Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Äf Herr Grefve von Fersen, H.: ”Emot den ytterliga utvidgning af visitations-rätten inom hus, som Högloflige Utskotten i detta Betänkande utsträckt vida öfver hvad deras senare Betänkande innehöll, får jag mig reservera och tillika vördsammast föreslå, det Bikets Högloflige Ständer täckas, med alslag S Betänkandet, till Kongl. Majtt framställa den underdåniga önskan, det Kongl. Majit måtte besluta och låta vidtaga de förändringar i nu gällande Förordningen den 25 Junii 1815, hvilka af behofvet finnas påkallade till Näringarnes skydd samt betryggande emot försnillning af den Staten rättmätigt tillkommande tull-intraden, utan att den laglydige medborgarens rättmätiga anspråk på husoch hemfridens helgd må äfventyras,” Häruti instämde Herr Prosten Nibelius och Herrar Sandblad, Strehlenert, Zethelius, Leffler, Brovallius, Rydström, Donner, Memsen och Mattsson.
Af Herr Ribbing, Arvid: ”Emot Utskottens Betänkande får jag mig reservera:” ”i afseende pä G runder ne:* aa Sil. t. Ber.- Leg- >.
Allm. Beer. o Ole. l/ui.
Nio 30, ”Sedan Högloflige
Utskotten ansett tulli forsnilladt gods lika med olofligen åtkommet, åtminstone till si stor del deraf, som svarar emot Tullen, snm derå blifvit undansnillad, och tiliåtit efterspaning och undersökning om det förra sa väl som sådant i allmän
Lag är tillåtet om det senare, så synes mig, att enahanda grund bordt följas vid bestämmandet dels af ansvar för de Kronans Tjenstemän, som vid slika undersökningar sig förgå och * , . dels af ersättning till den, sorn med onödig undersökning besväras.
För våld eller orätt* begånget i Embets-ärenden stadgar Lagen i allmänhet dubbla böter, och för anställd rån* n sakning efter undansnilladt gods, då sådant icke finnes stadgadt, i 52 Cap- 2 §.
Missger-’ nings-Balken, böter och skade-ersättning.’* ”På samma gång söm
Utskotten rättvisligen ställt de slags olofliga tillgrepp, som ske genom tullförsnillning under allmän Lag* hade Utskotten äfven’ bordt ställa de Tjenstemän, som derå böra hnfva tillsyn, under det skydd och det ansvar, som samma Lag utsätter.’* ”Del bör salunda gillas, att Utskotten i §.
44 borttagit fästningsstraffet, men ingalunda att
Utskotten bibehållit det af tjenstens förlust för den Tull-uppsyningsman, som vid anställd undersökning i boningsrum och sa - Bil t.Ber.-L*i-t,Allm.Betr.o. OtC.Uttk•
N\» 39. ti lubodar ingenting finner, enär han för öfrigt sig lagligen och väl förhållit, under utöfningen af sin tjenstepligt.
Jag hade deremot, lika med flere Ledamöter inom Riks-Stånden, trott, att det varit Utskottens ovägerliga skyldighet, att i deras förslag bestämma ersättning till de, som onödigtvis med undersökning besväras, äfvensom sättet, huru denna ersättning ovägerligen måtte kommit dea förorättade tillgodo.” rVidare hade jag trott, att, då ändamålet med att i 41 §• bestämma vissa timmar på . dagen för undersöknings anställande endast ' varit att förekomma undersökningens hållan- * de i mörkret, hade man gerna kunnat, t. eX. i Februarii månad, tillåta undersökning intill klockan 4 på eftermiddagen i stället för nu endast till kl. 3.” ”/ afseende på formen för Utskottens Betänkande måste jag anmärka, att Utskotten, i stället för att afgifva en enkel redaction af den Författning de föreslagit, nu öfverlemna densamma till Rikets Högloflige Ständer i spridda delar på 3:ne serskilda ställen, nemligen i den gamla Författningen, i deras Betänkande N:o 18, och i detta förändrade Betänkande.
Detta behandlingssätt gör det för Rikets Hög - g4 Bil. t, Ber.- Lag-5.
