Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Prot. 4853 & 4834. i Sami. 4 Afd. 23 Haft. 1 2 Stals-Utsltottels Utlåtande, Ako 65. åsyftades, eller ett ofördröjligt erhållande af de för ofvanomförmälde utbetalningar erforderliga medel.
Riksgälds-kontoret skalle således hvarken genom uppsägningen af de sex månader derefter förfallande obliga.tionerne eller genom desammås utbjudande till försäljning komma att befrias från nödvändigheten att i upplåningsväg eller på annat sätt, under tiden och gå skyndsamt som hehofvet möjligen fordrade, anskaffa den kontanta tillgång, om hvars ofördröjliga åstadkommande nu vore fråga.
Och hvad särskildt beträffade försäljningen af sagde obligationer, skulle desamma svårligen kunna föryttras till så stort belopp, som deraf, behöfde realiseras, ulan alt härvid uppoffra någon del utaf Riksgälds-konlorets på dem grundade fordringar och förorsaka en högst menlig inverkan på framtida förtroendet till och hegärligheten efter Svenska Hypotheks-föreningarnes, hittills mot sitt fulla kapitalbelopp, inom riket utgifna räntebärande förbindelser.
Dessutom komme troligen en allmän uppsägning eiler försäljning af nu ifrågavarande obligationer att tvinga åtminstone några Ilypotheks-föreningar att ytterligare öka eller utsträcka sin utländska skuldsättning, oaktadt tillökningen af denna skuldsättning vid nuvarande tidpunkt sannolikt skulle blifva mer än vanligt ofördelaktig ej blott för Hypolheks-förenihgarne sjelfva, utan äfven för hela landet.
Vidare syntes jemväl den omständigheten härvid förtjena alt tagas i betraktande, att en dylik från Riksgäldskontorets sida vidtagen åtgärd komme' att till sina följder på det mest kännbara sätt drabba just den Hypotheks-förening, hvilken ända intill närvarande tid sorgfälligt undvikit ali beträda den utländska skuldsättningsbanan och hvars obligationer
Riksgälds-kontoret under en längre tidsföljd hos sig hopsamla,t till ett högst betydligt belopp.
Emot lämpligheten och ändamålsenligheten af meranämnde uppsägning och försäljning förekomme för öfrigt den gemensamma erinran, att Hvpotheks-föreningarnes upplåningsbehof skulle derigenom ovilkorligen ansenligt
Ökas under den närmaste framtiden och således under samma tid, då Riksgälds-kontoret, oaktadt denna uppsägning eller försäljning, i allt fall klefve nödsakadt jemväl af allmänheten upplåna medel emot räntebärande obligationers lifgifvande.
Följaktligen skulle liktidigt upplåningar emot sådane obligationer komma att från skiijda håll och under inbördes täflan härstädes företagas; hvilket ofelbart måste lör Riksgälds* kontoret, likasom för hvar och en af de öfrige obligations-utgifvarne, föranleda på en gång minskning i lånetillgångarne och ökning i anspråken på låuevilkorens fördelaktighet för långifvarne.
För öfrigt trodde sig
Fullmäktige äfven böra yttra den förmodan, att, såvida icke några dylika eller andra särskilda omständigheter komme att vid nu förestående upplåning för Riksgälds-kontorets räkning inverka på räntefoten, borde denna åtminstone icke öfverstiga det belopp, hvarmed räntan utginge för de Hypotheks-förenings-obligationer, som af Riksgälds-kontoret innehades; och hvilken ränta alltså kunde antagas komma att till fullo ersätta kontorets ränteutgifter för dess egne obligationer å motsvarande summa.
