Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Län att inom October månads utgång år 1844» efter att hafva i ämnet hört så väl vederbörande Magistrater och skepps-rederier, som Sågverksegare och allmoge, de sednare i de orter, der tjäru-tillverkningen utgjorde en hufvudsaklig näringsgren, till Kommerse-Koliegium inkomma med yttanden, huruvida fortfarande af omförmälde rättighet kunde anses vidare vara af behofvet påkalladt, — dels ock General-Tullstyrelsen att inom samma tid till Kollegium aflemna, serskildt för hvarje af de tre Länen, författade uppgifter öfver antalet å lästetalet af såväl Svenka som Finska och Åländska fartyg, som under åren 1841 —1843 varit begagnade till ifrågavarande fraktfart, — hvarefter Kongl. Kollegium trodde sig böra ega att, med ledning af dessa yttranden och uppgifter, inom 1844 &rs slut Kongl. Maj:t afgifva underdånigt utlåtande, huruvida rättigheten till Finska och Åländska fartygs begagnande för omförmälde ändamål må upphäfvas; äfvensom Kollegium i underdånighet hemställde, om icke, i händelse af Nådigt bifall härtill, Kongl.
Maj:t skulle finna godt, till uppmuntran för Svenske skepps-redare och landtmän, att bygga och utrusta fartyg för deltagande i oftanämnda varutransporter, att, i sammanhang med det nådiga beslutet öfver frågan, meddela den försäkran, att, såvida vid 1S44 års utgång skulle visa sig, det tillgång å Svenska fartyg för ifrågavarande frakthandel så tilltagit, att Finska Konstitutions-Utskottels Memorial, IV. o 1S, 25 Finska och Åländska fartygs biträde dervid funnes utan verklig olägenhet för träd varuhandeln kunna undvaras, den för dessa fartyg medgifna serskilda seglationsfrihet vid nämnde tid komme att upphöra.
Hvad Kongl. Kommerse-Kollegium sålunda i underdånighet yttrat oell hemställt, fann Kongl. Majrfc, den 14 Maj 1842, skäligt, enligt Stats Rådets underdåniga tillstyrkande, till alla delar i Nåder gilla och bifalla.
Kollegium anbefalltes att, i anledning deraf, utfärda Kungörelse; och Kongl. Maj:t förordnade i Nåder, alt Dess i målet fattade Nådiga Beslut dessutom skulle, genom Statstidningen, allmänheten meddelas.
Genom denna ur Statsråds-Piotokoilet hemtade öfversigt af Ärendets beha ndling och afgörande, anser Konstitutions-Utskottet vara ådagalagdt, alt Regeringen icke asidosatt angelägenheten att, så vidt möjligt varit, mot främmande medtäflan i kustfarten skydda de för landet vigtiga inhemska skeppsbyggeri- och sjöfarts-näringarna, äfvensom att det öfverklagade ytterligare uppskofvet till innevarande års slut med Finska och Åländska fartygs fullkomliga uteslutande från deltagande i fraktfarten mellan Norrländska och andra Svenska hamnar medgifvits, icke för att bereda en serskild fördel åt ett främmande lands skeppsredare och sjöfarande, utan för att afhjelpa ett ännu oundgängligt behof till befrämjande af inhemska skogsprodukters afsättning och utförseln af Rikets betydligare exportalster, hvilka näringsinteressen, af ej mindre vigt ände först omförmälda, med allt skäl fordrade att icke eller lemnäs ur sigte. —•
Under sådane förhållanden, och då i öfrigt, för att på ändamålsenligt sätt lätta de Svenska kustfartygens konkurrens med de Finska och Åländska, dessa främmande fartyg fortfarande underkastats ej obetydliga umgälder, som för de Svenska dels alldeles icke, dels i iinga man, äga rum, linner Utskottet något i denna sak ej kunna läggas Konungens Rådgifvare till last, och följaktligen skäl icke förekomma att Riksdagsfullmägtigen Matts Pehrssons till Utskottet remitterade anmärknings-anledning till åsyftad påföljd godkänna.