Altm. B eif. o. Otc. Utt\.
N:o 30 Joflige Ständer och Deras Ledamöter i hög grad svårt att rätt uppfatta de förändringar Utskotten föreslagit, och jag vågar till och med påstå, att Utskotten derigenom så intrasslat deras förslag, att deruti saknas tillbörligt sammanhang.
Då t. ex. den af Utskotten i deras förra Betänkande föreslagna 37 med uppräknande af det inskränktare antal rum , der visitation ansetts böra få ske, ålägger til 1— syningsman att der medhafva vittnen, så finnes icke något sådant åläggande infördt i det nu tillagde stadgandet om de flere rum, der visitation nu mera blifvit ansedd böra tillåtas, pc|i härvid frågas billigt , om det ens kunnat vara Utskottens mening, att, till exempel, medgifva visitations-rätt i ett boningsrum utan vittnen , då denna visitation, enligt förra Betänkandet, ej fått ega rum i öppen bod, utan tillkallande af dessa vittnenp” ”2 Mom. 45 $. (senare BetänkandetJ börjar med följande ordställning; ”Har han gjort undersökning å de öfrige, uti 57 och 39 §?• tillåtne ställen;’’ men i 39 §. äro icke några vissa ställen uppräknade, emedan visitation nu af Utskotten ansetts i allmänhet böra tillåtas, ehvar olofligen infördt godg finaes,’’ ”Hellre
Sn att framkomma med dessa brutna Förslag, hade val Utskotten bordt af« Bil. «. Btr,- Lag- t. Allm. Btir. e. Otc. Uts\.
Vtl. N:o 30. 1} Jemna ett helt; men då jag icke förmått gora denna min mening, inom de sammansatta Utskotten, gällande, och svårigheten att , inom de 4 serskilda Riks-Ståndeti, kunna åstad* komma ett öfverensstämmande Förslag, som till Kongl. Maj:t i underdånighet kan öfverlemnas, lärer af hvar och en lätt inses, så vågar jag nu vördsammast underställa Rikets Högloflige Ständer, om icke enda utvägen lör Rikets Högloft.
Ständer att • dessa vigtiga frågor uttrycka deras mening är; att öfverenskomma om de grunder, hvarå Rikets Högloflige Ständer anse Författningarne till förekommande af lurendrägeri och tullförsnillning böra hvila och sedan öfverlemna desamma till Kongl. M3j;t med underdånig anhållan, att Kongl. Majit nu, likasom efter förra Riksdag , ville t
Nåder låta utarbeta och utfärda berörde Författning.’, J,Till antagande vågar jag föreslå följande grunder; i:o.
Visitation får anställas af behörig
Tillsyningsman öfver allt, der olofligen infördt eller tullförsnilladt gods finnes.
Tillsyningsman ege atc gods anhålla, utan att vara åtföljd af vittnen, men aldrig anställa visitation, utan i tillkallade vittnesgitde mäns närvaro. *6 Bil. t. B t*.- Lei- s. Allm. Bitr. o. Oec.
Viik, Vil.
N:o jo, 2.0, Finnes viel sadan undersökning icke något olofligen infördt gods, plikte Undersökningsmannen ifrån 5o till aoo R:dr oell fylle skadan.
Dessa medel tillfälle den, hos hvilken den obehöriga visitationen skett, och förskjutes, om så erfordras, genast af Tull-Styrelsen , som eger göra sig skadeslös hos Tillsyningsmannen, 3:0, Undersökning i hus och instängda gårdar får endast ske från klockan 8 om morgonen till klockan 4 på eltermiddagen uti November, December, Januarii och Februarii månader.
— Från klockan 7 om morgonen till klockan 7 på aftonen uti Mars, April , September och October månader, och ifrån klockan 5 om morgonen till klockan 9 på aftonen uti Maji, Junii, Julii och Augusti månader.
Ä andra ställen vare viaitalionsrätten icke inskränkt till någon viss tid af dygnet. 4:0.
Gör någon annan än Tillsyningsman undersökning efter olofligen infördt gods, och anträffar han sådant, vare detsamma förbrutet, men beslagare andelen gånge till Kronan.
