Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Arffurstens palats, numera, i anseende till det på sednare åren betydligt stegrade priset å så väl ved och kol samt omkostnaderne för upptagning deraf, som olja, materialier och arbetslöner m. m. vore alldeles otillräckliga, Riksmarskalks-embetet, i enlighet med Stålhållare-embetets begäran, och på grund af bifogade kostnadsförslag, underdånigst anhållit, det Kongl. Maj:t läcktes, uti Nådig proposition till Rikets Ständer föreslå, alt anslaget till inre polis-, lys- och renhållningen, hvilket nu utgjorde 11,230 R:dr, måtte förhöjas med 3,770 R:dr eller till 15,000 R:dr; anslaget till ved och kol varda från nuvarande beloppet, 25,210 R:dr, ökadt genom tillagde 8,123 R:dr 16 sk. till 33,333 R:dr 16., samt anslaget till brandväsendet och yttre lyshållningen vid Kongl, slottet och H. K. H. Arffurstens palats, nu 5,800 R:dr, ökas nied 86 6 R.dr 32 sk. eller till 6,666
R:dr 32 sk., allt Banko.
Med anledning häraf hemställde Departements-Chefen i underdånighet, det Kongl. Maj.t behagade hos Rikets Sländer föreslå, att ofvanberörde anslag måtte, i enlighet med Riksmarskalks-embetels underdåniga förslag, höjas, nemligen:
Prop. N:o 1, örn Statsverket 1856. 61 Anslaget:
Polis-, lys- och renhållning vid Kongl, slottet och Arf prinsens palats till 22,500 R:dr, Anslaget :
Fed och kol för de Kongl, hofven lill 50,000 R:dr, samt Anslaget:
Brandväsendet och yttre lyshållningen vid Kongl. slottet och Arfprinsens palats lill 10,000 R:dr, allt riksmynt.
Hvad Departements-Ciiefen sålunda angående regleringen af nu omförmälde anslag under Förslå Hufvudtiteln underdånigst hemställt och hvaruli Statsrådets öfrige ledamöter jemväl instämde, fann Kongl. Majit godt i Nåder gilla och bifalla.
Då härefter till pröfning förekommo utgifterna under riksstatens Sjunde hufvud-litel, innefattande anslagen för Finans-Departementet; •— erinrade först Departemenls-Chefen i underdånighet, hurusom de tillökningar uti anslagen å denna Hufvud-Titel, hvilka ansetts böra af Rikets Ständer äskas för (illvägabringande af den utaf Kongl. Majit under den 11 innevarande månad beslutade löureglering för Finans-Departementets Expedition och de under detta Departement lydande Embetsverk, nemligen Kammar-kollegium, Slats-kontoref, jemte Mynt- och Koutrollverken, KammarRällen och Öfver-Intendents-Embetet, funnos uti protokollet öfver Finans-ärenden för nämnde dag upptagne; hvarefter Departements-Chefen underdånigst hemställde, att sedan, med anledning af gjord framställning angående förhöjning i ailöningen för gesäller och drängar vid Kronobageriet samt Slotts- och förrådsmagasinet härstädes, Kongl. Majit i enlighet med hvad ej mindre Stats-kontoret än Krigs-kollegium i underdånighet tillstyrkt, under den 2 November 1855, medgifvit, att, med beräkning från och med den 1 Juli samma år, den kontanta aflöuingen måtte få förhöjas, för 1 ordinarie och 4 extra gesäller vid härvarande Kronobageri från 25 ITdr (ill 33 R:dr 16 sk. i månaden för hvardera, och för hvarje af de 3 drängarne vid Slotts- och Förrådsmagasinet härstädes från J33 R:dr 16 sk. till 200 R:dr om året, samt att dessa tillökningar, utgörande tillsammans 700 R:dr B:ko, eller 1,050 R:dr Runt, linge, under afbidan af deras uppförande å stat under 7:de Hufvud-titeln, tills vidare utgå af 4:de Hufvud-titelns anslag till spanmålsuppbandlings- och bagerikostnader, frågan om den sålunda tills vidare beviljade lönförhöjningens uppförande såsom tillägg å anslaget för Stats-kontoret och kronomagasinerna nu måtte ingå i den nådiga propositionen lill Rikets Ständer; Och tillstyrkte
Departements-chefen derjemte i underdånighet, att anslaget för Tullverket 800,000 R:dr Banko eller 1,200,000 R:dr riksmynt, som i nuvarande riks-slat finnes uppfördt i egenskap af förslags-anslag alt af Tullmedlen direkte utgå, mätte, med afseende å de, jemte tulluppbörden, stigande afkorlningar, restitutioner och omkostnader samt aflöningar, hvilka utgifter år 1855 uppgått till mer än 1,800,000 R:dr, höjas med 600,000 R:dr sistnämnda mynt; hvaremot 62 Bil.
