Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Brefvet den 22 Februari 1684 stadgades, att rusttjensten i Halland skulle presteras på lika sätt soia i Skåne af enkor och faderlösa barn, men prester, borgare, bönder och andre betjente, som halva allenast 12 3 eller 4 hemman, begrepos icke under Adelns rusttjenst, utan ville Kongl.
Majit framdeles förklara, hvad de, i stället för rusttjenst, skulle prestera, och genom Kongl. Brefvet den 17 Januari 1686 stagdades, alt skattefrälse, sorn af frälse eller ofrälse man, under frälse vilkor ifrån Kronan äro tilihandlade, skulle vid utskrifningen vara 10 hemman om en rote, samt genom Kongl, resolutionen på Adelns besvär den 21 Februari 1689, §• 8, att Ridderskapets och Adelns i Halland frälse gods, vid de årliga utskrifningarne, icke målte graveras högre än frälse gods i Skåne och nästgränsande provinser.
När det ti 1 läts, att utskrifningspenningar, i stället för utskrifning, lingö erläggas, fastställdes dessa för frälset Lill 2 daler, ”undantagande veckodags- och insockne godset, som derföre alldeles har varit befriadt”, och uti detta belopp vägrades minskning genom Kongl. Brefvet den 24 December 1692, hvaruti förklarades, att frälset ifrån denna afgift icke mera än andra uudersåter borde frikallas.
Vid den utskrifning af manskap, som 1703 verkställdes, sattes 5 kronohemman om roten, då deremot 10 utsockne frälsehemman tillädes hvarje rote.
Aid 1708 års utskrifning logos 3 hemman af de förra och 6 af de sednare, men vid 1711, 1712 och 1713 årens utskrifningar svarade utsockne frälset lika med kronohemman.
ULi Malmö
Recess var lofvadt, att de nya provinsernas adliga privilegier skulle med de gamla svenska provinsernas jemföras och att vidare skulle afhandlas, huru privilegierna å begge sidor ”målte förblandas och inrättas”: men en sådan jemkning för sig gick icke, förr än i sammanhang Bih. till R St. Pr. 184 7 & 1848, 1 Sami. 1 Afd. 8 Haft. 2 10 Kongl. Maj.ts Nåd.
Proposition, N:o 29. med de privilegier, hvilka, efter enväldets afskalFande, för hela Rikets Adel utfärdades.
Emellertid hade de nya provinsernas
Adel den 7 Juni 1664 erhållit ”admission och incorporation” i svenska Riddarhuset.
Kongl, privilegierna den 26 Maji 1719 innehöllo ingenting serskildt för de nya provinsernas
Adel, men frågan om utsockne frälsets deltagande i rotering förekom följande året och uti Kongl.
Resolutionen den 27:de Januari 1721 förklaras detta frälse med skäl och fog icke lära undandraga sig rotering.
Vid uppgörande af Kongl, privilegierna den 16 Oktober 1723 kommo deremot de nya provinsernas rättigheter och skyldigheter under öfvervägande, enligt hvad. ingressen tydligen visar, der det heter, alt, emedan Adeln i i Skåne, Halland och Blekinge ”genom deras laga fullmäktige vid denna riksdag framtedt och Oss föredraga låtit deras medbragta uråldriga privilegier, friheter och rättigheter, som de uti fordna Svenska och Danska Konungars handfästningar och recesser finnas och sedermera, genom fredsfördragen, Malmö Recess och flere förordningar, fastställde och befästade äro, ty håfve Wi — — och — — — vill härmed, och i kraft af detta Wårt öppna bref sammanfoga Adeln uti förbemälde återvunna provinser med ail den öfriga Riksens Adel, begge deras gamla välförvärfvade adliga pri vilegier, friheter och rättigheter återställa, styrka och stadfästa, på sålt och viSj som allt härefter följer.”
