Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I en Circulairskrivelse til Toldstederne af 3Iste Decbr. '1853, forklares ad § 4 endvidere saaledes: »Da den Moderation i Recognitionen til halv Betaling, der i de i § 4 omtalte Tilfaelde tilstaaes for de Adgangsbeviser, som löses yderligere med det förste (til 80 Rbd.), ikkun er tilstaaet som Tillaegsbeviis till dette, saa fölger heraf, at Adkomsten til Moderation udlöber med Tidsrummet for Gyldigheden af det förste mod /uld Recognition löste Beviis.
Som Folge heraf blive saadanne additionelle Adgangsbeviser ikkun at meddele for den Tid, hvori det först löste Adgangsbeviis endnu gjaelder, om denne Tid end er nok saa kort; og der gjöres da hver Gang paa det sidst löste Tillaegsbeviis förnöden Bemaerkning angaaende Tiden for sammes Gyldighed.» ad § 6.
Denne Paragrafs anden Passus: »Yed Afreisen — — ' — — —■ — — — — ingen Betaling» er aldeles ophaevet ved Placat af Jode April 1843. ad § 7.
Yed Circulaire af 10de Novbr. 1851 er det pgalagt samtlige Amtmaend at instruere Politi-Embedsmsendene i Kjöbstederne om for Fremtiden at vise den störst mulige Aarvaagenhed med, at de
Handelsreisende ikke unddrage sig den i §§ 4 og 7 befalede Anmeldelse og Foreviisning af Adgangsbeviser, samt om till dette
Öiemed at smtte sig i Förbindelse med vedkommende Toldembetsmaend.
Denne Instrukt. blev ved Circulaire af 18 Novbr. s. A. meddeelt Toldstederne til Efterretning og Iagttagelse, med Tilföiende, att Regeringen forventer, att der i denne
Sag vises al Opmrerksomhed fra ToIdofFicianternes Side.
Litt /.
För de Post- och Lotshemman, som äro frikallade från rotering och kronoskjuts, hafva följande bevillningsafgifter under nedannämnda år blifvit påförda hvarje helt hemman och i lika förhållande för de mindre, men för dem, hvilka endast njutit frihet för kronoskjuts, har afgiften ej utgått.
1719 års bevillningsförordning upptager afgiften för post- och lotshemman, efter helt mantal beruknadt, till 2 daler s:mt. 1720—1727 d:o d:o d:o 2 daler s:mt. 1717 års d:o d:0 d:o 1 daler 16 öre. 1752—1756 d:o d:o d:0 1 daler 16 öre.
1763 års d:o d:0 d:o 4 daler s:mt. 1766—1772 d:o d.O för posthemman 6 daler s:mt. » lotshemman 4 » » 1789—1810 årens d:0 d:0 för post- och lots- hemman d:o d:o 1 rdr 16 sk. banko. 1812—1855 d:o d:o d:o 2 rdr banko. 1858 års d:o d:o d:o 3 rdr riksmynt, 217 Litt. K.
Till Komifén för upprättande af förslag till ny författning angående allmänna bevillningens utgörande.
Vid försäljning af fast egendom utgör stämplade pappersbeloppet för köpebref 60 öre af hvarje -100 rdr och för fastebref 15 öre » » 100 » eller 75 öre per 100 rdr af köpeskillingen.
Lägges härtill stämpladt papper för köpekontrakt, gravationsbevis, uppbudsprotokoller och inteckningar af resterande köpeskilling m. m., så höjes än ytterligare den intägt, som staten genom salu-och köpeafhandlingar af fast egendom har att påräkna; men hvilken jag, i och för efterskrifna kalkyl, endast vill beräkna till 80 öre af hvarje 100 rdr eller 0,8 procent.
Men från denna afgift är befriad: all fast egendom i död hand eller som till •följd af privilegier eller andra förhållanden icke går i köp, men likväl öfvergår i annan egares eller innehafvares hand; — såsom tideikommisser och kommuners, korporationers och aktiebolags fasta egendom.
Särskild uppmärksamhet torde fästas vid de sistnämndas, hvilken alltmer och mer ökas och hvaraf slaten, vid aktiernas öfvergående från hand till hand,; icke eger att uppbära stämpladt pappers afgift, ehuru aktien representerar andel i fast egendom och derföre vid försäljning borde vara underkastad ofvannämnda afgift.
