Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ilet iir utan trifvel skrifvet med stor talang, men det har la- Iiiiner, hvilka förtaga det djupare intresse, man skulle kiiiina erfara rid dess Iiisning eller bskii~lniide.
Kraft och skfirp snmt en viss kamkeraii (le qrickhet iiro d c förherskande dragen i franist5llnitigen, hvartill kommer en betydande förniSgn a n utsöndra just det ston, som kr9fies för att ritt bjert frainhilln den Ssyftade tendensen snmt en stor koiist i stoffets anviinflande.
Men Iivarje skymt af cljupare.
för- sonande hiiiiior saknas.
l ' llr det s h ~ a har f6rEn 119 sin öf \ .erfylda scen icke en v r i öfrig, för det goda den minsta möjliga.
1.81 gS!
tinker man; det s r viil (IS det ratta, det sannu, som h31 skall iippvisas i Iieln sin orniitliga stringhet.
Ja, IStom oss se till huru derined fiirh3ller sig.
Hela skSilespc- let ar ett verop öfver den oritt.
som tillfogas den fattigc af den rike, nrl~etnren af mbctsgifiaren.
Ilet skïraiide veropet gur i vissa scener ctt skakande intryck; och likvfil leiiinnr ilet jiist var riittkansla otill- freils$ald.
Ar viil % r h sjelf i sin dikt mindre or !ittvis, mindre flngen i a r - &lt;loniar, ii~indre hjertlös mot de varelser hon knllat till lir, 511 dc da- iner och herrar ur (len fina verlden, hvilka föras frain p i scenen s&amp; som oriittvisans represenmnter: - SS spöijer inan sig sjelf redan.
när innn Isst stycket.
Och iiar man sett det f r h scenen och g51 hem, f y d af d e stridiga intrycken friii eii verld, (ler (len oskt?
furniim- Iieten, (len ufverförfinade sinligheten och deii sjelfviska rikcdoiiicn förts tillsamiiians med deii ofön3llatle nöden.
den af andras skuld fram- kallade förnedringen och den kriinktn riittsinstinkteii, s i forniiitter man iich frigar sig: Ar rerl: rl&lt;len s %lui?
Sidan den hiir visar sig?
Ar detta t t skildra nir lif \ * et ?n Kller har iintiirnlismen I~lifvit onatur, realismen -: \ ila dessa Wgor, min viin, Mr du en ideniisni i svnn?
sjelf Ixsvarn enligt din egen iippfnttning och erfarenhet nf lifwt.
- Hiini detta nianE: att se och skildra förhSllnnden och inenniskor iitesliitnn (le frhi skiiggsiilaii griper onikring sig till och med bland ileni, som s j e h fördöma genren, liar nyligen risat sig p3 ett öf \ - er- raskande siitt.
Ke~laktioneii af en ny tidning ined prononceradt all- varlig riktning, har iiP~nligeii nieil anledning af Vaniel Stens delvis ytterst klanderviirila Ilok ~S51nrc folk., frainlagt eii i sitt slag lika inisstecknad skildring af svara nioilerna författarinnors som Fru Ed- gren i sitt drama gifrit nf niedlemniarne af v k hörds- och penning- - -
.aristokrati, och den skildringen kan i ensidighet och hinfull ilvickhet viil mata sig med, om cj ufverträfia, hennes.
Jag skick.u dig tidningen, och d11 kan sednii sjelf ilöinn.
0111 jag liar r5tt eller or5u d8 jag p h t h, att, lika litet som f ö r h till Hur man gör godt: kan k3nnns vid den Att karrikerade skildringen an (' z \ ' 91a moderna författarinnor,, hrarmed ofvan .antydda fromma press- organ inledde sin literiirkritiska \ ~erksanihet, lika litet kan .den stora verldenr k3niias rid den karrikatyr af dess s3llskapslif och familjför- hallanden, som förf: n i det ifraga \, arande stycket ger.
