Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Efter Stats-Utskottets Utlåtande N:o 120. 41 Elter inhemtad närmare kännedom om de uti förevarande motioner anförde förhållanden samt de upplysningar angående samma ämne, som uti Utskottet tillhandakomnc handlingar innefattas, har Utskottet funnit sig böra instämma i den af motionärerne uttryckta åsigten om behofvet lör södra delen af Elfsborgs län och Hallands nordostliga trakter utaf den ifrågavarande kommunikationens öppnande, samt den fördelaktiga inverkan, som detta företags utförande utan tvifvel skulle komma att utöfva på dessa och angränsande orters ekonomiska ställning och industriella utveckling, hvarföre Utskottet jemväl anser företaget vara förtjent att från det allmännas sida understödjas; men då det rörande verkställigheten af samma företag och dermed förenade kostnader upprättade förslag ännu icke blifvit af Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader granskadt, och således intyg af vederbörande myndighet saknas ej mindre angående ändamålsenligheten af den uppgjorda planen, än äfven i afseende å de till arbetets fullbordande erforderlige kostnader, samt icke heller Konungens Befallningshafvande i länen varit i tillfälle att i vanlig ordning afgifva yttrande öfver företagets vigt och behofvet af allmänt understöd till dess utförande, tinner Utskottet sig för närvarande icke kunna annat än 27:o afstyrka beviljande af det stats-anslag, som för Ätra-åns upprensning blifvit af ofvannämnde motionärer begärdt.
Med afseende å öppnande af en segelled mellan Hattefura hamn vid Wenern och Håfverud vid sjön llogvarpen å Dalsland har, uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt motion, Grefve Sparre, E., fästat uppmärksamheten å följande förhållanden.
Det nyssnämnda, jemförelsevis starkt befolkade landskapet, vore, enligt motionärens framställning, af naturen deladt i tvenne hufvuddelar, nemligen den södra, mellan Wenern och Bohus län belägna, ett stort slättland med den bördigaste jord, samt den norra, mot Norge angränsande delen, mera bergbunden och skogbärande samt i följd deraf bergsbruksidkande, genomskuren af flera större sjöar och vattendrag, hvilka ungefär vid midten af landet flöte ut i Wenern vid Köpmannabro, hvarest jemväl en god men liten hamn vid Hattefura lemnade skydd åt segelfarten å Wenern.
Denna punkt, af naturen anvisad till mötesplats för det bergsbruksidkande
Dalsland och den sädesproduccrandc delen deraf, samt tillika för de flora till Wenern angränsande landskap, hvilka egde dels spanmål, dels malmer oller tackjern att erbjuda det skogrika men på malmer fattiga norra
Dalsland, hade likväl ej blifvit hvad den således bordo vara, i följd deraf, att det inåt landet sig sträckande vattendraget icke bibehållits vid erforderligt djup, hvilket genom det låga vattenståndet i Wenern alltmera förminskats.
Ofvanför Köpmannabro funnes flera efter hvarandra liggande, genom branta fall sammanbundna och ända till 12 mil in i landet sig sträckande sjöar, Höljen, llogvarpen, Åklången, Laxsjön, Delängen och Stora Lee, hvilken sistnämnde sjö till en del utgjorde gränsen mot Norge.
Invid eller på föga afstånd från dessa sjöar läge de flosta större jernverken på Dalsland, äfvensom några i Wermland, såsom Upperud, Hofllih. till 11.
Prot. 1859 Sf 1890. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 13 Haft. C> 42 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 120. verud, Billingsfors, Cathrineholm, Lennartsfors, Gustafsfors, Krokfors, Christinedahl, Lisefors och Bäckefors, hvilket sistnämnda bruks effekter ensamt stundom uppgått till 10,000 skeppund årligen, samt dessutom Catkrineholms, Billingsfors, Skåpafors, Sulleds, Långeds, Bengtsfors m. fl. sågverk.
All den för ofvannämnde jernverk erforderliga malm och spanmål, som, den förra från Wermland och den sednare från Westergötland, öfver Wenern fördes till Hattefura hamn, måste nu derstädes omlastas i pråmar, för att föras genom sundet vid Köpmannabro.
