Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Anledningar till denna mening aro i synnerhet hemtade derifrån, att mindre testamenten merendels tillfalla de ringare classerna och de mest behöfvailde, samt att ofta mångfalldiga kostnader, i och för Lagfart och Rättegångar, träffa den, som får en dylik gåfva, äfvensom att den ifrågaställa förändringen skulle öka det besvär, som tillkommer Domstolarna i afseende på borgens-förbindelsers emottagande; hvarförutan inom Yällofl.
Borgare-Ståndet en Talare ansett billigt, att testamente för trogen 46 Fevillnings-Utskottets Utlåtande iV.-o 28: tjenst bör, såsom hittills, vara fritt från Bevillning.
Hos Pådderskapet och Adeln hafva dessutom 2:ne Ledamöter förment, att, då stadgandet om Testaments-Bevillning nu vore alldeles isoleradt, inkomsten af dylika gåfvor och dispositioner borde beräknas och beskattas såsom annan årlig inkomst; och af en Ledamot i HögvÖrdige PresteStåndet finnes påmint, att Bevillning af fynd vore så mycket mera olämplig, sorn en sådan beskattning, skadlig för Veten~ skaperna i allmänhet, motverkade det ändamål, som dermed sökes, att uppmuntra till forskande derefter.
Då skiljaktighet i fråga om det belopp, hvarvid Bevillning i förevarande fall borde först erläggas, äfven egt rum inom Utskottet, har, genom omröstning, blifvit bestämdt, att Utskottet skulle vidhålla sitt i förra Betänkandet intagna Beslut i denna del; och Utskottet har hvarken funnit några antagliga skäl anförde för den meningen, att Gåfvor och Testamenten för trogen och långvarig tjenst må från Bevillning fritagas, eller ansett något synnerligt afseende böra fästas vid den mindre betydliga tillökning i Domstolarnes göromål, som torde blifva en följd af de föreslagna Berillniiigs-Utskottets Utlåtande N.o 28. 4? förändringarne; och då dels Testamentens beräknande och beskattande såsom ali annan årlig inkomst är oförenlig med de olika grädationer i fråga om Bevillningens utgörande, hvilka härvid alltid iakttagits, samt det, i Utskottets tanka, är obestridligt, ej mindre alt lynd är en tillfällig opåräknad inkomst, för hvilken någon afgift bör tillfalla det allmänna, än att sådana icke torde undandöljas för att undvika denna ringa pålaga, får af sådana anledningar och under åberopande af de skäl , som i det återremitterade Betänkandet anföras, Utskottet härmed åter i samma skick framställa den åttonde Bevillnings-grunden. till Rikets Ilögl.
Ständers upplysta pröfning. 1 ./ \ . i/.-.
' Ci' Nionde Grunden.
Då denna punkt inom Vällofl. Borgare-Ståndet befunnits otydlig, hafva flera Ledamöter begärt att närmare, än som nu skett, måtte bestämmas hvilka personer som dermed förstås.
Utskottet, sorn tror denna Grund innefatta den tydlighet och bestämdhet som kan deråt lemnäs, utan att ingå i ett vid Grundernas uppgifvande ej lämpligt uppräknande af alla, som härunder förstås, får dessutom endast upplysa, att här 48 Bevillnings-Utskottets Utlåtande N;0 28. ifrågavarande personer upptagas på flere ställen i 1823 års Bevillnings-Förordning, till exempel å pag. i4 till och med 24, i fråga om Städetfta» Tionde Grunden.
