Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderskapet och Adeln väckta motion, deruti, under åberopande af hufvudsakligen samma skäl, hvarpå ofvananförde underdåniga ansökning sig grundar, och då svårigheten att erhålla Ijenliga byggnads-materialier, i förening med de stegrade arbetslönerne, föranledt opåräknad tidsutdrägt med fullbordandet af såväl flere enskildtu bus, som de allmänna byggnaderne, är vordet föreslaget, att Rikets nu församlade Ständer måtte medgifva: a) ytterligare räntefrihet under 5 år för den del al Iåneanslaget eller 125,000 R:dr, hvilken Wenersborgs stads invånare redan fått eller hädanefter få lyfta för uppförande af byggnader utaf sten eller annat ej eldfarligt ämne; b) låneunderstödens återbetalning derefter med 6 procent årligen, hvaraf 4 procent borde beräknas såsom ränta och 2 procent såsom afbetalning å capitalet, på sätt för de från Rikets Ständers Bank, emot intekning i fast egendom, ulgifna lån vore stadgadt; c) den för bygg nadernes fullbordande bestämda terminens förlängande under 3:ne år, eller lill den 1 Juli 1843, samt lämpandet derefter af tiden för Byggnadslånecomitéens redovisningsskyldighet; och d) enahanda förändrade vilkor i afsesende på den för stadens allmänna byggnader beviljade lånsumma af 25,000 Stals-VtskoUels Utlåtande j N.-o 15o.
R:dr, med undanlag endast af tiden tor dessa byggnaders fullbordande, derom något, lika litet nu, som vid sistförflutna Riksdag, borde stadgas, enär det ålåg Kongl. Maj:ls Befallningshafvande att tillse, det staden i detta fall fullgjorde sitt åliggande.
.Dessa nu föreslagna förmoner ansåg dock bemälde motionär icke böra tillgodokomma de låntagare, som uragtlåtit fullgöra sina ingångna förbindelser att uppföra stenbyggnader, hvilka sistnämnde låntagare deremot borde lagligen tillhållas att återbära erhåilne låneförskott, jemte derå utläst ränta. 4:o En inom Yälloflige Borgare-Ståndet, uti berörde hänseende, väckt motion af Herr C. G. Fridstedt> som, enär uppfyllandet af de för ifrågavarande byggnadslån ingångne förbindelser skulle medföra låntagarnes säkra oell oundvikliga undergång, föreslagit, att Rikets Ständer, med behjertande af den olyckliga belägenhet, deri meranämnde stad vore försatt genom den härjande farsot och den ödeläggande eldsvåda, hvaraf staden under ett och samma år hemsöktes, måtte bevilja ej allenast omförmälda ytterligare räntefrihet samt nedsättning i ränte- och ainorterings-procenternes belopp, utan äfven anstånd till den 1 Juli 184S med capital-afbelalningarnes. erläggande.
Jemte ofvanberörde Kådiga Proposition, bar Utskottet från Hedervärda Bonde-Ståndet dessutom emottagit de i anledning deraf afgifne yttranden af Riksdags-fullmägtige Petter Pehrsson från Jönköpings Län och G. B. Apelqvist från Blekinge, hvilka, uppå anförda skäl, afstyrkt Rikets Ständers bifall till samma Proposition, och med hvilka en stor del af nämnde Stånds ledamöter sig förenat.
Då Utskottet ansett sig böra i ett sammanhang yttra sig, angående alla, rörande omförmälde lån, till Utskottets utlåtande hänskjutna frågor, bar Utskottet härvid jemväl tagit i öfvervägande Fullmägtiges i Riksgälds-Contoret hos Utskottet gjorda anmälan om olikheten i Fullmägtiges samt de för lånemedlens förvaltning och utdelning utsedda Comiterades åsigter om dessa senares ansvarighet och öfriga åligganden i berörde hänseende.
