Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Proposition skall alltid endast med ja eller nej besvaras, och Talmannen tillkännagifva sin uppfattning af det svar, som lemnats, hvarvid skall bero, såvida ej votering begäres, hvilken då ej må vägras; en hvar i öfrigt obetaget att låta sin särskilda mening i protokollet antecknas.
Då voteras skall, bör voteringsproposition jemte tydlig kontraproposition genast författas, justeras och anslås, samt omröstningen straxt derefter verkställas; men ej må proposition göras, om votering skall ega rum, ej eller någon omröstning derom tillåtas.
Omröstning skall alltid ske med tryckta och omärkta, enkla, slutna och hoprullade sedlar, och bör, till undvikande af lika röstetal för ja och nej, i mål, der blott enkel pluralitet erfordras, Talmannen vid hvarje omröstning före sedlarnas uppräkning en bland dem uttaga och genast förseglad aflägga.
Om vid sammanräknandet af de öfriga sedlarna rösterne befinnas lika delade, skall den förseglade sedeln öppnas och afgöra beslutet.
Är pluralitet redan vunnen bör den aflagda sedeln ouppbruten genast förstöras. § 61.
Talman må ej vägra proposition, utom när han finner väckt fråga strida mot Grundlags lydelse; och bör han då alltid anföra skälen till sin vägran.
Derest Kammaren ändock yrkar proposition, skall Talman ega att förklara öfvcrläggningen hvilande, och målet förvisas då till Konstitutions-lJtskottet, som dot åligger att ofördröjligen inkomma med motiveradt och bestämdt utlåtande öfver frågans stridighet eller enlighet med Grundlagen.
Å hvad TJtskottet förklarat icke vara mot Grundlag stridande kan proposition sedermera ej vägras. § 62.
Kammares beslut i fråga, som icke rörer Kammaren enskildt, skall MedKammaren genom utdrag af protokollet delgifvas.
Har målet varit af ständigt eller i dess ställe särskildt tillsatt Utskott handlagdt, skall ock detta om beslutet på enahanda sätt underrättas.
Derest ledamot, som i Kammarens beslut ej instämt, vill sin särskilda mening hos Med-Kammaren anmäla, skall sådant vara honom obetaget; börande han i slikt fall sm skiljaktiga mening skriftligen till protokollet aflemna, hvarefter den genom protokollsutdrag Med-Kammaren delgifves; men oj må häraf i något fall beslutets expedierande uppehållas.
Brot. 1862 & 1863. 1 Sami. 1 A/d. 2 Band. 7 Höft. 3 18 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N:o 61. § 63.
När fråga, hvaröfver Utskott sig utlåtit, till afgörande förekommer, eger Kammaren att antingen genast med bifall till utlåtandet eller, utan afseende å hvad Utskottet föreslagit, fatta sitt beslut, eller, om ämnet anses fordra ytterligare utredning, målet till Utskottet återförvisa.
Stadna Kamrarne öfver någon fråga, deri ständigt eller i dess ställe särskildt tillsatt Utskott sig yttrat, uti hufvudsakligen eller till vissa delar olika beslut, då skall Utskottet söka att de olika meningarna, såvida möjligt är, sammanjemka och med förslag derom till Kamrarna inkomma, Om frågan varit af tillfälligt Utskott handlagd och den Kammare, som Utskottet tillsatt, icke afslår den i frågan väckta motion, skall beslutet genom utdrag af protokollet delgifvas Med-Kammaren, som derpå om frågan beslutar antingen genast eller efter dess hänvisning till ett för frågans vidare utredning inom Kammaren tillsatt Utskott.
Derest Kammaren då icke antager det af den Kammare, som saken först handlagt, fattade beslut, varder det afslaget eller med ändring återlemnadt till sistnämnde Kammare, hvilken i sednare fallet har att målet till ny öfverläggning företaga, samt eger att, om Med-Kammarens beslut icke oförändradt antages, ärendet dit ånyo öfverlemna tili förnyad ompröfning.
Hvad Kamrarne sammanstämmande besluta, det vare Riksdagens beslut.
