Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Banken lemnar ännu Creditiv mot behörig säkerhet, samt till befrämjande af allmänt nyttiga ändamål, och dessa båda qvalificationer torde finna sin fullkomliga tillämplighet i närvarande fall.
Hvad säkerheten beträffar, vill jag endast nämna, ali Armeens Pensions-Cassa kan lemna densamma så fullständig, sorn någonsin kan begäras, alldenstund, utom Cassans egna tillgångar, så väl räntan, som amorteringen å Accordsföndens obligationer innehållas på, och finnas försäkrade uti hela Svenska Armeens löne-anslag.
Under sådana förhållanden hade jag trott, att BancoUlskottet kunnat och bordt tillstyrka, det Rikets Ständer äfven, å sin sida, måtte befrämja de bemödanden, hvarmed Armeens Officerare — hvilka dessutom al sina, lill största delen, så ytterst knappa löner, fortfarande måste vidkännas betydliga afdrag, utgörande ett belopp af omkring 80,000 R:dr Banco årligen, i och för bildandet af pensioner för Arméen, — nu ytterligare söka alt, medelst egna uppoffringar, åstadkomma amortering af accorder, uti hvilkas tillkomst de nu tjenande lika litet hafva del, som de af accordens försvinnande i en aflägsen framtid kunna hemta någon fördel.
Summan af Arméens accorder utgör något öfver 2,818,000 R:dr Banco.
Det är denna summa, Arméens Officerare, till fromma för deras efterkommande, söka inbetala, och hvilken inbetalning torde kunna hänföras till allmänt nyttiga företag, samt i sådant afseende vara förtjent af något deltagande å Rikets Ständers sida.
Ett motsatt förfarande kunde visserligen vara så till vida likgiltigt för Arméens nu befintlige Officerare, sorn ingen af dem, enligt hvad förut nämndt är, lärer komma i åtnjutande af de fördelar, som med den påbörjade amorteringen afses; men nedslående torde det i alla fall för dem blifva, om de skulle finna, att äfven sådane bemödanden, som, enligt deras tanke, äro uteslutande af allmänt framtida Banco-Utslottets Utlåtande, lV:o 97.' gagneligt syfte, och hvarigenom de med enskilda uppoffringar söka att åt efterkommande bereda lyckligare förhållanden än de närvarande, skulle af Rikets Ständer med fullkomlig likgiltighet anses.’’
Uti denna reservation instämde Herr Lector BråkenhjelmHerr Professor Bolmérj Herr Kongl. Hof-Predikanlen Tunelius och Herr P10- sten Berlin, STOCKHOLM, Kongl. Ordens-Boktryckeriet, 1840, Banco Uiikottets Memorial N:o $8j Utlåtande N:o gg. i N:o 98.
Ank. till Exp, TJtsk. den 22 Sept., kl. 4 e- n>» Memorial, i anledning af Högloft.
Bidderskapets och Adelns äterremisser ä Utskotlets_, Wider IS;ris 55 och 5j} of0iJna Utlåtanden.
Under den 26 näsllidne Augusti, liar Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, på grund af gjorde anmärkningar, återremitterat Utskottets Utlåtanden N:o 55, i anledning af Herr Rosenblads motion om praescriptionstid, inom hvilken åtskillige äldre fordringsposter böra från Banken utgå, och N:o 5j öfver én väckt motion om förändiing, i afseende på förnyandet af Bankens inteckningar.
Enär likväl berörde Utlåtanden, enligt till Utskottet ankomne Protocolls-Utdrag af den 22 och 29 i förenämnde månad, blifvit af öfrige 3:ne Riks-Slånden bifallne, finner Utskottet de ankomne ålerremisserne icke kunna till någon åtgärd föranleda.
N:o gg. Ank. till Ex, Tttsjx. den 22 Sept, kb 4 e. m, Utlåtande, i anledning af Fabrikören A. L.
Baldins ansökning om eftergift af upplupne räntor 3 s:ne Lån i Banco-Disconten.
Hos Utskottet har Fabrikören A. L.
