Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid öfvervägande häraf och då Professoren Åkermans nitfulla bemödanden och oegennyttiga uppoffringar för vidmaglhållandet och förbällrandet af det utaf honom stiftade Orthopediska Institut, hvars nyttiga verksamhet blifvit vitsordad, ej mindre af Kongl. Sundhets-Collegium, genom dess redan år 1829, angående delta Institut, afgifne yttrande, än ock af den Direction, under hvars förvaltning den genom enskildes sammanskott bildade fond till instrumentalier m. m. för fattige patienter blifvit stäld, äro i hög grad förtjente af understöd från Statens sida, hvarförutan denna Inrättning, som numera blifvit försatt i ett lika fullständigt skick, som förut, då Statsanslag redan varit densamma beviljadt, icke torde kunna för framtiden ega bestånd, anser Utskottet sig böra Stats-Utskoltets Utlåtandej N.-o 115. 5 tillstyrka Rikets Ständer alt, för ifrågavarande Orthopediska Institut, intill nästa Riksdag, anvisa enahanda anslag af i,5oo R:dr årligen, som vid 1828—i83o årens Riksdag detsamma beviljades, med dervid fästadt vilkor, att minst 3:ne fattiga patienter vid Institutet erhålla friplatser, äfvensom att Professoren Akerman förbinder sig att kostnadsfritt uti den Orthopediska Sjukbehandlingen undervisa de läkare, som kunna finnas hågade att derom inhemta närmare kännedom; hvaremot Utskottet icke funnit skäl tillstyrka det ytterligare för Professoren Akerman personligen äskade anslag.
Af Herr Friherre Sprengtporten: ”Jag erkänner visserligen Professor Åkermans förtjenstfull bemödanden och oegennyttiga uppoffringar för den nu ifrågavarande Inrättningens framgång, men anser likväl
Orthopediens ofelbarhet och allmänneliga nytta ännu icke vara så ådagalagde, att ett Institut för dylikt ändamål må kunna betragtas såsom en Statsanstalt, i följd hvaraf jag icke funnit mig kunna biträda Utskottets tillstyrkan, att Statsanslag för ofvanberörde Institut må anvisas.”
Härmed instämde Herr Anckarsvärd j A. s samt J.
Andersson från Upsala Län, Sven Heurlin från Kronobergs
Län, Anders Nilsson från Östergöthlands Län, Petter Persson från Jönköpings Län, Gustaf Apelqvist från Blekinge Län, Sone Persson från Malmöhus
Län och N. Strindlund från Vesternorrlands Län. Af Herr Schartau: ”Emedan jag tror senare tiders erfarenhet hafva alstrat tvifvel om rigtigheten af den ide, hvarpå orthopedien hvilar, nemligen att genom yttre tvång afhjelpa kroppsliga missbildningar, och jag ej vågar tillstyrka statsutgifter för andra, än sådane allmänt nyttiga företag, om hvilkas ändamålsenlighet striden redan är utkämpad; så nödgas jag neka mitt bifall till Utskottets förslag i detta afseende, ehuru, i händelse pluraliteten varit af samma tanka, och densamma gifvit anledning lill utlåtandets återremitterande från respective Riks-Stånd, jag med nöje skulle sett mig deraf så upplyst, att jag kunnat med full öfvertygelse äfven för min del egna en gärd åt den outtröttliga stiftarens menniskovänliga nit.” 6 Stal s-Utskottets Utlåtande, N.o 116.
Utsk. den 12 Maj, kl. 1 e. in. Utlåtande, i anledning af Herr Dalmans, TV. F., motion, angående subscription af Rikets Ständer för bildandet af en Uppfostringsanstalt för fattiga sjömäns söner.
QU. ao Från Höglofl.
