Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
M:t sålunda i Nåder framställt, hafva Rikets Ständer, för sin del, ansett sig icke kunna antaga,1 att det med den Nådiga Propositionen åsyftade goda och vigtiga ändamål slår alt vinna på den väg, som sålunda blifvit föreslagen, hvadan Rikets Ständer funnit sig till Högstberörde Nådiga Proposition icke böra lemna bifall; hvilket Rikets Ständer fä i underdånighet anmäla, framhärdande &c. Stockholm den 4 Mars 1854.
Uppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln den 1 Mars 18S4.
Prcste-Slåndet den 1 — — Borgare-Ståndet den 4 — — Bonde-Ståndet den 4 — — Rikets Ständers underdåniga.
Skrifvelse, angående fördelningen emellan särskilda Embetsverk af gralifikations-anslag i stället för ljuspenningar ål e. o. tjenstemän och vaktbetjenle.
(Stats-Utskottels Utlåtande, N:o 28.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer vid sistförflutna riksmöte, jemte underdånig anmälan om sitt vidtagna beslut att, i stället för de af statsmedel till extra ordinarie tjenstemän och 22 Expeditions-Vtskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 49. vaktbetjente anordnade ljuspenningar, hvilka komme att upphöra, å Riks-Staten uppföra ett anslag af 10,000 R:dr B:ko, att användas till gratifikationer åt dylike tjenstemän och vaktbetjente vid allmänna embetsverken, med undantag af Tull- och Postverken samt
Styrelsen öfver fängelser och arbetsinrättningar i Riket, och tillsvidare till ljuspenningar åt sådane tjenstemän och betjente, hvilke redan deraf kommit i åtnjutande samt fortfarande genom flit och tjenstgöring kunde anses dertill berättigade, hos E. K.
M:t tillika i underdånighet anhållit, det E. K.
M:t måtte meddela Rikets nu församlade Ständer den definitiva fördelning af ifrågavarande gratifikations-medel, sorn af E. K. M:t blefve beslutad, på det Rikets Ständer mätte komma i tillfälle att på vederbörande stater å hufvudlitlarne uppföra det belopp, som i förenämnda afseende borde tillkomma hvart och ett Embetsverk, samt i förhållande dertill nedsätta anslagen för expenser, ved och ljus, så har E. K.
M:t behagat uti en till Rikets Ständers Stats-Utskott den 16 November nästlidet år aflålen Nådig Skrifvelse gifva tillkänna, det E. K. M:t funnit godt i Nåder förordna: l:o.
Att det anslag af 10,000 R:dr, hvilket Rikets Ständer beviljat till fördelning
Embetsverken emellan, såsom tillgång för gratifikationer åt sådane lönlöse tjenstemän, hvilka under tjenstgöring utmärkt sig för flit och skicklighet, äfvensom åt extra ordinarie vaklbetjening, då behofvet så kräfver, skall framdeles, när summan blir till fullo disponibel, fördelas emellan nedannämnda Embetsverk, till följande belopp åt hvardera, nemligen: Kongl, Justiliai-Revisions-Expeditionen R:dr 1,000: — — » Kammar-Kollegium » Svea Hof-Rätt » Götha Hof-Rätt » Krigs-Koilegium » Kammar-Rätten » Slals-Kontoret, med Mynt- och Kontroll-Verken . . » Hof-Rätten öfver Skåne och Blekinge . . . . » Kommers-Kollegium' » Landtförsvars-Departementets Kansli-Expedition . a Civil-Departementels Expedition . . . . . » Finans D:o D:o » Ecklesiastik D:o D:o » Förvaltningen af Sjö-Ärendena . » Krigs-Hof-Rätten » Juslitiae-Stats-Expeditionen » Justitise-Kanslers-Expeditionen » Öfverståthållare-Embelet » Poliskammaren i Stockholm » Öfver-Intendents-Embetet ’ . » Sundhets-Kollegium » Carolinska Medico-Chirurgiska Institutet .... a Riks-Arkivet » Bibliotheket » Sjöförsvars-Departementets Kansli-Expedition » Utrikes-Dcpartemcntets Expedition » Bergs-Kollegium » General-LandtmätCsri-Konloret Transport
R:dr 9,900: — — 1,000 900 900 900 900 800 400 383 300 300 300 300 300 100 100 100 100 100 100 100 100 100 100 66 50 50 50 16. 32.