Soldin uti ingi fyen ansökning, anhållit om eftergift af upplupne räntor å a:ne från Banco-Disconten utgiftte, under loppet af år 1827 lill betalning förfallne lån, det ena upp - Bih. till R.
Prot. 1840. 6 Sami. 1 Afd. 28 Haft. 2 Banco-lJtskottets Utlåtande} N:o gg. taget af Soldin å i,5oo R:dr, mot Fabrikören J. G. Hammarboms borgen* och det andra upptaget af bemälde Hammarbom å 2,100 R:dr, emot Soldins borgen; erbjudande sig Soldin att, derest denna ansökning bifalles, till fullo inbetala ifrågavarande låns återstående capitalbelopp, på sådant sätt, att hälften deraf erlades 2:ne^ månader och återstoden g månader eftter vunnen kännedom om .Rikets Ständers, i anledning häraf, fattande beslut.
Utskottet har af handlingarne inhemtat, att Soldin, före lånens förfallotid, till sine borgenärers förnöjande afstått all sin egendom, och att Hammarbom, som varit Syssloman i Soldins concurs, från hemorten afvikit, medtagande ej allenast sina egna, utan äfven Soldins massas väsendlIigaste tillgångar, utan att någon underrättelse om Hammarboms vistelseort sedermera kunnat erhållas, förr än helt nyligen bestämd uppgift meddelats, att han innevarande år aflidit i Hamburg, samt att Discont-Verkets fordringar för desse 2:ne lån, hvilka blifvit bevakade uti Soldins och Hammarboms concurser, efter 183a års Revision, blifvit, såsom osäkre, inom linien förde.
Från Soldins concurssmassa har Banco-Disconten, under loppet af år 1837, erhållit den på dess fordran sig belöpande utdelning med i45 R:dr 1 sk. 10 rsf. Dessförinnan hade Soldin likväl sjelf villigt, i April i836, å sin skuld till Banco-Disconten inbetalt 200 É:dr Banco, och utfäst sig att hvarje halfår erlägga en lika summa, hvilket också afhonom hitintills blifvit ordentligen fullgjordt, hvarigenom hans eget lån å i,5oo R:dr blifvit till capitalet fulldt inbetaldt, och Hammar boms lån å 2,100 R:dr, för hvilket Soldi /»borgat, minskadt till i,6i5R:dr 18 sk. 8 rst.
Banco-Discont-Directionen, hvars utlåtande öfver ifrågavarande ansökning
Utskottet infordrat, hrr, vid det förhållande, att Soldin, ehuru han, genom andras förtroende, skall ega utväg att sig försörja, och att tilläfventyrs kunna något derutöfver förtjena, likväl icke efter sitt förra obestånd hunnit förvärfva tillräckliga tillgångar att sina skulder, så till ca pital som ränta, fullt betala, eller eger några i executiv väg åtkomliga tillgångar, och då fråga nu är för handen att kunna till capitalet erhålla full godtgörelse för en osäker fordran, ansett sig böra tillstyrka bifall till Soldins ansökning om eftergift af upplupne räntor, så vidt säkerket vunnes för fullgörandet af den erbjudne liqviden af capitalet.
Emedlertid och då till Utskottets kännedom kommit, att
Soldins handelsrörelse numera vunnit den ulsträckaing, att han, till densammas bedrifvande, innehar öppna salubodar i hufvudstaden och flere af Rikets Banco- Utskottets Utlåtande,, N:o gg. 3 större städer, och han således icke hör förmodas sakna tillgångar till godtgörande af
Discont-verkets hos honom egande fordringar, fastän dessa tillgångar icke lära vara i executiv väg åtkomlige, kan Utskottet till Soldins ifrågavarande ansökning icke i vidsträcktare måtto tillstyrka bifall, än att Utskottet hemställer, det Fabrikören Soldin måtte förunnas eftergift af den upplupne 3 procents straffräntan å det af Fabrikören Hammarbom, mot Soldins borgen, hos Discont-Verket upptagne lån, under villkor, alt Soldin, hvarje sjette månad, från den dag räknadt, då|Rikets Ständers beslut härom blifvit
Soldin delgifvet och intilldess full liqvid vinnes, till Discont-Verket inbetalar en tredjedel af det nu återstående capital-beloppet och en lika anpart af de å lånen, efter afdrag af nyssnämnde straffränta, i Öfrigt upplupne räntor, samt för fullgörandet af desse inbetalningar ställer sådan säkerhet, som af Directionen öfver Banco-Discont-Verket godkännes.