Af dessa ord lärer den slutsats otvunget kunna dragas, att Halländska Adelns gamla friheter och rättigheter, till så stor del som de för framtiden borde bestå, äro intagne i 1723 års privilegier för hela Rikets Ridderskap och Adel, samt att något, sorn uti dem icke blifvit upptaget, ej eller borde gälla; och då nu 8:de punkten i dessa privilegier från rotering endast frikallar Halländska Adelns sätesgårdar och insockne frälsehemman, med tillåtelse att, om några af Adelns då varande utsockne hemman skulle med orätt hafva mist insockne rättigheter, som samma hemman af ålder, nemligen den tiden, då landet ifrån Danmark till Sveriges lydno och devotion, egt och befinnas vara deitill berättigade, så tilläts dem att en sådan rättighet återvinna; och då vidare uti 9:de punkten uppräknas de onera, från hvilka utsockne hemmanen befrias, samt, ibland dessa, icke nämnes utskrifning eller rotering, måste det antagas, att sistnämnde hemman, efter 1723 års privilegier, voro dessa onera underkastade; dock att, enligt 10:de punkten, ”när Riksens larf och lägenheter förefalla, som uti ”lagen förbemälde ärooch någon contribution och hjelp måste utgöras, då "skulle icke något påläggas
Adelns landtbönder och utsocknefrälsebemman, 'utan menige Ridderskapets och Adelns, som sjelfve några landtgods ega, Kongl, Muj-.ts Nåd.
11 ’’goda ja och samtycke”; och skulle då alltid räknas 2 frälse mot elt Kro”no-och skattehemman; och således skulle äfven hållas om ”utskrifning hos ”Allmogen till Riksens värn och försvar samtyckt och heviljad blifver”.
År 1721 indelades Halland till hålmanshåll efter samma grunder, som gällde för Blekinge; men denna indelning upphäfdes 1723 och nuvarande roteringsverk uppgjordes i stället 1726.
Ehuru den för Roterings-commissionen utfärdade instruction bestämde, att utsockne frälset skulle roteras, kom det dock dertill icke i fråga och nämnes ej heller i det med provinsen sistnämnde år afslutade kontrakt örn ständigt båtsmanshåll, hvartill orsaken får sökas i den omständighet, att detta frälses egare vid förrättningen protesterat emot roteringsålgärden, samt att tillåtelse erhållits, ali dermed fick anstå lill nästa riksdag.
Vid 1723 års riksmöte förklarade Adeln från Halland sig ej vilja undergå rotering för sina utsockne frälsehemman, emedan 1 jode utgöra sådana extra ordinarie utlagor, som icke åligga andra frälsebönder i riket, der båtsmanshåll är; 2:o det skall strida emot deras privilegier och 3:o något ”erkläckeligt” båtsmanslal af dera ej kunde erhållas.
Rikets Ständer anmälde detta förhållande hos Kongl. Maj:t, men förklarade derjemte, att de förmodade, det Adeln, uppå vidare föreställning, skulle kunna förmås åtaga sig rotering, i lall 6 hemman sattes om hvarje rote och utskrifningspenningarne eftergåfvos.
Vid riksdagen 1727 väcktes åter fråga om samma frälses skyldighet att deltaga i rotering, hvarom man dock icke kom att förena sig, och vid 1731 års riksdag framställdes, i anledning af Amiralitels-Collegiels erinran derom, nådig proposition, att Adeln i Halland skulle åtaga sig för sina utsockne frälsehemman hålla 128 båtsmän, genom hvilken rotering frälsemannen i Halland ansågos icke komma att ”känna någon större afsaknad än frälset uti Bleking och Södermöre i detta fall är underkastadt, som i sig sjelf är af föga eller alls ingen consequens, emot det att Kongl. Majit och riket dermedelst en märklig nytta tillflyta.”
Men sedan Halländska adeln vägrat att bifalla propositionen, ”ehuru den projekterade bålsmans-indelningen för dem var dubbelt lindrigare än i Bleking,” förklarade Kongl. Majjt, under den 16
December samma år, att dervid fick bero.
Fråga om Halländska ulsocknefrälsets rotering väcktes sedan vid alla påföljande riksdagar, intilldess Kongl. Maj:t, uppå Rikets Ständers underdåniga begäran, under den 7 September 1756, i nåder förklarade, att samma frälse skulle då och för framtiden bibehållas vid utskrifningspenningars utgörande i stället för rotering, hvilket äfven ansågs förmånligt för kronan, enär Halländska roteringeu var inrättad pu den grund, att så många åboer, sorn annars skulle ut - 12 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition, N:ö 29. göra 24 daler silfvermynt inskrifningspenningar, i stallet svara för en nålsman och således med iakttagande af den vanliga principen, att frälset deltager lill hälften emot krono och skatte för hvarje båtsman, skulle förlora 48 daler silfvermynt.” ”Sedan frågan på detta sätt var afgjord, ulgingo ulskrifnings-penningarne oafbrutet; deras belopp var år 1811, 3964 r:dr.