Expedilions-Vtskoltets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 49. 23 Transport B:dr 9,900: — — Kongl. Museum » 33: 16. — » Yilterhets-, Historie- och Antiqvitets-Akademien . . » 33: 16. — » Tabell-Kommissionen » 33: 16. — Summa B:ko B:dr 10,000: — — 2:o.
Att dessa gratifikations-medel skola ställas till disposition af vederbörande Chef för Embetsverket, hvilken äger att, efter öfverläggning med Expedilions-Chef uti Stats-Expedition, Bevisions-Sekreterare uti Justitiae-Bevisionen, Hofrätts-Båden eller Collegii-Ledamöterne uti Hof-Bätt eller Collegium, samt uti öfriga verken med sin närmaste man, deraf anvisa bestämda belopp såsom vedergällning åt lönlöse tjenstemän, hvilka under tjenstgöring vid Embetsverket ådagalagt mera utmärkt flit och skicklighet, äfvensom att, der behofvet någon gång sådant kräfver, anordna hvad sorn erfordras för extra ordinarie vaktbetjenings biträde. 3:o.
Att, då likväl de extra ordinarie tjenstemän, hvilka redan innan den 16
Maj 1851 varit i åtnjutande af ljuspenningar, och som genom fortfarande flit och skicklighet kunna, i öfverensstämmelse med Kongl. Brefvet den 15 Mars 1803, deraf anses förtjente, böra vid denna rättighets åtnjutande bibehållas, så Jange enahanda förhållande eger rum eller intilldess de i ett eller annat verk befordras till någon lön på stat, och således de tillämuade gratifikations-medlen icke annorlunda än småningom blefvo för det alsedda ändamålet disponibla, vederbörande Departements-Chcfer ega tillse, all, i den mån rättigheten till erhållande af ljuspenningar vid de till
Departementet hörande Embetsverk upphör, motsvarande belopp antingen blifver användt tili gratifikations-medel inom Embetsverket, på sätt nu är bestämdt, eller, om den detta Embetsverk, enligt förestående första punkt, tillkommande inskränkta andel icke sådant medgifver, varder öfverflyttadt till det Embetsverk inom Departementet, der lillgångarne äro ringare, än de jemlikt förenämnda reglering slutligen böra blifva.
Och har E. K. M:t derjemte Nädigst meddelat, att i följd af denna reglering erfordrades för ifrågavarande ändamål af expensmedels-anslagen: för 2:dra Hufvud-Titeln B:dr 3,500: — — » 3:dje » ... i » 50: — — » 4:de » » 1,200: — — » 5: te » » 366: 32. — » 6:te » » 1,016: 32.
— » 7:de » » 3,133: 16. — i> 8:de » » 733: 16.
— Summa B:ko B:dr 10,000: — — Efter inhemtande häraf hafva Bikets Ständer funnit skäligt att, i enlighet med den af E. K.
M:l sålunda verkställda fördelningen emellan Embetsverken af förenämnda gratifikations-medel medgifva uppförandet å de särskilda Embetsverkens stater af de för ifrågavarande ändamål erforderliga belopp, emot det att anslagen till skrifmaterialier och expenser minskas med motsvarande summor; med anmälan om hvilket i ämnet nu fattade beslut, och enär de af E. K. M:t Nådigst meddelade föreskrifter rörande sättet för framdeles skeende utdelning inom vederbörande Embetsverk af berörda medel, bland annat, innehålla, att, vid fördelningen inom Hof-Bätt, endast Hofrätts-Båden ega att med Chefen öfverlägga om gratifikations-medlens användande, men det af flera skäl sy - 24 Expedilions-Ulskottets Förslag lill underd.
