Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Majus Befallningshafvande torde i Nåder tillåtas åberopa hvad denne och 1822 års Berättelse härom innehålla. 2:0 Länets Innevånare:
Ar iS3o besteg sig folkmängden, enligt Mantals-Längderne, till 109,213 personer.
Deraf elkade 20,344 at’ Mans- och 28,848 af Qvinskönet, tillsammans 55,192 personer, Mantalspenningar.
Härifrån vörö åter befriade, al serskilde orsaker, 4>74* Mans- och 8,283 al Qvinskönet, samt underårige 19,843 af Mans- och ai,i53 af Qvinskönet, eller tillhopa, 54,020 personer.
Enligt samma års Qvinqvennii-Tabeller utgjorde deremot Länets folkmängd 115,910 personer.
Dea olikhet som sålunda visar sig emellan Mantals- och Qvinqvennii-Tabellerne skulle kunna förklaras derutaf, att en mängd vanartige eller sysslolösa personer förvägrats Mantalsskrifning i den ort, hvarest de sig uppehålla, och derföre icke blifvit uti Mantals-Längderne upptagne, ehuru de icke dessmindre måste i kyrkoböckerne qvarstå; Men, enär skiljaktigheten synes för stor för att allena kunna upptaga en slik dass af menniskor, lärer ännu den anmärkte olikheten till största delen få tillskrifvas en mindre noggrannhet vid sjelfva Skatlskrifnings-förrättningarne.
Efter hvad emellertid så väl Mantals-Längderne som Qvinqvennii-Tabellerne upplysa, bär tolkmängden ifrån år 1825 lill och med i83o betydligen förökat sig, enligt Qvinqvennii-Tabellerne med icke mindre än 6,945 personer; en tillväxt, hvilken, lika med den, som under de föregående lern åren ägde rum, egentligen varit lådande inom den arbetande personalen; Men denne tillökning i folknummer!! har, enligt hvad Eders Kongl Majlis Befallningshafvande i föregående Berättelser jern viii baft
Lättheten till bosättningar, låga pris å Spannemålen och andre födoämnen, samt nästan aldrig saknadt tillfälle till arbetsförtjenst hafva föranledt allt för tidiga giftermål, och desse åter, inom antalet af någre få år, 5 en skara af harn inom hvarje sådant hushåll.
När det sedermera icke Ellfver möjligt för mannen, som, för barnens skull, saknar understödet af hustruns arbetsförmåga, att ensam, utan den största ansträngning, nied sitt arbete fylla beliofven inom huset, måste stundom inträffa, att han förlorar modet och öfverlemnar sig åt hoglösheten, sorn, oftare återkommen, slutligen uttränger arbetslusten oell störtar honom, med hustru och harn, i eländet.
— Att en sådan befolkningens tillökning ej kan lända Landet till någon båtnad, är icke tvist underkastadt; meli medlet alt tjenligen hämma denna öfverflödspopulalion synes icke lätt alt uppfinna, så vida ej en icke obetydlig inskränkning i jordägarens rätt alt anlägga Torp och backstugor skulle kunna rnedgifvas.
— Detta oaktadt fortfar ännu välmågan att i mer och mindre män vara rådande inom Bergslagsorterne, och i Landslagen har den jordägande Allmogen i allmänhet sin bergning, fastän ganska få af dem äro förmögne.
Ehuru fallenheten hos den arbetande classen för starka drycker ej torde få anses i åtagande, synnerligen i Bergslngerne, der omättligt bränvinssupande ännu som oftast äger rum, vågar jag likväl tro, att denna böjelse icke tilltagit; och bär jag ansett mig härvid i underdånighet icke böra lemna obemält hvad synbart inflytande
Sädes- och de deraf följande bränvinsprisen visat sig äga på antalet af de fy Beri- förseelser, som härstädes de senare åren blifvit åtalade.
År 1828, när rågen föll ända till vanvärdet, tre R:dr Banco tunnan, och 1829, derunder spanmåisprisen först emot årets slut stego till någon höjd, utgjorde för dryckenskap bothilde, förstnämnde år 67, och 1829, 70 personer. i83o deremot, då årsväxten knappast var medelmåttig och verkningarne af 1829 års svagare skörd således svårare, uppgick antalet af för fylleri dömde endast lill 18; samt Ar iS3i till icke flere än 21; men 1802 åter, när priset å rågen föll från i3 lill 6 R:dr Banco Tunnan, 87 personer.
