Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
H:o 5 65 Banto-XJtskottttt Betänk anden. sträckning af den medgifne lane- rättig-' heten i Banquen a de , såsom pant, an-> taglige Metall-effecter. rp **- vänne särskilde Motioner i detta ämne hafva till Banco-TJtskottets utlåtande blifvit re-» initterade, nemligen från Höglofl.
Ridderskapet och Adeln af Herr Grefve C. A. von Ro* sen och fran Vällofl. Borgare-Ståndet af Herr J.
Noreus, hvaruti, på anförde grunder, är föreslaget och hemstäldt: r:o Att belänings-rättigheten, söm för närvarande ej får begagnas längre än åtta månader af året, eller ifrån den i November till ultimo Junii, måtte få fortgå under hela årets lopp. s?:o
Att de utgifne Låne-Capitalen, i stället för att årligen liqvideras, kunde få blifva stående, under vilkor af räntans betalande vid hvarje Bruksårs slut; då jemnväl, i händelse det af Banco.Styrelsen bestämde utlånings-belopp öfverstege gamla lånet, ett sådant öfverskott finge komma Låntagaren till godo, och denne åter vid motsatt förhållande inbetala skillnaden emellan nya och gamla lånebeloppet, och 3:0
Om icke vid skeende utlösning ell^r* relax af panter på Stapelstädemes vågar, utom Stockholm, insättning af det penningebelopp, som dertill erfordras, kunde få ske i J-äns Bänterierne uti den ort, der Stapelstaden är belägen, sedan lämplige föreskrifter och säkerhetsmått i sådant afseende blefve stadgade, Banco-ZJtskotteti Betänkande». 67 Banco-Utskottet bär ej underlåtit att öfver dessa förslag inhemta Herrar Banco-Full» mägtiges och Banquens Commissariers utlåtanden, och får, efter behörigt öfvervägande af ämnet, derom till Rikets Ständer nu afgifva dess vördsamma Betänkande.
Hvad först beträffar frågan om fortsätt»' ning af belåningen på jern och metall-efifecter hela året igenom, så anser Banco-Utskottet otvifvelaktigt, att en sådan vidtagen anstalt skul» le medföra, så för Bruks-egaren , sorn den handlande, en väsendtlig förmån, då derigenom den förre, vid bristande afsättning å sin vara» kunde, oberoende af den enskilde Förläggaren, förskaffa sig nödig penninge-tillgång för sia rörelses vidare bedrifvande^ likasom den senare eller Köpmannen, på hvilken det ankommer, att till utrikes orter afsätta den producerade varan, å sin sida bl ef tre i tillfälle hålla den samma vid ett någorlunda jemnt, ej för lågt, pils; en omständighet, som, då Jer» net utgör Rikets förnämsta export-artikel, jemnVäl måste fördelaktigt verka på förhållandet emellan landets exporter och importer.
Då, under denna synpunct betraktadt, i fråga va» rande Utsträckning af lånings tiden äfven till de månader af året, då stoppning eger rum, utan tvifvel bör i någon mån medföra allmänt gagn, i förening med de vigtiga fördelar, som derigenom för enskilde beredas ; och det tillika befinnes upplyst, att någon våda eller osäker» het för Banquen, under nu varande förhållanden derigenom ej är att befaia, tror Banco* 68 Banco-Utskottets Betärikanden.
ITtskottet sig ega anledning tillstyrka, att en sadan förändring, i de hittills gällande författningar, ina af Rikets Ständer meclgifvas.
Hvad åter angår det enligt 2:dra pune» ten, väckte förslag, i följd hvaraf
Lånen, utan att någonsin behöfva full t i nbetalas , sk ulle, medelst liqvid af blotta räntan och differericen emellan de årliga belänirigsvärden, som af Ba nco- Ful I mägtige beslammas, kunna, så länge panten är qvarliggande, öfverflyttns på ett foljinde års Conto, så får BancoUtskotiet erindra, att ett sådant perpetuelt Conto-Courant, emellan Låntagarna och Banqtten , sorn härigenom skulle uppkomma, är helt och hållet oförenligt med idéen af en temporair låne^ inrättning, och skulle för öfrigt totalt rubba de beiäkningar i financiel! hänseende, sorn på helt andra grunder blifvit uppgjorde och antagne.