Skrifvelse, N:o 20. nes vara lämpligt att, på sätt i Rikets Kollegier eger rum, IIof-Rätlens samtlige Ledamöter förklaras berättigade att i sådana öfverläggningar deltaga, Rikets Ständer få hos E. K.
M:t underdånigst anhålla, det täcktes E. K. M:t Nädigst tillåta, att de uti 2:dra Sunkten af högstberörda Nådiga Skrifvelse förekommande orden, »Hofrälls-Råden eller iollegii-Ledamöterne uti Hof-Rält eller Kollegium», utbytas mot orden »Ledamöter i Hof-Rälter och Kollegier.» Rikets Ständer framhärda etc.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 1 Mars 1834.
Preste-Ståndet den 1 „ — — Borgare-Ståndet den A — — Bonde-Ståndet den A — — Rikets Ständers underdåniga Skrif velse, angående pension Jör KrigsRådet S. G. Ehrenstams enka Charlotta Gripenstjerna samt hennes dotter. (Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 33.) S. A. K.
Med anledning af Krigs-Rådet S. G.
Ehrenstams enkas, Gharlotta Gripenstjernas, i underdånighet gjorda ansökning, att, sedan hennes syster Mariana Carolina Gripenstjerna, som, tili följd af Rikets år 1810 församlade Ständers beslut, åtnjutit en frän Riksgälds-Kontoret utgående pension af 166 R:dr 32 sk. årligen, i December månad 1851 med döden afgätt, samma pension måtte få bibehållas af sökanden jemte dess sjukliga och oförsörjda dotter Hedvig Aurora Ehrenstam, hvilken varit gift med handlanden och fabriksidkaren L. G. Kling, men från honom blifvit i äktenskapet skiljd, har E. K. M:t genom Nådig Proposition af den 16 November näsliidet år, i betraktande af de särskilda förhållanden, hvilka föranledt Rikets Ständers nyssberörda beslut, samt med tillika fästadt afseende å den bekymmersamma ställning, hvari, enligt hvad upplyst och styrkt blifvit, sökanden och hennes dotter sig befunne, föreslagit Rikets Ständer, att bemälda enka måtte, med beräkning från 1852 års början, få för sin återstående lifstid på sig öfverflyttad den pension hennes aflidna syster å Riksgäids-Kontorets pensions stat - Expedilions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 21. 25 stat intill nämnda tid innehaft, äfvensom att enahanda pensions-förmån måtte efter enkan Ehrenstams död komma hennes dotter Hedvig Aurora Ehrenstam till godo, så länge hon i torftiga omständigheter sig befunne.
Efter tagen kännedom om hvad de uti den Nådiga Propositionen åberopade handlingar innehålla i afseende på anledningen till den sedermera aflidna Fröken M. C.
Gripenstjerna vid 1810 års
Riksdag beviljade pensionen, hafva Rikets Ständer detta ärende till öfvervägande förehaft; och då samma skäl, som föranledde Rikets Ständer att tillerkänna Fröken Mariana Carolina Gripenstjerna den pension, deraf hon intill sin död var i åtnjutande, numera förekomma för hennes efterlefvande syster, enkan Ehrenstam, hvilken, enligt företedt prestbetyg, vid en uppnådd ålder af 90 år, befinner sig i torftiga vilkor, hafva Rikets Ständer beviljat och till utgående af Riksgälds-Kontorets medel från och med 1852 års början anvisat för merbemälda enka enahanda årliga pension af Ellhundrasextiosex Riksdaler 32 skillingar, som hennes aflidna syster ditintills åtnjutit; hvarjemte, och med afseende å härvid förekomne särskilda ömmande omständigheter, Rikets Ständer pröfvat skäligt tillåta, att samma pension, på sätt E. K.
M:t i Nåder föreslagit, efter enkan Ehrenstams dödliga frånfälle, må få uppbäras af hennes nu hemmavarande 55:åriga dotter, Hedvig Aurora Ehrenstam, så länge hon befinner sig i torftiga omständigheter.
