Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det lärer icke kuuna nekas, att, med den organisation Svenska kyrko-författningen eger, en öfverstyrelse inom hvarje stift erfordras, och att för de kyrkliga angelägenheterna, icke mindre än för andra grenar af embetsförvaltniugen, särskilde Chefer behöfvas, för att utöfva den närmare tillsyn och det öfverinseende, som omöjligen skulle kunna af en centralmyndighet för hela riket eller ens af tre, såsom molionärerne föreslagit, pä ett tillfredsställande sätt utöfvas.
Indrogos Biskops-embetena, så måste följaktligen denna Chefsmyndighet uppdragas åt någon annan inom hvarje stift, och härtill har man föreslagit
Dom proslarne.
Men i tre af de stift, der indragning af Biskops-embetet ifrågasättes, eller Carlstads, Calmar och Wisby, finnas inga Domprostar, och äfven der de finnes, äro deras tid och krafter så tillräckligt tagna i anspråk för uppfyllandet af egna pligter, att någon tillökning med Biskoparnes mångfaldiga och ansvarsfulla göromål icke lärer af någon, som känner hithörande förhållanden, kunna ifrågasättas.
Skola således
Dompro stärne öfvertaga Biskoparnes embets-göromäl, så måste deras egen embetsutöfningbesörjas af nya funktionärer, hvilkas anspråk på en, emot deras arbete svarande löneinkomst ingen lärer rättvisligen kunna tillbakavisa.
Öfverväger man alla dessa förhållanden, lärer det snart visa sig att allt hvad genom de väckta förslagens bringande till verkställighet i ekonomiskt afseende uträttades vore att med ganska ringa, om ens någon besparing för det allmänna Stifts-cheferne i nio af rikets tolf stift komme att benämnas
Domprostar, i stället att nu kallas Biskopar.
I Domkapitlens närvarande sammansättning, der Biskopen såsom prrnses och Domprosten såsom ledamot måste fylla hvar sin plats, ligger ock ett väsendtligt hinder för reformens genomförande.
Betraktar man dessutom Biskoparnes förhållande till elementar-läroverken i deras egenskaper af Eforer — den uppsigt dem åligger öfver själavården, uppfostrings-väsendet och det sedliga tillståndet inom stiften; besinnar raan att Biskoparne äro pligtige att sjelfve eller genom behöriga ombud vid visilationer undersöka tillståndet
Inom församiingarne och dervid bringa rättelse, der sådan behöfves, erinrar man sig alt de skola hålla prestmöten, för Allm.
Besv,- och Ekon- Utskottets Betänkande N:o 190. 7 att inhemta noggranna upplysningar om förhållandena inom stiftet och dess presterskap, sä måste man medgifva att Utskottets beslut, särdeles med afseende på den tidpunkt, då det blifvit fattadt, icke är välgrundadt.
Den storartade plan, hvilken motionärerne framkastat och Utskottets majoritet adopterat, att reducera Biskoparnes antal till tre, med en utvidgad verkningskrets för hvar och en af dem, som skulle omfatta icke mindre än en tredjedel af riket, vittnar i sanning om en organisationsförmåga, som i sitt slag är beundransvärd.
Jag reserverar mig slutligen emot de moliver, hvarpå Utskottet grundat sitt beslut.
Samma majoritet, som egt rättighet att diktera dem, eger också skyldighet att ansvara för innehållet, af sitt diktamen.
Jag yrkar afslag pä Utskottets Betänkande.»
Doktor Emanuelsson, Komminister Lexell och Komminister Westergren.
Herr Grefve Snoilsky, Friherre Fock, A. G., Herr Tham. S. M., Herr Törnebladh, C. O., Herr Ros, A. E.t Kyrkoherden Otterström, Kontraktsprosten Osterman, Komminister Malmborg, Herr Lovén och Herr Selggren ville hafva anmärkt, att de varit förhindrade att tillstädesvara då Utskottet fattade sitt beslut i frågan.
