Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Viii den granskning af Seglations - Ordningen * sorn blifvit föranledd af en fran Högloflige Ridderskapet och Adeln till Utskotten remitterad Motion, deruti Herr Tham, Wollrath» begärt* att de Lagar och Reglementariska Författningar, Som anga handeln, matte öfverses och Sndana förbättringar deruti föresläs, som kunna kraftigast motverka förbrytelser, hafva Utskotten funnit de flesta stadganden i berörde Seglationsordning innehålla sådana Reglementariska föreskrifter, till hvilkas ändamålsenliga förändrande och förbättrande de Em hets- och Tjenstemän, hvilka skola handhafva föreskrifteme, bäst äro i tillfälle att aflemna nödiga förslag och upplysningar; hvarföre Utskotten finna sig böra inskränka deras åtgärd till utlåtande och förslag, i afseende på några få lag- och straffbestämmelser.
x Gap. Om hvad Skeppart, har att iakttaga innan han till inlopps- eller lossningsort ankommit.
Bill. till Rihs-St.Prot. 185b cch 1829, 5 Sami, 2 A fä, •jule Haft. 1 2 Bevilln.- Lag- o. Otc. VtsJi.
N:o 17. 4 JT.
Med anledning af Kongl. Brefvet den 12 December 1827* föresläs nedanstående redaction: ”Ej må Skeppare, på de ställen, der Lotsinrättning linnes, insegla utan Lots, så framt ”denne icke af hardt väder hindras komma om ”bord.
—Lots åligge hafva tillsyn derå: att nå”got gods ej må föras till eller från fartyget; ”att de Lås och Sigill, som till Kronans säkerhet kunna vara fartygets tillgångar åsatte, ej ”ololligen brytas, och att olaga landgång ej ma ”ega rum: allt vid lika ansvar, som Tullbetjent ”för fel och uraktlåtenhet i dessa delar är un”derkastad. ” ”Den af Lotspersonalen, som utmärker sig ”genom nitisk tillsyn och controll emot öfver* trädelser af Tull-Författningarne, skall, uppå ’ Lots-Directeurens, Tull-District-Chefens eller ”Tull-Kammarens derom skeende anmälan, af "General-Tull-Styrelsen hafva att, i enlighet ”med Kongl. Brefvet den 12
December 1827, ”bekomma serskild belöning utöfver den besla”garerätt, som honom, jemlikt förenämnde För’ fattningar, kan varda tillerkänd.” » $.
För att befordra säkerhet för verkställigheten af hvad i denna §. föreskrifves, få Utskotten i öfverenstämmelse med hvad som vid 2 3 §. af Kongl, Stadgan den 10 Augusti 1825, angående Förpassningar, uti derom afgifvet serskildt Bevilln.- Lag- o. Oec.
TJtsk, Bet.
3 Betänkande är andraget, föreslå följande böter för brott emot denna : ”Vid ankomsten till inloppsort ma Skepparen, vid a 5 Rdrs bot, med sitt fartyg ej lägga "till vid land eller brygga, förrän visitation ä "fartyget blifvit förrättad.
Är dä dager, och ”Tullhetjente tagit fartyget under bevakning, ålig”ge Skepparen, att inom 2:ne timmar derefter, "sä vida dager sä länge fortfar, och, i annat fall, "följande dagen, inom 2:ne timmar sedan Tullkammaren blifvit öppnad, hos Tull-Kammaren ”sig infinna, utan att förut sig annorstädes be"gifva, och vid Tull-Kammaren uppvisa sitt Pass "samt öfrige till Skepp och last hörande handlingar. ■— Derefter skall, sist inom klock. 13 "påföljande dag , Skepparen hafva författat och "till Tullkammaren ingifvit sin Märkiulla, sä ”inrättad, sorn härefter i 15 föreskrifves. — ”Uraktlåter Skeppare, utan laga förfall, att inom "utsatt tid hos Tullkammaren sig anmäla, eller **sin märkrulla dit ingifva, bote Femtio Riksdaler.
” 2 Cap. Om hvad Skeppare, vid ankomst till inloppseller lossningsort, och Godsegare i lossningsort, hafva att iakttaga. 22 §.
