Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Brefvet af den 27 Augusti 1777 stadgadt, att Städernes beviljade Källarefriheter skulle än vidare äga bestånd och på det sätt komma Städerna till godo, att den för hvarje Siad determinerade Summa i Daler Silfverrnynt skulle evalveras till R:d, efter 3 Dal. S:mt Brdlern, i jemlikhet med det, som för SjötullsClareringeri i allmänhet var fastställdt, samt de således i visst belopp i Riksdaler uppkommande Summor, i stället för den förut åtnjutna förmon, att använda dessa friheter uti Tull Clareringen, af Kongl. Stats-Contoiret till vederbörande anordnas och utbetalas.
Hvad nu Stockholm särskildt angår; så hatt det ifrån äldre tider varit en Borgmästare och
Båd tillhörig rättighet, att införskrifva
Viner och dem utsälja, antingen i Stads-Källaren eller bortarrendera utminuterings-rätten åt så kallade Vintappare, enligt 2 k §. i Kongl.
Privilegierna för Stockholms Stad af den 12 April 1653, 13 §. i Kongl.
Police-Ordningen för Stockhom den 10 Mars 1570, samt Kongl.
Brefvet till Borgmästare och Råd i Stockholm dea 13 December 1602.
Magi - 4: de B.
N:o 43, 44, 333 Den 8 Juni.
Magistraten i Stockholm fick sedermera, enligt g §. i Konung Gustaf Adolph sBesolution af den 25 Februari 1614 och 1 o §. i Drottning Christinas Privilegier af den 10 Mars lGab, - *0 ' Tullfrihet för Stads- eller Storkällaren pa 50 Ainar Reusk i Vin, 16 Pipor Spanskt Dito på flygande Modern, och 30 Oxhöfden Franskt
Dito på flygande Modern; för Norrmalms Källare, enligt Kongl. Resolutionen den 9 Februari 1650, pa 30 Arnar Renskt Vin, 10 Pipor Spanskt Dito på flygande Modern och 20 Oxhöfden Franskt
Dito; samt!
Södermalms Källare, enligt Kongl. Brefvet den t Mars 1676, enahanda frihet, som för Norrmalms Kallare, eller tillhopa för alla Tre Kälirarne, 110 amar Renskt Vin, 36 Pipor Spanskt och 70 Oxhöfden Franskt
Vin årligen; uppå hvilken Tullfrihet Staden , under den 4 Januari 1720, erhållit Kongl. Majus Nådiga Con* firmation och stadfästelse.
Stockholms Stads Magistrat har, oaktadt de tid efter annan med Stadens Källarefriheter i allmänhet skedde förändringar, oförändradt bibehållit den Magistraten af ålder tillagda Källaréfrihet icke uti penningar, utan. uti verklig Tullfrihet på ofvan utsatta qvantum
Vin, ända intill ar 1777, dåden förvandlades i penningar, uträknad efter Tullen på dessa Vinsorter i 1771 års Sjö-Tulls-Taxa, peli eval verad till Riksdaler ä 3 D:l Snut Rtdalern, i Staten uppfördes till en Summa af 1844 t'? sk. Att Den 8 Juni. 339 Att nu återföra Stockholms Stads Magistrat O till dess före 1777 åtnjutna rättighet, att tullfritt få införa ofvanbé,rörde qvantum vin, anser Statsutskottet af flera anledningar betänkligt, och kan det således icke tillstyrka; meri då denna rättighet är grundad i de Staden förtennade Privilegier och förmoner, finner Stats-Utskottet det vara både billigt och rättvist, att Magistraten , i Stället för denna rättighets begagnande in natura, njuter skälig ersättning derföre i penningar, till det belopp, sorn inkommande Spötullen för dessa Vinqvantiteter, efter gällande Sjötulls-Taxor, utgör.
