Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer måtte förnya deras i underdånig skrifvelse den 18 Juli 181S gjorda anhållan om tillförordnande af en Comité utaf kunniga och erfarna män, att utarbeta Förslag, bland annat, till Ny Reglering af Styrelse-Verken och Indragning af umbärliga Embeten och Tjenster, hafva flere .Ledamöter hos Vällofl.
Borgare-Ståndet anmärkt, att det tillägg måtte göras, att berörde Comité bör bestå icke blott af Embetsman, dem Kongl. ]Viaj:t förordnar, utan ock af Riksens Ständers Ledamöter, och hvartill Eullmägtige i Banken och Riksgälds-Contoiret kunde utses; af hvilken anledning ärendet blifvit till Utskottets ytterligare åtgärd ute rför vist.
Och Deri b Juni. 377 Och ehuru Utskottet funnit dessa Anmärkningar förtjena uppmärksamhet och afseende, har likväl, enär de 3:ne öfriga Bespectiva Stånden gillat och bifallit hvad föreslaget är, Utskottet ansett sig, emot 6g §. i Jtegerings-Forroen, Icke kunna till ytterligare handläggning frågan upp. taga, hvilket Utskottet vördsamt får gifva Vällofl. Borgare-Ståndet vid handen, samt äfven hos de öfriga Stånden anmäla.
Ridd. och På Högvördiga PrestAdelns Ledamöters Ståndets Ledamö vägnar ters vägnar Carl De Géer. Gustaf Murray.
På Hedervärda Bonde» Ståndets Ledamötersvägnar Jon Jonsson. C.
Uppläst hos samteliga Itiks-Stånden dea 8 Juni.
Att uti Expeditions - Taxan den 27 Maj 1801 Lösen för första arket af de Protbcolls-Utdrag, som 378 Den 3 Juni. som innehålla ett eller flera Utslag, är bestämd för Härads- och Berg-Tings-Rätterna till if> sk., men för Kämnärs-Rätterna endast till 12 sk., hvilken lösen nu, enligt Kongl. Förordningen deri 3 December 1812, erlägges med Femtio procents förhöjning, har Rådmannen G.
Kjellander uti ett till Vällofl Borgare Ståndet ingifvet Memorial framställt såsom en olikhet, hvilken fordrade rättelse; äfvensom tillika yrkas, att den, uti nämnde Taxa, Kärande
Parter ålagde skyldighet att lösa ett exemplar af Härads- och Berg-Tings-Rätternes Protocoll och Utslag, sotn icke är i afseende på de mål, hvilka af Kämnärs-Rätterna behandlas, föreskrifven, måtte äfven till de expeditioner, som från dessa Domstolar utfärdas, bifva utsträckt.
Denna således gjorda och till Dag-Utskottet remitterade framställning har Utskottet tagit i öfvervägande; och då Härads- samt Kämnärs Rätter i så måtto äro med hvarannan lika, att de båda äro förste Domstol, den ene å Ilandet och. den andre i Staden, samt följakteligen det synes vara med behörig ordning och likheteten i förhållandet närmast öfverensstämmande, att, enär äfven den lösen, som för dessa Domstolars expeditioner får tagas, i allt öfrigt är till lika belopp bestämd, utom hvad beträffar den, som för första Arket af de Protocolls-Utdrag, hvilka innefatta ett eller flera Utslag, är stadgad, enhet jemväl i denna del varder iakttagen, anser Utskottet sig äga skäl tillstyrka, att en slik tillökning - Den 8 Juni. 379 ning uti Expeditions-Taxan för Kämnärs-Rätterna ina varda fastställd, äfvensom att, på enahanda grund, Kärande parter må vara förbundne att ett exemplar af de protocoll och Utslag, sorn i tvistemål der varda hållna och utfärdade, mot lösen uttaga.
Ständers pröfning varder dock detta vördsamt undergtäldt.
Stockholm den q 3 Maj 1 B1 5- Pa Höglofl.
Ridd. och Adelns Ledamöters vägnar H. F. Strömfelt.
På HÖgvördiga PrestStåndets Ledamöters vägnar Joh. Olof Wallin.