1 betraktande af dessa jemte öfriga härvid förekommande förhållanden och under erinran om vigten för Riksgälds-kontoret, såsom
Rikets förnämsta kfeditverk, att det allmänna förtroendet till varaktigheten och konseqvensen af dess ingångna penninge-transaktioner förblefve orubhadt, hafva Fullmäktige hos Utskottet gjort framställning om tillåtelse för Fullmäktige att, utan ovilkorligt iakttagande af stadgandet i ofvanåberopade 166 § af Riksgälds-kontorets reglemente, få, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med de' i samma reglementes 147 och 169 §§ meddelade föreskrifter, gå i förlåtthing om upplåning af de medel, som, utöfver Riksgälds-kontorets härtill disponible kontanta tillgångar, kunna erfordras för i fråga k o m rn a n d e utbetalningar å det på Riksgälds-kontoret nu anvisade särskilda kreditiv; samt att denna upplåning alltså måtte få verkställas emot Riksgälds-kontorets obligationer, ställda tili inlösen antingen efter viss förfallotid eller efter föregången uppsägning, hvarvid Fullmäktige ansett det höra till deras bepröfvande öfverlemnas att, med hänsigt till de vid upplånin - Ståls-Utskottets Utlåtande, N:o 6$. 3 gen sig företeende omständigheter och förhållanden, bestämma räntevilkoren samt fastställa betalningsterminerna för dessa obligationer, hvilkas förfallotid dock ej finge utsättas sednare än Tio år efter deras utgifningsdag; och borde vid obligationernes utlemnande ej heller någon kapital-rabatt få medgifvas eller någon obligation få utfärdas å mindre summa än 250 R:dr, hvarjemte det i allmänhet borde åligga I' ullmäktige att, såvidt af deras tillgörande berodde, söka emot den möjligen lägsta ränta erhålla de medel, som måste upplånas.
Då Stats-Utskottet nu får för Rikets Ständer anmäla Fullmäktiges i Riksgäldskontoret sålunda gjorda framställning, anser sig Utskottet böra yttra, alt Utskottet instämmer i de af Fullmäktige uttalade åsigter i fråga om en vid nuvarande tidsomständigheter företagen uppsägning lill inlösen af Hypotheks-föreningarnes, Riksgälds-kontoret tillhöriga, obligationer, eller desammas offentliga utbjudning till allmän försäljning;^ och som Utskottet för närvarande icke finner anledning att, — med hänsigt till verkställigheten af den upplåning, hvilken, för fullgörandet af ulbetalningarne å meranämnde kreditiv, måste af Riksgälds-kontoret företagas, samt ränte- och öfriga betalningsvilkoren för de obligationer, som härvid komma att af detta verk utgifvas, -—- föreslå någon förändring i hittills gällande stadganden, angående upplånandet af de för Riksgälds-kontorets utgifter erforderlige medel; så och med tilläggande af den upplysning, att, enligt den af Riksgälds-kontorets Kommissariat sednast, eller den Usta innevarande manad, till Fullmäktige afgifna kassa-rapport, kontorets då innestående behållning å dess egentliga inkomst- och utgifts-räkriing i Rikets Ständers Bank utgjorde 227,406 R:dr 43 sk. 7 rst., får Utskottet tillstyrka, att Fullmäktiges i Riksgälds-kontoret här ofvan införda framställning, i afseeude å ej mindre den i åberopade reglementes §. föreskrifna uppsägning eller försäljning af de för Riksgälds-kontorets räkning uppköpta obligationer, än upplåningen af de medel, sorn erfordras för nu ifrågavarande utbetalningar, måtte varda af Rikets Ständer bifallen.
Reservation af herr C. Hörnstein. STOCKHOLM, tryckt hos ISAAC MARCUS, 1854. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 66.
1 Ank. till Exp.-Utsk. d. 18 Mars 1884, kl. 9 f. m.
Utlåtande, angående regleringen af utgifterne under Riks-Statens Första Hufvud-Titel. (U. A.) I afseende å denna Hufvud-Titel, hvilken omfattar Kongl. Hof- och Slotts-Staterne samt vid nästlidne
Riksdag fastställdes till 780,840 R:dr, är någon förändring hvarken uti Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Stats-verkets tillstånd och hehof föreslagen eller af enskild motionär inom Riks-Stånden ifrågasatt; hvarföre Utskottet hemställer, att de under denna Hufvud-Titel vid sednaste
Riksdag uppförda anslag må oförändrade bibehållas, i enlighet med närlagde tabell.
