Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Nu har Lärdoms-skolan, till åtlydnad af ett Kongl. Maj:ts nådiga Bref af 1889, upphört, och Apologist-skolan är ställd på 2:ne afdelningar med 1 Rector och 1 Collega; Undervisningen i de klassiska språken har der upphört, hvaremot den äger rum uti de moderna.
Lärjungarnes antal har utgjort:
Uti Lärdoms- och Apologist-skolorne:
År 1838 vårterminen 36, höstterminen 29. ,,1839 — 33 — 32.
„ 1840 — 37 — 34. „ 1841 _ 38 — 34. „ 1842 — 33 — 24. 43 Uti Vexelundervisnings- eller Fattig-skolan:
År 1838 vårterminen 24 gossar, 10 flickor; höstterminen 20 gossar 9 flickor.
„ 1839 — 27 — 9 — — 27 — G — „ 1840 — 29 — 14 — — 30 — IG — „ 1841 — 35 — 20 — — 34 — 21 — „ 1842 — 37 — 21 — — 33 — 13 — Fattigförsörjningen fortgår, dels på vanligt sätt, dels genom Mulachska Stiftelsen, der io å 12 personer kostnadsfritt njuta husrum och vedbrand.
Sjukvården är omsorgsfull.
Söderköpings helsobrunn är sedan äldre tider beryktad, fastän den en längre tid saknade större antal besökande.
Men sedan badanstalten^ för kallvattensbad blifvit väl ordnade, och denna kurmethod med insigt, nit och framgång begynt användas, hafva badgäster i mängd infunnit sig, prisande vetenskapernes nya väg till helsan.
Genom god förvaltning ägde Stadens kassa vid 1842 års slut en kontant behållning af i5,ooo R:dr banko, fastän åtskillige kostsamma arbeten uti Staden de föregående åren blifvit verkställde.
Men alla Stadens gemensamma tillgångar begagnas och, utan att något deraf förspilles genom delning emellan borgarne eller annars på något obetänkt sätt som ofta sker uti andre städer. Wadstena.
Stadens folkmängd som vid 1838 års början utgjorde 1828 personer, bestod vid 1843 års slut af 1,928, deribland inräknade 281 hospitalshjon.
Frånräknas dessa vederbörligen, återstår blott 1,647 eller 67 mindre än år 1842, då Staden ägde 1,714 verklige invånare, hvaraf 980 voro skattdragande, 635 öfver- eller underårige och 99 fattighjon.
Således hafva förhoppningarne om Stadens förkofran icke galt uti fullbordan.
"Vid i843 års slut voro af invånare 644 mankön och ioo3 qvinkön.
Handeln uti minut, eller bodhandeln, är ringa.
5 Handlande hafva en rörelse af måhända 5o,ooo R:dr årligt värde.
Sparmemålshandeln har de sednare åren, genom jemförelsevis höga priser på stället, varit mera inskränkt än förut.
Blott trävaruhandeln har fortgått med något stigande tillförsel från Westergöthland, och aldrig saknande afsättning åt Länets närmast kringliggande slättbyggd.
Bristen på hamn är ett stort hinder för sjöfarten på detta ställe, och Stadens förlust genom det afslag, som sista Riksdagen röntes på begäran om statsbidrag för gamla Slottsgrafvarnes bildande till en hamn som skulle blifvit i hög grad beqväm, den är betydligt kännbar.
Handtverkerierne äro af ringa betydenhet, och af fabriker linnas egent - 44 ligen numera blott en linne-damast-fabrik, sedan den, hvilken bedrifvits i sammanhang med arrendet af Starby Kungsgård, nu mera upphört.
Ti 11- verkningsbeloppet torde uppgå till 2,000 Riksdaler.
Den såsom husslöjd och lönande näringsfång förut så mycket idkade spetsknytningen har betydligt aftagit, och tyckes närma sig sin undergång genom omöjligheten för knypplerskorna att hålla pris med de utländska tillverkningarne, sorn nu mera begagnas och brukas i stället för Wadstena spetsar.