På Vällofliga Borgare- På Hedervärda Bonde - Ståndets Ledamöters vägnar _E. G, Holm.
Uppläst lios samteliga Riks - Stånden den 8 Juni.
R ikdags-Fullmägtigen Johan Ericsson från Köp parbergs
Län har uti ett till Hedervärda BondeStåndet inlemnadt Memorial fästat uppmärksamhet der - 3&o Den g Juni. dervid, alt Imagen uti 5 Cap. 3 §•
Byggninga-Balken och ao Cap. 12 §.
Missgernings-Balken med 10 Daler Silfvermynts Böter belägger den, som af ondsko och öfverdåd, eller med våld rifver neder eller förderfva!- annor mans gärdesgård *r men deremot uti sistnämnde §. utstakar 20 Dalers Böter för den, som utöfvar enahanda våldsamhet på annors plank; i afseende hvarå anmärkes, att det blefve mindre svårt att vårda ett närmare ägarens bostad varande plank, än att freda en gärdesgård, hvarmed på längre afstånd belägna ägor voro inhägnade; äfvensom våldsverkare!!, mera lätt vid den förra än vid deri sednare händelsen kunde upptäckas; hvarjemte i samma Memorial i sammanhang härmed föreslås, att ett större ansvar måttte bestämmas för den, som af ondsko eller öfverdåd nedecrifver eller förstör gärdesgård, led eller grind.
Bag-Utskottet har tagit denna till dess åtgärd öfveriemnade motion i öfvervägande; och som Lagen i 20 Cap. MissgerningsBalken isynher bestämmer det ansvar, som bör följa på de våldsamma åtgärder, hvilka vidtagas till störande af deri fred och säkerhet hvarje medborgare uti sitt hus och asina ägor, så väl personligen för sig oell sitt folk, som för sin redskap, äger rätt att fordra, samt de Stadganden, hvilka i detta ändamål blifvit meddelte, hafva afseende å de större eller mindre grader af våld, hvarmed hemfreden är vorden bruten, anser Utskottet det vara tydligt, att då Lagstiftaren uti a? §. af nämnde Capi.
Den 8 Juni. 38i Capltel utstakat olika bestraffningar för våldsamt nedrifvande af plank och gärdesgård, har DagStiftaren afsett, att ägaren, genom upprättandet af det förra, sökt bereda sig ett fastare värn emot ofredande, än han af den sednare svagare stängseln kunnat sig vänta.
Deremot afhandlar Dagen uti 5 Cap. 8 §•
Byggninga-Balken endast sådana företag till förderfvande af annars hägnad, hvilka kunna komma under benämning af åverkan; men äfven uti de för dessa utstakade bestraffningar har Dagstiftaren följt enahanda grund af olika förhållanden vid gerningens utöfvande, hvarföre ock det ansetts böra ligga i tveböte, om hägnaden rifves eller förderfvas den tid, då om åker och äng täppt vara bör.
Genom detta tror Utskottet sig hafva besva. rat hvad af Johan Ericsson i ofvanbemälte måtto blifvit anmärkt; och har Utskottet i öfrigt funnit sig icke äga anledning tillstyrka antagandet af något svårare ansvar för de åtgärder, som i sistnämnde Dagrum äro uppräknade, helst den, som styrker, att desamma ho.nom till skada oftare blifvit föröfvade, jemväl är öppet att hos Dorna, ren söka, det särskildt vite mot sådana behand. lingar må utstakas, hvilket denne, med anledning af 10 Capitlet 5 §. samma Balk, äger att bevilja.
Detta öfverlemnas dock vördsamt till Bik' sens 382 Den 8 Juni'. sens Högloft.
Stockholm den 17 Maj 1815- På Högloft.
Ridderskapets och Adelns Ledamöters vägnar 11. F. Strömfelt.
Pa Vällofliga Borgareståndets Ledamöters vägnar E. G, Holm.
På Högvordiga PrestStåndets Ledamöters vägnar Joli.
På Hedervärda Bonde-’ Ståndets Ledamöters vägnar Petter Jernström. A. J. Wahlstjerna.
Uppläst hos samteliga Riks - Stånden den 8 Juni.
