Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Banken utgifver sedlar, att med silfver inlösas å nedannämnda valörer, nemligen: å 1 E:dr R:mt, att inlösas med \
R:dr, i silfver eller 2 Ort tolflödigt myntadt silfver. å 5 ii v , ii ii 51 10 ii V a å 10 V a * 2l ii ii 20 a ii ii å 50 H a ■ 121 n 100 ii » å 100 V a * 25 a a 200 ii ii ii å 500 ii a „ 125 ii n 1000 ii H a å 1000 M a „ 250 a ii 2000 ii a a Banko-Utskottets Betänkande N:o 45. skolande texten å dessa sedlar lyda sålunda: Sveriges Rikes Ständers Bank inlöser, vid anfordran, denna sedel å Riksdaler 00 Riksmynt med 00 Riksdaler i silfver, eller 00 Ort tolflödigt myntadt silfver.
Hvarjemte lagen emot Bankosedlars efterapning och förfalskning saint den deruti tillika stadgade belöning för upptäckandet af sådant brott bör å sedeln åberopas. Mom. 2.
De högre sedelvalörerna, eller de från och med 50 R:dr R:mt och derutöfver, skola i Bankens räkenskaper specificeras; hvaremot sedlarne under 50 R:dr Runt i räkenskaperna bokföras endast till antal och summa, dock hvarje valör särskildt; och iakttages att sedlar, sorn tid efter annan 1 Bankens kassor inkomma och icke befinnas förslitna, skola till utvexling åter begagnas och således icke nnnulleras samt i räkenskaperna afföras förr, än de, i följd af nötning, äro till vidare gångbarhet ibland allmänheten otjenliga.
O o 30:o. (Jemf. § 128, oförändrad). Mom. 1.
I afseende på granskningen af förslitna och bristfälliga sedlar från och med 8 skillingar till och med 3 R:dr på ofärgadt papper, komma följande allmänna grunder att fortfarande tjena till efterrättelse, nemligen: a) att en sedel antingen till tulla värdet antages eller ock helt och hållet kasseras; b) att den fjerdedel nedantill åt höger, hvarå namnteckningarne befinnas, och hvilken, genom olikheten i fina trjmket, ensam för sig utvisar sedelns rätta valör, inlöses, då denna fjerdedel är fullständig och sammanhängande, utan afseende å de stycken af andra sedlar, som må vara vidfogade; c) att om på denna fjerdedel antingen båda namnen eller fina trycket saknas, eller om delar af någotdera eller af dem alla blifvit från det qvarvarande skiljda och icke kunna företes, sedeln likväl är inlösningsbar, såvida då det öfriga af sedeln, eller åtminstone, det återstående af dess nedra hälft, är helt och hållet sammanhängande; d) att deremot sådana hopfogade, ofullständiga bitar, af hvilka ingendera för sig är inlösningsbar, ej kunna genom blotta sammanklistringen vinna ett eljest saknadt värde, utan ovilkorligen måste kasseras.
Vid inlösen af sedlar å färgad! papper, ställda i Banko, förfares enligt Kongl. Maj:ts nådiga Kungörelse den 5 Mars 1836. Mom. 3.
Rörande inlösen af sedlar å Riksdaler Riksmynt, gäller till efterrättelse hvad i Kongl. Kungörelsen den 4 Februari 1859 är stadgadt.
Banko-Utskottets Betänkande N:o 45. 21 Mom. 4.
Frågor om inlösen af sådana sedlar, hvilka genom olyckshändelser blifvit så stympade och skadade, att denna inlösen beror icke af sedlarnes granskning, utan på undersökning och pröfning af särskilda skäl och omständigheter, hänskjutas till afgörande af Banko-Utskottet.
