Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Med afseende å Professoren Palmstedts under en långvarig verksamhet i Statens tjenst ådagalagda och ännu vid en framskriden ålder fortsatta nitiska bemödanden för Svenska industriens och slöjdernas befrämjande, har Utskottet funnit sig böra tillstyrka, att den åt Professoren Palmstedt på allmänna indragnings-staten uppförda pension af 1,000 R:dr B:ko må från och med nästkommande år utgå med ett förhöjdt belopp af 3,000 R:dr R:mt årligen. 83:o.
Sedan f. d. Presidenten i Kongl.
Kammar-kollegium, Kommendören med stora korset af Kongl. Svärds-orden, Friherre Jakob Cederström den 9 sistlidne Juli aflidit, och hans enka Anna Margaretha Cederströmfödd von Cederwald, uti en till Kongl. Maj:t ingifven skrift, åtföljd af boupptecknings-instrument, som utvisade att vid mannens död boets behållning för enka och barn endast uppgått till 9,746 R:dr 39 sk. 5 r:st B.ko, underdånigst anhållit, det framställning måtte hos Rikets Ständer göras om något årligt understöd åt henne från allmänna indragnings-staten, har Kongl. Maj:t, med erinran tillika hurusom Friherre Cederström, hvilken, född år 1782, alltifrån sin tidigaste ungdom varit anställd såsom krigare i fäderneslandets tjenst, hvarunder han bivistat flera fälttåg och till följd af skottsår förlorat ena benet, och att han år 1817 blifvit utnämnd till Landshöfding och Militär-befälhafvare på Gottland, år 1826 till General-major i arméen och 1831 till President i Kammar-kollegium, från hvilket embete han år 1847 erhöll afsked, uti aflåten nådig proposition af den 9 September innevarande år, föreslagit, att Rikets Ständer, med fästadt afseende å Presidenten, friherre Cederströms under en lång tjenstetid ådagalagda förtjenster i flera honom uppdragna vigtiga befattningar samt å det ringa be loppet af den ålderstigna och sjukliga enkans andel i qvarlåtenskapen, måtte tillägga henne en årlig pension af 1,000 R:dr R:mt; hvilket pensions-belopp Herr Prytz, vid remiss af den nådiga propositionen från Ridderskapet och Adeln, af anförde skäl, yrkat måtte förhöjas till 1,500 R:dr s. m.
Utskottet, som likaledes erkänner framlidne Presidenten Cederströms under en särdeles verksam lefnad ådagalagda förtjenster om det allmänna, anser det af Kongl. Maj:t för hans efterlefvande enka föreslagna pensions-understöd vara tillräckligt för hennes tarfliga bergning och tillstyrker alltså, att bemälda enka må från och med nästa, års början från allmänna indragnings-staten för sin återstående lifstid åtnjuta en årlig pension af 1,000 R.dr R:mt.
Stats-Utskotteti Utlåtande M 167. 59 84:0.
Jemte nådigt tillkännagifvande, att, sedan förre Sekreteraren och Auditören vid Stockholms Station af Kongl. Maj:ts Flotta, Assessoren m. m. J. G. Björkegren, den 13 sistlidne Mars vid 73 års ålder möfl döden afgått och lemnat sitt bo i konkurs-tillstånd, hans enka, Anna Maria Hedmansson, uti en till Kongl. Maj:t ingifven, af boupptecknings-instrument, preste- och läkare-betyg åtföljd skrift, underdånigst anhållit, att, enär mannen icke i lifstiden egt delaktighet uti Amiralitetskngsmans-kassan, emedan han före flottornas sammanslagning tillhört Arméens f. d. flotta och således uti Arméens pensions-kassa hade pensions-rätt, deraf han ock vid afskedstagandet år 1851 kommit i åtnjutande, samt, vid sådant förhållande, sökanden endast hade att förvänta en årlig pension af 54 R:dr R:mt från det under
Direktionens öfver sistnämnda kassa förvaltning ställda stats-anslag till fattiga tjenstemäns enkors pensionerande, Kongl.
