Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
1,277 372 506 760 832 10 25 - — 1,464 1859 7 263 107 14,794 214 1,274 363 431 790 838 13 20 — — 1,593 1860 6 203 112 15,463 195 1,295 391 481 779 884 19 34 — — 1,769 Anmärkningar:
Uppgifter äro icke tillgänglige för utfyllande af kol. 3 och é, utan äro de till inrikes sjöfart använde Skeppare och Sjömän inberäknade i kol. 7 och 8, hvilka derjemte omfatta hela hithörande personalen och ej blott den för hvarje särskildt ir i sjötjenst använda.
Bland de i kol. 17 upptagne ligg a till en del inberäknade de under rubrikerna Klädmäkleri, Mångleri, Nipperhandel, Nålstolskram och Tobakshandel å tab. N:o 7 C upptagne personer.
Tab. N:o 10 A.
JORDOMRÅDE och EGENDOMAR. 1 1 3 4 5 6 7 | 8 9 10 | 11 Tomter, jordar och lägenheter af alla slag år 1860.
Uppskattningsvärde året 1860.
Hem- mantal. af hus, tomter och jordar.
Summa. bebygde. obebygde 4,725 Qvadrat-ref. 30 It:dr. öre R:dr. öre. 9346,4 1461,6 3012,8 13820,8 100,105,5841 25 100,105,534 25 Anmärkningar:
I den summa, som kol. 1 innehåller, ligga jemväl inräknade ”verk och inrättningar” jemlikt lydelsen af rubriken i förra femårsberättelserna.
Enligt det af Riksgälds-kontoret utgifna General-sammandrag öfver 1860 års bevillning utgjorde antalet ”hus och gårdar” 3,819.
Till kol. 2 och 3 hafva uppgifter ej kunnat erhållas.
Det i kol. 9 och 10 utförda uppskattningsvärde innefattar ej blott hus, tomter och jordar, utan ock manufakturier och fabriker.
N:is 10—12.
Tab. N:o 10 B. STATSBIDRAG. 59 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 Bevillning enligt 1858 år Bevillningsförordning.
Ständiga räntor.
Kostnad för rotering (båts- manshåll).
Ecklesiastik- statens under- håll.
Summa. efter första artikeln. efter andra artikeln. efter tredje artikeln.
Bränvins- tillverk- ningsafgift.
R:dr. öre R:dr. öre.
20,290 46 352,952 89 387 57 67,834 27 441,465 19 26,205 8 31,762 3 113,967 67 383,106 41 188,389 74 682,398 75 1,425,829 68 1,867,294 87 Anmärkning : Af Stockholms stad utgå hvarken Tionde, Räntor eller Arrendemedel.
Till tab. N:o 11 om LAGA SKIFTEN förekomma inga uppgifter att från Öfver-Ståthållare-Embetet meddela.
SPARBANKENS VERKSAMHET. 1 2 3 4 5 | 6 | 7 | 8 | 9 10 | 11 12 I 13 1 14 Sparbankens be- nämning och stif- telseår.
Antal del- egare Hela kapital- tillgången Öfverskott eller bespa- ring öfver delegarnes andel
Af delegarne insatt belopp i R:dr R:mt. uttaget belopp i R:dr R:mt. a.
It vid periode ns slut. 1856. 1857. 1858. 1859. 1860. 1856. 1857. 1858. 1859. 1860.
Stockholms stads Sparbank stiftad år 1821. 21,293 R:dr R.-mt. 742,213 25 648,499 — 575,068 25 704,224 50 701,15175 657,273 39 981,082 78 893,202 97 757,603 67 793,834 26 3,765,442j35 355,434i78 Till tab. N:o 13 om FATTIGVÅRDEN hafva uppgifter enligt formuläret nu ej erhållits, hvadan i detta hänseende hänvisas till hvad i berättelsens text är ineddeladt.
NORSTEDT & SÖNER, KONGL. BOKTRYCKARE.
BIDRAG TILL SVERIGES OFFICIELA STATISTIK. hj Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes femårsberättelser.
EANDSHÖFDINGE-EMBETETS UTI STOCKHOLMS LÄN UNDERDÅNIGA BERÄTTELSE FÖR ÅREN 1§50-I§(»0. 1.
