Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den lagtolkning, som Revisorerne vid detta tillfälle tillåtit sig, är, så vidt den, som i likhet med mig blott lill TT?:del deltagit i lagstiftningen, äger något vitsord, i full strid med Lagens anda, uttryckt i sista momentet af inledningen till oftanämnde Reglemente.
Jag vågar ej biträda densamma; jag skulle dymedelst inskränka Banco-Fullmägtiges verknings-förmåga, förlama deras åtgärder, och, om än säker för allt juridiskt ansvar, ådraga mig det svårare moraliska, att hafva hämmatoch må hända tillintetgjort, de välgörande påföljder, som med de, i afseende på Realisationen, vid tagne författningar varit åsyftade; och hvilka troligen säkrare vunnits, örn Revisorerne, i stället att vilja göra egne, om än högst välmenande, alltid på inskränktare sakkännedom grundade åsigter gällande, hade, i likhet med Rikets Ständer, med full tillförsigt öfverlemnat detta vigtiga ärende åt Banco-Fullmägtiges erfarna rådighet _, försigtiga omtanka och kraftfulla nit; hälst Fullmägtige, hurudan! det utlåtande än är, som till dem af Revisorerne nu aflemnas, i allt fall ensamme komma att ansvara för tillämpningen af föreskrifter, hvilka dem af bådas principaler blifvit gifne.
Men hvad innehåller då detta så strängt bedömda förslag?
Ej annat än, hura Baneo-Fullmägtige tro det för Banken erforderliga qvantum Silfver på det förmonligaste sätt kunna införskaffas.
Och hvarom vittnar det?
Om ett lika beröm värd t som klokt beräknadt nit, att, under den skakning i alla vanliga penninge-förhåHanden, sorn ovillkorligen mäste äga rum, under öfvergångs-perioden från oordning till ordning, så vidt möjligt befrämja Banco-Verkets förmån, säkerhet och bestånd, utan att förnärma något enskildt eller allmänt interesse.
Derföre ville de ej köpa på Svenska Bernsen; ty de förulsägo hvad verkan 922,000 R:dr Species, eiler nära J:del af hela Vexelbehofvet, på ett år skulle hafva på de redan nog högt uppstegrade Coursförh Al la liderne.
Derföre utsatte de betalningen på tid; tv de beräknade, huru förmånlig denna successiva återbetalning skulle blifva f<ir Banken, som, då dess lucka en gång är öppen, skall alltid kunna vara säker på att få Yexlar för i3a skill.
Och i allt detta ser likväl Revisionen ej annat, än ett förnyadt försök , att indraga Nationen i ett olyckligt Låne-system, och tror sig ej kunna lägga nog vigt uppå, ej lill siffran nog högt uppskatta, de, enligt dess tanka, oundvikliga förluster Banken skall komma att vidkännas, i fall, hvilket synes följa af förslaget, återbetalningen för Silfver-leverancerne kommer att erläggas i Hamb.
Banco eller Pund Sterl. och ej i Svenska Bancosedlar.
Liksom Fullmägtige ej, genom denna sin föreslagna åtgärd, nogsamt antydt: att Banken, först då Silfver-utvexlingen börjas, inträdt i sin function, såsom allmän Stats-anstalt: att det inländska myntet md bibehållas vid dess rätta och skäliga valeur, samt främmande myntsorters obilliga och egenmägtiga stegrande hindras och förekommas.
Men, äger viii Revisionen att öfver detta, eller öfver något annat förslag, som Banco-Fullmägtige, i följd af sina efter bästa förstånd tillämpade instruetioner och på eget ansvar, tro sig, till Realisationens skyndsamma och säkra befrämjande, kunna och böra antaga, — uttala sitt absoluta Veto?
Man åberopar till styrka härföre Andra Puncten al liistruetionen för Rikets Ständers Revisorer öfver Banco-Verket, al den 9 Mars i83o.
Denna Punct är fördelad i 2:ne Momenter.
