Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Itp åtminstone för närvarande aga rum, är hos H. ftonde.Stimdct af Anders Danielsson frän Elfsborgs Län anfördt! att Utskoltet af K.
Mils beip|'dp förslag bordt begagna tillfället, alt bereda Räntegifvare* bästa och säkerhet, genom undamödjandet af de lika betungade sorn obehagliga förhållanden hvilka emellan Räntegifvare och Räntetagare ägde rom; och då en förändring i nuvarande ojemnhet i beskattningen borde tillvpgabripgps blott efter hand och med försigtighet', samt således icke alla indpldta Räntor på en gång indragas, har Anders Danielsson j pnder åberopande af sin serskildta motion, om så beskaffade Räntor, begärt, att U|.skottpt ville taga 1 Öfvervägande; 1 :q
Om icke d? indelningshafvare, sorn vilja till gfaten afstå indelningar och i stället toga lönerne i Upntant, efter deras nf)ede| värde af de 10 föregående grens Markegångar, ina dertill (emnås öppen rätt? a;o Om icke för de tjenster med de jndeldta löner, som hädanefter blifva ledige, Ipnerne pvilkor|igt ipå konna till SlatsVerket indragas och Contant aflöning , efter den i ira Puncten utsatte grund, i stället bestärotPPS, med vilkor, att jönerne lill beloppet kl|nna förändras, när RiksStaten till alla delar varder reglprad ?
Betänkanden, N:o 235. vu 3:o
Huruvida det ej må kunna tillåtas ägare af FrälseBäntor, att afstå de samma till Staten mot erhållande af betalning derföre på det sätt, att de sista 10 årens medel-afkastning, efter 5 Procent räknadt, förvandlades i Capital, som utbetalles i StatsObligatiolier, hvilka med derå löpande
Ränta genom Bankens öfverskottsmedel efterhand kunde inlösas? och 4:o hvilka åtgärder lämpligen kunde vidtagas för alt gifva Räntegifvare säkerhet, att de indeldta Räntor, som, till beredande af den förestående Allm.
Regleringen och i sammanhang dermed af ett förbättradt Samhällsskick, efter hand kunde till StatsVerket indragas, för att med penningar betalas, icke skola öfver rätta värdet blifva uppstegrade, eller vid missväxtår en öfver måttan hög betalning derföre fordras?
Gemensamt med Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet kommer Utskottet att yttra sig i den af Anders Danielsson väckta fråga om förmedlande åtgärders vidtagande emellan Räntegifvare ogh Räntetagare , samt angående den om ett förändradt sätt att utgöra Räntorne in natura.
Beträffande förenämnde af bemälde RiksdagsFullmäglig framställda frågor, anser Utskottet den första. och andra af dem vara, genom hvad Utskottet i förra Betänkandet JV:o 124 sid. i5, 16, 17 och 18 anfört, besvarade.
Den Tredje frågan, rörande FrälseRäntors afstående till StatsVeiket, linner Utskottet, enär desse räntor hero på liqvidförhållanden enskilde personer emellan, utgöra ett för Statsregleringen främmande viii Stats-Utskottets ämne, och bör derföre under någon öfverläggning i sammanhang med berörde reglering icke förekomma.