I afseende pa de händelser, som uppenbart synas röja uppsåt att gods olofligen insmyga, föreslås, att denna §. måtte erhålla följande lydelse: 4 Bevilln.- Lag- o. Oec. I)ts7t.
N:o 17. ”Medhafver
Skeppare i sitt fartyg gods, ”som ej å marimilla uppfördt är, och har lian ”jemväl sedermera förtegat godset, intilldess far”tygets lossning är börjad, bote da godsets halfva värde.
Ar godset uteslutet äfven fran manifestet, dä sädant, enligt t §. af denna Författning, ine dföres, skall Skepparen böta god”sets fulla värde; men egaren rnä, i bägge fäl”len, emot behörig tull, godset disponera.
Of”vertygas egaren om delaktighet i godsets till”ämnade insmygande, vare det förbrutet, och ”han till ansvar, såsom för oloflig införsel af ”varor, föfallen.” 2-3 §'
Denna §, som eger samband med den föregående, torde, för att vinna större tydlighet, böra erhälla följande, förändrade lydelse: ”Är den uteslutna varan, innan lossning ä ”fartyget börjas, hos Tull-Kammaren eller In”spectionen, af Skepparen angifven, eller kan ”Skepparen i bevis leda, att han ej egt kunskap ”om varans inpractiserande i Fartyget, vare ”fiån det i föregående §. stadgade ansvdr fri; ”bote dock för vårdslöshet vid märkrullans författande, eller i den tillsyn honom ä sitt fartyg ”äligger iaktaga, ifrän 10 till roo Rdr, efter ”ornständigh eterna.” 27 §.
Enär en viss praescriptionstid för disposition af sådant gods, som i denna §. omtalas, Bevilln.-Lag- o. Oec, JJlsk.
& synes böra bestämmas, fä Utskotten hemställa, att §. mä blifva af följande lydelse: ”Gods, som ä inärkralla till äterutförsel ”angifvits, vare under Tull-Kammarens värd, till ”dess äterutförseln sker.
Denna bör, under den ”i 3 Gap. föreskrifne bevaknings-controll, vara ”verkställd inom natt och är.
I annan händelse hemfaller godset till Kronan.” 33 $• Utskotten hafva ansett billigheten påfordra, att denna §. erhåller det tillägg, sista meningen deraf innefattar: ”Angifver någon en vara med lägre tull, ”i stället för den verkliga, som är högre tull ”underkastad, erlägge afgifterna å ilen senare ”varan till dubbelt belopp emot hvad Taxan ”utsätter; men har angifningen varit föranledd ”af origtighet i Facturan, betale godsegaren ”blott den högsta enkla tullen.” 4l
Som ansvars bestämmelse för förbrytelse emot denna §. hittills saknats, föreslås i ett nytt moment följande tillägg: ”För lossning å olaga, eller annan tid, än ”bär ofvan säges, ändock att oloflig varu-införsel ”dymedelst ej föröfvas, plikte Skepparen 25 Ildr.” 43 §■ Utskotten hafva ansett, att denna §, i afseende på brott och straffbestämmelser, erfordrar det tillägg, soin nedanstående redaction antyder: 6 Bevilln,-Lag- o. Oec.
Bet, N:o 17.
"Bryter någon olofligen de Lås eller Sigill, "som till Vår och Kronans säkerhet äro sat"te å fartygets luckor eller andra ingångar till "rum, der gods förvaras, eller bereder sig någon ”genom inbrott på annat sätt tillgång till såda"na med Lås eller Tullsigill stängde rum, bö"te aoo Rdr.” ”Gitter Skepparen ej öfvertyga annan om "brottet, vare sjelf till dessa böter förfallen.” 3 Cap.
Om hvad Skeppare och aflastare hafva att iakttaga, då Fartyg till utrikes ort skall afgå.
Med ledning af de åsigter och grunder, Utskotten i början af detta Betänkande framställt, hafva Utskotten icke ansett sig böra göra några förslag till de förändringar i Reglementariska föreskrifter, sorn vid detta Capitel möjligen skulle kunna erfordras.