I&lt;nstaka lyten och missriktningar, som 119triiffas 9 ena eller andra sidan, in9 med allt sk31 h å l l s frani till förenibl för klander eller 9tlöje.
Men frainstiill- ningar, som förinena sig kunna 3dngal: igga att htla den rika och Grnäma verldens lif, likasoin S andra sidan hela det moderna fin- fattarinneskapet Xr lytt och skeft, de blifva i sin ordning och med fullt sk51 Mrembl för klander och StlGje.
Och hrad \ .3rre Xr:: det g o d r man velat göra med &amp; dana framstallningar vitnder sig till ondt.
Det c %rfurl&amp;f uff @ m p d t pi btRosfnud a f sanningen, må w i degör ?I+ urs med altgöra ratt.
I h n a I3rdoin lir den b i t a beh9llning m m har af fm E: s drania, och för den 3r man villig att förlata många af dess oriittvisor och öfvergrepp samt till det biista tyda förtns afsigter.
Det faktum, att ett inhemskt drama med modenit samh3llsiipp.
Iiinniide ten (lenser gatt öfwr svensk scen, itr visserligan egnadt att iiigifva oro; och att det 3r skrifwt af en qriiilig författare.
kali ej mnat an stegra det sorgliga intrycket hninstone hos personer, hvilka.
som du och jag, r3ntat d mycket godl af den nya tidens qvinnor: f- ven 118 diktens omr9de.
Men kanske fi vi itnini hoppar, att; Hur inan gör godt * skrifvits, icke för att tjena kla~qhatet och valdet, utan för att varna för d e jäsningsiimneii, som Vinsesidig synd, den rikes d val som den httiges, hopat kring samliiillets gmndralar och hvilka hota iiied för.storelse allt det besdende.
Och i s5 fall rore ju stycket ett I~iittringsrop, viil v5rdt att behjertas.
Hur gerna jag önskar.
att den beg9f \ .ade förEns Mrmaste arbeten ina risa, att initt sist?
antagande 51 det rsttn, behöfver jag icke s3ga.
Ensam af Alfhild A p l l.
En högt aktad incdarbetam har tillsändt Red: n följande uttdaiide on1 fni Agrells .Ensain-.
\ ' i anse oss böra meddela det hiir sdsoin ett uttryck af er del af alliniinhetens uppfattning (eller niissu~ipfattning !i af stycket, förbeh9llande oss att en annan g h g fi fr911 r 4 r synpunkt belysa detsamma.
l lään en uppmaning Helt nyligcn hm i en af d r a dagliga tidningar s l ~ t a11 frin nSgm resande tentervänner hvilka nicd ston intresse bkldnt fm Agrcllr renade dramatiska arliete iEnsomm jemtc.
I h lektion., iitt jrmväl (B hcvisa uppförandet af sDUmdi, samma författarinnas, sam vi lm, o3siftkegSendc sceni- ska produkt.
Den eller de, som gjort sig till sprnrör för denna begäran.
halva tvifvelsutan derigenom tillm61eskommit mingas önsknn.
- Dömd- och Ensam Km nemligen att betrakta som l v i facetter pi snmmn disinant, I d sidor af samma - -
- k Krtt finnes ju i r i a niin 3 tiinrc hilll, men som med den iikti stenen: allt beror på den syopunkt, hrarifriln den bcskMas; der den enc ser ett gnistrands firgspcl, finnsr den andre blott ett dunkelt glas.
Ilvod siirrkildt I&gt;utrHUnr njimum, shafvn di: Resin d våra tidningnr och tid- skriner, under den sennite tidcn.
innehallit ofta nnrko utförlign och i det hcln antaga ntt styckets innchill .. mycket lofordande refcrai, och man torde dcriör d c personer, som deri upptrido, dc kontliktcr,rom uppsti,oeh siitlet huru dessa Iösns.