Det förra talar 0111 Lagar och Författningar, som redan till efterrättelse blifvit offentligen kungjorde och tillämpade, och sysselsätter sig med en ordning sorn redan inträdt.
Det sednare åter talar om ett visst och gifvet förhållande, till livilket man sträfvar, en ny ordning sorn skall beredas, men sorn ännu ej är vunnen.
Revisorerne äga, i förra fallet: "'låta göra sig redo och besked för alli hvad vederbörande antingen till efterlefnad eller till värd och besörjande ålegat och anförtrodt varit; att, om något större eller mindre skulle uh Banco-V erkels förvaltning vara för summad t eller efterlälet, eller kommit i olag, detsamma med all sorgfällighet rätta och i behörigt skick och ordning återbringa; och uti vigtigare mål och händelser, hvaröfver Banco-Fulimägtige sig hos Revisorerne förfråga kunde, gå dem med råd och underrättelser tillhanda etc.”
I det sednare åter, äro de, både lill pligter och rättigheter, vida mera inskränkta; ty, sorn det ord för ord heter (i instrucLionens a:dra punkts sednare moment): ”1 afseende på de åtgärder, som enligt Rikets Ständers beslut åligga Banco-Fullmägtige (icke Revisorerne) för att bereda allmän utvexling al Silfvermynt från Banken, och sedermera rörande allt hvad som kan den beslutade Realisationens fortgång och underhållande befrämja, böra Revisorerne sitt utlåtande (icke sina föreskrifter) till BancoFullmägtige aflemna.” Lagstiftarens afsigt med detta sista lagrum ligger så tydligt i dagen, att jag ej ens tror mig behöfva antyda den.
Sluteligen må det tillåtas mig en anmärkning.
Man har under öfverläggningarna åberopat
Europas politiska ställning; man har talat om ökade och af Rikets Ständer visserligen icke förutsedda vådor för Realisationens bestånd: och man tror sig med säkerhet kunna förutsäga, att den oförsigtiga åtgärden af en för tidig utvexling, snart skulle tömma Landets enda skattkammare.
Långt ifrån att hysa den för Banken och dess Principaler lika förnärmande åsigt, att den plundrar
Banken som sätter honom i tillfälle att ju förr dess häldre honorera sina förbindelser, har jag aldrig döljt för mig: att de 6 millionerna metall i Bankens hvalf ej äro våra, utan våra Credilorers; och att Silfvér-plantsen går ut och går in, köpes och säljes; men det allmänna förtroendet, hvarpå all Bank-rörelse ytterst hvilar, ej återköpes sedan det en gång blifvit förvdrkadt; och förverkadt är det, om den från och med den första Mars i83o regenererade Svenska Banken ej, enligt Rikets Ständers högtidliga beslut', sättes i stånd alt på utsatt tid börja Silfver-utvex lingen.
Hvad åter ”de tunga molnen på den politiska himmelen” angår, skall jag alltid förblifva vid den öfvertygelsen: att det är nu, under den allmänna sinnenas spänning utom oss, under den fortgående kampen emellan det gamla, som blifvit barn på nytt, och det unga, som i tanka och handlingssätt ännu yisar sin omyndighet, nu om någonsin, den rätta tid - punkten, att öppna Rikets Ständers Bank; på det att, åtmindstone om oss måtte kunna sägas: de äro ej rädda om guld, men väl om ära och tro; och i deras land är ej allmänna rösten: en ny sakernas ordning; men; den gamla goda ordningen i Banken!
Herr Grosshandlaren von Aken:
Med anledning af Herr Grefvens och Ordförandens till Protocollet afgifna Reservation, finner jag mig befogad förklara, att jag anser det vara ej mindre nain skyldighet, än en mig tillkommande rättighet, på grund af slutet uti 2:dra Puncten af Instructionen för Rikets Ständers Revisorer, att böra meddela mitt utlåtande, om hvad som den beslutade
Realisationens fortgång och underhållande befrämja kan.
