörande egor eller uti arrende-kontraktet om denna kungsladugård omnämnd, och efter hvad kronofogden i orten jemväl vitsordat, kommunikationen icke väsentligen försvårades genom afskärande af förrberörda väg utmed norra slottsgrafven, Kongl Maj:ts Befallningshafvande i underdånighet tillstyrkt, att utan vidare afseende å hvad förklaranderne andragit, Kongl.
Majit måtte, i betraktande af hamnanläggningens nytta för orten och det allmänna, medgifva, att den mark, utgörande något öfver 3 tunnland äng af jern - 20 Stats-Ustkottets Utlåtande, N-o 121. förelsevis ringa värde, som kunde komma att fran Starby kungsgård till hamnanläggningen upplåtas, tillika med det öfriga utan värde varande utrymme, som blifvit för nämnde ändamål hegardt, och hvilket, enligt kartan, jemväl innefattade 2:ne så kallade kronoholmar i sjön Wetlern af tillsammans 6i kapplands vidd, finge af hamnbyggnads-bolaget, för framliden, utan ersättning disponeras.
För egen del hade Kammar-kollegium, som, på grund af den skriftliga förbindelse, arrendatorn af Starby kungsladugård, på sätt ofvan är omförmäldt, den 1 Mars 1843 afgifvit, att utan ersättning aflemna den samma kungsladugård tillhöriga mark vid slottsgrafven, ansett de vilkor, han dervid nu velat tillägga, icke förtjena afseende, i underdånighet yttrat, att då af ofvanberörda, Wadstena slott tillhörande, 2:ne mindre holmar, någon inkomst till Slats-verkct icke ingått, samt då hamnanläggningen komme att för slottet och isynnerhet för kungsladugården medföra vida större fördel, än ifrågavarande obetydliga jordrymder, och vid förnyad utarrendering af den sednare sannolikt föranleda till högre arrende-afgift, hvarigenom staten borde kunna påräkna ersättning för marken, Kollegium hemställde, att Kongl. Maj:t måtte till Rikets Ständer göra nådig proposition om upplåtelse för hamnbyggnaden, utan ersättning af det utrymme, som dertill blifvit af kronans jord begärdt.
Efter öfvervägande af hvad sålunda förekommit och med afseende å hvad så väl Kammar-kollegium som Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Östergöthlands län anfört, har Kongl. Maj:t nu i nåder föreslagit, att Rikets Ständer måtte för sin del medgifva, att bolaget för hamnbyggnaden vid Wadstena må, utan afgift, få för hamnanläggningen disponera ej mindre den kronan tillhöriga, å förutnämnde karta upptagna jord af tillsammans 3 tunnland 15-2- kappland, än ock de å norra och vestra sidorna af Wadstena slottsgrafvar löpande vägar, emot förbindelse för bolaget att anlägga ny väg till Wadstena stad söder om slottet, samt med vilkor, att å den mark, som sålunda kan blifva upplåten, icke någon byggnad utan Kongl. Maj:ts särskilda nådiga tillstånd må uppföras; och har Kongl Maj:t i sammanhang härmed gifvit Rikets Ständer tillkänna, att, beträffande frågan om tillåtelse för Wadstena hamnbyggnads-bolag att, i händelse af bifall härtill, tillträda den del af ofvanomförmälda mark, som tillhör Starby kungsladugård, utan hinder deraf, att denna kronoegendom för närvarande linnes utarrenderad, Kongl. Maj:t, enär arrendatorn, Krigs-kommissarien Lallerstedt, genom särskild försäkran förbundit sig alt för sin arrendetid utan ersättning afstå den för hamnbyggnaden afsedda, kungsladugården tillhöriga mark, samt pröfningen af de vilkor, han nu velat vid uppfyllandet deraf fästa, icke på Kongl.
Maj:t ankomne, funnit berör - Stals-Utskottets Utlåtande, N:o 122.
21 da fråga icke föranleda till annan åtgärd, än att Kongl. Majit nådigst förklarat, att det ankommer på bolaget, att i berörde hänseende begagna den rätt, ofvannämnde försäkran kan för detsamma medföra.
Då den kronans mark, sorn nu är i fråga att till förenämnde hamnbyggnadsföretag upplåtas, enligt hvad de den nådiga propositionen tillhörande handlingar utvisa, är af jemförelsevis obetydligt värde, i förhållande till den nytta för orten och det allmänna, som berörde anläggning, för hvars fullbordande staten lemnat ett betydligt låne-understöd, kommer att medföra, tillstyrker Utskottet Rikets Ständers bifall till Kongl. Maj: ts högstberörde nådiga proposition.
