Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid åtskilliga Handlverkerier förarbetas; äfvensom Utskottet med tillämpning af de i dess Betänkande anförda skäl finnér oradligt , att tillstyrka förbud emot införsel och allmänt bruk af Caffe; ankommande pä Riksens Ständers egen pröfning, huruvida de af Utskottet Vilkorligen föreslagna , consumtions- eller öfverfföds afcifter kunna äga rum, en anstalt, hvilken, efter Utskottets tanka, ej skulle kunna i annat fall an-' ses lämplig, än så framt enahanda .beskattning i afseende på andra öfverflöds-artiklai fastställés.
Utskottet redan yttrat sirt önskan, att 1794 års förordning emot yppighet och öfverflöd måt« ti i6io Den 17 Juli. te med de af Utskottet föreslagna ändringar och tilläggningar förnyas, inom lämpliga af Kongl. Maj:t i Nåder faststälda terminer, hvarmed Utskottet således ibland annat haft för afseende att , i likhet med hvad berörde år vid samma Författnings utfärdande medgafs, en viss tid måtte lemnäs till fritt bruk af de redan färdig* gjorda klädes persedlar, hvilka befunnos vara af den beskaffenhet, att deras nyttjande utom hus sedermera komme att upphöra; så förfaller följaktligen hvad rörande denna omständighet är anmärkt.
Utskottets förslag till en Stats-Oeconomisk Journal har af Friherre Wirsén, af Eiskoppen v. Rosenstein och af Commerce Rådet Santesson blifvit framställd såsom en åtgärd , icke enlig med Rikets Grundlagar , och möjligen ledande till ett otillbörligt tadlande af Styrelsens steg och ett m issbrukande af gransknings-rättigheten.
Den frihet hvarje Medborgare äger, enligt Tryckfri hets-Lagen , att som enskild man yttra sina tankar, anses i det nu afsedda fäll göra tillfyllest.
Men om genom tillvarelsen af denna rättighet ändamålet hade kunnat vinnas, så vore visserligen icke Nationen ännu, och på sjette året efter återvunnen Tryckfrihet, i en sådan saknad af Statistiska' uppgifter att de menligaste följder deraf uppkommit; en saknad som det Särskil 'ta Utskottet fått erfara och sorn Constitutions-Utskottet helt nyligen vitsordat uti dess till Riksens Ständer afgifna Betänkande om förändring i Representationen.
Dm J 7 Juli. 1621 Örn till exempel under 1812 ars Riksdag den allmännare kännedom af Rikets commerciella förhållanden förefunnits, som nu blifvit beredd genom det Särskildta Utskottets bemödande , hade sannolikt Riksens Ständer icke stannat i det beslut att Tullen på ingående varor for ingen artikel skulle få höjas utöfver ioo:de procent emot hvad Tulltaxan af ar 179g bestämde , ett beslut sorn varit så högst menligt för Riket; och otn genom tillvarelsen af en Stats - Oeconomisk Journal Nationen ägt. kännedom om, i hvilken betydande man exporten mindskats och importen tilltagit, hade visserligen aldrig 1812 års Ständer inför Thronen frarnlaggt sådana underdåniga önskningar, som föranledt att ytterligare öka import och consumtipn af utländska öfverftöds-artiklar.
Utskottet anser öfverflödigt att undersöka, hvilka orsaker möjligen kunnat vara dertill vållande att hittills Nationen måst sakna det nödiga ljuset i Sfats-Oeconomiska ämnen; för sin del öfvertygadt, att man icke längre bör åt slumpen le rnnaen anstalt, sorn Nationens ära, icke mindre än dess säkerhet klafver, har Utskottet ansett för pligt att derpå fästa Riksens Ståndets uppmärksamhet.
Ständers åtgärd härvid är för öfrigt helt och ballet oeconomisk.
Man söker en man som äger förmågan och viljan att utgifva en Journal i Stats Oeconorniska ämnen; man undanrödjer de hinder, sorn möjligen vid verkställigheten skulle kunna möta ; hvad finnes i denna åtgärd stridande mot Grundlagarna ?
