Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det har dessutom blifvit yrkadt, att deltagande i socknestämma, för ärenden, som icke angå utgifter, målte medgifvas åt alla medlemmar, utan afseende å den beskattning, en hvar kan vara underkastad, men då för ett sådant deltagande måste förutsättas en sjelfständighet, hvilken i allmänhet icke kan bedömas annorlunda än efter vissa förmögenhetsvilkor, anse sig Utskotten icke kunna föreslå en sådan utsträckning af rösträttigheten. § 7- I anledning af hvad vid 2 §:n är anmärkt om mål, som vid sockneslämma böra ledas af Contracts-Prost, hafva Utskotten här tillagt stadgande om Contracts-Prostens rätt alt i sådane mål vara Ordförande. § S.
På det icke fordran på socknestämmo-protocollets fullständighet må utsträckas till upptagande af alla yttranden, som under öfverläggningen afgifvas, hvilket Utskotten anse hvarken nödigt eller öfverensstämmande med billige anspråk, hafva Utskotten, i anledning af anmärkning härom, föreslagit förändrad lydelse af de i detta ämne gifne föreskrifter.
Prot. 1840 och 1841. 7 Sami. 2 Afd. 9 Häftet. 2 i o Bag- sami Allm. Besa.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, iVto 2 g; § 9- Häremot är anmärkt, alt de allmänna stadgandena om ärenden,, som tillhöra socknestämma, i stället lör serskildt upprepande al hvaije ärende, på sätt i 181 y års Förordning skett, skola leda lill osäkerhet vid tillämpningen, och således många misstag vara att lörutse; men Utskotten få i detta afseende åberopa hvad i förra Betänkandet är, såsom skäl för förändringen anfördt, att, då icke möjligen alla ärenden kunnat bestämdt uppgifvas, anse Utskotten, att, just genom uppräknandet af en dei af dem,, äfventyras den osäkerhet och misstydning, som man vill förekomma.
Det har äfven blifvit anmärkt, dels att föreläggande af vitén icke borde tillhöra en communal-anstalt, dels att beslut derom icke borde vara underkastade Konungens Befallningshafvandes pröfning.
Hvad Utskotten härom föreslagit, är fullkomligt öfverensstämmande med hvad redan genom 1817 års Socknestämmo-förordning är stadgadt, och hvaraf nyttan är genom erfarenheten ådagalagd.
.Några äfventyrliga verkningar deraf synas icke vara att befara, då besluten bero på fastställelse af vederbörlig Embetsmyndighet, men denna iagttagelse anse Utskotten också oundvikligen nödvändig, då, i annat lall, viles-bestämmefserne torde utsträckas på ett sätt, som, serdeles genom olikhet inom '-erskihite församlingar, kunde leda till verklige oorduingar.
Vidare är det anmärkt, att socknestämmas och Sockne-nämnds-befattningar icke skola vara nog tydligt sins emellan begränsade genom de stadganden, g och i5 §§. innehålla; men Utskotten få erinra, att den egentliga bestämmelsen om Sockne-nämndens befattning innehålles i 19 §. sålunda, att
Sockne-nämnden tillkommer förvaltnings- och verkställigheisåtgärder i vissa åt den anförtrodde ärenden, hvarigenom en skillnad (rån den socknestämtnan tillerkände beslutande-rätten torde vara nog tydligt antvdd.
Emedlertid, på det icke missförstånd af 15 §. må uppstå genom förbiseende af 19 §., hafva Utskotten nu i den förra infört en hänvisning till den senare §. § *0'
Hvad, som emot denna §. hufvudsakligen blifvit anmärkt, står i.sammanhang med anmärkningar ne emot 6 §. och är äfven i detta Betänkande under sistnämnde §. upptaget.
Lag- samt Allm. Besv.- och Ehon.-Utshottens Betänkande, N:o 29. 11 I anledning af serskild anmärkning emot föreskriften, att beslut om afgifter i allmänhet endast må gälla för ett år, hafva Utskotten funnit, att denna föreskrift möjligen kunde leda till olägenheter, öfvervägande deraf påräknade fördelar, hvarföre Utskotten anse densamma böra helt och hållet från förslaget utgå. § 11- Såsom tillägg lill denna §, är föreslaget, att socknestämmo-beslut, som rörer andre än dem, som egt alt med sin röst deri deltaga, borde, för att vara gällande, stadfästas af laglig myndighet.