Vördsamt Memorial! -Riksdags-Fullmägtige från Vesterbottn, Anders Andersson Aberg och Moses Johansson, hafva uti inlemnadt Memorial till Hedervärda Bonde-Ståndet väckt fråga om nödvändigheten af ett allmänt Stadgande eller Förklaring uti följande omständigheter: 1:0
Att, vid skeende Lagfart af Fast Egendom, Köparen ej må anses skyldig att öfver de beviljade Uppbud, jemte de Betyg derom , sorn emot fastställd lösen blifva på Köpe-Afhand lin - t) en 8 Juni; 383 lingen tecknade^ tillika särskildt utlösa bevis genom deröfver utfärdade Protocolls - Utdrag; q:o
Att uti ringare nial, der mundtelig Stämning är i Lag medgifven, det må vara Nämndemännen tillåtet att stämningar verkställa, utan att tillstånd dertill af den, som Domaren till skriftliga Stämningars utfärdande förovdnat, förut skall sökas; 3:0
Att for Författandet af sistnämnde Stämningar någon annan betalning ej må fordras, än den fastställde lösen för desamma; och 4:0
Att de i Lagen stadgade Vade-Skillingar ej må uppbäras till det förhöjda belopp, som Kongl. Förordningen den 3 December 1812 angående Expeditions-Lösen utstakar.
Lag-Utskottet, till hvars åtgärd berörde Motion blifvit öfverlemnad, får nu deröfver afgifva det utlåtande: att som Expeditions-Taxan den 27
Maj 1801 förordnar, att vid det ett Köpebref första gången till Lagfaits och Uppbuds erhållande vid Domstolen uppvisas, detsamma bör ordagrannt i Lagfarts-Protocollet intagas, samt det jemlikt Kongl. Förordningen den 14
Maj 1805 åligger domstolen, att vid berörde tillfälle pröfva Säljarens åtkomsthandlingar samt innehållet deraf korteligen i Lagfarts-Protocollet anteckna, anser Utskottet deraf blifva en följd, att Köpaxen både är skyldig och för sin egen säkerhet har nödigt, att, utom lösen för det uppbudsbevis, som å Köpebrefvet tecknas, särskildt lösa ett Utdrag af det Protocoll, som i besagde ämne f^res; hvaremot och då öfver de sedermera följande - Den S Juni. jamie 2:dra och 3:dje Uppbuden något annat bevis ej för Köparen erfordras, än det som derom äfven skall å Köpe - Brefvet meddelas och för hvilket Hösen hvarje gång ur stadgad, anser Utskottet, att vid sistnämnda tvänne Uppbud Köparen ej bör belastas med Hösen af några särskildta Protocolls-Utdrag deröfver: att enär Hagen uti 11 Cap.-2 §.
Rättegängs-Balken tillåter att i ringare mål den sorn sokes må rnundtligen stämmas, samt uti 7 §. af berörde Capitel förordnas, det sådan Stämning å Handet bör ske genom Hansman eller någon af Nämnden med en annan trovärdig man, sorn inom Häradet bor, Utskottet finner deraf vara tydligt, att Nämndemän äro till sådana Förrättningar, i följd af deras tjenstebefattning, berättigade, utan särskildt Förordnande eller tillstånd: att Utskottet jemväl finner den i förenämnda Expeditions-Taxa fastställde och genom Kongl. Förordningen den 3 Deceber 1812 till 50 Procent förhöjde Hösen för Stämningar inbegripa all den betalning Stämnings-Sökauden bör för författandet deraf erlägger: och att, då Vade-Skilligarne äro till sitt belopp uti Hagen bestämde, Utskottet anser, att den genom nyssnämnde Kongl. Förordning stadgade Förhöjning uti F/xpeditions-Losen ej kan till dessa vara utsträckt.
