Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då jag saknar ali erfarenhet af det missbruk till öfverdrifven produktion, mot beräkning utaf afverkning och derpå grundad beskattning,, som med dessa redskap kunnat öfvas, afhåller jag mig från allt yttrande om den saken, men kan icke underlåta att, anmärka det högst menliga lörhållande för skattdragande i allmänhet som uppstå skulle, derest man under år 1849 försakade dea afsedda förhöjning i statsinkomst, som af den frivilliga bränvinsbränningen med mycket skäl bör hemtas, och i stället uttaxera detta belopp på den allmänna bevillningen, hvilken vi nogsamt känna, måste, till fyllande af den betydliga statsbrist, summan ändock ökas.
Med herr v.
Hohenhausen instämde herrar Berg, von Linde, von Holst, Hedenstjerna, Biskop Bergman samt Prostarne Nibelius, Tellbom, Eurén, Klintberg, Odelberg, Cnattingius, och Melén. Af Riksdagsfullmäktigen G. B. Appelqvist: »Emot sammansatte Bevillnings-, bag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-utskottens beslut rörande bränvinsbränningen samt beskattningen derå, får jag i efterföljande delar mig reservera.
I första punkten af 1843 års bränvinsbrännings författning rörande tiden att tillverka bränvin, hade sammansatta afdelningen beslutat och tillerkänt bränvinsbrännare den fördel att sjelf få bestämma hvilken eller hvilka af de sex månaderna af året han behagade begagna emot det att han erlade
Va af den blifvande skatten för hvarje månad han till bränvinsbräuning sig anmäler, men denna fördel borttogs af sammansatta Utskotten med en rösts pluralitet.
Denna röst har till påföljd, att först beröfva folket sin fria valrätt äfven i denna del, och slutligen minska statens inkomster i denna näringsgren, ty då de skola tvingas att skatta för en längre bränvinsbränningstiid än de vilja begagna, så afstå de från denna fördel, och staten förlorar således skatten; jag önskar derföre högeligen att ständerna ville upphäfva Sammansatta Utskottets förslag, och i det stället antaga sammansatta afdelningens beslut, som tillåter att bränningsterminerna får indelas i 6:tedelar och derefter proportionera skatten.
Bevillnivgs-, Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Ulsk.
Utlåtande, N:o 2. 31 Sammansatta Utskottet har äfven med en rösts pluralitet beslutat att till 1 och 2 klassen bränvinsbränningsredskap ej får användas någon ånga.
Detta beslut verkar till betydliga förändringar af bränvinsbränningsredskapen för en mängd panneegare, hvarföre jag äfven i denna del önskade att ständerna ville skydda dessa medlemmar i samhället, och i följd deraf upphäfva Sammansatta Utskottets beslut, och i det stället oförändradt bibehålla 1845 års författning rörande 1 och 2 klassens bränvinsbränningsredskap.
Äfven har Sammansatta Utskottet beslutat att all bränvinsbränningsredskap skall antingen vara inlemnad i allmänna förvaringsrum eller ock vara förseglad.
Detta beslut tyckes mig vara både onödigt och öfverflödigt, emedan det föranleder till dryga kostnader både för staten och folket, utan ringaste fördelar, ty då lagen stadgar att den som olofligen bränner skall vara sin bränvinsbränningsredskap förlustig, och plikta till, tycker jag detta lagens bud förseglar tillräckligt, och den som vill vara lagbrytare låter icke hindra sig genom en försegling; kontrollen är alldeles tillräcklig då häradsskrifvarens förteckning på alla dem som låtit anteckna sig för bränvinsbränning, uppläses från prediksstolen och sedan uppspikas på kyrkodörren, då vet folket hvilken eller hvilka inom församlingen, som ärligt begagnar denna rättighet, och de som olofligt begagna densamma få snart hjelpare, som vilja dela rofvet; önskligt vore om Rikets Ständer ville behjerta denna min åsigt och i följd deraf besluta att ingen försegling å bränvinsbränningsredskap nu mera behöfver ega rum.