Den bland moti
Ridderskapet och Adeln af en Ledamot, som ansett dessa uppgifter innehålla endast eii Onödig formalitet, och dessutom önskat» det Utskot* tet föreslagit: ”att iilfälligä köp icke mätte leda till riy Uppskattning/’ samt af en annan, som trott det böra ankomma på hvar och en att, utan tvång till uppgifter, underkasta sig debitering tili Bevillning; hvarjemte åtskilliga Ledamöter af Vällofl. Borgare-Ståndet yttrat den tanka» att Taxerings-Comiteär icke kunna hemta någon tillförlitlig ledning af egarnes egna uppgifter» hvilka, då fen i detta hänseende är mera noggrann än en annan, endast missleda; hvadan afskaffandet af föreskriften härom icke skulle medföra någon våda» Bevillnings-Utskottets Utlätand« N.o a8, 49 Då Utskottet, långt ifrån att såsom värderingsgrund föreslå, att tillfälliga köp skulle föranleda ny uppskattning, endast ansett nyttigt, att så väl
Domares under* rättelser om dylika köp, som Egares egna uppgifter, skulle fortfara såsom någon ledning för Taxeringsman, utan att inverka på deras fria rätt att, efter ed och öfvertygelse, uppskatta fastigheter, Samt, i Utskottets tanka, inga vådliga följder härigenom kunna uppkomma, men deremot alltid nyttiga upplysningar vinnas, finner Utskottet ingen anledning att frånträda den i dessa afseenden tillkännagifna mening» Elfte Grunden.
Ridderskåpet och Adeln framställdes af en Ledamot det yrkande, att bestämdt borde föreskrifvas, det BrandfÖrsakrings-beloppet ej får öka Taxerings-värdet å Landtegendom, emedan det vore obilligt att beskatta någon för det hati bygger för efterverlden; hvarjemte en Ledamot af Vällofl.
BorgareStåndet ansett meningen i detta Moment otydlig, derigenom, att 21 Mom. 2 § 3 Bih. tilt R.
P- 1828 och 182gJ, 5 S. t AJd. 2 B. 2: dr a Häftet. 4 5o Bevillning!-Utskottets Utlåtande.
N.o :>8.
Art. i 1823 Ars Författning uteslutits, och en annan, att både 16 och 21 Mom. vore origtigt utelemnade.
Flere Ledamöter hafva dessutom yttrat, än att Brandförsäkringsvärde å hus vid Landtegendom borde vid Taxeringen alldeles icke afses, och än att detta förhållande vid värdets bestämmande skäligen kunde komma i beräkning.
Utskottet får, med anledning häraf, upplysa, att ifrågavarande 16 Mom. icke kunde i Värderings-grunden upptagas, då Utskottet deruti, på sätt vid 10 Punkten ådagalägges, föreslagit en hufvudsaklig förändring, och att 21 Morn. af den grund blifvit förbigånget, att åtskilliga jemnkningar, i afseende på Brännvins-bränningsrättigheten, kunna komma att ega rum uti detta Moments innehåll, men då de förenade Utskott, som behandlat sistnämnde ämne, nu derom inkommit med serskildt Förslag, som i och för sitt syftemål kan verkställas, utan att lägga hinder för Taxeringsvärdets åsättande, samt Utskottet anser, att de i 2i Mom. intagna Sladganden om det afseende, som, vid värdets bestämmande å Landtegendom, bör fästas å Brandförsäkrade Åbyggnader, äro med rättvisa Öfverensstämmande och på ett lämpligt sätt hänföra sig till alla härvid förekommande omständigheter; så får Utskottet föreslå, alt Beviilnin"s~Utskottets Utlåtande N.o 18. 5 t 21 Mora. af a §. 3.
Art. må införas ibland de uti ifrågavarande Grund intagna hänvisningar.
Tolfte Grunden.
Åtskilliga anmärkningar inora Vällofl. Borgare-Ståndet åsyfta lättelse i Utskottets tillstyrkande, att minimum af värde å hus i Stad bör vara det, hvartill dessa blifvit i allmänna inhemska Brandstods-Bolag till försäkring antagna, emedan ett sådant påbud skulle vara med åtskilliga olägenheter förenadt, då mångå bus vöre alldeles icke eller i utländska Brandförsäkrings-anstalter försäkrade, då Brandstods-värdet icke skall vara tillförlitligt, helst verkliga värdet beror af hvarje Stads rörelse, och Försäkringsvärdet alser den kostnad, sorn fordras för att åter uppbygga ett hus; och ändtligen då man dessutom icke har assurancen för intet, samt denna Grund kunde medföra den mindre lyckliga följd, att försäkringar sökas i utländska Compagnie!-; hvaremot Hr Monthan, som för öfrigt instämt i Utskottets åsi"ter, endast önskat, att i stället för uttrycket: ”Inhemska Brandstods-Bolag/’ borde nyttjas orden: ”Inhemska , af Konungen sanclionerade Brandstods-Bolag.”