Stats-Utskottet hemställer derföre, om icke Stockholms Stads Magistrat må ifrån och med nästkommande års början och sedermera allt framgent få, i stället för de nu i Stat uppförde 1844 R:d 12 sk., åtnjuta den Magistraten i Privilegier och Resolutioner tillagde Källarefrihet, uträknad i penningar till det belopp, hvartill inkommande Sjö Tullen efter nu gällande eller framdeles blifvande Sjö-Tulls-Taxor, uppgår för 110 Amar Renskt, 36 Pipor Spanskt och 70 Oxhöfdén Franskt Vin; börandes, efter Stats-Utskottets tanka , Magistraten i sådant fall årligen till Kongl. Stat Contoiret ingifva en af Stora Sjö-TullsContoiret’ upprättad uträkning på beloppet, till grund för utbetalningen, samt Kongl. Stats-Cantoiret, i händelse de nu på Stat uppförde 1844 B:d 12 sk. härtill icke skulle blifva tillräcklige, då anordna det bristande utaf blifvande öfverskott utaf Tull-Tntraderne. '340 Den 8 Juni'.
Ständer täckas härtill lemna bifall, så lära Riksens Högloft.
Ständer finna nödigt att härom hos Kongl. Maj:t göra underdånig anmälan, påi det Kongl. Stats-Contoiret må för verkställigheten häraf undfå Kongl. Maj:ts Nådiga befallning.
Beträffande åter de öfriga Städernes Källarefriheter; så är med dem ett annat och olika för: hållande.
De hafva icke utaf ålder varit förlänte alla Städer; och ehuru de i deras första början lära varit ställde på vissa qvantiteter vin, så upphörde dock detta, efter hvad här frammanföre anfördt är, redan på 1680-talet, då de, i stöd af Kongl. Brefven den 23 Oetober 1686 och 26 Mars 1687, samt i proportion af 1686 års Contributions reparation, blefvo af Kongl.
Stats-Contoiret under loppet af åren 1687, 1688 och 1689, bestämde till en viss Summa i penningar, den Städerne, intill år 1777, ägt atti Tull-Clareringen anlända.
Då Städernes Tullfriheter 1687 fastställdes till viss Summa, beräknades 2 D:r S:mt på en Tull- eller Specie Riksdaler, hvilken betaltes med 3* Carolin, som då gällde 20 öre S:mt Cajolinen; men enär Carolinen år 1716 förhöjdes ifrån 20 till 25 öre S:mt, så uppsteg Riksdalern till 2 D:r ag| öre S;mt, samt vidare till 3 D:v ■4 öre Sant ifrån år 1747, t a lage på Carolinerna fastställdes yll 20 procent.
Genom Den 8 Junk 34.1 Genom Kongl. Förklaringen af denny
Maj 1766 stadgades, att som Städernes Tullfriheter, voro ställde på D:r S:mt, så vöre både med billighet och rätta afsigten med {feras beviljande enligt, att de borde anses allt efter som deras räknevärde varit den tid de blifvit förlänte; och som 2 D:r
S:mt icke allenast i äldre tider svarat emot 1 R:d, utan ock i samma frihetsdaler sedermera, enar TullRiksdalern, medelst Riksdalers avance och Carolin-Lage, varit räknad till 3 D.r S:mt, på lika sätt blifvit tagen och decoutterad; så borde desse uti D:r S:mt förlänte friheter, äfven thedanefter som förr, räknas för Tull-Riksdaler och 2 D.r
S:mt således svara emot 1 Specie Riksdaler, hvarigenom Kronan ej förlorade öfver hvad hon en gång bortgifvit, och den, som fått Tullfriheten, ej eller finge någon tillökning i qvantiteten af de förr erhållna varor.
Enär nu, vid den år 1777 skedde reglering af Städernes Källare-friheter, desse blefvo evalverade till Riksdaler, ä 3 D:r S:mt Riksdalern,: förlorade Städerne härigenom 50 Procent uti hvad de, efter primitiva grunden för beräkningen deraf bordt åtnjuta. O m nu Städerne återställas uti den dem år 1687 tillagde och år 176& vidare bekräftade rättighet, att få beräkna Riksdaler!! efter 2 D:r S:mt,1 det Stats-Utskottet hemställer, såsom både billigt och rättvist; så komma de att undfå 50 Procents tillökning uti hvad Staten nu består, och som för alla Rikets Städer, utom Stockholm, icke utgör mera 34* Den 8 Juni. mera än tillhopa 1999 B:d 28 sk. 6 r. Banko om äret.
