Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Oaktadt dessa reqvisitioner har intill närvarande tidpunkt icke något kopparmynt å valörer i Riksmynt blifvit från Kongl. Myntet till Banken levereradt, hvadan ock, vid den af Utskottet den 15 dennes verkställda inventering, * Banko-V(skottets Berättelse N:o 8. 9 tering, i kopparmynts-general-kassan icke förefanns ringaste tillgång å sådant kopparskiljemynt, sorn från Banken utvexlas. § 43. (1855 års Rev. Ber. § 32.
Fullm. Ber. § 24.)
Till de nya sedlar Banken, enligt 129 § i Banko-reglementet, har Bankens att utgifva, är, sedan Utskottet, på Fullmäktiges framställning, sitt yttrande i n7a sedlarämnet meddelat, ritning af dem fastställd; hvarjemte Fullmäktige vidtagit åtgärder för graverings-arbetets utförande med hvad dertill hörer. § 44.
(1855 års Rev. Ber. § 65.
Ber. §§ 28 och 32.) Sedan Rikets Ständer, med bifall till Utskottets i memorialet N:o 2 Angående gjorda framställning, medgifvil, alt de 1,300,000 R:dr Banko, som, enligt föriagei tili 18 2 § 2 mom. i Banko-reglementet, äro afsatte såsom försträckningar åt
Fi- lan |®rn lial-banker, hvilka kunna bildas för att ersätta upphörd Privat-bank, tillsvidare f™.’da ’e^. och intill dess Bankens lånerörelse blifvit på det hela ordnad, finge af Batt- ter. ko-fullmäktige användas till diskontering oell utlåning i och för handel och näringar samt lill kassa-kreditiv åt enskilde personer, i den mån dels de till nämnde rörelse anvisade förstärkningar måste till sina ursprungliga ändamål återföras och dels inkommande ansökningar i denna väg föranleda; så äro till förlaget för belåning af jern, koppar m. fl. vågförda elfekter samt tackjern, utgörande 2,000,000 R:dr, numera återförda och i denna låne-rörelse använda de derifrån, tid efter annan, öfverflyttade medel, med undantag allenast af 50,000 R:dr, hvarmed fonden för belåning af aktier af publika papper vid Götheborgs Låne-kontor är vorden förstärkt; varande dock
Direktionen öfver nämnde Låne-kontor anmodad alt, så fort ske kan, återbetala omförmälda 50,000 R:dr.
Och har fonden för belåning af jern m. m. erhållit en tillfällig förstärkning af 80,000 R:dr från fonden till utlåning mot inteckning i fast egendom på landet, hvilken sistnämnda fond fortfarande i minskad mån anlitats.
Genom användande af ofvanberörde 1,300,000 R:dr är dessutom Fonden tilt en del af de från fonden till utlåning med omsältningsrätt vid Banko-diskont- utlåning med verket i Stockholm anvisade förstärkningar återgulden, hvarigenom de samma omsa“Jlinss* fond tillhörande och i saknad af medel hvilande lån kunnat utgifvas. § 45.
Ber. § 29.)
Fördelning af I anledning af hos Fullmäktige gjord framställning att, då fonden J0lla8®1 1,11 D J ’
Ian mot pant till utlåning mot pant af fast egendom i städerna saknade tillgång till utgit- af fast egeuning af derifrån sökta lån, under det att fonden för belåning af fast egen- dom.
Prot. 1856 åf 1857. 6 Sami. 1 Afd. 4 Haft. 2 A Bankens fordran i Grarören Åkerbergs m. fl:s konkursmassor.
Leverering af vinstmedel lill Riksgälds-kontoret.
Rättegången emellan C. Wallman och Fullmäktige, 10 Banko-Utskottets Berättelse N:o 8. dom å landet lemnade öfverskott, hvarmed nämnda brist kunde fyllas, en summa af 80,000 R:dr måne från sislberörde fond till den förra få öfverflyttas, hafva Fullmäktige förklarat Banko-reglementets föreskrifter icke berättiga dem att medgifva någon förändring i den fördelning af cirkulalions-kapitalet mellan städerna och landet, som Reglementet innefattar.