Den fördel, som sådan egendom i död hand njuter framför annan, utgör, enligt nedanskrifna kalkyl, ej mindre, än hela den fastighetsbevillning, som Komitén föreslagit, eller 40 öre af 1,000 rdrs fastighetsvärde.
A. koper fastighet för 100,000 rdr och betalar i stämpladt papper 800 rdr, hvaraf årliga räntan, ä 5 procent, utgör 40 rdr, eller lika belopp som den föreslagna fastighetsbevillningea.
A. utgör sålunda årligen till staten en dubbel afgift af sin köpta fastighet, mot den som utgår af egendom i död hand, hvilken aldrig har eller enligt nu gällande författningar icke^ kan komma att erlägga stämpladt pappers afgift.
I andra länder har man, vid de nyare skattelagstiftningarna, icke förbisett ett dylikt förhållande, ulan ålagt egendom i död hand en särskild beskattning, hvilken t. ex. i Frankrike belöper sig till 5 procent af inkomsten. °218 I stöd af livad jag anfört föreslår jag följande bestämmelse i det nya förslagets 2-dra artikel:
För all fast egendom i stad eller på landet, hvilken till följd af privilegier eller andra förhållanden icke blifva föremål för försäljning eller köp, skall, såsom ersättning för den staten sålunda underhållna stämpiadt pappers afgiften, erläggas en årlig bevillning af 40 öre för hvarje 4 000 rdr af fastighetens värde.
Härifrån vare dock sådana fastigheter befriade, hvilka enligt § äro från fastighets- eller eganderättsbevillning fri - tagna.
Stockholm den 9 Juni 1859. P.
Mölter.
T tthell, lill jemförelse emellan 1858 års bevillningsförordning samt de af Komilerade uppgjorda förslag till be v ilin ingsstadg a, instruktion för laxerhigsförrättningarna och förordning angående mantals- och skattskrifning arna. §§ i förslagen till §§ i 1858
Srs bevillningsförordning.
Bcvillnings- stadga. instruktion.
Manlals- skrifnings- förordning. /lrt. I.
Personlig skyddsafgift. § 1 igenfinnes i § *•
Art. BI.
Afgift af lön, egendom, rörelse m. m. A) Bevillning af embets- och tjenstemän samt betjente m. fl. §§ 2, 5, 4 igenfinnas i § 5 utesluten. § 6 igenfinnes i § 7 se §§ 8,H, 12,| 15, 15. | § 3- § 13. §§ 18. 19,1 20, 21. | §§ 5 och 6. B) Bevillning af städerna. §§ 8-16 se § 17 igenfinnes i § 18 utesluten. m 8, 9, 12,| 15. | §§ 3-6. §§ 12-17. C) Bevillning af jordbruket. §§ 19. ‘20 igenfinnas i ^ ‘21 d:o i § ‘2‘2 d:o i § '25 utesluten. §§ 3-6. § 18- § 17- ' §§ i förslagen till §<§ i 1858 3rs bevillningsförordning.
Itevillnings- Instruktion.
Mantals- skrifnings- förordning. stadga.
D) Bevillning af bergverken, så ock af särskilda manufaktur ier, fabriker, verk och inrättningar samt yrken på landet. § 24 se §§ 3-6. § 25 igenfinnes i §§ 8,12,14,1 15. | § 26 d:o i § 19. §§ 27, 28, 29 igenfinnas i §§8,!1,12,| 15. j E) Bevillning af qvarnar och fl. inrättningar. § 50 igenfinnes i §§ 3-6, 8,1 9, 12, 15. j § 31 se § 8 m. fl. ■ F) Bevillning af fiskerier. § 32 se §§ 3-6. G) Bevillning af kapitaler, aktiebolag, associationer, societeter, kassor, verk, hypoteks- och andra allmänna inrättningar. §§ 53, 54 igenfinnas i § 7. § 22. § 35 igenfinnes i §§ i0, 21. H) Bevillning af testamenten, gåfvor, fideikommisser, arf och fynd.