Uti bevillningsförordningen den 15 Juni 1800 Art. 2 § 5 mom. 5 stadgade Rikets Ständer, att de hemman, som voro fullkomligt fria från rotering, skulle erlägga en rotelrihets-afgifl af 8 r:dr, hvarifrån dock undantags provinsen Halland, samt i allmänhet alla de hemman, hvilka för en slik roleriugsfrihet förut betalte, eller hade annan, emot voteringen i någon måtto svarande, tunga; och någon rotefrihelsafgift utgick således icke af de Halländska ulsocknehemmanen, emedan åboerne å dem betalte utskrifningspenningar.
Uti Kongl, kungörelsen den 6 April 1810, angående förändringar ochjemkningar i riks-slåndens privilegier, stadgades om bevillnings erläggande jemväl af utsockne frälsehemmanen, och i bevillnings-förordningen den 28 i samma månad förnyade Rikets Ständer deras i 1800 års bevillningsförordning förut gifna ofvannämnda stadgande.” ”Vid 1809 och 1810 årens riksmöten förekom fråga om krigsmaktens nödvändiga förökande, och Rikets Ständer öfverlemnade, uti underdånig skrifvelse af den 28 April sistnämnde år, såsom svar å Kongl. Majrts, den 31 lörulgångne Mars, aflåtna nådiga skrifvelse, Allmänna Besvärs- och Ek onoroie-Ulskoliets, den 10 April, i ämnet afgifna betänkande, innehållande, att all oroterad jord, af hvad namn deri vara matie, mili lär-boställen allenast undantagne, skulle extra roteras lill presterande af manskap i krigstid, hvilken rotering verkställdes enligt Kongl, instructionen den 5 Februari 1811 och i följd hvaraf de
Halländska utsockne frälse-heminanen samma år lill extra rotering indelades.” ”När hemmanen blefvo extra roterade, befriades de från erläggande af utskrifningspenningar, hvilka dittills i Halland erlagts af allmogen å skatte- krono- och utsockne frälsehemman med 2 daler silfvermynt (32 sk. b:co) för hvarje ulskrifningsgill person, och den inkomst, sora dymedelst från Skåne och Halland påräknades till ett belopp af 15,000 rdr årligen, uteslöts ur 1812 års riks-stal.” ”Emedlertid hade Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse af den 10 Augusti 1812, anhållit, att den verkställda extra voteringen måtte varda å nyo öfversedd och der den skulle finnas ojemn, i förhållande till garn - Kongl. Maj:Is Kail.
13 lii voteringen, derefter blifva jemkad, ehvad underdåniga besvär deröfver blifvit anförda eller icke, och under den 8 Augusli 1815 anhöllo Rikets Sländer ånyo om jemkning samt uppgåfvo de grunder, som Ständerna ansågo dervid böra följas.
Vid 1823 års riksdag tillkännagaf sedermera Kongl. Majit, genom nådig skrifvelse af den 20 Mars, att krigs- och kammar-collegierna hade, uti deras infordrade underdåniga utlåtande öfver Rikets Ständers sisLnämnda skrifvelse, varit af olika tankar, angående rotejemkningen, i anseende hvartill och då de af ständerna vid 1815 års riksdag uppgifna grunder icke voro med fullkomlig tydlighet bestämda, Kongl.
Majit öfverlemnade handlingarne till allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet och ville, sedan Rikets Ständer sig i ämnet utlåtit, utfärda föreskrifter till roterings-jemkningens definitiva verkställighet.
Det utlåtande, sorn nämnde Utskott, i anledning af denna nådiga framställning, under den 8 Juli samma år afgaf, innehåller, bland annat, följande; ”Sedan Utskottet ”öfverväga!, att, enligt äldre stadgar och författningar, all jord af krono”skalte- och frtilse-nalur bör vara underkastad ständig rotering, har Utskottet trott sig finna, att, bland undantagen från extra rotering, äfven all så beskaffad jord borde innefattas, och af sådan anledning föreslår Utskottet derföre, att, i stället för sistnämnde rotering, med ständigt kneckte-och båtsmanshåll, enligt de i hvarje provins förut gällande roteringsgrunder, eliel', der sådana icke finnas, efter nya, med afseende på hemmanens förmåga alt draga rotering lämpade grunder, må beläggas alla vid 1811 års rotering antecknade hemman af förenämnde beskaffenhet;” och hemställde Utskottet, att, derest Rikets Ständer b i fö
Ilo utskottets förlag, det måtte öfverlemnas till Kongl.
