Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Säds användbarhet som pant, derföre, att den kan skadas af mask, borde det besinnas, att orden, under allmän vårdj måtte förutsätta någon eftersyn af den pant, som belånas, både vid dess antagande, oell sedan, om den under tiden kunde vara förskämning underkastad; äfvensom att lånet icke komme att lemnäs för många år, utan blott för några vissa månaderi i sender; hvadan det ieke vore tänkbart, att en vid belåningen oskadad vara skulle på den korta tiden undergå försämring till en grad, som nedsatte dess värde under det måttliga, hvarefter belåning kunde ifrågakomma; (Santesson, B. II.') att OeconomieUtskottet ej tillstyrkt någon utgift af medel förr, än Magasin med Tork-inrättningar voro anskaffade, och icke eller någon belånings-rättighet förr, än den, som önskade lån, styrkte sig hafva försäkrat varan för all slags förstöring; att, då detta Utskotts Betänkande (hvilket ej så mycket hade för ändamål någon betydligare Spann - Ränco-Vt skol tets Utlät anda K.-o 101. i3 måls-belåning nu genast, men hufvudsakligen, att i en framtid måtte beredas anläggandet af Magazin oell Tork-inrättningar, som för närvarande ej funnes) innehölle, att Spannmålen, för att kunna belånas, skulle vara torr kailj upplagd i goda Magazin under publik vård och försäkrad emot ali försämring, borde
Banken således ej kunna förlora något i hvad fall som helst, utan endast försäkrings-gifvaren, och den eller de, sorn felaktigt vårdat varan; (Cederstöm; J.
SantesSoUj B. //.) att visserligen finge erkännas, det Spannmål vore lättare underkastad försämring än Jern och andra ElFecter ; men deremot måste nödiga praccautioner vidtagas, och det borde ej betviflas, det dessa kunde af Banco-Utskottet utfinnas; men varans försäkrande emot eldskada hade emedlertid blifvit i motionen förbehållet, och äfven af Oeconomie-Utskottet bland vilkoren för belånings-rättighet, tillstyrkt.
QSantessonj B. //.) Banco-Utskottet, som i det föregående sökt visa, att utlåningens belopp, sedan den en gång kommit till verkställighet, icke vore beroende af de beräkningar, som nu deröfver göras, kan ingalunda anse tillräcklig, hvarken den garantie, som förmodas uppkomma genom
Spannmåldns allmänna vårdande j eller af dess försäkrande emot brand - Banco-Utskottets Utlåtande N:o 102. skada och inser för sin del ej, huru någor! så beskaffad ansvarighet, vare sig af Maga-* zins-Förvaltare eller af försäkrings-anstalter, derigenom trygghet vunnes i afseende på all slags försämring eller förstöring af magazinerad Spannmål, möjligen skulle kunna påräknas» Och då Utskottet följaktligen fortfarande nödgas anse äfven torrkad Spannmälj som under allmän värd förvaras och är emot brandskada försäkrad , icke utgöra någon för Banken säker och antaglig pant, samt finner sig alldeles utur stånd att, genom hvad reglementariska föreskrifter sora helst, denna olägenhet afhjelpa, kan Utskottet, jemväl under denna synpunkt betraktadt, ej underlåta, att den af Högloft.
Oeconomie-Utskottet föreslagna belåning från Banken härigenom ånyo vördsamt afstyrka.
Uti de från Hedervärda Bonde-Ståndet, enligt Protocoil af d. ii förlidne December, i sammanhang med förevarande ämne meddelade yttranden öfver Stats-, Banco- och Oeconomie-Utskottens Betänkande, Nio 66, omförmäles ibland annat, att motioner blifvit väckta så väl af Herr Zager hjelm, P:, hos Ridderskapet och Adeln, som af Riksdags-Fullmägtigen Botvid Jon - Banco-Utskotlets Utlåtande N.-o 102. i5 son från östergöthland, inom Bonde-Ståndet, angående Spannmåls-upplagpä Export> men. hvilka ännu skola finnas obesvarade.
I anledning häraf må endast nämnas» att dessa båda motioner äro för Banco-Utskottet lill deras innehåll okända och ej hit ingångna; hvadan Utskottet förmodar, att Remissen å desamma ej lärer hafva varit till Banco-Utskottet ställd.