Reservation af Herr Stuart, C.: ”Jag anser den uppgifna omständigheten, att Mosaiske Trosbekännaren Soldins tillgångar icke äro ”åtkomlige,” innefatta ett såsom prasjudicat för Banco-Disconlen ganska äfventyrligt skäl för den tillstyrkta eftergiften af delta Verks fordringsanspråk; och jag förmodar, att en handlande, som, enligt tillkännagifvande i Allmänna Tidningarne, samtidigt idkar sin rörelse i flera städer, torde kunna förvärfva någon tillgång, som möjligtvis icke kan i all framtid göras för fordringsegarne oåtkomlig'.'
Uti denna Reservation instämde Herr Grefve Frölich♦ STOCKHOLM, Elméns och Granbergs Tryckeri, iS4o.
IBanco-TJIskottets Memorial, N:o 160. I N: o 100.
Ank. till Exp. Utsk. den 9 October, kl. !!2 mield.
Memorial till Högvördige Preste-Ståndét, med anmälan af dess fattade skiljagtiga beslut> i anledning af Utskottets Utlåtanden JV.-ris 2/ och 65.
Sedan Utskottet, i ett till Rikets Ständer under N:o 21 afgifvet Utlåtande öfver väckt motion, att Bankens sedlar å 16, 12 och 8 skillings-valeuren fortfarande måtte få förfärdigas och utgifvas, dels föreslagit, att sedlar å 16, 12 och 8 skillingar B:co, eller motsvarande valeurer, enligt den myntenhet, som, i gruudlags-enlig väg, kan varda bestämd, höra intill nästa Riksdag förfärdigas och frén Banken utgifvas-, och dels hemställt, att Bankens sedlar a 14 och 10 skillingar kopparmynt må utgifvas endast till och med år 1841, samt, enligt till Utskottet ankomne Protocölls-utdrag, PresteStåndet, under den 2Q nästlidne Maj, och Bonde-Ståndet, under den 16 i samma månad, i allo bifallit, hvad Utskottet sålunda föreslagit och hemställt, men Ridderskapet och Adeln i sin helhet återremitterat berörde Utlåtande, samt Borgare-Ståndet, med godkännande af den förra punkten, återremitterat den senare delen, angående kopparskillings-sedlarne; så hade Utskottet, jemte anmälan, att förra punkten i Betänkandet, eller förslaget om 16, 12 och 8 skillings-sedlarnes fortfarande förfärdigande och utgifning blifvit af Rikets Ständer gilladt, uti ett aflåtet memorial, N:o 65, besvarat de inom Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet, emot senare delen af Utlåtandet N:o 21, gjorda erinringar, och på anförde skäl, bland annat, att 2:ne Riks-Stånd, nemligen Preste- och Bonde-Stånden, bifallit nämnde del af Utlåtandet, förnyat den deruti gjorda hemställan, att Bankens sedlar å i4 och 10 skillingar kopparmynt af åren i8e3 och 1804 må utgifvas endast till och med år 18/ji.
I anledning af detta senare Utlåtande, N:o 65, som, likmätigt Utskottet tillhandakomne Protocolls-utdrag, är vordet, den 5 dennes, af Ridderskapet och Adeln bifallet, och af Bonde-Ståndet, den 2 i samma månad, lagdt till handlingarne; har Preste-Ståndet, den 5 innevarande September, Bih. till R.
Prof. 1840. 6 Sami. 1 Aftl. 2Q\de. Haft. 1. 2- Banco-Utskoltets Memorial, N:o too, med ogillande af livad; Utskottet å nyo hemställt, rörande Bankens sedlar å 14 oell io skillingar kopparmynt, beslutil, att det i Banken varande förrådet af sådane sedlar, må ulgifvas fortfarande-, utan någon derföre bestämd praeSGiiptionstld,, hvarjemte Borgare-Ståndet samma dag förklarat, att det i Banken, nu varande förråd af färdiga sedlar å 14; och 10 skillingar kopparmynt må under tiden, till nästa Riksdag, i allmänna rörelsen ullemnas.
