Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det kan visserligen icke bestridas, att den i berörde afseende föreslagna förändring skulle uti icke ringa mån bidraga tillen nu saknad enhet vid kronoutskyldernes uppbärande, levererande och redovisande samt underlätta kontrollerandet af uppbördens och redovisningens behöriga verkställighet; men sådant oaktadt anser sig ej eller nuvarande Stats-utskott böra tillstyrka denna förändring.
Utom den omständigheten, att ifrågavarande ”serskilda” bevillning vid nu gällande grundlagars antagande och allt sem till li.
Vret. 1847 & 1848. 4 Sami. 1 J/d. 2 Dand. 7 Haji. 2- 10 Stats-Utsk:s Utlåtande, N:n 174. dermeia ansetts hufvudsakligen utgöra de medel, hvarom regeringsformens 68 § handlar, och ”hvilka icke under någon förevändning eller med hvad ”vilkor som helst” få "ryckas från riksgäldsverket,” förekomma derjemte i afseende på allmänna bevillnings-medel vissa egna förhållanden, som vid afgörandet af frågan om deras förvandlande från riksgälds- till statsmedel icke böra förbises.
De öfriga till Stats-kontoret nu ingående bevillningsmedlen äro till hela sitt påräknade belopp anvisade för de i riks-staten upptagne utgifter.
Allmänna bevillningen bestämmes och utgöres deremot ej blott för beläekandet af bristen emellan inkomsterne och utgifterne enligt nämnde stat, utan äfven för fyllandet af Riksgälds-kontorets behof.
Under sednare åren eller efter 18/(0 och 1841 års riksdag, har visserligen den hufvudsakiigaste delen af denna bevillning medtagits för det förra ändamålet, eller utbetalningen af statsfyllnadssumman; men ett motsatt förhållande kan möjligen snart inträffa och den större delen af ifrågavarande beskattning återigen erfordras för bestridandet af de Riksgälds-kontoret för dess egna behof åliggande utgifter.
I afseende på tiden för begagnandet af den för statsbehofvens fyllande afsedda andel af allmänna bevillningen och de öfriga till ck: årliga stals-utgifterna anslagna bevillningsmedlen, förekommer likaledes den väsendtliga olikhet, alt sistberörde medel, endast i den mån de erläggas och i föreskrifven ordning hinna levereras, kunna af Stats-kontoret till förefallande utbetalningar användas, hvaremot detta verk redan under loppet af året näst före det, under hvilket allmänna bevillningen skall af de skattskyldige utgöras, eger att anticipationsvis från Riksgälds-kontoret utbekomma hela statsfyllnads-summan.
Denna rättighet alt, innan bevillningen för året inflyter, disponera den andel deraf, som motsvarar meranämnde summa.
, utgör också numera ett oeftergifligt vilkor för Stats-kontorets förmåga att bestrida sina årliga utgifter och kan följaktligen icke undvaras, äfven arn hela bevillningen varder omedelbart dit inlevererad, helst i sådant fall måste förutsättas, att
Stats-kontoret får sig ålagdt att af de influtna bevillningsmedlen ofördröjligen godtgöra Riksgälds-kontorets fordran för dea allmänna bevillningen anvisade, men af detta verks andra medel förskottsvis verkställda utbetalningar
I anseende lill nu anförde omständigheter och då dessutom liqvidföihållandena emellan Stals- och Riksgälds-verken skulle mera invecklas Stats-Utskss Utlåtande, N:o 175.
11 samt ersättandet af ofvanberörde förskotter ytterligare fördröjas, får Utskottet alltså hemställa, alt det i fråga om levereringen af allmänna bevillningen väckta förslag må förfalla.
Emot förra delen af ofvanstående utlåtande reserverade sig Herr Schartau, under förmälan, att lian ansett Stats-Utskottet hafva bordt hufvudsakligen vidblifva det beslut, som, med två Stånds bifall, fattades under sistförflutna riksdag.
Med Herr Schartau förenade sig: Herrar l Valley, Gillberg, Norin och Wiedberg samt Matts Persson från Stockholms län. JW i*5.