,§ 38 igenfinnes i §§ 25-28.
Afgift för kar aktersfullmagter. §§ 37, 38 uteslutna. §§ i förslagen till S858 års bevillningsförordning.
Bevillnings stadga.
Instruktion.
IV. Föreskrifter, angående hvad vid mantals- och skattskrifning ar, taxerings- samt pröfningskomitéer bör iakttagas, om ändrings sökande i debiterings- och taxeringsmål, samt om besvär öfver ådömda böter.
Om mantals- och skattskrifning. § 39 igenfinnes § 40 d:o § 41 d:o § 42 d:o § 43 d:o § 44 d:o % 45 d:o § 46 d:o § 47 d:o Om ta § 48 igenfinnes § 49 d:o % 50 d:o § 51- 52 d:o % 55 d:o % 54 d:o § 55 d:o § 56 d:o § 48. % 48. , 48, 49. 5 50, 51. § 47. ; 49, 50. § 82. § 51.
Mantals skrifnings förordning. i 1 Oell 3. § 15. § 2. § 5- § 11. % 7. 8, 9. § 7. § *0. §s i förslagen till §§ i 1858 års bevillningsförordning.
Bevillnings- stadga.
Mantals- skrifnings- förordning. §§ 57, 58 igenfinnas i §§ 55, 54. § 59 d:o » § 47.
S 60 d:o » § 59. §§ 61, 62 d:o » §§ 30-34,1 35, 39, 56. ) § 63 d:o » SS 34, 84. § 64 d:o » .§§ 31, | 56. | § 65 §§ 66, 67 § 68 d:o » 5. d:o SS 4 — 7. d:o » § 6. § 69 d:o » §§4-7,11. § 70 d:o » § 4. i i § 71 d:o » S 4. §§ 72-76 d:o » B 4—10. § 77 d:o » § 57. § 78 d:o » § 41. § 79 d:o » SS 63, 62. § 80 d:o » § 58. § 81 d:o » § 60. § 82 d:o » S 60. § 85 d:o » § 12.
S *«• § 84 d:o » § 64. § 85 d:o » §§ 61, 63. §§ i förslagen till §§ i i 858 års bevillningsförordning.
Bevillnings- stadpa.
Mantiils- gkrifninfts- förordning.
Om taxeringskomité i städerna. §§ 86—108 igenfinnas i de §§ uti förslagen till bevillningsstadga och instruktion, som ofvan blifvit upptagna rörande taxeringskomité på 1 landet.
Om en allmän pröfningskomité i hvarje län. § 109 igenfinnes i § 65. § HO d:o » § 66. § lil d:o » § 70. § 8 12 d:o » §§ 67, 69. § J13 d:o » §§ 67, 68. § 114 d:o » B 74- §115 d:o » § 73. §§ 816, 137 igenfinnas i § 7 6. O '"O CO *«■ § 80.
' Allmänna föreskrifter i afseende å taxerings- och pr öfning skomitéer na. § 819 igenfinnes i § 55. §120 d:o » § 77.
Om ändrings sökande i debiterings- och taxerings- mål samt om besvär öfver ådömda böter. § 121 igenfinnes i § 82. §122 d:o » §§68,75,88. § 125 d:o » §§78,82,83. § 124 d:o » § 84. §§ i förslagen till §§ i 1858 års bevillningsförordning.
1 Bcvlllnings- stadga.
Manlals- skrifnings- förordning.
Art. V. j
Om uppbörd, afkortning, undantag och lin- dring samt redogörelse.
; Om uppbörd. § i 25 igenfinnes i § 85. § 126 d:o » §§ 86, 88. § 127 d:o » § 86. § 128 d:o >» §§ 67, 89. § 129 d:o >» §§ 85-89. §§ 130—15*2 igenfinnas i §§ 90, 91. § 153 d:o » § 92. §§ 134—156 d:o » § 93. § 157 d:o » § 94.
Om afkortningar. ' § 158 igenfinnes i § 95. § 139 d:o » § 96.
Om undantag och lindring i bevillni/igen. §§ 3 40—146 se %% 6, 15, 13.
Om redogörelsen. i § 147 igenfinnes i § 97. §148 d:o » § 98. § 149 d:o » S 99.
STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOH. BECKMAN, 1859. UNDERDÅNIGT BETÄNKANDE OCH FÖRSLAG angående SKJUTSNINGS-ltESVÄRETS ORDNANDE, AFGIFVET DEN 31 AUGUSTI 1859 A b' DEN BERTILI, t NÅDER FÖRORDNADE KOMITÉ.
STOCKHOLM, tryckt hos joh. beckman, 18;>9.
Stormiigii^stc, Allei1-nådigste
Korning!
Uti särskilda underdåniga skrifvelser af den 28 Oktober och den 14 December 1857 samt den 30 Januari 1858 hafva Rikets Ständer, jemte föreslående af förhöjning i skjutslegan och af åtskillige utvägar till undanrödjande, så vidt möjligt vore, af de förhållanden, hvilka dittills hindrat skjutsentreprenaders uppkomst eller bidragit att göra dessa för de skjutsningsskyldige betungande, hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, dels att, då sådane åtgärder endast kunde leda derhän, att de mest tryckande olägenheterna af skjutsningsbesväret blefvo afhjelpta, en Komité måtte, för den mera genomgripande reglering af ärendet, som vore önsklig, förordnas att, efter det upplysningar från de olika länens i frågan intresserade medlemmar blifvit infordrade, utreda och föreslå, huruvida och på hvad sätt skjutsningsbesväret må kunna från jordbruket skiljas och denna vigtiga angelägenhet för öfrigt i framtiden på lämpligaste sätt ordnas, dels ock att åt samma Komité måtte i nåder uppdragas, att taga under öfvervägande så väl frågan om kungs- och kronoskjutsens utgörande, som ock huruvida och på hvad sätt postföringsskyldigheten må kunna skiljas från jordbruket, emot åliggande för posthemmanen att fullgöra de onera, från hvilka de nu äro befriade; och har Eders Kongl. Maj:t, med anledning af berörde underdåniga framställ llet. om skjulsn.-liesväret.
1 2 ningar, jemte det åtgärder till beredande af tillfällig lindring i skjutsningsbesväret, såsom förhöjning af skjutslegan och meddelande af nya föreskrifter i afseende å vilkoren för skjuts-entreprenader, blifvit vidtagne, under den 19 Juni och den 17 September nästlidne år i nåder förordnat undertecknade, såsom Komiterade, att, efter inhemtande af upplysningar från de olika länens i frågan intresserade medlemmar, fullgöra de i Rikets Ständers ofvan åberopade skrifvelser omförmälda särskilda uppdrag i afseende å utredning och förslag till reglering af frågorne rörande gästgifveri-, hålloch reserv- samt kungs- och kronoskjutsnings-besvären, äfvensom angående postföringen.
Jemte de nådiga skrifvelser, hvilka innefatta nyssnämnde uppdrag, har Komitén fått emottaga dels Rikets sednast församlade Ständers underdåniga skrifvelse angående kungs- och kronoskjutsen, och dels en af Hedervärda Bonde-Ståndets Talman vid 1853 och 1854 årens Riksmöte den 14 Oktober sistnämnde år å Ståndets vägnar till Edex-s Kongl. Maj:t afbiten underdånig skrifvelse om åtgärders vidtagande till beredande af lindring i den allmogen åliggande postföringsskyldigheten, äfvensom General-Poststyrelsens öfver denna sednare skrifvelse den 4 September 1856 afgifna underdåniga utlåtande; och hafva i öfrigt till Komiténs kännedom blifvit öfverlemnade Eders Kongl. Majrts samtlige Befällningshafvandes samt Eders Kongl.
Majrts och Rikets Kammar-Kollegii afgifna underdåniga utlåtanden, dels öfver Rikets Ständers vid sednast förflutne Riksdag i underdånighet gjorde framställningar rörande gästgifveri-, håll- och reservskjutsen, dels ock i anledning af underdåniga petitioner, hvilka vid början af samma Riksmöte från skjutsningsskyldige i flere landsorter till Eders Kongl. Majit inkommit; hvarjemte slutligen Komitén fått del af de, rörande antalet af utgångne skjutshästar och kostnaderna för skjutsentreprenader, utaf länsstyrelserna meddelade uppgifter, hvilka varit för allmänna Besvärs- och Ekonomi-utskottet vid nyssnämnde Riksmöte tillgänglige.
