Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit behagat, genom nådig remiss af den 12 nästlidne Juni, lill Rikets Ständers Stats-utskott öfverlemna handlingarne i detta mål, för det afseende, hvartill Rikets Ständer må finna berörde omständigheter böra föranleda; och då af dessa handlingar jemväl styrkes alt bostället innehar, utom åkerjorden, blott 41 tunnland 4,i kappland ängsmark, motsvarande efter uppskattning 13 tunnland 24,782 kappland samt 172 tunnland 6, s kappland afrösningsjord, uppskattad till 82 tunnland 25,248 kappland, hafva, i betraktande af de ömmande omständigheter, som i förevarande fall sig förete, Rikets Ständer funnit skäligt, för sin del, medgifva alt, på sätt Kammar-kollegium underdånigst hemställt, arrendatorn af indragna korporalsbostället vid f. d.
Adelsfane-regementet, ett mantal Astorp N:ris 3 och 4 i Ekeby socken och Olands härad af Upsala län.
Eriksson må ega att inom viss lämplig tid, som E. K.
M:t lärer täckas i nåder bestämma, afsäga sig arrenderätten till berörde boställe och detsamma afträda vid midfastan år 1853, utan skyldighet för honom eller hans löftesmän att ansvara för den minskning i arrende, som vid förnyad utarrendering af bostället kan uppkomma.
Stockholm den 13 Augusti 1851. 352 Expeditions-Utskoltets Furslag till undt.
Skrifvelse, N-.o 160.
Preste-Ståndet den 12 •— — Borgare-Ståndet den 13 — — Bonde-Ståndet den 13 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående försäljning och utbyte af Christianstads f. d. fästning tillhörande mark.
N:o 277.) S. A, K. Sedan E. K. M:t under den 8 Februari 1847 i nåder förklarat, att
Christianstad skulle upphöra att räknas bland rikets fästningar, och stadens invånare sedermera i underdånighet anhållit, att de utanför den afbrända veslliga delen af staden befintliga fästningsverk, såsom hinderliga för en ändamålsenlig verkställighet af E. K.
M:ts nådiga beslut om ny tomtreglering i Christianstad, finge utkastas och till staden öfverlåtas, hvarefter E. K.
M:t genom nådigt bref af den 7 November 1848 förordnat, att de ifrågaställa fästningsverken skulle raseras och derigenom uppkommande tomtplatser åt staden tillsvidare upplåtas emot erläggande till kronan af årliga tomtören, samt under den 19 Februari 1850, vid slutlig pröfning af frågan om lämpligaste sättet för verkställande af Christianstads fästnings rasering, i nåder beslutat, att så väl ofvannämnda verk, som den fästningen tillhörande hufvudyall skola genom statens försorg och på dess bekostnad raseras, efter en viss af E. K.
M:t tillika fastställd plan, men att deremot fästningens södra esplanad samt dess norra och södra utanverk med deri befintlig sten, äfvensom den Allo tillhörande mark i vester och öster om fästningen, böra i laga ordning uppmätas, graderas och värderas, för att derefter kunna användas såsom vederlag Ex p edit iöns-11 Isko Itc ts Förslag till und.
Skrifvelse, N:0 160.
353 vederlag för annan, kronan icke tillhörig mark, som ansetts behöflig till beredande af större utrymme för garnisonens i Christianstad årliga öfningar; så har, vid sådant förhållande och då, utom de redan åt
Christianstads invånare emot årliga tomtörens erläggande tills vidare upplåtna delar af fordna fästningsverken, genom de öfriga vallarnes och fästningsverkens rasering, ett betydligt utrymme för stadens bebyggande samt nya gators och planteringars anläggande än ytterligare uppkoinme och försäljningen af dertill tjenliga platser och sten påräknats lemna tillgång tiil raserings-kostnadens betäckande, E. li.
