Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Oscarshamn, som redan egde öfver 2,300 innevånare, utgjorde dessutom genom sitt läge vid hafvet medelpunkten för en folkrik och mycket vidstäckt landsorts rörelse och hade i sin närhet flera folkrika köpingar, af hvilka Mönsterås, belägen på mils afstånd, egde en folkmängd af omkring 1,400 personer.
På grund af dessa förhållanden är vordet hemstäldt, att Oscarshamns läroverk måtte utvidgas till femklassigt, hvilken utvidgning jemväl vore afsedd i den af E. K. Maj:t godkända planen för det nya läroverkshuset; — hvarjemte alternativt föreslagits att berörda skola måtte åtminstone till treklassigt läroverk uppflyttas.
Då, med undantag af läroverken i Norrtelje och Carl Johans församling, hvilkas uppflyttning Rikets Ständer redan bifallit, Oscarshamns skola har större antal lärjungar (öfver 40) än något annat tvåklassigt läroverk, synes, vid i öfrigt här ofvan anförda förhållanden, någon utvidgning af detta läroverk vara af nöden, helst stadens raska framåtskridande och ortens aflägsenhet från annat läroverk låter förvänta, att läfjungarnes antal skall framgent tillvexa; dock anse Rikets Ständer det närarande behofvet vara uppfyldt, om läroverket med en klass tillökas; hvadan Rikets Ständer på det sätt bifallit de gjorda framställningarne att för Oscarshamns skolas utvidgning till treklassigt läroverk med Rektor och 2 Kolleger beviljas 1,500 R:dr årligen. 28:o.
Förnämsta betänkligheten, som mött för bifall af de ifrågavarande skolornas utvidgning, har varit den svårighet, som redan visat sig, att besätta lärareplatserna med fullt kompetente personer, och hvilken svårighet måste blifva mycket större än förut, till följd af Rikets Ständers antagande af de i det föregående omförmälda förslag, på grund hvaraf 22 nya Lektorsplatser och 46 nya Adjunktsbefattningar, eller tillsammans 68 nya lärare beställningar, komma att på en gång besättas.
Då man jemför antalet af dem, som under sednaste åren undergått filosofie kandidatexamen och förvärfvat filosofisk grad, med antalet af lediga lärareplatser, finner man lätt, det fara är för handen, att undervisningen inom elementarläroverken blir anförtrodd åt lärare, som icke visat sig innehafva de grundliga studier och den mognad i bildning, som för utöfvandet af ett så magtpåliggande kall oeftergifligen erfordras.
Om upprätthållandet af undervisningen vid redan befintliga elementarläroverk genom fullt kompetente lärare visat sig förenadt med svårigheter, måste utvidgandet af dessa läroverks omfång vidtagas under sådana bestämmelser, som kunna bereda trygghet att undervisningens grundlighet icke kommer att lida, Om någon viss tid 20 Expeditions- Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 169. bestämmes, före hvitens föi’lopp skolornas utvidgning icke må vidtagas, kunna skickliga ämnen för undervisningens bestridande under tiden hinna bildas.
Af dessa skäl och då det måste anses vara af största vigt, att den i Skolstadgan meddelade bestämmelsen derom, att för kompetens till kollega- och adjunkts-tjenster fordras aflagd filosofie kandidatexamen och till lektorsplatser förvärfvad filosofisk grad, orubbadt iakttages, hafva Rikets Ständer, på det tid må vinnas att bereda tillgång på tillräckligt antal kompetente sökande till de många nya lärareplatserna, beslutat, att vid de två- och treklassiga skolor, för hvilkas utvidgning anslag vid innevarande riksdag beviljats, de nya lärarebefattningarne ej förr än vid slutet af vårterminen år 1866 må tillsättas. 29:o Hos Rikets Ständer har uppmärksamheten blifvit fästad derpå, att lärarne vid rikets elementarläroverk, oaktadt de vid de sednaste riksdagarne erhållit betydligt förbättrade lönevilkor, likväl icke kunde vid slutet af sin mödosamma bana emotse sådana löneförmåner, som med nu rådande lefnadskostnader tillförsäkrade dem en från näringsbekymmer fri ålderdom; i följd hvaraf, och med hänseende till lärarekallets stora vigt och betydelse för det allmänna, föreslagits, att bemälde lärare, såväl Lektorer som Adjunkter och Kolleger, måtte undfå löneförhöjning på det sätt, att till nuvarande fyra lönegrader inom hvardera klassen lägges en femte, så att efter 20 års tjenstgöring en Lektor erhölle i lön 4,000 R:dr samt en Adjunkt eller Kollega 3,000 R:dr; hvarjemte alternativt är vordet hemstäldt, att berörda förmån åtminstone måtte komma lärarne vid de större läroverken till godo.
