Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
M. nu funne skäligt i Nåder föreslå: att, med upphäfvande af den i Kongl. Brefvet den 29 October 1842 meddelade lagförklaring rörande bysättning, förordnadt varder: att, derest vid utmätning hos gäldenär tillgång att gälda med icke finnes, då må bysättning åläggas, om borgenär det äskar; dock med de vilkor, som i lag och författningar angående detta ämne stadgade äro.
Rikets Ständer, som, vid detta ärendes förehafvande, tagit kännedom af förhandlingarne uti ifrågaställda ämne vid sistförflutna Riksdag, hafva dervid erfarit, hurusom Rikets då församlade
Ständer utgått från den åsigt, att bysättning eller förlust af personliga friheten ej kunde betraktas eller Expecliiions-UlskoUzs Förslag lill tind. Skrijvtl.e, N.o 104- ^7 rättfärdigas såsom ett straff för gäldenärs oförmåga att sin skuld betala, utan vore ett medel att tvinga gäldenär att förnöja sina borgenärer med alla de tillgångar, han eger, i hvilken egenskap bysättning dock utgjorde ett nödvändigt vilkor för befästandet af förtroendet enskilde emellan, serdeles i penninge-afhandlingar, samt således för befrämjande och bibehållande a£ allmänna crediten, emedan, om detta tvångsmedel ej funnes, bedragares försök att undanhålla sin egendom från ett rättmätigt användaude till gälds betalning ofta skulle lyckas, hvarigenom åter ett allmänt misstroende skulle uppstå o.di minska utvägarne för de redlige att erhålla penninge-försträckningar; i öfverensstämmelse hvarmed och iden uppå sådan grundsatts byggda författningen är vordet stadgadt, på sätt E. K. M. i Nåder erinrat, att gäldenär skall, oin hans egendom afträdes till borgenärerue, befrias från bysättningshäkte, sedan han bouppteckningen besvurit.
Den synpunkt, hvarifrån lagstiftande magten sålunda utgått, anse Rikets Ständer ock vara den rätta.
Rikets Ständer hysa nemligen den öfvertygelse, att, likasom bysättningstvångét ej bör betraktas annorlunda, än såsom ett medel att förmå gäldenär att uppgifva den egendom, han eger, så är det ett nödvändigt medel för bevarande af allmänna crediten, för underhållande af förtroendet enskilde emellan och for borgenärs förhjelpande till sin rätt.
Då nu denna rätt är lika, ehvad den grundas på så kalladt lämpande skuldebref^ eller ej, och då hvar och en rättmätig foidringsegare har anspråk att åtnjuta lagens skydd, anse Rikets Ständer bysättningslvånget äfven böra, såsom E. K. M. i Nåder föreslagit, få användas icke allenast för vexlar, löpande förskrifningar och invisningar, utan ock för fordringar i allmänhet; och ehuru ett dylikt användande af bysältning således öfverensstämmer med den grundsalts, hvarpå 1841 års merberörde Förordning är grundad, hafva Rikets Ständer likväl, då 10 § 5 Gap. Utsöknings-Balken, eller det enda lagstadgande, som afsett bysältning för fordran i allmänhet, blifvit genom samma Förordning upphäfd, funnit en lag i den syftning, som den al E. K. M. i Nåder föreslagna, äfven vara af nöden, och alltså, i öfverensstämmelse med dessa åsigter, bifallit den af E. K. M. i ämnet framställda Nådiga Proposition.
Hvilket Rikets Ständer få till svar härigenom hos E. K. M. i underdånighet anmäla.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 15 Februari 1845. a38 Expdaions-Uisko.tcti Förslag till und.
Skrifvelse, N'0 1o5.
Uppläst och godkiindt hos Ridd. och Adeln den 12 Febr. 1845.
Preste-Ståndet den 12 — — Borgare-Ståndet den i5 — — Bonde-Ståndet den i5 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående framtida bestämmelser, i afseende på handels- och sjö farts-förhållandena emellan Sverige och Norrige.
