Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Rapsat och hvilbete-odlingen har, i synnerhet i närheten af släderne, fortgått, dock har den förra minskats hos allmogen, som icke kan undvara fodertillgång ecb för närvarande fortsattes odlingen af hvitbeter i större skala endast i närheten af Landskrona, hvarest sockerberedning af hvitbeter ännu pågår.
Lin och hampa odlas betydligt i skogstrakterne, men å slättlandet icke till innevånarnes behof, utan uppköpes från andra orter.
Odlingen af humle förekommer sällan.
Polates-planterandet fortgår med lika ihärdighet och synes vara i tilltagande, hvilket kan tillskrifvas de i sednare åren å mångfalldiga ställen inrättade äng- och konst-brännerier, hvarvid tillverkas en nära oerhörd qvantitet bränvin, i synnerhet vid de trakter hvarest tillgång på eldbrand är meia ymnig.
Denna hantering har i allmänhet ansetts lönande och den fabriksmässiga tillverkningen undanröjdt många af husbehofspannorne, hvilka icke anses kunna tälla med de förra.
På det egentliga slättlandet återstår föga jord att odla; men i skogstrakten och der belägna större egendomar hafva nya odlingar i större skala 6 fortgått.
Ibland dessa egendomar må nämnas Marsvinsholm, Gedsholmen Tjutegården, Zireköpinke, Svaluf, Axelvold, Börringe, Rögla, Öfveds Kloster och Södertow, och hvilka odlingar, efter jordmånens mer eller mindre goda Beskffenhet, lemnat ägarne nöjaktig afkastning.
Desse, så väl som de odlingar, hvilka till oräknelig mängd skett hos bönder och å mindre egendomar, hafva tillkommit genom jordinnehafvarnes enskilta bekostnad och å lieie ställen medelst aftappningar af kärr och uppbrytning af förut oländig mark.
Förbättrade modeller af åkerredskap af alla slag hafva blifvit kringspridde dels ifrån jordbruks-institutet och dels ifrån andra ställen inom Länet, hvarest fabriker för åkerbruks-redskap, blifvit inrättade, De flere utlänningar, särdeles Tyskar, som inkommit i Länet i egenskap af jordägare, egendomsförvaltare eller arrendatorer hafva äfven i någon roan bidragit till jordbrukets förbättring och framvisat åtskillige nya gagneliga åkerbruksredskaper.
Om beloppet af den spannemål och det brännvin som uppköpes å och utskeppas från fiskelägen saknas närmare besked; men enligt uppgifter från tullkamrarne inom
Länet äro från städernes hamnar och Trelleborgs köping under sitförflutne fem åren utskeppade:
Till inrikes orter: . . 218,587 tunnor spannemål . . 184,418 dito . . 240,937 dito . . 218,487 dito . . 172,165 dito.
Till Utrikes orter:
År 1837 . . . . 23,997 tunnor spannemål „ 1838 ....
380 dito „ 1839 ....
61,599 dito „ 1840 .... 95,924 dito „ 1841 ....
41,729 dito.
Endast till inrikes orter: „ 1838 . „ 1839 . „ 1840 . 1841 .
År 1837 1,124,975 kannor brännvin „ 1838 1,064,294 dito. 7 Ar 1839..... 1,254,773 kannor brännvin „ 1840 1,617,512 dito „ 1841 1,170,312 dito.
Ängs-odlingen har deremot under sednare åren icke vunnit särdeles framgång, och ehuru några mindre öfver vattningar på ett och annat ställe blifvit försökte, har, i anseende till den mindre skala, hvaruti företaget skelt, resultatet icke blifvit anmäldt.
Ängsmarken är i förhållande till öppna åkerjorden ganska ringa, och som gamla ängen anses för mindre gifvande, har den för det mästa blifvit uppvänd till åker, medelst plog- eller flåhaekning.
Häraf må man likväl icke sluta att hö-afkastningen blifvit mindre.
