Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta är hvad Utskotten, med utelämnande af alla detailler, såsom ensamt tillhörande verkställande Magten, trott sig böra anföra och tillstyrka, i anledning af Herr Lagerhjelms i frågavarande motion, och få Utskotten blott tillägga, det Utskotten ärofullt öfvertygade, att Riksens Ständers härom tillgörande underdåniga framställning, skall med Nådigt välbehag anses utaf en Konung, som sjelf säkrast och bäst känner medlen, att så ordna Rikets stridskrafter, att de pä en .11 el änkan deli. /\ r 7 gång bidraga till landets försvar och folkets trefnad.
Detta underställes vördsamt Rikets Höglofl.
Några Ledamöters häremot anmälda reservationer bifogas.
Ständers sammansatta Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskott, vid sammanträdet den 50 Junii IS23. S. D. Vid föredragning af förenade Utskottens Ecrednings-forslag, till Utlåtande öfver ‘Herr Pehr Lagerhjelms Motion, rörande grunderne för inrättandet af Rikets försvars styrka , uppläste Herr Lagerhjelm följande skriftliga anförande: ”Friherre Björnstjerna har , inför Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, sökt ådagalägga otjenligheten af den utväg jag förslagsvis uppgifvit, såsom grund för min uppmärksamhets Väckande uppå behofvet, af en undersökning om FörsvarsYerket i Riket.
Jag hade uti min Motion och såsom ett rättfärdigande af min öfvertygelse i detta ämne anfört: att indragning af Gooo 4 Sami. 3 B. 37 4*8 Stats-Utskottets numror Indeldt
Infanteri skulle medföra tillgång för en tillräckligen omsorgsfull exercice af höla Bevärings - styrkan Friherren anför: 1:0 att förhållandet emellan Stam och Beväring blifve för liten, samt att en på tre möten exercerad Beväring ändå vöre recrut.
Detta är väl svårt för mig att vederlägga, som ej kan åberopa erfarenheten; men då jag besinnar , att våra Indelde Soldater högst i 2:ne år lära stå i Recrutplatsen; att Soldaten vanligen lärer exerceras bäst, korrt efter insättandet bland de gamle i Compagniet, samt att kroppens smidighet och sinnesfattlighet tillhör Ynglingen, som följaktligen lär hastigt, så tror jag mig kunna påstå, att en tre år efter hvarandra exercerad Yngling, ej bör stå långt efter den Indelde Soldaten i färdighet, lieldst då de 2:ne sista årens exercice sker Regementsvis; hvadan det förminskade förhållandet emellan Stam och Beväring ej blir så vådligt, och hvaraf följer, att de indragne 6000 man rikligen ersättas af 3:ne Classer väl exercerad Beväring, som enligt Friherrens uppgift, skall år 1822 hafva utgjort 32,232 man; 2:0
Att härdighet saknas hos BeväringsYnglingarne.
Ehuru detta ej lärer kunna nekas, bevisar det likväl intet i sjelfva saken, efter sorn Beväringsåren lätteligen förflyttas.
Efter min tanka är karlen dugligast emellan 25 och 35 år, hvaremot lik väl Ynglingens eldiga vilja och glädtiga lynne torde ersätta något af hvad som i härdighet kan brista.
Yid den jemnförelse Friherre Björnstjerna gör Betänkanden.
4*9 med Landtvärnet, får jag anmärka, att de uttogos 18-årige, och att deras mortalitet snarare torde kunna härledas från vanvård än från ungdom och svaghet. 8:0 Bristande förtroende emellan Befäl ochTroupp, samt otillräckligheten af 3:ne års Bevärings - exercioe, samt Kyrkoparader deremellan.
Efter det af mig Förslagsvis uppgifna , skulle 3:ne års exercice uppgå till 5o dagar, och om jag antager, att Bevärings-Ynglingen, som hvarje Söndag borde infinna sig vid Kyrkan, icke träffade sitt Befäl oftare än hvar 3:dje vecka, så uppkommer ändå på 3:ne år 5o dagar, hvadan Befälet träffar Trouppen 100 dagar under liela tiden, hvilken tid synes mig tillräcklig att bibringa ett föreningsband emellan Befäl och Trupp.