Sammansatta Utskottet har äfven beslutat att bränvinsskatten skulle förhöjas med 25 procent för all enkel bränvinsbränningsredskap och 33lA procent för alla konstaparater.
Denna förhöjning å skatten är högst obillig och orättvis, emedan jordbrukaren i allmänhet är nog ändå hårdt tryckt af skattebördor i alla möjliga delar.
Jag yrkar således bibehållande af 1845 års författning i hvad den rörer beskattningen, och hoppas att medstånden bifaller Bonde-ståndets gemensamma önskan i denna del.
Häri instämde riksdagsfullmäktigen Jöns Jönsson från Cristianstads län.
I öfrigt reserverade sig riksdagsfullmäktigen Efraim Larsson emot beslutet om bränningstidens indelning i 3 terminer i stället för 6 och emot den förhöjda beskattningen.
Här till Bcv.- Lag- samt Alm. Besv.- och Ekon.- Utskottens Utlåtande, iV-o 2. 1.
Förslag till Föi'oi'ilniiig. augåeiule vilkoret för tillverkning och försäljning nf hräenia.
Om brunvins-brännings-rättiglieten. § i Bränvins-bränning, af livad (jcnligt ämne sorn helsi, skall med den pannerymd samt emot de afgifler och öfriga vilkor, här nedan föreskrifvas, vara tillåten under sex månader af året, nemligen Januari, Februari, Mars, April, November och December, så framt icke högst vigtiga omständigheter föranleda inställande af denna tillverkning.
»Den tid af äret under hvilken bränvins-bränning är tillåten indelas i tre serskilda terminer af två månader i hvardera nemligen:
Åstundan någon att börja bränvins bränningen den 15 October i stället för den 1 November, må sådant, efter hos Konungens befallningshafvande derom gjord anmälan, std honom öppet, i hvilket fall den sista bränvins-brännings-terminen af året räknas från den 15 October till den 15 December».
Bränvins distillering vare under nämnde tid tillåten för dem, som äro till bränvins-bränning berättigade; ankommande det på Yårt och rikets Kommers— kollegii pröfning i hvarje fall, huruvida, och på hvad vilkor omdistillering af rått bränvin må, på andra tider och för andra personer, än de till bränvins-bränning berättigade, under serskild kontroll tillåtas. § 2.
Rättigheten till bränvins-bränning skall på landet åtfölja hemman och hemmansdelar, med åsatt mantal efter jordeboken, bebyggda, med serskild åbo försedda utjordar och andra lägenheter, hvilka uti ordinarie eller extra-ordinarie rotering deltaga eller vakans-afgift utgöra, äfvensom icke roterade, men med serskild ränta Ttih. till R.
Prot. 1847 och 1848 5 Sami. 2 Afd.
Bäft. * 2 till kronan eller till innehafvare af dess rätt belagda torp-lägenheter, samt, i stä— derne, den till hvarje stads område hörande jord; dock tillkommer denna rättighet icke den jord, som i taxeringsvärde ej uppgår till trehundra riksdaler banko, utom i de händelser, som 6 och 7 §§ upptaga. § 3- Den bränvins-pannerymd, hvarmed tillätes alt bränna, skall bestämmas efter hemmanets hemmansdelens, lägenhetens eller stadsjordens värde vid 1847 års taxeringar, under iakttagande, att, såsom grund för bränvins-brännings-rätligheten, värdet af åbyggnaden ej får i taxationcn ingå till högre belopp, än som motsvarar högst en fjerdedel af jordens taxerings-värde.
