Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Summan hade derefter den 13 April samma år blifvit anordnad till disposition af Direktionen, som sedermera till Riksmarskalks-Embetet öfverlemna! hvad detta embete, enligt det nådiga beslutet, egde deraf erhålla.
Då alltså, genom högstberörde nådiga bref, dispositionen af ifrågavarande medel vore uppdragen åt RiksmarskalksEmbetet, som derför årligen till Kongl. Kammar-Rätten afgåfve redovisning, hemställa Revisorerne att den i Rikshufvudboken ännu balanserade resten, 114 R:dr 47 sk. 11 rst., måtte der få afskrifvas 114:47.11.
Till rese- och traktamenls-kostnads-ersiittning åt Häradshöfdingen H. Linck: 106 R:dr 28 sk.
Med stöd af Kongl. Brefvet den 13 Mars 1850 hade Kongl. Stats-Kontoret den 10 påföljande April af Riksstatens andra Hufvudtitels anslag till rese- och traktaméntspenningar anordnat ett belopp af 106 R:dr 28 sk., såsom ersättning lill e. o. Notarien i Kongl. Svea Hof-rätt, vice Häradshöfdingen H.
Linck, hvilken, i egenskap af särskild ordförande i Eskilstuna Rådstufvu-rätt, förrättat undersökning angående mot Borgmästaren Hallström gjorda angifvelse!- om fel i embetet.
Medlen anordnades förskottsvis till dess sig visat, om ersättning kunde varda Slats-verket tillerkänd och blefvo således såsom förskott i räkenskaperne balanserade.
Genom Kongl. Maj:ts Nådiga utslag den 23 Juni 1851 blef Hallström dömd att ersätta Slats-verket ifrågavarande förskott och, enligt hvad Revisorerne inbemtat, berodde indrifningen deraf pä Kongl. Kammar-Rättens Advokat-fiskalsembetes åtgärd.
Då, efter hvad jemväl upplyst blifvit, den vid Hallströms hos Kongl. Maj:t i underdånighet anförda besvär fogade attest öfver medlens deponerande i Södermanlands Läns Ränteri blifvit, för verkställighet af Kongl.
Maj:ts Nådiga utslag, lill Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i nämnda län öfversänd och följaktligen ersättning för ifrågavarande förskott icke kunde uteblifva, hafva Revisorerne hemställt, att beloppet 106 R.dr 28 sk. må i Riks-hufvudboken afskrifvas samt att medlen, efter deras indrifning, tili Kongl. Transp. 28,960:8.6. 6,160:40 Stals-Utskottets Utlåtande N:o 18. 7 Transp. 28,960: 8.6. 6,160:40.— Ränte-kammaren levereras och i dess räkenskaper upptagas hland extra medel och uppbörder 106:28.— Till Häljanäs StenkoIsgrufve-bo/ai/ 2,441 R:dr 32 sk.
I afseende å detta belopp meddela Revisorerne, att Kongl. Majit år 1824 den 25 Februari aflåtit nådig befallning till Stats-Kontoret att i och för den resa lill England, som den vid Höganäs stenkolsverk anställde Direktören Stawford då komme att företaga, låta, emot qvitto af En af rikets herrar Grefve De la Gardie, förskottsvis utbetala en summa af 200 Pund Sterb, att återgäldas af det blifvande nya grufve-bolaget.
Stats-Kontorets försorg hade den 17 påföljande
Mars en vexel å berörde belopp anskaffats och kostnaden derför blifvit, efter då gällande kurs, 12 R.dr 10 sk., anordnad af extra utgiftsmedlen och utbetald med 2,441 R:dr 32 sk.
Enär likväl den uti högstberörde Kongl. Bref förbehållna återbetalningen af dessa medel uteblef och direktionen för Stenkolsverket, af Stats-Kontoret anmodad att om förskottets liqviderande med del snaraste föranstalta, uti skrifvelse den 29 Oktober 1828, undandragit sig denna ersättningsskyldighet, hvilken förmenades icke åligga direktionen, anmälde Kongl.
