Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det sörekommer mig, att tvid en slik collision ärendernes fortgäng möjligen kunde afstadna, i osäkerhet hwar högsta rösten läg, antingen hos Embetsmanncn eller hos Committeen, hwars Ledamöter, som hwarken bli egentliga Embetsman eller egentliga Ständer, likwäl icke skulle underläta att tillegna sig den högsta möjliga Autorite.
Ligger det ej i naturen af hmar och en Corporation, att beständigt utsträcka sitt begär till Mälde, och skulle ej, genom en sädan progressiv utsträckning, denna Committee, som föreställde eller trodde sig föreställa Rikets Ständer, sluteligen kunna uppresa sig till en Status in Statu, jemnhög med Högsta Magten?
Om ocksä man med noggrannhet kunde föreskrifwa denna Committee bruket af sin magt och myndighet, huru skall man deremot kunna förese eller mota missbruket deraf, som tilltagsenheten eller partianda» möjligen fann för godt att utöftva?
Jag hatar den Kongliga Despotismens nycker sä mycket som nägon Swensk man, men derföre älskar jag ej destinera den Medborgerligas.
Jag tror för öfrigt, att det owanliga lynne, som hittills Lesutit Sweriges thron och gjort dest olycka, försatt ost i en sinnesställning, att frukta 6 82 Expeditioner till RikS-StLnden.
Mer, än man med wanliga lynnen behöfwer frukta; ritt de säkerhetsmått, som äro widtagne i de högsta Embetsmäns answarighet, i bestämda Riksdagar och i en lagligen utwidgad Tryckfrihet, torde bli werksammare, än man nu genast sinner, och att slutligen det tillräckligaste af allt är Grund-Lagens förbehäll, att ännu yttermera, när nöden sä fordrar.
Erinna genom deh förbättring omstansa oh med nya förswarsmedel mot den sällsynta Regering, som More fiende till sitt Folk.
Utskottets pröfning hemställer jag i ödmjukhet dessa anmärkningar.
Om de ingen uppmärksamhet förtjena, är jag gansta färdig att lata öfvertyga mig derom, och önstar blott i fädant fall, med afseende pa tiden och farorna, som omge oh, att om wi hittills haft ett Rike utan konstitution, wi hädanefter icke mä fä en konstitution utan Rike."
Lika lydande med det af Herr Lagmannen Blom till Constitutions-Utstottets Protocoll afgifne Anförande, intygar Hans Bilaga till Mern.
Ständers konstitutions-Utflotts Protocoll den 27 Maji 1809. S. D. Utskottet tog under öfwerwägande den nästlidne dag af Herr Niddarhus-Secreteraren A. G. Silverstolpe wäckta fräga om en Riksens Höglofl.
Ständers Lag- och Hushällnings-Beredning; och som Utskottets Ledamöter Härom wörö af skiljaktiga meningar, skredo de till Bilaga till Mem.
N:o 1. 83 omröstning med flutna sedlar öfwer följande proposition:
"Den som bifaller att inrättandet af en Riksens Ständers Lag- och Hushällnings-Beredning, pa sätt Herr Silverstolpe föreslagit, intages i projectet till Regeringsformen, fkrifwer Ja; Den det ej will, fkrifwer Nej.
Winner Nej, intages ej den af Herr Silverstolpe föreslagne Beredning uti Projectet till Regeringsformen; men något wärn för Tryckfrihetens helgd utfinnes att i Constitutions-Projectet införaS, och inrättandet af den i fräga warande Beredning hemställes till Ständens Plena."
Sedlarne öppnades, och sunnos wara gifne af Bonde-Ständets Ledamöter 1 Ja och 2:ne Nej; af Borgare-Stättdcts 1 Ja och2:neNej; afPrcsteStändcts 1 Ja och 2:ne Nej; samt af Nidderskäpets och Adelns i hwardera Classen 1 Ja och 1 Nej.
Och som Nej wnnnit, skulle pä sätt för detta fall blifwit proponeradt komma att förhällas.
Herr Cancellie-Rädet och Commcndeuren af Kongl.
Nordstjerne-Ordeu G.