Jag har, i följd häraf, till Protocollet afgifvit min serskilda mening •— denna mening eller utlåtande, bar jag tydligen sagt,— är efter min öfvertygelse öfverensstämmande med Rikets Ständers föreskrifter.
Såsom sådan har jag trott det vara min pligt att framlägga den. •—■ Herrar Banco-Fullmägtige obetaget — 0111 de finna den annorlunda — att ej derå fästa afseende.
Dem tillhörer det, alt ej afvika från erhållne instruetioner: på grund hvaraf, i enlighet med hvad jag förr mig yttrat, det ålegat Herrar Banco-Fullmägtige — efter min öfvertygelse — att hela tiden besörja inköp af Silfver, enär de dem anvisade tillgångarne dertill varit tillräcklige.
Att jag med mitt utlåtande ej haft för afsigt att meddela en föreskrift j bevisar Voterings-Protocollet, och hvarutinnan jag således skiljt mig ifrån majoriteten.
Herr Contracts-Prosten Doctor
Ruus: Jag anser mig ej af några föregångna voteringar hindrad, att ännu med vissa modificationer bifalla båda de alternativ, som Fullmägtige i deras skrifvelse framställt.
Jag bifaller deras första alternativ, under förbehåll, att minimi-summan ej utsättes till 10,000 R:dr Silfver; att tiden ej inskränkes till den i5:de Februarii; och att anbud må kunna emottagas så väl af utländsk som inländsk man.
Jag bifaller äfven deras sednare alternativ, med förbehåll, att, vid öfverenskommelsens uppgörande, priset biifver i Svenska Bancosedlar, så gifvet och bestämdt, att Fullmägtige på förhand känna, huru mycket som derföre medtages utaf den Fond Rikets Ständer, till Silfvers anskaffande, endast uti sådane Sedlar anvisat.
Men huruvida operationerne och liqviderne, till större eller mindre del, må verkställas- år i83i, i83a, i833 eller 1834 — derom anser jag mig af ingen Instruction ålagd att ingå i något yttrande.
Den 6 December i83o.
Herr Grosshandlare a Wigert:
Vid Discussion öfver Herrar Banco-Fullmägtiges Skrifvelse af den 7 October i83o till Revisorerne, rörande bästa sättet för anskaffandet af det felande Silfret, hafva Revisorerne, såsom en preliminär-fråga, voterat öfver deras rättighet att i detta ämne meddela föreskrifter, eller blotta utlåtanden; den förra meningen blef pluralitetens.
I samma Skrifvelse hafva Herrar Fullmägtige uppgifvit åtskillige utvägar att anskaffa det erforderliga qvantum Silfver, för att få proportion af Reela Fonden såsom 5 till 8 emot den utelöpande Sedelstocken — och deröfver begärt Revisorernes utlåtande — utan att afvika från de föreskrifter Eanco-Réglementet utstakar.
Deribland hafva de ansett, det för närvarande tjenligaste sättet vara, ”att öfverenskommelse å Banco-Styrelsens vägnar uppgöres, med ett eller flere utländska Handelshus, att under loppet af år 1831 till Bankens disposition lefverera den erforderliga qvantiteten i Silfver, under vilkor, att derföre, i nion af skeende leverance, erhålla ett motsvarande belopp i Svenska Bancosedlar utaf den Fond, som til!
Silfver-upphandling finnes bestämd, med förbehåll för Banken, att efter hand, enär omständigheterna sådant tillåta, under åren iSöa, i833 och i834, härom uppgöra vidare liqvid; hvarjemte Fullmägtige med tämmelig visshet antaga, att en så beskaffad öfverenskommelse låter sig afsluta, enligt sådane grunder, att de 270,000 R:dr, hvilka utgöra öfverskott på Silfver-upphandlings-Fonden, blifva mer än tillräckliga för alla möjligen uppkommande extra kostnader.”