För hemman, lägenhet eller stadsjord, i värde från och med 500 med 500 r:dr banko, må, kokrummet oberäknadt, begagnas en panne- r:dr till och rymd af ... 20 kannor för ett värde öfver 500 r:dr lill och med 750 r:dr 25 — » » 750 — » 1,000 r:dr 50 •— » » 1,000 — » 2,000 — ... 55 — » » 2,000 — *» 5,000 — ... 40 — » » 5,000 — » 4,000 — ... 45 — » » 4,000 — » 5,000 — 50 — » » 5,000 — » 6,000 -— 55 — » » 6,000 — » 7,000 — ... 60 — » » 7,000 — » 8,000 — ... 65 — » » 8,000 — » 9,000 — ... 70 — » » 9,000 — » 10,000 — 75 — » » 10,000 — » 11,000 — 78 — » » 11,000 — » 12,000 — 81 — » » 12,000 — » 15,000 — ... 84 — » » 13,000 — » 14,000 — 87 — » » 14,000 — — — — . 90 — § 4.
r>Mer än en bränvinspanna, ej öfversligande 90 kannor, kokrummet oberäknadt, må icke uti ett verk eller å samma egendom nyttjas; dock gäller detta stadgande icke för redskap af 5 klassen».
3 Såsom kokrum få beråknas två kannor för hvarje bränvinspanna om 40 kannors rymd och derunder, saint tre kannor, då pannerymden öfverstiger 40 kannor.
Bränvins-brännings-redskap må icke, oberoende af innehafvande jord och utan afgift, begagnas för åstadkommande af så kallad förbränna för ätliks—fabriker. § s.
Innehafvare eller brukare af tvenne eller flere hemman, hemmansdelar eller lägenheter, som till bränvins-bränning berättigade äro och af innehafvarens folk och dragare skötas, vare öppet lemnadt att, så vida hemmanet, hemmansdelen eller lägenheten är försedd med egen ladugård, der utfordring sker, på hvardera af dessa egendomar idka bränvins-bränning med så stor panna, som emot jordvärdet svarar.
Skulle åter innehafvare eller brukare af flera till bränvins-bränning berättigade hemman, hemmansdelar eller lägenheter, vilja på ett ställe utöfva bränvins-tillverkningen efter deras sammanslagna värde, vare sådant tillåtet, under vilkor, dels att dessa egendomar äro så belägne, att afståndet från det stalie der bränvins-bränningen ulöfvas, ifrån åbyggnad lill åbyggnad räknadt, icke är längre än 1 mil, dels att pannérymden i intet fall får öfverstiga det i 4 § bestämda maximi-belopp.
Bränvins-brännings-rätlighet för jord å landet må icke i något fall förenas med bränvins-brännings- rättighet för jord i släderne, eller efter sammanräknadt taxeringsvärde på ett ställe utöfvas. § 6.
På landet vare tvenne eller (lere åboer å samma hemman eller å serskilda hemmansdelar eller lägenheter, då dessa äro inom samma socken och högst på en fjerdedels mils afstånd från hvarandra belägne, obetaget att, efter behörig anmälan vid mantals- och skattskrifningen, och emot samfäldt erläggande af den på gemen samma bränvins-brännings-redskapen belöpande afgift, sin bränvins-brännings-rättighet utöfva med en gemensam panna på den af dessa hemmansdelar eller lägenheter, sorn dertill uppgifves, hvilken panna dock aldrig må öfverstiga högsta tillåtna pannerymden.
Åboer å sådane hemman, hemmansdelar eller lägenheter på landet, som icke uppgå till 300 r:dr i taxerings-värde, men i öfrigt hafva de egenskaper, som, enligt 2 §, erfordras för rättigheten att utöfva bränvins-bränning, åtnjuta äfven samma förmån, med vilkor, att det sammanslagna jordvärdet uppgår till minst 300 r:dr. 4 Bränvins-brämiings—rättighet må ej a annor man öfverlåta* ulan i sammanhang med jorden. § 7.