Riddersknpet och Adeln har till Utskottet blifvit remitterad en af Herr Dalman, TV. F., väckt motion att, för befrämjande af en efter Louis de Geer uppkallad uppfostringsanstalt, uti hvilken skulle komma att emottagas till en början femtio söner af fattige sjömän, och till hvilken stiftelse tillgångar skulle beredas, genom en af Sjömannasällskapet i Stockholm öppnad subscription, Rikets Ständer måtte, å Svenska Nationens vägnar, i subscriptionen deltaga, antingen med en summa för en gång, eller med ett årligt bidrag, att under vissa fastställda vilkor från Riksgälds-Contoret utbetalas, hvilket bidrag, ehvad det blefve större eller mindre, motionären emedlertid ansett böra komma att uppmuntra den enskilda välviljan; varande vid motionen biiagde af Sjömannasällskapets
Direction afgifne förslag till Stiftelsens inrättande och öfver de dertill erfordeilige kostnader.
Med erkännande af de ädla bevekelsegrunder, som föranledt stiftandet af denna Inrättning, hvarigenom afsetts att bereda en tillflyktsort åt barn, af hvilkas fäder icke kan för dem påräknas någon ständig eller tillräcklig vård och eftersyn, bar Utskottet likväl, då, enligt hvad de motionen biiagde handlingar utvisa, uppfostringsanstalten ej skulle komma att afse ett direct befrämjande af sjömannayrket, utan snarare blifva en barmherlighetsanstalt, hvarest undervisning jemväl skulle komma alt meddelas i de förberedande kunskaper, som äro föremål för de allmänna folk-skolorne, men Stockholms stad redan eger flere till värnlösa barns vårdande stiftade inrättningar, vid hvilka sjömäns, lika väl som stadens öfrige invånares, söner kunna emottagas och äfven, serdeles hvad det allmänna Barnhuset beträffar, blifvit till ett betydligt antal vårdade, icke ansett sig böra tillstyrka det af motionären, under benämning af subscription, till ett sålunda helt och hållet communalt föremål äskade anslag.
Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 11"]. 7 Reservationer.
Af Herr Grefve B. von Platen: ”Ehuru jag inser svårigheten för Utskottet att ovilkorligen hafva tillstyrkt ofvannämnde motion, hade^ jag likväl önskat, alt det velat tillstyrka Rikets Ständer att med något årligt anslag, att endast under förbehåll af något till viss procent af enskilde lemnadt bidrag utgå, understödja den uppfostringsanstalt för sjömäns barn, som blifvit föreslagen att, under Sjömanna-Sällskapets tillsyn, inrättas i Slockholm; så mycket mera som jag med tillfredsställelse påminner mig de anslag, som hittills af Rikets Ständer gifvits, eller nu af Stats-Utskottet blifvit föreslagne till danande af skicklige Landtbrukare, Bergsmän, Fabriksarbetare och Handtverkare vid Landtbruks-Instituter, Bergs-Skola, Technologiskt Institut, Chalmerska Slöjd-skolan m. tn.” Härmed förenade sig Herr Schartau.
Utsk. den 12 Maj, kl. 1 e. m.
Utlåtande, angående väckt fråga om förlängning af den för inlösen af Riksgälds-Contorets creditsedlar stadgade prcescriptionstid.
(Rgs-Afd0 Jemte några andra föreslagna ändringar och rättelser uti det för Riksgälds -Contoret vid sistförflutna Riksdag utfärdade Reglemente, har Herr Comminister C.
Dahlgren, uti ett af Ilögvördiga Preste-Ståndet till StatsUtskottet remilteradt anförande, äfven hemställt, att den i 12 § af samma Reglemente, genom åberopandet af Kongl.
Kungörelsen den 14 Februari 1835, stadgade praescriptionslid för inlösen af nämnde Contors utfärdade Creditsedlar måtte förlängas.
Enligt Högstberörde Kungörelse, skulle dessa sedlar icke få i uppbörd af allmänna medel emottagas längre, än till och med jår 1842, och i Riksgälds-Contoret icke längre, än till och med år i845; hvilken sålunda bestämda prsescriptionstid, efter Herr Comministerns 8 Stats-Utskeltets Utlalandej IV.-o 117. förmenande, vore alltför kort, helst inlösningen af ifrågavarande sedlar under senaste åren gått ganska trögt, så alt för närvarande summan af ännu utelöpande dylika sedlar och kopparskiljemyntspoletter uppginge till nära 730,000 R:dr Banco.
