Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Enligt uppgift af motionären, hade sedermera Kongl. Maj:ts bemälde Befallningshafvande, efter ytterligare hos Ilärads-rätten skedd undersökning, genom utslag den 28 Augusti 1821, förordnat, att ny bro borde byggas öfver Hallsnäs sund och att kostnaden derför skulle utgöras af hela Westra härad, med iakttagande, att hvarje hemman i Ramqvilla socken toge del i kostnaden dubbelt emot häradets öfriga hemman, äfvensom Ramqvilla socken ensamt skulle framdeles underhålla denna bro: men att, sedan Kongl. Kammar-kollegium, Sta/b- Illak »Hels Utlåtande, N:o 10S. 3 dit frågan genom besvär fullföljdes, meddelat utslag och deruti förklarat, att Ramqvilla socken ensam skulle bestå kostnaden för en färja öfver det ifrågavarande sundet.
Majit slutligen den G April 1824 ändrat Kongl. Kammar-koilegii sistberörde utslag och förordnat, att bro skulle byggas öfver sundet af samtelig^ Westra häradsboer gemensamt, dock att Ramqvilla socknemän skulle taga dubbel lott i kostnaden och i framtiden besörja brons underhåll; samt att, sedan alla socknarne i häradet, med undantag af Ramqvilla, sökt, men icke erhållit tillåtelse att uppbryta en ny väg, i stället för att uppföra oftanämnde bro, hvars längd vore 149 alnar, skyldigheten i afseende å brons uppbyggande blifvit af häradet fullgjord.
I betraktande af alla dessa förhållanden och då en total ombyggnad af ifrågavarande nära förfallna bro vore af beholVet påkallad, anhöll motionären vid riksdagen 1844—1845. att till byggandet och framtida underhållet deraf måtte få användas årliga hemmansräntan af ofvannämnde tillförene från rotering _ ° o befriade, men sedermera till ^ mantal roterade hemmanet Hallsnäs.
Sammansatta Stats- och Ekonomi-Utskotten, till hvars behandling denna fråga då öfverlemnades, yttrade, i anledning häraf, uti sitt den 20 Mars 1845 afgifna Utlåtande, att som Kongl. Majit, genom utslag af den 6 April 1824,. förklarat, att bro skulle byggas öfver sundet vid Hallsnäs af samtlige Westra häradsboer gemensamt och att Ramqvilla socknemän borde taga dubbel lott i kostnaden samt i framtiden besörja brons underhåll; alltså och då denna skyldighet i laga ordning tillkommit, samt motionären icke loregifvit, än mindre ådagalagt, att samma skyldighet skulle hafva blifvit utan skäl Westra häradsboer ålagd eller vara af någon särdeles betungande beskaffenhet, sä att nämnde menighet icke utan hjelp kunde den fullgöra, tillstyrkte Utskotten att berörde motion måtte få förfalla.
Sedan detta Betänkande, som af 2:ne Riksstånd godkändes, blifvit af de öfrige Stånden återreinitteradt, afgåfvo Utskotten den 13 påföljde Maj nytt Utlåtande, deruti anfördes, att Utskotten, som ej haft tillgång till den åberopade 1684 års ekonomiska kommissions handlingar, icke kunnat erhålla upplysning om den särskilda anledning, hvarföre egaren af Hallsnäs hemman då skall blifvit ålagdt att. emot frihet från rotering, ensam underhålla färja öfver Hallsnäs sund, om hvilken anledning motionen icke eller gaf någon upplysning; att redan genom de före 1734 års lag i fråga om byggandet och underhållandet af broar och vägar gällande lagar och författningar det varit förcskrifvet. ratt alla äga bro bygga och väga rödja, så then som mindre äger i by, som then mer äger, och ingen vare therföl* fri hvarken frälst eller ofrälst,a och att i 25 kap. 8 § Byggninga-balken af 1734 års lag stadgades, att ralla som å landet hemman ega eller bruka, skola vägar rödja och broar bygga;* och då det sålunda syntes Utskotten uppenbart, att. sedan Kongl.
