Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
4i ändring i sältet för hemmansränte- samt qvarntulls- eller mantalskolens utgörande, som, i anledning af derom väckt fråga, utaf Kongl. Majit •och Rikets Ständer pvöfvas böra ega ruin, dels ock alt det anslag af 1 iy> skeppund tiondekoppar, hvarmed kronan nu deltager uti det bidrag till presterskapets afiönande, som bergslaget genom den såkallade prostekopparen skall lemna, äfvensom bergslagets uteslutande kol-upphandlingsrätt inom det genom Kongl.
Resolutionen den 2 Juli 1 ‘816 bestämda distrikt, för framtiden upphöra; hvaremot Kongl. Majit finnér den utaf bergs-fi älsejorden vid Fahlun utgående vedhyggslerräntan, 5 sk. 4 rsl. för h arje durktågsspanneland, eller tillhopa 1 165 r:dr i5 sk. 2 rst., böra i qvittning emot den, enligt Kongl. Brefvet den 29 December 1820, afrads-kassan lills vidare ålagda, men egentligen för denna kassas ändamål främmande utgift, 1200 r:dr, till aflöning åt förste läraren vid bergsskolan i Fahlun, bergslaget fortfarande tillgodokomma, intilldess annan lämplig utväg för bemälde lärares afiönande framdeles kan utfinnas: viljande, hvad beträffar bergslagets anhållan att icke några nya koltärande verk måtte inom ofvannämnde -skogsdistrikt privilegieras, Kongl.
Majit framdeles, vid förekommande frågor om dylika verks anläggning, i hvarje särskildt fall tillse, om eller i hvad mon å de utaf bergslaget till stöd för berörda anhållan uppgifna omständigheter afseende må kunna fästas Ilvad dereft r angår Rikets år 1841 församlade Ständers, uti underdånig skrifvelse den 8 Maj nämnde år, gjorda framställning om upphörande af eller inskränkning i allmogens inom vissa socknar af Stora Kopparbergslän åliggande, alt in natura lefverera de lill Stora Kopparbergs Bergslag utgående liemmaTiSränle- samt qvarntulls- eller mantals-kol; i anledning hvaraf undersökning, rörande tillkomsten af Bergslagets privilegium att berörde räntor på sådant sätt utfordra, jemte de omständigheter och förhållanden i öfrigt, som med denna fråga ega sammanhang, blifvit of ofvanbemälde kommittérade förrättad, hvarvid fullmäktige för Thorsång® och Stora Schedvi socknar i Kopparbergs fögderi, Rättviks och Leksands socknar med Gopa T anlag i Ueder-Siljans fögderi, Säthers och Gustafs socknar jemte Mockfjerds kapell under Gagnefs församling, samt dessutom, af Stora Tuna, uti Ofvanbron och Utombron indelade socken, Laxsjö bruk, med byarne Långmyran, Hästberg, Smälla och Idkerberg af Brobygge fjerding inom Ofvanbron, Silfbergs och Skärsjö fjerdingar med Grängshammars bruk, Rämsbyg<den, Holmtjern och Myggsjön af Hesse fjerding inom Utombron samt delKih. till R.
Prot. 1847 <fc 1848, 1 Sami. 1 Afd. 2 Haft. ® 42 Kongl. Maj-.ls Nåd.
