Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Oeh det var allt liksom litet stort, att en torparson som han, hade att välja mellan en » skattebonnedoter » o c h en » sjelfegares » och kyrkovärds enda dotter.
Hans praktiska sinne förmådde honom att inom sig öfverväga bådas respektive förtjenster.
Stina-Lotta var nog » snygg » o c h » e ' duktiger flecka » till på köpet, men fast fadren var » välfrakta », skulle det väl inte bli så m y c k e t på hennes del, för der var j u åtta barn i huset!
» E m m e l i » deremot var ensam arfvinge, o c h kyrkvärdens hemman var en » s t y f g å l », men » E m m e l i » sjelf — ja, det sades, att hon inte kunde så mycket som väfva » treskaft » en gång, oeh såg ut i synen gjorde hon ackurat som — som » e ' stek- | I |- \ \ j I I \ J kl IN I d u n, e r n å l l e s e t t g r a t l s e x e m p l a r f ö r h e l a d e n t i d, u n d e r hvilken a b o n r.
e - m e n t e t r ä c k e r.
Ä r o d e s a m l a d e a b o n n e n t e r n a f ä r r e än 5, t o r d e p r e n u m e r a - panna » — eller — j a, hon hade då en mun, » precis som te ' skära hål i e ' pannkaka » — hon kunde gerna » flamsa » med herrarne — hon var aldrig en bit för g o d åt dem — men Stina-Lotta.
Han knöt handen, när han kom att tänka på, huru hon kanske nu som bäst » fiamsade » der uppe, o c h han reste sig med det fasta beslutet, att gå upp o c h » hålla reda » på henne och inte på » E m m e l i ».
M e n i det samma hördes hastiga steg i backen, o c h han hade knappast tid att kasta sig åt sidan bakom ett par buskar, innan en ung flicka stod der uppe, der han nyss stått, o c h i nästa ögon- blick satte sig på den stora, flata stenen, all- deles ytterst på klippkanten.
Men innan han hunnit se hvem det var, kom en annan person — en af uugherrarne från någon af herrgårdarne — halfspringande upp för backen.
Flickan yände på hufvudet — nu såg A n d e r s hvem det var.
_ » K a n jag inte få vara sade hon snäsigt.
» Å h, lilla vän, » sade lifvad af punsch och dans, J a g vill visst inte göra en ondt. » i fred här heller? » den unge mannen, » var inte så häftig!
vacker flicka något » N å g o t o n d t!
» eftersade flickan föraktfullt.
» D e t är inte jag rädd för heller, men en kan väl villa vara m e ' fre ', vet j a '.
» » I n t e ska ' en så ' n här liten sötunge vara så stygg, » sade den unge herrn.
» V a r nu litet snäll o c h medgörlig, lilla barn, så ska ' du få se, hur trefligt det är, » tillade han, satte sig bredvid henne på stenen o c h slog armen o m hennes lif.
I nästa ögonblick hördes två smällar — en på Stina-Lottas kind af en kyss, o c h en på unga h e r m s kind af — en bastant örfil, hvaraf mottagaren b l e f så förbluffad, att flickan med lätthet ryckte sig lös och sprang u p p.
» D e t var syndigt, så det svider! » utbrast ungersvennen, » men det skall du också få be- tala, du lilla ilskna kattunge, » tillade han o c h reste pä sig.
» O m ni rör mig en gång till, så hoppar jag rakt i sjön o c h ingen menniska får si mej m e r!
» ropade flickan o c h tog ett steg när- mare branten.
Men nu rasslade det i buskarne o c h ett språng stod Anders bredvid henne höll henne om lifvet, » så hårdt, som om ville krama l i f och anda ur henne, » sade sedermera.
med och han hon » Ä ' du rakt förvillader, m e n n i s k a?
» utbrast han, » ska ' du inte tänka på mej e ' s m u l a?
» » D e ' ä ' visst värdt! » snyftade hon, ty nu brast hon naturligtvis i gråt, men hon lutade hufvudet m o t hans axel ändå.
» J o, det ä ' visst värdt! » eftersade han, men med annat tonfall, » t y aldrig i verlden kommer jag att tänka på någon annan än d i g.
» » I n t e på Emmeli h e l l e r?
