Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta skulle, enligt motionären Anders Perssons uppgifter, isynnerhet vara fallet med de till Presterskapets aflöning och andra ecklesiastika ändamål anslagna fastigheter, såsom prebendehemman m. 11.; och syntes det denne sistnämnde motionär, att ändamålsenligheten af ifrågavarande utsträckning af de förut i afseende ä andra Statens egendomar gifna föreskrifter vore satt utom allt tvifvel, och att nämnde rättighet skulle innefatta en fördel ej allenast för det allmänna, utan äfven för aflöningstagaren, dä man afsäge ej mindre dennes tillfälliga vinst än ock hans och hans efterträdares framtida fördel. 16 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 100.
Stats-Utskottet får i anledning häraf erinra, hurusom Rikets Ständer, uti Underdånig skrifvelse den 15 Maj 1848, hemställde, det Kongl. Maj:t, efter veder* hörandes hörande, måtte taga i nådigt öfvervägande, huruvida icke, till ömsesidig fördel för arrendatorerne å inilitie-boställen och de Direktioner, hvilka med samma boställens utarrendcring för regementenas och korpsernas räkning hafva befattning, enahanda företrädesrätt till arrendets bibehållande vid ny utarrendering, som genom Kongl. Kungörelsen den 17 Juli 1847 blifvit i allmänhet tillagd arrendatorer af sådana kronolägenheter, af hvilka arrendeafgifterna omedelbarligen ingifige till Statsverket, kunde jemväl få tillgodokomma arrendatorer af de under boställsDirektionernas varti ställda militie-hemman och boställen; och har Kongl.
Majit, i anledning häraf och sedan vederbörande blifvit i ämnet hörde, under den 2 Oktober 1850 i nåder förordnat, att, när utarrenderadt militie-boställe skall under arrende upplåtas och Boställs-Direktionen linner med löningsfondens fördel mest öfverensstämmande, att den förre arrendatorn vid detsamma under förnyadt arrende bibehålies, emot erläggande af hvad som, med afseende å boställets beskaffenhet, skäligen pröfvas deraf kunna utgå, Boställs-Direktionen må ega att sådant boställe, utan hinder af hvad genom Kongl.
Maj:ts nådiga Reglemente den 19 Juli 1832, angående militie-boställens utarrendering genom auktion är stadgadt, till förre arrendatorn, derest han bostället i minst 5 år förut innehaft och detsamma derunder väl häfdat samt, inom viss af Direktionen förelagd lämplig tid, förklarade sig sådant åstunda, under förnyadt arrende öfverlåta, emot det att han i ärlig arrendeafgift erlade det belopp, hvartill Boställs-Direktionen, med tillämpning af de i 6 g af nyssnämnde nådiga Beglemente stadgade grunder, pröfvat arrendet böra bestämmas: dock att detta belopp icke i något fall linge understiga hvad sorn under näst föregående arrendetid blifvit erlagdt.
Hvad således beträffar motionären Anders Jonssons framställning angående optionsrätt för förut varande arrendatorer vid förnyad utarrendering af indragne militie-boställen, sä har en sådan rätt, med den inskränkning oPvannämnde nådiga föreskrifter innehålla, redan blifvit beviljad, hvadan och da Utskottet anser någon vidare utsträckning af nämnde rätt icke vara lämplig, Utskottet hemställer att ifrågavarande framställning må af Rikets Ständer lemnäs utan afseende.
Hvad angår Anders Perssons ofvanoinförmälda förslag, att nämnde rätt måtte utsträckas till alla slags boställs- och allönings-heminan; sä finnér Utskottet den boställs-innehafvare i allmänhet tillförsäkrade rätt, att hvar och en under sin tjenstetid disponera dem anslagna boställen utgöra väsendtligt hinder för bifallandet af detta förslag, hvilket alltså torde af Rikets Ständer alslås.
Stockholm, tryckt hos a. l. norman, isbo. Slats-Ulskottels Utlåtande IV:o 101.
I \s© lOl.
