Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
En särskild upprättad calcul öfver så väl inköpssumman, sorn de Nybyggnader och reparationer, hvilka för ändamålet äro vid Egendomen nödige , bifogas härhos under Litt. y). 2:0
Att emedlertid och intilldess erfarenheten närmare anvist de förbättringar, sorn vid den blifvande Corrections - Inrättningen i Stockholm möjligen kunna vara nödiga, Carlskrona Arbets-Inrättning matte bibehållas i sitt närvarande skick, men att, sedan en tillräcklig erfarenhet blifvit vunnen, en ytterligare Corrections - Inräitning, derest Corrections-hjonens antal skulle sådant fordra, måtte förläggas i Götheborg, der industrien näst Stockholm är mest concentrerad, hvilken äfvensom Arbets-Inrättningen i Carlskrona sedermera borde organiseras efter enahanda grunder, sona vid Stockholms Corrections-anstalt funnits vara de mest ändamålsenlige. 3m
Att såsom ett af de kraftigaste medel till fångvårdens förbättrande, ett sällskap för fattige fångars understöd, måtte, i likhet med de i England och Frankrike redan befintlige , bildas af redliga och för medborgerlig dygd kände personer öfver hela Riket, samt ställas under Eder Kongl.
Maj:ts Eget Höga beskydd och under ledning af Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen.
Detta sällskap, hvars Central-Committé borde vara i Stockholm, och som tillika borde ega mindre Committéer i Rikets öfrige Städer, skulle endast al menni - r 18 dngAnr.af en/film.
Ari. och Corrtctionth. m. m. skokärlek och nit för det goda åtaga sig uppsigten öfver fångarnes behandling i aila fängelser, dock utan att genom en sadan uppsigt göra något ingrepp i de af Staten förordnade
Ämbetsmännens administrativa myndighet, den Sällskapet endast borde controllera. 4:0
Att detta Sällskaps Central-Committé i Hufvudstaden borde , utan någon Statens kostnad , till en början få sig uppdraget öfverjnseendet öfver den i Stockholm föreslagna Corrections-Inrättning, samt i sammanhang dermed upptaga och afgöra alla tilläfventyrs uppkommande klagomål öfver dess Styrelse och Ämbetsmän; äfvensom denna Committé borde yttra sig öfver sådana fångars återgifvande till Samhället, hvilka Inrättningarnes Ämbetsmän ansågo vara dertill qvalilicerade, och borde det slutligen åligga Committéen , att , med biträde af Sällskapets alla medlemmar öfver hela Landet, i möjligaste måtto söka bereda sådane fångar, hvilka genom ett förbättradt uppförande gjvrt sig fört jente , att på fri fot ställas , utväg att åter erhålla laga tjenst eller näringsfång. 5:0
Att ett särskildt Reglemente för Inrättningens i Stockholm inre organisation samt fångarnes arbeten derstädes kunde meddelas efter det förslag dertill, som Committérade härjemte få i underdånighet öfverlemna, och vid hvars författande
Committérade förnämligast utgått från den princip, att Inrättningens ändamål borde vara fångarm.s moraliska fär~ bdttrinsr. 6:0
Att de för Inrättningen erforderliga Äng. inr.af ett allm. arh. och Correctionsli. m. m. 119 Ämbetsmän och betjente lönas så, att personer med en fullkomligare uppfostran , med upplyst förstånd och redlig vilja, kunde förmås att åtaga sig det svåra kall , att uteslutande sysselsätta sig med förbättring af samhällets mest förderfvade medlemmar, och få Committérade i underdånighet bifoga project till LöningsStat för desse Ämbetsmän. 7:0
Att till beredande af erforderlige medel för anläggningen af en CorrectionS-anstalt i Hufvudstaden , ett årligt anslag på 8:de Hufvudtiteln , kunde anordnas af 50,000 R;dr B.co, eller i brist deraf, en Nådig proposition till Rikets nu församlade Ständer aflåtas, om en afgift af en skilling för hvarje person, som är Mantalsskrifven, hvarigenom en icke obetydlig summa skulle kunna erhållas; och ehuru detta anslag måhända icke skulle blifva tillräckligt, att genast sätta förslaget i fullbordan till hela dess vidd, våga Committérade likväl hysa den öfvertygelse, att ändamålet ändock skulle inom kort tid ernås, helcfst erfarenheten visat, att ingen god Inrättning, som haft till föremål medmenniskors väl, sedan den en gång blifvit grundad och godkänd, saknat enskilde personers verksamma deltagande och understöd.