Blifva Kamrarne ej, efter den behandling ofvan är nämndt, om ett beslut ense, skall frågan, utom i de fall 65 § upptager, anses hafva för den riksdagen förfallit. § 64.
Förslag till stiftande, ändring, förklaring eller upphäfvande af Grundlag, hvarom fråga endast vid Lagtima Riksdag må väckas, kan å samma Riksdag förkastas, men ej slutligen antagas eller bifallas i vidsträcktare mån, än såsom ett förslag, hvilket till den Lagtima Riksdag, som, efter förrättade nya val i hela Riket till andra Kammaren, först sammanträder, skall hvila, för att då ånyo pröfvas.
Varder förslaget dervid af begge Kamrarna antaget, blifver det Riksdagens beslut; egande Kamrarna ej rätt att uti hvilande förslag ändring göra.
Ej må beslut öfver hvilande förslag till annan riksdag, än nu är nämndt, uppskjutas, utan att Konungen och begge Kamrarne derom äro ense. § 65.
När i fråga om statsutgifter eller bevillning, eller angående Riksbankens eller Riksgälds-Kontorets styrelse och förvaltning, inkomster och utgifter, Kamrarne fatta stridiga beslut, som ej uppå vederbörligt
Utskotts förslag varda sammanjemkade, skola hegge Kamrarne hvar för sig rösta om de olika beslut, hvari hvardera förut stadnat; kommande den mening, som dervid erhåller de flesta ledamöters af båda Kamrarnas sammanräknade röster, att gälla såsom Riksdagens beslut.
För att vid sådan omröstning förekomma lika antal röster, skall i andra Kammaren afläggas och förseglas en sedel, hvilken, i händelse de öfrige sammanräknade rösterne utfälla lika, öppnas och afgör frågan.
Är pluralitet redan vunnen, bör den aflagda sedeln ouppbruten genast förstöras.
Proposition N:o 61. 19 § 66.
Då val till Konung eller Thronföljare skall förrättas, tillsättes en Nämnd, bestående af sextiofyra personer, af hvilka hvardera Kammaren genom sluten omröstning inom sig utser trettiotvå med uppdrag att, vid förefallande skiljaktighet mellan Kamrarna, bestämma valet.
Dagen efter, sedan Nämnden är utsedd, skrida Kamrarne till val af Konung eller Thronföljare.
Förenäs
Kamrarne om en och samma person, är han att såsom uthorad anse.
I annat fall algor Nämnden.
Dock må ej hos densamma komma under omröstning andra än de, som i hvardera Kammaren erhållit flesta rösterna, egande ingendera Kammaren att flera än en Kandidat framställa.
Nämndens ledamöter, hvilka ej i och för denna befattning må uteslutas från deras Riksdagsmannarätt i Kamrarna, sammanträda dagen efter den, då valet i Kamrarna förrättadt är, och skiljas ej åt förr, än valförrättningen är fullgjord.
Den af de begge under omröstning komna personerna, på hvilken då inom Nämnden de fleste rösterne falla, är behörigen vald.
I den händelse, som 94 § Regeringsformen omförmäler, skall Nämnden väljas inom tionde dagen efter den, som i Riksdagskallelsen är till Riksdagens sammankomst utsatt. § 67. Skall Förmyndare för omyndig Konung tillsättas, utses af Kamrarna, sist dagen efter Riksdagens öppnande, en Nämnd på det sätt och till det antal personer, som i nästföregående § sagdt är.
Denna Nämnd röstar om de af Riksdagen till antalet bestämda Förmyndare, som skola vara en, tre, eller fem.
Hvarje ledamot af Nämnden upptecknar å en sluten vallista de män, dem han anser förtroendet värdiga, och så många, att de med en person öfverstiga det af Riksdagen bestämda antalet.
Af dem, som dervid kommit i åtanke, ställes först den, som flesta rösterna erhållit, under ny omröstning, då Nämndens pluralitet gifver utslaget.
På samma sätt förfares med den, som näst honom blifvit af de flesta kallad o. s. v., tilldess det föreskrifna antalet af Förmyndare blifvit fyldt.
