Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
B:ko; att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande beräknat anslagsbehofvet för storskiftesverket under nästa statsreglerings-period sålunda, att, då — — — —- —* — — — — — skulle ett sammanlsgdt belopp af B:ko R:dr 77,000: — erfordras för de tre år, som nästa statsreglering komme att omfatta; — — — — — — — — — — — — att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande sedermera, uti afgifvet underdånigt utlåtande af den 2 sistlidne April, i anledning af Lima socknemäns hos Kongl. Maj:t gjorda underdåniga ansökning ibland annat derom, att åtta Landtmätare måtte, för storskiftets fortskyndande, från och med nästkommande år derstädes anställas, uppgifvit, att för den af socknemännen så - Bil. M 5 till Kongl. Maj:ts Nåd.
G1 lunda begärda tillökningen i Landtmätare-personalen skulle erfordras ytterligare anslag för nästa år af 6,000 lt:dr och för hvarje af de derpåföljande tre åren 2,000, — — — — samt slutligen att Ofverdirektören vid landtmäteriet, under yttrande af den allmänna åsigt, att storskiftes- och afvittringsverkens bedrifvande så skyndsamt som möjligt vore icke allenast af synnerlig vigt för de orter, hvarest dessa, för landets utveckling och välstånd maktpåliggande ekonomiska regleringar erfordrades, utan äfven uppenbart ledande till mindre kostnad för staten, än om arbetet på längre tid utfördes, samt att för vinnande af detta mål erfordrades större antal Landtmätare än hittills och framförallt att desse Landtmätare egde den arbetsförmåga, erfarenhet och skicklighet, hvarförutan några tillfredsställande resultat af deras verksamhet icke vore att påräkna, men att så qvalilicerade tjenstemän icke kunde vid storskiftes- och afvittringsverken erhållas och för längre tid fästas, och såmedelst ett ständigt ombyte af mer och mindre oerfarna yngre Landtmätare undvikas, derest ej aflöningarne, hvad nu icke vore händelsen, blefve af beskaffenhet att lemna en tarflig utkomst, — vidare i underdånighet anfört: att Landtmätarne vid storskiftesverket, hvilka liksom Afvittrings-landtmätarne icke egde att utom tjensten förrätta landtmäteri-göromål, från längre tid tillbaka åtnjutit i arfvode, de yngre 550 och de äldre 700 R:dr, respenningar deruti inberäknade, hvarjemte de egt att, för arbeten utöfver bestämda pensa, undfå en särskild ersättning af högst 300 R:dr, så att i lyckligaste fall de yngre kunnat förvärfva 850 och de äldre 1,000 R:dr R:ko årligen, — att storskiftes- och afvittrings-landtmätarnes aflöningsvilkor, under närvarande förhållanden alldeles otillräckliga för äfven den tarfligaste tjenstemans utkomst, icke utgjorde en skälig ersättning för den trägna, mödosamma och helsoförstörande tjenstgöringen och dermed förenade resor samt kostsamma forslingar i aflägsna ödemarker af de flesta lifsförnödenheter, — samt att desse
Landtmätares ställning ytterligare försvårades ej allenast genom omöjligheten att, under den vigtigaste delen af året, egna någon omsorg åt sin enskilda ekonomi, utan äfven derigenom, att de i händelse af sjukdom sällan kunde behålla någon inkomst, emedan ingen ville vikariera mot mindre ersättning än fulla arfvodet, samt än vidare derigenom att deras befattningar vore af blott tillfällig beskaffenhet och att ytterst få blefve i stånd att uthärda tjenstgöringen ända till den höga åldern då pensionsrätten först inträder, hvadan förstörd helsa och fullkomlig brist på det nödvändigaste blefve desse Landtmätares säkraste utsigt då ålderdomen nalkades; vid hvilka allmänt kär.da och af vederbörande lokal-auktoriteter vitsordade förhållanden och då, så vidt möjligheten af storskiftes- och afvittringsverkens behöriga fortgång icke skulle afskäras, förbättring af de dervid anställda Landtmätares vilkor icke längre vore blott ett påtagligt behof, utan en oafvislig nödvändighet, Ofverdirektören, i afseende på de af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande för Styresmannen och Landtmätarne vid storskiftesverket härofvan ifrågaställde arfvodesförhöjningar, i underdånighet tillstyrkt, att Styresmannens arfvode, för närvarande utgörande 1,800
R:dr, måtte förhöjas till 2,000 li:dr B:ko och 300 R:dr deraf beräknas såsom respenningar, — — — — — — — — — — — — 62 Bil. J\S 5 till Kungl. Maj:ts Nåd.