Stats-Kontoret den 13
Maj nästpåföljände år hos Kongl. Maj:t i underdånighet detta förhållande, och riieddelades i anledning deraf den 27 påföljande Juni till Stats-Kontorets efterrättelse den nådiga föreskrift, att, i händelse jemväl det gamla bolaget för bedrifvande af Höganäs Stenkolsverk skulle vägra att till Statsverket återbetala ifrågavarande förskott, som egentligen för nämnde bolags räkning blifvit i nåder beviljad t, ehuru under den på herr Grefve de la Gardies framställning i ämnet grundade förutsättning, att ersättningsskyldigheten skulle ingå ibland vilkoren för stenkolsverkets öfverlemnande till nya bolaget, Stats-Kontoret borde, genom sitt
Advokatfiskalsembetes åtgärd söka i laglig väg förpligtiga vederbörande att lemna Siats-verket ersättning för merberörde utgift.
Herr Grefve De la Gardie, som, med anledning af denna nådiga föreskrift, af Stats-Kontoret anmodats ombesörja, alt förskottet blefve af Höganäs gamlä grufve-bolag till Kongl. Räntekammaren inbctaldt, hade derpå lemnat det svar, att gamla bolaget vore upplöst och redan år 1827 sökt och vunnit årsproklama, utan att någon bevakning af ifrågavarande fordringsanspråk dervid skeft, samt att detta bolag dessutom, på flere skäl och förnämligast i stöd af Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 25 Februari 1824, trott sig ega välgrundad anledning att undandraga sig betalningen, hvilken, enligt hvad Kongl.
Majit i Nåder föreskrifva, borde Transp. 29,066:36.6. 6,160:40.— 8 Stats-Ulskollets Utlåtande N:o 18.
Transp. 29,066: 36. 6. 6,160: 40 af nya bolaget erläggas.
Då emellertid Stats-Kontorets Advokat-FiskalsEmbetes mot det nya bolaget framställda ersättningsanspråk blifvit, efter sakeus fullföljande bos Kongl. Maj:ts och Rikets Svea Hof-Rätt, genom Hof-Rältens dom den 2 Mars 1835 ogilladt, men, i anledning af Herr Grefve De la Gardies inför Stockholms Kämners-Rätls protokoll den 17 Maj 1833 gjorda förklarande, det så väl Herr Grefven, som alla de öfriga delegarne i gamla bolaget voro villige att godtgöra förskottet, ehuru icke i egenskap af delegare af gamla, utan såsom ingångna intressenter i det nya bolaget, i förhållande- till deras aktier, AdvokatFiskals-Embetet derefter i laga ordning väckt påstående om verkställighet af Herr Grefvens omförmälda förklarande, så hade den å Herr Grefven belöpande, af domstolen till gäldande fastställda summan, 14 R:dr 39 skiliingar 9 rst., jemte ränta derå från den 12 Januari 1836, 2 R:dr 6 skiliingar, blifvit den 2 Augusti 1838 inlevererad med ti lsammans 16
R:dr 45 skiliingar 9 rst.; och fanns delta belopp i samma års Räntekammare-hufvudbok, bland statsverkets inkomster, upptaget under titeln: ersättningar.
Statskontoret hade derefter, i underdånig skrifvelse lill Kongl. Maj:l den 18 April 1839, afgilvit utförlig berättelse om ärendets gång; och då dess Advokat-fiskal, på hvars åtgärd bevakningen af Statsverkets ifrågavarande fordran de sednare åren ankommit, låtit Svea Hof-Rätts dom af den 2 Mars 1835 vinna laga kraft, hvarigenom ersättningsanspråket emot nya bolaget förlorades, och icke ställt sig till efterrättelse Kongl. Maj:ls Nådiga kungörelse den lö
Maj 1827 rörande dylika måls fullföljande eller nedläggande, hemställde Stats-Kontoret i underdånighet, huruvida icke Kongl. Maj:t skulle anse nödigt infordra JustitieKanslers-Émbetets underdåniga yttrande, om och hvad ytterligare åtgärd vore att i detta mål vidtaga i afseende på Stats-verkets ersättning för återstoden af förskottet, eller om densamma borde afskrifvas, hvarom, i sådan händelse Kongl. Maj:ts
Nådiga förordnande afvaktades.