Ank. till Exp.-Utsk. den 7 Maj 1860, kl. 1 e. m.
Utlåtande, dels i anledning af liongl.
Ma.j:ts nådiga Skrifvelse i fråga om förändrade grunder för mjöl- och sågqvarnars beskattning, dels angående enskild motionärs framställning ' i ämnet. (I. A.)
Af högstberörde, den 10 Januari innevarande år aflåtna nådiga Skrifvelse, införd under N:o 81 i Irsta samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens protokoll vid innevarande riksdag, inhemtas, att, sedan ilen från äldre tider antagna grundsats, att alla qvarnverk, vare sig för spanmåls förmälning eller för trädvirkes sugning, borde till Kronan utgöra en viss, genom skattläggning bestämd qvarnränta af grundskatts natur, hvarifrån likväl qvarnar på säteri- och frälsegrund åtnjuta dels fullkomlig befrielse och dels undantag genom räntans förvandling till en vida lindrigare rusttjenst-bevillning, blifvit, tid efter annan, sålunda inskränkt, att husbehofsqvarnar erhållit befrielse från dylik särskild ränta, hvilken ej heller efter år 1830 åsättes lego- och salu-sågar, eller efter år 1835 tullmjölqvarnar på städers områden, hade Rikets Ständer, med afseende -på de ojcmnheter och olägenheter, som vid de öfriga, med grundränta fortfarande betungade qvarnarnes beskattning egde rum, icke blott i underdånig skrifvelse den 8 September 1848, framställt billigheten och angelägenheten deraf, att de äldre skattlagda qvarnar, som genom anläggandet af nya sådana lidit ett vid denna anläggning icke föratsedt intrång eller förminskning af inkomster, erhölle en deremot svarande nedsättning i sin skatt; utan äfven vid en sednare riksdag, i unliih. lill Ii SI. l‘rol. 1839 & 1860.
4 Sami. 1 Afd. 2 Hand. 5 Haft. 1 2 Stals-Ulskollels Utlåtande Nio t ni. derdånig skrifvelse den 19 Juli 1854, utvecklat den åsigt, att mjöl- och sågqvarnar, såsom egentligen varande fabriksnäringar med en af konjunkturer beroende förmånlighet, icke kunde rättvist beskattas medelst orubbliga, fastän för särskilda verk efter olika grunder bestämda räntor; att de grundskatter, som nu vore större delen af ifrågavarande verk åsatte, följaktligen borde utbytas mot bevillning, hvilket beskattningssätt också är gällande för vissa dylika inrättningar, enligt Kongl. Kungörelserna den 29 April 1830 och den 13 Augusti 1835; samt att lämpligt vederlag skulle af Statsverket utgå för de qvarnräntor, som äro till rustning eller knektehåll, på lön eller till boställen indelta.
Enligt Rikets Ständers underdåniga anhållan i nyssnämnde båda skrilvelser hade Kongl. Maj:t låtit de med dessa frågor sammanhängande omständigheter utredas af Kongl. Kammar-kollegium, sorn i ämnet under den 22 December 1848, den 29 Augusti 1850 och den 12 December 1856 afgifvit underdåniga utlåtanden, åtföljde af tabeller och sammandrag öfver de i rikets särskilda län befintliga skattlagda qvarnars antal och räntebelopp, samt till huru stor del dessa räntor äro till vissa ändamål indelta och anordnade.
