Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Re.sv. och Ekon.-Utskottens Betänkande, A:o .10. bör försiggå, nemligen en efter trakternas inbördes förhållande och naturliga växtlighet samt en mod afseende å befintlig ståndskog, hvilka uppskattningar skuile ined hvarandra jemföras och den dervid uppkommande totalgradering bestämma det förhållande, hvarefter afrösningsjorden borde delas; till stöd för hvilket förslag motionären anfört, alt ett dylikt stadgande sannolikt skulle komma att minska anledningarne till det missbruk, som vid tillämnade eller pågående skiften nu i allmänhet egde ruin medelst skogens nedkuggniug å de särskilda bitterne, enär, derest vid graderingen å> afrösningsjorden afseende lastades icke blott å jorden, utan äfven å derå varande ståndskog, fördelarne af dess nedhuggning skulle förringas, dä derigenom skyldighet uppstode, att i ersättning för tillskiftad mark lemna förökad jordvidd, hvilket vore så mycket billigare, som en illa medlaren skog i sjelfva verket borde anses minska afrösningsjordens verkliga värde, i anseende till den långa tidrymd, som åtginge att återbringa densamma i godt skick.
Utan att vilja bestrida möjligheten af dessa verkningar; anse Utskotten- sig dock icke kunna berörda förslag understödja, emedan ett stadgande af påyrkadt innehåll skulle, efter Utskottens omdöme, i tillämpningen icke allenast molas af ganska betydande hinder och svårigheter, utan äfven stundom blifva med rättvisa och billighet oförenligt, t ex. vid jemförelse emellan dålig men skogbevuxen mark och skoglös afrösningsjord af sådan beskaffenhet, att den inom jemförelsevis kort tid kan blifva skogbärande; och hemställa Utskotten följaktligen, alt Herr Grafve IVadiline!slars motion i denna del ej må bifallas. 12 Ixap. 1 § af Herr IVeller bery: att, för åvägabringande af en förbättrad hushållning med landels skogar, hvarigenom desse undgingo den förödelse, som i de flesta delar af landet vore att befara, det stadgande, bland andra, mätte utfärdas, ali enskilde hemmans skogar och utmarker, som ännu icke undergått laga skifte, må, der ej alla dalegarne annorlunda åsämjas, förblifva oskiftade.
Utskotten hafva uti sitt, i anledning af väckta frågor om förändrade föreskrifter rörande skogshushållningen i riket, afgifua betänkande sökt framhålla det trängande behofvet för lagstiftaren, att genom snara och kraftfulla åtgärder söka hämma de i afseende på skogome nu rådande missbruk samt införa en förbättrad skogshushållning till förhindrande af de olycksbringande följder, som af en eljest möjligen i en icke aflägsen framtid inträffande skogsbrist äro ali emotse; och få Utskotten, med åberopande af de åsigter, Utskotten i berörda betänkande uttalat, tillkännagifva den öfvertygelse, att nämnde missbruk, långt ifrån alt, såsom man hade förmodat, aftaga, tvärtom tilltagit efter skogarnes skiftande, och att en ändamålsenlig skogshushållning, i fråga om mindre jordegendomar, blifvit genom värt skiftesverk, särdeles efter enskiftenas införande, lill en icke ringa grad försvårad.
Om nemligen de oskiftade skogarne också *lll* #| •
• t icke behörigen sköttes, hvartill orsaken torde vara att söka deruti, alt de icke voro ställda under nödig tillsyn, så öfvergick dem likväl icke en så fullständig sköfling, som den, för hvilken de till större delen efter skiftena varit utsatta, livad som, i fråga om dessa oskiftade skogar, skulle hafya erfordrats, hade varit införandet af en ändamålsenlig hushållning, hvilket, då skogarne utgjorde mera sammanhängande vidder, hade varit möjligt; och då kostnaden för allönandet af erforderliga uppsyningsman blifvit fördelad på delegarne, eller det för skogsskötseln erforderliga arbete utgjorts af (lere, hade utgiflerne för åstadkommande af ett bättre hushållssätt blifvit mindre betungande.
