Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
22- Hor till Constitutions-Utskotteti Memorial N:o 26. §. 66.
Skulle Hamrarne inbördes stanna i olika mening om Grundlagens rätta tillämpning, då skall Pröfnings-nämnd med Riksförsamlings rätt dem emellan skilja. §• 67. Ej må Slatsråds-Ledamot, Justitiae-Råd, Justitiae-Canzler eller J 11st i t ine-:
Ombudsman i Utskoll eller val till Utskott deltaga, derest lian sitt Embete ännu innehafver, ej heller någon, af hvilken Riksförsamlingen kan fordra redo och ansvar inväljas i Utskott, der redovisning för bans egna embets-åtgärder kan förekomma; börande for öfrigt och i allmänhet iakttagas, att Riksdagsman i mål, som personligen rör honom, väl må deltaga i öfverläggningen, men icke i beslutet.
Omyndig Konungs Förmyndare må icke Riksdagsmanna-rätt utöfva, ej heller Statsrådets Ledamöter, när de med Konungslig makt styra. §. 68.
Ej må Riksförsamling, Kamare, Nämnd eller Utskott, i närvaro af Konung, omyndig Konungs Förmyndare eller Interims-styrelses Ledamot, öfverlägga eller besluta; det Utskott dock undantaget, som Konungen äskar att med Honom öfverlägga. §. 69.
Ej må i Riksförsamling eller Kamare beslut fattas, der ej hälften, ej heller i Utskott, der ej trefjerdedelar af Ledamöterne när äro, ej heller i Nämnd, som ej fulltalig är.
Sker omröstning af ringare antal Ledamöter, än här är sagdi, vare ogildt.
Ledamot, som tillstädes är, vare förpligtad att i omröstningen deltaga. §. 70.
Vill Konungen till Riksförsamlingen aflåta framställning, gore det skriftligen i den af Riksförsamlingens båda Kamrar, Han för godt finner.
Riksdagman må göra framställning i den Kamare, der han har säte och stämma.
Det Utskott, till hvilket framställningen blifvit hänvisad, skall lemna sitt utlåtande till den Kamare, som i målet första rösten eger.
I fråga om Stals-verkets och Riksgälds-verkets tillstånd och behof, om ökning eller minskning af Kronans ordinarie inkomster, om Rikets belastande med gäld, om Krigsmaglens rotering och indelning, om för - Hor till Constitutions-Utskollets Memorialj N-o 36.
23 vallning och användande af Kronans fasta egendom, om grunderna för Bankens och Riksgähls-Contorets förvaltning, för tionde-sättning, för skattläggning eller för markegångs-sättning, eller om sådan anmälan, som i 125 §. sägs, eller om anmärkning mot Riksförsamlingens Fullmäktige i Riks-Bankeu eller Riksgälds-Contoret, eger Yngre Kamaren första rösten.
I alla andra allmänna frågor eger Äldre Kamaren första rösten. §. 71.
Den Karnare, som första rösten eger, skall, sedan Utskotts Utlåtande dit inkommit, sitt beslut fatta och Med-Kamaren tillsända.
Angar ett från Yngre till Äldre Kamaren insändt beslut beräknandet af Kronans ordinarie inkomster, eller regleringen af Stats-verkets utgifter, eller bevillningens belopp eller fördelning, eller Riksgälds-Contorets inkomst eller utgift, må Äldre Kamaren beslutet antaga, eller ock med ändring eller afslag återsända.
Är beslutet så återsändt och vill Yngre Kamaren det ej efter Äldre Kamarens mening rätta, aske då sammanträde emellan begge Kamrarne, för att om frågan samfäldt öfverlägga och besluta.
Till sådant sammanträde bestämme Äldre Kamaren, dock ej sednare än till Åttonde dagen, efter det Yngre Kamaren anmälan derom gjort.
Äldre Kamarens Talman före vid sammanträdet ordet.
Angår ett från den Kamaren, som första rösten eger, till MedKamare insändt beslut, mål, som ej här ofvan i denna §. är sagdt, men vid samma Riksdag blifvit af Utskott beredt, må då ock Med-Kamare beslutet antaga eller ock med ändring eller afslag återsända.