Enär Comiterade nemligen, genom de till deras efterrättelse uti Kongl. Brefvet den 28 Mars 1835, meddelade föreskrifter, bland annat, fått sig ålagd t att pröfva och bestämma de serskildta låne-understödens storlek och de belopp, som hvarje gång linge lyftas, samt ansvara och i serskildt stadgad ordning redovisa för alla till låne-bilräden åt enskilda personer, från Riksgälds-Contoret utbetalda summor, hvilken ansvars- och redovisnings-skyldighet icke upphörde förr, än låntagarnes skuldebref blifvit till nämnde Conior aflemnade och decharge Comiterade meddelad, hade Fullmögtige, vid uppstådd fråga om ansvarsskyldigheten för medel, utlunta emot inteckning i egendom, som, innan någon i6 Stais Utskottets Utlåtande, N. O l5o decharge ifrågakommit, blifvit å execuliv auction försåld, funnit sig, på grund af åberopade, i Reglementet för Riksgälds-Contoret äfven intagne föreskrifters bestämda innehåll, böra förklara, det Fullmägtige ansågo Comiterade ovilkorligen vara Riksgälds-Contoret ansvarige för all den capiial-förlust, som å dessa lån kunde uppkomma före skuidebrefvens insändande till Contoret och godkännandet af den liqvidation, Comiterade borde uppräl ta.
Emot detta förklarande bade Comiterade ater reserverat sig, under tilikännagifvande, att de trodde ett dylikt ansvar icke kunna dem godtyckligt påbördas, helst de endast skulle vara ansvarige för lånefondens förvaltning och redovisning, i likhet med hvarje annan administrerande myndighet, och följaktligen fria från allt ansvar, när de efLer bästa förstånd och öfvertygelse handlat, i öfverensstämmelse med erhållna föreskrifter.
Likaledes hade efter det, vid granskningen af de från Comiterade till Riksgälds-Contoret insända låne-handlingar, blifvit anmärkt, att flere lån meddelats till belopp, vida utöfver hälften af den summa, hvarför den intecknade egendomen blifvit antagen till försäkring i städernas allmänna Brandstods-bolag och någon gång så nära denna summas hela belopp, att skillnaden icke motsvarat ett års ränta för det erhållna lånet, Fullmägtige funnit sig föranlåtne ej allenast uppmana Comiterade att, vid dylika handlingars pröfning, med sorgfällighet afse och bevaka RiksgäldsVerkets säkerhet, utan äfven meddela dem den upplysning, att vid fördelningen af de städerne Norrköping och Borås beviljade byggnadslån, de vederbörande tillerkända låne-understöden icke öfverstigit hälften af derföre intecknade egendomars brandförsäkrings-värden.
Sådant oagtadt, hade likväl Comiterade, i stället för att, såsom Fullmägtige, i anledning af förekomne anmärkningar vid aflemnade låne-handlingar, äskat, bereda Riksgälds-Contoret ökad säkerhet för 2:ne serskildta lån, befrämjat den anmärkta säkerhetens förminskande, medelst hos vederbörande
Domstol begärda förklaringar, ledande till inskränkning uti den Contoret af låntagarne medgifna intecknings-rätt.
I anseende till hvad sålunda härvid förekommit, hafva Fullmägtige hemställt om utfärdandet af mera fullständiga föreskrifter, angående Comiterades ansvar s-skyldighet, intilldess decharge för lånemedlens förvaltning blefve dem meddelad, hvarigenom derjemte kunde undanröjas de många anledningar tili villrådighet, sorn, vid den slutliga granskningen af Comiterades redovisning, sannolikt komma att yppa sig, såvida icke förut vore bestämdt, till hvad belodp meddelade lån kunde, i förhållande till derföre intecknade egendomars brandförsäkrings-värden, godkännas.
Slutligen och med anledning af det utaf redan inkomne låne-handlingar ådagalagda Slats ■‘Utskottets Utlåtandej N.-o 1S0.