M:t medelst aflåten nådig proposition, jemte tillkännagifvande häraf, täckts föreslå Rikets Ständer att medgifva, det de tomter och platser, som genom Christianstads fästningsverks rasering dels redan uppkommit och dels under raseringsarbelenas fortsättande hä danefter uppkomma samt för kronans behof icke erfordras, må, sedan de erhållit den indelning och utstakning, hvartill den af E. K.
M:t nådigst fastställda stadsplan föranleder, samt blifvit uppskattade och värderade, äfven med afseende å den grundmur och sten, som i dem förefiunas, åt staden Christianstad under eganderätt, emot en för hvarje tomt eller plats, i förhållande till dess sålunda åsätta uppskattningsvärde, bestämd lösen öfverlemnas; hvarjemte E. K. M:t, enär för det i Christianstad förlagda Wendes Artilleri-regementes vapenöfningar funnits nödigt att på den staden och byarne deromkring tillhörande vestra fäladsmarken erhålla ett exercisfält och en skottlinea af tillräcklig storlek, likaledes i nåder föreslagit Rikets Ständer att medgifva, att, för så vidt, efter pröfning af införväntadt underdånigt förslag till arealens bestämmande, den mark, som i er sättning för garnisonens gamla skottlinea och exercisfält dels redan är och dels ytterligare kan varda kronan af vestra fäladsmarken tilldömd, skulle befinnas för ändamålet otillräcklig, det bristande utrymmet må kronan tillvinnas på det sätt, att till fäladsmarkens egare under eganderätt öfverlåtes så stor del af kronans ofvanberörda söder och norr om fästningen belägna mark, som efter behörig uppmätning och gradering kan finnas den till utbyte deremot utsedda jordrymd af fäladsmarken i värde motsvara.
Som Rikets Ständer funnit den af E. K.
M:t i nåder föreslagna disposition af den, till följd af ifrågavarande fästnings raserande, för Kongl. Maj:t och kronan obehöfliga mark leda till ömsesidig fördel så för kronan, som förstaden Christianstad, och då de derför inflytande medel lämpligen kunna, på sätt i Kongl, brefvet den 19 Februari 1850 jemväl omförmäles, användas till betäckande af de för raseringens verkställande erforderliga kostnader, hafva Rikets Ständer, unBih. till R.
Prut. 1850 & 1851, 10 Sami. 1 Afl. 45 354 Expeditions-UtskoHets Förslag till und.
Skrifvelse, N:o 161. der förutsättning af medlens behöriga redovisning, lemnat bifall till E. K.
M:ts högstberörda nådiga proposition.
Hvilket Rikets Ständer få, till svar derå, härigenom hos E. K.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adelu den 12 Aug. 1851.
Preste-Ståndet den 12 — — Borgare-Ståndet den 13 — — Bonde-Ståndet den 13 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående afskrifning af en uppbördsbrist hos numera aflidne kronofogden J. M. Huss. (Stats-Utsk:s Utl:de N:o 290.) S. A. K. Hos Rikets Ständer bar fråga förekommit derom att, sedan numera aflidne kronofogden J. M.
Huss i lifstiden blifvit dömd att för bristande uppbörd ersätta 2,356 R:dr 30 sk., denna uppbördsbrist måtte uti räkenskaperne afskrifvas samt hans sterbhusdelegare alltså från ersättningens utgörande befrias; och är i sådant afseende upplyst, att, efter det landskontoret i Westernorrlands län upprättat specifika restlängder å de i länets socknar utestående fordringar af så kallade undsättnings-kreditivmcdel efter 1831, 1833 och 1837 årens missväxter, med ledning af hvilka längder vederbörande kronofogde blifvit anbefalld att å sockenstämma verkställa undersökning eller restransakning, samt derefter inkomma med redovis - Expcdilions-Utskottets Förslag till und.
