Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Af hvad sålunda blifvit anfördt, och då den åberopade §. af RegeringsFormen icke omnämner Öfver-Commendanten i Stockholm, utan endast Högste Befälhafvaren öfver de i hufvudstaden förlägde trupper, samt Tjenstgöringsreglementet i öfrigt innehåller, huru förhållas bör med befälet öfver trupper, som äro förlagde å samma ort, har Utskottet icke funnit, att upphörandet ai Öfver-Commendants-arfvodet är i något afseende beroende af den åberopade §. i Regerings-Formen och vidblifver sålunda sitt redan afgifna yttrande. g:de punkten, angående Commendants-staten har endast inom Ridderskåpet och Adeln föranledt anmärkningar, åsyftande, dels att Commendanterne borde i gränsorterne bibehållas, såsom alldeles nödvändige för uppsigten öfver till Riket inkommande resande dels att Commendanter åtminstone måtte komma att anställas i de släder, der någon, om ock mindre betydlig, garnizon finnes; men då dessa anmärkningar icke innefatta någon vederläggning af de utaf Utskottet för den tillstyrkte indragningen af vissa Commendants-beställningar, anförde skäl, samt punkten i öfrigt blifvit af Borgareoch Bonde-Stånden bifallen och af Preste-Ståndet lemnad utan anmärkning, vidblifver Utskottet sitt förra yttrande.
Vid den io:de punktenj angående anslag till Krigs-Academien hafva anmärkningar inom Ridderskapet och Adeln blifvit gjorda dervid, att, om Utskottets förslag åsyftade, att Sjö-Cadetter borde bildas vid en serskild arnstadt, dertill medel skulle disponeras från Krigs-Academiens nuvarande an - Stats-Ulskottets Utlåtande } N.o 202.
:5 slag, blefve detta både kostsammare och mindre ändamålsenligt, än om en gemensam krigsskola bibehölls för arméens och flottans befäl, samt att de allmänna läroverkens beskaffenhet ej vore sådan, att Krigs-Academien kunde anses öfverflödig för meddelande af förberedande kunskaper.
Preste-Ståndet har återremitterat denna punkt hufvudsakligen på den grund, att den föreslagna förändringen uti Academiens organisation vore ett ärende, som, enligt 34 §.
Riksdags-Ordningen, tillkom icke Stats-, utan Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet, hvarföre Ståndet uttryckt den önskan, att Stats-Utskottet ville vid äterremissens besvarande, i afseende på denna fråga, sammanträda med Ekonomi-Utskottet, hvarförutan en ledamot anmärkt, att Utskottet, vid behandlingen af detta ärende, ej fästat afseende på den omständigheten, att Krigs-Academien egde en reserverad behållning af 30,430 R:dr och en skuld till Stats-Verket, i följd af anvisningar å 3:clje Hufvud-Titelns besparingar till Gratist-Cadetters underhåll, stor 73,033 R:dr 16 sk., hvilken skuld, då den till liqvid derför anvisade Barlhelemi-fonden saknade tillgång, borde betäckas genom förstnämnde reserverade summa.
Borgare-Ståndet har i denna punkt bifallit Utlåtandet och Bonde-Ståndet återremitterat detsamma, med förklarande, att i afseende på det anslag, som varit disponeradt till Gratist-Cadetter, Rikets Ständer måtte meddela bestämda föreskrifter, i stället att, på sätt Utskottet tillstyrkt, öfverlemna pröfningen af dess användande till Kongl. Maj:t.
Hvad serskildt angår frågan om afsättandet af en del utaf Krigs-Aca< lern iens anslag för bildandet af Sjö-Cadetter för flottans behof samt öfverlemnandet till Kongl. Maj:t att förfoga öfver den del af anslaget, som utgått till Gratist-Cadetter, har Utskottet endast velat erinra, att, då Utskottet tillstyrkt, att det väckta förslaget, angående en förändrad organisation af Krigs-Academien, måtte af Rikets Ständer i underdånighet öfverlemnas till Kongl.
Maj:ts pröfning; Utskottet ansett lämpligast, att äfven af Kongl. Maj:t måtte bero att förordna, huru med anslaget för så väl Sjö-Cadetter, som Gratist-Cadetter l>ör förhållas; hvadan Utskottet, som i öfrigt icke eller funnit någon giltig aumärkniug vara framställd emot ändamålsenligheten af den tillstyrkte åtgärden , äfven i denna punkt vidhåller sitt afgifne yttrande.
Hvad serskildt angår den af en ledamot inom Preste-Ståndet gjorde framställning, angående dels en för Krigs-Academien reserverad behållning, dels den skuld, hvaruti Academien förmentes häfta till Stats-Verket, så enär, enligt hvad Academiens räkenskaper utvisa, någon sådan behållning, åtminstone numera, icke förefinnes; och då hyad angår de 73,033 R:dr 16 sk,, som i4 Stats-Utskottets Utlåtande, N.o 202.
Academien förments vara Stats-Verket skyldig, Utskottet redan uti dess, i anledning af Rikets senast försandade Revisorers berättelse, afgifne Utlåtande N:o 76 utredt, att denna Stats-Yerkets fordran icke är hos Krigs-Academien, utan hos Barthelemi-fonden, anser Ulskottet den nu gjorda framställningen icke till någon åtgärd föranleda.
