Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men af dessa skäl finnér Utskottet sig likväl icke föranledt, att ingå i ändring af dess förra Förslag, så vida försäljnings-provisionen härstädes är beräknad efter den inkomst försäljningsmannen deraf förr åtnjutit, oell deli Lands-KamererarC och Laildt-lväntmästare bestådda ersättning, ingalunda blifvit förhöjd > utan de äldre stadganderne härom endast förnyade* *7 §•
Föreskriften om utbyte af maculeradt Stamphult Papper, har Riksdags-Fullmägtigen Lars Berg icke trott nog tydlig, och bland annat yrkat, att Chartor belagde Skuld-Sedlar, hvarpå Lån i Allmänna Verk varit sök« te, men ej beviljade, måtte så snart Directionen vid Inrättningen med sin påskrift styrkt, att Lån ej kunnat erhållas, få utbytas, Det olika förhållande, som i afseende på dessa Lån, i så måtto företer sig, att Lålie-Handlingarne måste vid sjelfva ansökningen, Charterade företes, har föranledt Utskottet, att till förekommande af en känbar kostnad för Låne*sökande vid inträffande afslag, föreslå 5 * -yj Bevillnings-Utskotteis följande tillägg vid slutet af denna §.: ”Samma stadgande galle äfven rörande Charlor, livarmed Skuld-Sedlar vid Inteckningar till Låns erhållande ur Banken eiler Publike Cassör varit belagde, då med vederbörandes betyg styrkes, att desamma icke blifvit dertill begagnade, utan Ansökningarne derom afslagne. ” 18 §•
Rörande den i 18 §. 2 Mom. föreslägne Controll å Lysnings-Sedlars Cliartering, bär Herr Prosten Wikblad anfort:
Att ehuru i denna, likasom i förra Författningar, alla äro ålagde att förse skrif teli ga Handlingar, af hvad namn de vara må, med den utsatta ChartaSigillata, samt Ämbets- och Tjenstemän med ansvar förpligtade, ej allenast att hålla hand öfver detta stadgande, utan ock, att först alla från deras expeditioner utgående Handlingar, med behörigt stämpladt Papper förse, är en strängare Controll Pastorerne ålagd, i afseende på Lysnings-Sedlar, då dessa skola i föreskrifven ordning årligen insändas till Kongl. Kammar-Rätten, på det att vid der skeende granskning utrönas må, huruvida misstag eller afvikelser egt rum, då äfven det obetydligaste anmärkes, och till böter anmälts ; att denna controll å Presterskapet synes högst förolämpande, då den innebär ett dubbelt misstroende, dels till Presterskapets skicklighet och förmåga, alt vid tillämpningen Betänkatiden. följa Författningen, dels ock, till dess redlighet, enär man genom denna controll sökt förebygga en befarad försnillning; att då ansvaret är lika för alla Ämbetsmän, bör äfven controllen vara enahanda för alla, i hvilket fall icke den minsta anledning till erinran sig företedde; men att då den inskränkes till de Charterade Lysnings-Sedlarne till Ägtenskap, . som enligt Tabell-Commissioncns underdåniga berättelse, uppgå till ett medeltal af 2i,5po årligen, och således utgöra en högst obetydlig del af de Charterade Expeditioner, som från alla Ämbetsverk utgå, synes man med denna strängare controll, endast velat jaga efter småsaker ; alt Chartan till en enda Fullmagt, eller till ett enda Köpe-Bref oftast uppgår till högre belopp, än alla LysningsChar, torne tillsammans från ett helt Stift, utan att någon controll här gifves, emedan det Charterade
Documentet stadnar i köparens ego, och högst sällan behöfver produceras på annat ställe, än vid den Domstol, der det är utgifvet, samt Protocoll och Domböcker, sorn till högre granskning insändas, ingen ting bevisa; och att då den offentliga exhibitionen af Handlingar anses utgöra den säkraste controllen emot misstag och försnillningar, borde densamma jemnväl utsträckas till Lysnings-Sedlar, och desse, efter förrättad vigsel och påteckning derom, utlemnas till Contrahenterne, hvarigenom all omgång med Lysnings-Chartornes insändande upphörde, eller i motsatt fall, cn lika sträng controll 58 Bevil!nings-Ut skol tets allestädes iakttagas , som kan verkställas, om blott Cliartan å hvarje
Document som heldst blir såsom bilagd påtecknad , och sjelfva stämplade Papperet behörigen påskrifvet, insändes jemte Domböcker och Protocolls-Utdrag från hvarje Ämbetsman, till det Ämbetsverk hvarunder Jian lyder, och vidare derifrån till Kongl.
