Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
BorgareStåndet framställdt , det kunde till Räkenskapernas förkortande alla Columner för Bunstycken försvinna ; och i det stället hvad sorn ej uppgick till 6 r:st helt och hållit uteslutas, men hvad som öfversteg detta belopp med en Skilling utföras.
Bevillnifigs Utsi, Bet ani anden, Då likväl både DebetSedlar oell UppbördsLängder äro efter fastställde
Formulairer i längre tid nyttjade och till största delen tryckte ; så att något synnerligt besvär genom den antagne Mehoden icke kan förorsakas, och derigenom uppkommande förhöjningar j samma man j som de voro ovanlige, skulle af den fattige FolkClassen anses kännbara och tryckande; Så finner Utskottet betänkligt, att för dessa FörSi3g styrka till bifall.
Utom de Anmärkningar, sorn i alla här anförde delar blifvit ställde mot BevillningsStadgan, h^fva tvenne värde Ledamöter inom det Vällofl. BorgareStåndet, Herrar Nordström pch Faurell förment, den förre att Landets inre ställning fordrar andra utvägar till Statsbehofvernas fyllande, och en underdånig anmälan till Kongl. Majit angående Rikets bekympiersamma förlägenhet m. m.; och Herr Faurell, att den Bevillning som Rikets Höglofl., Ständer vid 178g års Riksdag sig ätogo och hade liqviderande af Statens skuld till ändamål, icke borde blifva beständig, utan någon gång medgifva Jiopp om lindring i den dermed förenade börda; Men begge desse ämnen ligga utom gränsen af BevillningsITfskottets befattning, hvilken endast sträcker sig till Bevillnings-grundernes uppgifvande och den af Riksens Höglofl.
Ständer godkända BevillningsSummans fördelning; Och Utskottet är således icke i tillfälle att åt de värde Ledamöternes så beskaffade framställningar lemna något biträde.
BevillningsXJtskotiet har nu genomgått alla de tvifvelsmål pher „ betänkligheter, som emot Förslaget till 368 BevillningsZJtsk, Betänhandm» BevillningsFörfattningen till och med II Ärt. samt V och VI Art. förekommit ; och hade ingen ting högre önskat, än att på en gång kunna öfverlemna lil och IV Art. om Öfverflödsoch FyllnadsAfgifterne; men, då i afseende på den förra sådane skitjaktigheter emellan RiksStånden och lika > skiljaktighet i tillämpningen inom Utskottet sig företedt, hvilkas utredande och afbjelpande åtminstone fordrar någon tid innan sjelfva Artikeln kan vinna handläggning; deraf också beror , hvilkendera af dessa Artiklar, som skall försvinna för den andra, eller om begge måge blifva beståndande; så har Utskottet trott sig böra utesluta dem ifrån detta vördsamma Utlåtande, för att, så vidt det stått i dess förmåga, afböja Riksdagens utdrägt, under förbindelse att vid första möjliga tillfälle dermed till Riksens Höglofl.
Ständer inkomma; hvar emedlertid intet hinder för Riksens Höglofl.
Ständer möter, att afgöra de Artiklar sora nu till Riksens Höglofl.
Ständers upplysta granskning vöidsammast hemställas; med bifogande af en Uedamots serskildta mening.
Utdrag af Protocollet, hållit hos Riksens Högloft.
Ständers Bevillningsutskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 17 Juni i Igl8.
Till följe af Riksdagsmannen Botvid Johnssons vid sista sammanträdet gjorde och af Höglofl, Utskottet bifallne anhållan , då Utskottets BevillningsVtsk.
Brfanlanden, 369 Utlåtande öfver en del af de emot det författade Projectet till den blifvande BevillningsFörordning gjorde Anmärkningar, justerades, inlemnades af honom nu till Protocollet en så lydande Vördsam Reservation :
Dä jag nu reserverar mig mot det Beslut Höglofl.
