Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ling här i hufvudstaden grundläde den inrättning, som bär namn af Gymnastiska Central-institutet, hafva mer än 50 år förflutit, och hans, till en början af få uppburna, af mängden hånade och förlöjligade ideer, ej min - 288 Motioner hos Eidderskapet och Adeln 1865.
N:o 145. dre i afseende på gymnastikens inflytelse på det uppvexande slagtets fysiska styrka och utbildning jemte deraf beroende andliga helsa och kraft, än ock beträffande aktiva och passiva rörelsers verkan till botande af flerfaldiga kroppslidanden — dessa idéer hafva rönt ett allt mer utbredt erkännande och tillämpning, så inom som utom fäder landet.
Utan tvifvel är denna sakens framgång i främsta rummet att härleda ifrån den lyckliga omständighet, att den man, som med snillets hänförande magt förmådde för sina idéer elektrisera så väl härföraren på thronen som hvarje lifligt ynglingahjerta, fick i 26 år qvarstå såsom vårdare af sin skapelse, och dernäst att, när döden slutligen besegrade den viljestarke kämpen, han kunde öfverlemna denna skapelse till fortsatt utveckling och vård af den mest bepröfvade bland sina lärjungar, samt att denne jemväl i nära ett fjerdedels sekel kunde bibehålla ledningen af så väl den theoretiska undervisningen som de praktiska öfningarne och den medikala sjukbehandlingen, hvarigenom andans enhet inom denna disciplin i det längsta bevarats.
Under tiden hafva samtliga de högre elementarläroverken kommit i åtnjutande af statsanslag för gymnastiklärares aflöning, och de fleste äro jemväl med sådane lärare försedda.
För kompetens till dessa platser erfordras att hafva genomgått en fullständig kurs vid gymnastiska central-institutet med i examen ådagalagda kunskaper uti der föredragna ämnen jemte skicklighet i den praktiska tillämpningen; men sedan gymnastikläraren blifvit vederbörligen utnämnd till tjensten, finnes i verkligheten ingen kontroll öfver sättet, hvarpå han utöfvar samma tjenst, hvilket ofelbart är en stor brist.
Elementarläroverken hafva hvart och ett sin inspektor och stå dessutom under öfverin seende af ephorus i stiftet.
Till och med folkskolorna hafva sina »inspektörer» med arfvoden af Staten, Men ingen af desse alla kan vara inspektör öfver gymnastikläraren; och ehuruväl Kongl. Maj:ts nådiga Stadga för gymnastiska central-institutet den 8 Januari 1864 § 3 bland direktionens åligganden upptager i mom. d) »att ega inseende öfver gymnastik-undervisningen vid rikets elementarläroverk och folkskolor» samt § 4 bestämmer huru detta inseende skulle utöfvas, har hittills någon sådan kontroll icke kunnat sättas i verket och kan det icke heller framdeles af helt naturliga orsa ker
Hos kontrollanten måste nemligen, om han skall uppfylla sitt ändamål, finnas en öfverlägsenhet öfver den kontrollerade, ej blotf i kunskaper inom de olika fällen för gymnastens verksamhet, utan äfven i vana och skicklighet uti dessa kunskapers praktiska användning; och det är klart, alt personer med sådana egenskaper icke stå att träffa hvar som helst, utan fastmera måste vara ganska sällsynta.
När således i förenämnde § 4 af den ofvan omförmälda nådiga Stadgan för gymnastiska centralinstitutet säges, att direktionen eger »genom dertill lämpliga personer låta inspektera gymnastik-inrättningarne», är detta utan allt innehåll och praktisk betydelse, så länge de der »lämpliga personerne» ej äro till finnandes; och den kontroll, som icke kan förnekas här vara af yttersta vigt, uteblifver helt och hållet.
Efter Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865.
289 Efter Professoren Bräntings afgång ifrån sin befattning att vara föreståndare och styresman för gymnastiska central-institutet, har genom Kongl. Maj:ts ofvanäberopade nådiga Stadga den 8 Januari sisllidne år styrelsen öfver institutet öfvergått till en af Kongl. Maj:t tillsatt direktion; men af dennas ledamöter gör troligen ingen anspråk på att kunna bestrida en gymnastik-inspektörs åligganden, och dessutom lärer val ingen af dem hafva tid och ledighet dertill.