Prop. JVS 1, örn Statsverket 1H56. samt att, pä sätt Kongl. Maj:ts Befallningshafvande föreslagit, Landtmätarne måtte erhålla, de yngre 800, samt de äldre och skickligare 1,000 H:dr B:ko, bland hvilka belopp 100
B:dr borde utgöra respenningar, dock med bibehållen rättighet för så väl de yngre, som de äldre Landtmätarne, att åtnjuta särskild ersättning för arbeten öfver bestämda årspensa, efter enahanda beräkningsgrund som hittills, med högst 300 B:dr B:ko; hvarjemte och då Ofverdirektören icke hade någonting att erinra vid den af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande gjorda, härolvan upptagna beräkning af anslagsbehofvet för storskiftesverket, — -— — Ofverdirektören, med utförande af den för tre år beräknade anslagssumman 77,000: — — och med tillägg af den, enligt hvad ofvan berördt är, af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande särskildt föreslagna tillökning för storskiftets i Lima socken fortskyndande med större arbetsstyrka än den först beräknade, för hvart och ett af åren 1858, 185!) och 1860, 2,000 lt:dr, eller för tre år 6,000: jemte förhöjning i nämnde summa i följd af föreslagna arfvodes-tiliökningar . . . . 600: — — i underdånighet förmält sig anse B:ko R:dr 83,600: vara det belopp, som för nästa statsreglerings-period erfordrades till storskiltesverkets ändamålsenliga fortskyndande, hvilket belopp motsvarade ett årligt anslag af 27,866 R:dr 32 sk. banko; b) Wester-Norrlands län: att, sedan Kongl. Maj:ts Befallningshafvande hos Ofverdirektören vid Landtmäteriet tillkännagifvit, att för så vidt afvittringsverket inom länet skulle kunna med nödig drift och skyndsamhet fortgå, dertill erfordrades årligen minst lika belopp med det, hvilket för närvarande funnes anvisadt, — — — — — — — — — — — — — — hade Kongl. Maj:ts Befallningshafvande sedermera, uti underdånig skrifvelse af den 24 sistlidne
Maj, i anledning af dervid fogade underdåniga ansökningar, dels af — — — — dels ock af länets samtlige afvittrings-landtmätare, att åt dem måtte så skyndsamt som möjligt beredas den arfvodes-tillökning, som af förhöjda lefnadsomkostnader och åtskilliga andra åberopade förhållanden påkallades med åtminstone 50 procent, i underdånighet anfört, att som afvittringsverkets fortskyndande vore i högsta måtto både önskvärdt och nödvändigt, hvadan hvarje uppoffring för vinnande af ett sådant mål måste anses väl använd, och då för arbetets bringande till cfterlängtadt slut i främsta rummet fordrades, att genom tillräckliga aflöningsförmåners tilldelande söka vid verket fästa skicklige personer, helst erfarenheten visat den ofördelaktiga verkan af ombyten, kunde Kongl. Maj:ts BefalJningshaf - Bil. M 5 till Koni/l.