Bevillningsutskottet fattat och dess nu godkände Utlåtande i afseende på MinimiTa» hellens innehåll, åligger det mig att uppgifva orsakerne till denna min serskildta tanke, och desse äro: 1:0 Att Utskottet icke fästat afseende på de skäl jag anfördt till befästande af min framställning.
Jag har vidlyftigt ådagalagt det oproportionerliga förhållandet i afseende på flere
Fän emellan, deribland var Östergöthland som är ungefär fyra gånger så godt som Gottland, men det sednare
Fänet är, efter den föreslagne Tabellen, ej till Sjundedelen värieradt, likväl har detta ej förmått verka någon ändring i Höglofl.
Utskottets tanka, lika så litet som den allmänt bekanta omständigheten, hvarpå jag sökt fästa Utskottets uppmärksamhet, att nemligen år 1813» till följd af flere serskildt då inträffade händelser, icke kan jemföraS hvarken med den förflutna eller närvarande tiden , men att man sådant oaktadt lagt detsamma till grund för uppgörandet af MinitniTabellen. 2 0 Af Uiskottets Betänkande synes det misstroende till TaXeringsCommittéeme, det skulle desse slumpvis och efter godtycko åsatt Hemmansvärde; denna tillvitelse finner jast dem ej förtjent, men är srnärtande för hvari' 370 BevillningiUtsL Betänkanden. redlig Medborgare som Edspligt och Samveié sökt iakttaga sine skyldigheter och bevara Svenska folkets urgamla rätt att beskatta sig sjelfve.
Att Utskottets omförmäldte Utmätnings Auctioner , men icke att jag genom tvenne bevis fränt Östergöthland, det ena deraf utgifvit af en akt ningsvärd Domare, bevisat att Hemmanen allmänneligen säljas till bättre köp än åf 1813 * Utan att likväl Taxerigsvärdet blifvit nedsatt fullt 1 samma proportion. 3m Att Höglofl.
Utskottet yttrat, det skali Hemmansvärdet inom Östergöthland, genorrt den nu uppsatte MinimiSuöima, närma sig till UppskattningsSumrnan för år 18 tö.
Öm sä Verkligen förhåller sig var förmågan då Vida större att utgöra Bevillning än nit; deremot bestrider jag uppgiften, att
Östergöthland erladö då i proportion likasom mlenligt den af mig här i Utskottet uppvisade skrift , tryckt år 1815 under Titel i Sveriges Folkmängd och Styrka , på den deri Varande Tabell finnes etf helt annat förhållande än Höglofl.
Utskottet yttrat. 4:0 Atf Utskottet förmodat, ätt pi sådant sätt Skulle Kongl. Maj:f och Kronan betryggad i afseende på dess intrader och täta Riksdagar undvikas.
Jag är af en motsatt öfvertygelse, och jag vill endast till Utskottets besvarande framställa den frågan, om ej, i händelse genorrt den utgående och af Utskottet utverkade MtnimiAfgiften, etf eller annat Län tili den grad förstördes, atf det ej förmådde utgöra sine Kronoutskylder , én Riksdag äfven då bfefve lika oumbärlig, helst då öfrige Länen ingalunda Vo - JBevillnlngs-Utsk' Betätikanden.
10 förpligtade att dela och underlätta deri alta inanna bördan. 5:0
Att på samma sätt^ sorn Utskottet annorstädes lemnat utan afseende mina öfriga anmärkningar, har det förfarit med den, angående den minskning i hemmantal, som upp-, kommer genom flere hemmans ingående i Götha Canal, med den yttrade förmodan, det skulle deremot svarande fördelar blifvit tillskyndade Provincen ; I början hade Östergöthland visserligen någon fördel genom åtskillig® der inom gjorde upphandlingar, men just dessa lofvande utsigten voro ursprunget till den påföljande olyckan, och de som vunnit på upphandlingarne lockades af desse lofvande utsigter att utsträcka sin verkningskrets, och denna omständighet, jemte den stora Sedelmassan, som genom dess
Discont på en gång släpptes in i allmänna Rörelsen , förorsakade det år 1813 inträffade höga Egendoms* priset, så mycket skadligafe, som Föreståndarne för denna Inrättning, efter den tiden, så vida mig är bekant , inställde alla upphandlingar och antingen hemtade behofven för denna Inrättning ur Kronans Magazin, eller inför* skrefvo riem utifrån, och jemväl föranstaltade försäljningar af åtskillig© varor, samt sluteligen lemnade de af misslyckade Speculationer och DiscontSkulder nedtryckte Innevånarne, att reda sig bäst de kunde.