Ibland institutets Professorer, emellan hvilka, i ändamål att åt institutet bereda en utsträckt verksamhet, läroämnena blifvit fördelade, lärer, äfven om nödig mångsidighet och skicklighet hos någon eller alla borde kunna förutsattas, en inspektör icke heller vara att hemta, enär deras tid och krafter tagas fullt i anspråk har på stallet i och för deras, hvar för sig, innehafvande tjenst.
Det är sålunda alldeles nödvändigt att utanför institutet och dess styrelse söka en person, som ar vuxen en sådan befattning, så framt man vill uppnå det dermed afsedda andamålet.
Och lyckligtvis finnes äfven i närvarande stund en sådan person, om man vill uppsöka och använda honom, men också blott en.
Hans namn läses under förordet till
Ungs opus posthumum: »Den Svenska gymnastikens allmänna grunder», men går derförutom nog till efterverlden genom alstren af egen sjelfständig verksamhet.
Med anledning af hvad jag här anfört, tager jag mig friheten föreslå: det Rikets Ständer måtte bevilja en passande lön åt en Generalinspektör för gymnastiken i riket, med åliggande att under besökande af alla sådana orter, der gymnastik-lärare på stat finnas anställde, tillse och vaka öfver, att gymnastiken efter rigtiga grunder och i vederbörlig ordning handhafves, så väl hvad angår dess tillämpning ur pedagogisk synpunkt som med hänseende till vapenföring och sjukbehandling; börande såsom vilkor för kompetens till denna befattning, och på det tjensten icke måtte kunna missbrukas såsom en sinekur för den ene eller andre, uttryckligen bestämmas, att personen måste genom ådagalagda utmärkta theoretiska kunskaper och flerårig oafbruten verksamhet uti gymnastikens utöfning i alla dess särskilda grenar hafva dokumenterat sig vara för befattningen lämplig och dess åligganden vuxen.
Måhända vore det icke heller otjenligt, att denna inspektör erhölle säte och stämma uti gymnastiska central-institutets direktion, med skyldighet att i densammas förhandlingar deltaga, när han befinner sig i hufvudstaden.
Yidkommande lönebeloppet, så i betraktande ej mindre af embetets magtpåliggande natur och de insigter, hvilka hos Gymnastikinspektören ovilkorligen måste finnas förenade med öfverlägsen praktisk skicklighet inom alla gymnastikens grenar, än ock af det mödosamma, ansträngande och ansvarsfulla i hans verksamhet, tager jag mig friheten hemställa: att den årliga lönen måtte bestämmas till Sextusen Riksdaler Riksmynt; Bih. till It.
Prot, 1865 & 1866. 11 Sami. 1 Afd. 37 290 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865.
N:o 146. ett belopp, hvilket så mycket mindre torde kunna anses för högt tilltaget, som folkskole-inspektören för hufvudstarlen, med ett så inskränkt område för sin tjensteutöfning, uppbär af kommunen i årlig lön 4,500 R:dr R:mt samt föreståndaren för gymnastiska centralinstitutet för närvarande kan, med inbegrepp af hyresmedel och andra förmåner, beräkna sin årliga aflöning till mer än 6,000 R:dr R:ml.
Om remiss till Höglofliga Stats-Utskottet af denna min motion anhålles.
A. Lagergren.
Af Friherre Nordenfalk, Johan, om utvidgning af Westerviks elementarläroverk.
Det kraftiga och nödvändiga bistånd, hvarmed båda statsmagterne, särdeles under sednaste årtionden, tillmötesgått de alltjemnt ökade behofven af de olika läroanstalternes inom landet utvidgning och fullständigande, har öfver allt burit rika och glädjande frukter.
Också ligger det i sakens natur att å intet fält uppoffringar af del allmänna äro för framtiden mera vinstgifvande än detta.
Att derföre fortgå i nämnde rigtning skall tvifvelsutan äfven af nu församlade Rikets Ständer uppfattas såsom en kär pligt.
Bland de större distrikt, som — i likhet med de många i afseende på undervisningen redan behörigen hulpna — i främsta rummet torde förtjena erhålla behöfligt understöd i sagda hänseende, är det vidsträckta, af cirka 95,000 menniskor bebodda landtingsområde, i hvars ungefärliga midt staden Westervik är belägen, På den 30 mil långa, folkrika kuststräckan mellan Calmar och Norrköping finnes för närvarande icke något fullständigt elementarläroverk.