Detta Fullmäktiges beslut har Utskottet ansett sig böra gilla, så mycket heldre som, då inbetalningarne till Stads-faslighets-fonden, enligt hvad upplyst blifvit, i allmänhet ej kunna beräknas till mera än omkring 900 R:dr i veckan, hinder alltså skulle mött att, inom den i Banko-reglementet bestämda tid af 6 månader, derifrån återtaga den till öfverflyltning föreslagna summan, i händelse densamma för det ursprungliga ändamålet erfordrats. § 46.
(1855 års Rev. Ber. § 3-3.)
I afseende å Bankens bevakade och lili betalning fastställda fordran i Gravören J. E. Åkerbergs, Garfveri-idkaren L. Westerbergs och Grosshandlaren J. L.
Strindbergs konkurser, har Fiskals-embelet i dess berättelse upplyst, att ett belopp af 269 R:dr 6 sk. 2 rst. nu mera lillgodokommit Banken såsom utdelning af Strindbergs konkursmassa, men alt slutlig redogörelse för densamma ännu icke kunnat erhållas. § 47.
Ber. § 36.)
Ehuru, jemlikt föreskriften i Banko-reglementets 185 § leverering till Riksgälds-kontoret af den för innevarande år Kontoret tillkommande andel af Bankens disponibla vinst, 900,000 R:dr, skall ega rum först vid årets slut, hafva Fullmäktige likväl, såsom af ofvanlecknade § i deras berättelse synes, uppå derom af Fullmäktige i Riksgälds-kontoret gjord framställning, redan den 1 sistlidne Juli, i afräkning å omförmälde vinstmedel, till Riksgäldskontoret utanordnat 500,000 R:dr Banko. § 48.
(1855 års Rev. Ber. § 74 och Fullm. Ber. § 42.)
Uti det hos Kongl.
Maj.ts och Rikets Svea Hofrätt anhängiggjorda mål emellan Byggmästaren Claes Wallman och Fullmäktige, hvar emot annan kärande och svarande, angående å ömse sidor väckte ersättningsanspråk, till följd af de byggnadsföretag vid Tumba bruk, som det, enligt upprätladt kontrakt, ålegat Wallman att verkställa, har Fiskals-embetet ej ännu fått emottaga Kongl. Hofrättens berättelse, hvilken dock, efter hvad upplyst blifvit, ofördröjligen lärer vara alt förvänta.
Banko-Utskollets Berättelse N:o 8.
Ii § 19.
Öfver de i nedannämnde §§ af Revisorernes samt Fullmäktiges berättelser upptagna frågor och framställda förslag kommer Utskottet att framdeles till Rikets Ständer afgifva utlåtande, nemligen: § 7 i Revisorernes och § 9 i Fullmäktiges berättelse, angående förflyttning till Carlsborgs fästning af någon del af Rankens redbarheter; § 11 i Fullmäktiges berättelse, angående ändring i föreskriften om vården och inventeringen af guld- och silfver-panthvalfvet; § 14 i samma berättelse, angående förändrad uppställning af Bankoreglementets 52 §, i fråga om grunderna för pensions beräkning; § 15 i samma berättelse, angående förändrade valörer å Låne-kontorens assignationer på Banken m. m.; § 19 i Revisorernes och § 19 i Fullmäktiges berättelse, angående ändring i nu bestämda bokföringsvärde å dukater; § 21 i Fullmäktiges berättelse, angående förhöjning i den summa, Ban ken får hafva å utrikes ort nedsatt; § 22 i Revisorernes berättelse, angående uppköp af vexlar för Bankens räkning å Götheborgs börs; § 22 i Fullmäktiges berättelse, angående ändring i föreskrifterne om sedelstockens beräkning; § 46 i Revisorernes och § 27 i Fullmäktiges berättelse, i anledning af meddelad förklaring öfver stadgandet i Banko-reglementets 150 §, angående vågatteslers innehåll; § 61 i Revisorernes och § 30 i Fullmäktiges berättelse, angående ändring af föreskrifterne om upp- och afskrifnings-röreisen; § 31 i Fullmäktiges berättelse, angående sparbankernes rätt att i Banken insätta penningar mot ränta; § 32 i samma berättelse (sid. 26.) angående rättighet att bevilja kassakrediliv åt enskilda personer utöfver fondens belopp; § 33 i samina berättelse, angående vexlars företrädesrätt vid diskontering; § 68 i Revisorernes berättelse, angående uppköp af obligationer, ställda i utländskt mynt; § 70 i Revisorernes och § 37 i Fullmäktiges berättelse, angående anslagen lill Frimurare-barnhuset i Götheborg samt barnhusen i Gelle och Carlshamn; samt § 73 i Revisorernes och § 41 i Fullmäktiges berättelse, angående beredande af ökad vattentillgång för qvarnens drifvande vid Tumba bruk.