Som det
Komitén i nåder lemnade uppdrag har till hufvudsakligt föremål att tillse, huru befordringsväsendet, med afseende, dels å de skjutsningsskyldiges billiga anspråk på lindring, och dels å det allmänna behof af förbättrade kommunikations-anstalter, må böra för framtiden på lämpligaste sätt ordnas, men denna fråga icke är beroende af någon undersökning, huru skjutsningsbesvär ursprungligen tillkommit och sedermera småningom öfvergått till dess nuvarande skick, samt en fullständig och tillförlitlig utredning häraf skulle erfordra särdeles vidlyftiga forskningar, som obeliöfligt togo Komiténs tid i anspråk, har Komitén ansett sig kunna un - 3 derläta att i cn sådan undersökning ingå: likasom och da det torde få antagas såsom allmänt bekant, på hvad sätt och under hvad vilkor de olika skjutsningsbestyren för närvarande utgöras, Komitén jemväl trott det ej vara erforderligt att någon redogörelse derför i betänkandet intaga.
Deremot har Komitén funnit det vara af vigt och för frågans bedömande särdeles upplysande, att erhålla kännedom, huru befordringen af ] »ost och resande nu för tiden är ordnad, ej mindre i Sveriges grannländer, än äfven i andra Europeiska stater, der befordringsväsendet vunnit ett mera utbildadt och ändamålsenligt skick; och har Komitén, dels genom Herr Statsministerns för utrikes ärendena medverkan, och dels genom egna forskningar, i detta hänseende erhållit åtskilliga upplysningar, för hvilka redogörelse, sammanfattad af en bland Komiténs Ledamöter, meddelas uti den vid betänkandet fogade bilagan N:o 1.
Till följd af den Komitén i nåder meddelade föreskrift att, innan Infordrade dess utlåtande och förslag afgåfves, införskaffa upplysningar i ämnet fran de olika länens i frågan intresserade medlemmar, har Komitén anmodat ' Jen 1 Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i samtlige länen att låta höra de skjutsskyldige för inhemtande af så väl de upplysningar, hvilka de till Komiténs behandling öfverlemnade frågor kunde anses föranleda, som ock yttranden, på hvad sätt och i hvad män af de skjutsningsskyldige kunde päräkuas bidrag till ersättande af den kostnad, Staten kunde få vidkännas, derest skjutsningsbesvär komme att från jordbruket och de skjutsningsskyldige skiljas och af Staten öfvertagas; hvarjemte åtskillige för ärendets utredning bchöfliga upplysningar, på anmodan af Komitén, blifvit af så väl Läns-Styrelserna som Öfverståthållare-Embetet meddelade; Och får Komitén här nedan redogöra för de yttranden, som de skjutsningsskyldige afgifvit, hvarvid till en början upptagas resultaten af de öfverläggningar, hvilka vid de skjutsningsskyldiges ä landet sammankomster egt rum; varande dessa sammankomster hällne merändels fögderivis, men jemväl för mindre delar af fögdcriernc, såsom särskilda härader, socknar, eller länsmansdistrikt eller ock särskilda skjutslag.
Beträffande härvid först gästgifveri-, håll- och resérv-skjutsningsbe- i)c skjutssväret, så hafva de skjutsningsskyldige i sexton län, nemligen:
Norrbottens, ningsskgldiWesterbottens, Westernorrlands, Jemtlands, Gefleborgs, Kopparbergs, Wermlands, Orebro, Upsala, Stockholms, Södermanlands, Östergöthlands, gästgifveri-, Skaraborgs, Christianstads, Malmöhus och Gottlands, allmänt uttalat denh&ll~ ovh re~ önskan, att detta skjutsningsbesvär mätte skiljas från jordbruket och öfver- nllgs^esvätagas af Staten.