5ro hckanls älven för denno.
tidrkrihs Iiirnre.
Vet prohlcui.
som 8nyo föwliiggcr Lskådnrcn, riii d m nnsnrighcl.
som P i p ger förilldrnnii!
i fr8.g~ o m det utoni !tktcnskapi: t, cllw ram det hiir precisoros: sutan iiklenskap.
födda barnet.
I ' mblrmet iir visserligen icke nyit; siinkildt fdii Frankrike hnfw Rem, mer eller mindre djuplllnkta, mer eller mindre upprörande dramatiska d n c r radjat lill r&amp; incdklnsln.
och Ofsen på den nordiska r k u c b n.
nnn iiro hithörande rptirsmU icke friiniinandc.
NYrninrl ligger dock.
s$ rum nyss omtnloti.
snmmmstBlningen of .Ensinin med .I&gt;önid .. I k n eaa pjeien kompletterar den andrp, d c - inarare.
den risar ors huru den milngskiftonde menniskonoturcn ovilkodigen mJ,fr pil mer On ett siitt besvara den frägn.
samhället staller lill deii ogina modern: rhvem skall orris, du eller b n m e t?
~ i ' rSgm tir grym, Iilifver milngen gRng i sinn kanseqrcnsar grymmare iin medeltidens tortyr och.
liknrom denna, dess m e n rå, ju kUnsligire d c i organism lir, rom underkastas dcnrmmmr.
I iDtimd.
vill modern o r m nllt, underkasta sig askrmmen.
f~iirödmjukelsen~ 311 bli .hustru ilt e n ohederlig mm., för att itrosnn.
rf det namn, som skiillc skyla skammen, mirtc M n sonen horilagn hastor- dens brlinnmtirkc.
I .ISnrain.
anser Thorn si: dcrcmot lyda clt högre scile- I&gt;u&lt;l, d i hon nekar att genom ett pro forma tiktenskap med den n u m e n enk- Iing blifne mannen tillförsäkra dottern den legitimitet, som1 af en Itirdomrfull verdslighct fordris för n11 hennes, dotterns, kOrleks-idyll m % kunna friln drön) Iilifvn rerklighrt.
hlingu medlidandets tårnr hdvn cgnrlr hade \ Valborg och ' Thnrn.
och mycken och r0ttvir indi&amp;mation h r r drabbol ile I&gt;Ma ftirftirnrne.
hleii har man verklicen alltid tlinkt niirnmre encr hvnrt denna niedkönsh Icder och i hvad m i n den-&amp; beriittigad?
Ont Thor.
Edlins föregaende får m m ej vem mycket.
Utnn att vara en kraflig och hcg5fv.d nntur, k m man dock srårligen arbeta sig upp så, rom hon gjort det.
I&gt;c mRnga och Ilng.
prölningsåren Iidvn ju ock verkat uppfortriide - dcrom Iirfvr vi ju doktorns viltnasbörd.
S8 kommer hennes strid med pro- tnkollsrckrctcrnren.
och hckilnnclscn af hmncs fall.
Med fin takt hlllcr iilrkaren.
föridmren, nlltid f r h v a r m d e, ouitnlar endast i styckel.
och T h o n s fel rPtles d nit säga i p o d c t mot Eksktildi (protokollssekretcrarens) i f svnrtrjuk hiimdkänrlo.
dikterade Mrtcgenhet.
Fllrförnren är gin, och Tliorn hålles i okunnighet drrom!
IJ ' rlllJ skulle dc1 d l l d hufvudrnkligcn bero1 - Jeinitirelseii med rl) ömds ml ännu en g i n g återtagns.
\ Valborg hnde en god uppfostran, hon kunde ju till full helålenbel fylla platsen som Ilnrinoa i cn pmfessors bniilj; hon hade sin ninr i lifvct och tyckes icke Iinhn vnrit dldcles ' utan medel till oppchOlle.