17 ådagalagda förhållande, att jemte de, enligt låne-vilkoren, af sten, kalkbruk eller annat tjenligt, icke eldfängd t, ämne uppförda byggnader, hus af träd jemväl blifvit å samma tomter uppbyggda och till Riksgälds-Contorets säkerhet intecknade, hafva Fullmägtige anhållit om föreskrift, huruvida och i hvad förhållande inteckning i dylika träd-byggnader, som äro vederbörligen brandförsäkrade, må antagas oell såsom fyllnad i den öfriga säkerheten ingå.
Beträffande nu först den föreslagna nedsättningen i räntan och capitalafbetalningarne å de staden Wenersborg, vid sistförflutna Riksdag, beviljade byggnadslån, så får Utskottet äran yttra, att, om, å ena sidan, Rikets Ständer, enligt Utskottets åsigt, icke böra vägra att med allmänna låne-understöd bispringa städer, hvilka, af större eldsvådor hemsökta, kunna för sitt fortfarande bestånd vara i verkligt behof af sådana understöd, synas deremot, å andra sidan, Rikets Ständer böra ega att förvänta ett noggrannt iagttagande af de vilkor och förbehåll, som vid dessa understöds beviljande blifvit föreskrift.
I motsatt fall anser Utskottet åter Rikets Ständer icke sakna grundade anledningar till framtida obenägenhet emot dylika låne-biträdens ytterligare beviljande.
Dessutom förefaller det Utskottet, af skäl, som Utskottet redan anfort, i förut afgifna utlåtanden rörande enahanda frågor, högst betänkligt att tillstyrka Rikets Ständer att ändra och till en del upphäfva i berörde hänseende en gång fattade beslut, serdeles om, på sätt förhållandet är med nu ifrågavarande låne-understöd, några sedermera inträffade omständigheter, som egentligen skulle härtill föranleda, icke kunna åberopas.
Ty såsom någon tillfyllestgörande anledning i detta afseende kan Utskottet åtminstone icke anse den uppgifna möjligheten för Riksgälds-Contoret att, under nuvarande förhållanden, kunna af allmänheten erhålla låne-biträden emot en ränta af 4 procent och således understigande den, som för omförmälde byggnadslån blifvit bestämd.
Då någon tillökning i det vid lånens beviljande derför stadgade räntebelopp icke kunnat komma i fråga, i händelse den allmänna penninge-räntan derefter höjt sig, utan staten i sådant fall sannolikt måst härigenom vidkännas en ytterligare uppoffring för ofvannämnde stads återuppbyggande, så synes ej eller denna räntas för närvarande inträffade tillfälliga fåll skäligen böra för låntagarne medföra några giltiga anspråk på en motsvarande nedsättning i den för dem serskildt bestämda låne-ränta, helst någon tillförlitlig säkerhet ingalunda förefinnes, att ju icke den allmänna räntan under den återstående långvariga lånetiden kan återigen komma att höja sig.
För öfrigt torde härvid icke böra förbises, att Riksgälds-Contoret, under större delen af den tid, hvarunder det derifrån utbetaldta byggnads-lån fått Bih. till Ii. St, Prot, 1840. 4 $^1' 1 Afd, 44 Htft. 5 i8 Siats-Utskottets Utlåtandej N:0 l5o. af staden Wenersborgs invånare räntefritt begagnas, varit nödsakad t erlägga 5 procents ränta för upplånade medel.
Med afseende å alla nu anförda förhållanden och då de åberopade ränte- och betalnings-vilkoren för det staden W exiö tilldelade enahanda län synas desto mindre hafva bordt för Wenersborg föranleda några anspråk på samma vilkor, vid liqviderandet af dess byggnadslån, som förstberörde lånevilkor icke blifvit af Rikets Ständer profvade och medgifna, finner Utskottet sig föranlåtet afstyrka den ifrågastälfde ränte-nedsättningen för det till staden Wenersborgs återuppbyggande meddelade lån; äfvensom Utskottet, i öfverensstämmelse med dess bär ofvan yttrade åsigt, anser sig sakna allt skäl att tillstyrka den föreslagna förändringen i Rikets sistförsamlade Ständers beslut, angående det belopp, hvarmed samma lån skall, efter förloppet af den tid, derunder anstånd i detta afseende blifvit beviljadt, inom hvarje års slut till Riksgälds-Contoret återbetalas.