Inrättandet af ett sådant å nämnde orts dertill lämpligaste plats: Westervik, är derföre af behofvet synnerligen påkailadt, helst sedan antalet af lärjungar vid stadens nuvarande läroverk stigit till omkring 180, bland hvilka många i anseende till detsammas ofullständighet måste i förtid afbryta sina studier, enär vanligen tillgångar brista att vid ett aflägsnare läroverk fortsätta desamma.
Till länets fullständiga läroverk i Calmar är 18 mil; detta är dessutom likasom det närmaste, Linköpings, redan öfverfyldt.
Motioner hos Riddershapet och Adeln 1865.
291 Bland de förmåner Westervik har alt bjuda bildningssökande äro: erkändt billiga lefnadskostnader och ovanligt rika underslödsmedel.
I sistnämnda hänseende kan stadens läroverk numera räknas bland de bäst lotlade, då detsammas till stipendier och premier uteslutande donerade medel för närvarande uppgå till 39,000 R.dr Runt.
Läroverket eger dessutom bibliothek och en vacker början till vetenskapliga samlingar.
Med stöd af hvad ofvan blifvit anfördt, får jag derföre vördsamt föreslå: att Westerviks elementarläroverk måtte, utöfver sitt nuvarande lärareantal, erhålla löneanslag såväl till två lektorer och en adjunkt i stället för en nuvarande extralärare, som tillden löneförhöjning för rektor och nuvarande öfningslärare, som erfordras att nämnda stads elementarläroverk må kunna blifva å båda bildningslinierna fullständigt.
Stockholm den 15 November 1865. J. Nordenfalk.
Af Herr Ekensteen, Fritz Otto Ludvig, om ett anslag å 5,000R:dr till inköp af afvelsdjur utaf ädlare kreaturs-racer.
Uti det stamhofiänderi-styrelsens underdåniga memorial, som finnes åberopadt uti Kongl.
Maj:ts nådiga Proposition till Rikets nu församlade Ständers Stats-Utskott, angående Statsverkets tillstånd och behof, yttras bland annat följande: »Såsom en åtgärd af synnerlig vigt för ett hastigare spridande af ädelt blod »inom landets nötboskapsafvel, anser styrelsen önskligt vara, att tillfälle beredes styrelsen till att mera verksamt än hittills bidraga till ett direkt spridande af tjurar af förädlade racer, såmedelst, att sådane genom styrelsens försorg inköptes från de ställen, der desamma kunde erhållas af fullgod beskaffenhet, samt derefter öfverlemnades till de hushållningssällskap, dessas underafdelningar eller ock till de enskilde djuregare, som häraf ville sig begagna, mot ett pris, ej öfverstigande djurens kostnad, men betalningen deraf ställd på amortering.
Vid denna åtgärd skulle 292 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865.
Staten blott behöfva uppträda såsom förlagsman, och den begärlighet, med hvilken likartade åtgärder, redan tillförene vidtagna af stamholländeri-styrelsen, ehuru i mycket inskränkt måttstock, af allmänheten anlitats, i förening med den goda verkan de visat, gifva styrelsen full anledning till den förmodan att anmälningar om delaktighet af den fördel nämnda åtgärd innnebär icke skola saknas, och följaktligen det med densamma afsedda ändamål uppnås.
Ehuru den med inköpet af ett eller annat ädelt djur förenade utgift visserligen ej kan i allmänhet anses öfverstiga den enskilde landtmannens krafter eller erfordra Statens mellankomst, torde dock den lättnad, som genom den föreslagna åtgärden beredes, under landtbrukets nuvarande betryckta ställning vara af ej ringa värde, likasom ock dylika genom stamholländeristvrelsen på en gång och i större skala verkställda inköp städse billigare och ofta med större omsorg och sakkännedom utlöras, än hvad som för den enskilde djuregaren låter sig göra.
Såsom ett ytterligare skäl för bifall till denna underdåniga framställning vågar styrelsen hänvisa på den förändrade rigtning produktionen af ladugårdens alster nu synes vara på god väg att erhålla.
I samma mån nemligen, som boskapsskötselns hufvudsyfte blir ej blott produktion af mjölk, utan ock af slagtboskap, lämpad för en vinstgifvande export, framstår allt kännbarare behofvet af en underlättad tillgång på handjur af den race (korthorns), hvilken framför alla andra utmärker sig genom en med tidig utbildning förenad riklig köttansättning.