Ani Bil. t, Ber, C*t- i.
Allm, Betr. *, Otc, Utik.
N\* 30. %f träffar han icke något gods, sträf-' fes efter allmän Lag. 5:0.
Förhåller behörig
Tillsyningsman, sig olagligt i utöfningen af sin undersöknings förrättning, eller företages den på andra tider af dygnet än tillåtet är, straffes efter omständigheterna och hvad Lag och Fört fattningar stadga för den, som i Embetsärenden våld eller orätt gör. 6:0.
I beslag taget gods skall vid Domstolen värderas efter det pris, som å varan i Tull-Taxan är utsatt;fin« nes varans värde der ej bestämdt, då tages det värde till grund, hvilket, efter gångbart pris, af tillkallade gode män bestämmes.” ‘*1 hopp att Rikets Högloflige
Ständer antaga dessa grunder, eller åtminstone detta sätt, att inför Thronen framställa deras mening, i dessa, för landets hushållning och betydligaste inkomster, magtpåliggande ämnen, utesluter jag nu från min reservation de flera anmärkningar, som eljest äro vid redaction af Utskottens Förslag att göra.
I främsta rummet bland dessa nämner jag dock 38 Bil. t. B ty.- Lag. t. Allm. Btsv.e, Otc, litti, Utl.N.o 30* den, att Utskotten icke fästat afseende S Ca. sper TVijkrnans ro. fl. Ledamöters inom Bonde-Ståndet framställning : att Utskotten i deras Förslag till Författning bordt libe. hälla det, i den nu gällande, nytt jude ordet ’’förbjudetemedan det kunde härida, att Kongl. Maj\t icke skulle bifalla en oinskränkt in- och utförsel af varor.
Minst lärer kunna gillas Utskottens, i praemisserne till detta senare Betänkandet, ohöljdt fram» ställda afsigt att, genom borttagandet af detta ord i förslaget till Författningen , få uttryckt en Rikets Ständers mening , att ett fritt och obehindradt införsel-system af Kongl.
Maj:t matte antagas.” Herr Professor Gravander', ”Jemte det jag förenar mig med Herr Grefve von Fersen , får jag förklara , att jag aldrig med min röst bifaller husvisitationer.
Våra hus äro heliga fristäder, tröskeln, om ej porten , barrieren.
Den, som öfverstiger denna , l nämnde afsigt, anser jag våldföra husfriden , sorn i allmänhet ifrån Birger Jarls tid varit i Sverige skyddad af Lagarna , utom under de tidperioder, då husvisitationer varit genom Lagstadganden anbefallda.
Ingen gräns för chicaner skulle finnas, serdeles om det vore tillåtet, att visitationer, då intet förbrutet gods anträffas, kunna ske opltaldt.
Den sjuke skulle af forskningssällskapet kunna ofredas i sin $il. t. Sn.~ Lag- i.
Beit, o. Otc.
Uuk.Utl. N'.o JO. 39 »äng, den fredligaste medborgare, som aldrig deltagit i bandel eller lurendrägeri , eller i döljande af dylikt gods, störas i sin hvila, och hans goda namn förklenas, derföre att det fallit dylikt sällskap in att , under uppgift om bevisning , att förbudet gods finnes , Störa honom , helst intet ansvar derföre vöre att äfventyra , om husegaren hindrade sådant.
Genom visitation i bureauer, dragkistor, cofferter m. in. skulle en oväntad och obehöflig revision ske och meddelas, eller om man behagar kalla denna en bouppteckning, medart egaren lefver.
Jag försvarar hvarken lurendrägarehandtverket eller tullförsnillningsbrottef.
Lurendrägaren och tullförsnillaren anser jag rent af för statstjufvar, hvilka i laga ordning böra utan skonsmål och eftertryckligt straffas j men jag försvarar helgden af husfriden.
Denna håfve vi fått såsom ett godt arf ifrån förfäder t denna böre vi lika god lemna åt våra efterkommande.
Dessa eftersökare af förbrutet gods tror jag i allmänhet, icke af kärlek till laglydnad , utan för byte, nitälska att utföra sitt värf.