Proposition, N:o 9. egarne i elen såkallade Westroten N:o 143 1 Svärdsjö socken, bestående aE Öfre och Ytter Tenger, Lnmborns och Björnåsens byar, enstämmigt förklarat, det de skattskyldige i dessa socknar, socknedelar och serskilda byar önskade att för ali framtid blifva befriade från såväl ränte- som mantalskolens utgörande in natura; Åhls socknemän anmält sin åstundan att endast utgöra ränlekolen in natura, men befrias från mantals-kolens erläggande, emot skyldighet för dein alt afbörda sig ortens mantals-afgift med penningar; samt Wika, Sundborns, Svärdsjö, Bjursås, Gagnefs utom Mockfjärds kapell, Tuna med undantag af ofnanuppräknade delar och byar deraf, jemte
Idusby socknemän tilikännagifvit sig vilja hädanefter såsom hittills •vid Stora- Kopparberget in natura lefverera deras såväl ränte- sorn mantalskol; så finnér Kongl. Maj:t, med afseende å hvad utaf vederbörande yttradt och upplyst blifvit, de sluattskyldige, hvilka yrkat naturaprcestationens upphörande hvad både mantals- och ränlekolen beträffar, hafva för denna sin önskan anfört grundade skäl, dels i följd af mindre skogslillgång, dels ock, hvad andra vidkommer, i anseende till skogarnas aflägsenhet från Stoa Kopparberget; hvadan Kongl. Maj:t härmed föreslår Rikets Ständer, det bemälde skallskyldige matte från åliggandet alt utgöra ränte- och mantalskolen in natura varda befriade, samt i stället förpligtas, dels att, utan uppsägningsrätt, framgent erlägga lösen efter blifvande, i behörig ordning fastställde, markegångspris, med penningar för ränlekolen, dels ock att, i stället för mantals- eller qvarntullskolen, betala mantalspenningar till det för orten stadgade belopp af 8 sk banko, äfvensom alt
Åhls socknemän, enligt deras yttrade önskan, rnålte, med fortfarande skyldighet alt lefverera räntekolen in natura, ander vilkor af mantalspenningar utgörande på ofvannämnda sätt från natura prestation af qvarntulls- eller mantalskolen vinna befrielse; hvaremot, beträffande de. skattskyldige, hvilka förklarat sig vilja, hädanefter såsom hittills, vid Stora Kopparberget lefverera deras såväl länte- som mantals kol, Kongl Majit anser frågan om berörda natura p rees tali o n s upphörande för det närvarande böra förfalla; dock att, derest, med anledning af derom framstäldt förslag, förändring i nu gällande grund för utgörande af persed el sk a, Iler i allmänhet framdeles af Kongl.
Majit och Rikets Ständer pröfvas böra ega ram, det beslut, sora härom kommer att fattas, bör äfven i afseende å nu ifrågavarande kolskatter vinna tillämpning; och finner Kongl Majit, i betraktande ej mindre af den befintliga mindre skogslillgången inom de närmast Stora Kopparberget belägna socknar, än äjVyn af den med en stof dej af jorden derstädes förenade, icke rälj,teskyU Kongl. Moj:ls Nåd.
Proposition, K:o 9.
13 diga bergsfrälse-naturen, samt enär för öfrigt bergslaget afsagt sig rättigheten till kolens utfordrande in natura, Rikets Ständers underdåniga hemställan i afseende å lefvereringsskyldighetens öfverflyttande på sistnämnda socknar icke lill någon åtgärd föranleda; viljande Kongl. Maj:t, med anledning af bergslagets anmälda önskan, att liden för räntekolens lefvererande, hvilken genom Kongl Resolutionen den 28 October 1761 blifvit utsträckt öfver laga afradsdag, eller till Februari månads utgång, måtte, i afseende å de så beskaffade kol, hvilka framgent komma att in natura utgöras, varda inskränkt till medlet af samma månad, i nåder anbefalla dess befallningshafvande i länet, att, på sätt kommilterade för bergsundersökningen i underdånighet föreslagit, i detta ämne höra vederbörande socknar, samt att, i händelse de allesamman eller vissa af dem finnas hugade att, under de af bemälle kommilterade uppgifna vilkor, inom medlet af Februari månad lefverera sina skattebol, dä vidtaga nödiga åtgärder, att koldispositionen må i behörig lid, genom kungörelse, komma till vederbörandés kännedom.