355 ning för nämnda medel, hade, med anledning af sådan utaf kronofogden Huss afgifven redogörelse' för norra Ångermanlands fögderi, landskamererare!] i länet, å tjenstens vägnar, anmärkt och yrkat att, då uti nämnda räkenskaper all redovisning saknades för 179 R:dr 16 sk. af 1832 års statslån till Arnäs socken, Huss, hvilken haft sig ålagdt att medlen uppbära och redovisa, borde för nämnda belopp ansvara, och att enär, hvad anginge Nordingrå socken, numera aflidne länsmannen L.
Norberg, enligt skedd undersökning, uppburit 2,083 R:dr 30 sk., som icke kommit landtränteriet till godo, Huss, under hvars ansvar denna uppbörd skett, måtte samma belopp ersätta, hvarförutan i den med Huss, den 31 December 1845 upprättade balansräkning blifvit honom påförd redovisningsskyldighet för 93 R:dr 32 sk. af det Ullångers socken beviljade understöd; att Huss i afgifna förklaringar bestridt all ansvarighet ej mindre för de 179 R:dr 16 sk., som för Arnäs socken voro oredovisade, och hvilka icke Huss, utan expeditions-fogden E. A.
IVahlström skulle hafva uppburit, samt för de 2,083 R:dr 30 sk., hvilka ännu voro för Nordingrå socken oguldne och, enligt hvad Huss förmenat, borde, såsom icke till honom influtne, erläggas af vederbörande socknemän, som derför borgat, än ock för de Huss för Ullångers socken påförde 93 R:dr 32 sk., dem han, skall genast efter deras emottagande öfversändt till landtränteriet; att E. K.
M:ts befallningshafvande i förenämnda län genom utslag den 7 Maj 1846, på anförda skäl och ehuru härvid förekommit, att E. K.
M:ts befallningshafvande ej allenast ålagt de församlingar, som al lånen till följd af 1831 års missväxt ville sig begagna, att derom göra behöriga anmälanden, hvarefter medlen finge lyftas, utan att kronofogdarne hade att sig dermed befatta, utan ock genom allmänua kungörelser uppmanat de restskyldige att inbetala sina återstående skulder, antingen till landtränteriet eller till kronofogden,^ ådömt Huss att ifrågavarande uppbördsbrist, tillsammans 2,356 R:dr 30 sk., jemte ränta, godtgöra, — honom dock öppet lemnadt, att af ofvanbemälde Norbergs efterlemnade tillgångar söka ersättning för hvad af Nordingrå sockens undsättningsskuld blifvit ådömdt samt att tillgodonjuta den utdelning i dennes konkursmassa, som Nordingrå socknemän kunde redan hafva tillkommit eller framdeles tillfalla; att detta beslut, med undantag af hvad angår räntefrågan, i öfrige delar blifvit genom E. K.
M:ts och rikets Kammar-rätts af E. K.
M:t den 31 Juli 1850 gillade utslag fastställdt; att efter kronofogden Huss, som den 9 Maj 1846 med döden afgått, efterlemnande enka och åtta barn,. utgjorde boets behållna tillgång enligt bouppteckning 2,996 R:dr 5 sk. 10 r:st.; samt slutligen att Nordingrå socknemän väl fått sig i kronolänsmannen Norbergs konkursmassa tilldömd be - 356 Expeditions-Utskotlets Förslag till undt.
Skrifvelse, N:o 161. talningsrätt för 3,028 R:dr, men, då hvad som deraf utur konkursmassan utdelats skall blifvit å den primitiva skulden, afräknadt och ytterligare tillgång i berörde konkursmassa saknades, komme sterbhusdelegarne efter kronofogden Huss att vidkännas hela det dem ådömda belopp.
