Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Fiendtliga Troup per - Stals-och Banko- L tskottens Beiänkatiden.
185 jier visade sig tolf mil ifrån 'Hufvudstaden.
Lån begärdes, men kunde man viii vänta dem uti en tid, da de forsta grundämnen för en Stats Credit voro sa obestämda och vacklande?
Också, hade försöket icke någon framgång.
Det ganska rinna belopp, som af patriotiskt nit frambars, be fans ifor ändamålet alldeles otillräckligt, och blef derföre återstäldt.
Hvilken annan utväg återstod väl då, än den anticipation på framtidens kraft, den beskattning, sorn utställande af Papper utan inlosnings-fond verkeligen innebär?
litt sådant försök gjordes och lyckades i så måtto, att inan vänn tid; rnen en annan tid skulle komma, då man nödvändigt fick starkast känna alla olägenheterne af den vidtagne utvägen:
Och dessa hafva också blifvit så många och så stora, att endast en ovilkorlig nödvändighet kan ursägta den åtgärd, sorn dem beredt.
Imedlertid lernnar detta förhållande, likasom många andra, anledning till tvifvelsmål, huruvida i financiera och economiska ämnen, vid efteråt anställda jämförelser, emellan hvad sorn blifvit gjordt och det , sorn rättare bort göras, man alltid fästat tillräckligt afseende på de omständigheter, hvilka, i den stund, en anstalt ägt rum, ofta med en absolut öfvervigt föreskrifvit den samma; och om icke samma allmänna grundsatser, hvilka emot en vidtagen anstalt åberopas, sedan tiden hunnit blotta alla deri? från härrörande olägenheter, och äfven ur minnet utplåna de serskilde bevekelse-grurtderne, som vid tillfället verkat besluten, gerna kommit att tillämpas, så framt sådant varit göiligt.
Eihung till Kikt-St.
Prat. —1818* 6',te Sami. N:r ij, 16. i86 Stats- beli Banko-Utskottens Betänkanden.
Sveriges Finance-Historia frarnter manga exempel på sadane nödtvångs-utvägar, vanligen, i följd deraf, att den politiska röle, detta Rike antagit, så ofta varit sträckt utöfver proportionen af dess ringa behållna produkt under ett hardt luftstreck.
Det framställer på Verids-Theaiern samma Skådespel, periodiskt förnyadt; klädedrägt och yttre former hafva väl förändrats, men Caractererne förblifva de samma och grund-idéerne kunna ej ombytas.
Det allmänna stiäfvandet till något bättre letin visserligen lillbakasättas genom stora Samliälls-olyckor, kan uppehållas i sin fart genom falska méstirer; men det genombryter hindren och framtränger; ty det kan qväfvas, men aldrig upphöra.
Att 1809 och j 810 arens Ständer emedlertid icke lättsinnigt ämnade kasta på framtiden alla påföljderne af den nödtvungna Finance-opexationen, sådant ådagalägges säkrast genom den betydliga Bevillnings-Sutnma, som de, till StatsSkuldens utplånande, sig åtogo.
Tvungne af nöden angrepo de Bankens Credit, men hvarje Medborgare i Riket skulle, efter då tillika vidtagen författning, från samma stund bära sin andel dit tillbaka, på det att ordningen i Rikets Penningeväsende såmedelst måtte kunna efter hand, och, i mon af återhämtande krafter, återställas.
Den i sådant afseende vidtagne Plan gick derpå ut, att Banco-Sedlar skulle årligen amorteras till ett belopp, svarande mot den till Banken ingående afbetalning på Stats-Skulden, samt Sedelmassan härigenom nedfällas till sådant för - Stats- och BanJiO-Utskotttns Betänkanden.
187 hällande mot Bankens metalliska tillgängar, att den kunde återtaga sin funotion af Vexel-Bank, \ ' ' hvilken genom dess utvidgade förhållande, såsom Lane.Bank, under tiden måste inställas.