Beträffande derefter bergslagets anhållan att fortfarande få sig till godo beräkna det progressiva, markegången ännu understigande, lösningspriset å kronans behållna täntekol, så att årliga skilnaden, intilldess markegångspriset upphinnes, må komma hytteegarne, såsom en dem tillfallande och försäkrad arrendeinkomst eller såkallad hytterevenue till godo så anser Kongl. Maj:t denna anhållan vara på billighet grundad; hvadan Kongl. Majit härmed till Rikets Ständer öfverlemna!1, huruvida icke densamma må på det sätt bifallas att kronan, som kommer att för ifrågavarande kol af af de skattskyldige uppbära lösen efter markegång, godtgör bergslaget skilj— naden deremellan och det progressiva lösningspriset, hvarvid Kongl Majit likväl, på det att tillförlitlig beräkning i della afseende å ömse sidor må kunna göras anser markegångspriset på sista året före indragningen böra för beräkningen, tagas till grund samt således för hvarje år, så länge det erfordras, till bergslaget utbetalas det belopp, hvarmed sistnämnda markegångspris öfversliger hvad progressiva lösningspriset för året bort utgöra.
I afseende å bergslagets framställda önskan, alt alla domstolsärenden matte få behandlas, efter allmänna lagens föreskrifter, al de ordinarie domslolarne, bergverkets ekonomi öfverlemnas åt dess innehafvare, samt Kongl.
Majit endast för Sig och kronan behålla tillsynen öfver grufvebrytningens ändamålsenliga bedrifvande och grundskattens eller tiondens ordentliga utgörande, så finner Kongl. Majit dessa ämnen böra behandlas i sammanhang 44 Jiungl. Majit Nåd.
Proposition^ N:o 9. med den på Kongl. pröfning beroende frågan om bergs-domstolarnas upphörande i allmänhet; och, hvad samlade Ständer, uti skrifvelse den i5 Maj i845, gjor a framställningar i anledning af väckt fråga om upphäfvande af Kongl. Resolutionen den i3 November 1747» angående inskränkning i en del socknars i Dalarne rättighet alt använda sin skog, så anser Kongl. Maj:t all verkan af berörda Resolution böra, i följd af den nu föreslagna nedsätlningen i kopparräntan, desto heldre förfalla, sorn, enligt handlingarnes föranledande, del kan antagas, att vidare tillämpning af samma Resolution icke är af något bergslagets behof påkallad. i öfrigt vill Kongl. Maj:t hafva fästat Rikets Ständers uppmärksamhet derå, att i den mån de af allmogen inom Stora Kopparbergs län, som för närvarande afbörda sig mantalspenningarne med kol, vinna befrielse från denna skyldighet, förfaller jemväl grunden för den eftergift till hälften af bevillningen efter i:sta artikeln i Bevillningsförordningen, sorn de i anledning af berörda skyldighet hittills åtnjutit, hvarvid dock bör iakttagas, att de personer, som utgöra Fahlu kungsgårdslijelp. enligt nu gällanue Bevillningsförordning, ega att tillgodonjuta {rdels lindring i bevillningen efter irsla arlikeln, såvida de icke af förutnämnda skäl erhålla nedsättning till hälften, och alt således, derest ifrågakomne förändring med mantalsräntan eger rum, utan att Fahlu kungsgårdslijelp på samma gång upphör, nyssnämnde jrdels lindring bör ega rum i åtskilliga fall, då densamma hittills, ■i följd af annorledes åtnjuten högre nedsättning, förfallit.
De ofvanomförmälde frågor rörande handlingar skola lill vederbörande Utskott aflemnas; och Kongl.
Datum ut supra O SCA R, S. A. Munthe.
Utdrag af protokollet Öfver Finans-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Statsrådet å Stockholms Slott den 12 November 1847.
Moj:ts Nådiga Proposition A7;o 9. 45 Statsråden:
Friherre Staél von Holstein, Munthe, Friherre Peyron, Silverstolpe, Wrem, Friherre Gyllengranaf, Faxe, Fåhreeus.
