Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 13 September innevarande år aflät Förvaltningen till Befälhafvande Amiralen vid Karlskrona station påminnelser om det från honom infordrade yttrandets snara afgifvande, hvilket derefter den 10 sistlidne Oktober hit inkom och blifvit remitteradt till Kammar-kontoret; och har, sedan således vederbörande vid Flottans stationer blifvit hörde, i och för slutliga beredandet af detta vigtiga och vidtomfattande ärende, Kontors-chefen särskildt begärt och erhållit 2:ne månaders tjenstledighet.
Eders Kongl. Majits C. B. LILLIEHÖÖK. P. O. BACKSTRÖM.
Referent. J. B.
KLEMAN. underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåten C. S. ANNERSTEDT C. A. SUNDIN. C. E. Holm.
Stockholm den 31 December 1864. — 315 — Befälhafvande Amiralens i Karlskrona underdånig!! utlåtande, i anledning af 2:ne utaf Rikets Ständers Revisorer år 1864 gjorda anmärkningar.
Ofver de anmärkningar, som Rikets Ständers Revisorer funnit skäl att göra vid granskningen af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning år 1862 och särskildt beträffande Flottans stations i Karlskrona räkenskaper, för Befälhafvande
Amiralen härmedelst afgifva underdånigt utlåtande.
Hvad en anmärkt missräkning å 600 kub.-fot ekevirke under rubriken: »kölsvin», som skulle förefinnas uti extraktet öfver journalerna för inventeringen af virkesförrådet åren 1861 och 1862, vidkommer, så har jag deröfver infordrat Varfs-kontorets förklaring, äfvensom Revisorns i Kontoret, enligt hvilka här föl jäktige förklaringar det vill synas, att något sådant fel, som Rikets Ständers Revisorer anmärkt, i verkligheten icke finnes, utan måtte hafva uppkommit genom någon otydlig eller felskrifven siffra, och för att intyga riktigheten häraf bifogas jemväl bestyrkt extrakt af journalen för inventeringen af virkesförrådet åren 1861 och 1862, beträffande virkessorten »kölsvin».
Hvad dernäst angår det anmärkta förhållande, att ett i slutet af December månad år 1862 hitkommet formulär till hufvudbok för Flottans stationer ej blifvit handlagdt, hafva vederbörande andragit, att, då detta formulär saknat hvarje förklarande upplysning eller motiver, man förmodat, att sådana vore att ytterligare förvänta, hvadan det dröjts med handläggning af detta något svårfattliga formulär, men då sådana handlingar ej afhörts, har granskningen af formuläret vidtagits, och blef detsamma tillika med yttrande derom den 6 sistlidne Oktober till Kongl. Förvaltningen af sjö-ärendena öfversändt.
Karlskrona, Befälhafvande Amiralens Kansli den 10 December 1864.
C. EHNEMARK. O. A. Bergqvist. — 316 — Ödmjukt yttrande.
Till åtlydnad af Befälhafvande Amiralens remiss å Kongl. Förvaltningens af sjöärendena skrifvelse den 25 sistlidne November, med infordrande af yttrande i anledning af Rikets Ständers Revisorers underdåniga berättelse, rörande granskningen af 1862 års räkenskaper samt deraf föranledda anmärkningar, får Kontoret, beträffande lista transsumtet af berörde anmärkningar, vördsamt afgifva följande förklaring:
Till mötande af anmärkningen, att uti journal-extraktet skulle förekomma en missräkning å 600 kubikfot i summeringen af kolumnen för kölsvin, får Kontoret vördsamt anföra, att uti koncepthandlingarne icke kunnat upptäckas den anmärkta felsummeringen, enär sammanlagda kubikinnehållet af kölsvin utgör 4,750,56 kubikfot, som äfven blifvit uppbördsmannen påförde, i hvilket hänseende ödmjukligen bifogas såväl Revisionens förklaring, som äfven transsumt af det med journalen jemförda extraktet.