Och som, då Utskottet föreslagit, att indeldta löner fortfarande böra, på sätt hittills skedt, utgöras, några åtgärder, till räntegifvares betryggande för räntornes uppstegrande öfver rätta värdet vid indelningarnes afstående till StatsVerket, för närvarande icke erfordras; så har, i anledning af den Fjerde frågan, Utskottet äfven funnit öfverflödigt, att ingå i någon undersökning om hvilka anstalter som till beredande af en skälig lindring för Räntegifvaren i omförmäldte fall må behöfva vidtagas, 3:o Då Utskottet i 3:dje Puncten tillstyrkt: att ej mindre 6
R:dr såsom minimivärdet å den under lönerne begripne
Spänne mål , än oek enahanda beräkningssätt af RiksMarkegången, sorn nu iakttages, äfven hädanefter bör äga rum, har hos H. R. o. A. Hr Skogman, C. O., anmärkt såsom olämplig nu varande Spannemålsheräkning under lönerne, så vida den betraktades såsom ett correctiv emot Myntvärdets omväxling, och icke såsom en tillfällig löneförbätring j emedan, om äfven Spannemålens medelpris under en längre tiderymd utgjorde en tjenlig måttstock för andre värden , dess pris dock vore från det ena året till det andra underkastadt större föränderlighet, än sjelfva det pappersMynt, emot hvars ombyllighet
Spannemålsberäkningen skulle trygga Löntagaren, och intet skäl funnes, hvarföre, endast i följd af någre Riksdalers högre pris på en vahra, sorn föga verkade i Tjenstemannens UtgiftsSumma i det hela , hans uflö - Betänkanden, N:o 235. ix ning skulle från ett år till ett annat stiga 20 till 3o procent.
Utskottet finner väl äfven, att, när myntet varder en stadgad mätare af alla andra värden, det medel till lönernes rättande efter varuprisen och myntvärdet i allmänhet, hvilket blifvit sökt och användes i lönernes beräknande lill en del i Spannemål, icke vidare behöfver begagnas; men så länge, icke genom ordning i Myntväsendet, förstnämnde mål uppnåtts, eller verkan af en Myntbestämning, i händelse den nu beslutas, icke hunnit erfaras, lärer för närvarande det icke böra anses lämpligt, att berörde Spannemålsberäkning upphör.
Någon vidare anmärkning i denna del har Utskottet icke funnit vara gjord, och anledning har således icke eller förekommit, att ofvanberörde tillstyrkande i någon måtto förändra. 4:o I den af K.
StatsContoiret väckta fråga, om olämpligheten deraf, att Embets- och Tjenstemän till Kronan erlägga.
Contribution af loner och dera vidkännas afdrag till förmän för vissa inrättningar, hvilka afgifter Utskottet ansett tills vidare måste fortfara, liar hos H. R. o. A.
Hr Friherre Sparre j Sixten j anmärkt: att Utskottet bordt alternativt uppgöra Löneregleringen sålunda, att, om grundcrne för den blifvande Allm.
Bevillningen skulle blifva oförändrade, Anslagen till Tjenstemännens netto-behållning på lönerne bordt ökas med Summan för Contributionerne 100,000 B:dr samt för Centonalen med 3o,ooo B.:dr, oberäknadt Flottans löner, samt, för motsatt fall, lö - x Stats-TJtskottets neanslaget calculeras till minus desse Summor, hvarigenom R.
Sl:r satts i tillfälle att härom besluta och genast kunnat gifva en ledning i detta afseende för Bevill— ningsUtskoltet:
Hvarjemte inom V. BorgarcStandet Hr Montan3 dels af Utskottets tillstyrkande, att de under namn af dödsfalls- och Avancements besparingar på löner skeende innehållningar tills vidare måste fortfara, trott sig kunna draga den slutsatts, nar Utskottet tillika ej inkommit med Utlåtande öfver K. JVl:ts Proposition ang:de bidrag af StatsVerket till Arme'ens PensionsCassa och AmiralitetsKrigsmansCassan , eller beräknat de till samma bidrag omförmäidte 28,000
R:dr såsom StatsVerket frångångne, att, om samma tillstyrkande bifölles, man i sjelfva Verket äfven på förhand afslog K.
M:ls högstberörde Nåd, Proposition, emedan, om Afgifterne skulle utgå såsom hittills, de ej blefvo, såsom K. M:t föreslagit, StatsVerket fråntagne och till Pensionslnrältningarne disponerade; dels ock hestrid!
Centonalens utgående af Städernes Embetsraäns löner, så länge de ej yoro delägare i Civile PensionsFonden , hvilken årligen af Centonalen uppbure 10,000 It: dr.
I fråga om Bevilhiingen af löner, anser Utskottet dess yttrande icke hafva laggt något hinder för R.