Kammar-Rätten; hvilken mening är så vida understödd af Herr Prosten Östberg, som han ansett sig böra önska, det Be villnings-Utskottet ville uppgifva en lika säker controll på Chartor vid alla tillfällen, särdeles vid Fullmagters och Köpebrefs utfärdande , samt Lagsökningar, der försnillningar , utan att sedermera kunna upptäckas, lätteligen kunna ega rum; hvarjemte Herr Biskop Almqvist trott ansvarigheten för LysningsSedlars beläggande med stämpladt Papper, böra öfverflyttas från Pastorerne på ChartgeSigillatae-Försälj ningsmännen, Härvid har Herr Doctor Wahlbom erinrat, att Utskottets Förslag synes både förenkladt och mot ändamålet svarande; hvarvid Utskottet får tillägga, att den offentlighet, som jemte skyldigheten att vid flere tillfällen uppvisa andra Handlingar, för att bereda dem en laga verkan, utgör controllen å Documenters beläggande med stämpladt Papper, icke kan ega rum u Lysnings-Chartor , de der sedan Vigsel för sig gått, icke ens efterfrågas , mycket mindre behöfves förvaras; af denna anledning har Utskottet, nu likasom Betänkanden. 77 vid föregående Riksdagar, varit omtänkt, att uppfinna någon annan controll, och jemnväl trott sig finna den> uti den Pastorerne ålagde pligt, att till sine närmaste Förmän inom samma stånd, ingifva Lysnings - Chartorne, hvilket
Utskottet så mycket häldre tillstyrkt till antagande, som. den på en gång, är håde enkel och tillräcklig, samt på intet sätt sårande.
På Herr Bagges derom gjorda erinran, att de i 4 Mom. af denna §. utstakade Laga böter, för uraktlåtet insändande inom föreskrifven tid, tilt Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-Collegium, af Förslag och HufvudRäkningar öfver Uppbörd och försäljning ef Stämpladt Papper i hvarje Län, borde upphöra en månad efter den utsatta tidens förlopp, och Vitén sedermera åläggas den försumlige, har Bevillnings-Utskottet ansett förra delen af detta Moment, höra erhålla föl 1'ande lydelse: ”För hvarje halft år, skola i.ands-Cöntoiren inom slutet af Julii månad af det löpande, och Januarii månad af det påföljande året, till Kongl.
Kammar-Collegium insända Förslag af Uppbörd och försäljning af stämpladt Papper inom hvarje Län, samt årligen inom Marth månads slut, verificerad Räkning för det sednare årets, vid 8 sk. plikt för hvarje dag, som derutöfver under en månads tid med dessa Förslags- och Hufvud-Räkningars afgifvande fördröjes, hvarefter vederbörande ega, att jemnlikt påföljande Morn., genom utsatte vitén derom besörja, deremot hafva Lands-Contoiren m. m,” 78 Bevillnings-Ut skottets Sluteligen finnér Utskottet sig icke kunna lemna någon åtgärd åt Herr Huldbergs önskan, att det stämplade Papperet, som oftast skall hafva befunnits sådant, att man svårligen kan begagna det till skrifning, måtte hädanefter blifva af bättre beskaffenhet.
Hock varder detta allt till Riksens Höglofl.
Ständers upplysta pröfning, vördsammeligen öfverlemnadt.
Stockholm den ii No v. i8a3.
Transumt af Riksens Högloft.