Ber sammanträffade 2:ne kommunikationsledcr, af hvilka den ena öfver Snäcked förde in i sjön Ånimmen och derifrån genom en för flere år tillbaka anlagd men numera förfallen sluss i sjön Ärren; den andra åter ginge till Upperud, hvarest varorna ånyo måste urlastas för att forslas ett kort stycke öfver land förbi vattenfallet samt inlastas i fartyg och föras öfver sjön Rogvarpen till Hofverud, derstädes ännu en gång urlastas för att föras öfver land och åter inlastas samt sjöledes transporteras till Långed, der för fjerde gången omlastas oell föras landvågen till Laxsjön, öfver denna sjö till Skåpafors, der för femte gången omlastas för att föras öfver Lclången och vid ändan af denna sjö ytterligare omlastas för att komma till Stora Lee.
På samma väg måste den till jern förädlade malmen äfvensom sågverkens produkter återföras till Hattefura, för att der inlastas till Göteborg och derifrån exporteras.
Detta obeqväma transportsätt, till undvikande hvaraf bruks- och sågverksegarne nödgades föra sina produkter flera mil på hjuldon, lemnade producenten ringa behållning på hans vara samt hade haft till följd, att jernverk en på Dalsland, oaktadt den goda skogstillgången och de jemförelsevis ytterst låga kolpriserna — som i sin ordning lemnade allmogen föga eller ingen behållning på koltillverkningen — måst, oaktadt alla ansträngningar af deras egare, stå tillbaka i sin utveckling.
De stora skogssträckor i norra Dalsland och Nordmarks härad af Wermland, från hvilka den årliga afverkningen beräknades till 40,000 tolfter blockar, som nu till en stor del kastades i sjöarne, för att utför de dem sammanbindande vattenfallen nedgå till Köpmannabro, derstädes inlastas och föras till Wenersborg samt der åter störtas i Göta eif, för att flottas till sågverken vid Trollhättan, tillskyndades äfven genom detta transportsätt kännbara förluster, i det skogsegarne nödgades till de aflägsna sågverken till underpris afyttra sina alster, af hvilka en stor del ginge vid transporten förlorade.
Slutligen tillskyndades ej mindre jordbruket, till hvars utvidgande genom högst betydliga odlingstillfällen ej mindre i Wedbo än i Nordmarks härad af Wermland utsigter vore för handen, än äfven boskapsskötseln, till hvars bedrifvande i större skala den i förhållande till sädesproduktionen ymniga hötillgången och rika beten å de vidsträckta utmarkerna erbjöde tillfälle, stort mehn genom bristen på lätta kommunikationsmedel, då jordbrukarno, såsom nu vore förhållandet, nödgades att öfver ytterst backiga vägar och på stora omvägar föra sina varor till det flera mil aflägsna Fredrikshall i Norge såsom enda afsättningsort.
En kommunikationsled genom anläggande af slussar vid ofvanangifna sammanbindningspunkter emellan sjöarne, vore således, vid nu antydda förhållanden, af utomordentlig vigt såväl för det derpå helt och hållet vanlottade Dalsland, hvars befolkning numera uppginge till omkring 70,000 innevånare, som äfven för Nordmarks härad, der folknummern öfverstege 20,000, och den förbindelse, som sålunda vunnes med alla de till Wenern angränsande provinser och vestkustens förnämsta exportort Göteborg, skulle dessutom lända till gagn icke ensamt för Dalsland och Wermland samt öfrige nyssnämnde provinser, utan för hela landet genom det ökade antalet och beloppet af för Rikets exporthandel användbara artiklar, och förminskande af transportkostnaden för dem.
Ännu större Stats-Utskottets Utlåtande N:o 120.
43 och ur stats-ckonomisk samt jemväl politisk synpunkt vigtigarc, skulle företaget blifva genom sambandet med en i Norge ifrågasatt ocb till en del redan påbörjad kanal-led Irån Fredrikshall genom sjöarno Arevandet ocb Aspern till ofvan omförmälde gränsesjö Stora Lee.
Denna ända till 8 mil långa, till större delen inom Svenska området belägna sjö, hade jemväl ådragit sig uppmärksamhet i Norge, der redan i flere år vid Fredrikshall bedrifvits kanal-arbete, och hvarest endast afbidados beslutet om öppnande af kanal-led på Svenska sidan, för att vid Othei, der redan på enskild bekostnad en provisorisk slussledning voro anbragt, öppna kommunikationen emellan samma sjö och nyssnämnde på Norska sidan belägna vaD. teudrag, hvarigenom således vunnes en ny förbindelse mellan de förenade rikena, ocb derjemte en ny kommunikations-led emellan Wenern och Nordsjön.