Jag är ölvertygad om, att det rättvisa, allvarliga och bildade Svenska KrigsBefälet, snart vinner karlens förtroende och agtning, heldst äfven jag med fägnad förnummit, att den efter ett års exercice hemkommande Bevärings-Ynglingen med värma och fröjd omtalat en rättvis, vördsam och fogsam behandling.
Befälets tillräcklighet att bestrida Kyrkoparaderne kan jag naturligtvis icke bedöma; likväl vet jag, att, utom de af Friherren nämnde 3:ne Officerare^ finnas 5 Under-Ollicerare, 6 Corporaler och 6 vice Corporaler i Compagniet och om man af Befälet vid Kyrkoparaderne endast skulle fordra eftersyn, (efter Exercice der ej skall vara möjlig,) att Stats-Ulskottcts alla är o tillstädes snygge oell nyck
Ira, samt underrättelse i de föreskrifter, sorn tillhöra Soldaten att känna, så bör ju Under-Befälet dertill ganska vid kunna användas, särdeles sedan man genom Vexel-Undervisnings-methoderne öfvertyga! sig derom, att hvar och en kan lära ut, jemnt så mycket, som han rätt vet sjelf.
Skulle Befälet ändå vara otillräckligt, så vore det ju möjligt, att, efter första årets exereering uttaga de mest bildade och skicklige af Beväringen, använda dem till Befäl, hvaraf Staten hade den vinst, som alltid åtföljer användandet af hvarje Individ, der, hvarest han åstadkommer sin högsta verkan.
Likväl kan jag ej fatta, hvarföre ej samma Befäl, som nu vid Kyrkan öfversel’ och instruerar Soldaterne, på samma gång skulle kunna öfverse och instruera Beväringen, då, sorn jag hört sägas, de förre ej commenderas utan nödfall, till annan än Socken-Kyrkan.
Att sista årets excrcice vöre nästan bortkastad, kan jag cj finna, ty jag tror, att de första a:ne åren blifva, i händelse af en mägtig Grannes anfall, de mest afgörande, och tillstår gerna, att jag genom 3 års exercice , som jag hoppas ger nog öfning' att för lifstiden inplanta Krigslydnad och sjelfförtröstan, äfven åsyftar möjligheten, afl. genom resning i massa, genast afvisa en fiendtlig påhälsning från Fosterjordens område. 4-’° Krigsvanans uteblifvande är visserligen en betänklig omständighet.
Under fortfarande, frid är likväl hela stående Hären underkastad verkan af ) Betänkanden.
421 denna anmärkning.
Krigsvana vinnes likväl snart af ett tappert Folk, som genom en allmän skicklighet att föra vapen och en krigisk JNational-anda anser striden för en lek. 5:o Krigslydnaden anser jag betydligt befrämjas genom Manskapets skyldighet, ätt hvarje Söndag ovilkorligen infinna sig under Befälets tillsyn, hvarigenom vanan, att anse all befattning verkställbar och oemotståndlig bibehålies. 6:0
De oeeonomiska skäl, som Herr Frilierren anför, nemligen: om Arbetscommenderingarne, uro visserligen af vigt; likväl bisaker, heldst ingen torde anse den ståeridfe
Hären vara till för Canal-gräfning, ehuru den bör sysselsättas med allmänna arbeten.
Sedan jag vördsamt anfort de skäl, som förmå mig att fortgå i min öfvertygelse, att anledningar äro förhand, att hos Kongl.