Såsom en möjlig tillgång, ehuru af mindre betydenhet, anse Committérade sig jemnväl böra nämna den Cassa, som, tillkommen genom Westmanlands
Läns innevånares gjorda men besparda sammanskott för 1809 års Landt, värns beklädnad, sedermera blifvit ämnad, efter erhållen tillökning genom Eders Kongl. 120 Ang.inr. af ett allm.
Arli. ocliCorrectionsh. m.m.
Maj:ts frikostighet, att användas till en fond för en Arbets-anstallt i Westerås, och hvilken fond nu skall uppgå till omkring 20,000 R:dr B:co.
Änskönt denna Cassa är att anse såsom Länets Innevånares enskilda egendom , torde man likväl bora förmoda, att de tilläfventyrs skola finnas villige att öfverlemna densamma till Corrections-Inrättningen i Slockholm, vid öfvervägande af ändamålets välgörande beskaffenhet, och då en särskild Arbets-anstalt i Westerås skulle blifva öfverflödig, om den i Stockholm kunde fullständigt organiseras.
Sådane tillgångar skulle troligen älven i andra
Län finnss och med vederbörandes begifvande kunna hit disponeras. 2 :dra Classen, eller fästningsfångar.
Denna Class af fångar kan delas i tvänne afdelningar, nemi.: 1:0 sädane, som äro dömde till fästningsarbete på vissa år; och 2:0 sådane som dertill dömmas på lifstid.
Hvad den första angår, så ehuru det å ena sidan kan sägas, att en brottsling, som utstått det mått af straff, Lagen honom ålagt och sålunda fullgjort dess kraf, bör vara berättigad att återfå friheten, så måste det likväl å andra sidan medgifvas, att Samhället eger rätt fordra, att en person, som genom si ne handlingar stört allmän frid och ordning, och derigenom ådagalagt förderfvade böjelser, bör, så Snart han blifvit om itererad vanart och brottslighet öfvertygad och derföre till ansvar skyldig känd, icke förr endtledigas från Äng. inr. af ett allm. arli.ocli Correctionsh. m. m. 121 den allmänna uppsigt, hvarunder han såsom arrestant varit stäld, an han g i f v i t tillförlitliga prof af förbättrade tänkesätt, S3mt visat möjligheten för honom att kunna redligen sig försörja; och det är med anförande af denna grundsats och under åberopande af hvad Committerade här ofvan rörande försvarslöse personers qvarhällande vid Corrections-Inrättningar redan omständligen sig yttrat, som Committerade för deras del i underdånighet anse, att en fästningsfånge, sorn utgått den ådömde aib.tstid-n, bör i alla de fall, då han för vanfräjdande brott blifvit till ansvar fäld, förflyttas till Corrections-lnrättning, derifrån han ej förr får utgå, än han af vederbörande Styresmän anses skicklig, att åter blifva fri medborgare, saint erhållit laga försvar, som innefattar ständigt näringsfång.
Erfarenheten har för ofta visat skadligheten af den hittills följda utväg, att till tångens bevakning nyttja manskap, tagne från Regementerne, för att man ej omsider skall lyssna till dess läror.