Under medvetandet af onäpsthet då de hindrades, hvarest skulle de understundom känna gräns för sina forskningar, och för sin kanhända hemska glädje att störa lugnet?
Under detta medvetande hade de intet att risquera, allt att vinna.
Jag vill , att man skall vara sträng i allt, aom kan befordra ordning, och »kick » jo Bil. t. Bty.'
Lig- t.
Bitr. e. Qtt. t/dl.
N:e 5ö. men genom Lagstiftning på ett sätt,' sorn står tillsammans med medborgerliga värdigheten och som här äfven träffar brottslingen , men dervid fredar den oskyldiges hem ifrån dylika besök och derigenom ifrån smädelser.
Gripe man i och vid hamnar, på vägar och under jagt ända intill busen, hvad som förbrutet träffas ; men vare forskningen i laglig väg icke vidare tillåten.
Begränsningen för hus och tomt anser jag vara en helig gräns, den ingen brottslig, dit jag räknat ofvannämnde forskare, må, utan strängt ansvar, öfverträda.
Jag bekänner mig höra till dem, sorn försvara Engelsmannens grundsalts: ”my house ’’is my castle.’* Jag beklagar en sådan Lagförfattning , som skulle tillåta, på ena sidan, möjligen högsta förolämpande, utan att, åden andra, medgifva rättigheten att för sådant oskyldigt förolämpande söka upprättelse och den ofredandes alfvarsamma bestraffning efter Lagen, då ingen Lag kan eller bör tillita, att en dylik fribytare eller husfridsbrytar© på stället, i dylikt fall, får exemplariter näpsas och afvisas.” Af Herr Landegren: ^Jemte det jig hufvudsakligen instämmer uti den reservation, Herr Grefve von Fersen afgif vit , emot Beviltnings- Lag- och Oeconomie-Utskottens Utlåtande, i anledning af återremiss utaf Betänkandet, N;o 18, angående väckta moiioper Bil. t< Ber.- L*g- t.Allm.
Bi st. e. Otc.
Vitk.
Uti, Klo JO. gt i afseende I Kongl! Maj;ts Nådiga Förordning, emot oloflig införsel och utförsel af varor, af den 23 Junii *825, anhållet jag vördsamt, att serskildt få fästa Rikets Högloflige Ständers uppmärksamhet på elt af Utskotten i Betänkandet, N:o 18, framställde oell, oaktadt deremot gjorda anmärkningar, bibehållet förslag till redaction af 54, nu 53 §. af ofvannämnda Kongl. Förordning, Utaf stadgandet i denna §, alt mål, som angå förbry. telser emot Författningen skola vid vederbörlig Underdomstol upptagas, miste, i följd af allmänna Lagens stadgande, att brott och raissgerningar skola ransaka* och dömas , der missgerningen gjord är, inträffa, att mål, rörande oloflig införsel eller utförsel af varor, vid Härads-Rätt kunna anbängige göras.
Detta lärer likväl ej vara LTtsko(tens mening, ty den förändring, Utskotten i denna §. till. styrkt, har endast afsett att sälta detta Lagrum i öfverensstämmelse med de beslut, respective Riks-Stånden dels redan fattat, dels kunna fatta, i anledning af Lag-Utskottets hemställan om upphörande af åtskilliga fora privilegiata och deribland äfven Tulldomstolar.
Sådana måls behandling vid Härads-Rätt står äfven i strid med Författningens föreskrift i öfrigt , att i beslag taget gods skall till stad införas och derstädes förvaras, samt vid Domstolen upptecknas och värderas, hvarförutan vid .Häradsrätterna sällan Annes |2 Bil. t. Be».- Lag- t.
Beer. o. Otc. l/itk.
N'.a jo. tillgång på (jenliga förvaringsrum för varor* na, eller sakkunnige män, att deni besigtiga och värdera.
Dessutom torde äfven böra tagas i betraktande vådan af varornes transporterande till och från Tingsställena , samt för öfrigt inträffande ökade kostnader så för Kronan, som de enskilde parterne.
