Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
För den händelse åter, att denna byggnad numera skulle vara bestämd till ransakningshäkte eller ett serskildt fängelse för Warbergs stad och kringliggande landsort, torde uti den större straffanstalt, som under (len sednaste tiden blifvit i Warberg inrättad och hvilken, enligt hvad Utskottet inhemtat, skall kunna inrymma 400 lifslidlångar, tillfälle icke saknas att, åtminstone intilldess lasaretts- och kurhus-inrättningen kunnat erhålla annan lokal, bereda lämpliga förvaringsrum jemväl för ortens ransaknings-fångar.
Vid nu anförda förhållanden, och då lasaretts- och kurhus-direktionen, efter erhållen underrättelse om yrkandet, att den under dess förvaltning stående sjukvårds-iurätlning skulle förflyttas från sin nuvarande lokal, endast framställde den anhållan, alt inrättningen mätte fortfarande fa begagna densamma under ytterligare 6 års tid, vid hvilken lids förlopp ej allenast fond för en ny lasaretts- och kurhusbyggnad borde vara samlad, ulan äfven denna byggnad uppförd, så kan Utskottet ingalunda anse det af bcmälde direktion siikla lån utaf allmänna medel vara oundgängligen erforderligt för alf förekomma lasaretts- och kurhus-inrättningens Bih. till It.
Prol. 1850 & 1851. 4 Sami. 1 sJ/d. 2 Band. 18 Höft. 4 26 Siats-Utskottets Memorial, A: o 190, upphörande.
Enär nu härtill kommer, att elt dylikt låneunderstöds beviljande för invånarne inom norra Halland skulle komma alt utgöra ett betänkligt prejudikat och sannolikt framkalla anspråk fran andra delar af riket på enahanda understöd för dervarande sjukvårds-anstaltcrs vidmakthallande vid de tillfällen, då inträlfade ©förutsedda förhållanden kunna fordra serskilda bidrag eller uppoffringar från menigheternas sida, linner Utskottet sig föranlåtet hemställa, att det, för uppförandet af en lasaretts- och kurhusbyggnad i Warberg, i nåder föreslagna räntefria lån icke ma af Rikets Ständer beviljas.
Slockholm den 20 Juni 1851.
Ank. till Exp.-Utskottet den 21 Juni 1851, kl. 10 f. m.
Memorial, angående liden jäv nästa Revisioner af Stats-, Bankooch Riksgälds-verkens förvaltning och räkenskaper.
I anledning af stadgandet i 08 § Riksdags-ordningen, att Rikets Ständer skola utsätta liden för den Revision af Stats-, Banko- och Riksgälds-verkens tillstånd, styrelse och förvaltning, som näst efter hvarje riksdag kommer att ega runi, och till hvilken förrättning de utsedde Rcvisorerne böra af Kongl. Majit kallas, bar Stats-ulskottet, enär hvad statsverket beträffar, 1847 års räkenskaper äro de sista, sorn undergått granskning, samt afslutadc räkenskaper för åren 1848 och 1849 blifva instundande höst alt tillgå, skolat hemställa, att tiden för nästa Revision af Stats-, Banko- och Riksgäldsverkens tillstånd, styrelse och förvaltning, matte bestämmas lill den 15 nästkommande September.
I sammanhang hvarmed Utskottet får tillstyrka, att tiden för den derpå följande Revisionen matte bestämmas lill den 15 September 1853.
STOCHHOLM, TRYCKT MOS ISAAC MARCUS, 1851.
Siats-Utikollels Vild tendt, N:o i9J.
1 N:o 197.
Ank. lill Exp.-Utsk. d. 26 Jani 1851, kl. 11 f. n* ; Utlåt unde, i anledning af väckt motion, om förhöjd uppbördsborgen för kronofogdar.
(I. A ) Under förmälan, hurusom en sorglig erfarenhet en längre tid visat, att en» »kilde personer, hvilka för exekutiv åtgärd till kronofogden inlemnat laga kraftvunna domar eller utslag, af denne icke kunuat utfå sin rätt, i följd af hans iråkado obestånd, ehuru kronofogden af gäldenären uppburit full liqvid, har, uti en från Bondeståndet till Stats-utskottets handläggning remitterad motion, riksdagsfullmägtigen Jakob Lindby från Gottlands län, med hvilken riksdagsfullmägtigen Ingemund Odin från samma län sig förenat, föreslagil, att, om icke de nuvarande kronofogdarne dertill kunna förpligtas, åtminstone alla de, hvilka hädanefter kronofogde-befattningar röka, måtte åläggas att, till säkerhet för den enskildes rätt, ställa godkänd borgen för ett lika stort belopp, som till Kongl.