Införskrifningen af klöfver och andra gräsfrön, som för några år sedan uppgick till 2 ä 3,000 &, stiger nu till flera hundra tusendetals af hvilka det mesta utsås här i Länet och de gamla förut litet gifvande ängar framstå såsom artificiella med förädlade växter till mångdubblade qvantiteter.
Häraf, och ehuru betesmarkerne jemväl förminskats i samma mån som odlingen tilltagit, har häst- och boskapsskötseln, ortens andra hufvudnäring, kunnat fortgå och lill och med varit i lilltagandé.
Höga priser så väl pä hästar som fäkreatur hafva varit en mäktig väckelse till pålägg och uppfödande af kreatur.
Få stuterier finnas å herregårdarne och hästafveln är till betydlig del kommen i allmogens händer, hvartill förändringen af Flyinge stuteri till Hingst-depot med ökadt antal hingstar, bidragit.
Hågen för uppfödande af haifbioJ- och helblod-hästar snarare af- än tilltager, emedan dessa kreatur anses mindre passande för vårt kalla klimat och tyngre arbete vid jordbruket, hvilket fordrar starkare och grofvare hästkreatur, som, då tillgång saknas i orten, esomoftast iuförskrifvas från Danmark; dock har man inom Torna härad anskaffat en clevelands-hingst af ovanlig storlek och stark kroppsbyggnad, hvilken blifvit begagnad till en mängd stons betäckande.
Dock hafva, för häst-racernas förbättring, fullblods-hingstar blifvit införskrifna oph icke mindre än 14 st. funnos år 1841 å särskildte ställen inom Länef.
De årliga kapplöpningarne vid Helsingborg och pris-utdelningen för unghästar, tros äfven hafva väckt håg hos allmogen till häst-a fvel.
Ej mindre å större egendomar, än äfven af allmogen socknevis, hafva för hornboskaps-racernas förbättring tjurar och kor af utländske racer blifvit införskrifne och man har allmänt funnit nyttan och behofvet af fort - 8 planlandet af samma racer, hvilka bär trifvits väl, utan att tarfva annan eller starkare utfodring än vanlige kreatur.
Betydlig tillökning i antalet af hällne kor har också förmärkts och mjölkhushållningen börjat å flera egendomar att handhafvas på Ilollsteinsk method.
Detta oaktadt införskrifves ännu Norrländskt och Finskt smör och priserna derå hafva nästan alltjemt varit höga, men man hoppas att ladugårds-produkterna framdeles skola så tilltaga, att icke allenast ortens behof deraf skall fyllas, utan afsalu deraf kunna ske till andra orter.
I anseende till vidsträckta odlingsföretag och deraf följande behof af större antal drag-kreatur, har något betydligt afsalu af kreatur till främmande orter icke kunnat ske; och priset å kött har nästan här i orten varit lika högt som i hufvudstaden.
Får-afveln har under en längre tid förädlats, medelst införskrifning af fina elektoral-får.
Desse hafva dock funnits mindre passande för orten och införskrifning skett af gröfre och lång-ulliga får från England, dem allmogen i synnerhet omtyckt, såsom mera ullrika och för fuktiga klimatet passande.
Å Börringe egendom har schäfferiet blifvit utvigadt och fårens antal derstädes uppgifves uppgå till icke mindre än 3,000.
Qvantileterna af till å årliga ullmarknaderna här i staden, synas väl vara något förminskade, men orsaken härtill vill man tillskrifva dels nedläggningen af schäfferierna vid Skillinge och Bollerup inom Christianstads Län, dels ock den omständighet, alt åtskillige schäfleri-ägaie på förhand bortsluta sitt ull-parti och afsändt det till annor ort.
Hufvudsakliga orsaken lärer likväl varaden, att endast 2 å 3 köpare infinna sig i Malmö och hvilka förut öfverenskommit om ett, mot Possessionaternes beräkning, nedtryckt pris. Huruvida de vid sista Riksdag vidtagne åtgärder, alt tillhandahålla vederbörande uil-magazin och ull-sorterare, i framtiden bidraga till ullproduktionen och afsättningen är ännu för tidigt att bedöma, emedan de icke varit hittills nog kände alt tillitas.