-- och dock faller hon.
efter en.
soni det ryncs, kort Thoro.
@ iver sjelf en förklnring, som dock Pr teniligen och tlyktig bcknntsknpl oklar: hnru hos henne kmpp och rjtil inte ftiljdcs ilt, huru hon v k k l e manuens hyllning, innan hon förslod hrad den betydde.
hur hon blott viintadc p i del rikn.
undcrbam lifvct.
som cj kom; och niir dc1 slutligen kom rom befrielse, loni hon knllar det, genom kiirlcken till en elegant, fadd rförförelacvan.
nian.
- d å stod hon försvnnlös och hiluvisnr till rivalens omtarblip ftirtegenhet.
H r r Sr.
synes oss, ett dlvarsrmt och farligt missgrepp af den innnrs r 8 begaivo.de förf.
] u mer.
framsillendc och i Mljd d e r d ju olyckligare orren skil- dras, ju mer förnktliga, ju uslarc fUrmrnron frnmtrtider.
ju svbare har mnn att förklma och att fdrlfiin fallet.
Ilildn.
mon och qvinnn, ha fclnt, bilda må klandret drabba, men så som nutida ftirhilllnnden din sig, k m dock icke förnekas.
n11 Irn bör ha svlrnre ntt fallo.
- - -- - Kädekenr gamla saga Or ju evigt ung1 h ' ärmare omstiindigheler.
hururidn frestelsen för den cnn cller den andra qvinnnn vnrit s t i h e eller mindre, oni nllt detta mr man sO11an n a p t vela, men likvtil falla, gndskclof, icke allo.
likrlil tro ej dllln lika 1311 pil i d s k o Itinen.
Det kraf p i sinning, som likt en röd t d d genomgir hela fru A. Agrell&lt; sklldcspel.
erinrar dock om ett gnmmdt ord, iii högsta ditt Lin vam högsta o r Y i ~ Wtt emot mig sjdf, sonning att ej vilja inlaga en titel.
till hvilken jag icke har s. k. laglig rPtt, kan bliha grymhet, och.
ram det visnr sig, g a p l ö s grymhet emot mitt barn.
Yngvrs.
dotterns, sinne Pi nemli n, I b g t ifdn att vara höjdt och renadt af detta sinningskrsf, hvamnder hon li % sil mycket, tslrtom s i fOr- bittmdt, att hon visst ickc motsvimr doktorns beskrifning.
att en sölare, hUtm uppfostrad flicka icke kan finnar; och nuvarande innchihnrionin i f mlen lyckas icke hdler u t framstlilla en p i annat slit tilltdindc bild.
Fru Hmsrers Thorn 1Pf- Iar deremot med Herr Fredrikrons Dokfev Sandin om priset; b M i I m fönriifriiga, och det Yr ett verkligt nöje att ahöm s M i n i dialoger som mellan desss tvi mu- Rare i replikens s d m konst - i !pprPttningcn i r i det hela lyekid, och d i man lemnar tcatcm, höres.
blind lifliga diskussioner om styckets innchill, en dlmPn å herse ett nytt skidespel af sammn förf.
Ett m e n tillfreds- Önskan att snart t stlllindc vittnesbörd om nIlmEnhctens p n s t k m d l nappeligen &amp;.
Tt~l,ro&lt;rn.
Blond de R o eror.
opcreltci eller lyriska stycken, hvilka lifver huhud t y e t torde ii ut, Kr in, kunna pinkna r b l i k e n s gunst, s t b i främsta l e d a Carmen.
Kommer min som resande till hu vudstndcn.
Pr det alltid med tillfreds- rtQlelse man ser annonscmdt detta.
ayckc med B i r d s omtyckta och vlllktindz melodier, samt den lifliga, om ock just ej s i glads libretton.