St:r, att, i följd af deras BevillningsUtskotts Förslag till grunder för den blifvande Allmanna Beviilningen, i hvilket ingått jemväl svar på Hr Reutersvärds i förevarande ämne väckta motion, gifva den ledning åt sistbemäldte Utskott, som erfordrats, för alt vinna Betänkande!), N:o 235.
xi upphörandet af i frånvarande afgifler, i händelse allmänna omdömet varit derom ense; tilen då Utskottet, å ena sidan, funnit sig icke kunna anvisa några StatsVerkets tillgångar till användande såsom ersättning för desse serskildte afgifter, och, å den andra åter, bordt bemöda sig, att tillökning i SlatsbristSmriman, utöfver hyad den vid sista Riksdag faststäl|tes , måtte, så vidt möjljgt varit, undvikas, torde vid så beskaffade omständigheter Utskottets åtgärd, att icke föreslå afgifternps upphörande, böra anses riktig.
Hvad Hr Montans anmärkning hos V. BorgareStåndet vid Utskottets yttrande och lydelsen deraf angår , får Utskottet dels hänvisa till dess i sammanhang med Statsregleringen vid förslaget till y:de HufvudTiteln bilaggde Utlåtande N;o t/fö, angrde bidrag af StatsVerkel. till Armeens PensionsCassa och Amiralitets KrigsrnansCassan, dels ock blott tillägga, alt, så vida de ifrågakomne
Afgifterne samt innehållningarne af löner icke tills vidare kommo att fortfara, det icke eller finnes någre tillgångar att öfverlåta till nämnde Cassör för meddelandet af sådane bidrag K. Rl:ts Nåd.
Proposition omfönnäler och Utskottet tillstyrkt böra bifallas.
Vidkommande åter Hr Montans bestridande, att Centonal icke må utgå af Städernes Embetmäns löner, så länge de ej äro delägare i Civile PensionsFonden, så utgör frågan derom ett ämne, hvarom motion icke blifvit väckt inom den i Riksdagsordningen föreskrifne tid, och kan således icke till pröfning vid denna Riksdag förekomma.
Börande Utskottet likväl upply - xii Stats-Utskottets sa, att den ärliga inkomst, Civile PensionsCassan genom en viss andel af samma afgift uppbär, grundar sig på R.
Sttrs år 1823 fattade beslut samt K.Mrts i anledning deraf utfärdade Nåd.
Bref den 37 April 1825. 5:o
Ibland de anföranden som blifvit hos H. R. o. A. afgifne, vid granskningen af Utskottets Förslag till RiksStatens reglering under HufvudTitlarne, har Utskottet funnit ett af Hr Grefve Gyllenborg, Johan Henningj hvilket bordt till besvarande härstädes upptagas.
Bemälde Hr Grefve har nemligen anmärkt, att, i förening med nyssnämnde Förslag, bordt af Utskottet uppgöras en Tableau, som upptoge alla fordringsbeloppen, Utskottets yttranden derom, med Förslag till utgifterne och hänvisning till Utskottets Betänkanden i afseende på raotiverne dertill, samt framställning af tillgångarne till uppfyllande af behofven, eller i ett sammanhang en så kallad StatsBudget; äfvensom att ordningen skulle fordrat, att
Utskottet först ingått i pröfning af det utomordentliga större Anslag som fordrats för FörsvarsVerkets iståndsätlande, samt derefter, under förutsättning att inga nya Anslag borde bereda Statens skuldsättning, taga i öfvervägande om och i hvad mohn tillökning i årliga StatsAnslagen nu borde kunna äga rum.
Genom det under N:o i53 afgifna Sammandrag af behofven för samtelige HufvudTillarnes reglerande, hvarom specielle Förslager eller Betänkanden på en gång blifvit R.
St:rs pröfning nnderställdta, tillika med en fullständig utredning, N:o i54, af förhållau - Betänkande!), N:o 235.
xiii det nied Öfverskotten på StatsVerkets inkomster, och de disponible tillgångar som deruti kunna påräknas, tror Utskottet, under åberopande af dess förut afgifne Förslager, angående beräkningen af StatsVerkets inkomster, sig, kanske fullständigare än någonsin tillförene ägt rum, hafva för B.