Hvilket, till svaråE. K. M:ts Nådiga framställning i förevarande ämne, Rikets Ständer få härigenom i underdånighet anmäla.
Slockholm den 4 Mars 1854.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 15 Mars 1854.
Preste-Ståndet den 15 — — Borgare-Ståndet den 15 — — Bonde-Ståndet den 16 — — Rikets Ständers förordnanden för Kyrkoherden, Riddaren af Konung • Carl Ällhs Orden, Ledamoten af Kongl.
Nordstjerne Orden, Doktor Joseph JVallin; Riks-Antiqvarien, Riddaren af Kongl.
Nordstjerne Orden Kror Emil Hildebrand; Professoren, En af de Aderton i Svenska Akademien, Riddaren af Kongl. Nords tjerne-Orden Lars Magnus Enberg; Lektorn, Riddaren aj Kongl. Nordstjerne-Orden Jonas Lundstedt; Riks-Arkivar ien, Ledamoten af Kongl. VetenskapsAkademien, Riddaren af Kongl. Nordstjerne-Orden, Doktor Johan Jakob Nordström, samt Assessoren Grefve Erik Sparre, att vara Ledamöter i Kommittéen för Tryckfrihetens vård.
Wi efterskrifne Sveriges Rikes Ständer etc. etc. etc. gore veterligt: att, sedan, enligt 108 §.
Riksdags-Ordningen, Wi, genom utsedde Bih. till B.
Prot. 18S3 & 185i. 10 Sami. 1 Afd. 4 Expcditions-Ctskottets Förslag lill underd.
Skrifvelse, No 22.
Elektorer, valt dc män, som, jemte Wår Justitie-Ombudsman, böra värda tryckfrihelenT och dertill i laglig ordning blifvit kallad N. N.,'vilje Wi, i kraft häraf, hafva förordnat honom, N. N., alt vara Ledamot i Kommittéen för Tryckfrihetens värd; och eger han att, i utöfningen af denna befattning, ställa sig Tryekfrihels-Förordningen samt Rikets öfriga grundlagar till efterrättelse, och för öfrigt noga iakttaga hvad, i öfverensstämmelse dermed, befrämjar allmän upplysning, under bevarande af allmänt lugn.
Till yttermera visso håfve Wi detta Förordnande underskrifva och med Wära insegel bekräftat.
N:o 22 Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 15 Mars 185-5.
Preslc-Ståndet den 15 — — Borgare-Ståndet den 15 — — Bonde-Ståndet den 16 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående Riksgälds-Kontorets befrielse
Jrån skyldighet att erlägga postporto för cmoltagna fribref.
(Stats-Utskoltcls Utlåtande N:o 49.) S. A. K. Hos Rikets Ständer hafva fullmäktige i Riksgälds-Konloret anmält, hurusom, i anledning af bemälde Fullmäktiges underdåniga hemställan, alt, i anseende lill uppgifna skäl, nämnde Kontor måtte, från och med 1851 års början, befrias från ersätlnings-skvldighet för del postporto samt de assurans- och rekommendations-afgiftcr, som efter gällande posttaxa eller andra författningar kunde belöpa för de till delta verk ställda och med posten ankomna bref från sådana embetsverk oell myndigheter eller andra inrättningar, hvilka vörö i åtnjutande af portofrihet, E. K. M:t under den 25 Augusti 1^52 i Nåder förklarat: att då den lill Stats-verket ingående andel af poslmedlen vore utaf Rikets Ständer till visst belopp beräknad, samt de inkomster, som derutöfver till Post-verket inflöle, vore lill post-kommunikationernas underhållande samt införande af nödiga förbättringar i postväsendet oundgängligen erforderliga, så och enär, om den sökta befrielsen beviljades, enahanda förmån svårligen skulle kunna förvägras Rikets Ständers Bank samt de flera verk och myndigheter, hvilka, på grund af Kongl. Brefven den 21 Juli 1752 och den 27 Nov. 1772, icke åtnjötc fribrefsrätt och således för närvarande, lika med Riksgälds-Konloret, Expediiions-Utsholtets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 22. 27 finge vidkännas utgifter af samma beskaffenhet, funne E. K.