Majrt och Kronan, eller för 1,500 r:dr b.ko.
Med anledning häraf får Utskottet anföra, att, till befordrande af säkerhet för enskilde personer, i afseende å sådane medel, som kronofogde eller annan publik embets- eller tjensteman, i följd af uppbördsmannapligt eller verkställde utmätningar, tar om händer, bland annat, blifvit uti Kongl, förordningarne den 28 Juni 1798 och deu 12 Maj 1824 m. fl. författningar föreskrifvet, att under-exekutorer, hvilka af KonBih. till R. SI.
Prot. 1850 f i851. 4 Sami., i Afd., 2 Band., i9 Hä/1. 1 2 Siai$'£tgkpiWt,i Ullälande, A!:ontS&{ ungens befallningshafvande åläggas att mede! utmätningsvis uttaga och till honom insända, böra sådane medel uti > landtränteriet nedsätta, och på o,n alva nila satt. snut vid : kronouppbörd, Konungens befäl hi i n gslva fvau do (leron.*: underrätta;: att kronofogde skall ovilkorligen och , vid laga ansvar öfver alla. utmätningsmål, ehvad, de från Konungen» befallningshafvande eller genom part erne sjelfva i grund a f';1agakraft vunna domar och utslag till honom inkomma,, hålla diarium, redovisande vidtagna utmätning,såtgärder och de hinder, sorn för sådane åtgärder mötf,„ samt livar tredje månad inom 12:t« dagen derefter vid 1 r:dr vite för hvarje ofverskjutände dag till Konungens befallningshafvande insända utdrag af detta! diarium för den förflutna tiden ; att kronofog— de skall inom tre månader ifrån,, emQtfagandett af dom eller utslag, hvarå utmä'ningfölja bör, ej allenast hafva fullgjort sin skyldighet medelst utmätning, utan ock, då.; lösegendom, som bör säljas, är i mät tagen, hafva .verkställt försäljoingenderaf samt af försäljningssumman, så långt den förslår, borgenärens fordran betalt, äfvensom att,. när fast egendom blifvit utmätt, foga nödige anstalter till försäljningen så skyndsamt,* att, der mer* än en auktion blifver af nöden, äfven den andra auktionen må k unus, försiggå inom sex månader från det domen eller utslaget aflémnas till kronofogden,, som skall besörja, att hvad af köpeskillingen borgenär tillkommer, .hålles honom tillhanda sist fjorton dagar efter köpeskillingens förfallotid,.hvilken ej utan vederböra»-- des samtycke må utställas längre fram än en månad efter försäljningsdagen; ålig— gande det den kronofogde, sorn försummar något af hvad sålunda föreskrifvet b!if\ stoch ej kan visa, att borgenär lemnat anstånd med betalningen eller alt, oaktadt vid-- tagna lagliga åtgärder till utmätning och försäljning samt köpeskillingens ind-ifvand* sådäne hinder dervid mott, sorn af kronofogden ej kunnat förekommas,,att svara förr det, hvarför utmätning sökt är, och skall Konungens befallningshafvande emot kronofogden lemna borgenär skyndsam handräckning; samt slutligen att till ersättnings för enskilde personers af uppbördsman enligt tjenstepligf emottagne,. men; derefter; förskingrade medel vederbörande komma att närmast efter staten, i full af allmänna medels förskingring,
och framför andra fordringsegare, .ega förmånsrätt till uppbörds-- mans tillgångar, samt att den summa, för hvilken uppbördsman vid tjénstens tillträdande bör ställa borgen, skall anses lemna säkerhet äfven för de enskilda mede*’, som i tjensteväg uppbäras, närmast efter de allmänna medel, uppbördsman loirn häe-rder får.
Stals- Utskottets Utlåtande, Iko '-i97.
Ijfj 3
Af hvad sålunda i dessa ämnen blifvit stadgadt synes, det lagstiftningen om»orgsfullt sökt förekomma förluster för enskilde till följd af utmätningsmans oredlighet eller försummelser.
Att derutöfver, på sätt motionären föreslagit, genom bestämmande af en ytterligare borgen af 1,500 r:dr, söka betrygga den enskildes rätt anser Utskottet i flera hänseenden mindre lämpligt.
