Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men dessa fördelar skulle dock fördröjas i sin utveckling, om man icke i lid och med uppmärksamhet. aktade på hvad som borde göras lili deras befrämjande; hvarföre stadens innevånare, som ansell anläggandet af en hamn böra utgöra förslå föremålet för deras om tanka, uppdragit ål motionären all hos Rikets Ständer framställa deras önskan alt för sådant ändamål erhålla tvänne lili hamn-anläggning särdeles lämpliga plaiser, belägna å kronans mark, en på hvardera sidan om Eskilstuna-ån.
Till följd af della uppdrag har således motionären, jemte erinran derom att Kongl. Maj:t redan år 1771, enligt Dess nådiga Bref till Bergs- och Kominers-kollegierne af den 16 April samma år, angående den då ifrågaställa anläggningen af en fristad vid Eskilstuna, förklara! sin nådiga afsigt vara all, utom andra förmåner, förunna nämnde anläggning “fri lastageplats vid (.'ari Gustafs siad®, hemställt del Rikets Ständer, med afseende ä behofvet för Eskilstuna stad af en tjenlig hamn med upplagsplats, jemte nödigt utrymme för magasiner och andra för den blifvande sjöfarten nödiga byggnader, beräknad! icke blott för del när - 8 Stals-Utskottcls VIlaiande N:o 61. varande, ulan äfven för den närmaste framliden, malle för della ändamål åt sladen upplåta dels, ulan ersättning, 12 tunnland 9ö/io‘dels kappland jqrd af Gredby kronohemmans och Carl Gustafs stads egor oell dels, emot årlig afgäld lill kronan, 14 tunnland 307/,0:dels kappland af Eskilstuna kungsladugårds mark.
För att underlätta bedömandet af de i delta ämne sålunda gjorda framställningar har Utskottet troll sig böra redogöra för belägenheten af den mark, hvars upplåtelse nu blifvit dels för Fabriks-idkaren Munktell och dels för Eskilstuna stad ifrågaställd; i hvilket afseende Utskottet af de kartor, som, jemte öfriga handlingar, blifvit Utskottet meddelade, inhemta!: att Eskilstuna fristad äfvensom den s. k. nya staden äro belägna på vestra sidan af den tili nästan rak riktning från söder lill norr framflytande Eskilsluna-ån; att närmast norr om fristaden invid ån, det s. k. krono-gevärsfaktoriets område vidtager; alt ofvanom detta, likaledes invid åns vestra strand, de tolf tunnland nio s/io kappland äro belägna, hvilka uti Herr Heljestrands motion äro uppgifne såsom utgörande en del af “Gredby kronohemmans och Carl Gustafs stads egor;* att åter östra sidan af ån, gent emot den nu beskrifna trakten, upplages, längst i söder, af den s. k. gamla staden, igenom en bro förenad med nya staden och, norr om gamla sladen, af en jordrymd med trettiosju tunnlands vidd utaf' kungsladugårdens egor, hvilken jord år 1829 af Rikets Ständer anslogs (ill utvidgning af den gent emot på andra sidan ån liggande fristaden, men hvarå endast tre eller fyra små gärdar, upplagande omkring ett tunnland, skola sedan nämnda lid hafva blifvit bebygda, förutom det område af omkring fem tunnlands vidd, hvarpå Herr Munktells mekaniska verkstad är anlagd; att närmast ofvanom delta område de Irenne tunnland (jugusju kappland äro belägne, hvilka Munktell begärt lill utvidgande af berörde verkstad och anläggande af lastage-brygga; att sistnämnde jordrymd, jemte ett norr om detsamma vidtagande jordstycke af elfva tunnland tre7/iodels kappland, tillsammans utgörande fjorton tunnland lret(io7/10:dels kappland, om hvilka Herr Heljestrand för Eskilstuna stads räkning anhållit, och hvilken mark är belägen gent emot de förut oinförmälda, på andra sidan ån befintliga, tolf tunnland nio 5/io:dels kappland, hvilkas upplåtelse motionären äfven för samma ändamål yrkat; att Eskilstuna kronogevärsfaktori är beläget på en holme i ån och genom broar förenadt dels med fristaden på vestra sidan och dels med den östra stranden af ån på det ställe, sorn utgör gränsen emellan Munktells mekaniska verkstads område och den (ill fristadens utvidgande anslagna jord; samt alt
Eskilstuna kungsladugårds egor gränsa intill och omgifva den nu beskrifna vid åns östra strand belägna mark.