(Allm. Besv.- och Ekou.-Utsk. Bet,, N:o 83). S. A. K.
Med fästad uppmärksamhet derå att, vid utfärdandet af Kongl.
Förordningen den 24 Ålaj 1825, angående Sveriges och Norriges ömsesidiga handels- och sjöfarts-förhållanden, den åsigt, att de båda Rikenas inbördes handel med egna produeter och tillverkningar borde vara obehindrad och lii från afgifler, endast gjort sig gällande, i afseende å den landväga commuuicationen, hvaremot, beträffande den egentliga varuväxlingsvägeu, eller den, som eger rum sjöledes, blifvit stadgadt, alt dervid skulle iagttagas de uti hvarldera landet i allmänhet gällande föreskrifter, hafva Rikets Ständer, inseende vigten af ett lifligare utbyte utaf de förenade Rikenas produeter, visserligen funnit, att de ömsesidiga fördelarne häraf lämpligast skulle kunna ernås derigenom, att äfven communicationen sjövägen blefve reglerad på ett sätt, som, mera än hitintills, underlättade trafiken emellan de båda länderna, så att vinsten häraf komme att sträcka sig till deras samtlige invånare och icke endast till den mindre del deraf, som, boende vid gränsen, är i tillfälle att draga nytta af de större, endast för den landväga communicationen medgifna serskilda förmoner; men då de båda Rikenas så väl ekonomiska författningar, sorn tull-lagstiftning, äro af den skiljaktiga beskaffenhet, att de delaf beroende, för hvartdera Riket egna, förhållanden, hvilka, vid en förändrad reglering af ländernas handelsförbindelser, naturligtvis böra tagas i noga öfvervägande, svårligen skulle blifva med den sakkännedom, ärendets vigt fordrar, mot hvarandra afvägda och till ömsesidig belåtenhet afsedda, om icke lör detta uppdrag skicklige personer från båda Rikena samtidigt komma i tillfälle att deröfver samråda och yttrande i ämnet afgifva, innan någon mera genomgripande förändring i nu gällande bestämmelser om de förenade Rikenas handelsförhållanden beslutas, hafva Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N.o 106. a3g Rikets Ständer trott sig böra hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att E. K.
M. täcktes i Nåder utse och förordna en Comité af Svenske och Norrske män, för att undersöka, hvilka förändringar uti nu gällande bestämmelser i afseende på handels- och sjöfarts-förhållandena emellan Sverige och Norrige kunna vara, för trafikens ändamålsenliga underlättande Rikena emellan, af behofvet påkallade, samt derefter uppgöra ett förslag till författning i ämnet, som torde Rikets Ständer i Nåder meddelas.
Stockholm den 15 Febr. 1845.
Presle-Ståndet den i9 — — Borgare-Ståndet den 22 — — Bonde-Ståndet den 22 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition om ändringar i iy, 22 och 2f $$ Regerings-Formen.
(Const.-Utsk. Mern., N:isl9 och 25). S. A. K. Medelst Nådig Proposition af den 30 Octoher sistlidne år, har E. K. M:t till Rikets Ständers grundlagsenliga behandling föreslagit, att RegeringsFormens nedanstående §§ måtte erhålla följande förändrade lydelse, nemligen: § 17.
Konungens domsrätt skall uppdragas minst Tolf af Honom utnämnde lagkunnige män, hvilka fullgjort hvad författningarne föreskrifva dem, sorn uti domare-embelen må nyLtjas, samt i sådana värf ådagalagt insigt, erfarenhet och redlighet.
De kallas Justitiae-Råd och utgöra Konungens Högste Domstol.
Deras antal kan ej ökas utöfver Tolf, med mindre Konungen och Riksens Ständer, de sistnämnde i den ordning, som för anslagsfrågors afgörande finnes stadgad, sådant besluta, i ändamål, att Högste
Domstolens ledamöter må kunna tjenstgöra på Af delningar. 2{o Expeditions-Ulskoltels Förslag lill und.