Maj t att om verkställigheten deraf låta besörja, dock så, att de på detta sätt tillkommande ordinarie rotarne blifva ställda på ständig vacanee, emot en årlig afgift till stats-verket, då den rotefi ihetsafgift, som af ifrågavarande hemman dittills varit erlagd, kom att upphöra.
Emot detta Utskottets förslag väcktes anmärkningar inom tre riksstånd, hufvudsakligen härledde deraf, att Utskottet ansågs icke hafva varit behörigt alt detta förslag väcka, och uti nytt utlåtande af den 20 September frångick Utskottet sitt tillstyrkande, dock med förklarande derjemte, att Utskottet fortfarande ansåg krono- skatte- och frälsehemman ej böra i extra rotering deltaga.
Sedan detta utlåtande af samtlige riksstånden blifvit bifallet, afläto Rikets Ständer, under den 17 December samma år, lill Kongl. Maj:t en underdånig skrifvelse, uti hvilken, bland annat, förekommer ”att, efter hvad genom Rikets Ständers år 1810 fattade beslut,, varit åsyftadt,extra roterin - 14 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition, N:o 29. gen endast borde träffa så kallad priviligierad jord, saint alt derifrån således äfven böra skiljas alla hemman och lägenheter af krono- skatte- och frälse-natur, hvilka enligt för fattningar ne äro underkastade ständig rotering”, och ansågo Rikets Sländer, all ifrån extra voteringen borde uleslulas ”alla vid 1811 års extra rotering antecknade hemman af förenämn”de beskaffenhet, i afseende på hvilka särskild undersökning blilver nödig, ”örn icke å ett och annat ställe, delar af förut roteradt hemman kommit ”att i extra roleringen ingå, blott derföre att hemmanet i gamla voteringen ”blifvit upptaget till mindre hemmantal, än hvaraf det efter jordeboken be”slår, och utan afseende derpå, att sådant skett för hemmanets svaghets skull, eller andra gällande orsaker.” ”1 anledning af denna Rikets Ständers underdåniga skrifvelse utfärdade Kongl.
Majit den 20 December 1825 en förnyad nådig instruktion för kommitterade lill förrättande af extra roterings-jemkningen i riket, uti hvilken föreskrefs, bland annat, att extra voteringen endast bör träffa s. k. priviligierad jord, samt ”derifrån följaktligen böra skiljas alla hemman och lägenheter af krono- skatte- och frälse-natur, hvilka, enligt lörfattningarne, äro underkastade ständig rotering,” hvarjemte, genom nådigt cirkulaire af samma dag, föreskrefs, att, ”emedan ali sådan jord åligger i ordinarie roteringsbesväret deltaga” skulle extra roterings-kommissionerna ”icke ”allenast noga undersöka, huruvida inom hvarje extra roterings kommis”sions-distrikt någon oroterad jord af dessa naturer förefinnes, som, efter ”gällande författningar, bör i ordinarie rotering deltaga, utan ock densam”ma i ordinarie rotar indela.” ”Vid 1828 och 1830 årens riksdag hafva Rikets Ständer, på sätt den då utfärdade bevillnings-förordningen innehåller, förklarat, alt, då all i riket befintlig rotering underkastad jord af krono- skatte- och frälse-natur, enligt Rikets Ständers beslut, bör vara till kneckte- och båtsmanshåll indelad, men hemman och hemmansdelar, eller jord likväl gifves, som ännu ej kommit att vidkännas eli sådant onus, så skulle de betala rotefrihetsafgift; men vid samma riksdag begärde Rikets Ständer derjemte, uti underdånig skrifvelse af den 28 September 1829, alt den efler 1823 års riksdag beslutade tillökning i ordinarie knecktehållet icke måtte befordras till verkställighet, innan Rikets Ständer fått tillfälle att sig derom utlåta, samt att, om någon verkställighet blifvit vidtagen, densamma måtte blifva återkallad, till svar hvarå Kongl. Majit, under den 18 Juni 1834, i nåder meddelade, hurusom Kongl.
Majit inhemlat, att skatte- krono- och frälsejords åliggande Kongl, Maj:ts Nåd.