Af alla desse skäl kan jag ej dela Utskottets öfvertygelse, utan uppmanar tvertom hvarje
Fäderneslandets verkelige vän att närmare betrakta detta ämne.
Har ett misstag härvid 273 Bevillmngs XJtiL Betdnhanderu inträffat, så skola följderne deraf blifva oberäk» nelige, och jag önskade, att Män med mera kännedom och större irisigter ville, innan de ingå i detta Förslag, betrakta »let med deti yttersta uppmärksamhet.
Fånens lagen , afsatt» nings-tillfällen, serskildte pvoducter och beskattning m. rn., allt anser jag böia afvägas och noga uträknas, förr än det kan kallas rättvist.
Men iakttages äfven, att en del Läns pro» duction kan genom årsvexter blifva skadad , och en annan del genom sin Skogs- och Bergsafkastning, genom lättare och förmånligare afsättning blifva gynnade, och så tverforn, frågar jag: huru en MinitniTabell här i liiket kan blifva nyttig?
Undersökes ej detta, utan lyder man mera andras önskan, än egen öfvertygelse, så skall man snart ångra sig, och hvem är da borgen före att det onda kan botas ?
Desse mine tankar anhåller jag må åtfölja Höglofl.
Utskottets Betänkande till Rikets Hoga loll.
N:r as?
BevillnlngsUtst.
373 N:r 95* Riksens Högloft:* Ständers Bevillning sUt skotts Utlåtande, angående åtskillt ge Anmärkningar föranledde af Utskottets Betänkande under den 2 2 '.dra sistledne Maji, i afseende på flere till Utskottet remitterade och Allmänna Bevillningen rörande Memorial.
■IVted anledning af Riksens Hoglofl.
Ständers BevillningsUtskotts den 92tdra sistledne Maji afgifne Betänkande, angående åtskillige dit remitterade och Allmänna Bevillningen rörande Memorial, hvilket den 2 gide i samma månad blifvit af Hoglofl.
Ridderskapet och Adeln samt HÖgvördige PresteStåndet godkändt, men af Hedervärda BondeStåndet i sammanhang med Projectet till BevillningsSfadgan, dock utan Anmärkningar, åter-remitteradt, har vid skedd föredragning den 3:dje dennes inom Vallofl.
Bor» gareStåndet blifvit yrkadt , dels att en lägre MinimiClass för bestämmandet af Bevillningen efter 2 Art. 9 §. 3 Mom. borde för Borgerskapet i Städerne utsättas , dels att lindring i Bevillning en måtte medgifvas Staden Råholm, i anseende dertill, att dess Innevånare genom flere eldsvådor och sednast den af år I8II , blifvit till större delen bragte * yttersta fattigdom, ehuru ansökning om eftergift i Bevillningen af hvarjehanda omständigheter, icke kommit i frå Bihang till Riks. St.
Fröt. i8i?-i8i8-5:te Sami.
N:r 48,49» BevillningsUtst.
Betäntanden. ga förr än nu , dä Fäderneslandets mera gynn» samma ställning synes medgifva en sådan, af flere bland Vällofl. BorgareStåndets
Herrar ledamöter på serskildte skäl tillstyrkt, mildring i Laholms Stads allmänt kända svåra belägenhet.