M:t, med afseende derjemte å den icke obetydliga minskning i påräknade tillgångar, som härigenom, utan inskränkning i Post-verkets åliggande att ersätta möjligen inträffande förluster af de i rekommenderade bref inneslutne penningar, skulle för nämnde verk uppkomma, icke skäl lemna bifall lill Fullmäktiges ofvannämnda underdåniga hemställan.
Rikets Ständer hafva tagit denna fråga i öfvervägande, och har det synts Rikets Ständer all, som Stats- och Riksgälds-Kontoren, i egenskap af Statens uppbörds-verk, det ena för de ordinarie skattebidragen samt vissa bevillnings-afgifter och det andra för allmänna bevillningen jemte några särskilda stats-inkomster, hafva hufvudsakligen enahanda bestyr och åligganden, begge dessa verk jemväl böra få tillgodonjuta samma förmåner i afseende på remitleringarne af de från samma embets-mvndigheter ingående uppbördsmedel, samt det ena verket icke vidare vara nödsakadt vidkännas en kostnad för uppbördens och redogörelsernas emottagande, hvarifrån det andra är helt och hållet belriadt, derförutan såsom en oegentlighet förekommit att, sedan vissa embelsmän och myndigheter förklarats vid sin brefvexling i embetsärenden icke behöfva utgöra stadgade porto-afgifter, Riksgälds-Konloret skall ersätta en del af det porto, derifrån dessa myndigheter sålunda ansetts böra njuta befrielse.
Ett sådant förhållande äger ock för närvarande rum endast i afseende på några få allmänna verk, och lära, med undantag af Rikets Ständers Rank och dess afdelningar samt Tull-verket, afgifterne för de af dessa verk med postcu emottagna bref i allmänhet vara af mindre betydenhet.
Hvad åter Banken och Tull-verket särskildt beträffar, så förekommer den skiljaktighet uti ifrågavarande hänseende, att portot för de till Banken insända penningar och handlingar till en del ersättes af vederbörande låntagare eller gäldenärer, samt att, vid brefvexling och penninge-remisser emellan Tull-verkets styrelse och derunder lydande tjenstemän, postporto jemte rekommendations- och assurans-afgifter alltid debiteras och erläggas å afsändnings-orten.
Med hänsigt åter till den minskning i Post-verkets inkomster, som genom RiksgäJds-Kontorets befrielse från skyldigheten att godtgöra porto-afgifterne för emottagna fribref skulle uppkomma, hafva, på det att den till post-kommunikalionernes underhållande samt införandet af nödiga förbättringar i post-väsendet för närvarande disponibla summa af post-medlen härigenom icke måtte förminskas, Rikets Ständer ansett vid ifrågavarande befrielse böra fästas det förbehåll, att den till Stats-verket ingående andel utaf Post-verkets årliga inkomster nedsältes med ett belopp, ungefärligen motsvarande den porto-ersättning, detta verk hittills erhållit för de fribref, som med allmänna posten till Riksgälds-Kontoret expedierats.
Rikets Ständer få således hos E. K.
M:t i underdånighet anhålla, att Riksgälds-Iiontorets skyldighet att ersätta Post-verket det postporto samt de assurans- och rekommendations-afgifter, som efter gällande post-taxa eller andra författningar kunna belöpa för de till Riksgälds-Kontoret ställda, och med posten ankomna, bref från sådana embetsverk och myndigheter, som åtnjuta portofrihet, må upphöra från och med 4en tid då nästa slats-reglering vidtager; viljande Rikets Ständer deremot, vid bestämmandet af Statsverkets behållna inkomst utaf postmedlen, taga i betraktande det belopp af 1,400 R:dr, som Post-verket, lill följd af sagda ersättnings-skvldighet, under senare åren i medeltal af Riksgälds-Kontoret uppburit.