Prop. Ns l, om Statsverket 1850. 63 \ vande ej annat än i underdånighet tillstyrka, att de vid afvittringen anställde tjenstemän måtte hugnas med aflönings-tillökning, — — — — — — — — — — — samt att Öfverdirektören vid Landtmäteriet, i anledning af hvad Kongl. Maj:ts Befallningshafvande sålunda föreslagit, i underdånighet anfört: — — — — — — — att Öfverdirektören — — — — — — — — — — — — — — — funne sig böra i underdånighet tillstyrka, att Styresmannens arfvode, som den 12 Juli sistlidet år bestämdes till 1,466 R:dr 32 sk.
Banko, måtte förhöjas, ehuru blott till 1,500 R:dr, deraf 266
R:dr 32 sk. borde anses såsom respenningar, samt att
Landtmätarnes nu alldeles otillräckliga arfvode måtte på det sätt förhöjas, att de yngre undfinge 800 R:dr och de äldre och skickligare 1,000 R:dr, deruti inberäknade 100 ll:dr respenningar, — i händelse af nådigt bifall hvartill årliga anslagsbehofvet för länet blefve — — — — — — — — — — — — — — — — — — summa B:ko R:dr 8,566: 32. c) Westerbottens län: att Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande, under åberopande af Afvittrings-styresmannens och landtmätarnes den 6 sistlidne Februari anmälda och förordade underdåniga ansökning, att från och vied innevarande års början komma i åtnjutande af ett till 1,000 lt:dr
B:ko förökad t årligt arfvode för dem hvardera, hvilket syntes destomera billigt, som lefnadskost*■» naden i länet under sednare tiden oerhördt stigit och svårighet derigenom mötte för bemälde tjenstemän, att med nuvarande arfvode bereda sig och sina familjer en tarflig utkomst, hos Öfverdirektören vid landtmäteriet anmält, det stor anledning vore för handen, att, derest nämnde arfvodes-förhöjning icke beviljades från nästa eller derpå följande års början, flere af de vid afvittringen anställde skickligare Landtmätare skulle lemna sina platser, till skada för göromålens behöriga fortgång, enär i sådan händelse tjensterna måste blifva, om ej stående lediga, åtminstone återbesatta endast med personer, som för afvittrings-ärendena vöre främmande; hvarjemte Kongl. Maj:ts Befallningshafvande tillkännagifvit att, sedan afvittringen i länet numera så fortskridit att under sednare delen af detta år och derefter sannolikt allt framgent, intilldess densamma klefve afslutad, en mängd afvittrings-förslag förekomma till afgörande hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, men omöjligt vore för Landssekreteraren att, jemte bestridande af de dagliga, nästan årligen ökade göromålen, kunna egna erforderlig tid och uppmärksamhet åt afvittrings-ärendenas behöriga handhafvande, för så vidt han ej skulle för längre eller kortare tider söka ledighet från Landssekreterare-tjensten och uteslutande sysselsätta sig med afvittrings-göromålen, det derföre vore nödvändigt att ett arfvode af minst 666
R:dr 32 sk. b:ko anvisades att från och med nästa års början årligen utgå till en särskild föredragande af afvittrings-ärendena, samt att, enär afvittringens skynd - 64 Bil. JK 5 till Kongl. Maj:ts Nåd.