Utskotten kunna icke inse, att vården om enskild mans rätt kan påkalla en sådan ganska betänklig inskränkning af socknestämmans myndighet, då denna rätt synes vara tillräckligt förvarad genom det en hvar medgifue tillfället att öfverklaga socknestämmo-beslut, och för öfrigt genom inskränkningen af de ämnen, hvarom socknestämman eger öesluta.
Emot föreskrifterne om hänvisning till besvärs anförande öfver socknestämmo-beslut, är anmärkt, dels att denna hänvisning skall vara alltför konstig att af den enfaldige kunna iagttagas, dels att föreskrift skall saknas, huru Ordförande må söka ändring af beslut, hvarmed han kan finna sig missnöjd, dels ock att i vissa ärenden, t. ex. om Nämndemans val, klagan bör pröfvas af Härads-Rätt och således icke får fullföljas i den ordning, förslaget innehåller.
De föreslagne iagttagelserne vid besvärs anförande äro redan i nu gällande
Författningar föreskrifne och ovedersägligen nödvändige, för att kunna handhafva efterdefnaden af hvad vid socknestämma beslutas, och erfarenheten har veterligen icke visat någon olägenhet deraf.
Då föreskriften om besvärs anförande är allmän, gäller den följaktligen äfven för Ordförande i socknestämma och Utskotten kunna icke inse något behof af serskildt stadgande i detta afseende för honom, hvartill icke eller något skäl är i anmärkningen uppgifvet.
Nämndemans val och andra dylika förrättningar, utgöra sådane ärenden, hvarom serskildte Författningar äro gifne, och om iagllagaude deraf är redan föreskritvet i 9 §. al förslaget. § '2- Föreskriften om verkställighet af beslut, som icke vunnit laga kraft, har ansetts vara otjenlig, men när man besinnar arten af de vid sockne - 12 Lag- samt Allm.
Besv- och Ekon.-Utskott ens Betänkande, N:o 2g. stämma förekommande ärenden, lärer man lätt inse, alt den verkligen är angelägen.
Den är dessutom här ingen nyhet, utan hemtad från 1817 års Socknestämmo-förordning, och så inskränkt, som den är gifven, lärer den svårligeu kunna verka lill några olägenheter. § i3.
Det har blifvit yrkadt, att de här åberopade Lagbuden borde i Socknestämrao-författningen införas, men Utskotten kunna så mycket mindre deri instämma, som stadgandet derigenom skulle få utseende af en serskildt Lagstiftning, i stället för hänvisning till allmänt gällande Lag, och dessutom, om Laghuden förändras, derigenom skulle uppstå en nödvändighet att äfven ändra Sockenstämmo-författningen, hvaremot, om sådant tillfälligtvis skulle förbises, osäkerhet och oreda vid tillämpningen skulle uppstå. § *4- För den händelse, att ett vid socknestämma företaget ärende icke på samma dag hinner alt afslutas, hafva Utskotten, i anledning af derom gjord anmärkning, vid denna §. tillagt föreskrift om skyldighet för Ordförande att bestämma viss dag för dess fortsättning. § >5.
Vid irsta Mom. af denna §, har det tillägg ansetts böra göras, att serskildt afdelning af Sockne-närnnden skall handhafva menigheternas gemensamma angelägenheter och rättsfrågor samt härutinnan föra menigheternas talan och å deras vägnar svara, äfvensom det förmenats, att, vid sidan af Sockne-nämnd, böra kunna uppkomma Skol-drreetion och Fattigvårds-styrelse, samt att stadgandet i denna § borde bringas till Öfverensstämmelse med Stats- och Ekonomi-Utskottens Betänkande om Folkskolor j hvari serskildt Skol-direction är föreslagen.
Genom det af Utskotten förut afgifne Betänkandet, hafva Utskotten utvecklat orsaken, hvarföre Utskotten ansett si<?
icke böra föreslå nå era stadganden om menigheternes förvaltning al sine angelägenheter, vidare än hvad beträffar dem, som äro bestämdt föreslagne att åt Sockne-nämnderne uppdragas, och Utskotten åberopa berörde Betänkande, i anledning af förslaget, att menigheternes gemensamma angelägenheter och rättsfrågor borde åt en afdelning af Nämnden uppdragas.
Uti förslaget, att, bredvid Sockue-nämnderne, skulle uppstå Skol- och Fattigvårds-directioner, kunna Lag- samt Allm.