Ank. till Exp.-Utsk. den 11 Okt. 1860, kl. 1 e. m.
Betänkande, i anledning af väckt motion om ändring af föreskriften i Kongl. Brefvet deti 15 Augusti 1829, om den lill svaga rotars understöd bestämda ersättning.
I förestående ämne har från Vällofl.
Borgare-Ståndet blifvit till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitteradt ett memorial,’deruti Herr Wahlbom, F. M., anfört, att, jemlikt Kongl. Brefvet till Konungens Befallningshafvande i Calmar län den 15 Augusti 1829, borde den ersättning, som, under benämning »svaga rotars understöd», derförinnan utgått af mantalspenningar, godtgöras rotedelegare med lösen för en tunna spanmål mot hvarje riksdaler af mantalspenningarne efter det förlidna årets medel-markegångs - 8 Allm.
Besv- och Ehon.-Utskottets Betänkande N:o 190. pris.
Anledningen lill föreskriften, att denna lösen skulle beräknas efter ett föregående års och icke det löpande årets medel-markegångspris vore den, att markegåugen vid den lid stadgandet tillkom, icke fanns bestämd då debetsedlarne, å hvilka understödet borde upptagas, i Oktober månad eller före markegångs-sättningen för året, borde de skattskyldige tillställas.
Numera och sedan 1840 utlemnades debetsedlarne först i December eller efter markegångs-sättningen, hvadan hinder nu icke mötte att beräkna och ådern upptaga ifrågaställde understöd efter det löpande årets medelmarkegång.
Då nu understödstagande lättare kunde tillse att dem tillgodoförd ersättning blifvit riktigt beräknad om den utginge efter det kort tid förut bestämda och i minnet ännu bibehållna markegängspriset än om sådant skedde efter förra åfets i de flesta fall bortglömda, samt en lättnad för häradsskrifvarne härigenom ock syntes blifva beredd, föresloges, det Rikets Ständer mätte vidtaga åtgärd för beredande af den ändring af hvad härom föreskrefves uti Kongl.
Brefvet den 15 Augusti 1829, att den till »svaga rotars understöd» bestämda ersättning hädanefter skulle beräknas efter medelmarkegångspriset för det år, ersättningen utginge.
Enär den af motionären föreslagna åtgärd synes leda till enkelhet och reda samt lättad kontroll och de hinder deremot, som tillförene funnits, numera torde upphört, anser sig Utskottet böra hemställa, att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes tillse om icke, med ändring af Kongl. Brefvet den 15 Augusti 1829, den till »svaga rotars understöd» anslagna ersättning hädanefter kunde utgå och beräknas efter årets i stället för nästförutgångna års, medelmarkegängspris.
Allm. Besv.- och Ekon.-Ulskottets Betänkande N:o 191. 9 N:o 19 I.
Betänkande, i anledning af väckt motion om åtgärders vidtagande för bättre ordnande af Institutet för döfstumma och blinda.
Hedervärda Bonde-Ståndet har till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet remitterat ett memorial af Riksdags-fullmägtigen J.
Lönn från Jönköpings län, med hvilken A. J. Sandstedt sig förenat, och hvaruti, med anledning deraf att vid Institutet för döfstumma och hlinda de för lärjungarnes undervisning och vård begagnade lokaler fortfarande befinnas i hög grad trånga och otillräckliga, ehuru Rikets Ständer vid sednaste riksdag till Institutets utvidgande anslagit betydliga medel, hemställes att Rikets Ständer mätte i underdånig skrifvelse hos Kongl. Majit anhålla, att Kongl. Maj:t måtte egna sin höga uppmärksamhet åt denna för landels vanlottade barn så ändamålsenliga inrättning, på det densamma derigenom kunde komma att motsvara sin bestämmelse samt att med entledigande af den nuvarande
Direktionen en ny sådan måtte förordnas af personer, hvilka nitälskade för vanlottade medmenniskors upplysning och egde kunskapsoch förmåga att på ett för landet ändamålsenligt sätt ordna Institutet, så att det, motsvarade sitt bestämda ändamål.