Chelen för Finans-Departementet, Statsrådet Munthe, uppläste lill justering ett, i enlighet med Kongl, Maj:ts den 22 nästlidne Oktober fattade nådiga beslut, uppsatt förslag till Kongl, Maj:ts nådiga proposition till Rikets Ständer, angående nedsättning uti den af Stora Kopparbergs bergslag utgående kopparränta från hvart tionde till hvart trettionde skeppund af tillverkningen samt upphörande af allmogens inom åtskilliga socknar af Stora Kopparbergs län skyldighet att in natura till bergslaget leverera deras hemmansränte- och mantals- eller qvarntulls-kol; och behagade Kongl. Maj:t berörde förslag, sådant det finnes delta protokoll bilagdt, i nåder gilla samt förordna, alt nådig proposition, i enlighet dermed, skulle till Rikets Ständer afgå.
Fröt. 1817 & 1818, 1 Sam’. 1 Jfd. 2 Höft. 7 STOCKHOLM, Lundberg & Comp. 1847.
Maj:ts Nådiga Proposition, N:o 10.
1 H:o lO. Ankom till Exp.-Utsk. d. 5 Dec. kl. 11 f. m. KONGL.
MAJ.TS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående upphörande, emot vissa vilkor, af Rotehållarnes vid Råtsmanshållet i Bolms Län skgl dighet att förse sine Båtsmän med en månads uppfor dring sko st; gifven Stockholms Slott den 8 Oktober 1847.
T)å, enligt det för båtsmanshållct i Bohus Län år 1G85 upprättade och under den 16 Januari 1739 i Nåder stadfäs tade kontrakt, rotehållarne äro skyldige att gifva sine båtsmän, vid deras uppfordring, En månads kost, bestående af 2 lispund bröd, 1 lispund kött och fläsk, 6 skålpund smör, i skålpund ost och 10 skålpund torr fisk, eller annat i stället, jemte något förskott på lönen, om båtsmannen deraf är i behof, utan någon förbindelse att i öfrigt bestå honom vägkost, penningar eller skjuts; men rotehållarne vid rikets öfrige roterade båtsmanshåll, genom Kongl, förordningen den 23 Maj 1690, blifvit befriade från åliggandet att lemna båtsmännen någon utredningskost, så vida de förse dem antingen med nöjaktigt underhåll i matsäcken, eller med penningar för så många dagar båtsmännen efter tågordningen böra vara på vägen till samlingsplatsen, med åliggande för rotehållarne derjemte att förhjelpa båtsmännens tross till samma plats, så hafva dels Götheborgs och Bohus Läns Riksdags-fullmäktige af Bonde-ståndet vid Rikets Ständers sednaste sammanträde, dels förre kyrko-inspektoren II. J.
Nordvall, å egne, samt enligt fullmakt på rotehållares af Stångenäs härad i nämnde län vägnar, uti till Kongl. Maj:t ingifna särskilda skrifter, i underdånighet anhållit om befrielse från eller lindring i rotehållarnes vid länets 2:ne båtsmans-kompanier skyldighet att förse sine båtsmän, vid deras uppfordringar, med
En månads utredningskost, förvandlad i penningar efter årets markegångstaxa för länets eller ortens pris, emot förbindelse att endast lemna båtsmännen underhåll till samlingsplatsen.
Prof. 1847 och 1848. 1 Sami. 1 Afd. 3 Haft. 1 2 Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, N:o 10.