Men, må hända, ligger redan i sjelfva ideen af en sådan Plan en orsak till dess upplösning.
Man har väl hört påstås, att, i fråga om Penningeväsendets reglering, en amortissement af Sedlar,, eller en tillökning af mettalliska myntet leder till samma mål; meri, imellan dessa båda utvägar, visar sig likväl för Utskotten en Väsendtlig skillnad; och den ärfarenhet, som nyligen inträffade händelser inom Riket i detta afseende utvecklat, lämna härpå öfvertygand^ bevis, likasom ock de i främmande Länder sednast vidtagne Finance-Operationer af detta slag icke varit åtföljde af förväntad framgång.
Låne-rörelsen i Discont-väg Uppdrefs, i följd af den hastigt ökade Sedelstocken, hvilken, då den på ena sidan lemnade tillgång för Penningars insättning uti Diskont-Inrättningarne, på den andra försvårade Penninge-Låns erhållande på längre Terminer.
Det är denna brist på förtroende till sjelfva myntet, som man så ofta förblandar med Personel Creditbrist eller med Penninge-brist.
Man klagar deröfver, att den mest vederhäftige Person icke kari erhålla
Lån på de säkraste Hypothequer; och detta anser man bevisa Penninge-brist; men man förglömmer den Långifvandes fruktan, att, då harr utlämnar sitt Gappital mot Sex Procents ränta, få det åter med Tio Procents förlust uti representativ värde.
Hvarföre har väl Penninge* 188 Stats- och Banco-Ulskottens Beläniandcru räntan på en och samma tid varit i Holland och på flera andra Orter 2, 3 ä 4 Procent, då den i Ry ssland, Österrike och Dannemark o. s. v. varit ända till 50 Procent och deröfver för året?
Pappers-myntets vacklande värde i de sistnämnde P.iken har allena verkat denna skiljaktighet.
Samma orsak föranleder ock till en annan oreda, den nemligen, att, i följd af en Lånrörelse på korta Terminer Enskilde imellan, nödgades den Lån-behöfvande i samma stund, han för några månader får undsättning, genast sysselsätta sig med omsorgen, att återförskafla sig en ny Fenninge tillgång, för att dermed afbörda det erhållne Lånet.
Samma Summa föreställde alltså minst ett dubbelt Skuld-Capital för hvarje år och sålunda flerfaldigt mer, än då ett imellan 2:ne Personer uppgjordt
Lån fick blifva stående på längre tid.
Huru mycket blott d- rina nu anmärkta omständighet skolat verka till stadgande af opinionen om Penninge-förhigenhet, lärer genast falla hvar och en i ögonen.
Låne-iörelsen underhölls vidare genom de inträffade Handels-förhallanden på Continenten samt de Speculationer, hvilka derifrån hämtade sin upprinnelse.
Fastighets-köp och vidsträckta Odlings-förstag kommo dernäst i ordningen, beräknade, likasom de förra, på erhållande Lånebiträden.
Det är väl en sanning, att fröet till alla dessa vidt utsträckta Företag var lagdt uti Sedel-stockens hastiga ökning och de, i följd deraf, lättade Lån-utvägarne.
Men hade man litet eftrsinnat huru otillräcklig denna Sedelmassa skulle bli, dels sedan det hann utveckla »ig, att den icke var annat, än en längre ut - Stats- och Banko-Utskottens Betänkanden.
1J9 dragen skugga af samma kropp, dels i synnerhet, när Penningen, egentligen ämnad att göra tjenst vid utbyte af Producter, nu mera påkallades, alt mäta sjelfva Fastigheterne eller GrundFörmögenheten: — då hade man icke vågat sig så långt.