Majit, ej mindre med afseende å den svåra belägenhet hvari hon, såsom, enligt företedda betyg, mycket sjuklig och alldeles medellös, nu genom mannens frånfälle blifvit försatt, än äfven dennes 40-åriga, af förmän berömligt vitsordade tjenstemanna-verksamhet, nådigst måtte bevilja sökanden ett ärligt understöd af 450 R:dr Riksmynt, hvilket belopp, med tillägg af ofvanberörda pension å 54 R:dr, ungefärligen motsvarade hvad henne tillkommit i händelse mannen varit delegare i Amiraiitets-krigsmans-kassan, har Kongl.
Majit, sedan utrönt blifvit, att Assessoren Björkegren i lifstiden åt sin enka beredt pensions-rätt i Arméens enke- och pupill-kassa för ett belopp af 112 Ridr 50 öre, utgörande tillsammans med den pension af statsmedel å 54 Ridr, hon förmält sig påräkna, 166 Ridr 50 öre, samt att Björkegren, som vid afskedstagandet innehade kontant lön å 1,000 Ridr, om han varit delegare i Amiraiitets-krigsmans-kassan, enligt gällende reglemente, egt att derifrån bekomma en årlig pension af 850 Ridr, i stället för 300 Ridr Biko, som han af Arméens pensions-kassa åtnjutit, äfvensom att enkan under sådant förhållande skolat undfå ett årligt understöd af 283 Ridr 16 sk.
Biko eller 425 Ridr Rimt, uti aflåten nådig proposition af den 1 nästlidne Juli, (AS 113), föreslagit Rikets Ständer, all, i betraktande af Assessoren Björkegrens långa och berömligt vitsordade tjenstetid samt de för hans enka förekommande bevekande omständigheter och enär Kongl. Majit icke till sin disposition egde någon tillgång, hvarå den ifrågasatta pensions-fyllnaden skulle kunna anvisas, å allmänna indragnings-staten, med beräkning från den 1 sistlidne April, bevilja enkan Björkegren för hennes återstående lifstid ett årligt understöd, hvars belopp, vid de här ofvan anförda förhållanden, lämpligen ansetts böra bestämmas till 258 Ridr 50 öre Rimt, eller skillnaden emellan det gratial af 425
Ridr samma mynt, som högst kunnat bemälda enka från Amiraiitets-krigsmans-kassan tillkomma, och förut omförmälda pensioner å 166
Ridr 50 öre, till hvilkas uppbärande hon visats vara berättigad.
Af de den nådiga propositionen bilagde handlingar upplyses, att bemälda enka, som är född den 25 Mars 1794, saknar alla tillgångar och att hon, till följd af mångårig sjuklighet, är helt och hållet oförmögen att genom eget arbete bidraga till 60 Stats-Utskottets Utlåtande JM 167. sitt uppehälle, vid hvilket förhållande och på de skäl, som den nådiga propositionen i öfrigt innehåller, Utskottet anser sig ega anledning tillstyrka, det Rikets Ständer måtte tillåta, att enkan Anna Maria IJjörkegren, född Hedmansson, uppföres å allmänna indragnings-staten till åtnjutande under sin återstående lifstid af en årkg pension af 258 R:dr 50 öre Riksmynt, dock att detta belopp först må beräknas och utgå från och med början af nästkommande år 1858. 85:0.