Bes v.- och Ekon.-Utskoltens Betänkande, JY:o 29. 13 Utskotten destomindre instämma, som, enligt Utskottens förslag, Socknenämnden skall handhafva Skol- och Fatligvårds-angelägenheterne, och således tillhöra just de bestyr, för hvilka de omförmäldle
Directionerne skulle tillsättas.
Della strider för ingen del emot Stats- samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens förslag om Folkskolorne, då Sockne-nämnden är just en sådan af Kyrkoherde och valde Försanilings-medlemmar sammansatt myndighet, som, enligt berörde förslag, skulle, under namn af Skoldirection, handhafva Folkundervisningen.
Bestämmelsen om de
Sockne-nämnden tillhörande bestyren har ansetts icke nog tydligt antyda, huruvida deri jemväl intages nu varande Kyrko-Rådets åliggande, och det är föreslaget, alt
Nämnden skulle vara af tvänne slag, nemligen en för kyrkliga och en för verldsliga ärenden.
Utskotten linna ingen otydlighet uti de gifna bestämmelserne om hvad Sockne-nämnden skall tillhöra att besörja.
I den nion de KyrkoRåden nu tillhörande bestyr äro deri inbegripne, anse Utskotten det uppenbart, att Kyrko-Rådets befattning skulle komma att upphöra.
AfKyrkoRåds göromål, sådane de i nu gäl laurie Författningar äro bestämde, återstå då endast förvaltningen af kyrkans tillhörigheter och biträde åt Kyrkoherden vid en och annan rent kyrklig förrättning.
Med kännedom, att en ny Kyrk o-lags tift 11 ing för närvarande är under bearbetning, hafva Utskotten med flit undvikit att vidröra några ämnen, sorn kunna hänföras dit, på det icke Utskottens förslag måtte råka i strid med denna Lagstiftning, ecb Utskotten hafva trott, att, oberoende deraf, en Lagstiftning om vården af menigheternes angelägenheter kan åstadkommas.
Om också, i händelse Utskottens förslag antages, 1817 års Sockneslämmo-förordning, såsom följd deraf, npphäfves, och Kyrko-Råds-institutionen, sådan den deri är stadgad, sålunda upphörer, komma icke derigenom alt saknas nödige stadganden 0111 de kyrkliga bestyren, om hvilka serskildte föreskrifter finnas, som icke destomindre blifva gällande.
Tdl följd af dessa åsigler, från hvilka Utskotten icke tro sig hafva anledning alt afstå, anse Utskotten sig icke böra föreslå några tillägg eller förändringar, med afseende å hvad som om Kyrko-Råd är anmärkt.
För öfrigt är väl emot denna §. anmärkt, att, till förekommande af splittring emellan församlingar af samma siad, borde här stadgas, att för en och samma stad må endast finnas en Fattigvårdsstyrelse, så att, om den skulle blifva Socknc-Nämnden, böra Deputerade ombesörja Falligvår - j4 Lag- samt Allm.- Besv.- oell Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 2 g, den för hela staden; men denna anmärkning få Utskotten bemöta med den erinran, att Utskotten icke föreslagit någon Sockue-nämnd för städerne, så att anmärkningen synes icke stå i något sammanhang med förslaget. §§ 16 och 17.
Då dessa begge §§. gemensamt handla om Sockne-nämndens bildande, hafva de deremot framställde anmärkningar det sammanhang sinsemellan, att Utskotten ansett sig böra dem här på ett ställe upptaga.
De hufTudsakligaste af dessa anmärkningar angå frågan, huruvida Ordförande i Nämnden må väljas eller Kyrkoherden bör anses sjelfskrifven till denna befattning.
Det är den senare meningen, sorn, emot hvad Utskotten föreslagit, lil i fvi t yrkad, och skälen, sorn derföre blifvit åberopade, igenfinnas i Herr Prosten Gurncelii vid Utskottets förra Betänkande afgifne reservation, så vidt den angår frågan om förvaltningen af Fattigvården; och Utskotten torde således kunna undgå ett vidlyftigt upprepande af allt hvad, som af mangfalldiga Stånds-ledamöter serskildt blifvit anfördt.