Med gillande af Fullmägt.iges framställning, enligt hvilken det skulle åt dem öfverlemnas att vidtaga nödiga åtgärder för in vexling i landsorten af förslitna sedlar och att således do i detta hänseende, genom § 129 i Reglementet meddelade bestämmelser ej må behöfva tillämpas i andra delar, än der sådant kari anses nödigt, har Utskottet destohellre funnit sig böra till Rikets Ständers bifall förorda det framlagda förslaget till ändrad uppställning af nämnde §, som, för närvarande, det genom densamma afsedda ändamål icke befrämjas; och Utskottet tillstyrker fördenskull att denna punkt må lyda sålunda: 31:o.
För invexling i landsorten af förslitna sedlar å Fem
Riksdaler och derunder i utbyte mot silfvcrmynt å 10, 25 och 50 öre samt sedlar å 1 Riksdaler och 5 Riksdaler, äfvensom för spridning i landsorten af sist.berörda två sedelvalörer, ega Fullmägtige att vidtaga nödiga åtgärder.
Jeml. § 129, mom. 1.
För invexling i landsorten af sedlar från och med 8 sk. till och med 3 R:dr på ofärgadt papper samt förslitna sedlar dels å 32 sk. och 2 R:dr Banko på färgadt papper, och dels å 1 och 5 R:dr Runt, i utbyte mot silfvcrmynt å 10, 25 och 50 öre samt sedlar å 1 och 5 R:dr Runt, godtgör Banken J procent å de summor, hvilka genom Läns-styrelscrna, mot ställd behörig säkerhet, såsom förskott reqvircras och sedermera behörigen redovisas; kommande förskottet, som för hvarje särskildt län, i ett för allt, ej får öfverstiga 5,000 R:dr Runt, att lämpas efter ortens och rörelsens behof, med rättighet för vederbörande att, sedan minst hälften af erhållet förskott blifvit redovisadt, från Banken utbekomma ytterligare förskott inom det medgifna beloppet, äfvensom att, enligt Kongl. Majus, uppå Rikets Ständers anhållan, i nåder meddelade tillåtelse, för vexlingsmedlens fram- och återsändande njuta portofrihet, under den kontroll emot missbruk, som Kongl. General-poststyrelsen egor föreskrifva.
Yexlingsinedlen skola omedelbart från och till Banken insändas; och ega Fullmägtige att till den person, som af dem utses för att besörja vexlingsmedlens afsändning och öfriga med denna rörelse förenade göromål, anvisa något lämpligt arfvode, hvars belopp Fullmägtige, med 22 Banko-Utskottets Betänkande N:o 45. j fästadt afseende å göromålens mängd, hafva att årligen bestämma.
Vid Låne-kontoren i Göteborg, Malmö och Wisby besörjes ofvanberörda invexling och utbyte i enlighet med de föreskrifter, som al Fullmägtige meddelas.
Till bibehållande vid oförändrad lydelse, hemställas nedanstående föreskrifter om in- och utvexling af kopparmynt. 32:o. (Jemf. § 126, oförändrad).
Fullmägtige böra, i mån af behof och åtgång af kopparskiljemynt, sig hos Kongl.
Stats-kontoret anmäla till erhållande deraf, på det att rörelsen ej må blifva i saknad af dylikt mynt; skolande Banken utan deltagande i vinst eller förlust å sjelfva präglingen, vid skeende leveranser, godtgöra Statsverket kopparmyntets åsätta värde. 33:o. (Jemf. § 107, oförändrad).
Det från Statsverket eller Kongl. Myntverket inlösta kopparskiljemynt utgifves ocb emottages i Banken för silfver eller sedlar.
Riksgälds-kontorets kopparskiljemyntspoletter invexlas i Bankens kassor och aflemnas sedermera till Kongl.
Myntverket emot bestämdt pris; skolande skilnaden mellan detta och prägelvärdet påföras Bankens vinst- och förlust räkning.
Banko-reglementets 130—133 §§ afhandla Bankens depositionsrörelse, hvilken icke får förblandas med den enahanda rörelse, som genom Diskont- och Lånekontoren bedrifves.
Den förra besörjes af Bankens
Depositions-afdelning och är trefaldig.