Prot. 18S3 & 4834. 4 Sami. 1 Af A. 23 Haft, 1 2 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 66.
Första HufVud-TIteln.
IIof- och Slotts-Staterne.
Hof-Stats-anslagen: Kongl. Maj:ts Hofhållning Hans Kongl. Höghet Kronprinsens Hofhållning H. K. H. Kronprinsessans Handpenningar För Deras Kongl. Högheter Arf-Furstarne Hennes Maj:t Enke-Drottningens Hofhållning
Möblers underhållande å Kongliga Slotten Kongl..
Hof-Slallcts utfodring Polis-, Lys- och Renhållning vid Kongl. Slottet och Arfprinsens Palats Rosersbergs Slott Yed och Kol för de Kongl. Hofven j Kongl. Slot ten.
Reparationer å Stockholms Slott med flere för Kongl. Hofven upplåtne Ryggnader Brandväsendet och yttre Lyshållningen å Kongl. Slottet ....
Drottningholms och Svartsjö Slott Gripsholms Slott Ulricsdahls Slott Haga Lust-Slott och Park •
Strömsholms Slott Penningar Banko.
S:a S:a 420,000 — 100,000 — — 18,000 — — 20,000 — — 80,000 — — 8,000 — — 30,000 — — 11,230 — 2,000 — — 25,210 — 714,440 — — 32,000 5,800 16,400 1,700 5,500 3.000 2.000 66,400 Summa |780,840|—|— Anm.
Lika med 1852 års eller sednast fastställde Riks-Stats lista Hufvud-Titel Slats-Ulskotlets Utlåtande, N:o 67.
3 Mso «f. Ank. till Exp.-Utsk. den 18 Mars 1834, kl. 9 f. m.
Utlåtande, angående regleringen af ulgifterne under Riks-statens A n d r a Hufvudtitel. (U. A.) Denna Hufvudtitel, innefattande anslagen för Justitie-Departementet, fastställdes vid sistlidne riksdag till 1,1 GO,250 R:dr, deraf penningar 1,156,180 R:dr samt indelda räntor, efter markegång förslagsvis beräknade till 4,070 R:dr.
Följande förändringar hafva vid 2:a Hufvudtiteln'ifrågakommit: 1:o. Genom remiss från Ridderskapet och Adeln samt Borgareståndet äro till Utskottet öfverlemnade tvänne, af Herr von Hartmansdorff, A. och Herr Schwan, J. G. afgifna memorial, deruti de föreslagit, att den för Justilie-råden bestämda aflöning, utgörande 3,200 R:dr i lön och 1000 R:dr i taffelpenningar, eller tillhopa 4,200 R:dr ärligen, måtte förhöjas till 5000 R:dr, deraf 4000 R:dr lön och 1000 R:dr taffelpennin gar, så att ett
Justitie-råd vid uppnådd pensionsålder kunde taga afsked med 4000 R:dr pension å Allmänna Tndragningsstaten; hvarjemte Herr Schwan, för den händelse, att denna framställning icke vunne Rikets Ständers bifall, hemställt, att Juslitieråds-lönen måtte ökas till 4000 R:dr och taffelpenningarne i stället minskas med ett lönetillökningen motsvarande belopp.
Utskottet måste erkänna så väl billigheten som behofvet af förbättrade lönevilkor för Justitie-fåden.
De med dessa embeten förenade trägna göromål samt isynnerhet deras vigtiga och magtpåliggande beskaffenhet, som hos platsernes innehafvare kräfver de högsta juridiska insigter samt den största skarpsinnighet och erfarenhet, fordra, alt löneförmånerne för dessa embetsmän så bestämmas, att de motsvara de höga anspråk, samhället på dem eger, och tillika försäkra dem om ett ekonomiskt oberoende.