Vid öfvervägande häraf och ehuruväl kronofogden Huss haft åliggande att tillse undsättningsmedlens behöriga leverering och redovisning samt dessa medel blifvit af undsättningstagarne inbetalda; så enär dock härvid förekommer, dels att af det ifrågavarande beloppet blifvit utaf kronofogden Huss sjelf uppburna endast 93 11:dr 32 sk., hvilken summa likväl skall blifvit till landtränteriet levererad, dels att bestämmelserna angående dessa undsättningslåns indrifvande möjligen kunnat lemna rum för tvekan om rätta tillämpningen deraf, så att kronofogden kunnat vara i ovisshet om, huruvida levereringen till landtränteriet borde af honom sjelf ombesörjas eller icke, hafva Rikets Ständer, med afseende jemväl å sterbhusets torftiga belägenhet, pröfvat skäligt tillåta, att den genom E. K.
M:ts nådiga utslag af den 31 Juli 1850 kronofogden Huss ådömda ersättnings-skyldighet af Två tusen trehundrafemtiosex (2,556) R:dr 30 sk. må hans sterbhusdelegare eftergifvas och dessa medel uti kronans räkenskaper afskrifvas.
Hvilket Rikets Ständers få hos E. K.
Expeditions- Utsko Hets Förslag till und.
Skrifvelse, N:o 162. 357 N:o 162. , - \
Uppläst oell godkändt hos Ridd. och Adeln den 12 Aug. 1851.
Presle-Ståndet den 12 — — Borgare-Ståndet den 13 — — Bonde-Ståndet den 13 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse^ angående Provinsen Jemtlands rotering.
(Stats- och Ekon.-Utsk:ns Bet. N:o 22.) S. A. K. Sedan, till följd af Kongl. Maj:ts nådiga bref den 21 Juni 1825 en provisionel rotejemkning inom Jemtlands län blifvit verkställd och sålunda utfallit, att Jemtlands Fältjägare-regementes nummerstyrka blifvit från 1,000 till 800 man förminskad, samt de derigenom uppkomna vakanta rotar, jemte förut oroterade hemman, anslagna till de qvarblifna stamrotarnes understöd, med bidrag af 8 R:dr för hvarje tunnlands skatt, och det upprättade interims-roteringsverket, med den dervid föreslagna afgift, blifvit, under vilkor af regementets skyldighet till aktiv tjenstgöring, af E. K. M:t den 21 November 1827 i nåder faststäldt, alt gälla från och med 1828 intilldess, efter afviltringens afslutande i orten, en fullständigare och på mera bestämda grunder byggd rotering i provinsen kunde försiggå; så och efter det, vid nästderpåföljde 3:ne riksdagar, frågan om en så beskaffad rotering, dels uppå E. K.
M:ts nådiga framställningar, dels med föranledande deraf, att hvad sålunda provisoriskt blifvit i nåder beslutadt, icke syntes medföra erforderlig lindring i roterings-besväret, utgjort föremål för Rikets Ständers pröfning och yttrande, samt vederbörande embetsmyndigheter blifvit hörda och sig underdånigst utlåtit, bar E. K. M:t, under den 22 Maj 1846, funnit godt i nåder stadga och förordna: 358 Expedilions-Utskoftets Förslag till und.
Skrifvelse, N:o 1G2.