Majit i underdånighet framställa önskan, om den undersökning hvarom min Motion handlar, skall jag söka att till ziffran rättfärdiga min uppgift, Till en början får jag harvid anmärka, att lag ställer Calculen på den styrka , som Beväringen utgjorde 1822, samt att jag endast fäster mig vid Landt-Beväringen: 11,000 man Häradsvis i 14 dagar, 1 oj,000 portioner å 8 sk a5,666: 3a. —< Marsche-kostnad upptages ej, emedan de ej äflönas förr än vid Marsche från Häradets Samlingsplats. 25,666: 32. —• 4aa Stats-Utskottets Transport a5,666 22,000
Man med Regementet i 18 dagar, 396,000 å 8 sk 66,000 Marsche-kostnad fram och å ter a 1 R:d 22,000 Sjukvård för 11,000 Man å 6 sk. . > . . . . • 1,3" 5 Sjukvård för 22,000 a 8 sk. 3,666 Lägerhalm för 11,000 mani 14 dagar, å i Lisprd per Man å 4 sk- Lisp:d. . . 4^8 D:o 22,000 i 18 dagar, å 1 Lisp:d i,833 Tobaks-Skillingen 55o,ooo . 11,458 Marsche- och Rese-kostnad för Befälet upptages icke, emedan de , som exercera ena Classen, ej komma utom Compagnierne, och de, som exercera de öfrige 2 Classerne, ej göra annan Marsche än den vanliga till Regements-mötet.
Befälets aflöning blir af samma grund ingen, utom för de Corporaler, Trumslagare och Spel, som begagnas vid Exercice på Härads-platserne.
För 4 Corporaler, 2 Trumslagare och i Pipare på 100 132,458 4 Betänkatiden.
Transport 132,458: 16. — man afgår denna omkostnad för ii,ooo till 77o Corporaler och Spel, samt 10,780 portioner å 9 sk. med Tobakspenning . . 1,965: —• —- Mönstrings-kostnader . . . 6,000: —•
— Oeconomi-Administrationen, AfskrifningåProviant, Lägerhalm, Förluster genom olyckshändelser . . . , 8,000: — — S:a R:d.
B:co 148,423: 16.
— Om denna summa af Marsche-, Mön strings- och Mötes-underhålls-kostnaderne droges från värdet af 6000 indragne Numror, d. v. s. 36,ooo T:r Säd, som torde kunna tagas till 6j R:d. per Tunna ....
24>ooo: samt hitlils använde Statsmedel . 116,535: 356,535: — — så återstår 208,111: 32.~^Z som, fördelade på 33,000 man, motsvara 6: i4- 8|. per man, att använda till Beklädnad, Utredning och Gevär.
Enligt Friherrens uppgift, gör Beklädnaden för 12 dagars möte per man . g. Utredning . _ 3?. 6. S:a 4 •' 37. 8. 424 Stats-Utskottets
Och om kostnaden för desse persedlar, som, i man af längre brukningstid, hastigara åtgå, ehuru icke i rakt förhållande efter tiden, beräknas efter tiden, uppgå de till 6 R:d. 3a sk., samt torde med skäl kunna nedsättas till • b. ——• — hvartill kommer Geväret, som troligen håller 3oår, oaktadt längre exercice än 12 dygn —• 3a. — Så uppkommer en Summa af R:d. 6: 3?.. per man, hvaremot endast . 6: 8§. finnes alltså en brist af . . —- 17 sk. 31-r.
Men då jag besinnar, att flere bär uppförde poster äro högt beräknade, såsom t. ex. sjukvården, som näppeligen lärer uppgå till 6 å 8 sk. per man, enär sjuk-antalet för Beväringen hittills varit ganska ringa, och Oeconomi-Adrninistrationen jemte afskrifningarne ej böra gå högt, då Trouppen proviantera?
och underhåll verkställes af Éntrepreneurer, samt att Beklädnaden, som i Caleulen är upptagen till 144 dagars förbruknihgstid, Tälten till 240 dagar o. s. v., troligen i verkställigheten gör längre tjenst, hvarförutan de cassabla Persedlarnes värde ej blifvit tagne i beräkning; så förmodar jag, att denna brist skall helt och hållet försvinna.
Dessutom gifves ett ganska verksamt och till vigtiga följder i framtiden ledande besparingsmedel, nemligen förenkling af den nu brukliga Beklädnaden.
Det beror af.