Om hvad vid sjöfart på utrikes orter med däckade Fartyg under 13 lästers drägt samt öppna Båtar serskildt iakttagas bor. 62 och 63 § $. Dessa §. §. torde alldeles böra uteslutas, såsom till hufvudsakliga delar redan upphäfna genom Handels-Tractaterne med Danmark 1826 och med Ryssland 1828, och såsom oförenliga med Kongl. Maj:ts Nådiga Beslut den 13 December r826, hvarigenom Svenska hel-och halfJdinks-fartyg förunnats helfrihet i alla slags umgälder ; och då dessutom alla de controller, som Bevilln.- Lag- o. Oec.UtsA.
Bet, N:o 17. 7 nästföljande §.§. bestämma, komma att qvarstå, såsom garanti emot oloflig införsel af varor.
Om serskilda föreskrifter, som vid tillämpning af denna Forordning bora iakttagas.
Utskotten fä vid detta Capitel åberopa hvad ofvanföre vid 3:dje Cap. anfördt är.
Om Rättegången.
So Jf. blifver nu den Jg.
För att kunna tillämpas, i fall nu ifrågavarande förändringar i afseende på föreskrifterne om Tullmåls afdömande vid serskilde TullDomstolar blifva vidtagna, föreslås följande redaction af denna §.: ”Mål, som angå förbrytelser emot denna ”Författning, skola vid vederbörlig Under-Dom”stol upptagas, der ej målet, i anseende till personen, tillhör Hof-Rätt.’5 gt £. blifver 79.
Under åberopande af de skäl, förenade Utskotten uti Betänkandet, angående Kongl. Förordningen emot oloflig införsel eller utförsel af varor under den 23 Junii 1825, hafva anfört till stöd för det då framställde förslag till förändrad redaction af samma Författnings 54-'de §., få Utskotten äfven nu föieslå, att ofvannämnde 79 §.
, till likhets vinnande i nämnde hänseende, må erhålla följande lydelse:
"År någon missnöjd med Under-Rätts be”slut, må deröfver hos den Hof-Rätt, under 8 Bil. till Bev.- Lt/g- o. Oec. Uts/i.
"hvars jurisdiction brottet blifvit begånget, '”och under hvilken den Under-Domstol, sorn "i saken dömt, lyder, besvär anföras inom halfäten af den tid, sorn för laggvadda sakers fullföljande ifrån Under-Rätt, i allmänna Lagen "stadgadt är;” Hvarjemte Utskotten få föreslå följande tillägg i denna §:
"Vid alla de tillfällen, då Rättegångar, i "anledning af denna Förordning, till Öfver-Rätt "fullföljas, eller dess pröfning underställes, gälfe för öfrigt, i frågor om prestanda rn. in. , "hvad som i afseende på så väl brott- som be"svärsmål är föreskrifvet i allmänna Lagen och "serskilda derom utkomna Författningar.” Skulle detta tillägg vinna bifall, torde 82, 83 , 84» 85, 86, 87, 88 och go §.
§. ^af nu gällande Seglations-Ordning alldeles utgå, och gg blifva den 80, vid hvilken redaction den der af misstag införda 5 af 2 Cap. Rättegångs-llalken bör ändras till 6 §. af samma Cap. och Ralk; bifogande Utskotten en härvid afrifven Reservation, Stockholm den 9 September 1829.
Reservation af Herr Friherre, Cederström, jf.:
"Att orden:
"lofgifvet och tullbart” framför ordet godt i Redaetiouen af 22 §. af nu gällande Seglatious-Qrdning uteslutas, anser jag så mycket me - Hevilla.- Lag- o Oec. Ulslt.
N:o iS. g ra olämpligt, som, i min tanka, en ny bana härigenom är öpnad till införande af förbudna varor i Riket”. ”Emot den 42 §:s antagande synes mig möta, att oloflig lossning ur Fartyg, sorn är ställdt under tullbevakning, icke kan ega rum utan connivence meri tullbetjeningen, eller inbrott i däckadt fartyg; ty pä öppna fartyg, eller der däckslast icke är lossad, skall bevakningen städse vara om bord; och pä däckade Fartyg, sedan däckslasten är lossad, läsas luckor och tillgängar till lasten hvarje afton, sedan lossningen upphört.