Skrifvelse, TS.-o 107. § 22.
Uti Högste
Domstolen kunna ringare mål pröfvas och afgöras af Fern ledamöter, så ock af Fyra, der alla Fyra äro om slutet ense.
Ej må flere än Åtta ledamöter på en gång i prof ningen af något mål deltaga. § 24.
De ärenden, hvilka tillhöra Högste
Domstolens handläggning, siola beredas och uti Högste
Domstolen föredragas, på sätt härom i allmänna lagen förordnas, eller serskildt stadgas.
Och kafva Rikets Ständer, i den ordning, 81 § Regerings-Formen stadgar, till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag antagit E. K. M:s ofvananförda Nådiga förslag.
Preste-Ståndet den ig — — Borgare-Ståndet den 22 — — Bonde-Ståndet den 22 ■— — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition om tillägg och ändringar i 6, i5 och 43 SS Regerings Formen.
(Const.-Utsk. Mern., N:o 20). S. A. K. Jemte Nådigt förklarande, alt saknaden uti Regerings-Formen af bestämda stadganden, i fråga om Bepartements-Chefs-embetes förvaltning genom - Expeditions-Ulskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N.o 107.
a4i noin tillförordnad Föredragande, då embetet är ledigt, eller ordinarie Departeraents-Chef är hindrad att detsamma utöfva, äfvensom angående Departements-Ghefs-befattningarnes fördelning samt ärendenas beredning och föredragning, då Konungen går i fält, eller afreser till aflägsnare inrikes orter, eller till Konungariket Norrige, utgör en brist, som bör och lätteligen kan afhjelpas, bar E. K. M:t, uti Nådig Proposition till Rikets Ständer af den 30 Oclober sistlidet år, föreslagit dels följande tillägg vid slutet af Regerings-Formens § 6.
Är Departements Chefs embete ledigt, eller är giltigt hinder för Departements Chef att embetet utöfva, må dertill för ordnas någon annan af Statsrådets ledamöter.
Förekommer hinder häremot, i afseende på Rådgifvarebefattningen i commandomål för armeen eller flottan, må annan Svensk man, med de egenskaper, 4 omförmäler, dertill serskildt förordnas; dels ock att 15 och 43 §§ i samma Grundlag må förändras till följande lydelse, nemligen: § 15.
Commandomål, hvarmed förstås sådane, som Konungen, i egenskap af Högste Befälhafvare öfver krigsmakten till lands och sjös, omedelbarligen besörjer, må Konungen, då Han Sjelf förer Riksstyrelsen, afgöra, i närvaro af den Rådgifvare för commandomål, till hvars föredragning ärendet, enligt 6 §, hörer.
Honom åligge, vid ansvar, att, då dessa mål beredas, sin mening yttra öfver de företag, Konungen beslutar, samt att, då hans mening icke med Konungens beslut öfverensstämmer, föra sina yttrade betänkligheter och råd till ett protocoll, hvars rigtighet Konungen medelst Sin Höga påskrift besanne.
Finner nämnde embetsman dessa företag vara af en vådlig rigtning eller omfattning, eiler grundade på ovissa eller otillräckliga medel att dem utföra, tillstyrke han jemväl, att Konungen ville kalla, till ett Krigsråd deröfver, tvänne eller flere af de närvarande högre militäre embetsmän; Konungen dock obetaget att å denna tillstyrkan och, der den bifalles, å Krigsrådets till protocoll anförda tankar göra det afseende, Honom godt synes. § 43- Går Konungen i fält eller reser till aflägsnare inrikes orter eller till Sife. till R.
Prat. 184.5. 10 Same. 1 Afd. 31 Expeditions-Utskotlets Förslag till und.
Skrifvelse, N.-o 708.
Konungariket Norrige, förordne en Regering att föra styrelsen i de mål, Konungen bestämmer.