Ständers Bevillnings - Utskotts Protocoll den 11 Nov. 1825- > S. D. Föredrogs och godkändes 2:dra Afdelningens Förslag, till besvarande af de bos Högv. Preste-Ståmlet, Väliofl.
Borgare-Ståndet och Hederv, Bonde - Ståndet uppkomna anmärkningar vid Utskottets Betänkande, angående en förnyad Chartae-Sigillatas-Förordning.
Herr Doctor Fellenius anmälde sin resei’- vation mot Utskottets Förslag, i afseende på Charteringen af Ämbets- och Tjensternäns Fullmagter, hvilken Herr Doctorn ansåg böra förblifva vid hvad nu gällande Författning stadgar , med någon modification för penningelöntagare, åberopande för öfrigt sitt hos Högv.
Preste-Ståndet i detta ämne gjorde anförande.
Betänkanden, 79 Herr Prosten Wikblad reserverade sig likaledes i frågan om den föreslagne controllen å charteringen af Lysnings-Sedlar.
Skolandes dessa reservationer, enligt begäran, bifogas Utskottets berörde Utlåtande till Respectiva Riks-Stånden.
Ex Protocollo Clas Lewin.
Ankom d. ao Mov. i8a3.
N:o £>7.
Riksens Höglöfl.
Ständers Stats-, Bevillnings-, samt Allmänna Besvärsocli Ekonomi-Utskotts Betänkande , angående upp häfvande af så väl Inrikes-Tullbevakningen, som GränseTullbevakningen mot Norrige.
Ifrån Riksens Högloft.
Ständer hafva Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotten fått genom Remiss under den 2\ nästvikne Februarii från Hederv.
Bonde-Ståndet emottaga särskilda Memorialer af 1:0.
Börje Pehrsson från Elfsborgs Län; 2:0.
Jonas Gråberg med flere Fullmägtige från Carlstads Län ; 3:o. Eric Andersson från Stora Kopparbergs
Län, i hvilkens yttrande Anders Mårtensson från Jemtland instämt; 8 o B evilla ings- Ut skot tets 4:o. Johan Svensson från Elfsborgs Läll, och 5:o. Eric Andersson Bång från Jemtlands Län; hvilka, deruti understödde af Anders Danielsson från Elfsborgs
Län, under förutsättande af den allmänt erkända grundsatsen, att frihet i Handel och Näringar främja en Stats Välstånd, men att tvång och hinder i nämnde yrken tvärtom motverka detsamma, äfvensom, att derest förenings-bandet emellan Sverige och Norrige skall närmare knytas och Innevänariie i dessa Länder, vänjas att anse hvarandra som bröder, mäste en fri ocb oinskränkt handel, i enstämmighet med Riksens HÖglofl.
Ständers derom tillförene yttrade Önskningar, bereda emellan Inbyggarne i Sveriges och Norriges GränseProvincer nya förhållanden, och tillknyta varagtiga vänskapsband, samt de deremot hinderlige Gränse-Tullarne emellan nämnde Riken upphäfvas, såsom dels tillskyndande Staten en betydlig kostnad, då till den dervid anstälda Betjeiiingens aflöning och underhåll årligen erfordras 20,486f R:d., hvaraf Gränse - Tullbevakningen i Jemtlands Län, medtager 4,471 R;d- 3a sk., den i Stora Kopparbergs Län 2,097 B:d., den inom Wermlands och Elfsborgs
Län ii,i33 Rxd. 16 sk., samt den i Götheborgs och Bohus Län 2,785 R:d. 32 sk., utan att hvarken inbringa mera än omkring 5,000 R:d.; eller så fullkomligen motsvara den dervid anstälda Betjeningen^ behof, B et änkan deri. 81 behof , att ju icke hvarje enskild betjent, illa lönt, mäste, för att kunna lefva, öfverträda sin tjenstepligt, dels att denna Inrättning, utan motsvarande skyldighet från Norrska sidan, hvarest Landets Innevånare kunna utan alla omvägar och hinder af Tull, Pass och dylikt inkomma i Sverige, när de behaga, ålägger detta Lands Innebyggare sådane skyldigheter, sorn ej allenast i högsta grad försvara , ulan äfven nästan göra Handeln med Norrige till intet, hvarå såsom exempel anföras, ej mindre, att Svenska Allmogen måste, för att få sätta sin fot på Norrska Gränsen, ofta med kostnad, tidspillan och framför allt tvång, göra flere mils omväg till nästa Gränse-Tullkammare , begära och få Pass; dels att denna i moraliskt hänseenda skadliga anstalt, som, genom Gränse-Innevånarnes utarmande, föranleder lagbrott