Journalerna öfver inventeringen af förrådsuppbörder hafva aldrig åtföljt Kongl. Flottans räkenskaper till Kongl. Kammar-rätten.
Efter verkställd och afslutad inventering insändas handlingarne till Befälhafvande Amiralen, hvarifrån desamma, på. sätt 235 § 4 mom. af reglementet för styrelsen och ekonomien föreskrifver, öfverlemnas till vederbörande Kontor, hvarefter ena exemplaret af journalen emottagits af Kontoret, det andra qvarstannat hos uppbördsmannen.
Denna åtgärd har hittills icke gifvit anledning till anmärkning, och torde äfven vinna stöd deraf, att då journalerna för 1858 års inventering af materialförrädet af Kongl. Kammar-rätten infordrades för upplysningars vinnande, desamma efter begagnandet till Kontoret återlemnades.
Karlskrona, Kongl. Flottans Varfs-kontor den 8 December 1864. J. O.
Ödmjuk förklaring.
Till följd af Rikets Ständers Revisorers anmärkning, att, vid extraktet öfver journalerna vid ekevirkesförrådets inventering i Karlskrona åren 1861 och 1862, missräkning af 6G0 kubikfot ekevirke, benämndt »kölsvin», blifvit begången, får Revisionen ödmjukligen afgifva följande:
Vid efterseende uti här förvarade duplett-extrakt, öfverensstämmande med inventeringsjournalen, har icke kunnat upptäckas något så beskaffadt fel, som anmärkningen innehåller; och får Revisionen, till bestyrkande häraf, ödmjukligen vidfoga ett transsumt af samma inventerings-extrakt, efter hvilket såväl omslutet som påföringen af ekevirket. blifvit verkstäldt. - 317 — Skalle icke destomindre anmärkningen vara befogad, måste antingen en otydlig siffra eller felskrifven sådan dertill vara vållande.
Karlskrona, Kongl. Flottans Yarfs-revisions-kontor den 8 December 1864. Chr.
Rönström.
Extrakt af journalen för inventeringen af virkesförrådet å kongl, skeppsvarfvet i Karlskrona åren 1861—1862.
Utländskt ekevirke, rät-timmer: 1861 Maj 15.
Konsumeradt ... 2 stycken 113,09 » Juni 15. dito 4 » 212,71 » » 15. dito 2 » 50,28 » Augusti 12.
Inventeradt 8 » 537,29 » September 5. dito 2 » 123,57 » » 6. dito ! » 62,21 » » 23. dito 28 » 1,666,66 » » 26.
Konsumeradt 2 » 118,88 Oktober 4.
Inventeradt .. 2 » 131,97 » » 5. dito 2 » 112,91 » » 7. dito 2 » 141,45 » » 24. dito 6 » 417,10 1862 April 17. dito 1 » 58,20 » Juni 19. dito 16 » 1,060,90 Summa 78 stycken 4,807,22 kub Afgår kasseradt virke 1 » 56,66 tfot kölsvin.
Återstår 77 stycken 4,750,56 kubikfot kölsvin.
Karlskrona, Virkesförvaltare-kontoret den 4 September 1862.
Granskadt: Chr.
Rönström. A. F.
Rätteligen transsumeradt, intygar: H. G. Lubeck. _ 318 — Kongl. Fångvårds styrelsens underdåniga utlåtande öfver Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid granskning af 1862 års räkenskaper angående fångvården.
Till följd af Eders Kongl. Maj:ts medelst nådig remiss den 22 nästlidne November Fångvårdsstyrelsen meddelade föreskrift, får Styrelsen härmedelst i underdånighet afgifva utlåtande i anledning af de af Rikets Ständers Revisorer, vid verkställd granskning af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år i 862, gjorda anmärkningar, som, jemte samma nådiga remiss, blifvit Styrelsen meddelade.