Förr, då trådspetsar allmänt voro begärlige, var knypplingen ett ganska indrägtigt näringsfång, fastän den tråd, som användes, var Holländskt linnegarn, som kostade 25 å 3o R:dr banko skålpundet.
Då sådana spetsar nu mera knappt kunna afsättas, så användes till knypplingen Engelskt bomullsgarn eller tråd af 5 till 5 R:drs pris.
De flitigaste och skickligaste knypplerskorna kunna likväl ej härmed påräkna högre förtjenst än 5 ^ skilling om dagen, och de vanliga blott 3 å 4 skilling banko, hvarigenom det blir dem omöjligt att lefva på endast sådant arbete.
Följden blir troligen, att konsten förfaller och att denna binäring upphör med nästa generation, så vida ej modet ändrar sig till de konstigare spetstnönsternas fördel eller någon förläggare med kapital och uppfinningsförmåga kan lyckas att här införa en tillverkning af dyrbarare spetsar, såsom blonder eller dylikt.
Staden har en Lärdoms-skola, stiftad år 1474» och en Vexelundervisnings-skola begyndt år 1835.
Undervisningen uti den förra bestrides afen Rector och 2 Colleger, som merendels hafva omkring 4° lärjungar; den sednare har en lärare, och antalet lärjungar uppgår der vanligen äfvenså till 4o stycken.
En Sparbank är här nyligen inrättad, den skötes med mycken ordning och hushållning och har vunnit förtroende äfven på landsbygden, hvarifrån insättningar hafva skett temligen många.
Kurhuset har vanligen 3o, fastän någon gång utöfver 4° patienter.
På Cenlral-IIospitalet för dårar är a5o å 260 patienler.
Lokalen är rymlig och väl begagnad med särskilte lägenheter för hvarje klass och afskiljda gårdar, planterade med träd och prydda med blommor samt andra växter, hvilka hufvudsakligen skötas af hospitalshjon.
Den menskliga behandlingen samt ömma och ständiga omvårdnaden förmildra deras olyckliga ställning i möjligaste måtto.
Från 1838 års början, då anlalet patienter var 244» har lill slutet af år >843 blifvit på inrättningen intagne 291 stycken, hvaraf 45 nt skrifvits friska 69. förbättrade .... 23. obotade ^'120 blifvit döde il?' qvarliggande till år 184 4 • • • • '535.
Fattigförsörjningen har år 1843 blifvit förenad med en arbetsinrättning; som synes uppfylla sitt ändamål, men ännu är för mycket ny, för att dess inverkan må kunna rigtigt uppskattas.
Stadens folkmängd, som år i838 utgjordes af 1,020 per soner, var vid i843 års slut 1,066, hvaraf 444 mankön och 622 qvinkön, eller något mera än fem år förut.
Någon märkbar tillväxt i handel och rörelse har ej försports.
Handeln är endast minuthandel med kringliggande landsort, och tämligen inskränkt.
Af handtverkerier äro här få, och lönande egentligen blott för garfvare och kakelugnsmakare.
De 2:ne färgerierne äro ringa.
Tillväxten uti folkmängd härrör utaf det, sedan laga skifte ägt rum, förbättrade jordbruket af staden tillhörige 1,499 tunnland, mer och mindre fruktbar mark.
Denna jordvidd är numera grundvalen för stadens fortfarande bestånd, jemte marknaderne, hvilka fortfara alt vara betydande för den stora oxhandeln som då sker; rörelsen då utgör en af sta dens största inkomstkällor.
Skolan är ännu qvar med omkring 20 lärjungar.
Numera äro alla härvarande tomter åt enskilte försålde, och de fleste äro mer eller mindre bebyggde.
Sedan köpingens anläggande hafva 97 personer sökt och vunnit borgarerätt härstädes, och af dessa äro nu qvarboende blott 43, hvaraf 7 handlande, 3 bagare, 1 apotekare, 5 skräddare, 3 kopparslagare, 3 målare, 1 urmakare, 3 snickare, 2 sadelmakare, 1 bryggare 1 bokbindare, 1 garfvare, 1 färgare, 1 smed, 6 skomakare 1 repslagare, 1 gördelmakare, 1 svarfvare och 2 glasmästare.