Stockholm den 8 November 1844- Bih. till B.
Sl, Prot. 3 Sami.
S Haft. 26 Konstilutions-Uiskollets Memorial, N\o 16.
Alik. till Exp.-Utsk. d. 12 Nov.„ kl. 1 c. ra.
Memorial till Riksens Ständer, angående aj R iks dagsfu llmåg tig en Carl Ersson yttrad anmärknings-anledning, i afseende på behandlingen af skedda auctions-anbiid a vissa till Strömsholms Kungsladugård och Stuteri hörande lägenheter.
Genom Hederv.
Bondeståndets remiss i Protokolls-utdrag af den 21 nästlidne September, har Konstitulions-Utskottet emot tagit en af Riksdagsfu Hmäg tigen från Westerås Län Carl Ersson, under yttrande af anledning lill anmärkning emot Föredragande Statsrådet och Chefen för FinansDepartementet samt Konungens Öfrige Rådgifvare, aflemnad förseglad rulla, medelst hvars innehåll bemälde Riksdagsfullmäktig befunnits påkalla Utskottets uppmärksamhet å ett Regeringsbeslut af den 7 Mars innevarande år, hvarigenom, sedan såväl i Kongl. Majrts och Rikets Kammar-Kollegium som hos Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande i Westerås arrende-anction den 23 förutgångne Februari hållits å åtskilliga till Strömsholms Kungsladugård och Stuteriet derstädes hörande ängar, hagar och andra lägenheter 1 Strömsholms och Kungsörs Fögderier, dervid Bondea Anders Ersson i Hagelsberga samt Öfver-Direktören Hörstadius gjort särskildta anbud, som, beräknade efter medeltalet af de 10 sista årens markegångspris skulle stiga,, den förres till t,io,5 Rdr 22 sk. \ rst., och den sed na res till 742 Rdr 2 sk. 5 rst., det sednare lägre auetions-anbodet, med hänsigt till åtföljande borgensförbindelsers, beskaffenhet, blifvit, enligt Kammar-KoUegii och Stuteri-Styrelsens tillstyrkande, framför det högre antaget; anhållande Rigsdagsfullmägtigen Carl Ersson> att Konstitutions-Utskottet mätte uti tillgängliga handlingar undersöka, huru vidsträckt Konungens Rådgifvare medverkat till beslutet, samt i enlighet dermed till vederbörligt ansvar oell ersättning söka befordra dem, sorn genom bristande eller felaktiga upplysningar till detta, enligt hans omdöme, for Kronans och den enskildes rätt och fördel förnärmande beslut bidragit.
Vid granskning af Statsråds-Protokollet öfver Finans-ärenden för den 2 Mars detta år, angående hand läggningen, af Kammar-Kollegii då före - Konstitiitions-UIskottets Memorial, N\o 16, 27 dragna underdåniga skrifvelse emi förloppet af de för utarrenderande ånyo af Strömsholms Stuteri anslagne Strömsholms Kungsladugård, samt åtskilliga hagar, ängar och holmar uti Strömsholms och Kungsörs Fögderier, så väl i bemälde Kollegium, som inför Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Westerås, den 23 nästföregångne Februari förrättade auetioner, har Konstitulions-Utskottet inhemtat: alt, för de inom Kungsörs fögderi belägna ifrågavarande lägenheter, med bestämdt arrende af tillsammans i5 tunnor 20 £ kappar Råg, i5 tunnor a34 kappar Korn, 989 tunnor 9* kappar Uafra, 46,33i IM Hö, 7,161 IM Halm och 66 R:dr 27 sk.
B:ko i penningar, högsta anbudet blifvit gjordt hos Kammar-Kollegium af Öfver-direktören ./. E.
Hörstadius, med 8 tunnor 17 kappar, hälften Råg och hälften Korn, 60 tunnor 231 kappar Hafra, 1,661 \M Hö, 839 L® Halm, samt 33 R:dr 21 sk.