Är beslutet så återsändt, bafve den Kamare, som första rösten eger, makt att nedlägga målet, eller efter Med-Kamarens mening sitt beslut lätta, eller det ändra eller oförändradt ånyo till Med-Kamaren insända.
Sådant ånyo insändt beslut må Med-Kamare antaga eller afslå, men icke ändra.
I thy fall vare det allena Riksförsamlingens beslut, hvarom begge Kamrarne sig förenat.
Hvad så ej antages, förfaller.
Är i thy mål af hvardera Kamaren ett beslut fattadt, men ej mera, och äskar endera, innan frågan andra gången afgöres, sammanträde mellan båda Kamrarne för att samfäldt öfverlägga, men icke besluta, då skall sådant sammanträde hållas inom Åttonde dagen derefter.
Dag dertill bestämme den Kammare, som kallad blef, och dess Talman före vid sammanträdet ordet.
"2i Hor lill Conttilutions-Utskott-els Altmar*al3 Itzo o6.
Har uppå väckt fråga lika lydande beslut af endera Ka ma ren blifvit vid tvänne å hvarannan (Viljande Hiksdagar fattadl, men af Med-Kamarei» förkastadl och sålunda kommit att förfalla, men samina förslag å tredje eller annnau Riksdag ånyo af förstnämnde Kantare antages, ulan alt vinna Med-Ka ma rens bifall, då skola lill frågans afgörande båda Hamrarne sammanträda oell besluta häröfver, såsom i forsta momentet af denna §. säges.
Huru livilande beslut om Grundlags-ändriug skall behandlas, derom stadgas i 101 §. §. 72.
Ej må förslag, sorn rörer annat än ordningsmål, antagas, innan detär af Utskott bered t.
Dock må Riksdagsmans framställning ulan remiss lill Utskott nedläggas, när minst Trefjerdedeiar af Kamarens tillstädesvarande Ledamöter derom ense äro.
Lika med ordningsmål anses
Utskotts tillsättning eller förstärkning, eller förseende med serskildta uppdrag eller föreskrifter.
Framställning derom behandlas, såsom i nästföregående §. är stadgadt om mål, som af Utskott beredt blifvit. §. 73.
Till besluts fattande, der ej denna Regerings-Fortn annorlunda stadgar, gore det tillfyllest, att minsta antal, sorn öfverstiger hälften af de röstande, sammanstämmer.
Annan omröstning må ske öppet efter upprop, der ej Ledamot sluten omröstning yrkar.
Är vid öppeu omröstning frågan genom likhet i röstetal oafgjord, vare ogild och sluten omröstning blifve företagen.
D O Viii slu.ten omröstning skall, innan sedlarne öppnas, en af dem undantagas och förseglas.
Befinnes vid de öfrige rösternes uppsumrnering frågan, genom likhet i röstetal, oafgjord, då skall den sedel öppnas, som undantogs, samt med de öfrige räknas.
Är frågan afgjord, den undantagna sedeln förutan, då skall den sedeln ouppbruten genast förstöras.
Om arbets-ordningen vid Riksdagen är i serskild lag stadgadt. §■ Tior till Conslilutions-Ulikottels Memorial> N:o u6. 25 §• 74- Konungens framställning om Grundlagens eller annan Lags stiftande eller förändring, eller om annat mål, som Konungen under Riksdags lopp vill Riksförsamlingen meddela, skall en Stats-Rådets Ledamot till någon af Kamrarne öfverlemna och dervid fogas Stats-Rådets, så ock i Grundlags- eller Lagfråga Högsta Domstolens yttranden, dock att Kamaren, der Stats-Rådets yttranden skulle angå hemliga mål, endast kan förvänta del af sjelfva af- eller tillstyrkandet. §• 75- Gör Riksdagsman ny framställning i allmän fråga, sedan trettionde dagen lilländagått efter den, som är i Riksdagskallelse till Riksdagens början bestämd; den framställning må ej i Kamaren upptagas, der den ej är föranledd af redan fattadt beslut, eller redan upptaget ärende, eller ock af händelse, som under Riksdagen inträffat. §• 76- Stats-Råds-Ledamot vare berättigade och, der Kamare det äskar, förpligtad alt i Kamarens öfverläggning deltaga och upplysning meddela; deltage dock ej i beslutet, der han ej är Kamarens ledamot. §• 77- Finnér Utskott mål, sorn dit öfverlemnadt är, till ny frågas upptagande föranleda, utlåte sig derom till den Kamare, som i saken första rösten eger. §. 78.