Vid öfvervägande af berörda förslag har den ifrågaställa löneförhöjningen redan i och för sig synts vara med billighet öfverensstämmande, då med nu gällande aflöningsstat en Kollega, som först efter en långvarig och kostsam förberedelse inträder i tjenst, sedermera icke kan uppnå högre lön än 2,500 R:dr.
Billigheten af det ifrågavarande förslaget framstår ännu tydligare vid jemförelse med den aflöning, som bestås på andra civila embetsmannabanor, af hvilka de flesta erfordra vida kortare studii-kurs och ingalunda kräfva trägnare eller mera ansträngande tjenstgöring.
De flesta andra civila tjenstemän kunna ock vid mera framskriden ålder hoppas erhålla befordran till bättre aflönade befattningar, men för skollärare tinnes ej tillfälle till sådant avancement, sedan utsigten till indrägtiga befattningar inom kyrkan, hvilka tillförene ofta tillfallit utmärktare skollärare, numera genom den förändrade tjensteårsberäkningen gått för dem förlorad.
Men ej blott från synpunkten af lärarneS billiga anspråk, utan äfven för skolans egen skuld, är någon löneförbättring åt lärare af behof påkallad, enär orsaken till den rådande svårigheten att med fullt qvalificerade personer besätta lärareplatserna till stor del måste sökas deri, att denna bana, i jemförelse med andra lefnadsyrken, företer så föga lockande utsigter för framtiden.
Och då denna svårighet visat sig så stor, att ofta läraretjenster, af brist på kompetente sökande, måst flera gånger förklaras lediga och redan öfver 60 ordinarie platser blifvit besatta med ograduerade lärare, synes den föreslagna förhöjningen, hvilken beräknats föranleda en statsutgift af 25,000 R:dr årligen, ej vara för högt tilltagen.
I öfverensstämmelse med nu yttrade åsigter, hafva Rikets Ständer medgifvit att för lärare vid elementarläroverken må bestämmas ytterligare en lönegrad, så att efter tjugu års för nit och skicklighet vitsordad tjenstgöring
Lektorer erhålla i lön 4,000 R:dr, samt Adjunkter och Kolleger 3,000
R;dr, med vilkor likväl att uppfattning i denna lönegrad först med nästa statsregleringsperiod vidtager och att i nämnde lönegrad uppflyttas endast de, sorn då varit ordinarie lärare 20 år eller derutöfver; dock utan att de lärare, som innehaft ordinarie tjenst öfver 20 år, må ega anspråk att nu eller framdeles åtnjuta den ifrågavarande löneförhöjningen för den tid utöfver 20 år, som de redan varit ordinarie; samt att för detta ändamål elementarläroverkens anslag höjes med 25,000 R:dr.
