Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
—Vid underdånig föredragning häraf den 1 Mars 1861 hade Kongl. Majit med afseende å hvad dess Befallningshafvande till stöd för sin framställning anfört, funnit godt tillåta, att ifrågavarande vägsträcka för det då närv, rande ifrån allmän vägdelning inom Jemtland JBih. till B.
Fröt. 1862 <& 1863. 4 Sami. 1 Afd.
Band. 4 2 Haft. 3 18 Stats-UtsTcottets Utlåtande N:o 178. undantoges, samt att de i nådiga Brefvet den 26
Maj 1854 meddelade föreskrifter angående underhållet af samma väg och afgifterna för dess begagnande, finge tillsvidare fortfarande lända till efterrättelse; och hade Kongl. Majit derjemte anbefallt sin Befallningshafvande, att hvart femte år inkomma med underdånig anmälan, om ock till hvad belopp nedsättning i de fastställda vägafgifterna skulle kunna ega rum.
— Den häri omförmälda vägdelning, som, efter hvad upplyst vore, afsåge en tid af endast tio år, hade sedermera kommit till stånd.
Under den tid, som numera förflutit, hade af ofvanherörda, vid särskilda tillfällen anvisade belopp, blifvit från Stals-kontoret på Styrelsens för allmänna vägoch vattenbyggnader reqvisition utbetalde och för de afsedda ändamålen disponerade ej mindre 8,840
Riksdaler till iståndsältande af bron öfver Bådsjösundet och anbringande af en isbrytare derstädes, än äfven de för ombyggnad af bron öfver Buttersbäcken jemte dertill hörande vägförbättringar samt anbringande af nya farbanor å broarne öfver Staa-elfven och Bådsjösundet bestämda 10,299 Biksdaler.
Deremot hade, enligt hvad Stals-kontoret anmält, de för reparationen af bron öfver Hjerpeström afsedda 12,535 Riksdaler ännu icke blifvit från Stats-kontoret reqvirerade, af anledning, efter hvad särskildt blifvit meddeladt, att i sammanhang med inom orten väckt fråga om ett annat läge för bron öfver Hjerpeström, de nödvändigaste reparationerna å gamla bron blifvit verkställda, ulan det beviljade anslagets anlitande.
Enär ifrågavarande för kommunikationen med Norrige på Statens bekostnad anlagda väg med tillhörande brobyggnader icke, efter hvad antagligt vore, på längre tid kunde blifva i vanlig ordning till underhåll indelad och inflytande afgifter för vägens begagnande icke heller funnes tillräckliga att bekosta omläggning af de derå befintliga större broar; samt de utgifter, som nu vore ifråga och hvilka till en del ej varit kända förr, än det vid sednaste riksdag beviljade anslag till vägomläggningar redan blifvit fördeladt på andra arbetsföretag, icke skäligen syntes böra drabba det anslag, som vid innevarande riksdag tilläfventyrs kunde komma att för nästa statsregleringsperiod beviljas för anläggning af nya samt förbättring eller omläggning af backiga eller eljest mindre goda vägar, bar Kongl. Majit — under erinran, att, i följd af Kongl. Majlis nådiga beslut den 20 Juni 1862 angående återgång af uppgjordt kontrakt om en vägförbättring mellan Östergötlands länegräns och Wida gästgifvaregård i Calmar län, ett belopp af 45,000 Riksdaler från 1856—•1858 års riksdags vägbyggnadsfond icke kommit att användas till det af Rikets Ständer med nämnda fond afsedda ändamål, utan vid innevarande riksdag blifvit för Rikets Ständer disponibelt, — i nåder föreslagit alt medel måtte anvisas för betäckande af dels de 8,840 Ridr, som, enligt nådiga Brefvet den 9 Mars 1860, å Stats-kontorets under händer varande medel anvisats för iståndsältande af bron öfver Bådsjösundet, jemte anläggning af en isbrytare derstädes, dels ock de 10,299 Ridr, som Kongl. Maj:t under den 7 Februari 1862 anbefallt Stats-kontoret att, likaledes under förskottstitel, utanordna för ombyggnad af bron Nio 34 öfver Bultersbäcken och anläggning i sam - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 178.