Maj:t, som, med anledning af Rikets Ständers äfven gjorda fram ställning i underdåniga skrifvelsen den 19 Juli 1854 och efter nödiga förberedelser under den 9 September 1857, meddelat föreskrift om nedlagda och utrifna mjöl- och sågqvarnars befriande från grundräntor mot ersättning till indelningshafvare af sålunda upphörande räntor, hade vid öfvervägande af det tillika väckta förslaget om alla qvarnräntors utbytande mot bevillning visserligen funnit, lika med Rikets Ständer och Kongl. Kammar-kollegium att genom dylik förändring i grunderna för qvarn- och sågverks beskattning till likhet med hvad för andra industriela inrättningar i allmänhet eger rum, en större jemnhet och rättvisa i denna beskattning skulle vinnas, äfvensom endast på denna väg kunde ernås full frihet att, utan andra inskränkningar än som, beträffande vattenverks byggnad, äro i lag bestämda, anlägga qvarnar och sågar till egen och andras tjenst; men då beskattningen å dylika verk redan vore på en helt annan grund ordnad, enligt sekelgammal häfd och länge tillämpade författningar, samt följaktligen, i likhet. med öfriga grundskatter, på det närmaste sammanvuxit, med egendomsvärdet och deraf beroende enskild eganderätt, och då dessa särdeles vigtiga och ömtåliga förhållanden borde, såvida beskattningen skulle blifva rättvis, tagas i noggrannt öfvervägande vid densammas tillämpning på de qvarnar och sågar, hvilka i kameralistiskt hänseende äro af olika natur, samt jemväl tillses borde att Staten genom bevillning finge sig tillförsäkrad skälig ersättning för den hittills af qvarnar och sågar utgående ordinarie grundskatt, — hade Kongl. Maj:t ansett nödigt, att de grunder, hvarefter bevillningen för qvarnar och sågar af olika natur skulle utgå, måtte blifva, i sammanhang med sjelfva förändringen i beskattningssätt, närmare bestämda. Stals-Utskollets Ullåtande N:o / 01. 3 1 anledning häraf, och på samma gång som Kongl. Maj:t na till Rikets Ständer öfverlemnat ett, enligt deras vid förra riksdagen framställda begäran, uppgjord! förslag till grunder för allmänna bevillningens fördelning och sättet för deras tillämpning, i hvilka ämnen beslutande-rätten, jemlikt Grundlagarne, tillkommer Rikets Ständer allena, hade Kongl. Maj:t i nåder fästat Rikets Ständers uppmärksamhet derpå, att Kongl. Maj:ts nådiga beslut och åtgärder i den af Rikets
Ständer väckta frågan om qvarnräntornas afskalfande mäste blifva i väsendtlig mån beroende utaf Rikets Ständers pröfning al om förmälda förslag och bestämmandet dervid af den bevillning, som borde utgå utaf qvarnar och sågar af olika natur i stället för de qvarnräntor, hvilka nu äro dels Kronan behållna dels till särskilda ändamål anvisade.
Den af enskild motionär, nemligen af Herr Berger, A. A., inom Borgareståndet i ämnet gjorda framställning, som finnes omförmäld uti Stats-Utskottets utlåtande N:o 4ö vid innevarande riksdag, angående beräkning af Statsverkets inkomster, öfver hvilken framställning
Utskottet då förmält sig vilja framdeles meddela utlåtande, innehåller det förslag, att Rikets Ständer vid innevarande riksdag måtte dels vid inkomsternas beräknande afdraga det belopp, som af sågoch tullmjölqvarnar såsom grundränta hittills utgått, dels anslå nödiga medel såsom vederlag för den del af denna ränta, som varit indelt, på det att under nu instundande Statsreglerings-period ordinarie räntan af Säg- och Tullmjöl-qvarnar må upphöra, eller ock, för den händelse att bristande utredning skulle göra den af motionären föreslagna åtgärd omöjlig, att Rikets Ständer ville vidtaga andra nödiga åtgärder för det åsyftade ändamålets skyndsamma vinnande.
Kammar-kollegii ofvanberörde, den 12 December 1856 afgifna, underdåniga utlåtande har Utskottet bland annat inhemtat, att, för bedömande af det vederlag, som af Statsverket kan erfordras för de till åtskilliga ändamål nu anvisade grundräntor af mjöl- och sågqvarnar, Kongl.