Om, i betraktande deraf, att Banquen för närvarande icke motsvarar sin rätta bestärnmelse, man finner sig befogad att yrka en större villfarighet å dess sida, till förmån och. beqvämlighet för närings-idkaren , än som instämmer med Banco-Ordningarne, eller ens kunde komma i fråga, i fall Banquen vid anfordran med reel valuta inlöste sina utgifne sedlar, så böra likväl alltför stora afvikelser sorgfälligt förekommas, på det att återgången ej må finnas för mycket försvårad, då det en. gång å nyo blifver nödvändigt att strängt hand. hafva den gamla ordningen, för att icke blottställa Banquen sjelf och låta en långsamt yun* Banco-Utskottets
Betänkanden. nen verknings-förmåga på nytt aftyna och försvinna.
Banco Utskottet finner af desse skäl någon vidare utsträckning eller eftergift, i afseende på inbetal nirigs-skyldigheten, ej kunna eller böra tnedgifvas, än att de under loppet af ett år utgångne
Lån på Metall-effecter må tillåtas vara utestående högst till October månads slut påföljande året, men då ovilkorligen varda till Capital och ränta fullt liqviderade.
Siuteligen och i afseende på den, enligt 3telje puncten, i fråga satte tillåtelse för reia»
xer af de å Stapelstads Vigar utom Stockholm liggande Metallpanter, genom penningarnes deponerande i Landt-Ränterierne, får BancoUtskottet, jemte åberopande af hvad Utskottets utaf samielige Riks-Stånden gillade Betänkande N:o 4 innehåller, rörande en, med afseende på Banquens utgifne Fastighets lån, vackt enahanda Motion, vördsamt fästa Rikets Ständers uppmärksamhet derå, att, om fremmande och af Banco-Styrelsen oberoende mellan-personers biträde vid liqviderne emellan Bmquen och dess debitorer för intecknude skulder är förenadt med olägenheter och äfventyr, ett sådant förhållande i ännu högre grad inträffar, då fråga är om lösa panter, hvilka allt, i mån af skeende inbetalningar, skola till egaren återställas.
Ty om en härmed åsyftad förmån och tidsbesparing för pantegare skulla kunna vinnas, mäste antingen Våg attesterne blifva på förhand anförtrodde i de personers vård, som egde att for Banquens räkning uppr Banco Utskottets Betänkandet*. bärn afbetalningen, efter oek Vågmästare oeh Magis» raten särskildt af Banquen autoriseras» att på fremmande personers blotta utfärdade jecipissen öfver emottagne penningar, ut lem* na ett deremot svarande belopp af de pantsatte effecterne, Båda deiarne finner BancoTJtskottet oförenligt med den ordning, eontroll och säkerhet, sorn uti ett allmänt ILaneverks operationer bör råda; och Utskottet tillstyrker så mycket heldre att Motionairens förslag i derma del helt och hållet ina förfalla, som det Xiåne-Contoir, hvilket, enligt Rikets Ständers fattade beslut, såsom en utgrening af Banco Disconten kommer att inrättas i Staden Götheborg, erbjuder en både säkrare och beqvämligare utväg att till betydligaste delen afhjelpa de olägenheter, sorn vid nu gällande ordning, i afseende på relax af Metall-effecter, blifvit öfverklagade.
Rikets Ständers upplyste bepröfvande underställes detta vördsarnligen, jemte 2:ne ledaanölers yttrade särskilda tankar.
Stockholm den 3 October 2823.
Utdrag af Protoeollet, hältet hos Rikets H&g-* loft.