Sttr framlaggt nödige beräkningar, Förslager och yttranden, för att tjena till grund vid beslutens fattande i desse ämnen, fastän, i sammanhang dermed, Utskottet icke upptagit eller uppräknat andra anspråk på bidrag af Allmänna Medel.
, af de mångfaldiga sora vid Riksdagen väckts, än de sora Utskottet fnnnit med StatsRegleringen äga gemenskap och bordt bifallas, och hvaröfver yttranden då kunnat afgifvas.
De svårigheter, som dessutom ännu möta för uppgörandet af en så beskaffad Statsbudget, hvilken Hr Grefve Gyllenborg äskat, och hvars beskaffenhet förutsätter nödvändigheten att Utlåtanden och Förslag, i alla de ämnen för hvilka densamma är föremål, tillika bör på en gång afgifvas, hafva till största delen blifvit af Utskottets Ordförande Hr Grefve v. Schwerin i dess reservation uppgifne; och Utskottet får således äfven nu till ofvanberörde handlingar hänvisa.
Utom det Utskottet ansett den rätta ordningen för upptagandet af de med Statens reglerande sammanhang ägande frågor vara, att i första rummet uppgöra och föreslå, hvad till StatsVerkets årliga utgifter och inkomster behöfvas, och att sedan pröfva, hvilka extra ordinarie Anslag derutöfver kunna er - xiv Stats-Utsko t tets fordras samt medgifvas, har Utskottet till en sådan behandling herntat anledning jemväl af K. M:ts Nådiga Proposition, hvaruti, helt och hållet afskild från regleringen af de urliga utgifterne och sedan behofven i afseende på desamma blifvit anmäldte, frågan rörande de serskildte anslagen till FörsvarsAnstalternes iståndsättande är framställd.
Serskildta utvägar till desse extra behofs fyllande hafva ock af K.
M:t blifvit föreslagne, så att, äfven af det skälet pröfningen af berörde behof kunnat serskildt företagas, och destohäldre bordt det, som undeisökningar om KrigsMaterielens tillstånd varit nödvändige och bordt förslagen i detta hänseende förutgå, under verkställigheten hvaraf Utskottet, som ifrån R.
St:r fått emottaga påminnelser om Statsregleringens skyndesamma uppgörande, icke bordt med densamma uppskjuta , till dess alla nödige utredningar för den förre frågans afgörande hunnit fullbordas.
Af Hr GommerceRådet Santesson: Enär StalsUtskottet uti dess nu afgifne förnyade Betänkande med förslag till bestämmande af StatsVerkets Ordinarie Utgifter intill nästkommande Riksdag, ej behagat fästa afseende vid mine med Heres inom RiksStånden gjorde anmärkningar, att tillstyrkte löneförhöjningar ej måtte komma att utgå, innan stadga i Myntvärdet vore återställd, och i följd deraf löneförhöjningarnes belopp först beräknas i RiksStaten från och med det år, då enligt R.
St:rs tillförväntande beslut Silfver - I Betänk anden, N:o 235.
xv ntvexlingen från Banken vidtager, så anser jag mig högst påkallad, att nu förnya rnin vid förra Betänkandet härom gjorda Reservation.
Jag har delat Utskottets yttrade öfvertygelse oin Löntagares verkeliga behof af den åt dem föreslagna Lönförhöjning; jag har till och med Reservationsvis yrkat en större lönförhöjning för visse af de högre Embeten.