B:ko i penningar utöfver det bestämda arrendet, — och hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande af Anders Ersson i Hagelsberga med 5 tunnor Rag, 5 tunnor Korn, 23a tunnor Hafra och 200 R:dr B:ko kontanta penningar, utöfver lägenheternas ofvanuppgifne bestämda arrendebelopp; att Stuleri-Öf verstyrelsen, med lästad t afseende derå, att Anders Ersson för uppfyllande af sitt åtagande aflemnat en af 12 fastighetsegare inom Åkerbo Härad undertecknad borgensförbindelse, af hvilka 1 1 blifvit genom vederbörlig auctorilet förklarade ”tillsammans” med säkerhet vederhäftige för den borgen de sig iklädt; men Öfver-Direktören Hörstadii borgesman utgjordes af 5 personer, alla egare af större fastigheter, och af hvilka Brukspatronen Flenström ensam samt de 4 öfrige tillsammans, enligt vederbörandes intyg, vöre fullkomligt vederhäftige för borgensförbindelsens uppfyllande, uti afgifvet utlåtande, anmält sig, vid jemförelse af dessa borgensförbindelser, icke kunna undgå att gifva företräde åt den sistnämnde, enär emot Anders Erssons 11 borgesmän förekomme att, om en af dem aflede eller råkade i obestånd, de öfrige 10 icke visat sig ega tillräcklig förmögenhet för att förmå uppfylla förbindelsen, samt osäkerhet för Stuteriet såmedelst genast komme att uppstå, hvaremot den Hörstadius åstadkomna borgen syntes erbjuda säkerhet, icke allenast för den händelse att en eller flere af hans borgesmän skulle afgå, utan jemväl gåfve anledning förmoda att, efter de första fem årens utgång, en förnyad borgen kunde af honom med lätthet anskaffas för den återstående arrendetiden; — att, på dessa grunder, oell då Hörstadius redan under en längre tid till Stuteri-Öfverstyrelsens belåtenhet fullgjort sina åligganden såsom arrendator af åtskilliga jordlotter under
Kungsör samt jemväl vore allmänt känd för noggrannhet i uppfyllande af de mångå vidsträckta förbindelser, 28 Ronstitulions-Ulskottets Memorial, N\o 16. han i egenskap af leverantör ingått, Stuteri-Öfverstyrelsen, ehuru Anders Erssons anbud i någon nion öfverslege det af Hörstadius gjorda, ansåge detta sednare, hvilket äfven fullt motsvarade den för Stuteri-inrättningens bestånd påräknade inkomst, företrädesvis böra antagas; och att Kongl.
Ka minar-Kollegium uti detta yttrande instämt, med underdånigt tillstyrkande, att de gjorda anbuden måtte, i öfverensstämmelse dermed, varda gillade och antagne.
Det är sålunda visserligen ådagalagdt, att det af Öfver-Direktören Hör stadius gjorda arrende anbud, efter vanliga värdeberäkningar, i någon moa understigit hvad af Anders Ersson i Hagelsberga blifvit erbjudet.
Men enär Kongl. Majit, uti Nådigt
Bref af den 8 December 1820, med hänsigt till Strömsholms lägenheters ularrendering, uttryckligen förklarat Dess Nådiga vilja vara, att afseende ej endast skulle göras på högsta anbud, utan förnämligast på arrendatorernes och borgesmännens vederhäftighet, — en grundsats, hvars riktighet för dylika fall erfarenheten i allmänhet bekräftat, — anser Konstitutions-Utskottet Kongl. Majrts
Rådgifvare hafva egt giltiga skäl för deras tillstyrkande af Nådigt bifall till vederbörande embets-myndigheters ofvananförda , i ämnet afgifna, förslag, samt Riksdagsfullmägtigen Carl Erssons till Utskottet remitterade framställning följaktligen, i åsyftadt hänseende, icke föranleda någon åtgärd.
Stockholm den 8 November i844> STOCKHOLM, tryckt hos P» G.
Berg, 1844.
Konstitutions-Utskottets Memorial, N:o 17, 1 N:o 17.
Ank. till Exp.-Utsk. den i3 Nov., kl. 10 f ra.