Denna Regering skall utgöras af en Ordförande, hvartill Konungen utser en Prins af Sitt hus, eller en Statsrådsledamot, samt af tre ledamöter utaf Statsrådet.
Om Departementschef s befatta ingarnes fördelning ibland de Statsrådets ledamöter, som i Regeringen deltaga, samt om ärendenas beredning, föredragning och expedierande genom serskildt tillförordnade föredragande, meddele Konungen föreskrift i den instruction, som för Regeringen vid hvarje tillfälle utfärdas.
Med de mål, Konungen då Sjelf af gör, förhålles på det sätt, som 8 § stadgar; Konungen dock obetaget att fördela föredragningen af dessa mål emellan de ledamöter af Statsrådet, hvilka Konungen åtfölja, eller ock, der så nödigt finnes, annan Svensk man, med de egenskaper, sorn 4 $ omförmäler, till föredragande serskildt förordna.
Och hafva Rikets Ständer, i den ordning, 81 § Regerings-Formen stadgar, tili grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag ofvanberörde Nådiga Förslag antagit.
Uppläst och godkändt, hos Ridd. och Adeln den 19 Febr. i845.
Preste-Ståndet den ig — — Borgare-Ståndet den 22 — — Bonde-Ståndet den 22 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om ett tillägg vid t § 9 mom.
(Constit.-Utsk. Mern., N:o 21). S. A. K Till Rikets Ständers antagande har E. K. M:t, i aflåten Nådig Proposition den 10 October sistlidet år, föreslagit följande tillägg vid slutet af Expedition s-Utskottets Förslag till jinel.
Skrifvelse, N.-o log.
Vid samma ansvar, som här ofvan för eftertryck af skrift, utan författarens eller hans rätts - innehafvares skriftliga tillstånd, blifvit stadgadt, vare ock förbjudet att, utan erhållen sådan tillåtelse, trycka eller eftertrycka skrift, dertill andra staters undersåtare ega förlagsrätt, så vida i dessa stater Svenske undersåtares förlagsrätt enahanda skydd genom lag åtnjuter.
Och hafva, i dea uti 81 § Regerings-Formen stadgade ordning, Rikets
Ständer till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag detta Nådiga Förslag antagit.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 22 Februari 1844.
Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående inrättande af en dubbel postgång emellan Gottland och fasta landet.
(Stats-Utsk:s Uti., N;o 135). S. Å. K.
Jemte förmälan, hurusom den postgång, som tillförene tvänne gånger i veckan, äfven vintertiden, egt rum emellan Gottland och fasta landet, sedan år 1840 blifvit inskränkt till endast en gång i veckan, samt att under sommaren, då posten afginge ifrån och aukomme till Gottland 2:ne N:o 109.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den i 19 Febr. 1845.
19 — — Preste-Ståndet den / Borgare-Ståndet den 2 22 — Bonde-Ståndet den 22 *44 Expeditions-Ulskotlets Förslag till lind.
If.-o tog. gånger hvarje vecka, dröjsmål deraf uppstode, att posten från Wisby, för att komma i förbindelse med den ordinära posten på fasta landet, biefve qvarliggande i Westervik den ena gången 2:ne dagar och den andra ett dygn, liviken olägenhet skulle kunna afhjelpas derigenom, att, -med hufvudsaklig fördel äfven för Westervik, en snällpost inrättades från nämnda stad antingen till Linköping, eller genom Söderköping till Norrköping, för att sammanträffa med södra snällposten; har hos Rikets Ständer framställning blifvit gjord derom, att det af Rikets Ständer till Postverkets utvidgande och lättade post-communicationers inrättande förhöjda anslag måtts komma äfven Gottland till godo genom återställande af den dubbla postgången vintertiden, och genom densammas inrättande så, att den biefve mera snabb under den årstid, då brefposten genom påst-ångfartyget fortskaffas.