F m Edlingr - Cm- men, har ju ock, med allt sklil, blifvit erkänd som en d hennes blsta m k r; och om det ickc knn nekas.
alt konstniirinnms beg8fning.
hela hennes liamkter visor i t helt a n n u hill, m h t e man s i mycket m e n beundra det resultat, till hvilkct hon genom tvifvelrutnn dlvorlign och noggrnnna studier kommit; och om, enligt texten, den rCmrmen., hon viinr urs.
icke iir den.
med respekt till sïgmdes .satunge., som egentligen ales, och till hvon knappast tvifvclaktign krrikter den verldrbeknntn habnncran i i: rm ikten i musikaliskt ifseendc s1 yp ciligt gifvcr oss nyckeln, - s i m b t e man dock.
Wtwn med friskt minne af i t s h l i g a utlnndetr anirtcr i denna rol.
k h n n sig fullt tillfrcdstitld.
Den inom pressen redm gjorda anmPrkningcn emot fmmdilppindet I landets förrti lyriska scen d en toreador shdnn som den nnramndc iir f u k befogad.
Deremot har m m RTdngt räntat en lika viil hchöflig anmllrkning mot utlijrandet d moderns ml.
Xficaëlas parti innehrfves f. n. af cn srtirt.
som under mingn lir varit cn s. k. grandc uiilit6 inom teatern och hvnn rört, ehuru nuniers möjligen nSgot skarp, dock mlirksllrdigt v31 h i h e h l i t sig.
Micaëlar parti lir, för ntt ickc vara en primadonnas, bland dc tacksammistc och hennes tvi nummer: dnnten med losa i första ikten.
och mmanren i den tredie.
hbr mon som o h s t of ihörirne ~ p p r e p u,.
g n o l ~ s ~, ' s o det m heter.
vid utglcn&amp;I.
- 611 sYkert tecken, att dc srlagit an.
och stannat i minnet.
ifven om icke app- läder och dicnpo-mp redan förut vitinat demm.
Men d i hiniU kommer, att ifdgavarnnde artists sisiil röstmedc1 som apparition i öfrigl iiro fullt tiUfredsli1- Irndc, f r k a r m m sig hur det Ilr m6jliit att rjungn cn mmins för att uttrycka hur d l t mig förskrlckem, hur .af skrEck jag dön, utan ett enda pianissimo, utan knappast nigon nynnscring.
Orden måste VII dock h d v i nligot att Iietydn.
och n6r m m hör omtalas en moders bön och en ungdomrkärlck, som hjelpcr öfvcr alla Aror.
sunt slutligen hYnvYndandct till den Ilögncs beskydd.
d i tyckes verkligen sjlllsrörelsema och skiftningarna deri l i g a i s i 6ppcn dag.
att ihörirne helt nsturlipt c r h n och fdlji dem.
i hofr af fnmsWlhrinnuis likgiltighet för d11 annat i n det fullt klingande ljudet sf sin egen sUlmma.
Mycket mera vore a u tillägga, men tillsvidire m i b l a t fdgas.
humvida icke möjligt vore ntt undanrädjr r i d m a s m i missgrepp.
hvilka i mingi fall verka störande p i det hela och förtaga ett annan godt intryck; och denna Tmfer- a d: Vuri&amp;vilnner.
fdg3 fmmsUllcs i f minga
Hvarjehanda i qvinnofdgan.
Sverige: Fdrcningcn for varnlil$a quinnors skjdd, som till följil af bristande framgbng nödgats upphöra med sin verksamhet, har nu iinder en delvis ny styrelse omorganiserats ii ändaniil att i första rummet verka p i det uppvexande sktgtet och att söka till ordning och arbete uppfostra sådana unga flickor, som sakna rird och skydd och äro i fara att duka under för frestelsen .. För anskaffande af medel anordnas den 24 och a5 i denna manad en bazir X Stora Börssalen har i Stockholm.