Och har tillika en Ledamot, som utvecklat den me - 52 Bevillnings-Utskottets Utlåtande N.o 28. ning, att, med iakttagande af samma princip, som gäller för Landet, eller den, att blott jorden, men icke för dess bruk behöfliga hus, egentligen till värde uppskattas, ingen Bevillnings-afgift bör betalas för de lägenheter en Stadsbo till eget bruk begagnar, i sammanhang dermed hemställt, att, så vida någon uthyrer eller borrtarrenderar
Rum eller Lägenheter, Hyres- eller Arrende-Contract borde hos TaxeringsComiten företes, och afgiften efter deras belopp bestämmas, med rättighet för Co^ mitén att pröfva om hyran vore för låg, och då uppskatta eller värdera lägenheterna som uthyras.
En annan Ledamot har äfven trott, alt vid uppskattning af byggnad å Stads-jord utom Stadens staquet bör förfaras efter enahanda princip, som vid uppskattning af åbyggnad å landet; samt derjemte funnit någon stridighet emellan 16 och 17 Mom. 4 §•
3 Art. i BevillningsFörordningen.
De svårigheter, som möta vid bestämmandet af en allmän norm för uppskattning af värdet å hus inom Städerna, hafva icke undfallit Utskottets uppmärksamhet, och Utskottet har, under Öfverläggningen i detta ämne, en trott sig finna, att den enda lämpliga ledning härvid vore den af Utskottet antagna, eller Brandstods-värdet.
Bevillnings-Utskottets Utlåtande N.o 28. 53 Ulskottet känner äfven, att många hus finnas, som ej blifvit i dylika inhemska anstalter försäkrade; men det är dock troligt, att då en allmän regel, i afseende på fastigheters värde, svårligen kan angifvas, skulle någon ledning i detta hänseende erhållas genom jemförelse med de hus, som äro delaktiga af Brandstods-Bolag.
Motiven för grundsattsen alt bestämma det å hus i Städerna i Brandstods-Föreningar antagna värde såsom ett minimum vid taxering, äro, efter Utskottets tanka, icke vederlagda, och det beror af Taxerings-männen att, om dessa värden äro för låga, upphöja dem till det verkligen gällande; och då allmänt kändt är, att, utom Allmänna Brandstods-Bolaget, flere dylika Föreningar finnas inom Riket, har Utskottet, för att äfven i fråga 013a deri försäkrade hus finna ett minimum af värde, begagnat uttrycket: ”Allmänna, Inhemska Brandstods-Bolag, ” hvarigenom ingen olägenhet, men väl en nödig controll för värdet, kan uppkomma, i synnerhet som det icke må befaras, att Husegare hellre skall, af sådan anledning, söka försäkring i utländska Compagnier, enär ingalunda följer, att så assurerade hus, blifva lägre värderade, än de, som äro delaktiga i Svenska Försäkrings-anstalter.
Af dessa skäl föranledes Utskottet afstyrka de ifrågaställa förän - 54 Pevillnlngs-UlskoUeCs Utlåtande N.o 28. dringar i Utskottets förslag om värdering af lms i Städerna.
De skäl, sorn föranled t Utskottet att föreslå Bevillning» erläggande ensamt efter värde, äfven för Stads-fastighet, liar Utskottet anfört, med anledning af förra anmärkningarna mot den andra, detta ämne äfven omfattande, Bevillnings-Grunden, och då Utskottet icke kunnat biträda den för afgift af fastighet i Stad föreslagna principen om i evillning efter hyror och arrenden, torde något närmare Utlåtande om hvad sorn, i afseende på dess verkställighet, blifvit framställdt, icke vara erforderligt.