Depositioner, bildade dels af insättarne sjelfvc, dels af Banken samt dels af både insättarne och Banken.
Till det första slaget räknas: medel, tillhöriga Staten samt dess allmänna verk och kassor, do under Stockholms stads Styrelse hörande embetsverk och kassor, allmänna inrättningar, välgörenhetsanstalter, konkursmassor samt alla med beräkning af vinst för den enskilde grundade stiftelser och bolagsföreningar, äfvensom enskilde personer; till det andra: dels medel, insatta af Banko-styrelsen å särskilda räkningar för vissa bestämda föremål, såsom till anslag åt de i § 178 af Reglementet uppräknade personer, till förlag för Tumba bruk m. m., dels iåneoch kreditivförlag, anvisade åt Diskonterne, Filialbanker, Kommers-kollegium för Manufaktur-diskonten samt Jern-kontoret, och till det tredje slaget, medel, insatta mot utbekomna postremissvexlar och förskott till förstärkning af postvexelräkningen. Banko-Utskottets Betänkande \:o å5. 23 Å det första slaget af depositioner är grundad cn del af den sedclutgifning, som saknar motsvarighet i metallisk valuta och för dessa depositioner erlägges ej ränta till insättarne.
Såväl härutinnan, som jemväl i det hänseendet,, att de insatta medlen skola, vid anfordran, insättarne tillhandahållas, särskilja sig berörda depositioner från dem, som emottagas i Diskont- och Lånekontoren.
Dessa sednare insättas på viss, vid insättningen, bestämd tid, eller att, efter föregången uppsägning, å någondera sidan, betalas och mot ränta; hvadan Diskont- och Lånekontoren i utlånings-rörelsen använda sådana depositioner.
För en del af de depositioner hvarom nu är fråga, erlägga för närvarande depouenterne till Banken folii-afgift för räkningsförandet, men sedan desse deponenter numera kunna på upp- och afskrifnings-räkning mot ränta hos Diskont- och Lånekontoren verkställa dylika insättningar, har Utskottet delat den af Bunkofullmägtige uttalade åsigt, att folii-afgift hädanefter ej bör vederbörande affordras.
Jemväl å den del af det andra slaget af Bankens depositioner, som utgöres af låne- och kreditiv-förlag är omförmälda, metalliska kassan överskjutande, sedelutgifning grundad, såsom af sedelstocks-beräkningen i 26:te puukten här ofvan synes.
Första afdelningen af detta slags depositioner torde icke påkalla närmare förklaring, än som ligger i angifvandet af deras egenskap af medel, som Bankostyrelsen och vederbörande densamma underlydande kunna vid anfordran disponera.
De i andra afdelningen omförmälda kreditiv äro af helt annan natur, än de kreditiv, som ut gifvas af Diskont- och Lånekontoren, i det att de förra kunna begagnas såsom stående lån, hvilket ock i allmänhet eger rum.
Visserligen kan i ... _. , O det af Bankens räkenskaper synas, som skulle krediti ven till Filialbanker vara till en ringa del anlitade, men detta är ej händelsen; ty vanligen motsvaras det i Banken inneståendo oanvända beloppet af utelöpande vexlar och assignationer.
Af det nu anförda inses skälet, hvarför ifrågavarande kreditiv icke blifvit till
Dis kont- och Lånckontorens kreditivrörelse hänförda.
Det tredje slaget af depositioner, eller postvexel-medel, kan ej heller lämpligen sammanföras med Diskont- och Lånckontorens depositionsrörelse, enär dessa kontor ej kunna, såsom händelsen är med enskilda banker, i låne- och diskonterings-rörelse använda de för lifgifvande postvexel ingångna medel intilldess desamma erfordras för inlösen af den utgifna vexeln, emedan, i sådant fall, maximum för Riksbankens sedelutgifning kunde komma att öfverskridas; hvilket ock är anledning till det i 37:de punkten litt. d) här nedan stadgade bestämda förbud mot sådana medels användande i låne- och kreditiv-rörelse.