Expeditions- Utskottets Förslag till underd, Skrifvelse, N:o 169. 21 30:o Enligt den vid 1856—1858 årens riksdag verkställda reglering af elementarläroverkens aflöningsstater, bestämdes, i förhållande till högsta lektorslönen, 3,500 R:dr, samt högsta adjunkts- och kollega-lönen, 2,500 R:dr, aflöningen för Rektorer sålunda, att de högre läroverkens Rektorer erhöllo 4,000
R:dr, Rektorerne vid de på real-linien fullständiga läroverken 3,500 R:dr, Rektorerne vid de femklassiga läroverken 3,000 R:dr, Rektorerne vid treklassiga läroverk 2,500 R:dr och Rektorerne vid tvåklassiga läroverk 2,000 R:dr, med rättighet för de sistnämnda skolornas Rektorer, att efter 15 års för nit och skicklighet vitsordad tjenstgöring, räknad från början af kalenderåret näst efter det, då de först erhållit fullmagt såsom ordinarie lärare, uppflyttas till en förhöjd lön af 2,500 R:dr.
Rigtigheten af den dervid följda grundsats, att Rektorer icke i något fall böra aflönas med lägre belopp, än de under deras ledning tjenstgörande lärare, samt att de större läroverkens Rektorer, med hänseende till den trägna och ansvarsfulla beskaffenheten af deras göromål, böra tilläggas någon högre aflöning än öfrige lärare, kan ej bestridas; och då genom antagandet af hvad uti nästföregående punkt i afseende på elementarlärares aflöning blifvit föreslaget, förhållandet härutinnan skulle undergå förändring, i det Rektorerne vid de högre fullständiga läroverken komme att erhålla samma aflöning, som de äldste Lektorerne samt Rektorerne vid de tre- och tvåklassiga skolorna till och med blefve sämre aflönade än de i äldsta kollega-graden tjenstgörande lärare, hafva Rikets Ständer, i öfverensstämmelse med berörda grundsats och såsom följd af den för lärarne medgifna löneförhöjning, bifallit att Rektorerne vid de fullständiga högre läroverken, efter 10 års tjenstgöring i sådan egenskap, erhålla 500 R:drs tillökning i lönen; samt att Rektorerne vid de treklassiga efter 15 års och vid de tvåklassiga läroverken efter 20 års tjenstgöring, räknad från början af kalenderåret näst efter det, då de först erhållit fullmagt såsom ordinarie lärare, tilläggas ett lönebelopp lika med den högsta föreslagna kollegalönen, eller 3,000
R:dr; dock att, i afseende på beräkningen af tiden för tillgodonjutande af denna tillökning i lönen, lika beskaffadt förbehåll må blifva gällande, som i föregående punkt finnes intaget; äfvensom att det för bestridande af dessa aflöningstillökningar beräknade belopp, 6,500 R:dr bör läroverksanslaget tilläggas. 31 :o Under anförande, hurusom de 5-klassiga elementarläroverken i Clara, Maria, Jakobs och Catharina församlingar i Stockholm vore besökta af flere lärjungar än öfrige 5-klassiga skolor och i detta hänseende snarare kunde hänföras till de fullständiga läroverken, har förslag blifvit väckt hos Rikets Ständer att, på grund af den trägnare tjenstgöring, som i följd af berörda förhållande Rektorerne vid dessa läroverk ålåge, och med hänseende jemväl till de höga lefnadskostnaderna i hufvudstaden, bemälde Rektorers löner måtte med 500 R:dr förhöjas.
Under nästlidet års vårtermin utgjorde lärjungarnes antal i 5-klässiga läroverket inom Clara församling 217, inom Maria 231, inom Jakobs 185 och inom Catharina 209; och då dessa skolor sålunda i detta hänseende ej endast stå framför de öfriga 5-klassiga läroverken, utan äfven öfverträffa de på real-linien fullständiga, samt en så stor tillökning i lärjungarnes antal, hvaraf måste blifva en följd, att ett vida betydligare antal lärare vid dessa skolor tjenstgöra, i många hänseenden åstadkommer för Rektorerne betydligt tillökade göromål, hafva Rikets Ständer mcdgifvit att Rektorerne vid de femklassiga läroverken i Clara, Maria, Jakobs och Catharina församlingar i Stockholm må tilläggas löneförhöjning med 500 R:dr hvardera och, i följd deraf, anslaget till elementarläroverken höjas med tillhopa 2,000 R:dr. 32:o Hos Rikets Ständer är vordet anfördt, att billigheten syntes fordra, det äldre Adjunkter och Kolleger vid läroverken, som blefve till Lektorer befordrade, icke måtte derigenom tillskyndas någon ekonomisk förlust, utan åtminstone få bibehållas vid de 22 Expeditions- JJtskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 169. inkomster, hvaraf de redan voro i åtnjutande, med någon utsigt till framtida förbättring i sina lönevilkor, i händelse deras helsa och krafter tilläte dem så länge verka i läroverkets tjenst.