Majit genom ofvanberörde Utslag af den 6 April 1824 förklarat, att bro skulle byg - 4 Stats-U/skottels Utlåtande, N:o 106. gas öfver Hallsnäs sund af samtelige Westra häradsboer gemensamt, häradsboerne icke i detta hänseende egde någon annan eller' större skyldighet än den, som allmänna lagen påbjuder, samt Hallsnäs hemmansegare sjelf yrkat att blifva befriad från åliggandet att hålla färja öfver Hallsnäs sund, emot åtagande att ingå uti rotering; alltså och då, i allt fall, Westra häradsboer, derest de ansägo sig aga lagligen grutidade anspråk pä den förmän, sorn motionen åsyftade, egde att derom sin talan i vederbörlig ordning utföra, funno Utskotten, med stöd af hvad de förut anfört, sig böra vidhålla sitt afstyrkande af den gjorda framställningen.
Förnyad framställning i detta ämne gjordes emellertid rid derpåföljande riksdag af samma motionär, men sedan Stats-Utskottct. hemställt, att, som några förändrade omständigheter, hvilka kunde föranleda bifall dertill, icke inträffat sedan föregående riksdag, då denna framställning af Rikets Ständer afslogs, motionen måtte lemnäs utan afseende, fick frågan derefter förfalla.
De skäl, hvilka, på sätt nu blifvit omförmäldt, legat till grund för Rikets Ständers vid 2:ne föregående riksdagar i detta ämne fattade beslut, hafva ock nu hos Stats-Utskottet gjort sig gällande och får Utskottet, med åberopande af desamma, afstyrka Rikets Ständers bifall å den nu ånyo väckta motionen.
Stockholm den 28 April 1854. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 101* h N:o 107.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående understöd till Hospitals-fonden. (U. A.) Uppå KongL Majlis derom gjorda Nådiga framställning biföllo Rikets Ständer vid sednaste riksdag, att ett belopp af högst 25,000 r:dr årligen finge under den tid, den vid samma riksdag uppgjorda stats-reglering omfattade, från Riksgälds-kontoret utgå att, i män af behof oeh emot redovisnings-skyldighet, användas till betäckande af den hospitals-fondens brist, som under tiden möjligen kunde uppkomma derigenom, att fondens, årliga inkomster icke blefve tillräckliga till utgifternas bestridande.
Med anmälan, att, i följd häraf, Serafimer-ordens-gillet från Riksgälds-kontoret uppburit, för år 1852, 25,000 r:dr och för nästlidet ar 13,000 r:dr, utom hvad som under det sednare året vidare kunde komma att lyftas, har Ordens-gillet, uti en till Kongl. Majrt ställd skrifvelse af den 12 Oktober samma år, i underdånighet anfört, att genom berörde bidrag, jemte de under sednaste tvänne åren gällande höga markegångs-prisen å span mål, hospitals-fondens tillstånd i så måtto förbättrats, att, utom det nödiga utgifter för hospitals-vården och hospitalens vidmakthållande under tiden blifvit bestridda, Ordens-gillet kommit i tillfälle att till KongL Stats-kontoret återbetala de 14,000 rrdr, hvilka år 1850 af statsmedlen förskjötos till nödiga utbetalningar för fondens behof, äfvensom mindre afbetalningar å fondens skulder kunnat göras, men att, sådant oaktadt, fonden ännu häftade i skuld till belopp af 18,577 r:dr 37 sk. 4 r:st; att, ehuru sannolikt vore, det markegångs-prisen för nästlidet år icke blefve lägre, än under de tvänne nästförtitgångna åren, deraf likväl