Alt på de små skogslotter, hvilka nu, lill följd af skiftena, tillfalla hvarje delegare, införa ett ordnadt hushållssätt, är icke möjligt; och om också en sådan liten skogslott Lag- samt Allm.
Besv. och Ekon.-JJlsltollens Betänkande, N:o 30.
Ii vore af den beskaffenhet, att den lämpligen kunde indelas till trakthuggning, så skulle, vid hemmanets ytterligare klyfning, .hela den uppgjorda planen omintetgöras.
Egarne af de små lotterna, hvilka blifva i behof af träd utaf viss beskaffenhet, måste taga dessa der de finnäs, om också genom deras fällande betydlig skada tillskyndas skogen; då deremot, der vidden är större, tillgång på sådana träd bör finnas, utan alt derigenom skada sker.
Dessa egare af smärre lotter kunna icke eller bekosta nödig tillsyn öfver skogen, som således förfares.
Man torde följaktligen med skäl kunna påslå, alt föreskriften om skogarnes ingående i skiftet, utan alt särskilda förhållanden dervid skulle tagas i beräkning, var ett misstag.
Hvad som med jordens skiftande åsyftas, är icke allenast att bereda tillfälle för den idoge landtmannen att ensam fä skörda frukten af sin (lil och sin omtanke, utan äfven att i allmänhet befordra framstegen af landets kultur och framkalla en bättre ..hushållning.
Om nu, på sätt Utskotten sökt visa, genom skogarne/ ingående i skiftet, sistnämnde ändamål icke allenast icke uppnå!ts< ulan tvärtom motarbetats; så torde man böra taga i betraktande, om icke äfven för den enskilde fördelarné af skogens förblilvande i samfällighet varit större, än desom vunnits genom delningen; i hvilket afseende Utskotten torde få åberopa den erfarenhet, som vunnits genom hushållningssätlet vid de under jägeri-betjeningens tillsyn stående allmänningarne, derifrån delegarne redan årligen bekomma en icke obetydlig utdelning, som sannolikt kommer att ökas i den mån en bättre vård egnas åt desamma.
Alan torde emot det föreslagna förbudet invända, att derigenom eli ingrepp skulle göras i den enskildes eganderätt, sorn är grunden för skiftes-vitsordet.
Men man får icke lemna ur sigte, alt den enskildes rätt till oskiftad skog, enligt gällande lag, icke är att förlikna vid full eganderätt, utan endast innefattar rättighet att nyttja skogen till husbehof, och bör anses begränsad af andra delegares lika beskaffade anspråk.
Ett förslag af enahanda innehåll, sorn det ifrågavarande, har jemväl blifvit framställdt af Rikets Ständers Justitie-ombudsman, som uti sin till 18o0 års riksdag afgifua embetsberättelse, efter att deri hafva fästat uppmärksamheten på skogarnes vanvårdade tillstånd i riket och behofvet af lagens medverkan till åstadkommande af en förnuftsenligare skogsskötsel, såsom särdeles skadebringande åberopat följderna af vårt skiftesverk.
Herr Juslitie-ombudsmannen yttrar i della afseende: »att, om byalagens och hemmanens skogar voro oskiftade, så skulle i skogegande byar och hemman ingen hemmansdel finnas, för hvilken ett ordnadt skogshushållningssäll ej kunde begagnas.
Hvarje skogs-samfällighet finge dä en gemensam, efter dess tillgång och användningstillfälle afpassad skogsmossa, der fällningar och återplanleringar skedde samfäldt, och hvarje större eller mindre delegare utbekomma sin andel i den årliga tillgången, sorn blefve jemnare, i den mån fällningen hvarje år öfverginge en större vidd.
