Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Under hvardera af dessa sjmpunkter skola utskotten betrakta Herr Stjernsvärds förslag i jemförelse med det system för landlförsvaret, som nu är gällande.
Efter de i förslaget gjorda uppgifter utgör Sveriges närvarande styrka till lands:
Under-officerare 1,236.
Soldater och vederlikar 26,513.
Summa stridande, 32,181.
Härtill kommer icke stridande 2,120.
Summa stående här, 34,301 och 5 klasser beväring 81,215.
Enligt Herr Stjernsvärds förslag skulle deremot styrkan ftll lands komma att utgöra: 8 Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Ulsk.
Betänkande, N:o 23.
Officerare ....
. . Under-officerare . . . .
Korporaler och vice korporaler
Stamsoldater 1,579. 382. 4,460. 8,530. summa stridande 14,y51 icke stridande 2.211.
Bevarings-soldater Bevärings-rekryter Bevärings-reserv Sex klassers beväring: 41,700. 20,850. 62.550.
Tillsammans 142,262 man.
Denna numerära öfverlägsenhet synes, i utskottens tanka, likväl hufvudsakligen härleda sig ifrån sättet att beräkna såväl beväringsklassernes antal, som deras styrka.
Förslagets författare angifvet- nemligen, vid beräkning af svenska härens nuvarande personal, 5 klasser beväring af tillsammans 81,215 man, eller 16,243 man i hvarje åldersklass, då deremot det föreslagna systemet grundar sig på 6 klassers beväring, hvardera beräknad till 20,850 man.
En rättvis jemförelse emellan de båda organisationssätten kan enligt utskottens tanka ej uppgöras utan att, genom beväringsskyldighetens utsträckning äfven vid det gamla system till 6 år, på begge organisationerne tillämpa ett lika antal beväringsklasser.
Men om man äfven vill åsidosätta detta hufvudvilkor för ett opartiskt bedömande, så är det likväl aldeles nödvändigt, att under begge förhållandena upptaga beväringsklasserne till samma numerära belopp, och det har derföre förefallit utskotten särdeles anmärkningsvärdt, att i förslaget beväringsmanskapets antal inom hvarje klass blifvit, vid framställningen af nuvarande organisation, beräknadt att utgöra endast fyra 'femtedelar af hvad det i verkligheten är, och af det belopp, hvartill detsamma i nya förslaget blifvit uppfördt.
Upptagas beväringsklasserne i båda fallen lika starka, eller till 20,850 man, så visar sig att Sveriges försvarsstyrka, enligt nuvarande förhållanden består af; stående här 34,301 man. 5 klasser beväring å 20,850 man 104,250 „ Summa 138,551 man.
Och Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.
Utskottens Betänkande, N:o 23 9 och enligt förslaget: stam-soldater . . . . 6 klasser beväring, å 20,850 man 17,162 man. 125.100
„ Summa 142,262 man.
Skillnaden utgör alltså endast 3,711 man, ehuru en hel beväringsklass blifvit tillagd den i förslaget förordade organisationen.
Frågan blir då, hvilkendera organisationen i sig innebär större kraft till försvar, den gamla med en stam af 34,301 inan, hvaraf 32,381 stridande, i förening med 104,250 man beväring, hvilken sednare exercerat endast ett år, eller den föreslagna, med en stam af 17,162 man, hvaraf 14,951 stridande och en beväring af 125,100 man, som undergått tvenne års vapenöfningar.
Att beväringsmanskapet i det nya förslaget, både genom sin numerära öfverlägsenhet och sin fullkomligare öfning, har ett stort företräde framför det gamla systemets beväring, kan ej nekas; men, då man tager i betraktande, att den stridande delen af nuvarande stam är mer än dubbelt så talrik som den i förslaget upptagna, och att den derjemte består af i allmänhet utvaldt manskap, en följd deraf, att, vid tillsättandet af ledigheter inom indeldta arméen, val kart göras emellan de många, som dertill anmäla sig, torde man ega grundad anledning att betvifla, det den nya organisationen på det hela eger större försvarsförmåga än den nuvarande.