blefve en omedelbar följd, att utspisnings-kostnaden vid hospitalen i samma mån stegrades; att erfarenheten under en förfluten tid ådagalagt, att, efter det spanmåls-prisen 6 Stafs- Ulske t tets Utlåtande, N:o 107. det ena året varit höga, de under påföljande år, när skörden blifvit fördelaktig, fallit högst betydligt; att under sådana år, då markegångs-prisen voro låga, hospitals-fondens inkomster icke försloge till utgifternas bestridande-, utan en större blist kunde emotses; att af anspråken på en omsorgsfullare och mera ändamålsenlig värd om liospitals-hjonen äfven följde fordran å förbättrade lönevilkor ej mindre för hospitalens läkare, hvilkas tid nu mera nästan uteslutande måste egnas åt de vansinnigas vård och kurativa behandling, än äfven loide vid hospitalen anställda prester, syssloinän och betjente; att utrymme, så vidt ske kunde, utan att större byggnadsföretag inleddes, mäste beredas till emottagande af sådane patienter, för hvilka skyndsam hospitals-vård vore för deras återställande nödvändig, men hvilka dittills, i saknad af rum å hospitalen, ej kunnat der intagas, samt att för patienternes kurativa behandling en mera bestämd fördelning af dem efter de olika graderna af vansinne, äfvensom de olika könens åtskiljande vore af behofvet påkalladt, men att sådant ej läte sig göra utan förändringar i hospitalens inredning;
hvadan och med afseende derå, att för berörde ändamål äfvensom för hospitals-vårdens bättre ordnande i flere delar, högre utgifter, än hittills, syntes förestå, Serafimer-ordens-gillet underdånigst anhållit om Nådig framställning till Rikets nu församlade Ständer derom, att anslag till minst enahanda belopp, som vid sednastc riksdag beviljades, eller 25,000 r:dr årligen, under den tid blifvande statsreglering komme att omfatta, mätte till ordens-gillets disposition anvisas att, emot redovisningsskyldighet, användas till betäckande af den brist i hospitals-fondens inkomster, hvilken för bestridande af nödiga utgifter till hospitalens underhåll, samt till förbättring af hospitals-vården möjligen kunde uppkomma.
Och har, uti en under den 19 November nästlidct år till Rikets Ständer aflåten, af samtlige Riks' stånden till Stats-Utskottet remitterad.
Nådig proposition, Kongl. Majit, med afseende å hvad af Ordens-gillct blifvet andraget, föreslagit, att förenämnda belopp måtte, för den tid och till det ändamål, Ordens-gillet uppgifvit, anvisas.
På de af Serafimer-ordens-gillet i underdånighet anförda och af Kongl. Majit i Nåder åberopade skäl, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer medgifva, det en summa af högst 25.000 ridr årligen må, under den tid nu skeende stats-reglering omfattar, från Riksgälds-kontoret fortfarande utgå, att, i mån af behof och emot redovisnings-skyldighet, användas till betäckande af deli brist i hospital-fondens inkomster, hvilken, för bestridande af nödiga utgifter till hospitalens underhåll samt till förbättring af hospitals-vården, möjligen kan uppkomma.
Stata-Ulslcollets Utlåtande, S:o 108. 7 Reservation, af herrar C. C.
Hörnstein och F.
Cassel, som ansågo, att anlaget bort ställas till Kongl.
Sundliets-kollegii disposition. rsT:o 108, Ank. till Exp.-Utsk. den 17 Maj 1854, kl. 1 e. m.