Mången god soldat har blifvit ett offer, dels genom en förslagen fånges list, som han skolat bevaka, och som velat begagna sig af hans godtrogenhet och ov - na vid dylik befattning, för att komma på fri fot, och dels genom den försämring i tänkesätt som blifver en oundviklig följd af Soldatens umgänge med de mest last fulle varelser.
Committeiade anse, för deras del, att all bevakning af fångar, så väl de som äro dömde på vissi år, som på lifstiden, bör hädanefter verkställas afen säiskild Corps, som der; 122 Ang. inr. af ett allm, ari. och Correctionsli. m. m. till antages och aflönas, och som ställes under Fång-Vaktmästarens närmaste tillsyn.
Denna Corps5s storlek bestämmes i förhållande till det aDtal fångar, som i hvarje ort efter medeltal vanligen förvaras, så, att en Vaktkarl beräknas för 3 å 4 arrestanter, hvilket synes vara tillräckligt, da arrestanterne förrätta deras arbeten inom fånggård; och den Stat, som en sådan vaktkarl bör erhålla, tillstyrka Committeiade må utsättas till full fältportion, i2R:dr Banco i årlig lön, ordentlig beklädnad samt fri Inqvartering och ved, hvarförutan desse VaktBetjente böra förses med tillräcklige vapen, hvarmed de kunna afböja våld, 0111 sådant af fångarne skulle försökas.
Vidare hålla Committerade före, att ifra. gavarande fångar böra undergå en särskild Classitication, så att vissa fästningsorter anvisas till deras emottagande, hvarest inga andra slags fångar få förvaras, och för hvilket ändamål Committerade föreslå Warbergs, Malmö och Waxholms fästningar, såsom de orter, hvilka ega största utrymmet och de bästa rummen, samt att ofvanberörde fångar dessutom, i mån af deras olika lynne och visade uppförande, fördelas i särskildte rum inom samma fästning, och desse Classer, så vidt omständigheterne det medgirva, varda från hvarandra skiljde i umgänge och arbete; om hvilken Classification Commendanten i samråd med Fång Predikanten borde förordna.
I öfrigt böra desse fångar njuta en likartad behandling i afseende pä undervisning, arbete och bestraffningsgrunder, som redan blifvit tillstyrkt i afe jfng. inr, af ett allm, arb. och Corrlctionsh, m. m.
I 23 seende pä försvarslöse personer, och skulle såsom en följd deraf, för undervisningens bestridande i Salighets-Läran , en särskild Prestman å hvarje af de nu nämnde fästningsorter antagas, hvilken Committerade hemställa måtte dedore erhålla ett ärligt arfvode af 300 R:dr B:co, utom dubbel tjensteårs-beräkning och fri inqvartering i fästningen.
Rörande de på lifstid dömde fångar; så bör, i samma mån Corrections-anstalterne utvidgas och Corrections - fångarne flyttas ifrån fästningarne, ett ökadt utrymme å sistnämnde orter vinnas för det slag af fångar, som nu är i fråga, och få Committerade, med stöd af de uppgifter, som af Krigs-Collegii FortificationsContoir blifvit aflemnade, angående tillgång på rum å hvarje fästning, och hvilken uppgift härjemte bifogas, i underdånighet föreslå: att Carlstens och Elfsborgs fästningar måtte utses till orter för grofva missdådares förvarande; att till ett lika ändamål Wanås fästning måtte bestämmas, af det skäl, att denna ort framför någon annan erbjuder, under mångå år, ett säkert tillfälle till full sysselsättning för arrestanterne, och någon svårighet för deras förvarande derstädes icke bör möta, då på anslaget för Wanås fästningsbyggnad finnes medel till uppförande af fäng-casserner, hvilka kunna byggas af träd, såsom, efter hvad erfarenheten visat, svårare att genombryta än fånghus af sten, samt då den till Wanås fästning inköpta mark lemnar tilliäcklig tillgång på moget Byggnadsvirke; att på de öfriga fästningarne. aemi.