Af de flesta röstegande innevånarna i hvarje stad, der jorden tillhör staden, må det bero att, i den ordning, som uti hvarje stad för beslut, om stadens inkomst eller utgift iakttages, bestämma huruvida den bränvins-hränning, hvartill staden efter värdet af de serskilda jordlotterna är berättigad, 'skall åt dessas innehafvare upplåtas, eller för stadens gemensamma räkning utöfvas, och om bränvins-bränningen skall sko med serskilda pannor efter hvarje jordlotts värde, eller ock i ett eller flera sammansatta verk efter alla eller flera jordlotters sammanslagna värde; men i de städer, der jorden är med egande-rätt fördelad på stadens invånare, må det ankomma på det beslut, som ibland dem af pluralitolen, beräknad i mån af jord värdet, fattas; och i den händelse förhållandet är hlandadt, skola enahanda grunder följas, likväl under förbehåll, att bränvins-bränoing i stad ej må utöfvas med panna af mindre rymd än trettio kannor, samt att, derest Kongl. Maj:t ej, i betraktande af serskilda omständigheter, annorlunda redan föfordnat eller framdeles förordne, 4 § af denna författning skall tjena till efterrättelse i afseende på den högsta pannerymd, som af sådana föreningar må begagnas; börande för öfrigt, vid utöfningen af städernes bränvins-brännings-rättighet, iakttagas, att de hrännerier, som hädanefter anläggas, varda utom stadens staket, på lämpligt afstånd fiån andra byggnader, uppförda i enlighet med stadens Byggnads- eller Brandordning. §• 8.
Vid de årliga mantals-skrifningarne uppgifves så väl stället hvarest, som ock det eller de hemman, hemmansdelar oller lägenheter, för hvilka bränvins-bränningen skall utöfvas, äfvensom pannerymden, enligt hela det af justeraren åsalte kannetal, med utsättande af den klass, 'hvartill pannan, jemlikt justerarens betyg, hänföres, samt huruvida den är inrättad att drifvas med eld eller ånga; och vare det en och hvar, till brävins-bränning berättigad, obetaget att anmäla sig till bränvins-bränningens ulöfvande, antingen för »alla de till bränvin s-bränning tillåtna månader af året på en gång, eller för en eller två terminer deraf; skolande, i sednare fallet, bestämdt uppgifvas, hvilken eller hvilka terminer dertill begagnas».
Och kommer afgiften för .bränvins-bränningen alt, i förhållande derefter, beräknas.
Ej vare skattskyldig förbunden att vid mantalsskrifningen uppvisa stämplings-attest, icke eller mätnings-betyg, undantagande å ostämplade lackjernspannor; och ege han dessutom rätt att hänvisa till den förra året uppgifna pannerymden, med åliggande alt för uppgiftens riktighet ansvara; dock hör i dea skallskyldiges debetsedel lor hvarje år af vederbörande införas, så väl beloppet af den pannerymd, hvartill lian sig anmält, sorn ock det fastighels-värde, hvarefter bränvins-bränningen får ega rum, lill upplysning om den pannerymd, som, på grund deraf, får begagnas.
Den, mantalsskrifningen förrättar, vare skyldig att, med afdrag, enligt 4 af kokrummet, afgiften i behörig ordning påföra, ehvad pannorna äro inmurade eller lösa, med ilteslulande af bråk i pannerymds-beräkningen. §■ »•
Mantals- och skattskrifvare åligge att, inom Januari månads utgång, enligt mantals- och skatlskrifnings-handlingarne, socknevis upprätta förteckningar på alla dem, som sig till bränvins-bränning anmält; börande å dessa förteckningar utsättas, hvilka månader bränvins-bränning af hvar och en ulöfvas, äfvensom pannerymden och den klass, till hvilken redskapen hänföres, samt huruvida den är inrättad att drifvas med eld eller ånga, Dessa förteckningar insändas till Kongl. Maj:ts befallningshafvande, som ega alt deraf lemna vederbörande del, för kontroll och eftersyn.