Den nu lemnade utredningen torde gifva stöd åt Utskottets här nedan upptagna förslag till ändring i klassifikationen af Depositions-kontorets räkningshafvare; i afseende hvarå Utskottet bort tillägga, att den föreslagna l:sta klassen motsvarar nuvarande 3:dje och 4:de; den 2:dra klassen, nuvarande 5:te; den Salje klassen , nuvarande 2:dra, samt den dale klassen, nuvarande lista klass.
Anmälan om räknings upptagande har, såsom varande af alltför enkel beskaffenhet att erfordra pröfning och beslut af en Stju-else, ansetts kunna hänföras tilli Depositions-kontoret.
Förändringen af mom. 4 och 5 i 131 § samt uteslutningen af 132 § och 2 mom. af 133 §, äro föranledda af den ändrade klassifikationen och af folii-afgiftens upphörande.
Hvad särskildt 5 mom. angår, har Utskottet ansett att deri omförmälda räkningshafvure böra få begagna antingen anvisning eller vexlar, till hvilka sednare Banken tillhandahåller blanketter, afgittsfritt; och bör genom denna tillåtelse missbruk af assignerings-rätteu icke vara att befara. 21 Banko-Utskottets Betänkande l\:o 45.
Som det i 1 inom. af 133 § stadgade bötesansvar för underlåten koll tionering inom utfäst tid af räkning i Banken icke torde böra bibehållas sedan enskilde blifvit betagna rättigheten att förmedelst tryckta assignationer å det låga beloppet af 20 R:dr B:ko assignera på Banken, har föreskriften ansetts kunna helt och hållet uteslutas, helst hvarje räkningshafvares egen fördel bjuder att förvissa sig om öfverensstämmelsen emellan Bankens och hans egen räkning.
På grund häraf allt, hemställer Utskottet, dels att §§ 130 och 131 i Reglementet må erhålla denna uppställning: 34:o.
Banken må emottaga och å räkning föra såväl Svenskt silfvermynt eller Bankens sedlar, som Svenska och Holländska dukater, under förbindelse att, vid anfordran, tillhandahålla räkningshafvaren det insättningen motsvarande belopp mynt eller sedlar eller det antal dukater, som insatt blifvit, likväl med rättighet att, efter egen läglighet, lemna antingen Svenska eller Holländska dukater, utan åtskilnad dem emellan.
För sådana insättningar erlägger Banken ej ränta. 35 Mom. 1.
De i nästföregående § omförmålda räkningar skiljas under fyra klasser:
Till den första höra:
Räkningar, tillhöriga Staten saint dess allmänna verk och kassor, de under Stockholms stads styrelse hörande embetsverk och kassor samt allmänna inrättningar, välgörenhetsanstalter och konkursmassor.
Till den andra:
Räkningar, tillhöriga alla med beräkning af vinst för den enskilde Jemf. § 130.
Banken må emottaga och å räkning föra: a) Svenskt silfvermynt eller Bankens sedlar, under förbindelse att tillhandahålla åt den, lör hvars räkning insättningen blifvit gjord, en dermed lika stor summa, som det står honom fritt att efter behag uttaga, antingen i silfvermynt eller i Bankens sedlar. b) Svenska och Holländska dukater, under förbindelse för Banken att åt räkningshafvaren tillhandahålla ett lika stort antal, som insatt blifvit, men med rättighet att, efter egen läglighet, lemna antingen Svenska eller Holländska, utan åtskilnad dem emellan. :o. Jemf. § 131, mom. 1.
Fordringsegare hos
Depositious-afdelningen (räkningshafvare) skiljas under fem klasser:
Medel, som bero af Bankens egen styrelses disposition (fria från foliiafgift).
Alla varande eller blifvande konti, tillkomna under egenskap af kreditiv eller Banko- Utskottets betänkande N:o 45.
