Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Län, hvilken trott det lämpligare, att Kronofogdar och Härads-skrifvare i första , och Konungens Befallningshafvande i andra instancen, finge uppgöra Bevillnings-taxeringarne, och pröfningen af deras Beslut ankomma på en af Folket tillsatt myndighet, än att Folkets Ombud skola börja och Regerings - magten sluta pröfningen af dessa ärenden, samt föreslagit, att Rikets Ständers Juslitiae-Omhudsman skulle föra ordet i den på ofvannämnde sätt organiserade Comité', hvarvid Justitiae-Ombudsmannens Secreterare borde förrätta Secreterare-tjonsten , och såsom tillökning i sina inkomster erhålla enahanda lösen, som i Kammar-Rätten; men då denna lösen likväl ofta torde vara större eller lika stor sorn den Bevillning, hvarifrån sökes befrielse, och ingen vederpart funnes, som kunde ersätta Rättegångskostnaden, ansågs billigt, att den klagande finge sitt Utslag kostnadsfritt, i alla de fall, der hans klagan befunnes grundad; och hafva åtskillige Ledamöter af Hedervärda Bonde-Ståndet förenat, sig med Anders Danielsson.
Bevillnings-Utskottets Utlåtande N.o SS. 5
De yrkanden, hvilka till sitt hufvudsakliga innehåll nu åro anförda, afvika i ganska betydlig mon från hvad Herr Grefve Spens i sin Motion om en RikspröfningsComilé ifrågaställa Herr Grefven inedgifver nemligen deruti, att enskilda Taxeringsfrågor, och de, uti hvilka den enskilde är klagande Part, böra, såsom hittills, afgöras af Kammar-Rätten, och anser endast, att, enär tolkningen af Bevillnings-Förordningen ofta skall innebära en verklig Lagstiftnings-åtgärd, en sådan Comité borde organiseras, hvilken vid alla tillfällen, der principfrågor i Bevillnings-mål vore för handen, skulle i högsta instancen tolka Bevillnings-Författningen; men ofvannämnde, af Herr Hjerta och flere framställda, Förslag åsyfta, att draga pröfningen af Bevillningsmål, antingen helt och hållet, eller till hufvudsakligaste delen, från den Domstol, som dermed nu har befattning, till serskilda Rikets Ständers Comiterade.
I Utskottets tanka utöfvas Svenska Folkets sjelfbeskattningsrätt hufvudsakligen derigenom, att Rikets Ständer, icke allenast sjelfve bestämma och åtaga sig Bevill ningen, utan äfven ej mindre utfärda de Författningar, hvarefter den utgöres, än också genom sina Deputerade i Berednings-, Pröfrtings- och Taxerings-Comitéerne fördela g B cvil/nings-Utskottets Utlåtande N.o 35 den allmänna Beviliningen, Men att «t. sträcka detta derhän, att ett slags serskild, af Rikets Ständer vald, Domstol, skulle i första och sista instancen upptaga och afgöra alla förekommande tvister i BevilL nings-ärenden, synes Utskottet vara en för» blandning af Lagstiftande och Lagskipande magten, sorn icke är förenlig med vårt nu'» varande samhällsskick.
Billigheten fordrar ostridigt, det Pröfnings-Comités åtgärd, att ålägga beskattning, om den af Kronan, ge-* nom dess Ombud, eller af enskilda öfvers klagas, måste af någon Autoritet pröfvas; men slutföljden, att denna pröfning, för att bibehålla sjelfbeskattningSrrätten okränkt, nödvändigt skall ske af en Comité, soni {likets Ständer utsett, är destomindre rig-, tig, sora det synes enrot vanliga rättsför-, hållanden stridande , att då onekligen så yäl de Comitéer, hvilka ålägga BevilL ningen, som den, åtskillige Taiare velat till upptagande af Bevillnings-tviste-frågor hafva på ofvannämnde sätt organiserad, är o Rikets Ständers Deputerade; Rikets Ständer alltså, om en sådan Comité anta-, ges, genom sina Ombud, både skulle ålägga Revillningen och pröfva de deremot förekommande besvär och anmärkningar, samt således på visst sätt kunna anses för Domare i egen sak.