Utskottet, som, vid äfgifvandet af dess förslag till förnyadt Reglemente för Riksgälds-Conloret, skall meddela sitt yttrande öfver hvad berörde anförande för öfrigt innehåller, har emedlertid ansett sig höra serskildt underställa Rikets Ständers kepröfvande sin åsigt, angående den väckta frågan om förlängningen af inlösningstiden för ofvanomförmälde sedlar.
I detta afseende får Utskottet således först äran upplysa, att, enligt den af Rikets Ständer, i sammanhang med besluten om Bancosedlarnes realisation, meddelade föreskrift, inställdes all tillverkning af ifrågavarande i allmänhet så kallade Riksgäldssedel- med slutet af September månad 1834.
Likväl hafva då färdiga, fastän i rörelsen icke utgifna, äfvensom sedermera inkomna, brukbara sedlar fortfarande blifvit fiån Riksgälds-Contoret till dem, som sig derom anmält, utvexlade.
Sådant oagtadt, har det utevarande beloppet af dessa sedlar, som den 1 Oclober 1834 utgjorde 8,805,778 R:dr 34 sk.prrst. och vid samma års slut uppgick till 9,312,866 R:dr 16 sk., derefter så ansenligt minskat sig, att det vid denna månads början endast var 942*708 R:dr 26 sk., motsvarande 629,189 R:dr 1 sk. 4 r:st.
Härifrån måste dessutom afräknas den, efter ali sannolikhet, högst betydliga mängd dylika sedlar, som genom vanvård eller olyckshändelser, under loppet af 40 år, blifvit förstörda och hvilkas in växling följaktligen aldrig kan komma i fråga.
Då ännu föga mer än hälften af praescriptionstiden för merberörde sedlars inlösbarhet förflutit, så och enär vederbörande sedel-innehafvare, genom sedlarnes framdeles vägrade emottagning i allmänna uppbörden, varda serskilt erinrade om angelägenheten af deras ofördröjliga aflemnande till Riksgälds-Conloret, förmodar Utskottet. alt några synnerliga olägenheter eller enskilda förluster icke böra förorsakas genom den redan stadgade praescriptionsliden, helst kungörelsen derom skall icke allenast en gång om året intill denna lids slut från predikstolarne i Riket uppläsas, utan ock införas i Almanachorna för åren 1841, 1842, i844 och 1845.
Utskottet,får således vördsamt afstyrka bifall lill den af Herr Comminister Dahlgren föreslagna förändring i Rikets sislförsamlade Ständers, uti ifrågavarande hänseende fattade och för
Rikets samtlige invånare serskilt kungjorda beslut.
Belräf - Slals-Ulskottels Utlåtande N.-o 11S.
9 Beträffande åter de af motionären jemväl omförmälde Kopparskiljemynlspolelter, så liar Utskottet ansett sig derjemte böra upplysa, att dessa å 1/2 och 1/4 skilling Riksgälds utfärdade poletter, hvilkas oinlösta belopp för närvarande utgör ii3,C)85
R:dr 24 sk. 3 r:st., äfven efter ofvanberörde praescriptionstids utgång komma att fortfarande invexlas.
Slockholm den 11 Maj 1840.
Ank. till Exp. Utsk. den 12 Maj, kl. 1 e. 111.
Utlåtande , angående ett lån för uppmuddringen af Sölfvesborgs stads, hamn. fR.gs Afd.)
Till Stats-Ulskottet har blifvit remitleradt ett af Herr B.
Hjort lill Vällofl. Borgare-Ståndet ingifvet memorial, af innehåll, alt Sölfvesborgs stad vore i verkligt behof af ett låneunderstöd, för alt komma i tillfälle uppmuddra dervarande beqväma hamn och förbättra bryggan vid densamma, samt alt Herr Hjort erhållit serskildt uppdrag alt framföra nämnde stads anhållan om ett lån af allmänna medel å 4>°°° R-dr, med återbetalningsskyldighet af 6 procent årligen, deraf 3 procent skulle användas till capitalets amorterande och 3 till den derför belöpande räntas godtgörande.
