Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Som frågan om och med hvad belopp detta, i Styrelsens för allmänna v agoch vattenbyggnader generalförslag antecknade och till andra klassens arbeten hänförda företag bör af Staten understödjas, följaktligen kommer att af Kongl. Majit pröfvas och afgöras vid meddelandet af dess nådiga beslut rörande de i nämnda generalförslag upptagna vattenaftappningsarbeten, så får Utskottet, sorn anser samma företag ingalunda vara af den vigt och betydenhet, att särskilda medel för detsammas utförande böra af Rikets Ständer anvisas, hemställa: 36:o att något afseende icke måtto fästas å Johannes Anderssons derom gjorda framställning.
Angående ett af Riksdags-fullmägtigen Olof Larsson från Örebro län genom afgifvet memorial inom Bonde-Ståndet väckt förslag, att en summa af 7,000 R:dr B:ko måtte anvisas att, under uppgifne vilkor, utgå till det för sänkning af Lillån i nämnde län bildade bolag, inhemtas af de vid motionen fogade och af motionären åberopade handlingar, att, sedan Direktionen för Lillåns sänkning, uti en af Konungens Befallningshafvande i Örebro län don 20 September 1858 insänd skrift, hos Kongl.
Maj:t i underdånighet anhållit att till berörda aftappningsföretag, hvilket i enlighet med ett af Kommissions-landtmätaren C.
Fröman upprättadt förslag blifvit af intressenterne medelst upplånte medel till väsendtlig del redan verkstäldt, måtte i nåder beviljas understöd från de till vattenaftappningar anvisade medel, har Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader, uti infordradt underdånigt utlåtande, enär Direktionen i den till Kongl. Majit insända skrifvelsen uppgifvit att Rikets sednast församlade
Ständer skulle afsatt särskildt statsbidrag för Lill - 56 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 120. åns sänkning, men att hinder för utbekommande af detta bidrag mött, ansett sig böra upplysa, hurusom, efter det
Direktionen för Di 1 läns sänkning år 1856 hos Kongl. följd af Kongl. Maj:ts, efter Styrelsens hörande, meddelade nådiga beslut, blifvit uti det af Styrelsen den 15 September nämnda år afgifna generalförslag angående allmänna arbeten uppfördt i förteckningen bland första klassens arbeten, för att, i händelse Kongl. Majit så pröfvade skäligt, undfå bidrag från den allmänna aftappningsfond, som vid då instundande riksdag kommc att ställas till Kongl. Majits disposition.
Som emellertid, under loppet af nämnda riksdag och innan Rikets Ständers skrifvelse om de beviljade anslagen och fonderna för allmänna arbeten blifvit till Ko neri.
Majit aflemnad, 2:ne af ledamöterna uti Direktionen för Lil låns sänkning, hvilka infunnit sig hos Styrelsen, för att efterfråga om och när statsbidrag kunde vara att förvänta, dervid tillika uppgifvit, att hela utdikningsarbetet redan befanns komplett färdigt, samt detta förhållande jemväl blifvit af Chefen för mellersta väg- och vattenbyggnads-distriktct bestyrkt, hade Styrelsen, då förslag uppgjordes till fördelning af den fond för vattenaftappningar, som af Rikets sednast församlade Ständer ställdes till Kongl.
Majits disposition, ansett att planen för meranämnda arbete icke kunde till Kongl.
Majit framläggas för nådigt gillande, ty, på sätt Styrelsen anfört, enär företaget redan var verkstäldt, kunde Styrelsen icke i underdånighet hemställa att få upprätta kontrakt om dess utförande inom viss tid, med rättelse efter fastställd plan.
Efter inhemtande af hvad Styrelsen sålunda upplyst och i öfrigt yttrat, har Kongl.
Majit, i anledning af Direktionens ofvan förstnämnda, genom Konungens Befallningshafvande i Örebro län den 20 September 1858 insända, ansökning, förklarat, att som, enligt hvad upplyst blifvit, ifrågavarande vattcnaftappningsförctag redan vore till hufvudsaklig del fullbordadt, samt vid sådant förhållande det af Rikets Ständer stadgade vilkor för åtnjutande af bidrag från de till utdikningar och altappningar af sanka trakter och sjöar anvisade medel icke kunde i afseende på detta företag uppfyllas, funné Kongl. Majit något understöd dertill icke kunna af nämnda medel i nåder beviljas.