Rikets Ständer hafva denna fråga i öfvervägande tagit; och enär, enligt h vad Rikets Ständer haft tillfälle inhemta, Gottlands invånare ofta tillskyndas olägenhet derigenom, att, då posten emellan nämnde Ö och fasta landet vintertiden endast en gång i veckan fortskaffas, tillfällen ofta försummas till densammas öfverförande å andra dagar i veckan, då gynnande vind och frånvaron af drifis sådant medgifva, samt en betydlig fördel uti postens skyndsammare fortskaffande skulle kunna beredas äfven den tid af året, då post-communicationen mellan Gottland och fasta landet besörjes medelst ångfartyg, om posten från nämnde Ö sattes i förbindelse med södra snällposten, hafva Rikets Ständer, så väl med afseende derå, att erforderliga medel synas blifva att tillgå för de förbättringar uti post-väsendet, som finnas vara af behof påkallade, som äfven vid det förhållande, att för postens transporterande vintertiden mellan Gottland och Svenska kusten betalning erlägges, icke för hvarje post, utan för hvarje serskildt tillfälle, då en eller flere poster kunna öfverföras, hvadan tillökningen i kostnad för den dubbla postföringen icke torde blifva af serdeles betydenhet, velat i underdånighet fästa E. K. M;s Nådiga uppmärksamhet å nu ifrågasatta förbättringar i postföringen mellan Gottland och fasta landet, med underdånig anhållan, det E. K. M., om det utan alltför stor uppoffring finnes vara verkställbart, måtte täckas i Nåder anbefalla sådane åtgärder, hvarigenom Gottland kunde erhålla post-gång tvänne gånger i veckan, äfven under vintermånaderne, samt posten från nämnde Ö sättas i förbindelse med den södra snällposten.
Stockholm den 22 Febr. 1845.
txpeditions-U tskottcti Forslag till u d. Skrifvelse, N-0 t to - N:o 110.
Oppläst och godkändt bos Ridd. och Adeln den rg Fehr. 1845.
Pieste-Slåndet den ig — — Borgnre-Slåndet den 22 — — Bonde-Ståndet den 22 — —- Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse om bidrag af allmänna medel till anläggande af ett Nlagazin för Kronotiondespanmål vid Mörbylånga Köping å Uland.
(Stais.-Utsk.
Ull., N:o 136.) S. A. K. Rikets Ständers uppmärksamhet har blifvit fästad derpå: att, sedan, uppå framställning af en Comité till undersökning af Ölands locala beskaffenhet och de åtgärder, som till öns upphjelpande kunde linnas erforderlige, Kongl.
Maj:t i Nåder beviljat, att tvänne rnagazin, för afrads- och Kronotionde-spanmålens afleverering, skulle på Statens bekostnad å Öland uppföras, det ena för norra Mötet, i staden Borgholm, det andra för södra Mötet, vid Mörbylånga Köping, så hade det förra magazinet väl blifvit anskaffadt, men af det sednare, om hvars uppförande fråga vid 3:ne föregående Riksdagar blifvit väckt, vore invånarne i södra Mötet ännu i saknad; alt mångfalldiga svårigheter drabbade Öländska allmogen under forslandet af ofvanberörde spanmål öfver Calmar sund till det rnagazin, som i Calmar slott vöre inrättadt; samt att vid Mörbylånga Köping funnes 2:ne stora lastbryggor och en hamn af 8 till 10 löts djup, så att från ett dervarande Magazin spsnmålen lätteligen kunde inlastas och öfverföras till Calmar; och bar, på grund häraf, blifvit hemställd!, det måtte Rikets Ständer bifalla, att vid ofvannämnde Köping finge anläggas ett rnagazin, vid hvars uppförande invånarne i Ölands södra Mot voro beredvillige anskaffa nödige materialier af sten, kalk och ler, äfvensom besörja dagsverken till uppmurande, emot det alt Slaten ville bestrida öfriga kostnader, öfvertaga den framtida underhållsskyldigheten och aflöna Magazinsförvaltare, samt att, inti 1 Ides magazinet hunne blifva färdigt, det måtte tillåtas allmogen att årligen i October och November månader, för det året, eller i April och Maj påföljande år, leverera sin spanmål i Calmar, och icke, såsom hittills skett, under ▼intermånaderne, då sundet vore ofarbart och spanmålen måste efter marke gång med penningar losas. 246 Expedilions-Utskollets Förslag till und.
