Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Också "vore det icke onyttigt, om man kom litet långsammare till nämnde mål, hvarigenom följande fördelar vinnas: 1:0
Hunne ungdoms värman afsvalna och med detsamma många deraf härrörande utbrott och förhastanden förekommas. 2:0
Finge tjensten derigenom mera anseende, då den med mognadens värdighet blefve utöfvad. 3:o Blefve derigenom mera likhet med den trögare civil-banan, hvarpå man icke så hastigt hedras med Kongl. 4d2 Stats - Utskottets Fullmakt. 4:o
Skulle kunskaperne medhinna att blifva grundligare; och 5:o
Sjelfpröfning gen af ens anlag vara utvecklade, och således ett säkrare val af yrke blifva möjligare.
Om man derefter, i följd af utmärkande egenskaper, vunne hastigare framsteg, skulle det mera öfverensstämma både med rättvisa och billighet än om, då så mycket afseende göres på ålder i tjernsten, eller åtminstone såsom förevändning begagnas, då särskilde recommendationer eller favoritskap saknas.
Herr Montgomery instämmer i den af Herr Friherre Björnstjerna yrkade allmänna revision.
Mot hvad Herr Montgomery anfört, anmärker Herr Lefren, att Läromethoden med utanlaxor, är på Carlberg afskafiäd; att det årliga Ollicers-behofvet endast till en del förses från Krigs-Akademien, är en äfven i Frankrike följd grundsats, med afseende på så väl Ynglingars inträde från andra Undervisningsverk , som förnämligast Under-Ollicers-Corpsens befordran till Oflicers-grad, Herr Friherre Adlerbeth, Jacob, faster uppmärksamheten derpå, att sjelfva namnet Universitet innebär omfattning af alla biklnings-tillfällen, och att således, vid ett sådant böra finnas Militair-Lärare.
Utom annat, i hvilket Friherre Björnstjerna misstagit sig om Schol-Verkets syfte och beskaffenhet, anmärker Friherre Adlerbeth, att en från Trivial-Scholan afgående, föregifves icke hafva Betänkanden, 493 lieie kunskaper än den, som intages på Carlberg.
I de lärda Soliolorne, Gymnasium inbegripet, läres, utom annat, Latin , hvilket fordras för skrifprofven vid Akademiens, icke blott Theologiska, ritan alla Faculteter, och hvilket språk, efter Friherre Björnstjernas eget medgifvande, innehåller de yppersta mönster för ett enkelt och vackert skrifsätt.
Friherre Adlerbeth vitsordar Gymnasiernes goda beskaffenhet, åtminstone det lian närmast känner, Linköpings, och anser den föreslagna undersökningen vara så mycket mera öfverflödig, som Kongl, Maj:t anbefalt en Revision af Schol-Verket, att hvart tredje.år hållas af män, sorn äro sakkunnige och utöfvat yrket.
Herr Grefve Posse, C, H., medgifver väl Herr Friherre Adlerbeth, att, vid Gymnasierne icke läres endast Theologiska Vetenskaper, men ock Latin, Dock anser Grefven våra allmänna Undervisnings - anstalter, vara bristfälliga, i synnerhet i Natur-Historien , Chemi, Matliematik, Mechanik, Physik och Technologi, i hvilka stycken Utländska Läroverk, synnerligen Ecoles-Polytechniques-Schola hafva ett stort företräde.
Före en allmän reform af Undervisnings-Verket, anser Herr Grefven den föreslagna reformen af KrigsAkademien vara skadlig.
Herr Grefve von Platen, B. B., styrker, med det val han trälfat för sine Söners upp - 4p4 Stats-Utskottets fostran, att ett Gymnasium väl förbereder till Militair-yrket, men anser att Applieation-Undervisnings-anstalterne böra fortsätta, livad de allmänna grundlagdt.
I anförande till Högloft.
Ridderskapet och Adelns Protocoll den 23 Maji, yttrar Herr Stjernstolpe, J. M., att en Yngling med någorlunda fattningsgåfva, och som an vändt flit , skall, genomgående de Larda Scholorne, vinna mera kunskaper i allmänhet, än hvilken Cadett som heldst.