I förslaget upptages derjemte, såsom sjelfva slutstenen i försvarssystemet, landtstormen, hvars första uppbåd beräknas till 250.200, och det andra til! 208.500 man.
Skulle svenska nationen vilja ingå på en, ända till 50:de ålders året utsträckt, värnpligt, så kunde denna ifrån Preussen upptagna idé med lika förmån inympas på det gamla systemet.
Men rnedgifvas måste, alt fördelen äfven här lutar åt förslaget, i anseende till den Stånga öfning, dess Jandtstorm undergått.
Detta alden egentliga härens åliggande, och förelagets författare synes äfven hysa samma åsigt, då enligt detsamma landtstormen antages i allmänhet ej bära andra vapen, än dem, som den sjelf kan förskaffa sig.
Landtstormen bör deremot resa sig i fiendens rygg, a!bryta hans kommunikationer, uppsnappa hans konvojer, tillfångataga enskilda detachementer ro. m-, och dertill fordras framförallt den allmänna anda, som vid en hotande fara förmår en lie! bvffgds • ....
, • innevånare att. resa sig.
Taktisk utbildning eller manöver-skicklighet kommer dervid mindre i fråga än under öfriga krigsförhållanden.
Prot. 1847 och 1848. 4 Sami.," 2 Afd. 6 Båft. 2 10 Stais- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.-UlskoUcns Betänkande N:o 2$.
Efter att sålunda hafva utredt frågan 0111 det nya systemet, i afseende å dess uppgifna numerära öfverlägsenhet, öfvergå Utskotten till undersökning, huruvida, genom den af Herr Stjernsvärd föreslagna organisationen, en besparing af icke mindre än 731,947 r:dr kan vara att för statsverket påräkna.
Ätt härvid ingå i någon närmare granskning af de uppgjorda kostnadsfrirslagen, dertill sakna Utskotten både nödig tid och tillräckliga upplysningar.
Utskotten hafva likväl ej kunnat underlåte att fästa sig vid vissa omständigheter, som förefallit serdeles anmärkningsvärda och sorn otvifvelaktig! torde fordia en icke obetydlig rättelse.
Så har till exempel vid beräkningen af de tillgångar, som för den nya organisationen skulle blifva till— gänglige, inkomsten af befälets samtliga boställen vid iridelda arméen upptagits tilt 570,441 r:dr, som utgör 50 procent, eller 190,147 r:dr mera, ku det belopp, hvartill samma inkomst nu är uppskattad.
Om äfven en sådan högre inkomst af ett eller annat boställe erhållits de sednaie åren, då spanmålspriserne varit högt uppdrifne, så är det deremot visst icke fallet med det stora flertalet, och boställen gifvas till och med, hvilka icke i arrende afkasta dei belopp, hvartill inkomsten deraf blifvit uppskattad.
Utan att derför vilja bestrida, att boställenas afkastning på det hela kan lemna något öfverskott utöfver den summa, hvartill den blifvit uppskattad, äro
Utskotten likväl fullt öfvertygade, att densamma ingalunda kan beräknas till det af motionären antagna belopp 190,147 itdr.
Genom indeida arméens ställande på vakans har motionären beräknat en inkomst af 22,299 rothållsnummer ä 30 i:dr .... 668,970 — — samt af 7005 rusthållsnummer, å 133 r:dr 16 sk. . . . 934,000 — — och har såsom grund för denna beräkning blifvit anförd!, att, enligt från samtlige
Konungens befallningshafvande meddelade upplysningar, medel-beloppet af de utgifter, som i och för roterings-skyldighelens fullgörande drabba rolehållarne, utgör 53 r:dr 29 sk. och medium af samma utgifter för ett rusthåll 157 r:dr 44 sk.