Carlskrona, Christianstad, Lands - a 24 Äng. inr. af ett atlin. Ärb.och Correclionsh. m. m, krona och Götheborg, icke flere Arrestanter måtte bibehållas, än som oundgängligen erfordras för fästnings-verkens reparation och renhållning, hvilkas antal Krigs-Collegium borde bestämma efter locala omständigheter, genom hvilken anstalt all vidare fråga om fångrummens utvidgande i Christianstad och Carlskrona förfaller, hvaremot de öfriga arrestanterne böra förflyttas till ds här ofvannämnda hufvudstationer, så snart allt derstädes blifvit i ordning stäldt, atr de der kunna emottagas.
Och borde vid inträffade ledigheter bland de sålunda å sistnämnde fästningar qvarblifvande arrestanter, vederbörande ega atr, att från närmaste hufvudstation , utbegära andra i de afgångnes ställe; att till bevakning af arrestanterne så väl vid Hufvud-stationerne , som de andre fästningarne, särskilde fängknecktar till ett antal, lämpadt efter den härofvan angifne beräkningsgrund, mätte antagas och förses med de löner och förmåner, som redan blifvit föreslagne, så att den militaire styrka, som utgör Garnizonen i Fästningen, må från fångarnes speciella vård frikallas; att fängsel af Black elier Jernbult icke måtte hvarken på nu ifrågavarande eller andre slag af fångar användas, under det de äro innestängda, hvilket icke eller bör vara af nöden, om fängelserna alltid äro i fullgodt stånd, och Vakt Betjäningen ti] 1 hålles 9 att uppfylla deras skyldighet, medelst en noggrann och ofta förnyad visitation-
Men utföres fästnings-fånge till arbete utom fånggård, anse Committérade nödigt, att en trepundig kula bör genom cn smal jernkjed af 3 alnars 'Äng. inr. af ett allm.
Arb. och Correctionsh, m. m. 125 längd, fästas vid fångens ena smalben, till förekommande af rymning.
I sammanhang med förevarande fråga, angående fångars bevakning , ans» Committerade sig icke böra underlåta fästa Eders Kongl. Maj-'ts Nådiga uppmärksamhet på en brist i detta afseende, hvars afhjelpande synes vara af vigt för allmänna säkerhetens betryggande.
Det är de ofullkomliga medel, som blifvit Jagde i Bevakningens händer att förhindra en fånges flykt.
Vår nu gällande
Lag stadgar i 2y Cap. 1 §.
Balk., att om Dråpare eller annan Ogerningsman, som ställer sig till värn emot den, sorn honom gripa och långa vill, eller från rymmande fö 1 hindra, blifver dräpen, är sådant ogiidt; men man har ansett detta Lagbud icke innefatta någon tillåtelse, att vid Arrestants rymning, då denne dervid icke anfaller sin bevakning, bruka något så beskaffad! medel till densammas lös hindrande, hvarigenom arrestanten äfventyrar, att till lif eller lem skadas; och är i öfverensstämmelse med nämnde Lagrum, och utan någon vidsträcktare rättigh-t, d n för Fång-Geva digern af Eder Kgl, Majit i Nåder gillade Instruction jemnväl författad.
De grofva våldsamheter och djerfva rymnings-företag, som sednare tiders erfarenhet visat hafva blifvit af fångar föröfvade, under bevakningens ögon , utan att den förmått sådant hindra, hafva likväl ovedersägligen ådagalagt, att de hittills för bevakningen tillåtne medel att förekomma slika tilltag, varit för ändamålet otillräcklige, och att starkare utvä - 126 Ang. inr. af ett allm.
Arb. och Correctionsli. m. m. gar måste erfordras för ordningens vidmagthållande.
Dertill gifves ej mer an ett medel, som alltid kan vara tillgängligt och hastigt användas, och det är skarpa %kott.