För hvarje Egendom med 1 ,ooo R:d afkastning fordras exempelvis en sådan Summa, alt mäta dess Product: men när sjelfva detina Egendom, till Köp eller Inteckning, kommer i fråga, påfordrar den 20,000 K:d af numerairen, för att i liqviden matas
Må man då eftersinna, huru mycken Fast Egengom, som de sednare åren genom Köp, Salu oell Förpantning blifvit satt i eirculationc och man skall icke så mycket förundra sig öfver orsaken, att på en oell samma gång höra klagan öfver brist på Penningar och klagan ofver den massa af Penningar., sorn blifvit i rörelse bragt; hvarförutan den omständighet måste anmärkas, att, vid uppjagade Varu-pris, citculationen af samma qvantitet Producter fordrar en större Penninge-stock, än förut.
Penningar äro bevis öfver redan verkstäldt arbete och deraf vunnen Product, som är behållen, om icke alltid för den förste arbetaren eller producenten, dock för det hela eller Samhållet.
De föreställa således förmögenhet, och rikedom.
Guld och Silfver utmärka dem på ett reelt, Papper på ett artificielt sätt; meri i båda fallen är verkan enahanda.
Stats-Papper eller Skuld-Sedlar hade, i anseende till utgifvaren, skolat utmärka Gäld och Fattigdom, Statens verkliga tillstånd, i den stund då operaiionen skedde.
Men när, i stället för sådane Skuld-Sedlar, utgåfvos representativer, hvilka gällde såsom mynt , tillskapade detta en lgo Stats- o eli Banko-Utskottens
Betankaennl alldeles motsatt föreställning, således äfven en motsatt verkan , särdeles som förvillelsen endast småningon skingras, och första stunden , då ett pappers-mynt sättes i omlopp , icke är den , då det mest förlorar.
Men att, såsom några häraf vilja sluta, ett hastigt förökadt Rörelse Capital , utöfver hvad en ökad produclion möjligen kan upptaga, icke skulle med liden verka till förhöjning af alla varu-pris, är utan tvifvel alldeles falskt.
Emedlertid , och så länge icke allenast Egendomar och alla inhemska förnödenheter kunne erhållas for Pappers-myrit, utan äfven utländska varor deirned köpas, uppfyller detta Papper alla fordringarne på ett reelt mynt, ehuru, till ynätande af prisen, en större numeraire åtgår.
Och ovedersägligt är således , att man genom utgifning af Pappers-mynt tillskapat en inbillad välmåga, hvarefter alla förhållanden man emellan sig rättade.
Endast nödvändigheten kan rättfärdiga sådana operationer.
— Erfarenheten utvecklar nogsamt, under lidens lopp, det sanna förhållandet, hvilket här var brist eller skuld, icke öfverskott eller behållning.
Men det vore en motsatt ytterlighet, att, genom försöket af en stark indragning utaf det i omlopp satte Pappers-myntet, vidtagen i gemensamhet och nästar} på en gång med utgifvandet deraf, tillvägabringa en nöd, lilika falsk i sin grund, som välmågan det var; men hvilken indragning skulle, lill sina verkningar, medföra en än större våda och menligare följder, än den oreda, hvaröfver man klagar.
J3et Papper, som blifvit utställdt i form af mynt,och hvilket, då det intog sin platts i ali - Stats- och Banko-Utskottens Betänkanden. lgi' manna rörelsen, skulle för fulla beloppet af sin numeraire representera Silfver, efter mynt-foten* liar redan, genom den nedsättning i värde, det mäste undergå, först, i följd af sin myckenhet , och emedan det icke utkom i jämn ordning, och derefter, i anseende till den egenskap, det saknar att mot Silfver kunna utbytas, förlorat så mycket uti sin ursprungliga natur af mynt, att en ytterligare minskning af dess qvantum , genom indragning eller amortissement, skulle förorsaka en allmän förlägenhet, enär man fåfängt vill söka bevisa, alt värdet af det återstående, till sin. verkan på rörelsen och produetionen, genast okas
Uti ett isoleradt arithmetiskt förhållande till indragningen, så att på detta sätt jämn vigten icke rubbades.