Redan genom yttrandet öfver de emot förslaget i allmänhet framställde anmärkningarne, hafva Utskotten anfört, huru Utskotten anse den, omedelbara ledningen af sådane socknarnes angelägenheter, sorn äro föreslagne att öfverlemnas åt Sockne-nämnden, hvarken hittills tillhört Kyrkoherden i och för hans embete eller i allmänhet kan hänföras til! hans embels-åliggande.
Den till det presterliga kallet hörande vården om dessa angelägenheter blifver hvarken inskränkt eller försvårad genom Socknenämndens befattning dermed, utan tvertom borman föreställa sig, att den underlättas genom det ytterligare medel för ändamålets vinnande, som med denna anstalt åsyftas.
För handhafvaudet afuudervisnings-anstalterne fordras likväl egenskaper, som man icke alltid kan förutsätta, att inom hvarje socken finnas hos någon annan person än Kyrkoherden, och derföre hafva Utskotten föreslagit, att han må vara Ordförande i Nämnden i mål, som angå dessa anstalter, äfvensom Utskotten ansett det nödigt, att Kyrkoherden, för att så mycket säkrare kunna iagttaga den vård om de öfrige angelagenheterne, sorn honom ä och för embetet tillhörer, alltid må ega tillträde lill Nämndens förhandlingar, och i sådant afseende, såsom Ledamot i Nämnden, deltaga när embet.s-kallet det fordrar.
Det har jemväl blifvit föreslaget, att Sockne-nämnden måtte ega att inom sig utse .Ordförande,, men då man icke hos hvarje Ledamot kan förut - Lag-samt Allm.
Besv.-och Ekon.-Utskottens Betänkande, JV:o 29. i5 »ätta de egenskaper,, sorn- för Ordförande-befattningar erfordras, anse Utskotten det vara af vigt, att valet till denna befattning anställes af samhället.
Hvad beträffar Ledamölerne af Nämnden,, är det anmärkt, dels att med deras befattning ieke mätte förenas åldermanskap, på det valet af Ledamöter må kunna ske oberoende af locala förhållanden, dels att
Ledamölernes antal må af hvarje samhälle bestämmas, dels ock att valet må ske för tre år, och således endast j,:del af Ledamöternes antal årligen afgå.
För Nämndens verksamhet anse Utskotten dets vara afvigt, att inom ilen alltid må finnas fullständig kännedom om förhållandena inom hvarje serskild del af samhället och för sammanhållning af förvaltningen och uppsigteiij är det äfven angeläget, att personer, åt hvilka dessa för serskilda delar är anfortrodd, sins emellan stå i beständig beröring.
Af dessa skäl är föreslaget, att Ålderman för de serskilte rotarne må utgöra Ledamölerne af Nämnden, och Utskotten kunna icke inse, att oberoendet af locala förhållanden vid valet af Ledamöter förtjenar oför v ägande* afseende.
Hvad Ledamöternes antal beträffar, är det angeläget, att det må icke vara alltför inskränkt, så vida ärendena skola med behörig noggrannhet öfvervägas, och icke heller alltför stort, örn icke förvaltningen skall försvåras oell verkställigheten på ett afven ty r
I i ” t sätt uppehållas af öfverläggningen.
Derföre anse Utskotten en bestämmelse om
Ledamöternes antal vara nödvändig och kunna icke förändra det derom framställda förslaget».
På det icke befattningen med deltagandet i Sockne-nämnden må förefalla alltför betungande, anse Utskotten, att tiden för fortfarandet dermed icke bör utsträckas utöfver hvad, som är- föreslaget, hvarförutan man bör föreställa sig, att de oftare återkommande valen väcka en på det hela gagnelig uppmärksamhet å sättet, huru det lemnade förtroendet handhafves.
Då ålit stadgande saknas om påföljden för vald Ordförande eller Ledamot, som afsäger eller undandrager sig befattningen, utan att dertill vara berättigad , är det föreslaget, att, såsom sådan påföljd, må bestämmas förlust af rösträtt vid socknestämma.
Utskotten finna likväl en sådan bestämmelse icke nödig, då den, sorn icke i behörig ordning befrias från honom anfort! odd befattning, ovilkorligen är ansvarig för fullgörandet af 16 Lag- samt Allm. Besa.- och Elcon.-Utslottens Belanlande, N:o 29. dermed förenade förbindelser, och denna påföljd synes vara till fy Ilestgörande för det åsyftade ändamålet.