Länets indelning' oell naturbeskaffenhet i allmänhet.
Län, som, sedan sista femårsberättelsen afgafs, icke undergått någon förändring till sina gränser, innehåller således fortfarande en areal af vid pass 67 qvadratmil och är, såsom då, indeladt i 5 Häradslwftlingedömen, 6 Fögderier, deraf ett med särskild Expeditions-kronofogde, och 19 Tingslag.
Sedan Långhundra härad blifvit deladt i två Länsmans-distrikter, tillsattes i slutet af år 1860 en ny Länsman derstädes, så att
Länsmännens antal vid periodens slut utgjorde 23.
I kyrkligt afseende var länet vid utgången af nu ifrågavarande femårsperiod likaledes fortfarande indeladt i 67 Pastorater och 116 särskilda Kgrkosochiar, Stadsförsamlingarne häruti inbegripne.
Men genom särskilda Nådiga Resolutioner har Eders Kongl. Majit bestämt, att inom Åkers fögderi dels Frötuna och Rådmansö församlingar skola delas i 2 pastorater, dels Ljusterön, jemte åtskilliga från Wermdö och Kulla socknar skiljda hemman bilda ett särskildt pastorat, dels ock hemmanen Rindö, Skarpö och Tynningö, om tillsammans 7 mantal, förläggas från Wermdö till Waxholms pastorat, allt i mån af nuvarande Kyrkoherdars och Komministrars afgång från sina befattningar.
Städernas antal är 6; och utgöras de af uppstäderna Sigtuna och Södertelge samt sjöstäderna Waxholm, Norrtelje, Östhammar och öregrund.
Någon annan ändring af förekommande oregelbundenheter i den administrativa indelningen har icke under perioden blifvit fastställd, än att ett halft mantal Ricksätra, som i kyrkligt afseende förut tillhört Hillersjö socken, men i alla öfriga hänseenden Sånga socken, till följd af Eders Kongl. Majits
Nådiga föreskrift i bref af den 4 December 1857, i allo förlagts till förstnämnde socken.
Landshutdinge-Embelcts uti Stockholms Län und. ber. för åren 1856—1860. 1 2 Stockholms Län.
Oregelbundenheter i indelning.
Dylika qvarstående oregelbundenheter äro: inom Sotholms Fögderi, att en del af Södertelge landsförsamling, benämnd östertelge socken, ijudicielt hänseende hörer till Svartlösa i stället för Öknebo härad; inom Sotholms och Sollentuna fögderier, att ^ mantal Bockholmssätra inom Salems socken af Svartlösa härad i judicielt och kyrkligt hänseende tillhör Ekerö socken af Färentuna härad; inom Sollentuna fögderi, att 2 mantal Löfsta med Riddersvik, ehuru belägna inom Sollentuna härad och i kyrkligt hänseende hörande till Jerfälla socken, dock i judicielt afseende, tillhöra Färentuna härad; att 2 mantal Löfsätra, som i judicielt hänseende, räknas till Täby socken af Danderyds skeppslag, deremot i kyrkligt tillhöra Wallentuna socken; samt att 1 mantal Skålhamra, * mantal Risbyle, f mantal Fällbro och 1 mantal Thorslunda, hvilka likaledes i civilt afseende tillhöra Täby socken, i kyrkligt räknas till Fresta socken, Thorslunda dock endast hvart tredje år; o inom Lyhundra fögderi, att i mantal Asby, 3A mantal Norrsund, f mantal Stentorp och \ mantal Brotorp i Estuna socken samt 1 mantal
Dårsgärde i Husby socken af Lyhundra härad, i mantal af Nyby, 3 mantal Norr-Råda, 4 mantal Stabby, t mantal Björkkulla och \ mantal Lervik i Wäddö socken samt ^ mantal Fählön i Singö socken af Wäddö och Häfverö skeppslag, äfvensom 2 mantal Wallby, 2 mantal Syninge, 3 mantal Husby by och J mantal Nyby i Skederids socken af Sjuhundra härad i kyrkligt hänseende tillhöra andra socknar än dem, uti hvilka de äro i Jordeboken upptagna; inom Lyhundra och Frösåkers fögderier: att Fählön, en bebodd ö i skärgården utanför Börstils socken, Frösåkers härad, i kyrkligt afseende tillhör samma socken, men i civilt Wäddö och Häfverö skeppslag af Lyhundra fögderi, samt att Fasta Wisnare, som i kyrkligt afseende tillhör Fasterna socken af Lyhundra fögderi, deremot i civilt ligger till Närdinghundra härad af Frösåkers fögderi; samt slutligen inom Frösåkers fögderi: att Skebo säteri med jernbruk i kyrkligt hänseende tillhör Unnunge socken i Närdinghundra härad, medan det i civilt afseende tillhör Frösåkers härad; att rusthållet Skottböld, ^ mantal, ehuru beläget i Ununge socken, tillhör Edebo socken af Frösåkers härad; och att Frebbenbo, 1 mantal, tillhör Wahlö socken, fastän derifrån afskiljdt af en del utaf Forsmarks mellanliggande socken. 2.