Ullätande, i anledning af vackt motion om förbättring af Lotsväsendet. (U. A.) Stats-utskottet har från Bonde-ståndet erhållit remiss å en af Matts Pehrsson från Stockholms län väckt motion, deruti, med afseende å hehofvet af lotsverkets förbättring och på det kustfarare måtte befrias från erläggandet af dryga utgifter för en lotsning, som oftast kunde af dem sjelfva bättre, ån af lotsarne utföras, blifvit föreslaget: i:o att en noggrann, efter verkliga behofvet lämpad, fördelning af lotspersonalen måtte verkställas; 2:0 att genom användande af lots- och båkmedlen en förbättring af lotsar - 12 Slals-Ulsk:s L lUUonde, A:o 175. nes Idoe vilkor måtte till vägabringas; 3:o all för alia farlvg, som afgå lill eller ankomma från utrikes ort, målte erläggas lotspenningar in. in., enligt hvad serskildt vöre eller blefve stadgadt; 4:o alt a^a bestämda till eller kommande från inrikes ort, mätte förp lig las att, på samma gång de erlade lots- och båkafgift, tillika för hvarje resa utgöra, under namn af lotsnings-penningar, 5o a 66 a/3 procent deraf; hvilken uppbörd borde serskildt redovisas och utdelas till lotspersonalen, i mån af stationernas behof, allt efter deras större eller mindre förtjenst under året; 5:o att lots, som af kustfarare begagnas, endast måtte erhålla kost- och resepenningar; och slutligen 6:o att intet tvång måtte åläggas kustfarare att vid inlopp från öppen sjö taga lots.
Till Utskotlels kännedom har kommit, alt, i Januari månad sistlidet år, ett större antal personer från Bro, Vätö och Wäddö socknar af Stockholms liin lill Kongl.
Maj:t i underdånighet inlemna!, en skrift, hufvudsakligen innehållande detsamma, som motionären nu anfört, med underdånig anhållan, att delta måtte komma i Betraktande vid utfärdandet af den nva lotsförordning, hvartill förslag blifvit af serskilda kommitterade ularbetadt och till Kongl. Maj:ls nådiga pröfning öfverlemnadt; — äfvensom atl, vid framlemnandet af denna petition, någre deputerade från nämnde socknar, hvaribland motionären, nuvarande riksdags-full mäktigen Mats Pehrss-m, vidare utvecklat samma ämne uti serskild underdånig skrift af den 3 Februari nyssberörde år.
Angående dessa frågor hafva underdåniga yttranden blifvit afgifne af Förvaltningen af sjö-ärendena och lots-direktören, men ärendet, behandiadt i sammanhang med frågan om den nva lois-för■fällningen, har emellertid ej ännu kunnat definitivt afgöras, såsom beroende af vid denna riksdag äskad t ytterligare anslag för lotsverket.
Då således hvad motionen innefattar, redan är under Kongl.
Maj:ts nådiga pröfning, hemställer Utskottet, alt ifrågavarande motion icke må, lill någon Bikels Ständers åtgärd föranleda.
Stockholm den ii Maj 1843.
Reservation af Matts Pehrsson från Stockholms län. Stats-Utsk.-s Utlåtande, T;o 176: i. 13: JVf*. £?«• •
Arik. till Exp.-Utsk. den 12 Maj, kl. 2 e. m.
Uilatimde, angående- inlösen af ålstktiliga, forst efter preskrip tionstidens sint i Riksg,aids-,kontoret Juretedda, riksgäldssedlar.
(Rgs. Afd.)'
I början af innevarande; riksdag har lverr-U. C.
Hörnstein inom Borgare-ståndet väckt moLion om inlösandet af 45 st. riksgälds-sedhrr å ett sammanlagd! belopp.af. ip5 riksdaler, hvilka sedlar, — tillhörande en ålderstigen och ‘sjuklig person af arbetsklassen och utgörande dennes, genom flit oell omtanka, under kraftfullare dagar besparade tillgäng, — blefvo i slutet af är i845 upprista å
Undt ränteri et i Örebro samt derifrån på följde post dag afsä'nde till Stockholm, för alt lill inlösen företes i Riksgälds-kontoret, dit de likväl först efter preskriptionstidens utgång
Ininno inlem nas.
Då ett betydligt öfverskott af den för riksgälds-secllarnes. infriande afsätta fond förefunnes och då allmänhetens öinskränkia förtroende för dessa sedlar icke borde svikas, ansåg motionären den af honom föreslagna sedelinlösningen desto heldre höra. beviljas, sorn staten svårligen kunde önska erhålla en dylik vinst på bekostnad af en person, hvilkenförut geumn eldsvåda förlorat hela sitt bo; varande, enligt med del ad t intyg, aliade i motionen uppgifna sedlar af Riksgäldk-kontorets kommissariat granskade och riktiga befunne, så alt desamma, derest de inom, föreskrifven lid blifvit företedda, ovilkorligen bordt af Riksgälds-kontoret inlösas.