Utskottet har, i Betänkandet N:o nr, anfort, att, i dess tanka, Bcvillninsjf-Utskottctt Utlåtande N.o 35. denna pröfnings-rätt lämpligen kan, hädanefter såsom hittills, utöfvas af Kammar-Rätten, som är en oberoende Domstol_, och Utskottet kan så mycket mindre nu frångå denna sin mening, som Utskottet icke tror det vara öfverensstämmande med Grundlagarna, att Rikets Ständers Justitice-Ombudsman, hvilken äfven är allmän åklagare och Rikets Ständers Fullmägtige i Banken och Riksgälds-Contoiret, sorn endast hafva en viss administrations-myndighet 6ig uppdragen, blifva tillagda en Domaremakt, helst en sådan icke synes kunna stå tillsammans dermed, att Ombudsmannen och Fullmägtige vid hvarje Riksdag, genom nytt val, tillsättas.
Icke eller kan Utskottet inse ellef medgifva de af erfarenheten icke på något sätt bekräftade olägenheter, sorn skola upp» komma derigenom, alt Beyillningsmål, om Kammar-Rättens beslut öfverklagas, i sista jnstancen af Kongl.
Maj;t pfgöras, Under vårt nuvarande samhällsförhållande, eger en dylik behandling rum för mångfalldiga besvärsmål, och det är dessutom att marka, det Kongl.
Maj:t icke, på sätt man sökt ådagalägga, härigenom utöfvar beskattningsrätten , utan endast, i grund af inkomna besvär, i laga ordning pröfvar, huruvida i fiågräj jemförelsevis med den stora mängd 8 Bevillnings-Utshottets Utlåtande N.o 35. sorn ej drages under Kongl. Majrts skärskådande, ganska få frågor den af Rikets Ständer utfärdade Bevillnings-Stadga blifvit rigligt tillämpad; oell då dessa inål skola behandlas inför Allmänna Beredningen, samt afgöras i grund af skäl, hemtade ur Rikets Ständers egen Författning, och framställde af en derföre lagligen ansvarig . o o o Föredragande, tror Utskottet inga grundade anledningar förekomma, hvarken till missnöje med det nu varande förhållandet, eller till en isolerad ändring för behandlingen af Bevillnings-mål, helst enär, i sammanhang med Styrelse-Verkens reorganisation, förändring af former för Besvärsmåls slutliga handläggning i allmänhet är i fråga.
Sedan Utskottet sålunda yttrat sig i princip-frågan, torde Utskottet, i afseende på tillämpningen af ifrågavarande Förslag, få anföra, att hvar och en lärer inse, huru dét måste befordra enhet och redighet i göromålen, att en Åutoritet, såsom nu Kammar-Rätten, som har erfarenhet, sak-kännedom och tillgång på alla upplysningar, handlägger och pröfvar alla Bevillningsmål; men att deremot, för deras pröfning af Justitias-Ombudsmannen och 24 Fullmägtige af Rikets Fyra Stånd, måste möta stora svårigheter, derigenom* att af de fle - Bevill/iings-Utskottets Utlåtande N.-o 35. sie bland dessa Fullmägtige icke torde kunna fordras eller väntas den erfarenhet och sakkännedom, som vore erforderlig för dessa ärendens behöriga behandling, föredragning och afgörande; att, om dessa egenskaper, i mer eller mindre nion, efter någon tids förlopp, skulle förvärfvas, den vid hvarje Riksdag inträffande förändring bland Ledamöterne skulle vara af menlig inflytelse, och alt, då ofelbarhet icke lärer kunna påräknas af denna, äfven i bästa afsigt, tillsatta myndighet, Svenska folket torde finna sig föga belåtet, att icke kunna få ändring i besluten af en Domstol, som, ensam i sitt slag, skulle afgöra frågor både i lörsta och sista instancen.