Om vid Krigs-Akademien läses 11 månader och i Lärda Scholorne endast 5 (bör vara 7,) så är ock den förra coursell kortare och sednare börjad, än den sistnämnde.
De öfverklagade ferierne begagnas nyttigt af den flitige, icke en gång sjelfva lärotiden af den late.
Ehuru Krigs-Akademien icke kan nekas sine förtjenster om Militairers bildning, hafva ock duglige sådane från andra ställen kommit och komma.
Att utan undersökning upphäfva Krigs-Akademien vore onödigt, men genom annorlunda afskaffad Militairisk undervisning, kan den framdeles blifva öfverflödig.
Emedlertid önskar Herr Stjernstolpe samma allmänna undersökning, som af Friherre Björnstjerna blifvit föreslagen, och att en berättelse om alla Läroverks skick, måtte till nästa Riksdag vara färdig, Hvad af någre Ledamöter blifvit yttradf, om företrädet af den enskilda eller allmänna Betänkanden.
495 uppfostran, Ynglingars förtidiga sändande till Universitetet, Informatorers beskaffenhet, m. rn., hvilket väl vidrör ämnet, men icke ingår uti detsamma, anser Ekonomi-Utskottet sig icke böra upptaga.
Instämmande i öfrigt med Herr Bråkenhjelm och Herr Friherre Adlerbeth, om Militair - Lärares anställande , har Herr Grefve Cronhjelm, ehuru Grefvens Motion om dessa Lärares anställande, för närvarande blifvit af Stats-Utskottet och sedan af Rikets Ständer afslagen, hemstält, om icke samma Motion kunde, såsom en modifikation få åtfölja Herr Montgomerys Motion, och sedan komma under Ekonomi-Utskottets pröfning; öfver hvilken begäran dock Ilöglofl.
Ridderskapet och Adeln icke sig yttrat, äfvensom Ekonomi-Utskottet ifrån början icke baft någon del af Herr Grefvens Memorial i förenämnde ämne.
Ekonomi-Utskottet, som först handlagt detta ärende, liar med större utförlighet framstält detsamma, på det, om än Riksens Ilöglofl.
Ständer icke skulle finna sig för närvarande i tillfälle att antaga någon hufvudsaklig åtgärd, uppmärksamheten dock till denna angelägenhet må blifva kallad, och omdömena efter hand förena sig.
Utskottet bör nu utsäga sitt: ehuru det är ovilkorligt sannt, att menniskan, såsom sådan, först bör uppfostras, innan dess särskildta läge i det'yttre lifvet får påtänkas och förberedas , är det ock med detsamma afgjordt, att den första undervis - Stats-Utskottets ningen Lör, utan biafsigter, vara rent mensklig; å ena sidan, väcka så väl de theoretiska, som practiska själskrafteriies utveckling; a andra sidan, lära det positiva, sorn är mensklighetens gemensamma angelägenhet.
Detta är grundadt inom sig sjelft, men det har ock en yttre bevisning deraf, att ingell särskild undervisning, för tidigt och utbrutet meddelad, blir grundlig, emedan den icke bar något rotfäste i en förberedd altmann själs-odling.
Det ar ock mindre det materiella sorn inhemtas, än det formella sorn bildar, hvilket i den första åldern fortjenar afseende.
Den, som med Öfvadt förståndsbruk och af grundsatser vägledd sedekänsla, träder till ett särskildt yrke, skall snart lyckas att utöfva det, och ändå i hela lefnaden följa omfattande åsigter; då deremot den, som, efter en i förtid gifven bestämmelse, blifvit afpassad, merendels endast för denna är till, utom den, ofta är en icke hemmastadd främling, som icke fattar mensklighetens allmänna föremål, icke lefver efter dess i stort fÖreskrifna seder, icke har nog liflig känsla för dess gemensamma behof.
Förr än det särskildta yrkets tillämpade lärostycken meddelas, bör således undervisning i de med skäl kallade humaniora, vara gifven.