Ständers Raneo-Utskott den 20 Sep~ tember 1823. S. 1>. err Prosten Hallström yttrade: ”Jag kan icke för min del tillstyrka en sådan förändring i hittills gällande föreskrifter, rörande lån på Jern och Metaller, att innehafvare Banco UtsAottets Betänkandtn.
71 af dylike å väg forde effecter skulle ega alt hela året igenom på dern upptaga i Banquen lån, som först året derefter i October månad skulle till betalning förfalla.
Commissarierne i Rikets Ständers Banque hafva i detta mål varit af belt olika tankar med Högiofl.
Utskottets Afdelning, och jag instämmer med dem desto heldre, som en utvidgning af de redan på berörde effecter för handen varande låneförmåner synes mig i flere afseenden stridande ej mindre mot det rätta, än det allmänna bästa.
Efter min tanka har med Jernbeläningen afsigten varit ingen annan, än att gifva en ort ersättning för det afbrott, sorn. climatets egen hårdhet förorsakar, i en jernnt fortgående afsättning, och att, då utskeppningen vore under vinter-månaderne stängd, för denna tid lemna Bruksidkaren en korf försträckning.
Men går man vidare och utöfver detta syftemål, så öfverskrides, som mig synes, billighetens gräns, och låne-systemet utsträckes alltför vida, enär det Allmänna vill, så att säga, med förlag understödja den enskildes rörelse, emedan detta Allmänna just i den män förnekar sin satina character, som det inträder i fixa speciella relationer med den enskilde.
Det är sannt, för Bruksidkaren kunde af denna belänings-rätt uppkomma den förmån, att han blefve alldeles oberoende af den enskilde förläggaren: men kan och bör Staten väl åsyfta att i någon mån minska banden Medborgare emellan, då hela dess väsende ligger i eft ömsesidigt medborgerligt beroen* 7* BanwUtskottets Betänkanden. de, och dess välstånd i allmänhet yttrar sig i det rättsenliga biträde, som den ene icke blott lemtiar den andra, titan ock tillbaka påkallar?
Vigtigt är både för det allmänna och den enskilde, att landets förnämsta export icke går till underpris, utan bibehålies vid ett någorlunda oförändradt värde.
Men betraktar man således dqnna sak såsom en Stats-Oeconomisk angelägenhet och finner allmänna interesset dervid fästad t., är klart att Jernets värde bör beräknas i Sifver och icke i Svenska Bancosedlar efter Cöursetis omkast och förändringar.
Frågan är då den, om genom beläning och upplag
Svenska jernet verkligen på något sätt fästes i sitt hittills gifna förhållande till Silfver.
Detta förtjenar ett närmare begrundande: men afseende bör tillika hafvas deruppå, att icke af denna belänings-anstalt andra resultat följa, som kunde lända väl den enskilde till vinning, men det Allmänna snarare till förfång än båtnad.
JFör min del kan jag icke tro, att ett eller annat års upplag af våra metalliska effecter särdeles inverkar på det förhållande, sorn 1 den finnanciella verlden eger rum emellan de ädla och oädla metalleine, icke eller på det relativa värde, hvari dessa sednare stå till dö för oss nödige import-artiklar.
Jerntill verkningen är icke vårt lands monopoliurn, och i tingens egen natur ligger det, att de icke hafva något absolut varaktigt värde, utan i roan af tillgången och behofvet falla eller stiga i Banco Utskottets Betänkanden. 73 pris.
Att förekomma detta senare, i afseende på våra metaller, lärer derföre svårligen vara i Statens magt.
Må Itända ar dock Jerntillverkningen harvid nog tryggad; åtminstone vida mer än de producter, sorn så val till ymnighet, som beskaffenhet, bero, icke blott af mensklig omtanka och oförtrutet arbete, utan ock af väderlek och årstider.
Deremot finner jag följderne af en hämmad utrikes afsättning vara, för vårt land särskildt, ganska bestämde och ofördelaktige.
Om vårt Jern, jemte öfrige metaller å Våg, upplägges till långvarigare beläning och Rikets betydligaste export sålunda ett eller annat år upphör, under det importen oafbrutet fortgår, skall deraf ovedersägligen hända, att Coursen öfver hufvan uppstiger.