På dessa grunder får Utskottet, under åberopande af hvad Betänkandet N:o 12 innehåller om Kammar-Rätten, såsom Domstol i dessa mål, och angående förslaget om Rikspröfnings-Comile, belt och hållet afstyrka hvad som blifvit föreslaget om Bevillningsmåls afdömande genom en af Juslitiae-Ombudsmanrien och Rikets Ständers Fullmäglige i Banken och Riksgälds-Contoiret sammansatt Comité; men då det synes vara billigt, att den, sorn, i grund af besvär, erhåller befrielse från el - 10 B cvillnin^s-Utskottets Utlåtande N.-o 35, ler nedsättning uti Bevillning, icke Betungas med någon utgift lör lösen, tillika tillstyrka det allmänna stadgande, att Utslag eller Resolution, i sådan händelse, må kostnadsfritt meddelas den klagande, IL Med begäran, att Utskottet mätte taga de utaf Herr af Billbergh anförda skäl i närmare öfvervägande, hafva i hans Reservation instämt Herr Printzensköld, Carl, och Herr Hartmansdorff', August, den senare under anförande, ntt Kammar-Rättens granskningsoch pröfnings-rätt icke borde vara så inskränkt, som Utskottet föreslagit, då endast denna myndighet vore i tillfälle bedöma Bevillningens fördelning på det hela, samt befordra jemn och enahanda beskattning öfver hela Riket, så i fråga om hemmansvärden som i andra hänseenden; hvarjemte Herr Contracts-Prosten Holmström instämt uti 3:dje punkten utaf Herr af Bill-, berghs, i Reservationen, gjorda förslag.
Dessutom har, i frågan om Utskottets hemställan i ämnet, hufvudsakligen blifvit anmärkt och yrkadt: att i första punkten borde upptagas, det Kammar-Rätten må Beviänings-Utskottets Utlåtande IV.-o 35.
% \ ega bestämma den förändrade Taxerings» summa, hvartill anförda besvär kunna för» anleda; att, i afseende på anmärkning angående Taxerings-värde å Fastigheter på Landet, dels Kammar-Rätten borde få anmärka, om partiel nedsättning må hafva egt rum, eller åtminstone, att frågan om partiel nedsättning får ske, först borde af» göras, och dels att Stadgandet i andra punkten skulle vara alldeles öfverflödigt, emedan det utgjorde ett undantag från den regel, som i första punkten stadgas; och Miuimi-Tariflens understigande dessutom icke kunde undfalla Lands-Kamereraren och Landshöfdingen, som deröfver böra besvära sig vid ansvar, som för annan em» bets-försummelse; att Kammar-Rätten borde, liksom i fråga om Minimi-Tariff å Landet, ega anmärka , om fastigheternas brandför» Säkrings-värde och näringarnas classvärde i Städerne undersliges; att tredje punkten måtte erhålla följande redaction : att upptaga och afgöra sådana anmärkningar, som vid revision af räkenskaperna kunna förekomma emot Uppbörds-Verkets Embets- och Tjenstemän, rörande deras misstag eller fel vid debitering, uppbörd och redovisning af Bevillnings-medlen; att, då Kronans Ombud icke anfort besvär emot Taxe» rings-åtgärderna, den liqviderade
Debels» sedeln borde anses såsom en laga kraft* ia Bevillnings-Ulskottcts Utlåtande.
AT.o 35. vunnen dom, oell emot allt vidare kraf skydda den skattskyldige; samt att Kronans Ombud, i fall de hafva rättigheten, också borde vidkännas skyldigheten att göra anmärkningar vid Taxerings-Comiteernas åtgärder.