Ett Bolag, som förenat sig om en kard- och kamulls-machin, har väl här i staden varit bildadt, men nu mera blifvit upplöst, emedan handteringen icke ansågs lönande.
Innan jag afslutar afhandlingen om ortens hufvudnäiingar, jordbruk och boskaps - 9 boskapsskötsel, anser jag mig icke böra lemna obemärkt den uppmuntran Kongl.
Hushållnings-sällskapet, så vidt dess små tillgångar medgifva, lemnar åt desse näringar, medelst utdelningar af priser vid täflings-plöjningar, anställde å åtskiilige delar i Länet och för uppfödandet och framvisandet af bästa kreatur; hvilka priser i icke ringa mån bidraga till näringarnes upplijelpande.
Såsom förtjent att jemväl anmärkas, är ett berömvärdt företag under benämning af Skabersjö gille tillkommit, och hvilket den 9 Juni hvarje år firas, under godsägarens styrelse med biträde af en del godsets åboer och hvarvid utdelas, på godsägarens bekostnad, särskilta belöningar till skolbarnen för läsning och skrifning, till äldre af godsets underhafvande för den bästa spånad och väfnad, för odlingar, produktion af den renaste och vigtigaste spannemålen, uppfödd god häst- och horn-boskap, fåroch svin-kreatur, förfärdigad åker-redskap och trädplanteringar.
Härförutan hafva inom Wemmenhögs härad å Jordberga egendom täflings-plöjningar jemväl blifvit anställde och priser årligen utdelats, samt inom Färs härad en förening bildats, hvilken å Öfveds Klosters egendom viss tid årligen äfven låter anställa enahanda plöjningar och så väl härvid, som vid en på samma gång förekommande exposition af häst- och fäkreatur, priser och belöningar tilldelas dem, som deraf göra sig förtjente.
Om desse belöningar tällås och hafva de redan i många afseenden hemburit till stiftaren tillfredsställande frukter.
Å norra delen af Länet, som egentligen räknas
För skogsbygd, äro laga skiften dels afslutade och dels under verkställighet.
I samma mån desse fortgå och skiftesägarne tillträda nya planerne, afverkas skogen, utan att någon återplantering å sådane ställen ännu blifvit påtänkt.
Uppmaningar och råd emot ett dylikt hushållssätt har Hushållnings-sällskapet vid sina årliga sammanträden meddelat och, genom spridandet af den genom Eders Kongl, Maj:ts Nådiga föranstaltande utgifna handbok rörande hushållningen, sökt främja en bättre skogsplantering; men några verkningar häraf hafva ännu icke visat sig i skogstrakten; hvaremot dessa blifvit mera märkbara å slältlandet, hvarest, i synnerhet vid de större egendomarne, dit Forstman så väl från Dannemark, som Tyskland, till skogarnes uppmätning, taxering och systematiska behandling, blifvit införskrifne.
Allmogen å slättbygden planterar sällan annan skog än pilträd i skillnads-linierne, af hvilka träd hemtas dels le mars-Berättelse fr.
Malmöhus Län. 2 10 bränsle och dels vidjer till taktäckning.
Byggnads-materialier af fur och gran inköpas dels i sjöstäderna och dels af ankommande försäljare från Smålands eller Christianstads Län.
Tili fällning af träd nyttjas vid herregårdarne sågar; men de hit ankomne exemplaren sågar från Nyby bruk hafva icke blifvit begagnade af den anledning alt de anses för korta till fällning af den större ek- och bokskog, hvilken är allmännast här i orten.
Nå<na sågverk finnas visserligen inom Länet, men afverkningen dervid inskränker sig till några mindre betydliga partier af ek- och bok-plankor samt stolpar till korsverkshusen.