Rruk vidkaren erhåller då siuteligen för sin vara en högre betalning, i Svenskt pappersmynt räknad ; men denna högre betalning eller uppgäld erlägges icke af utländningen, utan af den inhemske Cort-’ sutnenten, äfven den fattige, sorn icke förbrukar andra importvaror än Sill och Salt.
— På sådant sätt finner jag denna vidgade beläriingsrätt ganska vådlig och långt ifrån att medföra någon landets båtnad, snarare likna en indirect beskattning, till llruks idkarens förmån, af Rikets öfrige innebyggare.
Särdeles måste densamma blifva i hög grad menlig för vår utrikes handel.
Den magt öfver Coursen, sorn genom denna beläningsrätt lemnäs åt exporteuren, och den tillfälliga temporaira stegring deraf, sorn onekligen blif - 74 Banco-JJtskottets
Bettini anden - ver en följd af denna anstalt, skall förr eller sednare omintetgöra alla vidsträcktare handels» speculationer, som icke härmed ega ett orne» delbart sammanhang, och flera, skulle jag derföre tro, måste för denna onaturliga stockning af exporten falla ett offer.
Ett stadigt utbyte af de varor, sorn å ena sidan från fremmande ort beliöfvas, och å andra inom landet produceras till öfverlopps eller liflighet i omsättningen, är efter min tanka handelns sanna lif och väsende.
Må hända skall ock utländningen, då han ser de metalliske tillverkningarne härstädes icke oafbrutet föryttras , utan tidtals heldre uppläggas, än försäljas, oförmärkt vända sig från våra kuster och såsom redan skett, det än vidare hända, att han dels å annor ort söker det jern han behöfver, dels oek med mera sorgfällighet begagnar de metallstreck , som finnas i hans eget land.
Härtill kan äfven läggas det skäl, som Höglofl.
Utskottet ej länge sedan inför Riksens Ständer andragit, till afstyrkande af lån på Tackjern, att nemligen en dylik beläning å rå vara är hinderlig för dess vidare förädlande.
Jern är visserligen icke nog förädladt, då det som Stångjern utskeppas, och för en stor verklig national-vinst vöre det visserligen att akta, om denna export-artikel afginge till utrikes ort mera förarbetad till finare smiden.
Men för denna industri är väckelsen mindre så länge
Stångjernet bibehålies vid ett oförändradt pris till utskeppning.
Banco-Utskottcts Bettini anden. 75 I grund af hvad jag har anfört fean jag
Icke jernnviil i denna del bifalla Motionairernes begäran.
Häruti instämde Herr Öfver-Hofpredikanten Doctor Hedrén.
Helsingius N:0>0.
Anbom cl. 10 Oct, 1823.
Betänkande till Högvördige Prest Ständet, i anledning af Anmärkningar vid Utsknttets Memorial N.o 43 rörande uppskof med återbetalning af ett från BancoDiscont.
Ver k el är 1818 utgifvet Dan, I^anco-Utskottets i fråga varande Memorial hvaruti innefattas den tillstyrkan, att Contoir, skrifvaren i Banquen J.
Wier matte intill nästa Riksdag vara befriad från afbetalning å ett D iscont-lån, utgånget på falskt docurnent, för hvars rigtighet Wier ovetande och på god tru såsom inlemnare ikläd t sig ansvarighet, härunder den 14, iS och 27 sistlidne Augusti blifvit af 3:06 RiksStånd bifallet.