Utskottet har tagit sådant allt i noga öfvervägande; men cd) då den af Herr af Billbergh och flere ifrågasatta utvidgningen i Kammar-Rättens pröfning®- och gransknings-rält, utöfver hvad Utskottet i Betänkandet N:o 12 föreslagit, skulle, enligt Utskottets mening, medföra en icke lämplig inskränkning i Svenska Folkets rätt att sig sjelft beskatta; K) då 2:dra punkten tydligen innehåller, att deu rättelse, hvartill skäl kan förefinnas, må, i anledning af besvär, meddelas; c) då partiela jemnkningar i Taxeringsvärdet äro föremål för bedömande af Pröfnings-Comiten, och anmärkning endast bör få ega rum, om minimitariflfens värden understigas, helst bestämmandet af Näringarnes classyärden är Comiterades ensak; Bevillningt-UtskoUcls Utlåtande N.o 35. r3 dy då, äfven med antagande, alt vederbörande, som bevaka Kronans rätt j Lundsofterne, i allmänhet torde tillse, alt minimi-larifFens värden icke understigas, någon Auloritét likväl alltid bör finnas, sorn, i händelse af möjlig underlåtenhet, eger väcka och pröfva anmärkningar i detta afseende; e) då Utskottets Förslag i 3:dje punkten synes såsom allmän grund tillräckligen tydligt och bestämdt, samt den i stället till antagande framställda redactionen icke är , i Utskottets tanka, rigtig, enär sådana fall icke sällan kunna inträffa, alt, i anledning af anmärkning vid debi tering, annan bevillning kan komma att den skattskyldige påföras, såsom t. ex. då i Kammar-Rätten befinnes, att någon liar högre lön-inkomster än Comité" känt eller beräknat, o. s. v.; då, på denna grund, det icke kan stadgas, att betald Debetsedel, sorn ej är öfverklagad, borde såsom laga kraftvunnen
Dom anses; och g') då åliggandet för Kronans vid Taxeringen närvarande Ombud, att anlöra besvär, om det allmännas rätt i4 Bevillniiigs-Utskottets Utlåtande N:o 35. blifvit förnärmad, redan är stadgadt* och om Utskottets Förslag antages, än nogare i en blifvande
Bevillningsförordning kommer att föreskrifva^i sd finnér Utskottet på alta dessa grunder skäligt att 'vidhålla hvad Utskottet i Betänkandet IV:o ia föreslagit tnen* med hemtad anledning af derom gjorda anmärkningar, har Utskottet tillika pröfvat lämpligt föreslå följande tillägg till hvad Utskottet, i Betänkandet N.‘o 12, i dessa ämnen hemställt, nemligen t 1:0 att, i likhet med hvad som i fråga om Fastigheters minimi-värden å Landet eger rum, i Kammar-Rätten må anmärkas och till rättelse behörigen befordras, om värde å hus i Stad blifvit bestämdt lill lägre belopp an det, hvartill detsamma må i allmänt inhemskt Brandstodsbolag vara försäkradtj och 5!0 att Pröfnings-Comiteer ej må besväras med förklaringars afgifvande i Taxerings-frågor, utan att, öfver anmärkningar och besvär i dessa ämnen, yttranden och förklaringar Bil, till Bevillnings-Utskottets Uti.
IV.-o 35. i5 böra, efter omständigheterna, afgifvas af Kronans Ombud, som varit vid Pröfnings-Comité närvarande, och af den enskilde, hvars rätt är i fråga.
Harförutan har val, vid åter-remissen hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Slåndet åtskilligt blifvit anfördt om praescriptions-tid för besvärs anförande och anmärkningars communicerande; men sorn Utskottets, i Betänkandet N:o t4 , afgifne Utlåtande i dessa ämnen är bifallet, bör Utskottet deröfver icke ml meddela något yttrande, och bifogar endast en i hufvudfrågan afgifven Reservation.
Stockholm den u5 Junii 1829, Reservation af Herr af Billbergh- Sedan Höglofl, Bevillnings-Olskottet, oansedt de inom Respective Riks-Stånden gjorda anmärkningar vid Betänkandet N.‘o 12 om inskränkning uti Kongl. Kammar-Rättens befattning med Bevillnings-ärenden, funnit skäligt vidhålla hvad Utskottet r detta sitt Bc - iö Bil. till Bet >i Ilning s- Ut skot let.r Uti.
TT.-p 35, tänkande föreslagit, föra nlå tes jag ånyo åberopa min, vid samma .Betänkande afgifva vördsamma Reservation, hvars innehåll nogsamt ådagalägger, att jag icke åsyftat någon utvidgad gransknings-rätt af Kongl. Kammar-Rättens Revisions-Conloir, utan endast velat bereda en möjlighet att up» täcka olikheter uti tillämpningen af Bevjllnings-Förordningen , och att kunna befordra rättelse, ifall aforigtig tillämpning, utan afseende på det allmännas eller den enskildes tléraf härflytande vinst.