» » N e j, rakt i n t e, » försäkrade A n d e r s, och o m i den stunden kyrkvärdens nybygda ladugård och väl häfdade åkrar drogo förbi hans inre syn, så vacklade dock icke hans fasta beslut, ty nu hade han både sett, att Stina var » hedlig » (hederlig) och erfarit, huru det kunde kännas att tro henne vara förlorad.
» H v a r t tog löjtnanten v ä g e n?
» tillade han derpå i en ton som icke bådade godt.
» A s c h!
» sade flickan o c h hängde sig fast vid honom, » inte ska ' du bry dig om en töcken toker!
Han hade rakt inte reda på sej — det lukta ' punsch och konjak å f en lång väg. » Ja, men han kunde gjort så mycket, att du legat på sjöbotten nu i alla fall, om inte jag hade varit, » menade A n d e r s o c h såg sig om efter herremannen, som emellertid ansett det klokast att fördunsta med örfilen som behållen vinst af det lilla uppträdet.
» Å h — nej — » stammade flickan, » nog hade jag redt ifrån mig en så ' n der slantkärfvel, men — jag var led åt alltihop, o c h jag hade varit ellaker (elak) m e ' mot dej, så jag brydde mig inte om hvad jag sa ' eller hur det gick med n å g e '.
» » M e n nu ä ' vi fälle s a m s?
» » Sams? » H o n drog sig ur hans famn o c h stod fram- för honom, upprörd och högtidlig.
» J a g lofvar dej, » sade hon » att om du också vill trampa på mej, så ska ' vi aldrig bli osams ändå.
Jag vet nog, att j a g ä ' häftiger och när sinnet rinner på mej, så ä ' jag svår, men det lofvar jag, att du aldrig i lifvet ska ' få ondt åfet! » Anders var helt häpen.
A l d r i g hade han hört något qvinfolk tala på det viset förr.
» J a, » sade han betänksamt, » jag har nog varit litet rädder för ditt humör, för du har allt påbrö i den vägen, men jag tänker, att jag kan fäller väja dej litet, j a g o c k s å.
» » D e t ska ' du aldrig behöfva, » svarade hon i bestämd ton.
O c h så gick det till, att Stina-Lotta » ändrade h u m ö r » o c h » vardt snäller », ty hon höll ärligt ord, o c h fast hon, som gift, nog höll både folk och barn i tukt o c h Herrans förmaning, så har aldrig Anders ett enda ögonblick behöft ångra, att han försakade kyrkvärdens nybygda ladu- gård o c h präktiga åkrar för Stina-Lotta, fast hon hade sju syskon.
» E m m e l i », stackare, går ogift än i dag!
Rationel kosmetik.
^ ^ É o a l e t t k e m i e n s o m r å d e är så vidsträckt, begäret efter v e r k s a m m a, o s k a d l i g a för- sköningsmedel så stort, att det v ä l kan v a r a p å sin plats att i n å g o n mon sålla agnarne från hvetet, att visa, h v i l k a preparater för- svara sin plats p å toalettbordet o c h h v i l k a som måste, p å grund a f sin s k a d l i g a verkan, förvisas derifrån.
Charlataner o c h svindlare hafva bragt en massa hud-, hår- o c h t a n d f ö r s k ö n i n g s m e d e l i handeln, h v i l k a visat sig vara bly-, arsenik- eller qvicksilfverhaltiga oeh derför i stället att f ö r s k ö n a hy, hår eller tänder ö f v a t ett m y c k e t s k a d l i g t inflytande på h u d b i l d n i n g o c h blodförnyelse.
K o s m e t i s k a m e d e l b o r d e m a n endast an- v ä n d a efter en samvetsgrann läkares r e k o m - mendation.
Flertalet a f de i v å r tid m e d feta typer annonserade franska, engelska, ame- rikanska eller orientaliska undermedlen har v i d den k e m i s k a analysen måst b e k ä n n a sig v a r a antingen f u l l k o m l i g t v e r k n i n g s l ö s a med eteriska oljor försatta vatten eller o c k giftiga ingredienser innehållande smink o c h pasta, h v i l k a, ofta använda, orsaka svåra skador.