Uti de elindringar, som af åtskillige Ledamöter inom Högvördiga PrestStändet deremot blifvit gjorde 7 6 Banco-Vtskottets BetänianJen. och föranledt åter-remiss, åsyftas en större förmån för Wier än BancoUtskottet nu ansett kunna och höra medgifva*, nemi. deri, att X/åne-återstoden matte genast blifva afskrifven och Wier från ersättningsskyldigheten helt och hållet befriad; till stöd hvarföre hufvudsakligen är åberopadt, att förlusten ulan något Wiers förvållande inträffat, enär han, sjelf bedragen, var okunnig örn documentets origtiga beskaffenhet; att hans torftiga vilkor, i förening med den omständighet, att han har en gammal och fattig
Mor att försörja, borrie påkalla ett ötnt deltagande; och att deri fråga, huruvida en efteråt vidtagen säkerhetsanstalt kan mer eller mindre fullkomligt hämma svek och bedrägerier i framtiden, ej biIligtvis kunde komma i beräkning, i anseende till Wiers ansvars- och betalnings-skyldighet.
Det kan visser igen ej undfalla Hogvör» diga Ståndets upprrtärksamhet, att frågor örn dylika eftergifter vid ett allmänt
Låneverk måste med mycken varsamhet behand'as, och att betänkliga förluster til äfventyrs kun le uppkomma, om det såsom grundsats amoges, a<t ansvaras-påteckningen å Discont Reversaler får betraktas sorn en blott formulité, utan all menlig påföljd för inlemnaren, då han ej -jelf uti ett yppadt bedrägeri finnes delaktig.
Betal nings-sky Idighcen i närvarande fall haöe blifvit Wier lagligen ådömd, och då frågi var att antingen tills vidare suspendera eller helt och hållet efterskänka denna i lag ig ordning
Discont verket tillerkända ersättnings-rätt, hat Banco-JJtskottets Betänk anden.
BancoUtskottet ansett radligast, att inskränka sig ti 1 det förra af dessa nliernativer, lieldst det samma derjemte, i anseende till Wiers nu varande mede losa och utblottade belägenhet, för honom innefattar all den lindring, som skäligen kan önskas eller begäras.
Och hvad sluteligen beträffar den omständighet, om och i hvad man missbruk och bedrägerier med falska Lane-documenter nu blifvit före. komne, eller äfven härefter komma att yppas, sa enär deraf hufvudsakligen beror, huruvida ett blifvande BancoUtskott, utan att lemna ett vådligt prejudicat, skulle kunna medgifva skuldsummans totala afskrifning, tror Utskottet sig äfven hafva egt fullkomlig anledning att på detta förhållande fästa uppmärksamhet.
Stockholm den 2 Oct. 1823.
Ankom den 27 Oct. l82’.
Ständers Stats-och BancoTJtsiottS Betänkande , med anmälanden i anledning ajde beslut Riks-Stånden fattat till sammnnjemttkning af deras förut ttrade skilj, aktiga meningar i frägornt rörande Rikets Peninae väsende och de med detsamma gemenskap egande ämnen.
Vid föredragning inom Respective Rik*-: 78 “Banco Utskottets B et änkan elen.
Standen af Utskottens Betänkande N:o 57, med anmälan om de af RiksStånden fattade sär-* skilde beslut, i anledning af Utskottens hern* ställanden, rörande Rikets penningeväsende och de dermed gemenskap egande ämnen, tillika med förslag till sarmnanjemkning af de dervid förekommande skiljaktigheter; hafva, på sätt Utskotten meddelade Protocolls Utdrag, från Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, af den 30 September, Högvördiga Preste-Ståndet af den 27 September och 3 October, Vällofl. Borgare*»