På sådan grund, och ehuru Utskottet trott sig böra förmoda, att lavad nu omförmält är, i allmänhet af
Domare samt de personer, hvilka af dessa till Stämningars utfärdande utses, varder iaktta - Den 8 Juni. 385 iakttaget, har dock Utskottet, enär fråga i berörde ämne blifvit vackt, trott si>g deraf äga anled. ning tillstyrka: att genom utfärdande Författning, eller annan lämplig åtgärd, det må förekoinmas, att vid Lagfart af fast egendom köpare ej må, vid meddelandet af s:dra och sadje uppbuden, tillskyndas annan utgift, än den, som för uppbudsbevisets åtecknande på Köpe - Afhandlingen skall betalas: att muntelige stämningar i sådana mål, der de ära tillatne, rnå af Nämndemän obehindradt få verkställas, Och för skriftliga stamningar högre betalning under någon förevändning ej uppbäras, än deri för desamma stadgade lösen; samt att i vadpenningar ej mera får tagas, än i Lagen är utsatt.
D etta varder dock Riksens floglofl.
Stockholm den a6 Maj 1815.
Vå HöglofL Ridd. och På HögVördiga PrestAdelns Ledamöters Ståndets Ledamöters På Vällofl.
Borgafe-Stån- På Hedervärda Bonde - H. F.
Strömfelt. vägnar vägnar Joh. Olof WnIlin. dets Ledamoters vagnar E. G. Holm.
Ståndets I.edarnöters vägnar Petter Jernström. A. J.'
Wah 1 stjerna - 4:de P. N:o 49,' 50. 386 Den 8 Juni.
Uppläst hos samteligä Riks - Stånden d. 8 .Timi.
Vördsamt Memorial: r 'Jenom ett till Hedervärda Bonde - Ståndet ingifvet och till Lag-Utskottet remitteradt Memorial, hafva Riksdags - Fullmägtige fran Kronobergs
Län Petter Johansson och Johan Johansson föreslagit, att genom utfärdande Förklaring måtte bestämmas, att Frälse - Rentor böra anses såsom lös egendom, samt att, ehuru vid skeende köp, skifte eller gafva, af berörde Rentor, de derom träffade afhandlingar skola lagföljas å den ort, der jorden ligger, genom uppbud å allmänna HäradsTing, börd deraf likväl icke ager rum; äfvensom att i öfrigt, enär Frälse - Renta eller jord borttestamenteras, Lagens stadgande i i3 Gap. i §.
Arfcla-Balken om Testamentes bevakande endast skulle iakttagas; men att den, som testamentet fått, tillika icke är pligtig att med Rentan eller jorden lagfara på sätt Jorda - Balken vid köp, skifte eller gåfva, förordnar.
Enär nu mera rättighet är hvarje medborgare i Riket lemnad att förvärfva fast egendom af hvad natur som helst, och den Renta, sorn antingen vid försäljning a:
Skatte- eller Jordägande Rätten till ett Frälse-hemman blifvit eller varder betingad, eller på annat sätt fran Kongl Maj:t och Kronan kommit i enskild mans ägo, enligt vederbörlig lagprincipe bör betraktas såsom fast egendom, hvarföre ock genom Kongl.
Förordningen - Den 8 Juni. gen (len 10 April 1810 det blifvit stadgadt, alt vid skeende köp, skifte eller gåfva af nämnde Renta, sådant bör anses såsom annan afhandling om jord, och på sådan grund i afseende icke allenast på afhandlingens upprättande, utan ock på Uagföljden enahanda förfarande iakttagas, sorn angående fast egendoms afhändande på berörde sätt är i Uag och Kongl, Förordningen den 13 Juni 1 Boo föreskrifvet, linner Utskottet, att dess?
Rentor icke kunna komma under benämning af lös egendom, och att således ej eller hvarken In-' nehafvarne kunna deröfver äga en dermed förenlig dispositionsrätt, eller den i -Lag vederbörande förvarade rätt till börd, enär Rentorna genom ofvanornförmälte åtgärder afhändas, deni betagas.
Och är det på denna grund, sorn Utskottet anser sig icke kunna tillstyrka bifall till ett sådant häremot stridande stadgande, sorn i ofvanberörde måtto blifvit föreslaget.
Hvad ater vidkommer den väckta fråga, hu-' fnvida, då jord eller Frälserenta genom Testamente erhålles, Tes.tament-tagaren skall Vara skyldig att, jemte bevakande af Testamentet, tillika med jorden eller Rentan lagfara, på sätt i 4 Cap. Jorda - Hulken förfeskrifves; så emedan uti 18 Cap. 1 §.