Prop. N:0 1, om Statsverket 1856.
Departements-Chefen, med anledning af hvad vid regleringen af ulgifterna å andra hufvud-iiteln blifvit bestämdt, angående upptagande å denna hufvud-titel af det belopp, 6,000 Riksdaler riksmynt, som hittills af anslaget till byggnader och reparationer i laudsorterne utgått till styrelsen öfver fängelser och arbetsinrättningar i riket, i underdånighet erinrade, hurusom detta anslag, till följd häraf, borde minskas med ett motsvarande belopp eller 6,000 R:dr riksmynt; äfvensom Departements-Chefen ansåg, att, då ljuspenningarne, som ulginge af anslaget till skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus, voro ämnade att upphöra inom de embetsverk, för hvilka Kongl. Maj:t nu i nåder föreslagit förbättrade löner, detta förslags-anslag, i händelse af bifall härtill, kunde minskas med 4,750 R;dr riksmynt.
Beträffande härefter sådane å nu ifrågavarande hufvud-titel erforderliga anslag, hvilka borde anvisas å de tillgångar, som komme att för tillfälliga behof afses, anmälde Departements-Chefen i underdånighet: l:o Styrelsens för allmänna väg- och vattenbyggnader underdåniga memorial den 30 sistlidrie Augusti, deruti, med anledning af en utaf Stålhållare-embetet vid Drottningholms Kongl, lustslott gjord framställning, att, då den emellan nämnde lustslott och Kersön befintliga flytande
Irädbro vore nära oduglig och fördenskull ny bro på detta ställe otvifvelaktigt snart erfordrades, en chaussé mätte, i stället för flottbro, byggas öfver sundet i samma sträcka som bron ligger, bemäide styrelse anmält, att
Distriktchefen, majoren F. W. Leijonancker i berörde hänseende verkställt undersökningar samt utarbetat plan till chaussé-byggnad öfver Drottningholms-sundet, hvilken, enligt insänd ritning och kostnadsförslag, skulle kunna för 80,662 R:dr 32 sk. banko verkställas; men att, med rättelse efter den plan jemte kostnadsförslag, som blifvit genom styrelsens försorg, redan år 1848 upprättad och nu med afseende å dagsverkens och materialiers under tiden stegrade pris, samt med en genom brobyggnaderne vid Traneberg och Nockeby vunnen erfarenhet, öfversedd, ny flottbro öfver Drottningholms-sundet, hvarest ej ifrågakomme behof af att, såsom vid Traneberg och Nockeby, åvägabringa rörlig bro för sjötrafiken, kunde anläggas för en summa af 40,500 R:dr banko.
Då, enligt hvad kändt och vitsordadt var, den emellan Drottningholm och Kersön befintliga trädbro befunne sig i sådant skick, att i dess ställe någon ny förbindelse mellan sundets stränder mäste tillvägabringas, vare sig genom chaussé-auläggniug eller brobyggnad, men kostnaden derför, äfven efter lägre förslaget, icke kunde af det strängt anlitade stats-anslaget för byggnader och reparationer i laudsorterne eller af andra tillgängliga medel bestridas, ansåg
Departements-Chefen annan utväg dertill icke förefinnas, än att till Rikets Ständer, hos hvilka det nära förestående behofvet af jemväl denna bros ombyggnad blifvit i nådig proposition den 16 November 1853 angifvet, göra nådig framställning om beviljande af den för en ny flottbro på ifrågavarande ställe erforderliga summa, i rundt tal 61,000 R:dr riksmynt. 2:o Öfver-Intendents-einbetets underdåniga Memorial den 26 sistlidne Augusti, deruti embetet, till underdånig åtlydnad af Kongl.