Adlerbeth uppläste ett Memorial, som, wid detta Protocoll bilagdt, flulle ätfölja Utskottets Betänkande till Riksens Högloft.
Ständers Plena. in gäem "Under det Constitutions-Utskottet warit sysselsatt med det wigtiga arbete att föreslå en ny Regeringsform, ett arbete, som pä det betydligaste sätt blifwit förswäradt af den Utskottet älagda pligt, att anwända skyndsamhet, i en tidpunct, dä hwarje dags förlust anses för en ökad Rikets wäda, hafwa Motioner i Niks-Ständen blifwit gjorda och Memorialer till Utskottet remitterade om sädanc SamHälls-Classers intagande i Ständernes Representa - 84 Expeditioner till Riks StLnden. tion, som, genom sin delaktighet i Statens allmänna bördor och ur flere skal, dertill synas berättigade.
Men denna i och för sig sjelf ganska ömtäliga fraga bar blifwit sträckt än widare.
Påminnelser emot hela Representationen äro wäckta; tryckta skrifter hafwa dem yrkat och uppdagat nödwändighetcn af rättelser.
Jag bekänner, att min öfwcrtygelsc blifwit bekräftad om nyttan af en förbättrad Representation, och att en sadan torde blifwa ett framtida fäste för beståndet af Swerigcs Statoförfattning.
Men all öfwerläggning om Reform förutsätter twänne considerationer: fragan om och frägan huru.
Den allmänna opinionen synes sä enhälligt bejaka den förra, att förgäfwes deremot nägra skäl skulle inwändas.
Men den sednare är ett ännu oupplöst problem.
Wäl hafwa strödda reflexioner deröfwer blifwit framkastade, nyttiga upplysningar blifwit meddelade, men hwarken i det sammanhang eller i den fullständighet, som ett bestämdt projeet fordrar.
Man är öfwerens om nödwändighetcn af en ny byggnad, men hwarken är planen i fina detailer uppgjord, eller äro byggnads-materialier anskaffade, knappt ännu reqnirerade.
För att bygga fast, hwad annan ntwäg, än att bygga med noggrannhet och betänkande, och det will med andra ord säga, bygga långsamt!
Sädant passar olyckligtwis icke med Swerkges tillstånd i detta ögonblick.
De aktningswärde
Män, som nppgiswit sina tankar om National-Neprescntationcns förbättring, och anse närwarande stund för den dertill lämpligaste, hafwa i mänga afseende» rätt; men fä widt jag kunnat förmärka, hafwa de ej till äfwcntyrs fäst nog uppmärksamhet pä Rikets wada emot Utländska fiender, hwilka ännu hota hjertat af Fäderneslandet.
Medan wi ärna bygga, » Bilaga till Mem.
N:o 1. 85 bestrider man ost sjelswa byggnadsplats»:».
Kan hända mäste wi först gripa till swärdet och med Swenskt mannamod och förenade krafter förswara wär tomt.
Stridens stund är ej den lugna öfwerläggningens; wi mäste börja med att bcwara tryggheten för wart arbete; och ej förr än denna säkerhet är wunncn, kunna wi företaga det med samdrägt, wishet och oafbruten drift.
Det har lyckats mägtiga Nationer att under brinnande krig skapa sig nya Constitutioner, byggda pä ny grund.
Med öppna ögon och blödande hjertan skada wi wärk Fosterland, stympadt och förswagadt.
Wi weta ej ens hwad som är, hwad som skall förblifwa wärk eller fiendens.
Resultatet af dessa ulina osörgripeliga anmärkningar är det tillstyrkande, att Constitutions-Utskottct sramlägge för Riksens Ständer det äskade Projectet till en ny Regeringsform efter de Nepresentationsgrunder, som hittills ägt ruin; likwäl möjligast sä inrättadt, att det ej innefattar hinder för en förbättring i dessa sednare, hwilkcn, jag upprepar det, är alldeles instämmande med min önskan, men hwartill torde gifwas bättre tids rädrum, sedan Regeringsformen till sitt innehäll först blifwit stadgad.