1:o att en ny allmän indelning af den ordinarie rotering underkastade jorden inom provinsen Jemtland skulle verkställas samt den, i afbidan på afvittringens alslutande, uppskjutna extra roleringen af privilegierad jord i sammanhang dermed företagas; 2:o att all inom provinsen befintlig jord skulle beläggas med rotering, antingen ordinarie eller extra, endast med de undantag, som vid den rikets flesta öfriga län öfvergångna rotering af förut icke roterad jord i allmänhet varit medgifna; hvadan all annan än den sålunda undantagna eller extra rotering under kastade jord och således äfven nuvarande rusthålls- oell augmentshemman, inqvarteringshemman samt sådana ännu icke i skatt ingångna hemman och lägenheter, hvilka funnes vara skyldiga att vid frihetstidens slut utgöra rotering, skul le indelas till ordinarie rotar; 3:o att den jord, som, sålunda komme att med ordinarie rotering beläggas, skulle indelas till 200 rusthållsnummer och för öfrigt till rotehåll; 4:o att beträffande de grunder, enligt hvilka rustnings- och roteringsskyldigheten i Jemtland borde utgöras, så emedan, i förhållande till egovidd och öfriga förmåner jemte beräknad afkastning, som, efter hvad utredt vore, i medeltal funnes till en soldat-rote i rikets öfriga provinser, de egor och förmåner, som, enligt skattläggningsmethoden för Jemtland, motsvarade 1§ mantal eller 10 tunnland skatt derstädes, i allmänhet kunde, med afseende jemväl å det ringare beloppet så väl af utskylderna som af roteringskoslnaden, anses fullt tillräckliga för att i Jemtland bilda en soldat-rote, men härvid ock boede komma i betraktande att, enligt indelningsverket i nämnde provins, för rustningens och roteringens utgörande vore anslagna, dels af dervarande hemmans grundräntor omkring 7,900 11:dr, dels och hemmansräntor inom Medelpad till ett belopp af ungefär 1,900
R:dr, äfvensom af räntan å den så kallade reserv-medels-kassan kunde påräknas ett årligt bidrag af minst 1,200 R:dr, eller sammanräknadt ungefärligen 11,000 R:dr, så att enär det rotering underkastade skaltetalet inom provinsen kunde, efter afdrag af posthemmannen, antagas uppgå till 4,980 tunnland med beräknande af hvad, vid fördelning af nyssberörde 11,000 R:dr, på hvarje tunnland skatt i årligt understöd belöpte samt i förhållande till den för en soldat-rote i Jemtland vanliga kostnad, tunnland skatt eller f- mantal i allmänhet kunde utgöra en rote, det skulle såsom grund för ifrågavarande nya indelning till rust- och soldathåll iakttagas att, jemte det omförmälda räntor och bidrag borde till understöd vid rustningens och roteringens utgörande utgå, för så vidt som de icke komme att erfordras till ersättning åt nuvarande inqvarte - Expeditions-Ulskotlets Förslag till und.
Skrifvelse, N:o 162.
359 ringstagare, för öfrigt skulle till en soldat-rote beräknas den egovidd och andra förmåner, som efter skaltiäggningsmethoden lör Jemtland motsvarade f gärdemantal eller 5 j tunnland skatt, men alt, efter undersökning rörande hvarje hemmans godhet, dervid alla slags odlingslägenheter samt skog, fiske och andra herrligheter och inrättningar af alla slag, hvilka i hemmannens skattläggning voro inbegripna eller, efter ortens skattläggningsmetbod, borde vid ordentlig skattläggning afses, skulle i beräkning ingå, sagde rotemantal finge ökas eller minskas i förhållande till hemmannens sämre eller bättre beskaffenhet; och som den med rustningen förenade kostnad kunde anses uppgå till dubbelt det belopp, som blifvit beräknadt för en soldat-rote, så borde ett rusthåll bestå af lika egor och förmåner, som efter ofvan anförda grunder motsvarade t vänne soldat-rotar; 5:o a) att, vid indelningens verkställande, rotarne skulle så sammansättas, att redan i skatt ingångna hemman och lägenheter komme att bilda serskilda från de ännu icke i skatt ingångna hemmanen och lägenheterna afskilda rotar, så vidt sådant kunde ske ulan att hindra sammansättningen till hela rotar äfven af dessa sistnämnda, då de komme att utgöra effektiv rotering, enär alltid i främsta rummet borde tillses att framdeles, när indelningen i sin helhet komme