Slockholm den 16 Mars 1854. 28 Expeditions-Ulskoltets Förslag till underd.
Skrifvelse, No 23.
Uppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln den 13 Mars 183.5.
Preste-Ståndet den lä — — Borgare-Ståndet den 15 — — Bonde-Ståndet den 16 — — Rikets Ständers underdåniga Skrif reise, angående anslag af allmänna medel för anskaffande af s. k.
Lifbergnings-båtar.
(Stats-Ulskottets Utlåtande, N:o 53.) S. A. K.
Då nyttan och fördelarne af s. k. lifbergnings-båtar inom andra länder, särdeles England och Danmark, der dessa blifvit använde, länge varit erkände och bepröfvade, samt enär de många och stora förluster af menniskolif och egendom, som oftast i följd af bristande tillgång på så beskaffade räddnings-anstaller årligen vid fartygs förolyckande i Sverige inträffa, visa angelägenheten och behofvet af dylika båtars anskaffande och förläggande vid våra kuster, hafva Rikets Ständer ansett åtgärder för befrämjande häraf böra vidtagas; men då Rikets Ständer hvarken äro i tillfälle att bedöma å hvilka platser ifrågavarande räddningsbåtar företrädesvis böra stationeras eller funnit lämpligt alt, innan närmare undersökning rörande dessa med flera andra omständigheter egt rum, för berörda ändamål anvisa bestämdt stats-anslag, få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det täcktes E. K.
M:t Nådigst låta föranstalta om anskaffande af ändamålsenligt konstruerade så kallade lifbergnings-båtar, jemte andra tillhörande lifräddnings-apparater, och till bestridande af härför erforderliga utgifter använda ett belopp af högst Tiotusen R:dr B:ko, att utgå af reservationerna å det på 5:te Hufvud-titeln uppförda anslag för lois- och fvrings-slaterna eller af handels- och sjöfarts-fonden; öfverlemnande Rikefs Ständer åt É. K.
M:t att i Nåder bestämma de ställen, som företrädesvis böra med dylika räddningsanstaller förses.
Stockholm den IG Mars 1854.
Expeditions-Utskottels Förslag till anderd.
Skrifvelse, Ko 24. \ 2<r N:o 24.
Uppläst o«h godkändl hos Ridd. och Adeln den IS Mars 1834.
Preste-Ståndet den 13 — — Borgare-Ståndet den 13 — — Bonde-Ståndet den 16 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående meddelande af stapelstads-rult för Köpingen Döderhultsvik.
(Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:ts Bet:de, N:o 53.) S. A. K.
Hos Rikets Ständer har fråga väckts derom, alt stapelstads-rält och privilegier måtte varda Köpingen Döderhultsvik förunnade; i hvilket afseende blifvit anfördt: alt något verksammare medel för lifvande af rikets jordbruk och näringar, än beredande af den lättaste möjliga afsättning för produktionen, icke gåfves, men hvartill äfven fordrades att händelsplatser vore att tillgå på åtminstone icke längre afstånd från produktions-orten, än att producenten kunde med fördel på en gång dit afföra sina varor och der i utbyte erhålla sina förnödenheter; att utaf Rikets mera befolkade provinser icke någon i detta hänseende vore så vanlottad som Småland, hvilken på sin långa kuststräcka icke hade mera än 2 stapelstäder; att det knappast funnes någon plats i riket, hvilken af naturen vore mera pålagligen för handeln lämplig, än förenämnde i Döderhults socken och Stranda härad af Calmar län belägna Köping, som, med en djup och rymlig samt för alla vindar skyddad och i anseende till 2:ne inlopp lätt tillgänglig hamn, hade sitt läge nästan midt emellan de 17 mil från hvarandra aflägsna städerna Calmar och Westervik, och således vore den naturliga afsältningsorten för icke allenast niedlersla delen af Calmar län, ulan ock en icke obetydlig del af Jönköpings län, ifrån hvilka