Sannolikt skola de modificationer, som derutinnan genom Representationsförändringen kunna möjligtwis föranlätas, icke träffa Regeringsformens hufwudprincipcr.
Dessa röra egentligen Konungens och Nationens inbördes förhällanden till hwarannan; och Representationen deremot National-- Organisationen wid Riksmöten.
Jag upprepar tillika, att jag ej inser huru Constitutions-Utskottet i en annan wäg, utan den betydligaste tidsutdrägt, är i tillständ att fullgöra sitt Åliggande.
Tillräckliga statistiska uppgifter, nödwändkga hjelpredor, 86 Expeditioner till Riks-StLnden. säkra grundbegrepp saknas; och ett arbete, innan deHe hunnit samlas, skulle ej utan oberäkneliga swärigheter kunna i hast företagas, än mindre fullbordas.
Sadana äro mina tankar om ett Project till National-Representationens förbättring i denna stund.
Hwad ater angar Riksdags- och RiddarhusOrdningen, sä föreser jag wäl, att dessa författningar, om de för det närvarande omarbetades, kunde komma att undergå mycken jemkning efter en förändrad Representation; men som, fast ock en sadan ej hunnit stadgas, dessa Lagar ej kunna till efterlefnad nmbäras, i den likställighet Regeringssättet fordrar, torde det blifwa nödigt, att ad interim pä Project dertill wara betänkt, sa fort Regeringsformen wunnit behörig sanction.
O. ^älsrdstll."
Denna Afskrifts enlighet med Originalet intygar //ans - Bilaga till Mem.
N-o 1.
Utdrag af Protokollet, hållet i Riksens Högloft.
Ständers Constitutions-Utflott den 29 Maji 1809.
S. D. Sedan, under öfwerläggningarne angäende de Articlar, som uti Utskottets Förslag till en ny Regeringsform komme att intagas, nägre Utskottets Ledamöter warit af särskilde meningar, och nu, wid justeringen af berörde Förslag, derwid förblefwo; sä skulle detza meningar uti detta Protokoll intagas, för att till Riksens Högloft.
Ständers Plena ätfölja Förslaget.
N:o 1. 87 Wid 13 8 angående Konungens rättighet att göra krig och fred, yttrade sig Riksdagsmannen Mats Pehrsson, att om Stats-Rädets Ledamöter enhälligt afstyrkte ett af Konungen tillämnadt anfallskrig, borde, efter Riksdagsmannens tanka.
Konungen wara förbunden att ä Stats-Radets mening, göra afseende.
I denna tanka instämde de öfrige Ledamöterne af Bonde-Ständct. Wid 16 8 anmärkte Herr Biskopen Doctor Nordin, att han icke i annan mening kunde bifalla hwad uti denna 8 om en fri Religionsöfning stadgades, än att derigenom icke skulle wara förändradt hwad Allmänna Lagen om Swensk Mans Religiorr förordnade.
Wid 35 8 Yttrade sig Herr Öfwersten Skjöldebrand, att, efter hans tanka, borde Konungen, r stället att kunna afsätta en Landshöfding ifrän dest embete, äga makt, om en sädan Embetsman icke noggrannt uppfyllde sina skyldigheter eller werkställde Konungens befallningar, att pä ett halft eller ett är suspendera honom, som dä skulle fä bibchälla hela eller halfwa lönen.
Härmed förenade sig Herr Expeditions-Secretcraren Friherre Mannerheim, Herr Professoren Doctor Wistman samt Ledamöterne af Bonde-Ständet.
Herr Bcrgs-Nädet oon Stockenström och Herr Assessor Gahn förmenade, att PrestdentstMorne, utom den L Krigs-Collegium, icke borde bland Förtroendetsenster räknas.
Herr Professoren
Doctor Wijkman instämde häruti blott i afseende pä Presidents-Embetet i Kongl. Stats-Contoirct. Wid 52 8 Yttrade Ledamöterne af BondeStändet sig finna, att deras Ständ borde fä wäija.
Taleman af egna Ledamöter, och en ofrälse Marr till Secreterare. 88 Expeditioner till Riks-StLnden.