Dels skulle denna summa blifva alltför otillräcklig, i förhållande till de betydliga belopp, sorn ofta kunna blifva kronofogden anförtrodde, dels skulle denna förhöjning försvåra möjligheten för den rcdbare och skicklige, men obemedlade, att Söka dessa tjenster, samt den olägenhet deraf uppkomma, att vid tillsättandet staten nödgades afse i främsta rummet, huruvida den sökande kunnat anskaffa erforderlig borgen, men icke förnämligast fästa uppmärksamheten på hans förtjenster, skicklighet och redbarhet, hvilka egenskaper, i Utskottets tanka, äro mera betryggande så väl för staten sorn för deli enskilde, än den tillfälliga omständigheten, att sökanden kunnat aflemna borgen för en viss summa, äfven om den bestämdes till det högre belopp, sorn nu blifvit föreslaget.
Då såtedes deu föreslagna förhöjningen i uppbördsborgeu, i stället för att leda til) dermed åsyftadt ändamål, snarare skulle komma att motverka detsamma, till— »lyrker Utskottet, att förevarande motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
4 Bali-Utskotlels Utlåtande, R.o {98.
N:o 198* Ank. till Exp.-Ut»k. den 28 Janl 1851, kl. 11 f «r Utlåtande, i anledning af vackt motion , angående op~ tions-rält vid utarrendering af militie-boställen* (I. A.)
Under åberopande af sin vid 1847 års riksdag i detta ämne väckta niotio*, hvilken då understöddes af vederbörligt Utskott och af samtlige Piiks-stånden an togs, men hitintills icke erhållit nådig sanktion, har riksdagsfnllmägt igen Pehr Nilsson från Christianstads län,, uti ett från Bonde-ståndet till Stats-utskottet remitteradt memorial, ånyo föreslagit, att då, Aid tilländalupet kontrakt, militie—boställen ytterligare utbjudas på arrende, det måtte Lemnäs förre arrendatorn af sådant boställ» optionsrätt, att, emot de vilkor, som vid ny arrendeauktion blifvit bestämda, samma boställe ånyo öfvertaga, om han inom åtta dagar efter auktionen sig hos K'svingen» befallningshafvande i länet dertill anmäler.
Med anledning häraf får Utskottet upplysa, att, sedan Rikets sednast församlade
Ständer uti underdånig skrifvelse den 15 Maj 1848 hemställt, det KongT. Maj :t, efter vederbörandes hörande, mätte i nådigt öfvervägande taga, huruvida icke, till ömsesidig fördel för arrendato) erne å militie—bost kilen och de direktioner.
Ulriika med samma boställens utartendering för regementenas och korpscrues rak - Slats-Vlskoiteh Utlåtande, fi:o 199. h »ing hafva befattning* enahanda företrädesrätt till arrendets bibehållande vid ny ut arrendering, som genom Kongl, kungörelsen den 17 Juli 1847 blifvit i allmänhet tillagd arrendatorer af sådane kronolägenheter, af hvilka arrende-afgifterna ingå omedelbarligen till stats-verket, kunde jemväl få tillgodokomma arrendatorer af de under boställs-direktionernas vård ställda militie-hemman och boställen, samt Kongl, reglementet af den 19 Juli 1832, till efterrättelse vid utarrenderingen af dylika bo Italien, följaktligen i öfverensstämmelse dermed förändras; så har Kongl. Maj:t, ef ter vederbörandes hörande, vid underdånig förediagning af detta ärende, den 2 Oktober 1850, funuuit den med ilikets Ständers underdåniga skrifvelse åsyftade Intf▼udsakliga förändring i ofvannämnda nu gällande nådiga reglemente af den 19 Juli 1832 icke vara af behofvet påkallad; men då den deruti meddelade föreskrift, att boställenas utarrendenng alltid skall ske genom auktion, någon gång, efter hvad erfarenheten ådagalagt, kunde medföra den olägenhet för regementena och korpserna ijelfva, att de vid nytt arrende gå miste om en förut varande pålitlig och såsom redbar känd arrendator, och mås-te i stället antaga en mindre pålitlig, har Kongl.
Majit ansett det komma alt befordra regementets oell korpsens fördel, derest, jemväl till uppmuntran för en redbar arrendator,, det på bostälis-direktionens pröfningsrätt får ankomma att, på de vilkor, sorn finnas för regementet eller korpsen mest fördelaktiga, utan auktion upplåta nytt arrende åt den arrendator, som bostället förut en viss tid innehaft och detsamma derunder till dbektionens belåtenhet häfda); i hvilket afseende Kongl.