Denna vinnes säkrast i de offentliga Undervisnings^Verken, hvilka ega en måttlig driffjäder att använda, den det enskildt» huset och pensions-anstalten saknar, täflan emellan ett. större antal likar.
Den i Scholan rådan - Betänkanden.
497 rådande jemnlikheten, som, för ett gemensamt högre sylte, upphäft alla de tillfälliga det yttre lifvets’ skillnader, och det, icke blott till en viss Glass inskränkta, men hela den älskvärda ungdomskretsen omfattande Broderskap, som der knytes och genom alla åldrar oafbrutet fort varar, äro bland den offentliga undervisningens företräden, hvilka i ett constitutionelt samhälle i synnerhet böra värderas.
Här vore det skadligt, såsom det äfven öfver allt är onaturligt, att, på det bildsamma ämnet truga en gifven form, hvilken ovedersägligt då har ensidighet med sig, och om Catholicismen, conseqventmen straffvärdt, enligt hvad Herr Hartmansdorff rätteligen anmärkt, redan börjar bilda Chorgossen till Prelat, är det icke mindre orätt, åt hvilket håll man ser, att, ifrån barndomen, utan pröfvad kallelse, den blifvande Militairen tillvänjes.
Om icke följderne af det sist nämnde förhållandet hos oss visat sig skadliga, torde orsaken böra sökas i det fördomsfria och samhälliga i Folklynnet, Ledares och Lärares sorgfällighet att mildra Undervisnings-anstaltens; ensidighet och sedan, det Nationliga i vår Krigsväsende - inrättning.
Det är dock icke sagt, att den befarade ensidigheten alltid skall utehlifva, hvarföre, och då den allmänna andan, som är lifvet i en Constitutionel Stat, måst väckas och underhållas i de offentliga Undervisnings - Verken, Utskottet anser det 4 Sami. 3 B* 3a 498 Stats-Utskottets vara af vigt, att icke, utan der den enskilda omtnnkan fullt förberedt subjectet, undantag egde rum i den regel, att Statens blifvande Ämbetsmän, äfven i dess allmänna Läroverk undervisades, och således äfven Officerare, för så vidt de icke supleras af Under-Officerare, der förbereddes.
Till det sistnämnde ändamålet erbjuda sig Apologist-Scliolorne såsom tjenlige, heldst Löro-ämnena, enligt Kongl. Schol-Ordningens i Sut. 2 Gap. 1 §., äro Christendom, Välslmfning, Svenska språkets rättskrifning, Mathematik , Historien och Geograpliien, åtföljd af Elementar-kännedomen af Naturens alster och allmänna Phenomener, hufvudbegreppet af Fäderneslandets Lag och Statskunskap, åtföljande Svenska Historien, samt Fransyska och Tyska språken.
Då samma Kongl. Författning, för lägre LärdomsSchola föreskrifver Christendom, Yälskrifning, Svenska språkets rättskrifning, Latinska och Grekiska språken, Mathematik, samt Historien och Geographien, åtföljd af Naturens Elementar-kännedom.
Och för högre LärdomsSchola tillägger ”Theologi och Hebreiska språket, äro bland dessa stycken egentligen intet, som för den bildade Militairen är rent af öfverflödigt, utom Hebreiskan, ty Latin borde hvarje Yngling kunna för språkets, Författarnes och Romerska Historiens skull.
Att Militair-Studerande lära sig något Grekiska, är, om icke mera, åsminstone prydande, och bibringar honom bekantskap med en fullkomlig Språklära, konst-termer, äfven i hans yrke Betänkanden.
4,99 ocli Historien om det milst bildade Folk.
Fölen rätt tänkande man, anstäld hvar som heldst, iir det af vigt, att göra sig redo för sin tro oell lära känna dess grunder; detta, utan synnerlig lärd tillrustning, heter i Lärdoms-Scholorne, såsom på Carlberg, Theologi.
Vid Gymnasierne äro Läro-ämnena desamma, med tillökning af Philosophi samt Elementaira Physiken och Natural-Historién.