Tab. N:o l. Tabell öfver folkmängden bifogas under N:o 1.
Några märkliga företeelser i afseende å folkmängdens till- eller aftagande genom in- eller utflyttningar hafva ej förekommit, utan torde den i synnerhet å landet märkbara tillökningen hafva sin naturliga orsak uti den förkofran och utvidgning, jordbruket i förening med boskapsskötseln och andra näringar så småningom vunnit.
I förhållande till den odlade jorden kan länet icke anses vara tätt befolkadt, hvilket anses härleda sig från brist på bostäder och de dryga kostnader, som äro förenade med anskaffande och uppförande deraf.
På flera trakter, i synnerhet inom Sollentuna fögderi, fordrar jordbruksarbetet vida större styrka, än som motsvaras af den der bofasta befolkningen, hvadan arbetare från andra orter, mest från Småland och Wermland men äfven från Dalarne, måste för sommartiden antagas.
Några egentliga schismatiska rörelser hafva under perioden icke förekommit.
Andra förändringar i det tillförene brukliga byggnadssättet kunna icke sägas hafva inträffat, än att å landet tegeltak alltmera begagnas, och att i städerna, synnerligast i Södertelge, flera nya byggnader blifvit uppförda af tegelsten och så kalladt resvirke med brädbeklädnad antingen in- eller utvändigt.
Hvad allmogens klädedrägt beträffar, så öfvergår den alltmera till likhet med den mera bemedlade samhällsklassens, så att, då förr begagnades hemväfdt vadmal och andra i hemmet förfärdigade tyger, numera allmänt nog köpes kläde eller moleskinn för männen samt andra fabrikstyger för qvinnorna.
Likaledes äro ej mindre den besutna allmogens än äfven tjenarnes anspråk i afseende på lefnadssätt och födoämnenas beskaffenhet i tilltagande, hvarvid särskildt torde böra antydas, att användandet af kaffe blifvit alltmera allmänt.
Rusdryckers brnk.
Socknebibliothek.
3 Ett undantag i förenämnda två afseenden gör Sorunda socken, der den egendomliga drägten, af ortens tillverkning, likasom seder och bruk i öfrigt fortfarande bibehållit sig.
Om än smaken för rusgifvande drycker qvarstår och äfven mer eller mindre gör sig gällande vid tillfällen af besök i städerna och på andra ställen, der tillgång dertill finnes, samt med förhållandet härutinnan någon märkbarare förändring under perioden icke inträffat, kan det likväl antagas, att superiet och bruket i allmänhet af bränvin förminskats; och torde, i fall de flera i trakterna omkring hufvudstaden gjorda företagen att anlägga och drifva Öl- och Porterbryggerier vinna efterföljd, anledning vara att hoppas, att allmogen uti de derstädes beredda di'yckerna likasom uti det i handeln till billiga priser tillgängliga bärvinet finna ett surrogat, som småningom uttränger bränvinet.
I många församlingar, allmännast inom Öknebo härad, finnas Sockenbibliotheker, som af allmogen flitigt begagnas, hvaremot någon förening till öfning i vapens bruk ännu icke vid periodens slut kommit till stånd. 3.
