Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Re" et *ings-Fo) 'men. § 35. Stats-RAdets Ledamöter, Presidenter och Chefer för Collegier eller i dessas ställe inrättade verk, Justitie-Canzlcre», Cheferna för Tullstyrelsen och för Postverket, Expeditions-Chefer i Stats-Departenienten, Öfver-Slåt hålla ren, Under-Ståthållaren och PolitieMästaren, i Hufvudsladen, Landshöfdingar, Fältmarskalkar, Generaler och Amiraler af alla grader, General-Adjutanter, Ölver-Adjulanler, Slabs-Adjutanler, Kommendanter i Fäslningarne, Ofverslar för Regementena, Sekund-Cheferna för Gardes-Regemenlena till häst och iöl och för Lif-Regemenlets Corpser samt Cheferna för öfrige särskildt för sig bestående Militära Corpser eller Bataljoner, Cheferna för Artilleriet, Fortifikations-, Fältmätnings- och Sjömätnings-väsendet, Ministrar, Sändebud och Agenter för handeln hos främmande makter, samt de Embels- och Tjenstemän, som uti Konungens Kabinett för utrikes brefvexlingen och vid beskickningarne nvltjas, hafva förtroende-sysslor, hvarifrån Konungen må dem entlediga, när han pröfvar Rikets tjenst det fordra.
Konungen kungöre dock sådana beslut i Siats-Rådet, hvars Ledamöter vare skyldige all deremot göra underdåniga föreställningar, om de finna sig dertill skäl ega. § 52.
Landtmarskalk och Talmän för Borgare- och Bonde-Stånden ulnämne Konungen.
Erke-Biskop vare alltid Talman för Prestc-Ståndet. § 56.
Allmänna frågor, som uti Riksens Ständers Plena väckas, må ej till ett omedelbart afgörande der upptagas, utan skola öfverlemnas till behörigt Utskott, som ege, att dem utreda och deröfver sig yttra, på sätt i Riksdags-Ordningcn föreskrifves.
(Det öfriga af denna § skulle utgå). § 69.
Då Stats-Utskottets förslag rörande antingen Statens reglerande eller Bevillningens derefter lämpade hela belopp, eller hvad lill Riksgälds-Kontorets utgifter och inkomster hörer, eller grunderna för Riksgälds-Kontorets styrelse och förvaltning, till pröfning hos Riks-Stånden förehafves, galle hvad angående behandlingen af Utskottets afgifna förslag lili Riksdags-Ordningen stadgas; och skall saken afgöras efter tre Stånds beslut.
Stånd uti sammanstämmande beslut; då skall Stats-Utskoltet förökas med så mångå Ledamöter af Riks-Stånden, i vanlig ordning valde, alt de blifva Iretio af hvarje Stånd.
Detta särskilda Utskotts Ledamöter röste sedermera samfäldt, med slutna sedlar, till ovilkorlig! antagande eller förkastande af hvad Stats-Utskoltet tillstyrkt, blott I de frågor, hvarom Riks-Stånden varit af skiljaktiga tankar; kommande de fleste sålunda röstandes mening att gälla såsom Riksens Ständers beslut.
Till undvikande af paria vota skall, vid omröstningen, förr än sedlarne uppräknas, en ibland dem utlagas och förseglad afläggas.
Befinnas, vid de öfrigas uppsummerande, rösterna lika delade, må denna gedel öppnas och gifva utslaget.
Är pluralilelen redan vunnen, bör den aflagda sedeln ouppbrulen genast förstöras. Expedilions-Utskoltets Förslag till anderd..
Skrifvelse l\:o 5. § 81.
Denna Regerings-Form samt Rikets öfriga Grundlagar kunna icke ändras eller upphäfvas, ulan genom Konungens och alla Riks-Ståndens sammanstämmande beslut.
Ej mä frågor derom uti Ståndens Plena väckas, utan anmälas de hos Riksens Ständers vid hvarje Riksdag valda Konstilutions-Utskott.
