Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
"att ifrågavarande hamnbyggnad, efter de arbeten och kostnader, derå re”dan blifvit nedlagde, måtte bringas till fullbordan, på ett varaktigt och "för framtiden gagnande sätt, likväl då, dels, enligt hvad den vid'Betänkandet N:o 22 bifogade Tabell upplyser, efter afsättandet af erforderlige "medel för försvarsverkets iståndsättande och andra behof, till hvilka an”slag blifvit af Kongl. Maj:t äskade, några tillgångar icke återstå alt anvida, dels ock, i allmänhet, man synes böra undvika, att på grund af enskildes motioner bevilja några anslag af allmänna medel till de Städer ”eller Cor pora tioner, hvilka sådant begära, hafva Utskotten funnit sig ej ”kunna tillstyrka några anslag af Statens medel till fullbordande af ofvan"berörde hamnbyggnad.”
U Efter öfvervägande häraf, och då Statens tillgångar nu, likasom vid förra Riksdagen, måste hållas tillhanda för allmänna angelägnare behof, och sålunda icke medgifva anslående af några medel till den ifrågavarande hamnbyggnadens fortsättning och fullbordan; så afstyrker Utskottet bilall till motionen.
Stockholm den 14 Junii 1834- • ——— STOCKHOLM, Kongl.
OimEss-BoKTtorcRsaiET, 1834- Stait-Uttkitttts
Ud. A':a i73. i N:o 178.
Auk. till Exp.-Utsk. den 28 Juni!.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer j angående förlängning i ytterligare tio år af de för en Pantlåne-Jnrättning i Hufvudstaden beviljade förmöner.
(RGS. A.) Högstberörde Nådiga Proposition (jN:o 20), som ifrån samtlige RiksStSnden tili Stats-Utskottet blifvit remitterad, innehåller hufvudsakligen, att enär Entrepreneuren af den nya Pantlåne-Iurätlningen, Secreteraren Stridsberg förmält sig ej kunna egna sin person, sin lid oeh sina krafter åt en Inrättning af ifrågavarande beskaffenhet, utan att vara försäkrad om dess fortfarande under längre tid, än de bestämda tio åren, och Kongl. Maj:t af Dess Öfver-Stålhållare-Embetes den i3 sisth Januarii allåtne underdåniga Skrifvelse inhemtat: att den nya Pantlåne-Inrättningen varit i en oafbruten verksamhet, sedan den öppnades den i3 Augusti 183a; — att den utmärker sig för ordning i förvaltningen och fullkomligt uppfyller det der. vid åsyftade ändamål; •—• att icke blott liela den af Rikets Ständer anslagne väutefria fond, ulan ock omkring 10,000 R:dr derutöfver äro utlånade, samt att denna för Hufvudstadens fattigare Invånare oumbärliga Inrättning, ej kan ega bestånd, utan de förmoner densamma nu åtnjuter, Kongl. Majrt alltså ville, enligt Stridsbergs derom gjorda underdåniga anhållan, till Rikets Ständers bifall framställa, att Entrepreneuren af ifrågavarande PantlåneIilrättning må förklaras berättigad, att, under ytterligare tio (10) års tid, räknad från den 1 Junii 1842, bibehålla den dertill redan anslagne räntefria lånefond, med vilkor af Inrättningens fortsatta bedrifvande, enligt Reglementet och af samma säkerhet för beloppet.
Tiir Utskottet har jemväl blifvit aflemnadt det vid remitteringen hos Borgare Ståndet förde Protocoll, innefattande flere Ledamöters yttranden, hvarigenom bestrides bifall till den Nådiga Propositionen.
Prat. 18 34. 4 Sami. 1 Af del. 2 Bandet. 6:te Häftet. 1 & Stnts-TJtskottets Uti.
N;o 179.
Vid öfvervägande häraf, och sorn, efter hvad Öfver-Ståthållare-Embetet i underd. anmält, den nja Pantlåne-Inrättningen varit i oafbruten verksamhet, sedan den öppnades, och fullkomligt uppfyller ändamålet, så enär afsigten med det beviljade räntefria förlagslånet af 100,000 R:dr redan är ■vunnen, att nemligen härigenom underlätta tillvägabringandet' af en ny Pantlåne-Inrättning, i f. d.