Majds Nådiga Bref den 15 Mars in - Bil.
Prog. N:o om Statsverket 1856. 63 nevaraude år och i anledning af väckt fråga om Nådig Propositions aflåtande till Rikets Ständer angående ytterligare anslag till iståndsättande af Wadstena slott, afgifvit dels berättelse om de åtgärder, som, på grund af Kongl. Majus Nådiga Bref den 13 Juli 1850, hittills blifvit för detta ändamål vidtagna, dels ock förslag till slottets fullständiga iståndsättande i afseende å det yttre, äfvensom till nödig stensättning vid grafkanlerna omkring slotlsborggården.
I sådant afseende hade Öfver-Intendents-embetet, som genom sistnämnda Nådiga Bref blifvit anbefaldt att föranstalta om verkställighet af alla, med hänsigt till slottets och dess torns yttre iståndsättande, uti ett år 1850 uppgjordt kostnadsförslag upptagne, till 15,637 R:dr 36 sk. beräknade reparationer, underdånigst anmält, att ifrågavarande reparationer blifvit af brist på tillgångar inskränkte till de fyra särdeles förfallne valltornen jemte de smärre mellanbyggnader, som förenade de båda norra tornen med slottets hufvudbygguad: samt att, då härvid visat sig, att alla delar af byggnaderna vore långt mera förfallna än som genom de derå verkställde besigtningar kunnat utrönas, äfvensom att grundmurarne under slottet på liera ställen vore nedrasade och i största behof af reparation och fogstrykning, hade vid detta förhållande, så betydliga arbeten, utöfver hvad i förslaget beräknats, tillkommit, att yttre iståndsättandet af valltornen jemte tillhörande mellanbyggnader närmast slottet först år 1854 hunnit afslutas och fordrat en kostnad af 20,994 R:dr 38 sk., oberäknad den genom Kongl. Majus Nådiga Bref den 25 Augusti 1852 anbefallda ombyggnad af den till slottet ledande stenbron, hvilken medfört en utgift af 3,600 R:dr; och alt sammanräknade kostnaden 24,594 R:dr 38 sk. utgått af följande medel, nemligen: af ett utaf Rikets åren 1850—1851 församlade Stäuder anvisadt anslag B:ko R:dr 8,000: — — „ en från Östergöthlands läns ränteri lefvererad behållning af Wadstena slotts reparations-medel ....
„ „ 529: 29.
Anslaget till underhåll af Magasinsbyggnaderne i lands orterne „ 5,177: 22. 8.
„ Besparingarne å Riks-statens 7:de Hufvudtitel. . . „ „ 1,930: 32. 4. samt af Allmänna Bygguadsanslaget för landsorterne. „ „ 8,957: 2. —
— Uti ofvannämnde kostnadsförslag voro icke inberäknade utgifterna för iståndsättandet af slottets alla utvändiga fönster, portomfattniugar och ornamenter m. m. af huggen kalksten, eller borggårdens förseende med trädplantering samt inhägnad; och hade Öfver-Intendents-embetet nu, beträffande de å slottets utvändiga sidor befintliga slenhuggeri-arbeten, yttrat, att embelet, med afseende på slottets tillkommande bestämmelse efter den numera fullbordade hamnanläggningen, icke funnit skäl att fästa uppmärksamhet vid obetydliga bristfälligheler, såsom mindre skador på kanter, hörn o. s. v., utan till iståndsättande endast upptagit alla sådana, af tidens åverkan förorsakade eiler genom vårdslös medfart åkomna skador, som vore synliga från närmaste omgifningarne kring 64 Bil.