19 manliang dermed af de närmast derintill belägna delar af Carl-Johans-vägen samt anbringande af ny farbana å broarne öfver Slaa-elfven och Bådsjösundet; hvarjemte Kongl. Majit tillkännagifva, att, beträflande de för reparationer af bron öfver Iljerpeström afsedda 12,535 Ridr, hvilka ännu icke blifvit af Slals-kontoret utbetalda och troligen icke komma att under innevarande stalsregleringsperiod utgå, Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader erhållit nådig befallning alt, derest Rikets Ständer komma att lör nästa statsregleringsperiod ställa medel till Kongl. Majlis nådiga disposition, för anläggning eller förbättring af backiga eller eljest mindre goda vägar, uppföra omförmälda reparationskostnader i det förslag till dessa medels fördelning, som det ålåge Styrelsen att uppgöra och Kongl.
Hvad sålunda förekommit har Utskottet tagit i öfvervägande; och ehuru de ifrågakomna kostnaderna för reparation af broarne å Carl-Johans-vägen synas hafva bort bestridas af det anslag, som äfven vid sista statsregleringen anvisats för vägförbältringar, för så vidt icke vägpenningarne dertill lemnat tillgång, likväl och då medel af nämnda anslag numera icke åro att tillgå och det vid denna riksdag beviljade anslag för sagda ändamål skulle alltför mycket tagas i anspråk om deraf skulle utgå icke allenast, på sätt Kongl. Majit afsett det belopp, som kan blifva behöfligt för ombyggande af bron öfver Hjerpeström, ulan ock hvad som för de ifrågavarande kostnadernas betäckande erfordras, har Utskottet ansett sig icke kunna undgå alt tillstyrka, alt Rikets Ständer för de af Kongl. Majit uti ifrågavarande nådiga Proposition angifna ändamål på Riksgälds-kontoret anvisa ett belopp af tillhopa 19,139 Riksdaler.
Då emellertid billigheten synes fordra, att ifrågavarande, på Statsverkets bekostnad anlagda väg, med dertill hörande broar, framdeles varder, på sätt med andra allmänna vägar är förhållandet, af kringliggande landsort underhållen, får Utskottet hemställa, alt Rikets Ständer, vid anmälan af sitt beslut i ofvanberörda hänseende, tillika måtte i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Majit i afseende å framlida underhållet af denna väg och dithörande broar meddela sådana föreskrifter, att bidrag af Statens medel för berörda ändamål ej vidare må ifrågakomma.
Stockholm den 12 Oktober 1863. so Stats- Utskottets Utlåtande N:o 179.
Emot Utskottets hemställan i sednare mom. af detta utlåtande: Af Professoren Selander och Doktor Lindgren samt Riksdagsfullmägtigen Erik Ersson från Gefleborgs län.
Och har Herr Biskop Annerstedt anmält, att han icke varit närvarande i Utskottet, när denna fråga derstädes afgjordes.
Ank, till Exp.-Utsk. den 13 Okt. 1863, kl. 12 midd.
Utlåtande, i anledning af vackt motion om anvisande af medel för upprättande af en fullständig plan till Norrbottens kolonisation. (U. A.)
Uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt, till Siats-Utskottet remitterad motion (N:o 79) har Herr von Hedenberg, L. A., fästat uppmärksamheten derå, hurusom Norrbotten inom sig egde allt hvad som erfordrades för en sjelfständig materiel utveckling.
Der funnes odlingstillfällen, hvars omfång man ännu icke ens kände, af en jord, hvars vextkraft endast undantagsvis blifvit rätt pröfvad, vidsträckta skogar och malmfält samt stora floder, hvilka, på samma gång de utgjorde naturliga kommunikationsleder genom landets bördigaste trakter, lemnade ofantliga naturkrafter till förädlande af jordens, skogens och bergens råa produkter.