Mantals- och skattskrifvare äro dessutom skyldige alt, inom ofvan föreskrifne tid, tillställa vederbörande kronobetjente samt de personer, åt hvilka Kongl. Maj:ts befallningshafvande uppdragit försegling af bränvins-brännings-redskap, enahanda förteckningar å alla dem, som inom socknen sig till bränvins-bränning anmält; och böra sistnämnde förteckningar i församlingens socknestuga eller å annat lämpligt ställe anslås. §• 10.
Den, som, berättigad till bränvins-bränning, sig dertill vid manlalskrifningen antingen icke angifvit eller ock anmält sig till mindre pannerymd, än hvartill lian egt rätt, må, om han sedermera åstundar bränvins-bränning för en del af eller för hela värdet utöfva, antingen under hela den tillåtna tiden, eller under någon af de i 8 § omförmälda terminer, anmäla sig derom hos Kongl.
Maj:ts befallningshafvande, som eger att det sökta tillståndet meddela, så vida sökanden styrker sig hafva behörigen till krono-uppbördsmannen erlagt belöpande pannerymds-afgift, beräknad i förhållande till ofvannäinnde tid.
Om brunvins-brännings-redshapen. §• 11 - Med enkel bränvins-bränningsredskap förslås en sådan, som består af en panna för mäskens kokning, af en till pannan hörande så kallad batt och afkylnings - redskap för den uppkommande bränvins-immans afkylande.
Halten med fastsittande ångrör, hvaraf sex tum närmast hatten ingå i uppmätningen, i sammanhang med densamma, får icke, utan med vilkor, som i 16 § 2 mom. säges, innehålla mer än två tredjedelar af pannans rymd.
Afkylnings-redskap får bestå af pipor, aslang eller kylare, hvilka mä vara af hvilken vanlig form som helst.a
Med mäskvärmare förstås en sådan inrättning vid hränvins-brännings-redskap, i hvilken mäsken, genom den från pannan utgående ångan, förberedande uppvärmes, så att, då den derefter slås eller tappas i hränvins-pannan, uppkokningen och således averkningen sker fortare än eljest.
Mäskvärmare vare tillåten af hvad form eller ämne som helst, men får ej innehålla mer än en femtedel utöfver pannans rymd, ej heller så inrättas, alt den åstadkommer någon rektifikation, med mindre sådan inrättning uppgifves såsom rektifikations—apparat.
Med rcktifikalions—apparat förslås den del af hränvins-brännings-redskap, hvarigenom en större eller mindre del af produktens vattenhalt afskiljes under sjelfva bränvinsbränningen, så att afrinningen utkommer starkare eller mera sprilhallig, än då en sådan inrättning icke begagnas.
Rektifikations-apparat må bestå i klarkula, tallriks— apparat, eller hvilken annan inrättning som helst, utgöra serskild redskap, eller inneslutas i någon del af bränvins-brännings-redskapen. § 12 Genom begagnande af förenämnde 3:ne redskaps-delar, enskildt eller sammansatte, uppkomma följand 4 klasser:
Redskap i denna klass får ej innehålla, ej heller till den fogas, någon mrätt ning, som afser eller kan tjena , hvarken såsom mäskvärmare lill mäskens förberedande uppvärmning, eller såsom rektifikations-apparat, till klarning eller så kallad rektifikation, utan måste afrinningen, för att blifva bränvin, omkokas i samma panna.
7 Andra Klassen:
Fjerde Klassen:
Består af enkel redskap med både mäskvärmare och rekt ifikations-apparat; hvartill kommer Femte Klassen:
Yid bränvins-tillvcrkning med redskap i 3:dje, 4:de och 5:te klasserna må pannan drifvas genom eldens verkan antingen omedelbart på pannan, eller ock medelbart genom vattenånga från serskild panna, som antingen omgifver den förra, eller är ställd på större eller mindre afstånd från densamma; men till redskap i l:a och 2:a klasserna må ånga ej användas.