N:o L, om Statsverket 1856. slottet och deråt gåfve ett missvårdadt eller bofälligt utseende.
Då emellertid de undersökningar af bristfälligheterna, som måste föregå en säker beräkning af kostnaderue för deras botande, mötte stora svårigheter i byggnadens höjd och beskaffenhet, hade det för Öfver-Intendents-embetet ej varit möjligt att göra annat än ungefärliga beräkningar öfver kostnaderne för det ifrågavarande arbetet; varande embetet dock af den åsigt, att de belopp som funnos upptagne uti ett förevarande underdåniga Memorial bifogadt, år 1851 uppgjordt kostnadsförslag, sedan dess slutsumma blifvit, med afseende å mellankommen prisstegring å byggnadsmaterialier och arbetsbiträden, ökad med 33*/* procent och med tillagdt arfvode för en pålitlig och skicklig Tillsyningsman 1,000 K:dr, till 14,842 R-.dr 32 sk.
Banko, icke skulle komma att vid arbetets verkställande öfverskridas.
Och hade Öfver-Intendents-embetet, i afseende å sättet för utförande af della arbete, underdånigst föreslagit, att den huggna stenen måtte få förfärdigas vid någotdera af stenbrotten vid Borghamn, efter på slottet tagne mallar och till de qvantiteter, som förslaget upptoge samt betingas för fot eller för stycke, hvarom kontrakt borde afslutas; att stenen måtte färdig sjöledes transporteras till Wadstena och Iefvereras vid slottet; samt att kontrakt borde afslutas med pålitlig person om tillhandahållande af arbetare, materialier och nödiga ställningar, men stenens inpassning och inmurning verkställas efter räkning eller särskilda beting.
Vidkommande de släta delarne af slottets yttermurar, som äfven vore af kalksten och, så vidt hittills kunnat utrönas, aldrig varit rappade eller aifärgade, hade Öf ver-Intendents-embetet icke ansett annan åtgärd dervid vara att vidtaga, än alt liktidigt med stenhuggeri-arbetets inmurning komplettera fogstrykningen mellan stenarne med kalkbruk af mörk färg.
Slottsgårdens inhägnad hade Öfver-Intendents-embetet ansett behöflig hufvudsakligen af det skäl, att sedan de vallar, som förenat sydöstra och sydvestra tornen så väl sinsemellan som med sjelfva slottsbyggnaden, blifvit borttagna, malerialierne använda till hamnbyggnaden samt sjelfva vallgrafvarne begagnade till hamn, hade tillfälle uppkommit för de i grafvarne ingående fartyg att lägga till vid hvilken punkt sorn helst af borggården och begagna densamma till lossnings- och lastnings-plats, hvarigenom skada lätt kunde inträffa å så väl borggården, som sjelfva slottet och slottsbron, men synnerligast å de af kullersten murade, särdeles svaga grundmurar, hvarpå slollsvallarne stått och som utgjorde de till hamn använde slottsgrafvarnes inre sida, så att dessa murar, använde till hamnkaj, tvifvelsutan innan kort skulle erfordra en omfaitande och mycket kostsam reparation.
Följaktligen och då träd, som å slottsgården planterades, möjligen på denna flacka trakt icke skulle vexa och frodas utan det skydd emot okynnet och vindarne, som af en stängselmur åstadkommes, äfvensom en sådan, uppförd i vallarnes ställe, skulle åt slottsplatsen i dess helhet gifva ett bättre och mera sammanhängande utseende, än den nu egde, hade Öfver-Intendents-embetet förnyat ett äldre underdånigt förslag, att en mur af kalksten kring borggården måtte, i enlighet med Bil.
Prop. N:o 1, om Statsverket 1856. 65 med en det underdåniga Memorialet bilagd ritning, få uppföras samt en rad löfträd derinom planteras; varande kostnaden beräknad för muren till R;dr 5,000: — oell för trädplanteringen till „ 200:
— R:dr 5,200:~-— så att, med tillägg af ofvannämnda summa för slottsbyggnadens yttre iståndsättande ' 14,842: 32. alltså hela kostnaden för dessa arbeten komme att uppgå till . . 20,042: 32.