Utsk. d. 25 April 1851 kl. {- 7 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om befrielse för de vid Kronoparken Mösseberg belägna hemman från skatt för dem, anslagna andelar af nämnde kronopark. (/. A.)
Uti en inom Bonde-ståndet väckt, till Stats-utskottet remmitterad motion har Riksdags-fullmäktigen Sven Andersson från Skaraborgs län anfört att, ehuru vid verkställigheten af Rikets Ständers beslut angående kronoskogarnes upplåtande till enskild disposition, antingen genom försäljning till den högstbjudande, eller genom fördelning på angränsande hemman, lika grunder bordt följas vid lika förhållanden, hade dock sådant icke blifvit iakttaget vid upplåtande af de inom nämnde län be - 22 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 122. lägna kronoparkernc Billingen och Mösseberg.
Den förra bestående af god mark, tjenlig dels till mulbete, dels till skogsväxt och försedd med betydlig skog, hade nemligen, utan någon skattelösen eller åsatt ränta blifvit till enskildt begagnande upplåten.
Kronoparken Mösseberg åter, å hvilken marken vore sämre och till större delen beväxt med ljung samt alldeles skoglös, bade endast emot erläggande af skattelösen ofch dessutom viss årlig ränta för hvarje tunneland, blifvit anslagen åt angränsande hemman, ehuru dessa hemman från början varit skattlagda för mulbetesrätt å denna kronopark.
Vid graderingen af marken å Mösseberg bade 3 tunnland af den odugligaste jorden blifvit ansedda lika med ett tunnland af den bättre; men vid skattläggningen bade Kongl.
Kammar-kollegium nedsatt all ränta, utan afseende å jordens olika beskaffenhet, till kappe spanmål, hvarigenom den ojemnhet uppstått att de hemman, som erhållit oduglig mark, blifvit i jemförelse med dem, som bekommit den bättre jorden, ytterligare lidande genom den åsätta högre räntan.
Detta missförhållande, jemte oförmågan att utgöra denna ökade skalt, hade föranledt hemmansegarne inom Klefva socken af Wilske härad att afsäga sig sin andel af meranämnde kronopark, hvarefter denna andel blifvit anslagen till skogsplantering, hvarigenom åtskilige af ifrågavarande hemman kommo, att, jemte förlusten af sin enda betesmark, få vidkännas olägenheten af en, i denna skoglösa ort, särdeles besvärlig hägnadsskyldighct emot nämnde plantering.
Då hemman, som icke förut ega någon rättighet till mulbete å kronoparken Billingen, numera erhållit en sådan rättighet utan all afgift, vore det så mycket mera orättvist och obilligt, att de omkring Mösseberg belägna hemman, som redan tillförene blifvit skattlagda för mulbetesrätt derå, nu skulle utgöra en ytterligare skatt för denna förmån.
Motionären har derföre hemställt, att samtlige hemman omkring kronoparken Mösseberg måtte blifva befriade från den dem ålagda skatt för sine andelar å bemälde kronopark, på sätt sorn tillgått vid fördelningen af andra kronoparker af lika beskaffenhet inom Skaraborgs län.
I detta ämne hafva, vid 1840 och 1844 årens riksdagar, motioner i enahanda syftning blifvit väckta, men ansetts icke böra till någon Rikets Ständers åt gärd föranleda.
Vid behandlingen af den vid 1840 års riksdag af samme motionär, som nu väckt frågan, ingifne motion, upplystes, enligt hvad dåvarande Slats-utskotts utlåtande N:o 35 innehåller, att den öfverklagade beskattningen grundade sig på 1823 års Ständer, genom bifall till Kongl. Maj:ts derom aflåtna nådiga proposition, fattade beslut; énligt hvilket för de hemman, vid hvilkas skattläggning betesrättigheter å kronoparker vore bestämdt beräknade nödigt och efter dessa betes - Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 122.
23 rättigheter lämpad t anslag af parkerne borde under äganderätt afsättas och lämplig ränta i spanmal åläggas, derest icke denna äganderätt förut i skattläggningen ingått.
I enlighet med dessa grunder hade ock Kammar-kollegium, genom utslag den 27 April 1831, fastställt den för mulbete å kronoparken Mösseberg hemmanen åsätta spanmålsränta; hvilket af hemmansägarne i underdånighet öfverklagade utslag Kongl. Maj:t under den 9 Juni 1832 i nåder gillat och fastställt.
Då förevarande fråga således redan varit Kongl. Maj:ts nådiga pröfning underställd och enligt gällande föreskrifter blifvit afgjord, hemställer Utskottet att ifrågavarande motion icke heller nu må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Stockholm den 25 April 1841.
STOCKHOLM, tryckt hos isaac marcus, 1851. Siats-Utskottets Memorial, N:o 123. 1 N:o 123.