Memorial till Riksens Ständer, angående Stats-Utskottcts anmärkning i fr äg an om afskrifning af ett från Handels- och Sj iifartsfonden till Direktionen öfver Segelfarten mellan Wenern och hafvet uthetaldt län.
I anledning af Riksens Sländers Revisorers framställning, rörande elt utaf Handels- och Sjöfartsfonden till
Direktionen öfver segelfarlen mellan Wenern och hafvet utbetaldt samt sedermera till afskrifning befordradt lån å 30,000 R:dr, har, jemte anmälan till Riksens Ständer, hvilken från samtlige Riksstånden blifvit under den 17 nästlidne Augusti till Konstitutions-Ulskoltet remitlerad, Stats-Utskottet genom protokolls-utdrag af den 16 i samma månad, med anmärkning emot Clrefen och Föredragande Statsrådet för Civil-Departementet såsom kontrasignant af Kongl. Brefvet den 18 Mars 1843, hvarmedelst afskrifningen beviljats, öfverlemnat detta ärende till Konstitutions-Utskottet för den åtgärd, hvartill omständigheterna kunde föranleda.
Af revisionsberättelserna och öfriga tillgängliga handlingar rörande detta mål hade Stals-Utskottet inhemtat, att, uppå Direktionens olver segelfarten mellan Wenern och Vesterhafvet derom gjorda underdåniga anhållan, Kongl. Maj:t, enligt nådigt bref af den 5 December 1835, tillåtit Direktionen att, till betäckande af de utöfver disponible tillgångar erforderliga kostnader för inköp af ett från England införskalfadt ångfartyg, benämndt Industrien och ämnadt att begagnas för bogserings verkställande på Götha eif mellan Ströms kanal och Åkerström, af den under Konvojkommissariatet ställda Handels- och Sjöfartsfond upptaga elt lån, stort 30,000 R:dr B:ko, under vilkor, bland annat, att 5 procents årlig ränta derå skulle till berörde fond erläggas, att minst 5,000
R:dr å kapitalskulden hvarje år från nästpåföljande år skulle afbetalas, samt att Direktionen för lånbeloppet och räntan borde afgifva dess förbindelse, med temnad Bih. till R.
Prot. 1844* 3 Sami. 6 Haft. 1 2 Konstitutions-Utskottets Memorial, N.-o 17. säkerhet i ell-fondens inkomster, och under ansvar att kapital- och räntebetalningarne blefve i behörig ordning, och af de till samma fond hvarje år först inflytande medel, Handels- och Sjöfartsfonden godtgjorde; hvarefter bemälde Direktion, i Öfverensstämmelse med hvad sålunda blifvit i nåder föreskrifvet, för ifrågavarande lån under den 1836 utfärdad skriftlig förbindelse, deruti Direktionen, enär lånets återbetalning kornme att ske af de medel, Kongl. Maj:t redan anslagit och vidare kunde täckas anslå till
Direktionens disposition för elf-fartsfonden, hvars samtliga både dåvarande och blifvande inkomster skulle utgöra Handels- och Sjöfartsfondens säkerhet för lånets återbetalning och räntans godtgörande, jemväl utfästat sig ansvara att, vid anordnandet af dessa medel, noga tillse och iagttaga, att det belopp afsattes och i behörig ordning Handels- och Sjöfartsfonden godtgjordes, som, i enlighet med hvad i skuldebrefvet blifvit förklaradt, borde till sistnämnde fond inbetalas.
Sedermera hade Kongl. Maj:l, ej mindre under den 5 Mars 1836, i så måtto behagat förändra de bestämda betalningsterininerne, att första afbetalningen skulle verkställas vid slutet af Juni månad 1837, och under den 14 April sistnämnde år beviljat ytterligare anstånd med denna afbetalning till Juni månad 1838, än ock under den 19
December sistberörde år i nåder bifallit, att med stadgade ränte- och kapital-afbetalningar å omförmälde till elf-fartsfondens förstärkning lemnade lån finge tills vidare anstå.