CUätånde, i anledning af väckt motion om anslag lill premier för skogsplantering. (U. A.) Från Bonde-ståndet har Utskottet erhållit remiss å en aijlavid sindersson från Hallands län väckt, af Bengt Gudmundsson från samma län biträdd, motion, hvaruti, med påkallande af Ifikets Ständers uppmärksamhet å angelägenheten. att staten medverkade till skog-planteringens befrämjande i de byggden, der antingen skogsbrist vore rådande, eller skogens otillräcklig het gåfve denna ett sådant värde, att en jemförlig afkastning med den odlade markens kunde i framtiden emotses, premier föreslagits till uppmuntrande af skogsplantering ä sådana hemmans och lägenheters oländiga, för åkerbruk och ängsskötsel otjenliga, mark. sorn. belägne i mindre skogrika trakter, kunde vinna ett större och säkrare värde och hvilkas egare tillförbunde sig att dels verkställa dylika planteringar på dertill utvisade, af sakkunnige personer tjenlige ansedde fält, dels freda och vidmakthålla desamma, intilldess de hunnit den vextlighet, att trakthuggning der kunde ega rum.
Dessa premier borde, enligt motionärens tanke, sålunda utgå, att staten under de första åren ansloge årligen hvad till " 8 IStats- Utskälla Is Utlåtande, N:o 108. planteringens verkställande erfordrades samt derjemte tillförsäkrade egaren att efter en tid af 15 till 20 är utbekomma återstoden af det bestämda premiet., hvilken återstod, såsom en hemmanets fordran skulle, till denne egares säkerhet för den händelse hemmanet under tiden i annans hand öfverginge, intecknas; hvarförutan egaren borde förbinda sig att den planterade skogen ej under nämnda tid missvårda eller afverka.
Om sådana föreskrifter meddelades, vore det sannolikt, att ganska många, för att öka sin egendoms värde, åtoge sig verkställandet af skogsplantering, hvilken eljest icke, utan allt för stor svårighet, kunde utföras.
Tillsynen öfver en sådan skogsplanterings-skyldighet borde hufvudsakligen åligga kronobetjeningen, men äfven så till vida iakttagas af Sockne-nämnderne, att dessa kunde å vissa terminer, t. ex. hvart 3:dje eller 5:te år, efter tagen kännedom om skogsvextens beskaffenhet, härom till Kongl. Maj:ts vederbörande Befallningshafvande afgifva berättelse.
Då betydliga tillgångar vore att förvänta genom den af Kongl. Majit vid denna riksdag föreslagne förändrade beskattning å bränvinstillverkningen, samt det med förevarande motion åsyftade ändamål (»tvifvelaktigt kunde anses fullt ut så vigtigt som flere af de föremål,'för hvilka Kongl. Majit, uti Dess Kådiga proposition om Stats-verkets tillstånd och behof, såsom tillgång påräknat öfverskottet å den blifvande bränvins-skatten, har motionären hemställt, att Rikets Ständer måtte bevilja ett förskotts-anslag af 100,000 ndr, att utgå till befrämjande af skogsplantering å de orter, som nu ledo af skogsbrist. äfvensom å sådana trakter, der en dylik brist, i följd af skogens redan visade otillräcklighet, kunde i närmaste framtiden befaras.
Utskottet har tagit detta ärende i öfvervägande; och ehuru Utskottet erkänner den både allmänna och enskilda nyttan deraf, att de af motionären omförmälda skogsmarker bringas i fruktbärande skick, får likväl Utskottet, då det framställda förslaget saknar den fullständiga utredning, att ett omdöme rörande detsammas ändamålsenlighet kan derpå grundas, samt motionären för öfrigt, såsom tillgång för de ifrågasatte premicrne, hänvisat på medel, som ännu icke finnas, hemställa, att förevarande motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Nio 109. Stals-Utskott*ta Utlåtande, N:o 109. 9 N:o 109.
Ank. till Hxp.-Utsk. d. 17 Maj 1854, kl. 1 e. m.
Utlåtande, i anledning af vacht motion om ersättning och belöning åt Professorn B. 0.
Nycander för en af honom uppfunnen röst-räkne-macliin. (U. A.) Till Utskottets handläggning har Borgare-ståndet remitterat en af hr L. IF.