— Häraf borde man med tämmelig säkerhet kunna antaga, att ett ständigt fortfarande högt pris å bränviuet skulle uti icke ringa moa verka till förminskning af dryckenskapsbrotlen.
Det kraftigaste hindret emot fylleriets åtagande, synes likväl för närvarande ligga uti långsamheten i lönnkrögarens bestraffning; ett förhållande, som är en oundviklig följd af oloflig bränvins-försäljnings åtalande och afdömande vid de Allmänna Domstolarne.
Med minsta kännedom om rättegången vid Härads-Rätterne skall den oberättigade bränvins-försäljaren i flere år kunna aflägsna bestraffningen för sitt lagbrott; Och när omsider bötesbeloppet uttages, uppgår detta knappast till den afgift, som af honom 6 för ett år erläggas bordt, om minuteringen varit tillåten.
Häraf måste naturligen förakt för de stadgade straffbestäm melserne hos Förbrytaren uppkomma, tillfällen till fyllerier förökas, och liknöjdheten uttränga tjenstenitet hos den allmänna Åklagaren, sorn under lagsökningstiden, utan att kunna sådant förhindra, måste åse, huru förbrytelsen oförsynt fortsattes, och uti den honom slutligen tillkommande andel i de böter, hvartill Lönnkrögaren under tiden, på mångfaldigt sätt, gjort sig förfallen, sällan ser sine kostnader, än mindre sitt besvär ersatt.
Jag håller alltså i underdånighet före, att frågor om oloflig bränvins-försäljning åter böra behandlas, på sätt, före Eders Kongl. Majrts Nådiga Förordning af den 25 Junii i83o, gällande var; befarande, att derest Eders Kongl.
Befallningshafvande ej å nyo kommer i tillfälle, att på samma gång till ansvar befordra Lönnkrögaren och den hos honom omåttligt brån vinssupande, Eders Kongl.
Majrts Befallningshafvande, förr eller senare, skall blifva urståndsatt, att vederbörligen fullgöra hvad Eders Kongl.
Majlis Befallningshafvande i 60 §. af högstberörde Nådiga Förordning fått sig anbefaldt, samt, oaktadt det strängaste handhafvande af Författningen emot fylleri och dryckenskap, förgäfves bjuda till att förekomma dess tilltagande. 3:o Näringar:
Ehuru uti Landtmanna-producternes fortfarande låga pris, närvarande tid icke erbjuder någon uppmuntran till odlings-företag, verkställas likväl sådane allmänt nog, fastän, med ganska få undantag, endast i smärre senia; och träffar man nu, äfven hos Allmogen, oftare än fordom, af ädlare foderslag beväxte ängsmarker.
Länets hemmantal utgör, enligt i underdånighet bilagde Tabell, närmare 2,802 mantal; och årliga utsädet vid dessa hemman, samt tillhörande Torp och Lägenheter, har blifvit beräknadt: 7 Af Hvete till 769 tunnor 28 kappar, eller på hemmanet i medeltal 8 kap:r .2 _ _ _ _ 7 T:r - — — — 3i kap:r — Råg 19,618 -— Korn 2,705 — Hafre 15,075 ■—Blandsäd 5,i 19 — Ärter 1,518 -Pola toes 17,601 i3 3o 6 2 1 »4 S:a Utsäde 62,407 tunnor 3o kap:r, eller på helt Mantal, Spannemål, '7 “ 6~ 9 — . C T.., U ^ Tillsammans 22 T:r 8 kapri* hvarefter medelafkastningen, sedan utsädet blifvit afdraget, anses ut - göra: Af Hvete 4>4^2 T:r 22 kap:r, eller på — Råg 111,482 — 4 — — — Korn 12,705 — 4f — — — Hafre 5o,852 — 24 — — — Blandsäd 22,4 • 8 — 20 — — — Ärter 5,878 — 24 — ■— —'Pola toes 104,101 —-i2 — — hemmanet i medeltal 1 — — 39 — - 4 — — 18 — — 8 — — 37 T:a igkaprr T:r 25 — L9 — -t - S:aAfkastn:g 3i 1,900 T:r 14 kap:r, eli. på helt Mant., Spannemål, 74 T:r 7 kap:r och Potatoes 37 — 4 — Tillsammans 1 11 T:r 1 1 kap:r eller i korntal beräknad, af Hvete, Råg och Potatoes, Sjette, och af Korn, Hafre, Blandsäd och Ärter, Fjerde kornet.