De tvenne sednare äro för hvar och en nyttiga, och det förstnämnde, såsom vigtigast för själskrafternas utveckling, lärer ock med mindre skäl uteslutas från den blifvande Militaireiis sysselsättningar, sorn det inskränker sig dertill, att Philosophiae Lectorn föredrager.
Logik i samband med allmän Språklära, samt dessutom de Elementer af Practiska och Tlieoretiska Philosopliiens särskildta Lärostycken, med deras tillhörande Historia och Terminologi, som kunna för Lärjungarne vara fattlige, och för deras ålders bildning tjenlige.” Tidsförlusten af Läroverkens genomgående är mindre, lieldst äfven år åtgå till dessa Elementaira ämnen i Krigs-Akademiens lägre Classer.
Den ersättes ock rikligen af en fullständigare själs-odling och större omfattning i kunskaper.
I värsta fallet föranleder den ett uppehåll, det vi likväl böra önska, i den brådska , hvarmed en oberedd ungdom störtar sig in i Ämbctslifvets fordringar och äfventyr.
Utskottet anser således, att det allmänna Läro - 5oo Stats-Utskottets
Verket företrädesvis bör väljas, och att hvilkendera af dess Scholor som anlitas, den är en tjenlig Elementar-Undervisnings-anstalt för Militairen.
Men, emedan skälet härtill är Lävo-ämnenas allmännelig^ nytta, både i deras innehåll och såsom bildnings-medel, kan Utskottet icke annat än i högsta måtto afstyrka Militair-Lärares anställande vid dessa Läroverk, hvilket skulle förrycka yleras allmänneligt menskliga syftemål, och skulle, sedan förebråelsen, det Läro-Verken äro Seminarier för Prester, längesedan upphört att trälfa, nu ådraga dem den nya, att de öfver höfvan inledde ungdom i Krigs-yrket, hvartill den ändå är nog böjd och af flere retelser lockas.
Förslaget att anställa Lärare i Militair-Vetenskaperne vid Universitetet, understödjes deremot af flere skäl.
Allmän anda och täflan skola i synnerhet här blifva verksamma.
Universitetet innebär i sin ide' och sitt namn, åliggandet att öppna alla bildnings-tillfällen.
De för Lärdoms-Idkaren i allmänhet och Militairen gemensamma fundamentala Vetenskaperne, utom de öfrige, föreläsas här i sin fullständighet.
Physiska Instrument-samlingar, Chemiska Laboratorier, m. fl. Apparater förefinnas, och undervisning gifves i flere Konster, lefvande Språk och Kroppsöfningar.
Af allt detta kunde, med den öfriga ungdomen, Militair-Studeranden hafva gemensamt gagn, och han i det egentliga , för kunskaperne lill sitt yrke, handledas af särskilde Lärare.
Huruvida dock Militair-Undervisningen vid Uni - Betänkanden. 5oi versitetet, anstäld både i Upsala och Lund, eller blott på förra stället, skulle göra Inrättningen på Carlberg, äfven i det fall, att den omformades till sin egentliga bestämmelse af Krigs-Akädemi, och således högre samt applicativ Militair-Undervisnings-anstalt öfverflödig; om Krigs-Akademien och Mililair-Undervisningen vid Universitetet skulle tills vidare fortfara täflande, för att gifva Utslaget örn. någonderas företräde; om den välgörenhet, Carlberg bereder medellösa Föräldrar, genom kostnadsfri uppfostran åt deras Barn, kunde ersättas genom Stipendier och andre förmåner åt Mililair-Studerande vid Universitetet, äro magtpåliggande frågor, hvilka fordra en så mycket grundligare undersökning, som intet i Motionerne till en sådan blifvit förberedt, och det vore obetänksamt, att, utan bättre ersättning , upphäfva Krigs-Akademien, hvilken, enligt sakkunniges, och ibland dem Herr Sparres vitsord, betydligen bidrager till en större kunskapshåg och insigt bland Militairen, än före dess stiftning egde rum.