Jag hemställer derföre, att ifrågavarande §, må erhålla följande redaction’* : i)Mdl , som anga förbrytelser emot denna Författning, skola vid vederbörlig Stads-Underdomstol upptagas, der ej mdlet, i anseende till personen, tillhörer HofRcilt.
Har förbrytelsen skett eller blifvit upptäckt pd annat ställe , än uti eller vid Stad, varde dock målet upptaget vid närmaste Stads-DomstoV', "Bifalles detta vördsamma förslag, torde Sfven 80, nu 78 §• af Kongl.
Seglations-Ord. ningen den al Julii 1825 erhålla enahanda redaction, samt dermed öfverensstämmande Förordnande i Förpassnings-Stadgan meddelas.’’ Herr Leffler förenade sig ha‘rmed til! alla delar och Herr af Billbergh samt Herr Alund instämde i senare delen af Herr Landegrens reservation, hvarjemte Herrar Grefve von Fersen, von Prinzensköld, Sandbladt Ze$ Bil. t. Ber.- Låg- t.
Allm, Betr, t, Oet.
Vith.
Vtl. N:o 3c. 33 Zethelius , Leffler , Kleman och Meijer reserverade sig emot Högloillge Utskottens be* slut att föreslå bibehållandet af 53 §. på sätt Betänkandet N:o 18 utvisar.
Af Nils Mansson från Malmöhus
Lant ”Lika litet jag kunnat dela deras mening , som yrkat, att rättighet måtte lemnäs hvar och en, hvilken anställde visitation efter lurendrngadt eller tullförsnilladt gods , att lemnäs utan allt ansvar, oaktadt något sådant gods der ej funnits, lika litet finner jag den afvikelse, som sammansatta Utskotten nu , genom 9 rösters pluralitet, gjort ifrån Utskottens förra Betänkande, N:o 1 8, vara hvarken af behofvet , eller af rätt för Statens bä-« sta , påkallad , nemligen , att det funna godset bör uppgå till ett värde af Ett Hundrade Riksdaler Banco, så vida den, som gör efterspaningen, skall undgå bestraffning.” *’Jag håller före, att det förra Betänkandet innefattade ett måttligt correctiv emot o* nödig visitation , då deruti föreslogs, att det funna godset borde uppgå till Femtio Riksdaler, hvilken summa jag anser vara lämplig till skydd emot onödig visitation j men icke eller så tilltagen, att den helt och hållet afskräcker ifrån företaget, der anledning föBik, till Riki-Si, Brot. »8*8— »830, j Sami, a A/el, 3. i$.d< Hit, 54 Bil, t, Ber,- lag- •, Allm.
Beer, o, Ott, l/tik.
Uti. tt',o jd, xéfinnes , att lurendrägadt eller tullförsnilladt gods finnes ; jag får derföre reservera mig emot sammansatta Utskottens nu , i denna del , fattade beslut, och anhåller, att denna min reservation måtte få åtfölja Höglofiige Utskottens Utlåtande i ämnet till Rikets Högloft! ge Ständer.”
Uti denna reservation instämde Eric Persson från Gefleborgs Län , Eric Paulsson från Elfsborgs Län , Per Ericsson från Kronobetgs
Län , Jacob Peter Andersson från Östergöthland, Nils Pehrsson från Södermanland , Olof Mansson från Blekinge , Petter Pehrsson från Calmare Län , Anders Ericsson från Jemtland, Anders Nilsson från Tottarp , Börje Börjesson från Halland, Anders Håkansson från Elfsborgs Län , Anders Andersson från Skaraborgs Län och Jonas Jonasson från Jönköpings Län. STOCKHOLM, BIméns och Granbergs Tryckeri, i83o* J3ev. s.Allrn.
Besv, o. Otc.
U/si.
N:o 31, 1 N:o 31, Ankom till Expeditions-Utskottet den 27 Januari]'. 1830.
Utlåtande, i anledning af anmärkningar vid Betänkandet, N:o ai, rörande Paket-, Post- och Forvagns-Inrättning.