Häraf visar sig således, alt Eskilstuna stads innevånare för den ifrågaställa hamn-anläggningen icke allenast anhållit om upplåtelse af de .3 tunnland 27 kappland öster om ån, hvilka, enligt högstberörde nådiga proposition, skulle vara behöfliga lil! utvidgande af Fabriks-idkaren Munktells mekaniska verkstad och anläggande derstädes af lastage-brygga, ulan äfven dessutom begärt dels I 1 tunnland 3,7 kappland norr om förutnämnde jordstycke och dels, på andra sidan om ån, 12 tunnland 9,5 kappland norr Olli Slats-UIskottets Utlåtande AT:o 61. 9 om fristaden; men då Utskottet, för sin del, i betraktande af stadens och de nu ifrågavarande jordlotternas belägenhet, anser sig hafva all anledning instämma uti den af Borgmästaren Hallström yttrade åsigt, att en hamn-anläggning på östra sidan af ån kan blifva fördelaktig endast för Munktell, hvars verkstad är på denna sida belägen, men under närvarande förhållanden, och då den på samma sida till stadens utvidgande redan år 1829 anslagna jord ännu är nästan obebygd, icke vara för staden behöflig, finner Utskottet sig föranlåtet hemställa, att Herr Heljestrands motion, i hvad densamma afser upplåtande af jord på östra sidan om Eskilsluna-ån, ej må hos Rikets Ständer vinna afseende.
Deremot och då de uti Kongl. MajUs nådiga proposition anförda omständigheter, enligt Utskottets tanke, desto hellre innefatta grundade skäl för Rikets Ständer alt bevilja den deruti ifrågaställa upplåtelse af 3 tunnland 27 kappland, öster om Eskilsluna-åu, som densamma, utan att medföra någon egentlig uppoffring för Statsverket, skulle bereda Fabriks-idkaren Munktell tillfälle alt ytterligare utvidga den industriel verk samhet, som redan visat sig vara af väsentligt gagn för det allmänna, får Utskottet tillstyrka, att hvad Kongl. Maj:l i berörde hänseende behagat föreslå, måtte af Rikets Ständer bifallas.
Vidkommande åter den af Herr Heljestrand uti ofvannämnde motion gjorda hemställan, att äfven 12 tunnland 9,5 kappland, vester om Eskllsluna-än, mätte varda för berörda ändamål till staden upplåtna, så enär en hamn-anläggning vid Eskilstuna, med afseende å den tillämnade kanal-leden från staden till Mälaren, synes vara af behofvet påkallad, och en sådan anläggning, för att blifva gagnelig och ändamålsenlig, enligt Utskottets åsigt, bör ske på vestra sidan af ån, der sjelfva staden är belägen, har Utskottet funnit anledning alt i denna del understödja motionärens framställning; dock som denna fråga — ehuruväl åtskilliga kartor och andra handlingar äro lill upplysning i ämnet Utskottet tillställda -— ej blifvit, genpm utlåtande af vederbörande administrativa myndigheter, fullständigt utredd, kan.