Då likväl statsanslaget till byggnader och reparationer i landsorterne vore egentligen afsedt och strängt anlitadt till underhållande af andra för allmänt ändamål uppförda nödvändiga byggnader och derföre icke syntes böra betungas med bestridande af utgifterne för en byggnad, hvilken, ehuru den utan all fråga mäste såsom ett historiskt minnesmärke bibehållas, ej vore af synnerlig nytta för det allmänna, hade ÖfverIntendents-embetet hemställt, det Kongl. Maj:t täcktes i Nåder föreslå Rikets Ständer att, såsom bidrag till Wadstena slotts bringande i det skick, som Kongl.
Maj:ts Nådiga Bref den 13 Juli 1850 åsyftade, anvisa en summa af 30,000 R:dr Riksmynt.
Departements-Chefen tillstyrkte i underdånighet, det Kongl. Majit, med gillande af hvad Öfver-Intendents-Embetet i ämnet föreslagit, måtte till Rikets Ständer göra Nådig framställning om beviljande af det anslag, som ansetts vara för ofvan omförmälda ändamål erforderligt, eller 30,000 R:dr Riksmynt. 3:o.
Öfver-Iutendents-Embetets underdåniga Memorial den 26 sistlidne Augusti, med tillkännagivande, att sedan Kongl. Maj:l, i anledning af Embetets underdåniga hemställan angående särskilt anslag för iståndsättande af Calmar slott, uti Nådigt Bref den 15 Mars innevarande år förständigat
Embelet att i underdånighet afgifva förslag till detta slotts fullständiga iståndsättande till det yttre, äfvensom till sådane restaurations-arbeten i det inre, som afsåge ej mindre bevarandet af vid slottet fästade historiska minnen än äfven iståndsältandet af hvad uti arkitektoniskt hänseende kunde utgöra värderikt prof pä fordna tiders konst och smak och derföre icke borde af staten åsidosättas, hade, efter uppdrag af Öfver-Intendents-Embetet, Arkitekten vid Embetet, Professoren F. W. Scholander, å stället tagit kännedom om förhållandet med ifrågavarande byggnad samt derefter till Embelet afgifvit en förevarande underdåniga Memorial bifogad berättelse, hvaraf hufvudsakligen inhemtats, alt, ehuru de ursprungligen lika präktiga som smakfullt anordnade dekorationerne uti vissa rum befunnits särdeles illa medfarne, de likväl icke voro så sköllade, att ej större eller mindre delar deraf återstode, tillräckligen bibehållue, för att tjena till vägledning vid en med omsorg och erforderliga insigter företagen restauration; alt emellertid förfallet fortginge i årligen tilltagande utsträckning, så att äfven dessa antydningar inom kort och så vidt icke de i år påbörjade restauralions-arbetena utan afbrott fortsattes, skulle gå förlorade samt ett troget och så vidt möjligt, fullstänBih. lill R.
Brot. 1856 åf 1857. 1 Sami. 1 Afd. 8 Haft. 9 66 Bil.
N:o 6 lill Kongl. Majus
Nåd Prop. iV:o 1, om Statsverket 1856. digt islåndsättande af de i sitt slag enda leraningar från en i mångå hänseenden märklig epok af fosterlandets historia sedermera icke vidare kunna verkställas; —samt att de lägenheter, i hvilka ännu funnes spår efter den fordna prakten och som kunde lill restaurering ifrågakomma, vore belägna i nordvestra delen af slottet och utgjorde: trappan till de s. k. kungsrummen, förgylda- eller drabant-salen, matsalen, audienssalen och Erik XIVs sängkammare.