Sådant beror af helt andra omständigheter som 'skola verka tillika, och inträffar i alla fall icke på en gång, eller i samma stund , som indragningen sker, utan blott småningom, emedan en varas förändrade värde, i inon af tillgång eller brist, utvecklar sig efter helt andra Dagar, hvilkas säkra tillvarelse slutkonst och erfarenhet gemensamt bestyrka.
Alla förut omförmälde
Millioner i Papper utkommo, enligt hvad nyss anmärkt är, lika med Silfver och gjorde äfven i början inom Piket full tjenst för denne metall.
Att nu åter indraga sådana representanter af Silfver, utan att sätta något i stället, skulle ju i verkningen blifva detsamma sorn att göra Nationen lika många Millioner fattigare.
— Stats skuld amorteras , men den betalas dä, och reel valuta kotnmer i stället för hvad sorn borttages.
Detta sker, ej allenast utan olägenhet, utan ock med framgång, emedan 3Q2 Stats- och Banko- Utskottens Betänkanden. det iii’ bevis på vetklig förkofran och mälaren af varu-produciionen okas då, i stället for att minskas.
Tvärtom förhåller det sig med indragning af mynt eller med amortissement af dess ^Representant.
I nyare tider har icke något T.anel gått till verklig förkofran genom upplagd Skattkammare.
Uti hvarje Medborgares trefnad och öfverskott, uti hans kärlek för Regéri-ng och fosterjord ligger det enda reela och tillfyllestgörande Capita!
, att sätta i circulation när Fäder, neslandets stora angelägenheter det påfordra.
Den verkan, sorn Sedtd-rnassaps hastiga tillökning beredde, var en rubbning uti enskilde jVledborgares förmögenhets tillstånd.
Hvarje innehafvare af Bankens Sedlar träffades af den beskattning, sorn blef en följd deraf, att flera invisningar utställdes på en och samina tillgång, sorn förut var ett inskränktare antal delägare för. behållen.
Denna beskattning , ehuru eljest i många fall ojämn och orättvis, drabbade likväl minst den arbetande Classen , ty dels var den icke innehafvare af någon stor andel uti ofvannämnde tillgång, dels taxerar den i manga fäll sin arbetskraft, icke uti Penningar, utan i för. nödenhets-attiklar.
Emedlertid har denna skak. ning uti enskildta förhållanden , af olyckan beredd, redan ägt ruth.
Den träffade på olika tider och i olika mån olika personer; men alla öfriga förhållanden hafva lämpat sig härefter.
Att nu, genom Papperets indragning, utan att pa annat sätt fylla dess runi, gå tillbaka samma väg, som man gatt fram; det vöre icke att gifva ;irsattning åt dem, som förlorat, trien att åstadkomma en ny skakning, hvars följder träffar andra, Stats- celi Banko-Utskottens Betänkamlen ,193 och, må hända, en del af de samma, som deltagit 1 den förra förlusten , samt tillika utmatta Rikskroppen , i det att manga Näringsföretag , hvilka, ehuru satte i tang med artificiella-medel, nu alstra redbar produet, skulle lida och aftyna; hvarförutan en alldeles ny regleri ng af Statsinkomster och Utgifter då mäste uppgöras.