Hvad angår framställningen om en ytterligare nedsatt MinimiClass för Städernes Innevånare, får Utskottet vördsamt åberopa hvad i detta ämne är anfördt i dess nu afgående Utlåtande, öfver de emot det författade Projectet till en blifvande EevillningsStadga gjorde anmärkningar ; Vidkommande åter den önskade lindringen i Bevillningen för Laholms Stad , så finner Utskottet sig sakna anledning att densamma tillstyrka, då icke allenast nya skäl till beredande deraf ej blifvit uppgifne, utan äfven följden af en befrielse vunnen efter så lång tids förlopp ifrån det olyckan inträffat, möjli* gen kunde blifva den, att andra i samma tillstånd råkade Städer, skulle med häraf hemtadt prejudicat både kunna begära och äfven vara lika berättigade till en dylik , men med den påräknade BevillningsSummans utgående , oförenförmån.
Hvilket allt likväl öfverlemnas till Pikets Höglofl.
Ständers upplysta granskning, Stockholm den 17 Junii 1818.
Bttänkand&n» N.-r a 6* Riksens Högloft.
Ständers Bevill* ningsUtskotts Memorial, angående ett Arfvode för Herr ÖfverQominissarion D. Ek, som biträdt Utskottet vid BevillningsStadgans uppgörande.
Vid början af innevarande Riksdag, anmoda» de BevillningsUtskottet, föranledt af samma skäl som dess företrädare vid 1815 års Riksdag, Commissarien vid Riksens Höglofl, Ständers RiksgäldsContoir , ÖfverCommissariért JD.
Ek, att vid författandet af Projectet till den blifvande BevillningsFörordningen och andre dermed gemenskap ägande ärender, biträda Utskottet, och, sorn ÖfverCommissarien, så väl dervid, sorn genom uppgörandet af alla Calculet och Formulairer gått Utskottet tillhanda med samma hedrande sakkännedom och nit , sorn vid föregående Riksdagar tillvunnit honom då Varande BevillningsUtskotts välförtjenta bifall och någon vedergällning af Riksens Höglofl.
Ständer för sitt besvär; så anser Utskottet sig böra hos Riksens Höglofl- Ständer vördsammeligen anhålla, det måtte bemälte ÖfverCommissarie, såsom en belöning för dess ospai ade möda och gagnande biträde, erhålla af de till Riksdags-kosfnademes bestridande anslagne Medel, i ett för allt, ett lika Arfvode, som vid förra Riksdagen eller 400 R:dr Banco; dock varder 'ienna anhålläti till Riksens Höglofl.
Stände-s bevågna ompröf<5 vande vördsamt öfverlemnad.
Stockholm den 17 Junti Iglg, BevillningsUtsl.
Ständers Bevillningsutskotts Betänkande, angående Brännvins-Brännings-Afgifterne s ut - Då Högvördige PresteStåndet och Hedervärda BondeStåndet redan den 29 i förliden månad , med anledning af Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskotiets framställning , förklarat, det bor* de, i anseende till Husbehofs- BrännvinsBränningen, förblifva på det sätt Biksens Höglofl.
Ständer vid 1815 års Riksdag öfverenskomma, och Kongl. Maj:t i Nåder kungjort; samt Hög* lofl.
Ridderskapet och Adeln tillika med Vällofl.
BorgareStåndet den lii denne månad bifallit bemälte Höglofl.
Utskotts under den 8 dennes aflåtne Memorial, hvari yttras, det måtte, sedan alla andra detta ärende rörande omständigheter blifvit genom respective RiksStåndens
Pluralitet förklarade böra fortfara i samma skick som tillförene, och skiljaktighet endast uppstått i en enda fråga, hvari Två Stånd stannat emot Två, denna äfven förfalla, emedan densamma befunnits vara af den beskaffenhet, att i sådant fall borde förblifva vid hvad förr stadgadt varit, helst Bevillningen derigenom icke i någon mån förändrades, utan kom i sådant hänseende och genom ett dylikt beslut att orubbad förblifva hvad den förut varit, så fin* ner BevillningsUtskottet, sedan Riksens Höglofl.