O a k t a d t dessa ofta framstälda o c h o m t a l a d e sakförhållanden, har damverlden visat sig i den g r a d intagen för vissa toalettpreparater, att ingen v a r n i n g från läkarens sida, intet illabefinnande, j a, ej en g å n g medvetandet, att m e d l e n, s o m s k u l l e v e r k a h u d f ö r s k ö n a n d e, f r a m k a l l a r y n k o r o c h v e c k, förmå d e m att u m b ä r a deras b r u k.
D e t heter: » O m j a g ej a n v ä n d e r det mer, ser j a g j u faslig ut. » O c h så sminkas, pudras o c h färgas, målas o c h tusehas det, tills d e i g e n s t o p p a d e h u d p o r e r n a o c h det g e n o m vismutsalterna — b l y, arsenik,
t i o n s k e å n ä r m a s t e p o s t a n s t a l t.
— B i d r a g från alla o m r å d e n f ö r qvinlig v e r k s a m h e t m o t t a g a s m e d t a c k s a m h e t.
E n d a s t en s i d a a f p a p p e r e t b ö r qvicksilfver — i sitt o m l o p p störda b l o d e t f r a m k a l l a a l l e h a n d a lidanden, h v a r e m o t hvar- ken migränstift eller mineralvatten mera hjelpa.
H u r en rationel vård a f hy o c h skönhet skall öfvas, k u n n a våra eleganter lära a f så g o d t som första bästa b o n d f l i c k a; hennes friska, rosiga hy, hennes hvita tänder h a f v a aldrig gjort b e k a n t s k a p m e d n å g r a underme- del.
R e g e l b u n d e n rörelse i frisk luft, för- nuftig klädsel o c h flitigt b r u k a f kallt vat- ten v e r k a v i d a bättre än alla till sina be- ståndsdelar o k ä n d a kosmetiska medel, hur k l i n g a n d e n a m n de än m å hafva.
Beklag- ligtvis förstå sig våra m o d e d a m e r ej det rin- gaste p å att g e n o m ett naturligt lefnadssätt försköna sitt utseende.
D e t omåttliga snö- randet, som sammanpressar lefver o c h lungor o c h drifver b l o d e t till hufvudet, så att an- sigtet blir fläckigt eller m ö r k r ö d t, måste i främsta r u m m e t betraktas s o m ett hinder för vården a f utseendet.
M e n i andra r u m m e t måste m a n n ä m n a det o f o g, s o m bedrifves med s. k.
dépilar-creme, ett medel, s o m u p p - ger sig aflägsna den orena öfverhuden o c h låta den renare underhuden träda fram.
I verkligheten är d o c k den massa, s o m 1 0 m i - nuter efter crémets p å l ä g g a n d e låter aflägsna sig, icke h u d utan pasta, hvilken, bunden a f h u d v ä r m e n n u fjällar af.
E n l i g t receptet skulle m a n sedan å n y o g n i d a in créme o c h p u d r a d. v.
s. åter stoppa till porerna, h v i l k a m a n nyss tror sig ha ö p p n a t.
F ö r en felfri h y äro alla dessa m e d e l öfverflödiga.
K a l l t vat- ten är d å det bästa skönhetsmedlet.
Behöf- ver h y n verkligen förbättras, så måste medi- kamentet innehålla d y l i k a salter, h v i l k a rena öfverhuden, hålla den mjuk o c h smidig, för- hindra h u d s j u k d o m a r o c h absorbera den un- der natten samlade svetten.
Preparatet må- ste vidare u p p s u g a det utflytande hudfettet, k y l a o c h uppfriska, gifva huden en lätt färg och — last not kast — hålla porerna ö p p n a.
För att få huden m j u k o c h smidig kan m a n m e d fördel a n v ä n d a den e n g e l s k a A t k i n - son-magnoliatvålen, hvilken är f u l l k o m l i g t fri från det farliga natriumhydratet.
Alpblom- pasta lär o c k v a r a ett fullständigt o s k a d l i g t medel att motarbeta lefverfläckar, solbränna, fräknar o. d. samt att borttaga öfverflödigt hudfett.
D e n, som n ö d v ä n d i g t måste b e g a g n a puder, g o l d cream eller smink, måste o c k p å aftonen ö p p n a porerna medels en fintrådig s v a m p o c h stark g n i d n i n g m e d en frottérlapp.
