Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ankom till Exp.-Utsk, den 12 Julii 182^, Betänkande, med anledning af Herr A. Ribbings väckta motion, att Banco-Utskottet mätte inkomma med Jörslag om lämpligaste sättet och medlen att för alla möjliga händelser ställa Bankens egande Silfver-Fond i största säkerhet.
Högiofi.
Ridderskapet och Adeln har, under flen 2o:de December förlidet år, ti!L Banco-Utskottet remitterat en motion af Herr Ribbing, Arvid, så lydande: 34 Banco-Utskotlels Betänkande N.o Bo. ”Ehuru aflägsen ali våda kan vara för ”den metalliska Fond, sorn finnes i Ri”kets Ständers Bank, yrkar jag, för den ”händelse, att någon sådan Realisation vid ”denna Riksdag icke skulle komma att ske, ”hvarigenom Guldet och Sillret i landet ”utsprides, Banco-Utskoltet måtte inkomma ”med förslag om lämpligaste sättet och med-* ”len, att för alla möjliga händelser ställa ”Bankens Fond i största säkerhet,” Banco-Utskottet, som ej kunnat, lika yiied Motionairen, anse frågan om säkerheten för Bankens redbarheter, mindre vigtig och magtpåliggande, i händelse, genom beslut om en Realisation, Silfvermynt kommer att i Bandet spridas, emedan Utskottet ingalunda velat föreställa sig, att Banken, äfven under ett sådant förhållande, någonsin skulle blifva utan Silfver-Fond, får Ros Rikets Ständer vördsamt anmäla, att senaste Banco-Reglementet af år i823, i Art. § 7, innehåller öfver del ifrågavarande ämnet följande; ”Till Banco - Fullmägtiges egen niti”ska omtanka blifver härefter som hittills ”öfverlemnadt, att, vid yppande krigs-oro”ligheter, i god tid vara beredde på såda”ne anstalter, hvarigenom Bankens Red”barheter, samt angelägna handlingar och Eanco-Utskottets Betänkande N.o 60. a5 "Documenter målte, om så påfordrades, utan ”tidsutdrägt, lill en säker ort inom Riket ”kunna förflyttas; och böra Fullmägtige, ■”då verkställighet af en sådan flyttning ”skulle kunna anses af behofvet påkallad, ”i förening med den nödiga omsorgen för ”Bankens säkerhet, jemväl ej underlåta att ”fästa afseende, så väl å de verkningar och ”det inflytande, en sådan vidtagen åtgärd ”kunde ega på allmänna tänkesättet, som ock, ”å de råd och upplysningar Fullmäktige, "vid ett så olyckligt tillfälle, må utbedja ”sig af Styrelsen, och som dem ofelbart ”Jära meddelas,” Banco-Utskottet anser hvarken möjligt eller ens rådligt, att, uti ett ämne af denna art, för oförutsedda förhållanden lemna fullt bestämda föreskrifter, helst det ändamål som sökes, skulle just derigenom kunna snarast motverkas och förfelas; utan synes det Utskottet, att Rikets Ständer böra framgent, i denna maktpåliggande sak, förtro sig till deras Fullmägtiges vaksamhet, samt låta bestämmandet af hvad derutinnan må göras eller icke göras,
helt och hållet af dem bero.
Och torde, så vida Rikets-Ständer dela denna Utskottets åsigt, någon ny åtgärd eller serskild föreskrift, i anledning af Herr Rib-> Bil. till Banco-Utslottets
5.6 bings förslag, icke finnas vara erforderlig.
Serskildt yttrande af -några Ledamöter åtföljer, efter derom gjordt förbehåll.
Stockholm den 7 Julii 182g.