Nu äter mäste en ganska stor mängd af utskiftade små hemmansdelar, såsom innehafvande alldeles för små skogslotter, att kunna efter methoden skötas, helt och hållet från anstalten uteslutas, och en ändamålsenlig skogshushållning på dem anses overkställbar.
1 stället att hafva kunnat draga nylla af sin lilla andel i den samfälda skogen, blifva de nu i sjelfva verket innan kort skoglösa; och äfven de hemman, som vid en vigtig skogshushållnings införande ännu kunde befinnas ega en sammanhängande skogsmark af nog stor vidd, för alt deraf draga fördel, kommo, såsom skiftade, alt sakna en fördel, som på större vidd kunde erhållas, nemligen alt kunna afsätta en särskild park, till 'indelning lör längre omloppstid, hvarå gröfre virke till sägblockar och storverksämnen voro att skörda.»
Delande desse Justilie-ombudsmannens åsigter, anse Utskotten sig böra erinra, att de olägenheter. som kunde uppstå deraf, alt en delegare i den oskiflade, efter ett 12 Lng- samt Allm.
Desv. och Ekon.-Utskottens Betänkande, A’;o 30. rationell skogshushållningssätt vårdade skogen för något år möjligen Liefve i béliol af större utdelning, än på honom i förhållande tiil hans andel belöpte, lätteligen kunde afhjelpas derigenom, att åt honom för det året, i förskott på kommande årens utdelningar, lemnades ett större belopp, som sedermera pä hans lott afräknades.
Beslut härom kunde fattas af jägeri-betjeningen, i samråd med vissa jemte deni i tillsynen öfver skogen deltagande ombud för delegarne, hvilkas gemensamma intresse väl fordrar, att deras behof i möjligaste måtto uppfylles, men på ett sätt, som Iry^ar mot framtida brist.
Jcs iled afseende likväl derå, all utan tvifvel fall kunna inträffa, då skogens skiftande skulle för delegarne vara lika förmånligt, som i andra fall en sådan åtgärd är skadebringande, vore det, efter Utskottens omdöme, ingalunda välbetänkt, att ovilkorligen förbjuda delning af skogsmark; likasom Utskotten icke finna det lämpligt, att beslutanderätten derom öfverlemnas ät delegarne, hvilka ofia icke allenast hafva stridiga intressen, utan äfven sakna erforderlig förmåga att bedöma nyttan och skadan a T en dylik förrättning.
Utskotten tro sig derföre iakttaga nödig försigtighet, dä de föreslå, alt verkställandet af begärdt skifte af skogsmark må blifva beroende deraf, huruvida Landtmätaren och de vid skiftesförrättningen biträdande Gode Männen, efter rådplägning med delegarne, finna detsamma lill gemensam nytla böra ega rum.
I’å grund af hvad sålunda är vordet anfördt, tillstyrka Utskotten vördsamt, att, med widring af 1 § af 42 Kap. Skiftes-Stad,,an den 4 Mai 4821, i haad. dea innehåller föreskrift, att alt skifteslagets mark skall i skiftet rngu, matie stadgas: alt frågan om skogsmarkens ingående, i skiftet skull vid hvarje falt hero pä pröfning, huruvida sådant till gemensam nytta för, delegarne ske hör', skolande beslut derom uf plägning med delegarne, fattas, likasom ifver de frågor, i hvilka beslutanderätt Skiftesmannen och Gode Männen tillkommer. 1 §. 4 morn. af Kils K t lsson: alt stadgandet i delta moment, alt i de orter, sorn under bergslag höra, förut å skogsmark verkstäldt storskifte, derå laga fastställelse kommit, icke må rubbas, derest ej delegarne derom enhälligt öfverenskomma, malte, såsom hinderligt för införande af en bättre skogshushållning, upphäfvas.