Sedan Kongl. Maj.ts Förvaltning af Sjöärendena samt Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-Kollegium häröfver under den 5:te Juli 1 845 afgifvit underdånigt utlåtande, samt dervid ansett med billighet och rättvisa förenligt, att Bohus Läns båtsmans-rothållare frikallas från skyldigheten att lemna sine båtsmän, vid uppfordring, En månads kostpenningar, har Kongl. Maj:t den Gite påföljande November i nåder anbefallt bemälda embetsverk att låta höra samtlige rotehållare vid förenämnde båtsmans-kompanier, dels huruvida de alla instämma uti den i ofvanberörde måtto framställda ansökning, och dels äfven huruvida de, i händelse af bifall till densamma, vilja åtaga sig att, i likhet med hvad som bestås rote-båtsmän i allmänhet, förse sina båtsmän med nöjaktigt underhåll i matsäcken eller i kontant till samlingsplatsen, äfvensom med skjuts dit för deras tross; och har Landshöfdinge-embetet i länet den 3:dje Juni 1846, jemte eget underdånigt yttrande i ämnet, insändt de, vid sammanträden i anledning häraf med rotehållarne, hållna protokoll, af hvilka hufvudsakligen inhemtades: att samtlige vid sammanträdena närvarande rotehållarne instämt i den underdåniga ansökningen om befrielse från månadskosten; att allenast en delegare i 2 rotar, utan att hafva styrkt, det sådant skett å öfrige rote-intressenters vägnar, bestridt hvarje slags vederlag för den ifrågaställa befrielsen samt yrkat, att båtmannen borde i detta fall ställas på samma fot som soldaten; att, hvad skjutsen beträffar, intressent erne i 45 rotar vid 2:dra Bohus kompani, äfvensom rotehållarne inom Inlands Södra härad och för G nummer inom Sunnervikens fögderi förklarat sig villige att till samlingsplatsen skjutsa så väl båtsmannen som hans tross, men alla öfriga endast trossen med förbehåll: af förstnämnde rote-intrcssenter, att samlingsplatsen ej bestämmes på längre afstånd än Nya Varfvet vid Kongl. Maj.ts Flottas station i Götheborg; af intressenterne i GO rotar vid 2:dra Bohus-kompanie, att samlingsplatsen alltid blifver Nya Varfvet; och af rotehållarne i Inlands Södra härad, att samlingsplatserne icke malte få vara längre aflägsna från båtsmansroten än högst 3 mil; med förklarande af intressenterne i 4 rotar inom Sunnervikens fögderi, att de, om ej annorlunda hinde ske, ville förskaffa båtsmännens tross till samlingsplatsen, så länge beklädnaden af rotehållarne skall utgöras; äfvensom af intressenterne i en rote inom samma fögderi, att med samlingsplatsen förstodes Qvistrum, — samt, vidkommande åter båtsmännens underhåll till samlingsplatsen,
att intressenterne i GO rotar vid 2:dra Bohus kompani åtagit sig att förse sina båtsmän med nöjaktigt underhåll, under förbehåll att, såsom hittills, få kontrahera med båtsmännen till ömsesidig belåtenhet; intressenterne i 45 rotar vid samma komp anie, äfvensom rotehållarne inom Inlands Nordre Södre härader, samt för 5 nummer inom Sunner - Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, N:o 10. 3 vikens Fögderi, att förse båtsmännen med underhåll i matsäcken eller aflöning i kontant; rotehållarne inom Inlands Torpc-Härad, att gå i förskott med någon mindre summa af båtsmannens lön till hans behof vid uppfordringar; rotehållarne inom Inlands Fräkne härad, att förse sina båtsmän vid uppfordringar med nöjaktig kost, den de helst önskade få utgöra i kontant med 2 riksdaler banko af hvarje rote; intressenterne i 4 rotar inom Sunnervikens fögderi, att bestå båtsmännen kost till samlingsplatsen; delägarnc i en rote inom samma fögderi, att bestå båtsmännen dagtraktamente till samlingsplatsen, oell intressenterne i en annan rote af fögderiet, att lemna nödigt underhåll i matsäcken eller helst kontant; rotehållarne för 3G nummer inom samma fögderi, att till underhåll under färder till samlingsplatsen gifva båtsmännen 24 skillingar banko af hvarje rote; rotehållarne inom Orousts och Tjörns fögderi, att i underhåll till samlingsplatsen lemna i Riksdaler af hvarje hel rote; samt rotehållarne inom Norrvikens fögderi, att förse sine båtsmän med underhålll till samlingsstället, hvilket underhåll de anhållit att Kongl. Maj:t måtte i Nåder bestämma helst i kontant.