Vid afgifvandet af det, i "anledning af denna: motion, Slats-utsköttet afförd rade yttrande, får XJtskötlet tillika anmäla, alt.
Utskotlet, tid efter annan under riksdagens lopp, frän ■ fullmäktige i nyssnämnde kontor emottagit ej mindre, jin 17 serskilda,, lill fullmäktige ingifna, ansökningar om beredandet af Rikets Ständers bifall till inlösandet af åtskilliga, under åren r'7C)3 till och med 1834, utfärdade riksgälds-sedlaf, hvilka; af uppgifna anledningar, icke 'kommit atti Riksgälds-kontoret företes inom den för desammas infriande stadgade preskriptionstid: utgörande antalet af de-'
Utskottet: sålunda, tillställde sedlar 870-st och 'deras sammanräknade valör 14 Stats-Utsk:s Utlåtande, N:o 176. i,o6r r:dr 4 med hvilket belopp dessa sedlar, enligt hvad kommissariatet, efter deraf anställd granskning, intygat, ovilkorligen bordt inlösas, så vida de för sådant ändamål, innan preskriptionstiden tilländagick, blifvit i Riksgälds-kontoret företedda.
Sedan all tillverkning af Riksgälds-kontorels kreditsedlar, eller det, under benämning riksgälds-sedlar, allmänt kända och begagnade sedelmynt *ned September månad i834 upphört, funno rikets då församlade Ständer angeläget föreskrifva en viss tiderymd, efter hvars förlopp nämnde sedlar icke vidare skulle inlösas, emedan ”i annat fall tjenstemän måste aflönas för sedlarnes mottagande, granskning och inlösen under en alldeles obestämd tid.” Rikets Ständer beslöto derföre, att de utelöpande riksgälds-sedlarne endast till 1842 års slut finge mottagas i uppbörd af allmänna medel och icke längre än till och med år 1845 af Riksgälds-kontoret inlösas, samt att, för de sedlar, sorn efter sistnämnde års utgång derstädes företeddes, ali rätt till betalning förlorats.
Detta beslut, hvilket af Kongl. Maj:t i nåder gillades, blef genom Kongl, kungörelsen den i4 Februari 1835 till allmän efterrättelse meddeladt.
Vid den härigenom bestämda och kungjorda preskriptions-tidens utgång den 3i December 1845, uppgingo, enligt Riksgälds-kontorets räkenskaper, de i allmänna rörelsen utgifna och till invexling icke företedda riksgälds-sedlar till ett sammanlagdt belopp af 412,828 r:dr 45 sk., hvilket i bankomynt motsvarade 275,21g r:dr 14 sk.
På sätt Stats-utskottet vid 1834 och 1835 års riksdag i dess angå ende ifrågavarande preskriptionstid afgifna utlåtande n:o 38o uttryckligen förklarade, afsågs med framställningen om denna preskriptionstids fastställande så mycket mindre, att derigenom ’’åt staten bereda någon fördel på ”den enskilda sedelinnebafvarens bekostnad”, som Rikets Ständer voro oförhindrade att, ”derest serskilda bevekande omständigheter skulle sig förete, ”uppå skeende ansökningar, bevilja inlösen af riksgälds-sedlar elter preskriptionstidens utgång.”
I öfverensstämmelse med detta yttrande och i betraktande af härvid förekommande förhållanden, anser sig Utskottet böra tillstyrka Rikets Ständer att medgifva, det ej mindre de i herr fiörnsteins motion omförmälda sedlar, än äfven alla de riksgälds-sedlar, hvilka afses uti ofvanberörde, till Utskottet öfverlemnade ansökningar, må af riksgälds - Slat-Utik:s Utlåtande, N:o 176.
15 kontoret inlösas med samma sedlars, utaf kommissariatet godkända, belopp, i,256 r:dr 4 sk*» motsvarande i bankomynt åtta-hundra-trettiosju riksdaler 18 sk. 8 rst.
Beträffande de medel, hvarmed den nu tillstyrkta sedelinlösningen, derest densamma af Rikets Ständer varder beviljad, skall verkställas, så anser sig Utskottet böra erinra, hurusom, till följd af Banko-styrelsens beslut, återstoden af den fond, hvilken för inlösandet af Riksgälds-kontorets kreditsedlar och kopparskiljemynts poletter blifvit afsatt å serskild räkning i Rikets Ständers Bank, eller Riksgälds-kontorets dervarande räkning n:o 2, är redan år 1846, efter afdrag af de oinvexlade poletternes belopp, från denna räkning afförd och beräknad, såsom en Bankens tillfälliga kapitalvinst för samma år; hvilken åtgärd rikets nu församlade Ständer, jemlikt 14 § b Banko-utskottets memorial n:o 14, gillat och godkänt.