Finner Utskott sig behöfva af någon Konungens Embetsman, eller af allmänt Verk, inhemta muntliga eller skriftliga upplysningar, hegare genom sin Ordförande hos den Stats-Rådets ledamot, Konungen vid hvarje Riksdag dertill förordnar, Konungens Befallning till vederbörande att de äskade upplysningarne lemna.
Stats-Conloret vare dock skyldigt alt, i frågor om sjelfva redovisningen af medlen, alla äskade underrättelser utan sådan Befallning meddela.
Verk, som under Riksförsamlingens egen förvaltning står, skall hos vederbörande Utskott, på dess begäran, skyndsamt redovisa för allt, som Verket rörer.
Har Utskottet af den Kamare, som första rösten i ett mål eger, er Bih. lill R, öV. Fröt, 1845* 3 Sami, 16
Håju 4 26 lior till Constitutions-Utskottets MemorialN\o 26. hållit tillstånd att af enskilda Svenska män infordra upplysningar i samma mål, åligge det hvar och en att Utskottets frågor besvara. §• 79- Alla i Riksförsamlingen och dess Kamrar hällne protocoll skola, så tidigt ske kan, genom trycket utgifvas till deras fullständiga innehåll, med undantag blott af sådant, som enskildt rör en Kamare.
Konungens framställningar, Utskottens Utlåtanden samt de Protocolls-utdrag, genom hvilka Kamrarne meddela hvarandra sina beslut, skola icke i prolocollen intagas, utan endast till sitt innehåll korteligen deruti anföras.
Dessa handlingar tryckas serskildt, såsom ett bihang till Riksförsamlingens protocoll, och utgifvas under Expedilions-Utskottets uppsigt. §. 80.
Svenska Folkets urgamla rätt att sig beskatta utöfvas af Riksförsamlingen allena vid allmän Riksdag. §. 81.
Vid hvarje Riksdag låt er Konungen för Stats-Utskottet uppvisa StalsVerkets tillstånd i alla dess delar, till inkomster och utgifter, fordringar skulder.
Skulle genom Tractater med främmande magter några medel Riket tillflyta, skall för dem på lika sätt redovisas. §. 82.
Vid hvarje Lagtima Riksdag låte Konungen, antingen då Riksdagen enligt 64 §• öppnas, eller sist inom fjorton dagar derefter, till Riksförsamliogen framställa hvad, på grund äf Rikets och Stats-verkets tillstånd och behof, kan tarfvas utöfver de ordinarie inkomsterne, och huru stort belopp må genom beviilningarne fyllas.
Vill Konungen vid Urtima Riksdag sådan framställning göra, vare om tiden lag samma §. 83.
Sedan Stats-Verkeis behof blifvit af Riksförsamlingen godkände, anvise
Riksförsamlingen nödige medel samt fästställe tillika, huru serskilda summor skola till serskilda ändamål användas, och upplage dessa summor under bestämda Hufvud-tillar uti Riks-staten. §.
84- Dessutom böra, för oförsedda händelser, tvänne serskildta tillräckliga
Hör till Constitutions-Utskotlets Memorial, N:o 26. 27 summor anslås och till utbetalning å Riksgälds-Contoret anvisas; den ena att vara tillgänglig, då Konungen till Rikets försvar eller andra högst vigliga och angelägna ändamål, sedan hela Siats-Rådets tankar deröfver blifvit inhemtade, finnér den oundvikligen nödig; den andra, att vid infallande krig af Konungen lyftas, sedan Han Stals-Rådet in pleno hört och Riksförsamlingen sammankallat.