Landshöfdinge-embetet i länet har, för egen del, i underdånighet yttrat, att det vore högst billigt, alt rotehållarne befrias från skyldigheten att utgöra månadskosten, helst stadgandet derom tillkommit på en tid, då Carlskrona ännu var tjenstgöringsort för länets båtsmän, samt båtsmannen nu mera vid inställelsen på samlingsplatsen är berättigad till aflöning af staten, hvaremot rotehållarne i stället borde, jemte åliggandet att till samlingsplatsen skjutsa båtsmännen och deras tross, till dessa sednare vid deras uppfordring utgifva något underhåll, helst i kontant, med En Riksdaler 16 skillingar banko å hel rote; börande dock, enär detta innebär en minskning i båtsmannens aflöning, ett stadgande härom icke inverka på för närvarande antagna båtsmäns lönevilkor, så vidt derom ingångna kontrakt lägga derför hinder.
Härefter hafva Förvaltningen af Sjö-ärendena och Kammar-kollegium, uti ett den 6 Augusti 1846 afgifvet förnyadt underdånigt utlåtande i ämnet, i underdånighet hemställt, att rotehållarne vid Bohus kompanier, med frikallelse från att låna eller gifva båtsmännen skjuts till möten eller mönstringar, måtte hafva det åliggande att vid uppbåd förhjelpa endast hans tross lill samlingsplatsen; och hafva Kollegierne, hvad åter beträffar båtsmännens underhåll under vägen till samlings-slället, väl ansett utsättandet af ett visst penninge-belopp, att af hvarje rote utgå, medföra likhet för rotehållarne i utgörandet af samma skyldighet, äfvensom att underhålls-beloppet sålunda blefve oberoende 4 Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, N:o 10. af de förändringar, som kunna finnas erforderliga i afseende på samlingsplatsernes bestämmande; men, då berörde likhet för rotehållarne deremot skulle för båtsmännen föranleda en stor olikhet i fördelar, enär den, som behöfde flere dagar för att komma fram till samlingsplatsen, icke erhölle i underhåll mer än den, som skulle hinna fram på en dag eller ännu kortare tid, trott sig böra i underdånighet tillstyrka bestämmandet af ifrågavarande underhåll till 2 eller 3 mark för hvarje dag, båtsmannen efter Tågordningen måste vara på väg lill samlingsplatsen, eller ock att honom lemnäs nöjaktigt i matsäcken, helst förslaget i denna del instämmer med hvad i slikt hänseende är stadgadt för de fleste öfriga båtsmans-rotehållare i riket, samt underhållsbeloppet efter nämnda beräkningsgrund dessutom i allmänhet blefve för rotehållarne lindrigare, än hvad ej mindre de sjelfve än Landshöfdinge-embetet föreslagit; dock hafva Kollegierne, lika med Landshöfdinge-embetet, ansett de nuvarande båtsmännen böra orubbadt bibehållas vid rättigheten att under sin återstående tjenstetid vid hvarje uppfordring tillgodonjuta de hittills dem bestådda kostpenningar; hvaremot de af åtskillige rotehållare vid deras medgifvande fästade förbehåll om rättighet att sjelfve öfverenskomma med sine båtsmän om samlingsplatsernes afstånd och bestämmande, samt att de åtagna skyldigheterna voro afsedda att utgöras endast så länge som båtsmans-beklädnaden af rotehållarne bestås, i Kollegiernas tanke, icke förtjente afseende, enär författningarne i dessa delar måste ovilkorligen lända till efterrättelse.