Nj^ssnämde vid preskriptionstidens slut återstående behållning, hvilken, på sätt här afvan är uppgifvet, utgjorde 278,219 r:dr i4 skillingar banko, har följaktligen ingått uti den efter i845 års början upplupna bankovinst och kommer alltså att, jemte densamma, aflemnas lill Riksgälds-kontoret vid slutet af innevarande och nästpåföljande 2:ne år.
Men då bela det beräknade beloppet af denna bankovinst, enligt Rikets Ständers derom vidtasna beslut, är afsedt att användas "i och för statens allmänna behof”, an O ' ser
Utskottet samma vinst icke böra anlitas för den utbetalning, derom nu är fråga, hvaremot denna utbetalning utan all olägenhet synes kunna bestridas genom utassignering af ett motsvarande belopp utaf den summa 73,948 r:dr 3i sk. 6 rst. banko, som ännu finnes å förenämnde bankoräkning innestående och hvilken vida öfverstiger hvad, som hädanefter kan erfordras för de utelöpande kopparpoletternas infriande, helst bela invexlingen af denna, under åren 1800, 1801 och 1802, ulgifna myntsort hitintills endast utgjort 3,p53 r:dr 3 sk.; anseende Utskettet sig dessutom böra upplysa, dels att, enligt 7 § i Riksgälds-kontorets nu gällande reglemente, invisningar på meranämnde räkning icke få utställas för andra ändamål, än riksgälds-sedlars samt kopparskiljemynts-poletters invexlande, och dels att det nya reglemente, som vid slutet af denna riksdag skall för Riksgäldskontoret utfärdas, kommer alt i detta hänseende innehålla det af Rikets
Ständer genom bifallandet af tredje punkten i Banko-utskottets betänkande 0:0 42 redan meddelade stadgande, att Riksgälds-kontoret framdeles ej eger 16 Slnts-i t sk: i Utlåtande, A;o 176. alt å besagde läkning utställa invisningar leir andra behof, än infriande! al besagde poletter.
Slals-utskottet får alltså be inslå lia, alt det belopp, sorn för inlösandet af nu ifrågavarande sedlar erfordras, uiå på enahanda sätt, sorn vid dylika sedlars före preskriptious-tidens slut verkställda inlösen iakltagils, lå ulassigneras utaf den på Riksgälds-konlorets räkning n:o 2 i banken innestå ende behållning.
Slutligen och under åberopande af hvad 2:dra punkten i Utskottets ullålande n:o 78 innehåller, angående deni för riksgälds-sedlai nes inlösande afsatta lond, far Utskottet anmäla, att, i händelse Rikets Ständer bifalla, hvad Utskottet nu tillstyrkt och hemställt, den al fullmäktige i Riksgälds-kontoret till Utskottet aflålna och i åberopade utlåtande 0 utför mälda skrifvelse rörande behållningen al nämnde fond för närvarande icke föranleder något ytterligare beslut af Rikets Sländer.
Slockholm den 1 1 Maj 1848.
.STOCKHOLM, Lundberg £ Camp. 1848.
Stats-UtskolteU Utlåtande, A. o 477.
1 N:o ur.
Ånk. till Exp.-Utsk. d. 18 Maj, kl. 11 f m.
KJtlåtande, i fråga om äska dt stats-anslag för iståndsättande af de publika byggnaderna å än S'.t Barthelemy , äfvensom till förhöjning i aflöningsstaten för derstädes anställde tjenstemän. <U. A.) Aicl uppgörandet af det uti Kongl. Majlis nådiga proposition om statsverkets tillstånd och behof in lagné förslag till reglering af utgifter ire under riksstatens sjunde hufvudtitel, hade, på sätt i den nådiga propositionen förmäles, hos Kongl.
Majit i öfvervägande kommit guvernörens å ön S:t Barthelemy i underdånighet gjorda framställning rörande behofvet af ej mindre nybyggnader o«li reparationer af de publika husen å denna ö samt iståndsättande af kronans dervarande materiel, än ock tillökning i aflöningsslaten, äfvensom pensionsrätt för dervarande embets- och tjenstemän.