Men då jag måste anse min ovilkorliga första pligt vara, att vid alla anslags beviljande öfverväga, huruvida de kunna förenas med de Skattskyldiges förmåga, och jag ej kan dölja för mig de svåre följder, som för dem skola uppkomma, om denna Riksdag slutas utan Myntbestämning, men derefter Coursell antingen så faller att Skatterne igenom Sedelrnyntets högre värde blifva 20 å 25 procent drygare än de vid antagningen anses, — eller så stiger, att vid en påföljande Riksdag ny anledning derutaf framställer sig för lönernes höjande ytterligare 20 å 25 procent; så nödgas jag rösta emot all Löneförhöjning intilldess myntbestämningen blifvit afgjord; ty jag vill ej göra mig sjelf och ej emottaga af andra rättvisa förebråelser, att hafva beviljat en dryg ökning af Statens utgifter, utan att med detsamma hafva sökt att sätta den gräns för beständiga nya anledningar till deras åter höjande, hvilken gräns endast af en säker Myntbestämning kan tillvägabringas.
Häruti hafva instämt Hr Professoren Hasselroth samt RiksdagsFullmäktigen Anders Nilsson från Wermlands Län.
xvi Stats-Utskottets Af Hr Grefve v. Schwerin.•
Utskottets yttrande , om nödvändigheten af de föreslagne nya StatsUtgifterne, synes hafva den vidsträckta syftning, att samma utgifter böra äga rum, ehvad myntvärdet vid denna Riksdag kommer att af R.
St:r regleras eller ej; men då jag, i ett beslut om deras fastställande på sådant vilkor, icke kan förena mig, emedan jag anser ali löneförhöjning, eller godtgörelse till Statens Embetsoch Tjenstemän för den försämring
Myntet undergått böra uppskjutas, intill dess Myntet varder bestämdt, så att nya anmälanden om dylika behof vid hvarje
Riksdag icke måga förekomma och ständiga tillökningar i Embetsmänncns löner, under en fortsatt oreda i myntförhållanderne, blifva föremål för Ständernes öfverläggningar och föranleda Skatternes ökande; måste jag emot Utskottets yttrade omdöme i Usta Puricten reservera mig och i öfrigt åberopa min motion, det UtgiftsTitlarne icke måga till afgörande företagas förr än Myntfrågan blifvit definitivt afgjord.
Af Hr CancellieRådet v.
För mia del, anser jag
Utskottet hafva bordt tillstyrka en bestämd tid, då den nya StatsRegleringen skall vidtaga, och att denna tidepunct bordt blifva början af är l83o.
Skälen äro, att StatsRegleringen icke kan anses fulländad, och att inga beräkningar öfver blifvande tillgångar kunna göras, förr än dessa bestämmandet! ägt rum, hvilka nu synas vara desto angelägnare, som föga mer än ett qvartal ®f innevarande år återstår.
Om ändamålet med detta underlåtande att utsätta den ordinarie Statsregleringens början, är att skaffa tillgångar för extra Anslag, genom uppskof med tillökningen i de ordinarie: så anser jag sådant vara så mycket mera oriktigt, som förseendet af Statens ständiga behof icke bör åsidosättas för de tillfälliga.
Hr Grefve Hamilton, Hr Lagman Noréus och Hr Grosshandlaren Eckerman hafva häruti instämt, och ansett det vara så mycket lämpligare, att nu meddela yttrande om tiden då löneregleringen borde taga sin början, som förbehåll derom blifvit gjordt uti det återremitterade Betänkandet.
StatsUtskottets Betänkan den, N:o a36. i N:o 256.
Utlåtande i anledning af återremiss från arne R.
RiksStånd af Utskottets Betänkande N:o 125, angående regleringen af utgifterne under RiksStalens Första HufvudTitel med dertill hörande Utlåtanden Nrris 126 och 127.
(U.-A).
I den ordning StatsUtgifterne uti förstnämnde Betänkande finnas upptagne får Utskottet, med anmälan att samma Betänkande jemte bilagde Utlåtanden blifva af Högv.
PresteStcindet och Vallöf!. BorgareStändti lill alla delar bifallne, nu afgifva yttrande i anledning af de dervid inom H. B. o. A. samt Hederv.
BondeStåndet gjorde anmärkningar.