Detta Utskott, hvars pligt det vara skall att Grundlagarne granska, eger rätt att hos Riksens Ständer föreslå de ändringar deruti, som det anser högst nödiga eller nyttiga och möjliga att verkställa.
Tillstyrker Konstitutions-Ulskotlet, antingen sjelfmant eller uppå derom af Riksdagsman vackt fråga, ändring i Grundlag, varde Utskottets yttrande vid samma Riksdag öfverlemnadt till Riksens Ständer.
Göras i deras Plena icke några anmärkningar emot Konstitutions-Utskoltets yttrande, hvile detsamma såsom eli Riksens Ständers utlåtande, hvaröfver försl vid nästa Riksdag, och då endast med Ja eller Nej, skall kunna beslutas, och galle då föreskriften i 75 § Riksdags-Ordningen.
Besluta åter samtlige Riks-Stånden, att förslaget skall förkastas, vare del genast förfallet.
Aro Riks-Stånden i sådant hänseende sins emellan af skiljaktiga meningar, eller göras i Riks-Slåndens Plena emot Utskottets yttrande anmärkningar, som åsyfta förändring i förslaget, blifve de, hvilka hvarje Riks-Stånd särskildt förklarar utgöra dess gemensamma tankar, till Konslitutions-Ulskottet hänvisade.
Utskottet åligge då, att samtlige Riks-Ståndens tankar till ett helt utlåtande i möjligaste målto sammanjemka, och, om oförenliga skiljaktigheter finnas, dem derjemte lill samtliga RiksStåndens behandlande anmäla.
Förena sig derefter samtliga Riks-Stånden om ett enahanda utlåtande, hvile detsamma till slutligt antagande eller förkastande vid nästa Riksdag, på säll ofvan föreskrifvet är, derest icke samma utlåtande innehåller, ali förslaget bör förkastas, i hvilken händelse det genast förfalle.
Stånds tankar skiljaktiga från de öfrigas, och samma Stånd sig icke efter de öfriga fogar; varde Konstitutions-Ulskottel, genom val af Riks-Ståndens Plena, lill slutlig jemkning förstärkt till ett antal al tjugu personer af hvarje Stånd, hvilka, genom samfäld omröstning, skiljaklighelerna förena, och det dymedelst fullständigt beredda utlåtandet hvile sedan till Riksens Ständers afgörande, som ofvan sagdt är, derest icke utlåtandet innehåller förkastande af förslaget, som då genast förfalle.
Blifva å nästa Riksdag alla Riks-Stånden om ändringen ense, öfverlemne de förslaget derom lill Konungen, genom deras Talmän, med begäran, alt Konungen ville Sitt bifall dertill gifva.
Konungen inhemte hela Stats-Rådels tankar deröfver, tage sedan Sitt beslut och meddele Riksens Ständer å Rikssalen Sitt samtycke, eller ock de orsaker, för hvilka Han icke samtycker till deras åstundan.
Vill Konungen hos Riksens Ständer föreslå någon ändring i Grundlagarne, höre Ilan Stals-Rådet och öfverlemne sedan sin Proposition, jemte Stats-Rådels tankar deröfver, till Riksens Ständer, som genast, utan att om denna Proposition förut öfverlägga, uppdrage Konstitutions-Utskollel, att sitt utlåtande derom afgifva till Riksens Ständer, hvilka då kunna derom öfverlägga.
Tillstyrker Utskottet hvad Konungen föreslagit, hvile förslaget till nästa Riksdag, då Riksens Ständer skola sitt beslut derom fatta.
Alstyrker Utskottet Konungens Proposition, då må Riksens Ständer genast kunna antingen denna Proposition afslå eller ock afgöra, att de vilja öfver densamma å nästföljande Riksdag besluta; gällande i della fall tre Stånds mening och, om två Stånd stadna emot två, deras som beslutet uppskjutit.
Men icke må under någon förevändning Riksens Ständer förrän å nästa Riksdag Propositionen till bifall upptaga.
Samtycka då alla Riks-Stånden till Konungens förslag, begäre de dag, alt på Rikssalen få Riksens Ständers bifall dertill afgifva.