och förderfvade seder, bereder genom de för vården af detta tvång anstälde Colonier af Tull-, Öfveroch Under-Inspectorer, Tullnärer, Uppsyningsman, Gräns-Ridare och Vaktmästare, af hvilka de fleste äro medellöse med hustrur och barn, en särskild tunga för Gränse - orternes Innevånare, genom den deraf ökade Fattigförsörjnings-omsorgen, utan att likväl medföra den ringaste nytta, då, oaktadt alla dessa bevaknings-åtgärder, som alltid varit i Svenska Allmogens ögon förhatlige, och i förra tider vållat till och med hungersnöd och uppror, 5 Sami. a U. 6 8a Bevillnings-Utskottcls erfarenheten bestyr1*t, att utförseln af de i Norrige icke förhud na producter, aldrig kan förhindras, äfven om Tull-Betjeningeri egde vilja, att noggrannt fullgöra de dem ålagde skyldigheter; dels att dryga afgifter äro, jemnväl å de nödvändigaste varor, såsom å Salt och Sill dermed förknippade, så att i Tull för en Tunna Salt erlägges i Jacobs Ruds Tullkammare 24 s^- Banco, samt dessutom 12 sk. samma mynt för en Blanquett, för hvar och en vid öfverfarten, och hvarförutan ingen får passera, hvaraf äfven Riksdags-Fullmägtigen
Bång liemtat anledning till sin gjorde, samt af Utskotten särskildt hesvarade Motion , om rättighet för Härjeådahlens Innevånare, att Tullfritt införa Salt från Rörås Kopparverk i Norrige; dels ock, alt den invändningen, det Handels-förhållanderne emellan Norrige och Sverige, icke äro hragte i den ordning, att Handels-frihet kan dessa Riken emellan beviljas, förtjenar så mycket mindre afseende, som ett proliihitiv-system, hvilket å vår sida endast medför skada, måste billigt vis upphäfvas, och Tull-afgifterne upphöra, sedan hägge Rikena sammansmält tili ett politiskt helt, och hvarje Medborgare deruti bör önska, att sådane medel måtte omfattas, hvilka ännu mera närma Brödrafolken till hvarandra, samt undanrödja all annan skillnad än den, som utgöres af deras särskilda Constitutioner.
Bevillnings-Utslcöttet har åter enskildt fått till sig remitterade:
Betänkanden. 83 ilo. Herr Bagges Memorial, hvaruti hemställes, att den ansenliga skara af Tjenstemän, som, elter den befästade Föreningen nied Norrige, tillkommit, under namn af Gränse-Tull-bevakning, och årligen kostar Staten ett betydligt underhåll, men enligt vunnen erfarenhet, icke gagnar Riket, utan snarare befordrar än förekommer Lurendrägerier och Tullförsnillning, emedan nämnde Tjenstemän knappast hafva så stor lön, att de kunna lifnära sig ett halft, ännu mindre ett helt år, borde, så vida ifrågavarande
Tjenster ej blifvit tillsatte med andra vilkor, än att om Indragning sker, lönérne ej få innehafvas under expectance, helt och hållet upphöra, och Krono-Betjeningen i hvarje sådan Ort uppdragas, att mot skäligt arfvode öfvertaga den nödiga tillsynen; i sammanhang hvarmed föreslås upphörande af de i Riket bibehållne Visitations-Tull-Kammare, sorn ej uträtta annat, än uppehålla de resande, hvilka ej vilja bestå Vaktbetjeningen drickes - penningar; i hvilken framställning Herr Beckman, Chr., instämt, hvad Gränse-bevakningen angår, då Bevakningsställen finnes, der aflöningen uppgår till 7 ä 800 R:d. om året, men Tull-inkomsterne endast till 3o å 4o R:d., hvaremot Herr Bjuhr invändt, att då i Grannriket tillätes en fri införsel af alla Öfverflöds-Articlar, och i allmänhet sådane varor, som här äro antingen förbudne eller med Tull-afgifter belagdc, synes det ej rådligt, att upphäfva Gränse - Tull - Bevakningen, hvilken, ehuru 84 Bevilln ings-Utskottets visserligen kostsam, likväl åsyftar mindre någon penning-inkomst för Staten, än förekommande af de missbruk , sorn eljest skulle ega rum, äfvensom llerr Ekelund, under instämmande häri, trott Gränse- Tull -Bevakningen böra bibehållas, åtminstone intill dess TullFörfattningarne för bägge Rikena, blifva sammanstämmande. 2:0.