Ståndet af den 3 och 4 October, samt från Hedervärda Bonde.Ståndet af den 3 October, närmare omförmäla, de af Utskotten föreslag* ne förändrade redactioner, i afseende på 2, 8, 14, 18 och 26 Puncterne af Utskottens i Utlåtandet N:o 50 infattade förslag, blifvit en» hälligt godkände; äfvensom den redactions» ändring af 21 och 22 puncten, hvarigenom Utskotten föreslagit dessa Puncters sammandragning till en, genom trenne Stånds öfverensstämmande beslut antagits; samt den Vote» rings-Proposition, hvarefter Utskotten föreslagit att vid yppad bestämd olikhet emellan tvänne
Stånds beslut i afseende på de i 19 Puncten föreslagne Alternativer, emot de tvänne andres, frågan derom skulle med Rikets Ständers rätt genom omröstning inom Förstärkta Stats och Banco-Utskotten afgöras , af samtelige Riks-Stånden , hvilka hvar för sig
För bl i E v i t vid sine förut fattade beslut är vorden gillad. Banco-Uttkonett Betänkanden. 79 Genom det beslut Hedervärda Bonde-Ståndet fattat, i afseende pä 5 och to Puncterrie, till instämmande med Högvördiga Preste Ståndet och Vällofl. Borgare-Ståndet, uti den af bemälde
Stånd beslutade föreskrift för användandet af de 150,000 R:dr B:co, hvilka såsom årlig inbetalning från Stats verket komma att till Banquen ingå, samt att till de framdeles under öfverläggning förekommande reglementariske föreskrifter hänskjuta frågan om det af Ståndet förut beslutade tillägg, rörande vilkorligt afdrag af den till årligt inköp af myntbara metaller anslagne summan från Banquens vinst, innan den till Riksgälds-Contoirets
Disposition aflemnades; är ock, då nu mera frenne Stånds beslut i denna del sammanstämma, all annan Utskottens åtgärd dervid öfverflödig, än allenast den att anmäla, det i följe häraf dessa Puncter komma att erhålla följanr de lydelsei 5:0 iratt och med nästkommande ars början Intill nästa Riksdag upphörer ali ränle-beräkhing ä Stats-Vzrkets skald till Banquen men å Capitalet afbetalas ärligen intill nästa Riksdag 150,000 R:dr Banco. 10:0 Hvad tom af Banquens behållna "'vinst för 80 Eanco-Utskottets Eetiinkanden. hvarje dr återstår, sedan dess förvaltnings kostnader blifvit bestridde, och afdrag skett för den till inköp af myntbara metaller arislagne summan, bör, jemte den till Ranqutn inflytande ärliga Capital- afl) etal ningen 150,000 R.dr ä Stats verkets skuld, vid ett päföljande ars början, uppföras d Riksgälds Cöntoirets räkning med Banquen, såsom till Riksgälds Contoirets disposition genom assignering aflemnadt, oell kommer Riksgälds Contoiret att dermed bestrida de utbetalningar och anslag, som Rikets Ständer vid denna Riksdag föreskrifva.
Ofverskotten uppå Statens Ordinarie och Extra Ordinarie inkomster användas till de utbetalningar, som möjligen kunna komma att äskas å det mindre Creditivet, hvilket till utgående frän Riksgälds- Contoiret arivises.
Hvilket (tock i afseende på Redactionen Rikets Höglofl.
Ständers profning vördsamt un» derställes.
Likaledes har genom Hedervärda .Bonde» Ståndets , med frångående af dess förr yttrade mening, beslutade biträdande af Höglofl.
Ridderskapet och Adelns samt Högvördiga Preste-Ståndets godkännande af 11 Puncten uti Utskottens förslag, frågan derom blifvit afgjord på ett sätt, som bestämmer Rikets Ständers bet slut i detta hänseende.
Då Banco-LJtskottets Betänkandeni $1 Da vidare Högvördiga Preste-Ståndet godkännt den af Utskotten, I afseeftcfe på förslagen i 23 och 24 Puncterne framstälde Voierings-proposition, livi ken i Contra propositionen innefattade utvecklingen af Ståndets förut i timner fattade beslut, och Vallor].