Beträffande slutligen öfriga till Städerna hörande, utom staqueten belägna, fastigheter, så igenfinnas i 17 Mom. 5 § 3 Art. de af några Ledamöter ifrågaställa Stadganden; och enär beskaffenheten af stridigheten emellan 16 och 17 Mom. af 4 §•
2 Art. icke är uppgifven, kan någon Utskottets åtgärd i detta afseende desto mindre 1111 erfordras, som denna omständighet vid Författningens redaclion framdeles förekommer.
Vid sådant förhållande, får Utskottet å 11 vo till Vallöf!. Borgare-Ståndets ompröf - Bevillning!- Utskottets Utlåtande IV.-o 28. 55 liing framställa ifrågavarande Bevillningsgrund , hvilken lios de Irenne öfriga respective Riks-Slunden blifvit lemuad utan anmärkning.
Trettonde Grunden.
DS afkomsten af de under Bruk lydande Hemman och Lägenheter icke vore annan än de tjenslbarheter, hvilka af dem utgöras till Bruken , liar Herr Norceus, biträdd af flere Ledamöter inom Vällofl.
Borgare-Ståndet, ogillat det i 1823 års Bevillnings-Förordning intagna, och af Utskottet till bibehållande föreslagna, stadgande, det Hemman och Lägenheter till
Bruk skola värderas serskildt, och deras värde afdrugas.
Den uppgifna anledningen dertill är, atL methoden kunde leda till dubbel beskattning, hvarföre andra föreskrifter härom syntes nödvändiga; hvarjemte en annan Ledamot anmärkt, att vid bestämmandet af Jernbruks-inkomster, följes i vissa orter Hammarskatts-priset, hvilket ofta vid försäljning ej erhålles, och trott det lämpligare, att till grund för beräkningen antaga contracls-priset, hvilket icke borde vara okändt för ortens Taxei ingsComile'. 56 Bevillnings-Ut skottets Utlåtande N.-o 28 De Hemman, som lyda under ett Bruk, äro stundom mindre behöfliga för Bruksdriften, och stor svårighet skulle ofta inträffa, om man ville uppdraga gränsen emellan dem, som borde räknas till Bruksegendomen och dem, hvilka, såsom dervid umhärliga, kunde afsöndras till serskild värdering.
Dessa och flera skäl ligga till grund för Stadgandet, att Hemman och Lägenheter skola serskildt uppskattas; och enär dessutom dessa Hemmans-värden få från hela Brukets Uppskattnings-summa afdragas, anser Utskottet derigenom dubbel beskattning vara förebyggd; äfvensom det är en följd af nämnde method, att om stundom ett Hemmans högre värde igenom dess afkastning i Skogs-effecter icke vore rigtigt afsedt, skillnaden inbegripes i Brukets värdering, hvarvid tillgång på egna kol m. m. tages i beräkning.
Att misstag och en deraf följande ojemn, mindre rigtig beskattning egt rum, är troligt, och sådant kan måhända icke undvikas genom någon metod; men Utskottet skall, på sätt i3:de Grunden innehåller, bemöda sig att gifva hithörande Stadganden ali möjlig tydlighet och bestämdhet, samt derigenom, så vidt ske kan, förekomma anledningen till dylika misstag för framtiden.
För öfrigt torde någon egentlig grund Bevillnings-Utskottets Utlåtande JV.-o 28.
£>7 till anmärkningen om Hammarskatts-priset icke i hithörande Stadganden förefinnas, då det ingalunda är föreskrifvet, att detta pris skall tjena till ledning vid värdets bestämmande; helst det, i anledning af härvid gjorda anmärkningar, till TaxeringsComitéerna öfverlemnadesatt fastställa detta pris, och således är dem öppet att tillämpa Contracts-priset.
I Utskottets tanka kan derföre i3:de Grunden bibehållas sådan dqn i Betänkan*» det blifvit framställd.
Fjortonde och Femtonde Grunderna.