Vid jemförelse af 1828 års Berättelse inhemtas, att årliga utsädet och Spannemåls-productionen i Länet nu blifvit uppgifven till ungefärligen samma belopp, som berörde år; och, ehuru å de fleste hemmanen i Länet icke utsås öfver 16 tunnor spannemål, och sättas flere, än 5 å 6 tunnor potatoes, är likväl ostridigt, att årliga utsädet å en ganska stor del Egendomar uppgår till dubbelt och vida derutöfver, hvaraf föijer, att productionen i det hela med säkerhet tål en förhöjning af omkring 5o procent.
Af Trädgårdsväxter eultiveras mera än orten beböfver; men odlingen af Lin och Hampa ersätter ännu icke på långt när hvad derutaf erfordras.
Boskapsskötseln, emot hvars hastigare tillväxt, enligt hvad Eders Kongl. Majrts Befallningshafvande uti 1822 och 1828 årens Berättelser i underdånighet antydl, bristen på goda och tillräckliga betesmarker, i syn - 8 nerhet inom den egentliga Nerikes-provineen, lägger hinder i vägen, synes dock allt mer och mer skrida till sin förbättring, och är numera otvifvelaktigt, att behofvet utaf alla slag af Victualier fylles inom orten.
Utaf de upplysningar åtskilige af Länets Seliaferi-ägare behagat meddela Eders Kongl. Majrts Befallningshafvande, visar sig uppenbart, att denomsorg bemälte kunnige och erfarne "hushållare hittills egnat åt Fårafvelns förbättring, ännu med samma varma'nit fortgår.
— Vid Bysta, der Eleetoral-bjorden år 1828 utgjorde 4^o individer, är antalet lin nära tredubbelt; vid.
Carlslund uppgår denne hjord till boo djur, sedan 200 blifvit till annan Schäferi-äga rens egendom afförde, och vid Boo utgör stammen 486; af hvilket sistnämnde antal
Får, ägaren detta år baft en contant inkomst utaf 3,8a5 R:dr ra skill.
Vid Ullavi visa sig jemväl de lyckligaste resultat af den rastlösa omvårdnad, hvarmed innehafvaren utaf detta Boställe, öfversten och Riddaren af Eders Kongl. Majus Svärdsorden C. F. von Böhnen omfattat Schäfeiihandteringen; och endast vid Carlslund, der hälsotillståndet bland de äldre fåren äfven varit fullkomligt, och dödslillfällen högst sällsynta, Ilar en starkare afgång bland Lammen ägt runi, i den mohn förädlingen tilltagit; en omständighet, som isynnerhet tillskrifves fårens för thirga parande.
Ännu har likväl icke någon bland Länets Allmoge vändt sin håg åt denne näringsgren; och innan den hos Allmänheten vanligt rådande, ehuru billiga farhåga för mell kostnader förenade nya försök hunnit undanrödjas, genom erfarenheten af de fördelar en förädlad nllproduction medförer, lärer Bonden, äfven på det enstaka hemmanet, icke påtänka någon förbättring af racen utaf det inlia niska fårslag, hvars ull vanån gjort honom böjd att anse mest användbar och tjenlig för sitt behof.
Så allmänt som varit att förmoda, hafva icke elier, vid betäckningar blifvit begagnade de från Strömsholms Stuteri lill serskild® orter i Länet utgångne Beskällare; hvadan någon synnerlig verkan af denna åtgärd, till Häslafvelns upphjelpande, ännu icke hunnit visa sig.
Hästar 9.34a» eliev på helt hemman något öfver 3 Oxar 12,877, •— Kor 4*>°33» ~ Ungboskap i5,a44* ~"
Få.r 44,674, - Svin 14,115, — Getter 4>°a,, — närmare närmare öfver nära något öfver nära a 15 5 16 5 0«h 9 Och således, med undantag af ungboskapen, som med 91 stycken öfverstiger antalet af den uti 1828 års Berättelse upptagne, i allmänhet något mindre än det samma år uppgifne; dock torde äfven här den anmärkning icke sakna grund, att kreaturens antal, åtminstone hvad oxar och kor beträffar, är i verkligheten vida högre, än Tabellen utvisar.