Maj:t 0111
Han så för godt finnér, Betänkanden. /p5 finnér, att anbefalla att Beväringens beklädnad göres enfärgad, liknande den, som Allmogen i hvarje Landskap nyttjar, endast att den motsvarar fordriugarne af ledighet, betäckning m. m., samt att tillåta hvar och en, sorn är eller varit i Beväring, att nyttja sådane kläder.
Deraf skulle, enligt min föreställning, hända, att större delen af Beväringen innan korrt skulle emot en låg slitningspenning, sjelfve bålla hela sin beklädnad på samma sätt, som nu sker med småpersedlarne, och snart skulle Hufvudbonaden, Bandolerct och Geväret vara det enda, som skiljde den exercerande Medborgaren från de öfrige.
Då skulle Konungen, i farans stund, endast behöfva öppna sine Bevärings- och XJtredningsFörråder, samt låta Budkaflarne gå, för att hafva lika många Krigare, som Undersåtare.
Vi äro ett fattigt Folk, omgifne af en sträng natur.
Ett manligt lynne och Konungars storhet utgör det arf våra Förfäder lemnat, vårt namn, de minnen vi bära; ty af rikdomar och en yttre verldslig magt veta vi intet.
Vi ega icke magt att underhålla en tillräckligt talrik stående Armee och en stor Örlogs-Flotta, utan måste bygga vår säkerhet på en allmännelig förmåga, att föra vapen, på en krigisk National-anda, på korta, mer afgörande fälttåg, på ett väl beräknadt central-försvar och slutligen på enighet d. v. s. system i Försvars-Verket, taget såsom ett helt, således till Lands och Sjös.
Den allmänneliga förmågan alt föra vapen vinnes derigenom, att Beväringen blir så fullkomligt inöfvad, att den enär krig utbrister, genast kan med stående Armeen införiifvas och rycka mot hendén.
Till denna fullständiga inöfning erfordras: 1:0 Kroppens härdande genom Gymnastiska öfningar och påkännande rörelser; 2:0
Sinnets böjande under krigisk ordning (discipline) genom samband emellan befallande och lydande, licia året om, hvartill skall fordras minst 14 dagars möte årligen och Kyrkoparader så ofta som möjligt.
Den som vunnit krigisk färdighet under Beväringsåren, bibehåller den liela lifstiden, och frihetssinnet hos mannen har i nödens stund sin hållning och högsta yttre kraft.
Ju högre grad af duglighet Beväringen eger, jemnförelsevis med stående Armeen, desto större andel kan den utgöra af det hela; dess mindre tynges Nationen af det ordinaira försvarets underhållande, Stammen.
Efter godkände Författare lärer Stammen böra utgöra | ä | af hela Infanteriet; bör så utses och bildas, alt den kan biträda vid Beväringsexercice och vid början af ett krig leda det unga, i Fälttjensten mindre öfvade Beväringsmanskapet.
Men vårt fattiga Land förmår icke göra större anslag för krigsväsendet än som redan finnes.
En Redaction af Armeen, t. ex. 6000 Nummer synes alltså nödig, på det att Beväringen måtte vara bragt till full Betänkanden.
427 duglighet och icke liälfnyttig varda mot Jender förd.
Den krigiska National-andans underhållande och fälttågens hastiga utveckling tillhör så helt och hållet Konungens personliga egenskaper, att Folket i detta hänseende endast kan bedja Försynen, att förtjena att föras af en tappér Konung, hvars storhet och ära aldrig kan skiljas från Folkets.
Enhet i Försvars-Verket, taget såsom ett helt, således till Lands och Sjöss, vinnes icke utan den nogaste afvägning af Landels natur och Folkets tillgångar.
Att underhålla ett så fullständigt Sjöförsvar , att Landet deraf skall uteslutande tryggas, kan endast utföras i rika och mägtiga Stater, och sjelfva England liar sett sig nödsakadt att underhålla en stående Landt-Armee och en ansenlig Landtmilice.