Under hänvisning till do upplysningar, som i Väg- och Vattcnbyggnads-styrelsens ofvanbcrörda utlåtande innefattas, och mod åberopadt stöd deraf att Direktionen för Lillå sänkningsbolag ondast till följd af okunnighet om hvad den för utbekommande af statsbidrag bordt iakttaga, i förening med ifver att få sänkningsarbetet påbörjadt och fullbordadt så fort möjligen ske kunde, gått miste om det understöd å 7,000 Ridr
Biko, som varit i Styrelsens för allmänna väg- och vattenbyggnader år 1856 afgifna generalförslag föreslaget, samt med förmälan, dels att det egentliga sänkningsarbetet visserligen vore nära nog färdigt, men att likväl mycken tid och kostnad erfordrades för de omgifvande fältens odling och försättande i det skick, att de kunde återgifva något af sänkningskostnaden, dels att denna kostnad, hvilken varit beräknad till 14,013 Ridr 44 sk.
Biko eller 21,065 Ridr 42 sk.
Rigs, uppgått till ett sammanlagdt belopp af 28,562 Ridr Runt, derå bolaget häftade i skuld för omkring 17,000 Ridr samma mynt, har Riksdags-fullmägtigen Olof Larsson, enär det af Kongl. Majit i nåder meddelade afslag ej grundade sig derpå, att bolaget gjordt sig mindre förtjent att erhålla statsbidrag för att reglera den skuld det ådragit sig, derigenom att sänkningsarbetet blifvit till en betydlig del med upplånta penningar verkstäldt, utan endast på den omständigheten att de af Rikets Ständer föreskrifna vilkor ej blifvit fullgjorda, på sätt som förcskrifvet vöre, och då, hvad anginge det ena af ifrågavarande vilkor, eller att kontrakt - Stats-UtsJcottets Utlåtande N:o 120. 57 trakt skolat upprättas och af Kongl. Maj:t godkännas om sänkningsarbetets påbörjande och afslutande inom bestämd tid, detta vilkor kunde anses såsom fullgjordt, då arbetet redan vore i det aldra närmaste färdigt, samt, hvad beträffade det vilkor att planen för sänkningsföretaget skolat underställas Kongl. Maj:ts pröfning och godkännande, den med denna föreskrift afsedda säkerhet, nemligen att Statens medel ej blefve använda till annat än nyttiga företag och på ett ändamålsenligt sätt, kunde vinnas derigenom, att bolaget, innan det komme i åtnjutande af något statsbidrag, med ett af kompetent, sakkunnig och dertill förordnad person, efter å stället hållen syn, afgifvet utlåtande styrkte sänkningsarbetets ändamålsenliga företagande och utförande — föreslaget att Rikets Ständer ville, emot uppfyllande af sistnämnda vilkor anslå till Lillå sänknings-bolag en summa af 7,000 R:dr B.ko, deraf -l:del såsom gåfva samt 4:dclar i egenskap af lån, att i fem år räntefritt innebafvas, samt derefter återbetalas med fiffel årligen, jemte 4 procents ränta.
Utskottet får i anledning af denna framställning anföra, att, då upptagandet af vattenaftappnings- eller andra bos Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader anmälde arbetsföretag i do generalförslag rörande dylika arbeten, som af Styrelsen före hvarje riksdag till Kongl.
Majit afgifvas, förutsätter, att de sålunda till erhållande af statsbidrag antecknade företag antagligen icke kunna utan Statens medverkan bringas till verkställighet, så är följaktligen uppenbart, att, i händelse något af sagde företag genom medels anskaffande på enskild väg påbörjas och fullbordas innau frågan om beviljandet af statsbidrag för dess utförande hinner slutligen pröfvas och afgöras, denna fråga i och med företagets fullbordande helt och hållit förfallit.
Det af Olof Larsson nu väckta förslaget om understöd till det bolag, genom hvilket sänkning af Lillån blifvit företagen och till hufvudsaklig del fullbordad, kan således blott så till vida blifva föremål för pröfning, som detsamma afser antingen återstående, ännu icke verkställde arbeten å nyssnämnda odlingsföretag, eller ock, såsom motionären egentligen synes åsyfta, att genom erhållande af anslag jemte lån på billiga vilkor bidraga till afbetalning å don skuld som bolaget för bestridandet af redan nedlagde arbetskostnader måst ikläda sig.
Då i det förra hänseendet, alla närmare upplysningar saknas om beskaffenheten af do arbeten, som, enligt motionärens uppgift, ännu skulle återstå och den kostnad, som dertill skulle erfordras, finner Utskottet sig på sagde, af motionären antydda förhållande, icke kunna grunda något tillstyrkande i den af motionären förordade syftning.