I brist af fullständigare och mera tillförlitliga uppgifter Tab. N:o 2. torde i dessa delar få hufvudsakligen hänvisas till hvad af Hushållnings-sällskapets i länet Förvaltnings-Utskott uti skrifvelse till Kongl. Finans-Komitén den 5 September 1859 är vordet anfördt och till den af Förvaltnings-Utskottet på grund deraf uppgjorda öfversigt af länets landtbruksförhållanden, efter hvilken meddelas följande:
Den odlade jorden beräknas utgöra 167,791 tunnland, och naturlig äng 132,590 » tillsammans inägor 300,381 tunnland.
Af den odlade jorden bestå: 45,182 tunnland eller vid pass 27 proc. af god jord, 100,071 » » » » 60 » » medelmåttig jord, 22,538 » » » » 13 » » svag jord; och brukas deraf ungefärligen: 113,069 tunnland eller vid pass 68 proc. i tvåskiftesbruk, 8,989 » » » » 5 » i treskiftesbruk, 45,733 » » » » 27 » i vexelbruk.
Förhållandet emellan utsäde (per tunnland och totalbelopp) samt skörd (totalbelopp och i korntal) Tab. Litt.
a. beräknas i medeltal vara det i nedanstående tab. Litt.
A upptagna.
Förhållandet emellan utsäde och skörd.
Skörd. per Tunnland.
Totalbelopp.
I korntal.
Hvete 0,73 5,907,04 42,612,00 7,2 0,90 31,142,13 203,152,88 6,5 Korn 1,08 12,963,00 70,405,25 5,4 Hafre 1,29 16,920,50 91,369,75 5,4 Blandsäd 1,16 4,226,75 24,591,oo 5,8 Arter 0,73 3,786,62 19,711,13 5,2 Potates 7,33 50,224,25 312,487,oo 6,2 4 Stockholms Län.
Spanmålsforbrukning, -produktion och -priser, m. m.
Af den odlade jorden upptager efter gjord beräkning:
Hvete 5 proc.
Råg 21 » Korn 7 » Hafre 8 » Blandsäd 2 »
Ärter 3 » eller säden tillsammans 46 proc.
Egentliga foderväxter 15 proc.
Jordfrukter 4 » Träda.... 35 » 100 proc.
Ärliga förbrukningen af spanmål efter i medeltal beräknadt behof för hvar person är uppskattad till 2i tunnor, bestående af hvete, råg, korn och ärter; och anses blandsäds- och hafreskörden motsvara den närvarande konsumtionen deraf för kreaturens behof.
Enligt Förvaltnings-Utskottets kalkyl skulle produktionen af spanmål inom länet öfverstiga konsumtionen med 42,898 tunnor.
Antalet vinterfödda kreatur är beräknadt på sätt tab. N:o 3 innehåller.
Då hvarken de odlingsföretag, som under åren 1859 och 1860 blifvit fruktbärande, eller de omsättningar af kreatur, som under samma år ägt rum, äro af den betydenhet, att ofvanomförmälde beräkningar skäligen anses böra underkastas någon väsentligare förändring, torde desamma i det aldra närmaste angifva förhållandet, sådant det var vid femårsperiodens slut, helst bägge de sista åren kunna, med afseende å skördarnas qvantitet, jemförd med qvaliteten, räknas till de medelmåttiga; och fogas härtill följande, på nu inkomna uppgifter grundade upplysningar.
Det slag af blandsäd, som hufvudsakligen begagnas, består allmännast af hafre och korn, mindre allmänt af hafre och vicker.
Den spanmål, som, efter hvad nyss är uppgifvet, anses erfordras för hvarje persons behof, beräknas utgöra i tunna hvete, 11 tunnor råg, 1 tunna korn och \ tunna ärter, hvartill kommer 3 å 3^ tunnor potates.
Litt. b. Spanmålspriserna hafva under perioden hållit sig temligen nära de årliga markegångarna, som varit bestämde på sätt nedanstående tab. Litt.
B utvisar.
Hvad beträffar ärter och potates, som i markegångstaxan ej förekomma, torde medelprisen derå under alla åren kunna uppgifvas till 21 R:dr för ärter och 5 R:dr 50 öre för potates, allt per tunna.