Arfda-Hålken stadgas, att den, som testamente fått, bör inöm sex månader sedan hart gifvarens död och testamentet veta fick, det hos 3D omaren uppvisa och derjemte ingifva en rigtig afskrift deraf, sorn skall arfvingarna tillställas, samt uti 3 §. af samma Capitel förordnas, att den 588 Den 8 Juni. elen som vill klandra testamente, skall sådant göra inom natt och ar, sedan han kunskap derom, på sätt i l §. blifvit sagdt, erhöll, och 17 Cap. g §. af nämnde Balk ater bestämmer, att örn bördköpt jord blifvit genom testamente bortgifven, arfvingarne äga magt att lösa den åter, innan laga stånd Skommer, finner Utskottet, att genom dessa lagbud, behörigen tillämpade, nödig föreskrift j förbemälte ämne är meddelt, och att således, något ytterligare Stadgande derom icke erfordras.
Ständers vidare ompröfvande valder dock detta vördsamt öfverlemnadt.
Stockholm deri 27 Maj 1815.
Prestoch Adelns Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar II. F.
Bonde Ståndets Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar !'■ O. 11 olin.
Upp - Dm 8 Juni. 889 Uppläst hos samteliga Riks-Ståtiden den 8 Juni.
Vördsamt Memorial: Herr Psofessoren m. m.
Doctor Wijkman har lili elt till Högvördiga Prest - Ståndet inlemnadt Memorial anmärkt de olika meningar, sorn vid tillämpningen af Kongl. Majus Nådiga Bref den 17 Derember 1810 samt Kongl Kammar - Collegii och Kongl. Kammar - Rättens i följd deraf den 18 Februari 1811 samfält utfärdade kungörelse i så måtto kunna deraf uppstå, att då uti berörde Kungörelse preseriptionstiden för revision af K ronans Upbördsmäns och Redogörares Räkenskaper, sorn vanligen i Kongl. Kammar-Rätten revideras, är utstakad till tio å> ifrån den dag Räkenskapen till Kongl. Kammar - Collegium inkommit; men deremot denna preseriptionstid är inskränkt till tre år i afseende på de personer, af hvilken dass sorn helst, de der för tillfället anförtros några Kronans medel att till något visst extra behof användas emot särskildta redogörelsers afgifvartde, dem Kongl. Maj:t efter omständigheterna i Nåder tillåtit granskas, dels af Kongl. Kammar - Rätten, dels af enskildte 'Cornmitterade, och hvilken tid borde räknas iftån den dag notification från Kongl. Kammar - Collegium till Kongl. Kammar - Ratten ankommit att slik redogörelse blifvit afgifverr, eller den dag Redogörelsen till Kongl. Kammar - Rätten inletnnas, t fall det sker dit directe, eller i händelse Revision skall besörjas af särskildte Committerade, frän 39® Deri 8 Juni. fran den 'dag de efter nådigt Förordnande Räkenskapen emottagit, härigenom icke är nog tydligen bestämdt, huruvida sistberörde kortare prescriptionstid bör äga rum i afseende å de redogörelser, som för krigskostnader afgifvas; hvarjemte Herr Doc.torn framställt ej mindre svårigheten och stundom omöjligheten att inom så kort tid verkställa en fullständig revision af berörde redogörelser, än äfven den förlust Kronan deraf tillskyndas, om Redogörarne undgå ansvarighet för sådana behöriga anmärkningar, som vid deras aflemnade
Räkenskaper af nämnde orsak icke hinna upptäckas; och i anledning hvaraf Herr Doctorn, som ansett, det den längre prescriptionstiden af tio år borde å nyss omförmälte Räkenskaper lämpas, på sådan grund föreslagit, att detta må hos Kongl.
Maj:t i underdånighet anmälas, i ändamål att den i berörde amne uppkommande villrådighet måtte för framtiden varda undanröjd.
Lag - Utskottet, till hvars åtgärd denne således väckte motion blifvit öfyerlemnad, liar, i anseende till det sammanhang deri äger med hvad rörande prescriptionstiden för Kraf enskildte personer emellan är stadgadt, funnit ämnet vara af den beskaffenhet, att det till handläggning af- Utskottet kan företagas.