Äfven detta förslag har af Revisorernes pluralite blifvit förkastadt; emot hvilka 2:ne beslut jag reserverat mig; —■ jag har derigenom velat freda mig för ansvar och förebråelser, ätt ej med min röst möjligen ha medyerkat att fördröja eller om intet göra den af Rikets Ständer beslutade Realisation, hvarmed redlighet och tro i våra financiella förhållanden varit åsyftade; äfven sorn, att den contenia förmögenheten, lika med ali annan redligt förvärfvad egendom, efter 20-åriga missbruk och oredor, skulle komma i åtnjutande af lagligt skydd och helgd, .lag har ansett dessa Revisorernes beslut i fullkomlig strid med den af Rikets Ständer för dem utfärdade Instruction, äfven sorn emot BancoReglementet.
Till stod för denna min opinion får jag härmed anföra 2:dra Puncten 2:dra Morn. af Revisorernas Instruction öfver Baneo-Verket: ”1 afseende på de åtgärder, sorn, enligt Rikets Ständers beslut, åligga Banco-Fullmägtige, för att förbereda allmän utvexling af Silfvermynt fran Banken, och sedermera, rörande allt som kan den beslutade Realisationens — 55 — fortgång och underhållande befrämja, böra Revisorerne sitt Utlåtande till Banco-Fullmägtige aflemna.”
Här är ordalydelsen bestämdt uttryckt, nemligen att rörande allt hvad som har gemenskap med detta ämne, äga Revisorerne blott att med dela utlåtande.
Sista Momentet af Ingressen till Banco-Reglementet lyder: ”På de af Rikets Ständer utsedde Fullmägtiges erfarna rådighet, försigtiga omtanka och kraftfulla nit, vid föreskrifternes tillämpningstödjer sig lillförsigten, att de välgörande påföljder, som med dessa vidtagna författningar varit åsyftade, skola i verkligheten enias, samt af möjligen mötande svårigheter och tillfälliga ojörsedde hinderj ej hämmas eller om intet göras.”
Då nu Revisorerne förkastat Fullmägtiges förslag, ha de i min tanka öfverträdt sin lagliga myndighet, och i stället för utlåtande lemnat föreskrift; de lia försökt att frånta Fullmägtige deras medgifne rättighet att tillämpa föreskrifterne; och att inskränka deras kraftfulla nit, till blotta lydnaden för Revisorernes befallning; äfvensom de, genom sina beslut, sökt att hämma eller till intet göra de välgörande påföljder, som Rikets Ständer med sina vidtagna författningar åsyftat, och öfverlemnat till sina Fullmägtiges försigtiga omtanka, att undanrödja de lilIfällige oförsedde hinder och svårigheter, sorn kunna inträffa.
Revisorerne hafva väl gjort det tillägg, att så vida de öfverensstämma med Rikets Ständers utfärdade Instructioner och Reglementen, äga de att lemna Fullmägtige föreskrifter; men hvilket jag, på grund af ofvan anförde stadganden, äfven bestrider, i hvad som rörer den beslutade Realisationen.
Deras afslag på Fullmägtiges förslag grundar sig dessutom ej på några bestämda föreskrifter; de hafva tolkat desamma; men hvilken tolkning jag, med all aktning för pluralitetens upplyst are omdömes-förmåga, bestridt; stödjande mig dessutom ej allenast på minoritetens åsigter, men äfven på Herrar Fullmägtiges förmåga att kunna läsa Svenska; i hvilket fall de troligen ej vågat elier kunnat framkomma med ett förslag, som vore i strid med det af Rikets Ständer för dem utfärdade Reglemente.
Jag har, i mitt till Protocollet afgifne förslag, uppgifvit flere sätt för anskaffandet af det felande qvantum Silfver; jag har tillstyrkt Herrar Fullmägtige, att till bestämda priser köpa Silfret, vare sig emot Svenska Banco-Sediar, eller i Ilamb.