Förenade Utskottens ofvannämnde Betänkande liar vunnit Höglofiige Ridderskapets och Adelns samt Högvördige Preste-Stlndets bifall , men deremot blifvit af Välloflige Borgare-Siandet afslaget, under åberopande af Ståndets den I3:de sistlidne Julii fattade beslut, i anledning af Höglofiige Stats-Utskottets Betänkande Nto 66, och Utlåtande N:o jg3, angående inrättning af en Paketpost, samt af Hedervärda Bonde-Ståndet återremitteradt, i grund af åtskilliga dervid gjorda anmärkningar.
Utskottens förslag har hufvudsakligen blifvit anmärkt : af Nils Strindlund. från Vester Norrland , att genom denns Inrättning, utom andra deraf härflytande olägenheter , torde förorsakas Postverket en ber tydlig minskning i dess inkomster af ålmin.
Bih, till Riks-St, Prof, 1828—l83o, 5 Sami, 2 Afd, I i4\de H:t. 2 Btv. s. Allm.
Besv'. o. Öec. Utsi.
Ull. N:o 3i. stone 3o procent: af Bengt Nilsson från Örebro Län , Eric Andersson från Vesterås Län Botvid Jonsson från Östergöthlands
Län, samt åtskillige andra Talare, med hvilka flera Ledamöter inom Ståndet sig förenat : att Paket- , Post- och Forvagns-Inrättningen, om vanlig skjuts dervid finge begagnas , blefve en ny tunga för jordbrukaren, i stället för att lindra hans börda; att derföre Håll-, Reserv- och Gästgifvarskjuts på intet vilkor borde få begagnas till förtskaffande af Paketposten och Forvagnen , utan att, om en sådan anstalt vore nödig och nyttig , den borde öfvertagas af enskilde Entrepreneurer, hvilka åtskilliga Ledamöter ansett böra, på sätt Herr Grefve von Fersen i sin , Betänkandet vidfogade , Reservation föreslagit, uppmuntras genom praemier af det allmänna , hvartill Eric Persson från Gefleborgs Ijän ansett, att en större tumma , om äfven 50,000 R:dr, kunde få användas, samt af Anders Danielsson från Elfsborgs Län, sorn, i öfrigt instämmande i hvad här ofvan blifvit anfördt, trott hela företaget icke kunna gå för sig, om icke högre skjutslega än 16 sk. skulle erläggas; hvarförutan åtskilligt blifvit anmärkt emot Utskottens framställning om tiden för Forvagnens resor o. s. v. Bev. s Allm.
Besv. o. Oec. Utsi, Ull. N.o 31,' 3' Hvad fdrst beträffar den af "Nils Strind. lund yttrade farhåga om minskning i Postiotraderne, så torde Utskotten endast få fästa uppmärksamheten derå, att så väl i sjelfva Betänkandet, som i den Tariff öfver afgifierna , hvilken åtföljer det förra, uttryck-; ligen stadgas, det Bref eller Paket under 8 Lod icke få med Paketposten afsändas ; samt att således någon hufvudsaklig minsky" ning i allmänna Postintraderne icke genom ifrågavarande anstalt torde inträffa.
Hvad dernäst angår det af Utskotten gjorda förslag, att Paketposten skall fortskaffas genom Gästgifvarskjuts, intill dess Entrepreneurer för denna Inrättning kunnaerhållas, så kunna Utskotten icke dela den yttrade farhågan , att jordbrukarens skjutsningsbesvär härigenom skulle förökas, helst det lä-; rer få anses för gifvet, alt de personer, hvilka för beqvämlighet eller för besparing i kostnad resa med forvagnen , i saknad af densamma , behöfde begagna mer än dubbelt antal skjutshästar ; att
Entrepreneurer på de flesta ställen efter hand skola erhållas, sä vida denna Inrättning lofvar vinst; och att dessutom
Forvagnars allmänna införande torde få anses såsom den enda lämpliga utväg att framdeles minska eller borttaga den öfverklagade Gästgifveriskjutsen ; och att prsemieis användande då först, med förmon för 4 Bev. s. Allm, Besv. o. Oec.Ulsk. Uti.