Härvid är likväl att anmärka, att de ifrågavarande uppgifterne synas vara uppgjorda efter högst olika grunder, då roteringsbördan för ett län kan upptagas till 102 r:dr och för ett annat till 31 r:dr 2g sk. 7 rst per rote, samt rustningsskyldigheten på det ena stället till 237 r:dr och på det andra till 97 i:dr.
Men om äfven dessa medel-belopp voro rikligt beräknade, torde det likväl ej kunna tagas för afgjordt, att alla rote- och rusthållare skulle vilja, äfven mot de af motionären] beräknade nedsatta belopp, med Stats- »arnt Allm. Bcsv.- och Ekon.-Utsk. Betänkande, W:o 23. 11 Amiant afbörda sig den nuvarande natura-prsestationen.
På ganska mångå slåilen är nemligen soldat-torpet beläget å utmarken, så aflägset från stammen, att någon synnerlig inkomst deraf ej blelve att påräkna, i händelse af nummei ns ställande på vakans.
För mången rotehållare klefve ock det kontanta bidraget mera (ryckande, än praesterandet af verklig rotering, och för de provinser, som ej utsagos till garnisons-orter, skulle detta sätt att utgöra roteringstungan blifva synnerligen kännbart derigenom, att stora summor bomme att årligen i kontant från provinsen utgå, utan att derstädes användas.
Om man således till och med förutsatte, att den betydligaste delen af rdtehällarne funné sin uträkning vid att hålla vakans, emot en årlig afgift af 30 r:dr per rote, så synes det deremot vara föga (roligt, att samtlige rusthållare skulle vara benägne att för samma ändamål betala 133 r:dr 16 sk., synnerligen då ett stort antal bland dem, enligt förslaget, skulle tillförbindas att emot 43 r:dr 16 sk. årligen anskaffa och underhålla häst för kavalleriets eller artilleriets behof.
Dessa rusthållare skulle för vakans af karl och frikallelse frän skyldigheten att anskaffa sadelmondeiing betala 90 r:dr banko, eller tre gånger så mycket, sorn rotehållare»! borde erlägga för karlvakans.
Af hvad ofvan blifvit anfördt, tro Utskotten sig kunna förutsätta, att en nedsättning, uppgående kanske till flere hundra tusen riksdaler, äfven skalle komma att inträffa å denna del af den beräknade inkomsten.
Hvad utgiftsposterne beträffar, så förefaller äfven beräkningen deraf något vacklande.
Brukningstiden å vissa persedlar har blifvit nog långt ut •r9 . , r * C3 c*} sträckt, t. ex. flir gevär med tillbehör (utom rem) till 50 år, för huggare med baija äfvenledes till 50 år. för remtyg till 20 år, o. s. v. Likaså torde någon jemkning i priserne vara nödig.
Ett gevär är nemligen upptaget till 20 r:dr 16 sk., ehuru det i sista kontraktet med Husqvarna faktori är beräknadt lii! 21 r:dr 45 sk.
På samma sätt torde i afseende å beväringsmonderingen kunna anmärkas, att en vapenrock upptagits att räcka 30 år, ehuru erfarenheten gifvit vid handen, att motsvarande persedlar nu med endast 14 dagars brukningstid ej kunnat för ändamålet användas längre tid än högst 15 år, oaktadt under denna tid betydlig reparations-kosfnad derå blifvit nedlagd.
Förhoppningen, att beväringsynglingarne skulle, emot den i författarens tariff upptagna siitnings-ersåttning, vilja sjelfve anskaffa och underhålla sine mouderingspersediar, torde äfven böra räknas till antalet af fromma önskningar.
För 14 dagars exercis apptages“denna ersättning till 2 sk. 12 Stats- samt Allm. Besv.- oeh Ekon.-Utsk. Betänkande, N:o 23. 2 rst. för en kask, 6 sk. 10 rst. för en vapenrock, 8 rst. för en möösa, 4 sk. 8 rst. för en kapott, 3 sk. 2 rst. för en blus, 1 sk. 4 rst. för ett par tältduksbyxor, 2 sk. 6 i st. för ett [tar buldansbvxor o. s. v., eller för hela monderingen, deruti afven inberäknade skjortor, strumpor och skor, sammanlagd t 41 sk. 10 rst. b:ko.