Utskottet för närvarande ej, i vidsträcktare mån förorda motionen, än att Utskottet, för att -förekomma ett för staden måhända menligt dröjsmål med denna frågas afgörande, tillstyrker, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t genom underdånig skrifvelse anmäla, det Rikets Ständer, under förutsättning att, sedan behörig undersökning och utredning egt rum, något hinder derför icke möter, för sin del medgifva, att så stor del af ifrågavarande, vester om Eskifstuna-ån belägna, jordrymd, som för den ifråga ställa hamn-anläggningen vid Eskilstuna finnes erforderlig, må till staden upplåtas i den ordning och under de vilkor, Kongl. Majit kan finna lämpligt i nåder föreskrifva.
Stockholm den 20 April 1857. lith. till R.
St. Prot'.
1856 # 1857. 4 Sami. 1 Afä. 27 Haft. 2 / STOCKHOLM, tryokt hot J. W. Lundberg, 1S5T. Siats-Utskottets Utlåtande IS;o 62. t Ao Alik. till Exp.-Ulsk, den T Maj t837, kl. 7 e m.
Utlåtande, angående föreslagna jernviigs-slam/iniers utfarande och dertill erforderliga medels ani; is amie.
Då Siats-Utskottet nu går ali afgifva sill, genom Riks-ståndens remisser, infordrade Utlåtande, i anledning af Kongl.
Majlis alldina Nådiga proposition samt de under innevarande Riksdag vackla motioner och framställda förslag rörande de större jernvägs-anläggningar, hvilkas utförande skall af Stalén bekostas, anser sig Utskottet, innan det meddelar den för dessa utomordentligt vigtiga frågors pröfning och afgörande nödvändiga sammanfattning af hvad derom tili Utskottet allemnade handlingar innehålla, böra i minnet återföra Rikets Ständers tinder sednast förd ut lia Riksdag meddelade beslut och IÖrklar»nden i afseende på Statens medverkan för jernvägs-anläggningars åstadkommande inom detta rike.
Efter uttalandet af öfvertvgelsen om den allmänna nyttan och behofvet af ändamålsenliga samt efter landels lokala beskaffenhet och tillgångar lämpade jernvägsanläggningar, förklarade.
Rikets Ständer, alt de ansågo sig kunna antaga, att dylika anläggningar också här i landet mäste tillvägabringas, samt att det derföre icke egentligen var frågan om, ulan Irågan huru eller på Inad sätt jernvägar skola här åstadkommas, som vid förevarande ärendes pröfning utgjorde föremål för Rikets dä församlade Ständers öfverlässnintjar och tillgöranden.
C?” O . o * I »ådaul afseende godkände Rikels Ständer den af Kongl. Maj.l föreslagna grundsats, att bestämd skilnad borde göras mellan stambanor eller sådana jernvägs-linier, som i oafbruten sträckning fortlöpa genom flera provinser eller en större del af landet, och bibanor, eller de smärre jernvägar, som antingen gä frän och till någon viss landsort eller också • sammanbinda några närmare hvarandra belägna punkter; hvarjemte Rikets Ständer, som likaledes instämde i hvad Kongl. Majit föreslagit angående sättet för verkställigheten af särskilda, jemförelsevis smärre, jernvägs-anläggningar, beslöto och stadgade:
Bik, till R.
Pral. 1856 & 1857. 4 Sami. i AJd. 28 lla/t. 1 2 Stafs-Utskottets Utlåt ande N:o G2.