Ostersunds fattigvbrdsstyrelse har inkallat Quinnor i fatt@di-dcn.
fem fruar att med rid och d i d biträda fattigr8rdsstyrelscn.
Om quirinans rilstriilt förhandlades den 19: de sistl. februari b ett af allmänna rösträttsföreningen tillstäl (lt sammanträde b Mose backe.
Lle flesta talarne ansago, att det skulle \ - ara skadligt, om qvinnan finge rösträtt nu, s i länge iinnu * strecket * qvarstode och siledes smenniskovIrdets pris räknades i klingande mynt ..
Deremot fram- höllo andra talare samhäilets orättvisa att beröha qvinnan en af inenniskans förnämsta rättigheter, I ÖfverenstImmelse med denna senare åsigt fattade ock mötet slutligen enhälligt sin resolution.
K&amp;.
fitcnskapsakadc~~~ic~~ beslöt vid sitt februarisammanträde.
att stadgarne icke skulle tolkas s i eller andras derhän, att invaljanilet af jvinliga medlemmar blefve niöjligt.
F / icRsRoI~kon~~~~ittCn.
Denna kommittd, hrilken, sasom bekant, ar den första af Kongl.
Maj: t tillsatta konimirte, hvari qvinnor - Dagnys redaktör Fru S.
1,eijonhufvud-Adlersparre samt normalskolans före- stindarinna fröken H. Caselli - blifvit iusatta.
har för tillMllet sliirar sina arbeten i hufvudstaden och den I r innev.
mars börjat sina inspektionsresor till landets flickskolor, h \ .arvid färden först stäldes till Upsala.
Qdirr,ia sRi / iomn~~.
I nya lagberedningens förslag till andring af lagen som skiljemän och skiljedom * förekommer följande:, Skilje- iiiannaupprlrag ma leinnas qvinna s i väl som man *.
E n s~ijrkkass~ fur qviirnor har i vinter bildats i Upsala p i initiativ af tio fruntimmer, som försörja sig genom eget arbete.
Den har om- fattats med niycket intresse och Ifven Drottningen har gifvit bidrag till dess grundfond.
F u r c ~ t i ~ ~ fiir p n pft quinnus rgnndcnitt heslut pb ett den I a dennes I i sina stadgar göra följande tillägg: hallet sammanträde att till ~Derjemte (d. v. s. utom den strafvan, som ligger i föreningens namn) vill föreningen i öfrigt främja sidana lagstiftnings- och andra af offent- liga myndigheter beroende hgärder, som kunna bidraga att förbättra qvinnans stiillning i samhället
94 F r h Rikthrgen.
Den 16: de innv.
mars vackte Hr S.
A. Hedin i andra kammaren en motion anglende skrifvelsc till Kongl.
Maj: t ined begaran, det K.
M: t matte, innan den väntade l ?iroverksreformen framlägges p9 riksdagen, taga i öfvervägande fragan om flickors iii- tagande i de allmBnna läroverken.
Finland: i W k n Rosmu * ikcl, hvilken efter aflagda medicinska examina redan en liingre tid praktiserat som Pkare, har i denna egen- skap blifvit anstald i staden Helsingfors ' tjenst fran den i nastk.
juni till den 10 april 1889 med 2.400 mark i irlig lön.
YZI posiuerkef iiro f. n. icke mindre än 74 qvinnor anstälda, de iiesta som förest&amp;iidarinnor för postexpeditioner.
D m firs&amp;a quinnoförcninge~u drsmiite (hvarom utförligare fram- deles) har den 2 i febr.
hallits i Helsingfors iinder allmant delta- gande.
Den afgaf ett gladjande bevis p&amp; den stora framgång dess bemödanden äfven under det sistförflutna h e t rönt.
- Disfins Jr@ si# fins.
Finlands första qvinliga filosofie magister fröken Zfnina Artrani har nyligen erh8llit sökt s. k. dispens från sitt kön, d. v. s. rattighet att, rhurn hon Hr qvinna, söka och vinna befordran till lektontjenst vid lurarifrne- seminarier i landet.