Uppskjutna frågor.
Decharge. 12 Banko-TJtskottets Berättelse N:o 8.
Utskottet af den verkställda granskningen funnit, att Fullmäktige, under den tid, hvarom fråga är, med nit och ospard möda samt i öfverensstämmelse med Banko-reglementets föreskrifter, fullgjort det af Rikets Ständer dem lemnade vigtiga uppdrag; så tillstyrker Utskottet vördsamt, att Fullmäktige måtte meddelas full decharge för de af dem från den 15 November 1853 till och med den 15 Oktober 1S56 vidtagna beslut och åtgärder.
STOCKHOLM, tryckt hos J. TF.
Lundberg, 1856. Banko-Utskottets Memorial N:o 9. 1 X:o 9.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 3 Jan. 1857, kl. l e. na.
Memorial, med åter lemnande aj Herr J. G.
Hannerström s motion.
Borgare-Ståndet har den 4 innevarande månad till Utskottet remitterats en af Herr J. G.
(Vennerström väckt och nästlidne dag
Utskottet tillhandakommen motion, hvari föreslås, alt Rikets Ständer måtte låta vidtaga nödig förändring med nu brukliga skrifkartor, så att de må erhålla en jemn och glatt yla, hvilket ändamål, enligt motionärens tanke, skulle vinnas derest de i skrifkarlorna anhragta vattenmärken, i stället alt vara upphöjda, gjordes genomskinliga eller tunnare, än öfriga delar af papperet.
Då, jemlikt det mellan Kongl. Stats-konloret och Banko-fullmäktige afslutade kontrakt, angående charta-sigillata-papperets leverering, det åligger
Banken att besörja nämnde pappers tillverkning vid Tumba Bruk i enlighet med derför fastställda ritningar, men motionären med sitt förslag afser att åstadkomma ändring i berörde ritningar hvad vattenmärkenas beskaffenhet i skrifkarlorna angår; så och enär vidtagandet af en dylik förändring icke ankommer på Banken eller Tumba Bruk, som blott har att på öfverenskommet sätt och i föreskrifven ordning tillverkningen utföra, samt i afseende derå anmärkning eller klander icke af motionären framställts, anser Banko-Utskottet sig icke tillkomma att förevarande fråga behandla, utan får, på grund af 44 § 3 mom. i Riksdags-Ordningen, ofvanberörde motion till Vällofl.
Borgare-Ståndet återlemna.
Pral. 4856 & 4857. 6 Sorni. 4 A/d. 5 Hafi. \ 2 Banko-Utskottets Memorial N:o 10.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 3 Jan. 1837, kl. l e. tn.
Memorial, med förslag till vissa förändrade föreskrifter, angående medels emottagande på upp- och uf 'skrif nings-rukning.