Minuthandeln är temligen lönande i anseende till den mängd menniskor som dels på kanalen dels landvägen passera detta ställe; men handtverkarne kunna ej finna den sysselsättning, som fodras för att hinna något välstånd.
Denna plats fortfar att vara en under Söderköpings stapelstads rättigheter tydande exportort, ganska gagnelig för kringliggande landsbygd.
AfskeppningeH till utrikes ort derifrån har år 1843 ägt rum med 23 40 fartyg, och utgjorts af något utöfver 2,000 skeppund jern och spik, 3o spiror samt 6,820 tolfter plank och bräder, förutan till inrikes orter med 117 fartyg försände i,65o skeppund jern, 2,000 skeppund jernmalm, jemte tegel, planck, bräder, ved och andra varor.
Invånarnes antal är nu 311, och gårdarnes 46.
Hamnen är förträfflig och rörelsen i stigande, fastän den är betungad med umgälder, som icke bereda handeln den beqvämlighet hvartill de ursprungligen varit afsedde.
Linköpings Slott den 29 Juni 1844- C. O. PALMSTJERNA. TV. Ygberg. L.
Si* @ 1® Ce Efie IKE Jk J $ ® ^ BEFALLNIN GSH AF V ANDES UTI Myfcéplngs Län TILL KONGL. MAJIT i underdånighet afgifne FEMÅRSBERÄTTELSE för Arén 1838, 1839, 1840, 1841 och 1842.
TRYCKT HOS P. A. NORSTEDT & SÖNER, Kongl. Boktryckare. i :o Länets allmänna beskaffenhet.
[Nyköpings
Län, vestra delen af Södermanland, innehåller i längd 11 och i bredd 8 mil samt i rymd sextiosex qvadratmil, deraf sju qvadratmil utgöras af vatten, och gränsar i öster till Stockholms Län, i norr till Upland, Westmanland och Mälaren, i vester till Hjelmaren och Nerike, och i söder till Östergöthland och Östersjön, som äfven sträcker sig i öster om Länet, hvilket består af dels fyra Fögderier med tillhopa tio härader, nemligen första Fögderiet, Jönåkers, Rönö och Hölebo härader, andra Fögderiet af Oppunda och Willåttinge härader, tredje Fögderiet af Wester och Öster Rekarne härader, samt fjerde Fögderiet af Åkers, Daga och Selebo härader, indelade i tvänne domsagor, och dels sex städer: Nyköping, Strengnäs, Eskilstuna, Thorshälla, Marisefred och Trosa. —- Utom hafvet och de större sjöar, hvartill Länet såsom berördt är gränsar, innesluter det en mängd vatten, skogar, bergsslräckor och landthöjder.
— Skogarne, egentligen vid Länets gränsor, såsom i trakter af Östersjön, Östergöthland öfver den så kallade Kålmåiden, och intill Stockholms
Län, men äfven inuti landet, motsvara i deras närvarande skick ungefär ortens behof.
Dock har nu mera håg för ett skogens behandlande så att dess framtida afkastning skall kunna ökas börjat visa sig.
— Desamma tyckas föga inverka på klimatet; i hvilken omständighet vattnet deremot äger mera inflytelse.
Till jagt såsom näring eller bidrag dertill, nemligen den ändamålsenliga jagten, gifves ingen håg, och således med hvarje år allt mindre tillfälle, med undantag likväl af sjöfogelsjagten, som förnämligast i skärgården bidrager tiil föda för invånarne och lemnar tillfälle tiil afsalu.
— Fångst och jagt al skjälar brukas — jagten kan knappast räknas till binäring, men kunde vara det i betydlig grad.
— Skogarnes förstörande verkar visst i detta afseende; men sättet, hvarpå jagten i allmänhet skötes, gör det vida mera.
— Sällan 4 ötvas och vårdas jaglen af jordägarne.