Herr Contracts-Prosten m. m.
Stenhammars anförande till Högv. Preste-Ståndets Protocoll af den i5 Februarii, hvaruti, med bifogande i styrkt afskrift, af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, under d. 24 Februarii 1819, som förklarar Riksens Höglofl.
Ständers fattade Beslut, om Inrikeseller Land-Tull-Bevakningens upphörande, om verkställigheten hvaraf i Underdånighet anhållits, angå ett ämne af sådan beskaffenhet, att det enligt 89 §. af Regerings-Formen helt och hållet berodde på Kongl. Majit, att derom förordna, såsom för Riket nyttigast ansågs, hvarföre och då samma Bevaknings-anstalter medförde mindre olägenheter för Varu-lransporter inom Landet, än som blefve följden af den ständiga Rese-Bevakning, Riksens Ständer i underdånighet föreslagit, samt den återstående Inrikes - Tuli-Bevakning , jemte Förpassnings-Verket icke kunde upphöra, utan skada för Riket och Tull-Inkomsternas af Riksens Ständer påräknade belopp, ville Kongl. Majit, med utöfvande af sin Constitutionella lätt, icke för det närvarande bifalla Rikets Betänkanden. 85 Ständers, under namn af Beslut, i detta hänseende gjorda underdåniga hemställan, motionairen under omförmälan, att denna Nådiga Skrifvelse står i en märkvärdig contrast med en Kongl.
Maj:ts Nådiga Skrifvelse till en annan Direction, rörande ett af Rikets Ständer beslutadt ärende, samt att, om icke för ämnenas vigt och Lagstiftande magtens värdighet, Riksens Ständer åtminstone hade försitt eget urskuldande af nöden, att i hela sin utförlighet känna General-Tull-Directionens underdåniga hemställan, hvaraf de i meranämnde Nådiga Skrifvelse framstälde skäl, lära vara en deduction, heldst det icke kan vara ädelt, om, sedan Riksens Ständer blifvit åtskiljda, och ej mera i tillfälle att sig försvara , deras åtgärder uttydas och klandras på ett sätt, som lätteligen kunde förorsaka en söndring mellan Konung och Folk, om hvilkas ömsesidiga rätt, frågan är af så helig och ömtålig art, att den enskilde Meborgaren eller Corporationen, som talar i egen sak, aldraminst bör uppträda såsom skiljomagt; men då Riksens Höglofl.
Ständer emedlertid fått, till stor tröst för sig af den i Nåder meddelade Riksdags-Berättelsen, om hvad sig i Rikets Styrelse sedan sista Riksdagen tilldragit, inhemta, att den år 1819 vid 12 Städer och 2:ne Stationer å Landet bibehållna Tullbevakningen, blifvit till icke mindre än fulla hälften förminskad, utan att de förmodligen såsom oundvikliga befarade olägenheterne inträffat, och Kongl. Maj:t sålunda, 0111 än i 86 JB evillnings-Utskot tets första ögonblicket tvekande, att åt Riksens Ständers Beslut gifva sin sanction, sedermera med förändrad öfvertygelse, tagit ett kraftfullt steg till verkställighet deraf, icke allenast tillstyrkt, att Riksens Högloft.