Banco, eller Pund Sterb, att derföre erlägga betalning genast, eller, om de för Banken eller Landet skulle finna det förmånligare, att betinga längre eller kortare betalnings-terminer, dock så, att Slutliqvid sednast år iS34 vöre uppgjord, alltid med beräkning, att den af Rikets Ständer till detta ändamål anslagna Summa ej öfverskrides; 56 och till mera trygghet för Herrar Fullmägtige liar jag, enligt ett till Pro tocollet i dag inlemnadt tillägg, föreslagit deni, att på Deposit-Räkningen insätta det sålunda införskaffade Silfret, intill dess Kongl. Maj:t i Nåder behagat bestämma utvexlingsdagen.
Jag har häri ej kunnat upptäcka mindsta afvikelse från dc af Rikets Ständer gifna föreskrifter.
— De liafva förordnat att Silfver skulle anskaffas, genom köp eiler invexling; om således Herrar Fullmäglige köpa Silfret lill bestämda priser, vare sig i Svenskt
Banco eller någon annan myntsort, emot contant betalning, eller på vissa betalnings-tenniner, och blott tillse, att de medel, som de tili detta ändamål erhållit, blifva tillräcklige, så hafva de ofelbart till punkt och pricka efterkommit Rikets Ständers befallning, enligt bestämda föreskrifter.
Mitt förslag har, det oaktadt, af Revisorernes pluralite rönt samma öde som Herrar Fullmägliges, utan att hafva haft den tillfredsställelsen att dertill få några skäl uppgifne.
Jag måste likväl trösta mig i den förhoppning, att Heriar
Fullmäglige ej lära underlåta att i första rummet efterkomma de befallningar, som deras Principaler, Rikets Ständer, i deras utfärdade Reglemente dem meddelat; och att en tolkning af detsamma, af en underordnad Autorite, som vore i strid med dess rätta mening och Herrar Fullmägliges öfvertygelse, föga skulle ursäktas dem om den åtlyddes. /pde Art. i:sta Afd. påle §. af Banco-Reglementet föreskrifter: ”Banco-Fullmägtige skola^ efter det alia föreskrifne förberedande åtgärder blifvit fullbordade, sednast vid 1831 års slut, hos Kongl. Maj:t göra underdånig hemställan om utsättande af liden, då allmänna Silfverutvexlingen skall taga sin början.”
Dessa förberedande åtgärder bestå uti, att Reela Fonden skall blifva såsom 5 till 8, innan Silfver-utvexlingen får taga sin början; att Banco-Fullmägtige äro berättigade, att å de tider de finna tjenligast till Silfver-uppköp, efter möjligaste bästa pris, använda åtskilligt uppräknade Summor; och alt ulmyntningen oafbrutet bör fortgå.
Om således någon möjlighet för Fullmägtige förefinnes, att, utan afvikelse från Rikets Ständers bestämda föreskrifter, kunna anskaffa det felande Silfret, har jag ansett dem ej allenast berättigade, men äfven pligtige, att deri efterkomma Rikets Ständers befallning, och att en uraktlåtenhet deraf nödvändigt måste förbinda dem till ansvar, I händelse Herrar Fullmägtige skulle finna mitt förslag i ett eller annat afseende leda till det åsyftade ändamålet, har jag begärt att det skulle åtfölja Revisorernes beslut, för att af dem tagas i öfvervägande.
Bil. — 57 — Bil.
N:o I. b. Utdrag af Protocollet, hållet hos Rikets Ständers Herrar Revisorer öfver Banco-Verket d. i3 December i83o. S. D. Sedan Herrar Revisorerne samtyckt lill Herr Öfverste-Lieutenanten von Hcijnes begäran, att ett mundteligt Yttrande af Herr Öfverste-Lieutenanten, sorn finnes intaget i Protocollet för den 16 November, måtte, i sammanhang med någre vid Revisions-Berättelsen till Rikets Ständer redan förut bilagde Anföranden, densamma åtfölja; så skulle Utdrag af Protocollet häröfver serskildt expedieras, och Herr Öfverste-Lieutenantens nyssbemäldte Yttrande deruti från förra Protocollet ordagrannt inflyta, så lydande: ”Tvärtemot hvad de nog ampla Reservationerne vilja påbörda Revisorernes pluralitet, tror jag, det så under föregående öfverläggningar blifvit ådagalagdt, som det under de ännu återstående skall blifva det, att
Revisionens pluralitet ingalunda haft eller har den tankan, att till intet göra Rikets Ständers beslut om återförande af ordning och stadga i Penningeväsendet, utan tvärtom, att detsamma upprätthålla och befästa.