Jemte det Öfver-Intendents-Embetet nu anmält, att tili sistnämnda rums under detta år påbörjade restauration blifvit från statsanslaget för byggnader och reparationer i landsorterna anvisadt ett förskott af 3,000 R:dr b:ko, hade Embeiet dels, beträffande kostnaden för ofvannämnda lägenheters jemte trappuppgångens återställande i ursprungligt skick, yttrat, att ehuru det af flera uppgifne skäl icke vore möjligt att på förhand uppgöra säker beräkning deröfver, Embetet likväl förslagsvis upptoge kostnaden för berörde arbete, hvilket borde utföras så väl för dagaflöning, som der så ske kunde, på ackord, till minst 15,000 R:dr b:ko, dels i underdånighet föreslagit, att äfven slottets utvändiga sidor, som vöre mycket förfallna, måtte få rengöras och lagas, en del nya fönster insättas, skorstenarne repareras m. m. samt de utmärkt vackra portalerna rengöras och iståndsättas; — tillkännagifvande Öfver-Intendents-Embetet, att kostnaden för dessa arbeten, sora till betydlig del kunde på entreprenad upplåtas, blifvit, enligt ett nu underdånigst bilagdt kostnadsförslag, beräknad till 10,022 R:dr 32 sk. b;ko; och hade ÖfverIntendents-Embetet, under åberopande af de skäl, som föranledt Embetets uti näslförestående mål gjorda underdåniga hemställan om begäran hos Rikets Ständer af särskildt anslag till Vadstena slotts iståndsättande, förnyat sin redan gjorda framställning, det Kongl. Maj:t täcktes föreslå Rikets Ständer att jemväl för iståndsättande af Calmar slott anvisa nödiga medel med 37,500 R:dr Riksmynt.
Departements-chefen hemställde i underdånighet, att Kongl. Majit täcktes i nåder gilla hvad Öfver-intendents-embetet sålunda i underdånighet föreslagit i afseende å islåndsättande af Calmar slott, samt alt det dertill erforderliga belopp, 37,500 Ridr riksmynt måtte af Rikets Ständer äskas. 4:o En utaf Stats-kontoret, i sammanhang med berättelsen om Stats-verkets förvaltning, tillstånd och behof, gjord underdånig hemställan, dels alt ett belopp af 4,500 Ridr riksmynt, svarande mot hvad uthyrda kronomagasins-Iägenheterna under 5 år i medeltal inbringat till de s. k.
“Arrendemedlen“ måtte tilläggas sjunde hufvud-litelns anslag för byggnader och reparationer i landsorterne, dels ock att, då vid de krono-magasiner, hvarest under vissa år ingen spanmål från de skattskyldige eller andra vederbörande inginge, svårighet mötte för bestridande af åtskilliga oundgängliga utgifter, t. ex. för justering af målkäril och vigter, inköp af nya, äfvensom af säckar, m. m., samt det ej syntes vara lämpligt att, såsom hittills skett, lägga dessa kostnader på värdet af den spanmål, som sedermera för behofvens fyllande inköptes och i ett dylikt magasin inlades, nådig framställning måtte göras till Rikets Ständer om anvisande af ett särskildt förslags-anslag af 5,000 R:dr riksmynt för berörde ändamål.
Bil. A<:o 6 till Kongl. Maj:ts Aud. Prop. N:o om Statsverket 1856. 67
Enär kostnaderna för underhåll af kronans magasinshus i landsorterne icke kunde i medeltal antagas uppgå till högre årligt belopp, än som för sådant ändamål blifvit vid 1850 och 1851 års riksdag tillagda allmänna byggnadsanslaget för landsorterna, fann Deparlements-Chefen icke skäl att i underdånighet föreslå detta anslags ytterligare tillökning med afseende å magasinshyrorna; äfvensom Departements-Chefen ansåg sig icke ega anledning att till sednare delen af Stats-kontorets underdåniga hemställan tillstyrka nådigt bifall i vidsträcktare mån, än att Kongl. Majit måtte i nåder föreslå Rikets Ständer, att till inköp för kronans magasiner och bagerier af nya målkäril och vigter, med afseende å den, genom Kongl. Stadgan den 31 Januari 1855, anbefallda förändring i rikets mått och vigt, bevilja, för en gång, ett anslag af 5,000 R:dr riksmynt.