Vid besvarande af denna framställning, fä Utskotten endast åberopa de åsigter, Utskotten uti sitt i nästföregående punkt afgifna yttrande uttalat; i öfverensstämmelse hvarmed Utskotten hemställa, att ä berörda yrkande afseende icke må fästas. i ^tisson: att sista momentet i sagda § måtte erhålla följande förändrade lydelse:
J »Börande sådant utbyte ske efter det värde-förhållande, som emellan in- och afrösningsjorden i sammanhang med graderingen bestämdt är, på sätt 11 Kap. 1 § stadgai , och skall delnings-beskrifningen i parenthes redovisa huru mvcket engradijj eller reducerad jord af båda slagen mot hvarandra gått i byte.» ])(;t genom Kongl. Kungörelsen den 7 Februari 1852 vid nämnda gjorda i ägg, angiiende utbyte emellan in- och afrösningsjord, då sådant till beredande af
x-r i 6 nnnes nödigt, skall nemligen genom redaktionen blifvit opraktiskt och okat skitteskostnaderne genom de dubbla graderings- och delnings-åteärder, som enligt detsamma erfordras. o o o Lag- samt Allm.
Be sv.- och Ekon.-lltskotlens Betänkande, N:o 30. 13 Berörda tillägg, som innehåller den föreskrift, att, då utbyte emellan in- och afrösnings-jorden skei^ de egor, som utbytas skola, böra med hvarandra till godhet och värde “jernföras, samt uppskattas utan afseende å det gradtal, som vid den förut verkställda gradering af skifteslagets mark blifvitdem åsatt, tillkom på Rikets sednast församlade
Ständers derom framställda underdåniga begäran; och denna föreskrift torde så mycket hellre vara att föredraga framför den af motionäreh föreslagna, som, enligt 11 Kap. I §. inrösnings- och alrösnings-jorden, hvardera för sig, särskildt graderas samt således något värde-förhållande dem emellan dervid icke bestämmes.
Utskotten fä alltså tillstyrka, . _ o att om förmälda framställning rj må lif allas. 8 §. af Olaus Ericsson: att, lill förekommande af ytterligare utbrytning utaf egolott, sedan alla förberedande älgärderne vid ski (te bli 1 v i t vidtagne, ett stadgande al nöjande lydelse måtte berörda § tilläggas: »Dock må, sedan delningsgrunden blifvit bestämd, egornas gradering skett, samt skiftet tillagdt är, ingen utbrytning a! egolott vidare hindra skiftes-lörrättningens af slutande. » ' . .
Ett dvlikt förbud anse Utskotten dock vara så mycket mindre al beholvet pakalladt, som det nu torde vara beroende al Landtmätarens och delegarnes godtfinnande, huruvida, sedan skiftesläggningen försiggått, ytterligare delning emellan tillkomne delegare må i sammanhang med det pågående skiftet verkställas; och da en sådan åtgärd möjligen kan ske tiil förmån äfven för de öfriga delegarne, samt det i allt fall utan tvifvel Liefve förenadt med svårigheter all bestämma gränsen, då under skifte någon förändring i skiftes-läggningen ovilkorligen ej kunde lå ega rum, tillstyrka Utskotten, ali berörda förslag må lemnäs ulan afseende. 9 §. af Nils Nilsson-• dels alt de i sagda §:s stadgande, att särskilde delar al ett och samma hemmansnummer i by böra, sä vidt det utan hinder lör redigt skiIte i skifteslaget ske kan, intill hvarandra läggas, förekommande orden »så vidt — ske kan» måtte utbytas mot: »dä skifte derigenom kan blifva lika förmånligt, sorn eljest delegarne emellan» samt dels all, enär den i samma § meddelade föreskrift, alt, om egare af särskilde besutne delar i olika hemmans-nummer åslundar att erhålla dithörande egor i ett sammanhang lagde, då först undersökas bör, bland annat, om läget medgifver egornes sammanläggande på sådant sätt, att de ulklufne hemmansdelarne i framtiden, da fråga derom kan uppstå, när sorn helst må kunna, »enligt de i denna stadga fö' egotnes skiftande lagde grunder», såsom sjeilständige hemman åtskiljas, kunde g"'** ning'li!l misstydning, emedan det ej vore detsamma ali skilja hemmansdelar elter förut bestämda skillnads-linier, sorn att skilja denv efter skiftes-stadgans grunder, orden »enligt de i denna stadga för egornes skiftande lagde grunder» måtte utbytas mot orden: »enligt de vid laga skiftet bestämda grunder.»