Antaga icke Riks-Stånden samfäldt Konungens Proposition, vare den afslagen, och 6 Expeditions-Utskottets Forsing till underd.
Skrifvelse N:0 5. aflemne Riksens Ständer sitt afslag med skälen dertill skriftligen lill Konungen genom deras Talmän.
Om vid Riksdag, då hvilande Grundlagsfrågor skola slutligen afgöras, ytterligare uppskof föreslås, må det ej ega runi utan Konungens och alla fyra Riks-Ståndens sammanstämmande beslut. § 98.
Elektorerne böra, vid samma tillfälle, då de Justilie-Ombudsmannen utse, och på enahanda sätt, välja en man af de egenskaper, som hos denna embetsman erfordras, att honom efterträda, i fall lian, innan den nästföljande Riksdagen, skulle med döden afgå, samt ali utöfva embetel under den tid Juslitie-Ömbudsmannen kan vara af svår sjukdom eller annat laga förfall derifrån hindrad.
1 händelse Justitie-Ombudsmannen vid samma Riksdag, under hvilken han blifvit vald, afsäger sig det erhållna förtroendet, eller med döden afgår, skola Riksens Ständer i Embetet genast insätta den man, som de lill hans efterträdare utsett.
Skulle Justitieombudsmannens utsedde efterträdare, under påstående Riksdag, afsäga sig det erhållna förtroendet, eller i Justilie-Ombudsmans-Embetet insättas, eller med döden afgå, utväljes, pä ofvan stadgade säll, en annan behörig man i hans ställe.
Inträffar något af dessa fall emellan Riksdagarne, skall Riksens Ständers rätt härutinnan, genom deras Fullmäktige i Banken och Riksgälds-Knntoret, ulöfvas. § 110.
Ingen Riksdagsman må kunna under tilltal ställas eller sin frihet beröfvas för dess gerningar och yttranden uti Riks-Stånden, dessas gemensamma sammanträden elier något Riksens Ständers Utskott, utan att det Stånd, till hvilket han hörer, sådant tillåtit genom eli uttryckligt beslut, deruti fem sjeltedelar af Ståndets vid omröstningen in Pleno tillslädesvarande Ledamöter instämt.
Ej eller skall någon Riksdagsman kunna förvisas från den ort, der Riksdag hålles.
Man eller någon Corps, Militär eller Civil, eller ock någon Menighet, af hvad namn den vara må, antingen af egen drift eller med anledning af befallning, försöka att våldföra Riksens Ständer eller deras Utskott eller någon enskild Riksdagsman, eller störa friheten i deras ölVerläggningar och beslut, vare sådant ansedl som förräderi, och aukomme på Riksens Ständer att slika förbrytelser i laga ordning beifra låta.
Riksdags- Ordningen. § 11.
Med de i andra § omförmälda föreskrifter förstås bestämmandet af skyldigheten för vederbörande Korporationer eller Embetsman, all, ulan vidare påminnelse och utan annan anledning, än vid Lagtima Riksdag, sista Riksdags-beslutet, och vid Urtima Riksdag, sjelfva kallelsen, besörja, det valen till Riksdagsmän, der sådana val ega rum, i laglig ordning och, vid ansvar, med all skyndsamhet verkställas; tillhörande det Dom-kapitlen, att för Presterskapet, Stockholms Magistrat, att för samma Stad, samt Landshöfdingarne, hvar i sitt län, att för de öfriga städerna och menige allmogen om sådana valförrättningar, å embetets vägnar, föranstalta, med särskild föreskrift från Landshöfdin - Expeditions-Utskottets Förslag till anderd.
Skri/velse N:o 3. 7 garne, att samma dag, då i kyrkorna Riksdagskallelsen kungöres, skall socknestämma till nästföljande söndag, för Elektorsval af allmogen, utlysas.