Ständer på förberörde sätt stadgat sitt Beslut, rörande grunderne för begagnandet af Hus* Bevillnings Utsk.
Betänk and en.
377 behofsBrännvinsBränningen, sig ej heller böra föreslå någon förändring i den delen af Författningen, som angår de för denna rättighet till Staten inflytande afgifter, serdeles som Högloft.
StatsUtskottet uti dess den 16 sisth Febr. afgifne Utlåtande beräknat denna inkomst till 425,000 R:dr och således till 27,000 li:dr under det belopp, som i 18I5 års StatsFörslag bestämdes.
I sammanhang med denna beskattning har Riksdagsmannen Jonas Hörstedt från Jönköpings
Rän i ett till Hedervärda BondeStåndet ingifvit
Memorial anfört, att, enär i 3 §. 2 Mom. i Kongl.
Maj:ts Nådiga Kungörelse af den 6 September 1815,angående HusbehofsBrännvinsBränningen och de derföre bestämda afgifter, stadgas, det skall afgiften för Pannerymden beräknas på Uandet af en Panna till och med 16 kannors rymd till 2 sk. för hvarje kanna, men för Pannor af 16 till och med 25 kannors rymd till 4 sk. för hvarje kanna, derigenom inträffat, det åtskillige af Allmogen, hvilke, då Författningen utkom, ägde Panner af 18, 19 till och med 20 kannors storlek, antingen mast, utan afseende derå , att den fastställde gränsen för utskyldernes beräknande endast öfversköts af 2. till 3 kannor, betala den fördubblade afgiften, eller med dryg kostnad låta sina BrännvinsPannor omgöras, till hvilka svårigheters undvikande, likväl under medgifvande af denna beskattnings-princips riktighet i det hela, blifvit föreslagit, det borde någon minskning i afgifterne äga rum för Pannor af 17 till och med 20 kannors rymd; hvarjemte Riksdags - 378 BevillningsVtsk, Betänkanden. mannen Nils Mansson från Malmöhus
Län vid samma tillfälle sökt i ett muntligt anförande fä* Sta uppmärksamhet derå, att, enär någon uppgifvit sig till Rrärinvins-tillverkning med en S6 kannors Panna, har han ej fått beräkna sig det i Författningen medgifna kokrummet till godo, Utan blifvit ålagd en högre afgift, ehnru han endast bort skatta för en Panna af 24 kannors rymd; men hvilken omständihet Riksdagmannen jonders Danielsson från Elfsborgs
Län ansett förtjena mindre afseende, då den endast kan tillskrifvas misstag eller origtigt förfarande af den som förrättat debiteringen, hvil* Jcen är skyldig att rätta sig efter den af ägaren uppgifne Pannerymd , så att fråga om det fastställde kok^ummet endast vid yppade beslag kan komma i beräkning.
Herr Grefve Hs J.
Gyllenborg har likaledes i ett den 8 sistl.
Maji till Höglofl, Rid* derskapet och Adelns Prorocoll inlemnadt anförande yrkat, det matte afgifterne för Hemmansvärdet å Landet och Personalen i Städerne, helt och hållet försvinna af de skäl, dels att sådant instämde med åtskillige af RiksSåndens och jemväl fördetta varande BevillningsUtskotts vid förra Riksdagar yttrade önskan, dels, att då Höglofl.
StatsUtskottet föreslagit en nedsättning af 2 5,000 R:dr i inkomsten af RrännvinsBevinningen, vore nu tillfälle att derigenom minska hälften af den vid sista Riksdag till 50,000 Rtdr af Hemmansvärde och Personal beräknade Summa , samt söka återstoden derigenom , antingen att ålägga dem, som anmäla sig till idkande af JJrännyinsBränning s att utgöra dea* BevilhiingsUtsk.