Uti § 5 hafva Revisorerue anmält, att det förhållande under revisionsäret fortfarit, hvilket af 1861 års Statsrevisorer blifvit såsom mindre konseqvent anmärkt, eller att godtgörelse bereddes fångvården för sådane arbeten, som af kronoarbetskarlar verkställas för Flottans räkning, under det någon dylik ersättning för de arbeten, hvilka i större mängd af kronoarbetskarlar för försvarsverket till lands utföras, icke erhölles.
Då Styrelsen uti sitt den 28
December 1863 afgifna underdåniga utlåtande öfver de af 1861 års Revisorer framställda anmärkningar uti ifrågavarande ämne sig yttrat, samt Rikets Ständers sednast församlade Revisorer icke anfört något, som kan föranleda tillägg till hvad Styrelsen sålunda i underdånighet anfört, torde
Styrelsen nu få inskränka sig till åberopande deraf.
Samma förhållande, som nyss är uppgifvet, inträffar jemväl med Revisorernes uti 6 § framställda anmärkning, i fråga om redogöraren vid straff- och arbetsfängelset på Långholmen tillagd afskrifningsprocent för mjöl, som till nammie fängelses bageri blifvit levererad, enär dylik anmärkning jemväl blifvit af föregående Statsrevision gjord och af Fangvårds-styrelsen då besvarad.
Uti § 9 hafva Revisorerne anfört, att redogörelsen för straff- och arbetsfängelset å Norrmalm utvisade, det medelpriset å den under revisionsåret till fängelset levererade mjölk utgjort 41,50 öre för kannan, under det den till straff- och arbetsfängelset på Långholmen samma år leirmade mjölk betalts med 50 öre för kannan; och hafva Revisorerne icke kunnat finna någon anledning till denna icke obetydliga prisskillnad.
I afseende härå får Styrelsen underdånigst upplysa, att den mjölk, hvarom här är fråga, är afsedd endast för fängelsernas sjukhus, samt bör vara oskummad och levereras till den qvantitet för hvarje dag, som med afseende å de dagligen vexlande sjukdomsförhållandena och läkarens i anledning deraf meddelade föreskrifter rörande sjukutspisningen erfordras.
Vid straff- och arbetsfängelset på Långholmen har för sjukhusets behof under år 1862 levererats 1,343^ kannor mjölk, med den olikhet i qvantite - — 319 — terna, att under åtskilliga månader levererats omkring 84 kannor eller i medeltal 2.8 kannor om dagen, dä åter under andra månader erfordrats omkring dubbelt så stor qvantitet.
Detta förhållande, som väl är gemensamt för båda här befintliga straff- och arbetsfängel. ser, föranleder dock, oaktadt leveransen förnyade gånger blifvit offentligen utbjuden, ett högre pris å mjölken vid fängelset å Långholmen, af det skäl, att detta fängelse är mera aflägse beläget från salutorg och varutrafiken i allmänhet inom staden.
Det i lii g omförmälda, enligt Revisorernes tanka anmärkningsvärda förhållande att, enligt berättelsen om fångvården för år 1862, blott 33 personer vid fångvårdsinrättningarne erhållit undervisning i läsning, ehuru antalet af dem, som icke egt kunskap i kristendomen, uppgått till 56, torde finna sin förklaringsgrund dels deri, att åtskillige personer, som kunnat läsa innantill, detta oaktadt varit i saknad af kristendomskunskap, dels ock deruti, att flera personer, som varit okunnige i läsning, så kort tid i fängelserna qvarstadnat, att undervisning deri ej hunnit dem meddelas.
Uti 12 § hafva Revisorerne gjordt en framställning rörande den resekostnadsersättning, som under revisionsåret af statsmedel utgått, och dervid bland annat meddelat uppgift på det belopp, som i sådant hänseende blifvit till embets- och tjenstemän vid Fångvärds-styrelsen utbetaldt.