Ett fattigt
Land hör icke dela sina inskränkta tillgångar till a:ne systemer, soia hvart för sig fordrar fullkomlighet, om de skola göra tillbörligt gagn, och hvart för sig kräfva, måhända, alla de tillgångar, som Riket mägtar lemna till Försvarets iståndsättande och vidmagthållande., Örlogs-Flottan fordrar dessutom Befäl och Manskap j som icke kunna användas till Lands; Hären deremot, Befäl och Manskap , som föga kunna användas till Sjöss. Örlogs-Flottan fordrar kostsamma Etablissementersom föga gagna ^Härens rörelser; denne åter sådane (centrala,) 428 Stats-Utskottets som icke gagna Örlogs-Flottan.
Örlogs-Flottan fordrar befästade Hamnar oell Sjö-Fäst-* ningiarj hvilkas Garnisoner minska Hären, och hvilkas betäckning kan leda Härens operationer från en fördelaktigare rigtning, (t. ex. i otid från det inre till gränsorne.)
LandtFörsvaret deremot fordrar Centrale Fästningar j som icke gagna Sjökriget, .lag upprepar: endast mägtiga Stater kunna hära arne Försvars-System; enhet i Sveriges, påkallas högt af detta Lands knappa tillgångar.
Här torde altså böra i öfvervägande tagas, om icke ett betydligare antal snällseglande Fregatter och Cutter-Briggar, i förening med en ansenlig Skärgårds-Flotta, kunde genom kryssningar mot fiendens Sjö-transporter, och genom Skärgårds-ledernes tillstängande, lemna ett verksammare biträde vid Länd t-Förs varet, än en ofullständig Örlogs-Flotta , och derjemte tjena till
Stam för upprättandet af en fulltalig och fullständig Örlogs-Flotta i framtiden.
Nödvändigheten af Örlogs-Flotta för oss, af sjö omgifne Öboer, kan icke nekas, enär man betänker, att det krigiska National-lynnet nödvändigt förutsätter möjligheten af ett anfallskrig, hvartill detta vapen för oss är oundgängligt ; men jag .upprepar: att man först och främst är nödsdkad att vara väl försvarad.
Och må vi, sedan Statens angelägnaste Försvars-anstalter kommit tili sin höjd, och Nationen genom en tilltagande idoghet och sparsamhet samt återgång till ett enklare lefnadssätt vunnit en nu saknad inre styrka, Betänkandeti.
4^9 med kraft äfven arbeta på denna vigtiga fast secondaira gren af krigsväsendet.’’
Och skulle detta yttrande, rpå begäran, till Riks-Stånden åtfölja det Utlåtande Utskotten i ämnet komma att fatta.
Ex Protocollo L, C. af Sillén.
Utdrag af Protocollet, hållet inför Riksens Höglofl.
Ständers Stats- samt Allmännna Besvärs- och EconomiUtskott, vid gemensamt sammanträde den 28 Julii 1323. S. D. Justerades det beslutna Utlåtande Öfver Herr Pehr Lagerhjelms motion, angående grunderne för inrättande af Iliksts försvars styrka, hvarvid anfördes af Herr Nordensköld, O. G.: ”1 det af Höglofl.
Stats- och EkonomiUtskotten, i följd af Herr Lagerhjelms 8:de motion fattade beslut, kan jag för min del ej instämma, beldst
Motionären egentligen endast åsyftat en underdånig önskan, om undersökning i hvad, som rörer Rikets försvar till Lands och Sjöss genom Män, hvilkas kunskaper tillhöra alla, frågan angående, grenar och yrken, men det fattade beslutet tyckes gå vida längre och utvisar resultatet af en redan föregången undersökning. 43o Stats-Utskottets Mogen och noggrann bör i sanning elen undersökning vara, sorn bör föregå en så vigtig handling, som en del af den indelta armeens indragning, elier blott aningen om den från Rikets Höglofl.
Ständer , denna är ej skedd, ej förelagd Ständerne och för min del eger !'ag ej tillräckliga insigter att så lösligt och lastigt fatta eller bifalla ett så vigtigt Beslut, som det närvarande, heldst det deraf skulle synas, som armeen hittills varit desorganiserad och nu skulle behöfva en organisation.