Vidkommande sedermera den äskade förlängningen af tiden för den vid sista Riksdag medgifna räntefrihet för ifrågavarande lån samt det sökta anståndet med capital-afbetalningarnes verkställande, så får Utskottet äran upplysa, att, enligt reglementet för Riksgälds-Contoret, bela lånesumman, från och med Juli månad 1835, derstädes varit förstaden Wenersborg, efter gjorda vederbörliga reqvisitioner, tillgänglig, samt att, på sätt Riksgälds-Contorets räkenskaper utvisa, en tredjedel deraf, eller 50,000 R:dr, blifvit, föresamma års slut, uttagen och återstoden, med undantag af 25,(X)0 R:dr, sorn först i November månad 1837 reqvirerades och utbetaldes, utgått under loppet af år 1836.
Vid sådant förhållande och enär den uppgifna omständigheten, att åtskillige låntagare antingen uppskjutit verkställa sina tillämnade byggnadsföretag, eller dröjt att bestämma sig till uppförande af sådana byggnader, som blifvit föreskrifna såsom vilkor för dessa låns erhållande, icke synes skäligen böra för det allmänna föranleda den ökade uppoffring, som en förlängd räntefrihet komme att förorsaka, helst, på sätt åtminstone i afseende å en del af de lyftade lånemedlen är vordet uppgifvet, hvad deraf varit obegagnadt under tiden, blifvit emot ränta serskildt utlånadt.
Utskottet får således jemväl vördsamt afstyrka ofvanberörde nu ifrågasatta ändring uti hvad
Rikets sistförsamlade Ständer stadgat och förordnat, rörande tiden för räntans beräknande och capital-afbetalningarnes utgörande.
Stats-Utsboltets Utlåtande , N;0 i5o. *9 Men deremot anser Utskottet, enär någon förlust eller olägenhet icke synes härigenom det allmänna tillskyndas, sig böra, med afseende dessutom å de anförda skälen för lidsutdrägten med byggnadernes slutliga fullbordande, tillstyrka, att den vid sista Riksdag till den 1 Juli innevarande år bestämda tid för uppförandet i fulländadt skick och brand försäkra lidet af de byggnader, hvartill allmänna låneunderstöd erhållits, må, på sätt föreslaget blifvit och med bibehållandet af förut stadgadt äfventyr, förlängas till den 1 Juli 1843; äfvensom att, i följd häraf, den till samma dag 1841 fastställda yttersta termin för samtlige låntagarnes skuldförbindelsers insändande från Comiterade till Riksgälds-Contoret må varda förlängd till 1843 års slut.
Hvad åter angar Fullmägtiges i oftanärnnde Contor hemställan om meddelandet af mera fullständiga föreskrifter, rörande
Comiterades för byggnadslånen ansvars- och redovisningsskyldighet, så ehuru väl Utskottet visserligen, forsin del, instämmer uti de af Fullmägtige yttrade åsigter, i afseende på Comiterades åligganden att ej allenast ansvara Riksgälds-Contoret för de å lånen uppkommande capital-förluster, före skuldebrefvens insändande och godkännande, utan ock iagttaga de af Fullmägtige, till betryggande af RiksgäldsContorels säkerhet, meddelade och med Rikets Ständers beslut öfverensstämmande föreskrifter, har Utskottet dock, enligt den grundsats Utskottet, här ofvan yttrat, i afseende på de redan stadgade lånevilkorens förändring, lika litet ansett sig kunna föreslå Rikets
Ständer några till dessa vilkors försvårande möjligen ledande tillägg till härom utfärdade sladganden, som Utskottet trott sig böra tillstyrka Rikets Ständers bifall till de i motsatt syftning framställda förslag.