Såvida Styrelsen rigtigt uppfattat denna Revisorernes framställning, innebär den icke att de i afseende å resekostnadsersättning för
Fångvårds-styrelsen gällande föreskrifter anses hafva blifva öfverträdde eller obehörigen tillämpade; hvadan Styrelsen icke har att i sådant hänseende något anföra.
För den händelse åter, att framställningen tilläfventyrs skulle åsyfta någon ändring i de för resor i tjensteärender gällande stadgarne, anser Styrelsen sig i frågans närvarande skick endast böra i underdånighet erinra, att dessa stadganden, så vidt Fångvårds-styrelsen särskildt rörer, blifvit, efter pröfning hos Eders Kongl. Maj:t, genom den för Styrelsen den 16
December 1859 utfärdade instruktion i nåder fastställda; hvarjemte Styrelsen får i underdånighet fästa Eders Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet derå att, förutom den punkt uti instruktionen, som af Revisorerne antydes, eller 27 §, 3 mom. rörande begagnande af biträden vid embetsresor, innefattar instruktionen föreskrifter i afseende å dylika resor uti 26 §, 27 § 1 mom. samt 29 §.
Remisshandlingarne återställas i underdånighet, och Styrelsen framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåtare, w.
Stockholm den 16 December 1864. E. A. F. Eindencrona. — 320 — Stuteri-öf\ erstyrelsens underdåniga utlåtande, i anledning af den anmärkning, Rikets Ständers Revisorer framställt vid granskning af Strömsholms stuteris räkenskap för år 1862.
Genom nådig remiss den 2! sistlidne Oktober anbefalld att inkomma med underdånigt utlåtande i anledning af hvad Rikets Ständers Revisorer, uti afgifven berättelse om verkställd granskning af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1862, anmärkt i afseende å kostnader för de till betäckning i provinserna utsände hingstar från Strömsholms stuteri, har Stuteri-öfverstyrelsen trott sig böra lemna tillfälle åt Chefen för nämnde stuteri att afgifva yttrande öfver ifrågavarande, hans embetsåtgärd närmast rörande ämne, och hvilket yttrande härjemte bifogas.
För egen del får Öfver-styrelsen i underdånighet anföra, att, såvida samma antal beskällare sorn hitintills fortfarande skall utgå från Strömsholm, Öfver-styrelsen anser någon väsendtlig minskning i kostnad ej kunna beredas, enär sådant mindre beror af Stuteri-chefens åtgöranden än af de inflytande språngmedlen samt förnämligast af de personers fordringar, hvilka hos sig mottaga hingstarne.
För öfrigt och då ett årligt anslag af 6,000 R:dr redan år 1825 erfordrades för hingstutföringen från detta stuteri, bör det ej väcka förundran att år 1862, efter den betydliga stegring varuprisen under dessa 38 år undergått, utföringskostnaden uppgått till 6,153 R:dr 75 öre.
Att skillnaden ej är betydligare måste hufvudsakligen härröra deraf, att språngmedel ymnigare influtit i följd af det större förtroende hingstarne vunnit och det högre intresse, som numera egnas hästafvel.
Stuteri-öfverstyrelsen torde derjemte få fästa Eders Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet på det olämpliga uti anställande af jemförelser mellan Strömsholm och de tvenne andra stuterierna, uti nu ifrågavarande fall.
Hvad Ottenby beträffar, är utföring af hingstar derifrån icke afsedd och har endast undantagsvis ägt rum till någon stuteriet nära belägen ort eller, såsom förhållandet varit år 1863 och innevarande år, till Jönköpings län, uppå derom särskildt gjord begäran samt mot erbjudande af billiga vilkor för underhållet.
I båda fall har utsändningen föranledt ringa kostnad för stuteriet.
Hvad åter Flyinge vidkommer, så har den större uppmärksamhet provinsen Skåne egnar åt hästuppfödning gjort det möjligt att få en betydlig del af stuteriets hingstar kostnadsfritt placerade, året om, hos enskilde personer, och då de öfrige till allmänhetens begagnande qvarstått vid Flyinge, hafva några utgifter för kringföring icke ifrågakomma.