Ridderskapet och Adeln remitteradt Memorial, som med mycken sannig och klarhet i uppställningen för öfrigt utvecklar orsakerne till närvarande Penninge-ställning, har blifvit framställd vådan af en myntförändring, och det förstörande i följderne, om Ranken till fullo med Silfver inlöste de circulerande Sedlarne Meningen häraf lärer likväl ingalunda kunna vara den , att Riket v<»re i en olyckligare belägenhet, om det ägde lika manga Millioner i hardt Silfver, som Pappers-myni efter namnvärde: om hvar och en, som nu äger ett Sedel-Capital, i dess ställe, ägde lika många Specie-Riksdaler i Silfver ; ty det kan icke nekas , att ju en större rikedom då fanns för Uandet behållen; men emedan dessa Millioner, ehuru i och för sig sjelfve betydlige, likväl blott till ett linga belopp svara emot den del af grundlormögenheten, som är bragt i circulation och såsom Hypothek går Medborgare emellan; samt Sedelmyntets förhållande till fullt mot SilfverRiksdalem ock skulle blifva grunden för mätandet af dessa enskilda I.iq vidationer; så är det förmodeligen just i afseende på Mynt-väsendets närvarande inveckling med Credit förhållandet eller Skuld-väsendet, sorn denna farhåga hos honom äger rum; Och Utskotten dela i så måtto j94 Smis- och Banho-Uts1iolie.ns Bttänhanden. alldeles hans mening; och att derföre icke eller någon bättre ordning karr forväntas, innan LåneOperationerne och Stats-Skulden bl ifvit i frän Mynt-väsendet möjligast skiljde och hvar för sig serskildt uppgjorde.
Fräga var ock i sådant afseende väckt vid 3 81 r, firs Riksdag att företaga början till uppgörande af denna gräns; men deri förföll , och den närvarande är ej länipelig härtill vidare, än blott , att fran Bankens omedelbara befattning ina möjligast skiljas de nya Liqvidationerne, som lid förekomma.
Redan under den korta tid, som förflöt ifrån det Sedel-massan uppnått sitt maximum och till 1815 års Riksdag, hade erfarenheten hunnit upplysa derom, att en häftig minskning eller indragning af Sedelstocken, utan att något sattes i stället , var till sine följder skadlig. *)
Vid nyssnämnde eller 1815 års Riksdag beslöts derföre, att Sedelmassan skulle hallas ungefärligen vid sitt då varande belopp , utan att likväl stadgandet om Bankens ersättning fördess förskott till Staten rubbades.
— Denna Plan utfördes i stället på det sätt, att hvad af Bevillningen, i afbetalning till Fanken, inflöt, skulle åter utgå i Lån på Fastigheter och till Odlingsföretag.
Det första och, måhända, för tillfället angelägnaste ändamål vanns val sålunda; men säkerligen var anstalten icke den rättaste.
Man säger med skäl, att, genom Fanko-Sedcdstockens hastiga förökning åren 1809 och 1810, *) Mellan 1812 och iSi5, indrogos Två Millioner i Sedlar.
Stats, och Banko-Utskottens Betänkanden'.
195 Statens Gäld gjordes till Ti i ket s
Mynt; men hvad blir val följden af de nya Finance operationerne, om icke den, att, då Statens Gäld afbördas genom Nationens Bevillning , eller den så kallade Arnortissements-Fonden, och denne utgår , såsom iLån till enskilde, så skattar liela Nationen , för att med
Län biträda en del; oell om Statens Gäld tillförene Lief förvandlad till Likets Mynt, Enskildes Gäld nu blifvet det.
Myntet, som skulle föreställa behållning, fortfar i sjelfva verket, att föreställa skuld; det är endast Gäidenärerne, som ombytas..
— De voro i förra fallet
Med borne samfält, de blifva, i man af afbetalningarne på Statens Skuld, enskilde personer.
Om ett sådant Lån-System utsträcktes med ränta på ränta , eller Revenuernes årliga användande till ny utlåning, så skulle inom en viss tidrymd, kortare, än vid första påseendet förmodas, Rikets hela Capiial-värde tillhöra Banken.
Nödvändigheten skulle då åter föranleda till samma utvägar, som förut blifvit begagnade, och hvilka gifvit vid handen , att Banken tillhörer Liket.
Intetdera är för Samhället förmånligt.
Kunde Banken isoleras eller återbringas till ett serskildt helt, som verkade för sig efter en alldeles orubblig plan, så vore grundvalen för dess Solidité befästad ; men då detta är ett föremål , ännu mera för önskan, än för verkligheten, synes åtminstone angeläget, att denna vigtiga del af Finance-Förvallningen icke uppställes på sådant sätt, att verkningarne blifva rakt stridande emot det Resultat , som man åsyftat att vinna.