Utskotten kunna emedlertid icke inse behofvet af berörde ordförändringar.
Uti ifrågavarande kapitels 14 § ar redan vordet bestämdt, alt vid all skiftesläggning noga skall iakttagas, bland annat, att i allmänhet indelningen så göres, att hvar och en kan vinna de beqvämligheter, ett förmånligt landtbruk fordrar; och hvad sednare delen al motionärens framställning vidkommer, tveka Utskotten icke att pilva företräde ål §.s nuvarande redaktion framför den af motionären föreslagna; i följd hvaraf Utskotten vördsamt tillstyrka. att nämnde yrkande, icke må bilallas. 14 Lag- sami Allm. Besv.- och Ekon.-lhskotlens Betänkande, N:o 30.
10 § af samme motionär: dels att vid ordet »hemman» matte tilläggas orden »delegare eller hemmansdel» och elter ordet »delegare» i andra periodens slut inflyta: »eiler hemmansdel», samt dels alt, i öfverensstämmelse med och i följd af stadgandet om skiftesantalet, der storskifte å skogsmark bihehålles, följande föreskrift måtte § tillläggas : »Har skifteslaget aflägsen mark, som icke kan genom utbyte läggas i sammanhang med dess öfrige egor, så må delegares andelar uti sådane aflägse egor icke bland det utan underställning till Egodelnings-rält högst tillåtna skiftesantal inberäknas.»
Berörda § är så lydande: »Hafva egor, som skiftas skola, den belägenhet, och äro de af det jeni förliga förhållande till hvarandra, alt, med bibehållande af allas rätt och ulan någons verkliga lidande, ett skifte, innefattande både inrösnings- och afrösnings-jord, till hvarje hemman kan utläggas; då bör sådant ovilkorligen ske; i annat läll vare (vänne skiften på lika sätt tillälne.
Skulle belägenheten på något ställe härifrån oundgängligen fordra undantag, och kan icke sådant genom en eller flere delegares utflyttning, på säll i 13 Kap. 1‘ § sägs, afhjelpas; dä må Irenne skiften hvarje delegare på enahanda sätt tilldelas.
Är skog förut i storskifte lagd, och blifver det orubbadt, efter hvad i l § af detta kap. stadgas; då bör alltid sådant skogs-skifte för eli af förenämnde lillå Ine antal skiften beräknas.
I rikets norra provinser, nemligen: Stora Kopparbergs, Westcr-Norrlands, Jemtlands, Wester- och Norrbottens län, der skogsmarkerne i allmänhet hafva spridda och aflägsna lägen, må, dä sådant för bibehållandet af en eller flere delegares rätt, oundgängligen befinnes nödvändigt, ännu ett skifte, utöfver hvad ofvan nämndi är, utläggas.»