I förra fallc-t synes mig Tullbetjenten jemte Skepparen böra vara älagd ansvar; i senare fället, eller om inbrott föröfvas, ar straffet, 25
Rdr böter, icke svarande emot brottet. 3’ Och anhöll Herr Friherren, att dessa yttranden, såsom reservation emot Utskottens beslut i dessa frågor, mätte fä lietänkandet åtfölja.
Ankom till Exp. Utsk. d. 19 Sept. 1829.
Betänkande, angående väckta Motioner i afseende å Kongl. Majds Nådiga Förordning emot oloflig införsel eller ut1 försel af varor, af d. 28 Junii 1820.
T. ill de tre förenade Utskotten har "Ridderskapet och Adeln remitterat Herr Themis, Woll - 10 Bevilln.~ Lag- o. Oec.
N:o 18. rath, Motion, deruti han yrkat, att alla Lagar och Reglementariska Författningar, som angå Handeln, måtte öfverses, och sådana förbättringar deruti föreslås, som kraftigast kunna ijuotverka förbrytelser, hvarigenom han förmodade, att en lycklig fortgång skulle befordras af det Tullsystem, sorn efter 1323 *>rs Riksdag blifvit antaget.
Bevillnings-Utskottet hade äfven ifrån Ridderskapet och Adeln fått emottaga remiss å ett af Herr Marks v. JViirternberg, G. fV„ den is:te sistlidne December, iugifvet Memorial, deruti han föreslår följande förändringar uti ofvannämnda I835 i*,s Förordning: att den praescriptionstid af 4 S timmar, inom hvilken beslag bör verkställas på sådant olofligen infördt gods, sorn i boningsrum och öppna salubodar träifas, måtte borttagas, och varorna anses confiscabla, utan afseende på tiden, som förflutit, sedan de i närande rum inkommit, och att det måtte för hvarje välfrejdad Svensk man vara tillåtet, att i Rikets Skärgårdar samt vid dess kuster och gränse-orter göra beslag å olofligen infördt gods, hvar helst detsamma anträffas. Motioner äro dessutom till Bevillnings- och Oeconomie-Utskottens handläggning öfver lemnade:
Ifrån Ridderskapet och Adeln, af Herr Lefrén, ff. P., den 15 sistlidne Januarii, hvaruti han anfört, att ett sådant TullbevakningsSystem borde införas, som de facto lemnade Näringarne det skydd, hvilket de jure är dem B wilin.- Lag- o.
Oec, Utsh.
Bet, N:o i8. 11 ' ämnadt, att
Visitations-rätten derföre borde utsträckas oell så klart i Författningen uttryckas, att Lurendrägaren och Tullförsnillaren må träffas af Lagen, och Beslagaren vara tillbörligen fredad vid sitt kalls uppfyllande; samt ifrån Vällofliga Borgare-Ståndet, af Herr Abraham Hiesslett er, ined begäran, att Kongl. Förordningen den 25 Junii 1825 måtte undergå en alfvarsam revision, så att densamma blefve till det dermed afsedde ändamål mera ledande, att, så vidt möjligt vöre, alla varor, som vederbörligen förtullas, måtte med tullstämpel förses, samt att, i afseende derpå, sådana anstalter viii afstämplingen måtte påtänkas och i verket sättas, att Tullverkets stämplar och märken hvarken kunna föifalskas eller mera än en gång begagnas.
Med anledning af hvad sålunda inom ltiksStånden blifvit yrkadt, hafva Utskotten noga genomgått och granskat 1825 års Kongl. Förordning, angående oloflig utförsel och införsel af varor; och då Utskotten dervid funnit åtskilliga detail-frågor och stadganden, som afse speciela förhållanden, bäst kunna utredas och bedömas af de Embets- och Tjenstemän, hvilka Författningens tillämpning åligger, anse Utskotten sig icke böra ingå i granskning af dylika detail-frågor, utan få endast härmed framlemna förslag till de vigtigare förändringar i förevarande Kongl.