Då ock Utskottet icke kan anse så beskaffad enkel sammanslagning, som den Grefve Cronhjelm föreslagit af Ingenieur-Corpsens och Artilleriets Undervisnings-anstalter, vara ätt nu företaga, fastmer en Militair-Verkens Centralisering, dervid alla enskilda applicativa delar, förknippade i en högre enhet, visar sig mera önskansvärd; men till ett så vigtigt företag, hvilket ock , enligt Herr Grefvens 502 Stats -Utskottets önskan, förde de nämnde Corpserne närmare hvarandra, ingen plan är gifven, men för verkställigheten hör vara moget eftertänkt, anser sig Utskottet höra föreslå Riksens Höglofl.
Ständer, att till Kongl. Maj:t ingå med underdånig anhållan, det täcktes Konungen låta genom sakkännare undersöka Militair-Undervisnings- Verket i hela dess omfattning, hvarefter de ock egde, att sig yttra om beskaffenheten af den till Militairens egentliga yrke förberedande Undervisningen, lämpligheten af Militair-Lärares anställande vid Akademierne , behofvet af Applications - Scholor för de scientifike Corpserne, desse Läroverks organisation till särskilda Scholor eller till en Central-Inrättning m. m., hvarefter och sedan allt blifvit bragt till ett fullständigt Förslag, Kongl. Maj:t, så väl med afseende på sakens beskaffenhet såsom National-angelägenhet, som den förändring af Fonder och anslag, deraf kan föranledes, torde täckas inhemta Ständernas tanka härom vid nästa Riksdag.
Att utsträcka denna Undersökning så vidt Herr Friherre Björnstjerna yrkat, lärer så mycket mera blifva öfverflödigt, som den af Kongl. Majit i Schol-Ordningen anbefalda Revision af Elementar-Läroverken, tvifvelsutan dessförinnan kommer att sammanträda.
Då de uti Ingressen till detta Betänkande upptagne Motioner och särskildte anföranden alla innefatta framställningar, ensamt åsyftande förändring uti Militaira Läroverken och BetUnkandeh.
5o3 deras organiserande på det för den Militaira bildningens fullkomnande mäst tjenliga sätt, och detta ämne nu utaf Ekonomi-Utskottet, till hvars behandling det ock egentligen lärer höra, blifvit afhandladt och besvaradt, anser Stats-Utskottet sig icke behöfva att häröfver tillägga något yttrande ; och öfverlemnas ärendet nu till Riksens Höglofl.
Slockholm den 3o Julii 1823. * 1 Ankom ilen i3 Äng. i8o3. N:o 383.
Ständers Stats- och Bancc-Utskotts Betänkande, i anledning af väckt fråga om
Lane - understöd af allmänne medel för Hamnbyggnaden uti Ystad.
Tviksdags-Fullmägtigen för Ystad, Herr Conijnerce-Rådet Hemberg, har uti till Vällofl. Borgare-Ståndet ingifvet, och derifrån till Stats- och Banco-Utskotten remitteradt, Memorial , hemstält, att ett
Lån af 20,000 R:d.
B:co måtte från Banco- eller Riksgälds-Verken blifva beviljadt Staden Ystad, till fyllande af bristen i de belydlige kostnader, sorn blifva för ett fullständigt fullbordande af den företagna Hamnbyggnaden derstädes nödige, 5o4 Stats-Utskottets med samma förmån af 4 procents ränte- oell 2 procents Capital-afbetalning, som flera andra Verk och Inrättningar fått tillgodonjuta, och emot erbjuden säkerhet, förutan Stadens
Äldstes med ansvarighet en för alla och alla för en undertecknade revers, äfven af Inteckning uti de Staden enskildt tillhörige jordegor, i värde vida öfverstigande Låne-Summan.
Genom de af Landshöfdinge - Ämbetet i Malmöhus Län, uppå begäran af Ystads Borgerskaps Äldste, meddelade, och för Utskotten upptedde intyganden, hafva Utskotten in*, hemlat, att, efter det Ystads Borgerskap allt ifrån år 1796 varit omtänkt att åstadkomma en för behofvet tjenlig och högst nödig HamnInrättning vid Staden, samt underdånig anmälan derom hos Kongl. Maj:t blifvit gjord, och en utaf sedermera aflidne Herr ÖfversteLieutenanten af Lidströmer för en sådan Hamnbyggnad uppgjord plan, vunnit Kongl. Maj:ts Nådiga stadfästelse, arbetet dervid blifvit begynt år i8o3, sedan Kongl.