General-Assistance-Contorets ställe, och hvilken förstnämnde Inrättning skulle komma att underhållas af Stockholms Stad, utan något ytterligare bidrag från staten, anser Utskottet sig böra afstyrka bifall till den Kongl. Propositionen.
Stockholm den 27 Junii 1834- N:o r 79.
Ankom till Exp.-Ulsk. den 28 Juni?.
Utlåtande, i anledning af åtskillige f. d. Tjenstemäns vid f. d.
General- Assistance- Conior et underdåniga ansökning, om Kongl. Maj:ts Nådiga förord till erhållande af något lämpligt årligt understöd. (RGS. A.) Under den 8 sisth Februarii, har Kongl, Majit i Nåder behagat till Stats-Utskottet öfverlemna åtskillige f. d. Tjenstemäns vid f. d. Genera IAssistance-Contoret G. Grundens, F. IV.
Höglunds, O. F. Åkerrens, J. H.
Läs thoms och C. A.
Kullenberghs underdåniga ansökning om Kongl. Maj;ts Nådiga förord hos Rikets Ständer till erhållande af något lämpligt årligt understöd tills de i Riksgälds-Contoret eller annat Rikets Ständers Verk må kunna blifva använde, och hvarom Rikets Ständer torde täckas meddela vederbörande föreskrift, i likhet med hvad tillförene skett, då vid RiksgäldsContorets reglering, öfver 20 derstädes öfyerflödige Tjenstemän suceessive &
General-Assistance-Contorets stat förflyttades.
Såsom bevekande skäl anföra Sökanderne: att de i f. d.
GeneralAssistance-Contorets tjenst uppoffrat från 10 till 17 de verksammaste åren af deras lefnad; — att Sökanderne nödsakade, att, under Contorets existence, i anseende till dea derstädes oafbrutna sysselsättningen, försaka de utvägar Strtis-TJtskotten Uti.
Nio 179. deras användbarhet b un na t dem på andre ställen bereda; och äntligen att Sökanderne, sedan fortfarandet af Contorets rörelse vid 1823 års Riksdag beslöts, ej ansett sitt öde böra blifva hårdare, än det, som, vid upplösningen af andre Verk, drabbat derslädes, på enahanda villkor, anställde personer, såsom f. d. Magasins-Directionens Tjenstemän m. fl. I anledning af de, vid 1817 och 1818 årens Urtima Riksdag, väckta frågor om General-Assistance-Contorets upphörande, ansågs en hastig indragning, af denna Inrättning skola för Staten medföra en mycket större årlig förlust, än den Staten de nästlörflutne åren fått vidkännas, enär, vid Inrättningens upphörande, lönerne icke skulle kunna fråntagas den ordinarie Betjeningen; hvadan Rikets Ständer funno lämpligt, att då icke fatta något bestämdt beslut om General-Assistance-Contorets blifvande öde, utan borde åtgärderne endast riglas på 2tne liufvndsakliga föremål, det ena, att, genom en förändrad reglering af utlåningen med hvad dertill hörer, söka vinna en jemvigt emellan inkomster och utgifter, så att
Inrättningen i det närmaste måtte kunna bära sin egen kostnad, och det andra, alt grundlägga Inrättningens framlida upplösning, på ett sätt, som för Staten blefve minst betungande, i händelse denna upplösning skulle beslutas, sedan resultatet af den nya regleringen med någorlunda tillförlitlighet hunnit utrönas; i hvilket sistberörde hänseende, och på det att General-Assistance-Contorets upplösning, i händelse den framdeles af Rikets Ständer skulle beslutas, måtte kunna, i anseende till Expeclanee-lönerne, med minsta möjliga gravation för sig gå; erhöllo Fullmägtige i Riksgälds-Contoret föreskrift, att tills vidare och intill påföljande Riksdag, endast, efter provisionel förordnanden, låta förrätta de tjenster, hvilka då voro eller framdeles kunde blifva ledige, så att de för sådane tjenster anslagne löner, vid tjenslgöringens upphörande, ovilkorligen kunde komma att indragas.
(Se Stats-Utskotlels Betänkande N:o 292 den 4 Junii 1818.)