Författning, hvilka Utskotten ansett nödiga och endamålsenliga, med hemställan, att Rikets Högloilige Ständers Beslut i dessa 12 Bevilln.~ Lag- o. Occ. IJtsk.
N:o 18. hänseenden äfven mätte för Kongl. Majit i underdånighet framläggas. i Gap.
Om oloflig utförsel eller införsel af voror samt ansvaret derå. 2 §.
För att i denna §. vinna mera enkelhet och tydlighet, hafva Utskotten trott innehållet böra blifva följande: ”Beträdes någon med sådan förbrytelse, sorn ”i i §. säges, bote forsta gången godsets halfr ”va värde; andra gången godsets fulla värde; ”och tredje gången, eller oftare, dubbla värdet :*och straffes derjemte, i sistnämnde fall, med allmänt arbete.” (Se Författningens Redaction.) S §•
Enär Krono-Betjente bör lemnäs rättighet, att äfven åtala brott emot ifrågavarande Författning, få Utskotten hemställa, om icke Krono-Betjente samt Lands- och Stads-Fiscaler, hvilkas skyldighet det är att vid alla tillfällen, som deras Embeten föranleda, bevaka Statens lätt och bästa, böra för förbrytelser emot denna Författning straffas lika med Tull-Einbetsmän, och sådant genom följande förändring i denna §. uttryckas, nemligen: ”Beträdes Embets- eller Tjensteman, eller ”Betjent vid Tull-, Lots-, Dykeri- eller Hall”verket, Krono-Fogde, Länsman, Stads- och ”Lands-Fiscaler eller Fabriks-Ombudsman, etc.”
(Lika med Redactionen i Författningen.)
Bevilln.- Lag- o, Oec. Utsk.
N:o 18. i3 U §■■ För att vinna öfverensstämmelse emellan denna §. och den blifvande 34 som angår försäljning af förvevkadt Utländskt gods, lä Utskotten , under åberopande af de derstädes anförde motiv, föreslå följande redaction af denna ”Finnes i bo efter afliden person olofiigen ”infördt gods nytt och obrukadt, och är ej nå”gon af Sterbhus-delegarne till den olofliga införseln saker, då må, för deras räkning, godiset förtullas, der de, inom en månad efter Bo”uppteckningen, om sådan Förtullning hos närma* ”ste Tullkammare sig anmäla; och vare i annat ”fall godset förverkadt.” U §•
Då denna §. aldrig torde varit eller kunna blifva tillämpad, hemställes, om den icke aldeles må uteslutas och paragraphernes ruirnerföljd, i anledning deraf, undergå förändring.
17 nu 16 §.
Då resande vid ankomsten till Riket, genom den obestämdhet, som denna §. innehåller, ofta varit godtycklig behandling underkastade, anse Utskotten densamma böra erhålla en sådan lydelse: ”Medhafver den, som till Riket inkommer, ”beklädnads- eller andra persedlar, hvilka till ”hans eget personliga bruk höra, vare berättigad att derom, utan åtal och afgifter, disponera.” i4 Bevilln.- Lag- o.
Oec. ZJtsk.
N:o 18. 18 nu 17 §.
Viii tillfällen af beslag å olofligen infördt Gods torde ofta inträffa, att godsets egare icke är tillstädes eller kan anträffas, äfvensom ilén händelsen icke är omöjlig, att beslaget verkställes uti en Stad, der Confiscations-Magazin eller Packhus icke finnes, oell att i beslag taget gods till en sådan Stad införes att förvaras.
Af dessa anledningar få Utskotten hemställa, att denna §. måtte erhålla följande redaction: ”Gods, som i beslag taget är, skall genast ”ställas under Beslagarens och Godsinnehafva”rens försegling, och till närmaste Tullkamma"res vård aflemnas.
Beslagaren gifve ock be"vis örn godset, der Godsinnehafvaren sådant *».. 1 »• askar.