Jag bar af erfarenheten erhållit den öfvertygelsen, att de ojemnheter i Beskattningen, hvilka uppkomma genom olika tillämpningar af samma Författningar, ofta kunna blifva större, än de, hvilka härröra af felaktiga Be vi 11— nings-grunder.
Det måste sålunda förefalla mig besynnerligt, att man vill förbjuda det enda Embetsverk, som är i tillfälle öfverskåda, huru beskattningen öfver hela Riket verkställes, alt befordra rättelse uti de delar, hvarest partiela, olika tillämpningar, af Bevillnings-Förfaltningen egt rum, under det man, i allmänhet, yrkar en jemnt fördelad beskattning.
De få frågor om origlig tillämpning, i vissa distrietér, af 1823 års Bevillnings-stadga, hvilka under denna Riksdag kommit till Rikets Sländers kännedom, bevisa Bil. till Bevillnings-Utskotteis Uti.
JV.-o 35.
17 i hvilken betydlig mon den ena eller andra Classen af Medborgare kan betungas eller lindras, i jemförelse emot andra, till Statens vinst eller förlust, och om Rikets
Ständer inskränka verkställande magtens rättighet att vaka öfver tillämpningen af Rikets Ständers beslut uti beskattningsfrågor, synes mig den sannolika följden blifva, att Rikets Höglofl.
Ständer hädanefter blifva besvärade med flera Motioner, innefattande klagomål öfver ojemn taxering, än de, medelst hvilka man nu fruktlöst sökt öfvertyga om Domare-magtens origtiga tillämpning af Bevillnings-förordningen.
Uttrycket af denna min öfvertygelse har varit min pligt; erfarenheten, mer eller mindre dyrt köpt, kommer att bekräfta det rätta af saken.
Vrot. 1828 och 1829> $ S. 1 AJd. 2 B. 6:te Häft. 2 STOCKHOLM, tryckt i EcK*TEi«iKA Tryckeriet, 1839, Bevillnings-Ulskottets Utlåtande N:0 36. i N:o 36.
Ankom till Exp.-Utsk. d. 3o Julli 1829.
Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Memorial, No 3 r, sned en af Herr Friherre Carl Hinric Anckarswärd begärd Tableau öfver Bevil klingen s fördelning; Sedan Utskottet, vid Öfverlemnande! af en utaf Herr Friherre Anckarswärd genom Motion hos Högloft.
Ridderskapet och Ådein, begärd Tableau öfver Bevillningens fördelning på olika folk-classer, hemställt, alt de Tjenstemän i Kongl. Kammar-Rätten, som samma Tableau upprättat, måtte, utaf anförda anledningar, erhålla en gratifikation af 666 R:dr 3a sk.
Bro; så har, vid föredragning af detta ärende, Högloft.
Ridderskapet oell Adeln samt Högvördige Preste-Ståndet bifallit., men Yällofliga Borgare-Ståndet afslagit denna hemställan, Bih. till R.
Prot. 1828 och 1829. 5 S.j 1 d/d. 2 B. y:de Haft, 1 i Bevillnings-Utskottcts Utlåtande N.-o 36. semt Hedervärda Bonde-Slåndet återremitterat det derom, under N:o 31, afgifna Memorial, i anledning af följande dervid gjorda anmärkningar, nemligen: att upprättandet af berörde Tableau icke borde anses för annat än en tjenste-pligt, helst inånga, och än vidlyftigare, Tabeller skola blifvit upprättade i andra Verk utan arfvode; att beviljandet af den föreslagna gratificationen vid detta tillfälle kunde anses 'såsom ett prtejudicat, och leda till anspråk af Embets- och Tjenstemän, att begära serskild betalning för hvarje påkallad Embetsförrättning, hvarföre ock en Ledamot ansett denna belöning icke kunna, meddelas, med mindre än att samtlige Tjenstemän, som haft bestyr med Tableauers uppgörande under Riksdagen, komme i åtnjutande af deras arbete motsvarande gratificationer.