delar af landet redan en ansenlig och med hvarje år ökad handel, isynnerhet med skogsprodukter, drefves å Köpingen, men hvarest en ännu större varu-omsättning skulle ega rum, så framt stapelstads-rätt klefve Köpingen tilldelad, helst det visat sig, att, oaktadt de vanliga och betydliga olägenheterna för rörelsen i en handelsort, der sådan rätt saknades, och hvilka medförde ringare vinst för de närmast varande stapelstäderne än skada och förlust för de samma ort närboende innevånarne, verksamhet och välstånd likväl vore i oafbrutet stigande inom merberörda Köping, sorn först år 1841) erhöll exporlrält för ortens produkter till Danska och Tyska hamnar, och för närvarande, med en folkmängd af utöfver 1,600 invånare, egde 3 skeppshvarf, der älven omkring 200 främmande arbetare sysselsattes, och en handelsflotta al 24 fartyg om tillsammans 1,034 läster, samt i Öfrigt hade 16 öppna salubodar, 8 fabriker och 20 verkstäder för åtskilliga handtverk; att Köpingen hade en arealvidd af 1,495,856 qvadrat-alnar, hvaraf omkring 325,000 utgjordes af ännu obebyggda tomter; att omkring densamma och inåt landet,
men så belägna, att de icke hade beqvämare eller kortare väg till någon sjöstad, än lill Döderhultsvik, funnes icke 30 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 24. mindre änl\ll jernbruk, masugnar och manufakturverk, 2 glasbruk, 7 pappersbruk och 5 tegelbruk, inom 32 socknar, med en folkmängd af omkring 50,000 personer, hvilka alla underhölle större eller mindre handels-förbindelse med Köpingen, der de atlemnade sina produkter och athemtade förnödenheter af sill, salt m. m. samt i mindre goda år äfven spannmål; att, oaktadt denna lifliga rörelse, Köpingen likväl icke egde någon annan politi-anslalt än den för landet i allmänhet, hvarvid förekomme att vederbörande så väl Kronofogde som Länsman voro boende på ett afstånd af utöfver 5 mil från Köpingen, som jemväl vore mer än 3 mil aflägsen från sin tingsstad; samt att Köpingens innevånare, som enhälligt uttryckt sin önskan, att densamma måtte erhålla stapelstads-rätt, beslutat, att, i händelse sådan förmån beviljades, till tjenstemäns aflöning använda.åtskilliga inkomster inom samhället samt dessutom fastställt grunder, hvarefter behöfligt sammanskott för berörda ändamål skulle af innevånarne utgöras.
Hvad sålunda blifvit anfördt och föreslaget hafva Rikets Ständer tagit i öfvervägande; och enär Rikets Ständer hysa den öfvertygelse, att alla de åtgärder, som leda till befrämjande af handel och öfriga näringar, böra, så vidt möjligt är, vidtagas, hafva Rikets Ständer ansett förevarande fråga vara förtjent af särdeles uppmärksamhet.
Det är nemligen icke blott de obestridligen ganska vigtiga fördelar, som beviljandet af stapelstads-rätt skulle medföra, så väl för Köpingen, hvars redan betydliga handel och industri derigenom, ulan tvifvel, i ännu vidsträcktare mån komme att utvecklas, som ock för den omkring Köpingen liggande vidsträckta traktens innevånare, hvilka för afsättningen af sina produkter skulle skörda betydlig fördel, utan det är äfven för sedlighetens och den allmänna ordningens upprätthållande i detta, till följd af sitt lör handel och rörelse gynnsamma läge, med hvarje år tillväxande samhälle, af högsta vigt, att detsamma erhåller en mera ordnad styrelse, än den som under nuvarande förhållande der kan ega rum; och då härtill kommer, att Köpingens innevånare, hvilka sjelfve på det lifligaste önska erhålla ifrågavarande förmån, redan varit betänkte på anskaffande af medel för erforderliga tjenstemäns aflönande, få Rikets Ständer hos E. K.