Wid 114 Z anförde Riksdagsmannen Mats Pehrsson, hmarmed de öfrige ledamöterne af BondeStandct sig förenade, att ehuru berörde 8 kemnade anledning att hoppas billiga jemkningar i de andra Riks-Standens Privilegier, trodde Riksdagsmannen likwäl, att, innan sädane jemkningar werkligen ägt rum, Privilegierne icke borde i Grund-Lagen bekräftaS; till hlvilten reservation han funne sig sä mycket kraftigare föranlätcn, som hans Stand, i dest nn ivarande betryck, gjorde sig förhoppning, att all jord skulle någorlunda jemlikt deltaga uti Rikets tryckande bördor, äfmensom i förswars-anstalter, htvarigenoni Riket mumie en förökad styrka.
In iiäem.
N:o 2. Z anledning af wäckt förslag om förändring af Ridderflapets och Adelns Representation i Utskotten *).
Wördsauit Memorial.
Under den 3 i denna mänad har Höglofl.
Nidderskapct och Adeln till Riksens Ständers Constitutions-Utskott remitterat Herr Dankvardt Liljeströms, I. M., skriftcligen gjorda hemställan, det Höglofl.
Nidderskapets och Adelns representation i Utskotten kunde salunda förändras, att den till *) Expedieradt endast till Ridderskapet och Adeln.
Memorial N:o 2. 89 Ledamöternes antal ivunne fullkomlig likhet med de öfrige Ståndens.
Wid öfwerwägande häraf har Constitntions-Utskottet funnit det wara Högloft.
Nidderskapcts och Adelns ensak att detta ärende afgöra, men anser sig sä mycket heldre böra tillstyrka den föreslagna inskränkningen, som densamma ej allenast leder till en tör hända länge önstad eonformite emellan Ständen, utan ock yppar möjligheten att genom fastställande af ett udda antal för hwarje Ständs Ledamöter i Utskotten förekomma den tillförene ej sällan sörsporda och efter Clahomröstningens upphäfwande alltid nödwändiga följd af Högloft.
Nidderskapcts och Adelns Ledamöters dubbla och säledes jemna antal i Utskotten, att detta Ständ ivid omröstningar förblifwer utan röst, fä ofta mcningarnc äro emellan deh Ledamöter lika delade.
Utskottet, som för det närwarande systelsättcs med utarbetande af en Riksdagsordning, anhällcr wördsammast, att, sä fort sig göra läter, undfä del af Högloft.
Nidderskapcts och Adelns beslut i detta ämne, pä det antalet af Ständcns Ledamöter i Utskotten, hwilket, i händelse af Högloft.
Riddcrskapets och Adelns bifall till den wäckta frägan, lärer böra undergä en nödig förändring, mä derefter kunna lämpas och bestämmas.
U. Nannorlroim. ck. Lilvorsparra.
O. Zilvörstolpk. 8. v. 8tovll6N8tröm.
U. 8Irjö1ä6dranä. 0. v. Uosonstsin.
Öar! 6l. bordin. 8von ^Vijkman O.son.
Vanisl Uborstoin. 6ari Onstak Uroms.
Näts Uslrrsson. ilon ckonsson. 90 Expeditioner till Riks-StLnden.
Protocoll den 4 Zulii 1809.
S. D. Wid öfwerläggningeu om det frän Högloft.
Ridderskapet och Adeln till ConstitutionsUtskottet remitterade Memorial, innehallande Förslag till förändrande och inskränkning af Högloft.
Ridderskapets och Adelns Representation i Utskotten i likhet med de öfrige Standens, yttrade sig Utskottets Ordförande, Herr Expeditions-Secrcteraren och Commendeuren med Stora Korset Friherre Mannerheim:
"Ridderskapets och Adelns talrikhet har sannolikt gifwit anledning till detta Ständs länge utöfwade rättighet att till 'Utskotten förordna dubbelt antal Ledamöter emot hwartdera af de respcetive Med-Ständen.
Detta bruk har ef eller medfört någon olikhet i inbördes rättigheter RiksStänden emellan, ty förekommande ämnen afgöras Ständswis, hwarwid det enas större antal Ledamöter, än det andras, icke ingär i beräkning.