Men väl kan jag från Europas allmänna ställning i detta ögonblick och det åskmoln , söm tyckes hota hvarje constitutionel
Stat med säkerhet tilltro mig göra den slutsats, att detta beslut liu är i högre grad olämpligt än det i andra omständigheter kunde vara, jag reserverar mig således deremot, äfven sorn för den sednare delen som angår Sjö-försvaret och deri Utskotten tilltro sig att, likasom på Nationens vägnar, afgöra hvad som hädanefter bör utgöra hufvudförsvaret till Sjöss.
Kuster äro rika eller fattiga jemnförelsevis.
Sveriges kuster jemförde med Grönlands , huru folkrika, huru florerande äro de ej — åter jemförde med Englands, huru försvinner icke detta flor hvaröfver man yfdes — skulle kustens innebyggare ensamt bygga och ensamma besätta en folk fordrande Skärgårdsflotta, så blir Riket säkert illa försvarat.
Hela Regeringens omtanka* förenad med Nationens bästa vilja fordras att åt
Sjö vapnen ge styrka Betankanden. 4 31 oell saraband och så ordna deni att' den högsta reela och politiska kraft kan vinnas med den nansta ansträngning.
Som Sjömän endast rätt kunna dumma om livad Sjömän kunna göra, så tror jag att hvarje utpekning af Nationens representanter , för eller emot ettdera af Sjövapnen i denna stund i min öfvertygelse är så mycket orig-» tigare, som en Sjöcorpsernas sammanslagning hör föregå och till dem lemnäs att rigtigt med hvarandra förenas , hvarefter först en rätt Sjömanna-esprit kan suponeras uppkomma, stark nog att ge ljus och ledning åt Nationen.
Emedlertid blir det alltid Konungens i O Grundlågarne ti Hägde rättighet, att om Rikets försvar till Lands och Sjöss ordna efter siLt godtfinnande, Ständerne endast förbehållet att anslå medlen, och då detta är gjordt, blir måhända det enda som återstår, att underdånigst underrätta Kongl. Maj:t, att den anslagne summan är det högsta Nationen för det närvarande kan åtaga sig, och att anhålla att Kongl. Maj:t täcktes låta, genom alla möjliga åtgärder och besparingar, göra dessa anslag så dryga och tillräckliga som möjligt.
Denna reservation anhåller jag ödmjukast må till Stånden få åtfölja Högloft.
Utskottens Betänkande, så mycket heldre som 31 Röster vid voteringen utgjort pluraliteten emot 4° som voro i Minoriteten.” 43a Stats-Utskottets
Häruti instämde Herr Grefve Rosen, A., så val som Bonde-Ståndets samtlige närvarande Ledamöter.
Herr Friherre Ridderstolpe, F.: ”Emot det alternativ , som medelst omröstning blifvit gällande, får jag äran härmed reservera mig, med upprepande af de tänkesätt, hvilka jag under descussionen yttrat lieldst jag är öfvertygad om, att på ingen af Europas throner sitter nu en så snillrik och lycklig Härförare, som på Scandinaviens; jag kan derföre ej förena mig med dem, som tilltro sig att meddela vår nu varande Konung nya idéer, lyckligare • än hans, till begagnande af Fäderneslandets Försvarsmedel.” Friherre Cederström, Jacob, med hvilka Herr yon Törne sig föranade : ”D.å sammansatte Utskotten, i anledning af Herr Lagerhjelms Motion, rörande Rikets Förs vars-anstalter, ingått i yttranden, som borde fordra föregångna undersökningar, och en fullständig kännedom om den Försvarsplan som vore förmånligast, och detta allt icke är fallet; så anhåller jag, att min reservation emot beslutet må få åtfölja Utskottens Betänkande till Riksens Högloft.