Jemte redogörelse för Fullmäktiges åtgärder i anledning af Rikets Ständers vid sistförflutua riksdag lättade och i 167 § af Banko-reglementet intagna beslut om medels emottagande på upp- och afskrifnings-räkning i Banken och derunder lydande Låne-kontor, hafva sednast församlade Revisorer öfver Banko-verket, enär denna rörelse dittills blifvit i jemförelsevis ringa mån af allmänheten begagnad, hvilket, efter Revisorernes tanke, vore föranledt hufvudsakligen af den, angående räntegodtgörelsen meddelade inskränkande föreskrift, alt “ränta icke godtgöres ä medel, som kortare tid än 30 dagar å räkning innestålt“, uttalat det omdöme, att anstalten, sådan den, enligt Rikets Ständers beslut, blifvit ordnad, icke uppfyllde det med densamma åsyftade ändamål.
Afven Fullmäktige och Banko-diskonl-direklionen hafva, i deras till Utskottet afgifna berättelser, ansett ändring i nyssberörde föreskrift böra vidtagas; i hvilket afseende Fullmäktige förmält, att, då under större delen af den tid, som förflutit sedan upp- och afskrifnings-rörelsen börjades, penningetillgången varit så ymnig, att tillfället att hos Diskont-verken insätta penningar jemväl mot den derför bestämda låga ränta af 2 procent blifvit allmännare begagnadt, derest icke föreskriften angående ränte-godtgörelsen innefattat, alt ränta erhölles endast å medel, som 30 dagar eller derutöfver innestått, så torde under öfvervägande komma, huruvida icke någon jemkning i denna föreskrift må anses vara lämplig; att erfarenheten de sednare månaderna gifvit vid handen, att samtliga
Diskont-verken kunnat i diskontering och utlåning för handel och näringar samt till kassa-krediliv använda betydliga summor utöfver de tillgångar, låneoch kreditiv-förlagen lemnat, och att, enär i skillnaden mellan upp- och utlånings-räntan Banken kunde vinna tillökning i vinst på samma gång sorn de lånsökande bereddes fördelen alt genast utbekomma sökta lån, syntes det vara skäl att vidtaga sådana åtgärder, hvarigenom tillfället att hos Banken och dess Låne-kontor mot ränta insätta penningar må med större liflighet omfattas.
1 förevarande ämne har Utskottet dessutom fått emottaga en af Herr K. A.
Almgren inom Vallofl. Borgare-Ståndet väckt och, jemte protokolls-utdrag den 22 nästlidne November, till Utskottet hänvisad motion, deruti, efter framställning af olämpligheten af ofvananmärkta föreskrift, tillstyrkes, att Utskottet måtte, genast och utan afvaktan på hela Banko- reglementets omarbetande, företaga en sådan förändring af Reglementets 167 §., hvarigenom en upp- och afskrifnings-räkning skyndsammeligen göres möjlig i Banko-Ulsholteis Memorial N:o 10. 3 Rikets Ständers Bank; anseende motionären ungefärligen enahanda vilkor, som Stockholms Enskilda Bank för sin upp- och afskrifnings-rörelse stadgat, blifva tillfyllest för att Riksbanken mätte snarligen se denna nyttiga bank-operation med samina fördelar äfven för sig användbar.
Utskottet, sorn, med afseende å närvarande penningeslällning, trott sig böra denna fråga särskildt behandla, med Utskottet förbehållen rätt alt, i sammanhang med regleringen af Bankens lane- och krediliv-rörelse på det hela, få, oberoende af de beslut, som nu må kunna fattas, afgifva förslag till upp- och afskrifnings-rörelsens ordnande för framtiden, anser sig till en början böra fästa uppmärksamhet derå, hurusom ett ibland de naturligaste sätt för en ändamålsenlig bankrörelses bedrifvande måste bestå i uppsamlandet af ofruktbart liggande kapitaler och deras återgifvande åt rörelsen.