Sedan motionären tillika erinrat om de umångfaldiga fördelarne af deL .att i Fredrikshall vinna en ny afsättningsort för betydliga partier spanmål ocb landtmannaprodukter, som Norge mäste importera, ocii som nu, för att hinna dit, mäste gå ända ned till Göteborg, samt der omlastas och öfver Nordsjön föras till Norska kusten, dels att våra behof af fiskvaror m. m. från Norge kunde erhållas på samma väg, har, med förmälan att, enligt af Chefen för vestra väg- ecb vattenbyggnads-distriktet, Majoren Z>.
Lilliehöök uppgjordt samt af Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader godkändt förslag, kostnaden för den omförmälda' kommunikations-ledcn på Svenska sidan voro beräknad att uppgå till 80.5,758 R:dr B:ko eller 1,208,367 R:dr Hant, motionären vidare anfört, att då Statens tillgångar redan voro för andra ändamål starkt anlitade, och således anspråken på bidrag för ifrågavarande företag, hvilket vöre af den vigt att detsamma ej borde uppskjutas, måste inskränkas till det minsta möjliga, hade motionären ansett företaget; som i sin helhet åsyftade kommunikation emellan Wenern och sjön Stora Lee,, böra delas i tvänne, af hvilka det ena skulle omfatta upptagandet af en segelled till 9 fots djup från Hattefura hamn förbi Köpmannabro till Upperud och vidare derifrån till Hofverud, hvartill kostnaden, enligt ofvanåberopade förslag, uppginge till 175,129 R:dr B:ko, eller 262,693 R:dr 50 öre, och det andra återstoden af arbetet, hvartill kostnaden beräknats uppgå till 630,419 R:dr B:ko eller 945,673 Rall- 50 öre Riksmynt, Då vigtcn af hela den ifrågavarande kommunikations-lcden ökades ju mer densamma närmade sig Wenern, vore det företrädesvis önskligt att den ofvan förstnämnda delen af företaget, omfattande segelleden från Wenern till Hofverud, hvilken kommunikation med afseende å lokal- och ortförhållanden kunde anses utgöra ett holt för sig, bragtes till utförande, för hvilket ändamål motionären ansett anslag böra af Statens medel beviljas.
I detta afseende anför motionären, att af det nu till erhållande af statsbidrag förordade företaget, borde, enligt motionärens tanke, de arbeten, som afsåge hamnen vid Hattefura samt upprensning af segelleden förbi Köpmannabro till Upperud, helt och hållet bekostas af statsmedel, dels i anseende till det trängande behofvet, ej mindro af en utvidgning af nämnde hamn, sorn för närvarande endast rymde 8 å 9 fartyg, i följd hvaraf, enär omlastningen och transporterandet af varorna från hamnen till Upperud eller tvertom fordrade lång tid, ofta hände, att seglare på Wenern i svåra stormar icke kunna inlöpa i den redan af fartyg upptagna hamnen, utan nödgas hålla ut till sjös, — än äfven af upprensning af allmänna segelleden förbi Köpmannabro, der segellederna delade sig till Upperud eller Snäcked, och hvars bibehållande, likasom hani-, nens utvidgande, således ej borde göras beroende af den tillfällighet, att teckning af enskilda till större eller mindro belopp kunde erhållas; dels äfven derföre, att, då seglationcn derstädes hittills varit fri, det skulle väcka ovilja och harm, om, 4:4 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 120. derest denna dol af arbetet
Liefve genom ett bolags försorg förrättadt, band och kostnader derigenom lades på den fria trafiken; dels slutligen emedan, om erforderliga bidrag för deltagande i återstående delen af det stora företaget skulle kunna uppbringas af innovånarno i den till största delen af allmoge bebodda orten, Statens mellankomst åtminstone för den del, som ansåges tillböra den allmänna segelleden, vore oeftergifligen nödvändig.
Deremot egde annat förhållande rum i afseende å den föreslagna nya segelleden genom slussanläggning vid Upperud, hvilket arbete, likasom fortsättningen deraf ända till sjön Stora Lee, kunde och bordo blifva föremål för den enskilda företagsamheten, om det af Staten understöddes; och föreställde sig motionären, att, af det för slussen vid Upperud erforderliga kostnadsbclopp, GG,1S3 R:dr B:ko, eller 99,274 R:dr 50 öre, skulle, derest | crhölles af statsmedel, återstående J kunna inom orten sammanbringas.