Till Biksens Högloft.
Ständers eget ompröf■vande hemställes allt detta vördsamligen.
Stockholm der» 3i Maj 1815.
Ridd. och På Högvördiga PrestAdelus Ledamöters Ståndets Ledamöters På Välloflig» Borgare- På Hedervärda Bonde - VpplSst hos sarnteliga Riks - Stånden den 8 Juni. Riksens Höglofl.
Ständers Stats ■ Utskotts Betänkande, angående Riksdagsmannen Hans Hanssons frän Kopparbergs
Län Motion om Krono - Utlagornas debitering och qvittering efter Markegängspris.
Genom Protocolls - Utdrag af den 16 sistlidne Maj, har Hedervärda Bonde - Ståndet till Stats - vagnar Carl De Géer. vägnar Gustaf Murray, Ståndets Ledamöters vägnar Carl Fr.
Ståndets Ledamöters vägnar Jon Jonsson. C.
Tunelius, Ut - Den 8 Juni. 343 Utskottet remitterat ett af Riksdagsmannen Hans Hansson från Kopparbergs
Län till Ståndet in~ gifvet så lydande Anförande: ”Sorn sista motionstiden i dag gar till ända, och intet yttrande blifvit framstäldt, angående orimligheten af beräkningssättet af UfUgs Persedlar efter gamla ICronovärdiet, får jag äran göra följande anmärkning: att det är mig alldeles okändt, livad nytta ett för längre tider tillbaka gängse varuvärde nu skall medföra, att tjena till grund för Utlagors debitering oell qvittering af Rentor, sorn utgå, dels in natura dels i penningar, då alla Restantier beräknas och h.etalas efter Markegångspris; hvilket jag anser vara det enda rätta och begripliga beräkningssätt, som äfven vid all debitering och qvittering synes böra äga rum; hvarigenom hvar och en vore i mera tillfälle att känna sina så väl skyldigheter sorn rättigheter, och sjelfva Stats - beräkningen torde blifva mera säker och begriplig.” Stats - Utskottet får härvid tillkännagifva, att likmätigt gällande Författningar, bör Häradsskrifvaren till Bondens qvifteneebok med sin underskrift bestyrka, och deruti å ena sidan årligen specialiter debitera hvad Bonden bör utgöra till Ordinarie och Extra - Ordifiarie Utskylder till Kronan, och utföra Markegången på det sorn med penningar löses, när Markegangs - Taxan Utkommer, och sådant emot Härads - Fogdens Uppbörds - Bok, enligt •
Förordningarne, jemföra, samt 344 Deri 8 Juni. samt Härads - Fogden deremot å den andra sidan tili dag och årtal qvittera hvar betalningspost uti dess särskildta Golurnne, efter Rentans natur och egenskap, hvaraf genast redigt kan ses, livad åboen bör betala, betalt och är skyldig; och derest någon af alltnogen skulle förmena sig vaara för nära skedt, kan målet hos Härads - Rätten rangifvas och afgöras.
Häradsskrifvåren får icke förvägra att debitera Rondens Ovittence - Bok efter Markégången för hvar Rente - persedel han bör utgöra, den må vara Kronan förbehållen, eller till andra behof indelt och anslagen, eller för en sådan debitering och uträkning fordra och uppbära betalning, vid 50 Dal.
S:mts plikt, enligt 5 § i Kongl.
Resolutionen uppå Allmogens besvär 1756, samt Kongl. Resolutionen den 4 December 1794.
Uti 19 §. af i 683 års Härads - Fogde - Instruction är väl förordnadt, att qvittencer på Krono - Rentor icke finge gifvas generalitet', utan specialitet för så mycket, sorn på hvar Renta är levereradt, men detta har, i anseende till det genom mynt-evalvationen uppkomna olika beräkningssätt blifvit i så måtto ändradt, att ett nytt Formulaire (ill Debetsedlar blifvit genom Kongl. Kammar - Collegii och Kongl. Stats-Contoirets Circulaire - Bref af den 16
December 1777 meddeit, som dock uti hvad om debiteringen efter Markegången förut stadgadt varit, icke gjort någon ändring.