Skrifvelse, No HU
Denna framställning hafva Rikets Ständer i öfvervägande tagit; o«h då billigheten synes fordra, att allmogen inom Ölands södra Mot må, lika med norra Motels inbyggare, ega tillfälle att å ön afleverera sin afrads-och Krono-tionde-spanmål, så vida sådant utan förlust för Statsverket kan ega rum, få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det E. K.
M„ efter föregången fullständig utredning af alla ärendet rörande omständigheter, måtte täckas till nästsammanträdande Rikets Ständer aflåta Nådig Proposition om de åtgärder, som kunna vara att vidtaga, till beredande af lindring för räntegifvare inom Ölands södra
Mot uti de besvär och olägenheter, hvilka med levereringen af deras ränle-spanmål äro förenade.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adela den 19 Febr. 1845.
Preste-Ståndet den ig — — Borgare-Ståndet den 22 — — Bonde-Ståndet den aa — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongh Maj:ts
Nådiga remiss af åtskillige underdåniga ansökningar om restitution eller afkortning af bränvins-brännings• bevillning.
(Stats-Utsk. Uti., N:o 141.) S. A. K. Sedan Kongl. Maj:t, sora vid utfärdandet af nu gällande Bränvinsbrännings-Förordning ansett billigt, att vid de tillfällen, då, i följd afbränneriers förstöring genom vådeld eller annan olyckshändelse, hinder uppslår för bränvinsbrännings-rättighetens utöfning med till begagnande anmäld bränningsredskap, den skattskyldige må, i förhållande till den längre eller Expeditions-Utskottets Forslas, till und.
Skrifvelse, IV:0 111. 2 4?
Mortare tid, ett så beskaffadt hinder fortfar, njuta afkortning eller eftergift af hevillnings-afgiften för den bränvinsbränning, hvartill han sig angifvit, af sådan anledning, medelst Circulär-Bref den 4 September 1841, i Nåder förständiga!
Dess samtlige Befallningshafvande att till allmänhetens efterrättelse kungöra, det livar och en, som ansåge sig ega skäliga anspråk på en dylik eftergift eller afkortning, hade att ansökning derom, beledsagad af ■vederbörlige undersökniugshandlingar om olyckshändelsens tillkomst och förloppet dervid, till Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande i Länet ingifva, hvilken det ålåge att med handlingarne i ämnet, jemte eget underdånigt yttrande, till Kongl. Majit inkomma, då; Kongl. Maj:t ville tillse, huruvida någon afkortning eller restitution af de påförde eller erlagde afgifterne skäligen kunde sökanden ^behörig ordning beredas; så och efter det, i följd häraf, underdåniga framställningar om restitution eller afkortning af bränvins-brännings-bevillJiiug för åtskillige personer egt rum, bar E. K. M., genom Nådig remiss af den 2 September sistlidet år, till Rikets Ständers Stats-Utskott öfverlemnat berörde ansökningar jemte vederbörande Läns-Styrelsers deröfver afgifne utlåtanden, på det Rikets Ständer måtte blifva i tillfälle besluta, om och till livad belopp den ifrågaställde eftergiften må sökanderne beviljas.