Efter hvad de utaf guvernören insända förteckningar och hesigtnings-instrumrnt utvisade, bestodo ifrågavarande allmänna byggnader år 1846 hufvudsakligen af boställen för guvernören, placemajoren, justitiarien och lutherska pastorn, tullhuset, ett vakthus och tre batterier; varande, sedan hofvudbjggnaden af guvernörsboställel blifvit år i83y genom en orkan i grund förstörd, alla återstående byggnaderne, med undantag af batterierne, hvarå ej uppgifvits något värde, upptagne till ett sammanräknadt belopp af 2,375 Spanska daler.
Enligt tillika insändt förslag, skulle kostnaden för ombyggnaden guvernörsboställets tomt uppgå till 8,812 Spanska daler 5o cents, för uppförande af vakthus å två af batterierna till 644 Sp. d:r 3o cents, för reparationer af de öfriga åbyggnaderna oel» en del tomters afrödjande (då pastorsbostället blifvit föreslaget till försäljning) till 1,074 Sp» <d:r 33 cents och för en landningsbrygga till 298, Sp. d:r eller tills-airs JSih. till R.
Prof. 4847 och 4843. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 8 Baft. t 2 S>ats-Ulskotlels l'tlåtnn-le, JV.» mans 10,825) Sp. daler i3 cents.
Da islåndsättande af kronans byggnader oeh tillhörigheter å nämnde koloni icke syntes höra eller kunna längre uppskjutas helst kostnaden ökades, om genom, ytterligare uppskof, samma byggnader så förfölle, att de ej mera kunde repareras; dä guvernören alltsedan boställets förstöring år ,i83y ej haft några sammanhängande boningslägenheter, utan måst herbergera sig i rum, hörande
Lill tre serskilda tomter, och i följd hvaraf serskild hyresersättning till jusliliarien årligen utgått, samt då dessa rum och lägenheter uppgifvits vara serdeles förfallna och oatnsenliga, likasom byggnaderna i allmänhet, enär de å dem verkställda oundgängligaste reparationer ej kunnat motstå klimatets inverkan, hade Kongl, Majit funnit nödigt att, i öfverensstämmelse med nämnde kostnadsförslag, guvcruements-busläilel biefve ålerstäldt samt de öfriga krenans byggnader reparerade, äfvensom att, för materialens iståndsätlande, hvartill serskildt förslag från guvernören införväntades, anvisades omkring 1000 Spanska daler, då hela kostnaden skulle blifva 11,82g) Sp; daler, eller i Svenskt banko omkring 3o,Goc r:dr.
'V idkommande guvernörens tillika gjorda framsEäIlning om den nuvarande afkmiugsslatens förhöjning med 5,282 Sp. daler, eller till roycjB Sp, daler, äfvensom rörande pensionsrält för tjeustemänueny så hade Kongl, Majrt, ehuru erkännande billigheten af del i berörda hänseende väckta förslag, likväl ansett sig nu endast böra föreslå anvisandet af arfvoden åt guveruements-sekreteraren med 4°° samt åt en guvernements-pastor oeh tillika skollärare med 800 Sp. daler, äfvensom en tillökning af 200 Sp. daler i garnisons- och gu verneinentsläkarens arfvode.
Sorn till gu verne me nlispastorns och skollärarens aflöning ett bidrag af omkring 23-0 Sp. daler ansetts kunna påräknas från Svenska missions-sällskapet, skulle, för tillvägabringande af denna förhöjning i staten, erfordras 1,170 Sp. daler eller omkring 3ooo r:dr banko, hvadan, enär de till förvaltningen erforderliga utgifter, sorn ej af inkomsterna utaf ön betackas, med ledning af erfarenheten under åren i845 och 1846, förslagsvis kunde antagas till ungefärligen 6000 rdr svenskt banko för året, den sålunda uppkommande sammanlagda summa, som till bristens betäckande vöre erforderlig, skulle för tre år utgöra 27,000 r:dr banko.