Att någon misstydning af ifrågavarande stadgande, lili följd deraf, alt den af motionären deri föreslagna ordställning i § ej föréfinnes, egt rum eller ens vid en riktig uppfattning deraf är möjlig, kunna Utskotten icke annat än betvifla; och dä ett medgifvande, i allmänhet, al hvad för de sex norra länen blifvit, med afseende å dervarande lokala .förhållanden tillåtet, hvarken synes påkalladt af något allmänt behof, eller vore väl instämmande med hela skiftes-författningens hufvudsyfte, att i görligaste målto sammandraga hvars och ens egolotter, få Utskotten, med erinran, att, om egoine äro af den olika beskaffenhet eller hafva så spridl och ålskiljdt läge, att sådant skifte, som i förevarande § omförmäles, ulan skada eller lidande för en eller flere af deiegarne icke verkställas kan, egorna då, eldigt nästföljande §, må delas i så få skiften, belägenheten möjligen medgifver, sedan dock Egodelnings-rätten derom förordnat, vördsamt hemställa, huruvida icke berörde påståenden må lemnäs ulan afseende. 12 §. af Niis Nilsson: att, som en egodelning väl kunde vara beqvämt inrättad, utan att derföre vara verkställd med den noggrannhet, som lag och rättvisa fordrade, så borde, efter motionärens åsigt, då beståndet af icke fastsläldt storskifte pröfvas, afseende äfven fästas på om det blifvit med den omsorg och rättvisa utfördt, all det kunnat efter de vid skiftestiden gällande författningar anmälas till fastställelse; och borde skiftessökanden, der laga skifte afslås, icke vara förbunden att ensam betala kostnaden för det sökta skiftet, i den händelse fastslällelse-bevis å byalagets karla saknas och det icke eller är kändt, ali fastställelse derå meddelats.
Lämpligheten af en sådan föreskrift kunna Utskotten icke medgifva.
Utom det att en dylik pröfning, sorn motionären ansett böra ega runi hos skiftesmannen, förutsatte en större detalj-kunskap i alla äldre skiftes-förlättningar, än sorn i allmänhet hos Landtmätare torde vara att påräkna, skulle denna pröfning leda till tidsutdrägt och öka - Lag- samt Allm. Besy.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, Aho 30.
15 de kostnader för deiegarne, utan att skiftets verkställighet deraf vöre ovilkorligen beroende.
Kunna nemligen de storskiftade egorna genom nytt skifte erhålla en för deras skötsel lämpligare indelning och, så vä! derigenom som genom beredde tillfällen til! odling, uppbringas till högre afkastning, samt hemmanens värde såmedelst i betydligare måtto ökas, skall, enligt ifrågavarande §, det sökta skiftet fortgå, utan afseende i öfrigt å beskaffenheten af det verkställda storskiftet, hvilket icke ens, om fastställelse derå meddelats, utgör hinder för laga skifte.
Elter Utskottens uppfattning, skulle; en förändring eller inskränkning i dessa föreskrifter motverka ett al de nyttiga ändamål, skiftes-stadgan åsyftar; att för deiegarne bereda sä förmånliga skiften, belägenheten medgifver.
Af desse skäl och dä den föreslagna befrielsen för skdtes-sökande, att, derest skifte afslås, ensam de åbrrfgte koslnaderne bestå, vöre sä mycket mindre med rättvisa och eljest för utgörande af rättegångs-umgälder antagne grunder öfverensstämmande, sorn det icke beror pä de öfriga deiegarne att ansökningen förhindra och desse af den i följd deraf anställda undersökningen icke komma i åtnjutande af ens den ringaste fördel, lä Utskotten om förmälda förslag afstyrka. 17 g. af Per Ericsson: att, enär det i denna § meddelade stadgande, att om hemman eller hemmansdel,' som undergått laga skifte, skal! klyfvas i flere delar, dervid samma grunder, sorn för ego-skiften i allmänhet äro förteskrifne, böra iakttagas, onödigtvis ledde lill ganska dryga kostnader, då en de! af ett sådant hemman, sorn förut, på grund af Egodelnings-Rättens tillåtelse, blifvit tillagdt i l. ex. 6 skillén, skall klyfvas och någon minskning i detta skiftesantal dervid icke kan, med bibehållande af allas rätt, ega rum; i hvilket fall det, efter motionärens förmenande, vore ändamålslöst att ånyo tillkalla Egodelnings-Rätt, föreskrifvas måtle, att, der, hemman eller hemmansdel vid laga skifte redan blifvit lagd i flere än 3:ne skiften, lika många skiften, som hufvudlotten eger, vid derefter skeende klyfning må tillätas; samt af Nils Nilsson att, af enahanda skäl, följande bestämmelse måtte ofvannämnda § tilläggas: »Men i fråga om skiftesantalet må underställning till Egodelnings-Rätt icke ega rum, derest icke flere skiften lill delegare fordras, än det antal, hvari egorna blifvit lagde vid fastsläldt enskifte eller laga skifte, och derest icke väsendliiga förändringar af egorna sedan sådant skifte skett.»