Att den enda Statens stamhjord vi af denna race för närvarande ega — den vid Alnarp — ej förmår att genom der fallen afvel tillfredsställande fylla detta behof, ligger i sakens natur, och något lättare samt billigare utförbart sätt till fyllande af denna brist, än det ofvan föreslagna, känner styrelsen ej.» Instämmande i det Jkir ofvan anförda stamholländeri-styrelsens förslag får jag vördsamt föreslå: att Femtusen R:dr måtte för en tid af tre år ställas till stamholländeristyrelsens disposition för att genom densammas försorg användas till inköp af afvelsdjur af ädlare fäkreatursracer, hvilka emot en på amorte ring ställd betalning åter borde försäljas till inköpspris och till landtman, af hvilka man har rätt förvänta, att djuren användas till förbättrandet af de inhemska kreatursracerna.
Om denna min motions remitterande till vederbörligt
Utskott tillåter jag mig anhålla.
Stockholm den 15 November 1865. F. Ekensteen. \ Motioner hos Eidderskapet och Adeln 1865.
293 N:o 148.
V Af Friherre Bonde, Knut, om anvisande af eli årligt anslag å 10,000
R:dr till Fabriks- och Handtverks-näringarnes befrämjande.
Under en tid, då på ena sidan våra näringar äro stadda i en rastlös och för fosterlandsvännen glädjande utveckling, och å den andra, medelst genomgripande förändringar i handels- och närings-lagstiftningen, mångfaldiga rubbningar i de nuvarande industriel förhållandena äro att motse eller lill och med redan inträffat, synes det vara af största vigt, att inga åtgärder försummas, som kunna vara egnade att stödja och uppmuntra samt i en rationel riglning leda den inhemska industrien.
Att flera sådana åtgärder blifvit vidtagna genom goda undervisningsanstalter, genom lättade kommunikationer och genom ökad tillgång på förlagskapitaler, är obestridligt; men deremot felas för fabriks- och handtverks-industrien allt det stöd, som skulle kunna vinnas genom ett fullt ordnadt samband mellan dess idkare, uti en institution, till hvilken de hade att vända sig, för erhållande af råd och upplysningar i ' såväl teknisk som ekonomisk väg, inom hvilken kunde väckas och diskuteras allmänna industrien rörande frågor, och hvarifrån dylika frågor, med fullständig på sakkännedom grundad utredning, skulle kunna till Regering eller Ständer öfverlemnas.
Landtmanna-näringarne hafva redan en sådan institution i Kongl. Landtbruks-akademien, som jemte de i samband med densamma stående bushållningssällskaperna bildar ett hela landet omfattande system.
Ingen vigtig förbättring inom landtbrukets område kan göras, intet försök eller tillämpning af nya idéer kan utföras, utan att resultaterna häraf genom hushållningssällskaperna eller akademien spridas öfver hela landet.
Intet förslag rörande denna näring behandlas af Regeringen utan alt förut hafva inom akademien blifvit af fullt sakkunniga personer pröfvadt och bedömdt.
Också torde den utveckling, som vårt landtbruk under de sista femtio åren erhållit, under hvilken tid vårt land, oaktadt en betydlig tillökning i folkmängd och oaktadt sitt hårda klimat, öfvergått från att vara ett spanmåls-importerande till ett spanmåls-exporterande, i ej ringa mån få anses såsom ett resultat af nyssnämnda akademis och sällskapers verksamhet.
Äfven bergsmanna-näringen har i jernkontoret en institution, som för denna verkar i samma syftning och som för dess olika grenar utgör en föreningspunkt.
294 Motioner hos Eidderskapet och Adeln 1865.
För att ytterligare vinna bekräftelse i fråga om förenämnda institutioners gagneliga inflytande, behöfver man endast genomgå den värderika, fullständiga och fullt nationela litteratur, som i dessa afseenden vårt land eger, och som i samma institutioner har sin förnämsta källa.
Tager man åter i betraktande fabriks- och handtverks-näringarne, så finner man att för dessa saknas nästan helt och hållet hvad som skulle motsvara en dylik sammanhållande, upplysande och ledande inrättning.