Då likväl, efter, hvad ofvan är nämndt, såväl Preste-som Bonde-Ståndet bifallit Utskottets Utlåtande N:o 21, och följagtligen redan, för deras del, bi slutit, alt Bankens sedlar å 14 och 10 skillingar kopparmynt, må ulgifvas endast till och med år 1841, samt Ridderskapet och Adeln likaledes, , genom bifall till; Utskottets förnyade hemställan uti Utlåtandet N:o 65,.
Siannat i enahanda beslut,, sorn Preste- och Bonde-Ståndet; har Utskottet, på grund af 7S §.
Riksdags-ordningen, ansett det vara, genom 3:ne RiksSlånds sammanstämmande mening, afgjordt, att Bankens mei berörde sedlar endast lill och med år 1841 få utgifvas; hvilket Utskottet dock, med afseende å Mögvördige Preste-Ståndets, i anledning af Utskottets, i Utlåtandena N:ris 21 celi 6S, gjorda, lika beskaffade hemställan, under den 29 nästlidne Maj och 5) i denna månad,, fattade skiljägtiga beslut, trott sig böra för Högvördige Ståndet tillkännagifva, innan Utskotlet till Rikets StänderS-; stadfästelse öfverlémnar dem reglementariska föreskrift, sorn härleder sig af; ofvan berörde,, utaf 3:ne Riks-Stårid gifn >, beslut..
Reserva t i 0 m af Herr Professor Bolméer: ”Jag har icke, lika med Utskottet', kunnat' anse det vara genom< trenne Stånds, sammanstämmande mening., af gjordt att Bankens sedlar å 10 och r4 skillingar kopparmynt endast lill och med år 1841 må. utgifvas, ty då det i. allmänhet gäller,, att ett senare beslut, der man eger rätt att ett sådant fatta, upplfäfver ett äldre, så hade, efter mitt förmenande, endast Pfeste-Ståndets senare beslut', rörande fötrberörde sedlar, bordt tagas i: beräkning..
Preste-Ståndets rätt att ändra siit under den 29
Maj i samma fråga fattade beslut synes mig,, utan att-derföre åberopa andra skäl, vara tillräckligen grundad uti den af tvänne
Stånd beslutade återremissen af Betänkandet J\:o 21.”’
Uti denna reservation hafva instämt Herr af ZellénHerr Doctor Hvasser och Hörr Kongl..
Höfpredikanten Tunelius.. 3anco-UIskoltels Betänkande, N.o iot. 3 N:o 101.
Ank. till Exp. Utsk. den 9 October, kl. ’u midd.
Betänkande, i anledning af väckt motion, att Handels- och Närings-Discontens så kallade Reserv-fond må, med det belopp, hvartill densamma vid detta års slut kan hafva uppgått, i Batikens vinst inberäknas.
Uli en inom Utskottet vackt motion, har Herr Grefve D.
Frölich fästat uppmärksamheten derå, dels att den Reserv-fond, hvilken inom Handelsocli Närings-Disconlen, enligt 233 §. af Banco-Reglementet den 26
Maj 1835, blifvit bildad genom vinsten på utlåningen mot 5 procent af för HandelsUisconten mot 3 procents ränta tillgängliga förlag, vid 1839 års slut uppgått lill i8o,i63 Rdr 18 sk. 7 rst., dels ock att, enär, efter 1837 års slut, upplåningen från allmänheten upphört, så att Handels- och Närings-Disconten sedermera rört sig med Bankens egne medel, omkring 2 millioner, hvarå 2 procent, såsom skillnad emellan den Banken godtgjorde räntan å 3 procent och ullåirings-räntan å 5 procent, blifvit nämnde Reserv-fond tilldelad, skulle, derest utlåningen förblefve vid omkring samma belopp af 2 •-millioner och föreskriften i berörde 233 §. bibehölles oförändrad, Reservfonden årligen okas med 4°/ooo R:dr och således vid 1845 års ingång utgöra 38o,ooo B:dr samt vid sådant förhållande och då erfarenheten numera visat, att föga eller ingen förlust å Handels- och Närings-Discontens rörelse uppstode och en slik accumulation i alla fall vore olämplig, föreslagit: 1:0 att den vid detta års slut sig visande Reserv-fondens hela belopp varder inberäknad i Bankens vinst; 2:0 alt, med uteslutande af stadgandet i 233 §. af Banco-Reglementet, ali vinst eller föllust på Handels-Discontens lånerörelse för hvarje år intages i Bankens Hufvud-räkning.