Några offentliga understöd för missväxter eller andra skador å grödan hafva under perioden ej erfordrats.
Odling af nya sädesslag har veterligen ingenstädes förekommit; och trädgårdsskötseln står i allmänhet på en låg ståndpunkt.
I viss mån gör dock
Färentuna härutinnan ett undantag så till vida, som trädgårdssköt - Tab. Litt. B.
Markegång spriser å spanmål under åren 1856—1860. 1856. 1857. 1858. 1859. 1860.
1 Tunna Hvete 33 26 19 18 24 1 d:o Kåg 18 14,50 12,25 12 14,75 1 (1:0 Korn 16,50 14 11,75 12 14 1 d:o Hafre 10 9 8,25 7,50 8,50 1 d:o Blandsäd 13,25 11,50 10 9,75 11,25 Stockholms Län.
Trädgårds- och Boskapsskötsel.
Handelspriser.
Nyodlingar. 5 sel och fruktträdsodling idkas af något livar bland de egentliga jordbrukarne.
På flera af de större egendomarne i andra trakter af länet finnas visserligen väl vårdade trädgårdar, hvilkas alster dock väsentligast afses för nöje och hushållsnytta på stället, rnen för afsalu endast der trädgårdarne äro till arrendatorer upplåtne.
Såsom framstående i sitt slag torde förtjena särskildt nämnas trädgårdsanläggningen vid Charlottenburg å Reimersholm i Bränkyrka socken, hvarifrån en icke obetydlig försäljning af alster utaf bästa beskaffenhet sker på hufvudstaden.
Från Långhundra fögderi förmäles, hurusom bland allmogen under senare åren hågen för trädgärdsplanteringar vaknat, synnerligast inom Erlinghundra härad, der ett särskildt anslag från Hushållningssällskapet för ändamålet anses hafva till den goda saken verkat.
Skörden af hö och andra foderväxter motsvarar icke allenast behofvet, utan lemnar äfven tillfälle till försäljning af foder på Stockholm, hvilken dock i andra än de hufvudstaden närmast omgifvande trakterna torde menligt inverka på jordbrukets och boskapsskötselns förkofran, helst främmande gödningsämnen till ersättande af minskad spillning inom de aflägsnare socknarna icke anskaffas, utan följden af foderförsäljning här blifver en inskränkning af kreaturens antal eller svagare utfodring för dem, som finnas, mager åkerjord och klena skördar.
Af ladugärdsskötseln drages naturligtvis största fördelen inom Sollentuna, Sotholms och en del af Akers fögderier, inom hvilka också å ställen, belägna nära hufvudstaden eller på ett afstånd derifrån af ända till 3 å 4 mil, hvartill den så kallade mjölkrnilen här i trakten är utsträckt, denna näringsgren, såväl som det dermed sammanhang ägande egentliga jordbruket, kan sägas allmännast idkas mest rationelt.
De inom denna krets belägna, i berörde afseende förut såsom synnerligen lyckligt lottade ansedda egendomars innehafvare påstås dock numera hafva lidit något afbräck genom den konkurens från mera aflägsna trakter, som de genom jernvägsanläggningen och tilltagande ångbåtsfart underlättade kommunikationerna haft till följd.
Att åtminstone i vissa orter af länet ladugårdarne lemna väsentliga öfverskott utöfver förbrukningen derstädes, lider alltså icke något tvifvel; och kan med säkerhet antagas, att i länets öfriga delar ladugårdsprodukterna i allmänhet, minst sagdt, motsvara behofvet.
Handelspriserna å kreatur och ladugårdsprodukter uppgifvas olika från särskilda trakter af länet och hafva omvexlat lika mycket under olika tider af hvart och ett utaf de fem åren, soin under de särskilda åren sins emellan, hvadan med förmälan, att de vid periodens början voro soin högst, Landshöfdinge-Einbetet torde få såsom medelpris angifva följande: för en häst 300 R:dr, för en oxe 150 R:dr, för en tjur 90 R:dr, för en ko 85 R:dr, för ett får 12 R:dr, för mjölk 40 öre kannan, för smör 70 öre och för ost (torgförd) 25 öre per skålpund samt för kött 3 R:dr 75 öre per lispund.