Den Den i 7 Juli, Den antagne Journal-utgifvaren hvarken constitueras till en Controlleur af Styrelsens steg , ej eller befrias han ifvan ansvar, om han skulle handla emot Tryckfrihets Lagens föreskrift.
Sluteligen får Utskottet tillkännagifva, att då den af Herr Prosten Doctor Lahr teus gjorda framställning angående de locala fördelar, sorn Gottland erbjuder till Får-skötselns bedrifvande och förnämligast till grofulliga färs fortplantning, synes fordra särskildt afseende Utskottet^af sadan anledning ansett frågan derom förtjena att komma i öfvervägande i sammanhang med hvatt
Utskottet föreslagit angående nödvändigheten af ijenliga anstalter till dylika fårs kringspridande i Riket , hvarföre ock denna omständighet blifvit anmärkt uti det sammandrag af Utskottets ineranämnde Betänkande, som till upplysning om de deruti förekommande ärendet, hvilka bero på Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning, är särskilde fö fattad:. för art till Riksens Höglofl.
Ständer, öfverlemna».
Stockholm den 15 Juli 1S15, På Särskildta Utskottets vägnar F, B. Schwenin, JLudvic Morna. ■ Jac. Linström.
Eric Ericsson, C. Klintberg, Riksens - Dm 17 Juli Uppläst hos Samteliga Riks-Stånden den 17 Juli» Riksens Högloft.
Ständers Allmänna Besvärs- och Oeconoviie - Utskotts Utlåtande ofver de hos Samtliga Riks-Stunden gjorda, samt från Höglofl.
Ridder skåpet och Adeln den 19 sistlidne Juni, Hogvördiga PrestStåndet den 22, Välloft.
BorgareSt ände t den 19 och Heder v. BondeStåndet den 12 i samma månad, till Utskottet öjverlemnade Anmärkningar vid dess Betänkande af den 1 nästlidne Juni, angående yrkad inskränkning uti - den åt Invånarne i en viss trakt af Elfsborgs
Dessa anmärkningar äro:
Fran Högloft, Bidderskapet och Adeln, af i:o Riksens Ständers Justitie-Ombudsman, Herr Friherre Mannerheim , som, i anledning af Betänkandets i och a Momenter, framstalt de frågor, huru det kund»; vara utrönt, att en Personal af 300 ock derunder säkrare utgjorde det behölliga antalet, än en »f hvarje skattskrifven hemmansdel , enligt Kongl. Commerce - Collegii Kungörelse af ar 1303; ojn roan vöre i tillfälle, att beräkna pro - J)en 17 Juli, productionen af varor med den bestämdhet, att den aldrig kunde stiga til] ett belopp, som fordrade ett större antal afsättare; om man ej skulle förmoda, att en obehindrad afsättning uppmuntrade till förökad prouction; och om det ej ■yore nyttigare, genom upphqfvande af tvång söka att befrämja densamma , än att genom för reskrifr af en inskränkt personal förorsaka att, när ej alla varor kunna användas i Gårdfarihandel, de qvarblifyande måste föryttras till ortens små Säder, hvarest bristande täflan skulle verka till ofördelaktig afsättning och denna sedermera till mjndskad production; hvarjemte Herr Friherren och Justitias Ombudsmannen ansett föreskrifterna för Landshöfdingen och Comiterade vara så obestämda, att utvägar derigenom öppnades till utöfning af godtycko och förmynderskap öfver den enskiltes ceconomie, och när fulländade conscriptions-qr vore vilkoret för Borås- och XIIricaehamns-rboernas handels]ättighet, borde icke 30 års ålder, dertill erfordras för invåparne i de 7 Härader i .Elfsborgs Län , som till Gårdfarihandel äro berättiga,de; vidare har Herr Friherren anmärkt yid 5 Morn.