Ank. till Exp. Etsk. d. 28 April 1851, kl. 6 e. ni.
Memorial, i anledning af åtcrremiss ä Utlåtandet, N:o 62.
(Rgs Afä.) Enligt Stats-Utskottet tillhandakömmet protokollsuldrag af den 12 nästlidne Mars, har Borgare-Ståndet återremitterat Utskottets utlåtande, i anledning af väckt motion om inagistratspersoners ersättning för eller befrielse från deltagande i ränteri-inventeringar; men som detta utlåtande blifvit af de 3:ne öfriga Riks stånden godkändt, så kan, emot Riksdags-ordningens 75 §., den af BorgareStåndet beslutade återremiss icke till någon vidare åtgärd föranleda.
Bi/i. lill R.
St:s Prof. 1850 & 1851. 4 Sami., 1 Afd., 2 Band., 2 Haft. 1 2 Stats-Ulskolieis Memoria ler, N:i'is 124, 125.
Ank. lill Exp. Utsk. den 28 April 1851, kl. 6 e. m.
Memorial, i anledning af återremiss å Utlåtandet, JY:o 65.
(Rgs A/d.) Borgare-Ståndet har, med anledning af de inom samma Stånd framställde anmärkningar, till Stats-Utskottet återremitterat ofvannämnde Utlåtande, angående ett föreslaget lån å 150,000 R:dr för anläggningen af en jernväg mellan Götheborg och Mölndal; men då de öfriga Riksstånden, enligt Utskottet tillhandakomna protokollsutdrag, bifallit detta utlåtande, så måste frågan om samma låns beviljande, jemlikt Riksdags-ordningens 75 §., anses vara af Rikets nu församlade Ständer afgjord; vid hvilket förhållande Borgare-Ståndets återremiss icke kan till någon vidare åtgärd föranleda.
Etsk. den 28 April 1851, kl. 6 e. m.
Memorial, i anledning af återremiss å Utlåtandet, N:o 70.
(Rgs
Af di) Stals-Utskottets under N:o 70 afgifna utlåtande, angående begärd afskrifning af det för uppbyggandet af Stiftskyrkan i Hernösand' beviljade lån, har, enligt Stats-Utskottets Utlåtande, N.-o 126. 3 utdrag af Preste-ståndets protokoll för dea 15 nästlidne Mars, blifvit af bcnuilde Riks-stånd till Utskottet återreniitteradt; men som ifrågavarande utlåtande, efter hvad Utskottet utaf härom från de öfrige
Riks-ständen mottagne protokolls-utdrag inhemtat, är af sistnämnde Stånd bifallet, och della ärende följaktligen, jemlikt Riksdags-ordningens 75 §, måste anses afgjordt, så kan omförmälda återremiss icke till någon vidare åtgärd föranleda.
Ank. till Exp. Utsk. den 29 April 1851, kl. 3 e. m.
Maj:ts nådiga skrif velse, angående beredande af tillfälle för ett antal industriidkare och arbetare att besöka industri-expositionen i London, dels ock af väckt motion i samma ämne.
(U. A) Enligt hvad Kongl. Maj:t, uti Dess högstberörde till Stats-utskottet den 11 i denna månad aflåtna nådiga skrifvelse, behagat tillkännagifva, har ett större antal industri-idkare och arbetare från ålskillige trakter af riket uti serskilda till Kongl. Maj:t ingifna skrifter i underdånighet anhållit, att, då kännedomen om hvad inom de industriela yrkena blifvit bragt till högsta fullkomlighet, mäste på ett kraftigt sätt bidraga till lyftning af den inhemska industrien, och Sveriges näringsflit följaktligen skulle skörda vigtiga och betydelsefulla frukter genom vunnen närmare bekantskap med den exposition af industriens från hela den civiliserade verlden sammanbragta alster, hvilken i Englands hufvudstad för närvarande förberedes, Kongl. Maj:t måtte täckas, med afseende härå, låta för de kunnigaste och skick - 4 Stals-Utskotlels Utlåtande, N:o 126. ligaste bland Sveriges industri-idkare, handtverkare och arbetare bereda tillfälle att besöka nämnde verlds-exposition,! sä mycket heldre som bemälde samhällsklasser eljest, till följd af deras i allmänhet ganska knappa vilkor, blefve derifrån utestängda och således ginge miste om en undervisning, som aldrig lillförenc varit och sannolikt icke på länge, om ens någonsin, klefve för dem tillgänglig.