B e s t ä m d t s k a d l i g t är det ofta f ö r e k o m m a n d e bruket a f spirituösa tvättvatten, såsom e a u de c o l o g n e, eau d ' A r a b e o. s. v.
; likaså a n v ä n - dandet a f hårda skarpa tvåler o c h vismut- haltiga smink.
S k ö n h e t s m e d e l, s o m innehålla blyhvitt, talk eller z i n k o x i d, beröfva h u d e n så m y c k e t fett, att rörandet a f ansigtsmusklerna ofta hindras o c h en smärtsam hudspänning inträder.
E n hud, s o m ofta sminkas, b l i r s k ö r o c h får ytterst lätt rispor; använder man n u för att dölja d y l i k a brister g o l d - c r e a m, p u d e r, kli, toalettättika, eteriska oljor eller salvor, förvärrar m a n dermed det o n d a.
B ä s t g ö r m a n i att endast a n v ä n d a oskad- liga tvättpulver, frotterdukar o c h a f läkare g o d k ä n d a salvor.
VÅRA DÖTTRARS VERKSAMHET EFTER SLUTAD SKOLKURS.
I en af k. m:t tillsatta flickskolekomitén har nu afslutat sitt svåra och makt- påliggande arbete samt afgifvit sitt ut- låtande.
Detta utlåtande, som innehåller användas och marginal lemnas.
N a m n o c h a d r e s s t o r d e alltid n o g a a n g l f v a s, o c h kan f u l l k o m l i g d i s k r e t l o n från r e d a k t i o n e n s s i d a p å r ä k n a s.
många intressanta meddelanden, redogör icke blott för undervisningen i landets högre flick- skolor, utan äfven för de vid de samma rådande hygieniska och ekonomiska förhål- landena, för deras styrelser och lärarepersonal m. m. Jemte andra statistiska uppgifter meddelar komitén äfvenledes några under- rättelser om flickornas verksamhet efter slu- tad skolkurs.
Komiténs yttrande i denna del har följande lydelse: Det har synts komiterade lämpligt att, så vidt sådant kunnat ske, söka utröna, hvilken lefnads- ställning de högre flickskolornas lärjungar komma att intaga efter slutad skolkurs.
Komiténs leda- mot friherinnan Sophie Leijonhufvud-Adlersparre har från 4 7 flickskolor erhållit uppgifter rörande 2, 4 6 8 lärjungar bland dem, som under åren 1 8 7 9 — 1 8 S 5 afgått från läroverken, o c h af dessa uppgifter gjort ett tabellariskt sammandrag, hvilket gifver vid » handen, att gifta o c h för- lofvade utgöra 2,5 p r o c, i hemmet vistande 4 9, 1 p r o c, lärarinnor o c h studierna fortsättande 3 8, 9 p r o c, anstälda i statens samt enskilda personers och institutioners tjenst 8,5 p r o c, döda 1 p r o c Då dessa uppgifter af lätt insedda orsaker icke kunnat omfatta mer än jemforelsevis få af de närmast förflutna åren, hvadan ganska många af de afsedda lärjungarne ännu icke nått den ålder, vid hvilken de flesta äktenskap i vårt land ingås, vore det tvifvelsutan alldeles orik- tigt, om man af den ofvanför angifna procenten gifta o c h förlofvade ville draga den slutsatsen, att öfver hufvud endast högst f l af de högre flickskolornas lärjungar komma att ingå äkten- skap.
I Tyskland, der man länge insamlat statistiska underrättelser i detta hänseende, sägas 80 å 9 0 p r o c.
af de högre flickskolornas lär- jungar blifva gifta.
Visserligen ställer sig äkten- skapsfreqvensen i Sverige något ogynsammare, så att, enligt en af aktuarien i k. statistiska centralbyrån doktor Hjalmar Gullberg benäget meddelad uppgift, den i allmänhet är \ mindre än i Tyskland och ännu något ringare inom de samhällsklasser, från hvilka d^n högre flick- skolan förnämligast rekryteras.
Men säkert är, att det icke kan vara förhastadt, om man an- tager, att äfven i vårt land ett öfvervägande flertal af den högre flickskolans lärjungar blir hustrur och mödrar.