Henschen väckt motion, hvaruti han fästat liikets Ständers uppmärksamhet å de olägenheter för det allmänna, soin, enligt hans tanke, det vid riksdagarne nu begagnade ornröstningssättet med tryckta slutna sedlar, synnerligast i det förstärkta Stats-Utskottct, medförde genom betydlig tidsutdrägt vid voteringarna och deraf förorsakad tillökning i riksdags-kostnaderne.
I ändamål att afhjelpa dessa olägenheter var af professorn vid Teknologiska Institutet B. 0.
Nycander, med uppoffring af mycken tid och med dryga kostnader, uppfunnen en röst-räkne-macliin, sorn motionären ansåg komma att i betydlig män lätta och påskynda voteringarnc samt vida mera, än det hittills brukliga omröstningssättet, skydda de voterandes frihet.
Då denna machin vore enkel och sinnrik samt, enligt uppgift, jemväl ofelbar, kräfde ej, blott billigheten emot uppfinnaren, utan ock angelägenheten att uppmuntra dem. sorn offrade tid och omsorg får det allmännas nytta, att Staten hulle professor Nycander skadeslös dels för hans i berörde afseende redan hafde utgifter, uppgående, efter motionen bifogade räkningar, till 087 r:dr lii sk. 4 r:st, dels ock för hvad Nycander finge utgifva för att, såsom han åtagit sig, förfärdiga en ny. till detaljerna ytterligare fulländad och i större skala utförd, röst-räkne-machin.
Motionären har derföre föreslagit, att professor Nycander måtte, af de till riksdags-kostnader Bih. tilt It.
Prut. 1858 * 1854.
4 Samt. 1 Afd. 2 Band. 2 Höft. 2 10 S/a/s- i)[sköttel* Utlåtande, N:o 109. afsédda medel, få sig beviljad ersättning dels för omförmälde utgift af 687 ndr 13 sk. 4 r:st, dels för den större röst-räkne-macliin, han åtagit sig att förfärdiga, med ett belopp, icke öfverstigande 500 r:dr, dels ock en belöning för uppfinningen med likaledes 500 r:dr.
Som det inom lliks-stånden och dess Utskott nu begagnade omröstningssätt icke visat sig medföra någon större omgång eller tidsutdrägt
Aud votelingarne, samt ifrågavarande, af professor Nycander uppfunna röst-räkne-macliin^ hvilken, äfven om i allmänhet någon vinst i tid genom densammas användande kan beredas, likväl, i händelse den kommer i olag, måste förorsaka afbrott i omröstnmgarne, icke kan af Rikets Ständer begagnas, så länge Grundlagens föreskrifter i afseende å sättet för voteringarne qvarstå oförändrade, anser Utskottet. sorn ej har sig bekant att, på sätt motionären antydt, genom nuvarande omröstnings-sätt ingrepp skett i de voterandes frihet, anledning icke förekomma, att någon ersättning för de med röst-räkne-machinens förfärdigande förenade utgifter professor
Nycander af allmänna medel tillägges, likasom Utskottet, då machinen icke heller annars kan blifva af allmän nytta, saknar skäl att, någon belöning för den gjorda uppfinningen tillstyrka.
Utskottet får derföre till hvad motionären så i ena, som andra afseendet föreslagit, afstyrka Rikets Ständers bifall. Stockholm den 28 April 1854.
Reservation: al hr Bildt. !)■ G.: -Det beslut Ståts-Utskottet i donna fråga fattat, har jag icke kunnat biträda.
Jag hade nemligen föreställt mig. att då professor
Nycander med den ifrågavarande uppfinningen åsyftat afhjelpandet af den länge allmänt öfverklagade och erkända olägenhet, som förorsakats af det sätt, hvarpå omröstningar inom Riks-stånden och Utskotten nu verkställas, det icke varit Rikets Ständer värdigt, att icke allenast icke bevilja den ifrågasatta belöningen, utan till och med förvägra uppfinnaren ersättning för de kostnader, som han för machinens förfärdigande fått vidkännas.