Enligt Afvittrings-styresmannens för Norrbottens län intyg uppgingo Kronans odisponerade marker inom nämnda län år 1859 till en areal af 16,806,510 tunnland, deraf ansenliga vidder vore odlingsbara.
Dock vore denna landsdel, som utgjorde närmare en femtedel af hela Sveriges yta, jemförelsevis vild och öde, till följd dels af bristande kapitaler och dels förnämligast af dess ringa folkmängd.
Skulle derföre genom något - Stats-UtsTcottets Utlåtande N:o 179. 21 got bidrag från det allmännas sida i form af odlingsbjelp eller på annat sätt dessa trakter genom inflyttningar i större skala hastigare kunna koloniseras, vunnes derigenom i statsekonomiskt hänseende stora fördelar så väl för det allmänna som isynnerhet för provinsen, enär landet då klefve befolkadt och uppodladt på samma gång tillgång på arbetskrafter under den långa tid af året, då desamma ej kunde vid jordbruket användas, möjliggjorde ett, enligt motionärens förmenande, säkerligen inom kort uppblomstrande bergsbruk, hvartill materialier af den ädlaste beskaffenhet funnes, hvarjemte, i händelse af ett krig med vår östra granne, det vore af största vigt att utmed gränsen ega en manstark befolkning, härdad för kriget under striderna mot ett hårdt klimat, väpnad och färdig att kasta fienden tillbaka om han vågade öfverstiga gränsen; och har motionären på grund häraf hemställt, att Rikets Ständer mätte anvisa ett belopp af 10,000 R:dr att ställas lill Kongl, Maj:ts disposition med uttryckt underdånig önskan, det Kongl. Majit behagade genom sakkunnige män låta upprätta en fullständig plan till Norrbottens kolonisation.
Utskottet vill ej bestrida att det vore för Staten och det allmänna till stor fördel, om de inom Norrbotten befintliga rika malmfält och vidsträckta odlingsbara marker kunde, genom en ökad befolkning, tillgodogöras.
Men då några grunder för åvägabringande af en sådan hastigare kolonisation af nämnda landsdel nu icke blifvit anförda, samt de förslag, som i sådant syfte kunna framläggas, lämpligast böra af Kongl. Majit pröfvas och granskas innan desamma göras till föremål för behandling af Rikets Ständer, har Utskottet, vid det förhållande alt Kongl. Majit, genom flera lid efter annan utfärdade stadganden angående krononybyggen i rikets norra län, synes hafva åt denna fråga egnat nådig uppmärksamhet, funnit sig icke kunna tillstyrka bifall till hvad motionären föreslagit, utan hemställer, att Herr Hedenbergs förevarande framställning ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
4 Sami 1 Åfd. 4 Band. 2 Haft. 3 STOCKHOLM, tkyckt hos N. Mabcus, 1863.
Stats-Utskottets Memorial M 180.
Utsk. den 13 Okt. 1863, kl. 12 midd.
Memorial, med förslag till sammar>jernkning och voteringspropositioner i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut rörande anslagen under Riks-statens Nionde Hufvudlilel. (11. A.) Sedan Riks-Stånden numera till pröfning förehaft Stats-Utskottets under N:o 153 afgifna utlåtande, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Nionde Hufvudtitel, och Utskottet, medelst tillhandakomna Protokollsutdrag, erhållit del af de särskilda Riks-Ståndens härutinnan fattade, i åtskilliga frågor skiljaktiga beslut, får Utskottet, för de olika meningarnes sammanjemkande och ärendenas ytterligare beredning till afgörande, härmed afgifva det vidare yttrande, hvartill omförmälda beslut funnits för närvarande föranleda.
Uo. Uti Första punkten af berörda utlåtande hade Utskottet, af anförda skäl, förmält sig icke kunna tillstyrka bifall till Kongl.