till verkställighet, så många fullständiga rotar som möjligt erhölles; b~) att likaledes, så vidt med iakttagande af nvssberörda vilkor ske kunde, ännu icke i skatt ingångna roteringsskyldiga hemman och lägenheter blefve serskildt i rotar indelade; c) att om, vid verkställande af hvad i nästförestående 2:ne moment förordnats, uppkomme rotedelar, hvilka icke kunde hringas till fullständiga rotar förr, än i den mån frihetstiden för ännu icke i skatt ingångna hemman och lägenheter löpte till ända, sådana rotedelar borde, så vidt sig göra läte, förenas att interimsvis utgöra en rote, men att, der hinder deremot mötte, vakansafgift, svarande emot åliggande andel i roteringskostnaden, borde i stället påföras och sålunda användas, dels att innehafvare af annan dylik rotedel, som kunde åtaga sig att under tiden in natura utgöra rotering både för egen rotedel och för hvad som bruste i fullt rotemantal, deraf undfinge ersättning, svarande emot bristen, dels ock att, då innehafvare af rotedel, som utgjordes af ännu icke i skatt ingången jord,
ville roteringsskyidigheten genast fullgöra, och fullständig rote såmedelst kunde bildas, ersättning för den på sådan rotedel belöpande andel af roteringskostnaden af nämnda vakansafgift erhölles; d) alt alla öfverblifvande rotedelar, hvilka icke kunde sammansättas till hela rotar, borde till erläggande af vakansafgift uppföras; 360 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N.-o 162. e) att, i sammanhang med hemmanens indelande i rotar, den blifvande indelnings-kommissionen jemväl borde, efter vederbörande hemmansegares hörande, föreslå de rotar, som lämpligast kunde till rusthåll sammanläggas, för att gemensamt hålla karl och häst, hvarvid utbyte af nuvarande rusthåll emot andra hemman kunde få ega rum; /') att hvarje soldat eller ryttare borde af roten eller rusthållet förses helst med torp eller, om det ej kunde ske, med deremot svarande tillökning i andra löneförmåner; och skulle, i förra fallet, när roten bestode af flera hemmansdelar, den, som ej tillsläppte egor lill torpet, i stället erlägga planpenningar; g-) att föreskrifterna rörande ordinarie roleringen äfven skulle gälla vid indelningen till extra rotering, sa vidt de härå kunde ega tillämpning, och med iakttagande att något serskildt bidrag icke för extra rotar vore att påräkna, hvadan alltså en extra rote i medeltal komme att utgöras af de egor, förmåner och herrligheter, som motsvarade l|:dels manta! eller 10 tunnlands skatt; h) alt fullständiga roleringslängder borde upprättas, utvisande ej mindre indelningens beskaffenhet, sedan den i alla delar kommit till verkställighet och fullbordan, än ock förhållandet under öfvergångstiden, samt i) att i afseende på de Gustafs och Carlbergs Kopparverk anslagna hemman borde närmare undersökas, huruvida deras arbetsskyldighet motsvarade roleringsbördan, med åliggande för dessa hemman att, för hvad de deruti kunde brista, tills vidare endast rotevakans-afgift erlägga, men att i händelse arbetsskyldigheten skulle i en framtid komma att upphöra, utgöra rotering enligt de grunder, som då kunde varda stadgade; Och blcf uppå dessa hufvudgrunder nådig instruktion utfärdad för vederbörande indelnings-kommission, åt hvilken för öfrigt äfven i nåder uppdrogs att, efter inhemtade nödiga upplysningar, jemte rust- och rotehållarnes yttranden, uppgöra förslag ej mindre till knekle-kontrakt med bestämmelser, i alla utaf E. K.
M:ts och rikets Krigs- och Kammar-kollegier i sådant afseende uppgifna omständigheter och under iakttagande, att manskapet, som komme att vidkännas lika skyldigheter med annat indelt manskap, jemväl komme i åtnjutande af enahanda förmåner, än ock rörande sammansättningen af styrelsen för den kassa, till hvilken de för rustningen och roteringen anvisade serskilda bidrag borde ingå, äfvensom i afseende på de föreskrifter, som angående förvaltningen af medlen kunde anses nödiga; vid pröfningen af hvilka förslag, deröfver, hvad knektekontraktet anginge, rust- och rotehållare borde genom utsedda ombud inför E. K. M:ts Expeditions- Ut sk o t tets Förslcuj till lind.