Jag hade derföre trott, att, Stats-Utskottet, under erkännande af det, enligt mitt förmenande, särdeles vackra försöket att afhjelpa en länge öfverklagad bristfällighet, bort tillstyrka Rikets Ständer att åtminstone bevilja professor Nycander ersättning med 687 r:dr 13 sk. 4 r:st, hvartill kostnaderne för machinens förfärdigande, enligt företedde Yerificeradc räkningar, uppgått.a
Häruti instämde fri berra ine Åkerhjelm, C. och Cederström, R.
Stale-VIskottets Utlåtande, N:o HO. 11 N:0 110, Ank. till Exp.-Utsk. d. 17 Maj 1854, kl. 1 e. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om anslag till uppförande af en ladugårds- och en mejeribyggnad vid Ultuna landtbruhs-institut. (U. A.)
Uti en till Rikets Ständer den 16 sistlidne Februari afbiten och under Isbo 59 uti l:a Sandingen, l:a Afdelningen af hillänget till Riks-ståndens protokoll intagen Nådig proposition, hvilken af samtliga Riks-stånden blifvit till Stats-Utskottet remitterad, har Kongl. Majit, i anledning af styrelsens öfver Ultuna landtbruksinstitut gjorda underdåniga framställning om behofvet dels af en ny ladugårds-byggnad och dels af en mejeri-inrättning vid Ultuna, och sedan Ofver-intendents-embetet afgifvit infordradt underdånigt yttrande öfver de i sådant afseende uppgjorda ritningar och kostnadsförslag, i Nåder föreslagit Rikets Ständer, att till institutets disposition för uppförande vid Ultuna af en ladugårdsoeh en mejeri-byggnad efter de ritningar, som kunde komma att vinna Kongl.
Maj:ts Nådiga fastställelse, anvisa en summa af 25,000 r:dr.
Jemte högstberörda Nådiga proposition har Utskottet fått emottaga särskilda protokolls-utdrag, innefattande de vid ärendets föredragning till remiss inom Ridderskapet och Adeln samt Bonde-ståndét afgifna yttranden, deruti blifvit yrkadt dels bifall till det
Nådiga förslaget, dels nedsättning i den äskade anslagssumman, såsom, efter förmenande, för högt tilltagen, dels ock afslag å den Kongl, propositionen under förmodan, att institutet med de stats-anslag, detsamma hittills åtnjutit och fortfarande årligen uppbure, förmådde sjelft påkosta uppförandet af ifrågavarande byggnader.
Efter behörigt öfvervägande af hvad sålunda förekommit och öfrige til!
Utskottet öfverlemnade handlingar i frågan innehålla, har Utskottet funnit till 12 Slais- U(skottet8 Utlåtande, HO. fullo ådagalagdt, ej mindre behofvet, att, i stället för det vid Ultuna institut nu befintliga ladugårdshus, hvilket, i anseende till dess osunda läge samt hofälliga och i öfrigt mindre ändamålsenliga skick, ingalunda kan anses motsvara fordringarne å en så beskaffad statens mönster-inrättning, som nämnda institut jemväl i detta hänseende bör vara, en ny ladugårds-byggnad derstädes å ett för en sådan byggnad tjenligare ställe uppföres, helst, enligt en från institutets styrelse till Kongl. Civil-departementet nyligen inkommen rapport, den gamla byggnaden genom en den 5 dennes inträffad orkan, deraf åtskillige institutets byggnader lidit, blifvit så illa skadad, att densamma blott provisionel kan repareras, än äfven angelägenheten deraf, att vid detta institut ett mejeri, hvilket nu helt och hållet saknas, inrättas, hvarest åt elever ,och lärlingar må beredas tillfälle att vinna närmare kunskap i den maktpåliggande del af landthushållningen, som rörer tillgodogörandet af ladugårds-produkterne.