A f de öfriga stanna ganska många i hemmen för att sköta husliga sysslor.
Arbetet inom familjen och hemmet är också utan tvifvel det lämpligaste för qvinnans natur- liga begåfning: der finnes användning för den skickliga, ordnande handen o c h den fina smaken, der kräfves icke ett allt för långvarigt stilla- sittande eller ett ensidigt intellektuelt arbete Men de sociala förhållandena hafva tillstängt denna verkningskrets för många, så att, såsom redan anförda uppgifter visa, långt ifrån alla unga qvinnor kunna finna plats inom den samma; många äro hänvisade till att försörja sig sjelfva antingen genom utöfvande af lärarinnekallet eller genom något annat yrke.
Sedan komitén påvisat, hurusom i synner- het under de första 10 åren af barnens lif, deras uppfostran nästan uteslutande ligger i moderns hand och att det mest af henne beror, om barnen skola påverkas af dårskap och förderf eller af sundt förstånd och ädelt sinne, samt huru som uppfostran under de första åren är af stor, ofta till och med åt- görande betydelse för hela lifvet, uttala komi- terade nedanstående tänkvärda ord: » Vill man, att svenska folket skall hafva i sin midt ädla, handlingskraftige män och qvinnor, som icke undandraga sig de offer, fäderneslandet kan kräfva a f dem, icke häller sakna all för- måga att häfda vårt folks plats bland civiliserade nationer, så förgäte man icke, att den nödvän- diga förutsättningen härför är mödrar, som genom en grundlig bildning fått ögonen öppna för det sannskyldigt stora, sköna o c h ädla o c h som der- igenom blifvit skickliggjorda att fostra sina dött- ' rar till verkliga qvinnor o c h sina söner till verklige män.
Långt ifrån att frukta, att qvin- norna genom en sådan bildning skulle förlora den äkta qvinligheten, bör man fast mer se till, om icke den faran är närmare, att, derest den qvinliga bildningen nedtryckes, männen för- vekligas.
» SVERIGES ALLMÄNNA PENSIONSKASSA.
(IVY det v i h ä n v i s a till t i d n i n g e n s a n n o n s a f d e l n i n g, 2-J taga v i oss friheten fästa I d u n s ärade läsarin- V JL n o r s u p p m ä r k s a m h e t p å d e n i n b j u d n i n g till Akt.
Bol.
Sveriges Allm.
Pensionskassa, s o m nu blifvit utfärdad.
S v e r i g e s A l l m ä n n a P e n s i o n s k a s s a har till u p p g i f t oeh ändamål: att m o t billiga p r e m i e r, s o m i s m ä r r e p o s t e r k u n n a inbetalas, b e r e d a en o c h hvar, äfven d e n m i n d r e b e - m e d l a d e, tillfälle att för sig sjelf, sin familj eller närmaste a n h ö r i g a erhålla en p e n s i o n från o c h m e d fylda fyrtio år eller s e n a r e; att så snart d e n m e d kassan f ö r e n a d e b y g g n a d s - f o n d e n s m e d e l det tillåta, a n l ä g g a tids- o c h ä n d a m å l s - e n l i g a h e m för p e n s i o n ä r e r n a, der dessa, o m d e så ö n s k a, k u n n a i m o n af u t r y m m e o c h p å billiga v i l - k o r från 5 0 års ålder erhålla b o s t a d m.
samt nödig omvårdnad på ålderdomen; att bereda begrafningshjelp åt d e m af p e n s i o n s - kassans m e d l e m m a r, h v i l k a ö n s k a b e g a g n a sig af d e n särskildt i n r ä t t a d e begrafningshjelpskassan, s a m t slut- ligen.
att så långt fondernas m e d e l tillåta p å allt sätt s ö k a s k y d d a o c h bistå p e n s i o n ä r e r n a o c h d e r i g e n o m g ö r a d e t begärligt för en o e h h v a r att i n g å i kassan.
H ä r a f inses lätt, att det är fråga o m ett foretag af a l l m ä n n y t t i g o e h vidsträckt betydelse samt m e d berättigade kraf p å allmänhetens u p p m ä r k s a m h e t o c h intresse.