Maj:ts nådiga förslag att Rikets Ständer måtte till Kongl. Theaterns och Hofkapellets pensionskassor anvisa ett årligt bidrag af 3,000 R:dr åt dem hvardera, att utgå för åren 1862 och 1863 af Sjunde
Hufvudtitelns allmänna besparingar och för framtiden såsom särskildt anslag på Riksstatens Nionde Hufvudtitel.
Endast af Bonde-Ståndet är Utskottets berörda hemställan godkänd.
Ridderskapet och Adeln samt Presle-Ståndet hafva, med afslag derå, bifallit Kongl. Maj:ts nådiga Proposition i detta ämne och Borgare-Ståndet, som likaledes ogillat Utskottets framställning, har antagit det förslag, som innefattas uti en vid betänkandet fogad, utaf Friherre af Ugglas, Gust., afgifven reservation, deruti hemställes, att Rikets Ständer måtte på Nionde Hufvudtiteln ställa till Kongl.
Maj:ts förfogande ett anslag af 18,000 R:dr, Bih. till R.
Prot. 1862 & 1863. i Sami. 1 Afd. 4 Band. 3 Haft. 1 2 Stats-Utskoltets Memorial JVs 180. för att under instundande statsregleringsperiod med 6,000 R:dr årligen anvisas såsom bidrag till Kongl. Theaterns pensionskassor.
I följd af hvad sålunda förekommit, får Utskottet, för omförmälda skiljaktigheters afgörande, genom omröstning i Förstärkt Stats-Utskott föreslå följande voteringsproposition: »Den, som, med bifall till Kongl. Maj:ts af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet godkända nådiga förslag, vill, alt Rikets Ständer till Kongl. Theaterns och Hofkapellets pensionskassor anvisa ett årligt bidrag af 3,000 R:dr åt dem hvardera, att utgå för åren 1862 och 1863 af Sjunde Hufvudlitelns allmänna besparingar och för framtiden såsom särskildt anslag på Riks-statens Nionde Hufvudtitel, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer, i öfverensstämmelse med Borgare-Ståndets mening, beslutat, att på Nionde Hufvudtiteln ställa till Kongl.
Theaterns pensionskassor.» 2:0.
Utskottet hade uti Femte punkten förklarat, det Utskottet funnit sig föranlåtet afstvrka Rikets Ständers bifall till de trenne olika förslag, som uti särskilda motioner blifvit utaf Grefve Mörner, C. S., Herr R.
Ditzinger och Riksdagsfullmägtigen Nils Olsson från Malmöhus län inom vederbörande Riks-Stånd framställda, alla åsyftande, att statsanslag måtte anvisas i ändamål att bereda understöd åt de sedan 1808 — 1809 årens krig ännu qvarlefvande landtvärnsman.
Icke något af Riks-Stånden har vid denna punkts föredragning gillat hvad Utskottet i berörda hänseende yttrat.
Ridderskapet och Adeln har, med afslag å Utskottets hemställan, bifallit de väckta motionerna på det sätt, att för sagda ändamål anvisats ett årligt anslag å 10,000 R:dr under nästa statsregleringsperiod.
Preste-Ståndet bebeslöt, att likaledes under sagda tid enahanda belopp, som nyssbemälda Riks-Stånd beviljat, skulle årligen ställas till Kongl.
Majlis disposition, för alt användas till understöd åt sådane landtvärnsman, som kunna anses deraf vara i behof, med dervid fästadt förbehåll, att derigenom det fattigunderstöd, som desse personer inom kommunerna tilläfventyrs åtnjuta, icke finge förminskas.