Skulle uti en eller flera kyrkor af ett pastorat gudstjenst saknas å den söndag, då kungörelsen borde uppläsas, åligge det Preslerskapef, att genast genom kronobetjente i pastoratet besörja, det nästa dag ett exemplar af kungörelsen skyndsamt cirkulerar från by till by, uti sådana lörsamlingar eller kapeli-lag, med förständigande, att deras ledamöter hafva att nästföljande söndag sig vid Moderkyrkan infinna lill Elektorsval, i händelse gudstjenst icke samma söndag bör hållas i egen kyrka, då valet derstädes må för socknen eller kapell-laget förrättas.
(Sisla punkten af mom.
1 och hela mom. 2 utgå). § 14. l:o Inom rikets städer ege borgare, öfrige idkare af yrken, som till borgerliga näringar räknas, egare af hus eller tomt samt egare eller innehafvare, med ständig besittningsrätt, af jord under stadens domvärjo, alla dessa så framt de äro i staden bosatte, äfvensom stadens Magislratspersoner, alt bland sig välja Riksdagsfullmäktige.
Stockholm sände tio och Götheborg tre egna Fullmäktige; städerna af första klassen hvardera två; de af andra klassen, med rätt att ställa två, hvardera minst en; och städerna af tredje klassen hvardera en Fullmäktig.
Städerna af de öfriga klasserna ega alt sända hvardera en Fullmäktig; dock med rättighet alt förena sig två, högst tre, om en person, hvilken likväl måste vara till Riksdagsman vald för den af dessa städer, der han sjelf val-rätt eger.
Riksdagsfullmäktig för stad af tredje klassen må jemväl kunna tillika antaga fullmakt för en annan stad af lägre klass. 2:o Valen skola ske inför vederbörande Magistrat, efter det å hvarje ort öfliga val-sätt, deruti likväl ändring kan ega rum, då antingen någon stads val-berättigade innevånare, eller ock en eller flera klasser bland dem, om sådan ändring öfverenskomma och Konungen, efter vederbörandes hörande, finner skäl densamma fastställa; börande, i fråga om sådan ändring, de val-berättigades röster, der valen dittills omedelbart förrättats, beräknas efter hvad hvar och en af de väljande lill staden eller dess allmänna behof skattar.
Efter denna grund beräknas ock vid Riksdagsmanna-val rösterna, der det omedelbara val-sättet är öfligt,' så vida icke annan beräkningsgrund på nu föreskrifvet säll anlages.
Annorlunda, än genom ordentlig omröstning med slutna sedlar af de valberättigade eller af deras utsedde Elektorer, må Riksdags-fullmäklig icke kallas. 3:o
För städerna må ingen till Riksdagsman utses, som icke minst tre år före den dag, hvartill Riksdagen blifvit pålvst, varit, enligt l:a momentet af denna §, valberättigad i staden; och beräknas denna tid från tjenste- eller borgare-eds utläggande eller från det utöfningeu af yrke börjat eller egande- och besitlnings-rält till hus, tomt eller jord i staden blifvit lörvärfvad.
Val-rätt eller val-barhel tillkomme ej: a) den egare af hus och tomt, eller den egare och innehafvare af stadsjord, som Frälseman är eller till Presle-Slåndet hörer; b) gemenskapen vid Rikets Landt- och Sjöförsvar, samt allmänna och enskilda verks och korporationers vaktbetjening, eller andre, som med desse jemförlige eller ringare äro; c) dem, som äro i annans tjenst eller ständiga arbete anställde, eller daglönare, eller andre dylike, som försörja sig med tillfälligt arbete; d) dem, hvilka endast för sjelfförsörjning ega något vrke utöfva.
(De nuvarande mom. 5 och 6 skulle oförändrade bibehållas såsom mom. 4 och 5). 8 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 3. § 15.
Allmogen i hvart härad väljc inom sig elter hemmantalet, inför domhafvande!!, till riksdagsman af Bonde-Ståndet, en, inom häradet boende oell besuten, hemmansegare, hvilken icke tillförene hört lill annat Riks-Slånd, eller någon ordinarie beställning i rikets tjenst eller fullmakt derå innehaft.
Ilvad om hemmansegare nu är sagdt, gälle ock om sådan krouohemmans-åbo, som med stadgad åborätt hemmanet innehafver.