1 betraktande häraf och då angeläget är, att Justitie-råden, vid upphunnen pensionsålder, kunna påräkna så hög pension, att de icke för sin bergning nödsakas tjena längre, än som för embetets rätta utöfning måhända vore nyttigt, får Utskottet, som tillika anser, alt de i Justitie-rådens aflöning ingående taffelpenningar böra, enär desse embetsmän ej hafva representations-skyldighet, i stället benämnas tjenstgörings-penningar, tillstyrka, att Justitie-råds årliga aflöning må bestämmas till 4000 R:dr i lön och 1000 R:dr såsom tjenstgörings-penningar, dock med vilkor, att, der spanmål finnes under nuvarande löner inbegripen, all beräkning deraf upphör. 4 Ståts-Utskottets Utlåtande, N:0 67. 2:o. Cti ofvannämnda, af Herr von Hartmansdorff' afgifna memorial, har framställning äfven blifvit gjord om tillökning i den för Justitie-kanslern bestämda lön, utgörande 4,260, R:dr, så att denne embetsman, hvars aflöning hittills varit lika med Justitie-rådens och, intill nästlidne riksdag, äfven med Hofrätts-presidenlernes, finge, till fyllnad i det för de .förre föreslagne och för de sednare redan beviljade beloppet 5000 R:dr, en förhöjning i sin aflöning af 740 R:dr; hemställande derjemte motionären, att detta belopp måtto för nuvarande innehafvaren af embetet utgå såsom taffelpenningar, men! att, efter dennes afgång, lönen beräknades till 4000 R:dr och taflelpenningarne till 1000 R:dr.
Då det ej blifvit visadt, att Justitie-kanslerens göromål tillvext i samma mån, som Justitie-rådens, saknar Utskottet skäl, att å den gjorda framställningen tillstyrka Rikets Ständers bifall. 3:o. Kongl.
Maj.t har uti Dess Nådiga Proposition om Stats-verkets tillstånd och behof föreslagit, att lönérne för Revisions-sekrelerarne, ej allenast de 8, som nu äro på Justitie-revisions-expeditionens stat uppförde, utan äfven för den såsom Byråchef vid Justitie-departementets expedition tjenstgörande, måtte bestämmas sålunda, att de hvardera erhölle, de 2 äldste 2,800 R:dr, de 4 dernäst i ålder 2,600 R:dr och de 3 yngste 2,400 R:dr, samt att den såsom Byrå-chef tjenstgörande Revisions-sekreteraren, hvilken beräknade tur lill högre lön, i likhet med de öfrige Revisions-sekreterarne, efter utnämningsdagen, finge uppföras å staten för Justitie-revisions-expeditionen, dit han, i sin egenskap af Revisions-sekreternre, kunde anses höra; och skulle deremot anslaget för Justitie-depårtementets expedition, i följd af öfverflyttningen, minskas med det för bemälde Byrå-chef bestämda atlöningsbelopp af 1,600 R:dr.
Lönerne för de å Justitie-revisions-expeditionens stat uppförde 8 Revisions-sekreterare utgöra nu, oberäknadi ljuspenningar, 2,120 R:dr för de 6 äldste och 1,600 R:dr för de 2 öfrige Revisions-sekrelerarne.
Dessa löner kunna icke anses stå i lämpligt förhållande till embetets vigt och trägna göromål.
En förhöjning i desamma är derföre af billighet påkallad och jemväl nödvändig, då, såsom i den Nådiga Propositionen omförmäles, svårighet visat sig, isynnerhet sedan lönerne för•Hof-rälternes- ledamöter vid sednaste riksdag ökades, att få lediga Revisions-sekreterare-embeten återbesatta.
Vid sådant förhållande och då det synes ändamålsenligt, att lönerne så bestämmas, att innehafvarne ega hoppet, alt efter en längre tids tjenstgöring kunna påräkna förbättring i deras löneförmåner, tillstyrker Utskottet, att lönerne för om förmälde 8 Revisions-sekreterare må ökas lill de af Kongl. Maj:t föreslagna belopp, eller för de 2 äldste till 2,800 R:dr, för de 4 följande till 2,600 R:dr och för de 2 yngste till 2,400 R:dr för hvardera, dock med vilkor för åtnjutande af dessa löner, att i desamma inbegripcs hvad i ljuspenningar hittills utgått, att, der spanmål finnes under nuvarande lönen inbegripen, all beräkning deraf upphör, samt att med nämnda embeten annan allmän tjenstebefattning icke får förenas.