Föröfrigt hafva de Ledamöter af Bonde-Ståndet, som, i fråga om lån på Spannmål utaf Banken, på grund af Betänkandet N:o 66, sig yttrat, hufvudsakligen frångått den åsigt, som, genom Ståndets den 3o Julli 1829 lemnade bifall å Oeconomie-Utskottets Betänkande N:o 143, förut tycktes vara antydd, och deremot sökt visa, att det icke vore genom låns meddelande åt Stapel-städernas Handlande, som en lättad och förmonlig afsättning för Landtmannen kunde beredas; utan skulle fastmera en sådan anstalt just i sin moa bidraga att göra Jordbrukaren, (såsom ofta nödsakad att mot contant betalning, äfven till underpris, föryttra sin vara} ännu mera beroende af Stadsboen , och att blott föröka denne sistnämndes vinst; hvadan bättre vore, att Låne-under - j6 Banco-UlskotteU Utlåtande IV.-o 102. stödet lemnades till Jordbrukaren directe, än till biträde för Handeln, utan afseende pä huruvida Jordbruket dervid vunne eller förlorade.
QNils Håkanson från Kronobergs Län, samt Jacob Petter åndersson, Botvid Jonsson och Olof Olsson från Östergötblands Län.)
Det har tillika blifvit yttradt, altMotionairens (Herr Rothliebs) mening förmodligen ej varit sådan, densamma af Utskottet blifvit tillämpad och uppfattad , nemligen att Jordbrukaren skulle erhålla lån å sin spannmål såsom pant; helst de båda omständigheterna , att spannmålen skulle finnas i Låntagarens eget förvar, samt att han för Iånesumman skulle ställa fullkomligt vederhäftig borgen, tycktes bestämdt motsäga detta; utan ansåges Motionairens afsigt hafva varit: att spannmålsupplaget skulle medföra rättigheten till Läns erhållande j för att freda Innehafvaren deraf från behofvet att sälja i otid eller till underpris ; men att
Säden alldeles icke skulle betraktas såsom pant eller pantför skrif ven för Lånsumman; ty derföre skulle fullkomligt vederhäftig borgen ställas.
Banco-Utskottet vill ej bestrida , att meningen Banco-Utskottcts Utlåtande N:0 102.
\<f meningen med Motionen möjligtvis kunnat vara den, som här blifvit nämnd, ehuru den då onekligen varit mindre tydligt uttryckt; ty förslaget, att Låne-understöd måtte beviljas på en spannmåls-qvantitet af minst 5o tunnor, under rättighet och skyldighet för Jordbrukaren, att i eget ma» gazin förvara spannmålen, samt, i händelse den föryttrades , genast inbetala lånet, (se
Betänkandet Nto 66 pag. 32) tyckes snarare föranleda dertill , att Spannmålen komme att utgöra den egentliga panten , och Borgen blott ett ytterligare säkerhetsmått j än att saken skulle i omvändt förhållande betraktas.
Vare härmed huru som helst, så är det dock endast under den hos BondeStåndet nu framställda förändrade åsigt af ämnet, som detsamma hos Banco-Utskotlet kunnat åter upptagas, enär trenne Riks-Stånds bifall redan, under den 1 och q
September, blifvit meddeladt, i anledning af Stats-, Banco- och Oeconomie-Utskottens gemensamma Betänkande , N:o 66, som afstyrker Bill. lill ftiki. SI.
Prot. 1828—i83o. 6;U Sami, 3 B. 3 6:te Häftet. i8 Banco-Ucskollets Utlåtande N.o 102.
Bancolåns meddelande åt Jordbrukare emot pantförskrifning af deni tillhörig, och i deras eget förvar liggandeSpannmål.
Vidkommande nu hvad som de Anmärkande ansett vara Motionairens verkliga syftemål, att nemligen Lånen skulle meddelas emot säkerhet af Borgen ; men likväl såsom vilkorj för deras erhållande, fordras att Lånsökanden egde ett visst Spannmålsförråd hos sig liggande j samt Låne-rättigheten till sitt belopp bestämmas i mon af detta förråds större eller mindre betydlighet; till stöd hvarföre det också blifvit åberopadt, att vid utgifvande af Bankens Odlingslån, med flera, annan säkerhet icke äskas eller blifver lemnad än fullkomlig Borgen, ehuruväl det är Odlings-företaget och dess omfång, som bestämmer rättigheten att söka och undfå större eller mindre lån; så torde det icke behöfva vidlyftigt utredas, att en hufvudsaklig skillnad företer sig i afseende på tillämpningen emellan dessa båda utlånings-grunder.