Prop. JK 1, om Statsverket 1850. samma bringande till slut vore af oberäknelig vigt, så väl för det allmänna, som för enskilde jordegare, och de ökade kostnader, som för sådant ändamål åtginge, ingalunda kunde anses förspillda, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ansåge anställandet af ytterligare två Landtmätare vid afvittringen äfven vara af behofvet påkalladt; — — — — — samt att Ofverdirektören vid Landtmäteriet, beträtTande frågan om sådan särskild föredragande hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, som redan finnes i Wester-Norrlands län och nu blifvit begärd både för Westerbottens och Norrbottens län, — — — — — — i underdånighet anfört, att det visserligen skulle vara fördelaktigt om de maktpåliggande afvittrings-ärendena kunde föredragas af ordinarie medlem i länsstyrelsen, hos hvilken i allmänhet större kännedom om ortens ekonomi och beskattningsväsende kunde förutsättas, än hos tillförordnade, men att, då detta säkerligen icke läte sig göra utan att antingen afvittringsmålen eller ock andra ärenden skulle blifva sent handlagda eller försummade, Öfverdirektören, vid sådant förhållande och med afseende derå att de förra vore af tillfällig beskaffenhet, enär de inom en jemförelsevis kortare tid icke mera förekomme, funne sig böra hemställa, att särskilde föredragande för afvittringsärenden måtte hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande anställas med samma skyldigheter och ansvar i tjensten, som i allmänhet gälla för ordinarie föredragande hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande och med rättighet att begagna lämplig lokal till embetsrum inom Landskontoren, för att derstädes kunna lemna och erhålla erforderliga upplysningar; i följd hvaraf och under åberopande af hvad redan i afseende på Stora Kopparbergs och Wester-Norrlands län blifvit yttradt, Ofverdirektören i underdånighet uppgifvit följande årliga anslagsbehof för nu ifrågavarande län, nemligen: — — — — — — — — — — — — — — — summa B: k o lt:dr 13,500: d) Norrbottens län: att Kongl. Maj.ts Befallningshafvande uti ofvanberörde underdåniga framställning af den 8 sistlidne April i underdånighet andragit, att, ehuru flere socknar i länet redan blifvit dels fullständigt afvittrade och dels voro under beredning dertill, det likväl, blott å kustlandet, återstode en vidd af icke mindre än 115 qvadratmil, som ännu icke ens blifvit affattad, samt att, efter på hittills vunnen erfarenhet grundad beräkning, afvittringens fullbordande, nemligen blott å kustlandet, icke kunde med den nu tillgängliga arbetsstyrkan emotses inom kortare tid än 25 år,
då likväl länets vidsträckta lappmarker, der afvittringen ej mindre än å kustlandet vore af behofvet påkallad, skulle återstå, utan att nu kunde ens ungefärligen uppgifvas, huru lång tid för dessas afvittring erfordrades; att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, vid detta förhållande och då främsta vilkoret för afvittringens skyndsammare - Bil.
M 5 till Kongl. Maj:ts ISåd.
Prop. M 1, om Statsverket 1850. 65 satnmare gång, önskvärd äfven såsom för staten i ekonomiskt afseende fördelaktigare, vore ökandet af den nuvarande ar.betsstyrkan, dervid dock icke finge förbises att, för åvägabringande af enhet vid göromålens utförande, endast så stort antal nya Landtmätare anställdes, att deras arbeten kunde ordnas af en enda styresman, funne sig böra i underdånighet föreslå, att 10
Landtmätare finge för afvittringen i länet ytterligare antagas; att, i anseende till det oundgängliga bebofvet af förhöjning i Afvittrings-landtmätarnes arfvode och resekostnadsersättning, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ansåge sig böra föreslå, att desse tjenstemäns årsarfvode måtte förhöjas med 333 R:dr 16 sk.
Banko, — — — — — — — — att då, genom förökandet af Landtmätarnes antal, styresmannens göromål och resekostnader ökades, jemväl dennes arfvode borde förhöjas och bestämmas, respenningarne inberäknade, till 1,333 lt:dr 16 sk., — — — — — — — — — — — — — samt att, då Landssekreteraren vanligen vore så öfverhopad af de dagliga göromål, som tillhörde hans handläggning, att svårighet för honom skulle möta, att med erforderlig skyndsamhet bereda, föredraga och expediera afvittringsmål af vidlyftigare beskaffenhet, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ansåge ett anslag af 500 R:dr B:ko årligen vara af behof påkalladt såsom arfvode åt en skicklig person, som kunde förordnas att i egenskap af särskild föredragande inför Kongl.