I öfrigt är förordnadt, alt, på det landshöfdingen må erfara, huru vid upp bör - Den 8 Juni'.
345 börden tillgår oeh Fogden sig med allmogen förhåller, bör han stundom låta för sig uppvisa en och annan Bondes Qvittence - Bole och den emot Fogdens Uppbörds - Bok jemföra.
Enär allt hvad härutinnan salunda stadgadt är, blifver vederbörligen iakttaget, anser StåtsUtskottet Riksdagsmannen Hans Hanssons yttrade önskan blifva till alla delar uppfylld; men i händelse sig annorledes skulle förhålla i den ort, han boende är, äger han atfj till nödig rättelses vinnande, härom anmäla sig hos Konungens Befallningshafvande, som icke lärer underlåta att dervid fästa den åtgärd , som med Lag och Författningar instämmer.
Stockholm den 31 Maj 1815.
På Högvördiga Prestoch Adelns Ledamö- Ståndets Ledamöters ters vägnar vägnar Carl De Geer.
På Vällofliga Borgare- På Hedervärda Bonde-' -Ståndets Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar Carl Fr.
Jon Jonsson. C. Tunelius, Upp - 315 Den 8 Junii Uppläst lios samteliga Riks - S thidell den 8 Juni. Riksens Högloft.
Ständers Stats - Utskotts Betänkande angående Landshöfdingen m. m. Focks Motion om Lön för 1813.
T ill Stats - Utskottet liar Höglofl.
Ridderskapet och Adeln behagat remittera ett Anförande af Herr Landshöfdingen m. m. B. V. Fock, hvaruti förmäles, huruledes han, den 2 April 181?
i Nåder utnämnd till Landshöfdinge öfver Upsala Län efter landshöfdingen m. m.
Friherre Eric. af Wetterstedt, sorn, i anseende till dess höga ålder och förtjenster, vid afskedstagande hugnades med hela Lönens bibehållande; sedermera utan lön förvaltat Landshöfdingeembete!, tills han innevarande år kommit i erfarenhet deraf, att, likmätigt hvad Kongl. Majit genom
Nådig skrifvelse den 3 December 1812 till dess och Rikets Stats - Contoir förordnat, de civile Embets- och Tjenstemän samt Betjente, hvilka såsom öfver 70 år gamla, erhållit afsked med Lönens bibehållande, borde flyttas på Allmänna Indragnings - Staten, att def njuta dem tillkommande Löner, samt deremot Lönerne vid "Verken alltid qvarblifva till deras förmån, som de afgångnes sysslor bestrida; i anledning hvaraf han i underdånighet anmält ärendet, och Kongl. Maj:t, genom Nådig Resolution den 26 sistlidne April, täckts tillåta Herr Landshöfdingen att i från - Den 8 Juni. 347 från innevarande ars början tilllräda och uppbä - Friherre Wetterstedt förflyttades på Allmänna Indragnings - Staten; men tillika i Nader förklarat, att ersättning för den öfriga tiden från Herr de medgifvas i annan man, än som öfverensstämde med innehållet af Kongl. Kungörelsen den g
December 1812, angående viss prescriptionstid för dem, som hos Stats-Verket äga fordran.
Och som, vid tillämpningen deraf, den honom tillagde lönersättning komme att beräknas först med J814, och han deraf skulle gå i mistning för år 1813, på den grund, att hvarje fordran hos Statsverket för ett föregående år bör innan deri 1 Juli året derpå anmälas; men åberopade Nådiga Kungörelse tillika föranleder, att det må ankomma 41a Riksens Ständers pröfning, huruvida, till godtgörande af ert sådan inom nämnde tid ej anmält fordran, särskildt anslag beviljas; så hade Herr Landshöfdingen, med full tillförsigt om ett benäget afseende hos Riksens Ständer, trodt sig nu kunna hemställa och anhålla, att en lika ersättning med den Kongl. Waju i Nåder redan täckts medgifva kunde äfven för år 1813 af Stats - Verkets medel åt honom anslås; hvarvid Herr Landshöfdingen såsom skäl åberopat, att då Kongl. Majrts Nådiga Bref af den 3 December 1812 icke kommit till en allmännare kännedom, har han, i okunnighet oin detsamma allt intill närvarande år, icke ansett sig berättigad till åtnjutande af ersättning för den ra den Indelta Land$höfdinge - Lönen, samt att Landshöfdingen Focks Fuilmagtsdatum icke kun - '348 Den S Junii ian, hans, vid afskedstagandet öfver 70 au gamle, företrädare i tjensten fatt Bibehålla och således ditintills ej vetat, att han hos Stats-Verket ägde någon fordran, till hvars anmälande han också förmenar tiden först hafva vidtagit med Herr Landshöfdingen Friherre Weftersteds förflyttande, vid detta års början, på IndragnirtgsStatj äfvensom Herr Landshöfdingen vore öfvertygad, att utan denna consideration, Riksens Slängder, som sjelfve genom underdånig anhållan bexedt det Kongl.