, att bemälte invånare borde åtnjuta samma rätt som andra Handlande , att med köpare träffa öfverenskommelse om betalnings terminer ; vid 6 Morn., att afsigten med stadgandet, att Pass ej skulle jneddeias till enskilta resor, utan företeende af betyg , att resan ej skedde i handelsärender, torde vara, dq!s att förekomma att Westgötha AllTnogen ej måtte handla med andra Provinsers jproductev, oqh dels att hindra kringförandet af till / Den 17^uh". 1625 till införsel förbudet gods, men deremot funne Herr Friherren det icke vara något förderfligt för Riket , örn Westgöthaine föra Skånes produc. ter till Norrland och tvärtom; och om de tvingades att blifva hemma i Fänet , urnindskades likväl icke massan af i T.andet inlurendrägadt eller pa Confiscatior.s-auctioner till qvarblifvande försaldt utländskt.kram. eller förekommet kringspridandet deraf; äfvensom i afseende pa den beskyllning sorn göres dem, att de utsprida luxe ibland Allmoden och tjenstefolk, Herr Friherren förklarat att föremål för sådant funnes i hvarje Stail, och dyrare, om Westgöthens täflan saknades; dessutom borde man ej alltid taga luxe L elak bemärkelse; till lycka för rnenskligheten, skulle de vara få, hvilkas högsta njutning vore att samla penningar; de flesta producerade och förtjenade för att bereda sig utvägar till sådana njutningar, hvilka förljufliga lifvet, såsom, Ibland Allmogen, förbättrade bohags- och husgerådspersedlar, en snygg klädsel och beqvämligare åkdon ; att om man försvårade utvägen att åtkomma dessa njutningar, skulle dermed driffjädrarne till Industrie och förtjenst förslappas.
I ett land, hvars climat nekade sysselsättning med Jordbruket en stor del af året, kunde aldrig en stor folkmängd finna sin bergning, utan genom biträde af binäringar; dessa borde således snarare uppmuntras genom frihet, än fjätt as genom tvång, och följden blefve den, att en förökad folkmängd skulle återverka till Jordbrukets utvidgande.
Sedan dessa anmärkningar blifvit hos Höglofl.
Ridderskaptt och Adeln af Herr General - 1626
Den 17 Juli. neral-Majoren neli Landshöfdingen Friherre Lars Hjerta besvarade, har Herr Friherren och Justitia; Ombudsmannen ytterligare andragit: att livad sorn Herr Friherre Hjerta raedgifvit rörande personalen, nemligen att 6 k 80.0 hittills sysselsatte sig ined Gårdfarihandel, syntes närmare bestämma det antal, sorn kunde äga utkomst och varor att afyttra, än det föreslagna af heldst 300, särdeles som det ej vore öfverklagadt, att Westgötharne med tiggeri eller på annat sätt varit till last: att hvad beträlfade, att, till befrämjande af giftermål , ingen skulle få Pass, som ej fyllt 30 år, ortens befolkning syntes vittna, att utvandringen icke motverkat dem : äfvensom att Westgötharne ej mera än andra torde kunna tillvitas att förorsaka oordningar, sa länge