Nämnden kan ej förr åtskiljas, än valet fulländadt är; och gälle detta val såsom Riksdagens beslut.
Om så händer, att Kamrarne ej inom tre dagar efter Riksdagens öppnande om Förmyndarnes antal åsämjas, förordnas på enahanda sätt och till lika antal, som ofvan angående Nämnden är sagdt, en särskild Nämnd, att medelst omröstning denna fråga, med samma kraft och verkan, som Riksdagens beslut, inom två dagar afgöra; skolande sedermera den utsedda Nämnden, likaledes inom två dagar, hafva valet förrättat, så att i alla händelser förmyndarevalet, inom sju dagars förlopp från Riksdagens öppnande, må vara verkstäldt. § 68.
Till följd af Regeringsformens 96 § skall hvarje Lagtima Riksdag förordna en för lagkunskap och utmärkt redlighet bänd man att hafva tillsyn öfver lagarnas efterlefnad af domare och embetsman, samt att inför den Riks-Rätt, som i bemälde Grundlags 102 § till dess inrättning och göromål beskrifves, eller vid andra vederbörliga domstolar, i laga ordning tilltala dem, som i sina embetens 20 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N:o 61. utöfning anses af väld, mannamån eller annan orsak hafva någon olaglighet begått eller underlåtit att sina embetspligter behörigen fullgöra.
Denne Riksdagens Justitie-Ombudsman, hvilkens rättigheter och åligganden ytterligare såväl i Regeringsformen som genom särskild instruktion utstakas, väljes af fyrtioåtta för tillfället nämnde valmän, af hvilka hvardera Kammaren inom sig utser tjugofyra.
Desse valmän, hvilka böra till valförrättningen sammanträda samma dag, då de blifvit utsedde, och ej må åtskiljas förr än valet är fulländadt, skola först samfäldt, medelst slutna sedlar, hvar för sig föreslå den man, som de anse böra komma under omröstning.
Falla dervid rösterne till mer än hälften på en man, är han behörigen vald.
Aro åter rösterne så delade mellan flera, att sådan pluralitet lör någon icke eger rum, anställes ny omröstning med slutna sedlar till antagande af den, som de flesta rösterna erhållit, eller, om han icke antages, af den, som näst honom blifvit af de fleste kallad o. s. v. Skulle sedan alla omröstningarne sålunda försiggått, likväl ingen hafva erhållit den här föreskrifna pluralitet, anställes ny omröstning öfver alla dem, som vid den första omröstningen blifvit satte i fråga; skolande den, som erhållit de flesta rösterna, anses behörigen vald.
Yalmännen böra vid samma tillfälle, då Justitie-Ombudsman utses, och på enahanda sätt, välja en man af de egenskaper, som hos denne embetsman erfordras, för att honom efterträda, ifall han, innan nästa Lagtima Riksdag anställt nytt val af Justitie-Ombudsman, skulle med döden afgå, samt att utöfva embetet under den tid Justitie-Ombudsmannen kan vara af svår sjukdom eller annat laga förfall derifrån hindrad.
I händelse Justitie-Ombudsmannen, under det Riksdag är församlad, afsäger sig förtroendet, eller med döden afgår, insätter Riksdagen genast i embetet den man, som blifvit till hans efterträdare utsedd.
Skulle Justitie-Ombudsmannens utsedde efterträdare, under Riksdag, afsäga sig det erhållna förtroendet eller i Justitic-Ombudsmans-embetet insättas eller med döden afgå, utväljes på ofvan stadgade sätt en annan behörig man i hans ställe.
Inträffar något af dessa fall mellan Riksdagarne, skall Riksdagens rätt härutinnan genom dess Fullmäg^ige i Banken och Riksgälds-Kontoret utöfvas. § 69.