Såsom jemförelse torde böra framhållas, att för närvarande betalas endast för skjortor, strumpor och skor 1 r:dr b:ko till hvarje beväringsyngling.
Pensionerne äro i förslaget ökade, för öfverste från 800 till 1,400 j:dr, för major från 5 ä 600 r:dr till 1000 r:dr och för kapten från 400 till 600 r:dr o. s. v.; samt beräknas att utgå till: 427 officerare och under officerare med r:dr 242.300. — — 3000 korporaler, soldater och vederlikar ....
„ 97,000.
— — Enligt hvad direktionens öfver arméens pensions-kassa till sednaste krigsbefäl afgifna berättelse innehåller, visar nämnde kassas pensinns-reglering: för år 1845, 804 pensionärer med ett pensionsbelopp af r:dr 215,193: 16. — eller ett antal pensionärer, nära dubbelt så stort som det i förslaget antagna och en pensionssumma, som, detta oaktadt, med endast 17,000 ä 19,000 r:dr understiger den i förslaget upptagna.
Väl har i förslaget under-officerspersonalen blifvit förminskad från 1,236 personer till 382, men deremot är antalet officerare något tillökt, nemligen från 1,521 till 1,579 personer.
Och då härtill lägges den omständighet, att, enligt förslaget, största delen af de pensionsberäliigade skulle vid inträdet i pensionsåldern ovilkorligen öfverflyttas på pensionss at, så torde, med afseende derå, att pensionerne blifvit i förslaget betydligen förhöjde, man med skäl kunna betvifla den ifrågavarande kalkylens riktighet.
I beräkningarne förutsättes jemväl,' såsom förut är nämndt, att de rustande skulle anskaffa och underhålla 2,722 nummerhästar, emot en årlig ersättning af 43 r:dr 16 sk. b:ko, som komme att afräknas å den vakansafgift, hvilken af dem skulle erläggas.
Möjligheten att till detta pris erhålla ett så betydligt antal, för kavalleriets och artilleriets behof fullt brukbara, hästar, torde med skäl kunna sättas i fråga. 1846, 838 1847, 849 1848, 849 d:o „ 223.556: 32. — d:o „ 223,173: 16. — d:o „ 225,743: 16.
— Stals- sami Allm. Besv.- och Ekon.-Ulsk.
Betänkande, N:o 23. 13 Genom hvad nu blifvit anfördt, anse Utskotten sig hafva ådagalagt, att utgifterue skulle i betydlig inon komma att öfverstiga den i förslaget upptagna summa, och att inkomsterne på långt när icke kunna antagas uppgå till det i beräkningen uppgifna belopp.
Den vinst, 731,947 riksdaler, som, genom förslagets sättande i verket, ansetts skola uppkomma, torde således, om icke helt och hållet försvinna, åtminstone i högst betydlig mån förminskas.
Men dertill kommer, att i förslaget icke blifvit framlagd den ringaste beräkning öfver alla de kostnader, som åtfölja öfvergången från det nuvarande lill ett med detsamma så fullkomligen olika system, som det i förslaget förordade, — kostnader, så mycket betydligare, som större delen af nu tjenande personal endast kan successivt förafskedas.
Ej eiler finnas några kostnadsförslag öfver den mängd kaserner, stallar och öfriga etablissemenler, som för den nya kasernerade stamtruppen skulle erfordras.