På grund häraf har don ofvanbemälde motionären, likasom, af hufvudsakligen enahanda skäl, inom Bonde-Ståndet Riksdags-fullmägtigcn L. G.
Andersson från Elfsborgs län, med hvilken sistnämnde Riksdags-fullmägtige Anders Eriksson från Elfsborgs och Anders Jonsson från Wermlands län förenat sig, föreslagit att Rikets Ständer måtte bevilja, till förbättrande af den allmänna segelleden från Hattcfura hamn förbi Köpmannabro till Upperud, en summa af 1G3,419 R:dr, samt för upptagande af en sluss vid Upperud, § aldar af det dertill erforderliga belopp, eller GG,183 R:dr 50 öro Runt, under tillämpning af de allmänna föreskrifter, sorn i afseende å statsbidrag för vattenkommunikationer och väganläggningar Liefve vid innevarande riksdag meddelade.
Beträffande åstadkommandet i sin helhet af kommunikation emellan Wenern och den inom Wedbo härad af Elfsborgs län belägna och med vattendragen inom Nordmarks härad i Wermland sammanhängande sjön Stora Lee, derom vid sistlidno riksdag genom motioner inom Borgare- och Bonde-Stånden tvänne särskilda förslag väcktes, yttrades af Rikets då församlade Ständers Stats-Utskott, att Utskottet erkände det stora behofvet och den allmänna vigtcn af förbättring i kommunikations-anstalterna inom den ifrågavarande, i anseende till betydliga bergshöjder och mångfaldiga vattendrag, för landtransporter mindre tillgängliga del af riket, samt att Utskottet ansåge en efter dervarande lokala förhållanden lämpad kommunikationsled, hvarigenom do skogrika och vidsträckta trakter af Dalsland och Wermland, som omgåfvc Stora Lee och dermed sammanhängande sjöar, kominc att förbindas med Wenern och dorifrån utgående segelbara vattendrag, utgöra ett ibland do många företag, hvilkas utförande, med afseende å tillgodogörandet och afsättningen af landets produkter, borde genom bidrag från det allmännas sida befrämjas.
Det sålunda vitsordade behofvet och vigten af en lämplig kommunikation till förbindelse emellan förutnämnde tvänne sjöar, Wenern och Stora Lee, kan icke holler af nuvarande Stats-Utskott förbises, och Utskottet är jemväl förvissadt, att tillvägabringandot af denna kommunikationsled, i öfverensstämmelse med det af motionärerne åberopade förslag, på ett tillfredsställande sätt skulle motsvara trafikens fordringar, samt anser sig äfven i det hänseendet böra instämma med motionärerne, att, då utsigtcr för närvarande saknas att kunna bringa hela den omförtnälda kommunikationsleden till utförande, den del af företaget, som afscr utvidgande af hamnell vid Hattefura och upprensning af segelleden förbi Köpmannabro till Upperud samt öppnandet al kanal derifrån till Hofverud bör företrädesvis befordras till verkställighet, helst från nämnde hamn större delen af vestra Wermlands och mellersta Dalslands bruks-* och skogsprodukter, utgå samt ge - Stats- Utslcottets Utlåtande N:o 120.
45 nom erhållande af segelled till erforderligt djup närmast utloppet af Wenern ieke allenast de i grannskapet af denna sjö boende jord- oell bruksegare skulle tillskyndas betydande fördel, utan äfven varutransporterna för do aflägsnare in i landet belägna verken i väsendtlig män underlättas.
Deremot har Utskottet funnit sig ej kunna dela den af motionärerne rörande det af dem till erhållande af statsanslag nu förordade företaget uttryckta åsigten, enligt hvilken segelleden till Upperud skulle uteslutande af Staten bekostas och vidinagthållas, samt endast det återstående arbetet genom enskild försorg med bidrag af allmänna medel utföras, utan anser Utskottet begge de på sådant sätt af motionärerna åtskilde delarne af sagde företag gemensamt böra till verkställighet af enskildt bolag öfverlemnas.
Till följd häraf och då någon pröfning angående det belopp, hvarmed företaget bör å Statens sida understödjas, icke lämpligen kan ega rum innan bolag blifvit bildadt samt utredt blifvit i hvad mån den erforderliga kostnaden kan inom orten, sammanbringas, äfvensom under hvad vilkor intressenterne för sin del kunna vara villige att åtaga sig arbetets utförande och fullbordande, föranlåtes Utskottet; hemställa 28:o att den nu väckta frågan om statsanslag för öppnande af segelled från Wenern till sjön Rogvarpen må förfalla.