Vid sistiidne Lagtima Riksdag blef från Kongl. Majrt till Stats-Utskottet öfverlemnad en af så väl nu varande Sökande, som af flere andre tills vidare anställde Tjenstemän undertecknad underdånig ansökning, att, vid General-Assistance-Contorets upplösning, med Expectance-löner varda Iiugnade, men hvilken ansökning af Rikets Ständer afslogs. Uti Utskottets öfver nyssnämnde underdåniga ansökning afgifne utlåtande N:o 354, heter det; ""Enär, efter hvad Herrar Fullinägtiges ofvan intagne utlåtande upplyser, alla sedan 1818 års Riksdag meddelade Tjenste - 4 Smi-Ucskotttts
N:o 179. förordnanden vid General-Assistance-Contoret varit ställde att gälla endast tills vidare och med uttryckligt förbehåll, att, när som helst, kunna, jemte lönerne, indragas; samt uti den underdåniga ansökningen icke äro frarnstälde andra skäl och considerationer, än sådane, som hos Utskottet varit under öfvervägande och föranledt till Utskottets uti Betänkandet £N:o 117 I Bandet Pag. 175) gjorda och af Rikets Ständer bifallna tillstyrkande, att nemligen vederbörande Tjenstemän och Vaktbetjente, hvilka, vid Inrättningens upplösning, icke komme i åtnjutande af Expectance-löner, skulle undfå gratificationer, svarande mot ett halft års lön, anser Utskottet vid sådant förhållande, sig icke tillständigt, att tillstyrka någon förändring i Rikets Ständers fattade, ofvanberörde beslut/’ I enlighet med detta vid sisth Riksdag afgifne och af Rikets Ständer gillade utlåtande, har också underdånig Skrifvelse (N:o 34p) till Kongl. Majit ifrån Rikets Ständer afgått (hse 10 Sami. 2 Bandet 3 Iläftet Pag. 20.)
Stats-Utskottet har tagit detta allt i öfvervägande; och ehuru, vid det här ofvan upplyste förhållandet, Sökanderfte icke kunna ega ringaste rättsanspråk på någon ersättning; likväl, och i betraktande af den svåra Belägenhet, hvari de, genom f. d. General-Assistance-Conlorets indragning Blifvit försatte, har Utskottet trott, att ett billigt afseende härpå icke borde alldeles åsidosättas; och att någon ytterligare gratification, genom Rikets Ständers ynnest, skulle kunna dem meddelas, lämpad efter den längre eller kortare tid de i General-Assistance-Contoret tjenster innehaft; hvadan Utskottet tillstyrker, att den ibland de sökande, som minst under tio års tid innehaft provisionelt förordnande att förrätta någon ledig tjenst med lön på Stat, undfår en ytterligare gratification af Trehundrade (3oo) Riksdaler, och den som, under minst fem årstid, innehaft ett dylikt förordnande, Etthundrafemtio C15°) Riksdaler, allt Banco; hvaremot den, som under kortare tid, än minst fem år, varit anställd till förrättande af ordinarie tjenst, anses icke berättigad till någon gratification.
Dock får någon af de nu föreslagne gratificationerne icke tillgodonjutas af den ibland de,sökande, som tilläfventyrs kan innehafva ordinarie motsvarig tjenst vid något af Statens Verk eller vid andra allmänna Inrättningar, eller ock Bevisligen vägrat att en sådan honom erbjuden tjenst emottaga.
Stockholm den 37 Junii 1834* Re - SttusAJt skottets 17//.
N:o 179,'.
Reser Valioner.
Af Herr Grefve Gyldenstolpe j Anton: ”Jag- reserverar mig emot Beliam! linge 11 af detta ärende, emedan jag anser, att Utskottet Loit, gemensamt med pröfningen af den af några Tjenstemän: vid f. d.
Assistance-Contoret ingifne ansökning om gratification, ingå i undersökningr huruvida ej lika gällande skäl kunna förefinnas för öfrige vid Contorets upplösning afskedade tjen ste män."
Af Herr Prosten Stenhammar: ”Ej mindre emot behandlingen af målet, än det fattade beslutet, nödgas jag reservera mig.