Detta öfverensstämmer ock med föreskrifterna i 1668 års Banko-ordning, hvari upplåning af dylika kapitaler angifves ibland hufvudföremålen för Bankens verksamhet, såsom låneanstalt; och en så beskaffad upplåning synes, hvad Rikets Ständers Bank särskildt beträffar, böra leda till väsendtligt gagn äfven vid tillfällen, då, i anseende till ofördelaktiga konjunkturer, Banko-styrelsen, till bibehållande af den metalliska kassan, måste vidtaga åtgärder till förminskande af Bankens vid anfordran betalbara förbindelser, emedan, om Banken blifver i tillfälle att upplåna penningar och på detta sätt minska den utelöpande sedelstocken, någon indragning i Bankens låne- och kreditiv-rörelse icke behölver ifrågakomma — en utväg, som, om än i sig sjelf af föga inflytande på den allmänna rörelsen, likväl kan föranleda penningekris i följd af de förfoganden, Enskilda Banker och andra penninge-utlånande anstalter i riket kunna finna sig föranlåtna alt, lill betryggande af egen säkerhet, vidtaga.
Nyttan och behofvet för Rikets Ständers
Bank af en rörelse i ofvan angifna syftning, erkändes jemväl af Rikets sednast församlade
Ständer genom beslutet om medels emottagande på upp- och afskrifningsräkning i såväl Banken, som derunder lydande Läne-kontor.
Men, efter hvad erfarenheten nogsamt visat, voro de vilkor, som för penningars insättande å sådan räkning bestämdes, af beskaffenhet, att det med denna gagneliga rörelse åsyftade ändamål hittills förfelats.
Endast jemförelsevis ringa belopp hafva, efter upp- och afskrifningsräkningens öppnande, derå ingått, och utgjorde enligt sednasle rapporter summan af dylika innestäende medel vid Banko-diskonten i Stockholm R:dr 49,800: — — vid Låne-kontoret i Malmö „ 2,100: hvaremot vid Låne-kontoren i Götheborg och Wisby några medel icke funnos å uppoch afskrifnings-räkning insatta.
Då de af Rikets Ständer anvisade fonder till diskontering och utlåning för handel och näringar samt till kassa-kreditiv åt enskilde personer, äfven med de förstärkningar, som från andra Bankens rörelsegrenar kunnat meddelas, under sednare tiden varit otillräckliga för behofvet, anser Utskottet det vara angeläget att, genom förändring af de föreskrifter, som i så hög grad motverka upp- och afskrifnings-rörelsens begagnande, göra denna rörelse begärlig för allmänheten och på samma gång bereda Banken utväg att förstärka sina ofvannämnda fonder, destomera af omständigheterna påkalladt, som en vetande industri klöfver ökade lånetillgångar, hvartill medel, utan eljest nödvändig utsträckning af Bankens sedelansvarighet, svårligen torde kunna på lämpligare sätt, än det ifrågavarande, erhållas.
Den åberopade 167 § af Banko-reglementet lyder i lista momentet, som följer: “Uti så väl Rikets Sländers Bank, som derunder lydande Låne-kontor i Götheborg, Malmö och Wisby, öppnas upp- och afskrifnings-räkning, hvarå enskilda personer ega att penningar insätta, under följande vilkor, nemligen: 4 Banko-Vtskottels Memorial N:o 40. a) Insättningar och uttag få endast ske å hela 100:(al Riksdaler Banko; b) A insättning meddelas qvitto, hvilket icke kan å annan öfverlätas; c) För uttag begagnas handskrifven invisning, ställd å viss man, utan ordres; (1) Invisning är betalbar vid uppvisandet, under förutsättning, alt å räkningen finnes behållning, motsvarande invisningens belopp; e) A räkning får icke på en gång vara innestående utöfver 50,000 R:dr B:ko; /)
För insättningar beräknas högst två procent ränta, med rättighet för Full mäktige att, efter sig företeende omständigheter, räntan vid samtelige eller någon eller några af de särskilda låne-inrältningarne nedsätta, dock icke under en procent; och skall allmänheten, genom kungörelse i allmänna tidningarne, om räntefotens förändring underrättas; g)
Ränta godtgöres icke å medel, som kortare tid än trettio dagar å räkning inneståll.“
Vid granskning af dessa föreskrifter har Utskottet funnit de i så väl Litt. g som Litt. e intagna vara olämpliga och derföre böra upphöra.