Dessa äro de allmännaste i orten och byggnadssättet bar under sednare åren icke undergått någon synnerlig förändring, utom det, att allmogen å få ställen börjat uppföra byggnader med så kallade råsten, den allmogen sjelf tillverkar.
En större brist på skog till eldbrand ersättes af ännu tillräcklig tillgång på torf, som nästan i alla delar af Länet allmänt gagnas, i synnerhet å de orter, för hvilka stenkol icke med beqvämlighet kunna åtkommas.
Stenkolsgrufvan vid Höganäs anses under sednare fem åren hafva haft mera afsättning än tillförene, dels derigenom att stenkolen blifvit använde till flere ångfartyg, dels derigenom att större reqvisitioner af eldfast tegel, erbjudit tillfället till denna fabrikations bedrifvande i vidsträcktare skala än hittills skett.
Utgifterna vid stenkolsbrytningen i en sumpig och vattensjuk trakt äro likväl allt för kännbara, och, om icke företaget understöddes af enskilta välviljan, skulle denna nyttiga och nära oumbärliga inrättning icke kunna äga bestånd.
Gamla opinionen om Svenska stenkolens mindre godhet i jemförelse med Engelska kolstybben är fortfarande; dock hoppas man att genom eldfasta lerans bearbetning och förtjensten deraf, afven hädanefter kunna fortsätta stenkolsbrytningen.
Fabrikationen af lerkärl fortgår i större skala och afsättningen är temligen liflig.
Fabriker å landet.
Tabellen visar antalet af dessa och personer som dervid hafva sysselsättning.
Tillverkningsvärdet för samtlige har, under förlidet år, utgjort 59,174 R:dr Banko, och någon synnerlig förändring under sednare 5 åren är ej att anmärka.
Bi-näringar.
På slättlandet finnas nästan inga andra än brännvinsbränningen och fiske vid sjökusterna.
Från skogstrakterna afsättas trädvaror, färdiggjord vagnredskap och väfnader, för hvilka skogsboen vanligtvis till - 11 byter sig spannemål.
Jagt och djurfång idkas föga och sillfisket har, särdeles de sednare åren, i belydlig män aftagit.
Brännvins-bränningen deremot, tillvägabragd med de många tillkomne ång- och konst-pannor, synes hafva fått en ökad fart, och om än den inbringar någon båtnad för fabrikanten, är den dock för menskligheten mindre gagnelig. § 4. Kammar-Vzrk.
Hemmans-klyfningen är, som jag förut nämnt, i tilltagande, hvartill fortsatta reduktioner af de åtskillige herregårdar underlagde gods i sin mån jemväl bidraga.
Sedan sista Femårsberättelsen afgafs, hafva /4 mantal Krono-rusthåll och 1 mantal Kronohemman blifvit köpte till skatte, men någon förmedling eller vidare förändring af hemman har icke ägt rum.
Tullmjöl-qvarnarnes antal, uppgående till 329 st. med 451 par stenar, liar ökats till 359 st. med 513 par stenar.
Enligt förra Femårs-berättelsen utgjorde desse 856,171 R:dr 44 sk. 9 r:st.
De uppgå nu till 855,219 R:dr 20 sk. 8 r:st.
Orsaken till minskningen uppkommer deraf, att Lagmans-räntan och bevillning af arrendatorer upphört och att inantals-penningar och personella bevillningen blifvit nedsatte.
Då den förmögnares egendom särskilt beskattas, anses de personela skydds-afgifter, hvilka visserligen drabba den fattige till lika belopp som den rike, icke vara obilliga, hvaremot de afdrag, som, under namn af bevillning, ske å tjenstemäns vanligen knappa löner och arfvoden, äro för dem mera tryckande.
Uppbörden af krono-utskylder försiggår med mera ordentlighet och mera lättnad, så länge böter äga rum för den som åsidosätter att i behörig tid erlägga sin skatt.