25 grundade stiftelser och bolagsföreningar äfvensom enskilde personer. lill den tredje:
Räkningar öfver låne- och kreditiv-förlag, af Bankon anvisade åtskilliga verk och inrättningar.
Till den fjerde:
Räkningar öfver medel, dels beroende af Banko-styrelsens eller densamma underlydandes disposition samt dels insatta för utgifna och inlösta postremiss vexlar. Mom. 2.
Före räknings upptagande, göres skriftlig anmälan hos Bankens Depositioils-kontor. Mom. 3.
Räkningshafvare är förbjudet att å Banken utställa invis Bih. till II.
Prat. 1862 fy 1863. 6 oller förlag af Bankon, vare sig räntefritt eller mot utstakad ränta (fria från folii-afgift).
Till den tredje:
Medel, tillhöriga Staten samt dess allmänna verk och kassor, ej egande natur af kreditiv eller förlag från Banken (fria från folii-afgift).
Alla under Stockholms stads styrelse hörande embetsverk och kassor samt sådana allmänna inrättningar, välgörenhetsanstalter och konkursmassor, som begagna Depositions-baukcn till förvaringsställe, samt jemväl sådane enskilde, som antingen, innan folii-afgiftcn vidtog, behörigen anmält sig hafva upphört med assignoringen på Banken, eller ock derefter fortfarande bibehållit eller upptagit ny räkning i Depositions-afdelningen, men framdeles göra anmälan om samma räknings upphörande, och insätta det mot utelöpande assignat.ioner svarande belopp (från folii-afgift befriade, de sistnämnde likväl ej förr än under året efter det anmälan om assigneringens upphörande blifvit gjord).
Till den femte:
Medel, tillhöriga såväl alla med beräkning på vinst för den enskilde grundade stiftelser och bolagsföreningar, som och alla enskilde personer, med de här ofvan gjorda undantag (underkastade folii-afgift). Mom. 2.
Före räknings upptagande, göres skriftlig anmälan hos Dnder-Styrelsen, som, enligt nyssnämnda grunder, hänför räkningen till sin behöriga klass.
Räkningshafvare vare ovilkorligen förbjudet att å Banken utställa Sami. 1 Afd. 20 Haft. 4 26 Banko-Utskottets Betänkande N:o 45. ningar å högre sammanräknadt belopp, än han å räkningen har i behåll.
Å räkning, tillhörande 2:dra klassen, får icke insättas oller uttagas mindre belopp hvarje gång, än Etthundra Riksdaler. Mom. 5.
För uttag å räkning, tillhörande 2:dra klassen, får begagnas antingen handskrifven invisning eller till viss man eller ordres ställd vexel, hvilken ieke får in blanco transporteras; skolande behörigen foliera de och numererade vexelblanketter räkningsbafvaré, emot qvitto, tillhandahållas, utan afgift. och dels att §§ 132 och 133 invisningar å högre sammanräknadt belopp, än han å räkningen har i behåll.
Å räkning, tillhörande 5:te klassen, får icke insättas eller uttagas mindre belopp hvarje gång, än 100 R:dr Runt. Mom. 5.
Yid assignering å Banken, må råkningshäfvarc af 5:te klassen ej begagna andra, än handskrifna invisningar. 36:o. må från blifvande Banko-reglemente uteslutas.
Varande dessa §§ af följande lydelse: § 132.
Såsom folii-afgift erlägges Sex R:dr R:mt för hvarje folium i debet om 40 räder af den löpande räkningen; dock blifver den minsta afgiften, som för hvarje år beräknas, 30 R:dr R:mt, motsvarande 5 folier. § 133.
Den assignant, som försummar att, sednast vid Januari månads utgång, hafva sin räkning för det tilländalupna året med Bankens bok behörigen kollationerat, vare förfallen till 30 R:dr R:mt böter, hvaraf två tredjedelar tillfalla den tjensteman, som felet anmärkt, och en tredjedel Banken, att ingå på räkningen: bötesmedel till disposition åt do fattiga. Mom. 2.