Då stadgandet i 5 mom. af 17 §. om socknestämmas rätt att från befattningen skilja vald Ordförande, vice Ordförande eller Ledamot af Sockne-nämnden, möjligtvis genom missbruk afen sådan magt kan leda till eftertänkliga följder, anse Utskotten, i anledning af derom gjorda anmärkningar, att detta stadgande bör från förslaget utgå. lili r6 §, hafva Utskotten nu infört stadgandet i 35 § om Kyrkoherdes rätt att föra ordet i Sockne-nämnden i mål, som angå folkundervisningen, då detta stadgande står i sammanhang med hvad denna §. innehåller, och misstydning möjligen kunde föranledas af dess afskiljande derifrån, enligt hvad nedan visat sig genom anmärkningar om förmenta motsägelser emellan desse bägge § 18.
Af föreskriften om befrielse från vissa communala befattningar för Ordförande och Ledamöter af Sockne-nämnden, har förments följa, alt de, som redan innehafva sådane befattningar, borde vara befriade från deltagande i Nämnden; men Utskotten dela icke denna mening, då Socknenämnds-bestyret måste anses vara af den öfverlägsna vigt, att andra eoramunala befattningar derföre böra vika. § 20.'
Det ar anmärkt, att oguldet bidrag för communala behof icke må kunna uttagas annorlunda än efter sökt handräckning hos Konungens Befallningshafvande; men denna omgång skulle väsendtligen förlama Socknenämndens verksamhet, och då Kronofogde eger att utlaga kronoutskylder utan serskild föreskrift, inse Utskotten icke något hinder, att samma ordning må ega rum, i afseende på de likartade communal-bidragen; dock medgifva Utskotten, på sätt som tillika blifvit anmärkt, att denna executionsrätt icke må utsträckas till Länsman, då osäkerhet och oreda vid förvaltningen och redovisningen af allmänna medel derigenom möjligen kunde föranledas. § 24.
Den Sockne-nämnden medgifna rättigheten att ådöma vitén har väl ansetts böra endast tillkomma Domstolar och Embets-myndigheter; men Utskotten Lag- semil Allm. Besv.- och Ekon.-TJtslottens Belänhande, No 29. 17 Utskotten anse
Hen utgöra ett nödvändigt vilkor för utförandet af de varl, sorn äro åt Nämnden anförtrodde; och då den inskränkes tiil de få fall, hvarom denna §. handlar, samt för öfrigt, på sätt Utskotten ansett sig böra tillägga, endast utöfvas, der förseelserna aro uppenbara, lärer nå got missbruk deraf icke vara att befara. § 26.
Som den Nämnden tillerkände rättigheten att af Embetsman oell Myndigheter påkalla upplysningar och yttranden möjligen kunde föranleda en öfver (löfvan vidsträckt skriftvexling för de mera concenlrerade Myndigiieterne, om alla Sockne-nämnder ovilkorligen egde att vända sig direct till dem, och Nätmiderne äro i tillfälle att genom Myndigheten inom Länet eller Stiftet erhålla alla de besked, sorn för dem kunna vara nödige, hafva Utskotten, efter härom gjord anmärkning, derefter lampat föreskriften i denna §. § 32.
Föreskriften, att vitén böra med arbete aftjenas, har man ansett icke kunna antagas, så länge icke en sådan förvandling af böter är enligt allmän Lag gällande.
Utskotten få erinra, att denna föreskrift är fullkomligt öfverensstämmande med hvad oin vitén i allmänhet är stadgadt genom Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807, så att den yttrade betänkligheten torde förfalla. § 37. Genom föreskriften om Socknesthmmas rätt att åt Sockne-nämnd öfverlemna hvad ärenden som hebt, har man ansett anledning vara gifven lill Nämndens oskäliga betungande, derföre det är yrkadt, att Nämndens befattningar åtminstone icke, utan dess medgifvande, måga ökas.
Denna rättighet är en följd af socknestämmans beslutande-rätt i allmänhet, och då Nämndens Ledamöter äro medlemmar afsocknestämman, sakna de icke tilltälie att, genom deltagande i öfverläggriingen och medverkande till besluten, söka att göra sina meningar gällande, om de anse sig icke böra öfvertaga befattningar, som kunna komma i fråga att åt dera anförtros.
Prat. 1810 och 1841. 7 Sami. 2 Afd. 0 Häft. 3 j 8 Lag- samt Allm. JBesv.- och Ekon-Utshottens Betänkande, N:o 29.