Hvad åter angår beviljande af allmänt understöd för reglering af bolagets i och för ifrågavarande företag iråkade skuld, kan Utskottet dertill så mycket mindre lemna sitt förord, som medgifvandet af en dylik förmån, utan motsvarande gagn för det allmänna, utan tvifvel skulle komma att framkalla en mångfald af likartade anspråk från enskilde, hvilka åstundade sina penningeangelägenheters ordnande på det för dom mest fördelaktiga sätt och vilkor.
Utskottet hemställer fördenskull: 37:o att den af ofvanbomälde motionär gjorda framställning om medels anvisande till det för sänkning af Lillån bildade bolag, icke må af Rikets Ständer bifallas.
Prot. 1859 & 1860. 4 Sami. 1 Åfd. 2 Band. 13 Ilcift. 8 .58 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 120.
Slutligen får Utskottet anmäla, att, till upplysning om de i detta Utlåtande af Utskottet tillstyrkta anslags- och lånesummors sammanlagda belopp, en i tabellarisk form uppgjord förteckning å desamma finnes härvid bifogad.
Emot 14:de punkten: af Herr Leijonancker, af Prosten Berlin.
Emot 22:dra punkten: af Doktor Wåhlander: ”Emot Utskottets uti 22:dra punkten gjorda hemställan om afslag å L. M.
Knutssons motion dels i fråga om anstånd med återbetalningen af redan erhållna lån för sänkning af sjöarne Asunden, Jernlunden, Öfre och Nedre llengen samt Emmern, Nimmern och Striern äfvensom för tillvägabringandet af en båtled emellan de fyra förstnämnda sjöarne, dels angående beviljande af ytterligare lån till detta arbetsföretag, får jag anmäla min reservation.
Lika mod Utskottets majoritet anser jag visserligen att någon eftergift i afseende på fullgörandet af don betalningsskyldighet, strandegarne uti de redan afgifna skuldförbindelserna sig åtagit, icke bör beviljas, helst derigenom ett vådligt prejudikat för andra dylika fall skulle komma att meddelas; men deremot förmenar jag att nog ömmande skäl förekomma att icke afslå den del af motionen, som afser anhållan om beviljande af ett ytterligare låneunderstöd för ifrågavarande arbetes fullbordande.
Man torde nemligen icke böra förbise att strandegarne, hvilka icke bekommit ett enda öre såsom anslag utan återbetalnings-skyldighet, deremot vid arbetets påbörjande förutsatt att af Staten få låna hela den summa, sorn för dess utförande kunde blifva erforderligt, helst så betydliga belopp, som här äro i fråga, omöjligen kunna af en dylik menighet på annat sätt anskaffas, då hvarje delegares ansvarighet i förhållande till erhållen jordvinning icke kan bestämmas förr än arbetet vunnit fullbordan.
Då nu kostnadssumman i det af vederbörande
Distrikts-chef uppgjorda och af Väg- och Vattenbyggnads-styrelsen godkände kostnadsförslag upptogs till 168,600 R:dr B:ko eller 252,900 R:dr Runt, egde den ifrågavarande menigheten giltigt skäl att antaga, det den af Rikets Ständer beviljade lånesumman, som icke på en gång bchöfde användas, utan någon tid kunde förräntas, skulle, med inberäkning af denna räntevinst, blifva tillräcklig till arbetets utförande.
Det befanns dock inom kort att det erhållna lånet var, i följd af inträffad stegring i priserna å arbetslöner och materialier, alldeles otillräckligt och att kostnadssumman, enligt samma Distrikt-chefs eget embetsintyg, endast i följd af nämde stegring borde höjas med 60 procent, eller till 269,760 R:dr B:ko motsvarande 404,640 R:dr R:mt.
Utskottet tyckes hafva fästat synnerlig vigt vid sistnämnde summa, enär densamma blif - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 120.
59 vit i Betänkandet åberopad samt afslaget å det nu begärda lånet lian anses vara förnämligast grundadt på don omständigheten att strandegarne redan fått af Staten låna ett belopp nära motsvarande berörde 404,640 R.dr.
Men deremot finnes icke i Betänkandet uppgifvet, livad som likväl blifvit med vederbörande Arbetschefs intyg styrkt, nemligen att utöfver de erhållna lånesummorna tillhopa . . 390,000
R:dr, för arbetets fullbordande fordras ytterligare en utgift af icke mindre än !