I senare fallet är dock förutsatt, alt en verklig odlings-lägenliet måste finnas, hvarå odling ,tär tillämnad och omtalad, fastän verkställigheten af ett eller annat skäl skulle kunna uteblifva.
I förra fallet åter grundade sig lånrättigheten på tillfälliga inne - Eanco-Vtskottels Utlåtande N.o fou.
19 liafvandet af en magazinerad flyttbar våra, nemligen Spannmålen, och det vore således en möjlighet att ett och samma lager af 1 å 3oo tunnor, flyttadt från den ena till den andra, kunde göra tillfyllest att i långliga tider bereda ökade låne-anspråk för Invånarne af ett helt Byalag, en hel Socken, eller en hel Province.
— Och då nu i alla fall, under förutsättande, att proprie borgen för dessa slags lån skulle erfordras, de ej vore annat än verkliga Discont-Lån, och sådana äro redan förut för en hvar, så väl af Jordbrukare som andra classer, tillgängliga, i den mon utlånings-fonden medgifver, och nöjaktig säkerhet erbjudes; hvarvid egandet af större oförsålda Spannmåls-lager inverkar på omdömet om Lånsökandens vederhäftighet, och i synnerhet lättar för honom tillgången på säkra och pålitliga Löftesmän; så kan Banco-Uskottet, för dess del, ej annat än afstyrka, att, lill grund för utlåningar från Banken, i fråga om lån-beloppets bestämmande, skulle tagas i beräkning ett större eller mindre förråd af oförsåld:
Spannmål hos LånsÖkanden.
Banco-Utskottet hör slutligen endast ao Banco-Utskollets Utlåtande N.o 102. omnämna ett serskildt förslag, som, i sammanhang med de gjorda anmärkningarna inom Bonde-Ståndet, blifvit framställd t, nemligen: att Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret mätte autoriseras att upptaga lån af minst en million R:dr B:o, till låne-understöd för Jordbrukare, som ega magazi nerad Spannmål; eller ock att kunna dertill använda det Creditiv, som, för undsättning i missväxtår, Rikets Ständer ej torde underlåta att vid denna Riksdag afsätta ; hvarvid äfven åtföljt några, i afseende på verkställigheten, förslagsvis uppgjorda regleroentariska föreskrifter, Enär Banco-Ulskottet betraktat detta såsom en ny motion, för hvars upptagande hos Rikets Ständer skulle erfordras serskild
Remiss och en förberedande handläggning genom Stats-Utskottet; har BancoUtskottet ej kunnat anse sig befogadt att härutinnan något yttrande afgifva.
Till Rikets Ständers vidare upplysta pröfning öfvcrlemnas allt detta vördsamligen, jemte bilagda reservationer.
Stockholm d. 19 Januarii *83o.
Bil. till Banco-UtskoUets Utlåtande N.o 102. ar Reservationer; Herr Leffler reserverade sig skriftligen sålunda; "Då jag, såsom Ledamot af Höglofliga Oeconoraie-Utskottet, deltagit uti dess be*, slut, rörande Herr Commerce-Rådet San-, tessons Motion om spannmåls belåning, och, med öfvertygelse om dess nytta, dertill lemnat min röst, nödgas jag nu reser-< vera mig emot Höglofl, Banco-Utskottets nu fattade beslut.
Jag anser, att denna belåning icke behöft bereda Banken större förlust, än den vidlyftigare Discont-utlåning, som Höglofl.
Banco-Utskottet, under loppet af denna Riksdag, föreslagit, och hvars säkerhet beror af blotta namn, då, vid Spannmåls-belåningen, varan, jemte borgen, ansvarar för säkerheten.
Det förstår sig, att roan i alla frågor kan framkasta svårigheter, och sådant är lätt möjligt emot Ranco-Utskottets egna förslag; men det är min öfvertygelse, att icke allenast Jordbruket, utan äfven Spannmålshandeln i allmänhet, skulle vinna vid den löreslagna Spannmåls-belåningen, och att dervid inga betydliga förluster böra upp» ii Bil', till Banco-Utskottcts Utlåtande N.o 102. komma, om de försigtighetsmått varda iakttagna, som Oeeonomie-Utskottet föreslagit.”" Herr Dom-Prosten Lidman och Herr Prosten Forslind förklarade sig äfven häruti instämma.