Af Stats-Utskottets vid sistlidne riksdag afgifna Utlåtande N:o 148, mom.
100, inhemtas, att, sedan Rikets Ständer vid nästföregående riksdag beviljat ett mindre anslag för uppförande af en ytterligare byggnad för Institutets för döfstumma och blinda behof invid de förut befintliga, men, vid verkställighet af detta beslut, betänkligheter uppstått emot lämpligheten af den plats, som för byggnaden varit afsedd, samt Institutets DirekBih. till B.
Prot. 1859 $ 1860. 8 Sami.
Al Haft. 2 10 Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o i9i. tion hos Kongl. Maj:t framställt dessa förhållanden, äfvensom behofvet för Institutet af en större, på lämpligare och sundare plats uppförd byggnad, hvilken kunde lemna tillfälle till emottagande af ett betydligare antal elever, så har Kongl. Maj:t, med anledning af
Direktionens sålunda gjorda framställning, af Rikets Ständer äskat ett anslag af 120,000 R:dr utöfver förut beviljade 37,500
R:dr, för uppförande af den utaf Direktionen föreslagna byggnad.
Det visar sig således att omförmälde, til! följd af Kongl. Maj-.ts Proposition af Rikets Ständer beviljade anslag varit föranledt af Direktionens för Institutet åtgärder, uppenbarligen åsyftande att vid Institutet åstadkomma större utrymme och möjliggöra ett bättre ordnande af såväl undervisning, som öfriga förhållanden.
Om delta icke ännu kunnat förverkligas, såsom beroende af den pågående] nybyggnadens fullbordan, lärer häraf icke fog finnas för ett sådant omdöme om Direktionen, som synes ligga till grund för motionen.
Då föröfrigt väl kändt är, att Kongl. Maj! icke undandragit Institutet sin nådiga omvårdnad, utan fasthellre det varit just geuom Kongl. Maj:ts ofvannämnda framställning Rikets Ständer kommit i tillfälle att bevilja anslag till den ifrågavarande byggnaden, medelst hvilken Institutet torde kunna komma att bättre än hittills motsvara sin bestämmelse, får Utskottet vördsamt tillstyrka, att någon Rikets Ständers åtgärd icke må i anledning af motionen vidtagas.
Allm. Best.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 192. 11 N:o 192.
Ank. till Exp.-Utsk. den 12 Okt. 1860, kl. 12 midd.
Betänkande, i anledning af väckt motion om ny uppskattning af civila och militära boställen, hvilka af embets- och tjenstemän innehafvas.
Från Höglofliga Ridderskapet och Adeln har lill Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet blifvit remitteradt ett af Herr Palmcrantz väckt förslag, att, enär vid sistlidne riksdag nästan alla Statens embets- och tjenstemän erhållit betydliga löneförhöjningar, utan att, då bostads-boställen af dem innehades, dessa boställens uppskattningsvärde undergått någon förändring, äfven då dessa värden funnits vara uppenbart missledande, samt någon återgång till förut gällande aflönings-stater icke torde vara att förvänta, Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse hos Kongl. Majit anhålla, det mätte alla boställen, som innehafvas af civila eller militära embets- och tjenstemän, undergå en förnyad, med nuvararande tidsförhållanden mera öfverensstämmande uppskattning och värdering af dertill tjenlige, ojäfvige värderingsman, dertill företrädesvis borde användas ledamöter af länens hushällnings-säilskaper, på det att sålunda visshet måtte erhållas derom att hvarje tjensteman ätnjöte hvarken högre eller lägre löneförmåner än sora i staten upptoges, samt att Kongl. Maj:t sedermera täcktes om detta ärendes slutliga utredning meddela Rikets Ständer erforderlig kännedom.