Lösa halsar må ej för bränvins-pannans förening med hatten användas, «Vid sådan redskap, hvartill mäskvärmare och ånga begagnas, får ångan hvarken i mäskrummet inledas eller från detsamma utgå.» vicke eller må, vid sådan redskap, hvartill rektifikations-apparat ej är uppgifven, spritångorna, sedan de utgått från hat trär et, i mäskvärmaren eller annorstädes, ledas i uppåt gående riktning».
»Ångrör, som till bränvins-brännings-redskap hegagnas, må icke i diameter hälla mer än åtta turn». § 13.
En hvar, som bränvins-brännings-redskap tillverkat, vare vid bot af 33 r:dr 16 sk. banko skyldig, innan han samma redskap från sig lemnar, ej mindre alt förse panna och hatt, äfvensom då löst bröst, rektifikations-apparat eller mäskvärmarc tillhöra redskapen, dessa sistnämnde apparater, med stämpel af sitt namn, 8 hemvist och årtalet, då den förfärdigats, än ock att besörja, det de varda uppmätte och stämplade af dertill förordnade justerare, för hvilka tillverkaren noga bör uppgifva redskapens beskaffenhet till alla dess delar.
Då förändring af bränvins-brännings redskap, genom nya bottnars eller aftappningsrörs insättande, hattens ändring till form eller rymd, anbringande af mäsk värmare eller rektifickations-apparat, eller annorledes vidtages, skall redskapen ånyo af justeraren mätas och, om rymden undergått förändring, ånyo stämplas och' den förra stämpeln utplånas, samt nytt mätnings- och stämplings-bevis uttagas; och vare den, som ändringen verkställt, skyldig att, på sätt och vid ansvar, som i 1 mom. stadgas, om uppmätningen och stämplingen föranstalta. k bränvins-pannor af tackjern, som hädanefter gjutas, bör pannerymden och bruksstämpeln, jemte årtalet, utsättas i pannans öfre kant, vid ansvar för bruksegaren, som ofvan stadgadt är.
§ I*- Till uppmätning och stämpling af nya, eller förändrade, eller förut ej uppmätta och stämplade bränvins-brännings-redskap, förordne Kongl.
Maj:ts befallningshafvande ett behöfligt antal af landtmätare eller justerare och tilldele dem vissa distrikt, lämpade efter hvars och ens hemvist; och vare, för denna förrättning sådan justerare lika ansvarig, som för målkärils justering i allmänhet..
Uti de städer, hvarest eller i hvilkas granskap någon landtmätare icke är boende, må, till justerare för bränvins-brännings-redskapens mätning och stämpling, en magistrats-person kunna antagas. § is. Bränvins-pannor skola vid mätningen vara försedde med löst bröst, då sådant finnes, och med hält eller stängsel-skifva och rör samt öfriga tillbehör, som, enligt nästföljande §, äro underkastade stämpling.
Om hatten är försedd med en eller flera luckor eller någon annan öppning, än ångröret, skall den vid mätningen påsättas, och redskapen uppmätas lill öfversta luckans eller öppningens nedre kant, till så stor höjd, som mäsk deri kan inrymmas.
Hatten, med fastsittande ångrör, skall äfven till hela sitt kubik-innehåll uppmätas, och, om den innehåller mer än två tredjedelar af pannans rymd, öfverskottet ingå i pannerymds-beräkningen.
Den fals, som är ämnad att nedskjutas i pannan, Hör till Be v.- Lag- samt Allm. Bcsv.- och Ekon.- Utskottets Utlåtande, N:o 2. 9. nan, ingår ej i mätningen till större del, än hvarmed den öfverstiger en och en half tum.
Då pannan, som är försedd med aflappningsrör, iippmätes, skall tappen eller vridhanen insättas och intet afdrag för rörets innehåll ega rum. § 16.