De afskedade Tjenstemännen vid f.' d.
Assistance-Inrättningen, till hvilkas förmon en gratificalion af Utskottet nu blifvit föreslagen,, hafva anhållit att komma i åtnjutande af den befordrings-tour inom Riksgälds-Gontoret, hvarpå de förmena sig hafva anspråk, till följd) af Herrar Riksgälds-Fullmågtrges den 21:
Julli 181 1 fattade beslut om gemensam befordrragstour för Riksgälds-Contolrets och General-Assistanee-Contorets Tjenstemän.
Jag förmår ej inse af hvad. skäl Utskottet med fullkomlig tystnad förbigått denna del af deras ansökning, som ,efter min tanka, aldraförst bort lill granskning upptagas.
Be finnes deras anspråk välgrundadt, hvarom jag icke vill döma, så hade enkel rättvisa fordrat, att de i sin rätt blifvit återställde, —- och fråga hade då ej kunnat uppslå om någon annan ersättning.
Saknar anspråket åter skäl, så måtte detta förhållande.desto lättare kunna läggas- i dagen..
Rikets; Ständer hade i alla händelser blifvit i stånd att öfver hela ämnet,, i dess sammanhang, fälla ett omdöme, hvartill nu grunderne saknas, när en så hufvudsaklig del deraf blifvit förbigången och lem nåd utan utredning.
Hvad Utskottet deremot nu tillstyrkt, synes så mycket mindre välbetänkt, sorn del illa står tillsammans med Rikets Ständers vid förra Riksdagen i tvänne Betänkande» förnyade yttrande, att ingen gratification ytterligare kunde soli ander ne beviljas.
Det vill synas mig nödigt, alt först öfvertygas, altman ej kränker den sökandes rätt,, innan man företager sig att bevisa honom nåd.
Den senare är annars af tern ligen tvåtydig natur..
Herr Prosten Östberg: ”Jag reserverar mig emot Utskottets Förslag lill Beslut af det skäl, att sista Rikets Ständer afslögo-samma Sökanders begäran, hvartill jag då ock bidrog med min röst, och desse senare ej( anfört några mera bevekande skäl, än de då sökte göra gällande.”
Härmed förenade sig Herr Prosten Astrand Bikung till R.
St- Trot. i834> 4 Sami. r Äfd* v.dra.
Bandet* 1 6: te Häftet. 6 St its-XJtslottctt Uil.
Nio 179.
Af Riksdagsfullmägtigen Nils Strindlund: ”Sedan Rikets Ständer vid 1818 års Riksdag beslutat, att alla tjenster vid f. d.
General-AssistaneeContoret skulle ifrån samma år tillsättas genom Constitutorial, hvaraf följde, alt innehafvarne af sådane befattningar kunde, när förhållandena det krafde, ifrån desamma skiljas, utan rättmätiga anspråk på pension eller ens gratification, finner jag mig i intet afseende begå orättvisa, då jag na afstyrker all ersättning till de af bemälde Werks Tjenstemän, hvilka derstädes efter berörde tid erhållit befordran.
För detta afstyrkande hemtar jag ytterligare skäl deraf, att vid sistlidne Riksdag, då llere af f. d. Assisance-Conlorets Tjenstemän framkommo med en dylik begäran, hvilken nu utgör föremål för Utskottets utlåtande, Rikets Ständer densamma afslogo.
' Sedan ett sådant afslag var gifvet, förmodade jag, att om in fråga härom framdeles skulle väckas, beslutet i anledning deraf, kunde anses en gång för alla vara fattadt.
Den summa Utskottet nu tillstyrkt för ifrågavarande 5 Tjenstemän, är visserligen icke af serdeles betydenhet; men om man besinnar, att, bland f. d.
Assistance-Contorels Tjenstemän, ännu återstå ungefär io, hvilka icke sig anmält, och hvilka likväl ega lika rätt till Rikets Ständers hugkomst, blefve för dem alla det belopp, sorn komme att beviljas, ganska stort, helst i närvarande tid, då många begärde, troligen åf behofvet högeligen påkallade anslag, måst, af brist på medel, afslås.” Hvaruti hafva instämt Riksdagsfullmägtige J. L. Wiklund från "Westerbottens
Län, Olof Månsson från Blekinge Län, Anders Andersson från Skaraborgs Län, samt Hans Hartsson från Götheborgs- och Bohus Län. STOCKHOLM, iQ34; hos Jf A. WAmme*.