97,000 „ så att totalkostnaden kommer att uppgå till 487,000 Rall-, i stället för ursprungligen beräknade 252,900 R:dr.
Denna betydliga tillökning har, enligt hvad upplyst blifvit, tillkommit deraf att expropriations-kostnader och ersättning till qvarnegare m. fl. dels icke blifvit i liostnadsförslaget upptagne, dels måst utgå till vida högre belopp, än i förslaget beräknats, hvarförutan den för båtleden anlagda sluss, hvilken, enligt första förslaget, upptagits till blott 75 fots längd, ansetts, för att motsvara ändamålet, böra blifva 90 fot lång, Då man tager i betraktande dessa förhållanden och derjemte erfar att hela den jordförbättring, som genom sjösänkningen vinnes, motsvarar blott 2,036 tunnland m-gradig jord, hvadan strandegarne för hvarje tunnland
Sådan jord få vidkännas en utgift af 240 R:dr, så inser man lätt att affären icke kan för dem anses synnerligen förmånlig och att förnämsta fördelen af hela företaget består uti vinnandet af en liommunikations-förbättring, som likväl icke uteslutande, ja kanske minst, tillgodokommer de många små hemmansegare, som få bekosta ifrågavarande arbete, men deremot är af en väsendtlig vigt icke blott för hela orten, än ock för den omkring staden Linköping belägna slättbygden.
Do fördelar detta arbetsföretag i en framtid skall bereda en vidsträckt, men på kommunikationer vanlottad ort, hafva äfven af sednaste Jernvägs-konunitté blifvit på mera än ett ställe i dess afgifne underdåniga Betänkande framställde.
Sålunda förekommer pag. 79 och 80 i nämnde Betänkande: att ”Kommittéen tagit "i betraktande, att förslag redan är uppgjordt till en för jemförelsevis ringa kost’ nåd, i förening med pågående sjösänknigsarbeten, utförbar sammanhängande vat”tcnkommunikation från Linköping genom sjöarne Rengen, Jernlundcn, Åsunden, Juttern och Krön ända till Wimmerby, äfvensom från Åsunden till Östersjön vid Gamleby, medelst hvilken segelled midten af landet emellan östra stambanan och Östersjön kan erhålla en lika behöflig, söm för denna orts produkter af liufvudsakligast trävaror beqväm och billig kommunikation med slättlandet, Göta kanal "och äfven hafvet.”
För de flesta större kommunikations-förbättringar i vårt land, har Staten lemnat icke blott lån, utan ock anslag med frihet från all återbetalnings-skyldighet.
För ifrågavarande arbete åter liar Staten icke vidkänts annan uppoffring än att såsom lån hafva förskjutit en del af kostnaden.
Om nu ock det först lemnade lånet å 160,000 R:dr B:lto inneburit fördelen af några års räntefrihet under en dol af arbetstiden, hafva strandegarne deremot för det vid sednaste riksdag beviljade lånet icke haft någon sådan räntefrihet, utan derå redan fullgjort en ränte- och kapital-inbetalning.
Då härtill kommer att, enligt hvad erfarenheten visat, Riksgälds-liontoret under en mängd af år ständigt af sin kontanta kassabehållning haft och ännu har ganska betydliga summor utlånte till penningeförvaltande verk och inrättningar, och då ingen anledning är för handen att betvifla det icke äfven under den kommande tiden nämnde Kontor kommer att för tillfällig: förräntning: O o 60 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 120. hafva ständigt utlånte flera millioner, anser jag att den summa af 60,000 R:dr, som här är i fråga, alltförväl kan, utan ringaste olägenhet, såsom lån strandegarne beviljas, såvida de vilja förbinda sig att derför erlägga 5 procents årlig ränta, hvilket kan anses såsom den för vårt land normala medelräntefoten, då man iakttager förhållandet under en längre tidsperiod.