De embets- och tjenstemanna-korpse% hvilka hufvudsakligen hafva boställen af Kronan sig anvisade, äro landtstaterna och indelta arméen.
Beträffande landtstaterna, hafva, sedan Rikets sednast församlade Ständer tillkännagifvit sig anse någon definitiv reglering af, Kronofogdarnes, Häradsskrifvarnes och Länsmännens löner icke böra verkställas innan en förnyad värdering al bemälde tjenstemäns boställen egt rum och derföre 12 Allm. Besv.- och Ekon.-Ulskotlets Betänkande N:o 192. i underdånighet anhållit alt Kong[.
Majit täcktes anbefalla en dylik uppskattning, Kongl.
Kammar-kollegium och Kongl. Stats kontoret den 23 Februari 1858 erhållit nådig föreskrift att inkomma med förslag till de grunder, som vid nämnde uppskattning borde följas och sättet för verkställigheten deraf; och hafva, med anledning af den sålunda bestämda nya uppskattningen, Kongl. Maj;t föreslagit samt Rikets Ständer beslutat att den vid sednaste riksdag upprättade stat för de nämnda tjenstemännen, hvilka egentligen äro de, som vid landtstaten innehafva boställen, skulle äfven för nästa statsregleringsperiod förblifva provisoriskt gällande.
1 fråga åter om indeita arméens boställen hafva äfven vid sistlidne riksdag Rikets Ständer, i anledning af förslaget om löneförhöjning för arméens befäl, förklarat att genom en riktig uppskattning af boställen och en lämplig fördelning af nuvarande tillgångar, tillräckliga medel för arméens aflöning förefunnos, hvarefter och sedan Kongl. Krigs- och Kammar-kollegierna afgifvit infordradt underdånigt utlåtande huru omförmälde uppskattning skulle kunna på tillförlitligaste sätt verkställas jemte instruktion, Kongl. Maj:t vid innevarande riksdag för uppskattning af indelta arméens boställen äskat ett anslag af 100,000 R:dr R:mt. hvilket dock ej blifvit af Rikets Ständer bifallet.
Då således Kongl. Maj:t redan i anledning af Rikets Ständers framställningar vidtagit åtgärder för verkställande af den i motionen föreslagna boställs-uppskattning, hemställer Utskottet att motionen måtte lemnäs utan afseende.
Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 193.
1 Vto 103.
Ank. till E^p.-lltak. den -40 Okt. il »60, «kl. .** midt).
Memorial, i anledning aj Riks-Ståndens -skiljaktiga ibeälut vid behandlingen af Utskottets betänkande N:o 46 4, i fråga om det aj Kommitterade ruppgjorda Förslag till Förordning om Konimunal-stynäbe på landet.
Af Kommitteradcs ifrågavarande förslag, rhafva, med undantag af 11, 19,’58, 68 och 81 §§, förslagets alla delar blifvit dels genom samtliga Riks-Ståndens och dels genom tre Stånds sammanstämmande beslut af Riksens ;Ständer godkända, •med do af Utskottet vid 3, 4, 7, 8, 12, 13, 16, 1-7, 23, 28, 31, 33, 40, 42, *95,'63, 64, 66, 72 och 73 •§§ tillstyrkta tillägg och ändringar.
Elfte paragrafens mom. 1 skulle, enligt Utskottets förslag, erhålla följande lydelse: ”För fastighet, som innehafves af landtbo eller arrendator, röste innehaf ”varen.
Ej må egaren kunna sig förbehålla att för sådan fastighet rösta.”
Detta förslag har utan förändring blifvit antaget af Pr este-Ståndet och Bonde-Ståndet, hvaremot Bengare-Ståndet ansett momentets sednare punkt böra utgå samt Hilders kapel och Adeln förändrat momentet till följande lydelse: ”Landtbo eller arrondator röste för fastigheten, der ,ej egaren .sjelf i kontraktet rösträttigheten sig förbehållit.”