”Finnes ej på stället Confiscations-Maga”zin eller Packhus, åligge Magistraten, på Tullkammarens reqvisition, att tjenligt förvaringsrum anskaffa; dock utan att Magistraten derigenom iklädes något annat ansvar för varor’’nas vård, än att, då sådant äskas, lemna handräckning till deras betryggande emot olofligt '"tillgrepp; varandes Magistraterne jemväl berättigade att sjelfve förordna om behörige säker”hets-anstalter, då omständigheterne det påkalla, '”och att för härvid använd kostnad erhålla ersättning af Tullmedlen.” 2 Cap. Huru forfaras bor med Inhemska och Ut - Bevilln.- Lag- o.
Oec.UtsJt.
Bet, N:o rS. i5 ländska stämpelbara tillverkningar, som finnas ostämplade. 22 §. bli/ver 21.
Denna och följande §. §. af detta Capitel hafva Utskotten förmodat skola vinna i tydlighet för tillämpningen genom efterföljande förändringar i redactionen: “Inhemska stämpelbara Fabriksvaror, som “hallas till salu, skola, Författningarne likmätigt, “vara försedde med behörige stämplar; äfvensom “Utländska stämpelbara tillverkningar med Placat“och annan Tullstämpel, eller blott med den se“nare, der den förra ej kan ega rum.
Dessa “stämplar och märken skola finnas pä stycket, “sä länge något af varan är qvar.“ 24 §. blifver 2j. “Dä Utrikes tillverkadt stämpelbart gods, “som med Tullstämpel ej är försedt, till salu “hålles, eller under transporter och vid visita“tioner upptäckes, vare säctant gods förbrutet “och innehafvaren förfallen till det ansvar, som “i 2 och 4 §. §. stadgas.“ 26 §. blifver 25. 2 Momentet.
”Öfver verkställigheten häraf hälle vederbörande Fiscaler noggrannt inseende.” 3 Cap. Otti Beslagare och deras rätt. 31 §. bli/ver 30.
För att gifva de Tull-Tjenstemän, hvilka öfvervara lossning af Fartyg, den mesta möj - iG Sevillu.* Lag- o. Oec.
N:o 18. liga väckelse till uppmärksamhet vid utöfningen af deras skyldigheter, hemställes, att denna §. må erhälla följande lydelse: ”Angifvet annan, än Skeppare, eller den ”i lians ställe är, att gods i fartyg finnes utöfver livad till förtullning blifvit uppgifvet, ”och utvisar han stället, der godset finnes, njute ”beslagarerätt.” 35 §• tolfver, 34. 1 Sorn erfarenheten visat, att Utländskt gods, hvilket olofligen blifvit infördt och, såsom förverkadt, a offentlig Auction skolat till utförsel nr Riket försäljas, blifvit bortsäldt till yttersta vanvärde, och anledning derigenom gifven för den brottslige och dess medhjelpare, att sjelfve inropa de förverkade varorne, för att åter försöka desamma i Riket olofligen införa; och antagas bör, dels att
Staten genom dess andel af 35 procent i försäljningssumman blir godtgjord för tullen, och dels att, om köparen utöfver inropssumman skulle erlägga serskild tull, sådant skulle medföra åtskilige hinder för en fördelaktig försäljning, altså torde stadgandet i denna böra blifva följandet ”Så väl Inhemska tillverkningar, hvilka •'dömas förbrutne, sorn ock i allmänhet utländska ”förverkade varor skola genom offentligt utrop ”försäljas till den mestbjudandes fria disposition, ’’(\rch böra före utlemnandet alla stämpelbara va’’ror med behörige stämplar förses, på sätti2r ’,§. säges}.
4 Cap. Bevilln.- Lag- o. Oec.
TJlsh Bet.
N:o 18. 17 4 Cap.
Om undersökning och visitation efter olojligen infordt gods.
De anmävhningar, som af serskilde AIotionairer blifvit gjorde deremot, att visitationsrätten efter olofligen införda varor dels varit för mycket inskränkt, i afseende på rum oell ställe, och dels förlamad genom den i 39 §. af Författningen föreskrifna prasscriptionstid, hafva Utskotten, för sin del, funnit grundade? hvarföre Utskotten, hvilka äfvenväl fullkomligen erkänna den rättighet till hus och hemfrid, som hvarje obrottslig medborgare bör åtnjuta, trott, att öfverklagade olägenheterne skola kunna afhjelpas, utan kränkning af medborgares lagliga rätt, genom de förändrade redactioner, Utskotten nu föreslå af efterföljande §. §. i detta Capiteh 37 §. l> lif ver 36.