"I:o) med hänsigt (ill ifrägakommande jernvägs-anläggningar inom Sverige, an”tages oell fast stal los den grundsats, att alla stambanor hädanefter anläggas och ut”Jöras genom Statens omedelbara försorg, saint att salunda anlagda stambanor, med ”allt hvad dertill hörer, komma att anses säsom allmän tilibörighel och stå under Sla”teus tillsyn och förvaltning;” ”2:o) de med stambanors anläggande förenade kostnader bestridas i allmänhet "af Slaten; dock må vissa delar af sådana jernbanor på enskild bekostnad utföras, ”emot rättighet för Staten att de sålunda anlagda bandelarne, efter deras fullbordande, ”inlösa i den ordning och på det sätt, som för hvarje särskildt fall, före anläggningens "företagande, blifvit stadgadt;” ’"5:o) företagandet och utförandet af de smärre jernvägs-anläggningar inom langlet, sorn för kommunikationer af mindre utsträckning erfordras, må ankomma på ”den enskilda industrien och företagsamheten; hörande likväl ingen sådan jernbana, ”sorn kan hänföras under egenskapen af allmän väg, få anläggas innan Kongl. Majit, "efter skedd anmälan om samma hanas riktning och beskaffenhet, dertill lemnat lillå— 1 ”telse; och kominer att på särskild pröfning i hvarje läll bero, örn och i hvilken mån "dylika företag må af Staten understödjas; hvarvid företräde hör tillerkännas anlägg* ”ningen af sådana jernvägar, som komma all stå i direkt förbindelse med någon af ”Staten anlagd jernbana.” . Jemte meddelande af dessa beslut och förklarande!!, anvisade Rikets Ständer ett, till Kongl. Maj:ts disposition stäldt, särskildt anslag af 60,000 R:dr B:ko, på del Kongl. Majit måtte blifva i tillfälle alt genom erfarne och sakkunnige män låta, efter anställda noggranna undersökningar och utredningar i både slats-ekonomiskt och topografiskt afseende, samt med hänsigt till koniniunikations-väsendel i allmänhet, uppgöra och utarbeta förslag lill jernvägars riktningar, anläggnings-sätt och beskaffenhet in. m. samt alt,! vid nästföljande Riksdags början, aflåta Nådig
Proposition angående verkställigheten af de större jernvägs-anläggningar, hvilka derefter borde af allmänna medel bekostas.
För öfrigt och med föranledande af ej mindre Kongl. Majrts
Nådiga förslag i afseende ä medels anvisande för utförande af en jeriivägs-slambana från Stockholm till Göteborg, än äfven den under ' sednast»
Riksdag gjorda framställning rörande en ytterligare större jernbana, 'sorn företrädesvis borde utföras, anslogo Rikets Ständer till Kongl. Majlis
Nådiga disposition, för anläggande af Ivänne jernvägs-slambanor inom Riket, Fem millioner R dr B:ko, deraf Fyra millioner
Ridr för en del af den stambana, som, utgående från Göteborg, kotmne att. i riktning genom Vestergötland och Nerike, fullbordad, förena nämnde stad med hufvudstaden, samt En million R:dr för påbörjande af en, i riktning åt Jönköping gående, stambana (rån Malmö tili den på nordliga sidan af sistnämnde stad belägna punkt, hvilken Kongl. Majit funné lämpligt bestämma.
Beträffande sättet för anskaffningen af de medel, som, utöfver härtill disponibla tillgångar, erfordrades för jernvägars anläggning på allmän bekostnad eller genom Statens medverkan, äfvensom lör dylika anläggningars inlösen, då sådan inlösen pröivades böra ske, bes,tölo Rikets Ständer, alt dessa medel skulle beredas genom upplåning emot fonderade, inom riket ulgilna, räntebärande obligationer, lydande å Svenskt mynt och utfärdade, på Rikets Ständers vägnar, al deras Riksgälds-konlor; hvarvid Rikets Ständer förklarade all, lill ränte-liqv ider för de sålunda ulgilna obligationerna samt ka pilj» lets amortering, boide anvisas och å staten för Riksgälds kontoret upplöras eli i öfverensstämmelse med Regerings-Formens 66 § utgående årligt anslag; varande Rikets Ständers, angående denna upplåning, lättade beslut och meddelade stadgande!! under - Sta/s- Utskottets Vihl tande N:o 62. 1 slällda Kongl. Majits Nådiga Fastställelse saint, genom derom af Kongl. Majit utfärdad särskild kungörelse, gillade och till allmän vederbörlig efterrättelse fastställda.
Uti den, i fråga om erforderliga större jernvägs-anläggniugars utförande på allmän bekostnad, vid denna liiksdag aflåtua, den 28 .nasti.