Då momentets andra punkt, hvilken mti Utskottets förslag varit afsedd till förhindrande deraf att en jordegare, som upplåtit sin egendom till landtbo '.eller .arrendator, skulle kunna i upplåtelse-konträktet [förbehålla sig . att, fastän han joko .sjelf innehade eller brukade egendomen och tilläfventyrs icke vore .inom socknen Bih. till B.
Prot. 1859 £ 1860. 8 Sami. 42 Häft. 2 Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 193. boende, han likväl fortfarande skulle få å kommunalstämma utöfva rösträtt för egendomen, således blifvit antagen endast af tvänne Riks-Stånd, men förkastade af de öfriga två, samt, äfven om punkten uteslutes, i allt fall det med densamma afsedda ändamål lärer få anses i tillräcklig mån vunnet genom momentets af tro Stånd godkända första punkt, hvilken åt innehafvaren af utarrenderad egendom förbehåller rättigheten att rösta för egendomen, hemställer Utskottet vördsamt att ifrågavarande punkt af ll:te § mom. 1: ”Ej må egaren kunna sig förbehålla att ”för sådan fastighet rösta,” må anses hafva förfallit.
Samma paragrafs mom. 2, 3 och 4 hafva af alla fyra Riks-Stånden blifvit utan förändring antagna, hvadan något utlåtande derom af Utskottet icke påkallas.
Paragrafens mom. 5 hade i de Kommitterades förslag följande lydelse: ”.För egendom, näring eller rörelse, som under borgenärers förvaltning står, må ”ej röstas.”
Utskottet tillstyrkte för sin del att ordet ”egendom” skulle härifrån uteslutas.
Detta tillstyrkande har blifvit godkändt af Jlidderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet, hvaremot Preste- och Borgare-Stånden ansett momentet böra lyda som följer: ”För näring eller rörelse, som under borgenärers förvaltning står, äfven"som i enahanda fall för jordegendom, om den ej af landtbo eller arrendator innehafves, må ej röstas.”
Det motiv, som föranledde Utskottets förslag om uteslutande af ordet: "egendom”, var egentligen det enligt Utskottets tanke obilliga och olämpliga, som låg deruti att en jordegares konkurs skulle beröfva hans arrendator den rösträtt för egendomen, som lagen honom eljest tillförsäkrade.
Då emellertid denna anmärkning icke är tillämplig uti det fall, som i Preste- och Borgare-Ståndens ofvan anförda beslut i afseende på rösträtt för egendom, som står under borgenärers förvaltning, förutsattes, nemligen att egendomen icke innehafves af landtbo eller arrondator, samt Utskottet i afseende på detta fall, af samma skäl, som i fråga om en Cessionants näring och rörelse blifvit af Utskottet antydda, anser det olämpligt att vare sig gäldenären eller massans kuratorer skulle utöfva rösträtt för egendomen, får Utskottet vördsamt inbjuda Ridderskapet och Adeln äfvensom Bonde-Ståndet, att i afseende på lydelsen af ll:te § mom. 5 med Preste- och Borgare-Stånden sig förena. § 49 har enligt Kommitterades, af Utskottet utan förändring bibehållna, förslag följande lydelse: ”Kommunal-nämnden må ärende ej handlägga, der icke mer än hälften af ledamöternas hela antal tillstädes är.”
Vid denna § hafva Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet för sin del beslutat ett tillägg af följande lydelse: ”Der Kommunal-nämnden består af 3 personer må ärende ej handläggas, med mindro hela antalet är närvarande.” Borgare-Ståndet har äfven vid denna § gjort ett så lydande tillägg: ”dock att, der ledamöterna endast äro tre, hela antalet bör tillstädesvara.” Bonde-Ståndet har deremot godkänt §:n utan tillägg.