Kreatur sr acerna äro inhemska med undantag af dem vid de större possessionerna och några andra ställen, der de gamla stannnarne blifvit förädlade genom tjurar af Engelsk race; och gäller enahanda förhållande i afseende å fåren.
Fjäderfä underhålles i ringa mängd, och biskötseln idkas så obetydligt, att den ej förtjenar omnämnas.
Inom Långhundra fögderi yppade sig bland kreaturen spridda fall af mjeltbrand såväl år 1856 som år 1857, utan att dock något betydande antal kreatur störtade, hvaremot inom Frösåkers fögderi härjningar deraf ägde rum år 1859.
Mera allmänt inom länet förekom år 1860 bland hornboskap sjukdomen tungröta, som likväl snart och utan att göra skada hade sin öfvergång efter behandling dels af Djurläkare, som från Kongl.
Veterinär-Inrättningen beredvilligt ställdes till Läns-Styrelsens disposition, och dels af djurägarne sjelfva, enligt från bemälde Inrättning meddelade och genom Länskungörelse offentliggjorda föreskrifter.
Bland företag till vinnande af odlingsbar mark, som under perioden dels nått sin fullbordan och dels påbörjats, torde förtjena att särskildt nämnas, inom Sollentuna fögderi, aftappning af sjön Norrviken och utdikning af vattendränkta ängar i Wallentuna socken samt inom Långhundra fögderi, sänkning af Sigridsholms, 6 Stockholms Län.
Lill- och Nederängssjöarna, utrifning af Hargs qvarn och utdikning af flera stora mosstrakter, synnerligast i Odensala och Husseby socknar.
Grunddikning såväl med rör som med sten vinner alltmera förtroende och insteg synnerligast inom Sotholms, Sollentuna och Långhundra fögderier, dock ännu icke hos allmogen, som ryggar för den drygare kostnaden.
Guano, som varit använd såsom gödningsämne, anses för dyr och icke medförande motsvarig nytta.
En benmjölsfabrik med betydlig tillverkning drifves å Essingen i Bromma socken, men produkten utgår i handel till andra orter, och endast mindre partier lära hafva kommit länet till godo.
Från hufvudstaden till trakter i dess närhet utföres deremot latrinorenlighet jemte annan spillning, äfvensom något gaskalk förmäles hafva inom
Långhundra fögderi blifvit till gödningsämne begagnad.
Stängselväsendet hvilar ännu tungt på jordbruket, såsom dragande derifrån en betydlig mängd dagsverken, och inverkar dessutom menligt på den årligen minskade skogstillgången.
Väl hafva å större egendomar gärdesgårdarne dels börjat försvinna och dels redan helt och hållet blifvit afskaffade inom ägorna, likasom, der sådane egendomar gränsa till hvarandra, föreningar blifvit träffade om stängselns bottagande äfven i skiljolinierna, men allmogen och flertalet af andra jordinnehafvare bibehålla fortfarande hägnaderna, hvilka dock mångenstädes blifvit omdelade med tillämpning af de i Nådiga Förordningen den 21 December 1857 stadgade grunder.
Att landtbruksmöten, såväl de allmänna för länet som de särskilda för Hushålls-gillena, jemte dervid utdelade premier och anställde täflingar, äfvensom den undervisning, de inom länet anlitade Agronomer meddela, ägt välgörande inflytande på jordbruket, i den mån allt sådant lifligare omfattats af landthushållaren, kan icke nekas, men resultaten visa sig endast långsamt så till vida, som jordbrukaren i allmänhet saknar nödiga medel att tillegna sig de fördelar, insigt i förening med kapital förmår lemna.
Länets Landtbruksskola, som vid periodens slut var flyttad till Wårby i Huddinge socken, har fortsatt sin verksamhet; och räknade densamma under sista året 13 elever.
Det öfvervägande antalet arbetare består af stattorpare.
Mindre allmänt förekomma jordtorpare; och allmogen använder hufvudsakligen tjenare i husbondens bröd.
Såsom ofvan är nämndt, begagnas i åtskilliga trakter till förstärkning af arbetspersonalen under sommartiden arbetare från andra län.