Med undanlag af tackjerns-pannor; skall på alla pannor och dertill hörande hatt eller stängsel-skifva, lösa pannebröst, rektifikations-apparater och mäskvärmare, ehvad dessa sednare äro af metall eller träd, justeraren å hvarje af dessa delar med stämplar utmärka initial—bokstäfverna af sitt namn och årtalet, då uppmätningen skett, samt derjemte å pannan redskapens uträknade pannerymd.
Stämpeln på panna sättes å halsen eller dess öfversta del; på de öfriga ofvan uppräknade de larne å de ställen, der den blir väl synlig, utan att skada redskapen. * § 17 Justerare, som, för att mäta och stämpla bränvins-brännings-redskap, kallas från sitt hemvist af enskild man, ålnjute derför af denne sistnämnde resekostnadsersätlning och arfvode, såsom för andra embets-förrättningar.
Kallas han åter till uppmätning och stämpling af flere redskap på ett och samma ställe eller by eller socken, der flera redskap vid ett och samma tillfälle af honom kunna mätas och stämplas, tillkommer honom resekostnads-ersättning och arfvode endast såsom för en resa, jemte den serskilda betalning, som han hör erhålla, då mätning och stämpling sker i hans hemvist.
Erforderligt handtlangare-biträde vid förrättningen må justeraren kunna af panne-egaren äska; men med behörigen justerade och krönta målkäril bör han sig sjelf förse.
Utan serskild betalning skall justerare meddela skriftligt betyg, enligt bifogadt formulär, så väl öfver mätning, som stämpling; skolande betyget upptaga en noggrann beskrifning på redskapens beståndsdelar och deras dimensioner, med utsättande af den klass, hvartill redskapen hörer, samt huruvida den är inrättad att drifvas med eld eller ånga: och skall han vid hvarje månads slut lemna Kongl. Majlis befallningshafvande del af de betyg, som under månaden utfärdats.
St. prot. 18-17 och 18-18■ 5 Sami. 2 Afd. 5 haft. 2 10 § 18.
Ej må, under något vilkor, annan del af bränvins-brännings-redskapen un panna inmuras, hvarvid iakttages, alt stämplingen alltid skall vara lätt åtkomlig; cj heller må panna och hatt med hvarandra sammanfogas genom nägling eller lödning. / § 19.
Innehafvare af bränvins-brännings-redskap vare ifrån allt åtal i afseende på dess beskaffenhet fri, derest den finnes i oförändrad enlighet med justerarens betyg och i sådant skick icke öfversliger den pannerymd, till hvars begagnande innehafvaren är berättigad och sig vederbörligen anmält; dock må, r händelse bränvinsbrännings-redskapen genom oriktigt betyg af justeraren blifvit hänförd till lägre klass, än hvartill densamma rätteligen hörer, redskapens innehafvare, vid derom yppad fråga för det löpande året påföras den högre afgift, som för redskapens högre klass i tariffen finnes bestämd.
När kannerymden i bränvins-brännings-redskap befinnes större, än den upp - gifvits, men öfverskoltet ej öfverstiger en femtondedel af den rymd, hvartill pannan är anmäld och stämplad, och detta med skäl kan anses hafva tillkommit genom pannans nyttjande eller eldens verkan, vare redskapen ej derföre underkastad beslag, utan må, vid derom yppad fråga, egaren debiteras för det löpande året med den högre skatt, hvartill pannans ökade rymd föranleder, och redskapen genom egarens försorg ånyo mätas och stämplas innan påföljande år, på sätt och under det ansvar, som uti 14 § af denna artikel utstakas. § 20.
Beträdes_ justerare att hafva orätt stämplat bränvinspanna eller i stämplingsbetyget hänfört bränvins-brännings-redskapen till lägre klass, än hvartill den rätteligen hörer, skall han böta 33 r:dr 16 sk. banko, och derjemte dömas Ijensten förlustig, eller på längre eller kortare tid från utöfningen deraf skiljas, allt efter domarens pröfning, huruvida förseelsen härrört af uppsåt, eller af större eller mindre vårdslöshet.