Då de vid denna § af 3 Rika-Stånd beslutade tillägg, med någon skiljaktighet, i afseende på ordalagen, i sjelfva saken innehålla samma stadgande, nemligen att kommunalnämnd, som endast består af tre ledamöter, ej må handlägga något ärende, der ej alla ledamöterna äro tillstädes, lärer det få anses vara af Rikets Ständer beslutadt att ett stadgande i donna syftning skall vid §:n tilläggas.
Och som, beträffande lydelsen af detta stadgande, den af Borgare-Ståndet föreslagna redaktion synes affattad i närmare sammanhang med §:s ordalydelse för öfrigt och derföre måhända bättre än den af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet antagna redaktion lämpar sig till att vidfogas §:n, utan ändring af densamma, får Utskottet vördsamt inbjuda sistbemälda tvänne
Stånd att godkänna ofvanbcrörda tillägg, enligt den ordalydelse Borgare-Ståndet för detsamma antagit
Af § 58 äro i följd af Preste-, Borgare- och Bonde-Ståndens beslut de 3 första momenterna, sådana de lyda uti Utskottets förslag, af Riksens Ständer godkända.
Vid det af Utskottet i denna § införda 4:de morn., som blifvit utan förändring antaget af Preste- och B onde-Stånden, hafva deremot Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet beslutat ett tillägg af följande lydelse: ”såvida ej annorlunda öfverenslcommet är", hvilket tillägg dock, såsom godkändt endast af tvänne Stånd, måste anses hafva förfallit. § 68 lyder enligt de Kommitterades förslag, mot hvilket Utskottet i denna del icko haft något att erinra, sålunda: ”Stämma för uppbörd af sålunda debiterade kommunal-utskylder skall kungöras florton dagar förut och på lämplig ort inom kommunen, föro Februari månads utgång, förrättas af kommunalnämnden eller vissa dess medlemmar.”
Denna § har blifvit af Bonde-Ståndet antagen utan tillägg eller ändring.
De öfriga Stånden åter hafva dervid gjort tillägg, som enligt Ridderskapet och Adelns samt Preste-Ståndets beslut skulle hafva följande lydelse: ”såvida icke kommunalstämman finner skäligt att på annat sätt om uppbörden förordna” — men enligt Borgare-Ståndets beslut skulle lyda sålunda: ”såvida ej kommunalstämman ”finnér skäl att om uppbörden annorlunda förordna.”
Då således i afseende på redaktionen af ifrågavarande tilläggs-stadgande, hvars innehåll är genom tro Stånds beslut godkändt, så obetydlig skiljaktighet förefinnes emellan den af Borgare-Ståndet antagna å ena sidan och den, hvarom Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet äro ense, å andra sidan, får Utskottet vördsamt inbjuda Borgare-Ståndet att med frångående af sitt beslut i afseende på redaktionen af det tillägg, som bör vid slutet af 68 § inflyta, godkänna den redaktion af samma tillägg, som blifvit af Ridderskapet och Adeln samt PresteStåndet antagen. f Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Memorial 193.
Yid 81 §:n, hvilken, sådan den af Utskottet föreslagits, blifvit utan anmärkning godkänd af Preste- och Bonde-Ståndm, har Borgare-Ståndet för sin del beslutat endast den förändring, att ordet ”genast” i §:s mom.
I borde utgå, och bär Bidderskapet och Adeln, som äfven i öfrigt funnit ändrugpr i §:n behöfliga, hvilka ändringar dock, såsom af endast ett Riks-Stånd beslutade, icke kunna täll någon Utekottets åtgärd föranleda, derjemte lika med Borgare-Ståndet ansett ordet ”genast” böra nr §m uteslutas.