Kollegium hade, efter från orterna infordrade uppgifter och deraf verkställd granskning, låtit upprätta länsvis de särskilda förteckningar dels 19 till antalet öfver mjölqvarnar och dels 10 stycken öfver sågqvarnar, som, jemte tvänne sammandrag deröfver, eller ett för hvartdera slaget, utlåtandet bifogades, och utvisa nämnde sammandrag, att 657 stycken mjöl- och, Wester-Norrlands län oberäknadt, 31 stycken sågqvarnars räntor äro till särskilda ändamål anordnade, hvilka räntor, så vidt deras belopp kunnat utföras, bestå af, För Mjölqvarnarne:
Hvete 3 Tunnor n kappar.
Råg . . . . 771 7) v Korn . . 758 1) 28?il ??
Hafra • 7 1) 7t V Malt . , » • i 1 n n 4 Slats-Ulskotlcls Utlåtande N:o 101.
Rågmjöl . . . 183 Tunnor 14{i kappar.
Kornmjöl ... 66 » 8 » Hafremjöi ... 10 » — » Tullmjöl ... 177 » 5< » ?, Råg och § Kornmjöl 42 » 19£ » Smör .... 46 Lispund 6 skalp.
Humla ... 2 * — » Al 4 » n Osmundsjern §0 » — » Dagsverken . . 3 stycken.
Kontanta penningar 647 R:dr 45 sk. 4 rst bko.
För Sågqvarnarnc:
Smör 2 Lispund. ÅI 1 Bräder 461} Toiftcr Kontanta penningar 24 R:dr 4 5 sk. bko.
Efter förvandling i enlighet med medel-markegängspriserne för de 20 åren 1834—1853, af persedlarnes värden, bestiga sig dessa, sammanlagde med de kontanta penningarne, till ett belopp af:
Banko Riksmynt R:dr sk. rst.
För mjölqvarnarne . . . 16,968: i. 3. 25.45 2: 4. » sågqvarnarne . . . 1,772: 17. 2. 2,658: 54.
Summa 18,740: 18. 5. 28,110: 58. hvilka summor fördelade på Riks-statens Hufvud-titlar, blifva på hvarje titel föl jande belopp: Hufvud- Titel.
För Mjölqvarnar.
För Sågqvarnar.
Banko Riksmynt.
Banko Riksmynt Banko Riksmynt R:dr sk. [rst.
R:dr |öre R:dr sk. | rst R:dr öre R:dr sk.jrst.
Rdr öre 2 ulra 8 25 B 25 4:de 8,351124 5 12,527 26 100 25 6 150 80 8,452 1 11 12,678 6 5:te 61 40 4 92(76 — —• — 61 40 4 92 76 6:te 2,959 31 11 4,439 50 1.657 33 — 2,486 53 4,617 16 11 6,926 3 7:de 4 20 6 6 64 —- — — 4 20 6 6 64 8:de 5,590 20 1 8,385 63 14 6 8 21 21 5,604 26 9 8,406 84 Summa 16,968 1 3 25,452 4 1,772 17 2 2,658|54 18,740 18 5 28,110 58 Slals-Ulskollels Ullålande N:o 101.
5 Den summa, sorn af Statsverket erfordrades till vederlag för de till åtskilliga ändamål nu anvisade grundräntor, ansåge Kongl.
Kollegium böra blifva ett förslags-anslag äfvensom att på särskild pröfning i hvarje fall borde bero såväl rättigheten till vederlag, som beloppet deraf, hvilket ena och andra vore en nödvändig följd af de flera olikartade förhållanden, som sig företedde och förteckningarnes i många fall ofullständiga och ingalunda tillförlitliga beskaffenhet, vållad af de brister och origtigheter, som i 'jordeböckerna förefunnes, för hvilkas utredande vidlyftiga undersökningar ofta komnie att erfordras.
Blefve af Kongl.