Glterfrp, som i sistl. januari Danmark h u nu i fröken Af&amp; in8nad tog: Medicinsk Embedsexamen~, fått sin andra fr8n Köpen- Vid detta universitet hamns tmiversitet iitgangna qvinliga kikare.
idka f. n. ej mindre an 7 qvinliga studenter sina studier.
En ittonde, / röken H i n, har nyligen der tagit filosofisk eyamen.
Tyskland: Tyska regeringen har afskedat alla i postverkets, telegrafens eller jernvsgarnes tjenst anstnda qvinnor under ftirebärande att qvinnor ej dugde till offentliga viirt Carlos uon Gaprn, Voss.
Zeitungs specialkorrespondent i Madrid och et1 af qvinnofragans mera f r a n d e n d e vanner afled derstädes ilen 1 9 sistl. December.
Osterrike: Med.
Dr Lmy C. llraitr i f r h Chicago har nyligen erhallit tillrade till universitetet i Wien pll samma vilkor som de manliga studerande.
Hon genomgir en särskild kurs i barnsjuk- domar och deltager i den berömde Dr H e r t klinik samt en special- kurs i Gynecologi och Obstetrik under Dr Carl Braum.
Holland: Vid tiniversitet i Grtrningcn studera f. n. z z qvinliga studenter; en studerar medicin, tre matematik och fysik samt aderton literattir.
Den första gvinliga Iandliikarcn har nu slagit sig ned i Amster- dam.
Hennes namn är fm Vivinie Waltjcn.
Belgien: Fröken M u UOII Diest, den första qvinna, som tagit medicine doktors-grad i Belgien, har nu ändtligeii, efter flera ars iilanga bemödanden, lyckats erhålla lagligt tillsthd att praktisera i sitt yrke med atnjutande af alla en belgisk kikares privilegier.
Schweiz: Den &amp; te sistl. december tilltos i Bern för först?
gangen Schweiziska qvinnor att utiifva sin kantonala rösträtt dock endast genom manliga ombud.
95 E n g l a n d: Q U ~ I I I I ~ I I S iik, / ifiska riisfräff har den 19 sistl. februari tagit ett jättesteg fra11iSt.
i det att underhuset denna dag iitaii om- röstning i andra lasningen antog förslaget om deii politiska röstrattens utsträckande till ogifta qrinnor och enkor, s p i ega (le qralifikationer, hvilka förläna inan rattighet att rösta.
FrSgan tir härmed visserligen ej slutl~ehandlad, men den s. k. andra Iiisningen har alltid, d a den niedgihes utan omröstning, ansetts vara afgörande för en fragas slut- liga öde.
Qiii~~nor i kyrkans fjinrf.
\ ' id den sista kyr~ostamnian framlade ilomprosleu af Chester förvaltiiiiigsiitskottets I~erattelse öfver qrinnnns tjeiist inom kyrkan.
Utskottet föreslog, att diakonissor skidle oiient- ligen och genom hiinders pilaggning iitscs af biskopen.
Efter nagon diskussion antogs iitskottcts förslag.
Qdinlig ve.reI~~~Ck / arc.
Miss Awry d Be / / har slagit sig ned i Lon- don i det hitintills af qvinnor ej försökta yrket som vexel- och aktie- niaklare och har sitt kontor i Bloomsbury.
S k o t l a n d: 13en JIJW bril / iska scr / lig /: sIagt~~ tilliimyades för första gingen i Skotland, dS en ung qvinna, som öfverbevisades om att ha velat locka en flicka om femton Sr att lemiia hemmet för att följa henne till ett illa beryktailt hus i &lt;; lasgow, dcrf&lt;; r dönides till sex mSnmlers Dylika fsngelse.