En sådan utsigt ansåges skola kraftigt mana Adjunkter och Kolleger till oförtrutet nit i sin verksamhet och till fortsatta studier i de dem tillhörande vetenskaper.
Dessutom skulle Stats-verket derigenom komma att göra icke obetydliga besparingar, enär, om äldre Adjunkter uppmuntrades att söka lektorater, deras tjenster åter blefve besatta med yngre lärare, som började med yngsta adjunktslönen, då nu deremot de äldre adjunkterna nödgades bibehålla sina platser och lektoraterna blefve med yngre personer bekläda.
På grund häraf har blifvit föreslaget, att de Adjunkter eller Kolleger, som hädanefter blifva till Lektorer befordrade, må, om de redan uppnått den fjerde lönegraden för Adjunkter, få börja med den andra lönegraden för Lektorn-, eller, om de uppnått den tredje lönegraden för Adjunkter, få öfvergå till den andra lönegraden för Lektorer, det år, som de, om de qarstadnat såsom Adjunkter, skulle hafva tillträdt den högsta för desse bestämda lönegraden.
I enahanda syftning har hos Rikets Ständer jemväl det förslag blifvit väckt, att Adjunkt eller Kollega, som innehar högsta lönegraden vid elementarläroverken, må, om han erhåller lektorsbefattning, få bibehålla sin förut innehafda lön, likväl utan rättighet att uppflyttas till tredje lönegraden för Lektorer, förr än efter 10 års tjenstgöring som Lektor.
Då det synes obilligt att lärare, som efter mångårig tjenstgöring vid skolan på grund af aflagda lärdomsprof vinner befordran till annan, mera ansvarsfull tjenst, för hvars erhållande högre kunskapsmått erfordras skall, genom denna befordran få förminskade inkomster, och då afhjelpandet af detta missförhållande ej torde för Statsverket föranleda särdeles betydliga kostnader, emedan hittills åtminstone sådana fall, som de ifrågasatta, sällan förekommit, hafva Rikets Ständer beslutat, att Adjunkt eller Kollega, som innehar högre lönegrad vid elementarläroverken än lägsta Lektorslön, må, om han erhåller Lektorsbefattning, komma i åtnjutande af enahanda lönebelopp, som han ditintills haft. 33:o.
Enligt hvad af Statsråds-protokollet inhemtas, hade under loppet af år 1861—1862 framställningar hos E. K. Maj:t blifvit gjorda om behofvet af dels ökade arfvoden för Gymnastiklärare vid högre fullständiga elementarläroverk, och dels ananställande af biträdande Gymnastiklärare, der, i följd af lärjungarnes antal, dét icke skulle blifva möjligt för den ordinarie att ensam sköta denna undervisning.
Och hade af skäl, som i Statsråds-protokollet angifvas, E. K.