Enär, så vidt Revisorerne kunnat inhemta, någon vidare åtgärd i denna fråga sedermera ej blifvit vidtagen, och då anledning ej före funnes alt numera, efter så lång tids förlopp, någon ersättning vöre att förvänta, hafva Revisorerne hemställt, alt det balanserade beloppet finge i räkenskaperna afskrifvas 2,441: 32.
Till lifgifvande af framlidne Presidenten Friherre af Tibells sammandrag rörande förvaltningen vid krigsväsendet till lands, återstående 1,790 R:dr.
Enligt i Kongl. Krigs-Kollegium upprättade och lill Kongl. Kammar-Rätten afgifna redogörelser, hade af det Transp. 31,508: 20. 6. 6,160:40.
Stols- Utskottets Utlåtande N:o i8. 9 Transp. 31,508: 20. 6. primitiva förskottet, sorn utgjorde 2,300
Il:dr, ett belopp af 510 R:dr intill 1853 års slut blifvit redovisadt, hvilket influtit för försålda exemplar af nämnde sammandrag, så att vid samma tid 1 790 R:dr voro oredovisade, motsvarande värdet af bos Krigs-Kollegium qvarvarande 716 exemplar å 2 R:dr 24 sk. stycket.
Sorn redovisning för försäljningen årligen lemnades till Kammar-Rätten saint försäljningsmedier) tili Kongl. Räntekammaren levererades, hafva Revisorerne ansett, att summan 1,790
R:dr, utan olägenhet, kunde i Rikshufvudboken afskrifvas och de årligen inflytande försäliningsmedlen åter debiteras bland 4:cle llufvudlitelns besparingar ....
1,790.
Till den s.
Bär thel emy-funden 73,853 R:dr 16 sk.
Beträffande dessa medel upplysa slutligen Revisorerne, att, i enlighet med Kongl, brefven den 13 Februari 1821 och den 7 April 1830, tvänne summor i Riks-hufvudboken balanseras, den ena å 73,053 R:dr Ii) sk., utbetald till åtslullige frikadettefs af de lie ofrälse stånden underhåll vid Krigs-akademien å Carlberg från år 1821 till år 1829, och den andia å 800 ll:dr, pension tili framlidne GeneralLöjtnanten de Suremain; och var, i afseende å nämnde förskoltsbelopp genom Kongl. Maj:ts ofvan först åberopade nådiga bref förordnad t, att den pensions-afgift af 7,500 R:dr, som ditintills å den s. k.
Eartbelemy-fonden varit anvisad för underhållet af de vid Krigs-akademien befintlige frikadeller af de tre ofrälse stånden, men hvartill samma fond dä saknade all tillgång, skulle, från 1821 års början och så länge fonden icke vore i stånd att bestrida denna utgift, förskjutas af de å dåvarande tredje Hufvudtiteln anslagna medel till oförutsedda militära behof, emot framtida ersättning af Barthelemy-lönden.
Berörde pensionsafgift hade derefter under påföljande år på enahanda sätt utgått, hvarföre Rikets Ständer vid 1828 och 1830 års riksdag uti underdånig skrifvelse anhållit att, då hvarken för dessa förskott eller för de 800 R:dr, som år 1824 jemväl, i anseende till yppad brist i Bärthelemy-fondens tillgångar, lill f. d. General-Löjtnanten de Suremain förskjutits, någon ersättning af samma fond då ännu blifvit lemnad, de förskjutna summorna mätte godtgöras så snart Barthelemy-fonden det medgåfve, samt beloppen emellertid uti förskotts-konlo i rikshufvudboken upptagas; och blef denna underdåniga anhållan, jemlikt högstberörde nådiga bref af den 7 April 1830, af Kongl. Majit bifallen saint Stats-Kontörel i nåder anbefaldl att låta beloppen i räkenskaperna balanseras.
Då sedermera vid 1844 och 1845 6,160: 40.
— Transp. 33,298: 20. 6. 6,160: 40.