Af samma skäl och fastän Utskottet icke anser Riksgälds-Contorets säkerhet för lånemedlens återbetalning vara på ett tillfyllestgörande sätt betryggad, så vida de derför meddelade inteckningar i betydligare mon öfverstiga halfva beloppet af de intecknade egendomarnes brandförsäkringsvärden, har Utskottet äfven funnit sig förhindradt att i detta hänseende för närvarande föreslå någon serskild, vid lånevilkorens bestämmande, icke meddelad föreskrift.
Förmodande Utskottet, att Fullmägtige, så vidt på dem kan ankomma, i allt fall före lånehandlingarnes godkännande söka äfven uti ifrågavarande afseende vårda och iagttaga Riksgälds-Contorets rätt och bästa.
Slutligen får Utskottet, i anledning af den utaf Fullmägtige väckta fråga om antagandet af inteckningar, som äro meddelade i trädbyggnader, äran förklara, att, då, enligt 3:dje punkten i Kongl.
Maj:ts vid sistförflutna Riksdag meddelade och af Rikets Ständer bifallna Nådiga Proposition, angående låne - 2o Stats-Utskollets Utlåtande, N.o tSo. understödet till staden Wenersborg, låntagarne endast borde vara skyldige att af sten, kalkbruk eller annat icke eldfängdt ämne uppföra de byggnader, för hvilka lånen blifvit dem tilldelade, så och enär Rikets Ständers angående desse låneunderstöd utfärdade reglementariska stadganden icke föranleda till någon utsträckning af berörde skyldighet, anser Utskottet, för sin del, Fullmägtige icke kunna vägra att till fyllnad i erforderlig säkerhet för erhållet byggnadslån jemväl antaga inteckning i en af träd uppförd, brandförsäkrad byggnad, under vilkor likväl, att en lånebeloppet, enligt den behörigen godkända brandförsäkrings-värderingen, fullt motsvarande sten- eller kalkbyggnad blifvit för det erhållna lånet uppförd och derför jemväl intecknad.
I händelse Rikets Ständer gilla Utskottets nu yttrade åsigter, i anledning af Fullmägtiges rörande ifrågavarande ämne gjorda framställningar, torde Utskottet få sig uppdraget att ett härmed öfverensstämmande svar Fullmägtige meddela.
Reservation af Herr Prosten Afzelius: ”Mot
Usta punkten af detta betänkande reserverar jag mig, i afseende på Högloft.
Utskottets beslut att vägra nedsättning till 4 procent af räntebeloppet för det lån, som staden Wenersborg erhållit såsom byggnadshjelp.
Yid 1834 års
Riksdag, då detta lånebidrag tillerkändes Wenersborg, betalade Riksgälds-Contoret för erhållna lån 5 proeents ränta, — det var då billigt, att invånarne i den nedbrunna staden tillförbundos till samma räntebetalning.
Riksgälds-Contorets credit har sedan stigit, så att det nu erhåller förnyade anbud af capital-låu mot 4 procent, likväl fortfar man att af en nedbränd stad fordra 5 procent.
är det staten värdigt att begagna sig af en stads olycka och, under åberopande af sin lagliga rättighet, i kraft af ingångna förbindelser, yrka fortfarandet af 5 procents ränta, äfven sedan Riksgälds-Contorets ställning är så förbättrad, att det nu sjelft betalar endast 4 procent?
Är det på en nedbränd stad, som Svenska staten bör gagnera 1 procents ränta?