Reservation af Herr Cancellie-Rådet von Hartmansdorff’: Sedan Högloft Banrco-TJtskotlels pluralitet genom votering afgjort, att i Betänkandet till Rikets Högloft Ständer ej borde intagas den af Herr Ordföranden, Generalen Friherre Franc Sparre^ meddelade och af Finance-Beredningen framställda upplysning, att vid anläggningen af Vanäs fästning en Byggnads-plats blifvit, enligt den af Kongl. Maj:t fastställda plan, afsedd för den händelse, att Rikets Ständer skulle någon gång vilja besluta uppförandet af sådana förvarings-rum derstädes, uti hvilka Bankens redbarheter skulle till större eller mindre del kunna, enär så nödigt ansåges, Eanco-Utskottets Betänkande N.o 6r. 2.7 emottagas och med säkerhet förvaras; anser jag mig, med Reservation emot förr berörde beslut, böra bringa delta förhållande till Rikets Ständers kännedom.
Herr Generalen Hederstjerna , Herr Domprosten Lidman, Herrar Prostarne Kjellander och Elfström, Herr Lectorn Kinnander samt Herr Professoren Moren, hafva häruti förenat sig.
Antom till Exped.-Utsk. den 12 Julii 1S29.
Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Memorial, N:o 84, rörande en vedergällning för den i Maji år 1823 tillförordnade och intill
December år 1824 fortvarande serskilda administration af Bankens Byggnadsarbeten.
J^anco-Utskottets ofvan omförmälde
Memorial har blifvit af Hedervärda Bonde-Slån - 28 Banco-Utskoltets Betänkande N.o 6t. det under den 21 April bifallet, men från de öfriga Riks-Stånden den 14 oell 2 1 April återremitteradt nied anmärkningar, hvilka hufvudsakligen funnits innehålla, i likhet med hvad några Banco-Utskottels
Ledamöter uti bifogad Reservation erinrat: att den summa af 666 R:dr 3a sk., som Banco-Utskottet till vedergällning för Byggnads-administrationen föreslagit, vore alltför ringa, och att samma vedergällning måtte till ett högre belopp bestämmas.
Banco-Utskottet har, vid öfvervägande af de i sammanhang härmed gjorda framställningar, hvilkas vigtighet Utskottet ej kan annat än erkänna, och då, enligt hvad redan blifvit vitsordat, Byggnads-administrationen, hvilken utgjordes af 3:ne dertill serskildt utsedde Embetsman inom Banken, på ett serdeles förtjenstfullt och hedrande sätt motsvarat det erhållna förtroendet (se 7825 års Revis.Berätt., tryckta Exempl. pag. 3i) funnit sig böra, med frånträdande af dess förra Förslag, hos Rikets Ständer vördsamt tillstyrka: att en summa af Ett tusende fem hundrade (i5oo) Riksdaler Banco måtte, såsom vedergällning för den ifrågavarande Byggnads-administralionen, få anordnas på Bankens Banco-Utskoltets Utlåtande N.o 62. 29 Omkostnads-Räkning, samt på Herrar Banco-Fullmägtige ankomma att om fördelningen deraf besluta.
Och varder detta härigenom till Rikets Ständers upplysta bepröfvande öfvérlemnadt.
Stockholm den 7 Julii 1829.
Ankom till Exp.-Utsk. den 12 Julii 182g. tillåtande öfver de hos Högloft.
Ridderskapet och Adeln gjorda anmärkningar mot Utskottets utaf 3:ne Riks-Stånd hifaline Memorial, N:o3z, angående Silfver-mynts utvexling till några Academier, Collegier och allmänna Inrättningar inom Hufvudstaden.
Banco-Utskottets omförmälde
Memorial innefattar den tillstyrkan, att, äfven för det Banco-Utskoltets Utlåtande N.-o 62. nu löpande året, Silfvermynt mätte, mot lika numeraire i Bancosedlar, få utvexlnstill de i Banco-Reglementet uppräknade Academier, Collegier och allmänna Inrättningar, under förbehåll af Banco-Utskottet, att inkomma med vidare hemställan om hvad sedermera derutinnan borde stadgas, sedan Rikets Ständer om Mynt- och Penningeväsendet i allmänhet beslutat.