Lagtima Riksdag skall hvart tredje år tills ätt aenNämnd af fyratioåtta personer, deraf hvardera Kammaren genom sluten omröstning inom sig utser tjugofyra, och hvilken Nämnd, i don ordning 103 och 101 §§ Regeringsformen stadga, eger att döma huruvida Högsta Domstolens samtlige ledamöter gjort sig förtjente att i deras vigtiga kall bibehållas, eller om visse af dem, utan bevisligen begångna fel och brott, hvarom Regeringsformens 102 § handlar, likväl kunna anses böra från utöfningen af Konungens domsrätt skiljas.
Denna Nämnd träder samma dag, den blifvit vald, tillsammans.
Nämndens samtlige ledamöter rösta först, man för man, öfver den frågan: skall omröstning anställas till uteslutande af någon bland högsta
Domstolens ledamöter?
Besvaras denna fråga enhälligt eller af de flesta rösterna med nej, blifva Högsta
Domstolens samtlige ledamöter bibehållne.
Besvaras den åter med ja, uppgör hvar och en af Nämnden en sluten lista på dem af Högsta Domstolens ledamöter, flere eller färre, sorn han anser böra entledigas.
De tre bland dessa, som Kongl. Maj:ts Nåd.
21 då fått det största antal röster emot sig, ställas hvar efter annan under ny omröstning, hvarvid två tredjedelar af rösterna fordras emot den eller dem, som skola anses vara från riksdagens förtroende uteslutne; och förhålles derefter såsom i Regeringsformens 103 § vidare föreskrifves. § 70.
Lagtima riksdag skall hvart tredje år förordna sex för kunskaper och lärdom kände män att, jemte Justitie-Ombudsmannen, som bland dem förer ordet, utöfva vård öfver tryckfriheten.
Desse komitterade, af hvilka två, utom Justitie-Ombudsmannen, skola vara lagfarne, väljas medelst omröstning genom tjugufyra valmän, deraf hvardera Kammaren inom sig utser tolf.
Afgår mellan Riksdagarna, någon bland komitterade, välja de öfrige till det lediga rummet en behörig man. § 71.
Hvarje Lagtima Riksdag skall genom fyratioåtta valmän, af hvilka hvardera Kammaren inom sig utser tjugofyra, välja Fullmäktige att, jemlikt särskilda reglementen, Riksbankens och Riksgälds-Kontorets medel och tillhörigheter förvalta.
Desse Fullmäktige skola i hvartdera Verket vara sju; egande Ordföranden afgörande röst, derest i frågor, som hos Fullmäktige komma under omröstning, rösterne för två skiljaktiga meningar utfalla lika.
Valen ske medelst slutna sedlar sålunda, att för hvartdera verket först utses den, som bland Fullmäktige skall blifva Ordförande, och sedan de öfriga sex; tillkommande Fullmäktige för hvartdera Verket att sjelfve bland sig välja en en vice Ordförande att föra ordet, när hinder för Ordföranden inträffar. § 72.
A hvarje Lagtima Riksdag förordnas Revisorer till ett antal af tolf för hvart år, hvilka till halfva antalet af hvardera Kammaren utses, att enligt Regeringsformen och särskild instruktion granska Statsverkets, Riksbankens och RiksgäldsKontorets tillstånd, styrelse och förvaltning.
Revisionsförrättningen tager årligen sin början den 15 Augusti, eller om helgdag då inträffar, dagen derefter, och skall inom två månaders tid vara fullbordad.
Revisorerne välja sjelfve inom sig Ordförande, hvilken eger afgörande röst, derest, vid omröstning, rösterne i något fall äro lika.
De anmärkningar, som
Revisorerne finna sig befogade att i sin berättelse till Riksdagen framställa, skola, sedan förklaringar deröfver inkommit, af nästföljande Lagtima Riksdag öfverlemnas till vederbörande Utskotts granskning och vidare behandling § 73.
På samma gång och på lika sätt, som Fullmäktige och Revisorerne enligt föregående två §§ utses, tillsättas jemväl Suppleanter, att, vid inträffande förfall 22 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N:o 61- iöv dem, träda i deras ställen, nemligen för Fullmäktige i Riksbanken tre, för Fullmäktige i Riksgälds-Kontoret likaledes tre och för hvarje års Revisorer sex. § 74.
Riksdagens Nämnder och Valmän utse sjelfve inom sig Ordförande. § 75.