Maj:t funnit mest ändamålsenligt, att arfvodet för Gymnastiklärare vid högre fullständiga läroverk bestämdes till 800
R:dr, att efter 10 års väl vitsordad tjenstgöring höjas till 1,200 R:dr, samt att ett lämpligt belopp blefve anvisadt till extra arfvoden för Gymnastiklärare vid de läroverk, der lärjungarnes antal i betydligare mån öfverstege 200; och utgjorde, under förutsättning att Nyköpings och Halmstads skolor blefve till fullständiga elementarläroverk utvidgade, den genom berörda arfvodestillökning erforderliga förhöjningen i det belopp, som, enligt nu gällande stat, skulle till sådana arfvoden vid de fullständiga läroverken utgå, 6,266 R:dr 67 öre årligen; hvarjemte för extra Gymnastiklärare-arfvoden en summa af 7,000 R:dr beräknats vara behöflig.
Äfven vid de på real-linien fullständiga läroverken ansåges en förhöjning i det vanliga Gymnastiklärare-arfvodet böra ega rum, och syntes i sådant hänseende, i likhet med hvad för de fullständiga läroverken vore föreslaget; lönegraderna böra vara 2, den lägre å 600 R:dr samt den högre, i hvilken uppflyttning först efter 10 års väl vitsordad tjenstgöring borde ske, å 900
R:dr, hvilken förändring kräfde en anslagstillökning af 1,000 R:dr.
Det vid sistlidna riksdag anvisade anslag till arfvoden för Gymnastiklärare vid de lägre elementarläroverken, 9,000 R:dr, hade, enligt hvad Statsråds-protokollet Expeditions- Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 169. 23 jemväl upplyser, under innevarande statsregleringsperiod varit sålunda fördeladt, att ifrågavarande lärare vid 5-ldassiga läroverk åtnjutit 250
Ridr, vid de 3-klassiga skolorna 200 och vid de 2-klassiga 150 Ridr årligen.
Vid många läroverk hade emellertid dessa tjenster stått lediga eller måst genom vikarier uppehållas, och vore alltså en lämplig förhöjning i nämnde belopp lika mycket af omtanka för läroverken, som af billigheten påkallad.
Med afseende härå har E. K.
Majit ansett arfvodet vid de 5-klassiga^ skolorna böra höjas till 500
R:dr, samt vid de 3- och 2-klassiga till 300 R:dr, för år räknadt; och erfordrades härför, under förutsättning att Halmstads läroverk uppflyttades bland de fullständiga och skolorna i Landskrona och Christinehamn klefve till 5-klassiga utvidgade, utom nyssberörda anslag, 9,000 R:dr, ytterligare ett belopp af 6,700 Ridr årligen.
I enlighet härmed har E. K.
Majit nu begärt: att till löneförbättring och extra arfvode för Gymnastiklärare vid de fullständiga läroverken måtte beviljas 13,266 Ridr 67 öre; att till löneförbättring för Gymnastiklärare vid de på real-linien fullständiga läroverken måtte anslås 1,000
R:dr; och att till Gymnastiklärares aflöning vid de lägre läroverken måtte dels bibehållas nuvarande anslaget, 9,000 R:dr, och dels beviljas en förhöjning af 6,700
R:dr, eller tillhopa 15,700 R:dr.
Rikets Ständer, som funnit den af E. K.
Majit föreslagna aflöningsförhöjning för samtliga elementarläroverkens Gymnastiklärare vara af behof och billighet påkallad, hafva alltså, med iakttagande af den tillökning, som för en del af nästa statsregleringsperiod kan blifva en följd af den här ofvan medgifna utvidgningen af skolorna i Norrtelje, Carl Johans församling och Lidköping till femklassiga läroverk, på det sätt bifallit E. K.
Majits i ämnet gjorda nådiga framställningar, att på stat uppföres : a) till löneförbättring och extra arfvode för Gymnastiklärare vid de fullständiga läroverken 13,266 Ridr 67 öre; b) till löneförbättring för Gymnastiklärare vid de på real-linien fullständiga läroverken 1,000 Ridr; och c) till Gymnastiklärares aflöning vid de lägre läroverken 16,000 Ridr. 34:o Hos Rikets
Ständer hafva i fråga om vapenöfning ars införande vid elementarläroverken förslag blifvit väckte, bland annat, derom att underdånig anhållan måtte göras hos E. K.