Inom Höglofh Bidderskapet och Adeln har en Ledamot anfört: ”att Masugnar ofta äro ett onus för Bruk ” hvartill de höra, hvilka åf flere anledningar stundom kunna köpa Tackjern tili lägre pris, än de kunna tillverka detsamma; att då omständigheterna någon gång föranleda försäljning af Tackjern till en Granne, hvilket då skulle medföra serskild uppskattning för Masugnen, vöre det rättvisare alt föreskrifva, det
Tillverknings-priset toges till grund för beräkningenj som då skulle bestämmas till vissa procent af öfverskottet mot Ti - 53 Bevillnings-Ulskottets Ullätande So 9.8. onde-jems-pi iset, och ej såsom nu sker med Stångjerns-Bruken.
En Talare i Vallöf], Borgare-Ståndet har så vida varit af samma mening, att lian velat, det Masugnar eller Gruf-lotter borde för sig serskildt uppskattas, helst de voro afsöndrade Egendomar och borde som Hemman anses, då man betraktar att Hemman bibehålla denna egenskap, ehuru det ena har Skugs-lillgång och det andra Bergslags-tillgång; hvarförutan Riksdagsmannen från Örebro Län, Per Persson, uttryckt den farhåga, att tillägget i fråga om Masugnar af orden : ”hvilkas tillverkning försciljes,” kunde leda till en obillig och dubbel beskattning för Bergsmän , hvilka sälja sin Tackjerns-tillverkning, helst Masugns-productionen skall ökat värdet på den Egendom, som deruti deltager, hvarföre han begärt, att nyssnämde tillägg måtte uteslutas eller förtydligas.
Under de invecklade förhållanden, som ega rum vid Bergshandteringen, tror Utskottet, på sätt förut anförts, attdetii8a3 års Bevillnings-Förordning intagne värderings-sätt för Bruk, är det mest lämpliga, enär dithörande föreskrifter erhålla all den tydlighet, som kan åstadkommas.
En följd af detta uppskaltnings-sätt är, att de Masugnar, som tillhöra ett visst Bruk och hvil - Bevillnings-Utskottets Utlåtande N.-o 28. 5g l<as tillverkning der användes, intages i Brukets värderings-summa.
Men andra Masugnar uppskattas serskildt liksom andra Verk och Inrättningar (pag. 3i i i8a3 års Förordning).
Att Masugnar finnas, hvarest til L ver k n i ngs-priset blir ganska drygt, är icke för Utskottet obekant; men sådant får behörigen iakttagas vid beräkningen af Brukets värde, om Masugnen deri inbegripes, eller, vid deras serskilda uppskattning, der sådan eger rum.
Föreskrifterna härom måste lämpa sig efter allmänna förhållanden, och när någon afvikelse härifrån inträffar, är det, i Utskottets tanka, egarens sak alt förse Taxerings-Comilen med tillförlitliga upplysningar och att i stadgad ordning klaga öfver dess åtgärd, om han tror sig derigenom förnärmad.
Utskottet har för öfrigt sökt fullständigt motivera de föreslagna förändringarne, hvilka åsyfta undanrödjandet af de misstag, som förut förefunnits.
Förenämnde anmärkning inom Hedervärda Bonde-Ståndet grundar sig för öfrigt på ett missförstånd om Utskottets Förslag, då ingen ändring i hufvudsaken blifvit tillstyrkt, samt det åberopade tillägget endast åsyftar att förekomma att Masugnar, som tillhöra Bruk, dit de lemna sin tillverkning, icke, på sätt som förut skett och föranledt mångå reslitulions-mål, må uppskattas både serskildt och i ett sam - 6o Bevillnings-Utskottets Utlåtande N.-o 28. manhang med Bruket; hvarföre Utskottet icke eller, i fråga om dessa bägge Grunder, kan frångå sitt förra Betänkande.
Sextonde Grunden.
Sedan Utskottets Ledamot, Tufve Larsson från Christianstads Län, i fråga om beskattning af Legooch Salu-sågar vid förra Betänkandet afgifvit en reservation, hafva någre Ledamöter inom Riks-Stånden förenat sig i samma åsigter, äfvensom inom Vällofl.