Majrt alltså i nåder förordnat, att, när utarrenderadt militie—boställe ånyo skall under arrende upplåtas, oell boställs-direktionen finner med löningsfondens fördel mest öfverensstämmande, att den förre arrendatorn vid detsamma under förnyadt arrende bibehålies, emot erläggande af hvad sorn, med afseende å boställets beskaffenhet, skäligen ptöfvas deraf kunna utgå, boställs-direktionen må egaatt »ådout boställe, utan hinder af hvad i merberörda Kongl, reglemente den 19 Juli 1832 är stadgadt angående mililic-boställens ularreudering genom auktion, lill förre arrendatorn, derest han minst i 5 år bostället förut innehaft och detsamma derunder väl häfdat, samt, inom viss af direktionen förelagd lämplig tid, förklarar sig sådant åstunda, under förnyadt arrende öfverlåta, emot det att han i årlig arrendeäfgift erlägger det belopp, hvartill boställs-direktionen, med tillämpning af de i 6 § af nyssnämnda nådiga reglemente stadgade grunder, pröfva) arrendet böra bestämmas; dock 6 -‘Slals-VUIiollels Utlåtande, TV':o (99. all della belopp i intet fall må understiga hvad sorn under nästföregående arrendelid blifvit erlagdt.
Genom hvad sålunda blifvit af Kongl. 'Majit i nåder stadgadt anserUtskotlcit •det af motionären åsyftade ändamål vara hufvudsakligen vunnet, och då det dessa sorn torde vara mindre lämpligt, att uti ett ämne, som så nyligen utgjort föremnlför Kongl. Maj:ts nådiga pröfning och afgörande, nu föreslå ytterligare förändriugar, hemrttaller Utskottet, alt ifrågavarande motion icke :-må tilUnågon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Ank. till Exp.-Utsk. den 26 Jani 1851, kl. 11 if. be Utlåtande, i anledning af väckt motion, angående neåsättning i arrendet för indragna Mililie~bo~ stället Kottorp i Jönåkers Härad af Södermanlands län. (I. A.)
Uti ett från Bonde-ståndet till Stats-utskottets handläggning remitteraät memorial har förre vice talmannen Nils Pehrsson från Södermanlands län gjort frara■tälhiing om nedsättning uti det för f. d.
Hofsmedsbostället vid Söderraanilands korn - SfAts-VtskbtleU Utlåtande, K:o fQ9.' 7 ptagTO af Kongl. Lif-regements-brigadens Grenadier-korps Kottorp 1 mantal, pa 30 sws-tid,' räknade fran midfastan 1841,.enligt kontrakt af den 20 December 1839 bestämda årliga arrende af 64 tunnor 1 kappe spanmål, hälften råg och hälften* korn,- fårulan andra arrendatorn Jahan Erik
Qvarnström enligt kontraktet åliggande skyldigheter;: och bär motionären till stöd härför åberopat ett motionen bilagdt intyg af kronofogden i orten, hvaraf inhemtas, att vid samma tillfälle som Koltorps boställe.
Irenne andra i fögderiet belägna till stats-verket likaledes indragne militie-boställen Wefvo på arrende under 30 års tid upplåtne till personer, hvilka, med anledning af alldeles för högt uppdrifne arrenden, icke förmådde att desamma ens under de feni första arrendeåreu utgöra; i anseende hvartill, efter det så väl arrendatorernes, som en stor del af löftesmännens tillgångar blifvit för godtgörande af arrendebeloppen använde, stats-verket nödsakades att å nyo på arrende utbjuda dessa tre boställen,, dervid anendebeloppen understego de först erbjudne med nära hälften.
Arrendatorn af Kottorps boställe hade likväl, med uppoffring af förut besparde tillgångar, lutia*-- tilis fullgjort sin åtagna arrendeskyldighet, men dessa tillgångar hade också deraf alldeles medtagils, i samma mån minskad arbetsförmåga vid tilltagande ålder iuträdt.
Enär således en billig nedsättning af ifrågavarande alltför högt uppdrifna arrende syntes vara af verkligt behof påkallad, men tillförlitlig grund för bestämmandet af denna nedsättning för närvarande saknades, har motionären föreslagit, det Rikets Ständer, jemte förklarande, att nedsättning i det för ifrågavarande boställe enligt kontrakt bestämda arrende syntes af behof påkallad, tillika måtte besluta, att vid bestämmande af arrendesummans belopp får förfaras i öfverensstämmelse med Kongl, kungörelsen den 17 Juli 1847, angående förändrade föreskrifter till iakttagande vid utarrendering af Kronans lägenheter, samt att, sedan maximi-beloppet -af arrendet sålunda blifvit utrönt, nuvarande innehafvaren af arrendet detsamma i stadgad ordning hembjudes.