Strtt-Uiskettits Ahrn.
N:o «8o, J N:o 180.
Ackom till Exp.-Utsk. den 4 Juli» k), a e. m.
Memorial} i anledning af erhållen åter remiss på Stat^-C t skol t ett Utlåtande JS:o toy.
Ifrån Borgare-Ståndet har Utskottet erhållit återremiss å dess, under N:o io7, afgifne Utlåtande, i anledning af Kongl.
Majlis Nådiga Proposition, angående utmyntnings-grnnderne för tillverkning af kopparskiijemynt.
Men sorn, enligt lill Utskottet ankomne Protocolls-utdrag, berörde Utlåtande blifvit bifallet af Preste- och Bonde-Stånden dea 3, samt af Ridderskapct. och Adeln dea 5 innevarande månad , anser Utskottet, till följd af 75 Riksdags-Ordningen, denna fråga vara afgjord, och kan således dermed ieke taga någon vidare befattning.
Stockholm den 27 Junit 1834- N;o 18 r - Auk. till Exp.-Utsk, den 4 Julii.
Memorial_, i anledning af erhållen återremiss på Stats-UtskottetZ Utlåtande N:o 110.
Ifrån Borgare-Ståndet har Utskottet erhållit återremiss å dess , under N:o 110, afgifne Utlåtande, i anledning af väckt fråga om utfärdandet af «n Författning, att hus och tomter i Stad, som blifvit inköpte för Statens, landets eller ortens allmänna behof, böra utgöra enahanda utskylder lill staden, som för enskildes egendomar äro stadgade.
Men sorn, enligt lill Utskottet ankomne Prolocolls-utdrag, berörde Utlåtande blifvit af de öfrige frenne Riks-Stånden bifallet den 2 innevarande månad, anser Utskottet, till följd af 75 §.
Riksdags-Ordningen, denna fråga afgjord, och kan således dermed icke taga någon vidare befattning.
Stockholm den 27 Junii 1834- Bihang till R.
Prot. igj4. 4 Sami, 1 A fdel. 2 Bandet.
Jule Häftet. 1 3i Siats-Utskottets Mern.
. N:o 182.
Aökimi till Exp.-UtsL den 4 Julli..
Memorial j i anledning af erhållen ■ återremisså Ståts-Utskottets Utlåtande JS:o S20., Ifrån Borgare-Ståndet har Utskottet erhållit återremiss å dess, under 120, afgifne Utlåtande, i anledning af vackt motion* rörande de utskylder, sorn för Landshöfdinge^Residencet i Nyköping böra i till Stadens Gassa, betalas..
Mén sorn,, enligt till Utskottet ankomne Protocolls-utdrag, berörde Utlåtande blifvit bifallet af Preste- och Bonde-Stånden den 2 samt af Ridderskapet ; och Adeln den 5 innevarande månad, anser Utskottet, tilli följd; af 75 §.
Riksdags-Ordningen, denna fråga vara afgjord och kan således dermed icke taga någon vidare.befattning.
Stockholm, den 127 Junii 1834.'
N:o i83.\
Anköm itill lExps-Utsll den 4 Juli!..
Memorial i, i anledning >af’ erhållen > återremiss < på Stats-Utskottets t Utlåtande N:o 121..
Ifrån 1 Borgare-Ståndet 1 liar Utskottet erhållit * återremiss å dess, un- • déri N:o 121, afgifne Utlåtande,. i anledning af vackt : motion om arfyoden till Städérnes-Rådhus-Rätter för deras befattning med tullinålV.
Mén sorn,, enligt till Utskottet ankomne Pfotocolls-utdrag,. berörde Utlåtande blifvit bifallet af Preste- och Bonde-Stånden den 2 samt af Ridderskåpet och; Adeln den 5 innevarande månad* anser Utskottet,, till: följd af >y5 .
Riks-- dags-Ordningen,. denna > fi åga vara afgjord, och kan således dermed; icke taga : någon i vidare befattning,.