Ej må Riksförsamlingens förseglade anordning å sistnämnde summa brytas, ej heller summan af Fullmäglige i Riksgälds-Contoret utbetalas förr, än Riksdagskallelsen blifvit i hufvudstadens kyrkor vederbörligen kungjord. §. 85.
Till Bevillningar räknas Tull- och Accis-medlen, Postmedlen, Cartae-Sigillatae-afgifter, Husbehofs-bränneri-medlen samt hvad Riksförsamlingen dessutom serskildt såsom Bevillning fastställer.
Ej må några allmänna afgifter, af hvad namn och beskaffenhet som helst, utan Riksförsamlingens samtycke, kunna förhöjas, tullen å inkommande och utgående spanmål allena undantagen.
Ej heller må Konungen Statens inkomster förpakta eller, till vinning för sig och kronan eller enskildta personer och corporationer, några monopolier fastställa. §. 86.
Alla afgifter, som Riksförsamlingen under de i nästföregående §. nämnda Titlar beviljat, skola utgöras intill slutet af det år, under hvars lopp den nya Bevillningen af Riksförsamlingen fastställd blifver. §. 87.
Så väl Rikets Ordinarie Statsmedel och Inkomster, som det belopp , hvilket Riksförsamlingen af bevillningsmedel till Statsverket anslagit, vare under Konungens disposition, att till de af Riksförsamlingen pröfvade behof och efter den upprättade Staten anordnas. §. 88.
Dessa medel må icke användas annorlunda, än faststäldt blifvit, varande Stats-Rådets Ledamöter ansvarige, om de låta afvikelser derifrån ega rum, utan att till Protocollet föreställning derom göra, samt anföra hvad Riksförsamlingen i denna del förordnat.
Skulle Gransknings-Utskottet finna, att, emot Riksförsamlingens beslut, de till hvarje Hufvudlitel anslagna summor blifvit dragne till andia 28 Hör till Constitutions-Utskottets Memorial, N.o 26. ändamål, än dem, som under samma hufvudtitel höra, eller att något af Riksförsamlingen faststäldt anslag blifvit öfverskridet, skall Utskottet emot den Embetsman, sorn sådan anordning contrasignerat, förfara på sätt den^ na Grundlag stadgar.
Skulle åter anledning förekomma, att emot någon för Stats-utgifterna. redovisande Tjensteman i laglig ordning yrka ansvar, må det hos Konungen kunna anmälas, men ej må sådan tjensteman personligen inför Utskottet eller Riksförsamlingen eller någon af dess Kamrar till ansvar ställas, ej heller Utskottet i klander af Konungens gjorde anordning ingå. §. 89.
Riksgälds-Contoret förblifver under Riksförsamlingens Styrelse och inseende, så att det ostördt må förvaltas af de Fullmägtige, sotn Riksförsamlingen dertill förordnat och efter de föreskrifter, hvilka den antingen sjelf eller genom Siats-Utskottet meddelat.
Emedan Svenska Folket genom sina Representanter åtagit sig ansvar för den gäld, som Contoret ombesörjer, åligge det Riksförsamlingen, sedan Stats-Utskottet öfveF Contorels tillstånd och behof sig utlåtit, att anvisa de medel, hvilka för betalande af denna gäld, till ränta och hufvudstol, oumbärliga finnas, så att
Rikets credit varder bibehållen och vårdad. §• 9°‘ Ej må något Konungens Ombud i Riksgälds-Contoret bevista Fullmägtiges sammankomster oftare, än då Fullmägtige åstunda att med honom öfverlägga. §• 91* De till Riksgälds-verket hörande och dit anslagna medel må icke under någon förevändning, eller med hvad vilkor som helst, derifrån ryckas eller användas till andra behof, än dem Riksförsamlingen bestämt.
Allt förordnande, som deremot strider, vare kraftlöst. §• 92.