Vid alla val iakttages, att namnsedlarne, så framt de skola blifva gällande, böra vara enkla, slutna, hoprullade, omärkta och fria såväl från all tvetydighet i anseende till personernas namn, som från oriktighet i anseende till deras antal.
Mellan personer, som vid val undfått lika antal röster, skiljes genom lottning, när så erfordras. § 76.
Vid justering kan ett beslut ej ändras, men väl må sådana tillägg göras, hvarigenom ingen ändring i beslutet uppkommer.
Ur protokoll må vid justeringen, med Kammarens bifall och den talandes begifvande, uteslutas dennes uttryck och äfven öfverläggning, som deraf följt; dock kunna ej sådana uttryck uteslutas, på hvilka beslutet tydligen sig grundar. § 77.
Riksdagsman, som varit frånvarande då något beslut fattats inom den Kammare, han tillhörer, skall ega att derefter till protokollet anmäla, det han ej i berörda beslut deltagit, men icke hafva makt att tala å deras beslut, som dervid närvarit. § 78.
De reglementariska föreskrifter, som för riksdagsgöromålen och ordningen hos Kamrarna och Utskotten anses till iakttagande jemte Grundlagarna nödige, eger Riksdagen eller i ämne, som angår Kammare enskildt, denna Kammare att fastställa.
Ej må något deri införas, som mot Grundlag eller annan gällande Lag strider.
Meddelande af Riksdagens beslut. § 79.
De framställningar till Konungen, hvilka Riksdagen beslutar, skola, äfvensom svaren på Hans till Riksdagen aflåtna förslag, genom skrifvelser till Konungen aflemnas.
A Konungens propositioner i frågor om stiftande, ändring, förklaring eller uppbäfvande af Grundlag, skola Riksdagens svar, derest beslutet innefattar bifall till Konungens förslag, på Rikssalen å dag, som Konungen utsätter, öfverlemnas.
Proposition N:o 61. 23 § 80.
I mål, som blifvit af ständigt, eller i dess ställe särskildt tillsatt Utskott handlagda, skola de från Riksdagen utgående skrifvelser uppsättas och expedieras af Kansliet hos det Utskott, som ärendet heredt.
Uppsättandet och expedierandet af andra för begge Kamrarna gemensamma skrifvelser, äfvensom af riksdagsbeslutet, hesörjes genom ett särskildt Riksdagens Kansli under inseende af två inom första och två inom andra Kammaren dertill utsedda ledamöter, hvilka jemväl, tillika med Kamrarnas Talmän och vice Talmän, tillkommer att utse och förordna de tjenstemän, som Riksdagen anser för detta Kansli erforderliga.
Ej må expedition öfver något Riksdagens beslut utgå förr än den blifvit inför Kamrarna justerad.
Riksdagsbeslutet skall af Riksdagens ledamöter underskrifvas.
Öfrige från Riksdagen utgående expeditioner undertecknas endast af Talmännen. § 81.
De allmänna Stadgar och Förordningar, hvilka Konungen och Riksdagen gemensamt beslutit, skola endast i Konungens namn och med Dess underskrift utfärdas. § 82.
De i Kamrarna förda protokoll och öfrige riksdagshandlingar skola på Statens bekostnad, så tidigt ske kan, af trycket utgifvas, de sednare fullständigt och protokollen i den mån Kamrarne hvar för sig förordna. 24 Kongl. Maj:ts Nåd.
Förslag* till ändringar i Regerings-Formen. § i.
Sveriges Rike — Arfrike med den arfsföljd, som i fastställd Succes sions-ordning stadgad är. § 2.
Konungen skall förklarad är. § 3.
Konungens Majestät — — — åtal fredade. § 4- Konungen äger — Evangeliska läran. § 5.
Stats-Rådet skall •— — — Stats-Rådet. § 6.
Af Stats-Rådets — Civil Beställning. § 7. Alla Regerings-ärenden, — der afgöras. § 8.
Ej må — dylik beskaffenhet. § 9.
Uti alla mål, det beslut fatta.