Beträffande åter den äskade löneförhöjningen för den såsom Byrå-chef vid Justitie-departementets expedition tjenstgörande Revisions-sekreleraren samt dennes öfverflyttning till Justilie-revisions-expeditionens stat, har Utskottet, då bemälde Byrå-chef, med afseende å mängden och beskaffenheten af göromål, ej kan ställas i jemnbredd med ofvannämnde Revisions-sekreterare samt, i följd deraf, den begärda löneförhöjningen Stats-Utskotlets Utlåtande, N:o 67. icke synes böra beviljas eller den ifrågasatta öfverflyltningen ega rum, funnit sig böra afstyrka Rikets Ständers bifall till bvad Kongl. Maj:t i förevarande hänseende föreslagit. 4:o.
Af den vid 1840 och 1841 årens riksdag till lönerne å Justitie-revisionsexpeditionens stat lagda förhöjning af 1
R:dr tunnan för derunder då inbegripen spanmäl qvarstår ännu å Riksstaten ett odisponeradt belopp af 37 R:dr; hvadan Utskottet hemställer, att, på sätt å närlagda tabell jemväl iakttagits, berörde post må från Riksstaten få uteslutas. 5:o.
Enligt hvad Kongl. Maj:ts högstberörde Nådiga Proposition innehåller, blef behofvet af förbättring uti de vid Hof-rätterne anställde tjenstemän^ och vaktbetjentes aflöning redan vid sednaste riksdag af Kongl. Majit framstäldt och af Rikets Ständer erkändt; men som hos Rikets
Ständer förslag äfven väcktes om förändring i afseende såväl ä dessa tjenstemäns antal, som å arbetets fördelning dem emellan, och innan detta förslag blifvit pröfvadt, ordnandet af lönerne förmentes ej eller böra komma i fråga, biföllo Rikets Ständer icke Kongl. Maj:ts framställning om löneförbättring för ofvanbemälde tjenstemän och vaktbetjenle i vidsträcktare mån, än att för sådant ändamål under de år, den då beslutade Statsregleringen omfattade, ett belopp af 12,000 R:dr årligen ställdes till Kongl. Maj:ts disposition, alt emellan Hof-rätterne fördelas, och hvaraf Svea och Götha Hof-rätter lått sig anslaget hvardera 5000 R:dr samt Hof-rätten öfver Skåne och Elekinge 2000 R:dr.
Efter af samtlige Hof-rätterne å nyo gjord underdånig anmälan om angelägenheten att bereda deras tjenstemän och vaktbetjenle förbättrade lönevilkor, hade Kongl. Maj:t tagit ärendet i förnyadt öfvervägande och låtit upprätta ett, i den Nådiga Propositionen bilagda Slalsråds-protokoll af den 9 November näsllidet år intaget förslag till reglering af denna personals antal och sammansättning, äfvensom af deras löneförmåner; och då, enligt delta förslag, för Hof-rätterne erfordrades 59,800: — — riten nuvarande anslag å stat utgjorde, med inberäkning af de under nu gällande statsreglering utgående 12,000 Riksdaler . 46,765: 24. — hvartill komme ljuspenningarne för Ilof-rätlernes ordinarie tjenstemän och betjente 1,506: 32. — samt Hof-rälternes andelar i det vid sednaste riksdag beviljade anslag til! gratifikationer åt extra ordinarie tjenstemän och betjente, tillhopa . . 2,200: — — gQ g uppgick den tillökning i anslag Kongl. Maj:t för regleringens tillvä gabringande äskade till 9,327: 40.