“Undersökning efter olofligen infordt gods “å andra ställen, än vid Tullplats, skall äfven “kunna anställas af Kronofogde, Länsman, Lands“eller Stads-Fiscal, Fabriks-Ombudsman , samt “Ofver-Betjente vid Tullverket, så ock af de “personer, som, efter föregången anmälan, var“da af General-Tullstyrelsen, Justitias-Cancellers“Ernbetet, eller för tillfället af Väre Befallningshafvande, förordnade; börandes de vid undersökningen, medelst uppvisande af Tjenste-full Bih. tillRiks-St.
Brot. 1828 och 182g, 5 Saml.i/ifd, 7-.de 18 Bevilln.- Lag- o.
Oec.TJtsh. Bet.
N:o 18. “magt, Förordnande eller Tjenstetecken, bestyr“ka deras tjenstemanna-egenskap.
När undersökning förrättas i Salu- eller Upplagsbodar, “Magazin eller Uthus, och sådane Bonings“eller andra runi, der varor nppldggas, till salu “hållas, eller för något af dessa ändamål varit “begagnade af samma person, hos hvilken undersökning efter olofligen infördt gods anstäl“les, skall Undersökningsmannen derjemte vara “åtföljd af minst arne vittnen, men annorstädes må han jemväl ensam anhålla godset, dock “medskyldighet att, innan vidare undersökning “får ega rum, följa varorne till det ställe, der “vittnen kunna anskaffas.
Vare likväl den, hos “hvilken undersökning sker, i alla händelser öp“pet att, åsin sida, vittnen tillkalla, dock utan “att undersöknings-åtgärden dymedelst må up“pehållas. “ _ 38 §• lifver 37.
^ “Sådan Tjensteman , behörigen legitime“rad, som i föregående §. sägs, ege att anstälda undersökning efter olofligen infördt gods:“ “På vägar å'Landet och på gator i Städerne;“ “Uti hus och boningsrum, i Skärgård och “på hviloställen, der varutransporter befinnas “eller till vidare forsling uppläggas “I Salu- eller Upplagsbodar, Magazin “eller Uthus, och i sådana bonings- eller andira rum, der varor uppläggas, till salu hålglas, eller för något af dessa ändamål varit be - Bevilln.~ Lag- o. Oec.
"gagnade af samina person, lios hvilken undersökningen hålles."
Sista Momentet af denna §., sorn börjas med orden:
"Finnes vid sadan undersökning etc." torde böra bibehållas oförändradt. 39 §• älfver 33.
"Andra Boningsrum, än de uti ofvanstående §.
§. utmärkte, vare 1 allmänhet fran undersökning efter olofligen infördt gods undan"tagne; men om etc." (resten af §. oförändrad.) 40 §. blijver 39.
"Hos den, som för oloflig införsel eller utförsel af varor tillförene straffad blifvit, må "undersökning i Bonings-, eller hvilka andra “runi som helst, kunna ske, utan den inskränkning till ankomsttiden, som näst föregående §. "föreskrifver." 41 §. lifver 40.
Utskotten hafva trott, att, om en till beslags verkställande berättigad Embetsman bryter emot de örn tiden till sådane beslags verkställande gifna föreskrifter, sådant icke borrie föranleda dertill, att den, som de upptäckta va-' rorne olofligen infört, skulle samma varor fä behålla, och få derföre föreslå följande förändringar i denna §: “Undersökning inom hus i Salu- eller Upp"lagsbodar, Magazin eller Uthus och sådane "Bonings- eller andra rum , der varor uppläggas, “till salu hållas, eller för något af dessa ända - 20 Bevilln.-Lag- o. Oec.
Utsk.Bet.
N:o j8» “mai varit begagnade af samma person, hos “hvilken undersökning hålles, må ej företagas “annan tid på dygnet, än efter kl. 9 om mor“gonen etc.“ (i likhet med gamla redactionen af detta Moment.)