Särskildt för plöjning af nyodlingar och för andra odlingsföretag anlitas oftast Wermländningar, som med egna hästar och plogar van ligen hit ankomma vårtiden och sedermera här uppehålla sig under hela sommaren.
Dagsverkspriserna, som af Förvaltnings-Utskottet beräknas hafva under åren 1856, 1857 och 1858 i medeltal utgjort 1 R:dr för man och 50 öre för qvinna, uppgifvas för åren 1859 och 1860 till 1 R:dr 50 öre för man och 07 öre för qvinna om sommaren samt till 85 öre för man och 40 öre för qvinna under vintern, allt på egen kost; och skattas löneförmånerna för lagstadda tjenare, kosten inberäknad, till 300
R:dr för en dräng och 200 R:dr för en piga.
Tab. N:o 4. c. Skogshushållning jemte D. Rofdjurs utödande.
I afseende härå torde, med hänvisning till bilagde tabell N:o 4 få meddelas följande.
Då de under första, andra och fjerde titlarna i tabellformuläret upptagna särkilda slag af skogar ej äro ställda under Jägeristatens förvaltning, kunna icke närmare upplysningar om dem lemnäs, än som i tabellen finnas; varande äfven dessa endast approximativa.
Länets Jägeristat utgjordes vid periodens slut af en Jägmästare med 1,200 R:drs lön, 2 extra Öfverjägare utan lön, 8 Skogvaktare, försedde med boställen å Härads-allmänningarna och 2 extra Skogvaktare utan aflöning.
Af kungsgårds-, boställs- och indragna kronohemmansskogar hafva omkring 2,000 tunnland blifvit till trakthuggning indelade, men åtgärder till hushållsplanernas fullföljande hafva ej vidtagits.
A häradsallmänningarna, som alla stå under Jägeristatens förvaltning, sker averkningen genom trakthuggning.
De fyra Allmänningskassorna uppgå till sammanlagdt belopp af R:dr R:mt 8,040,04, hvaraf den för Sollentuna allmänning äger ... R:dr R:mt 130, Seminghundra » » » » 3,212,18, Erlinghundra » » » » 1,5 3 6,06, Långhundra » » » » 3,161,80, §^40,04.
Kassorna äro bildade dels genom försäljning af fröträds- samt hjelpgallringsvirke och dels genom en viss öfverenskommen afgift för utsynade skogsprodukter, hvilken utsyningsafgift är bestämd, i Sollentuna härad till 25 öre för timmer och 50 öre för lass virke af 66 kubikfot, i Seminghundra och Långhundra härader till 37 öre för timmer och 62 öre för lass virke samt i Erlinghundra härad till 37 öre för timmer och 75 öre för lass virke.
Genom Hushållnings-sällskapets försorg är numera en särskild
Skogsplantör antagen, för att efter reqvisition af skogsägare undervisa i och utföra skogskultur.
Af särskilda läroanstalter för skogsskötsel är Kongl. Skogs-Institutet inom länet beläget.
Sammanlagda arealen af länets skogar anses utgöra omkring 500,000 tunnland, men hushållningen å de enskilda skogarna är i allmänhet föga tillfredsställande, om ock under senare tider åtskilliga af dem blifvit till trakthuggning indelade.
Emellertid är skogstillgången ännu fullt tillräcklig för länets behof, fastän trakterna i hufvudstadens närhet och bruksorterna blifvit strängt anlitade för afverkning af famn- och kolved.
Egentliga sågverk finnas ej, utan äro de sågar, som förekomma, antingen husbehofs- eller så kallade tullsågar med obetydlig afverkning; och lärer exporten af skogsalster, om någon, vara högst ringa.
Svedjande synes hafva för det mesta upphört, till en del i brist på derför lämpliga marker.
Skogseldar af större utsträckning hafva, desto bättre, under perioden hört till undantagen.
Den, som år 1859 öfvergick Tumba, Tuna, Elfsta och Hamra skogar i Svartlösa härad till en vidd af en half mils omkrets, torde hafva förorsakat största skadan; och genom tre särskilda skogseldar inom Sotholms härad hafva under perioden tillsammans vid pass 900 tunnland varit i mer och mindre mån utsatte för härjningar.