Betänkandtn37g ra afgift, eller fastställa, det borde hvarje Mantalsskrifven Person, på Landet lika som i Städerne , utgöra 6 r:st årligen, eller ock det måtPanneryrndsAfgifren undergå en förhöjning , och dels att denna afgift så mycket ohilligare betungade jordbruket och i synnerhet dom, hvilka ej begagnade rättigheten ati bränna, som BruksEgendomar ej vidkännas en dyllik beskattning; äfvensom Herr Grefven anmärkt, det skola Städerne , i hänseende till denna afgift % blifvit jemförelsevis mot Landet gynnade Hvad desse framställningar innehålla hat BevillningsUtskottet inhemtat, men, då Riksens Höglofl.
Ständer härom redan fattat ett beslut, som tyckes utmärka deras önskah, det måtte det förra stadgandet i detta ämne orubbadt fortfara, så anser Utskottet sig ej böra föreslå någon, förändring i afseende på afgifternes beräkningsgrund och utgörande, aldrarninst med hemtad anledning af den af Höglofl.
StatsUtskottet före» slagne nedsättning af 27,000 Riksdaler, då den härrört af en yppad brist i den förut påräknade summan; och kan således icke gö'ra något afseende å ofvanberörde Memorial, utan förnyar blott dess förra hemställan om fortfarande af afgifterne för HusbehofsBrännvinsBrännlngen, efter de med 1815 års Riksdag upp. gjorde och af Kongl.
Maj:t i Nåder fastställde grunder ; dock varder sådant allt vordsamligen understäldt Riksens Höglofl.
Stockholm den 19 Junii i8l8« 380 BevillningsZJfsk.
Ständers Bevillmings Utskotts Utlåtande i anledning af gjorde anmärkningar, emot Utskottets Betänkande, angående grunderne för de blifvande TuU-afgifterne.
I^å Vallofl.
BbrgaveStånder återremitterat BevIllningsUtskottets afgifne Betänkande , angående grunden för de blifvande Tullafgifterne med åtskilige anmärkningar, som emot Betänkandet blifvit gjorde, anser Utskottet för en pligt, att något närmare utveckla de principer, hvarpå detsamma är grundadt.
Der gifves vissa Axiomer i allmänna hushållningen, som ej tåla undantag, åtminstone Icke vederläggas genom blotta tvifvelsmål
Om deras veikan. bådane äro : att låga afgifter på varor befordrar deras afsättning, att Producenten derigenom vinner emedan hans afsättning ökas, att låga Tullafgifter på utgående Svenska Producter befordra deras export; äfvensom höga afgifter på inkommande Utländske till någon del minska importen, så vida de ej äro nödvändiga ; att uti handel med främmande Nationer, formånerne ej alltid äro ömsesed'ga; att den ena Hationen icke bor missunna den andra fördelar, som ofta derigenom bereda egen vinst i högre grad ; att exporten af vissa råämnen äfven är ganska riktande för ett land; att denna, långt ifrån att skada arbetsfliten, befordrar dess vigtigaste och mäst Productiva del deraf ; att, om export- premier för egne producter äro BevillningsUtsi.
Betän\andent 38! nytlige, sorn uti anmärkningame medgifves, måste äfven nedsättning i Tull vara det; och att försnillning i utgående Tull ar lika begärlig och lönande för Lagbrytaren, som försnillning af Tull för inkommande varor.
Utskottet misskänner visserligen ieke de Herfars u'märkta fortjenster, som utarbetat nu gällande Tulltaxa ; Men deraf foijer ej, att den* na Taxa icke kan tarfva förbättring; ty eftei Utskottets tanke är den icke till alla delar öfverensstämmande med de grunder, som uti en dylik taxa böra följas, emedan det måste vara lika oklokt, sorn obilligt, att belasta export hö* gie än import, och, då Staten fordrar understöd, bör detta snarare hämtas från afgifter på de varor, hvaraf en minskad tillgång endast skulle förutsätta en inskränkning i njutningar, än från dem , hvilkas minskade tillverkning skulle vålla en minskning i National- förmögenhet.