Uppå framställning af enskilda motionärer beviljade Rikets åren 1853— 1854 för samlade Ständer för tillvägabringande af kanal- och sluss-anläggningar vid Forshaga och Dejefors uti Klarelfven, derför kostnaden blifvit i en år 1840 upprättad plan beräknad till 190,414 R:dr B:ko, en summa af 100,000 R:dr samma mynt, att såsom lån från Riksgälds-kontoret mot stadgade vilkor utgå; hvarefter, under loppet af år 1855, planer för nämnde anläggningars utförande af Kongl. Maj:t i nåder fastställdes, enligt hvilka kostnaden för kanalen och slussarne vid Forshaga beräknades, likasom år 1840, att uppgå till 94,377 R:dr; men deremot kostnaden för kanal- och sluss-anläggnings-arbetena vid Dejefors, — sorn uti 1840 års plan upptagits till endast 96,037 R:dr, — blifvit, i följd af åtskilliga ändringar i samma plan, förhöjd till 206,283 „ eller tillsammans 300,660 R:dr, allt Banko.
Sedan, med åberopande, bland annat, deraf att, enligt särskilda af Chefen för vestra väg- och vattenbyggnads-distriktet, Majoren D. W. Lilliehöök, under Juli månad 1856 uppgjorda beräkningar skulle, med afseende å inträffade förhöjda pris å dagsverken och matcrialier, utöfver hvad i ofvan berörde fastställde arbetsplaner antagits, erfordras för arbetena vid Forshaga . , . 47,867 R:dr B:ko och för dom vid Dejefors 42,741 „ „ oller tillsammans en tillökning för båda af 90,608 R:dr B:ko 46 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 120.
Direktionen för det till ifrågavarande kanal- och sluss-anläggningars verkställande bildade bolag bos Kongl.
Maj:t anhållit, att bolaget, för att sättas i tillfälle att fullborda berörde för länet särdeles vigtiga och nyttiga kommunikationsled, måtte ilndfå ett ytterligare statsbidrag af åtminstone 100,000 Ridr, att såsom anslag utan återbetalnings-skyldighet utgå; men denna framställning, hvilken af Kongl. Majit under den 11 November sistnämnda år till Rikets då församlade Ständers pröfning öfverlemnades, blifvit af Rikets Ständer afslagen; så och efter det kanalen och slussarna vid Forshaga blifvit fullbordade och i Maj månad 1858 för trafiken öppnade, har, på sätt Kongl. Majit i nådig skrifvelse till Rikets nu församlade Ständer af den 13 April innevarande år, (införd under Nio lil i lista Samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens -Protokoller) behagat meddela, Kongl. Mäjits förbemälde Befallningshafvande till Styrelsens för allmänna väg- och vättenbyggnader embetsåtgärd öfverlemnat en af bolagets Direktion till Kongl. Majit ställd underdånig ansökning, hvaruti Direktionen ånyo framställt behofvet för bolaget att erhålla understöd från Statens sida, och dervid hufvudsakligen anfört: att då till kommunikations-företaget i dess helhet af allmänna medel endast beviljats ett lån å 150,000 Ridr Runt, hvilket måsto amorteras genom årlig inbetalning af 6 procent, samt intressenterne sjelfva tillskjutit 150,000
Ridr nämnde mynt, men al dessa samman] agde 300,000 Ridr ett belopp af 208,302 Ridr 32 öre blifvit användt vid Forshaga och af 64,158
Ridr 77 öre till förberedande arbeten vid Dejefors, hvadan blott en behållning af något öfver 27,000 Ridr förefunnes, vore det icke möjligt att de återstående arbetena vid sistnämnde station, efter Majoren Lilliehööks sednaste beräkning uppgående till en kostnad af 309,378 Ridr, skulle af bolaget kunna utan ytterligare understöd utföras så, som den i nåder gillade planen föreskrefve; att bolags-intressenterne derföre samt för att vid Dejefors bereda åtminstone någon lättnad i trafiken och på samma gång tillgodogöra så väl den exproprierade marken, som det derpå redan nedlagda arbetet, varit betänkte att vid nämnde station, i stället för kanal, anlägga en jernväg förbi vattenfallet derstädes, ehuruväl en sådan jernväg icke syntes komma att motsvara den nytta, sorn med visshet vore att påräkna af en kanal, hvarigenom ali omlastning undvekes på mer än 6 mils oafbruten båtled å den lifligt trafikerade Klarelfven; samt att bolagsmännen befarade att deras ansträngningar varit fruktlösa och att de använda kostnaderna ej skulle fullt motsvara hvad som afsetts och påräknats, derest icke de svårigheter, bolaget genom förändrade förhållanden iråkat, blcfve behjertade; anhållande, på grund häraf, Direktionen, enligt bolagsmännens uppdrag, att Kongl. Majit måtte antingen i nåder föreslå Rikets Ständer att, såsom ytterligare understöd till fullbordandet af merberörde kanal- och sluss-byggnader, bevilja en summa af 200,000 Ridr Runt utan återbetalnings-skyldighet, eller ock, utan rubbning i vilkoren för återbetalning af det lån bolaget undfått, i nåder medgifva, att bolaget finge vid Dejefors, i stället för kanal, bygga och framgent underhålla jernväg till trafikens betjenande, mot den taxa å utgifter derför, som kunde varda i nåder bestämd.