Efter det enkan Johanna Magdalena Wallberg hos Styrelsen öfver fän gelser och arbets-inrättningar i riket anmält, att hon, som den 1 April 1818 blifvit anställd såsom Arbets-förestånderska vid Rasp- och Spinnhuset å Långholmen och sedermera från år 1827, då straff- och arbets-fängelse å Norrmalm inrättades, derstädes bestridt enahanda befattning, icke numera, efter nära 40 års tjenstetid och vid 73 års ålder, ansåge sig kunna med erforderlig drift sköta sm trägna befattning och af sådan anledning begärt, att sådana åtgärder måtte vidtagas, hvarigenom Wallberg, som åtnjuter 300 R:dr i lön, jemte andra förmåner i värde beräknadt till 200 R:dr, kunde, vid afsked från sin befattning såsom Arbets-förestånderska, få å Rikets allmänna indragnings-stat åtnjuta en årlig pension af åtminstone 400 R:dr Banko, samt Styrelsen, vid underdånig anmälan af detta ärende hos Kongl. Majit, i underdånighet yttrat, det Styrelsen ansåge billigheten tala derför, att Wallberg, i likhet med hvad genom Kongl Brefvet den 24 Maj 1841 blifvit för en del befattningar vid fångvården under likartade förhållanden medgifvet, finge vid sitt afskedstagande åtnjuta pension af allmänna medel, äfvensom att, dels med afseende derå att enkan Wallbergs kontanta lön i 20 år bibehållits utan förhöjning, dels med hänsigt till Wallbergs ovanligt långa tjenstetid, derunder hon, särdeles vid sin kraftfullare ålder, med nit och ordentlighet sina åligganden fullgjort, hon måtte hugnas med det af henne begärda pensions-belopp; så har Kongl. Majit, sedan Kongl.
Stats-kontoret jemväl blifvit i ämnet hördt, med afseende å hvad sålunda blifvit anfördt, uti en den 12 Februari detta år till Rikets Ständer aflåten nådig proposition (JV2 65), sorn blifvit till Utskottet remitterad, gjort framställning derom att bemälda enka må, vid afskedstagande! från sin befattning såsom Arbets-förestånderska å straff- och arbetsfängelset å Norrmalm, uppföras å rikets allmänna indragnings-stat till åtnjutande under sin återstående lifstid af en oafkortad årlig pension, motsvarande den kontanta lön hon såsom Arbets-förestånderska nu innehar eller Trehundra Riksdaler Banko.
Med afseende å Enkan Wallbergs höga ålder och långvariga tjenstetid tillstyrker Utskottet Rikets Ständers bifall å Kongl. Majlis förevarande nådiga framställning. 86:o. Sedan, efter hvad Utskottet erfarit, Öfver-direktören och Chefen i Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader, Öfversten A E. von Sydow, om hvars Stats-Utskottets Utlåtande JVJ 167. 61 förflyttning å Rikets allmänna indragnings-stat med årlig pension af 4,500 H:dr, Kongl Majit, uti en den 11 November förlidet år till Rikets Ständer aflåten och till Utskottet remitterad proposition, (JV3 17), gjort nådig framställning, i nästlidne Oktober månad med döden algått, och något yttrande från Utskottets sida numera icke påkallas i anledning af högstberörda nådiga förslag, får Utskottet härjemte anmäla en efter von Svdows död hos Ridderskapet och Adeln väckt, till Utskottets behandling öfverlemnad motion, deruti Herr Fåhreeus, J. F, enär Öfverste von Sydow efterlemnat enka, 49 år gammal, jemte en I2:firig dotter, hvilka befunno sig i medellösa omständigheter och tillfälle således vore beredt Rikets Ständer att genom ett passande understöd åt familjen egna den bortgångne förtjente embetsmannens minne en välvilja, som icke kunnat komma honom personligen till godo, hemställt, att Rikets Ständer måtte tilldela bemälda enka Margaretha von Sydow, född Ekelund och dottren Amalia von Sydoiv ett pensions-belopp af 7 0 R:dr R:mt. att utgå med hälften åt dem hvardera, till den förra så länge hon lefver i enkostånd och till den sednare så länge hon förblifver ogift.