Då hvarken Sölfvesborgs stads behof af allmänt lånebilräde för omförmäldte ändamål är vitsordadt, eller kostnaderne för det erforderliga muddrings- och reparalions-arbetels verkställande ens uppgifna, och då den fördel, som härigenom skulle komma att det allmänna tillskyndas, icke blifvit på något sätt ådagalagd, saknar Utskottet allt skäl att, i denna frågas nuvarande outredda skick, tillstyrka Rikets Ständers bifall lill den, å nämnde stads vägnar, sålunda framställda anhållan.
Utskottet får derföre hemställa, att Herr Hjorts ofvananförda motion må lemnäs utan afseende.
Slockholm den ii Maj 1840.
Prol. 1840. 4 Sami. 1 Afd. 4° Häft. 2 10 Stats-TJiskottets Utlåtandej N.-o 11g.
Ani. till Exp. Utsk. den Maj, kl, 1 c. m.
Utlåtandej, angående fortgången af den Fullmägtige i RiksgäldsContoret uppdragna utredning af Götha Canal-Bolags och Malmö f. d.
Discont-Inrättningar. (/?.gf. Afdf Till fortskyndande af den, vid 1817 och 1818 årens Riksdag, till Riksgälds-Contoret öfverflyttade utredning af Götha Canal-Bolags och Malmö f. d.
Disconl-lnrättningar, förklarades Fulmägtige i nämnde Contor, uti det för dem år i83o utfärdade Reglemente, berättigade att till pröfning och slutligt afgörande företaga ingifna accords-anbud, i afseende på dessa
Disconters återstående osäkra fordringar, hvilken rättighet jemväl i det, sedan sistförflutne Riksdag gällande Reglemente, varit Fullmägtige tillerkänd; hvarförutan Fullmägtige, enligt 70 § i samma Reglemente, haft sig uppdraget att, efter undersökning om hvarje fordrans beskaffenhet, genom serskildt beslut, som borda upplaga alla härvid förekomna skäl och omständigheter, förordna om afskrifning af sådana berörde
Discont verks fordringar, i afseende hvarpå upplyst och styrkt vore, att vederbörande gäldenärer och löftesmän, antingen genom laga kraft vunna beslut voro från vidare betalnings-skyldighet “befriade, eller ock med döden afgåtl, samt att deras concurser voro utredda och således icke någon vidare betalning kunde erhållas, äfvensom alt icke någon annan person, till större eller mindre del, stod för fordringen i belalnings-ansvar.
Enligt den af Fullmägtige, vid innevarande Riksdags början, afgifna Berättelse om Disconl-Utredningens fortgång, hade, under loppet af åren 1834 GU och med i83p, influtit i afräkning å Götha Ganal-Disconts fordringar, genom Capital-afbetalningar, 23,174 R:dr <7 sk. 8 r:st., och genom godlgjorda räntor 23,472 R:dr 29 sk. 10 r:st„ eller tillsammans j\6,6l[6
R:dr 3g sk. 6 r:st; hvaremot utgifterne, i och för denna Disconls utredning, under samma tid uppgått till 6,482 R:dr 11 sk,, deraf
Discont-ombudets indrifnings-arfvoden samt ersättning för lagsöknings- och rättegångs- m. fl. kostnader utgjort 4>586
R:dr 7 sk. 6 r:st.
Discont-verkets behållna inkomst, som minskat dess skuld, hade följagtligen, under berörde tiderymd, uppgått till ett belopp af 4°>J64 R:dr 28 sk. 6 r:st.; och var della Verks återstående skuldsumma härigenom, vid sistlidet års slut, nedsatt lill 923,167 Slats-U i skottets Utlåtande, N.-o H(). 11 Ridr l\\.2 sk. 4 •‘•'st.
Af Malmö Disconts lånefordringar hade aler, under dessa år, influtit ett capital-belopp af endast 3,[65 Ridr 12 sk. 6 r:st, hvarjemte räntor å samma fordringar blifvit inbetalda med tillsammans 133 Ridr 35 sk. 6 r:st.