Genom det för Nya Trollhätte Kanalbolag den 2 Februari 1838 utfärdade nådiga Privilegium har emedlertid nämnde Bolag fått sig uppdraget utförandet af de arbeten, som omfattade segelleden från och med Ströms kanal och 300 alnar nedom densamma, hvarjemte i nåder förordnats, det Kanalbolaget ägde att för egen räkning, enligt gällande taxor och bestämmelser, framgent uppbära afgifter så väl vid Trollhätte kanal och slussar, som för farten å Götha eif, samt att, enär, i följd af Nya Trollhätte Kanalbolags organisation, Direktionens öfver segelfarten mellan Wenern och hafvet befattning med segelleden från Wenersborg till 300 alnar nedom Ströms kanal komma att upphöra, bemälda Direktion borde till Kanalbolaget öfverlemna alla de arbeten, som under Direktionens inseende blifvit utförde i nämnde segelled.
Med afseende å det förändrade förhållande med anstalterna lill segelfartens förbättrande mellan Wenern och Vesterhafvet, sorn genom Nya Trollhätte Kanalbolags bildande inträdt, hade Kongl. Maj:t vidare, jemlikt nådigt bref af den 23 Juni 1838, upplöst
Direktionen för segelfarten mellan Wenern och hafvet, samt i dess ställe organiserat en ny Styrelse för arbetena Konstiiutions-Utskotlets Memorial» N.-o 3 i nedra delen af Götha eif och i Götheborgs hamn, under benämning af Direktionen öfver Götheborgs hamn- och elf-arbeten.
Sedan Konvoj-kommissarialet, under den 8 September 1841, hos Kongl. Maj.t i underdånighet anhållit om nådig föreskrift, huruvida några åtgärder borde af Konvoj-kommissariatet vidtagas i och för indrifvandet af Handels- och Sjöfartsfondens meranämnde fordran, hade Direktionen för Götheborgs hamn- och elf-arbeten, uti häröfver den 23 November samma år afgifvet Utlåtande, anfört: att, som ifrågavarande lån blifvit upptaget för beredande af lättnad i trafiken å den del af Götha eif, som genom Nya Trollhätte Kanalbolags
Privilegium blifvit ställd under inseende af bemälde Bolag, hvilket jemväl uppbure de å samma del af elfven inflytande seglationsafgifter, samt härtill komme att fartyget Industrien redan i Juni 1836 af våda uppbrunnit, Direktionen hyst den förhoppning att i nåder varda frikallad från fullgörandet af en förbindelse, som af f. d. Direktionen öfver segelfarten mellan Wenern och hafvet blifvit ingången under förhållanden och utsigter för återbetalning, hvilka numera helt och hållet förändrats; att uti de arbetsplaner, som för hvarje års arbeten blifvit af Direktionen för Götheborgs hamn- och elf-arbeten till Kongl. Maj:t i underdånighet insände, Direktionen ådagalagt, att de tillgångar, som
Direktionen för hvarje år haft att påräkna, icke ens varit tillräcklige för ett verksamt bedrifvande af föreskrifna arbeten; att, vid sådant förhållande, Direktionen varit urståndsatt att verkställa den ringaste afbetalning å lånet, helst
Direktionen alltsedan år 1833 icke åtnjutit något anslag af allmänna medel för utförandet af de åt
Direktionen uppdragna arbeten; och att de inkomster, Direktionen uppbure, utgjordes af så kallade riviersmedel, utgående af trafiken i Götheborgs hamn, hvilka afgifter, såsom tillkomne för betäckande af kostnaden för nämnde hamns förbättrande och uppmuddring, icke billigtvis kunde användas lill liqvid af en skuld, hvilken f. d.
Direktionen för segelfarten mellan Wenern och hafvet ingått för förbättringars åstadkommande och trafikens underlättande å en del af elfven, hvilken icke stöde under Direktionens för Götheborgs hamn- och elf-arbeten inseende; anhållande sistbemälde
Direktion, på nämnde skäl, i underdånighet, att ifrågavarande lån mätte varda afskrifvet och Direktionen således befriad O från all skyldighet att detsamma lill kapital och ränta återgälda.