Stöckkblm i den >27 - Junii; 1834- - Stut s-V t skottets Mern, N:o 184. 3 N:o 184.
Ankom till Exp.-Utsk. den'4'Julli.
Memorial j i anledning af erhållen äterremiss på Stats-Utskottéts Utlåtande N:o i3i.
Ifrån Ridderskapet och Adeln har Utskottet erhållit återremiss å dess, under N:o i3i, afgifne Utlåtande, i anledning af vackt motion om Statsanslag till en stängsel omkring de vid gamla Upsala Kyrka varande fyra ättehögar.
Men som, enligt till Utskottet ankomne Protocolls-utdrag, berörde Utlåtande blifvit af de öfrige Irenne Riks-Slånden bifallet den 2 innevarande Junii, anser Utskottet, lill följd af ^5 §.
Stockholm den 27 Junii 1834* Ankom till Exp. Utsk. d. 4 Junii kl. 2 e. m.
Utlåtande i anledning af erhållen åter remiss å Betänkandet N:o ‘2Qj angående försäljning till Skatte af de till Ekeplantering anslagne Bispmotala Kungsgård och a:ne under Wisingshorgs Kungsgård lydande hemman samt om inköp för Ekeplantering af Jord å /Vissingsö. (J. A.) Berörde af Bonde-Ståndet bifallne Betänkande har af de öfriga 3:ne Riks-Slånden blifvit återremitterad t, i anledning af derom gjorde och här nedan upptagne anmärkningar, nemligen:
Inom Ridderskapet och Adeln: Af Hr af Strömj Israel j, som anfört, att ingen bättre local för Ekeplanteringars verkställande än Wissingsö kunde uppgifvas, serdeles som genom anställde försök det befunnits, att jorden, ehuru ansedd mager, genom djup körning gifvit betydlig spanmålsafkastning, såsom innehållande lös och genomtränglig lerskiffer i stället för kalk, hvaraf den förmodats bestå.
Och bar till stöd för detta anförande Herr af Ström åberopat t vänne bevis, bestående det ena uti en utål Landtmätaren J.
Allwin afgifven beskrif - 4 St it-Utikottett Mern.
Nio i85. liing, hvari an fö res: ”att Wisingsö är beläget på et t berg, bestående af Lerskiffer.
Skifferberget träffas vid brunsgräfningar allestädes på södra ändan.
Jordmånen tyckes hellre bära löfträd än barrskog.
De förstnämnde växa fort och resligt, men de sistnämnde i allmänhet trögt, blifva qvistiga och tjocka vid roten, qval liga och ruttna förrän de mogna;” — och det andra, uti det utrönte förhållandet med ameekprof, af hvilka ett från Wisingsö endast hade 5 salringar på en decimal-tum, och ett från Kungs-Norrby, hvars Ek vore bättre än deri från Bispmotala, med 3o safringar på en dylik turn, och af hvilka prof betin nes, att den förre blifver tjockare på 5 år än de senare på 3o år.
Hvarjemte Herr af Ström upplyst och företett bevis rörande Wisingsö jördeus tjenlig» beskaffenhet för Ekeplanteringars verkställande.
Af Friherre Ehrenborgh C. W., som ansett Skåne och Blekinge, der Eken fortare än i nordligare delar i Riket uppväxer, vara tjenligare för ifrågavarande planteringar samt alt således, samtidigt med sådana a Wisingsö, jord inom samma provincer borde för detta ändamål upplåtas, hvarmed Herr Gyllenhaal t L. II., hufvudsakligen sig förenat.
Af Herr Grefve Cronhjelm j O. //., sorn, med förklarande, att Eken trifves väl å andre orter än Skåne och Wisingsö, yrkat alt undersökningen måtte sträckas icke allenast till Wisingsö, utan Ufven till de provincer, som utgöra sjelfva moderlandet för de ekeskogar, sorn Sverige hittils haft, serdeles som det vore möjligt, att Wisingsö om 6b å 70 år kunde befinnas lika otjenlig, som Bispmotala nu anmärkes blifva efter samma tidsförlopp.