Efter afdrag af ulgiflerne i och för sistnämnde
Disconts utredning, uppgående under ifrågavarande tid till r,g3g R:dr 45 sk. it r:st., hade
Disconlens skuld derunder blifvit minskad med allenast 1,35 g
R:dr 2 sk. 1 rist. samt utgjorde vid detta års början 7g*],385 R:dr 33 sk. 6 rist.
Till fullgörande af det Fullmägtige, i ofvanomförmälde hänseende, af Rikets sist församlade Ständer meddelade uppdrag, hade Fullmägtige, efter anställda undersökningar, låtit i Disconternes räkenskaper för åren i836 och i83g afskrifva Capital-fordringar å eli sammanräknadt belopp af 65,758 .Ridr 87 sk. 2 rist., hvaraf 49*799 R‘dr 14 sk. 2 rist tillhörde Götha CanalDiscont och i5,g5g Ridr 23 sk.
Malmö f. d.
Discont-Inrättning.
Derjemte hade Fullmägtige, enligt hvad nu serskildt blifvit hos Utskottet anmäldt, nyligen verkställt, en ytterligare undersökning uti ifrågavarande hänseende, hvarvid, af förstnämnde
Disconts återstående lordringar, ett Capital-belopp, grundande sig på 3o6 stycken till handläggning af Ombudsmännen vid Discont-utredningen för längre tid tillbaka utlemnade serskilda skuld-förbindelser, och uppgående till 17g,^3g Ridr 14 sk. 7 rist., utom upplupna, mea ej bokförda öfverräntor, ansetts böra genom afskrifningar ur räkenskaperna försvinna.
Likaledes hade Fullmägtige, vid samma tillfälle, funnit, att utaf Malmö
Disconts dylika fordringar ett belopp af 81,386 Ridr 16 sk., eller återstående obetalda capital-summorna af 87 stycken lån, borde på enahanda sätt ur denna Disconts räkenskaper a floras; anmälande Fullmägtige, i sammanhang härmed, att, efter afdrag af de till afskrifning sålunda föreslagna lån, utgjorde återstående Capital-beloppet af Götha Canal-Disconts egande fordringar, enligt ig8 stycken till Discont-ombudet jemväl afiemnade skuldförbindelser, 149.732 Ridr 27 sk. g rist,; samt Malmö Disconts enahanda fordringars capital-belopp, oberäknadt dem, hvilka nu borde afskrifvas, 2g3,253 Ridr 8 sk. 6 r:s7, hvarför g2 stycken serskilda förbindelser voro afgifna.
I öfverensstämmelse med de Utskottet jemväl tillställda förteckningar å sådana låoefordringar, hvilka ansetts fortfarande böra i räkenskaperna balanceras, skulle ännu kunna vara att påräkna i afbetalning å dessa fordringar, före slutliga utredningen af Götha Canal-Discont, omkring 35,000 Ridr och af Malmö Discont omkring 1,700 Ridr.
Dessa i nämnde förteckningar calculationsvis beräknade summor voro dock, enligt hvad Discont-ombudet uppgifvit, ingalunda att anse såsom säkra tillgångar, helst de utgjorde endast hvad som möjligen i lyckligaste händelsen skulle kunna inflyta, 12 Stats-Ulskottets Utlåtande, N:0 1ig. så vida Discont-utredningen komme alt ytterligare under loppet af några år fortfara.
I afseende på indrifningen af hvad, som i afbetalning å merberörde fordringar, kunde hädanefter erhållas, hafva Fullmäglige hos Utskottet hemställt, huruvida icke dermed borde äfven framdeles, jemlikt hitintills gällande föreskrifter, förfaras samt Disconternas slutliga utredning sålunda, genom uppgörandet af accord med gäldenärerne, i möjligaste måtto beredas.
Utskottet har genomgått förleckningarne öfver de af Götha Cana!-Bolags och Malmö f. d. Disconter meddelade lån, som nu blifvit till afskrifning föreslagna, uti hvilka förteckningar hvarje sådant lån är serskildt upptaget samt de förhållanden uppgifna, i följd hvaraf det ansetts kunna afskrifvas.