Först de sednaste tvenne åren, således efter den tid Revisorernes granskning - 321 — omfattar, har man, för att bereda stoägarne lättnad, under betäckningstiden utsändt några af de vid stuteriet förut qvarstående hingstar.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter:
D- SILFVERSTOLPE Stockholm den 8 December 1864.
J. A. Lundström, (Strömsholms stuteri).
Till åtlydnad af Kongl. Stuteri-öfverstyrelsens remiss den 28:de nästlidne November, hvaruti mitt utlåtande infordras i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkning i afseende å kostnaden för de till betäckning i provinserna från Strömsholms stuteri utsände hingstar, får jag äran anföra:
De föreskrifter, som lända till efterrättelse i och tor landtbeskällarnes utsändande i provinserna, uppgjordes af kommitterade, hvilka år 1825 af Kongl. Maj.-t erhöllo nådigt uppdrag att afgifva förslag till Strömsholms stuteri-inrättnings, så nödig ansedda omorganisering; och hvilka föreskrifter vunno Kongl. Majis godkännande medelst nådig resolution af den 8 December 1825.
Dessa bestämma, att 40 hingstar skola årligen under betäckningstiden från stuteriet till vissa provinser utsändas; hvilket äfven till stor del blifvit en nödvändighet, af skäl, att till dem icke något fourage är i stuteriets stat under dessa trenne betäckningsmånader anslaget, hvaraf följer, att de hingstar af dessa 40, som af någon anledning icke kunna nämnde tid utstationeras, måste vid stuteriet uppehållas på de öfrige liästarnes bekostnad.
Redan år 1825 (således för nära 40 år sedan) voro de språngafgifter, hvilka inflöto för hingstarnes begagnande af enskildp personer, icke tillräckelige för att betäcka den kostnad, deras utstationerande såsom landtbeskällare framkallade; till följe hvaraf 6,000 R:dr dertill anslogos, att af statsmedlen utgå.
Sedan förenämnde år, hafva omkostnaderna såväl för hingstarnes marsch till och ifrån provinserna, som äfven för underhållet der, hvarest de äro placerade att som landtbeskällare verka, betydligt förstorats — på de flesta ställen fördubblats.
Att denna s. k. hingstföring, som sträcker sig, i öfverensstämmelse med ofvannämnde föreskrifter, från Strömsholm till Stockholms, Upsala, Nyköpings, Orebro, Gefleborgs, Kalmar, Wenersborgs, Stora Kopparbergs och Westerås län, skall föranleda icke obetydlig kostnad, oaktadt alla bearbetningar från min sida att få densamma för hingstarnes underhåll på stationsorten så mycket som möjligt 41 — 322 — minskad, är naturligt.
Till åtskilliga af dessa stationer, som äro 28 å 30 mil från stuteriet aflägsne, erfordras 8 å 9 marschdagar (lika många tillbaka), derunder hingstarne inqvarteras och fourageras dels å gästgifvaregårdar. dels på privata ställen, emot ersättning, lämpad efter de i orten å fourage-artiklar gällande priser, å hvilka nedsättning icke kan erhållas.
Att uppdraga jemförelse mellan de öfriga stuterierna och Strömsholms, med hänsyn till ifrågavarande kostnad, torde icke vara i enlighet med hvarken billighet eller nödvändig kännedom om stuteriernas olika Organisationer.
Ottenby underhåller ett obetydligt antal landtbeskällare, hvars hufvudsaldigaste verks het är inskränkt inom Ölands område.
Flyinge åter är beläget och verkar i en provins, der ett allmänt lifligt intresse för hästafveln tillmötesgående gör sig gällande, hvilket betydligt underlättar hingstarnes utställande.
Så är icke förhållandet i åtskilliga af de provinser, hvarest Strömsholms landtbeskällare skola utplaceras.