Proposition, N:o 29. 15 alt tiel Laga i sl ändiga kneckle- och båtsmanshållen, redan uti riksdagsbeslutet den 3 Januari 1683 blifvit bestämdt, och sedermera af Rikets Ständer vid flere riksdagar stadfästadt, hvadan cck så beskaffad jord, då den icke varit till effektivt kneckte- eller båtsmanshåll indelad, presterat årlig rotefrihets-afgift, stadgad först, genom kongl, resolutionen den 29 November 1727, till belopp af 10 daler silfvermynt årligen af helt hemman, men sedermera, tid efter annan och sist vid 1812 års riksdag, förhöjd till 12 r:dr; att denna afgift äfven grundade sig på 25 § i 1830 års bevillnings-stadga; att kommillerade väl upprättat förslag till roleringslängden, men alt pä dessa förslag ingen verkställighet ännu följt m. m.” ”Det nya roteringsverk, som, i följd af 1825 års nådiga instruktion, upprättades, åsatle utsockne frälsehemmanen i Halland endast extra rotering, men denna åtgärd ogillades i Kongl, brefvet den 2 November 1833 och dessa hemman förklarades, i grund af 14 § i riksdagsbeslutet af den 3 Januari 1683, kongl, resolutionen den 27 Januari 1721, samt kongl.
Instruktionen den 20 December 1825 skyldige alt draga ordinarie rotering; men då, till följd deraf, roteringen i början af år 1835 skulle åter företagas, underställde icke desto mindre kommitterade ånyo Kongl. Maj:ls nådiga afgörande, huruvida de meranämnde hemmanen skulle extra eller ordinarie roteras; emedan egarne emot detta sistnämnde slag af rotering protesterat, hvarpå under den 24 Oktober 1837 följde det nådiga svar, att som det öfverensstämde med så väl äldre författningar som Kongl. Brefvet den 2 November 1833, alt utsockne frälse-hemmanen skulle ordinarie roteras, egde kommitterade att ställa sig dessa klara och tydliga föreskrifter till underdånig efterrättelse.” ”Till följd af dessa liera sammanstämmande föreskrifter, blefvo utsockne frälsehemman med ordinarie rotering belagde uti de nya roteringsverk, hvilka i orten upprättades och under den 7 Februari 1839 af Konungens befallningshafvande insändes, jemte besvärsskrifter af egarne till utsockne frälsehemman öfver dessa hemman påförd ordinarie rotering.
Innan detta mål hann afgöras, hade Rikets Ständer, uti deras ofvannämnde underd. skrifvelse af den 13 Februari 1841, anhållit, att, då icke allenast 1825 års instruktion, utan äfven nådiga brefven af den 2 November 1833 och den 24 Oktober 1837 ansågos gifva anledning dertill, att utsockne frälsehemman i Halland redan voro ålagde ordinarie rotering; men Rikets Ständer icke vunnit kännedom om någon öfverenskommelse, hvarigenom egarne till dessa hemman skulle hafva åtagit sig ordinarie rotering, lika litet som om någon 16 Kongl, Maj:ls \å<l.
Proposition, N:o 29. författning, hvarigenom en sådan blifvit elem ålagd, Kongl.
Majit, genom Nådig kungörelse måtte förklara, atL alla de åtgärder, som blifvit vidtagne för ifrågavarande hemmans ordinarie rotering, endast voro att anse såsom förberedande undersökningar i frågan, äfvensom alt berörde åtgärder icke grundlägga något anspråk
Lill påförande af sådan rotering, eller deremot svarande afgifter, samt att således utgörandet af ständig rotering för dessa hemman icke kan ifrågakomma, med mindre Kongl. Maj:t och Rikets Ständer finna den böra en dylik tunga utgöra.