För min del hyser jag den lifliga önskan, att, ju förr desto hellr.e, nuvarande obestämda och vacklande förhållanden må upphöra; att en hvar måtte få veta hvad han äger;t och att icke framgent, såsom nu, all speculation må förblifva ett vågspel, der vinst eller förlust, oberoende af klok eller oklok beräkning, utfaller blindt efter Coursens tillfälliga omvexlingar.
Dock kan jag ej sträcka denna önskan ända derhän, att jag skulle vilja, så lill sägande, med ett enda tärningskast afgöra allt, — yilja, med hyad uppoffring och med hvad medel som lieldst, blifva färdig, att vid den bestämda tidpunkten börja en operation, hvilken synes mig ofelbart behöfva, aldraheldst i sin början, stödet af en förmonlig, eller åtmindstone icke rakt missgynnande conjunctur, för att vinna elen framgång, som försäkrar dess bestånd, och sålunda i verkligheten befrämjar de dermed åsyftade gagneliga ändamål.
Förbises detta, så tviflar jag ej på möjligheten deraf, att Bankens redbarheter, onekeligen tillhörande dess Borgenärer samfäldt, kimde komma att gifvas till sköfling åt några få, och Innehafvarne af de öfrige Skuldförbindelsernc eller Banco-Sedlarne, sedermera äga föga eller intet värde, utan Landets Rörelse-Capital i detsamma, till största delen, ikläda sig egenskapen af blotta Assignater.
Jag har för mycket förtroende till Hans Maj:t Konungens
Höga vishet och vård om Sina undersåtares välfärd, för att ens kunna föreställa mig att, vid en tidepunkt då dylike vådor kunde vara att befara, Han skulle tillåta Realisationens företagande, om också Banco-Styrelsen till i83i års slut skulle hafva förmått bringa Silfver-Fonden till det förhållande mot Sedelstocken, att anbefalld anmälan i afseende derå kunde göras.
Att genom Bankens skuldsättning Utrikes, mot sådana återbetalnings vilk or som ej äro till beloppet på förhand bestämda, åstadkomma den sökta proportionen, vore då så mycket äfventyrligare, som ingen nu lärer kunna beräkna, huru snart Kongl. Maj:t pröfvar allmänna ställningen sådan, att Banken utan våda kan, till allmän utvexling, upplåtas, och, i händelse af uppskof härmed, en ny Statsskuld i Silfver, blefve operationens hela återstående resultat.
— Vid de förhållanden inom flere Europas Stater, dem vi nu hafva för ögonen, och genom hvilkas sannolika följder, så mångfaldiga vådor visa sig kunna uppstå för en ny börjad Realisation, anser jag som en serdeles skickelse af Försynen, att dessa vådor blifvit synbara, just i det afgörande ögonblicket, då ännu
Bankens redbarheter kunna lill en lägligare tid bevaras, och Nationen derigenom undgå att se den besparda skatt, som i långliga och lämpligare tider för ordningens återställande, utgjort en grundval för dess hopp om framtida stadga i myntvärdet, gagnlöst plundras och förskingras.
Hels in gius.
R ti 11 el s er Uppgiften pag. 9, rael. 2 nedifrån, bör rättas och förtydligas, sålunda:
RiksgäldsContoiret härj -vid början af hvarje års från Banken fått åter emottaga de iSojOoo R.drj som äret förut i Decernberj genom Stats-Ferket blifvit lemnade i Capital-afbetalning på Stats-Skulden, hvilken betalning fortfarit till och med år 182g; samt jemväl etc.