En värd Ledamots yttranden: att, då det mästa Jern, som från .Riket skeppas, ordineras af Utlänningen , vore det icke Svenska Medborgare sorn hade fördelen af Tullens nedsättning, samt att en förminskning af hela utgående Tullen icke det ringesta skulle föröka afsättning på Jernet, — strida alldeles emot ofvan anförde Axioraer; och dessutom är ganska säkert, att Utländningen betalar så mycket mera för Jernet, om ingen Tull funnes ; hvarföre det icke med skäl kan sägas vara Utländningen som drager fördel af Tullens nedsättning, utan den Svenska Medborgaren, hvilken genom upphäfvandet utaf export-Tullen med större vinst skall afyttra sin vara. 1 38?
BevillningsZJtsk.
Samma värda Ledamot har visserligen rätt i sin anmärkning, att nu varande Oeconomiska Författningar förbjuda Exporten af flera varor , sorn i Riket frambringas; Men också anser Utskottet, att, åtminstone en del af desse Författningar behöfva förändras, emedan de, långtifrån att uppfylla det åsyftade ändamålet, endast lägga ett skadligt band på försäljningen af Landets egne Producter ; Hvad åter angar expor, ten af Tackjern och Råkoppar, så förbjuder den sig sjelf af andie orsaker och kan alldrig komma i fråga, om icke till Finland.
Att de Skepp, som byggas på Svensk Stapel, och af Utländningar finge köpas, icke borde få begagna Svenska Documenter, deruti är Utskottet af enahanda tanka ; Men också motsäges detta icke i Utskottets förra Betänkande.
Vidare anser samma värde Ledamot Uppbörden och Revisionen vid Tullverket skola till en hög grad försvåras derigenom, att prisen från StapelStäderne årligen af vissa Auctoriteter uppgifvas, men uti denna öfvertygelse kan Utskottet icke instämma, ty denna reglering måtte icke blifva svårare än Markegångs-sättningen, och följaktligen hvarken medföra någon serdeles tids utdrägt eller besvär.
Den förundran, som yttras öfver de före* slagne grunderne för vare Handels förhållanden, är icke något bevis emot deras antagande, och utom Sverige torde icke någon Policerad Nation kunna uppgifvas, som betungar sine egne Froducters export med främmande Skepp, med högre än dubbel Tull ; det enda man bjudit tili att såsom skäl anföra, är utgående Tull på Bevilhrings-Vtsk.
Betiinkanden. 383 Stenkohl i England ; Men äfven denna Tull är för främmande Skepp endast två tredjedelar högre än med egna.
Äfvenledes förmodar den varda Eedamoten , att vår fragthandel skulle genom den föreslagne förändringen lida ; Men en dylik förmodan saknar anledning, så länge Producter icke tryta att med egne Skepp utföra, och fruktan för brist i detta afseende saknar all grund.
Den af en annan värd Ledamot yttrade tanka, som skulle arbetsfliten skadas derigenom, att vissa Inhemska Budimati-rier emot ingen eller obetydlig
Tull finge utföras, strider fullkomligt emot alla antagne principer för den Politiske Oeconomien och hvad som uti väl organiserade Stater allmänt är antagit, då ett Land äger flere Båämnen än des folkstyrka kan medhinna att förädla.
Man måste icke behöfva anföra många bevis till bestyrkande af den sanning, att all Production hämmas då man försvårar exporten, men deremot ökas, då Exporten uppmuntras ; och ju mera ett Land lan pto ^ucera och exportera, desto större miste Allmänna välmågan blifva.
Utskottet har äfven föreslagit ersättning för de intrader, sorn härigenom kanske i början skulle förloras och da befarade lurendrejerierne torde åtminstone kunna minskas, om icke alldeles förekommas, derest Bevakningen riktigt organiceras.
Den yttrade tanke, att låg
Tull på exportvaror icke befordrar iifligare afsättning, strider alldeles emot antagne grundsatser, ty varu-qvantiteten skall, som ofvan är bevist, ökas genom minskad Tull, och denna åter vinna ersättning 384 BevillningsUtsk.