Ridderskapet och Adeln har Memorialet blifvit återremitteradt med anmärkningar, hufvudsakligen innehållande, att saken ej syntes vara af den vigt, att serskildt beslut för blott ett år deröfver behöfde vidtagas, utan gerna kunde hvila intill dess frågan om Silfvers utvexling ifrån Banken i sin helhet förekomme till afgörande.
— Men som Memorialet befinnes vara af de öfriga trenne Riks-Stånden, under den i3, 14 och 21 förlidne April bifallet, så bar föreskrift blifvit, i enlighet dermed, tili Banco-Styrelsens efterrättelse meddelad; hvilket, i följd af Riksdags-Ordningens §•» Banco-Utskottet härigenom skolat vördsamligen anmäla.
Banco-Utskotleis Betänkande N.o^Jdj. 3» N:o 63.
Ankom till Exp.-Utsk. denia Julli 1829.
Utlåtande, i ättledning af gjorda anmärkningar mot det i Utskottets Betänkande JV:o 24 gifna förslag till förändring med anmaningarna vidBancoDisconten och Province-LåneContoiren.
Samtlige Riks-Stånden hafva, under den 16 och 23 Martii, återremitterat Utskottets omförmälda Betänkande, med anmärkningar, hvilka hufvudsakligen innefatta: alt om Utskottets gifna förslag bifölles, skulle det ej dröja länge, innan bade DiscontVerket och dess gäldenärer finge erfara olägenheter deraf, emedan det blifvit en sådan vana för de senare, alt blifva anmanade om betalningen, att det vore lill befarandes, det allmän oreda, i synnerhet ibland Allmogen, skulle uppkomma, om den gamla ordningen härutinnan förändrades; alt Lagsökningarna skulle mångdubblas; att anmanings-brefven äro af högsta vigt för 32 Banco-Utskottets Betänkande N.-o 63.
Sterbhus-Delägare och Förvaltare af outredt bo; och att den besparing i kostnaden, som förändringen skulle komma att medföra, så mycket mindre borde eller behöfde afses, som Postpenningarna, hvilka i denna besparing korinne att utgöra drygaste delen, återgå till Staten, Och bär härförUtan, uti de från Högvördige Preste-Ståiidet och Välluf!. Borgare-Ståndet ingångna anmärk* ningar, den önskan blifvit uttryckt* att an* maningarna äfven borde sträcka sig till Löftesmännen, hvilka, efter nu varande för* hållanden, lemnade i okunnighet huruvida inbetalning verkligen för sig gått eller ic* ke, oftast derom ingen ting veta förr än de blifvit lagsökta, Hvad denna sistnämnde omständighet beträffar, så får Banco-Utskollet erinra om hvad uti förenämnde Betänkande finnes lill* kännagifvet, nemligen att anmaning till Löftesmännen redan uti i8i5 års Banco* Beglemente var föreskrifveii, men att denna anstalt måst inom korrt tid derefter åter upphora, såsom Varande enligt nu tillgänglig Tjénstemanna-personal overkställbar; hvadan ock Utskottet just ibland huf* vudskäl för den tillstyrkte förändringen anfört, att då blott Hufvudgäldenären, men ej Löftesmännen erhölle anmaning, åtgär* Banco-Utskottets Betänkande N.o 63. 35 den vöre Mott ofullständig och half, samt onekligen, såsom sådan, medtoge för mycket arbete och kostnad i jemförelse till hvad derigenom vunnes.
Sådant oaktadt* och då Banco-Utskottet, af de från samtlige Riks-Stånden ingångna anmärkningar, trott sig kunna sluta till en allmännare önskan,att någon förändring med anmaningarna ej må ega rum, har Utskottet, med frånträdande af dess i Betänkandet N:o 24 gifna förslag, härigenom skolat hos Rikets Ständer vördsamt Föreslå: att anmaningar endast till Hufvudgäldenärerne, så väl i BancoDisconten som Låne-Contoiren, måtte på hittills vanligt sätt fortfara.