Dornstolarne ej voro i ovanlig mån besvärade af dem rörande rättegångar; 2:0 Herr Capitainen Friherre Corfitz Ludvig Stael von Holstein: att der primitiva privilegium för ifrågavarande Allmoge vore att öfver hela Riket få afyttra så väl egna som andras inhemska tillverkningar; att detta onekligen vöre gagnelig! för industrien, inen deremot lika så skadligt* och otillbörligt att de drifva handel med utländska fahrikaier, hvarigenom de bidraga till det skadliga öfverflödet och införa en förut okänd luxe ibland tjenstfolk med flera, och vora det enkla, efter Herr Friherrens tanka, att eri nogare tillsyn öfver förra Författningar af Vederbörande iakttoges, hvarigenom Allmogens rörelse blefve inskränkt till det lofgifna; 3:0 Herr Öfversten Friherre Jacob Cederström: att erfa senhe - 'Den 17 Juth renbeten bevisat alla tvångs-Författrungars ali-, manna skadlighet! att, genom Gårdfarihandelns inskränkning, Handlanderne i Srnå-Städerna skulle kunna efter godtycko höja prisen på alla sådana varor, sorn Westgöthar förut lill salu kringbti" rit: att, till befrämjande af allmän välmåga, all slags produetion måste uppmuntras; och att deri bästa, om icke den enda nyttiga upp or un* tran till ökad produetion vöre frihet, så väl att tillverka, sorn att obehindradt hvar som heldst afsätta alla slags genom industrien frambringade varor; att om Näringarne fjättras genom mer eller mindre inskränkande tvångs-lagar, måste de i samma proportion aftyna, och slutligen till en stor del alldeles upphöra; och då en allmän näringsfrihet, genom upphäfvande af alla slags Skrän, blifvit af så manga yrkad, vore Herr Friherren förundrad deröfver, att man på samma tid sökte införa inskränkande Författningar mot näringsfriheten inom en Provins; hvarförutan Herr Friherren yttrat, att om folkmängdens förökning star i oskiljaktig förening med ökad välmåga, pcb om frihet i lofliga näringsfång befrämjar välmågan i allmänhet, så torde det blifva ert naturlig följd, att tvångs-lagar mäste motverka folkökning; och i Utskottets .Betänkande hade Herr Friherren funnit mera afseende gjordt på de i närvarande tid öfve, klagade missbruk, än på den allmänna oacoriomiska nytta näringsfriheten medför.
Från Kogvor i ga Prest Ståndet, af 4:0 Herr Biskoppen
Doctor Faxe: att om det vore en urgammal rättighet för vissa Jiärauer, att idka den så kallade Gårdfarihandel» , x 6 2 8 ^ Dm 17 Juli. deln, utom hvilken dervarande invånare skulle sakna bergning, borde den icke inskränkas så, att den koinme att alldeles försvinna: att se dan inga hinder - af conscriptions-åren mötte, borde det bero på behörigt bevis om god fräjd och icke på vissa år, huruvida tillstånd till idkande af Gårdfarihandel kunde erhallas: att ett ännu större hinder för Allmogen uppstode genom verkställigheten af det förslag, att genom Konungens Befallningshafvande skulle bestämmas antalet af de personer, hvilka borde till detta ändamål förpassas, dels att pröfning borde föregå om varorna, som skulle utbjudas, voro till beloppet så betydliga att vinst genom deras försäljande kunde påräknas, hvilket Förslag Herr Biskoppen icke ansett verkställbar; och icke eller har han funnit skäl, hvarföre Invånare från andra Län skulle inkallas, att, i egenskap af Comiterade, höras om antalet af de personer, till hvilka Pass för ofvannämnde handelsfrihet borde utfärdas, åtmindstone syntes allt detta åsyfta större inskränkning i Allmogens å i fråga varande ort förunde fri- och rättigheter, än' med de derom utgångna, af Kongl- Majit i Hader meddeldia och af Riksens Höglofl.