Maj:ts Befallningsjiafvande handlägga och expediera sådana afvittringsmål så snart de inkornmo, — — -— — — — — — — — — — — samt att Öfverdirektören vid landtmäteriet i anledning häraf i underdånighet anfört: samt att då härtill komme skulle alltså tillsammans B:ko R:dr 33,916: 32 utgöra årliga anslagsbehofvet; — — — Hvad samfälda kostnaderna för storskiftes- och afvittrings-arbetenas fortskyndande i de sex nordligaste länen angick, har Öfverdirektören vidare anfört, att visserligen, enligt ofvanupptagna förslag, för hvartdera af åren 1858, 1859 och 1860 skulle erfordras: i Stora Kopparbergs län R:dr 27,866: 32. » Wester-Norrlands » » 8,566: 32. » Westerbottens » (Lappmarken oräknad) » 13,500: — » Norrbottens » » 33,916: 32.
Bik. till It.
Pral. 1850 å 1857. 1 Sami. 1 Afd. 7 Haft. 9 G6 Bil.
Prop. M 1, om Statsverket 1856. hvartill komme, utan förändring nuvarande aflöningssätt: i Gefleborgs län, förslagsvis . . .
R:dr 1,300: och i Jemtlands län förslagsvis .
. eller tillsammans
R:dr 86,650: — då deremot under nuvarande statsreglerings-period för berörde ändamål endast utgfnge: det å Riksstatens sjette hufvudtitel tili »skiften och afvittringar» uppförde anslag
R:dr 42,000: — jemte de vid sednaste riksdag för samma period särskildt till utbetalning från Riksgälds-kontoret anvisade 8,000 R:dr, eller för hvarje af de tre åren » 2,666: 32. 44,666: 32. i följd hvaraf en ökad årlig utgift uppkomme af ej mindre än .
. R:ko ll:dr 41,983: 16. men att, om derjemte toges i betraktande ej allenast de vidtomfattande, för framtiden beräknade och på kulturens utveckling i en stor del af riket djupt inverkande arbeten, som med ifrågavarande medel skulle utföras, utan ock att flere bland de upptagne utgifterna ingalunda förminskades, men gjordes i längre tid fortfarande, om arbetena äfven framgent bedrefves med för liten arbetsstyrka, samt att många med mycken kostnad verkställda för beredande göromål blefve för sitt ändamål onyttiga, då deras användande, genom arbetets långsamma fortskridande, först efter många års förlopp komme i fråga, så torde det icke kunna betviflas att den nu i underdånighet föreslagna förhöjningen, rätteligen använd, måste lända staten till nytta, dels medelbarligen, derigenom att de vidsträckta landsorter, som vore föremål för dessa genomgripande ekonomiska regleringar, tidigare än eljest komme i åtnjutande af dess frukter, och dels omedelbart genom mindre kostnad.
Lika med hvad Öfverdirektören för Landtmäteriet yttrat, ansåg Statsrådet det vara af synnerlig vigt, att mera verksamma åtgärder, än hittills varande anslagsbelopp medgifvit, varda till storskiftes- och afvittrings-förrättningarnes fortskyndande vidtagna, hvarigenom ock för afslutande deraf på en kortare tid vida mindre kostnad på det hela skulle erfordras, än om med ett lägre årsanslag dessa förrättningar komme att under en längre följd af år fortgå; och Statsrådet trodde derföre, att någon annan inskränkning i de af Öfverdirektören beräknade förrättningar under nästa statsreglerings-period icke borde ega ruin, än att med företagandet af storskiftet i Orsa socken af Stora Kopparbergs län må anstå under det att ett större antal Landtmätare erfordrades för de storskiftes-förrättningar i länet, hvilka anses böra afslutas under nästpåföljande tre år, äfvensom ej heller något anslag för ifrågaställd afvittring inom Westerbottens lappmark nu borde tagas i anspråk, hvadan och då anvisning af arfvoden för särskilda föredragande för afvittrings-ärendena hos Kongl. Maj:ts Befallningshaf - Bil.