Då Utskottet i saknad af utlåtanden i ämnet från de auktoriteter, hvilka hafva sig anförtrodd vården af Kronans fasta egendomar, icke kunnat af nu anförda omständigheter hemta den fullständiga kännedom af frågan, som erfordras för ett tillförlitligt bedömande, huruvida den sökta nedsättningen i arrendet må vara af billighet påkallad, har Utskottet i sakeus nuvarande outredda skick funnit sig. böra kems! älla, $ Stats-Utskottets Utlåtande, A': o 200. att förevarande motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd för. anleda.
Stockholm den SO Juni 1851.
Aak. till Exp.-Utsk. den 26 Jani ISSI, kl. 11 f. ».
Utlåtande, i avledning af Kongl. Majlis nådiga Proposition, angående eftergift af Kronans rätt tiU Danaarf efter vice Länsmannen Peter Lök Röster till förmån för hans arfvingar.
Af högstberörde från samtlige Riks-stånden till Stats-utskottels handläggning remitterade nådiga proposition, inhemtas, att, sedan vice länsmannen Petter Lok Roster den 20
Maj 1816 å Eknäs gård i Ytter Selö socken af Selebo härad af Södermanlands län aflidit, utan att efterlemna bröstarfvingar, samt hans enka Christina Nilsdotter den 5
Mars 1848 jemväl genom döden afgått, så hade, epär Rösters utom riket vistande, vid hustruns frånfälle okända, arfvingar icke (nom den i lag föreskrifna tid af natt och år från dödsfallet vidtagit någon åtgärd för bevakande af dera» arfs - S'a?s- Ulskottels Uildlande, N:o 200. 9 ^arfsrätt, Selebo härads-rätt, uppå derom af Advokat-fin kals-embete t i Kongl. Maj:ts och rikets Kammar-kollegium vackt påstående, genom utslag den 30 November 1850, »Äsom danaarf tilldömt Kongl. Maj:t och Kronan den andel i qvarlåtenskapen efter Rösler och hans hustru, som bordt hans arfvingar tillkomma, derest de i laga tid sia rätt iakttagit; hvarefter bemälde arfvingar, genom befullmägtigadt ombud, i underdånighet, anhållit, det Kongl. Maj:t täcktes til!
Rikets Ständer göra nådig framställning, att betörde andel i Röslers och hans hustrus qvarlåtenskap, utgörande, enligt afgifven redovisning, ett belopp af 551 r:dr 29 sk. 6 r:st banko, matte varda till förmån tor Röslers i torftiga omständigheter stadde arfvingar eftergifven.
Blod anledning häraf och då Röslers i Norrige vistande arfvingar, såsom orsak till underlåtenheten att inom i lag föreskrifven tid deras arfsanspråk anmäla och bevaka, uppgifvit saknad kännedom af Röslers och hans hustrus inträffade död, hvarom underrättelse genom allmänna tidningarne eller på annat sätt icke skall blifvit arfvingarne meddelad, Kongl. Maj:t, med jemväl fästadt afseende å den medellösa ställning, hvari nämnde arfvingar sig befinna, föreslagit Rikets Ständer, att
Kronans rätt till ifrågavarande danaarf må till sökandernes förmån eftergifvas.
På de i den nådiga propositionen anförda skäl, tillstyrker Utskottet, att Rikets Stäuder måtte medgifva den föreslagna eftergiften af Kronans rätt till ifrågavarande arfsmedel» Slockholm den 20 Juui 1851.
WA. rut ä. ». Pr«t. f ,9jt. 4 SVinf,, i .-t/d, 9 Bond., tS Ifä/l.
Stall-Utskottets Utlåtande, N:o 101.
A.nk. till Exp.-Utsk. den 26 Juni 1851, kl. 11 f. B-.
Utlåtande, i anledning af vackt motion om tillåtelse för häradsboerne alt fä till skalte lösa Häradsallmänningen Holavedden i Norra Wedbo härad af Jönköpings Län. (I. A.)
Uti en inom Bonde-ståndet väckt till Stats-utskottets handläggning remitterad motion har riksdagsfullmäktige!!