Af den sålunda utaf landets industri-idkare mera allmänt yttrade önskan, att de ibland dem, som kunde hemta största nytta af den ifrågaställa resan, måtte dertill kunna påräkna understöd af allmänna medel, ansåg Kongl. Maj:t, att med någorlunda tillförlitlighet det torde kunna slutas, att, om utväg bereddes åt ett visst antal af de mera utmärkte bland industri-idkarne och deras arbetare, att instundande sommar få företaga cn dylik resa och vistas någon, om än kortare, tid i London, åtskilliga fördelar för den inhemska konstfliten häraf klefve att påräkna, enär derigenom tillfälle yppades för samtlige desse personer att inhemta, på hvilken ståndpunkt industrien i de fleste civiliserade länder sig för närvarande befinner, och, genom åskådandet af de yppersta alster deraf, hos mången en väckelse torde gifvas åt anlag, som eljest måhända komme att sakna utveckling.
Da emellertid för vinnande af berörde ändamål statens mellankomst synes oundgängligen erforderlig, har, enligt nådigt förklarande, Kongl. Maj:t, i den öfvertygelse, att de utgifter, staten i sådant afseende finge vidkännas, klefve nyttigt använda, varit betänkt att, derest medel härtill af Rikets Ständer anvisades, bereda lägenhet för ett antal af omkring 70 slöjdidkare, handtverkare och arbetare från olika orter af riket, att fö med ett postverkets ångfartyg göra resan till och ifrån London samt derstädes vistas 14 dagar under handledning af en eller flera i sådant hänseende tjenlige, språkkunnige män, sorn kunde erhålla uppdrag att på resan medfölja, och komme, efter uppgjord beräkning, kostnaden för fartygets' utrustning och förseende med bränmaterialicr, jemte aflöning för befäl, machinister och manskap ur flottan, äfvensom nödigt bidrag för passagerarnes underhåll under rei se-dagarne och tvänne veckors vistande i London, att uppgå till omkring 12,000 R:dr b:ko, hvilket belopp Kongl. Majit äskat att Rikets Ständer ville ställa till Kongl.
Maj:ts disposition, för att, på säll Kongl.
Majit pröfvar lämpligt, till berörde ändamål användas.
Ehuru Utskottet, vid pröfningcn af en inom llögloflige Ridderskapet och Adelil af Herr Rosenblad, Z?., väckt motion, deruti föreslagits, att Rikets Ständer mätte till Kongl. Majits disposition ställa 15,000 Ridr banko, alt användas till understöd för techniska vetenskapsmän, skicklige industri-idkare och handtverkare, .hvilka besöka den stora slöjdexpositionen i London, funnit sig icke höra å samma - Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 12G. ma motion tillstyrka Rikets Ständers bifall, emedan Utskottet dels hade sig bekant, att Kongl. Maj:t redan af tillgängliga medel anvisat understöd åt några teckniska vetenskapsmän, för att kunna besöka nämnde slöjdexposition,* dels trott det vara mindre lämpligt alt på en enskild motionärs framställning i ett ämne sådant som detta förorda ett så betydligt anslag, som det af honom ifrågasatta, har likväl Utskottet, som i denna fråga sedermera fått emottaga Kongl. Majrts meranämnde nådiga skrifvelse, ansett förändrade förhållanden derigenom hafva inträdt; och då af det, oftaberörde skrifvelse bilagde, statsråds-protokoll inhemtas, att från fabriks- och handtverks-föreningar, bildnings-cirklar och arbetare-föreningar samt ett betydligt antal slöjdidkare i bufvudstaden och åtskilliga af rikets öfriga städer fyrfaldiga skrifter till Kongl. Maj:t inkommit, alla innefattande underdånig anhållan om beredande af tillfälle för de kunnigaste och skickligaste bland Sveriges industri-idkare, handtverkare och arbetare, att besöka slöjdexpositionen i London, kan Utskottet icke lemna utan afseende den sålunda allmänt tillkännagifna åsigt om nyttan och gagnet för den inhemska industrien deraf, att förenämnde personer lemnades tillfälle att taga kännedom om de vid merbesagde exposition utställda slöjdalster; och som i allmänhet ifrågakomne närings-idkares knappa vilkor icke tillåta dem att sjelfva bestrida de med en resa till nämnde stad och vistande derstädes någon tid förknippade kostnader, får Utskottet tillstyrka, alt Rikets Ständer ville anvisa ett belopp af 12,000
R:dr, att från Riksgälds-kontoret utgå och ställas till Kongl. Maj:ts disposition, för att, på sätt Kongl. Maj:t kan i nåder pröfva lämpligast, till berörde ändamål användas.
St:s Prot. 1850 & 1851. 4 Sami., 1 A/d., 2 Band,, 2 Haft. 6 Siats-Utskottets Memorial, N:o 127.
Ank. till Exp. Utsk. den 29 April 1851, kl. 7 e. m.