Maj:ts Nådiga* förordnande, att Lönerne vid hvarje tjenst alltid borde qvarblifva, med deras derigenom yttrade afsigt, att någon.
Embetsman ej må tjena lönlös, icke finna förenligt att låta honom vidkännas den uppoffring han, på sin familles bekostnad, af egna tillgångar nödgades göra, för att kunna föra ett lefnadssätt, som egnade värdigheten af det Embete han bekläder och hvars nitfulla bestridande utgjort föremålet för dess oafbrutna omsorg.
Utaf den af Herr Landshöfdingen Fock aberopade, samt hans anförande i afskrift bilagde, Nådiga Resolution af den 56 sistlidne April har Stats - .Utskottet jemväl inhämtat, att, på sätt anfördt är, Kongl. Majit i Nåder funnit den sökte
Lön - ersättning för åren 1813 och 1014. icke kunna i annan inon Herr Landshöfdingen medgifvas, än som med ofvannämnde Nådiga Kungörelse af den 9 December 1812 instämmer, samt att han således komme att för den tid, som i följd deraf icke vöre försutten, uppå Allmänna In - Z)3n S Jani'- <r 349 Indragnings - Sfaten af dess besparingar uppbära Landshöfdinge-Lönen, efter evalvation och föregående årets .Markegång; hvaremot den Lön, sorn Herr Landshöfdingen uppå Finska ExspectanceStaten innehar, skulle till Stats-Verket indragas, ifrån och med den tid, då han af ersättning för den indelta Laridshöfdinge - Lönen komme i åtnjutande.
I följd häraf och då Högstberörde Nådiga Kungörelse stadgar, att hvar och en, som hos Stats-Verket äger fordran, af hvad beskaffenhet sorn helst, bör orri utbekommande deraf sig anmäla inom den i Juli året efter det, hvarunder fordringen tillkommit, vid påföljd, att den ejlest anses förfalla, intill dess Riksens Ständer sammankomma och pröfva huruvida till dess godtgörande något särskildt anslag må beviljas, är alltså nu endast fråga om det anslag, som fordras till Herr Landshöfdingen Focks ersättning för 1813 års Landshöfdinge - Lön i Upsala Län, hvilken Lön utgör 500 R:d indeldt, men hvarå likväl böra afgå de Löne vilkor Herr Landshöfdingen för samma år å särskildta andra Stater uppburit.
Hvad Herr Landshöfdingen andragit för att återvinna sin försuttna rätt till denna Lön för 1813, anser Utskottet förtjena afseende, enär Kongl. Maj:ts Nådiga Bref till Hess och Rikets Stats - Contoir af den 3 Dec. 1813, hvilket, grundadt på Riksens Ständers underdåniga skrifvelse den 18 förutgående Juli, bifaller, att Civile Embets och - \ 3 5° Den 8 Juni, och Tjenstemän, som efter uppnådd ålder af 70 år få afsked med Lönens bibehållande, borde flyttas på Indragnings - Stat, icke blifvit till allmän efterrättelse kungjord, och Herr Landshöfdingen sålunda saknat kännedom deraf samt varit utur tillfälle att prescriptionstiden för sin häraf beroende rätt iaktaga.
Vid beskaffenheten af hans fordran kan ej eller något anmärkas; då den grundar sig på Riksens Ständers omförrriälte, af Kongl. Maj:t i Nåder gillade Beslut; och Utskottet ofverlemnar derföre vördsamt till Riksens Höglofl.