Direclionen öfver Handels- och Närings-Disconten har, uti häröfver infordradt utlåtande, anfört, att
Directionen visserligen ansåg den summa, stor 1,675,000 Rdr, hvilken Directionen, oberäknadt beloppet af ofvannämnde så kallade Reserv-fond, eger under sin förvaltning af Bankens vinstmedel, vara till lånebehofvens fyllande under den återstående delen af Banco-Utskottets Betänkande, iV.o 101: året fullt tillräck lig, så alt, från denna synpunkt betragtadt, något hinder ej borde kunna mola för samma Fonds öf.verlålande till Banken; men att
Directionen icke kunde lemna obemärkt, att, ehuru hitintills några serdeles betydliga förluster icke uppkommit å den genom Handels- oell NäringsDisconten drifne lånerörelse, bade likväl-, efter den högst betydliga utsträckning denna
Discont-röreise synnerligast med år 1336 erhållit, från hvilken tidpunkt utlåningen ökats från 1,358,000 R:dr till 3,124,000 R.’dr, lagsökningarne för i Handels- och Närings-Disconten upptagne lån, ungefär i förhållande till låne-rörelsens vidd, tilltagit, hvilka icke kunde afslutas utan förluster för Verket; med afseende hvarå och då ändamålet med Rikets Ständers, uti så väl i83o som i835 års Banco-Reglemerite, gifne föreskrift, angående omförmälde Reserv-fonds bildande och bibehållande, varit att bereda tillgång till betäckande af förluster, hvilka icke kunna undvikas i en så vidsträckt discont-röreise, der en capilal-förlust af 40,000 R:dr och derutöfver lällligen kan inträffa, blott genom oförmodadt fallissement för några få, med hvarandra förbundne, låntagare, Directionen afstyrkt bifall till ifrågavarande motion ; men, för den händelse att dess åsigt icke blefve af Utskottet gillad, hemställt, alt en summa af 200,000 R:dr under enahanda vilkor, som de, hvilka uti 223 §. af nu gällande Banco-Reglemente
Mro för Allmänna Disconten stadgade, måtte, vid innevarande års slut, utaf den då varande Reserv-fonden afsättas, i och för betäckandet af de å ifråga-varande låne-rörelse möjligen uppkommande förluster, samt följagtligen endast öfverskottet utöfver sistnämnde belopp vid årets slut till Bankens disposition utassigneras.
Utskottet kan väl, å ena sidan, ej undgå instämma nti den af motionären yttrade åsigt, att ett framgent ökande af förenämnde Reserv-fond, medelst fortsatt afsättande af all å Plandels- och NäringsDisconlens låne-rörelse utöfver 3 procent uppkommande räntevinst, vore öfverflödigt och olämpligt; men anser, å andra sidan, så mycket mindre skäl nu vara för handen att fråntaga Handels- och Närings-Disconten den derstädes redan bildade Reserv-fond, hvars årliga ränta k-an anses tillräcklig att betacka de hädanefter för samma
Discont möjligen uppslående förluster, sorn dessa förluster, i slikt fall, kommo att, ett år med en mindre och ett annat år med en större summa, minska den vinst, Banken kunde af Handels- och Närings-Discontens låne-rörelse påräkna, vid en tid, då, i händelse af Rikets Ständers bifall till Utskottets i Betänkandet N:o 64 afgifne förslag, alt Bankens, enligt i83g års Hufvudbok, utöfver Grundfonden behållna vinst och capital-öfverskott må, med en lika andel deraf, för hvarje af de härefter nästpåföljande 5 år, komma det allmänna till godo» Banco-Vt skol tets Betänkande> N.o 102.