Bland de tyngre utskylder sorn vidlåda jordbruket, räknas vanligen tionden, i synnerhet dea som är före - 12 nåd med forslings-skyldighet, hvarigenom lösnings-priset mer än billigt stesras. o Af Jordeboks-räntan äro anslagne till boställs-, rusthålls- och augmentshemman vid Skånska Kongl. Hussar- och Dragon-regementerne:
Indeld ränta * 28,358:40. 8. 421 tunnor 26 kappar Krono-tionde-spannemål efie*' krono-värdet 36 sk. tunnan 316:17. 3.
Summa B:ko R:dr 26,61b: 9. 11.
Knekte-rote-frihets-medel utbetalas endast af städerna för den dertill lydande och till hemmantal uppskattade jord.
Uti detta Län äro, till ordningens vidmakthållande, ej andra allmänna anstalter vidtagne, än som lag, författningar och instruktioner ålägga vederbörande tjenstemän.
5 Kronofogdar, 25 Krono-länsmän , 2 Landsfiskaler och Stad sfiska ler i städerna hafva hittills kunnat handhafva polisen, och uppfyllt sitt kall, så vidt oordningar på förhand kunnat förekommas.
De anstalter, som härmed hafva sammanhang, äro fängelser och korrektionshus.
Länshäktet här i staden, som utgöres af sex rum, är både för inskränkt till utrymmet och till läget ännu mera olämpligt, emedan desse rum äro placerade i samma byggnader som korrektions- och fästnings-rummen, derigenom en ständig kommunikation med läns- och fästnings-fångar beredes och är omöjlig att förekomma.
Något särskilt rum för dem som skola afstrafFas med vatten och bröd finnes ej att tillgå, utan har man hittills fått begagna platser härtill utaf fästnrngsrummen.
Ledamöter af Kongl.
Fångstyrelsen, som årligen besöka stället, äfvensom Rikets Ständers Justitije-Ombudsman vid sin härvaro, hafva tagit kännedom om förhållandet, hvilket är enahanda med Landskrona länsfängele.
Behofvet att anskaffa andra häkten, konstruerade på annat sätt och skiljde från fästnings- och korrektionshus är således af högsta nöden påkalladt.
Häradshäkten underhållas i ett vanligt skick, hvilket likväl icke är svarande mot ändamålet, enär utrymmet är inskränkt och inredningen är olämplig, i anseende dertill att alla slags fångar, vid inqvartering, mäste sammanblandas.
Förekommandet af dessa olägenheter har sig likväl icke så lätt, emedan allmänheten påstår sig 13 icke vara skyldig af egna medel nedrifva och ombygga en i öfrigt stark och grundmurad byggnad.
Hvarje stad är jemväl försedd med häkte och äro desse icke synnerligen bättre inrättade än häradshäkten, med undantag af staden Lund, som i sednare åren uppfört ett ändamålsenligt fängelse.
Bland den stora folkmängd
Länet har och i anseende till bristen på binäringar, är det naturligt att lösdrifveri och försvarslöshet äga rum och vidlåda i synnerhet vissa orter.
Afskedade personer från de flera existerande eller indragne värfvade Regementen och deras afkomlingar utgöra största antalet af kringvandrande och kunna sällan förmås att, på annat sätt än medelst tiggeri bereda sig näring.
De öka tiggareskaran från andra orter och Länet besväras deraf allt i den mån som samma orter lida missväxt.
I flera församlingar vidtagen åtgärd, att icke meddela allmoser åt andra än socknens fattige, har visat sig ganska verksam, och skulle blifva ännu meia välgörande, om den allmännare blefve antagen.
Fattigförsörjningen tillgår på det sätt, att antingen socknafne gemensamt eller ock hvarje by för sig underhålla sine fattige.
Huru denna försörjning handhafves, ankommer till stor del på den omtanka och nit socknens presterskap deråt egna.
Bristen på husbyggnad och eldbrand lägga svåra hinder i vägen för att, som sig bör, herbergera och sköta de arma.