Borgare-Ståndet har gillat Herr Ditzinger motion, som innehåller »att Staten från och med år 1863 måtte lemna ett understöd af 25 R.dr R:mt årligen åt de landtvärnsman, som kunna styrka sig vara i behöfvande omständigheter, samt att för detta ändamål ett förslagsanslag af 10.000
R:dr årligen anordnas under år 1863 och under nästkommande statsregleringsperiod;» hvarjemte detta Riks-Stånd, i likhet med Preste-Ståndet, förklarat, att kommunerna af berörda beslut ej må hemta anledning att undandraga sig den dem ålagda skyldighet att till bemälde personer utgifva fattigunderstöd; Och har Bonde-Ståndet, som först beviljat det af Riksdagsfullmägtigen Nils Olsson äskade årliga anslagsbelopp å 8,000 Stats-Utskottets Memorial JY1 180.
3 R:dr, roen i sammanhang dermed återremitterat samma punkt för närmare utredning och bestämmande af de vilkor, hvarunder ifrågavarande understöd borde utgå, sedermera, uppå inbjudning af Ridderskapet och Adeln, frånträdt sitt beslut, såvidt detsamma afser beloppet af anslagssumman och, i enlighet med Ridderskapet och Adelns mening för sagda ändamål anvisat ett anslag af '10,000 R:dr årligen, att likaledes under nästa statsregleringspermd utbetalas
Häraf visar sig att Borgare-Ståndet är ensamt i beslutet icke blott derom, att den ifrågaställa anslagssumman — hvilken jemväl detta Riks-Stånd bestämt till 10,000 R:dr — skulle uppföras såsom förslagsanslag samt utgå äfven för innevarande år, utan ock om den mening alt hvarje landtvärnsman, som styrkte sig vara i behöfvande omständigheter, skulle undfå ett ärligt understöd till bestämdt belopp af 25 R:dr R:mt; och lärer vid sådant förhållande, nämnda Riks-Stånds beslut följaktligen i dessa hänseenden få anses hafva förfallit.
Vid jemförelse af dessa beslut i öfrigt befinnes, att genom tre Riks-Stånds sammanstämmande mening, Rikets Ständer förklarat att ett årligt anslag af 10,000
R.dr skall under instundande statsregleringsperiod utgå, för att användas till understöd åt ännu sedan 1808—1809 årens krig q varlefvande landtvärnsman, som deraf kunna anses vara i behof; Och Utskottet har således hufvudsakligen bort taga i öfvervägande, huruvida, med anledning af Bonde-Ståndets återremiss, det kunde anses behöfligt att särskilda vilkor bestämdes, hvarunder ifrågavarande understöd borde utdelas.
Då utan tvifvel Bonde-Ståndet afsett, att ifrågavarande understödstagare böra af den förmån, Rikets Ständer velat dem bereda, komma i åtnjutande med den minsta omgång, som låter förena sig med användandet af allmänna medel, skulle detta syftemål väl kunnat vinnas, om det belopp, som en hvar borde tillfalla, vore på förhand bestämdt; men då, till följd af Rikets Ständers redan fattade beslut, endast summan, som för ändamålet skall utgå, är fastställd och fördelningen deraf beror af understödstagarnes antal samt all tillförlitlig uppgift om detta antal saknas, har Utskottet föreställt sig att, om till Rikets Ständers ofvanomförmälda beslut fogades det af Preste- och Borgare-Stånden beslutade tillägg, hvilket jemväl Utskottet för sin del anser ändamålsenligt, att nemligen det understöd, landtvärnsmännen från Staten erhåller, icke må föranleda till någon minskning i det dem från vederbörande kommuner tilläfventyrs tillkommande fattigunderstöd, detta vilkor bör blifva tillfyllestgörande, äfvensom, enligt Utskottets tanke, lämpligast vore, i fall Rikets Ständer, i enlighet med Preste-Ståndets åsigt, behagade ställa de anvisade medlen till disposition af Kongl.
Majit, som, efter vederbörandes hörande, blifver i tillfälle att bestämma understödets belopp och vidtaga de ändamålsenligaste åtgärder för skyndsamt utdelande af ifrågavarande medel.