Efter det denna hemställan blifvit af Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader understödd, samt Juslitie-Kanslersembetet, enligt afgifvet underdånigt Betänkande, på grund af de utaf
Direktionen uppgifne förhål - 4 Konstitutions-TJiskottets Memorial, N.-o 1". landen, ansett någon betalning för omförmälde försträckning lagligen icke kunna Direktionen för Götheborgs hamn- och elf-arbeten affordras, hade Kongl. Majit, jemlikt nådigt bref den 18 Mars 1843, med afseende å berörde förhållanden, och då i öfrigt härvid förekomme, att, äfven om de för Götheborgs hamn- och elf-arbeten otillräckliga inkomster, Direktionen agde att uppbära, skulle tagas i anspråk, sådant likväl icke kunde ske utan anvisning af motsvarande särskilda anslag af allmänna medel för des O o sa arbetens fortsättande, hvartill åter annan tillgång icke förefunnes, än det öfverskott af bidragen till Handels- och Sjöfartsfonden, som är att använda till Svenska handelns och sjöfartens upphjelpande och befrämjande, och hvartill väsendtligen hörde, att de arbeten, hvilka åt bemälde Direktion uppdragits, varda ändamålsenligt utförde, funnit godt i nåder tillåta, att frågan örn
Direktionens förpligtande, att förrberörde lån till kapital eller ränta återbetala, finge förfalla, och detsamma således helt och hållet utur räkenskaperna för Handels- och Sjöfartsfonden afskrifvas.
Efter Stats-Utskottets Lanka, måsle den af
Direktionen öfver segelfarten mellan Wenern och hafvet för ifrågavarande utur Handels- och Sjöfartsfonden uppburne län afgifne skuldförbindelse, så vida icke berörde handling skulle sakna all betydelse, innebära åliggande för Direktionens ledamöter att, derest det meddelade hypotheket icke blefve för lånekapitalets och räntans liqviderande tillräckligt, personligen ansvara för hvad i nämnde afseende kunde brista.
De handlingar, hvilka uti förevarande fråga varit för Stats-Utskottet att tillgå, befunnos visserligen icke innefatta fullständiga upplysningar, angående förhållandet med
Direktionens öfver segelfarten mellan Wenern och hafvet upplösning, och dess befattnings öfverflyttande på Direktionen öfver Götheborgs hamn- och elf-arbeten, samt huruvida sislbemälde
Direktion iklädt sig ansvarsförbindelse för berörde af dess företrädare uppburne lån, eller ock i vederbörlig ordning f rikal lats från all betalningsskyldighet i detta hänseende; dock syntes det förra alternativet äga större sannolikhet, helst Direktionen för Götheborgs hamnoch elf-arbeten, uti dess ofvananförde underdåniga Utlåtande icke bestridt sin juridiska skyldighet att lånet, till kapital och ränta, infria.
Utan att ifrågasätta den, enligt Riksens Ständers underdåniga skrifvelse af den 23 Februari 1835, Kongl.
Majit medgifne rätt att till anstalter, sorn afse Svenska bandelns och sjöfartens befrämjande oell utvidgande, använda det å Svenska handelns bidrag till Handels- och Sjöfartsfonden uppkommande öfverskott, ansåge Stats-Utskottet emedlertid medgifvandet af denna fria Konstilutions-Utskottets Memorial, N.o 1J. 5 dispositionsrätt icke kunna elier böra erhålla den vidsträckta tydning, sorn skulle dermed åsyftas rättighet att, sedan ett lån utur Handels- och Sjöfartsfonden blifvit under vissa villkor och emot föreskrifven säkerhet utbetaldt, bevilja eftergift af samma lån förr, än antingen blifvit i laga ordning styrkt, att all tillgång för lånets infriande hos gäldenären saknas, eller ock Riksens Ständer medgifvit skuldens afskrifning.
Och då nu, beträffande förevarande lån, ehvad ansvarsskyldigheten derför må anses tillhöra f. d.