Vid öfvervägande af det utlåtande, sorn Utskottet således ansett sig böra deröfver afgifva, har hos Utskottet i betraktande kommit, att ehuru a, ena sidan de kostnader, hvilka vid skeen - Den 8 Juni. de samt längre eller kortare tid fortfarande krigsrustningar mäste användas, och till- bestridande hvaraf särskildte Administrationer och Redogörare till redovisande anförtros uppbörd af penningar eller varor, möjligen kunna nämnas såsom extra behof, enär de icke vanligen, utan tillfälligtvis inträffa, uppstår dock å andra sidan emellan de Räkehskaper, hvilka af dessa Administrationer och Redogörare för deras förvaltning skola aflemnas, och de redogörelser, som afgifvas öfver anslagna ringare summor till ett visst bestämdt ändamål, den märkliga skillnad, att då det ligger i naturen af saken, att de förre skola icke allenast sig emellan, utan ock oftast med .Kronans vanliga uppbördsmans
Redovisningar hafva ett oskiljaktigt sammanhang, de sednare åter i sina egna med andra Redogörares icke blandade verificationer, medföra säkerhet och lemna tillfälle till en snart verkställande granskning deraf.
Enär jemväl, likmätigt flera äldre Författningar, Krigs - Räkenskaper böra uti Kongl. Kammar - Rätten undergå Revision, hvilket ock instämmer mad innehållet af Kongl- Majus den 21 Juni nästlidet år för samma Embetsverk i nåder förnyade Instruction, och räkenskaper för militaira omkostnader vanligen under fredstid böra till Kammar - Rätten inkomifta och der revideras, anser Utskottet sig äga anledning till den slutföljd, att Krigs-Administrationerne och Redogörarne icke kunna från annan synpunkt betraktas, än i likhet med andra Kronans Uppbördsman, samt att de förre så mycket mindre böra njuta någon kortare prescriptionstid, inom - 391 Den 8 Jani. om hvilken ånmärkningar å deras Räkenskaper kan falla dem till last, än för de sednare är utsatt, Sorn berörde Bäkenskaper nödvändigt' skola blifva af en synnerlig vidlyftighet, och Revisionen deraf, om den skall kunna med noggrannhet behörigen verkställas, mäste medföra en längre lids Utdrägt, äfven genom granskningen af den ena Redogöraréns Räkenskaper till den andras, söm ottndgängligen uti de flesta skall förekomma.
Härtill anser
Utskottet än vidare böra laggas den svårighet, som måste uppstå, att efter ett slutadt krig, då de särskildte derunder antagne redogörares befattningar upphört och de blifvit spridde på åtskilliga, kanske ofta okända vistelse * orter, både inom och utom Riket, kunna fa de anmärknin I . gar, sorn
Vid deras räkenskaper göras, dem tillställda, om än samma anmärkningar hinna att inÖfn den kortare prescriptionstiden af trenne år författas ; men hvilket tillställande inom besagde tid, enligt hvad ofvanomforrnälte Kungörelse föreskrifver, likväl bar ske, så vida aumärkninningen skall emot Redogöraren äga någon verkan; af hvilken omständighet Utskottet alltså än mera styrkes i den frö, au en prescriptionstid af tio år för Revisionen af Krigs - Räkenskaperna désto hellre är nödvändig, som i annat fall Kro. nan oundvikligen äfven derigenom skall komma att vidkännas dryga förluster, att tiden för RedogöfärneS artSvars- och ersättningsskyldighet af behörigen anmärkte oredoviste poster försvinner, inan möjligt tillfälle yppas att lemna dem del af anmärkningarna; hvarförutan Utskottet anser berörde - Den 8 Juni. 393 rörde ansvarstid vara förenlig med hvad angående fordringar emellan enskildta personer, sä vida de vid deras gällande kraft skola bibehållas, är i Lagen stadgadt.