Endast undantagsvis påträffas någon, som af oegennyttigt nit för ändamålet vill under betäckningstiden — fastän hingstarne äro mycket både önskade och begärde — emottaga dem.
Revisorerne tyckas antyda möjligheten att staten utaf laudtbeskällarne skulle kunna draga någon kontant behållen inkomst.
Denna uppfattning af sak och ändamål torde likväl skäligen kunna anses något förfelad; ty så vidt statens landtbeskällare äro till för att bereda de hästuppfödande tillgång att få deras ston betäckta af sådane ädlare hingstar, till hvars anskaffande och underhåll den enskilde saknar pekunier förmåga, åligger det staten att derför ikläda sig den kontanta uppoffringen, och endast uti resultaten af hingstarnes verksamhet i landet söka den ersättning, som Revisorerne åsyfta.
Någon väsendtlig besparing uti den anmärkta kostnaden för hingstarnes statiouering i provinserna under betäckningstiden anser jag, af förenämnde orsaker, under nu rådande förhållanden icke möjlig.
Strömsholm den 2 December 1864.
C. SILFVERSKIÖLD, Stuteri-chef.
Stambol länderi-styrelsens underdåniga utlåtande, i anledning af en utaf Riket Ständers Revisorer år 1864 gjord anmärkning.
Underdånigste Memorial Genom nådig remiss af den 21 sistlidne Oktober, har Eders Kongl. Maj:t täckts infordra Stamholländeri-styrelsens underdåniga utlåtande öfver af Rikets Ständers Revisorer gjord anmärkning i afseende å utbetalning af arfvode till Veterinärläkaren J.
Pettersson i Örebro, för verkställd besigtningsresa till Lyckås holländeri; och får med anledning deraf, Styrelsen, jemte remisshandlingarnes återställande, i underdånighet andraga följande: — 323 — Sedan ej mindre genom de under år 1861 till Stamholländeri-styrelsen inkomne rapporter om flera, bland djuren vid ifrågavarande holländeri inträffade sjukdomsfall, än äfven vid den under derpå följande år å stället skedda inspektion, full visshet erhållits derom, att hos djuren förefunnes en så utvecklad disposition för bröstlidande, att föranstaltande örn en noggrann undersökning vid holländeriet genom fullt sakkunnig djurläkare icke kunde af Styrelsen ansvarslöst åsidosättas, ansåg sig
Styrelsen icke böra med berörde uppdrag vända sig till annan person, än sådan, för hvilken Styrelsen egde fullt förtroende.
Utan att känna huruvida den möjligen i trakten af Lyckås stationerade veterinärläkaren, om ock i öfrigt skicklig i sitt yrke, egde den speciella erfarenhet, hvarå Styrelsen i förevarande fall lade vigt, var Styrelsen först betänkt på att anmoda någon af Professorerne vid Veterinärinrättningen härstädes, att för omförmälde ändamål besöka Lyckås; men med afseende å den svårighet, som i detta hänseende var att emotse, och då en dylik åtgärd äfven skulle för statsverket hafva medfört en vida drygare kostnad, än nu varit fallet, beslöt Styrelsen att söka träffa öfverenskommelse i afseende å besigtningsresan med Regements-hästläkaren Pettersson, hvilken, på grund af de fördelaktiga vitsord om hans skicklighet Styrelsen erhållit, redan under föregående år varit af Styrelsen anförtrodd vården och tillsynen af då från Skottland införskrifna och i karantän å egendomen Bärstad, i närheten af Orebro, uppställda Ayrshiretjurar.
Genom aftal med Pettersson uppgjordes sålunda, att han, jemte resekostnadsersättning, skulle erhålla ett belopp af Etthundra Riksdaler Riksmynt, dels såsom arfvode för sitt besvär och dels till godtgörande af det biträde, han måste anlita för uppehållandet under tiden af hans vidlyftiga praktik i hemorten.