5 Braken, för att, utan rubbning i låne-rörelsen , kunna på sådant sätt aflåta nämnde c-ipital-öfverskolt, måste ega att årligen påräkna en ungefärligen lika summa såsom inflytande Banco*vinst; och finner Utskottet, till följd häraf, sig icke kunna i vidsträcktare måtto tillstyrka bifall till den väckta motionen, än alt till Bänkens disposition må, vid innevarande års slut, öfverlemnas det belopp, hvarmed den för Handels- och NäringsDisconten bildade reserv-fond då öfversliger 200,000 Rdr; men att sistnämnde summa afsättes, för att intill nästa Riksdag utgöra en reserv-lond, af hvars uppkommande årliga ränte-inkomsler godtgöras de å samma
Disconts låne-rörelse hädanefter inträffande förluster, hvilka; derest de något år skulle öfverstiga räntan å reservfonden, böra till återstående beloppet afföras å samma Fonds eapital-surnnra, sora deremot ökas, så ofta fondens årliga ränta lemnar öfverskott efter betäckande af årets förluster; samt att hela öfriga vinsten å Handels- och Närings-Discontens rörelse till Bankens disposition öfverlemnas; kommande, i händelse Rikets Ständer bifalla, h vad Utskottet härutinnan tillstyrkt, 233 §. i nu gällande Banco-Reglemente att, i enlighet dermed, förändras-.
Stockholm den 8 October 1840.
Utsk. den 9 October, kl. 12 mide!.
Betänkande3 t anledning af väckt motion om öppnande af en Upp- och Af'skrif nings-råkning uti Rikets Ständers Bank.
Enligt ankommet Protocolls-utdrag af den 18 nästlidne Mars, liar Högloft.
Ridderskapet och Adeln till Utskottets handläggning öfverlemnat en af Herr Hartmansdorff, August, väckt motion, hvaruti, med fastadt afseende å behofvet af understöd för inhemska närings-idkare, på det de må kunna uthålla täflan med de utländska, i händelse ett sådant friare handelssystem Liefve införd*,- sorn ej mindre Kongl. Maj;ts Nådiga Propo - *6 'Bamo-Ulskoltels Betänkande, N.-o to2. sition om en förnyad Tulltaxa, än åtskilliga enskilda motioner syntes åsyfta, och under förmälan, att betydliga Svenska capital nu antingen lågo o förräntade, eller förräntades på utländsk ort, och sålunda ökade capilal-tiligången på andra länders dermed öfvermältade växel pia Iser., under det Svenska näringsidkare ledo afcap i t a i bris t, motionären, till afhjelpande i någon moa af den för näringarne tryckande svårigheten att, mot hilliga vilkor, erhålla förlags-capila]., föreslagit: i :o att Banken måtte, på den tid, Banco-sty reisen utsätter., och enligt föreskrifter., sorn närmare skola bestämmas, tillåta enskilde personer, att på upp- och afskrifnings-räkning insätta penningar mot 3 procent, och att, när som helst, ater uttaga dem; 2:0 atL de sålunda insalta penningarne må af Banken öfverlemnas till utlåning åt
Man u fao tur-, Handels- eller äfven Banco-Disconten, åt den förstnämnde mot 4 procent, och åt de tvänne senare mot vanlig
Discont-räntan samt 3:o att ett erforderligt crediliv på den behållna Banco-vinsten må kunna af Banoo-slyrelsen begagnas, för att bestrida de utlagningar pä afskrifningsräkninganne, hvilka möjligen icke kunna med inflytande capital- och räntebetalningar godtgöras; anhållande motionären alt, derest förslaget ansåges förtjena uppmärksamhet, få närmare föreslå sätt och vilkor för den i fråga— stälde lånerörelsen.