Vilja flera härader, hörande till samma domsaga, förena sig om en, inom dennas område boende och besuten Fullmäktig, vare sådant dem obelaget.
Skulle någon domsaga innehålla färre än etthundrade valberättigade hela hemman, må den kunna, med ett eller flera inom annan domsaga belägna härader, om gemensam Fullmäktig sig förena.
Till förrättande af valen för alla häraderna inom en domsaga, skola Elektorerna på samma dag och ställe sammanträda. § 24.
Uti hvart
Stånd skall vara en Sekreterare, sorn' der före protokollen och ansvare för vården af ingifne handlingar, hos Ridderskapet och Adeln Riddarhus-Sekreteraren och hos Preste-, Borgare- och Bonde-Stånden de personer, hvarom de sjelfve öfverenskomma.
Hvarje Sekreterare tillhör, att allt det, som förefaller och beslutes, ordentligen och noggrant uppteckna och för Ståndet justera, samt, då antingen hela Ståndet eller någon ledamot in pleno det fordrar, protokollet uppläsa, äfvensom i öfrigt alla protokoll, jemte utdragen deraf, underskrifva.
Så väl Ståndens som Utskottens Sekreterare, jemte den under riksdagar biträdande nödiga betjeningen i Ståndens kanslier samt Rikets Ständers Utskott, njule samma säkerhet med riksdagsmän, och erhålie vid riksdagens slut en efter göromåfens vigt och mängd lämpad vedergällning af statsmedlen, hvilken af Slats-Ulskottet, efter öfverläggning med Landtmarskalken och Talmännen, föreslås och, i sammanhang med den öfriga Stals-regleringen, af Riksens Ständer bestämmes.
Till nämnde betjening, hvilken af Stånden sjelfva tillsättes, räknas hos Ridderskapet och Adeln fyra Kanslister, i Preste-Ståndet en Notarie och två Kanslister, i Borgare-Ståndet sammaledes, och i BondeStåndet två Notarier och fyra Kanslister, i hvartdera af Utskotten, för hvarje division, en Kanslist, hvilken, jemte Sekrelerarne, förordnes af Utskotten sjelfva, med det undantag, som i 35 § finnes stadgadt.
Utskott en talrikare betjening oundgängligen tarfvas, anmäle Utskottet sådant hos Ståndens Plena, hvilka derom förordne.
(Mom. 2 utgår). § 29. l:o Konstilulions-Utskoltet, som utgöres af tjugufyra ledamöter, tillkommer att, i den ordning Regerings-Formen föreskrifver, granska Rikets Grundlagar, samt upptaga frågor och till Plena afgifva förslag om ändringar, förbättringar och förklaringar deraf; hvaröfver Ståndens ledamöter vare obetaget, att in Pleno yttra sina tankar, men hvilka förslag Riksens Ständer ej förr, än å den nästföljande riksdagen, må slutligen antaga.
Ofverlemnar Konungen åt Riksnes Ständer någon Proposition rörande Grundlagar, uppdrage Ständerna genast, ulan att förut derom öfverlägga, åt Konstitulions-Utskottet, att dess utlåtande afgifva; och förhålles dermed som i Regerings-Formens 81 § stadgadt är.
Då Utskottet icke funnit skäl att gilla och till Riksens Ständers pröfning öfverlemna något förslag till ändriug eller förklaring al Grundlagarne, samt Utskottet af en Riksdagsman emot tagit, Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 5. 9 tagit, vare Utskottet skyldigt, om förtallaren det yrkar, alt meddela honom sitt yttrande, med tillstånd att detsamma, jemte förslaget, genom trycket allmänt göra, då han, för det sistnämndas innehåll, sjelf, i egenskap af författare, må enligt Tryckfrihetslagen ansvara.
(Mom. 2 och 3 oförändrade). § 46.
T.o. Ståndens Plena böra, då de angå allmänna Riksdagsmål, så ofta sig göra later, hos alla Stånden på samma tid hållas. Skulle ett Stånd tarfva flera Plena, än de öfriga, vare det Ståndet obetaget att, innan slutet af ett Plenum, utsätta dag till det nästföljande; börande Ståndets Landtmarskalk eller Talman de andra Talmännen i tid derom underrätta, samt med dem om timman öfverenskomma, hvilken så bestämmas bör, att Utskottens vanliga sammanträden icke derigenom hindras.