Men om ändamålet skall vinnas, måste detta medel icke blott få användas i det af Lagstiftaren hittills förutsedda fall, då fängm sjelf begår våld emot bevakningen, i hvilket fall det lemnade vapnets bruk endast är ett af högsta nöd.n påkalladt sjelf-forsvar, utan ock begagnas vid andra tillfallen, då fängen, elter erhållen tillsägelse, icke afstår ifrån försöket att o ofligen bereda sig friheten.
En sådan lagbudets utsträckning synes så mycket mera behöflig, som en rätt tillämpning deraf i. annat fall skulle blifvit i högsta måtto svår, ty huru olta kan man bestämma gränsen, då ett endast tillämnadt våld öfvergår till verklig utöfning, hvilka särskilde händelser oftast blott af ögonblicket åtskiljas ?
I öfrigt skall blotta kännedomen derom, att Bevakningen är försedd med skarpa skott, som vid hvarje behof och hvarje ögonblick kunna användas, medföra nytta och hos mängden af arrestanter återhålla alla försök af rymning
Det är af desse anledningar samt då Committérade icke tvekat , att i valet emellan det äfventyr, som en fånge möjligen kunde löpa genom omförmälie medels bruk, och den våda, som för allmänna säkerheten kunde Gppstå, genom det en öfvad och härdad brottsling obehörigen satte sig sjelf i frihet, gifva ett billigt företräde åt det
Allmännas rätt till skydd i detta afseende, enär fänge har att tillskrifva Äng. inr. af ett allm.
Arb. och Correctionsli. m. m. ilty sin egen olydnad d-m påföljd honom derföre kan drabba; som Committerade tro, att vården af allmänna säkerheten fordrar, så väl att vid fångars forslande, som vid deras bevakning i arrester och på arbeten , den commenderade bevaknings styrkan bör vara försedd med skarpladdade gevär, samt ega rätt att sig deraf begagna, då fången icke, efter gifven anmaning, afstår från rymnings försök eller andra tilltag, hvarigenom allmän ordning på lika sätt kan äfventyras; dock bör bevakningen tillika påminnas, att Vid vapnets bruk i omförmäldte fall iakttaga all möjlig varsamhet, så att skottet ej rigtas åt de delarne af menniskokroppen, hvilkas skadande medförde större äfventyr för lifvet.
.Skulle Eder Kongl. Maj;t i Nåder finna betänkligt, att antaga detta lörslag, hvars verkställighet synes bero af öfverläggning derom med Rikets Ständer, anse Committerade annan utväg till förekommande af fångars flykt under forsling ej gifvas, än att de så fängslas, att någon flykt icke blir dem möjlig, heldst i annat fall Fång-Gevaldigern, som ej eger lossa skott å en flyende, ej kan, för att efterspana denna enda, lemna vården af flere andra, som troligen då skulle begagna tillfället att undkomma.
Vidare få Committerade, i fortsättning af hvad här ofvan blifvit tillstyrkt , lörande lifstids - arrestanter, i underdånighet föreslå: att själavården för desse fångar, hvilken hittills varit i hög grad försummad, må sättas på en mera ändamålsenlig fot, och att till den ändan, å hvarje hufvudstation måtte antagas en 128 Äng. inr. af ett allm.