Skrifvelse, N:o 162. 361 K.
M:ts befallningshafvande höras, E. K. M:t ville i nåder bestämma, under hvad vilkor den under namn af Jemtlands reservmedels-kassa bildade fond med dertill anslagna bidrag kunde till styrelsens öfver den nya allmänna kassan förvaltning öfveriemnas.
Med ledning af omförmälda, jemte de i den ,utfärdade nådiga instruktionen i öfrigt meddelade speciela föreskrifter, har provinsen Jemtlands förnyade indelning till rastning och rotering blifvit af den dertill förordnade kommissionen under åren 1846 och 1847 fullständigt verkställd och dervid erhållits 925 hela rotar samt öfverblefna rotedelar; hvarefter E. K.
M:ts befallningshafvande i länet, jemte eget underdånigt utlåtande, insändt kommissionens protokoll och roteringslärigderna samt de af rotehållarne, genom behörigen befullmäktigade ombud, undertecknade knekte-kontrakter, äfvensom ofvanbemälda kollegiers underdåniga yttrande i ämnet allåtit.
Sedan ärendet sålunda blifvit forberedt, har E. K.
M:t detsamma till nådig pröfning förehaft och, i anledning deraf, täckts under den 22 sistlidne April till Rikets Ständer aflåta nådig proposition, hvilken, jemte det ofvan anförda, tillika, bland annat, innehåller: att E. K. M:t val funnit att, då E. K. M:t, vid meddelande af nådigt samtycke lill Rikets Ständers under 1840 och 1841 årens riksdag fattade beslut att, jemte det Jemtlands soldater ålades samma skyldigheter, som kronans indelta manskap i det öfriga riket, vare sig i krig eller, i hänseende till arbets-kommenderingar, under fredstid, provinsen skulle ånyo till rotering indelas i likhet med hvad inom det öfriga riket egde rum, fästat det förbehåll, hvilket äfven uti den under den 22 Maj 1846 utfärdade nådiga instruktion för kommitterade till indelningens förrättande funnes intaget, alt, derest berörda nya indelning skulle utfalla med en sådan förminskning i nummerstyrkan, som E. K.
M:t funne oförenlig med fordringarne lör landets försvar, E. K.
M:t då egde låta provinsens nuvarande indelning fortfara, intilldess Rikets Ständer anvisat nödiga medel till försvarsverkets uppehållande på annat sätt inom berörda vidsträckta trakt af riket, detta förbehåll nu kunde af E. K.
M:t göras gällande, sedan, på sätt af roteringshandlingarne sig visat, den verkställda roteringsförrättningen utfallit så, att, enligt densamma, provinsen Jemtland, i stället för derstädes ursprungligen indelade 100 man kavalleri och 1,048 man dragoner eller infanteri, eller om 2 rotar, för jemförelsens skull, beräknades på hvarje rusthåll och således kavalleriet antoges motsvara 200 man infanteri, tillsammans 1,248 man, nu skulle, oaktadt ali roteringen intagits nära Bih. till R.
St:s Prot. 1850 & 1851. 10 Sami. 1 Afd. 46 362 Expeditions- Visko Hets Förslag till tind.
1,140 tunnland skatt eller omkring 190 mantal förut oroterad jord, komma att indelas till blott 925 rotar, deraf ytterligare en betydlig del icke kunde på längre tid påräknas till utgörande af effektiv rotering; men som likväl härvid förekomme, att den nya indelningen blifvit utförd i öfverensstämmelse med den uti ofvanberörda nådiga instruktion stadgade hufvudgrund, eller att i medeltal 5j- tunnland skatt borde ingå i hvarje ny rote, samt antalet nya rotar med endast 12 understege det före instruktionens utfärdande beräknade, och denna nedsättning dessutom föranledts af de jemkningar i skattetalet, kommitterade enligt samma instruktion bordt vid indelningsförrättningen iakttaga, har E. K.