November daterade, Nådiga proposition (införd noder N:o 2(5 i lista samlingen af bibanget till Riks-ständens protokoller), bar Kongl, Majit lihkännagifvit, att, ebarn det visserligen ålåge Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader att taga omedelbar befattning med sådana allmänna arbeten, hvilka belt oell hållet på Statens bekostnad verkställdes, bade Kongl. Majit likväl, då flera större jeni vägsförelag kotmtie att samtidigt utföras, funnit detta embetsverk, med >in fåtaliga personal, svårligen kunna i nämnde hänseende utsträcka sin verksamhet utöfver, granskningen och kontrollen å de allmänna arbeten, sorn väl biafvel med statsbidrag understödda, men af böla» eiler menigbeter utfördes; hvadan och då det vore angeläget; att enahanda ordning, hushållning och byggnadssätt iakttoges för de begge jerfivägs-pnläggningar, hvartill direkta statsanslag under sednast» Riksdag beviljats, samt det för sådant ändamål syntes synnerligen vigtig!, att alla holvudsakliga anordningar till begge företagen ulginge' frän en och samma befälhafvare, hvilken bos sig förenade de för denna befattning erforderliga egenskaper, Kongl. Majit, med ett förtroende, som af erfarenheten under förut utförda,, vidt omfattande, allmänna arbeten blifvit rältfärdigadl, i Nåder uppdragit åt Öfversten vid Kongl. Flottans mekaniska korps in. m. N. Ericson högsta ledningen och administrationen af omförmälda 2:ne jernvägsföretag.
Derjemte bade en af sakkunnige personer sammansatt Kommitté fått sig uppdraget att, efter föregående topografiska oell slats-ekonomiska undersökningar, uppgöra oell utarbeta ett sådant förslag till slam-jernbanornas riktning, anläggningssält och beskaffenhet, att Kongl. Majit derpå kunde grunda sin framställning lill Rikets nu församlade
Ständer angående verkställigheten af de större jernvägs-anläggningar, som utaf allmänna medel borde bekostas.
Det af bemälde Kommitté, till fullgörande af dess erhållna uppdrag, afgilna och sedermera till trycket befordrade samt bland Riks-ständens ledamöter utdelade betänkande och förslag innehåller följande framställning af de hulvudgrunder, pä hvilka ordnandet af det för Sverige i politiskt, militäriskt och ståls-ekonomiskt hänseende mest gagnande jeruvägs-system, enligt Kommilléens åsigter, borde hvila i Sedan den åsigt gjort sig gällande, all ett jernvägs-svstem lör landet borde omfatta dels vissa stambanor, hvilka pä Statens bekostnad skulle'hyggås och undeihållas, och dels de bibanor, hvilka dermed borde förenas och af enskilde associationer, elter sig företeende behof och med större eller mindre understöd af Staten, blefve utförda; så borde de förstnämnde, eller stambanorna, i ståls-ekonomiskt hänseende uppfylla samma ändamål, sorn kanalerna och segellederna, samt således framdragas förnämligast genom de orter, hvilka, i anseende till sin aflägsenhet frän vatten-kommunikationer, icke kunna af dessa kommunikationer draga fördel.
Följaktligen borde en stambana endast undantagsvis på en längre sträcka framgå parallell med en närbelägen segelled och blott korsa eller beröra densamma vid sådana punkter, der den inre rörelsen antingen redan vore eller kunde motses blifva för vissa orter koncentrerad.
Det vore äfven maktpåliggande, alt stambanorna »olades sä, att de bibanor, som ansåges nödiga, kunde för minsta kostnad och till största gagn för de särskilda orterna på tjenligaste ställen dermed sammanbindas, sii vida sådant, utan åsidosättande af öfriga med en stambana afsedda syften, late sig göra.