Af samma princip följer ock, att Banco-Utskottet, det enda, som ännu i wipa fall utöfwar Rikseus Ständers magt och myndighet, mäste beräkna rösterna Ständswis.
För de öfrige Utskotten kunde wisserligcn Ledamöternes lika eller olika antal af det ena Ständet emot det andra wara en likgiltig sak, emedan Utskotten ej hafwa annan än deliberationsoch tillstyrkningsrätt.
Men sa länge ändamälet med Ledamöternes af Ridderskapet och Adeln antals reducerande till lika med hwartdera af Med-Ständen ej bör kunna blifwa att, i andra fall än dem Regeringsformen uttryckligen förcskrifwer, beräkna rösterne collective, och såmedelst införa i subdivisio - Bilaga till Mem.
N:° 2. 91 lierne af Riksens Ständer en förändring att deliberera om, och afgöra sakerna, hwilken i naturlig ordning bör taga sin början hos sjelfwa Principalcrne och derifrån sprida sig till Utskotten, är jag af den tanke, att Nidderskapet och Adeln bibehåller i Utskotten det hittills wanliga dubbla antalLedamöter af deras emot hwartdera af de rcspcctive Med-Ständen."
Herr Biskopen och Commendeuren Doctor Nordin instämde häruti till alla delar och tilläde, "det han ansäg den upplysning samt de råd, som Ridderskapets och Adelns fördubblade antal af Ledamöter uti Utskotten gaf sakerna, wara af särdeles wigt.
Uti witza delar hade detta Stånds medlemmar tillfällen att förwärfwa sädane kunskaper, hwilka wäl kunde uti andra Ständen lika lyckligt träffas, men icke med lika säkerhet päräknas.
Herr Biskopen trodde derföre, att ofwanberörde antal af Ridderskapets och Adelns Ledamöter uti Utskotten borde sorgfälligt bibehällas, helst all hufwudsaklig förändring as det äldriga Constitutioncla uti ärendernas behandlingssätt tvid Riksdagen antingen skulle innebära en hnfwudsaklig förändring nti sjelfwa Constitutionen, eller åtminstone ledde till en sadan olägenhet."
Och skulle detza frän Utskottets öfrige
Ledamöters sammanstämmande mening skiljaktige anföranden uti Protocolls-Utdrag det till Högloft.
Nidderskapet och Adeln afgäende Betänkande widfogas.
In Läsm D. U«/er'rrrs. 82 Expeditioner till Riks-StLnden.
Med förslag till Riksdags-Ordning.
Till fortsättning af de uti NegcringS-Formens 85 § anbefallde öfrige Grundlagars utarbetande, har Constitutions-Utskottet författat det förslag till Niksdags-Ordning, som härigenom wördsauit underställes Riksens Högloft.
Ständers pröfning och skärskådande.
Utskottet har, med uppmärksamheten rigtad pä Regcrings-Formens innehäll och stadganden i hwad Riksens Högloft.
Ständers göromål beträffar, sökt bringa uti enlighet dermed föreskrifterna för Riksdags-ärendcrncs gang och behandling; hwarföre, samt till minnande af sammanhang och öswcrensstämmelse i det hela.
Utskottet äfwen ansett nödwändigt att uti Riksdags-Ordningen antingen utförligen upprepa eller till wisa delar intaga flere bland de Articlar, som i Regerings-Formen innefattas.
Derjemte, och dä irenne Ständ ej äga nägon särskildt sammanskrifwcn Ständs-Drdning, har Utskottet warit nödsakadt att i detta Project införa flere smärre detailer, flere för hwartdera af dessa Ständ mera enskilda föreskrifter.
Utskottet har trott det wara en mindre olägenhet, att NiksdagS-Ordningen mä hända kunde synas nog widlyftig och i wissa omständigheter af en ojemn form, än att näzell deruti skulle saknas, som hufwudsakligcn fordras för en inom Ständcn, fä widt möjligt är, regelbunden författning.