— Bill. lill B.
St. Troi. 1851) & '1857. 4 Sami. 7 Afd. 5 Haft. 2 10 Stals-Ulskotlets Utlåtande l\:o IS, Transp. 33,298: 20. 6. 6,160; 40. — års riksdag Kongl. Maj:! uti aflåten nådig proposition tiil Rikets Stander föreslagit att, med upphafvande af deras år 1812 fattade beslut om kolonien S:t Barthelemys och blifvande ullrarnarinska besittningars öfverlemnande till Kongl. Maj;ts särskilda förvaltning, kolonien mätte återställas under moderlandets allmänna drätsel, samt alt åt Kongl. Maj:t mätte uppdragas alt, så snart tillfälle dertill kunde yppa sig, lill någon främmande makt afträda kolonien på de för Svenska Siats-Verket fördelaktigaste vilkor, som stöde alt erhållas, hade jemväl nådig framställning allåtits, bland annat derom, att Rikets Ständer mätte låta afskrifva StatsYerkels ofvanberörde fordran hos Barthelerny-fonden, helst kolonien i allt fall då saknade tillgångar tiil dess gäldande; men uti underdånig skrifvelse den 19 Mars 1845 förklarade Rikets Ständer, sorn i öfrigt biföllo den nådiga propositionen, att de ansågo afskrifnings-frågan lämpligast böra anstå intill dess sig visar, om och på hvad vilkor det föreslagna afträdandet af kolonien kunde lillvägabringas, i följd hvaraf ofvannämnda förskott skulle tills vidare uti StatsVerkets räkenskapter balanseras.
Enär inkomsterna af kolonien, under en längre följd af år, understigit det för utgifternas bestridande erforderliga bejopp, samt anledning saknades alt, genom en förändring härutinnan, ifrågavarande förskott en gång kunde komma att Stats-Verket godtgöras, hafva Revisorerne hemställt att dessa förskott, tillsammans 73,853 R:dr 16 sk , uiålte i räkenskaperna afskrifvas, helst om, genom koloniens afträdande, några tillgångar skulle uppstå, dessa i allt fall komme Stats-Verket tillgodo 73,853: 16 107,151: 36. 6 Summa 113,312: 28. 6.
Hvad Revisorerne sålunda i afseende å redovisningen för omförmälde låne- och förskottsmedel hemställt och föreslagit, anser Utskottet leda lili enkelhet och reda i räkenskaperna.
Beträffande särskildt det till Höganäs stenkolsgrufve-bolag utgifna förskott, har Utskottet, med anledning af hvad Revisorerna anfört rörande Stats-Verkets till följd af uraktlåten bevakning förlorade ersättningsanspråk för nämnde fordran, om utgången af detta mål sökt erhålla vidare upplysning samt dervid inhemtal att, enligt Justitie-Kanslers-Embetets förordnande, åtal blifvit inför Kongl. Majlis och Rikets Svea IIof-Rätt anstäldt emot dåvarande Advokat-Fiskalen i Kongl. Stats-Kontoret, G.
Sandeberg, som vållat ofvannämnde förlust af Stats-Verkets betalningsrätt; all HofRätten, genom utslag den 31 Augusti 1842, med åläggande af böter för åsidosatt tjenslepligt, frikänt Sandeberg från den yrkade ersättningsskyldigheten; samt alt Kongl. Maj:t, uppå Advokat-Eiskalens i Svea IIof-Rätt häröfver underdånigst anförda besvär, medelst nådigt utslag den 15 April 1845, förklarat alt, ehuru Sandeberg, i afseende på fullföljden af Kongl. Maj:ts och Kronans emot Höganäs nya stenkolsverks bolag instämda, genom Svea Hof-Rälts dom den 2 Mars 1835 ogillade talan, icke stälit sig till efterrättelse föreskriften uti Kongl, kungörelsen den 16
Maj 1827, utan, efter eget Slals-Utskottels Utlåtande N,:o 18.