Med stambanor borde nemligen tvänne andra syftemål uppnås: det ena, all, då de, bland annat, afsåge en lättad förbindelse med fremmande länder samt vigtigale handelsplatser inom riket, »Islandet mellan banornas ändpunkter, (III besparing i tid och transportkostnad, i möjligaste mån förkortades; — det andra, att öppna och underlätta förbindelse mellan i Slats-Uts/fotlets Utlåtande N:o 6$. de Irakier, som vore förmånligast belägna för militära operationer till rikets försvar.
I betraktande deraf, alt anläggningen al jein-slambanor måste medtaga hittills inom detta land oerhörda stats-anslag, oell då dessutom med skäl kunde befaras, ali, åtminstone någon lid efter hvarje banas öppnande, trafiken derå icke komme att vinna den liflighet, alt inkomsterna blelve tillräckliga för banans underhållande samt administrationen, hvaraf följde, att dertill mäste af statsmedel årligen anvisas större eller mindre tillskott, bade
Kommitléen ansett sig icke böra föreslå stambane-anläggningar i sä vidsträckt skahl, som det lilliga intresset för dessa kommunikationer syntes påyrka, emedan sådant, i Kommittéens lanke, skulle belasta statsverket med större utgifter än som öfverensslämde med landets nuvarande tillgångar.
Kominitléeii ansåg del derföre böra öfverlemnas ät framtiden alt besörja utvidgandet af ditt föreslagna stambane-systeinet, när en högre iippdrilveii produktion sådant påkallade oell bindels derigenom ökade hjelp-källor medgäfve större uppoffringar af Staten för kommuuikutioiiernas ytterligare förbättring. 1 öfverensstämmelse med nu anförda ås ig ler, bade Kommitléen såsom hufvudgrunder antagit: ”l:o. att stambanorna böra, så vidt möjligt, tillfredsställa följande fordringar, ”nemligen : "a) lätta och befordra förbindelsen mellan bulkudsladen och rikets förnämsta ”gräns- och stapel-orter; ”b) underlätta transporten af trupper och krigs-materiel och sålunda möjliggöra ”armé-iifdelningars skyndsamma förflyttning lill de i strategiskt hänseende vigtigaste or"lerna, hvilka således af stambanorna böra genomskäras eller beröras; och ”c) såvida sådant ulan längre omvägar kail ske, beröra älven de punkter, sorn, ’’i följd af för inre rörelsen gvnsamt läge eller större produktion, mest öro i behof af 'kommunikationer och välbelägen för bibanors anslutande; hvaraf följde, att en stam”biiua icke oeftergiflig! bör framgå kortaste vägen mellan dess ändpunkter, ulan älven ”afse rörelsens befrämjande i mellanliggande orter, såväl sinsemellan som lill änd”piink terna.” ”2:o. alt antalet och utsträckningen af stambanorna inskränkas (ill hvad be”bofvet för närvarande oundvikligen klafver för vinnandet af ofvannämnde tvänne ”syften.” Såsom stambanor hade Kommitléen antagit och förordat följande 5 jernvägs-linier jemte nödiga sammanbiiidningsbaiior mellan dem, nemligen: a) Vestra stambanan, hvilken skulle ledas från Stockholm veslerut genom Uppland, Westmanland, Nerike och Westergötland lill Göteborg.
Denna banas utgångspunkt skulle blifva Nybrohamnen, i hvars närhet, pä en mellan Sperlingens backe och Humlegårds-gatan belägen tomt, som begagnades för tegeltillverkning, densamma ansåges böra erhålla sin bangård.
Efter att hafva framgått öfver nämnde tomt, Humlegården och östra kanten af det s. k.
Träsket (ill Norrtull, skulle sagde bana derifrån ledas öfver Katrinedal, Jerfälla, Almaresläke, Tibble.
Kalmanik.
Jädra.
Giresta, Långtora, Strömsdal, Westerås, Wendle och Kolbäck till Köping samt der ansluta sig lill Köpingllult-banan, hvilken, ända till Svartå öfre bruk, komme all utgöra en del af vestra stambanan.