Memorial N:o 3. 93 Genom den uti början af förslaget gifna definition pä Riksens Ständer, äslvenfom genom det förenklade och mera Constitntionscnliga Formulairet till Fullmagtcr för Riksdagsmän, har Utskottet önskat kunna bestämma egenskapen af Riksdagsmäns befattning och utmärka deras allmänliga förbindelse att bcwaka det nationella intereset och endast i förening dermed och såsom deraf härflytaude söka och befrämja de för hwarje ort, menighet eller corporatiou mera enskilda fördelar.
Grundlagarne utgöra den enda sanna instruetionen för Riksdagsmän; all särskild är otillåtlig och skall ej behöswas.
Swea Ständer föreställa Swea folk, äro organer för det allmännas önskningar och wärdare af det allmännas rätt.
Jemlikt hwad 14 Z utwisar har Utskottet ansett Niksdagsinaiina-Nätten för Wällofl.
BorgareStandet kunna med billighet och ej utan någon nytta inskränkas till endast sadane Personer, som idka borgerlig näring och derföre draga borgerliga beswär; i följd hwaraf Städernes Embetsman, sä wida de äro blott Embctsrnän, skulle frän representationen uteslutas.
Sä länge Nationens Lagstiftare äro fördelade i wisa Ständ, som uti alla hänseenden, ända till sjclfwa benämningen ätskiljas frän hwarandra genom synbara gränslinie:', lärer iakttagandet af den högsta möjliga enhet och likhet i representationens utgörande Ständen emellan wara, om ej owilkorligen nödvändigt, Åtminstone af betydlig wigt.
Jutet annat Ständ än BorgareStändet har hittills bland fig upptagit sädane, som ej äro medlemmar af sjclfwa Ständet; och i detta fall befinna sig utan twifwel Magistrats-personer i allmänhet, sä mycket mer, som de äro uteslutne frän sjelfum walrättigheten, hwilken dock i sin natur och enligt Författningarne äger en större ut - 94 Expeditioner till Riks-StLnden. sträckning an Riksdagsmanna-Nätten.
Att kunna iväljas bör förutsätta att kunna wälja.
Det är blott genom deltagande i Borgerskapets näringar och dermed förknippade onera, som Magistrats-personer blifwa, der sädant är tillätet, femte Stadens Embetsman, Stadens werklige Borgare: det är blott genom iklädandet af lika samhällsyrken och skyldigheter, som de kunna förskaffa sig en likarätt att öfwerlägga och besluta om de frågor som Samhället röra, och hwilka såmedelst tvinna för dem ett närmare och listigare interesse.
Utskottet har liktväl trott sig böra för Stockholms
Stad föreslå ett i sig sjelft mindre betydande undantag frän detta allmänna Stadgande.
En af älder wördad wana, betraktandet af Stockholm som huftvudstad och denna huftvudstads samtlige Riksdags-Fullmägtiges yttrade och meddelta önskan hafwa gifwit anledning härtill.
Dä antalet af Stockholms Magistrats Fullmägtige sörslagswis blifwit inskränkt frän tre till twä, dä sälcdes hufwudstaden lemnar ätta Riksdagsmän af rätte Borgare, synes Ständcts rätt ej i nägot afseende lida genom denna anomalie, hwilken deremot, för andra Städer tilläten, skulle möjligtwis en dag medföra den werkan, att Borgare-Ständet till större delen representerades af andre än Borgare.
Tid efter annan förefallne missbruk hafwa föranledt Utskottet till ett projecteradt uttryckligt stadgande i Riksdags-Ordningens 17 § om majoritetens nödwändighet för wal till Riksdagsman och om anställande af nytt wal, enär den walde med döden afgätt eller gittat styrka laga förfall.
Wid alla wal, de mä wara ställde pä en eller flera personer, som böra utses till nägon tjenst, Fullmägtigskap eller förslag, fordras en sörcstrifwcn pluralitet.
Säledes mäste, wid wal till Riksdagsman, Memorial N:o 3.
95 en person, som i röster närmast upphunnit den de fleste kallat, anses obehörig att i hans ställe inträda, om ej genom nytt wal och derivid erhällen pluralitet, emedan i annan händelse han endast eger minoritetens kallelse, i kraft hwaraf han blifwit lagligen utesluten.