Riksbanken förblifver under Svenska folkets egen garanti och dess representanters vård, så att den ostörd må förvaltas af de Fullmägtige, som Riksförsamlingen dertill förordnat, efter de ordningar, stadgar och reglementen, hvilka redan gälla eller af Riksförsamlingen fastställde blifvit, egande Riksförsamlingen allena rätt att genom Banken utgifva sedlar, sorn för mynt i Riket må erkännas. äor lill Conslitutions-Utskottets Memorial, N:o 26. 29 §• 93* Ej må ny pålaga eller utskrifning af manskap eller af penningar eller varor fordras eller ega rum,, med mindre
Riksförsamlingen [i här ofvan stadgad ordning dertill gifvit sitt fria Ja och Samtycke. §* 94- Konungen ege ej magt att fordra någon annan gärd till utförande af ett uppkommet krig, än det sammanskott af födande varor, som uti en landsort kan blifva erforderligt till krigsfolks underhållande under Tåg och Marche, när de serskildta orter, der delta tåg sker, icke förmå trupperne med nödigt uppehälle förse.
Denna gärd skall dock genast med penningar af Statsmedlen de lefvererande betalas efter de fastställda markegångspris och med förhöjning deruti till hälften af deras belopp.
Den må icke fiskas för trupper, som å någor ort blifvit förlagde, eller under krigsrörelser nyttjas, då trupperne böra utur dertill samlade Magasin eller Förråd med deras behof varda försedde. §• 95*
De årliga Markegångs-taxorna skola upprättas genom läns-ombud,, nämnde på det sätt, Riksförsamlingen stadgar.
Hvad desse fastställa, tjena till efterlefnad, så vida ej ändring deruti i behörig ordning sökes och vinnes. §. 96.
Utan Riksförsamlingens samtycke kan Konungen icke Lån in- eller utrikes göra, eller Riket med ny gäld belasta. §•
97* Kungsgårdar och Kungsladugårdar med dertill lydande hemman och lägenheter, Krono-skogar, Parker och Djurgårdar, Kronans fisken samt öfrige lägenheter må Konungen icke utan Riksförsamlingens samtycke genom försäljning, förpantning eller gåfva, eller på något annat sätt Kronan afhända.
De skola förvaltas efter de grunder, Riksförsamlingen derom föreskrifver; dock att de personer och menigheter, som, efter förut gällande författningar, sådana Kronans tilihörigheter innehafva eller nyttja, må njuta laglig rätt derå till godo, samt att odlingar eller odlingsbar mark å Kronoskogarne må, i vanlig ordning, efter nuvarande eller framdeles blifvande författningar, kunna till skatte försäljas. 30 Hor till Constitutions-Utskottels Memoria.1, N:o 26. §. 98.
Ej må någon tiel af Riket kunna derifrån söndras, genom försäljning, förpantning, gåfva eller å annat dylikt sätt. §. 99.
Ej må Rikets mynt till skrot eller korn, vare sig till förhöjning eller afslag, förändras, utan Riksförsamlingens bifall; Konungens rättighet att låta slå mynt dock oförkränkt. §. 100.
Krigsmaglen till häst och fot, så väl som Båtsmanshållet af rotering och indelning, förblifver vid de med landet och släderne uppräLtade conti act och Indelningsverk, hvilka till deras hufvudgrunder skola orubbade vara, intilldess Konungen och Riksförsamlingen finna nödigt någon ändring deruti samfäldt att göra; kunnande ingen ny eller tillökad rotering, utan genom Konungs och Riksförsamlings sammanstämmande beslut, tillkomma. §. 101.
Ej må Grundlag stiftas, ändras eller upphäfvas, utan Konungens och Två Lagtima Riksdagars sammanstämmande beslut.
Har vid Lagtima Riksdag Lag-Utskottet öfver Konungens eller Riksdagsmans framställning i grundlagsfråga sig yttrat, eller sjelft, i stöd af 77 §., med förslag derom inkommit, beslute då derom Kamrarne hvar för sig, på sätt 71 §. förmår, dock att Utskott eller Kamare ej må i Konungens Förslag ändring göra.
Kunna ej Kamrarne om beslut åsämjas, förfalle frågan.
Var frågan af Konungen väckt, varde Han om utgången underrättad.