I betraktande af Öfver-direktören von Sydows mångåriga tjenster, derunder han. till det allmännas gagn utmärkt sig genom kunskaper och ett rättskaffens nit, har Utskottet, som anser Staten böra genom något understöd söka värna hans efterlefvande enka för nöd och ekonomiska bekymmer, men åter finner betänkligt att, så länge modern lefver, jemväl bevilja ett fortfarande understöd åt den aflidnes efterlemnade barn, trott sig på det sätt böra tillstyrka bifall å den gjorda framställningen, att Öfver-direktören von Sijdows enka, Margaretha Ekelund må uppföras å allmänna indragnings-staten till åtnjutande under sin återstående lifstid af en årlig pension utaf 750 R:dr R:mt, deraf under denna tid, intilldess dotterns uppfostran är fullbordad, hälften, eller 375 R:dr samma mynt, bör för detta ändamål användas. 87:o.
Uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt, till Utskottets handläggning öfverlemnad motion har Friherre Knul Philip Bonde förmält, hurusom Kongl Majit medelst nådig resolution den 8 Februari 1814 för sedermera aflidna enkan efter den utmärkta artisten Hof-sekreteraren Stenborg och deras vid framskriden ålder ännu lefvande dotter, Carolina Stenborg, förnyat det under föregående Regering bemälde
Hof-sekreterare i lifstiden förunnade privilegium att i landsorten uppföra skådespel.
Öfverlåtandet, mot betalning, åt kringresande Theater-sällskap af denna rättighet, så länge den var enkan Stenborg och hennes dotter uteslutande förbehållen, tillskyndade dem en inkomst, hvaraf de hade nödtorftigt uppehälle; men sedan anläggandet af enskilda theatrar och uppförandet af skådespel mot inträdes-afgift, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers uttryckta önskan, blifvit en rättighet ge - 62 Stats-Utskottets Utlåtande M 167. mensam för alla, som ville den begagna, bade, i följd häraf, Stenborgs efterlemnade dotter, på gamla dagar, kommit i nödställd belägenhet och vore för sitt uppehälle beroende af enskildes välgörenhet; — i anledning hvaraf motionären, som ansåge, att Staten, med afseende å dessa förhållanden, vore pligtig att i någon mån understödja den behöfvande dottren till en af landets största sceniska artister, hemstäilt, att en årlig pension af 400 R:dr R:mt måtte Carolina Stenborg af allmänna medel beviljas.
Som förevarande framställning grundar sig på ett rättsanspråk, hvilket det icke tillkommer Rikets Ständer att pröfva, hemställer Utskottet, att motionen icke måtte till någon åtgärd föranleda. 88:0.
Inom samma Riks-stånd har Herr F. A. Cederschiöld, med hvilken Herr C. A. Bogeman, uti ett särskildt afgifvet yttrande, förenat sig, — jemte erinran om framlidne Medicine Doktorn, Chir.
Anders Fredrik ldströms förtjenstfull verksamhet ej mindre under de 46 år (4822—4 838) han bestridt adjunkts-tjenst vid Carolinska Medico-chirurgiska Institutet och Allmänna Barnbördshuset, än under den tid han sedermera, allt intill sin år 4 854 inträffade död, med sällsynt oegennytta egnat sig åt en föga lönande enskild praktik, alltid i främsta rummet tillgänglig för de fattiga, hvilkas nöd och bekymmer han ofta med egna ringa tillgångar bidragit att lindra, — uti väckt motion föreslagit, att Rikets Ständer måtte bevilja Doktor ldströms efterlemnade enka, Johanna Wilhelmina Sandberg, som med fyra oförsörjda barn befunne sig i behöfvande omständigheter, en årlig pension af 400 R:dr R:mt; — men då motionen bifogade handlingar utvisa, att Doktor Idström endast under en jemförelsevis kort tid innehaft allmän befattning, och Utskottet, i anseende till Stats-verkets strängt anlitade tillgångar, nödgats afstyrka begärda pensions-understöd i andra full, då både större meriter och i öfrigt särdeles bevekade skäl blifvit till stöd för de gjorda framställningarne anförda, finner Utskottet sig ej kunna tillstyrka bifall till förevarande motion. 89:0.
Hos Ridderskapet och Adeln har Herr J. L. O.
Toll, uti väckt motion, föreslagit, att förre Bataljons-läkaren vid Kongl. Norra Skånska Infanteri-regementet Chr. H.