Det gäller n ä m l i g e n att för d e n stora massan af l y c k l i g t lottade m e d m e n n i s k o r g ö r a fullt klart o c h tydligt, att g e n o m u p p m u n t r a n o c h tillslutning till d e t ifrågavarande företaget, ett rikt fält för en s u n d o c h rationel v ä l g ö r e n h e t ö p p n a r sig.
— G e n o m ett o b e t ä n k s a m t a l l m o s e g i f v a n d e alstras allt f ö r lätt o c h allt för ofta t i g g e r i o c h lätja.
Sveriges Allmänna P e n s i o n s k a s s a har satt sig det m å l e t före, att m e d t i l l b j e l p af för saken intresserade p e r s o n e r öfverallt i n o m landet v ä c k a till lif en sjelfkänsla o c h e n b e - rättigad stolthet, s o m g ö r a det till i n d i v i d e n s v i g t i g a - ste a n g e l ä g e n h e t att b e t r y g g a sin o c h d e sinas fram- tid, o c h i känslan af e g e n kraft afvisa tanken r.tt l i g g a staten eller e n s k i l d a till last.
D e t är m e n i n g e n att förqväfva o c h m o t v e r k a forsoffning o c h slapphet, likgiltighet o c h t r ö g h e t, orsakerna till så m y c k e n n ö d o c h elände.
I stället för dessa, ty v ä r r allt för all- m ä n t f ö r e k o m m a n d e svagheter s k o l a sparsamhet, o r d - n i n g o c h o m t ä n k s a m h e t v ä c k a s till l i f o c h g e n o m i n d i v i d e n s förkofran hela samhällets v ä l befordras.
D e r f ö r b ö r t a n k e n p å d e n alldeles o b e s t r i d l i g a n y t - tan m e d en p e n s i o n s i n r ä t t n i n g af ofvan a n t y d d a art l i k s o m slå rot o c h v ä x a i n i det a l l m ä n n a m e d v e - tandet h o s hvarje m e n n i s k a.
I d é n till detta företag har utgått från d e n i hufvud- staden för sitt arbete i v ä l g ö r e n h e t e n s tjenst a l l m ä n t k ä n d e p r e m i e r a k t ö r e n H e r m a n G r i p, o c h i spetsen för i n b j u d a r n e till a k t i e t e c k n i n g e n står d e n ädla p r i n - sessan E u g e n i e.
B l a n d d e m, s o m i n n a n i n b j u d n i n g e n till aktie- t e c k n i n g blifvit utfärdad, b e h a g a t blifva m e d l e m m a r af b o l a g e t, finna v i k r o n p r i n s e n, k r o n p r i n s e s s a n o c h prins Carl samt k r o n p r i n s e s s a n af D a n m a r k.
I D U N S ärade läsarinnor torde hafva godheten läsa igenom den på näst sista sidan i dagens nummer befintliga annonsen om Skandinavisk Modetidning.
Manuskript, s o m e j a n t a g e s till I n f ö r a n d e, å t e r s ä n d e s, s å v i d a p o r t o b l - fogas.
Inga o f r a n k e r a d e f ö r s ä n d e l s e r l ö s a s.
Teater och.
TEATRARNA.
Efter m å n g å r i g h v i l a å t e r u p p t o g s i fredags A u b e r s k o m i s k a opera » K r o n j u v e l e r n a ».
Att d e n s a m m a ej f ö r l o r a t n å g o t a f s i n f o r n a drag- ningskraft, framgick tydligt af det M i g a bifall, som ä f v e n n u k o m d e u p p t r ä d a n d e till d e l.
O p e - r a n g i c k o c k s å p å d e t h e l a taget s y n n e r l i g e n v ä l, oaktadt nästan alla d e uppträdande v o r o n y a i sina roller.
Främsta intresset knöt sig naturligen vid K a t a r i n a, h v i l k e n ej g e r n a k u n n a t e r h å l l a e n b ä t t r e r e p r e s e n t a n t ä n fröken Ek, h v a r s b å d e s å n g och s p e l | f r a m k a l l a d e d e t lifligaste o c h m e s t v ä l - förtjenta bifall.
A f d e öfriga utmärkte sig i syn- n e r h e t h r r Janson o c h Strömberg s o m resp. R e - b o l l e d o o c h C a m p o M a y o r.