Denna satts synes wara sä naturlig och gifwen, att den witzerligen ej tarfwat förswar genom ett rum i Grundlagen, om ej erfarenheten wisat, att den klaraste sanning nägon gäng kan bestridas, dä hon endast stödjer sig pä rätthetsprinciper och förnuftsslut.
Constitutions-Utskottet har ansett lämpligt, att nägon wist kort tid kunde bestämmas, inom hwilken alla Riksens Ständers Utskott, med undantag af det Henrliga, borde wäljas och sättas i wcrksamhet.
Hittills hafwa mängen gäng Ledamöter i ett Utskott ej förr blifwit utsedde, än, i den mon ämnen för dest handläggning under Riksdagens fortgäng yppats, samma Utskott funnits oundgängeligen Lehöfligt.
Häraf har ej sällan uppkommit den olägenhet att, genom efter hand gjorda tillsättningar, tjenlige och tillräckligt
Ledamöter för ett sednare pätänkt Utskott med swärighet kunnat finnas, särdeles i de mindre talrika Ständen, der osta en person mäste ätaga sig Ledamotskap i flera Utskott, hwilka sämedelst hindra och afbryta hwarandras arbeten, om ej pä en gäng och i god tid en behörig reglering härutinnan iakttages.
Att Utskotten likaledes inom en utsatt tid företaga sina göromäl, torde wara af mycken inflytelse sä wäl pä ärendernes obehindradt gäng, som äfwen pä deras afgörande wid eller inom den till Riksdagens slutföreskrifne Terminen, hwars förlängande syues böra i möjligaste mätto, af mänga och wigtiga skäl, undwikas.
Enligt 29 Z, jemförd med 36, 44 och 55 W, 96 Expeditioner till Riks-Ständen. har Constitutions-Utskottet föreslagit, att i wr^a anförde fall besluts- och förklarkngsrätt kunde af Riksens Högloft.
Ständer at Utskottet uppdragas.
Da uti Plena olika meningar uppsta om nya Utskotts tillsättande, eller till h wilke t Utskott wäckta ämnen böra remitteras, utan att skiljaktigheten genom Standens pluralitet kan afgöras, synes, dä all annan beqwäm utwäg till tvinnande af fordrad decision saknas, en sädan i sig sjelf mindre »väsendtlig befattning närmast tillkomma ConstitutionsUtskottet, särdeles som
Utskottet sätt sig älagdt att projcctera och granska Grundlagarne, htvilka ästven innehälla föreskrifter om alla Utskottens sammansättning och bestämmandet af deras göromål; hwadan ock samma Utskott lärer kunna censeras mest i tillfälle att förlika de möjligtwis förefallande stridigheter om andras nödtvändighet eller behörighet.
Om äter i Plena, tvid en Propositions framställande^ olika begrepp uppstä angående rätta tolkningen af Grundlagens bokstafliga lydelse, hwilket fall dock bör blistva sällsynt, torde en för ttvistens afgörande nödig förklaring as bokstaftven ef innebära en sädan förklaring af ssclfiva sakmeningen, som fordrar Riks-Ständens sammanstämmande beslut.
I denna öfwertygelse, och pä det ef en uppkommande ordstrid mätte onyttig! förlängas, har Utskottet prosecterat den åtgärd i slik händelse, som ofwanäberopade 55 Z innehäller, och hwilkcn ätgärd ej synes lämpligen kunna annorstädes »verkställas än hos Constitutions-Utskottct.
När Niks-Ständen i sina beslut öfwer någon för dem gemensam fräga stadna uti skiljaktiga meningar, wore det förmodligen mindre rädligt att lemna frägan outredd, knuten oupplöst, dä till afwentyrs, gcnoin en ofta i sig sjelf obetydlig jcink - Memorial N:o 3. 97 liing, törhända blott genom en förändrad ordställning, och utan allt förnärmande af hwarje Stånds särskilda decisions-rätt, ljus, reda och sammanhang kunde till »väga bringas.