N;o 31. det allmänna, bör komma i fråga, enär den nu föreslagna Inrättningen vunnit den framgång, att man kunde hoppas derigenom , till betydlig del, eller alldeles, kunna befria jordbruket från Håll- och Reservskjuls.
Af dessa , och de uti Betänkandet N;o 21, förut upptagna skäl, samt då 2:ne Riksstånd redan gillat hvad Utskotten härom i nämnde Betänkande föreslagit, få Utskotten vördsamt hemställa, att detsamma af Rikets Högloflige
Ständer varder bifallet, hvarjemte Utskotten , för att undanrödja ali farhåga , att, i fall Paket-, Post- och Forvagns-inrättningen icke af Entrepreneurer skulle öfvertagas, något fortfarande onus för framtiden derigenom skulle beredas för dem, som efter nu varande Författningar måste bestrida skjutsningsbesväret , få vördsamt föreslå : att i den underdåniga Skrifvelsen till Kongl. Majit till de, i förra Betänkandet, i förslaget intagna fyra moment, måtte tilläggas ett femte, af innehåll : att hvad Rikets Statia der föreslagit, angående Paketpostens och Forvagnarnes fortskaffande nied Häll-, Reserv- eller GästgiJ vareskjuts, kommer att fortfara endast till och med nästa Riksdag, sd framt ej Rikets dd Bil.t.BeV. s. Allm.Bese.o.
Oec.Utsk.Uil,N:o 3i. 5 församlade Ständer besluta underdånig hemställan örn dess ytterligare fortfarande.
De häremot afgifna reservationer bifo-- gas vördsamt.
Stockholm den 24 Januarii i83o.
Reservationer: af Herr Grefve von Fersen, H.: ”Med åberopande at min, vid Betänkandet
Nio 21, afgifna reservation får jag vördsammast reservera mig emot detta af Högloflige Utskotten nu afgifna Betänkande.
Mig synes , att rättaste medlet, hvarigenom Forvagns-inrättningen bäst uppfyllt dess nyttiga ändarnål , hade varit, alt, utan att tillita nuvarande skjutsningsanstalterne i Riket, fundera Forvagns-inrättningen på enskilda accorder, och från Statens sida, medelst penningebidrag, lemnade emot säkra garantier, underlätta och framkalla den enskilda industrien.”
Hä rmed förenade sig Olof Carlsson från Östergöthland. 6 Bil.t.Bev.s.Allm.Besv.o.Oec.Vtsi.TJtl.
Njo 31; Af Herr Winbladh-. ”Emot Högloflige Utskottens så väl förut afgifna Eetänkaude, sorn nu ytterligare fastställde Utlåtande , i frågan om en Paketpost och Forvagns-inrättning, fåc jag anföra min reservation ;,Jag har, då omförmälda Betänkande uti Högtärade Borgare-Ståndet till öfverläggning förevar, icke bi t råd t det inom nämnde Riksstånd stadgade beslut, hvarigenom samina Betänkande blifvit afslaget.
Jag har dervid endast , dels förklarat mig dela enahanda åsigter med dem , som uti den Betänkandet åtföljande reservation blifvit af Herr aj Billbergh framställde, i afseende å den tid, inom hvilken , efter uppgjorda förslaget, Forvagnarne skulle komma att fortgå , och att bestämmandet så deraf, som det mera , hvilket för verkställigheten af Forvagns-inrättningen erfordrades, borde till Kongl. Majus
Nådiga förordnande, efter pröfning af hvad derom kunde af vederbörande föreslås, öfverlemnas, dels bestridt, att till Forvagnarnes framskaffande, Gästgifveri- eller Reservskjuts måtte begagnas, i betraktande af den tunga och de olägenheter, hvilka , medelst skyldigheten af en sådan forsling, ofelbart skola i synnerhet tillskyndas innehafvarne af Gästgifverierne å de vägar , på hvilka Forvagnarne fortgå , samt de till samma Gästgifveriet anslagna reservlag.
Dessa äro , att, da det; Eil.i.Bcv,s.Allm.Besv.O'Oec.\Jt$h. Ut/.