Temligen summariskt föreslås väl att dertill använda krigs-kollegii kassor och arméens pensions kassas samlade fonder; men Utskotten hafva den mest grundade anledning att förmoda, det arméens personal, äfven emot förespegling af ökade pensioner från statsverket, likväl icke skulle medgifva, att en fond, samlad under snart ett sekel, genom kännbara afdrag å egna och företrädares löneinkomster, öfverlätes till annat ändamål, än som dermed är afsedt
Deri tredje stora fördelen, som genom tillämpningen af Herr Stjernsvärd# förslag skulle vara att vinna, vore förbättring af det lägre befälets löner, — en förbättring så betydlig, att, efter årliga afdrag samt beklädnadsoch underhållskostnader, en kapten skulle i behållning kunna påräkna 496 i;dr 32 sk., i stället för nu egande öfverskott af endast 23 r:dr 24 sk., samt en löjtnant ett belopp af 94 r:dr 2 sk., i stället för en årlig blist af 373 30 sk.; men härvid bör dock anmärkas, att ehuru, vid beräkningen af tillgångarne för den blifvande organisationen, afkastningen af arméens samtliga boställen blifvit i förslaget upptagen till femtio procent utöfver deras uppskattningsvärde, vid beräknandet af befälets lönevilkor för närvarande, samma boställens afkastning likväl upptagits endast efter uppskattningsvärdet, äfvensom att ett belopp af 133 r:dr 16 sk. bko, såsom motsvarande kostnaden för rum och ved, afdragits å alla nuvarande löner från och med kaptenens till och med under-löjtnantens, då deremot, i den nya organisationsplanen något sådant afdrag icke egt ruin, af orsak, som det heter, att inqvartering in natura bestås; at', i detta sistnämnde hänseende, anmärkningar med skäl kunna göras, såsom till ex., att kompagni-cheferne vid den indelda arméen äro försedde med boställen, och att således någon hyreskostnad åtminstone icke 14 Stals- lamt Allm. Bern.* och Ekon.-Ulsk.
Betänkande, N:o 23. bordt for dem i kalkylen upptagas; och att da kompagnie-officerarne, enligt den nya organisationsplanen, nödgas att 3 år af 4, antaga 288 dagars årlig permission, hyres-afdrag å deras löner med samma skäl kunnat beräknas.
Bet torde val i afseende härå invändas, att desse officerare hafva rum sig anvisade i kaserner, men då man af 52 veckor är tvungen att begagna permission 41 veckor med betydlig minskning i sine löne-inkomster, så torde det, med hänseende till behofvet att söka ersättning för denna löneförminskning, blifva en ren nödvändighet att utbyta kasernen mot annan bostad.
Oaktadt af mindre vigt, torde det doek jemväl böra anmärkas, att såsom afdrag å nuvarande löner upptagits de frivilliga bidragen till musik-korpsernes underhållande, utan att det blifvit ifrågasatt, att dylika afdrag äfven för framtiden kunde komma att ega rum.
Äfven uppgiften å löne-beloppen fordrar alltså troligen en icke så ringa jemkning; och ur sigte får ej elier lemnäs, att en stor del af befälet vid den nuvarande arméen, genom jordbruk och andra sysselsättningar, är i tillfälle att förskaffa sig biförtjenster, hvartill det föreslagna garnisonslifvet skulle lemna föga eller intet tillfälle.
En stor del af indelda arméens yngre officerare, vanligen provinsens barn. erhålla lill en stor del hos vänner och anförvandter både bostad och uppehälle, och det är endast detta förhållande, som förklarar möjligheten deraf, att de, med si ne små otillräckliga löner, kunna draga sig fram.
Utskotten tro sig i det föregående hafva visat, att, i afseende på nu-« rrterisk styrka och försvarsförmåga, det är serdeles problematiskt, huruvida det föreslagna systemet är fördelaktigare än det nu gällande; att i afseende på kostnaden^ stora jemkningar måste göras i de framlagda beräkningarne, och alt det dernäst är tvifvelaktigt, huruvida ens någon besparing skulle komma att ega rum; att, i afseende på den af författaren framlagda jemförelse emellan officerarnes löner efter den nuvarande och efter den föreslagna organisationen, äfvenledes rättelser äro af nöden, och att, ehuru lönerne i alla fall attalia fördelaktigare efter det nya systemet, vår armées egendomliga förhållanden likväl orsaka, att skillnaden ej blir så stor, som den på papperet svnes.