Ständer tillförene åberopade författningar kunde förenas; 5:o Herr Professoren Doctor Wijkman , sorn instämt i sista Punkten af förestående anförande, har dervid tillaggt: att sorn Hedervärda Bonde-Ståndet, vid 1809 och 1810 arens Riksdag, ansett detta mål såsom en Privilegii sak, och dervid åberopat Regerings - Formens 114 §•, så trodde Herr Doctorn att låtandet i för - Den 17 Juli. 1629 förväg och förrän Bonde - Ståndet sig utlätit, icke borde antaga de af Utskottet föreslagna inskränkningar uti rättigheten att idka Gårdfarihandel. 6:0 Herr Prosten Wikblad, att han, sorn ansåg Utskotteis afgifna Betänkande icke åsyfta någon rubbning uti Bonde-Ståndets rättigheter och privilegier, utan blott att hämma missbruken, som med Gårdfari-handeln i dera år varit i gang , och att återföra densamma inom de gränsor som Privilegierna utstaka, likväl af anförda skäl fann Betänkandet fordra en sadan jemkning: att något visst antal af Westgötha Gårdfari-handlande hvarken med säkerhet eller billighet kunde bestämmas, såsom föreslaget blifvit; heldst detta snarare skulle leda till inskränkning än utvidgande af ortens industri och den deraf påräknade vinst; samt att inskränkning borde ske uti den föreslagna aldren, hvilken Herr Prosten ansåg kunna nedsättas till 25 år. 7:0 Herr Prosten Leffler, att Utskottet äfven bordt föreslå, att de, hvilka skulle erhålla Pass till idkande af Gårdfarihandel, borde anskaffa och förete behöriga betyg, det de icke af venerisk smitta äro angrepne. 8:0 Herr Prosten Linderoth, att han fann den skada, sorn Gårdfari-handelns idkande åstadkommer, vara ganska stor och allmänt känd, emedan, utom det att Gårdfari - handlanderne mycket bidraga till utspridande af Öfverflöds-varor i Landsorterna och draga betydliga Penninge summor ur Landet, deras kringstrykande äfven skulle äga en skadlig inflytelse pä sedligheten; dock ansåg Herr Prosten Invånarne i Marks Härad icke för - Den 17 Julii förtjena sådana tillvitelser j söni med skal göras de öfriga Gårdfari-handlandeme; hös "V allod.
Borgare - Ståndet af g;o Riksdags - Fullmägtigert för Sfäderna Borås och Ulricehamn, Herr Carduansmakaren Malmberg, sorn, med företeende af Borås Stads-Privilegier af ål* 1622, Kongl» Resolutionerna den 29 April 1624, den 27 oell 31 Maj 1639, denria Maj 1641 , den 2 December 1643, den 7 Januari 1647, den 27 och 31 October 1650, den 3 Mars 1678, den 3 Januari 1683 och den II November 1686 , hvilka till Utskottet blifvit öfverlemtiade , samt med liilkännagifvande att, enligt Kongl.
Brefven af den 25 Augusti T743 och ^en *5 Februari 1803, Ulricasharnn innehar lika rättighet med Borås, yrkat, att någon inskränkning icke må äga rum , i hvad dessa Städers Privilegier stad-, ga, af hvilka ofvannämnde 1622 års Privilegiet uti 15 punkten innehålla, att Bolås Stad , som. blifvit funderad 1620, undfått desamma i afsigt och ändamål att hindra och afskaffa , genom Stadens fundation de Utlöpare, som härtill af Allmogen på Landet med deras varor, uti ylle«(ch linne-väfnader, smide och trädkäril derå crediterade blefvo, och således hafva varit Städerna till förfång, och vidare i samma §•
, att inga af Allmogen efter dessa Privilegiers dato, må eller skola hafva lof, att utlöpa kring Landet, vid varans förlust, sorn då bör hemfalla Staden; den af Utskottet föreslagna inskränkta pass-termir., sorn, enligt Herr Malmbergs tänka, icke vore förenlig med de förmåner, hvilka blifvit de öfriga Städerna i nåder förunnade, skull©
Ben 17 Juli. skulle snart förorsaka undergång för Borås och Ulricashamns Städers Borgerskap j oell hvad angar Allmogen i de Sju Häraderna omkring Borås, liar han af anförda skäl påstått, att deras rättighet till Gårdfari-handel mätte alldeles upphöra. 10:0 Herr Rådmannen Kjellander, att, med upphäfvande af Gårdfavi-handeln, Westgötha Ali * O mogens handel måtte inskränkas till endast besökande af frUmarknader i Städerna , genom hvil- ’ ken utväg den skulle försättas till någon jemnlikhet med den af Utskottet föreslagna större inskränkning för Borås och Ulricehamns Städers Gårdfari-handel, som visst icke vore så skadlig som den förra, varandes till ådagaläggande af den skada, Gårdfarå-handeln i flera delar medför , åberopad en af Konungens Befallningshafvande i Skaraborgs Län den 11 Mars innevarande år utfärdad Kungörelse, angående i synnerhet oskick som af dessa handlande skulle pläga utöfvas, medelst utprångling af Arsenik , hvilken Kungörelse äfven blifvit till Utskottet aflemnad ; 11:0 Herr Stads-Majoren och Riddaren.