På grund häraf har Kongl. Majrt alltså nu föreslagit, att ej mindre nyssnämnde förslagssumma, 27,000 rrdr, än ofvanberäknade kostnads-beloppet, 3o,6oo r:dr för de publika byggnadernes och materielens iståndsättande, mätte till utbetalning i män af behofvet beviljas, saint, då tillfälle till Slals-Utskollels Utlåtande, A:o ITT. 3 öns afträdande pä antagliga vilkor möjligen ännu kunde yppas under foitsatta bemödanden för detta ändamål, anvisas till utgående på samma sätt, sorn i afseende på tillskottet för koloniens förvaltnings-kostnader hittills iakttagits, eller att medlen efter skeende anvisningar förskottsvis utbetalas från stals-kontoret, emot ersättning af de för extra statsbehof afsedda tillgångar, enligt för hvart år till riksgälds-kontoret afgifvande reqvisition, allt under förbehåll af framtida godlgönlse till moderlandets statsverk, om ock i den mån ökod afkastning af ön eller lör dess afyltrande inflytande medel dertill kunna lemna tillgång.
Med afseende å det sedan längre tid tillbaka för handen varande missförhållande emellan <le af kolonien S:l.
Itai thelemy inflytande inkomster samt det till bestridande af kostnaderne för öns förvaltning erforderliga belopp, uti hvilket missförhållande någon förbättring icke syntes vara att emotse och då kolonien för öfrigt hvarken i sednare lider ulölvat eller, under vanliga förhållanden torde komma att utöfva en synnerligen verksam inflytelse på moderlandets handel och konstflit, besioto Rikets Ständer, enligt underdånig skrifvelse af den it) Maj 18/p, att åt Kongl. Majit i underdånighet uppdraga alt, så snart tillfälle dertill kunde sig yppa, lill någon främmande makt afträda kolonien S:t.
Barthelemy på de för svenska slats-verket mest förmånliga vilkor, som stöde att erhålla; i sammanhang hvarmed Rikets Ständer medgåfvo, att de utgifter, som erfordrades för öns förvaltning, men ej af inkomsterne betäcktes, finge förskjutas af stats-verkels tillgångar och årligen från Riksgälds-kontoret efter skeende reqvisition ersättas, intilldess sig visade, huruvida godtgörelse för dessa kostnader kunde framdeles beredas utaf öns afkastning eller genom dess afträdande.
Under de tvänne åren i845 och 1846 har, på sätt uti Kongl.
Majrts nådiga skrifvelse förmäles, de af ön S:t Barthelemy influtna inkomster fortfarande understigit de för dess förvaltning belöpande kostnader, så alt en årlig brist i delta hänseende uppstått af omkring 6,000 rldr.
Under sådana omständigheter och i afbidan att verkställighet må kunna beredas åt Rikets Ständers redan i underdånighet framställda önskan rörande koloniens afträdande tili någon främmande makt, och statsverket såmedelst befrias från en årligen utgående kostnad, hvilken af ingen fördel motsvaras, anser Utskottet moderlandets bidrag till ifrågavarande koloni icke lämpligen böra, serdeles vid nuvarande inskränkta medeltillgång, utsträckas utöfver hvad som vid sistförflutna riksdag blifvit medgifvet.
I öfverensstämmelse härmed får Utskottet alltså hemställa* 4 SMs-Utskollets- UtlåtandejV:o 178. att Kongl. Majus förevarande nådiga framställning icke må af Rikets Ständer i vidsträcktare måll bifallas, än att, till bestridande af de för kolonien S:t Barthelemys förvaltning, enligt nu gällande grunder, erforderliga kostnader, hvilka icke utaf inkomsterna af ön betäckas,, ett förslags-anslag af 18,000 r:dr må å riksgälds-kontoret anvisas att under åren 1848,. i8'4p och i85o, med en tredjedel årligen,, förskottsvis utgå, under förbehåll af den framlida godtgörelse till nämnde kontor, hvilken genom ökad afkastning af ön eller medelst dess afträdande kan beredas.
Derjemte har Utskottet trott sig böra föreslå, att Rikets Ständer måtte i underdånighet förnya sin vid sistlidne Riksdag gjorda begäran, det täcktes Kongl. Maj:t i nåder vidtaga-, sådana åtgärder hvarigenom ön S:t
Barthelemys afträdande till någon främmande makt må anses kunna i möjligaste mån påskyndas..
Stockholm den 17- Maj 1848.
N:o 178.. ifcnk. till E.vp. Utsk. den 18 Maj, kl. lif- m.
Utlåtande, t anledning af Kongl. Maj.ts Nådiga Skrifvelse rörande ersättning till handels- och sjöfartsfonden för förskjutne medel till slaf vornes friköpande å S:l Barthelemy. (U.. A.)
Uti nådig skrifvelse af den 3i sistl.
Mars (inlagen under N:o 82 i i:a Sami. i:a Afdeln. af Bihanget lill Riks-slåndens protokoll), har Kongl, Majrt gifvit