På sätt Fullmäglige jemväl anmält, hafva visserligen icke alla de vilkor och förbehåll, hvarunder dyhka afskrilningar, enligt Rikets sist församlade Ständers beslut, skulle få af Fullmäglige medgifvas, inträffat i afseende på ett och annat af omförmälde lån.
Vid den anställda granskningen af dessa förteckningar och deri uppgifna förhållanden, har Utskottet likväl icke funnit någon anledning till den förmodan, att ifrågavarande lånefordringars fortsatta upptagande i Disconternes räkenskaper och vidlagandet af ytterligare åtgärder för fullständigt utredande och bestyrkande af alla serskilda härvid förekommande omständigheter, skulle leda till någon egentlig fördel för Discont-verken eller bereda någon af Fullmäglige icke beräknad tillgång för afbetalningen å dessa Verks nuvarande skulder till Rikets Ständers Bank.
Vid sådant förhållande och med hufvudsakligt afseende å den framställning härom, Fullmäglige, under hvilkas omedelbara styrelse och inseende
Disconternes utredning under mer än 2:ne decennier fortfarit, funnit sig böra göra, anser Utskottet sig icke kunna underlåta att tillstyrka Rikets Ständer alt godkänna och bifalla de, med anledning'af Rikets sistförsamlade Ständers beslut, nu föreslagna afsluifningar af Götha Canal-Bolags och Malmö f. d. Disconlverks i merberörde förteckningar upptagna låneford ingar, utgörande, oheräknadt upplupna och obetalda räntor, ett återstående capital-bclopp af Tvåhundra Sextio Ett Tusen Etthundra Tjugufem (261,1253 R:dr 3o sk. 7 r:st.
Vidkommande derefter de beslut och föreskrifter, som vid innevarande
Riksdag synas böra meddelas, för lillvägabiingandet af ett skyndsamt slut på ilen Stats-Utskottels Utlåtande j IV.-o 11g. 13 på den långvariga utredningen af dessa Disconter, så måste Utskottet väl, å ena sidan, medgifva, alt den med minsta omgångar förenade utvägen till detta måls vinnande vore att å offentlig auction försälja samtliga
Discontverkens ännu återstående fordringar.
Men häremot hafva å andra sidan betänkligheter förekommit, hvilkas öfvervägande vigt Utskottet, för sin del, icke kan annat än erkänna.
Till undvikande af vidlyftighet, har Utskottet i detta fall trott sig endast höra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på den skoningslösa behandling, hvarför flere hundra Svenska medborgare, sorn sedan längre tid tillbaka befunnit sig i högst bekymmersamma och torftiga omständigheter, härigenom sannolikt skulle utsättas, en behandling, som för dess föremål förmodligen blefve ännu mera påkostande, vid jemförelsen af det sätt, hvarpå
Disconlernes öfriga gäldenärer i allmänhet under den förflutna tiden fått afbörda sina skulder.
Såsom bevis, huru föga också en dylik försäljning skulle i sjelfva verket gagna det allmänna, torde för öfrigt endast behöfva åberopas den sistlidet år på detta sätt verkställda försäljningen af Götheborgs f. d. Discont, hvarvid för alla denna Disconts återstående fordringar, uppgående till ett sammanräknadt belopp af 372,000 R:dr, endast erhölls en summa af 870 R:dr.
Utskottet har derföre, i öfverensstämmelse med hvad Fullmäglige hemställt, och enär för det allmänna någon annan serskild utgift härigenom numera icke förrosakas, än de för räkenskapsföringen och revision«-göromålen utgående årliga arfvoden å tillsammans 22Ö
R:dr, ansett sig böra tillstyrka, att utredningen af Götha Canal-Bolags och Malmö f. d. Discontverk må fortfarande, intill nästa Riksdag, på samma sätt som hitintills, genom Fullmägtige i Riksgälds-Contorel verkställas.