Het förhållande, att vid ett laga skifte en eller annan hemmansdels egor blifvit i flere lotter, än i allmänhet är tillätet, uflagde, torde likväl icke, såsom motionärerne förmenat, omintetgöra möjligheten, att, dä någon af desse hemmansdelar sedermera emellan flere delegare klyfvas, skiftes-antalet nili kunna för någon eller alla deiegarne inskränkas; och då, för uppnåendet af det med skiftes-verket afsedda ändamål, eller jordegornas sammandragning, är af vigt, alt egolotterne i c lie må läggas i flere skillén, utan en sorgfällig pröfning af nödvändigheten i ett sådant förfarande; få Utskotten, med åberopande tillika af hvad Utskotten i anledning af sednare delen utaf Niis Nilssons vid förevarande kapitels 10 g anmärkta vikande, yttrat, till omlönnälde föreslag afstyrka bifall. 15 Kaj). 7 §. af Herr Grefve fVachtmeister och Olaus Ericsson: att den i berörda § meddelade föreskrift, att, om delegare vid skifte mister jord, hvarå han skog fredat, och i utbyte erhåller jord, derå ingen eller sämre skog finnes, eller vid skifte å samfäld skog biifver lidande, ersättning derför, der den, som ersättningen gifver eller tager, sådant fordrar, skall i visst belopp af skogslÖrnödenheter utgå, till afbrukniug pä viss 16 Lag- samt Allm.
Hest'.- och Ekon.-{Jtskollens Betänkande, A’:o 30. tid, högst tio år, måtte upphäfvas, såsom ledande tiil men för de skiftade skogarnes bestånd; samt af Nils Hilsson: dels att, i anseende till skogens stora vigt för framtiden, sednare delen af ifrågavarande § mätte erhålla följande förändrade lvdelse: »Och thy hör, om ej delegarne annorlunda åsämjas, ersättningen för ståndskog bestämmas, sedan först limmer, sägstockar, storverks- och andra träd af samma högre värde blifvit till antalet räknade, skogsbestånden på kartal) inmätte, de särskilda traklerne, efter nödig profhuggning, graderade tiil bestämdt belopp, vedskog på kappland eller tunnland, och uträkning efter dessa grunder af hvars och ensi byle gående ståndskog föregått.
Sedan afbruknings-beloppen blifvit bestämde, skall den tid särskildt för hvarje delegare utsättas, under hvilken fordringarne böra uttagas, för hvilken tids bestämmande noga afväges, huru stort belopp den fordrande kan med sin skogs bestånd årligen afverka, och noga tillses, alt ingen lör skuldens godtgörande tvingas låta nedhugga skog, medan den är för ung;., samt dels att ett förbud måtte utfärdas, hvarigenom delegare, som förlora jord, hvarå linnas för prydnad planterade träd, hetages rättighet att, sedan skifte är hegardt, desamme afverka, innan de, efter landlmätareus och Gode Männens värdering, blifvit den nye jordegaren lill inlösen hembjudne.
Lika med motionärerne äro Utskotten af den åsigt, ali det öfverklagade stadgandet i icke oväsendtlig mån bidragit till skogens hastiga förstörande å större delen af de orter, der skiften egt rum.