M 5 lill Kongl. Majus Nåd.
Prop. M 1, om Statsverket 1850. 67 vande i Wester- oell Norrbottens län, äfvensom förhöjning i afvittrings-styresmännens och Landtmätarnes i dessa och Wester-Norrlands län arfvoden vore af hehofvet påkallad, inen deremot någon minskning i de beräknade utgifterna för arfvoden till Gode män och aflöning åt handtlangare borde, åtminstone hvad angår Norrbottens län, kunna vinnas, i följd af hvad Kongl. Majit derom under den 12 sistlidne Juni, dels genom kungörelse om ändring i § 16 af gällande alvittrings-stadga, dels genom nådigt bref till Ofverdirektören för Landtmäteriet, i nåder lörordnat, Statsrådet i underdånighet hemställde, att det årliga behofvet lör skiften och afvittringar under nästa statsreglerings-period, af Ofverdirektören uppgifvet att uppgå till 86,650 Hulr Biko, eller 129,975 lt:dr Riksmynt, ina beräknas till 120,000 ll:dr Riksmynt, och att till följd deraf Kongl. Majit måtte täckas hos Rikets Ständer begära, att utöfver det årliga anslaget till skiften och afvittringar, utgörande 42,000 R:dr B:ko, eller 63,000 R:dr Riksmynt, i berörda ändamål för nästa statsreglerings-period må särskildt anvisas 57,000 R:dr sistnämnde mynt årligen, som, för tre år belöpande till 171,000 E.:dr Riksmynt, torde af förhandenvarande tillfälliga medeltillgång kunna utgå.
B) Undervisningsanstalter för sami befrämjande i allmänhet af jordbruk och landtmanna-näringar, äfvensom fislceri-näringens understöd. a) Landtbruks-akadcmiens underdåniga memorial af den 14 sistlidne Juni, hvaruti, sedan Kongl. Majit, under den 3 April detta år, jemte meddelande af nådigt beslut angående en af Gottlands läns Hushållnings-sällskap gjord och till Akademien remitterad underdånig framställning om anslag till upprättande af ett allmänt utdiknings-system för detta|län, tillika i nåder anbefallt Akademien, att före instundande riksdag till Kongl. Majit inkomma med underdånigt utlåtande och förslag rörande de allmänna åtgärder till svenska jordbrukets ytterligare befrämjande, som i den af bemälda Hushållnings-sällskap antydda syftning eller eljest kunde anses nyttiga och tjenliga att under den närmaste framtiden med statsunderstöd bringa till verkställighet, samt om de anslag, hvilka i sådant afseende behöfde hos Rikets Ständer äskas, —■ Akademien, till åtlydnad häraf och efter att i ämnet hafva infordrat sin Förvaltnings-kommittés betänkande, framstäldt 15 särskilda, här nedan upptagna förslag i syfte att fortskynda jordbrukets utveckling till högre fullkomlighet, nemligen: l:o angående en allmän plan för vatten-aflednings-arbeten, m. m.
Härvid har Akademien, under åberopande hurusom Kongl.
Maj:t i främsta rummet anbefallt Akademien att sig yttra öfver den vigtiga frågan om uppgörandet af en afdikningsplan i stort, eller ett allmänt system för aflägsnandet af öfverflödigt vatten, såsom utgörande ett af de största hindren för jordbrukets framsteg i nästan alla länder, bland annat i underdånighet anfört, att vid öfvervägande af de åtgärder, som i berörde afseende kunde här i riket ifrågakomma, Akademien ansett det vara af vigt att icke staten belastades med utförandet af hvad som lämpligare kunde af den enskilda företagsamheten verkställas, men deremot öfvertoge de arbeten, som öfverstiga den enskilda förmågan, antingen derföre, att de för sitt ändamålsenliga utförande fördra en allmän, hela riket omfattande plan, eller 68 Bil. M 5 till Kongl. Maj:ts Nåd.