De enskilda Skogome hafva under senast förflutne fem år icke med mera omsorg än tillförene vårdade blifvit; och lärer man, förr än tillgången å skogseffeeten i orten blifver mindre, än den är, och prisen derå högre, ej få förvänta, att Allmogens uppmärksamhet skall fästas på en mera ändamålsenlig hushållning med denna sin Egendom, deraf Landtmannen, så vidt han ej är Stad nära boende, eller drifver Bergsbruk, för närvarande, med beräkning af huggnings- och försel-kostnad, genom afsalu, ej kan beräkna någon inkomst, och således ej äger annan nytta än fyllandet af eget husbehof.
Å de för Eders Kongl. Maj:ts och Kronans räkning bibehållne kronoparken Tysslingen och Krämare-marken, den förre af 65o tunland 20 kappland, och den senare af 480 tunland 7J kapplands vidd, är det nya skogshushällningssättet, eller den så kallade trakthuggningen, införda och hafva Öfrige kronoskogarne i Länet, nemligen Jägarebacken, Hällebråten, HöjdeEdet, Silfvergrufvan, Sättran, Edsböle och Immetorp, tillsammans utgörande 1,661 Tunne- 19 kappland skogsmark, nu mera, i öfverensstämmelse med Eders Kongl. Majrts och Rikets Kammar-Collegii Circulaire den 14 April 1824 och serskilde af Eder Kongl.
Majit i Nåder meddeldte föreskrifter, blifvit till skatte försålda, emot sammanräknade 28,091 Riksdaler 28 skill.
Banco; Uppgående den utaf desse Skogar bestämde Grundränta årligen till 44 Tunnor 2X kappar Spannemål; dock beror antagandet af köpeanbudet för sistnämnde eller Immetorps Allmänning 14,684 R:dr 16 skill, nämnde mynt, ännu på Eders Kongl. Majrts Nådiga bepröfvande.
Vid de innevarande år af Eders Kongl. Majrts Befallningshafvande, till följd af i8o5 års Nådiga Förordning om Skogarne i Riket anstälde Undersökningar å de i Länet befintlige Nio Härads-Allmänningar, funnos Intressenterne icke vara böjde för antagandet af det å krono-parkerne införde omformäldte förändrade hushållningssätt, hvilket likväl, jemlikt 1827 års Skogsransaknings-beslut sedermera vid afverkningar å Hardemo Härads Allmänning blifvit begagnadt.
Genom uteblifne frö-år, sedan trakthuggningen 4 sistnämnde Skog infördes, hafva de afbrukade trakterne ej förr än innevarande års höst kunnat ordentligen besås, hvilket medfört tvekan hos All - IO mogen om nyttan af detta hushållningssätt, så mycket hellre, som medlet för åstadkommandet af den fälde traktens hastigare återväxt, än den naturen sjelf tillvägabringar, ansetts beroende af tillfälligheten huru lång tid emellan hvarje frö-år kan förlida; dock hafva delägarne i merberörde allmänning öfverenskommit, att tills vidare med trakthuggningen fortfara, för att derunder hinna öfvertygas om dess iner eller mindre användbarhet.
Ortens andra hufvudnäring utgöres af Bergsbruket_, för hvars tillstånd under ifrågakomne tid Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande nu går att i underdånighet redogöra; och anmärkes härvid först Grufvudriften och Malmtillgångarne:
Isåsa Silfver-, Bly- och nu mera äfven Koppar-Grufvaj i Lerbäcks Sockenj, har de sednare åren endast tidtals blifvit bearbetad; derunder, så vidt anmäldt blifvit, någon Silfvermalm ej erhållits; hvaremot Kopparmalms vinsten år i S31 uppgick lill nära 1,660 Skeppund.
Helleforss
Silf lergrafva och Krigskärns SilJ v er,malmfält, uti Ljusnarsbergs
Socken drifvas nu mera endast på försök att åtkomma malm, som uti gamla Grufvors bottnar förmodas vara qvarlemnad efter forntidens brytningar; hvilket ändamål likväl hittills förfelats.