Kommers-kollegium emottager visserligen infordrade statistiska uppgifter, hvilka med en berömvärd omsorg inregistreras och till sina slutsummor offentliggöras; det använder en lika berömvärd omsorg på meddelandet, enligt formulär, af patenter utaf alla möjliga slag, dock utan att taga på sitt ansvar att den patenterade uppfinningen hvarken »är ny eller kan med fördel användas», således utan att ingå i något bedömande; detta embetsverk beviljar reseunderstöd, och meddelar äfven förlagslån, men ulan att, i allmänhet åtminstone, vara i tillfälle pröfva särdeles mycket mera än den erbjudna säkerheten, likasom det, i fråga om reseunderstöden, torde för Kollegii embetsman, de må vara huru skickliga kollegiales som helst, falla sig svårt att granska vigten af ändamålen med särskilda industri-idkares resor, äfvensom.' personernas lämplighet.
Huru stort verkligt gagn genom nuvarande anordningar kommer industrien till godo af äfven ganska betydliga uppoffringar, tillåter jag mig icke att bedöma; men vågar tro att detta gagn kunde blifva större, om industrien egde en sjelfständig målsman, hvilken vore som sådan erkänd, ett sammanhållande föreningsband.
Följderna af bristen härpå ligga, åtminstone för mina blickar, i öppen dag.
Yi kunna nemligen icke neka att, med några få undantag, fabriks- och handtverks-näringarnes utveckling varit långt mindre tillfredsställande än landtbrukets, oaktadt de klimatiska förhållandena böra på de förra hafva en långt ringare inverkan.
Mångfalldiga allmänna anordningar bära vittne derom, att de ej varit underkastade en förberedande sakkunnig granskning.
Kännedom om uppfinningar och förbättringar i arbetsmethoder sprides föga eller intet; och, framför allt, industri-idkaren har ingenstädes att vända sig för att erhålla råd och upplysningar rörande frågor, som böra till hans yrke, ledning för sitt omdöme vid valet af de medel och utvägar, genom hvilka han skulle kunna bringa det till en tidsenlig utveckling.
Också eger i vårt land det egendomliga förhållande rum, att vi nästan sakna all rent teknisk litteratur.
Hvad vi i denna väg hafva, utgör förnämligast öfversättningar ur främmande arbeten; men hvad våra egna industriela förhållanden beträffar, är det mera svårt att om dem vinna någon tillförlitlig upplysning än om Spaniens eller Amerikas.
Det är sannt och måste med tacksamhet erkännas, att Konung och Ständer hafva i viss mån sett industrien till godo genom inrättande af ändamålsenliga läroanstalter såväl i Stockholm som i en och annan stad för öfrigt.
Men utom det att de båda förnämsta tekniska skolorna i riket hafva från början vuxit upp ur enskild rot, så är det ej blott en sådan förberedande undervisning, som industriidkaren be - Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865.
295 hofver.
Sedan denna blifvit honora meddelad i den tekniska skolan, om han nemligen haft tid och tillfälle att en sådan besöka, så lemnäs han vind för våg, att på egen hand reda sig, utan sakkunnig ledning och understöd, under det att hans yrkesbröder i andra länder, med hvilka han dock måste uthärda en ansträngande täflan, hafva att glädja sig åt en fortgående uppmuntran, en hjelp, som ständigt står dem öppen, genom mångfaldiga väl organiserade institutioner.
Såsom exempel härpå må det tilllåtas mig att endast nämna:
Sociélé d’Encouragement pour l'Industrie Nalionale, i Frankrike; Preussiska, Hannoveranska och Baijerska slöjdföreningarne; för att ej omtala alla liknande anstalter i de flesta andra Europeiska länder.
Det djupa och lifligt kända behofvet, som jag nu i korthet framhållit, har sökt och funnit ett uttryck i en institution, som, ehuru egentligen af mera enskild natur, dock i någon mån motsvarar detsamma.
Denna institution är den Svenska slöjdföreningen.
Utsprungen från en ringa början, har den omkring sig förenat sju å åttahundra industriens idkare och vänner, samt tid efter annan vunnit resultater, som innebära rättmätig anledning till glädje och stolthet, resultater, som utvisa, att fältet för dess verksamhet är rigtigt valdt, om ock oändligt stort i förhållande till föreningens krafter.