Maj:t har, i öfverensstämmelse med hvad Förvaltningen af SjöÄrendena och Kammar-Kollegium härvid i underdånighet yttrat, i Nåder funnit billigt, att båtsmans-rotehfillarne i Bohus
Län frikallas från skyldigheten att gifva en månads utredningskost till de båtsmän, som hädanefter antagas vid länets begge roterings-kompanier, samt deremot endast förpligtas att vid uppfordring gifva dem samma rätt, som åtnjutes af roterings-båtsmän i allmänhet, nemligen nöjaktigt underhåll i matsäcken eller i kontant, till samlingsplatsen, äfvensom att lemna skjuts för deras tross dit; dock med iakttagande härvid, att de båtsmän, hvilka äro i tjenst, när förändringen vidtager, bibehållas vid den rättighet till en månads vägkost vid uppfordringar, som båtsmanskontraktet dem tillerkänner; äfvensom, vidkommande frågan om utsättande af bestämdt pris på den matsäckskost, som efter förändringen bör båtsmannen tilldelas, Kongl.
Majit ansett ett sådant pris icke kunna bestämmas annorlunda än efter dag, och således vara beroende af den våglängd, som från roten till samlingsplatsen måste tillryggaläggas; hvarvid, för tillvägabrmgande af full rättvisa i denna del, priset på ifrågavarande kost bör bestämmas efter det i hvarje års markegångs-taxa utsatta portionspris för tågande trupper; och Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, N:o 10. 5 har Kongl. Majit, jemte tillkännagifvande häraf, velat i Nåder inhemta Rikets Ständers underdåniga yttrande i ämnet.
Datum ut supra. OSCAR. C. Ggllengranat.
Utdrag af Protokollet öfver Sjöförsvars-Departementet tillhörande Ärenden, hållet inför Hans Maj.t Konungen i Statsrådet A Stockholms Slott den 8 Oktober 1847.
Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Ihre; Statsråden: Friherre Stael von Holstein, Munthe, Friherre Pegron, Silfverstolpe, Wcern, Friherre Ggllengranat, Faxe, Fåhreeus.
Departements-chefen Friherre Ggllengranat uppläste till justering. — — 3:o
Ett, i öfverensstämmelse med förut fattadt beslut, uppsatt förslag till Kongl.
Majits Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående upphörande emot vissa vilkor af rotehållarnes vid båtsmanshållet i Bohus
Län skyldighet att förse sina båtsmän med En månads uppfordringskost; och täcktes Kongl. Majit, i enlighet med Statsrådets underdåniga tillstyrkan, berörde förslag, sådant detsamma finnes detta 6 Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, N:o 11. protokoll bilagdt, i Nåder gilla samt befalla, att, i öfverensstämmelse dermed, Nådig Proposition skulle till Rikets Ständer expedieras.
Ex protocollo C. O. Vougt. ]%T:o 11.
Arik. till Exp.-Utsk. d. 5 Dec. kl. 11 f. m. KONGL.
MAJ-.TS Nådiga Proposition till Rikets Stunder, angående vissa lagbestämmelser med afseende på Enskilda Banker; Gifven Stockholms Slott den 17 September 1847.
Maj:t, som genom Kungörelse den 9 Januari 1846, angående enskilda banker, hvilka utgifva egna tryckta eller graverade förbindelser, § 16 mom. 2, i Nåder förklarat, att, i fråga dels om preskriptionstid för inlösen af enskild banks förbindelser, dels om och i hvad mån bevakning deraf i bankens konkurs eller årsproklama erfordras, bolaget skulle vara underkastadt hvad härom framdeles kunde varda stadgadt, vill, med afseende på nämnde slags banker, härigenom föreslå Rikets Ständer antagande, af följande lagbestämmelser : § 1 Den, genom Förordningen den 13 Juni 1800, för skuldfordran i allmänhet bestämda preskriptionstid af tio år ege ej rum i afseende på enskild banks tryckta eller graverade förbindelser, ej eller skall bevakning deraf enligt konkurslagen erfordras, i händelse banken råkar i konkurstillstånd, eller i anledning af årsstämning, sorn, vid bolagets upplösande, må utfärdas å dess öfriga borgenärer. § 2.