På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, hemställer Utskottet att samtliga RiksSlånden ville uti detta ämne förena sig om följande beslut, att ett belopp af 10,000 årligen må för nästa statsreglerings - 4 Stats-Utskottets Memorial JV2 180. period anvisas till Kongl. Maj.ls disposition, alt från Riksgäldskontoret utgå och användas till understöd åt sådane efter 1808 —1809 årens krig qvarlefvande landtvärnsman, som kunna anses vara af dylikt understöd i behof, samt att vid anmälan af detta beslut Rikets Ständer tillika i underdånighet tillkännagifva, att landtvärnsmans rätt ighet till fattighjelp från vederbörande kommun icke i någon mån förringas deraf alt lian utaf ofvan omförmälda understöd af statsmedel kommit i åtnjutande. 3:0.
Ridderskapet och Adeln har återremitterat Nionde punkten, deruti Utskot tet afstyrkt åtskilliga utaf flere motionärer vid innevarande riksdag gjorda framställningar angående förändring i afseende å pensionsvilkoren för de embets- och tjenstemän, hvilka före 1856—1858 årens pensionsreglering undfått afsked; men som denna punkt blifvit af öfriga trenne Riks-Stånden godkänd och denna fråga således är af Rikets Ständer afgjord, kan, emot 75 § Riksdagsordningen, Ridderskapet och Adelns återremiss icke till någon åtgärd föranleda, 4:0.
I anledning af Kongl. Majlis uti särskild nådig Proposition framställda för slag, angående det pensionsbelopp, som, vid afskedslagandet ur
Rikets tjenst å allmänna indragningsstaten må tilläggas Regementsläkaren vid Konungens f. d. Eget värfvade regemente, öfver-fältläkaren m. m.
Doktor Fredrik Bågenholm, hvilken, enligt hvad i den nådiga Propositionen omförmäles, tillika vore tillförordnad andre Bataljonsläkare vid Vendes artilleri-regemente och Läkare vid fästningsfängelsel i Landskrona, hade, uti Tjugufemte punkten, Utskottet, af anförda skäl, hemställt, del Rikets Ständer måtte på det sätt bifalla Kongl. Maj:ts nådiga Proposition i detta ämne, att Doktor Bågenholm förklaras berättigad, att, jemte bibehållande af sin pension såsom Regementsläkare från Arméens pensionskassa, vid afskedslagandet ur Rikets tjenst på allmänna indragningsstaten uppföras till åtnjutande för återstående lifstid af en årlig pension, stor 1,100 R:dr, motsvarande hans nu innehafvande aflöning såsom andre Bataljonsläkare.
Af Borgare- och Bonde-Stånden är Utskottets yttrande härutinnan godkändt; men Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet hafva, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts nådiga framställning, beslutat, att Öfver-fältläkaren Doktor Bågenholm, med frånträdande af regementsläkare-lönen vid Konungens f. d. Eget värfvade regemente, skall, efter erhållet entledigande från de tvänne öfriga af honom innehafvande beställningarne, uppföras å allmänna indragningsstaten, att derifrån, i likhet med andra afskedstagande Regementsläkare, såsom pension uppbära ett belopp, svarande emot skilnaden emellan nuvarande regementsläkarelönen och pension från Arméens pensionskassa, eller 1,400 R.dr.
För den omröstning, som i anledning häraf lärer få anställas, föreslår Utskottet följande voteringsproposition: Stats-Utskottets Memorial M 180. 5 »Den, som, i enlighet med Stats-Utskottets af Borgare- och Bonde-Stånden godkända hemställan, vill att Regementsläkaren vid Konungens f. cl. Eget värfvade regemente, Öfver-fiiltläkaren m. m.