Anderssons efterlemnade enka, Christina Andersson, och ogifta dotter, Lovisa Dorothea, måtte af allmänna medel undfå en årlig pension af 600 R:dr R.mt, att utgå från innevarande års början; till stöd för hvilken framställning motionären anfört, att Doktor Andersson, som den 8 September 4 855 vid 73 års ålder aflidit under en tidrymd af nära ett halft sekel varit i Statens tjenst och icke allenast allt sedan år 4807 i egenskap af Läkare tjenstgjort vid Arméen och bivistat flera fälttåg, derunder han jemväl blifvit sårad, utan ock i Maj månad 4 830 erhållit förordnande att vara Läkare dels vid straff- och arbets-fängelset i Malmö och dels för den i Malmö förlagda garnison, i hvilka befattningar Andersson med det nit tjenstgjort, Stats-Utskotteta Utlåtande Jtt 167.
63 att han, uppå vederbörandes hemställan, år 1850 fått sig tillagd mindre guldmedaljen för medborgerlig förtjenst; att, sedan Andersson, efter en uppnådd ålder af 72 år och i anseende till den sjuklighet han under sin långvariga och trägna ijenstgöring ådragit sig, synnerligast under kolera-farsotens härjande i Malmö år 1850, då han vid vårdandet af en stor sjukpersonal nödgades underkasta sig stora ansträngningar och sjelf blef af sjukdomen angripen, hos Kongl. Maj.t i underdånighet anhållit, att vid afskedstagande varda berättigad till pension för sin återstående lifstid, så hade Kongl. Maj:t behagat till Rikets sednast församlade
Ständer härom aflåta nådig framställning, hvilken ock blifvit af Rikets Ständer bifallen; men att Andersson endast under frdels år varit i åtnjutande af denna förmån, då han afled utan att lemna någon tillgång för sin qvarlefvande enka och dotter, af hvilka den förstnämnda numera uppnått en ålder af 76 år, och den sednare, 45 år gammal, i följd af långvarig sjuklighet, saknade förmåga att medelst arbete förvärfva sitt uppehälle.
Erkännande, att framlidne Doktor Andersson under en långvarig tjenste-utöfning gjort sig väl förtjent af det allmänna, finner Utskottet dock, med afseende på den mängd ansökningar om pensioner utaf allmänna medel, som vid denna riksdag förekommit, betänkligt att förorda ifrågavarande motion, helst Utskottet anser att Doktor Anderssons efterlemnade familj bör inom det samhälle, der han under en så lång tid verkat och gagnat, kunna påräkna något understöd för sin framlida bergning; och får Utskottet således hemställa, att denna motion ej må hos Rikets Ständer vinna afseende. 90:0.
Uti ett inom Borgare-ståndet afgifvet memorial har Herr L. V. Henschen förmält, huruledes under den år 1854 i Upsala härjande kolera-farsoten, Medicine Doktorn.
Chirurgie och Phil. Magistern Pehr Johan Hyckerström, efter att under flera år hafva egnat sin verksamhet åt enskild praktik, särdeles hos de fattiga, för hvilka han varmt nitälskade, emottagit den ansvarsfulla befattningen såsom Öfverläkare vid det i nämnde stad inrättade kolera-sjukhus, men kort derefter, i följd af öfveransträngning, sjelf blifvit ett offer för sjukdomen och den 8 Oktober särorna år aflidit, efterlemnande enka och 3:ne oförsörjda barn utan all tillgång för deras bergning; i anledning hvaraf motionären, med åberopande af Rikets Ständers vid sednaste riksmöte fattade beslut, hvarigenom pension å allmänna indragnings-staten beviljades åt den likaledes i kolera aflidne stadsläkaren i Lidköping P. J.
Éckmans enka, hemställt, att en årlig pension af 300 R:dr R:mt måtte åt Doktor Hyckerströms enka af allmänna medel anvisas.