Cobolt-Grufvorne i förstnämnde och Hammars Socknar, som 1822 och de nästpåföljande åren öfver hufvud producerade 34>ooo marker ren Cobolt, och sysselsatte öfver 800 personer, hafva, för bristande afsättning, sedermera tid etter annan måst inställa flere af sine arbeten, samt å dem begagna så kalladt hvilostånd.
För närvarande äro blott Trenne Grufvor under bearbetning, utur hvilka, tillika med hvad som, genom serskilde kostsamrue Bok- och Slamverks-iurättningar, utur äldre Varp och så kallade Sylt- samt Mos-högar samlats, sistledit år endast erhölls 7,659 marker Cobolt, hvarå, såsom utan ali efterfrågan, något välde nu ej kail sättas.
Utaf de i föregående Berättelser omförmälte tvenne Koppar-Gi ufvor, bär den vid Håkansboda i Rambergs Socken, i anseende till Malmfyndighetens betydliga minskning, Malmens åtagande i halt, jemte ökad kolåtgång till smältningen, med Eders Kongl. Maj:ts Nådiga tillstånd, sistlidet år blifvit nedlagd; hvaremot den så kallade Stor-Grufvan i Nya Kopparbers
Bergslag ännu bearbetas, ehuru afkastningen i medeltal under de sista fern åren icke stigit öfver 40 Skeppund Gar-koppar, som, efter i3o R:dr Banco Skeppundet, i värde uppgått till 5,200 R:dr. bbur det för några år tillbaka med arbete belagde Hesselkulla östra Malmfält i Wintrosa Socken hafva på de sist förflutne 7 åren erhållits omkring 700 Skeppund, till 6 procent skattad kopparhaltig
Malm, årligen, 11 hvaraf en betydlig del blifvit afförd till Laxå Bruk i Yester-Neriket, der, enligt liders Kongl.
Maj:ts Nådiga Resolution af den i October i83i, en Kopparhytta kommer att uppföras.
Jemma!ms-Grufvorneserdeles uti Nora Bergslag, hafva under sednare åren lemnat vida mera Malm än tillförene, så att icke allenast ortens eget behof blifvit fyddt, utan äfven afyttring deraf skett till andre Provincer, såsom Småland, Wermland m. fl.; och beräknas brytningarne per me - dium årligen:
I Nora Bergslag till . . :..........116,017 Skep:d. i Lindest och Ramsbergs ... 35,227 — i Lekebergslagen . . . ■...... i5,o36 — i Lerbäcks Bergslags egne Grufvor........ 2,275 — och i Nya Kopparbergs, Hjulsjö, Grytlvytte och Helleforss Bergslager till .............30,920 — eller tillsammans 199,475 Skep:d.
Under användande af icke obetydliga capitaler har Grufvan blifvit afsänkt å ett temligen både rikt och samladt Malmlager, i hvilket Svafvelkisen på djupet synes aftaga, dock icke så att Malmen kan efter vanlig behandling på Masugnen användas.
Genom understöd af Jern-Contoiret sattes Grufvu-Bolaget i tillfälle att uppföra en Rostugn efter Herr Cleophass förslag, men de deruti anstälda försök lära icke hafva lemnat önskadt resultat, emedan Intressenterne nu äro i begrepp» att genom rostning, efter Sehedinska methoden, göra malmen mera användbar.
Då Malmlillgången inom delta fält icke är obetydlig och denne Bergslags-ort, utom ifrågavarande anledning, icke äger någon af värde, synes företaget blifva af stor nytta för Näringen, som nu i allmänhet lidey af höga tiliverknings-omkostnader, dels förorsakade af inköpsprisen å Mai - 12 men, dels ock härledande sig frän det långa afstånd på hvilket Malmerne skola hämtas från Persbergs-, Dalkarlsbergs- och Åsbobergs på 2i å \ mils afstånd från Hyttorne i Carlskoga belägne Grufvor.
Grufve-arbetarnes antal i Nora Bergslag har i medeltal de sednare 6 åren utgjort 628 personer, till minst två tredjedelar Qvinfolk; och anses desse arbetare, sammanräknade uti Länets Öfrige Bergslager, kunna till nära samma antal beräknas.