Derifrån skulle denna stambana fortgå till Hjulö vid gränsen af Skaraborgs län och sedermera följa densammas från Hofva, af Kongl. Maj:! redan fastställda, riktning öfver Sköfde, Falköping och Alingsås lill Göteborg. b) Aorra stambanan, sorn vid Giresta, i närheten al Örsunds-ä, skulle utgå från den vestra lill Upsala oell Gelle samt alltså ledas öfver Säfva, Hamsta och Qvarnbolund lill Upsala och derifrån, i nästan rak linea, fortsättas genom Björklinge och Tierps Slats-Utskottets Utlåtande N:o 62. 5 socknar samt gå öfver Dalelfven, vid Mehede, lill Gefle, hvarest denna bana, vester om staden, skulle sammanfalla med Grflo-Dala-jeruvägeu. c) Nordvestra stambanan, hvilken skulle vid Svartå bruk i Nerike skilja sig från den vestra banan och genom Wermland framdragas lill Norska gränsen, med riktning öfver Degerfors lill Christinehamn, hvarifrån densamma skulle fortgå genom Olme och Wäse härader till närheten af Carlstad samt vidare, förbi Lillnor och Högboda, ledas öfver Wermeln, vid Skärmnäs-sundet, till Arvika samt gå vester om sjöarne Inlagan och Bysjön, nära förbi Eda kyrka och Eda glasbruk, lill riksgränsen vid Magnor. d) Ostra stambanan, utgående från Slockholm genom Södermanland.
Östergötland och nordöstra delarue al’ Småland till granskapet af Jönköping.
Utgångspunkten för denna bana skulle blifva på Södermalm, antingen vid Barnängen nära Danviks tull, eller vid Falbursjön.
Från Barnängen skulle densamma, medelst viadukt, gå öfver en del af Hammarby-sjön samt vidare genom ulgräfning vid Skanstull ledas till Elfsjö.
Koiiiine banan deremot att utgå från Falbursjön, skulle den anläggas öfver Ziukensdam och på en bro öfver Årsla-viken äfvenledes framdragas till Elfsjö.
Derifrån skulle banan framgå, genom Huddinge, socken, öfver Tullingesjöii, Tundia och sjön Uttran till Igelstad och Södertelje samt vidare, genom Tveta socken, öfver Frusjöu och Södertuna, beröra sjön Bäfven, fortsättas förbi Kambol, Flen, torpet Löfåsen i närheten af Katrineholm, stora Djula, Ändebol, Simonstorp, genom Kolmården samt, antingen öster eller vester om sjöarne Naken och Wekmangen, förbi Stens bruk till Norrköping, Sedermera skulle samma bana från Norrköping framföras öfver Linköping tdi Mjölby och vidare, vester om sjöarne Sommen, Säby sjön och Bålängen, öfver ett sund af sjön Nätaren samt genom Yggestorp lill den 1 j mil sydost Irån Jönköping belägna Tenhultsjön.
Mellan Tenhult och Jönköping skulle en bland stats-bauorna ingående bibana anläggas, och dea östra stambanan fortsättas till Götaström, hvarest den skulle förena sig med: e) Södra stambanan, hvilken bana vid Falköping skulle utgå från den vestra stambanan samt genom Småland och Skåne ledas till Malmö.
Från Falköping skulle således södra stambanan framgå öfver Glaskulla, Wimla och Gigaryd till Axamo, hvarifrån, i sammanhang med denna banas anläggning, en utgrening ders f till Jönköping boide företagas och utföras såsom tillhörande stats-banorna.
Nu ifrågavarande stambana skulle Ii ån Axamo komma alt gå vester om Tabergs jernmalmsberg, öfver Renstorp, lill Götaströms bruk samt vidare öfver Wernamo, Dörarp, Replösa, längs efter Lagaän, lill Agghult och förbi Finja sjön samt, vester om Ringsjön, till Lund och Malmö.