I betraktande af de utaf motionären anförda förhållanden, och då, genom Doktor Hyckerströms uppoffrande verksamhet för det allmänna, hans familj blifvit beröfvad ali utsigt till framtida bergning, synes det Utskottet vara Staten värdigt, att med något understöd bidraga till lindrande af denna familjs nödställda belägenhet; hvadan Utskottet tillstyrker. 64 Stats-Utskottets Utlåtande JYl 167. att Doktor Hyckerströms enka.
Johanna Gustafva Ernander måtte å allmänna indragnings-staten tilldelas en pension af 300 R:dr R:mt. 91:o. Jemte förmälan, hurusom Regements-skrifvaren vid Kongl.
Helsinge regemente, Fält-kamereraren J. C.
Schönning vid sin den 14
Maj 1853 inträffade död efterlemnat en 60-årig enka jemte en sjuklig, oförsörjd dotter, har Riksdags-fullmäktigen Eric Ersson från Gefleborgs län, uti en inom Bonde-ståndet väckt, till Utskottet remitterad motion, föreslagit, att en årlig pension af 200 R:dr B:ko måtte af allmänna medel tilläggas bemälda enka.
Karin Gseverberg, för hennes återstående lifstid och att samma pension derefter finge tillfalla dottren, så länge hon förblefve ogift; varande till stöd härför af motionären anfördt, att Fält-kamereraren Schönning under en tid af 47 år varit i Statens tjenst och derunder förvärfvat sig allmänt anseende och aktning vid det regemente han tillhörde, samt att han, vid tillträdandet af regementsskrifvare-befattningen, måst till företrädaren utbetala en ackords-summa af 4,000 R:dr B.ko, emot den dåvarande
Regements-chefens förbindelse att samma belopp skulle ,när Schönning lemnade tjensten. till honom återbetalas, hvilken ersättning dock, i anseende till den sedermera skedda regleringen af Arméens ackorder, hvarken Schönning i lifstiden eller bans efterlemnade enka sedermera kunnat utbekomma.
Enär de förluster, som vid regleringen af Arméens ackords-väsende möjligen kunnat tillskyndas en eller annan tjensteman, enligt Utskottets tanke, ej kunna medföra förbindelse för staten att tillägga en sådan tjenstemans enka understöd af allmänna medel, och något annat gällande skäl för den begärda pensionens beviljande ej heller synes i detta fall förekomma, hemställer Utskottet, att Eric Erssons motion ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. 92:0 Enär Kommissions-landtmätaren Joli. Gabr. Zander, hvilken under en tid af 46 år varit i statens tjenst och erhållit särdeles fördelaktiga vitsord om mt och skicklighet i sin tjenste-utöfning, vid 69 års ålder aflidit den 21 Juni 1855 eller samma dag, då Kongl. Maj:ts nådiga bref utfärdades om afsked för Zander från nämnde befattning, dervid jemväl honom tillädes en årlig pension af 336 R:dr 45 sk. 4 r:st B:ko på Rikets allmänna indragnings-stat, har, uti en inom Preste-ståndet väckt motion.
Prosten Melén föreslagit, att Zanders efterlemnade enka, Christina Magdalena Forssman, som, 60 år gammal och lidande af svår sjuklighet, vore ur stånd att sig försörja, måtte komma i åtnjutande af samma pension, hvartill hennes man, om en längre lifstid blifvit honom beskärd, varit berättigad.
Som stats-verkets tillgångar ej medgifva beviljandet af pensioner i alla de fall, då Stats-Utskottets Utlåtande M 167.
65 då enkor eller barn efter aflidne tjenstemän kunna deraf vara i behof, har Utskottet funnit sig böra afstyrka bifall å denna motion. 93:o. Från samma Riks-stånd har Utskottet erhållit remiss å ett af Riksdagsfullmäktigen J E.