Vid pröfning af detta förslag, har det icke kunnat undfalla Utskottets uppmärksamhet, att, på sätt Banco-Fullmäglige uti infordradt Utlåtande jemväl antydt, af samma förslag skulle blifva en följd, icke allenast att större delen af de såsom depositioner ulan ränta i Banken nu inneslående medel förvandlades till insättningar på upp- och afskrifnings-räkning, utan äfven alt ganska betydliga capital, hvilka nu ligga ofruktbare hos enskilde personer, på sistnämnde räkning ingingo, samt att Banken, tvertemot dess uti Banco-ordningen medgifna privilegium, å dessa depositioner fick vidkännas en årlig, icke påräknad, ehuru ganska betydlig, ränte-utgift, för hvilkens betäckande de insatte medlen borde genom Handels- och Närings-Disconten göras räntebärande, oagladt Bankens egna ränlebesparingar under flere år varit ti 11räck 1 ige alt dermed bestrida, ej blott utbetalning af de sedan sistlidne Riksdag beviljade cassa-creditiv, än äfven erforderligt förlag för nämnde Discont, hvilken nu innehar ej obetydlig outlånad behållning; att således Banken skulle komma att upplåna medel, hvilka den icke egde tillfälle att i utlåningsväg åter göra fruktbärande, och derigenom förorsakas en ränteförlust, hvilken jemväl komme att drabba det allmänna, genom molsvaran - Banco-Utsliollets Memorial, N.-o 10,31. 7 de minskning i Bankens för dess behof afsedda capilal-öfverskott, utan annat gagn, än alt bereda fördel ål någre enskdde, hvilka af upp- och afskrifnings-räkningen sig begagnade,.
Men äfven, i händelse de på nyssnämnde’ räkning insatte medlen kunde göras fruktbärande,, förekommer dock emot förslaget, att det för Banken alltid blefve ett högst äfventyrligt åliggande att, när helst, utan föregången uppsägning,, vara herend att utlemna de upplåtne medlen, emedan derigenom kunde inträffa, att, vid en för handeln ogynnsam conjunctur, hela det på upp- och afskrifnings-räkningen insatte, och i Bänkens lånerörelse använda belopp, komme att på en gång uttagas, och Banco-styrelsen således nödsakas att, då det föreslagna creditivet icke vore tillräckligt att dermed bestrida de skedda uttågen, öka sedelstocken med så betydligt belopp,, att densammas af Rikets Ständer bebestämdä förhållande till metalliska cassan icke kunde bibehållas.
På dessa skäl ,, och då em anstalt af ifi ågavarande beskaffenhet synes lämpligast böra blifva föremål för enskildé Bankers verksamhet, hvilka kunna , elter sig företeende omständigheter, gifva den utsträckning åt deras uppoch utlånings-i örelse,, sorn med desse Bänkers egen fördel och säkerhet är förenlig, anser sig Utskottet1 icke kunna tillstyrka bifall lill Herr vora Hartmansdorffs ifrågavarande motion., Stockholm, deni 8 October i84o.
Ant. till Eip; Utsi. den g)October, kl. 12’midd.
Memorial, i anledning af Högloft.
Ridderskapets och Adelns återremisser å Utskottets under N:is 6g och ~5 af gifne Utlåtanden.
Från HÖglofb Rirlderskapet och Adelil äro, enligt ankomne Protocollsutdiag af den 12 och ip sistlidne September, på grund af gjorda anmärkningar, återremitterade Utskottets Utlåtanden N:o 6p, öfver väckt1 förslag, m Banco-Utskottets Memorial, N.-o io3. att beräkningen af ränta på ränta i Rikets Ständers Bank måtte , i alla de fall, der sådan ränteberäkning eger rum, upphöra, och N:o ^5, i anledning af gjord framställning om in- och ut-vexlingspris å ducater samt utvexling af guld- och silfverplantsar.
Utskottet får i anledning häraf vördsamt anmäla, att omförm alda a:ne Utlåtanden blifvit under den 5 och 9 i ofvannämnde månad af öfrige 3:ne Riks-Stånd bifallne, samt att de erhållne återremisseme, jemlikt §.
Riksdags-Ordningen, således icke kunna föranleda till någon åtgärd från Utskottets sida.
Stockholm den 8 October i84o< TRYCKT HOS 3. WALLDEN, 18 4 0. Banco-Utskollcts Utlåtande, N.o lo4• i N.o 104.