Ständernas gemensamma
Utskott må ej sammanträda på samma tid, då i ett eller flera eller alla Stånd Plenum hålles.
Ej skall till Plenum för påföljande sednare anslås, än kl. 6 e. m., eller till Utskott sednare, än kl. 8 e. m. den föregående dagen.
Landtmarskalk eller Talman håfve ej makt att,' utan Ståndets samtycke, åtskilja ett Plenum. 2:o.
Stånden vare medgifvet att på ett rum till gemensam öfverläggning rörande allmän, vid Riksdagen under handläggning varande fråga sammanträda, likväl utan rättighet att der besluta; och före dervid Landlmarskalken ordet.
Önskar ett Stånd sådant sammanträde, vardén öfriga Stånden derom och om föremålet för den äskade öfverläggningen underrättade.
Riträder något Stånd denna önskan, skall sammanträde af alla Stånden ske.
Landtmarskalk och Talmännen öfverenskomme om tid och stalie för sammanträdet, och varde kallelse af Landtmarskalkeu utfärdad.
Med anslag till sådant sammanträde förhållcs såsom om anslag till Ståndens Plena sagdt är. § 48.
Föredraguings-ämnen i Riks-Ståndens Plena äro dessa och inga andra: l:o Ko nungens Proposition, som å Rikssalen, eller sedermera under Riksdagens lopp, blifvit till Stånden eller Siats-Utskottet öfverlemnade; 2:o Mål, som genom Protokolls-utdrag eller Deputalioner från Med-Stånden kommuniceras; 3:o Utskottens Betänkanden och Förslag; 4:o Motioner gjorda i Plena af någon vid Riksdagen då närvarande Ståndets ledamot. § 63, mom. 4. 4:o.
Eleklorerne böra, vid samma tillfälle, då Juslitie-Ombudsmannen utses, och på enahanda sätt, välja en man af de egenskaper, som hos denna embetsman erfordras, för ali honom efterträda, i läll han, innan nästföljande Riksdag, skulle med döden afgå, samt att utöfva embetet under den tid Justitie-Ombudsmaunen kan vara af svår sjukdom eller annat laga förfall derifrån hindrad.
1 händelse Justitie-Ombudsmannen, vid samma Riksdag, under hvilken han blifvit vald, afsäger sig det erhållna förtroendet, eller med döden afgår, skola Riksens Ständer i embetet genast insätta den man, som de till hans efterträdare utsett.
Skulle Justitieombudsmannens utsedde efterträdare, under påstående Riksdag, afsäga sig det erhållna förtroendet, eller i Justitie-Ombudsmaus-embetet insättas, eller med döden afgå, utväljes, på ofvan stadgade sätt, en annan behörig man i hans ställe. liih. till B.
Prot. 4856 & 4857. 40 Sami. 4 Afd. 2 10 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Inträffar något af dessa fall emellan Riksdagarne, skall Riksens Ständers rätt härutinnan genom deras Fullmäktige i Ranken och Riksgälds-kontorel utöfväs. § 68.
Derjemte skola Riksens Ständer, i den ordning Stånden, hvart för sig, lämpligast finna, vid hvarje Riksdag förordna om Revisorer, att, enligt af Riksens Ständer utfärdad instruktion, öfverse och granska Stats-verkets, Bankens och Riksgälds-kontorets tillstånd, styrelse och förvaltning; likväl, hvad Stals-verket angår, utan rättighet att meddela föreskrifter eller förändringar besluta.
Dessa Revisorer skola vara sex af hvarje Riks-Stånd, och böra på Konungens kallelse, hvarje år sammanträda.
Revisions-förrältningen skall alltid taga sin början den 15 Augusti och omfatta de för år afslutade räkenskaper, hvilka af föregående Revisorer icke granskade blifvit.
Ej må någon Revision öfverskrida en tid aftvå månader.