II godtfinnande, låtit samma dom vinna laga kraft, Kongl, Majit likväl fann, med hänsigt till beskaffenheten af berörde talan och de omständigheter, som dervid sig företett, så vidt bedömande deraf nu kunde äga runi, icke skäl att det yrkade ersättnings-ansvaret Sandeberg ålägga.
Enär således Revisorernas yttrade åsigt, att någon godtgörelse för Slals-Verket af nämnde fordran icke vidare vore att förvänta, är genom denna utgång af saken bekräftad, samt Utskottet finner öfriga, här ofvan omförmälda frågor vara fullständigt utredda, får Utskottet, i öfverenstämmelse med hvad jemväl Kongl.
Stats-Kontoret uti dess i ämnet afgifna utlåtande underdånigst tillstyrkt, hemställa, att Rikets Ständer, med bifall lii! ofvananforda, af Revisorerne framställda förslag lill en förändrad redovisning för oftanämnde iåne- och förskottsmedel, måtto uti underdånig skrifvelse hos Kongl. Majit anhålla om meddelandet af de nådiga föreskrifter, som för ifrågavarande åtgärders verkställande finnas erforderliga. § 3.
(Rev.-ber. pag. 31.
Eörkl. pag. 241.)
Efter meddelande af den utur räkenskaperna hemtade upplysning i afseende å utgifterna för ministerslaten under revisions-åren, alt, utom det på 3:dje Hufvudliteln uppförda anslag 200,000
Ridr, för detta ändamål jemväl utgått af Norska Slats-Ver kets bidrag till de diplomatiska utgifterna, under det förra året 55,832 Ridr 37 sk. 8 rsl., ocii under det sednare 51,034 Ridr 4 sk. 10 rst., hafva Revisorerne framställt anmärkning emot det, enligt deras tanke, mindre lämpliga bokfölingssättet för ifrågavarande medel, hvarigenom räkenskaperna under båda revisions-åren upptoge större utgifter för Minister-staten än som motsvarade den af Rikets Ständer härtill anslagna summa.
Detta förhållande hade väl icke medfört något opåräknad! anspråk på Svenska Stats-Verket, enär, i öfverensstämmelse med Kongl, brefvet den 6 Februari 1830, skillnaden utgått ur ett annat statsverks tillgångar, men, enligt Revisorernes yttrade åsigt, kunde detta bidrag utan strid mot högstberörde nådiga bref, som icke innehölle någon föreskrift rörande bokföringssättet, för framtiden derifrån skiljas.
Det hade icke ansetts vara af sådana medels egenskap, som genom traktat med främmande makt riket tillflutit, i hvilket fall bidraget till hela sitt belopp bort i riksbufvudboken ingå och blifva föremål för vederbörlig granskning, ej heller syntes denna tillgång på annan grund böra antagas såsom en Svenska Statens tillhörighet, helst summan kunde, den Svenska Statsmakten ohörd och möjligen emot dennas anspråk eller önskningar, till beloppet förändras; hvadan det högst oegentliga förhållande tilläfventyrs skulle uppkomma, alt en utom riket helindtlig myndighet bade beslutande makt öfver poster, som funnes upptagna i den Svenska Statens räkenskaper.
Revisorerne ansägo det vara vida lämpligare och med Rikets värdighet mera öfverensstämmande, att en sådan möjlighet för framtiden alldeles undanröjdes och att således större utgifter för Minister-staten icke i Svenska Statsverkets räkenskaper upptoges än som af lliks-staten motsvarades. i afseende å förevarande ämne har Utskottet inhemta!, att Kongl. Majit uti sin vid delta riksmöte afgifna nådiga proposition angående Statsverkets tillstånd och behof, pä sätt dervid fogade protokoll öfver utrikes departementets ärenden den 14 sistlidne Oktober närmare utvisar, föreslagit att Svenska Statsverkets bidrag till MinisterStaten skulle för nästkommande stalsregleringsperiod ökas med ett belopp af 141,525 Ridr Runt; äfvensom Utskottet af II. E. Herr Statsministerns för utrikes ärendena underdånigt afgifna och berörda protokoll åtföljande memorial angående Departemen - 12 Siats-Utskottets Utlåtande N:o 18. tets utgifs-stat funnit, alt omförmälde förhöjning af ifrågavarande anslag är afsedd, bland annat, till en sålunda förändrad organisation af beinälde
Departement, att förvaltningen och redovisningen af samtliga de lili Ministerslaten från båda de förenade rikena ingående medel skulle af Departementet kunna öfvertagas, genom hvilken förändring de af Revisorerne anmärkta olägenheter vid den nuvarande redovisningen skulle försvinna; — och då Utskottet, vid afgifvande af förslag till 3:dje hufvudtitelns reglering, kommer att meddela yttrande i anledning af högstberörde nådiga framställning, samt Rikets Ständer vid pröfningen deraf få tillfälle alt laga den af Revisorerne väckta fråga uti öfvervägande, har Utskottet ansett samma fråga för närvarande icke böra lill någon åtgärd föranleda.