Tvister och rättegångar, dels församlingarne emellan, dels ock emellan de fattige å ena och församlingen å andra sidan, förekomma nästan dagligen hos Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, som jemväl för icke längesedan, måste afgöra den oförväntade frågan, huruvida en tjenstgörande soldat skulle vara berättigad inflytta i den församling, inom hvilken han hade större delen af sin rote och från hvilken han, i anseende lill sysselsättning å annor ort, lefvat skiljd.
Sådane mer och mindre rimliga tvistigheter föranleda till de medellösas betryck och mångfalldiga bekymmer och besvär för denna auktoritet, som har att dem afhjelpa.
Säkraste vägen att förekomma lättja och lösdrifveri vore bildandet af en anstalt antingen för Länet gemensamt eller för särskilta delar i hvilken kunde insättas kringstrykande personer och deras afkomlingar, för att derstädes till viss tid invänjas till arbete och sedlighet.
Fängelser och korrektionshus äro uppfyllda med brottslingar, ibland hvilka det icke vore förnuftsenligt alt inspärra en äldre eller yngre person, som emot samhälls-lagarne icke vidare för brutit sig än att den fortsätter ett från barndomen och, i sällskap med föräldrarne, invandt lättjofullt kringdrifvande.
Så vidt dess utrymme och tillgångar medgifva mottager rädd - 14 ningsanstalten i Råby vilseförda och vanartiga gossebarn1, hvilkas antal för närvarande uppgå till 14.
Vid denna anstalt få barnen, jemte moralisk bildning, jemväl lägga hand vid inrättningens åkerbruk och trädgårdsskötsel och sysselsättas öfriga delen af året med hvarjehanda handarbeten, såsom kardor, fogelburar, korgar, råttfällor m. m., hvilka säljas för inrättningens räkning och hvarigenom barnen göras bekanta med skyldigheten att i någon mån bidraga till sin egen försörjning.
Under uppsigt af en direktion bestående af 12 ledamöter, ibland hvilka Landshöfdingen i Länet, stiftets Biskop och stora Råby församlings Kyrkoherde äro sjelfskrifne, handliafves räddnings-anstalten, hvarvid finnes en styresman, en lärare, en trädgårdsmästare, en kard- och en korg-makare.
Trenne elever hafva redan från inrättningen utgått och gifvit hopp om att fortsätta sin lefnadshana i den goda riktning den vid inrättningen fått.
Enskilta välgörenheten har bildadt och framgent underhåller denna anstalt, i afseende på hvilken icke mera är att önska, än att den kunde lill utrymme och verkningskrets blifya vidsträktare.
Skolor och undervisningsverket på landsbjggden j äro å slättbyggden fasta och finnas i nästan hvarje församling.
I några församlingar i skogstrakterne äger väl ännu den ambulatoriska undervisningen rum; men äfven å desse orter är att förvänta förändring i detta afseende i följd af Eders Kongl. Maj:ts nådiga Stadga den 18 Juni 1842.
Sedan verkningarne af detta stadgande hunnit att i någon betydligare mån utveckla sig, vill jag i nästa Femårsberättelse närmare redogöra angående läroanstalterna å landet, uti hvilka någon synnerlig ändring icke inträffat sedan förra Femårsberättelsen afgafs.
Nu som tillförene skötes hälsovården inom Länet af två provincialläkare och de flere Regements- och hataljons-läkare, samt i städerne af nödigt antal stads-läkare.
Färs och Frosta härader äro de orter inom Länet för hvilka särskilt läkare vore nödig, emedan de äro mera aflägse ifrån städer och ifrån andre läkares station.
Behofvet af en läkare i samma härader är å vederbörlig ort framstäldt och anslag till en extra provincialläkare är att förvänta, när tillgångarne sådant medgifva.
Någon allmän farsot har under sednare femårs-perioden icke inträffat och det förtroende och tillit allmänheten haft för Lasarettet och Kurhuset i Lund fortfar oförändradt.