Ständer, om icke ifrågavarande ersättning må beviljas och liqvideras af besparingarna på Andra Hufvud - Titeln, eller ock af 1813 års öfverskott på Stats-Verkets Inkomster, hvarom underdånig anmälan af Riksens Ständer torde hos Kongl. Maj:t göras.
Ridd. och På Högvördig» Prest - På Vällofl.
Borgare-Stån- På Hedervärda Bonde» Adelns Ledamöters vägnar Carl De öder.
Ståndets Ledamötes vägnar Gustaf Murray. dets Ledamöters vägnar Carl Fred.
Ståndets Ledamöters vägnar Jon. Jonsson.
Upp - Den 8 Juni.
Upplasfc hos samteliga Riks-Stånden den 8 Juni.
Ständers Stats - Utskotts Betänkande, angående Slottsbyggnaden pä Kungsöhr.
Riksens Ständers Stats-Utskott har Kongl. Maj:t genom Nådig Remiss behagat öfverlemna en af Coinmitterade till hushållningens reglerande vid Strömsholms och Kungsöhrs
Kungsgårdar i underdånighet anmält fråga, om medel till iståndsättande af några å Kungsöhr varande Slottsbyggnader.
Utaf de i Nåder remitterade Handlingarna har Utskottet inhämtat, att bemälte Cornmitterade i underdånighet anmält, huruledes, sedan Kongl. Maj-t under den 12 Juni 181*2 täcktes förordna, att af de på Kungsöhrs Kungsgård varande gamla Slottsbyggnader, det så kallade Kungshuset, uppbygdt af Högstsalig Konung Gustaf I, Glorvördigst i åminnelse, och af honom bebodt, borde för dess ålder och till upplysning om forntidens bonings- och byggnadssätt än vidare underhållas och nödiga reparationer derå anställas, men de öfrige byggnaderna, såsom ännu mera förfallne, på Auction försäljas; så har Kongl. Maj:t vid dess återresa från Urtima Riksdagen i •Orebro nämnde år, då nattläger tagits å Kungshlm, i Nåder befallt, att jemte gamla Kungsbygg nadet^ - 352 Den 8 Juni. naden borde äfven fran försäljningen undantagas Råds- och Fruntimmers - byggnaderne, samt Källaren, och dessa hus efter hand iståndsättas, hvartill medel kunde tagas af arrendet för Kungsöhr, eller af den Summa, som för de försålda husen inflöt; till följd hvaraf Coinmitterade låtit upprätta förslag öfver kostnaden till iståndsättande af de byggnader, sorn komma att bibehållas, hvilket förslag upptoge följande sammanräknade belopp, nemligen:
Till Kungs-Byggningen gai. 24. 8« — Fruntimmers,- D:o - 1,164. 30.
Riks-Råds- D:o - 1,222. 16. — och Källaren - - 27. 34* Tillsamrnas 3,336. 8.
S* Hvarjemte Committerade i underdånighet förmält,’ huruledes de förfallne Byggnaderne blifvit försålde för 322 R:d 8 sk. utom Köksbyggnaden, för hvilken Arrendatorn af Kungs - Ladugården, erbudit, med vissa villkor, 300 R:d. X afseende ä reparations-kostnaden å berörde Byggnader, har Kongl. Majrt sedermera infordrat underdånigt utlåtande af den i Nåder förordnade Stats-Beredningen, som andiagit, att då, enligt hvad Committerade uppgifvit, Kongl-Majrt 1 Nåder funnit de medel, hvilka kunde inflyta för de på Auction föryttrade husen, kunna användas till ifrågavarande reparationskostnad; så voro Den 8 Juni» 353 vöre alltså för behofvet att påräkna, dels dé 322 R:d 8 sk.. som för ile afyttrade husén erhållits, dels de för Köks-Byggnaden erbtidne 300 R:d, eller tillsammans 62* R:d 8 sk., med afdrag hvarutaf uppå den föreslagna reparations-summatt 333G
R:d 8 sk. 8 runst. återstodö 2,714 R:d 8 runst.