Ehuru, å ena sidan, Utskottet fullkomligen delar den öfvertygelse, att Embetsoch Tjenstemän kunna, utom de vanliga göromålen, åläggas serskilda arbeten, som med tjenstebefattningen hafva gemenskap, utan att derföre vara berättigade till betalning, så anser likväl Utskottet, å andra sidan, att alla tjenstegöromål böra stå i ett visst förhållande till den lön, som åtnjutes, och de åligganden, som i allmänhet åtfölja tjensten, samt att således, för for - Bevillnings-Utskottets Utlåtande N:o 36. 3 drings-anspråken på extra göromål, måste finnas en härefter afpassad gräns.
Upprättandet af ifrågavarande Tableau kan, i Utskottets tanka, icke hänföras inom denna gräns för Kongl. Kammar-Rättens Tjenstemäns befattning, och de hafva derom blifvit anmodade, icke på grund af Tjenstemanna-förbindelser, men endast af den anledning, att de för arbetets verkställighet behöfliga Mantals- och Taxerings-längder voro i Kammar-Rätten tillgängliga.
Då härtill kommer, att detta vidlyftiga arbete, på sätt Utskottets Memorial innehåller, uteslutande erfordrat en längre tid, och dessutom biträde af Extra Tjenstemän, som, då de icke hafva lön, äro berättigade till ersättning; att sådana förhållanden icke, vid upprättandet af andra Tableauer , vanligtvis inträffat, och att detta allt gifver fulla anledningar till det undantag, som synes inbegripet uti Utskottets ofvannämnda hemställan, så får Utskottet härmed förnya densamma, och till Hedervärda BondeStåndet vördsamt öfverlemna, om icke Respeclive Ståndet ville, likasom Höglofl.
Ridd^rskapet och Adeln samt Högvördiga Préste-Ståndet, lemna bifall"till utbetalningen af ifrågavarande gratifikation; samt tillika '4 Bil. till Bevillnings-Ulskottets Uti.
N.-o 36. bifoga de härvid gjorda Reservationer.
Stockholm den a3 Julii 182g.
Af Eric Paulsson från Elfsborgs Län : ”Under åberopande af hvad jag anförde då förra Betänkandet i ämnet afgafs, får jag emot det nu fattade beslutet mig reservera och, såsom ytterligare skäl derföre, anföra, att, om ifrågavarande Tableau nödvändigt skall betalas, en sådan betalning synes, i min tanka, böra erläggas af den, hvilken föranledt detta vidlyftiga arbete.” Anders Andersson från Skaraborgs Län och Tufve Larsson från Christianstads Län, reserverade sig äfven emot Utskottets yttrande i denna fråga.
Bevillniiigs-Utskoltels Memorial IV.-o 3j. 5 N:o 37.
Ankom till Exp.-Utsk. den 3o Julli 1829.
Memorial, i anledning af olika Beslut, hvaruti RiksSt Unden stannat, i afseende på Grunderna för den blijvande Allmanna Bevillningen, samt för värdering af Fastigheter. p xJenom Protocolls-Utdrag af den 22 och 26 Junii, samt den 3 i denna månad, har Bevillnings-Utskoltet erhållit underrättelse om de Respective Riks-Ståndens Beslut, i anledning af Utskottets, under ]N:o 28, afgifna Utlåtande, angående anmärkningar vid Grunderna för allmänna Bevillningen , samt för Värdering af Fastigheter; och då Utskottet nu gör framställning om de skiljaktigheter, som inom hvartdera af Riks-Stånden förekommit, samt tror sig förutse, att den i 71 §.
Riksdags-Ordi)ingen föreskrifva behandling af dessa skil j— aktigheter icke torde kunna undvikas, får Utskottet, till fortskyndande af göromålens gång, nu tillika vördsamt föreslå de af me - 6 Bevillningsutskottets Memorial
N-o 3j. ranämnde skiljaktiga Beslut föranledda Voterings-propositiorier, hvilka skulle till förstärkta Stals-Utskotlet öfverlemnas. Sedan ej mindre Utlåtandet öfver de emot Utskottets Belänkanden, N:ris 8 och 9, sorn afstyrka Bevillning å hvarjehanda öfvei flöds-varor och kortspel, gjorda anmärkningar, än de, i anledning af serskilda, vid äler-remissen af Betänkandet N:o 7 »förekomna, ämnen, uti i:sta, 2:dra och 4;de Hufvud-afdelningarna af Utskottets Utlåtande, N:o 28, meddelade upplysningar och yttranden, dels utaf samtlige Respective Riks-Stånden blifvit gillade, och dels ansetts icke fordra någon åtgärd, samt R.