— Uti det af Kongl. Maj:t åberopade, utaf Justitie-Statsministern uppgjorda, regleringsförslag är anfördt: att, hvad anginge Sekreterare-, Advokat-fiskals-och Aktuarie-tjensterne, desamma syntes böra oförändrade bibehållas, hvaremot, enär det tvifvelsutan vore för Hof-rätten mera fördelaktigt, om de tjenstebefattningar, hvilka hufvudsakligen eller uteslutande voro afsedde för renskrilning, blefvo indragne, och till bekostande deraf i stället anvisades erforderlige medel, ej allenast kanslist-tjensterne, utan ock registrators-sysslan, hvars innehafvares hufvudsakligaste göromål äfven bestod i renskrifning, borde från Hof-rälternes stat uteslutas.
Då vice Advokat-fiskalernes åligganden vore af den beskaffenhet, alt för deras bestridande särskilde tjenstemän ej erfordrades, 6 Stats-Utskoltets Utlåtande, N:o 67. utan dessa åligganden lämpligen kunde emellan andre tjenstemän i Hof-rätterne fördeläs, ansågos ej dessa befattningar i deras nuvarande skick böra bibehållas.
Sedan i samtlige Hof-rätterne divisionernes antal blifvit förökadt, så att de nu voro i Svea och Götha Hof-rätter 5 och i Hof-rätten öfver Skäne och Blekinge 2, och för protokollsföringens ombesörjande samt uppsättandet och expedierandet af HoGrättens beslut och utslag äfvensom domar, för hvilka sistnämndes författande och utgifvande särskilde tjenstemän icke voro af nöden, hvarje division hade behof af 4 Notarier, af hvilka likväl en för hvardera divisionen kunde utan svårighet erhållas, äfven om bestämd lön för honom ej anvisades, borde, i stället för de å Hot-rättens stat upptagne Proto-notarier och öfrige Notarier, antalet af ordinarie Notarier i Svea och Götha Hof-rätter bestämmas lill 15 i hvardera samt till sex i Skånska Hof-rätten, af hvilka de äldste kunde erhålla benämningen förste Notarie.
Och då nödigt vore, att hvarje division till sitt biträde egde en Fiskal, följde deraf, att antalet af dessa tjenstemän borde i Svea och Götha Hof-rätter ökas från 4 till 5, bland hvilka en i hvardera af dessa Hof-rätter, benämnd vice Advokat-fiskal, skulle åligga att, utom tjenstgörings-skyldighet såsom Fiskal å en af Hof-rättens divisioner, biträda Advokat-fiskalen, när behof gjordes, vid utförande af åtal och bevakande af Kronans talan.
Behofvet i Hof-rätterne af en Arkivarie, hvilken, bland annat, skulle samla och förvara Hof-rättens protokoll, expeditioner och handlingar samt föra de anteckningar i förmynderskaps-ärenden, Registratorn för närvarande verkställde, hade af alla Hof-rätterne blifvit vitsordadt.
I öfrigt ansågs att, på sätt Svea och Götha Hof-rätter, i följd af deras tjenstgöring på 5 divisioner, hemställt, ytterligare anslag till en vaktbetjent för hvardera Hof-rätten vore behöfligt, äfvensom att medel borde anvisas till arfvoden åt adjungerade ledamöter och erforderlige biträden dels för Sekreteraren oell Fiskalerne, i stället för de nuvarande Kanslisterne, samt dels för Advokat-fiskalen, Aktuarien och Arkivarien, hvaremot, då fullt skäl syntes saknas för qvarståendet å Götha Hof-rätts stat af det derå uppförda årliga arfvode för en läkare af 50 R:dr, detsamma borde indragas.