Johannes Johansson från Jönköpings län anfort,, hurusom den inom nämnde län till norra Wedbo harad under gemensam dispositionsrätt anslagna skogsallmänning, Holavedden kallad, vore för häradsboerne af ingen e— gentlig nytta, emedan densamma, till följd af Konungens befaliningshafvandes ock jägeribetjeningens åtgärder, blifvit, efter af landtmätare verkställde uppmätningar,, lagd i såkallad trakthuggning, hvilken förrättning, sorn ännu icke vore fulländad och troligen aldrig kunde efterlefvas, förorsakat häradet en kostnad af omkring 2000 r:dr ngs.
På denna allmänning hade för flera år tillbaka åtskilliga personer nedsatt sigr hvilka förskaffat sig tillstånds-resolutioner å tomtplatser och anlagt backstugor.
Hos dessa backstugusittare uppehålla sig kringstrykande och mindre välfrejdade personer, hvarigenom troligen de många skogseldarne i nämnde skogspark uppkommit,, för hvilkas släckande de närgränsande sockneboarne måste under skördetiden uppoffra flera tusendo dagsverken utan ringaste ersättning; hvarjemte statsverket ma— Slats-UtskoUets Utlåtande, N:o 201.
11 •■le vidkännas en icke obetydlig kostnad för aflönande af en öfver-jägmästare och en skogvaktare för uppsigten öfver denna skog.
Med anledning häraf och i betraktande af de dryga omkostnader, som drabba den, hvilken skall först hos härads-rätten och sedan hos Konungens befallningshafvande söka resolution för att kunna erhålla några skogseffekter emot åsatt lösen, har motionären hemställt, om icke häradsboerne gemensamt eller de socknar, som bäst kunna af meranämnde skog sig begagna, måtte få i vanlig ordning af kronan till skatte lösa härads-allmänningen Holavedden, hvarigenom så val de socknar, hvilka ville afstå från sin lösningsrätt, blefvo ifrån alla vidare årliga omkostnader för nämnde skog befriade, som ock staten skulle tillskyndas en ej obetydlig besparing.
Då Utskottet icke är i tillfälle att bedöma ändamålsenligheten och nyttan för staten af den föreslagna försäljningen till skatte af ifrågavarande kronoallmänning, och vederbörande socknemän ega att med framställning derom vända sig till den embetsmyndighet, hvilken det tillhör att dylika ämnen till handläggning upptaga, hemställer Utskottet, att förevarande motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Stala- Utskottets Utlåtande, 1\:o SOS, N:o 202.
Alik. tiil Exp-Utsk. lien 20 Juni i Söl, ki 11 I. m.
Utlåtande, i anledning af räckt motion, angående nedsättning uti de åtskillige hemman pä Wisingsö åliggande utskgldcv..
(I A.) Uti en från Bonde-ståndet lil] Stats-ulskoftet remitterad motion har riksdagsfullmäktigen Peter Petersson från Jönköpings län, under åberopande af i samina ämne vid förra riksdagen väckt motion, anmält egarnes af hemmanen Tunnei sta, Skattegården, Torp Norregården och Ed Storegården anhållan alf få utgöra hemmans— räntan, på sätt, sorn före år 1800 egt rum, med 6 öke- och 12 drånge-dagsverke» årligen för hvardera af dessa 3 hemman, eller ock att blifva forsane i lika förhållande med skattehemmanen Tunnerstad Norrgården, Wrixlösa Runsk eg år den och Stigby Svenskgården, hvilka genom Kongl. Majrts nådiga resolution den 18 Juni 1842 fått rättighet att, i stället för hemmantafsräntans utgörande i penningar, utgöra densamma lika som öfriga hemman på Wisingsö med 104 dagsverken om året för hvarje helt hemman, eller i händelse dessa dagsverken af kronan icke utfordrades iis natura, då få lösa dem med en fjerdedel- af länets markegångspris å dränge-dags▼erken; till stöd för hvilken anhållan anföresr att hemmanen å Wisingsö i allmänhet vore så små och svaga, att flera af dem innehölle endast 34 k 36 tunnland, hvarå aaknades skog, så att åboerne måste från fasta landet förskaffa sig emot dryg betalning nödig vedbrand, gärdsel och byggnadsvirke, samt att härförutan det inskränk - Stati-Utskotle.li te egoområdet minskades genom de inkräktningar, som sjön Wettern gjorde å öns stränder; och har motionären, i anledning häraf, hemställt, att undersökning rörande ifrågavarande hemmanens beskaffenhet måtte varda verkställd, för åstadkommande af lindring i deras beskattning.