Åtskilige Ledamöter af H. R. o. A. hafva ansett den af Utskottet uti 3:dje Puncten föreslagne tillökning med 20,000 R;dr i H. K. H. Kronprinsens HofhållningsSumma, i anseende till Ökade utgifter för D.D. K.K. H.H. ArfFurstarne dels icke böra äga rum, dels att anslaget om det beviljas, bör uppföras under annan rubrik än den Utskottet föreslagit; men som de öfrige 3:ne RiksStånden ultryekeiigen bifallit samma förslag och vidare pröfning af denna fråga, jemlikt 6g §.
Reg.- formen således ej vidare kan ske, har Utskottet, vidblifvande sitt redan afgifne yttrande, ansett sig icke kunna deruti föreslå någon förändring. 2 Ståts-Utskottets 2:0
Det ytterligare Penninge-bidrag af 1187 R:dr 37 sk. 4 r:st., som Utskottet i 6:te Puncten föreslagit i K. HofStallets UtfodririgsStat har af Hederv.
BondeStåndet blifvit afslagit, hvarjemte, vid frågans behandlande hos H. R. o. A.j Hr Rosenqvist, F. L., yrkat, att utfodringskostnaden vid K.
Hofstallet borde förblifva vid förra AnslagsSumman, linder förmodan tillika, att densamma skulle blifva än mera tillräcklig, genom minskning af det stora hästantalet och StallBe t jeni ngs-Persona len.
Sora, på sätt Utskottet i dess förra Utlåtande ådagalaggt, förevarande tillökning utgör ersättning för den minskning i det för utfodringen af R.
St:r bestämde hö-qVantum, som uppkommit genom utarrenderandet, efter förändrade grunder, af åtskillige KronoÄngar, derifrån höet förut utgått; så, och jemte det Utskottet får upplysa, att minskningen af höet, emot hvad i8a3 års Statsreglering utsätter, utgör för K01 sängs Kronoäng 1810 Lisp. — Hernö dito i585 — — Wiksängs dito ..... 243 — — Gorsingeholms och Stubb ängs KronoÄngar 1900 — 5533 L;Sp. derifrån dock afgå de från Ängsholms
Kronoäng mera än då nu utgående rg3 — hvadan en brist af 5345 Lisp. uppkommer, anser Utskottet, att vid dess förra förslag om meranämnde penninge-tillöknings uppförande å Stat bör förblifva.
Betä n kande n, N:o 236. 3 3:o Uti f.de Puncten har Utskottet föreslagit den tillökning i Anslaget för K. Slottets Police, Lys- och Renhållning, sorn uppkommer genom aflöning åt 4 nya Slottsknecktar, nödvändige för vården af brandredskapen vid Stockholms Slott.
Preste Staude t och V a I loll.
BorgareStändet hafva beviljat, hvaremot Ilederv.
BondeSlandet afslagit uppförandet å Stat af nämnde tillökning; och har hos H. R. o. A. Hr Rosenqvist, F. L., anmärkt; att enär Brandredskapen förut i många år varit vårdad af nuvarande SlottsBetjening, borde den sålunda föreslagne tillökningen icke eller nu aga rum.
Som vården af den dyrbara SlotlsByggnaden fordrar alt omtanka, och K.
Slottet i sådant afseende nyligen blifvit försedt med ytterligare Brandredskap, hvars behöriga efterseende, enligt hvad vitsordadt blifvit, fordrar ökning i Slottsknecktarnes antal; så har Utskottet icke ansett sig böra frånträda dess förra förslag om anslående af Löner åt ifrågavarande fyra Slottsknektar, enär denna utgift är af nödvändigheten påkallad och af densammas indragning mehn och vada för K.
Slottets tillräckliga bevarande från brandskada, skulle kunna uppkomma. 4:o
I anledning af de i gtde, io:de, litte, i2Jte, i3:de och i4:de Puneterne upptagne Anslagen för åtshi 1 lige K.
Lustslott, har hos H. R. o. A. Hr Hjerta, G., anmärkt, att minskning i samma anslag bör kunna vinnas genom indragning af en del StåthållareLöner; samt uti Hederv.