Ständer täckts godkänna och antaga de föreslagna 3, 5, 7, 10, 11, i3, 14, i5, 16, och 17 Bevillnings- och Värderings-grunderna; så utgöra nu endast Besluten, i fråga om 1, 2, 4> 6, 8, 9, och 12 Grunderna, föremål för Utskottets behandling i förevarande afseende, Färsta Grunden har af Högvördiga Preste-Ståndet blifvit godkänd, enligt dess lydelse i Utlåtandet N:o 28, och Högloft.
Ridderskapet och Adeln har äfven antagit Bevillnings-Utshottets Memorial N.o 3y. 7 densamma, med den enda förändring, alt, i stället lör Utskottets Förslag, att denna afgift borde upphöra för alla dem, som fyllt 60 år, och icke af egendom, tjenst eller rörelse ega en inkomst af 100 R:dr, sistnämnde inkomst blifvit bestämd tilL endast femtio R:dr; uti hvilket beslut äfven Vällofl. Borgare-Ståndet på det sätt stannat, att ifrågavarande grund blifvit gillad sådan den, med antagande af 5o R:dr, såsom ifrågavarande minsta inkomst, framställdes i Betänkandet N:o -7.
Deremot hår Hedervärda Bonde-Ståndet beslutat, att denna grund skulle erhålla följande lydelse, nemligen; ”Personlig
Skydds-afgift bör erläggas af hvarje i Mantals-längd skattskrifven person, olika för Mans- och olika för Qvinspersoner, samt efter sådant förhållande, att den hittills gällande Skydds-afgiften ned~ sättes för mindre bemedlade, men deremot i progressivt förhållande till inkomst och förmögenhet åkes för mera bemedlade personer.
Denna afgift utgår årligen från och med fyllda 18 år till och med fyllda 60 är, då densamma upphör för alla dem, som icke af egendom, tjenst eller rörelse ega en inkomst af 100
R:dr, eller som icke utgöra Bevillning af lön, egendom, rörelse eller förtjenst,” 8 Bevillningsutskottets Memorial N.-o 3~j.
Då de trenne öfriga Riks-Stånden instämt i Utskoltets Förslag, att den personliga Skydds-afgiften bör erläggas af hvarje i Mantals-längd skattskrifven person, utan afseende pä stund, vilkor eller förmögenhet, olika (ör Mans- och olika för Q vins-personer, men lika för personer af samma kön, samt att afgiflen utgår ärligen från och med fyllda iy år, får Ulskottet hemställa, om icke Hedervärda Bonde-Ståndet skulle vilja biträda de trenne öfriga Riks-Ståndens mening; men dels under förmodan, alt dessa från hvarannan så hufvudsakligen afvikande meningar möjliglvis icke kunna sammanjemkas, och dels med afseende derå, att, i fråga om det belopp af inkomst, hvilket erfordras, derest person, som fyllt 60 år, skall erlägga Skyddsafgiften, två Stånd stannat emot två, anser sig Utskottet tillika härmed till pröfning böra öfverlemna följande frenne Voteringsproposilioner: 1:0
Den sorn bifaller Utskottets förslag, att personlig
Skrdds-afgift bur erläggas af hvarje i Mantals-längd skattskrifven person, utan afseende på stånd inkomst eller förmögenhet, olika för Mansoch olika för
Qvins-personer, men lika för personer af samma kön, röstar Ja; den det ej vill, voterar Nej. Eevillnings-Utskottets Memorial IV.-o 3j. g
Vinner Nej, lommer personliga Skydds-afgiften att er-* läggas af hvarje i Mantals-längd skattskrifven person, olika för Mans- och olika för Qvins-personer, samt efter sådant förhållande, att den hittills gällande