Proposition N:o 61. 25 § 10.
Innan ärendena beredas. § 11.
Ministeriella mål, — Stats-Rådet finnas. § 12.
Konungen äger — — — Ledamot. § 13- Till Konungen — — — nyttigast finner. § 14.
Öfver Rikets Krigsmagt — — — Befälet. § 15.
Kommandomål, — — —■ godt synes. § 16- Konungen bör lyder. § 17- Konungens domsrätt — — — såvida ej Konungen och Riksdagen, i den ordning 87 § 1 mom. stadgar, — — — bestämda. § 18- Denna Högsta Domstol — — — försuten är. § 19.
Inkomma — — — förklaringar gifva. § 20.
Uti fredstider — — — efter Krigsartiklarne. § 21.
Konungen äger — — — derom deltagit. § 22.
Uti Högsta Domstolen — — — mål deltaga. § 23.
Alla — — Dess Secret.
Prot. 1862 1863. 1 Sami. 1 Afd. 2 Band. 7 Höft. 4 26 Kongl. Majlis Säd.
Proposition N:o 61. § 24.
Uti Konungens — Högsta Domstolen. § 25.
Konungen äger — — — blifvit dömd. O O § 26.
Då Justitie-ärenden föreskrit v er. § 27. Till Justitie-Kansler — — — begångna blitva. § 28. l:o.
Konungen äger — — — på deras börd.
Till civile Tjenster inom Riket ocb till Domare-Embeten må sådane män endast nämnas, som äro af den rena Evangeliska läran; härifrån dock undantagne lärarebeställningar ocb öfriga tjenster vid inrättningar för slöjd ocb skön konst, äfvensom läkare-befattningar, till hvilka jemväl andre, än bekännare af den rena Evangeliska läran, kunna utnämnas.
Hvarje Departements-Chef — Departementet böra. 2:o.
Konungen äger — — — de vilkor, som bestämmas genom särskild lag, stiftad i den ordning 87 § 1 mom. stadgar.
Sålunda naturaliserad — utnämnas. § 29.
Till Ärke-Biskop — föreslagne blifvit. § 30.
Konungen äger — valrätt bibehållne. § 31.
Städernas till deltagande i Riksdagsmannaval berättigade innevånare äga att till Borgmästare-Tjenster Stockholm. § 32.
Sändebud — — — närvaro. § 33.
Enär — — — påminnelser göra, Kongl. Maj;ts Nåd.
Proposition N:o 61. 27 § 34.
Stats-Ministrarne — innehafva eller utöfva. § 35.
Stats-Rådets ledamöter — skäl äga. § 36.
De som — flyttas. § 37.
Konungen äger — — — berättigad är.
Riddarhus-Ordningen, som fastställes af Konungen samt Ridderskapet och Adeln gemensamt, bestämmer huru Ridderskapet och Adeln må sammanträda, för att om sina gemensamma angelägenheter besluta. § 38.
Alla ifrån — icke må återtaga förr, än Riksdagen hans förhållande pröfvat och gillat.
Emedlertid — — — bibehållen. § 39.
Vill Konungen — sina Riken vistas, utan föres Riks-styrelsen under Konungens frånvaro, i hans namn, af den till thronföljden närmast berättigade Prins, om han uppnått den ålder, som i 41 § sägs.
Han styre såsom Regent med all Konungslig magt och myndighet, enligt denna Regeringsform; dock må Han ej Adeligt stånd och värdighet förläna, eller till Grefligt och Friherrligt stånd upphöja, eller riddarevärdighet utdela; äfvensom alla lediga förtroende-sysslor endast tillsvidare kunna förvaltas af dem, som Regenten dertill förordnar.
Einnes ej till thronföljden berättigad Prins, eller har den dertill närmast berättigade ej uppnått den i 41 § för myndighet stadgade ålder, eller är Han af sjukdom eller af vistande utom Sverige och Norrige hindrad att Riks-styrelsen öfvertaga, före Stats-Rådet styrelsen med samma magt som Regent.
Huru förhållas skall, derest Konungen längre tid än tolf månader ur Riket blifver, derom varder i 91 § stadgadt. § 40.