Westin har ansett Gårdfari-handeln böra så väl för Ilandet sorn för Städerna Borås och Ulrisehamn upphöra, och Allmogen deremot fästas vid Jordbruket, som vore dess sanna interesse, till beredande hvaraf det kunde tillstyrkas, att Kgl. Majit i Nåder beviljade denna Allmoge 10 å 15' års frihet för deras Hemmans utskylder, i för» hållande tjll jordmonens beskaffenhet och de upp» odlingar eller förbättringar, sora blifva gjorde; för öfrigt är i detta ämne anfördt, af 15:0 Herr Borgmästaren Nerstrem, att då Westgöthar inkomma - 1632 t)en 17 Juli. itömma i Städerna Och man ser deras varor, ärd dessa af sa högst obetydligt värde, att man ovilkorligen bringas pä de tankar, det de icke för afsättningen af egna tillverkningar och sädant uselt kram resa kring orten, utan hafva andra varor, dem de till äfventyrs förvara pä Landsbyggden, samt efter omständigheterna utbjuda och föryttra; 13:0 Herr Åldermannen Gerle, att det vore en allmänt känd sak, att Gärclfari-han-‘ deln urartat till Lurendfägeri-hartde!; 14:0 Hert Radmannen Hamnström, att Westgötharnes försäljning hvarken inskränker sig till deras eller annan Svensk tillverkning, utan förnämligast bestar af finare Utländska varor; i5:0 Herr Lagmannen och vice Talemannen Landberg, att handel med väfnader, täcken och strumpor vöre ett näringsfång i Halland, men att man derföre ej ser någon Hallänning resa ikring Landel för att Utprångla dem; i6:ö Hetr Borgmästaren Zellinger , att uti Wessbo Härad af Jönköpings
Län bestar nästan hufvud-näringen uti åtskilliga handaslöjder, och folket kan räknas för att vard välmående; 17:0 Herr Commerce-Rådet Santesson , som instämt med Utskottet derun , att de ifrågavarande Städers handels rättigheter ina förblifva oförändrade, sådana de frän början varit, men , med yrka ide att rese-rättighet så för detri Som för Allmctgen bör försvinna, har Herr Cornmerce-Rådet ansett, att i samma man sjelfva Landet är mindre fertilt och priserna på födo-ämnen i förhållande derefter, i samma man skall det ock löna sig, att på Jor. bruket använda möda och arbete, samt att hvad derigenom pro - Den 17 Juli. produceras, utan några särskilta Privilegier, ma kunna försäljas; iS:o Herr Borgmästaren Holm, att om Kongl, Majrt i Nader skulle finna för godt, att af q:de Hufvud-Titeln ansia medel , säs'om belöning för skeende uppodlingar i denna trakt af Westergöthland, sä torde deraf nöjaktig verkan vara att vän a, oell man skulle äfven derigenom undvika kostnaden, nrt vidare hälla Rese-Fiskaler i och för missbruken vid Gårdfari handeln; samt frän Hedervärda Bonde-Ständer af t g:o Riksdag»-Fu II magrisen Anders Danielsson f ra ti Elfsborgs Län , hvarmed Hedervärda Bonde-Ståndet sig allmänt förenat, so-ri sedan han sökt vederlägga de inkasr, hvilka blifvit gjorda dervid att, medelst meranärnnde Gårdfariresor, dels handel med Lurendrägeri föröfva des och Luxe kringspriddes, dels a t Jordbruket hemma försummades, anmärkt, att de uti första punkten föreslagne Comiterade, som skulle bestämma antalet af de personer, (ill hvilka rese pass kunde utfärdas, syntes i flera hänseenden olämpeligt, dels emedan Städernas
Deputerade lika litet borde få inblanda sig uti frågan örn Allmogens Narings-rättighet, sorn det ur något skäl skulle kunna yrkas, att Deputerade af Allmogen skulle få deltaga i rådslag om antalet af de Pass, som för Stadernas Borgerskap böra meddelas, och Riksdags Fullmägtigen icke kunde inse, i hvad man Städernas frihete-, genom Allmogens rese-rättighet på något sätt förnärmas; dels ock emedan tillkallade
Deputerade från nästgränsande
Län des t o mindre skulle hafva med Allmogen i Elfsborgs
Län i detta afseende att j.-e Bandet 5»oj. 2oi, skaffa, 1634 Den 17 Juli. skaffa, som det för dem mäste vara fullkomligen likgiltigt, huru mänga af Elfsborgs Lans Allmoge med handels resor sig befatta, och det icke kunde finnas med hvad rätt Allmogen frän Halland, Bohus
Län, Smaland oell Skaraborgs
Län skulle kunna förpligias öfvergifva hus och hein för att bevista öfveriäggningar, som icke i ringaste matto angingo eller interessérade dero mera än Allmogen i aila aruha Län , hvilka Gård‘ fari-handlande under sina resor besöka.