Utskotten kunna alltså för sin del ej antaga, att några serdeles sto ra fördelar skulle i dessa afseenden stå att erhålla genom den föreslagna förändringen; meri frågan torde derjemte böra betraktas under synpunkterne af den ökade personliga tjenstepligten och den tvungna permitteringen.
I förra afseendet är föreslaget, att hvarje medborgare, med vissa bestämda undantag, skulle, från och med fyllda 21, tiil och med fyllda 50 år, (Uttaga i landets försvar, de första ses åren tillhörande arméen, de derpå Stais- tamt Ålim. Bcsv.- och Ekon.-Ulsk.
S5 följande landtstormen.
Af hvarje års första beväringsklass skulle så stort antal, sorn erfordras för att fylla afgången inom stammen, uttagas, dels efter vederbörande mönsterherrars godfinnaiiöe, dels genom lottning.
De öfriga skulle utgöra bevärings-rekryter.
Beväringens öfningar föreslås till: l:a året 21, 2:dra året 14 och 3:dje året likaledes 14 dagar, in- och utrvcknifigsdagarne oberäknade.
Utskotten anse sig, efter att hafva framlagt dessa förhållanden, knappast behöfva deröfver yttra sitt omdöme.
Det är ej troligt, att nationen frivilligt skulle underkasta sig en så ytterst tryckande personlig tjenstepligt, hvarigenom individen, utan kallelse för militär-ijensten, skulle under sex beha år slitas från hem och yrke för att utgöra en del af härens stam, eller ock, i lyckligaste fallet, förpligtas exercera under 3 på hvarandra följande år.
Inom de länder, der folkbeväpningssystemet med så utsträckt tjenstgöringsskyldighet, som här blifvit föreslagen, finnes infördt, beklagar man sig öfver detsamma, såsom den tyngsta af alla bördor, och hos oss skulle man utan nödtvång underkasta sig detsamma.
Kn annan icke mindre väsendtlig olägenhet, som systemet innebär, är den tvungna permitteringen.
Efter sia tade öfningar, skola, enligt förslaget, 5762 korporaler och soldater årligen permitteras till början af påföljande årets exercislid, d. v. s., under loppet af 288 dagar.
Permissionstiden vidtager således först i medlet al Juli, då höskörden redan är i full gång.
Hvar finna medel till kläder och uppehälle under hem-marschen, dåaflöningen upphör med sista exercisdagen.
Månne de ej under denna tvungna permitteringstid skulle komma ätt i ej ringa mån ligga fattigvården till last? och månne icke den nödställda belägenhet, hvaruti de otvifvelaktigt, i saknad af arbete, skulle råka, komnie att gifva anledning till ett ännu större ökande af brotten, än som nu allmänt öfverklagas.
Åtskilliga anmärkningar af jemförelsevis mindre vigt torde äfven böra anföras, såsom till exempel bestämmelsen att till gardet och gensdarmerne öfverflytta arméens utmärktaste manskap.
Om å ena sidan syftemålet att af dessa korpser bilda elit-trupper, derigenom onekligen uppnås, uppstår å andia sidan den olägenheten, att hufvudstyrkan beröfvas de elementer, som hul 16 Stats- samt Allm.
Besv.- öoh Ekon.-Utskottens Betänkanden, N:o 23. vudsakligen grundlägga dess duglighet, och hvaraf saknaden i farans stund bittert skulle kännas.
Kavalleriets och artilleriets öfningar äro, i afseende på tiden ej ut sträckta öfver infanteriets.
Vid de tillfällen, då annéen mest synes vara i behof af själavård, under krig, är ej sörjdt för närvaron af en enda prestman.