Ständer, hvarvid jag tillika får förklara, att jag anser alla frågor hvilka angå Rikets Försvars-plan, vara olämpliga såsom öfverläggnings-ämnen för Ständerna, lieldst sådane Öfverläggningar alltid måste medföra yttranden i detailler, hvilka klokheten icke borde medgifva.” Grefve Betänkanden. 4 33 Grefve Posse, A. A
'Da detta iinuie den 3o sisth Junii lius sammansatte Utskotten förevar, upplästes ett deri af Utskottens Beredning afgifvet Förslag lill Betänkande, Hvilket dock, efter omröstning, af plurjditeten ogillades; men sorn jag dervid röstade för det alternativet i Förslaget, enligt hvilket, med fästad förtjent uppmärksamhet ä Motionärens framställning rörande Rikets Sjö-försvar, Utskottens medverkan i frågan, i allt öfrigt, borde inskränkas blott tili den underdåniga anhållan, att Kongl. Maj:t täcktes anbefalla de undersökningar, sorn kunde anses nödiga, samt i öfrigt vidtaga sådane åtgärder, hvarigenom Rikets Försvars-styrka , under minsta möjliga ansträngning af National-kraft i fred , doek måtte medföra högsta möjliga National-kraft i krig; så får jag reservera mig emot det beslut hvari Utskotten nu sluteiigen stadnat.
Ex Prolocollb l. c. <j saten.
Antom den to Augusti l8a3.
N:o SyS.
Memorial, i fråga om Pension till framlidne Riks-Rådet Grefve Lil 4 Sami. 3 B. 38 434 Stats-Utskottets jencrantz’s Dotter, Friherrinnan Tornerhjelm.
Tili Stats-Utskottets den 27 nästlidne Juna afgifne Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Pensions anslående för framlidne Riks-Rådet Grefve Liljencrantz^ Dotter, Friherrinnan Maria Charlotta Tornerhjelm, har, enligt ankomne Protocolls - Utdrag , Högv.
Preste-Ståndet den 12 i denne månad lein nät bifall, men samma Utlåtande deremot blifvit förkastadt af Vällofl. BorgareStåndet den 10 och af Heder v. Bonde-Ståndet den 12 sistberörde månad.
Ridderskapet och Adeln åter har frågan blifvit till Utskottet återremitterad , med anmärkningar, som åsyfta en förhöjning till dubbelt belopp emot det af Utskottet med a5o R:d. föreslagne och till grund derföre åberopas aflidne Herr Riks-Rådet Grefve Liljencrantz^ utmärkta förtjenster.
Hvad nu uti anmärkningarne blifvit anfördt, har vid ärendets behandling inom Statsutskottet första gången , ganska väl varit kändt och utgjordt de egentliga skälen för det beslut hvaruti Utskottet stadnat, att för Fru Tornerhjelm tillstyrka en Pension af 25o R:d, årligen , hvilket också inhemtas af Utskottets Utlåtande; och Utskottet finner således ej anledning att göra någon derifrån skiljaktig hemställan, utan får endast detsamma åberopa.
Betänkandetu 435 Ankom den xo Augusti i8a3.
N:o 3yg.
Utlåtande, i anledning af RiksdagsFullmägtigen Pehr Pehr.ssons- för sig och Medlöftesmän sökta befrielse från betalning af bristande Arrende för Wendtholms Hof-Stall-äng.
Under den 16 innevarande månad bär Kongl. Maj:t i Nåder lill Stats-Utskottet öfverlemnat en af Riksdags - Fullrnägligen för Färentuna Härad af Stockholms Lån, Pehr Pehrsson, i underdånighet ingifven Skrift, deruti han .indragit, huruledes han vid föredragning i Hcderv. Bonde-Ståndet af Stats-Utskottets den aa sisth Februarii afgifne Betänkande, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition om framtida disposition af Wendtholms HofStall-äng, till bepröfvande hemstält, om icke befrielse från skyldigheten att ersätta bristen uti det Arrende för åren 1820 och 1821, som nu mera aflidne Arrendatorn, Sven Jansson Engblom , bordt för nämnde Hof-Stall-äng utgöra, kunde förunnas honom Pehr Pehrsson jemte de öfrige Irenne personer, som i afseende på detta Arrende gått i Borgen, samt att, i följd borde af denna dess framställning och åtskillige i Högv.