Äro Kamrarne om förslaget ense, varde det vid nästa Lagtima Riksdag å nyo pröfvadt, först af Äldre och derefter af Yngre Kamaren. barder förslaget då af båda Kamrarne, hvar för sig, antaget, vare Riksförsamlingens beslut.
Hvad någondera afslagit förfalle.
Kamrarne ega ej rätt att uti hvilande förslag ändring göra.
Ej må beslut öfver hvilande förslag intill annan Riksdag uppskjutas, utan Konungen och båda Kamrarne, hvar för sig, om uppskof ense äro.
Beslut öfver hvilande förslag, sorn grundar sig på Konungens framställning, skall hos Honom anmälas.
Antages hvilande förslag af båda Kamrarne, hvar för sig, och var framställning derom ej af Konungen gjord, varde då det beslutet Konungen understäldt.
Hor till Coiistitutions-Utskottets Memorial, N:o 26. 31 Konungen inhemte, innan Riksdagen åtskiljes, hela Stals-Rådets tankar deröfver och meddele Riksförsamlingen Sitt bifall eller de orsaker, för hvilka Han beslutet icke kunnat godkänna.
Hvad till ändring af Grundlagarne uti nu föreskrifne ordning Riksförsamlingen beslutit och Konungen gillat, eller Konungen föreslagit och Riksfö rsamlingen antagit, ege kraft af Grundlag.
Har ett af Konungen eller Riksdagsman väckt förslag till ändring af Grundlag blifvit af endera Kamaren vid tvänne å hvarannan följande Riksdagar antaget, men af Medkamaren förkastadt, och sålunda kommit att förfalla, men samma förslag å tredje eller annan Riksdag förekommer och blifvit ånyo af förstnämnde Kainare antaget, utan att vinna Medkamarens bifall, då skola till frågans afgörande båda Kamrarne sammanträda och besluta på sätt i Irsta momentet af 71 §. säges, och utgöre Riksförsamlingens beslut. §. 102.
Ej må någon för framtiden gällande förklaring af Grundlagarne stadgas, utan på det sätt, som enligt nästföregående §. vid ändringar i dem iakttagas bör.
Efter deras ordalydelse skola de i hvarje serskildt fall tillämpas. §. 103.
Såsom Grundlagar skola anses denna Regeringsform, Successions-Ordningen, Tryckfrihets-Lagen och Lagen omval lill Riksförsamlingens Yngre Ramare. §. 104.
Med Tryckfrihet förslås hvarje Svensk mans rättighet att, utan några af den offentliga Magien i förväg lagde hinder, utgifva skrifter, att sedermera endast inför laglig
Domstol kunna tilltalas för deras innehåll, och att icke i annat fall derför kunna straffas, än om detta innehåll strider emot tydlig
Alla handlingar och Protocoll, i hvad mål som helst, de Protocoll undantagne, som uti Stats-Rådet och hos Konungen i Ministeriella ärenden och Commando-mål föras, må ovilkorligen genom trycket kunna utgifvas.
Ej må tryckas Banco- och Riksgälds-Verkens protocoll och handlingar rörande ärenden, hvilka böra hemligen hållas.
Hör till Conslitutiom-Utskottets Memorial j N\o »5. §. 105.
Riksförsamlingen eger gemensamt med Konungen magt att stifta allmän Civil-, Criminal- samt Kyrko-Lag och att sådan förut stiftad
Tinder Civil- och Criminal-lag förslås äfven de delar af Krigslagar och Författningar, rörande krigsväsendet, som ega tillämpning till medborgare utom krigsstaten.
Ej må Konungen, utan Riksförsamlingens samtycke och icke Riksförsamlingen utan Konungens, någon ny
Aflåter Konungen till Riksförsamlingen förslag till ny
Lag eller till gammal Lags upphäfvande eller förändring, då eger Riksförsamlingen att deröfver, på sätt 71 §. stadgar, besluta och meddela Konungen sitt samtycke eller afslag.