Jag får på grund häraf vördsamt hemställa: att Rikets Ständer behagade för ofvanberörde ändamål bevilja strandegarne omkring ofvan omförmälde sjöar ett ytterligare lån att från Riksgälds-kontoret utgå med 60,000 R.dr Runt; mot vilkor att för detta lån skola, utan tillgodo njutande af någon räntefrihet, årligen inbetalas 6 procent utaf hela lånesumman, 60,000 R:dr, af hvilka 6 procent först godtgöres ränta efter 5 procent å det efter hvarje liqvid återstående kapital, och återstoden utgör kapital-afbetalning; samt att i öfrigt de föreskrifter som vid denna riksdag varda meddelade i afseende på låneunderstöd för vattenaftappningar till odlingsföretag, måtte i härvid tillämpliga delar och således äfven i fråga om medlens återbetalning i sammanhang med kronoutskylderna, på ifrågavarande lån vinna tillämpning.” Af Riksdags-fullmägtigen G. A. Larsson från Östergötlands län: ”Emot den i förestående Betänkande afgjorda punkt, sorn handlar om lån till fullbordande af den så kallade
Kinda båtled samt sänkning af sjöarne Asunden och Jernlunden m. fl., får jag härmed vördsammast anmäla min reservation under yrkande det Rikets Högloft Ständer måtte vid frågans pröfning taga följande omständigheter i öfvervägande:
Att intressenterne i detta sjösänknings- och båtlcdsföretag blifvit missledde genom det i förstone upprättade kostnadsförslag, som icke motsvarade stort mer än hälften af verkliga kostnaden, ehuru detsamma var uppgjordt al
Chefen för östra väg- och vattenbyggnads-distriktet.
Att Rikets Ständers bifall åt Riksdags-fullmägtigen Knutssons vid 1853 och 1854 årens riksdag framställda förslag om låneunderstöd till nästan hela kostnadsbeloppet stärkte intressenternes förhoppning derom att någre kontante sammanskott från deras sida icke skulle erfordras förrän arbetet var fullbordadt och den erhållna landvinningen fördelad.
Att, ehuru Riksens Ständer vid sista riksdag beviljade ett ytterligare låneunderstöd till ifrågavarande arbete, det icke dessmindre erfordras 97,000 R:dr innan arbetet kan blifva så fullbordadt, att intressenterne kunna hemta någon fördel af landvinning eller båtled.
Att större delen af intressenterne äro mindre bemedlade och måhända skulle nödgas sälja sina små hemmansdelar, derest de redan erhållne lånen skulle tvångsvis indrifvas utan att arbetet vunnit fullbordan.
Alt detta nyttiga företag, ifall det vinner sin fullbordan, lemnar eu jordvinning på mera än 2,000 tunnland och frambringar en 7 mil lång båtled i en på skogsprodukter rik — men på kommunikationer vanlottad — del af Östergötland.
Att hvarje tunnland jordvinning kommer att kosta strandegarne omkring 240 R:dr och att Staten hvarken härföre eller för båtleden, bekostat det ringaste annorledes än genom låneunderstöd.
Det Stats-Ut.skoitets Utlåtande N:o 120. 61
Det torde dessutom böra tagas i noga betraktande att företag, sådane som detta, il ro främst värde understöd från det allmännas sida, helst då sådant kan åvägabringas utan direkte anslag.
I anledning häraf och då jordbruket och dess förkofran är rätta källan till landets välstånd, hyser jag ingen betänklighet att hos Rikets Höglofl.
Ständer hemställa, det Fullmägtigen Lars Magnus Knutssons motion om låneunderstöd måtto vinna bifall.
Det lånebelopp, tillhopa 390,000 R:dr, som strandegarne redan erhållit kan visserligen anses stort; men om man anställer en jemförelse mellan kostnaderna för en lika lång jernväg, så visar det sig huru fördelaktigt det är att befrämja detta företag.
— Summans storlek kommer dock i sjelfva verket att drabba strandegarne, som förbundit sig densammas återbetalande, och om medlen skulle hafva blifvit mindre sparsamt använde, på sätt inom Utskottet påstods, så bidrager detta till att än hårdare trycka de i företaget inlockade strandegarne som till sist nödgas återgälda så väl ränta som kapital.
Det kan dessutom af Riksgälds-kontorets räkenskaper inhemtas, att strandegarne redan den 2 Juli förlidet år återguldit 9,000 R:dr och den 2 i nästa månad nödgas åter betala enahanda belopp, hvarefter ränta och amortering framdeles kommer att utgå för begge lånen med tillhopa 23,400 R:dr årligen, oberäknadt de sammanskotter som fordras för återgäldande af ännu bristande 97,000 R:dr.
Den som oväldigt granskar dessa bevekande omständigheter och egor någon slags kännedom om de kostnader, som drabba strandegarne särskildt, för att genom odling bringa den erhållna landvinningen i fruktbarhet; skall sannolikt bedöma deras ställning på helt annat sätt än pluraliteten inom Utskottet, och man kan göra sig förvissad om, att Utskottets förslag, derest detsamma vinner Rikets Ständers bifall, icke skall blifva någon särdeles eggelse för rikets öfrige innebyggare att intressera sig uti likartade patriotiska företag, hvilka eljest, i en framtid, skulle lända landet till stor båtnad, och i sin mån bringa fram de produkter sorn erfordras om landet skall kunna återgälda de många millioner, som för jernvägsbyggnaderne redan äro och framdeles blifva upplånade.”