— Med få undantag är den öfverlemnad åt skogvaktare eller idkas den af torpare, drängar, inhyseshjon och lösa personer, som endast hafva till ögonmärke den närvarande förmånen eller lättaste sättet.
Fiskes idkande erbjuder sig öfver hela Länet, fast i allmänhet icke annorlunda än till husbehof; men i skärgården utgör det hufvudnäring.
Jordmånen i odalåkern är i allmänhet god och gifvande, bestående af stark lera blandad med svartmylla, hvilken, mycket hårdbrukad, likväl, sedan broddén framskjutit, uthärdar långvarig torka, utan särdeles menligt inflytande på afkastningen; dock gäller detta egentligast om hösfsädet,'sorn ock allmännast här brukas.
Åftappningar och odlingar af mossar och kärr hafva i sednare lider betydligt tilltagit. 2:0 Invdnarne.
Folkmängden i landet utgör 27,307 män och 29,886 qvinnor, mantalsskrifna; samt icke mantalsskrifna 18,211 män och 20,216 qvinnor.
— Tabellen visar städernas folkmängd.
Genom folkskolor, der barnen bibragts nödig christendomskunskap och lärt skrifva, genom af handel, körslor och dylikt åstadkommet umgänge med främmande, har folket erhållit en viss upplysning särdeles i orter gränsande till städerna.
— Sedligheten är mindre, hvartill en ganska betydlig orsak igenfinnes i ett, kanske något minskadt fylleri, hvars betydligare aftagande motverkas genom ymnig tillgång på bränvin.
— Den fordna lättheten att på härads-allmänningarne få anlägga odlingar har varit, och det allt mera allmänna bruket af så kallade stattjenster är i betydlig mån bidragande till ökande af fattigdom.
— Dessa förhållanden, söm bestämdt ådagalägga följderna afen för långt utsträckt hemmansklyfning, försätta den arbetande klassen i en belägenhet, hvilken förorsakar håglöshet och mindre ordentligt lefnadssätt.
Konst- och Nciringsjlit.
I städerna äro dessa i tilltagande och bereda jemn utkomst för dem, som icke låta ett uppnådt välstånd förleda sig till lättja och utsväfningar, hvilket dock ej sällan inträffar.
— På landet deremot stanna de egentligast vid tillredande af den mest nödvändiga åkerbruksredskapen och de oundgängligaste väfnader, som dock i vissa socknar ej obetydligt tillverkas till afsalu, samt att sköta jorden, hvari allmogen, som alltid visat fallenhet derföre, tyckes vilja förkofra sig; hvartill det nu inrät - 5 tade Landtbruks-institutet betydligen skall bidraga, sedan det hunnit sprida sina verkningar.
Detta Landlbruks-institut, som tillika, i afseende å hvad till landtbruk hörer, är ett. slöjd-institut, bar sin varaktighet försäkrad derigenom, att detsamma är anlagdt å en på trettio år arrenderad Kungsladugård.
Jemlikt det af Kongl. Maj:t den 14 Augusti 1841 för samma institut fastställda Reglemente, skola der årligen undervisas tolf frilärlingar, hvaraf, efter i två år erhållen undervisning, sex. årligen utgå.
— Således blefvo sex lärlingar antagne den l:sta November 1841 och lika många samma lid 1842, då ock institutet var i full gång med dess bestämda lärarepersonal af föreståndare, underlärare och lärare för smide och slöjd.
Genom de ett tusende riksdaler banko årligen, som institutet tills vidare åtnjuter af det anslag, Rikets sednast församlade
Ständer beviljat för lägre landtbruksskolor, har det blifvit en möjlighet att till dess nuvarande skick bringa berörde institut, som dessutom bar egen kapitalfond och som, efter att i två år hafva fortgått, nemligen till den l:sta November 1843, visat, att genom dess tillvägabringande en bana blifvit beträdd, på hvilken en stor och nyttig verksamhet kunde utvecklas, i det de utexaminerade lärlingarne, utan undantag, genast blifvit anstälde hos ortens landtbrukare och mängden af sökande, som önskade dels friplatser och dels alt äfven mot betalning antagas, så ökade sig, alt endast brist på medel och utrymme hindrade emottagandet af ett flerdubbelt antal.