Borgare-Siandet äfvenledes antagit, såsom sitt beslut, hvad berörde Contra-proposition innehål ler, samt Hedervärda Bonde-Ståndet vid ett sådant förhållande förklarat sig i detta ämne jernnval med Högvördiga Preste-Ståndet instämma; förfaller ali fråga rörande omröstning öfver denna fråga inom förstärkta Stats- och Banco Utskotten, utan kommer, i enlighet rr.ed -omförrnäldte Stånds numera' sammanstämmande Utlåtanden, Rikets Ständers beslut i detta afseende att erhålla följande lydelse:
Sä vill de Capilul-afbetalningar, hvilka frän och med nasta ars början inga ä Banquens särskilde emot Fastighets pant utlänte fonder, söm den del af Capital-afbetalningarne å Odlings-län, hvilka, enligt förutgående Punct, icke i samma Jjäneviig uter utgå, bura till ny utlåning emot pant af fastigheter utgifvast hvarförutan 1,200,000 R.dr Banco Transport-Sedlar komma att, fördelade pä fem är, tilläggas förenämnde tillgångar för nya fastigheis-lån.
De län , hvilka af denna, samfälda tillgäng utgå, få hädanefter likväl icke. levljas uppå andra vilkor , hvad Ränte- och Capital- betalning beträffar, än att 2 Procent af det uti Sedlar utgifna länets primitiva belopp årligen till Banquen erlägges uti Svenskt Silfvermynt, RiksBihang till Rikt•
ProU t{!2}. f:te Sami. 6. 82 Banto-Utskottets Betånkand daler för Riksdaler eller Uti deremot svåratidé JLodtal myntbart
Silfver, pä sätt att, genom ett dylikt, under 3 3*3 år fortsatt årligt inlemnande af Silfver uti Bahquen, läne-belupperi anses till fullo liqviderade»
Och varder denna sammanfattade Redac* tion till Rikets Höglofl.
Ständers ompröfning och gillande vötdsamligen öfverlemnad.
I följe af det Rikets Ständers beslut, som härigenom uttryckes, har emedlertid blifvit faststäld utgifning af 1,300,0öo R:dr Banco Transport-Sedlar, utöfver hvad Utskotten beräknat, dä de titi 3 2 Runcten, söm af samtelige Riks-Stånden är vorden gillad, yttrat att det representativa myntet, bestående af Banquens och Riksgälds-Contoirets Sedlar, sammanräknade efter de sednares valverände till Bancomynt, koinmé att, till sitt jetnnast utevarande belopp, Utgöra trettio Millioner R:dr Banco, Och sorn , med afseende härå, Utskotten för sin del funnit Rikets Höglofl, Ständers beslut uti ömförmälde tvänrte hänseenden icke kunna bibehållas vid den lika gällande kraft till efterföljd, som bör bégge tillkomma, på annat sätt, än derigenom att beslutet i afseende på de i 13 Runcten förekommande frågor, om sådan sedel-Utgifning från Banquen, hvarigenom det répresentativa myntet må medgifvas att blifva ökadt utöfver nyssnämnde belopp trettio millioner R:dr Banco, Varder affaltadt Banco* Utskottets Betankanden. 83 i enlighet ined hvad
Utskotten afsett
Vid förslaget till Contra-propositionen för den omröstning, sorn Utskotten ansett höra, till afgörande af frågan, företagas; alltså, och ehuru den af Utskotten i detta afseende uppgifne Voterings-proposition blifvit af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, HögVördiga Preste-Ståndet Samt Väliofl.
Borgare-Ståndet godkänd * samt äfvenledes af Hedervärda Bonde-Ståndet, med en blott för meningens förtydligande be*.' slutad ändring af Contra propositionen, gillad; hafva Utskotten likväl ansett sin skyldighet fordra, att innan anstalt om eh dylik omröstning fogas, till Rikets Höglofl- Ständer VördSamligen hemställa, om icke all anledning jemnVäl till den bör anses hafva förfallit; genom de beslut, hvarigenom trenne stånd funnit skäl. ligt att, till en enda sammanstämmande, jemnka de af dem förut i afseende på fastighets-låns utgifVahde, yttrade särskilde meningar; och således lydelsen af den nu ifrågavarande 13 Puncten bör fastställas att blifva följande.
Utöfver detta (Uti 14 Puncten omfiinriätde') belopp tnå dock sedel-stocken okas emot inlemnad valuta i Guld oell Silfver, äfvensom genom