Majit att för nämnda läroverks behof exercisgevär finge ur Kronans förråd kostnadsfritt utlemnas; och då E. K.
Majit genom nådigt Cirkulär den 9 sistlidne Januari till samtliga Domkapitlen i riket meddelat vissa föreskrifter angående ordnandet af den gymnastiska undervisningen vid elementarläroverken och vidtagit åtgärder för militära öfningars införande derstädes, samt i sammanhang härmed föreskrifvit att den för gymnastikundervisningen behöfiiga materiel skulle i behörigt skick hållas och kostnaden derför bestridas af de i § 134 mom.
1 af stadgan för rikets elementarläroverk omnämnda medel; men de för elementarläroverken tillgängliga medel till inköp och underhåll af undervisningsmateriel säkerligen blifva nog hårdt anlitade, hafva Rikets Ständer ansett nämnda förslag förfjenta af uppmärksamhet, enär derigenom, utan någon särskild kostnad för Statsverket, en ej ringa förmån kunde skolorna beredas; med anledning hvaraf Rikets Ständer i underdånighet anhålla att, då tillgång dertill förefinnes, sådana äldre exercisgevär, som bäst lämpa sig för ungdomens bruk, må, i likhet med hvad Rikets Ständer, med bifall till E. K.
Majits derom gjorda nådiga förslag, i afseende å skarpskytteföreningar, medgifvit, från Kronans förråder elementarläroverken tillhandahållas. 35:o
Med hänseende till den af E. K. Majit föreslagna, af Rikets Ständer härofvan medgifna, utvidgningen af läroverken i Nyköping och Halmstad, har E. K. Majit 24 Expeditions- Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 169. begärt att en arfvodesförhöjning af 100 R:dr vid det förra och ett nytt arfvode å 500 R:dr vid det sednare läroverket, årligen måtte, för hvardera af lärarne i musik och sång samt i teckning, å stat uppföras; hvarjemte E. K. Maj:t föreslagit, att ett arfvode af 400
R:dr måtte anvisas åt en lärare i musik och sång vid Luleå elementarläroverk.
Och då dessa belopp äro beräknade i öfverensstämmelse med hvad Rikets Ständer för öfriga likartade elementarläroverk stadgat, hafva Rikets Ständer medgifvit att de äskade beloppen, tillhopa 1,600 R:dr årligen, må å Riks-Staten uppföras. 36:o Vidare har E. K. Maj:t föreslagit, att förut anvisadt anslag till lärare i musik och sång äfvensom i teckning vid de lägre elementarläroverken måtte bibehållas med 10,000 R:dr; och hafva Rikets Ständer, med bifall till E. K.
Maj:ts berörda nådiga förslag, medgifvit att det till lärare i musik och sång äfvensom i teckning vid de lägre elementariäroverken anvisade anslag, 10,000 R:dr årligen, må till oförändradt belopp fortfarande utgå. 37:o lill vikarie-arfvoden och oförutsedda behof har E. K. Maj:t begärt ett anslag af 10,000
R:dr årligen; och emedan, med afseende på erfarenheten under nästföregående statsregleringsperioden och den oupphörligt fortgående starka tillökningen af lärjungarnes antal i elementarläroverken, detta anslag synes vara väl behöflig!, hafva Rikets Ständer beviljat det af E. K.