Direktionen öfver segelfarten mellan Wenern och hafvet, eller Direktionen för Götheborgs hamn- och elf-arbeten, likväl ostridigt vöre, att samma lån blifvit uti Konvoj-Kommissariatets räkenskaper afskrifvet, utan att laga åtgärd vidtagits för skuldbeloppets indrifning från den ansvariga
Direktionens ledamöter, än mindre styrkt blifvit, att desse ledamöter dertill saknade tillgång, funne Stats-Utskottet, under åberopande af 30 §. 2 morn.
Riksdags-Ordningen, sig böra, på sätt ofvan förmäldt är, anmärkningsvis öfverlemna ärendet lill Konstilulions-Utskotlels vidare handläggning.
Konstitutions-Utskottet har, för pröfningen af detta ärende, tagit kännedom af hvad Slatsråds-protokollet öfver Civil-ärenden för den 11 Mars 1843 derom innehåller, samt häraf erfarit, att det omhandlade Regeringsbeslutet varit enhälligt af Statsrådets ledamöter tillstyrkt, sedan äfven Styrelsen för allmänna Väg- och Vattenbyggnader, på de af Direktionen för Götheborgs hamn- och elf-arbeten andragne skäl, ”och enär de arbeten, hvilka så väl gamla som nuvarande Elf-Styrelsen fått sig uppdragne att utföra, vore af den allmänna båtnad, att de med skäl kunde påräkna allmän uppoffring”, föreslagit nådigt beviljande af den sökta afskrifningen; — hvarjemte Justitie-Kanslers-Embetet i underdånighet sig utlåtit, att, ”då det ifrågavarande länet blifvit beviljadt i och för befordrande af trafiken mellan Lilla Edet eller Ströms kanal samt Åkerström, men nuvarande Direktionen öfver Götheborgs hamn- och elf-arbelen är skiljd från all befattning med Styrelsen öfver arbetena och seglalionen på nämnde del af Götha eif, likasom någon inkomst, hvarken för farten derstädes eller af afgifterne vid Trollhätte Kanal och Slussar numera ingår tili de under samma
Direktions förvaltning ställda fonder, samt då jemväl upplyst blifvit, alt det Ångfartyg, till hvars inköpande den upplånta summan varit anslagen och använd, redan i Juni månad 1.836 uppbrunnit”, Justitie-Kanslers-Embetet ansåge någon betalning för omförmälda från Handels- och 6 Konstitutions-Viskottets Memorial, N:o 77.
Sjöfartsfonden lemnade försträckning lagligen icke kunna Direktionen öfver Götheborgs hamn- och elf-arbeten affordras.
Efter hvad Justitie-Kanslers-Emhetet sålunda yttrat, har väl något kraf emot
Direktionen öfver Götheborgs Hamn- och Elf-arbeten lagligen icke kunnat anställas för återgäldande af det från Handels- och Sjöfartsfonden utgifna lånet; — men huruvida icke anspråk å ersättningsansvar kunnat väckas emot ledamöterne af f. d.
Direktionen öfver segelfarten mellan Wenern och hafvet, synes ej hafva blifvit före afskrifningsmålets afgörande utredt.
I detta hänseende förekommer dock, att denna
Direktion, i följd af dess vid lånets emottagande år 1836 afgifna förbindelse, åtminstone vid sin upplösning, år 1838, varit naturligen förpligtad att, till undgående af egen ansvarighet, vidtaga erforderliga åtgärder för ärendets ordentliga reglering medelst ansvarsförbindelsens lagliga transporterande å annan vederbörlig autoritet.
I egenskap af prejudikat torde eftergiften kunna medföra skadlig verkan, såsom möjligen framdeles uppmuntrande andra korporationer eller enskilde att på samma väg, under det föga afskräckande namnet af lån, söka bereda, för sina till handelns eller sjöfartens befrämjande mer eller mindre bidragande företag, understöd af allmänna medel, hvilka de åsyfta och förhoppas att förr eller sednare få definitivt efterskänkta.
Konstitutions-Utskottet kan icke eller undgå alt egna behörig uppmärksamhet åt Stats-Utskottets erinran, att en så betydlig summas afskrifning å allmänna medel ej bordt ske utan föregående framställning till Riksens Ständer.