BorgareStåndet blifvit anmärkt, att denna punkt borde hvila intilldess
Utlåtande inkommit öfver Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående beskattningen å Såg-qvarnar samt, Yalk- och Stamp-verk., Utskottet har, då frågan förra gången behandlades, lemnat utan afseende Tufve Larssons framställning, af den orsak, att den af honom ifrågasatte Bevillnings-grund icke kunde antagas eller tillämpas, så länge förenämnde lägenheter utgöra grund-ränta; och då Utskottet ovilkorligen bordt i ett helt yttra sig öfver Bevillnings-grunderna, utan rätt att på förhand besluta i ett ämne, som utgjorde föremål för en till flere Utskotts gemensamma handläggning remit - BeviUnings-Utskotteli Utlåtande N.o 28. 61 terad Kongl. Proposition, återstod För Utskottet ingen annan utväg än att, under det förbehåll Betänkandet innehåller, föreslå Bevillning å dessa Verk och Inrättningar efter närvarande förhållanden.
Någon förändring har sedermera icke eller inträffat, och Utskottet får af sådan orsak förnya sitt förra yttrande i frågan.
Då ingen påminnelse skett vid Sjuttonde Grundentorde densamma få anses såsom bifallen.
Det återstår slutligen för Utskottet att upptaga de framställningar om Bevillningens nedsättning med mera, hvilka, på sätt förut är nämndt, böra utgöra föremål för en serskild afdelning.
Inom Hedervärda Bonde-Ståndet har den allmänna önskan blifvit yttrad, att om, efter förmodan, nedsättning i totala Bevillnings-summan kunde vinnas, minskning i Bevillnings-utgifterne må , i mon deraf, endast ega rum för Jordbruket, och att, 6:i Reviilnings-Utskottets Utlåtande N:o 28. i mä-ma Bevillningen, en för Jordbruket behöflig minskning må till vägabringas genom motsvarande förhöjning i den af Städerna utgående Bevillning, i synnerhet hvad angår fastigheter, hvilka, såsom icke besvärade med grundskatt oell i öfrigt långt mindre betungade än egendomar på Landet, syntes tåla en sådan förhöjning; hvarförutan inom samma Riks-Stånd blifvit anmärkt af Botvid Jonsson frän Östergöthland, alt Utskottet ännu icke besvarat en af honom i samma syftning afgifven Motion; af en Talare, att då man borde förmoda det Bevillnings-summan vid denna Riksdag betydligen skulle nedsättas, Utskottet, efter hans mening, begått ett fel, då i Betänkandet icke vidrörts grunderna för en sådan nedsättning; och af en annan, att den för Jordbruket begärda lindringen endast må komma Krono- och Kronoskaltejorden till godo; hvarförutan, i serskilde Anföranden, sökt ådagaläggas, att hemmans-värden i allmänhet är o för höga och således förorsaka en för Jorden, i jemförelse med Städerna, alltför dryg beskattning, hvarföre dessa värden borde betydligen nedsättas, i hvilket afseende en Ledamot föreslagit en minskning af 200 R:dr för hvarje hemman i Blekinge. Bevillnings-Utskottets Tilla tande N.o 28. 6"> Någre Ledamöter af Höglo fl.
Riddersl<apet oell Adelil hafva äfven anselt Jorden i yttersta behof af nedsättning i värdet, dervid en Talare begärt att Sfäderne och Jernbruket! i stället må beläggas med en högre skatt; men en annan, som klandrat att Utskottet icke tillräckligt pröfvnt inkomne Motioner eller uppgifvit motiv för sina åtgärder, har dels med en jern förande Tnbleau emellan Taxerings-värden 180G och i8ro vehl visa att de Provincer, der Bergverk finnas, sistnämnde år fått ett relativt lägre Taxerings-värde än de, hvars liufvud-näring vore Jordbruket, och dels påstått alt afgiften för Hemman och Qvarnar borde nedsättas från 2 R:dr för hvarje 1000 Rrdrs värde till hälften eller åtminstone till i R:dr 16 sk.; att alla böter för utehlifvande med uppgiften till Bevillning, äfvensom för uteblifven inställelse vid Mantals-skrifning desto hellre borde försvinna, sorn vederbörande Tjenstemän, hvilka dervid skola vara närvarande, kunna ur handlingarne erhålla nödiga upplysningar, samt att Inspectorer och Fogdar icke borde påföras någon Bevillning.