Tåg. 13, rad. 4 uppifrån, står 166,658: 36: —, men bör vara: n6j658: 36: — Pag. i3, rad. 2.5 uppifrån, står: i samma års Hufvudbok; men bör heta: i niistfÖre glingne årets Hufvudbok.
Pag. 15, råd. 28 uppifrån, står:
N:o 7.); men bör heta:
N;0 4-J.
Pag. 3o, rad. 21 uppifrån, står: innan; läs inom.
Pag. 3g, rad. 27 uppifrån, står: befordradt; läs: befordrad.
Pag. 4'2> råd. 4 uppifrån, står: öfrige; läs: öfriges. Bil.
Sammandragen Tableau öfver Banco-Verkets Tillgångar, Fordringar, Skulder, samt Öfverskott eller behållna för åren 1827, 1828 och 1829 afslutade Räkenskaperne, med omföring af det Metalliska å 128 skdl bestämningsgrunden. upprättad efter de per R-dr, enligt Mynt - D e 11 3 1 December Tillgång och Fordran: a) Real i tetter: bestäende af: ,:o Liggande förråd i Guld och Silfver samt ett ringa qvantum Platar och Kopparmynt, tili lågt värde beräknadt _ . • • 2:0 Fordringar, efter hand ingående, i Metallisk Valuta 3:o Liggande nytt Kopparmynt i General-Cassan b) Lån på kort lid oell på rörlig Pant c) Lån på orörlig Pant och på längre terminer d) Fordringar i Discontväg e) Diverse Ränte-Fordringar . • * * • : /) Fordringar hos Staten samt dess Allmänna Verk och Inrättningar . g) Biträdes-Anslag för Canal-Anläggningar m. m. . . . • , h) Bokförda Värden af magazineradt Papper, samt diverse balancerade Fo,skotte .
Och ytterligare de, såsom Fordran i 1827 års Balance upptagne, men 1 1828 ars
Bok af skrifne Differencerne mellan Numéraireii af erhållet Silfver 1 R:dr Specie och cess inköpspris i Banco-Sedlar, utgörande .
Summa Tillgång och Fordran R:dr B:co Skuld: 1:0 Till Lane-Bankens Creditorer: a) Mot Skuldförbindelser b) För upplupna Räntor . c) För utelöpande Invisningar och Attester . d) För deponerade Summor . D:o 2:0 Till Vexel-Bankens Creditorer: A\
För de i Allmänna Rörelsen befmtelige Större och Smärre, Äldre och Nyare Banco-Sedlar cj För Tel0åPaAnmänna"Ve/ks odi tnskdde Personers Räkningår, till Assignering deponerade Fonder D) För alta ^utelöpande Riksgälds-Contoirels Credit-Sedlar, med inberäkning af KopparPolletter S u m m a Skuld Öfverskott i Tillgångar och Fordringar mot Skulderne, eller Behållet Capital S u in m a R:dr B:co IDht
För åren 1827 och 1828 inbegripes i nämnde Öfverskott mera än 14 Millioner i sådana For’ dringar, som dels till afskrifning och dels afförmg inom linien, da redan ifrågakommit.)
År t 8 R:dr Silfv.
Evalva tions grund - R:dr B:CO 5,095,282 47 446,778|34! 5,542,061 | 34 I f O 128 s. 128 s. i 28 s. [3,587,421 1,191,409,45, 9 [4,778,881 44,700 1,425,453 5,667,780 9,481,283 137,530 [7,134,546 3,540,000 246,493 730,272. 9 1 2 1 2 3.9 4o 28 37 4 2 4 Ar 1828 It:dr Silfv.
Evalva tions grund - R:dr B:co 5,467,802 442,55o 5,910,3521261 6 128 s. 1 28 s. 1 28 s. i4>58o,8o5 26 i, 180,134 28 15,760,940 49,686 1,548,284 5,435,427 9,344,559 164,296 17,070,783 3,o4o,ouo 260,987 6 38 25 47 28 i3 18 26