Och i afseende på frågans behandling inom Banco-Utskottet, anmärkte Herr DomProsten Lidman ytterligare, att han trodde Utskottet, emot 43 §.
Regerings-Formen oell Ståndens uttryckliga remiss, icke egt vägra sammanträde med Oeconomie-Utskottet, helst detta senares preliminaira handläggning af motionen, om hvilken BancoUtskottet, genom Protocolls-Utdrag, blifvit underrättadt, blott uttryckte OeconomieUtskottets åsigt af detta vigtiga ämne; en åsigt, som vid en sammankomst med ett upplystare Utskott, omöjligt kunnat göra sig gällande.
Anmärkningsvärdt måste det alltid blifva, att Banco-Utskottet, som med Lag-Utskottet flera gånger sammanträdt, för att afgöra den formela uppställningen af ett Lagbud, ensamt tilltror sig att bestämma en varas större eller mindre lånbarhet, och den fördel eller skada för det Allmänna, sorn, genom dess belånande, möjligen skulle kunna beredas.
Banken hat* Bil. till Banco-Utskottets Utlåtande N.-o 102. a3 egna Fonder.
Likväl fcireslär Banco-Utskottet att upptaga ett lån af 5 millioner till Fastighets-lån ; men tilltror sig ej kunna risquera lika många Hundrade Tusende Riksdaler för ett onekligt vigtigare ändamål: lån på fastigheternas dyrbaraste product.
I det hela lärer det slutligen hvarken blifva Banco-Utskottet eller Oeconomie-Utskottet, eller båda Utskotten gemensamt, utan Rikets Ständer, som, i fall Lånen beviljas, komma att åt dem ge sin garanti J en åtgärd, som belt visst uteblifver, i fall de skulle pröfvas mindre nyttiga eller af behofvet ännu icke påkallade.
Sist tror jag mig böra erinra: alt ritorkad Råg, enligt Rikets Ständers Beslut, den 22 September 1668, §. 51, redan ifrån Bankens fundations-tid fick belänings-rätt, med vilkor, att den skulle vara, som orden lyda; upplagd uti de stenbodar och packhus, hvilka hädanefter på Beckholmen bjggas skola; äfvensom att denna rätt, genom Kongl. Maj:ls ytterligare Förordning, angående Lån i Banken på Jern, och annan lösi och fast Egendom, af den 8 Maji 1739, i3 §., utsträcktes till all ritorr Råg, som, i säkra förrådshus af sten , äro upplagda; hvilken vara till frdelar af värdet skulle få belånas. 2 4 Banco-Utskottets Memorial N.o io3.
Öeconomie-Utskottet lärer således icke uppgjort något nytt förslag, utan tvärtom behandlat frågan i full öfverensstämmelse med Rikets Ständers åsigter för i5o och ioo år sedan, och att representationen, äfven vid denna Riksdag, ej lärer anse dem föråldrade_, slutar jag deraf, att Banco-TJtskottets förra afslående Betänkande blifvit af alla fyra Riks-Slånden återremitteradl.
Ankom till Exp.-Utsk. d. 26 Jan. t83o.
Memorial, angående Revision öfver Låne-Contoirens i Götheborg och Malmö Förvaltning och Räkenskaper år 182g, och sedermera årligen intill nästa Riksdag.
De utaf Rikets Ständer, år 1823, för organisationen och förvaltningen af Låne-Con toiren - Banco-Utskottets Memorial N.o io3. 25 toiren i Götheborg och Malmö, fastställda reglementariska föreskrifter innehålla i 24 §. bland annat i delta ämne: ”att Rikets Ständer välja ibland sig, på lika sätt som för Banco-Discontens öfverseende sker, och enligt de ordningar, som inom hvart Stånd, i afseende på dylika val, finnas och blifva stadgade, fyra Revisorer, en af hvart Stånd, samt lika många Suppleanter, äfven en af hvart Stånd, i händelse af Revisorernes bortgång eller förfall, hvilka alla böra vara boende inom
Districtet för det LånContoir, hvars Förvaltning och Räkenskaper de skola revidera; kommande dessa Revisorer att årligen, den irsta Mars, eller, om helgedag då infaller, den näst derpå följande söcknedag, sammanträda, jemte ett serskildt från Banco-Fullmägtige förordnadt Ombud, för att granska och inventera Contoirens för det föregående året afslutade Räkenskaper, generela Förvaltning, Cassa-behållning, Handlingar och Låne-Documenter,” etc.