Hvilket, jemte några Ledamöters Reservationer, öfverlemnas till Rikets Ständers närmare pröfning.
Stockhom den •J Julii 1829, Eib. lill Eili.
Prot, 1828. 1829. 6:te Sami. a B. 3 a;dra Häftet. 34 Bil. tili Banco-Utskottets Bet. N o 63..
Pierr Cancellie-Rådet von Hartmansdorff', Pierr Cancellie-Rådet Hegardt, Hen?
Domprosten Lidman, Herr Professoren Mored, Herr Prosten Kjellander och Herr Rådmannen Sandblad hafva yrkat, att Utskottet måtte förblifva vid det förslag till förändring uti hittills brukliga anmaningssättet, som Betänkandet N:o 24 innefattar, enär derigenom vunnes besparing i arbete och kostnad, samt mera gagn och upplysning för ordentliga Gäldenärer och Löftesmän, än med de vanliga anmanings-brefven, hvilka komma endast de förra men ejde senare till handa.
Herr Lagmannen Monthan har anfört: ”Emot Utskottets beslut, deruti jag dock, såsom frånvarande, dä det fattades, icke deltagit, anhåller jag att nu, vid justeringen, få anmäla min Reservation, för att underställa den Rikets Högloft.
Ständers ompröfvande.” ”För min del instämmer jag uti det beslut Utskottet fattat, att de så kallade anmanings-brefven till Gäldenärerne hädanefter, Bil. till Baneo-Ulskotlets
3S såsom hittills, må fortfara; men då Höglofl.
Utskottet icke gjort afseende å den af mig och Herr Falkman} vid ålerremissen, gjorda anmärkning, att Löftesmännen äfven horde, senast inom i4 dagar sedan lånet förfallit, underrättas ej mindre derom, än om tiden, inom hvilken de så kallade respitmånaderna förflyta, med anmaning, att derförinnan besörja lånets antingen omsättning eller inbetalning, i hvilket förra fall omsättnings-summan äfven horde tillkännagifvas; så är det, i afseende härpå, som jag tager mig frihet vördsamt hemställa, om Rikets Höglofl.
Ständer icke anse billigt och nödigt vidtaga ett sådant beslut, i afseende på anmanings-brefs utfärdande till Löftesmän, som jag här ofvan föreslagit.
Genom denna åtgärd anser jag många Medborgares ofärd kunna förekommas, som vållats deraf, att, genom Gäldenärens manquement, hela lånet på en gång ulsökes af Löftesmännen, som, oberedde härpå, ofta nog icke kunna anskaffa penningar utan med dryg uppoffring och kanske total undergång, då deremot, derest de, innan omsättnings-rätten förlorades, kunnat göra utväg till den mindre summa, som för omsättning erfordrades, och derigenom kunnat bereda sig rådrum att innan nästa förfallotid antingen söka sin säkerhet hos Gäl - 36 Bil. till Banco-Utskoltels
N.-o 63. denären eller eljest vidtaga andra utvägar, hvilka, under en oväntad och påskyndad utmätning, icke kunna begagnas.
— Äfven tror jag, att, genom en sådan åtgärd, det hufvudsakliga goda skulle vinnas, att Gäl* denärer Förmås till mera accuratesse, att på förfallotiderne infria silla lån; ty om löftesmännen få veta deras oordningar, blifva de misstänksamme, och derigenom varnade att åt en sådan Gäldenär lemna sin borgen; och förlust kan derigenom besparas både för Banken och förekommas för Löftesmännen, hvarjemte det goda ändamål åstadkommes, att, genom lånens skyndsammare inbetalning, en hastigare omsättning af Låne-fonden vinnes, och den derigenom blifver mera tillräcklig för det Allmänna.
Den kostnad dessa aiimaningsbref medföra torde anses mindre betydlig, då ett godt ändamål dermed vinnes.
— Bankens vinst å
Discont-rörelsen är i alla fall betydlig, och hvad Disconten förlorar i postporto, vinner Staten genom en lika ökad intrad af postverket.