BondcStåndet RiksdagsFullmäktigen Anders Danielsson från Elfsborgs
Län yrkat, att 4 Stats-Utskottets förändrad och bättre hushållning med desse Anslag måtte iakttagas.
Då de af Utskottet infordrade Räkenskaper för samtelige ifrågavarande Lustslott ej upptaga några PenningeLöner för Ståthållarne, samt efter hvad deraf inhämtas, styrelsen vid de K.
LustSIotten omsorgsfullt förvaltas, hvadan ock all möjlig hushållning med AnslagsSummorne än vidare är att förvänta; lära de i berörde hänseenden gjorde anmärkningar få förfalla.
Beträffande serskildt i4:de Puncten, eller Anslaget för Ärga Lustslott och Park, har Hr Rosenqvist, F. Lyrkat, dels att Utskottet bör uppgifva skälet för dess hemställan om tillökningens fortfarande samt dels, att då i8a3 års Ständer endast intill denna Riksdag förhöjt Anslaget, förhöjningen ock bör nu upphöra.
Utskottet får i anledning häraf tillkännagifva, att redan vid i8a3 års Riksdag, på sätt dåvarande StatsUtskottets d. 7 Junii samma år afgifne Utlåtande närmare innehåller, ådagalades icke allenast, att till ett fullkomligt iståndsättande af alla Byggnader vid nyssberörde K.
Slott erfordrades icke mindre än 12,124 R:dr 4< sk* 10 rist’., utan äfven att derjemte en tillökning i StatsAnslaget med i5oo R:dr årligen skulle vara oundgängligen nödig.
Och som medgifvas bör, att meranämnde K.
LustSlotts vackra och beqväma läge nära Hufvudstaden gör det mest tjenligt att af den K.
Familjen oftare besökas än något af de öfrige; har ock
Utskottet ansett att åtminstone den förut beviljade Betänkan (len, Nio 236. 5 tillökningen, eller rooo R:dr årligen, bör till nästa Riksdag fortfara; och torde således vid Utskottets förra förslag få förblifva.
Vidkommande dernäst i3:de Punctcn och Utlåtandet N:o 127, eller Anslagen för Strömsholms och Kungsöhrs Slott samt till reparationer å det förstnämnde, är hufvudsakligen påyrkadt och anmärkt af åtskillige Ledamöter inom H. R. 0. A. samt Hederv.
BondeStåndet, att AnsIagsSumman, såsom otillräcklig, bör förhöjas, samt, hvad reparationerne beträffar, att anvisning af medel dertill utaf Öfverskotterne å StatsVerkets Inkomster vore olämplig, emedan, om behofvet funnes gifvet, de erforderlige Medlen borde å Titeln uppföras; att Förslaget om Slottsbroarnes uppförande af träd i stället för jern ådagalade misshushållning; att, utom det reparationerne kunde uppskjutas till en lägligare tid, kostnaderne dertill blifvit för högt beräknade och borde inskränkas endast till Slottsbroarnes försättande i brukbart skick, hvartill utgiften kunde bestridas aföfverskottet å de vid sista Riksdag till reparationer å nämnde Slott anslagne medel; och att kostnaden kunde nedsättas till 5ooo R:dr, behållningen deri inberäknad, serdeles som tillräckligt Ekevirke till Broarne vore på Slottets ägor att tillgå.
Varande af Hr Danckwardtj M.
G.j åtskillige upplysuingar i en del af desse ämnen afgifne.
Hvad först angår anmärkningen vid Utskottets förslag att medlen till de oundgängligaste reparationernes verkställande vid Strömsholms Slott icke bordt på 6 Stats-Utskottets Öfverskotten a StatsVerkets inkomster anvisas; så får Utskottet upplysa, att anledningen till samma förslag härleder sig derifrån, att berörde utgift blifvit beräknad för en gång och således ieke lämpligen bör med det årliga och för andre behof påräknade Anslaget hopblandas; hvadan det ock vid Utskottets förra förslag att Reparationskostnaden må af redan befintlige Öfverskott å StatsVeikets inkomster utgå, torde få förblifva.