Samma mening har blifvit delad af de fleste skjutsnings- rci. 4 skyldige i sju andra län, inom hvilka likväl äfven önskningar, att fortfarande bibehålla ifrågavarande skjuts, blifvit yttrade, såsom i Westmanlands län af de skjutsningsskyldige i Wäsby fögderi, i Elfborgs län inom Kullings och Gäseneds härader samt i en mindre del af Ås härad, äfvensom å Dalsland, i Götheborgs och Bohus län inom Orousts Westra del och Tjörns härad, i Hallands län inom åtta socknar af Warbergs fögderi, i Jönköpings län inom en mindre del af Östbo härad, i Calmar län inom Olands Norra Mot och uti Blekinge län i en mindre del af Östra härad; och blott inom ett län, Kronobergs, har denna sednare mening gjoi't sig gällande hos flertalet, bestående af de skjutsningsskyldige i Allbo, Kinnevalds, Norrvidinge och Uppvidinge härader.
Så vidt af de afgifne yttrandena kunnat inhemtas, har åsigten, att gästgifveri-, håll- och reservskjutsen borde framdeles såsom hittills bestridas, i allmänhet varit grundad dels på det förhållande, att skjutsningen i orten befunnits så ringa, att den ej ansetts för något egentligt besvär, och dels på de skjutsandes eget förmenande om behof af den kontanta inkomst, hvilken de nu kunna bereda sig genom skjutsning. i)e skjuts- Hvad dernäst angår postskjutsen, så har å de flesta ställen, hvarest nmgsskyldt- posthennnans-innehafvare i frågan sig yttrat, af dem blifvit framställd önges yttranden.
, 0 ° n • i *n otaten matte öfvertaga postiörmgen, under vilkor att posthem sen. månen åläggas utgöra de onera, från hvilka de 1111 äro befriade.
Endast inom nedannämnde orter synes flertalet af de postskjutsskyldige hafva önskat bibehålla postföringen och de för densamma heviljade förmåner, nemligen; i Westerbottens län, i Norr-Sysslets och Södcr-Sysslcts fögderier af Wermlands län, i Frösåkers, Närdinghundra och Åkers härader af Stockholms län, i Öster- och Westcr-Rekarnes fögderi af Södermanlands län, i åtskilliga trakter af Elfsborgs län, i Östra och Westra Hisings, samt Orousts och Tjörns härader, äfvensom i två socknar inom andre delar af Göteborgs och Bohus län, i Westbo härad af Jönköpings län, i Allbo härad samt i en del af Kinnevalds och Norrvidinge häraders fögderi af Kronobergs län, äfvensom i en mindre del af Östra och Medelstads häraders fögderi af Blekinge län.
De skjuts- Vidkommande sedermera frågan örn Kungs- och Kronoskjutsningsbesvä ges yDrandenret,s skiljande från jordbruket och öfvertagande af Staten, så hafva några om
Kungs- bestämda yttranden i afseende härå icke blifvit afgifne utaf de skjutsningsoeh Krono- skyldige i Jemtlands län, i Wcstcr-Dals fögderi af Kopparbergs län, i Weskjutsen. gtcr-Sysslets och Norr-Sysslets fögderier af Wermlands län, i Öster-Nerikes fögderi af Örebro län, i Färentuna, Frösåkers, Lyhundra samt Åkers fögderier af Stockholms län, i Öster- och Wester-Rekarncs fögderi af Södermanlands län, i Norra Möre, Södra Möre och Ölands fögderier af Cal - 5 inar län, äfvensom i Norra fogderiet ä Gottland.
Inom de orter, hvarifrån yttranden i denna fråga blifvit lemnade, har allmännast den mening gjort sig gällande, att utgörandet af kungs- och kronoskjutsen måste fortfarande vara med jordbruket förknippadt, emedan för denna skjuts ofta på en gång erfordrades så stort antal hästar, att densamma icke skulle kunna af entreprenörer öfvertagas, utan mot en kostnad, som, i förhållande till den mindre betydliga olägenheten af ifrågavarande besvärs utgörande på hittills öfligt sätt, vore alltför dryg; hvarjemte en del skjutningsskyldige ansett Kungsoch Kronoskjutsen icke vara betungande.