Maj:t i berörda hänseende äskade belopp, 10,000 R:dr årligen. 38:o Hos Rikets Ständer är vordet anfördt, hurusom från och med år 1813 Carlshamns stad erlagt ett årligt lönebidrag till stadens elementarläroverk af 750 R:dr R:mt, hvilket likväl endast blifvit på obestämd tid beviljadt, »under förbehåll och förutsättning att skolans rättighet att dimittera ynglingar till Akademien blefve sorgfälligt bibehållen, på det att stadens innevånare måtte undgå kostnaden att sända sina barn till annat elementarläroverk
;» och som denna dimissionsrätt numera upphört, samt något skäl icke funnes, hvarföre Carlshamns stad i sagda hänseende skulle betungas med en utgift, som andra städer med lika läroverk icke hnge vidkännas och hvaraf lärarne icke hade någon förmån, emedan deras aflöning vore densamma, ehvad detta bidrag utginge, eller icke, har, med tillkännagifvande att stadens innevånare förklarat sig icke vilja för längre tid, än nuvarande statsreglering omfattar, detsamma erlägga, förslag blifvit väckt att nämnde bidrag måtte med utgången af innevarande statsregleringsperiod upphöra och således icke vidare varda inberäknadt uti elementarläroverkens allmänna tillgångar.
Till bestyrkande af berörda uppgifter hafva hos Rikets Ständer blifvit företedda dels, i bestyrkt afskrift, E. K. Maj:ts den 24 Mars 1813 till Domkapitlet i Lunds stift aflåtna nådiga Bref, enligt hvilket E. K. Maj:t, efter det Carlshamns borgerskap till upphjelpande af lärarens vid stadens trivialskola aflöning anslagit en årlig summa af 500 R:dr Banko, fastställt åtskilliga af stadens innevånare vid nämnda sjelfvilligt åtagna beskattning fästade vilkor, bland andra, att undervisningen skulle uppehållas till det omfång, att ynglingar derifrån kunde till universitetet dimitteras,^ dels ock utdrag af Magistratens i Carlshamn protokoll för den 18 Oktober nästlidet år, hvaraf inhemtas att stadens röstberättigade innevånare vid allmänt sammanträde nämnde dag ansett berörda bidrag icke böra utgå för längre tid än nuvarande statsreglering omfattade.
Carlshamns skola, som enligt den vid 1856—1858 årens riksdag uppgjorde reglering ordnades till ett femklassigt läroverk, eger således numera icke dimissionsrätt, och då dymedelst det derom vid ifrågavarande lönebidrag fästade vilkor icke vidare är uppfylldt, lärer Carlshamns stad icke kunna tillförbindas att framgent samma bidrag utgöra; hvadan Rikets Ständer medgifvit att, såsom ersättning för omförmälda, hittills af Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 169. 25 af Carlshamns stad tillskjutna belopp, 750 Ridr årligen må å elementarläroverkens stat uppföras. 39:o Sedan Rikets Ständer vid sistförflutna riksdag, i sammanhang med beviljandet af 28,000 R:dr R:mt till understöd för reparation af domkyrkan i Westerås, att återgäldas i den mån domkyrkans inkomster dertill framdeles lemnade tillgång, ansett lämpligare, att de ränte- och arrendemedel samt kronotionde m. m., som åt domkyrkan blifvit anvisade, äfven voro oafkortadt för kyrkans förvaltnings- och framtida underhållskostnader att tillgå, än att, enligt hvad hos Rikets Ständer blifvit upplyst, en ganska betydlig del deraf utginge till underhåll af domkyrkan tillhöriga, men utan ersättning begagnade lektorsgårdar, äfvensom till boställshyror och aflöning för lärare vid^ elementarläroverket i Westerås; och Rikets Ständer derjemte i underdånighet anhållit, att erforderliga åtgärder måtte vidtagas i ändamål att, på sätt af E. K. Maj:t kunde pröfvas lämpligt, Westerås domkyrka måtte befrias från de utgifter, som för närvarande af dess kassa bestridas, men icke äro till kyrkans underhålls-och förvaltningskostnader att hänföra; så har E. K.
Majit uti särskild den 30
December nästlidet år till Rikets Ständers aflåten nådig Proposition medelat, hurusom Domkyrko-kommissionen i Westerås, uppå anmodan af Konsistorium, efter räkenskaperna och öfriga tillgängliga handlingar, aflemnat uppgift på Domkyrkans inkomster och utgifter, de senare hänförda under de hufvudtitlar, som, i den nådiga propositionen finnas omförmälda; och hade