De allmänna .Lånbiträden, som lernnades enskilde Medborgare, voro nödvändige till und - lgfi Stats- och Banko-Utskottens Beiänkandert.
Sättning i dera* förlägenhet; men denna förlägenhet bereddes, • efter hvad här ofvan är anförd!, till en stor del genom sjelfva Finance-regJeririgen.
Orri alitsa orsaken kari upphöra, måste äfven verkningarne smaningon fnisviuna.
I alla fall kan man icke ständigt låna; tiden att betala måste val ock ett gång vidtaga.
En ständig progression i Skuldsättning skulle göra Grunförmögenheten allt trier och mer otillräcklig, att frambringa, jemte de för Statens upprätthållande oundgängeliga Skatter, hvad sorn derutöfver erfordrades till en årligen växande Räntebetalning.
Och detta allt vid ett förhållande rakt motsatt det af Eiqviden utaf en Skuld, för hvilken Staten år Gäldenär och de enskilde äro Fordringsägare.
I senare fallet hafva desse ett intresse mera uti Statens upprätthållande , i det iörra fnindre.
Utskotten vilja för öfrigt i afseende på detta tillstånd, i minnet återföra kända händelser under förflutna dylika perioder; de utvecklas bäst af Anteckningarne öfver Bankens Auctioner på fasta Egendomar.
Imedlertid är det anmärkningsvärdt, huru den oordning, som blir en oundviklig följd af et t uppdrifvit Credit-väsende med Papper, kan fortgå under olika former.
Staten, som i sjelfva verket var Gäldenär, framträder, i följd af Liqv.idations-sättet , representerad genom Banken, såsom Fordringsägare.
Saken är likväl i det hela densamma:
Skakningen i enskildes förmögenhet är den allmänna följden af förflutna olyckor.
Pappers-myutet har för en tid på ett konstigt sätt Stats- och Banko-Utskottens Betånkamhn.
197 öfverskylt dem; men har ej kunnat til 1 intet göra de ofelbara verkningarna deraf.
Afsigten med hvad förenade Utskotten nu anfört har varit, att utveckla de grunder, hvarpå deras öfvertygelse hvilar, att en indragning af representativ mynt , utan att något annat sättes i stället, medför skadliga följder.
Den uppdrifna Credit-rörelse, som genom D iscont-Inrattningarne uti deras illa beräknade skick blifvit i verket satt, mäste naturligtvis vara lika, om ej ännu mera vådlig, hvilket erfarenheten också tillfyllest ådagalagt.
Hvad sorn gafframgång åt Näringarne, blef menligt för de Enskilde Discnnternes bestånd.
I deri mån nemligen, som utomordentliga förhållanden i politiskt och comrnercielt hänseende upphörde, och å ena sidan disponible
Capital icke vidare behöfde hållas tillhanda, och å den andra, återupplifvade Närings-företag kräfde nya förlag, måste de tillgångar, som förut hade strömmat till D isconterne, nu laga en annan riktning.
Med ett Rörelse Capital eller Debet bestående af insatte Fonder, förfallne till betalning vid anfordran, eller efter en korrt, aldrig begagnad uppsägning.s-tid, och med en Tillgång eller Credit af långsamt ingående afbetalningar på utgsfne
Län, kunde jemnvigten icke länge bibehållas.
— För den, sorn granskar
Disconternes ställning under den förflutna tiden, förekommer det i sanning förvånande, att de så länge kunnat bestå.
Säkerligen har aldrig någon Bank bevarat sina Sedlars Credit med så ringa disponibel Fond, i jemförelse till den utelöpande Skuld-messan, sora Disconternes ofta varit.
Så ig8 Stats- och Banko-Utskottens Betiinkanden. långe En Discont kunde med nya Län fylla rummet af En annans påkänning, bibehölls circulationen, men ett afsladnantie vav redan domen till upplösning, hvilken genom förminskning eller indragning blott ytterligare påskyndades.