I afseende å beloppet af de löner, som borde tilläggas Hof-rätternes särskilde tjenstemän och betjente, hemställdes: att Advokat-fiskalen, såsom den, för hvilken löneförbättring mest vore af behofvet påkallad, kunde å stat uppföras till lön af . . . . . . . 1,200: — — att för Sekreteraren, som egde mera betydliga extra inkomster, lönen bestämdes endast till , 1,000: — — att af Fiskalerne de, som tillika skulle ega förbindelse att i vissa fall vara Advokat-fiskalen till biträde, finge i lön ..... 800: — — men de öfrige 600: — — att de 2 äldste Notarierne i Svea och Götha Hof-rätter samt den äldste i Skånska Hof-rätten uppfördes till lön af 800: — — de 3 dernäst i tjensten äldste Notarierne i Svea och Götha samt näst den äldste i Skånska Hof-rätten tilldelades i lön . . . . 700: — — samt alla öfrige Notarier 600: — — att lönen för Aktuarien och Arkivarien i Svea och Götha Hof rätter bestämdes till 800: samt för samma tjenstemän i Skånska Hof-rätten till . . . 700: — — att arfvodet för de extra Notarier, hvilka skulle ega tjenstgörings-skyldighet lika med de ordinarie Notarierne, upptoges för hvardera till 200: Siats-Utskottets Utlåtande, N:o 67. 7 att till arfvoden för biträden åt Sekreteraren, Fiskalerne, Ad- « vokat-fiskalen, Aktuarien och Arkivarien ansloges i Svea och Götha Hof-rätter, hvardera 2,400: — — och i Skånska Hof-rätten : 1,000: — — att till adjungerade ledamöter i Svea och Götha Hof-rätter anvisades för hvardera Hof-rätten 1,000: — — och för Skånska Hof-rätten 400: — — att vaktbetjeningens löner måtte förhöjas, vaktmästarens till . 300: — — de 5 äldste Hof-rättsposternes i Svea och alla posternés i de bägge andra Hof-rätterne till . 250: — — samt de öfrige 5 posternes i Svea Hof-rätt till 200: — — samt att de af expens-medlen utgående belopp, som genom Kongl. Brefvet den 8 Maj 1852 blifvit anvisade (ill gratifikationer åt e. o. tjenstemän och betjente, utgörande för hvardera af Svea och Götha Hof-rätter 900 R:dr och för Hof-rätten öfver Skåne och Blekinge 400 R:dr, måtte på Hof-rätternes stat få uppföras, för att i enlighet med berörde Nådiga bref fördelas.
Varande derjemte de i öfverensstämmelse med förestående förslag upprättade nya stater för Hof-rätterne i Stalsråds-protokollet intagne, äfvensom vissa allmänna vilkor för löneförhöjningarnes tillgodonjutande till antagande hemställde.
Uti detta ämne äro till.
Utskottets behandling jemväl remitterade 3 motioner, väckta hos Ridderskapet och Adeln af Herr Dalman, IV. F. och Friherre Hermelin C., samt hos Borgare-ståndet af Herr ^Vetterberg, S. G.
Af dessa motionärer hafva Herrar Dalman och Wetterberg, med antagande hufvudsakligen af samma grunder för personalens antal och sammansättning, som den Kongl.
Propositionen innehåller, föreslagit löneförhöjningar utöfver hvad Kongl. Maj:t äskat, den förre med tillhopa 11,200 R:dr och den sednare med tillsammans 19,400 R:dr; hvaremot Friherre Hermelin endast hemställt, att adjungerade ledamöter i Hof-rätterne måtte för deras tjenstgöring tilläggas arfvoden, motsvarande halfva yngste Assessors-lönen, med 1,000 R:dr för år räknadt.
Hvad sålunda förekommit har Utskottet tagit i öfvervägande, dervid Utskottet, enär det af Kongl Majit aflåtna förslag till lönereglering för Hof-rätternes tjenstemän och vaklbetjente är grundadt på de af Hof-rätterne sjelfve gjorde utredningar och framställningar i ämnet, trott sig i detta förslag finna den säkraste ledningen för bedömandet af det belopp, som till förbättrande af personalens lönevilkor erfordras; och då antalet af de i samma förslag upptagne tjenstemän och betjente synes icke vara större, eller de föreslagne aflöningsbeloppen högre, än behofvet oundgängligen krafvel-, för att befrämja arbetets skyndsamma och oafbrutna gång samt förskaffa personalen nödig bergning, har Utskottet funnit sig böra tillstyrka Rikets Ständer att, med godkännande af den utaf Kongl. Majit föreslagna lönereglering för Hof-rätternes tjenstemän och vaktbetjente, anslå de medel, som, på sätt ofvanberördt är, Kongl.