På grund af hvad sålunda finnes stadgadt, har Banco-Utskottet härigenom skolat vördsamt föreslå:
Bih. till Riks. St.
Prot. 1828—i83o, Gite Sami. 3 B, _ 3 6:te Häftet. i6 Banco-Ulskottels Memorial N.o io3. alt Riks-Stånden behagade, hvart lör sig, på sätt lämpligt finnes, utse en Revisor och en Suppleant för Götheborgs-Districtet, som innefattar Provincerna Götheborgs och Bohus Län, Halland, Westergöthland och Dahlsland; samt en Revisor och en SuppieantjförMalmöDistrictet, som innefattar Provincerna Skäne och Blekinge, i och för de Revisions-förrältningar, som komma att vidtaga den irsta instundande Martii, samt, om de sålunda anställda valen låta meddela Banco-Utskottet kännedom, så att Låne-Contoirens
Directioner må derom i tid kunna underrättas, helst som Vällofl.
BorgareStåndet, för sin del, år 1823 beslutat, att dess Revisorer böra afDireclionen å hvardera stället till förrättningarne serskildt inkallas.
(Se Borgare-Ståndets Protocoll den io #ch 12 December 1823, §§. 4 och 19).
Hvarjemte Utskottet får utbedja sig, att, från hvartdera Riks-Ståndet, vidare erhålla del af hvad beslutadt blifver rörande den ordning, som under Banco-Vtskotlels Memorial N.o 104• 27 mellantiden intill nästa Riksdag, i afseende på val afLedamöter och Suppleanter till dessa årliga Revisioner, skall komma att följas, för att derutinnan kunna lemna BancoStyrelsen behöfliga föreskrifter, i hvad till dess åtgärd hörer.
Stockholm den iZ Januarii i83o.
Ankom till Exp.-Utsk. elen 28 Jan. i83o.
Memorial, med tillstyrkanatt en Medaille måj genom Banco-Styrelsens försorgj präglas och utdelas j, till minne af Hennes Maj:t
Drottningens högtidliga Krönings-Fest.
Till glad åminnelse af Hennes Maj:t Drottningen Eugenia Bernhardina Desiderias Kröning den 21 Aug. nästlidet år 1829, hvilken högtidliga och vördnasbjudande Act, aS Banco-Utshottets Memorial N.o 104.
Stats-Utskottets Memorial, N:o 323. 9 anslaget för uppförande af kyrkor samt inköp af ett prestboställe inom den, Carl stads stift tillhörande Finnmark, enligt 55 §. dito till förhöjning i postskjutslegan för år 1848, enligt 59 §.
Under 1844 och 1845 urs riksdag beril judl anslag till lindring i rustnings- och roteringsskyldigheten inom Jemtland för år 1847, enligt 60 §.
Under 1847 och 1848 urs riksdag beviljade anslags- och lånesummor. anslaget för uppförandet af fängelser efter cellsystemet, enligt 72 §. anslagen för försvarsverket till lands, enligt 73 §. anslaget till ersättande af Krigs-kollegii Fortifikationsafdelnings förskott för anskaffning af kasern- och stallbyggnader åt den i Ystad förlagda sqvadron af Kronprinsens husar-regemente, enligt 74 §. anslagen för sjöförsvarets ordnande, enligt 75 §. dito till aflöning för styrelsen öfver allmänna väg- och vattenbyggnader samt till rese- och undersökningskostnader vid allmänna arbeten, äfvensom till arfvode och stipendier för Civil-ingeniörcrs bildande vid Marieberg, enligt 76 §. 1848, 1849 och 1850 års anslag lill amortering af lånet för Linköpings hamnbyggnad oell Stångåns upprensning, enligt 77 §. återstoden af anslaget för hamnbyggnaden vid Lidköping, enligt 78 §. lånen för hamnbyggnaderna vid Westerås, Wadstena, Warberg och Christinehamn, samt för jernvägsanläggningen mellan sistnämnde stad och Sjöändan, enligt 79 §. anslaget för slöjdexposilioners befrämjande, enligt 85 §. dito till premier för egare af kreatur, enligt 86 §. dito till restituerande af utmarks-skatten på Oland, enligt 87 §. dito för uppgörande af slutliqviden om köpeskillingen för myntverkets nya lokal, enligt 88 §. dito till förekommande af slottsbyggnadens i Wadstena ytterligare förfall, enligt 89 §. 1848, 1849 och 1850 års anslag till kolonien St.