I sammanhang med nu afhandlade ämne, hafva Revisorerne anmärkt att, jemlikt ofvan åberopade Kongl, bref af den 6 Febrnari 1830, General-Konsuln i Abo alltifrån denna lid af anslaget för Minister-staten åtnjutit aflöning med 2,000
Il:dr årligen, ehuru denna aflöning, enligt Revisorernes tanke, lämpligare bordt bestridas af Handels- och Sjöfarts-fondens tillgångar, deraf den öfriga konsuls-staten uppbär sina traktamenten.
Dä emellertid Kongl. Stats-kontorel uti sin underdåniga förklaring upplyst, att, på grund af högstberörde Kongl, bref, äfven andra General-Konsuler år 1830 erhållit löner och pensioner å anslaget för Minister-staten, anser Utskottet, lika med Kongl.
Stats-konloret, att någon förändring derutinnan för den nu qvarlefvande af Forselles icke bör äga rum; hvadan Utskottet, under förutsättning alt dylika aflöuingar eller pensioner ej vidare komma alt å berörde anslag anvisas, hemställer, att någon åtgärd i anledning af denna anmärkning icke må af Rikets Ständer vidtagas. § 4.
(Rev.-ber. pag. 33.
Förkl. pag. 242.)
Vidare är af Revisorerne anmäldt, alt vid granskningen af 1853 års rikshufvudbok, den deruti intagna totalsumma af utgifterna å 6;te hulvudtitelns allmänna besparingar befunnits med 66
R:dr 32 sk. understiga del belopp, som memorialboken för samma år under enahanda rubrik upploge; — men dä orsaken till omförmälde felaktiga bokföring jemväl blifvit af Revisorerne utredd, och, enligt hvad Utskottet inhemtat, rättelse härutinnan numera är i 1854 års rikshufvudbok vidtagen, lärer vid sådant förhållande ifrågäkomne anmärkning få förfalla. § 5- (Rev.-ber. pag. 36.
Förkl. pag. 243.)
Jemte meddelande, i likhet med hvad vid föregående stats-revisioner iakttagits, af en tabellarisk öfversigt utaf de under revisionsåren skedda anordningar på öfverskotten å statsverkets inkomster, hafva Revisorerne, som ej funnit anledning till anmärkning emot beskaffenheten af omförmälde utgifter, de der ägt rum till föremål, för hvilka statsanslag saknats, i allmänhet erinrat, hurusom del syntes Revisorerne mindre lämpligt, alt dylika utgifter anordnades å en så beskaffad titel som den ifrågavarande, enär, i den händelse ait statsinkomsterna under ett år ej komma att uppgå lill deras iJRiksslaten påräknade belopp, anvisningar skett å icke befintliga tillgångar: hemställande derföre Revisorerne att, med undantag af sådana poster, som kunde hänföras till rubriken res tihl tioner, för hvilka eli särskildt anslag funnes å 7:de huf - Slats-Utskoltels Utlåtande N:o 18.