STOCKHOLM, tryckt i Ecksteinil* Boktryckeriet, 1809. Bancö-Utskottets Uthltcmde N.-o 64- t N:o 64; Ankom till Exp.-Utsk. d. i5 Julii 1829.
Utlåtande, med anledning af gjorda 'anmärkningar vid Utskottets Memorial} N:o 33 om antagande på Bankens Stat af en i Byggnads-jrket erfaren person , i afseende d Banco-husens underhåll och vård. m. m.\
T)ct ifrågavarande Memorialet är, under den 21 och 14 April, bifallet af Höglofl.
Riddérskapet oeh Adeln samt Högvördige PresteStåndet, den i3 April afslaget af Hedervärda Bonde-Ståndet, och den 31 April från Vällofl. Borgare-Ståndet, med anmärkningar, återremitteradt.
Enligt det från Vällofl. Borgare-Ståndet åtföljande Protocoll, har en Ledamot (Herr Santesson) yttrat sig finna besynnerligt, att Bih. till Riks. St.
Prot. 1828 1829. 6;te Sami. a B. 1 3.dje Häftet. 2 Banco-Utskotlets Utlåtande N.o 64- hos Rikets Ständer skulle behandlas en sådan detail-fråga, som den förevarande, då Fullmägtige i Banken ega att afgöra ärenden, som äro af långt större omfattning och vigt.
Anledningen härtill får Banco-Utskottet upplysa vara den: att Banco-Fullmägtige, hvilkas Reglemente (pag. 3a) uttrycker Rikets Ständers afsigt och syftemål, att Lönings-Staten snarare mätte komma att minskas än ökas, hemställt frågan till BaneoUtskottet, hvaremot Utskottets Instruction (§. 6) uttryckligen stadgar, att utan Rikets Ständers bifall och samtycke må icke någon ny Stat eller Lön vid Bunco-Varket inrättas.
Af Herr Falkman har blifvit yttradti att om, å ena sidan, behofvet af en pålitlig och i Byggnad s-yrket kunnig man, då någon nybyggnad för Bankens räkning komme att företagas, vore obestridligt, syntes å andra sidan ej vara af nöden , att något ständigt Ombud anställdes i och för Bancohusens underhåll och vård.
Den befattning, som af en sådan person skulle utöfvas, tycktes kunna lämpligast verkställas af BancoCommissarierne, hvilka finge härtill utse den eller dem bland sig, som funnes tjenligast.
Och kunde en dylik omsorg fasthellre läggas på Banco-Commissariatet, då Banco-Utskottets Utlåtande 1V:0 64• 3 raan vid denna Riksdag vöre betänkt att förenkla göromålen uti Bankens administration , hvarigenom Commissarierne erhölle bättre tillfälle och mera ledighet än förr till ifrågavarande befattning.
Herr Leffler har förmält sig vara, genom egen erfarenhet af dylika förhållanden, öfvertygad om behofvet af en person, som vore i stånd att med sin oafbrutna uppmärksamhet följa de brister, hvilka å Baneohusen kunde förete sig, och att den anslagna Lönen icke eller vore för stor; hvaremot, i fråga om serskildt anslag af 4°
R:dr i månaden vid större byggnads-företag, anmärkes, att, då aflönings-beloppet vore på förhand kändt, sådant skulle kunna föranleda till längre tidsutdrägt med arbetet; hvarföre lämpligare ansetts, det Banco-Styrelsen måtte få sig uppdraget att bevilja en discretion till den biträdande personen, allt efter hans möda och skicklighet.