Doktor Fredrik Bågenholm förklaras berättigad, att, jemte bibehållande af sin pension såsom Regementsläkare från Arméens pensionskassa, vid afskedstagandet ur Rikets tjenst, på allmänna indragningsstaten uppföras till åtnjutande för återstående lifstid af en årlig pension, stor 1,100 Ridr, motsvarande hans nu innehafvande aflöning såsom andre Bataljonsläkare vid Vendes artilleri-regemente, röstar, Ja; Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer, med bifall lill Kongl.
Maj:ts nådiga Proposition, beslutat, alt Ofver-fältläkaren Doktor Fredrik Bågenholm, med frånträdande af regementsläkarelönen vid Konungens f. d. Eget värfvade regemente, må, efter erhållet entledigande från de tvänne öfriga af honom nu innehafvande beställningar, nemligen andre bataljonsläkaretjensten vid Vendes artilleri-regemente samt läkarebefattningen vid lästningsfängelset i Landskrona, uppföras å Rikets allmänna indragningsslat att derifrån, i likhet med andre afskedstagande Regementsläkare, såsom pension uppbära ett belopp, svarande emot skilna len emellan nuvarande regementsläkarelönen och pension från Arméens pensionskassa, eller 1,400 R:dr årligen.» 5:0.
Vid föredragning af Tjuguåttonde punkten, deruti Utskottet förklarat sig sakna skäl att förorda Kongl.
Majits nådiga framställning, att förre Läraren vid Hernösands Navigationsskola, Kapiten-löjtnanten vid Kongl. Majits Flotta Carl Edvard Törnebohm måtte å allmänna indragningsstaten tilläggas en årlig pension af 600 Ridr, har endast Bonde-Ståndet godkänt Utskottets berörda yttrande.
Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet hafva, med ogillande af detsamma, bifallit Kongl. Majits omförmälda nådiga framställning och från Borgare-Ståndet är punkten återremitterad.
Med anledning af hvad sålunda förekommit och då två Riks-Stånd, nemligen Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, lemnat bifall till Kongl. Majits nådiga Proposition i detta ämne samt Borgare-Ståndet med den beslutade återremissen pfitagligen åsyftat att pensionsunderstöd måtte Törnebohm tilldelas, har Utskottet, som inhemtat, all Törnebohm den 5 nästhdne Januari undfått afsked från ofvannämnda kapitenlöjtnantsbeslällning, ansett sig böra, med frånträdande af sitt i frågan förut afgifna, af endast ett Stånd godkända yttrande, hemställa, att Rikets Ständer måtte, i enlighet med Kongl. Majits nådiga förslag bevilja f. d.
Kapiten-löjtnanten Carl Edvard Törnebohm för återstående lifstid en årlig pension å Rikets allmänna indragningsslat af 600 Ridr. 6:0.
Af Utskottet anmäldes uti Tretiosjetle punkten, att Utskottet likaledes funnit sig förhindradt till bifall hos Rikets Ständer förorda Kongl.
Majits nådiga fram - 6 Stats-U(skottets Memorial JV3 ISO. ställning att Kammarrätts-rådet m. m.
Carl Printzensköld, hvilken för närvarande är åtnjutande af endast den lägre kammarrättsråds-lönen, eller 4,500 R:dr, med pensionsrätt till 3,600 R:dr, måtte berättigas att, efter afskedstagandet från Kammarrättsråds-embetet, för återstående lifstid å allmänna indragningsslaten åtnjuta årlig pension till ett emot 80 procent af den för hvarje af de tre äldste Kammarrättsråden å Kammar-rättens stat uppförda lön svarande belopp, eller 4,000 R:dr.
Utskottets yttrande härutinnan är godkändt af Borgare och Bonde-Stånden, men ogilladt af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, hvilka sistnämnda Riks-Stånd för sin del bifallit den för bemälde Kammarrätts-råd af Kongl. Majit äskade pensionsförhöjning; och torde vid sådant förhållande denna fråga få afgöras genom omröstning, enligt följande voteringsproposition: »Den, som, i enlighet med Stats-Utskottets af Borgare- och Bonde-Stånden godkända hemställan, anser Kongl.