Så kunna icke Rikets Ständer tänka, lag är öfvertygad, att de behjerta den olyckliga stadens brydsamma belägenhet och medgifva, att Wenersborg för det lån, staden erhållit ur Riksgälds-Contoret, får nedsättning af räntan från 5 till 4 procent årligen, räknadt från detta årets början, ined bibehållande af dess skyldighet af 8 procents årlig afbetal - Stats-TJtskottets Utlåtande j JV.o l5o. ai arbetalning, hädanefter som hittills, — sorn då blir 4 procents ränta och 4 procents capitalbelopp.
Härigenom erhåller dessutom Wenersborg enahanda förmon, som Högloft.
Stats-Utskottet tillstyrkt för Söderhamn och som blifvit Wexiö tillerkänd.
Samma städer i samma land och al samma olycka hemsökta böra omfattas med samma uppmuntrande hjelp.’
Uti denna reservation instämde Herr Biskopen Hedrén, Herrar Do.ctorerne Björkman och sigrell, Prosten Ahlc/vist samt Herr Walley. STOCKHOLM, kckstesnska iu»ktkyckjt*uet 1840.
V *Siats-Utskottets Utlåtande, N.-o iSt. i N:o 151.
Arik. till Exp. Utsk. den 27 Maj , kl. 12 midd.
Utlåtande} angående den förändrade inredningen af Rikets Ständers hus.
På salt Stats-Utskottet redan, i dess afgifna utlåtande N:o 45, för Rikets Ständer anmält, har Utskottet, i ett sammanhang, genomgått och granskat alla Utskottet tillställde handlingar och räkningar, rörande kostnaderne för de sedan sista Riksdag verkställde förändringar uti inredningen af ofvan nämnde hus; och Utskottet får nu, i öfverensstämmelse med hvad Utskottet vid berörde tillfälle yttrat, äran afgifva serskildt utlåtande, angående detta ämne.
Rikets sistförsamlade
Ständer, sorn ansågo den då utförda förändrade inredningen af Riksgälds-Contorets förra, till Sessions- och Canzli-rum för de 3:ne ofrälse Riks-Stånden samt Utskotten numera använda hus, i flere hänseenden oell serdeles hvad den till Session s-rum för Borgare-Ståndet afsedda local beträffade, mindre ändamålsenlig, förordnade derföre, att, genom Fullmägtiges i Riksgälds-Contoret föranstaltande, åtskilliga ändringar uti samma inredning borde verkställas, hvaribland den hufvudsakligaste var de vid sista Riksdag utaf Stats-Utskottet begagnade rums förändring till Sessions-rum lor sistbemälda Riks-Stånd; för hvilket ändamål ej allenast några skiljemurar borde borttagas, utan äfven taket höjas, hvarförutan, i sammanhang härmed, Bonde-Ståndets Sessions-rum likaledes borde göras högre.
Enligt då uppgjorda och hos Rikets Ständer anmälda förslag öfver kostnaden för de sålunda beslutade förändringarne, skulle densamma uppgå till ett belopp af 8,310 R:dr, utom den till 750
R:dr serskildt beräknade kostnad för nya bänk-inredningar i Borgare- och Bonde-Ståndens Sessions-salar, samt större fenster å husets framsida.
Af de hos Fullmäglige förda protocoll har Utskottet inhemtat, att Fullmägtige, genast efter Riksdagens slut i Maj månad 1835, vidtogo erforderliga förberedande åtgärder för utförandet af det i berörde hänseende dem gifna uppdrag, samt Jäto redan under hösten samma år upphandla de för den förändrade inredningen nödvändiga byggnads-materialier; hvarjemte Fullmägtige, efter härvid förekommande arbetens utbjudande på entreprenad, afslöto con Bih. till R.
Prot. 1840. 4 Sami. t Afd. 4$ Haft. 1 Stats-Utskoltets Utlåtande j No iSt, tract derom emot en entreprenad-summa af 2,200
R:dr, i ett för allt.