Herr Langenberg har yttrat: att då, enligt hvad af Bankens Räkenskaper står att inhemta, dess Byggnader och Reparationer kostat mycket, vore väl att förmoda, det Banco-husen nu borde vara i det skick, att de ej skulle så snart behöfva någon större reparation; men då likväl motsattsen blifvit vitsordad, så ansåges ej något vara att på - Banco-Utskottels Utlåtande N.-o 64- minna emot arfvode till en Bj^ggmästare för biträdet dervid, doek att det icke borde, såsom årlig
Lön på Stat, uppföras, utan få ankomma på Fullmägtige att, då sådant pröfvas nödigt, en dylik utgift bevilja; — och hvad anginge den dagliga tillsynen öfver husens beskaffenhet, så vore det väl liufvudsakligast taken, sorn béhöfde efterses, hvilket syntes kunna af Bankens Vaktmästare verkställas.
Herrar Monthan och Helsin gins hafva, med åberopande och närmare utvecklande af skälen och grunderna för Utskottets förslag, tillstyrkt bifall å Memorialet.
Med afseende å erinringarne, torde Utskottet få nämna, att vid de betydliga dels nybyggnads-, dels reparatiöhs-arbeten , som verkställdes under åren iSiG—1822 med en kostnad, af icke mindre än 190,000 R:dr, enligt hvad Revisions-Berättelsen för år 1822 omförmäler, var öfverinseende! anförtrodt åt en af de härvarande utmark lare Arcliitccter, hvilken, för ett årligt arfvode af 400 R:dr Banco, egentligen befattade sig med ritningars uppgörande och ordnandet af det hela, hvaremot detailerne ombesörjdes och controllerades af Revisions -Commissarie» , biträdd af en Vaktbetjent eller så kallad Pådrifvare, samt alla utgifter, mot redo - Bunco-Utskotldls Utlåtande N.o G4- 5 visning, anordnades med Commissariatets samfälda deltagande.
Arbetet, salunda administreradt, gick långsamt och Lief dyrt; äfvensom dess beskaffenhet på det hela ej funnits serdeles nöjaktig, hvilket nu efteråt än ytterligare visat sig uti det redan inträffade behofvet af bedarö fre bjelklagets förnyande.
(Se banco-Utsk.
Mern. N:o 35.)
En af de förnämsta orsakerna både till dyrheten och sjelfva arbetets brister ansåg man ligga deruti, att ingen sådan person blifvit anställd, som med behörig sak-kännedom kunde följa och controllera alla detailer , så i afseende på dagsverkens antal och användande, som sjelfva verkställigheten och utförs-sättet af de planer, Architecten uppfattat och meddelt.
Då nybyggnads-arbetets fullbordande, från och med år i8a3, ställdes under serskild administration af 3:ne Bankens Embetsman, vidtogs derföre ock genast, i förening dermed , den åtgärd, att i den ofvannämnde Arcliitectens ställe, af hvilken vidare biträde då fanns umbärligt, antaga en Conducteur, hvars befattning ej stannade vid allmännare dispositioner och ritningars uppgörande, utan egentligen giek derpå ut, att föra noggranna och fullständiga Dagsverksoch Material-anteckningar, samt med vandt 6 Banco-Utskotlets Utlåtande N.-o 64• och säkert öga följ^ och controllera arbetets utförande äfven i dess minsta delar; och blef denna anstalt på ett tillfredsställande sätt rättfärdigad genom sakens utgång.
(Se Banco-Utsk.
N:o 34-) Med samme Conducteur, hvars pålitlighet och skicklighet blifvit under dess omförmälda befattning pröfvad, hafva BancoFullmägtige senast, vid slutet af år 1827, på obestämd tid afslutat det i Utskottets förra Memorial omnämnda Contract, hvilket i afskrift härjemte åtföljer, Innehållet visar, att hvad dermed varit önskadt och åsyftadt, i fråga om Husens besigtigande m. m., icke lärer kunna tillbörligen uppfyllas af Bankens Embetsmän, och ännu mindre af dess Yaktbetjente; samt att, i fråga om verkliga Byggnads- och Reparations-arbeten, en så oafbruten daglig handläggning och tillsyn, som af Conducteur en fordras, svårligen torde kunna gratificationsvis ersättas, elier annorlunda än efter visst beting blifva att tillgå, Hvad betalnings-vilkoren beträffar, så enär en person, som förenar den till ritningars uppgörande erforderliga sak-kännedom med practisk erfarenhet och öfning i snart sagdt alla delar af Byggnads-yrket, lemnar Banco-Utskotlcts Utlåtande N.o 6/j.. 7 sitt dagliga biträde mot ungefärligen samma pris som en Murare- eller TimmermansVerkgesäll, synes dervid ej med skäl kunna något erinras.