Med Revisorernes röstberäkning föthålles enligt de uti 66 § utstakade grunder. § 78.
Ej må Riksdagsman någon tid kunna under tilltal ställas, eller sin frihet beröfvas för dess gerningar och yttranden uti Riks-Stånden, dessas gemensamma sammanträden eller något Riksens Ständers Utskott, utan att det Stånd, till hvilket han hörer, sådant tillåtit genom uttryckligt beslut, deruti minst fem sjet tedelar af Ståndets vid omröstningen in Pleno tillstädesvarande ledamöter instämt.
Tage sig dock ingen häraf anledning till frikallelse från det författare-ansvar, som Regerings-Formens 84 § och 2 mom. i 29 § af denna Riksdags-Ordning utsätta.
Men öfverfaller någon inom Stånd, Utskott eller
Ståndens gemensamma sammanträde den andre med hugg och slag, eller nyttjar emot honom vapen, håfve den angripande förverkat lifvet; och må han, utan att vidare njuta Riksdagsmannaskydd, till behörig domstol öfverlemnas.
Riksdagsman för någon grof missgerning, må han ej i häkte kunna inmanas förrän, efter anställd ransakning, Domaren sådant skäligt pröfvat, så vida han ej å bar gerning funnen varder.
Gälle likväl, om han, efter domstolens kallelse, sig ej inställer, hvad allmänna Lagen i thy fall stadgar.
Ej må Riksdagsman häktas för mindre förbrytelser eller för skuld insättas; vare dock hans egendom ej från laga utmätning frikallad.
Icke eller kan någon Riksdagsman från annan ort, medan han för Riksdagens skull sig å riksdagsorten uppehåller, utan i ofvanförmälda svårare fall, dragas derstädes för Rätta, med mindre han sökes för gäld, som han under den tiden sig der åsamkat.
Ingen vare tillåtet, att ifrån dem, som till Riksdagen från landsorterna auländt, utom husbondens lof och minne, till krigstjenst värfva något tjenstehjon.
Hvilket Rikets Ständer få i underdånighet anmäla, med anhållan, alt ifrågavarande förändringar i Grundlagarne måtte vinna E. K. Mits Nådiga bifall samt sedermera varda i vanlig ordning kungjorda.
Dessutom och i händelse den ändring i städernas representalions-rätt, som innefattas i ofvanupptagua lydelse af II och 14 §§ Riksdags-Ordningen, ej skulle af E. K.
Mit i Nåder gillas, hafva Rikets Ständer, i ändamål att i afseende på Stockholm må Expedit iöns-lils ko lie is Förslag lill under d. Skrifvelse N.-o 4.
11 gälla livad angående riksdagsmannaval för de öfriga släderne är stadgadt, för sin del godkänt följande förändrade lydelse af Riksdags- Ordaingens § 14. ' l:o.
Rikets städer ega att sända Riksdagsfullmäktige af stadens Borgare eller Magistrats-personer.
Stockholm sande tio och Götheborg tre egna Fullmäktige; städerna af första klassen hvardera två; de af andra klassen, med rätt att ställa två, hvardera minst en; och städerna af tredje klassen hvardera en Fullmäktig.
Städerna af de öfriga klasserna ega att sända hvardera en Fullmäktig; dock med rättighet att förena sig två, högst tre, om en person, hvilken likväl måste vara till Riksdagsman vald för en al dessa städer, der han sjelf Magistrats-person eller Borgare är.
Riksdagsfullmäktig för stad af tredje klassen må jemväl kunna tillika antaga fullmakt för en annan stad af lägre klass. (Mom. 2, 3, 4 och 5 komme alt blifva lika med nuvarande mom. 3, 4, 5 och 6).
Anhållande Rikets Ständer att, derest ofvan omförmälda förändrade representationsrätt för städerna i allmänhet ej skulle af E. K.
M:l i Nåder godkännas, denna nu sednast anlörda förändring mätte vinna E. K. Mits Nådiga stadfästelse.
Slockholm den 14 Januari 1857. ]%[:0 4.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 7 Jan. 1837.