Det måste nemligen för boskapsskötselns och mejeri-han dt eringens förkofran och uppblomstring inom landet anses vara af synnerlig vigt, att ifrågavarande institut så anordnas, att fullständig undervisning derstädes kan lemnäs jemväl uti husdjurs-skötseln samt alla till en väl ordnad mjölk-hushållning hörande detaljer.
Ty derförutan uppfyller icke detta läroverk det anspråk, man med skäl kan hafva ä detsamma, att vara en mönster-hushållning för landtbruket i alla dess delar samt bibringa det uppvexande slägtet de insigter och kunskaper, som erfordras för landtbruket^ rätta och ändamålsenliga skötsel.
I afseende åter å möjligheten för institutet att af egna medel bekosta uppförandet af ifrågavarande byggnader, får Utskottet lemna följande upplysningar om de anslag af allmänna medel, hvaraf institutet kommit i åtnjutande.
För dess organisation har institutet af Staten bekommit dels årligt anslag för 184] med 1848, å 4.000 r:dr, motsvarande dåvarande arrende af Ultuna kungsladugård, eller tillhopa .‘12,000 r:dr, dels ock genom Kongl. Majrts Nådiga Resolution den 15 December 1840, af 6:te Ilufvudtitelns besparingar, ett belopp af 11,059 r:dr 23 sk. 8 r:st., af hvilka medel, tillsammans utgörande 43,059 r:dr 23 sk. 8 r:st, jemte de å Stats-anslaget upplupna räntor, blifvit använda till uppförande af de byggnader, som i första hand voro oundgängligen nödige för undervisningen samt till logementer åt lärare, elever och lärlingar, 29,705 r:dr 4 sk. 3 r:st, och till anskaffande af de inventarier, som för institutet och dess jordbruk erfordrades, återstoden 13,354 r:dr 19 sk. 5 r:st, utom det räntefria lån, 10,985 r:dr 18 sk. 5 r:st, som Kongl. Maj:t i Nåder beviljat institutet och hvilket beräknats att af blifvande öfverskott å institutets årliga inkomster kunna inom 1859 års slut till Stats-verkct återgäldas.
Berörde års-anslag af 4,000 r:dr, hvilket fortfarande utgick under åren 1849, 1850 och 1851, blef vid sistlidne riksdag, såsom för ändamålet otillräckligt, af Rikets Ständer förhöj dt Stats-Ulskottets Utlåtande, N:o 110.
13 höjdt till 8,000 r:dr, emot förbindelse för institutet att halla 24 fri-Iärlirigar och 4 fri-elever.
Hvad angar de uppförde byggnaderne, äfvensom institutets inventarier, hvilka sednare, oberäknad inneliggande spanmål, vid sista bokslutet uppskattades till en summa af 40,787 r:dr 28 sk. 6 r:st-, ega desamma, enligt hvad de till granskning af institutets förvaltning och räkenskaper förordnade revisorer anmärkt, ett värde fullt motsvarande de å institutet nedlagde kostnader.
För öfrigt äro uti det öfver institutets årliga stat upprättade förslag utgifterne beräknade till 12,000 r:dr för året och inkomsterne till enahanda belopp, nemligen berörde års-anslag 8,000 r:dr, och kungsgårdens afkastning, upptagen, sådan den jemlikt arrende-kontrakt till kronan af sista arrendatorn utgjordes, till 4,000 r:dr.
Och som det öfverskott, hvilket af egendomens afkastning möjligen kan uppkomma, dels mäste användas till afbetalningar å ofvannämnde lån, dels ock synes böra reserveras till sådana år, då mindre fördelaktiga skördar erhållas, torde af alla dessa förhållanden kunna slutas, att institutets egne medel icke lemna någon tillgång till bestridande af kostnaderne för uppförande af ifrågavarande tv än ne byggnader, utan att, enär dessutom, enligt Rikets Ständers vid sednaste riksdag fattade beslut, det icke är institutets styrelse tillåtet att upptaga lån, nödigt blifver, att ett särskildt anslag af allmänna medel för ändamålet beviljas.