Majit i nåder förordnadt, att alla qvarnar, utan undantag, skola till bevillning taxeras, vöre häraf, utan särskildt förklarande, en gifven följd, att till all kraft och verkan förfölle hvad uti nu gällande författningar, om bestämmande af grundränta å mjölqvarnar och å tillökad stockfångst vid äldre sågqvarnar, är stadgadt; hvaremot äfven sedermera orubbade borde förblifva dels föreskrifterna i 20 Kap. 4 § Byggninga-balken med tillhörande författningar om anställande af undersökningar vid anläggande af nya eller förändring af gamla verk saini pröfning häraf pä det jord- och andre qvarnegare måtte blifva i tillfälle deras rätt bevaka, och dels hvad i fråga om tull och sågare-lön är stadgadt.
Detta med hvad mera handlingarne innehålla har Utskottet tagit i öfvervägande, och finner, i öfverensstämmelse med den af Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse den 19 Juli 1854 uttalade, af Kongl, Majit sedermera i nåder gillade åsigt, att mjöl- och sågqvarnar, såsom egentligen varande fabriksnäringar med en af konjunktur beroende förmånlighet, icke kunna rättvist beskattas medelst orubbliga, fastän för särskilda verk efter olika grunder bestämda räntor, och att de grundskatter, som nu äro större delen af ifrågavarande yerk åsatte, böra utbytas mot bevillning samt att lämpligt vederlag skall af Statsverket utgå för de qvarnräntor, som äro till rustning och knektehåll, på lön eller till boställen indelta.
På grund af dessa åsigter, hvilka finnas närmare utvecklade i Utskottets utlåtande Nio 149 vid 1853 —1854 årens riksdag, hvartill Utskottet, får hänvisa jemväl med hänsyn till de dervid fogade, af Kongl.
Kammar-kollegium verkställda beräkningar å beloppet af de grundräntor, som blifvit tullmjölqvarnar åsatte, uppgående, enligt dessa beräkningar till omkring 80,000 Ridr Biko, eller 120,000 Ridr Rimt, hvilket belopp, liksom de af Kongl. Kammarkollegium antagna värden å de indelta qvarn- oqh såg-räntorna, Utskottet, dels i anseende till stegring i prisen efter den tid beräkningarne verkställdes, dels emedan sågräntan, om hvars hela belopp utredning saknas, (utredningen omfattar nemligen endast den del deraf, sorn är indelt) icke deri inbegripes, funnit sig böra beräkna till hvad här nedan uppgifves, — får Utskottet nu för så vidt det ligger inom Utskottets befogenhet att deröfver sig yttra, föreslå de åtgärder, som ä Rikets Ständer påkallas, för att, enligt dessa åsigter bringa frågan till 6 Slals-Uiskotlels Ullålande N:o lol. verkställighet.
I anledning häraf och då Kongl. Maj:t i nåder förklarat att Kongl.
Maj:ts nådiga beslut och åtgärder i frågan blifva i väsendtlig mån beroende af bestämmandet utaf den bevillning, sorn bör utgå utaf qvarnar och sågar af olika natur i stället för de qvarnräntor, hvilka nu äro dels Kronan behållne dels till särskilda ändamål anvisade, finner Utskottet, under förutsättning att denna bevillning, på vederbörligt sätt bestämd, lemnar Statsverket väsendtlig ersättning för den ordinarie inkomst, Statsverket af ifrågavarande mjöl- och sågqvarnar nu har att påräkna, sig böra hemställa att Rikets
Ständer för sin del fatta följan de beslut: 1 :o att qvarn- och sågräntan må från och med nästa statsregleringsperiod upphöra att vidare utgöras.
2:o att från de, enligt Utskottets utlåtande N:o 45 vid innevarande riksdag, under Irsta punkten beräknade ständiga inkomster uti ordinarie eller grundränta må afdragas å den Kronan behållna delen 100,000 Rrdr.