Sedan nämnde tid hafva ock två betalande lärlingar och sju elever af de bildade klasserna blifvit vid institutet intagna, så att tjuguen personer nu der njuta undervisning.
— Af brist på nödigt utrymme för lärlingarne och på tillgångar i öfrigt, är dock institutets verksamhet inskränkt till dess nuvarande skick; men verksamheten kunde betydligen utvidgas, om detsamma erhöll af statsmedel ett ökadt årligt anslag, som fick användas de första åren till nödiga bj?ggnader och sedan till en utvidgad undervisning, som, att dörnma efter hvad erfarenheten hitintills ådagalagdt och sig i öfrigt företeende anledningar, ofelbart kommer att i hög grad påkallas.
Circulationsbruk, hvarigenom ock ökad fodertillgång beredes, är antaget bos possessionaterna; men hos allmogen består brukningssättet deruti att vexelvis halfva åkern besås, då den andra hälften ligger i träde.
Vanligen utsås på ett mantal tolf till femton tunnor årligen, mest råg; och van - 3:o 6 ligen är afkastningen för ortens behof fullt tillräcklig; men ej sällan medgifver den äfven afsalu till andra orter.
— Potatis planteras betydligt, ej på den för säds frambringande egentligen bestämda jorden, utan i dertill anslagna täppor, å nyodlingar eller trädesåkrar.
Dock har allmogen nu mera på åtskilliga ställen äfven börjat odla foderväxter.
Hos possesionater råder visst ett hugnande bemödande att förbättra ängsmarken och uppbringa foderafkastningen; men ännu har man föga funnit allmogen vidtaga ändamålsenlig ängsförbättring.
Deraf följer ock, att i allmänhet ännu endast possessionaterna förbättra sina krealursracer; dock genom de beskällare, som från Strömsholm årligen utsändas, blifva äfven allmogens hästar bättre; men hos allmogen äro beskapskreaturen små.
De kreatur, som i allmänhet nyttjas, äro hästar, hornboskap, får och svin.
Skogar, i sednare tider genom oriktig hushållning betydligen minskade, kunna antagas ungefär motsvara ortens behof; men början synes vara gjord till förbättrad hushållning, hvaraf skogstil Igången bör framdeles kunna blifva icke obetydlig.
De inrättningar, som härtill höra, äro upptagne i tabellen.
Bergsbandteringen är för närvarande här, lika som annorstädes, i aftagande.
Fabriker, bruk och öfriga näringar, hvilka icke tillhöra bergsrörelsen.
Hvad landet angår, åberopas i afseende å dem tabellen; och beträffande dem i städerna, så förekomma de här längre fram för hvarje stad särskildt.
Fiske, körslor och väfnader, snickeri, hvartill äfven räk nas åkdons förfärdigande, börja något tilltaga.
Denna sker egentligen med spannmål och dernäst med fisk varor, som afsättas på Stockholm, Bergslagen och Örebro. 4:o Politisk författning.
Sedan år 1837 hafva tillkommit mantal och 16 par q varslenar.
Statsbidragen utvisa tabellerna.
En arbets- och förbättrings-inrättning, egentligen för vanvårdade och vanartade barn, finnes i Länet.
Utom länslazarettet och ett särskildt lazarett i Eskilstuna, finnes inom Daga härad en hälsovårdsanstalt med särskildt lönad läkare och djurläkare, hvarförutan för elfva socknar i Oppunda och Willåtinge härader finnes en extra provincial-läkare, utom de två ordinarie med station, den ena i jköping och den andra i Eskilstuna, en distriktläkare i Malmköping, en i Floda för socknarne deromkring och en i 7
Ti osa för socknarne deromkring, hvilka icke lönas af staten.
I Länet linnas dessutom två djurläkare, en i Nyköping och en i Eskilstuna, som hafva i lön hvardera tjugofem riksdaler af de femtio riksdaler, som staten lem nar.
De fattige försörjas efter de i Kongl.