I öfverensstämmelse härmed, verkställdes också de egentliga ut- och invändiga förändringarne och repårätionerne å huset till största delen under år 1836; men öfriga erforderliga arbeten i och för den förändrade inredningens fulländande Samt alla Sessions- och Canzli-rummens försättande i behörigt skick, äfvensom dervarande möblers ocb inventarii-persedlars completterande, synas sedermera, enligt hvad protocollen och räkningarne utvisa, hafva nästan oafbrutet fortfarit ända till innevarande Riksdags början.
Jemlikt ett nyligen uppgjordt och Utskottet meddeladt sammandrag öfver alla kostnaderne för merberörde inredning ecb reparationer samt rummens förseende med nya möbler och inventarii-persedlar, i stället för de före sista Riksdag anskaffade, hvilka i allmänhet voro af en sämre och efter Riksdagens slut serdeles bristfällig beskaffenhet, hafva för dessa ändamål följande summor blifvit från Riksgälds-Contoret, sedan början af October månad 1835, utbetalda, nemligen: för upphandlade byggnads-materialier R:dr 2,975: 7. 4. „ verkställda murare- och stenhuggare- samt kakelugns-ma kare-arbeten 4,539: 17. 4. „ snickare-arbete • 5,704: — — „ målare-arbete . 3,219:21. 4. „ glasmästare- samt plåtslagare- och smeds-arbeten . . . 1,185: —» — „ tapetserare-arbeten samt möbler och inventarii-persedlar . 4,629:20. — „ bortföring af grus ocb öfrige transporter m. m 838: 6. —• till Professoren A. NjtsrÖm för ritningars och kostnads-förslags uppgörande, samt tillsyn öfver arbetenas utförande och prisernes controllerande 1,000: — —— tillsammans R:dr 24,090: 24.
— Härförutan skulle, enligt ingifna, men den 20 i denna månad ännu icke godtgjorde räkningar, Riksgälds-Contoret komma att för nedannämnde verkställda arbeten ytterligare utbetala, nemligen : för kakelugns-makare-arbete R:dr 176: 14. — „ snickare dito 900: —- — „ glasmästare- och smeds- dito 203:39. — „ tapetserare dito 847:33. 2. 2127 38 2 Summa R:dr B:co 26,218: 14. 2.
Vid granskningen af de räkningar, hvarpå dessa utbetalningar sig grundat, hafva de sammanlagda kostnaderne för en del arbeten visserligen före - Stats-Utskottcts Utlåtande j N.o i5t. o fallit Utskottet nog höga, äfvensom alla härvid förekomna förhållanden, hvilka i ett eller annat afseende ådragit sig Utskottets uppmärksamhet, icke kunnat på ett fullt tillfredsställande sätt utredas genom de
Utskottet i sådant ändamål tillställda handlingar och meddelade upplysningar.
Utskottet har jemväl vid denna granskning ansett sig icke. sakna anledning till den förmodan, att kostnaderne för ifrågavarande inrednings- och reparations- m. fl. arheten icke skulle till den grad, som nu skett, hafva öfverstigit den derå under sista Riksdag förslagsvis uppgjorda beräkning, derest utförandet af dessa arbeten i sin helhet och således äfven anskaffandet af dertill erforderliga materialier blifvit å entreprenad upplåtet samt arbetena inom kortare tid och med större drift verkställda och fulländade.
Men då någon föreskrift, angående sättet för oftaberörde arbetens verkställande, icke varit
Fullmägtige med^- delad och deras protocoll nogsamt vitsorda, alt Fullmägtige med ospard möda sökt uppfylla det uppdrag, de i della hänseende erhållit och vaka öfver arbetenas utförande, så, och med skyldigt afseende å det tillfredsställande och i allmänhet lyckade sätt, hvarigenom anledningarne till de vid sista Riksdag yttrade anmärkningar emot den dessförinnan verkställde inredningen af omförmälde hus blifvit undanröjda, har Utskottet ansett sig icke ega skäl till någon egentlig erinran vid de af Fullmägtige uti ifrågavarande hänseende vidtagna åtgärder och deraf möjligen föranledda resultat.
Reservation af Herr J.