På den indelta anparten af ordinarie räntan skulle vä! också böra afgå i rundt tal ett belopp af 30,000 Rrdr, hvaraf äter blefve en löljd, att mänga indelta anslag å de flesta Hufvud-titlarne måste med motsvarande summor minskas och kontanta ersättningsbelopp i stället förslagsvis uppföras; men då vidtagandet af en sådan åtgärd, som dessutom nu är förenad med stora svårigheter, skulle föranleda dertill att ett och samma anslag blefve delvis bestämdt och delvis förslags-anslag, samt ifrågavarande 30,000 Rrdr uti indelta qvarnräntor i allt fall icke utgöra mera än omkring en procent af den på tjenstemän, inrätt ningar m. fl. indelta anparter af ordinarie räntan; så och enär härtill kommer, att Rikets Ständer redan, angående vissa Hufvud-titlar, fattat definitiva beslut, anser Utskottet att i detta afseende Riks-staten icke behöfver undergå någon rubbning; lärande deremot, vid nästa riksdag, sedan förhållandena blifvit närmare kända, berörde förändringar i Riks-staten möjligen kunna vidtagas.
Vidare föreslår Utskottet: 3:o att till ersättande af de förluster, indelningshafvare genom förändringen komma att vidkännas, ett förslags-anslag af 30,000 R:dr om året måtte för åren 1861—1863 å Riksgälds-kontoret till Kongl. Maj:ts nådiga disposition anvisas för att, i mån af behof, i berörde ändamål utgå. 4:o att Kongl. Maj:t må ega meddela nådiga föreskrifter om de åtgärder i kameralt hänseende, som för verkställighet af de Slals-Vtskotlets Utlåtande N:o i OS. 7 utaf Rikets Ständer för sin del beslutade förändringar i afseende å beskattningsväsendet af mjöl- och sågqvarnar, kunna vara af nöden ; och torde Rikets Ständer derjemte 5:o till vederbörligt
Utskotts behandling öfverlemna frågan, i hvad den afser bestämmandet af den bevillning, som i stället för nämnde grundräntor bör utaf qvarnar och sågar af olika natur utgöras.
Reservation o af Friherre Åkerhielm och Herr Bildt, hvilka ansågo, att denna fråga, såsom egande sammanhang med bevillningens bestämmande, icke bort af Stats-Utskottet ensamt upptagas, utan öfverlemnas till behandling af sammansatt Stats- och Bevillnings-Utskott.
Y:o 102.
(Jtldlande, i anledning af Kongl. Maj:Is Nådiga Proposition, angående försäljning till skatte af de Danviks Hospital tillhöriga, med ständig städje- och besittningsrätt pä innehafvarne upplåtna hemman och lägenheter. (I. A.) Sedan innehafvaren af ett Danviks Hospital tillhörigt, med städje- och besittningsrätt förenadt, hemman hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit om till - 8 Siats-Utskottets Ullålande N:o 10%. stånd för Direktionen öfver nämnde Hospital att, mot vissa föreslagna vilkor, till honom öfverlåta oinskränkt egande- och nyttjande-rätt till hemmanet och ej mindre
Direktionen än äfven Kongl.
Kammar-Kollegium uti infordrade underdåniga utlåtanden på anförda skäl tillstyrkt ansökningen; så och efter det Kongl. Maj:t den 14 Juli 1855 anbefallt Hospitals-Direktionen att inkomma med underdånigt yttrande, huruvida det kunde anses för Hospitals-inrättningen fördelaktigt att skatteköp af alla de Hospitalet tillhöriga hemman, som med ständig städje- och besittningsrätt innehafvas, må på vissa bestämda grunder genom allmän författning medgifvas, hade, enligt hvad högstberörde nådiga Proposition, införd under N:o 75 i l:a Samligen af Bihanget till Riks-Ståndens protokoller vid innevarande riksdag, innehåller, Direktionen, uti underdånig skrifvelse den 9 Maj 1856, dels uplyst: att de Hospitalet tillhörande hemman, hvilka under ständig städje- och besittningsrätt vore uplåtna, skulle, i enlighet med en derå uppgjord, handlingarne bilagd förteckning, tillsammans utgöra 37f mantal; att innehafvarne af dessa hemman, jemte