Denna sanning fordrar ej vidlyftig bevisning.
Capitalisten sökte, vid sina Penningars placerande, största säkerhet och vinst.
Den skuldsatte uppehöll sina Aflairer eller sin Credit med vexlande operationer imellan Enskilde och Disconterne.
När de sednare icke mera kunde gifva Lån, mäste sådane sökas hos de förre.
Då vilk oren ansågos nöjaktiga, förflyttade Capitalisten sina Penningar ifrån Disconterne till den Enskilde.
En annan gång hade den Gäldbundne påräknat att med ett nytt
Discont-lån betala skuld till en enskild Fordrings-ägaret Lånet uteblef och Capitalisten, som för bestämda behof hade disponerat de införväntande medlen, måste nu i stället påkänna
Discontens Debet genom motsvarande intagning.
Hvarje sådan åtgärd skulle omedelbarligen verka tillbaka uti en oafbruten kedja.
Också har man de senare bägge åren , då samtlige
Disconterne linnnit till deras så kallade maximum, hört ständig klagan öfver ett Indragnings System, som lik. väl i sjelfva verket icke varit till.
Samma Summor, som uttagirs från Disconterne, hafva på andra vägar återgått i rörelsen ; och Disconterne hafva, oaktadt de strängare behandlat sina Gäldenärer, likväl icke kunnat uppehålla sig sjelf ve.
Stats- och Banko-Utskottets Belänkanden. 399 Ett starkare infordrande af Län , ehuru af nödvändigheten påbudet,, har tvär,lorn påskyndat upplösningen.
Den sä kallade indragningen af Discont.rörelsen bl ef en tid ansedd, såsom en af Regeringen vidtagen eller rnedgifven Plan till Myntets förbättring, ehuru Regeringen icke hade någon befattning med Discomerne, förr än de, i följd af inträffad förlägenhet, sökte
Dess biträde.
Vid närmare eftersinnande, skall det finnas, att denna indragning naturligen föranleddes af allmänna ställningens förändrade skick.
För att i det längsta afböja deri Crisis , sorn sedermera likväl inträffade, harju Heger ingen tvärtom, i den trion Enskildes uttagningar ökats, låtit i Diskonterne insätta allmänna medel.
Det synes sålunda vara ådagalagdt, att beräkningen af en minskning eller indragning på en gång uti Rörelse-Capital och uti Credit-rörelse varit för långt drifven.
Afven här liar ärfarenheten utvecklat, att första steget är det mest maktpåliggande, och att följdeme sedermera icke kunnat efter godtycko bestämmas.
Men den har också nu på en tid hunnit lära, att utaf de bägge ytterligheterne af hög och af låg ränta för placerade Capital, ingendera varit i längden förmonlig: och denna i manga fall dyrt förvärfvade kännedom synes blifva af gagn, vid frågan om de medel till rättelse , som kunna användas.
Redan såsom preliminär grund, vid frågan om de medel, som blifva att vidtaga, förekommer derföre ock, likasom af sig sjelf, till ett mål, dit man skall syfta, att nemligen framför allt och i alla grenar afhålla ett stillestånd uti 200 Stats- och Biinko-Vtskottens Betänkan/len. de starka omvä^lingarne emellan mycket och litet, och att finna en fast punkt, hvarifrån man med en säker beräkning må funna utgå.
Örn ock målet vore aflägset, så Synes det dock bättre , att med långsamma, men afmatta steg, sträf, va dertill, än att genom skiften af med oell mot, åtföljde med få uppehåll af storm och skakni tagar, komma ett stycke fram, för att åter tillbakasättns, afrnattad imedlertid genom de stridiga verkningamé af tvänne hvarannan motsatta k rafter.
Staten eller Rikskroppen får i vissa finansiella afseerulen betraktas tinder enskildta förhållanden.