Det är med afseende egentligen härå, och för att emot ett godtyckligt ökande af anspråken må finnas en motvigt i säkerheten om en viss och fortfarande årlig inkomst på Bankens Stat, som Banco-Fullmägtige önskat, att det i Contractef betingade årsarfvode måtte å Stat uppföras, dock utan att bestämdt och ovilkorligen blifva vid viss person fästadt.
Saken kan ej anses vara af någon serdeles vigt, helst ändamålen hittills vunnits och åtminstone för någon tid fortfarande vinnas genom det ingångna Contractet.
Men då Banco-Utskottet hyser den oförändrade öfvertygelse, att antagandet af dess förslag skulle i det hela medföra gagn och besparing för Banco-Verk et, och då 2:ne Riks-Stånd redan deråt lemnat deras bifall, anser Banco-Utskottet sig höra vid den i Memorialet N:o 33 gifna slutliga tillstyrkan förblifva; med hemställan huruvida icke, på grund af de nu ytterligare utredde omständigheter, Yälloll. Borgare-Ståndet skulle finna skäl att uti Ridderskapets och Adelns 8 : Bil. till Banco-Utskottets Uti■ N.-o 6/f.. samt Preste-Ståndets häröfver fat-, tade beslut instämma.
Stockholm den ii Julii 1829, Contract med den byggnads-kunnige Person, som, under benämning af Bankens Conducteur , bör hafva inseende å Bancohusen, samt gå Banco-Styrelsen tillhanda i hvad som rörer Bankens Byggnader och Reparationer.
Conducteuren åligger: CT' 1:0 att genast vid tillträdet af sin befattning taga noga kännedom om bägge Banco-husens construction, Eldstäder och deras Rök-gångar, Skiljo-väggar, igenmurade Skorstens-pipor, Dörrar eller Fenster, Vatten-uppfordrings-Verket, Vatten-reservoirerne och hvad i öfrigt till Bankens Brand-anstalter hörer, för att vid påkommande behof, utan omgång och tidsutdrägt, kunna meddela de upplysningar, som i detta afseende erfordras; 2:0 att fyra gångor om året, minst åtta dagar före den tid, då löne-qvartalen till Banco-Staten utbetalas, verkställa en Bil. till Banco-Utskottcts TJtl.
IV.-o 6 f. noga besigtning å Bankens tvänne lilis, så ut- som invändigt, samt deröfver upprätta och till Revisions-Commissarien genast aflemna ett ordentligt Besigtnings - Instrument, hvaruti alla Bristfälligheter noga antecknas, samt de, hvilkas iståndsältande icke tåla uppskof, serskildt utmärkas; 3:o att hafva nogrann tillsyn å den i Banco-Archivi-huset inrättade Sedel-förbrännings-ugnen, samt, genast efter hvarje Sedel-förbränning, med serdeles uppmärksamhet granska och öfverse densamma jemte den derifrån uppgående skorstens-pipa, och, efter föregången anmälan hos RevisionsCommissarien, straxt foga anstalt om de yppade bristfäliigheternes iståndsättande, till förekommande af Eldsvåda och äfventyr för Elden ; 4:o att, vid uppkommande Eldsvåda inom Stockholms tullar, genast infinna sig i Banken, och, i händelse Elden är lös inom Banco-husen, eller i deras grannskap, med ordning, drift och skyndsamhet fullgöra hvad genom det blifvande BrandReglementet varder Conducteuren ålagdt, och högste Befälhafvaren öfver Bankens Brand-anstalter, eller dennes Vicarius, honom anbefaller; jo Bil- till Banco-Utskottels Uti.