Vidare har Anders Danielsson anmärkt och sökt visa, att
Utskottet allt för mycket skall inskränkt antalet af dem, som skulle fä begagna rese-rätrigheten; att Konungens Befallningshafvande.? rättighet att pröfva, huruvida beloppet af de varor,, en Gårdfarihandlande arnar medföra vore så betydligt, att påräknad vinst deraf kunde hämtas, skulle vara omöjligt i verkställigheten; ätt stadgandet om en viss ålder för Gårdfarihandlande syntes så mycket heldre böra försvinna, som, vid förutsättande af nödvändigheten att företaga resorna, denna nödvändighet uppstod i samma stund man tillträdde hemmanet, och der saknade det uppehälle man vöre skyldig att förskaffa sig sjelf och sina närmaste anhöriga; att i afseende på hvad uti 3 Punkten blifvit föreslaget, angående förbud för Gårdfarihandlande att utborga varor, hufvudsakeligen finge åberopas hvad Riksdagsmannen Olof Håkansson inför Utskottet yttrat; och sluteligen att, i afseende på 10 Punkten af Utskottets Betänkande, den likaledes af Biksdagsmannen Olof Håkansson föieslagne inskränkning torde vara nödvändig för ett Den 17 Juli. 1635 fet! lättare varu-byte mellan grannar inom samma eller nästgränsande Län.
Alia de sålunda gjorda anmärkningarna har Utskottet behörigen granskat och öfver vägat, samt får i anledning af dem på följande sätt sig yttra:
Herr Carduatismakaren Malmberg har val, m?d företeende af Utdrag utur de for Staden Bo,ås meddeha Privilegier och Kongl.
Resolutioner, sökt visa, att Utskottet skall, uti Dess Betänkande, hafva föreslagit en inskränkning uti Borås ocu Ulricehamns Städers Mandels-rättighet, som ej skulle vara ined nyssberörde Privilegiers innehåll förenlig) utan åsyfta kränkning deraf; men sådant kan Utskottet alldeles icke medgifva, och anser sig följaktligen böra ingå uti undersökning huru långt nyssnämnde Städers rättighet till handels drifvande bör, enligt Privilegierna , sig sträcka.
Härvid förekommer att de äldste af Herr Malmberg företedde Privilegier, utgifne den 35 Maj 1623, och hvilka, enligt innehållet, synas vara Borås Stads egenteliga Fundations-Bref, ej omförmäla, det Borgerskapet derstädes skulle äga frihet att idka någon vidsträcktare handel , äti i full öfverensstämmelse med Handels-Ordinantien: att Kongl. Resö. lutionerna den 29 April 1625, samt deri 27 Maj 1639 val synas tillägga Borås-boerna frihet, att med hemgjord t smide och tråd-arbeté hvar som heldst uti Städerna och på Landet drifva handel, dock med vilkor, att Lands-köp deivid icke föröfvades; hvarjem e Kongl.
Resolutiggfn »istberéide år förwkrifver sättet if>3&