Arb. och Correctionsh. m.m. eller 2tne Fång-Predikanter, hvilka böra hvarje Sön- och Högtidsdag hålla Gudstjenst för (ängarne, samt hvarje Lördag Catechetiska förhör, öfver hvilka Ambetsgöromål och framgången deraf ordentlig Journal bör föras; och skulle nämnde Fång-Predikanter för dessa befattningar, utom förmånen af dubbel tjensteårs-beräkning, erhålla 100 R;dr B;co i ärlig lön, jemte inqvartering : att på de öfrige tästningarne , der ett mindre antal fångar komma att qvarblifva , det måtte uppdragas åt Commendanterne att så föranstalta, det fångarns blifva af någon nära intill stället boende skicklig Prestman underviste i Salighetsläran, mot ett proportionerlig! arlvode , som Commendanten å hvarje ort har att föreslå och genom Eder Kongl. Maj;ts Befallningshafvande i Länet un. derställa Eder Kongl. Majps
Nådiga pröfning och stadfästelse; att vid Wanås, under den strängare arbetstiden, tångarne derstädes böra åtnjuta en ful fält p-irtion, med undantag af brännvin, som icke bör få utdelas oftare, än Befäihalvarén finner att fång3rnes arbetsamhet och flit kan förtjena en sådan uppmuntran: att för den tid, då sådane arbeten af arrestantern: vid Wanås icke förebafves, äfvensom för fångarne på Rikets öfriga fästningar, då desse endast mäste föda sig af fang-tract> nente, en särskild provianteiings-stat kunde antagas, och skulle det i allmänhet åligga Krigs-Collegium, att förse samtelige fästnings fångarne med proviant in natura efter faststälde Stater; att om fånge genom olydnad och sturskhet gjort sig skyldig Äng. inr. af ett allm.
Arb. och Correctionsh. m.m. 129 skyldig till bestraffning, densamma endast måtte bestå i fängelse i mörkt rum, på högst 14 dagar, hvilken bestraffning Commendanten utsätter; att för rymnings-försök, fånge bör, efter af Commendanten anställd undersökning och på dess befallning , beläggas med jern eller black under en tid af högst 2 månader efter omständigheteme; samt att fångens beklädnad må, såsom hittills skett, verkställas genom Krigs-Collegii försorg, i mån af behofvet, dervid till beredande af fångens lättare igenkännande , i synnerhet vid inträffande rymning, det synes lämpligt att klädes-persedlarne förfärdigas af olika färgor , såsom grått och grönt, hvaijemte håret bör afklippas nära intill hufvudet samt endast trädskor nyttjas.
Committerade få slutligen i underdånighet anmäla, att Committerade icke för sig dolt, att de förslag de nu i underdånighet afgifvit rörande Corrections- samt Lifstids-fångar, i flere delar fordra förändring och jemkning i de nu gällande Lagar, för att kunna bringas till verkställighet, äfvensom att deras utförande kräfva betydliga Stats-anslag; af hvilka anledningar Committerade i underdånighet öfverlemna till Eder Kongl. Maj:ts Nådiga godtfinnande, huruvida berörde förslag måga förtjena att understödjas af Eder Kongl. Maj;ts Proposition till Rikets nu församlade Ständer, i afseende på nödige medels utfinnande; och hysa Committerade den öfvertygelse, att i samma mån som allmänna eller enskilda industrien hinner sysselsätta det antal fångar, som vid Sik, t, Rikt-St, Prot, t Sdml, I$2J, 1:* Bani, 9 ijO dng. inr. af ett allm.
Arb. och Correctionsh. m.m'.
Corrections-Inrättningen arbeta, skall detta arbete icke allenast godtgöra Staten dess hufvudsakiigaste bidrag till Inrättningens iståndsättande och underhällande, utan äfven bespara åt fången en penning till den tid, då han pröfvas skicklig att återgå till Samhället.
Beträffande åter 3:dje Classen af fångar eller Läns-Arrestanter , hafva Committerade, som erhållit Eder Kongl. Majds särskilde Nådiga Remisser i frågor om förbättringar i åtskilliga delar af Läns-fängelserne och dertill hörande omsorger för fångarnes behandling, och i anledning så väl deraf, som den, i Eder Kongl. Maj:ts Nådiga Instruction, Committerade gifne föreskrift, funnit nödigt frän Eder KoDgl. Majrts samtelige Befallningshafvande och Commendanterne ä Fästningarne infordra uppgifter om utvägar, att, der Länshäkten finnas å fästningarne, kunna skilja Läns-arrestanterne från all gemenskap med fästnings-fångarne, äfvensom angående beskaffenheten af Läns-fängelserne och huruvida tillfälle är eller kan gifvas, att inom desamma classificera tångarne jemte hvad för öfrigt tillhörer deras behandling och vård.