Med föranledande af underdånig anmälan i ämnet, som utaf Styrelsen för allmänna väg- och vatten-byggnader uti memorial don 28 sistlidne Februari blifvit gjord och i betraktande af det högst betydliga belopp, hvarmed fullbordandet af kanal- och slussanläggningarne vid Forshaga och Dejefors skulle, enligt deröfver sednast uppgjorda förslag, öfverstiga den från början beräknade kostnadssumman, har Kongl.
Majit, då det af Rikets Ständer vid 1853 och 1854 årens riksdag till nämnde företag beviljade låne-understöd af tillsammans 150,000 Ridr Stats-TJtslcottets Utlåtande N:o 120. 47 Runt afsett kanal-anläggnings tillvägabringande, oell bolagets förevarande ansökning, att, i stället för kanal, få vid Dejefors anlägga jernväg, sålunda erfordrade Rikets Ständers bifall, funnit sig böra till Rikets Ständers pröfning öfverlemna ifrågavarande ansökning, med hemställan huruvida ej, — derest Rikets Ständer ieke skulle finna anledning att, sedan bolaget numera fullbordat kanal-arbetet vid Forshaga mot en kostnad, ensam öfverstigande omförmälda låneunderstöd, meddela bolaget något ytterligare statsbidrag för utförandet af den afsedda kanal-anläggningen äfven vid Dejefors, — Rikets Ständer dock ansåge skäligt, att medgifva den begärda förändringen uti planen för ifrågavarande kommunikationsled, på dot sätt, att, i stället för kanal, den föreslagna jern vägs-anläggningen vid Dejefors inom viss tid verkställdes, enligt den plan, som, efter behörig pröfning af dertill upprättadt förslag, kunde varda af Kongl.
Utskottet, som, vid öfvervägande af hvad sålunda förekommit, funnit sig sakna giltig anledning att, sedan den vid sistlidne riksdag i enahanda hänseende gjorda framställning blifvit afslagen, tillstyrka Rikets nu församlade
Ständer beviljande af ytterligare statsbidrag för ifrågavarande kanal- och sluss-anläggningars fullbordande i enlighet med redan fastställd plan, har deremot, med afseende å de af Bolags-direktioncn uti den genom Kongl. Maj:ts förevarande nådiga skrifvelse Rikets Ständers pröfning underställda ansökning anförde omständigheter, och då Utskottet, i anseende till det betydliga belopp, hvarmed kostnaden för sagdo arbeten komme att öfverstiga den ursprungligen beräknade kostnadssumman, anser det billigtvis icke böra förvägras bolaget att, med befrielse från den genom ingånget kontrakt åtagna skyldigheten att utföra ännu återstående kanalbyggnads-arbeten vid Dejefors, i stället derstädes bygga oell underhålla jernväg, hvilkens anläggning, under förutsättning att statsbidrag till kanalens byggande ej kunde beviljas, blifvit af Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader förordad, — funnit sig böra hemställa: 29:o att Rikets Ständer måtte medgifva det för tillvägabringande af kanal- och sluss-anläggningar vid Forshaga och Dejefors bildade bolag att, utan rubbning i vilkoren för återbetalning af det lån, bolaget för sagde arbetens utförande undfått, i stället för kanal vid Dejefors, derstädes till trafikens betjenande anlägga och inom viss af Kongl.
Maj:t bestämd tid fullborda samt för framtiden underhålla en jernväg, enligt den plan, som, efter behörig pröfning af dertill upprättadt förslag, varder af Kongl.