Banco; men då det för Kungsöhrs
Kungs* J.adugård till Stats-Verket ingående Arrende Vore upptaget och beräknadt å Riks-Staten bland dess inkomster, kunde den återstående reparationskostnaden, utom hvilken för Byggnadernes framtida underhåll jemväl fordrades ärliga utgifter, ej föreslås att bestridas af arrendet, i anseende hvartill och då anslaget på Riks-Statens åttonde HufVud-Titel till publiqua Byggnader i Stockholm ogIi Landsorterna ej eller lemnade tillgång för denna reparation och underhållkskostnad, StatsBeredningen ansåge någon annan lämpligare utväg icke finnas, än att desse 2,714 Rid 8 rist. ansloges att förskjutas af Besparingarna på RiksStatens l örsta Hufvud - Titel eller öfverskotteti å Statsverkets-Inkomster, för att derefter vid nästa Riksdag anmälas till ersättning; hvarefter om Kongl. Majit i Nåder för godt funné, att desse Byggnader borde framgent bibehållas, kostnaden dertill borde bestridas af det blifvande anslaget för de publiqva husen i allmänhet.
Majfi, utan att anbefalla något förskott till berörde reparationssumrna, täckts, såsom ofvan berördt är, öfverlemna ärendet till Riksens Ständers yttrande.
Den 4'de B.
JVio 43, 46. 354 Den 8 Juni.
Den genom Committerades försorg af SlottsKamereraren, Assessoren Bandström, med biträde af Directeuren och Sluss-Byggmästaren Norenius samt Snickare och Murmästare den 6 Augusti 1813 förrättade Beskrifning utvisar, att desse Byggnader, som äro uppförde af träd, efter ett uråldrigt byggnadssätt, nu befinnas dels mera dels mindre förfallne och tarfvande reparation, hvartill ofvannämnda kostnads-summa blifvit föreslagen.
Stats.Utkottet bär vid öfvervägande af detta ärende icke underlåtit att fästa behörigt afseende på Kongl. Majus öfvanberörde
Nådiga förordnanden om det af Högstsalig Konung Guistaf I byggda och bebodda Kungshuset bibehållande, äfvensom Råds- och Fruntimmers-byggnadernes undantagande från den först beslutade försäljningen deraf; men då Kongl. Maj:t nu, utan att äska några medel till dessa Byggnaders iståndsättning och Underhåll, endast låtit remittera Handlingarna i ämnet, att i sammanhang med Statsregleringen itömma under öfvervägande, samt sålunda i Nåder till Riksens Ständers fria öfverläggning hänqvist ärendet; så tror Utskottet sig böra betrakta frågan efter de skäl och omständigheter sig förete, utan hinder af högstberörde förut gifne föreskrifter om Slottsbyggnadernes bibehållande.
Utskottet har dervid förekommit: att den store och oförgätlige Konung, som låtit bygga och bebott förberörde hus, äger uti många andia dess Deri 8 Juni. 35S Jess verk varaktigare minnesmärken," än desse Byggnader kunna utgöra, dä de med hvad kostnad som än derä skulle användas, icke kunna b längden bibehållas, åtmindstone ej i sin gamla form och beskaffenhet, hvilken vid den nu behöfliga reparationen skulle gå förlorad, och hvilken likväl utgör väsendtligheten och värdet deraf, om de skola utvisa forntidens byggnads- och boningssätt.
Sedan Kungsörhs
Kungsgård nu mera är nt-_ arrenderad och Stuteri-Inrättningen derifrån blifvit flyttad, synas ock desse Slotts Byggnader sällan eller aldrig komma att begagnas, helst Strömsholms och Gripsholms Slott äro belägna blott inom några mils afstånd från Kungsöhr och knappt en dagsresa från Slottet i Orebro.
I anseende härtill, hemställer Utskottet, om icke Riksens Höglofl.
Ständer skulle finna lämpligt hos Kongl, Majit i underdånighet anhålla, det Kongl. Majt i Nåder täcktes låta försälja, eller annorlunda, såsom nyttigt pröfvas, använda ifrågavarande Byggnader, för att derigenom bespara den kostnad, som till deras reparerande och underhåll erfordrades; hvarvid, om Kongl.