Förordningen den 5 Februari 1811 stadgade grunder. 5:o Städer.
Nyköping, belägen vid en vik af Östersjön, med stapelfrihet, har fordom idkat betydlig både ut- och inrikes handel och sjöfart, som dock nu inskränker sig tili det mesta af utminutering af hvad från närbelägne socknar hemtas, äfvensom af hvad från landet och skärgården inkommer.
I staden finnas en lärdomsskola samt två folkskolor, en för gossar och en för llickor.
— Dessutom dels en mekanisk verkstad eller faktori och dels fyra klädesfabriker.
— Dessa inrättningar och handel utgöra stadens hufvudnäringar, ehuru handtverkerierna äfven dertill kunna räknas. — Stadens jord, med undantag af den öppna inom staket, hvarå trädgårdsväxter och tobak frambringas, användes för olika säden, likasom landets.
— Staden är säte för länets höfding, och i grannskapet ligger det fordna Nyköpings slott, i hvars ruiner länshäktet är inrälladt.
— Staden har en af densamma lönad läkare och njuter dessutom biträde af provincial-läkaren och för närvarande jemväl af regementsläkaren.
Strengnäs belägen vid Mälaren.
— Handel och handtverkerier äro ej särdeles betydliga. —•
Desamma, jemte jordbruk och inkomst af den studerande ungdomen, äro hufvudnäringarne.
Mindre af böjelse för fylleri än af lättja i förening med stegrade anspråk på understöd, är väl åtminstone icke i tilltagande.
— Uti staden är sätet för biskopen i Strengnäs stift samt finnas gymnasium, trivialskola och lancasterskola.
Eskilstuna, belägen vid Hjelmare ån, trefjerdedels mil från dess utlopp i Mälaren.
— Ehuru under de sednast förflutna femton åren folkmängden ökats och staden blifvit mycket bebjrgd, såsom en följd af låneunderstöd från Manufaktur-Diskonten åt manufakturisterna, har allmän välmåga likväl icke uppkommit, och för närvarande är, i anseende till allmän penningbrist, afsättning af der tillverkade arbeten ytterst trög.
Jern- och stålförädling, som gör att sådana tillverkningar förnämligen utgöra stadens handel, drifves med fördel och utgör hufvudnäring.
De af stadens invånare, som drifva manufakturarbeten, äro befriade från mantalspenningar och bevillning efter lista Art. af Bevillningsförordningen.
— Staden har en skola med tre lärare, af 8 hvilka den ena undervisar efter lancastermethod.
— Tillförseln af landtmannaprodukter är betydlig om hösten.
— En provincialläkare är der stationerad.
Torshälla belägen vid Mälaren.
Handeln sträcker sig mest lill viktualier och är, liksom handtverkerierna, obetydlig.
— Invånarne, hvilkas hufvudsakliga näring är åkerbruk af vanlig sädesproduktion samt potatesodling jemte boskapsskötsel och fårafvel, sysselsätta sig ock med befruktningar af 'varor till ojch från Stockholm samt omkring Mälaren belägna städer.
Barnaundervisningen sker i en pedagogi, tillräcklig för behofvet.
Tillförseln är ringa och måste vara det, då ingen afsättning finnes.
Maricejred belägen vid Mälaren och har föga rörelse för både handel och handtverkerier, hvaremot jordbruk är hufvudnäringen.
Äger en skoia för barnaunder visningen.
Denna vid Östersjön belägna stad har till hufvudnäring strömmingsfiske, som betydligt nog idkas på fem särskilda i hafvet belägna skär.
Den insaltade strömmingen afsättes om sommaren i städer vid Mälaren och om hösten i Nyköping och Norrköping.
Stadens handel, i en enda persons band, består egentligen uti att förse skärgården med lin, hampa, salt, viktualier och något specerier.
— Konstfliten är ej obetydlig hos fiskesidkarne medelst förfärdigande af den redskap, de behöfva.
För barnaundervisningen finnes en pedagogi.
I länet finnes en köping, Malmköping kallad, anlagd på Kongl. Södermanlands regemente tillhöriga rusthållet Malma i lilla Malma socken af Willåttinge härad, sju mil från Nyköping och tre mil från Eskiltuna.