Den förra, som bestämmer, att medel, hvarå ränta godtgöres, skola 30 dagar eller derutöfver å räkning inneslått, kan med den jemförelsevis låga ränta, som vederbörande räkningshafvare tillgodoföres, ej annat än utgöra ett ovilkorligt hinder för denna rörelses anlitande, utom det att nämnde föreskrift i fråga om ränte-uträkningen medför betydande svårigheter och föranleder en särdeles invecklad räkenskap.
Bibehållandet af ett maximum för insättningar synes äfven vara mindre tjenligt, enär Banken derigenom kan förhindras att emottaga medel, som honom erbjödes, oaktadt desamma kunde med fördel både för Banken och det allmänna i låne-eller krediliv-väg användas.
Om, såsom Utskottet håller före, stadgandet rörande ett maximum uteslutes och sålunda tillåtelse lemnäs att, till oinskränkt belopp, verkställa insättningar å upp- och afskrifnings-räkning, torde likväl någon begränsning böra ske af den summa, på en gång innestående, hvarå ränta må räkningshafvare godtgöras, och synes bestämmandet deraf böra öfverlemnas åt Fullmäktige, hvilka genom vederbörande
Diskont-direktioner häst äro i tillfälle att, med uppmärksamhet å för handen varande förhållanden, i detta afseende lämpa sina beslut och åtgärder efter som omständigheterna kunna föranleda; hvarjemte den föreskrift torde erfordras, att ränte-beräkningen vidtager från och med första helgfria dag efter skedd insättning, på det att icke Banken må belastas med ränte-utgift för medel, som på räkning inneslått endast en eller liera på hvarandra följande sön- och helgedagar, hvarunder det ej varit för Banken möjligt att samma medel för egen räkning fruktbargöra.
Emellertid och sä vida upp- och afskrifnings-rörelsen skall vinna önskad framgång, lärer, jemte borttagande af ofvanomförmälda hinderliga föreskrifter, det blifva nödvändigt alt räntan å gjorda insättningar förhöjes utöfver den nu stadgade, och har Utskottet, i betraktande af räntefoten i allmänhet inom landet, ansett räntan nu kunna bestämmas till 3 procent, med Fullmäktige förbehållen rätt att. i likhet med hvad för närvarande är stadgadt, räntan nedsätta.
Hvad sättet för uttagen beträffar, så, enär Rikets Ständer, genom, bland annat, det i Banko-reglementet bibehållna stadgande om vexlars företrädesrätt vid diskontering, åsyftat att befrämja så beskaffade pappers begagnande i allmänna rörelsen, synes, till befordrande al detta ändamål, vexlar böra, jemte handskrifna invisningar, få vid uttag å upp- och afskrifnings-räkning begagnas.
Det i Litt. c af ofvanberörde föreskrifter intagna, och i vissa läll för ifrågavarande rörelse hinderliga förbud mot dylika invisningars utställande lill order, anser Utskottet likväl kunna uteslutas, och vid tillåtelsen alt använda vexlar för skeende utlagningar har, till beredande af någon kontroll, Utskottet trott sig böra föreslå, att behörigen fo lierade - Banko-Utskottets Memorial N:o 1(1. 5 lierade och nummererade vexelblanketter böra vid de särskilda
Diskontverken emot qvitto, dock utan afgift, räkningshafvare tillhandahållas.
I öfrigt, och då rättigheten för enskilda personer att öppna upp- och afskrifnings-räkning, enligt Utskottets tanke, icke bör blifva ovilkorlig, utan få bero på Fullmäktiges ompröfning genom vederbörande
Diskont-direktioner, har början af ofvanomförmälde Reglements-§ påkallat någon förändring i redaktionen, hvilken jemväl blifvit jemkad med afseende derå, att i Stockholm upp- och afskrifnings-rörelsen skulle komma alt fortfarande skötas vid
Diskontverket, der densamma allt ifrån början varit besörjd.