Ständer med full tillförsigt till Kongl. Majrts upphöjda , visa och Faderliga tänkesätt, i underdånighet framlägga den öfvertygelse)!, att om i någon sak Riksens Ständer ega en beslutande rätt, är det i ämnen, som hafva närmaste samband med deras Bevillning, och att betydelsen af Regerings-Formens föreskrift, att Rikets Ständer beskatta sig sjelfve, vöre ingen, om deras Beslut, äfven i det reglementariska, kuude upphäfvas Sex månader efter Riksdagens slut, utan ock yttrar den förmodan, att om Bevillnings-Utskottet ville i förening härmed, utreda rätta förhållandet med den fortsatta Landt-Tull-Bevakningen, kostnaden af dess ofantliga personal, som ännu lär innefatta icke mindre än 70 Landt-TullsInspectorer, utom all subordinerad Betjening, med flere hithörande ämnen, skulle följden deraf blifva, en förbättrad, länge efterlängtad reglering af hela Tullväsendet, icke blott till lättnad af Allmänna Bevillningen , utan äfven lill afhjelpande af Riks-Statens mångfalldiga behof. 3:o. Riksdags-Fullmägtigen Eric Brobergs, från Södermanland, Memorial, hvaruti yrkas, att då icke enligt hvad man hoppats, LandtTull-Bevakningen upphört med Landt-Tulls - Ii et link anden. 87 afgiften, utan de trafiquerånde på samma sätt som tillförene, hindras och uppehållas vid Tullarne, deras varor och förvaringsställen öppnas och genomsökas, och den* verkliga eller förmodade vinst, som genom Tull-Bevakningen tillskyndas
Riket, icke torde utfalla till fördel för Betjeningen, änskönt ingen förebråelse för försummelse och underslef kan densamma göras, särdeles som nämnde fördel icke lär bestå i annat, än att vissa egentligen blott Öfverflöds-Fabrikanter rigta sig och lefva yppigt på sådane medborgares bekostnad, hvilka låta hardt beskatta sig fölen här i Landet tillverkad vara, af icke alltid den bästa beskaffenhet, utan att dessa anstalter , om än en hel Armee-Corps Upps}^- ningsmän skulle posteras vid Landt-Tullarne , kunna hindra Lurendragaren att göra intrång i dessa Fabrikanters rättighet, att ensamme för högt pris tillhandahålla sådane persedlar, till hvilka sjelfva rudimaterien skall hemtas från fremmande Land, och för hvilkas så kallade förädlande här i Landet, en mängd arbetande händer dragas från Jordbruket, Bergshaudteringen och flere andra egentligen Svenska Landtmannayrken, så borde antingen Fjdlnads-afgiften, såsom motsvarande Landt-Tulls-afgiften, upphöra, eller ock Landt-Tulls-Bevakningen alldeles indragas.
Hvad sålunda anfördt blifvit, hafva-Stats-, Bevillnings- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotten i öfvervägande tagit; och rö - 88 Bevillnings-Ut skottets rande först den Inrikes-Tull-Bevakningen, så oell enär Riksens Höglo!!.
Ständer behagat i allmänhet godkänna Bevillnings-Utskottets Förslag till en ny TarifF för Tull-Bevillningens utgörande, samt dpn i förening dermed uppstälda grundsatsen af en friare handel, och derest genom den organisation af Tull-Styrelsen och Bevakningen, Kongl. Maj:t
Nådigst torde förordna, Tullförsnillning vid införsel till Rikets Hamnar i möjligaste måtto förekomma , samt Förpassningar vid varors afsändande Städerne emellan, ordentligen utgifvas, finna Utskotten Inrikes - Tull - Bevakningen blifva till så ringa nytta, att förmånen af dess bibehållande, icke kan komma i jemnförelse med den stora kostnad af 4°,585 R:d. 3a sk.
Banco, som derigenom tillskyndas Staten, till följd hvaraf Utskotten jemnväl anse sig böra till Riksens Höglofl.