En enda generals-person, chefen för 5;te militär—distriktet, skulle föra befälet öfver trupper, törlagda ifrån Wenern tili Haparanda.
Skyldigheten alt hålla rusthålls-häslar blefve olika tryckande.
De hästar, som anslogos till stammen, skulle årligen öfvas, vid kava leriet i 54, och vid artilleriet i 47 dagar, då deremot de, som anslogos till bevärings-re kryterne, öfvades 21 och bevärings-soldaterne endast 14 dagar.
Men, som redan är y tirad t, äro dessa anmärkningar af mindre vigt, och kunna vid tillJämpningen lätt undanrödjas, såvida systemet i öfrigt vore antagligt och för fäderneslandet nyttigt.
Men det hvilar på förutsättningen af indelnings-verkets upphäfvande.
En sådan åtgärd vore dock, efter Utskottens tanka, af den våda för fäderneslandet, att all tanka derå bör lemnäs å sido.
Indel nings-verket har blifvit klandradt af mången, och uti dess organisation linnas väl brister, i anseende till dess i lieie hänseenden intrasslade och omilitäriska former; men til! sin hufvudgrund innefattar det, efter Utskottens åsigt, det för Sverige mest passande organisations-system; ty den indelda arméen är nationel och egendomlig för Sverige.
Det enkla arbetssamma landt— mannalif han förer, stärker hans helsa, gör honom ihärdig och duglig till många i fält förefallande göromål.
Då han af fri böjelse omfattat soldatlifvet och gjort det till sitt lefnadsyrke, går han äfven med mera villighet dess skiftande öden till mötes, än den, sorn utan inre kallelse, på grund af en lag, som snart skulle anses tyrannisk, tvingades att, emot sin vilja, underkasta sig' krigstjensten.
Hans långa tjenstetid inplantar hos honom en krigslydnad och en dischiplin, hvilken man förgäfves skulle söka hos en på endast national-beväpningens grunder bildad trupp, och denna omständighet, i förening med hans öfriga förhållanden, gör honom dessutom mindre benägen för rymning.
Spridd öfver hela landet, utgör den indelda arméen en stam, synnerligen lämplig för beväringen, och skulle uppfylla detta ändamål ännu mera, derest soldaternes utbildning ifrån början blefve fullständigare och undervisning dem meddelades i alla till soldatyrket hörande delar.
I detta fall finnes väl Stat*- •arnt lUm.
B***.- oeh Ik(m.-JJ(AoUt%i BeldalantU, N:o SS. 17 väl en brist, men denna brist kan afhjelpas genom en ändaniåls-enligt ordnad rekryt-exercis.
En sådan organisation, stark » sig sjelf och genom de ärofulla'minnen, den för svenska hären bevarar, kunna Utskotten destomindre tillstyrka .att tillintetgöra, som dess vidare utveckling efter tidens fordringar utan svårighet låter verkställa sig.
Då, i anseende till hvad sålunda blifvit yttradt, Utskotten icke kunna dela motionärens åsigter om fördelarne af Herr Stjern sv är ds ifrågavarande förslag, följer äfven deraf, att Utskotten icke kunna tillstyrka den af Herr Ekholm väckta motion, att en kommitté måtte nedsättas för att samma förslag granska; hvadan Utskotten tillstyrka, a'tt motionen i denna del må förfalla.
Motionären har jemväl föreslagit en kommittées nedsättande för att utarbeta och till Rikets näst sammanträdande Ständer afgifva ett fullständigt utlåtande om försvarsverkets lämpligaste ordnande; men då Kongl. Majit, vid början af innevarande riksdag till Rikets Ständer öfverlemna! en plau lill försvarsverkets ordnande, och Rikets Ständer äfven i vissa delar förklarat sig gilla Kongl. Majlis åsigter i afseende härå, samt i andra delar uttalat
Sin önskan, att vid hvad hittills är gällande må förblifva; så anse sig