Antager Riksförsamlingen ett förslag, som icke af Konungen blifvit framstäldt, underställes Riksförsamlingens beslut Konungen, som eger att gilla det, eller, om Han ej finner det ordagrant antagligt, meddela Riksförsamlingen de orsaker, för hvilka Han icke kunnat förslaget godkänna.
Kan Konungen icke förr, än Riksförsamlingen åtskiljes, fatta och meddela Sitt beslut, vare Han oförhindrad att, före nästföljande Riksdags öppnande, förslaget ordagrant bifalla och kungörelse derom utfärda.
Sker det ej, anses förslaget hafva förfallit, och Konungen underrätte då Riksförsamlingen vid nästa Riksdag om de skäl, som hindrat förslagets antagande.
Vill Konungen till Riksförsamlingen aflåta ett sådant förslag, som i denna §. omtalas, eller har Riksförsamlingen underställt Konungen ett af Församlingen antaget förslag, inhemte Konungen, innan Han Sitt beslut fattar, Stats-Rådets och Högsta Domstolens yttrande. $. 106.
Med förklaring öfver Civil- och Criminal- samt Kyrko-lag förhålles som med sådan Lags stiftande.
De förklaringar, som till svar på inkomne förfrågningar om lagens rätta mening, Konungen genom Dess Högsta Domstol emellan Riksdagarne gifver, kunna af Riksförsamlingen ogillas, hvarefter de icke längre vare gällande eller af Domstolarne iakttagas eller åberopas må. §. 107.
Riksdagsman må i den Kamare, der han eger säte och stämma, och P4 Hor till Conslitutions-Utskottets Memorial> N'.o 26. 33 på sätt 77 §. förmår, Utskott, i den Kamare, hvilken i målet eger första rösten, väcka frågor om stiftande, förklaring eller uppliäfvande af lagar och författningar, som Rikets allmänna hushållning eller grunderna för allmän inrättning röra.
Riksförsamlingen ege dock i dessa mål endast att framställningar och önskningar hos Konungen anmäla.
Vill Konungen åt Riksförsamlingen öfverlemna att gemensamt med Honom besluta i mål, sorn Rikets allmänna Styrelse röra, då förfares dermed på det sätt, som angående Lagfrågor är vordet stadgadt. §. 108.
Riksförsamlingen eger, rörande hvilket ämne som helst, rätt att besluta och till Konungen öfverlemna framställningar och önskningar, å hvilka Konungen, under iagttagande af Rikets Grundlagar, gore det afseende Han för Riket nyttigt finnér. §. 109.
Under Riksförsamlings, dess Iiamares, Nämnds eller Utskotts öfverläggningar och pröfning må icke uti något annat fall eller på annat sätt, än denna Grundlag bokstafligen föreskrifver, komma frågor om Embetsoch Tjenstemans till- och afsättande, Regerings- eller Domare-magternes beslut, Resolutioner eller Utslag, enskildta medborgares eller eorporationers förhållanden, eller verkställigheten af någon Lag, Författning eller Inrättning. §. 110.
Ej må vid sluten omröstning, som i denna Lag är sagd, röstsedel gälla, som ej är enkel, sluten, hoprullad, omärkt och, derest omröstningen angår val om personer, fri från så väl all tvetydighet i anseende till dessas namn, som från oriktighet i anseende till deras antal.
Ej må sammankomst, som är för val beramad, upplösas innan valet fulländadt är.
Är dervid, genom likhet i röstetal, frågan oafgjord, afgöre lottning eller eller skiljeröstning, allt efter som serskildt är stadgadt.
Vid sådant val, som får, om nödigt är, genom lottning afgöras, gälle högsta röstetalet, änskönt det vore ringare än i 73 §. är sagdt. §. in.
Skall skiljeröstning ske, upptage då valsedel ej annat namn, än å sådane personer, emellan hvilka personer skiljas skall, ej heller annat antal, än som då utses bör. ftih. till R.
Prot. 184S, 3 Sami. 16 Haji. 5 34 Hor till Constitutions-Utskottets Memorial N'.o 26.
Varde ock, innan sedlarne öppnas, en af dem undantagen och förseglad.