Då tväftfie Riks-Stånd ogillat intagandet i na ifrågavarande stadgande af bfvannätttnde bestämmelse och denna bestämmelse således förfallit, lärer den ifrågavarande §:ns lydelse anses godkänd med uteslutande af ordet ”genast.” 'Efter slutad -granskning af förevarande förslag till förordningum feommunalBtyTelse på landet, hafva såväl Mdderskapet och Adeln sorn Preste-Ståndet beslutat, ätt i 'förordningen äfven borde intagas ett stadgande äf innehåll: ’?att Kyrkoherde, ”eller den hans ställe företräder, må ega att i Kommunal-fullmägtiges •öfverlägg"hingar, såvidt de röra fattigvården, deltaga, äfvensom uti annexförsamlings kommunalstämma, änskönt han icke kommunäl-utskylder i den församlingen erlägger”
Då emellertid förslaget om intagande i förevarande förordning af ett stadgande i ofvan omförmälda syftning blifvit gilladt af endast tvänne Riks-Stånd, lärer dotsamma icke till någon Utskottets åtgärd föranleda.
Stockholm den 12 Oktober 1860, STOCKHOLM, tryckt hos Isaac Marcus, 1860.
Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Memorial JtS 194. 1 N:o 194.
Auk. till Exp.-Utsk. deu 15 Okt. 18ft kl. 11 f. m.
Memorial, i anledning af Itiks-Ståndens skiljaktiga beslut vid behandlingen af Ulskotlets Betänkande M '161, i fråga om del af Kommilterade uppgjorda förslag lill förändring om kommunal-slyrelse i stad.
Af Kommitterades ifrågavarande förslag hafva, med undantag af 3, 4, 7, 9, 40, 14, 12, 43, 46, 33, 41, 45, 48, 74, 75, 78 och 87, förslagets alla delar blifvit dels genom samtlige Riks-Ståndens och dels genom tre
Stånds sammanstämmande beslut af Rikets Ständer godkända med de af Utskottet vid §§ 2, 5, 48, 28, 30, 34, 35, 58, 62, 70, 85, och 86 tillstyrkta ändringar och tillägg samt med rättelse vid § 70 af det genom tryckfel i paragrafen influtna ordet »Staden» till »Staten». § 3 har uti de Kommitterades förslag följande lydelse: »Medlem af stads-kommun är en hvar, som i staden innehar burskap eller inom ”staden eller dess område eger hus, tomt eller jord, eller der idkar handel, fabriks”rörelse, handtverk eller annan till allmän bevillning taxerad näring, eller, till följd af ”gällande förordningar, sitt laga bo och hemvist i staden häfver eller der hafva bör.»
Utskottet har deremot å denna § tillstyrkt följande lydelse: »Medlem af stads-koramunen med skyldighet att till dess gemensamma utgifter »bidraga samt rättighet att i behandlingen af kommunens angelägenheter deltaga efter »hvad derom i denna förordning vidare säges är en hvar i staden eller på dess omBih. till 11.
Prot. 1659 & 1660. 8 Sami. 43 lläft. i 2 Allmänna Besvärs- och Ekonomi-UIskottets Memorial M 194. »råde bosatt, som der är för inkomst af fastighet, näring, lön eller pension till allmän »bevillning taxerad, äfvensom hvar och en som, utan att vara i kommunen bosatt, der»städes är för fastighet eller näring till bevillning lagd.» Detta Utskottets förslag har blifvit godkändt, af Bonde-Ståndet, äfvensom af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndel, af dessa två sistnämnda Stånd dock med ändring af orden: »som der är för inkomst af fastighet, näring, lön eller pension till allmän bevillning taxerad» — till: »som der är för fastighet eller inkomst till allmän bevillning taxerad»; hvarförutom Ridderskapet och Adeln vid §:s slut tillagt orden: »Härifrån undantagas de vid Kongl. Maj:ts beskickningar hos utländska magter anställde embetsoch tjenstemän, hvilket tillägg dock, såsom endast af ett Riks-Stånd beslutadt, icke kan föranleda någon Utskottets åtgärd.
Deremot har Preste-Ståndet, med ogillande af de ändringar Utskottet tillstyrkt, för sin del antagit §:n, sådan den lyder i de Kommitterades förslag.