Prop. M i, om Statsverket 1856. ock afse detaljer af en alltför stor omfattning för den enskildes inskränkta krafter; att då, beträffande den förra delen af frågan, eller om uppgörandet af en allmän afdikningsplan, angeläget vöre. att taga i betraktande, att inom Sveriges särskilda landskap betydliga skiljaktigheter förekomma i så väl topografiskt som hydrografiskt hänseende, Akademien funne det derföre vara rättast, att landet indelas i sina särskilda flodområden; att inom hvarje sådant område anställas hydrografiska undersökningar och nödiga afvägningar, för att bestämma hvar de vattensamlingar finnas, som utöfva det största inflytandet till de nedanföre belägna, odlingsbara trakternas skada, samt huru dessa vattensamlingar kunna på lämpligaste sätt förekommas, minskas eiler afledas; att vid de åtgärder, som i ena eller andra fallet kunde komma att vidtagas, nödigt afseende fästes på vattnets begagnande såsom drifkraft för nedanföre anlagda vigtigare verk; att undersökningarne uteslutande omfatta hvad af Staten borde vidgöras till förberedande och underlättande af den enskilda företagsamheten; att, så vidt möjligt vore, kartor och, i hvarje fall, beskrifningar upprättas öfver de undersökta områdena, med angifvande af den plan, som vid utförandet borde följas till ändamålets vinnande för möjligaste största landvidd; samt att, till framtida efterrättelse, säkra och varaktiga afvägningsmärken på lämpliga ställen anbringas.
Vidkommande verkställigheten af dessa undersökningar, vore det i Akademiens tanke angeläget, att densamma öfverlemnas åt ett så stort antal sakkunnige personer, att den inom några få år kunde hinna atslutas.
God tillgång på dylike personer funnes bland officerare inom indelta arméen, af hvilka många deltagit i Topografiska corpsens arbeten under flera års tid och följaktligen kunde antagas besitta erforderlig sakkunskap i fältmätning och afvägning, samt, jemte topografisk och hydrografisk omdömesförmåga, gemenligen ega åtminstone någon insigt i de iörhållanden, som röra landtbruket, hvar inom sin ort.
Arbetets ledning borde anförtros åt officerare vid Topografiska korpsen under styrelse af en chef, på hvars ansvar det skulle l'gga> a^t arbetet i sin helhet utfördes efter en förut uppgjord och godkänd allmän plau .
Under antagande att ifrågavarande undersökningar komme att fortgå under fyra månader af året och att 50 nivellörer dermed årligen sysselsättas; att för hvar och en af dessa nivellörer beräknas till aflökning, resor och nödig handräckning 1,000 R:dr Riksmynt om året, att dessutom för tre Topograf-officerare, såsom chefer för hvar sin afdelning, aflöning och resekostnads-ersättning upptoges till 0,000 R:dr Riksmynt för hvarje, att en chef för det helas ledning antoges med 6000 R:dr Riksmynt i aflöning och resekostnads-ersättning, samt att till upprättande af nya kartor och beskrifningar, äfvensom till förberedande arbeten och kart-kopieringar beräknas 4,000 R:dr Riksmynt, har Landtbruks-akademien förslagsvis uppställt de årliga kostnaderna för omförmälda undersökningar på sätt som följer:
För en chef 6,000 R:dr » 3 distriktchefer å 3,000 9,000 » » 50 nivellörer å 1,000 50,000 » » upprättande af kartor och beskrifningar .
4,000 » eller tillsammans 69,000 R:dr Riksm.; hvarjemte såsom anslag för en gång till inköp af instrumentberäknats 5,000 R:dr Riksm.
JYi 5 till Kongl. Maj.ts Nåd.