Barthelemys förvaltningskostnader, enligt 90 §. anslaget för inredandet af Vitterhets,- Historie- och Antiqvitets- Akademiens lokal, enligt 92 §. lidi. till R.
St.-s Prot. 1850 & 1851. 4 Sami. 1 A/d. 2 Band. 48 Huft. 2 10 Stats-Utskottets Memorial, N:o 323. dito till inköp af Ingeniören J.
Wahlbergs naturaliesamlingar, enligt 94 §. dito för ombyggandet af veterinärinrättningens smedja, enligt 95 §. anslagen för inköp af boställe åt Predikanten i Lekvattnets Kapellförsamling i Wermland samt för bebyggande af prestboställen inom nämnde församling och Bogens kapellförsamling i samma provins, enligt 96 §.
1848 års anslag till understöd vid allmänna fattigvården enligt 98 §. ersättningsanslaget till Serapbimerlasareltet för minskning i tolagsinkomsten af Finska varor, enligt 99 §* lånet för reparation af Linköpings domkyrka, enligt 102 §. byggnadslånet till Christianstad, enligt 103 §. och förslagslånet till handlande och näringsidkare inom samma stad enligt 104 §.
Enahanda sladganden, som i 69:de, 101:sla och 105:le §§. af 1848 ars reglemente förefinnas, torde böra intagas i den afdelning af det nya reglementet, hvilken kommer att handla om de vid denna riksdag beviljade och till utgående från fiiksgälds-kontoret anvisade statsbidrag, nemligen: de allmänna sladgandena i 69 och 105 §§., angående dels bestridandet af de till ständiga statsbehofven icke hänförliga anslag, dels rättigheten alt under ett följande år lyfta den för ett föregående år bestämda, men då icke utbekomna anslagssumma och dels besparingarnes reserverande till kommande Ständers disposition, äfvensom stadgandet i 101 angående betäckandet af bristen i Arméens pensionskassas årliga inkomster.
Likaledes bör Rikets nu församlade Ständers beslut, angående statskontorets ersättning för det, enligt hittills gällande reglementes 84 §.,! vilkorligen beviljade bidrag till Stockholms Navigationsskola, intagas uti samma afdelning.
Stats-Utskottets Memorial, N:o 323.
II Reservation: af Nils Strindlund, i afseende på den af Utskottet föreslagna förändrade §, rörande återstoden utaf det anslag, Rikets Ständer vid 1844—1S45 års riksdag beviljade för utarbetandet af Kapiten Cronstrand^ samlingar, angående Egyptiska byggnadskonsten, emot hvilken §:s lydelse Strindlund anmärkte, att han icke ansåg Utskottet tillständigt att föreslå förändring i ett reglementariskt stadgande, sorn rörde en enskildt person, utan att denne öfver samma förändring blifvit hörd och dermed förklarat sig nöjd. FÖRSLAG till Reglemente för Iliksgälds-kontoret.
Angående Riksgälds-kontoret ålagda utbetalningar.
A) Återstående utgifter lill följd af extra stalsregleringen vid 1849 och 1841 års riksdag. § 59.
Här nedan uppgifna, i Riksgälds-kontoret ännu innestående, summor utaf de anslag, utgörande tillsammans 1,300,000 R:dr, som för fängelsernas ombyggnad 12 Ståts-Utskottets Memorial, N:o 323. och förändrade inredning, utaf Rikets åren 1840 och 1841 församlade
Ständer beviljades, böra, enligt Kongl. Maj:ts nådiga föreskrift, utbetalas i den mån desamma, för dermed afsedda ändamål, varda disponerade och reqvirerade, nemligen : O o l:o Återstoden, Sextiofemtuseu femhundra Riksdaler, utaf anslaget för käradshäktenas ombyggande och förseende med erforderligt antal celler, i den ordning, Kongl. Maj:t, efter menigheternas hörande, pröfvar sådant kunna och höra verkställas, enligt en för häradsfängelsernas ordnande inom hela riket uppgjord fullständig plan; och 2:o den återstående anslagssumman, Etthundraelfvatusen Riksdaler, för uppförande af fängelsebyggnader i städerna, utom Stockholm, efter en förut uppgjord allmän plan och i den mån, Kongl. Majit finner sådana byggnader af behofvet påkallade. § r’°-