Uti denna reservation förenade sig Riksdags-fullmägtige Anders Gudmundsson från Hallands län, Johannes Andersson från Skaraborgs län, Jonas Andersson från Östergötlands län och S. P.
Rosenberg från Christianstads län, den sistnämnde hufvudsakligen på do i samma reservations sista punkt anförde skäl.
Prot. 1859 f 1860. 4 Sami. 1 A/d. 2 Band. 13 Häft. 9 62 Tillhör Stats-Utskottets Utlåtande N:o 120.
Utaf Stats-Utskottet vid 1859 och 1860 års riksdag i Utlåtandet N:o 120 tillstyrkte statsbidrag för väganläggningar och vägförbättringar, bro- och hamnbyggnader samt kanaler, äfvensom sjösänkningar och andra vattenaftappnings-företag m. fl. dylika föremål.
Till fond för anläggning af nya samt förbätt- ring eller omläggning af backiga eller eljest mindre goda vägar 450,000 — 450,000
För anläggning af väg emellan Storbacken i Ofver-Luleå socken, ock sjön Waikijaur 40,000 — 40,000 „ brobyggnad öfver Umeå eif 27,500 — 55,000 82,500 Till fond för understödjande af mindre hamn- byggnader ock årensningar 60,000 — 60,000
För hamnbyggnad vid Grenna — 90,000 90,000 „ förbättring ock utvidgning af Helsingborgs hamn ... — 230,000 230,000 „ hamnbyggnad vid Amål — 16,000 16,000 „ hamn- ock kanal-anläggningen vid Carl- stad — 70,000 70,000 „ jflottneåns upprensning och fullbordande af jetéebyggnaden vid åns inlopp . . . — 10,000 10,000 „ bortsprängande al llöda Berget i Göta eif 40,000 — 40,000 „ uppmuddring af segelleden emellan Piteå och denna stads lastageplats Löfholmen — 26,000 — 26,000 Till fond för befrämjande af uidikningar ock aftappningar af sanka trakter ock sjöar till beredande af odlingsföretag . . . — 150,000 150,000 Summa R:dr R:mt 617,500 — 647,000 - l,264,500j— STOCKHOLM, tryckt lios Isaac Marcus, 1860. Ståls-Utskottets Memorial N:o lil. 1 N:o ±21.
Ank. till Exp.-Utsk, den 8 Juni 1860, kl. 2 e. tn.
Memorial, med förslag till allmänna vilkor och stadganden i afseende på de under denna riksdag beviljade statsbidrag till väg-anläggningar och vägförbättringar samt hamnbyggnader och vattenaftappningar m. fl. arbetsförelag.
(R. A.)
Då Rikets Ständer vid innevarande, likasom under hvar och en af de sedan 1840 års början hållna riksdagar torde komma att för landsvägars anläggning eller förbättring, bro- och hamnbyggnader, kanal- och slussanläggningar, strömrensningar, sjösänkningar samt myrutdikningar och andra vattenaftappningsarbeten bevilja och till utgående från Riksgälds-kontoret anvisa åtskilliga anslags- och lånesummor, har Stats-Utskottet, på sätt som vid föregående riksmöten skett, ansett sig böra uppgöra och underställa Rikets Ständers pröfning och godkännande förslag till sådane allmänna bestämmelser och stadganden, som, jemte de vid statsbidragens beviljande föreskrifna särskilda vilkor, skola iakttagas och tillämpas i afseende på nämnde medels lyftning och användande äfvensom återbetalningen deraf.
Som erfarenheten visat, att de af Rikets sednast församlade
Ständer antagna och i det hufvudsakliga med de vid 1850—1851 årens riksdag fastställda och derefter bibehållna föreskrifter öfverensstämmande stadganden varit lämpliga och ändamålsenliga, har Utskottet funnit samma stadganden, hvilkas lydelse af Stats-Utskottets vid förra riksdagen afgifna Memorial N:o 159 samt 140 § i gällande reglemente för Riksgälds-kontoret inhemtas, äfven hädanefter kunna och böra, utan väsendtlig förändring, bibehållas och tillämpas.
Prof. 1839 & 1860. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 14 Häfl. 1 2 Stats-Utskottets Memorial N:o 4H.