Enligt den gamla lagen sktille hon hafva gStt fri.
Iirott beifras nu ofta i London ut.m anseenile till personen.
F r a n k r i k e: QuiaLgn bnnk / ic~~sfe~niirr.
Icke mindre Pn r GO damer iiro anstglda i &gt;&amp;rnque dc Fra~rrcw i I ' aris.
De arbeta i särskilda riini och Bro i synnerhet sysselsatta med att förstöra gamla sed1.u och att fr811skilja kuponger.
Arbetstiden är frSn kl. 9 f. m. till J e. ni.
sta Iöiicii ar 150 frcs i inhiatlen.
IM de fr&lt;riis,&amp;i j e r n v ä p r m gro niinga tuseii qrinnor anstiilila, s i I. ex. 2,500 endast vid den östra franska stambanan.
De anvtiiiilas som biljettförsaljerskor, kontrollörer, renskrifverskor, de tjenstgöra rid niaterialförrSden samt s5som I~nnvakterskor och iiro i allmiinhet \ * ?il aflönnde.
Lönen för de vid I&gt;yriierna, kontrollverken eller soni biljett- förs5ljerskor anstaldn fruntimmerna rcxlar mellan 1,080 och 4.000 Tics om h e t.
Baiivrkterskor f r i a o A 240 frcs Srligen.
Vid tjenste- tillsitttiiingen ha aflidne tjcnsteinitns enkor och faderlösa sanit jernviigs- tjenstemans hustrur och döttrar företriide framför utanför stSende.
QuinI (qr liiknrc till ett a n t d af I) praktisera f. ii.
Af dem har en, fru Znh Sarranfe, utniimnts till hitrlidnnde.läkarc vid Stora operan.
i; nr f111ts F a w c har stillat ett pris on1 1,000 frcs, att hrart annat Sr af Akademien iitdelns soin I~elöning för ett af qvinna för- fattadt frninstbende literart arlxtc.
I t a l i e n: Vid ilen sistlidet Sr i Italien i15ll11a~11if~11fiiirko11grcssen hafva de fyra af olika landers regeringar siindn qviiiliga delegerade 113 ett intelligent satt deltagit i öfverliiggiiiiigariie.
De Iiito alla in- soni afslg fang; iriies nioralitet och skrika sig uti tredje sektionen uppfostraii samt det skydd, som bonle egnas d e qvinliga fangarnc - och hafra meil varme bevakat sitt köns intressen.
N:r 43 (253) Fredagen den 21 oktober 1892.
Prenumerationspris pr ä r: Idun med Modetidning och kolorerade planscher kr 8: — Idun m.
• 6 50 Idun ensam » &lt;t: —: Byrå: Klara v.
K y r k o g a t a 1, 2 tr, (Aftonbladets nya lms.)
Premimer.
Bedaktör och Träffas å byrån kl. 12 — 1.
Alfhild fru Agrell har er- kändt sig vara för- fattarinna till en bok, som under denna sommar lästs med girighet, sommarens mest lästa bok.
Boken heter / Stockholm, är utkom- men i sin andra upplaga och väntar på den tredje.
Det är den svenska fru Buchholz, som talar i bo- ken, det är Lovisa Pet- terkvists memoarer un- der en stockholmsvistelse, som beskrifvas; en re- sebeskrifning af komisk art är det, som / Stock- holm lämnar.
Det be- rättas, huru fru Petter- kvist, som behöfde » bilda sin själ », far ned från Norrland till Stockholm med sin man, och där gjorde fru Lovisa bekant- skap med hufvudstadslif- vet och med alla dess förförelser, men icke en tum vek hon från sin uppfattning — icke en tum.
Låt vara att det är en småstadsuppfattning.
Fru Lovisa är i alla fall en personlighet, hon har sina tycken och sina » präng- siper », den adliga själen.
Skratta kan man åt hen- ne, men hedra henne må- ste man på samma gång.