Tack] erns-tillverkningen har från och med 1827 till och med sistli - det år, efter medelberäkningen uppgått: i Nora Bergslag till.............28,781 Skep:d. i Lindes och Ramsbergs............24.013 — i Lekebergs samt en del af Carlskoga Bergs Fögderi . . 16,429 — i Lerbäcks Bergs Fögderi........... 7,181 — i den till Wermlands Bergmästardöme hörande del af Carlskoga Bergslag............16,707 •— samt i Nya Kopparbergs, Hjulsjö,' Grythytte och Helleforss Bergslager, till ............3p,583 — eller örn året tillhopa 132,664 Skep:d, och sålunda till icke mindre, än i3,6o5 Skeppund utöfver de föregående fem årens jemväl betydliga tillverkningar, ehuru äfven denna production, i värde, efter 7 R:dr Skeppundet, uppgående till 928,648 R:dr B:co, lika med den i 1822 och 1828 årens Berättelser uppgifne, endast är beräknad efter det qvantum Tackjern, hvartill hvarje hytta i afseende på det Kongl. Majrts och Kronan tillfallande Tiondejern är taxerad, derifrån således det under värmningsdygnen tillverkade jernet blifvit afdraget.
Ägarne funnits i ovisshet om de vid den sparade skogen blefvo bibehållne, eller icke; en omständighet, som likväl vida öfverväges af den nytta desse Förrättningar medföra; men såsom härtill hufvudsakligen bidragande måste man dock anse sednare tiders förbättringar vid smältningarne, hvarigenom, med besparing af kol, malmens jernhall säkrare än förr uttages.
Färdigheten och hågen att tillreda gröfre tack jerns Gjutgods, har de sednare åren visat sig hos Hyttefolket vara i stigande; och äro i synnerhet vid Krokforss Gjuteri åtskilliga arbeten af utmärkt godhet tillverkade. i3 Stångjerns- och Manufactur-Smidet saknar för närvarande tillräcklig afsättning, för att kunna uppehålla priset derå till den höjd som erfordras, för godtgörandet af de kostnader Bruksägaren för inköp af kol och tackjern, på tillverkningen nedlägger; och kan hans ställning vid denne tidpunkt således ej anses serdeles fördelaktigare, än år 1822.
Då ae fleste Bruken under ifrAgakomne fem år till sine privilegier ej undergått förändring, och någon synnerlig förhöjning eller nedsättning i smidet under tiden således icke eller kunnat inträffa, upptages äfven nu Stängjerns-Tillverkningen : i Nora och Lindes Bergmästaredörae till......55,000 Skep:d. i den till Wermlands Bergmästaredöme hörande del af Carlskoga Bergslag, till...........1,700 — och vid Bruken i Nya Kopparbergs, Hjulsjö, Grythytte och Helleforss Bergslager, till.........7,250 — eller tillsammans lill 63,902 Skep:d, hvarföre värdet k i5 R:dr Skeppundet utgör 959,280 R:dr Banco; ocR har Manufadur-smidet i medeltal årligen blifvit beraknadt till något öfver 9,000 Skeppund, som efter 24 Riksdaler Skeppundet skattas till 216,000 R:dr Banco.
Emellan 8 och 900 personer anses vid Jern- och Manufactur-Verlen äga jemn sysselsättning.
Från och med 1827 till och med sistlidet år tillverkades härstädes:
Svafvel...........672 Skep:d 5 Lisp:d — — Victriol........... 3,535 Skeprd 16 Lisp:d i3 Skålp:d •ch Rödfärg ..........
7,829 Tunnor, eller i medelberäkning årligen 112 Skep:d 17 Skålprd Svafvel, 589 Skeprd 6 Lisprd 2 Skålp:d Victriol, och i,3o5 Tunnor Rödfärg; uppgående tillverkningsvärdet, efter 24 R:dr Skeppundet för Svafvel, i5 R:dr för Victriol och 3 R:dr Tunnan för Rödfärgen, tillsammans till 15,443 R:dr 26 *k. 7 r:st.
Latorps eller Beatie Christinae Alunverk.
Under nyssnämnde tid har Aluntillverkningen vid detta Bruk uppgått lill u,645i Tunnor, eller 1,940 Tunnor årligen, i värde å 19 R:dr Tunnan, skattade till 36,860 R:dr Banco. * »4 Risbacka i Nora och Ridkärrs Rödfärgs-Verk i Nya Kopparbergs Socken.