Nådigst beviljat ett allmänt understöd af 20,000 R:d. uti Riksgälds-Sedlar, alt utgå på 10 år, med 2000 R:d. årligen, hvilket understöd likväl i så måtto blifvit ökadt, att detsamma de sista åren utgått i Banco, så att hela sammanräknade beloppet utgjort 16,666 R:d. 3a sk.
B:co; att med detta understöd och med Stadens egna, tid efter annan ökade, tillgångar, Hamnarbetet blifvit fortsatt till år 1816, då Byggnaden eldigt
Het änkan deni 5o5 enligt, elen faststälde planen ansågs vara full färdig, sedan kostnaden derföre uppgått till cn summa af 78,400 R:d. 32 sk.
B:co; men att tvänne år derefter knappast voro förflutne, innan det befanns att hamnen dagligen uppgrundades, oaktadt tvenne Mudder-verk oupphörligen begagnades, då årstiden sådant meclgaf; att lill afhjelpande af detta onda, som med fullkomlig förstöring hotade det redan med så mycken kostnad verkstälda arbetet, en ytterligare byggnad funnits nödig från vestra sidan af Landet, dels med pålverk och vattenportar, dels ock med nedsänknings-kistor, hvarförutan det ena inloppsgalret Nordliord-Väs t och Syd-Syd-Ost skulle med tvenne stycken nedsånknings-kistor igenstängas, hvarigenom hela hamnen blefve kringbyggd; att, efter en af Kongl. Förvaltningen för Sjöärenderna gillad och godkänd plan, denna byggnad blifvit påbörjad ar 1819 och derefter fortsatt, med en uppå det redan deraf fullbordade använd kostnad af 38,800 R:d.
B:co, så att hela Hamnbyggnads-kostnaden för till närvarande tid verkstäldt arbete, uppgår till 117,266 R:d. 32 sk.
B:co; hvarförutan 'ännu ytterligare 53,924 R-d.
B:co , enligt öfver återstående arbeten af Herr Major Mechanicus Pollieimer uppgjordt kostnads-förslag, till Hamnbyggnadens fullkomliga iståndsättande efter den faststälde planen erfordras; att denna kostnad icke blifvit ansedd kunna af Ystads Borgerskap utan Låncbiträden åstadkommas, i 32 * 5o6 Stats-Utskottets anseende till de flera publika och kostsamma Byggnader Staden i sednare åren måst vidkännas; att Ystads Hamn är till sitt läge, och den säkerhet, med hvilken Fartyg der kunna öfvervintra, högst fördelaktig, äfven derföre, att den bland Skånska Hamnarne sednast tillfryser och tidigast för Sjöfarten är öppen, hvadan ock Post-iagts-farten emellan Ystad och Stralsund, den sena årstiden, är verkställbar; alt denna Hamns allmänna nytta således är fullkomligen erkänd, men att det hela af Hamnbyggnaden mäste fullbordas efter 'uppgjorde planen, för att uppfylla ändamålet, och trygga det redan nedlagda kostsamma arbetet, samt, för framtiden bereda all den säkerhet, som af localen kan påräknas, under det Hamnen årligen göres djupare, och uppgrundningar, härflytande af vissa vindar, förekommas, samt att sluteligen, hvad den säkerhet för Låne-biträdet som af Staden blifvit erbuden, beträffar, Landshöfdinsre-Ämbe 7 O tet för sin del ansett en sådan säkerhet vara tillräekeligen förvarad genom Stadens Äldstes Revers, enär den å Borgerskapets vägnar utgifves och underskrifves af en för alla och alla för en, held st då, i fall Inteckning tillika skulle sättas i fråga, en sådan icke kunde utsträckas till Stadens donerade jord, och icke utan medgifvande af alla dem, som inom Stadens Territorium äro jordegare, beviljas.