På grund häraf tillstyrker Utskottet vördsamt: att, i stället för 167 § 1 mom. af Banko-reglementet, följande föreskrifter, angående medels mottagande på upp-och afskrifningsräkning, måtte tills vidare fä tjena till efterrättelse.
Fullmäktige berättigas att vid så väl Banko-Diskont-verket i Stockholm sorn Låne-kontoren i Götheborg, Malmö och Wisby, på upp- och afskrifnings-räkning af enskilde personer emottaga penningar, under följande bufvudsaldiga vilkor, nemligen: a) Insättningar och uttag fä endast ske å hela 100-tal Riksdaler Banko; b) Å insättning meddelas qvitto, hvilket icke kan å annan öfvcrlålas; c) För uttag begagnas vexel eller handskrifven invisning; börande behörigen folierade och nummererade vexelblanketter räksingshafvare vid de särskilda Diskont-verken, emot qvitto, tillhandahållas, utan afgift; d) Vexel eller invisning är betalbar vid uppvisandet, under förutsättning, att å räkningen finnes behållning, motsvarande vexelns eller invisningens belopp: e) A insalta medel beräknas från och med första helgfria dag efter insättningen högst tre procent ränta, med rättighet för Fullmäktige att, efter sig företeende omständigheter, icke allenast vid samlelige eller något eller några af do särskilda
Diskontverken lantan nedsätta, dock icke under en procent, utan äfven bestämma å huru stort, på en gång innestående, belopp ränta må räkningshafvare godtgöras; och skall allmänheten, genom kungörelse i allmänna tidningarnc, om räntefotens förändring underrättas.
Reservation: af Herr A. O. Wallenberg.
Brot. 1856 & 1857. 6 Samt. 1 Afd. 5 Haft. A STOCKHOLM, (ryckt hos Isaac Marcus, 1357.
Banko-Utskottets Memorial N.-o il. 1 mo 11.
Ank. till Exp.-Ulsk. den 17 Jan. 1857, kl. 1 e. m.
Memorial om utseende af Revisorer och Suppleanter för granskning af Diskon iverkens räkenskaper och förvaltning.
Jemte anmälan att Utskottet, på sätt hittills vanligt varit, kommer att granska Banko-Diskontverkets i Stockholm förvaltning och räkenskaper för det näslförflutna året, får Utskottet vördsamt hemställa att grunderna för val af Revisorer och Suppleanter i och för granskningen af nämnde verks förvaltning och räkenskaper för detta och följande år intill nästa Lagtima Riksdag måtte bestämmas och för Kongl. Maj:t i underdånighet uppgifvas, på det att två Revisorer för hvartdera Riks-Ståndet må blifva till ifrågavarande förrättning utsedde och kallade.
Likaledes föreslår Utskottet: att, i och för granskningen af Låne-Kontorens räkenskaper och förvaltning för nästiidet och följande år intill nästa Riksdag, hvilka förrättningar taga sin början den 1 Mars, utom hvad angår Låne-Kontoret i Wisby, der revisions-förrättningen begynner den 1 Juni, en Revisor och en Suppleant af de särskilda RiksStånden måtte för hvartdera Låne-Kontoret, för hvarje år, utses.
Brot. 1856 & 1857. 6 Sami. t Afd. 6 Höft. 2 Banko-Utskollets Utlåtande N:o i 2.
Jtiio Vi.
Arik. till Exp.-Utsk. d. 17 Jan. 18S7, kl. l e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om förhöjd pension åt enkan efter aflidne lian ko-1i a m erer aren A. A.
Från Yällofl. Borgare-Ståndet har till Utskottets behandling blifvit remitterad en af Herr C. IV.
Palander väckt motion, hvaruti uppmärksamhet lästas på den särdeles egna omständighet, alt Bokhållaren A. A. Drake, som den 21 December 1854 utnämndes till Kamererare i Rikets Ständers Bank, endast omkring en half limma innan utnämningen skedde med döden afgick, och att, som vid sådant förhållande samma utnämning förfallit, Styrelsen öfver Banko-statens Enke- och Pupill-kassa ansett sig icke kunna tillägga