Sedan assignant sin räkning med Banken för det förflutna året mot Bankens bok behörigen kollationerat, bör vederbörande Kamererare genast tillställa assignauten eller hans ombud granskad räkning å den för samma år belöpande folii-afgift, hvilken, så framt densamma icke sist inom Mars månad blifvit insatt i Banken och insättnings-attesten till Låne-afdelningen aflemnad, skall å don på räkningen innestående behållning afskrifvas.
Instämmande i Fullmägtiges hos Utskottet gjorda tillstyrkan, att på vederbörande må få ankomma att bestämma, huruvida de önska att från Banken och dess Lånekontor utbekomma, antingen anvisning eller vexel, för att begagnas i stället för remiss af kontanta penningar, samt om sådan anvisning eller vexel skall vara ställd till inlösen i Banken eller uppgifvet Lånekontor eller ock i Banken eller Lånekontoren, får Utskottet föreslå följande förändring af 134 §. Banko-Utskottets Betänkande N:o 45. 27 37:
Till undvikande af penninge-försändningar med posterne särskilda orter emellan, ege en hvar att i Banken och Lånekontoren insätta penningar å belopp från ocn med Etthundra Riksdaler, mot erhållande af till viss man eller ordres ställd vexel eller anvisning, att, vid uppvisandet, inlösas antingen i Banken eller uppgifvet Lånekontor eller ock i Banken eller i någotdera Lånekontoret; och gäller i afseende å denna rörelse för öfrigt till iakttagande följande, nemligen: a) Hvarken vexel eller anvisning får in blanco transporteras; b) Såväl vexel, som anvisning skall, då den af Banken utställes, med först afgående post aviseras Lånekontoren eller vederbörande Lånekontor.
Lika beskaffad avis åligge det Lånekontor, som vexel eller anvisning utfärdat, att till Banken och öfriga Lånekontoren eller till Banken eller vederbörande Lånekontor insända. c) Öfver rörelsen i sin helhet föres i Banken sammanfattad och fortgående räkenskap. d) De penningar, som för ifrågavarande ändamål insättas i Banken och Lånekontoren, få icke under något vilkor i låne- eller kreditiv-rörelse användas e) Om vid någotdera Lånekontoret penningar insättas till högre belopp, än som för vexlars och anvisningars infriande anses erforderligt åligge det Eullmägtige att sådana medel derifrån till Banken infordra, med Fullmägtige lemnad rätt att kunna, der så nödigt anses, tillåta vederbörande Lånekontors Direktion att, vid afsändning af Bankens sedlar, desamma makulera genom derå med trycksvärta anbragta ord: “Inlöst vid Lånekontoret i N. N.“ Jemf. § 134.
Till undvikande af penningeförsändningar med posterne särskilda orter emellan, ege en hvar att i Banken och Lånekontoren insätta penningar å belopp från och med 100 R:dr Runt, emot erhållande af till viss man eller order ställd vexel, att vid uppvisandet inlösas antingen i någotdera Lånekontoret eller i Banken; och gäller, i afseende å denna rörelse, för öfrigt till iakttagande följande, nemligen: a) Postremiss-vexel får ej in blanco transporteras. b) Sådan vexel skall, då den af Banken utställes, med först afgående post adviseras Lånekontoren.
Lika beskaffad advis åligge det Lånekontor, som vexel utfärdat, att till Banken och öfriga Lånekontor insända. c) oförändrad. d) oförändrad. e) Om vid någotdera Lånekontoret penningar insättas till högre belopp, än som för postrcinissvexlars infriande anses erforderligt, åligge det Fullmägtige att sådana medel derifrån till Banken infordra, med Fullmägtige lemnad rätt att kunna, der så nödigt anses, tillåta vederbörande Lånekontors Direktion att, vid afsändning af Bankens sedlar, desamma makulera genom derå med trycksvärta anbragta ord: “Inlöst vid Lånekontoret i N.