Så väl dervid anställde läkare som direktionen ägna all 15 möjlig uppmärksamhet för denna inrättning, som likväl i anseende till utrymmet är något inskränkt för detta folkrika Län.
Utvidgning af denna anstalt vore önskvärd och af behofvet nästan påkallad.
Hälsobrunnarne vid Ramlösa och Helsingborg och äfven den i sednare tider vid hemmanet Gullåkra i närheten af Lund uppfundne hälsokälla, besökas årligen nu som tillförene.
Någon minskning uti brunsgästernas antal har i sednare åren likväl förmärkts och orsaken härtill vill man hemta af de lättade kommunikationer med utlandet, till hvilket resor nu mera kunna företagas både hastigare och för bättre priser än i fordna tider.
Antalet af fattige vid Ramlösa hälsobrunn synes, tyvärr, icke vara i aftagande.
Så långt tillgångarne medgifva, erhålla de fri läkarevård, underhåll och bad, af räntan för den fond Högstsalig Hans Majrt Konung Carl XIV Johan till detta ändamål donerat.
Under ledning af en utmärkt
Syssloman med biträde af en anställd läkare handhafves Central-dårhus-inrättningen här i staden i samma goda skick nu som tillförene.
Hjonens antal utgöra för närvarande 220, och sedan tillbyggnaden nu mera blifvit färdig, äro hjonen bättre logerade än tillförene.
Dock torde vidare tillökning i byggnaderne vara behöflig.
Serafiraer-Ordens-Gillet hitsänder årligen 3,000 R:dr B:ko att, såsom uppfostringshjelp till fattiga barn i Länet utdelas, hvilken utdelning, jemte den från Carl Johans pensionskassa, till behöfvande afskedade soldater af båda Skånska Infanteri-Regementerne, har ett välgörande inflytande på barn-uppfostran inom medellösa klassen.
Sistnämnde kassa handhafves af dertill utsedde direktörer.
Revision vidtages årligen.
Befarad nedsättning i räntan har icke ägt rum och utdelningen har, i följd deraf, i vanlig ordning kunnat fortgå.
Provinsens 3:ne låne-anstalter: Riks-Bankens Låne-kontor här i staden, Skånska Hypotheks-föreningen och Privat-banken i Ystad, hvilkas utlåningssumraa utgjorde år 1841 tillsammans ungefär 4,000,000 R:dr, underlätta penninge-omsältningarne till betydlig vinst för rörelsen, som dessutom upphjelpes af lån ur Sparbankerna i Länet och Skånska städernas Brandförsäkrings-fond.
Denna sednare, jemte sparbankerna, hade tillsammans under nämnde år ett rörelse-kapital, uppgående till omkring en half million R:dr.
Med skäl kunde man vänta att någon klagan öfver penninge-brist icke skulle förspörjas, men under missväxt-år, eller då spannemålen måste afyltras till 16 elt nedtryckt pris, är här i orten lika stor penninge-brist som annorstädes, i synnerhet är forlägenheten störst hos dem, sorn under goda år ingått uti stegrade och mindre väl beräknade fastighetsköp och arrenden.
Privatbanken i Ystad har, under sednare femårs-perioden, erhållit ny oktroj och sparbanker äro inrättade å landet vid Höganäs stenkolsgruva och inom Färs härad, och äfven dessa banker fortfara att vara starkt anlitade af insaltare och låntagare.
Att alla desse låneanstalter bidraga till upphjelpandet af näringarne är otvifvelaktigt; men lika säkert är ock att diskontlånen äro svåra för jordbrukaren alt reglera och ofta föranleda till hans förfall.
Bland de mäst tryckande onera för jordbruket, som fordrar alla sorters arbetskrafter, anses väglagning och skjutsning.
Att döma af vägarnes usla beskaffenhet skulle man kunna tro att väghållningen å flere orter försummades.
Förhållandet är likväl annorlunda.