åtskilliga under enahanda vilkor till Hospitalet upplåtna lägenheter, vore förbundne att till Hospitalet erlägga såsom årlig afgäld tillsammans 1,475 rdr 15 sk. 1 rist. banko i penningar, 229 tunnor 1 lfJJ kappar råg och lika mycket korn, samt att vintertiden till Hospitalet framskaffa 612 lass sand, hvilken sednare skyldighet vanligen fullgjordes genom kontant betalning efter ett pris af 12 sk. banko för hvarje lass; att dessa hemman och lägenheter till största delen, med iakttagande af de särskilda föreskrifter, hvilka för ett eller annat hemman eller lägenhet kunde genom äldre uplåtelsebref vara stadgade, blifvit uplåtna emot vilkor, hvilka, enligt ett den underdåniga skrifvelsen bilagdt tryckt formulär, innefattade hufvudsakligen skyldighet för innehafvarne att, enligt lag och husesyns-ordning, underhålla och när behof gjordes, nybygga husen såväl å man- som ladugården, att försvarligen häfda, dika, rödja och vårda egorna, att icke bortföra foder eller skogseffekter från hemmanet eller lägenheten, att utgöra alla dermed åtföljande onera, att, om deremot brötes eller räntan ej årligen betalades, utan större eller mindre rest åsamkades, hvilken icke inom 2:ne eller 3:ne års förlopp till fullo afbördades, sin städje- och besittningsrätt jemte all åbyggnad, med förbättringar, utan lösen afträda till Hospitalet, hvilket jemväl skulle ega rum, om innehafvaren utan arfvingar med döden afginge; hvaremot om städje- och besittningsrätten skulle på annan öfverlåtas, densamma borde hembjudas Hospitalet, som ifall Direktionen ej för den betingade summan inlöste städje- och besittningsrätten,
egde utbekomma ilen i Kongl. Brefvet den SJ 1 Juli 1813 fastställda rekognitionsafgift, 3 procent af köpesumman, dels anfört: att det skulle för Hospitals-inrättningen vara högst fördelaktigt, om skatteköp kunde genom allmän författning tillåtas för alla under städje- och besittningsrätt upplåtna, Hospitalet lill - Stats-Utshollels Utlåtande N:o 102.
'J tillhöriga hemman, enär, om samma grunder dervid komme att följas, som för det anmärkta särskilda hemmanet blifvit tillstyrkt och samtliga innehafvarne deraf skulle vilja sig begagna, Hospitalet derför skulle komma att tillgodonjuta värdet af 4,587 tunnor 16 kappar spanmål, hälften råg och hälften korn, 6,120 lass sand och omkring 14,733 R:dr 6 sk. 10 rst. banko, och således, om spanmålen beräknades till endast 6
R:dr för tunnan och sand till 12 sk. för lasset, en kapitaltillgång af ej mindre än omkring 43,800 R:dr banko lör hospitalet beredas; på grund hvaraf
Direktionen tillstyrkt utfärdande af en allmän författning i berörde afseende och såsom vilkor för skatteköp föreslagit: l:o att skatte-löseskillingen måtte beräknas till ett belopp, motsvarande hvarje hemmans eller lägenhets till hospitalet utgående ränta för 10 år; 2:o att, vid skeende försäljningar af hemman eller lägenheter, köparens skyl dighet att köpen hembjuda bibehölles, äfvensom hospitalets rätt till åtnjutande af rekognitionsafgift i enlighet med Kongl. Brefvet den 21 Juni 1813, då Hospitals-styrelsen icke funne för godt hemman eller lägenhet inlösa; 3:o att
Hospitalets frälsemannarätt till hemman eller lägenhet skulle qvarstå, så att
Hospitalet kunde uppsäga räntan till leverering in natura eller till lösning efter auktions-medelpris; 4:o att, i händelse årliga räntan inom 3:ne efter hvarandra följande år icke till fullo erlades eller hemmanets eller lägenhetens innehafvare utan arfvinge med döden afginge, fastigheten utan lösen skulle Hospitalet tillfalla; och 5:o att, om några särskilda, enligt besittningsbrefvet, hemmanet eller lägenhe ten åliggande skyldigheter förefunnes, dessa fortfarande skulle utgöras.