Men för forlskyndandet af denna utrednings afslutande, har Utskottet dessutom trott sig böra föreslå, att, jemte det
Fullmägtige äfven hädanefter berättigas att med Disconternes gäldenärer afsluta accord, Fullmägtige må få sig uppdraget att, genom anställande ytterligare granskningar af härvid förekommande förhållanden, och efter infordrandet af nödiga ansedda upplysningar, åtminstone hvartannat år, eller före Rikets Ständers Revisorers sammanträden, undersöka och pröfva, hvilka af
Disconternes återstående låne-fordringar, ulan äfventyr af någon förlust för det allmänna, kunna afskrifvas, sedan Bih. till R.
Prot. 1840. 4 Sami. 1 Afd. 4° Haft. 3 Stats-Utskottets Utlåtande j IV.-o 11g. utröndt och, så vidt och möjligt är, styrkt blifvit, att icke den ringaste tillgång för dessa fordringars godtgörande till större eller mindre del finnes att påräkna; börande Fullmägtiges i detta afseende vidtagande beslut, tillika med de skäl och omständigheter, hvarpå hvarje sådant beslut sig grundar, underställas Rikets Ständers Revisorers serskilda granskning och bedömande, hvarefter dessa af Revisorerne jemväl medgifna afskrifningar må i Disuontverkens räkenskaper verkställas.
Maj 1840.
STOCKHOLM, HOS L. J. HJERTA, 1840.
Stats-Utskotlels Utlåtande, JV',o 120, I Ank. till Exp. Utsk. den 16
Maj, kl. 1 e. m.
Utlåtande, angående Lands-Kamereraren, Kammar-Rät ts-Rådet S.
Lindbergs ansökning om befrielse från all ersättningsskyldighet i och för Kronofogden Häftings balance. (1. A.) Sedan, med anledning af f. d. Lands-Kamereraren i Hallands län, numera Lands-Kamereraren i Wermland, Kammar-Rätts-Rådet S.
Lindbergs hos Kongl. Majit i underdånighet framställde och lill Stats-Utskottet vid sistlidne Riksdag i Nåder remitterade ansökning, att af gunst och nåd vinna eftergift af den, genom Kongl. Maj:ts Utslag den i4 Maj 1834> honom ålagde betalningsskyldighet för en summa, stor 8,564 R:dr 5 sk., åtgörande en del af den balance, numera aflidne Kronofogden i Halmstads Fögderi J. II.
Hofling under utöfningen af nämnde befattning sig åsamkat, Rikets Ständer, enligt underdånig skrifvelse af den 3o April 1835, N:o 3.r7, bifallit, att Kammar-Rätts-Rådet Lindberg, emot det att han inom fyra år, räknadt från och med sistnämnde år, erlade hälften af den honom ådomde summan, med en fjerdedel af beloppet hvarldera året, biefve från vidare kraf eiler ersättningsanspråk derutinnan befriad; så har bemälde KämmarRätts-Råd, uti en den g
November förlidet år till Kongl. Majit ingifven skrift, i underdånighet anfört, att, efter det Kongl. Majit, genom Nådig Resolution den ig Januari iS38, förordnat, att den oguldne återstoden af balancebeloppet borde vid samma års utgång erläggas, ali sökandens egendom, så i löst som fast, blifvit för det honom ådömde betalningsansvar utrnätt och försåld, hvarigenom Lindberg, med hustru, flera egne barn och 3 andra medellöse, af hans hjelp beroende och hos honom vistande anförvandter, blifvit försatt i utblottadt tillstånd och bragt till den yttersta nöd; med afseende hvarå och enär Lindberg, i egenskap af Hoflings controlleur, skall iagttagit de allmänna föreskrifter, författningarne i fråga om redovisning af Kronofogdars uppbörd innehålla och då under åtalet för ifrågavarande balance blifvit lagligen ådagalagdt, att Lindberg icke förbisett någon gällande och uttryckligen påbjuden omständighet, som tillhört bans controlleurspligt, hvadan balancen skall tillkommit, utan att det stått i hans förmåga att genom embetsåtgärder såsom Lands-Kamererare den.
Bih. till R, St, Prot. 1840.