Efter det vederbörande kollegier ånyo sig yttrat samt de nya roteringsverken undergått behörig pröfning, förklarade Kongl Majd, under den 23 Februari 1844, först i afseende på frågan om utsockne frälsehemmanens skyldighet att draga ordinarie rotering, alt, om det ock, å ena sidan, medgåfves, att dessa hemman, i den lid provinsen lydde under Dansk Öfverhet, icke varit rotering underkastade, det dock, å den ardra, icke kan motsägas, ali frihet, från en sådan rotering dem i 1723 års allmänna Adliga privilegier ej blef medgifven, hvadan, och då dessa privilegier, enligt hvad i Malmö recess var uliofvadt och de i ingressen äfven innehålla, skulle sammanjemka de eröfrade landskapernas rättigheter med de äldre provinsernas, de ock mäste anses hafva upphäfvit alla de delar af de äldre förfatlningarne, som mot samma privilegier voro stridande; att 1723 års privilegier, då de i 9:de punkten omtalade onera, från hvilka utsocknefrälsehemmanen frikallades, hvarken nämna rotering eller göra någon skillnad emellan dylika hemman i de eröfrade provinserna oell det öfriga Sverige, hvadan det mäste tagas för afgjordt,att utsockne hemman i hela Sverige skulle, i afseende på roterings-besväret, behandlas efter enahanda grunder, och således, ulan undantag, vara rotering underkastade; att af Kongl. Resolutionen den 27 Januari 1721 synes, det Kongl Majit redan då ansåg utsockne frälsehemmanen i Halland med fog icke kunna undandraga sig rotering; att om det vidare, å ena sidan, medgifves, att dessa hemman icke destomindre blefvo orolerade, oaktadt försök till Ridderskapels och Adelns förmående alt frivilligt åtaga sig detta onus, vid 1731 och påföljande årens riksdagar, gjordes, det ock å den andra, icke kan nekas, att, eldigt hvad handlingarne tydligen visa, det då ansågs för kronan lika förmånligt, om icke förmånligare, att, i stället för rotering, emottaga inskrifningspenningar, hvilket äfven af det lill hemmansega rnes fördel åberopade 1756 års Kongl, bref inhemlas, samt slutligen att det är fullt bevisadt, det utsockne frälsehemmanen i Halland ingalunda någonsin varit Kongl. Maj.k Nåd.
Proposition, N:o 29. 17 jonsin vnril, alldeles befriade från skyldigheten alt, äfven i fredstid, deltaga i Rikets försvar, enär de årligen erlagl inskrifningspenningar.
Emellertid och huru än de äldre förfultuingarne tolkas, fann Kongl. Majit dock ovedersägligt, att Rikets
Ständer uti deras underdåniga skrifvelse af den 1'7
December 1823 fastställt den allmänna grund, att ifrån exLra rotering borde skiljas alla hemman och lägenheter af krono-skatte och frälse-natur, såsom, enligt förfaltningarne, underkastade ständig rotering; att Kongl. Majit denna Rikets Ständers åsigt godkänt, samt alt samma grund således tillkommit i den ordning, 80 § Regeringsformen föreskri ( ver; och af alla dessa sammanlagda skäl, fann Kongl.
Sig vara förhindrad att medgifva någon, förändring i hvad Kongl.
Majit, under den 2 November 1833 och den 24 Oktober 1837, i afseende på utsockne frälsehemmanens i Halland skyldigheter att deltaga i ordinarie rotering, i Nåder förordnat, såsom följd hvaraf Kongl. Majt icke eller kunde bifalla ut färdande af en sådan kungörelse, som Piikets Ständer, uti underdånig skrifvelse af den 13 Februari 1841, begärt.” ”Det utarbetade nya voterings- verket blef, under den 3 Mars 1845, af Kongl. Majit i nåder giliadt, med föreskrift, alt detsamma, i afseende på tillökningen i ordinarie båtsmanshållet skulle, i sammanhang med den af Kongl.
Majit under den 23 Februari föregående året beslutade framställning till Rikets Ständer om lindring i båtsmanshållet för utsockne frälsehemman till Rikets Ständer öfverlemnas, med tillkännagifvande, att Kongl. Majit dervid icke haft något att erinra.” ”Hvad sålunda förekommer i fråga om de Halländska utsockne frälse hemmanens rotering torde kunna anses innefatta fullständig upplysning i ämnet och utredning af de derå inverkande förhållanden, på grund af hvilka Kongl.
Majit, icke allenast uti inslructionen den 20 December 1825 antagit, utan äfven genom nådiga bref den 2 November 1833 och den 24 Oktober 1837 bestämdt och uttryckligen förklarat samt i i öfverensstämmelse dermed, enligt Kongl, brefvet den 23 Februari 1844, för Dess del, funnit nämnde hemman vara skyldiga alt draga ständig rotering, så att frågan derom nu mera endast beror på Riksens Ständers beslut vid granskning, pröfning och fastställande af den tillökade ordinarie och extra roteringen, ej mindre i Halland, än i andra Rikets provinser.” ”Skulle Rikets Ständer, för deras del, finna utsockne frälsehemmannen i Halland icke vara pliglige alt vidkännas ständig rotering, följer deraf, att ali Bih. till R.