För öfrigt har man ansett, att Sockne-närander, äfven för städerne, borde hildas, och att UtskoLleri jemväl bordt föreslå Nämnder för handhafvande af Länens och Häradenas gemensamma angelägenheter.
Genom det förut afgifne Betänkandet, hafva Utskotten framställt skälen, hvarföre Utskotten ansett sig icke kunna meddela förslag örn Communal-förvaltningen inora städerne, och Utskotten få nu, till besvarande af anmärkningarne i denna del, åberopa berörde skäl, så mycket heldre, som de icke i någon raon äro vederlagde.
Hvad deremot beträffar Nämnder för vården om Häradernes och Länens gemensamma angelägenheter, anse Utskotten sig böra derom afgifva serskildt yttrande och förslag, hvilket Utskotten således få åberopa.
I öfverensstämmelse med hvad Utskotten nu yttrat, är förändradt förslag till Lagstiftning i förevarande ämne förfalladt, hvilket Utskotten nii öfverlemna till Rikets Ständers pröfning, under hemställan, att, i den mort det autnges, Rikets Stäuder anhålla om Kongl.
Majrts Nådiga fastställelse derå.
Äfvensom Utskotten, hvad förvaltningen inom städerne beträffar, förnya deras hemställan, att hvarje stads samhälle må, genom utsedde
Deputerade, utarbeta förslag till stadens administration, skiljd från dess Domaremagt, med iagttagande af hvad om sockncslämmor kan blifva stadgadt, samt att sådant förslag underställes Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning.
Stockholm den 19 Januari 1841. i? eser va tio 11 e r. Af Herr Friherre Hamiltonj Hugo:
Det af Utskotten nu fattade beslutet om förändring af den i 10 §. af det förut afgifna förslaget innefattade föreskriften, alt beslut om algifter för communala behof i allmänhet icke måga gälla för längre tid än ett år, har Herr Friherren icke kunnat biträda, emedan Herr
Friherren finnér den först föreslagna inskränkningen af beslutens gällande kraft vara påkallad af rättvisan, för att skydda sjelfbeskattningsrätten, hvilken nu ofta måste, på elt ganska eltertänkligt sätt, gå förlorad, då, i anseende lill de årligen skeende flyltningarne Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utshottens Betänkande, Nio 2g. i <j emellan socknarne, det mången gång skall inträffa, att en beskattning beslutas af andra .än dem, som komma att utgöra den; hvarjemte Herr Friherren anser det vara af vigt, för att väcka uppmärksamhet och deltagande för de allmänna angelägenheterne, att Samfundets behof och tillgångar, åtminstone en gång oin året, blifva föremål för en omfattande öfverläggning och reglering.
Af Herr Grefve Mörner, C. G.: ”Då jag ej kunnat öfvertyga mig hvarken om nödvändigheten eller nyttan eller ändamålsenligheten af större delen af de nya stadganden för ordnandet af Communal-förvallningen i landet, hvilka uti de sammansatta Utskottens ifrågavarande Betänkande innehållas, har jag ansett mig böra emot desamma anmäla min reservation.
Att den nu gällande Lagen för sockneslämmor i åtskilliga delar erfordrat att rättas och completteras, vill jag visserligen ej bestrida, men härtill, samt till bestämmande af några allmänna grunder för förvaltningen af församlingarnes comtnunala angelägenheter, anser jag för min del Utskottens åtgärd hafva bordt inskränka sig.
Genom de många i dela ille gående föreskrifterne befarar jag, att man mera skadat än gagnat den sak, man velat befrämja.
Communala inrättningar böra kunna lämpas efter hvarje orts serskilda behof och förhållanden, och med afseende på de stora olikheter, som i detta hänseende ega rum emellan landets olika delar, synes det föga sannolikt, att det mångparagraphiga arbete, Utskotten nu gå att framlägga, kan öfverallt, befinnas verkställbar!;, än mindre tjenligt.
Sverige har dessutom af ålder haft communala inrättningar, och der dessa ännu fortlefva i deras ursprungliga kraft och rigtning, torde de temligen nära motsvara allmänhetens önskningar.
Hvarföre då göra deras kullstörtande till en nödvändighet?
eller ej stanna vid att söka underlätta deras förbättrande, eller utbyte emot mera ändamålsenliga på de ställen, der menigheten sjelf kan befinnas härtill villig?