En motsatt mening, enligt hvilken jemväl denna skjuts skulle öfvertagas af Staten, har likväl blifvit framställd å en del orter, såsom inom Westerbottens läns första fögderi, inom Medelpads och Södra Ångermanlands fögderier af Wester-Norrlands län, inom Ofvan- och Nedan-Siljans fögderier af Kopparbergs län, inom Mellan-Sysslets fögderi af Wermlands län, inom Långhundra fögderi af Stockholms län, inom Lösings, Björkekinds och Östkinds fögderi af Östergötlands län, inom Wädtlc härad samt i Wedbo och Tossbo häraders fögderi af Elfsborgs län, i Sunnervikens fögderi samt i mindre delar af Inlands och Norrvikens fögderier af Göteborgs och Bohus län, inom Norra och Södra Wedbo häraders fögderi samt i en del af Tveta, Wista och Mo häraders fögderi af Jönköpings län, i Tunaläns, Sefvedes och Apelands härader af Calmar län, i Östra och Medelstads härader af Blekinge län samt i Oxie, Skytts och Wemmenhögs härader af Malmöhus län; hvarjemte inom en del af Hallands län blifvit yrkad t, att Kronoskjutsen skulle för fredstid öfvertagas af Staten och blott under krig af de skjutsningsskyldige utgöras; och hafva, i fråga om sättet för Kronotransporters besörjande, de flesta inom nu uppräknade orter varit af den åsigt, att sådane transporter borde, i förening med befordringen af resande, utaf entreprenörer verkställas; varande tillika ifrågastäldt, att fortskafländet af trupper till och från möten skulle för hvarje tillfälle utbjudas på auction vid upphandling af förnödenheter för truppen.
Vid sammanfattning af menigheternas afgifna yttranden i fråga om Kungs- och Kronoskjutsens öfvertagande af Staten beflnnes, dels att inom elfva län alla menigheterna varit af den tanka att denna skjuts icke kunde från jordbruket skiljas, dels, 0111 i öfrigt menigheternas yttranden fögderivis beräknas, att nyssnämnda åsigt blifvit inom sju län af de fleste omfattad, då deremot inom fyra andra län meningarne varit uti ifrågavarande hänseende å ömse sidor ungefärligen lika delade samt slutligen att inom ett län flertalet yttrat sig för Kungs- och Kronoskjutsens öfvertagande af Staten; varande, på sätt förut är uppgifvet, något yttrande från de skjutsningsskyldige i Jemtlands län ej i denna fråga afgifvet.
6 Bland de menigheter, hvilka ansett denna skjuts icke kunna från jordbruket skiljas, hafva likväl flera ifrågaställt mer eller mindre betydliga ändringar i nu gällande stadganden, dels rörande sättet för densammas utgörande, och dels i afseende å den betalning, som derför bör erläggas.
Sålunda har i förra hänseendet blifvit yrkadt: inom Norra Ångermanlands fögderi af Wester-Norrlands län samt inom Södra Wadsbo och Wartofta fögderier af Skaraborgs län, att “all jord" (inom Wartofta fögderi dock med föreslaget undantag af boställen) skulle i kungs- och kronoskjutsningen deltaga; — inom vissa delar af Westmanlands län, att under krigstid ali jord måtte deltaga i utgörande af kronoskjuts; — inom ett fögderi af Ostergötlands län, att kronoskj utsningsbesväret måtte „såjemnt, som möjligt, fördelas;,, — inom Upsala län och i vissa delar af Wermlands, Westmanlands och Jönköpings län, att kronotransporter blott i vissa fäll, eller då mer än 4, 5 å 6 hästar erfordrades, skulle såsom hittills utgöras, men i öfriga fäll bestridas af samme entreprenörer, som konnnc att besörja fortskaffningen af resande; varande jemväl ifrågastäldt att, der sådant ske kunde, särskilda aftal om kronotransporters befordran skulle för hvarje tillfälle uppgöras; — inom ett fögderi af Skaraborgs län, att ej mera än två hästar måtte på en gång af hvarje hemman uppbådas; — samt slutligen inom flera orter, dels att ångfartygslägenheter och jernvägar måtte, så vidt ske kan, för kronotransporter begagnas, dels att vid större trupptransportcr styrkan matte fördelas, så att den ej i sin helhet komme att föras samma väg, och dels att jordbrukaren måtte under sånings- och skördetiderna från utgörande af kronoskjuts befrias.