Denna köping, hvarest drifves någon handel samt handtverkeri, lyder under landsrätt i justitiemål och till polisen under Landshöfdingen, Kronobetjeningen och en der i sednare tider tillkommen ordningsman, som invånarne sjelfva löna.
— Der är ock samma regementes mötesplats.
För tomter der erlägges till regementet tomtören.
Nyköping i Lands-Kansliet den 6:te Juli 1844. G. E. FRÖLICH. G. Engeström.
E.QI&L BEFALLNINGSM AFVANDER UTI Elfsborgs Ean TILL EONGL låJST i underdånighet afgifne FEMÅRSBERÄTTELSE för Åren 1831, 1838, 1839, 1840 och 1841. STOCKHOLM, 1844.
Inledning. fjlfsborgs
Län, omfallande hela Dahlsland, som består af fem härader med en stad och fyratiotre socknar, samt vestra och södra delarne af WestergÖth1 and, eller tretton härader med fyra städer och eltlmndraåttatio socknar, iörulan alskillige sockenandelar i begge landskapen, hvilka tillhöra socknar inom andra Län, — är vidare indeladt under tvänne lagsagor med sex domsagor och uti sex fögderier med tjugusju länsmans-distrikt.
Länet, gränsande i norr och nordost tili Wermland och Norrige, i vester tili Götheborgs och Bohus Län, i söder tili Hallands
Län samt i öster till Jönköpings och Skaraborgs Län, skall innehålla uti arealvidd ungefärligen 120 qvadralmil, deraf sjöar, strömmar, träsk och kala bergsträckor anses upptaga omkring femtio, så att den jordyta, som är odlad och möjlig af odling, eller är skogbeväxt och tili plantering tjenlig, samt för öfrigt har vegetation, torde svara närmast emot 70 qvadratmii.
Denna beräkning af areal-rymden är grundad på Hermelinska kartan och andra äldre kartor: enligt af Forsek nyare karta öfver Skandinavien, skall deremot Elfsborgs
Läns arealvidd endast uppgå Lill något öfver 114 qvadratmii, hvilket äfven torde vara det rätta, när den del af Wenern, som kallas
Dahlbosjön och eljest kan till Länet räknas, från beräkningen uteslutes.
Femårs-berällelse från Elfsborgs Län. I 2 §. 1.
Tossbo och Wedbo härader, som å Dahlsland gränsa till Wermland, Norrige och Bolms Län, hesta al' höga och skogrika bergsträckor, sorn emellan sig hilda större och mindre dalar, hvilka, i afseende på jordmånen, äro af ganska skiljaktig beskaffenhet.
Wahlbo härad, som å vestra sidan stöter till Bohus Län, är äfvenså herghundet, som förstnämnde härader, likväl med bättre jordmån, deri lermylla ofta förekommer; hvaremot öfriga delen af Dahlsland, utgörande Nordahls och Sundahls härader, har i det mesta en jemn och slät belägenhet, vidlyftiga åkerfält samt god och bördig jordmån, hufvudsakligen bestående af lermylla.
Dahlsland å nordöstra sidan i hela sträckningen från Wermlands Läns gräns till Wenersborgs stad, och utomdess finnas många andra större och mindre sjöar, bland hvilka Stora Lee utmed Norrska gränsen och de vattendrag, som förena den med Wenern, i synnerhet förtjena att anmärkas; landet är för öfrigt i alla riktningar genomskuret af åar och bäckar, de flesta med aflopp åt Wenern.
I Westergöthland är den landsträcka, som börjas vid Wenern, innesluter Halle- och Hunneberg och sedan omgifver eller tillgränsar Götha Elf, utgörande Wäne, Flundre och Ahle härader, både vacker och fruktbar; rådande jordmånen är här ömsom lera och svartmylla; men i den mån landskapet aflägsnar sig från elfven och i synnerhet ju mera det närmar sig gränsorne af Halland och Småland blifva jordarterne sämre och svagare.