Af de uppgifter, som i anledning häraf blifvit aflemnade, hafva Committerade inhemtat, att å en del fästningar särskildte Häktens inrättande för Läns-Arrestanterne, i andre åter fängelsernes utvidgande, fordra Fång-Betjenters antagande, förhöjd aflöning för cera och arfvodens anslående eller tillökning för Fång-Predikanter blifvit yrkade; hvaremot arrestanters underhåll, Läkarevård och Bevakniogs-anstalter ansetts tillräckligo för rJng. inr. af ett allm. arb. och Correctiomh. rri.m. 131 behofvet.
Och hafva kostnaderne för tillbyggnad af Länshäkten i nedannämnde
Län efter insände kostnads-förslag blifvit beräknade som följer, nemligen:
I Stockholms Län, Smedje gårds-Häktet . . , 12,460: 28- — Skaraborgs . 5 561: 5. 4. 4,239: 16. -L 0,514: 20. — 2,422: 32. — i3 43ö: 3 o 12: 24. 10.
Östergöthlands Elfsborgs Gefleborgs . Wermlands Westerbottens Summa 47,646: 30. 2.
Hvartill kommer nybyggnad af Läns-Häkten i Carlskrona och Christianstad samt tillbyggnad af Landsfängelset i Fahlun, derå förslag ej äro upprättade.
Committerade, sorn anse af högsta vigt för ändamålet af en väl inrättad fångvård i allmänhet, att Länshäkten icke äro sammanblandade med de förvaringsrum å Fästningar, der missgerningsman inneslutas, och att anstalter böra vidtagas, hvarigenom de personer, som tillhöra förstnämnde
Häkten, måge fullkomligt afskiljas från all gemenskap med fästningsfångar, som till arbete på bestämd eller obestämd tid blifvit dömde, äro likväl af den tanka, att besparing i kostnaderne för Länshäktenas måhända både nybyggnad och tillökning, skulle kunna vinnas,, i händelse eo sådan classification af fästningarne, som
Committerade här ofvan i underdånighet föreslagit, blifver af Eder Kongl. Maj:t i Nåder bifallen, 13* Ang. inr. af ett allm.
Arb. oth Correctionsh. m.m. och en förbättrad plan för Corrections-anstalterne i Riket vidtagen.
Då, å ena sidan, Committerade funnit sig böra, i följd sf Eders Kongl. Majrts Nådiga Befallningar, afgifva ett fullständigt utlåtande i denna gren af ämnet, men, å den andre, dels åtskillige i sådant afseende nödiga upplysningar ännu saknas, dels de förslag och reglemcntariska föreskrifter, som Committeiade komma att afgifva, bero på Eder Kongl. Majus Nådiga pröfning af Committerades redan yttrade äsigter i de vigtigaste detailler af ämnets hela vidd, hvarföre ock Committerade ansett sig icke böra fördröja öfverlemnandet af sitt underdåniga yttrande deröfver; hafva Committerade trott sig böra till Eder Kongl. Maj-.ts
Nådiga godtfinnande i underdånighet hemställa, om icke med Committerades handläggning vid allt hvad som rörer Länshäkten och dit hörande arrestanters behandling, må, sedan ännu bristande upplysningar inkommit, anstå, intilldess Eder Kongl. Majus Nådiga Beslut öfver hvad Committerades nu afgifne underdåniga Betänkande, rörande de 2:ne öfrige Classer af häktade personer innehåller, blifvit i Nåder fattadt och Committerade meddeldt.
Imedlertid och som
Religions - undervisningen äfven för sådane arrestanter, som tillhöra Länshäkten oeh vid långvariga ransaknin. gars undergående, samt under afbidande af slutlig