Vid tagen kännedom af berörde i emisshandlingaf hafva Rikets Ständer inhemtat, att, för vinnande af ifrågavarande eftergift elier restitution, nedanuämnde sökande sig anmält: l:o Grosshandlanden i Norrköping Jacob Philipson, som anhållit, att, sedan bränneri-bvggnaden på dess egendom Marieberg i östra Eneby socken af Östergöthlands
Län genom vådeld den 30 October 1842 nedbrunnit och sedermera icke förr än den 9 derpåföljde December, blifvit ånyo iståndsatt samt försedd med bränvinsbrännings-redskap af 62 kannors rymd, hörande till 4:de klassen med eld, för hvilken redskap afgift för sista bränvinsbrännings-terminen elter för 3:ne månader blifvit erlagd med 236 R:dr B:co, sökanden måtte berättigas att återbekomma hvad af berörde afgift belöpte på den tid, hvarunder bränvinsbränning med samma redskap icke kunnat idkas, eller från den 1 November till den 9 December; och har E. K.
M:s Befallningshafvande i Länet, uti afgifvet underdånigt utlåtande, föreslagit, att den ifrågaställde restitutionen måtte för de 38 dagar, hvarunder brän vinsbränningen måst inställas, bestämmas till 99 R:dr 30 sk. 11 r:st. Banco; 2;o Contracls-Proslen m. m.
Doctor M.
Stenhammar, som, jemte förmälan, att bränneri-byggnaden vid dess egendom Ringstad i nyssnämnde socken, genom vådeld tidigt på morgonen den 2 November 1843 nedbrun - 348 Exprditions-Ulskottrts Forslag till tind Skrifvelse, N.-o ftt nit, i följd hvaraf sökanden blifvit urståndsatt att vidare begagna den bränvinspanna, hvilken han till nyttjande uppgifvit, anhållit, att honom måtte beviljas afkortning af belöpande pannerymds-afgift i förhållande till tiden, hvarunder brånvinsbränningen icke af honom idkats; varande härvid af E. K. Mrs Befallningshafvande i Östergöthlands
Län upplyst, att sökanden till beskattning uppgifvit en bränvinspanna i Irsta classen om 73 kannor#rymd och i sådant afseende fått sig påförd stadgad halfårsafgift af 114 Rrdr 46 sk.
Brco; hvarjemte E. K. Mrs Befallningshafvande i underdånighet tillstyrkt, att afskrifning måtte sökanden beviljas af belöpande pannerymds-afgift för 60 dagar med 38 Rrdr 15 sk, 4 rrst; 3:o f. d. Riksdagsfullmäktige!! J. P. Andersson i Eveboda, sorn anmält sig till erhållande af proportionerlig lindring i pannerymdsafgiften för angifven biänvinsbrännings-redskap vid dess sammanbyggde hemman mantal Millingstorp inom Röks socken och i mantal Kolstad i Heda socken af Östergöthlands
Län, hvilken redskap, i toljd af natten emellan den 17 och 18 Mars 1843 inträffad vådeld, icke kunnat under återstående delen af Mars och hela April månad begagnas; utgörande den debiterade panneiymds-afgiften för första terminen 27 Rrdr 43 sk. och för andra terminen 10 Rrdr 45 sk,; och har E. K. Mrs Befallningshafvande, för sin del, i underdånighet hemställt, att sökanden måtte förunnas afkortning af berörd* pannerymds-afgift för 43 dagar med 7 Rrdr 32 sk. 5 rrst; 4:o Bruksidkaren m. m. JY. F.
Tisell, hvars bränneri-byggnad å egendomen Hättorp i Tjellmo socken af Östergöthlands
Län genom vådeld den 12 Febi naii 1843 nedbiunnit, hvarigenom sökanden blifvit urståndsatt att under återstående delen af första brånvinsbrännings-terminen begagna de af honom vid sistförrättade mantalsskrifning angifne 2:ne brännvinspannor i 2:dra classen, den ena af 77, den andra af 18 kannors rymd, att drif vas med eld, och hvarföre honom blifvit påförd en afgift för nämnde termin af 135 Rrdr; varande härvid af E. K. Mrs Befallningshafvande i underdånighet tillstyrkt, att sökanden måtte få sig tillagd afkortning för 47 dagar med 70 Rrdr 24 sk. ; 5:o Possessionaten J.
[Tingqvist på Stora Lundby i Laske Härad af Skaraborgs