Sålunda är det nämnda förening, hvilken från början stiftat den här i Stockholm befintliga slöjdskolan, som numera vuxit ut till det kanske mest omfattande och säkerligen mest besökta läroverk i hela riket: det har nemligen under sisla läseåret haft omkring i,300 elever; sålunda var det slöjdföreningen, som för tvänne år sedan tog initiativet och inför Kongl. Majit framlade förslaget om en större industri-utställnings anordnande i hufvudstaden; det var likaledes denna förening, som, när nyssnämnda idé syntes falla i glömska och ej kunde komma till stånd i den utsträckning och under den form, som blifvit föreslagen, gjorde en förnyad framställning, som lyckades vinna bifall, och hvaraf resultatet om några månader skall visa sig uti den första något storartade exposition af industrialster, som inom vårt land blifvit åstadkommen, och utan hvilken vi skulle fått nöjet att nästa år resa till Köpenhamn till en Dansk utställning, samt exponera våra resurser på den Danska marknaden, i stället för att skapa oss en egen.
Från slöjdföreningen har likaledes utgått en bankinstitution, som har till ett af sina ändamål att tillgodose industriens idkare derigenom, att densamma dels belånar deras arbetsprodukter, dels icke försmår att röra sig och verka äfven med små belopp.
Men icke blott idéer af praktisk vigt hafva blifvit af slöjdföreningen framburna, för att sedan af andra bringas till utförande: föreningen utvecklar äfven en stadigvarande verksamhet, som är af ganska stor betydelse.
Under tvänne år hafva af föreningen blifvit anordnade offentliga föredrag i tekniskt vetenskapliga ämnen, afsedda för industriidkare och arbetare, hvilka föredrag, hållna af våra utmärktaste vetenskapsmän, kanske väökt mindre uppseende än de, till hvilka Rikets Ständer vid förra riksdagen 296 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865.
N:o 148. beviljade anslag af '10.000 R:dr, men som säkerligen för sin publik medfört lika stort gagn.
För detta ändamål har föreningen åtnjutit ett bidrag af allmänna medel, utaf inalles S,000 R:dr.
En teknisk samling, der industriidkarne kunna erhålla tillförlitlig kännedom och hafva tillfälle att se profver på såväl råämnen som fabrikater, hvilka äro för deras yrken erforderliga, och der upplysning kan vinnas qm hvarest och till hvad pris de äro alt tillgå, hålles af slöjdföreningen tillgänglig för allmänheten.
Så som understöd för denna samlings ordnande och vård har föreningen under tvänne år fått sig tillerkändt ett statsbidrag af '1,500 R:dr.
Af sina inskränkta tillgångar har föreningen tid efter annan utdelat understöd för nya uppfinningar, anordnat vissa belopp till stipendier vid tekniska läroverk, m. m.
Under dess förvaltning ar äfven ställd en af framlidne Öfverdirektören Wallmark donerad fond, hvars afkastning an vändes till understöd åt yngre industriidkare.
Denna fond uppgår till omkring 13,000 R:dr.
Att det mål, som Svenska slöjdföreningen för sig uppställt, ej kunnat vinnas mera fullständigt än som skett, beror dels af de ringa medel, hvaröfver densamma har att förfoga, dels deraf, att den hittills måst arbeta och verka alldeles på egen hand.
Det är för vinnandet af det ändamål, att denna redan organiserade förening, som dock redan uträttat åtskilligt, måtte under statsmagternas hägn och offentliga kontroll kunna utbildas till en sådan institution, hvars nödvändighet jag i början af detta anförande sökte visa, som jag vågar vördsamt hemställa: att Rikets Ständer behagade till Kongl. Maj:ts disposition, till en början för den tid nästa statsregleringsperiod kommer att omfatta, ställa ett årligt belopp af Tio Tusen Riksdaler, hvilket belopp, sedan Svenska Slöjdföreningens styrelse till Kongl.
Maj:ts nådiga pröfning ingifvit en för ett år i sender uppgjord och af vederbörande myndighet granskad plan och förslag samt derå vunnit Kongl. Maj:ts nådiga fastställelse, må till berntilda styrelse utbetalas, för att af densamma användas pä det sätt och för de ändamål, som salunda blifvit i nåder godkända; mot åliggande för Slöjdföreningens styrelse att aflägga behörig redovisning och vara underkastad den kontroll, som Kongl. Majit han finna nödig - Jag bar ej velat vid denna min motion ingå i några närmare detaljer.
Jag har blott velat framställa ett behof, som ovedersägligen förefinnes, och antyda medlet att detsamma fylla.