Utskottet, som jemväl, lika med hvad Herr JJoctor Wijkman anfort, trott sig finna, att ifrågaställde Författning, uti den omförmälte omständighet, icke äger så tydliga och bestämda uttryck, att de ju kunna lemna tillfälle tilf skiljaktigt bedömande af dessas rätta mening och ordaförstånd, tillstyrker derföre en sådan förklaring af förenämnde Kungörelse, att prescriptionstiden för Revision af Krigs - Räkenskaper derigenom är på lika sätt, sorn angående andra Kronans Uppbördsrnäns Redogörelser blifvit stadgadt, eill tio år bestämd.
Hvilket dock varder Riksens Höglofl.
Stockholm den 1-2 Maj 1815.
På Högvördiga Prestoch Adelns Ledamö- Ståndets Ledamöters ters vägnar vägnar
På Vällofliga Borgare- På Hedervärda Bonde - H. F. Strömfelt.
Joli■ Olof T Vallin.
Stådets Ledamöters vägnar JE.
G- Holm.
Ståndets Ledamöters vägnar Petter Jernström. A. J. Wahl stjerna.
Uppläst hos saiiiteliga Riks-Ständcn den 8 Juni.
Vördsamt Memorial! X J- ill Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottets handläggning har Hedervärda Bonde - Ståndet, genom Protocolls - Utdrag för den 8 nästlidne Maj, remitterat ett Memorial af Riksdagsmannen Anders Olsson från Stora Kopparbergs
Hän, deruti anhålles, att, till befrämjande af en lättare och beqvämligare handelsrörelse emellan Sverige och Norrige, en marknad måtte blifva inrattad på gränsen emellan nämnde Riken, och såsom den tjenligaste platsen för en sådan marknad föreslås Särna Kyrkoby, hvilken skall vara belägen liksom uti medelpunkten emellan Osteroch Vester - Dalarne, Herjedalen, Helsingland, och Rörås, samt dessutom genom andra locala omständigheter lämplig för en sådan inrättning.
Ehuru Utskottet noga inser den stora nytta, som genom vidtagande af sådana utvägar, hvilka i mer eller mindre mån befordra en lättare och mera utvidgad handelsrörelse emellan de nu mera förenade Rikena, ostridigt för dem båda skulle kunna beredas, och äfvenledes anser inrättandet af marknader på tjenliga ställen vara ett verksamt medel till befrämjande af detta gagnande ändamål; har Utskottet likväl, i saknad af bestämda och nödiga upgifter till en hufvudsaklig pröfning af det nu uppgifna förslag, endast trott sig böra deröfver afgifva detta generella utlåtande; men Dan S Juni. 395 men förmodar, att enär Sökandeme, till vinnande af sin afsigt, äga öppet att å ort och ställe, sorn vederbör, anmäla sin anhållan, Kongl. Majit, efter infordrade nödiga upplysningar i detta ämne, lärer i Nåder meddela ett sådant beslut, som ansökningens mer eller mindre grundade anledning bör kunna förtjena; hvilket dock till Rik sens Höglofl.
Ständers egen pröfning vördsammeligen öfveilemnas.
Stockholm den 6 Juni 1S15.
Rid. och På Högv. Prest-Stån.
Adelns Ledamöters dets Ledamöters vägnar vägnar A.
' Carl.
På Vällofl. Borgare-Stån- Pa Hedv.
Bonde-Ståndets- Ledmöters dets Ledamöters vägnar vägnar And.
Uppläst lios samteliga Rilks - Ständen d. 8 Juni, Vördsamt
I från Vällofl. Borgare - Ståndet har till Allmänna Besvärs- och Oeconomie - Utskottet blifvit reifiitteradt ett Memorial af Herr Commerce - Rådet B.
Santesson, så lydande: ”Genom ett år 1811 till Herrar Landshöfdingar aflåtet Cireulaire-Bref är 3 9 6 Den 8 Juni, är det dem uppdraget, att för hvarje vecka eller månad till Regeringen inberätta, ej allenast om märkliga händelser inträffat uti den Physiska och Moraliska vei Idert, titan äfven otn folkets tänkesätt m. m. och i följe deraf hafva Magistrater och 3tronofogdar blifvit af vederbörande Herrar Lands, liöfdingar anbefallte, att till sådana veckorapporte'- lemna nödiga materialier, hvilken skyldighet uti samteliga lan af dem ännu måste uppfyllas.