Ständer vördsamt hemställa, om icke underdånig anhållan bör hos Kongl.
Maj:t göras, om meranämnde TullBevaknings upphörande.
Vidkommande åter frågan om GränseTull-Bevakningen mot Norrige, hafva Utskotten vid dess pröfning kommit i erfarenhet derom, att densamma hittils förnämligast åsyftat vidmagthåilande af Prohibitiv-Författningarne, oell i så måtto varit af behofvet påkallad, som Svenska Tull-stadganderne äro i väsentlig mån, från de i Norrige gällande skil jäktige, och ehuru Utskotten å ena sidan anse Bctänkanden. 89 anse dessa bägge Länders Författningar, genom Riksens Ilöglofl.
Ständers bifall, lill de af B e v i 11 n i 11 g s - U t s k 011 e t uppgjorde Förslag om Tull-väsendet, komma i en närmare öfverensstämmelse, likväl beli som å den andra, en mängd oförtullade Articlar, skulle så länge Sveriges och Norriges Tull-Inkomster icke gemensamt uppbäras och proportionaliter fördelas, påföras förstnämnde
Rike från det sednare , 0111 Gränse-Tullarne indrogos, oell då dessutom underhållet af den därvid nödiga Betjeningen, torde kunna ske med mindre förlust än tillförene, enär den mängd hitintills såsom förbudne; men genom Lurendrägeri från Norrige inpracticeradc Articlar, l'å emot Tull införas, hemta Utskotten deraf anledning att hemställa, det må Gränse-TullBevakningen mot Norrige bibehållas, så länge båda Staternes Tull-Uppbörd icke sker för gemensam räkning , eller ock bägge Nationernas Tull-För fattningar'ställas i så fullkomlig jemnlikhet, att ingendera kan erhålla någon vinst på den andras bekostnad ; dock med öfverlemnande till Riksens Högloft.
Ständers godtfinnande , om ej bos Kongl.
Maj:t i underdånighet hemställas må, att personalen, sedan Prohibitiv - Författningarne undergått förändring, mätte minskas till lika antal sorn innan Föreningen med Norrige.
Likväl varder detta allt, med bifogande af åtskilligc Ledamöters af Stats-, Bevillnings (i * 9° Bci'illni}igs-Utskottets och Ekonomi-Utskottens särskilda meningar, Riksens Högloft.
Ständers pröfning, vördsammeligen öfverlemnadt.
Stockholm den ii Nov. 1823.
Utdrag af Protocollet , hållet hos Riksens Höglofl.
Ständers Stats-Utskott den 15 Nov. 1823.
S. D. Riksdags-Fullmägtigen Anders Nilsson från Carlstads Län yttrade: ”Sedan Riksens Höglofl.
Ständers sammansatte Stats-, Bevillnings- och Ekonomi-Utskott, vid sitt sednäste sammanträde, fattat det Beslut, att GränseTull - Bevakningen emot Norrige, framgent måtte fortfara, anser jag mig härmed föranlåten, att emot berörde Beslut, anmäla min reservation.
Utom hvad flere Motionärer i detta ämne yttrat, har äfven jag, jemte öfrige Riksdags - Fullmägtige från Wermeland, uti ett från Hederv.
Bonde-Ståndet remitteradt Memorial, sökt framställa, dels de betydliga olägenheter/som uppkomma genomen hämmad communication och Handels-rörelse emellan de förenade Rikena, och hvaraf i synnerhet Gränse - Orternes Innevånare röna de mest skadliga verkningar, dels ock de märkbara förluster, som Stats-Verket tillskyndas, genom Gränse-Tullarnes och Tull-Betjeningens un - Betänkanden. 91 derhållande, utan att det ändamål, som man dermed velat befordra, någonsin står alt vinna.
Till vidare utredande af dessa omständigheter, tror jag mig icke böra förbigå, luiru omöjligheten lagger binder i vägen för inrättande af så många Tullar och Bevakningsställen, som fordras emot Norriges vidlyftiga Gräns, för en tillbörlig uppsigt å förmodade Lurendrägerier.