N.“ 28 Banko-Utskottets Betänkande N:o 45. f) Företes till inlösen vid någotdera Lånekontoret vexel eller anvisning å större summa, än hvartill de hos Kontoret gjorda insättningar uppgå, ege Lånekontoret att för liqvidens verkställande utgifva assignationer å Banken; gällande härvid till efterrättelse hvad som i afseende å Lånekontorens assignering i öfrigt är eller varder stadgadt. g) I händelse åter de i Banken insatta medel skulle vid något tillfälle vara otillräckliga för infriande vare sig af vexlar, anvisningar eller af sådana assignationer, som, enligt föregående moment, kunna afLånekontoren utfärdas, må Fullmägtige begagna förskott, hvilket genast då tillgången det medgifver återbetalas. f) Företes till inlösen vid någotdera Lånekontoret postremissvexel å större summa, än hvartill de hos Kontoret gjorda insättningar uppgå, ege Lånekontoret att för liqvidens verkställande utgifva assignationer å Banken; gällande härvid till efterrättelse hvad som i afseende å Lånekontorens assignering i öf - rigt är eller varder stadgadt. g) I händelse åter de i Banken insatta medel skulle vid något tillfälle vara otillräckliga för infriande, vare sig af postremissvexlar, eller af sådana assignationer, som, enligt föregående morn., kunna af Lånekontoren utfärdas, må Fullmägtige genom anordning på Låneafdelningen begagna förskott, hvilket genast då tillgången det medgifver till Låne-afdel ningen återbetalas. ar egen - Stadgandet om emottagande i Banken af paketer eller annan flytt b dom, tillstyrker Utskottet till bibehållande af denna lydelse: 38:o. (Jemf. § 135 oförändrad.)
Banken må, så vidt lägligt är och utrymme dertill inom Banken gifves, under försegling af inlem narén, till förvar emottaga paketer eller annan flyttbar egendom, utan att om innehållet undfå uppgift och utan ansvarighet, å Bankens sida, för oförvållad skada eller tillfällig olycka; skolande till Banken erläggas följande, i förhållande till det nedsatta godsets rymd och den tid det i Bankens förvar innestått, bestämda afgift, nemligen, efter månad räknadt: för depositum af l£ kubikfot eller derunder „ depositum derutöfver till och med i ä kubikfot: första kubikfoten hvardera af de öfriga „ depositum derutöfver till och med8å8| kubikfot: första 4 kubikfot hvardera af de öfriga „ depositum derutöfver, till hvad storlek som helst: första 8 kubikfot hvardera af de öfriga R:mt — 50 öre. 50 25 1: 25 — 20 2: - 12 Denna Banko-Utskottets Betänkande N:o 45. 29 Denna afgift, utgår för minst en hel månad, och halfva månader upptagas icke, men livad deröfver är anses för hel månad.
Ej heller upptagas halfva kubikfot, men hvad som öfverstiger half, räknas såsom hel kubikfot, Uppmätning af hvarje depositum sker vid dess inlemnande till Banken, då äfven aigiften, till sitt månatliga belopp uträknad och vederbörligen kontrollerad, införes i depositionsbeviset, hvilket, å viss man utställes.
Vid det nedsatta godsets återtagande erlägges till Banken belöpande afgift, hvilken dock årligen till
Banken infordras för sådana deposita, som under ett eller flera år derstädes innestått; kommande afgifternas belopp att redovisas på särskildt konto i Bankens hufvudbok.
Skulle någon inlemnare ej åtnöjas med den afgift, som i depositionsbeviset blifvit bestämd, utan väcka tvist om kubikinnehållet och hvad afgiften, på grund deraf, rätteligen utgöra bör, återställes genast hans depositum.
Reservation: Riks-arkivarien
Nordström ville för sin del få antecknadt, att han ej fann något giltigt skäl vara förhanden, att från punkten 2:o utesluta det i föregående