På förstnämnde ställe äro tillverkade 36a och på det sednare 58a Tunnor Rödfärg hvarje år öfver hufvud; derföre värdet efter nyssberörde pris således bestiger sig till 2,83a R:dr Banco. — Brist på ämne och tillverkningens dyrhet föranleder dock till farhåga, ali Ridkärns-Verket inom korrt måste nedläggas.
Vid det förstnämnde är tillverkningen uppgifven till 5,o35, och vid det sednare till omkring i,ooo Ris Papper örn året, i värde ansedt till sammanräknade 23,842 R:dr Banco. Torps Pottäske-Bruk i Askers Socken.
Årliga tillverkningen derstädes af grå calcinerad Pottaska har nu blifvit Uppgifven till omkring 54o Lispund, uppskattad till 1,810 R:dr Banco.
Vid desse Verk och Inrättningar sysselsättas omkring a5o personer.
Enligt Tabellen finnas i Länet f5 Tegelbruk, hvarest tillverkas 3oo,ooo Tak- och 5oo,ooo Mur-tegel, i värde upptagne till 12,000 R:dr Banco; 106 Tull-lV^jölqvarnar; 3i Lego-Sågar; 17 Kalk-Ugnar, deri-brännas vid pass 7,000 Tunnor Kalk, värderade till 4>5oo R:dr; 2:ne Stampverk och ett Stenbrott; vid hvilket sistnämnde fem arbetare äga ständig sysselsättning med tillverkning af Qvarnstenar, Trappsteg, Plan- och Golfsten, Grafvårdar, med flere arbeten, uppskattade årligen till 2,4qo R;dr Banco.
Aid Tegelbruken sysselsättas, å hvarje ställe, 2 å 3, och vid de Öfrige Verken 1 å 2 personer.
Enligt hvad Eders Kongl. Majus Befallningshafvande i 1822 års Berättelse haft Nåden upplysa, utgöra Bränvinsbränning., Köhling samt Foror och Skjutsningar de Binäringar, som här i. orten, egentligen af Landtmannen påräknas, såsom i mer eller mindre mohn bidragande hjelpmedel för hans bestånd; hvartill kommer, i Lerbäcks Socken, Nubbsmidet, deraf flere hundrade personer äga sin utkomst, och som anses tillskynda Socknen en vinst af omkring 20,000 Riksdaler Banco. 4-o Politisk Författning:
Ifrån början af år 1828 och till slutet af sistlidet år hafva Skattläggningar blifvit fastställde: 1828 den 12 Februarii: Å den till Håkansboda Kopparverk lydande Recognilions-skog i Rambergs Socken, Trekanten kallad, ansedd till 2f Mantal; i83o den 3 Maj: å Bredsjöhytte Recognitions-skog i nämnde Socken, Mantal; den 7:de Junii: å Finnå eller Stadra Bruks Recognilions-skog, Mantal; den igule Juli: å Stjernforss Bruks Recognitions-skog, Mantal; den i5 November: å Frö.svidahls och Klockarhytle Recogiiitions-skög i Kihls Socken, Mantal; den 29 November: å Gammelbo och Granhults Bruks Recognitions-allmänningar i Ramsbergs Socken, 4|§ Mantal; i'83i den 24 Januari: å Willingsbergs Bruks Recognitions-skog i Knista Socken, Mantal; den i5 April: å Lägenheten Gropakärret på Grimstens Härads Allmänning i Wisby Socken, i Mantal; den 16 Maji: å Laggaregrufvé Allmänning i Lindes Socken, i tantal; samma dag: å Grufängs Lilla Allmänning i Qvistbro Socken, AMantal: Junii den i:sta: å Hemmanet Norra Yxhult i Kumla Socken, f. Mantal; i83a den 29 Junii: å Torpet Räfhult på Kumla Härads Allmänning, skattlagdt till f3 sk. 1 r:st. ränta; den 27 Julii: å Rockeholms Bruks Recognitions-skog i Grythytte Socken, skattlagd till Mantal; den 19 November: å Dormhytte Recognitions-skog i Qvistbro Socken, | Mantal, samt den 3 December: å Waldåse Bruks Recognilions-skog i Carlskoga Socken, AL Mantal.