Herr af Maliaborg har dessutom, i sammanhang med frågan om Capitalers beskattning, klagat öfver räntors oordentliga liqvid, och tillstyrkt att Utskottet borde, gemensamt med Lag-Utskottet, föreslå en Lag, som kunde före - 64 ReviUnitigs-Utskottets Utlåtande N.o 18. komma att Gäldenärer dröja , ofta i flera år, med liqvid af ränta, men ändå äska att få tillgodonjuta Bevillnings-afdrag; hvarförutan en Talare, under framställning om myntvärdets inflytelse på Bevillningen, begärt att Utskottet ville taga Myntvärdets reglerande i beräkning af möjligheten för den contanta Bevillningens utgörande* Då det varit Utskottets åliggande att angifva Grunderna för den allmänna Bevillningen, har Utskottet dervid följt den enda rätta och alltid hittills iakttagna ordning, att utmärka de föremål, som skulle med Bevillning beläggas; men Utskottet trodde och tror ännu, att alla framställningar och förslag, i afseende på nedsättning och jemkning vid Bevillningens utgörande, äro förtidiga innan beloppet blifvit bestämdt af den statsbrist, som skall med Bevillning fyllas, — hvarförinnan beräkningarne skulle sakna säkert stöd samt följaktligen endast missleda omdömet; och kan Utskottet, under sådana förhållanden, hvarken efterkomma de i förenämnde afseenden yttrade Önskningar, eller meddela något Utlåtande öfver de flere här ofvan upptagne ämnen, hvilka tillhöra dels Bevillningens fördelning och dels ej mindre frågan om lindring och undantag från denna - Bevillnings-UtskotCets Utlåtande N-o 28. 65 tia afgift, än det reglementariska och redactionen af Författningen* Sedan Utskottet sålunda utlåtit sig öfver de, vid Betänkandet N:o 7, gjorda hufVudsakliga anmärkningar, torde, under åheropande af de motiver, som blifvit utförde så väl i Utskottets förra, sora detta Utlåtande, bär på ett ställe få i nummerföljd upprepas de Grunder för Bevillningen och Fastigheters värdering, hvilka nu vördsamt föreslås, nemligen; 1:0 Personlig Skydds-afgift bör erläggas af hvarje i Mantals-längd skattskrifven person, utan afseende på stånd, inkomst eller förmögenhet, olika för mans- och olika för qvinns-personer,men lika för personer af samma kön.
Denna afgift utgår årligen från och med fyllda i7 år till och med fyllda 60 år, då densamma upphör för alla dem, som icke af Egendom, Tjenst eller Rörelse, eg a en inkomst af 100 R:dr, eller som icke ut - Bih till R.
1828 och 1829. 5 S. 1 A/d. 2 B. s.dra Haft. 5 66 Bevillnings-Utskottcts Utlåtande IV.-o 28. göra Bevillning af Lön, Egendom, Rörelse eller Förtjenst. 2:0
Bevillning utgöres af all fastighet efter värdet, utan afseende på dess natur, med fortfarande likväl af Bevillning å rust-tjenst-marker samt rotefrihets-afgiften.
Fastighet indelas i fyra classer, nemligen: a) Jordbruket å Landet, med allt hvad dit, enligt 1, 2, 3, 4» 5 och 6 Mom. i 3 §.
2 Art. af nu gällande Bevillnings-Förordning, kan hänföras och med derstädes utmärkte undantag; Hus och Jord i Städerna; c) Bergverken, jemte derunder begripna Grufvor, Masugnar, Bruk och Manufacturier och allehanda andra dylika Verk och Inrättningar; d) Mjöl- och Såg-q varnar, Valk- och Stamp-verk, så väl som skattlagde Fiskerier, hvilka icke innefattas under Hemmanens skattläggningar el - BevUlnittgs* Utskottets Utlåtande N.o 18. 67 ler såsom husbehofs-inrältningar i senare tider tillkommit.