Härefter och dä, i afseende å anslagen för tillfälliga behof å denna hufvudtitel, förekomme, att Kongl.
Majlis under den 11 i denna månad fattade nådiga beslut, angående lönereglering inom de särskilda embetsverken, afsåge, att lönförhöjning skulle beräknas från och med år 1857 och således utgå förr än den nya stats-regleringen komme att tillämpas; anmälde Departements-Chefen i underdånighet jemväl behofvet af ett förslags-anslag utaf
R:dr riksmynt 130,000 till den ifrågakomna lönförhöjningen nämude år för Finans-departementet och de under detta Departement lydande embetsverk.
Slutligen och med anledning deraf, att jemväl efter förra riksdagen förvaltningskostnaderna för kolonien S:t Barthelemy betydligt öfversligit inkomsterna deraf, hemställde Departements-Chefen, att till koloniens utgifter under åren 1858, 1859 och 1860 måtte i nåder äskas ett extra förslags-anslag af lika belopp, som vid förra riksdagarne, nemligen 9,000 R:dr riksmynt årligen eller tillhopa 27,000 R:dr.
Beträffande åtskilliga offentliga byggnadsarbeten i hufvudstaden, om hvilka fråga blifvit väckt och hvartill särskilda anslag skulle erfordras, nemligen:
Riks-arkivets och Kongl, hof-stallets förflyttning samt bebyggandet af platsen bakom Kongl, operahuset med ett nytt posthus, anmälde Departements-Chefen i underdånighet, att förberedande åtgärder vore anbefallda, men alt dessa ännu icke hunnit så afslutas, att på grund deraf fullständiga förslag kunnat till Kongl.
Maj:ts nådiga pröfning för närvarande framläggas; och hemställde Departements-Chefen derföre, att dessa förslag måtte framdeles få inför Kongl.
Hvad Departements-Chefen sålunda beträffande sjunde hufvud-litelns reglering i underdånighet föreslagit, behagade Kongl.
Majit, enligt Stats-rådets underdåniga tillstyrkande, i nåder bifalla; hvarjemte Kongl. Majit i nåder yttrade, alt, sedan underdåniga förslag till lönreglering inom samtlige Stats-departementen numera blifvit pröfvade och godkända, men deruti icke förekommit något angående Stats-råds-Iedamöternas aflöning och deraf beroende pensionsrätt, Kongl. Majit funne 68 Bil.
N:o 6 till Kongl. Maj:ls Nåd- Prop.
N:o 1, om Statsverket 1856. billigheten fordra, det äfven dessa högst vigtiga och ansvarsfulla embeten blefve, i förhållande till andra befattningar, försedda med en lön, som motsvarade deras betydenhet och i grundlagen stadgade värdighet; och ville Kongl. JIaj:t följaktligen, i sammanhang med den nådiga framställningen om Stats-verkets öfriga behof, föreslå Rikets Ständer, att såsom årlig lön åt Justitiae Stats-ministern anslås 18,000 R:dr, åt Statsministern för utrikes ärendena 24,000 R:dr, åt Cheferne för Landtförsvars-, Sjöförsvars-, Civil-, Finans- och Ecklesiastik-departementen hvardera 15,000
R.dr samt åt de 3 Stats-råden utan Departement hvardera 12,000 R:dr allt Riksmynt, äfvensom att för dessa embeten, hvilkas löner sålunda komme att uppgå till 12,000 R:dr eller derutöfver, bestämmas 8,000 R:dr samma mynt såsom det belopp, hvilket å indragningsstat bör tillfalla Statsrådsledamot, när han dit öfverflyttas vid 70 års ålder och efter 30 års oafbruten tjenst eller, i händelse af försvagad helsa, vid 65 lefnads- och omkring 40 tjenste-år.
I sammanhang härmed och på enahanda skäl, som beträffande tidigare pensionsrätt för Justitiae-råd och Landshöfdingar blifvit i denna dags protokoll för Justitia- och Civil-ärendeu utvecklade, täcktes Kongl.