Desse sålunda vundne upplysningar , om förhållandet med Hamnbyggnaden i Ystad, Betänkanden. hafva Utskotten ansett sig höra härigenom äfven inför Rikets Högloft.
Ständer framlägga , såsom innefattande och utvisande de skäl oell anledningar, hvilka föranledt Utskotten, att, med afseende å nödvändigheten af Hamnanläggningens i Ystad snara fullbordande på ett emot ändamålet svarande sätt, samt de betydliga kostnader Ystads Borgerskap redan af egne medel nedlagdt å detta företag, hvilket äfven för Rikets Sjöfart och Handel i allmänhet måste anses vara af betydlig vigt, vördsamt föreslå, det Ystads Borgerskap, för fullbordandet af Ilamn-anläggningen derstädes, må, af de medel, hvilka Rikets Ständer vid allmänna Finance-Regleringen, utan förökning af den beräknade Sedelstocken, bestämma såsom Fonder för dylika anslag, erhålla ett Lån af 20,000 R:d.
Banco, emot afgifvande af Borgerskapets Äldstes, å Borgerskapets vägnar, med ansvarighet en för alla och alla för en, undertecknade förbindelse, att för denna Låne-Summa erlägga årlig ränta efter den beräkning deraf, som kommer att blifva gällande för de Statens upplåningar, hvilka vid denna Riksdag kunna blifva beslutne, samt derjemte af 2 procents afbetalning å Capitalet hvarje år, tilldess detta varder till fullo godtgjofdt.
Stockholm den 8 Aug. i8a3.
5o8 Stats-Utskottets Ankom deli i4 Augusti l8o3.
Ständers Stats- och Banco - Utskotts Betänkande, i anledning af väckt fråga om förändrade vilkor för det af Rikets Ständer vid sistlidne Riksdag beviljade Låne-anslag till Consistorium i Calmar, för uppbyggandet af ett Gymnasii- och Scholae-hus derstädes, äfvensom om tillökning af detta anslag.
Till Stats-Utskottet har Kongl. Majit, medelst remiss af den 26 sistl.
Marlii, i Nåder täckts öfverlemna en från Consistorium i Calmar i underdånighet afgifven Skrifvelse, tillika med det från Uppfostrings-Committe'en infordrade underdåniga Utlåtande deröfver; enligt hvilka Handlingar, Consistorium linnes hafva hos Kongl. Majit i underdånighet anmält, att, till bestridande af kostnaden för uppbyggande af ett Gymnasii- och Scholaa-hus i Calmar, enligt den af Kongl. Majit gillade plan och ritning, erfordrades en summa af 3o,ooo Rid.
B:co, hvaraf tillgång endast funnes till 23,000 Rid., genom det af Rikets Ständer år 1818 beviljade Banco-Lån, då den nu varande Byggnads-Cassan, såsom utgörande blott 5,102 R;d. 26 sk. 10 rist.
Bico, måste upptagas tili Betånkanden. andra föremål, och således 5,ooo R:d. brista, samt att för råntorncs utgörande å förenämnde beviljade Banco-Lån inga säkra utvägar finnas, då Byggnads-Cassans inkomster nästan alle äro ti 11 fällige, och, på sådant sätt mentagne, hvarken för detta eller andra nödvändiga behof skulle blifva tillräcklige; utaf hvilken orsak äfven Consistorium icke kunnat förbinda sig, att, enligt Banco-Fullmägtiges fordran, såsom för Proprie Skuld ansvara för nämnde räntas ordentliga betalande; och sedan Consistorium sålunda fullgjort sin pligt att detta allt i underdånighet tillkännagifva, hav Consistorium i underdånighet anhållit, att Kongl. Majit i
Nåder måtte täckas afhjelpa hindren för en så angelägen och -af behofvet högt påkallad Byggnads verkställande, som icke på lång tid skulle kunna företagas, utan erhållande af ett ytterligare Låne-understöcl, stort 5,ooo R:d. , samt hela Låne-summans räntefria begagnande, för åtminstone 5 å 6 år.
Då Banco-Utskottet äfvenledes fält ifrån det Högv.