Rutström från Norrbottens län afgifvet memorial, deruti han omförmält huruledes förre Riksdagsfullmäktigen från nämnde län Johan Jakob Rulberg, efter att hafva bevistat nio på hvarandra följande riksmöten, slutligen under 1853— 1854 års riksdag aflidit samt efterlemnat sin enka i så bekymmersamma och ytterst torftiga omständigheter att hon måste till mannens borgenärer afstå hela boets egendom, i följd hvaraf hon nu, vid 65 års ålder, icke hade någon annan utväg, än att för sin återstående lifstid öfverlemna sig åt socknens fattigvård; hemställande, i anledning häraf, motionären, att Rikets Ständer måtte åt Rutbergs enka bevilja en årlig pension af 300 R:dr R:mt.
Enär framlidne Riksdagsfullmäktigen Rutberg under en lång tidföljd egnat sin hufvudsakligaste verksamhet åt allmänna angelägenheter och under 10 på hvarandra följande riksmöten med nit och utmärkelse utöfvat representant-kallet för den ort. hvars förtroende han tidigt förvärfvat och sedermera städse bibehållit, anser Utskottet dessa omständigheter, tillika med den nödställda belägenhet, hvaruti hans efterlemnade enka vid öfver 65 års ålder sig befinner, förtjena att af Rikets Ständer behjertas; hvadan Utskottet tillstyrker, att aflidne Riksdagsfullmäktigen J. J. Rutbergs enka Brita Ulrika Granström må på allmänna indragnings-staten uppföras till åtnjutande af en årlig pension å 300 R:dr R:mt. 94:0.
Till Stats-Utskottets handläggning har Bonde-ståndet öfverlemnat en af Riksdagsfullmäktigen Anders Jansson från Westmanlands län väckt motion, deruti anföres, hurusom t. f. Intendenten vid Allmänna Barnhuset Theodor Sandström, efter att endast några få år hafva innehaft denna befattning, men derunder med synnerligt nit och skicklighet fullgjort sina åligganden och verksamt bidragit dertill att förvaltningen af berörde inrättning blifvit på ett tillfredsställande sätt ordnad, år 1854 hastigt aflidit i sin kraftfullaste ålder i följd af öfveransträngning under utöfvande af sina tjenste-åligganden, efterlemnande enka och 2:ne späda barn i behöfvande omständigheter; med anledning hvaraf motionären föreslagit att en årlig pension af 400 R:dr B:ko måtte för Intendenten Sandströms enka och barn på allmänna indragningsstaten uppföras.
Då, enligt hvad motionären jemväl erinrat, enahanda förslag, som det nu framställda, redan vid sistlidne riksmöte väcktes och utgjorde föremål för pröfning hos Rikets Ständer, hvilka, med godkännande af Stats-Utskottets i ämnet afgifna utlåtande, (JW 169) icke funno skäl att dertill lemna bifall, får Utskottet hemställa, att Bih. till R.
ProL 1856 & 1857. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 13 Haft. 9 66 Stats-Utskottets Utlåtande M 167. den nu förnyade framställningen i samma ämne icke må till någon åtgärd af Rikets Ständer föranleda. 95:o. Riksdagsfullmäktigen Tobias Lind från Götheborgs och Bohus län har, uti ett inom Bonde-ståndet afgifvet, till Utskottet remitteradt, memorial, jemte förmälan, hurusom förre Kronofogden inom Norrvikens fögderi af nämnde län Assessoren m. m. C. J.
Hedenskog under en tid af 31 år på ett förtjenstfull! sätt utöfvat nämnde befattning och derigenom förvärfvat sig allmän aktning och tillgifvenhet i orten, hemställt, att, då vid Hedenskogs år 1854 inträffade frånfälle, hans qvarlåtenskap, efter afdrag af skulderna, uppgått till ej fullt 1,000 R:dr B:ko, och hans efterlemnade enka, som genom följderna af ett fall blifvit så vanför att hon beständigt måste begagna kryckor, ej kunde af nämnde ringa behållning hafva sin utkomst, Rikets Ständer måtte bevilja bemälda enka en årlig pension af minst 225 R:dr R:mt på Rikets allmänna indragnings-stat.