Inom Preste-Ståndet: Af Professor Agardh, sorn dels beslridt tjenligheten af Wisingsö för Ekeplanlering, dels, med afseende på ändamålets vigt, ansett lämpligare, om Kronan inköpt redan varande, fastän ej fullkomligt val vårdade och bevarade Ekeskogar, enär derigenom den fördel uppkomma, att Kronan genast finge tillgång åtminstone på sådant ekevirke, sorn erfordras för mindre fartyg, eller sådanc, som Sverige för sitt kustförsvar synnerligast behof ver, i stallet för alt 200 år rut måste afvaktas, innan resultatet af de gjorda kostnadcrne kan inhemtas; uti hvilken tanka Herr Biskopen af Wingård * Professoren Bexell och Contracts-Prosten Hallbäck instämt; samt Inom Borgare-Ståndet : Af Herr Santesson, sorn yrkat, att emellan ordet ”finnes” och orden ”sä tjenlig” uti Utskottets förslag må tilläggas: ”vid denna undersök - St ats-JJt skott ett Mern.
Ar:o i85- 5 liing;” af Herr
Bååth > hvilken trott, alt, genom försäljning af Bispmotala, köpeskillingen icke skulle kunna erhållas så stor, alt elen svarade emot det arrende, som af samma egendom till Kronan ulgålt eller kunde ega ram, hvadan Herr Bååth yrkat, alt Utskottet målle tillstyrka de åtgärder, som kunna vära behöflige för utrönande med visshet, huruvida localcn är för ekeplantering tjenlig, men med tillägg, alt, sedan undersökningen är verkställd, Kongl.
Majrt måtte i Nåder täckas meddela resultatet lill Rikets Ständer, som derefter blifva i tillfälle att sig utlåta, huruvida de anse försäljning af ifrågavarande Krono-egendom till skatte böra ske eller icke; och af Herr Hemberg, , som funnit besynnerligt, att uppmärksamheten, i fråga om ekeplantering, ej vändes lill södra delen af Riket, der en egendom, benämnd Remmarlöf, är belägen, som, tillhörande Kongl.
Krigs-Collegium, nu lemnado föga afkastning till Staten, men å hvilken egendom, efter Herr Hembergs tanka, undersökning borde anställas, huruvida densamma (til ekeplantering vore tjenlig och fördelaktig; och hafva med Herrar Santesson och Bååth åtskiilige Ledamöter af Borgare-Ståndet sig förenat.
På grund af hvad sålunda anmärkt blifvit, har Utskottet tagit det,r ta ämne under ytterligare pröfning och dervid funnit, alt Rikets Ständer, uti deras till Kongl. Majrt afgifne underdåniga skiifvelse af den 19 Augusti 1829, N:o 128, i afseende på Ekeskogarne i Riket, bland annat, till Kongl. Majrt i underdånighet öfverlemna!, att, efter föregångne noggranna undersökningar om localens och jordmoneus passande beskaffenhet för ekeplanteringar, till en början använda sådane Kungsgårdar, Kronopark er och Kro110-Allmänningar, hvilka uppfylla de för ändamålets befrämjande tillika uppgifne vilkor, och som antingen derför genast kunna disponeras, eller ock Liefve disponible, i den ordning Arrend.e-Contract eller förlänings-rält derå tilländalöpte; och att Rikets Ständer jemväl bifallit, det Kongl. Maj:t må ega rättighet att, efter lagligen skedd uppskattning, å Ömse sidor, utbyta större eller mindre del af den Kronan tillhörige och för ekeplantering bestämde jord, emot annan jord, tillhörig enskild man, som dertill samtycker, då ett sådant utbyte vore nödigt, för att åt planleringarne gifva en sammanhängande form och tjenliga gränser.
Och som Kongl. Maj;t af sådan anledning, uti Dess aflåtne Nådiga Proposition, nu endast gjort framställning om Wisingsö-jordens användande lill ekeplantering, anser Utskottet ock de gjorde anmärkningarne, så vidt de beträffa andre iocaler för sådan plantering eller inköp af redan befintlige ekeskogar, så mycket mindre tillhöra detta mål eller i sammanhang dermed kunna upptagas, som, oberäknad! den längre tidsutdrägt, hvilken af Herr Bådths förslug om under - 6 Stats-Vtskottets Uti.