Stamholländeri-styrelsen ansåg sig alltså hafva, för vinnandet af ett vigtigt mål, tillvägagått med den största hushållning, som möjligen stod att förena med god beräkning; och vågar Styrelsen på sådan grund tro, att det af Rikets Ständers Revisorer anmärkta förhållandet må finnas härigenom nöjaktigt förklaradt.
Stockholm den II Januari 1865.
Majtt i nåder tillförordnade Styrelsen för Stamholländerierna i riket: O. ÅKERHJELM.
C. Juhlin-Dannfelt.
Styrelsens för Ultuna Landtbruksinstitut underdåniga utlåtande öfver de af Rikets Ständers Revisorer framställda anmärkningar vid Institutets räkenskaper för år 1862.
Till följd af erhållen nådig remiss få undertecknade, Ordförande och Ledamöter i Styrelsen öfver Ultuna Landtbruksinstitut under den tid, eller år 1862, som Rikets — 324 — Ständers Revisorers sednast afgifna berättelse omfattar, i underdånighet afgifva förklaring öfver hvad deri blifvit anmärkt, i afseende å Institutets räkenskaper m. m.
Hvad först beträffar den i § I gjorda anmärkning mot uppställningen af Institutets räkenskaper, får Styrelsen i underdånighet anföra, att, med anledning af Rikets Ständers Revisorers framställning vid granskningen af 1861 års räkenskaper, har Styrelsen gått i författning om att införa ett enklare bokföringssätt, men denna förändring har dock icke kunnat tillämpas på 186: års räkenskaper, dels emedan desse redan voro afslutade vid den tid, då anmärkningen lorn Styrelsen till handa, dels derföre att åtskilliga förberedande åtgärder måste vidtagas vid förändring af formuläret för en så vidt omfattande redogörelse, som vid Ultuna Landtbruks-institut, med sin betydliga jordareal och spridda farmer, är oundviklig
Hvad den speciela anmärkningen i nämnde § beträffar, hvilken blifvit anförd som exempel på ett missledande redogörelsesätt, nemligen att utgifterna för trädgårdarne, under revisionsåret, uppgå till 765 R:dr 39 öre, men inkomsterna endast till 117 Ridi 50 öre, vill Styrelsen icke förneka, att bokföringssättet till en del har föranledt ett så missgynnande resultat, men får dock upplysa, att i dessa omkostnader äfven ingå sådana, som förorsakats för vid Institutet anlagde trädskolor, hvilka ännu ej lemnat någon afkastning, äfvensom att en stor del af trädgården till last förde 262 dagsverken upptagits med sådana delar af trädgårdsskötseln, hvari undervisning bör lemnäs till Institutets lärjungar, utan att deraf kunna beräknas några kontanta inkomster, hvarförutan Institutets hushåll, som haff fördelarne af i trädgården producerade grönsaker m. m., bort godtgöra skillnaden emellan omkostnaderna och inkomsterna af trädgården, med afdrag af de utgifter, som undervisningen förorsakat.
Om detta af bokföraren behörigen iakttagits, hade trädgårdarnes konto ej, såsom nu, kommit att utvisa någon förlust I § 2 hafva Revisorerne, »ur principiel synpunkt», anmärkt, att 679 R:dr blifvit utbetalda för en silfvervas till Professor Arrhenius.
Förhållandet dermed är, att nämnde
Professor var under en flerårig förberedande organisation af Ultuna Landtbruks-institut, innan kungs-ladugården tillträddes ar 1848, anställd som Sekreterare, utan arfvode, vid den kommité, som Eders Kongl. Majit nådigst dertill förordnat, och då han nämnde år antogs af Institutets Styrelse till Föreståndare, erhöll han endast i årlig lön 3,000 R:dr R:gs, med förpligtelse, att lemna eleverne undervisning i agronomi, allmän landthushållningslära och landtbrukets encyclopedi.