13 yudtitelo uppfördt, öfriga utgifter af omförmälda beskaffenhet borde anordnas under förs/cottstitcl. för alt framdeles ersattas, efter föregången anmälan hos Rikets Ständer; — och har i anledning af denna framställning Kongl. Stals-kontoret uti sin underdåniga förklaring meddelat åtskilliga upplysningar angående ofvanberörde utgiftsposter samt tillika föreslagit sådana åtgärder, hvarigenom en del af dessa på öfverskolteu hittills anvisade utgifter kunde öfverflyltas på hufvudtitlarne medelst uppförande derå af motsvarande anslagsbelopp.
Utskottet, som anser ali de sålunda föreslagna åtgärderna skulle medföra reda och enkelhet vid förvaltningen af statsmedlen, ämnar att framdeles i sammanhang med slatsregleringen utlåta sig i anledning af Kongl.
Slats-Kontorels framställda förslag rörande förenämnde utgifters uppförande å hufvudtitlarne; och, under förutsättning att Utskottets yttrade åsigt om ändamålsenligheten af ifrågavarande förändring varder utaf Rikets Ständer godkänd, får Utskottet nu hemställa, att Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse, på de skäl Revisorerna anfört i afseende å olämpligheten af de hittills vanliga anvisningarna på öfveräkotten å statsverkets inkomster, och jemte tillkännagifvande, att Rikets Ständer vid Riksstatens uppgörande skola tillse, att de flesta sådane utgifter, sorn de sednare åren blifvit på nyssnämnde sätt bestridde, må kunna å hufvudtitlarne beräknas och upptagas, i underdånighet anhålla, att, om Kongl..
Majit icke destomindre skulle framdeles finna nödigt att tillfälligtvis anvisa statsmedel till sådana behof, hvilka ej blifvit af Rikets Ständer förutsedda och dertill anslag således ej beviljats, dessa utgifter, derest de ej kunna bestridas med de för dylika tillfälliga, behof egentligen afsedda besparingarna å Riksstatens bufvudtitlar, hädanefter må under förskottstitel anordnas samt vid påföljande riksmöte hos Rikets Ständer anmälas, då, efter föregången pröfning, Rikets Ständer blefve i tillfälle att i anledning af de gjorda anvisningarna besluta. § 0. (Rev.-ber. pag. 37. Förkl. pag. 245.)
Af Revisorerne är vordet anmärkt, att beloppen af det i Riksstaten de indelta räntorna asalia kronovärdi i många fall mer eller mindre skiljde sig från de summor, räkenskaperna upptoge, hvilka olikheter skulle härröra deraf, all under en längre följd af år, derunder indelningarna undergått åtskilliga förändringar, beloppen blifvit i Riksstaten oförändrade; och ansåge Revisorerne det vara af vigt att, för vinnande af rättelse härutinnan, en fullständig utredning af de anmärkta skiijaklighelerna genom vederbörande embetsverks försorg, blefve så fort ske kunde, uppgjord, helst från och med det år, då ny statsreglering vidloge, statsräkenskaperua skulle föras i öfverensstämmelse med dan nya myntberäkningen samt all debitering och uppbörd i öfverensstämmelse dermed verkställas.
Med afseende å denna framställning har Utskottet ansett sig böra erinra om del ali 11 § af Kongl.
Kungörelsen den I I Maj 1855, angående de uti ordinarie räntan ingående persedlars omsättning och förenkling, meddeldta stadgande, att uti först upprättande jordebok, jemte nva penningeräntan och persedelräntan med deras värde, förut varande persedelräntor skola med kronovärdiet antecknas, men alt uti de nya jordeböcker, som framdeles varda upprättade, de gamla persedlarne komma att 14 Stala-Utskottets Utlåtande N-.o 18. med deras kronovärdi uteslutas, i betraktande häraf och då, enligt hvad Utskottet, inhemta!, något kronovärdi framdeles icke heller kommer att i stater och räkenskaper upptagas, vid hvilket förhållande något behof af en sådan utredning, som Revisorerne föreslagit, icke vidare torde förefinnas, anser Utskottet sig således icke hafva skäl att tillstyrka någon åtgärd af Rikets Ständer i anledning af Revisorernas förevarande hemställan. § 7. (Rev.-ber. pag. 38.
Uörkl. pag. 245.) Beträffande följande under Kongl.