Fru Edling s j ö n g s o m a l l t i d sitt p a r t i förträffligt o c h h r Lundmark vi- s a d e y t t e r l i g a r e, att h a n s a n l a g rätt v ä l l ä m p a s i g för opera-comiquen.
Både spel o c h sång v o r o g a n s k a v å r d a d e, m e n r ö s t e n k l i n g a d e t y v ä r r allt för s v a g i e n s e m b l e r n a.
Körerna gingo friska och jemna.
S a l o n g e n v a r fullsatt från g o l f till t a k.
Operan gafs å n y o i m å n d a g s, första abonne- m e n t s a f t o n e n, inför en lika talrik s o m elegant o c h intresserad publik.
Abonnementsföreställningar gifvas härefter hvarje helgfri m å n d a g.
Fröken Wolffs d e b u t s o m C a r m e n sistlidne tors- dag^ k u n d e b e t r a k t a s s o m g a n s k a l y c k a d, h e l s t som d e n u n g a s å n g e r s k a n ej f ö r r u p p t r ä d t å n å - gon s c e n.
R ö s t e n r ä c k t e v ä l ej a l l t i d fullt till, men användes ganska v ä l; spelet v a r otvunget och m i m i k e n synnerligen rörlig, s t u n d o m kanske alltför drastisk.
S å n g e r s k a n r ö n t e lifligt b i f a l l.
Dramatiska teatern å t e r u p p t a g e r i m o r g o n t o r s d a g Shakespeares lustspel » M y c k e t v ä s e n för i n g e n t i n g », hvilket s t y c k e å d e n n a teater r e d a n gifvits 5 2 gån- ger o c h senast u p p f ö r d e s derstädes d e n 6 april 1881.
D e förnämsta rollerna o c h deras innehaf- vare ä r o: Benedict — hr Fredrikson; Glaudio — hr Hartman; D o n Pedro — hr Törnqvist; D o n Juan — hr P e r s o n n e; Leonato — hr Elmlund; Antonio — hr Envall; Borachio — hr Hamrin; Conrad — hr Grip; Surkart — hr N o r r b y; N y p o n — h r B c e c k s t r ö m; B e a t r i c e — fru F a h l m a n; H e r o — fröken Zetterberg; Margaretha — fröken Bäck- ström o c h Ursula — fröken Åhlander.
Svenska teatern g a f i m å n d a g s e n n y s v e n s k o r i g i n a l p j e s, k a l l a d » M o s t r a r », k o m e d i a f Emelie Lundberg.
S t y c k e t, s o m j u s t ej ä r a f n å g o t h ö g r e värde, gjorde d o c k stormande lycka, hufvudsak- l i g e n g e n o m e n liflig o c h q v i c k d i a l o g, s a m t k o m m e r n o g att l o c k a t a l r i k a å s k å d a r e.
U t f ö r a n d e t ä r äf- ven m y c k e t godt.
Särskildt utmärker sig hufvud- r o l l e n s i n n e h a f v a r i n n a fru Anna Lundberg (Lalla) för ett s y n n e r l i g e n lifligt o c h k a r a k t ä r i s t i s k t s p e l, om h o n o c k stundom synes något ojemn o c h väl m y c k e t imiterar en känd skådespelerska, för hvil- k e n d e n n a r o l l o c k u r s p r u n g l i g e n s ä g e s v a r a skrif- ven.
F r u L.
g j o r d e s i g e m e l l e r t i d, d e t m å s t e er- k ä n n a s, v ä l f ö r t j e n t a f d e t r i k l i g a bifall, s o m k o m h e n n e till d e l.
Fru Julin s o m d e n s t y f v a o c h f ö r s k e n e t i f r a n d e f r ö k e n M e l a n i e s a m t fru Stenfelt s o m den undergifna o c h gråtmilda fröken Lisbeth — de b å d a o g i f t a m o s t r a r n a, s o m d o c k s l u t l i g e n b å d a befinnas v a r a m ö d r a r — skötte b å d a sina roller förljenstfullt.
Fru Litimarck var bra som den gamla hushållerskan S t a f v a o c h hr Olsson en snäll gardeslöjtnant.