Blifver Konungen — vårdar, förhålles med Riksstyrelsen såsom i föregående § bestämmes. § 41.
Lag samma vare för den till thronföljden närmast berättigade Prins. Dör Konung, innan Thronföljaren i 28 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N:o 61. denna ålder uppnått, föres styrelsen af Stats-Rådet, enligt 39 §, i Konungens namn, intill dess Riksdagen sammankommer, och den Förmyndare-styrelse, Riksdagen förordnar, Regeringen tillträdt; ställande sig Stats-Rådet denna Regeringsform till ovilkorlig efterlefnad. § 42.
Skulle den — — — Stats-Rådet Regeringen med den magt, 39 § stadgar, intill dess Riksdagen hinner sammankomma, och ett nytt Konungahus utkora, samt den valde Konungen Regeringen tillträdt.
Uti alla do fall, då enligt denna och föregående tre §§ Riksstyrelsen föres af Stats-Rådet, skola dess samtlige ledamöter vara närvarande och rösta. § 43.
Går Konungen — — — 8 § stadgar.
Hvad nu om Konung sagdt är, gälle ock i afseende på Regent, då Riksstyrelsen af honom utöfvas. § 44.
Ingen Prins — efterkommande. § 45.
Hvarken Svea de bära. § 16.
Landet skall — — — hädanefter förordnas. § 47.
Rikets Hot-Rätter olagligen behandlas. § 48.
Konungens hof — — — derifrån afsätta. § 49.
Riksdagen representerar Svenska Folket.
Den fördelas i två Kamrar, hvilkas Ledamöter väljas, på sätt Riksdags-Ordningen stadgar.
Kamrarne ega i alla frågor lika behörighet och myndighet; skolande Riksdagen i kraft af denna Grundlag sammankomma till lagtima möte hvarje år den 15 Januari, eller, om helgdag då inträffar, dagen derefter; Konungen dock obetaget att, emellan Lagtima Riksdagar, Urtima Riksdag sammankalla.
Proposition N:o 61. 29 Hos Urtima Riksdag' må endast förekomma ärende, som föranledt Riksdagens sammankallande eller af Konungen eljest för densamma framlägges, så ook hvad med dylikt ärende står i oskiljaktigt sammanhang. § 50.
Riksdagen skall sammanträda i Rikets Hufvudstad, utom i de fall, då fiendes framträngande eller pest eller andra lika vigtiga hinder göra det omöjligt eller för Riksdagens frihet och säkerhet vådligt.
I dessa fall tillkommer Konungen att, efter samråd med Riksdagens Eullmägtige uti Banken och Riksgälds-Kontoret, annan Riksdagsort utsätta och kungöra. § 51.
I de fall, då Konungen eller Regenten eller Statsrådet sammankallar Riksdagen, fastställes tiden för dess sammanträde efter 20:de och inom 30:de dagen från den, då kallelsen blifvit uti Hufvudstadens kyrkor kungjord. § 52.
Kamrarnes Talmän och vice Talmän utnämne Konungen. § 53.
Lagtima Riksdag skall för ärendenas beredning tillsätta dessa Utskott: ett Konstitutions-Utskott, — — — yttranden deröfver till Riksdagen afgifva — utreda och för Riksdagen uppgifva Banko-förvaltningen gifva; samt ett Lag-Utskott, att utarbeta de från Kamrarue remitterade — — — förbättring.
Å Urtima Riksdag skola ej flera Utskott tillsättas, än som erfordras för beredning af dervid förekommande ärenden. § 54.
Äskar Konungen af Riksdagen särskilde
Deputerade att med — — — ärenden, dem Han pröfvar böra hemliga hållas, utväljas desse Deputerade af Hamrarne; dock äge desse Deputerade icke magt — — — Konungen dem meddelar.
Deputerade aflägge tysthetsed, der Konungen så fordrar. § 55.
Ej må Riksdagen, Hamrarne eller något Riksdagens Utskott i Konungens närvaro öfver något ämne rådpläga eller besluta. § 56.