Vid n:te punkten, angående Allmänna Garnizons-Sjukhuset har en ledamot af Ridderskapet och Adeln erinrat, att, då denna inrättning medförde en kostnad af omkring 10 R:dr årligen för hvarje man af Stockholms garnizon, men medicamenter för hvarje sjuk vanligen beräknades tili högst 1 R:dr 16 sk. eiler 3,333 R:dr 16 sk., om hela garnizonen varit sjuk under loppet af året, återstod af det uppförda anslaget således 27,986 R:dr 32 sk., att användas till aflöning, mat m. m., hvarföre nedsättning uti detsamma ansetts kunna ega rum till 10,000 R:dr årligen, och Bonde-Ståndet har återremitterat punkten, med yrkad nedsättning uti detta anslag till 15,000 R:dr, enligt Fredric von Zweigbergks stats-reglerings-förslag; men enär ifrågavarande sjukhus, i följd af dess förträffliga organisation, är att anse såsom en normal-anstallt för dylika inrättningar inom Riket, och då, sedan, enligt hvad af Kongl. Maj:ts till Stats-Contoiret den 31 Augusti 1839 aflåtne Skrifvelse utvisar, Directionen öfver allmänna Garnizons-sjukhuset blifvit i Nåder förständigad att hädanefter icke, utan serskild underdånig anmälan och erhållet Nådigt tillstånd, ingå i några omkostnader för sjukhuset, som icke äro i stat uppförde, det hör kunna antagas, att all möjlig hushållning vid förvaltningen af de tili nämnde sjukhus anvisade medel varder iagttagen, har Utskottet, oagtadt kostnaden för samma sjukhus är högst betydlig, ej ansett sig höra föreslå nedsättning uti det förut beviljade anslaget, hvarigenom möjligen skulle kunna omintetgöras de resultat, som af denne, med stora uppoffringar tillvägabragte inrättnings verksamhet blifvit påräknade, i följd hvaraf Utlåtandet vidhlifves oförändradt.
Den 12,-te punkten, som innefattar anslaget till Indeldta Cavallen- och Infanteri-Regementena har blifvit återremitterad af Ridderskapet och Adeln, pä grund af följande dervid förekomne anmärkningar: att Kongl. Maj:ts Proposition tillfyllest ådagalade behofvet af den äskade löne-förbättringen, i synnerhet sedan vidtagne förändringar i de civila befordrings-lagarne försvårade för militaire personer möjligheten att söka inträde på en annan bana, och en förhöjd skjutslega gjorde tjensten kostsammare; samt att den af Utskottet antydda utväg till indragningar inom befälet och Regementens sammanslagning vore alldeles overkställbar, då Armeens Officerare redan nu icke utgjorde Stats-Utskottets Utlåtande, N:0 202. i5 mera Jin lj. procent af styrkan i krigstid, oagtadt det minsta befäl, man kail antaga för en stridbar Armee, vore 5 procent för artilleri och Fortilication, 4 för Cavallen och 3 för Infanteri; då 3:dje Majoren vore erforderlig för den ytterligare Batallion. hvarmed hvarje Regemente komme att genom beväringsmanskapets införlifvande ökas; och då Regementena derjemte redan voro så stora, att de, efter beväringens upptagande i sina leder, utgjorde, livar för sig, en hel Bligad.
Återremiss är äfven vorden beslutad af Preste-Ståndet, hufvudsakligen på den grund, att Utskottets förslag till Regementers sammanslagning ansetts, dels stridande emot Grundlagen, såsom medförande rubbning uti Indelningsverket, dels förorsakande ökade kostnader för Rotehållarne, genom de i följd deraf blifvande aflägsnare mötesplatserne; hvaremot punkten af Borgare- och Bonde-Stånden bifallits.
Under åberopande af hvad Utskottet, i anledning af de vid grunderne för Utlåtandet i allmänhet gjorde anmärkningar, förut anfört, vidblifver Utskottet sitt i denna punkt afgifne, af tvänne Riks-Stånd bifallne yttrande. % i3:de punkten, angående Exercis-Esqvadronernes underhåll, har hos Bidderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet framkallat den anmärkningen, att Utskottet, enligt hvad den Utlåtandet åtföljande Bilagan Lit.
A. utvisade, erkänt behofvet af det äskade anslaget, men afstyrkt detsamma, under hänvisande till medel, som skulle beredas genom indragningar, hvilka hvarken borde eller kunde verkställas, samt att den ifrågasatte tillökningen vore så mycket angelägnare, som det nu utgående anslaget endast är beräknadt för de Skånska indeldta Cavalleri-regementena och Smålands Hussarer; men Utskottet har, med stöd af de skäl, sorn för det förut afgifne, af Borgare och Bonde-Stånden bifallna, Utlåtandet ligga till grund, icke funnit sig böra frånträda sitt yttrande i denna punkt.
Den i4-de punkten, angående Kongl.
Lif-Gardet till Häst Samt Kongl. Svea och Andra Lif-Gardena, hvilken af Borgare-Ståndet blifvit bifallen, har deremot återremitterats af de öfrige Riks-Ständen, på grund af anmärkningar inom Ridderskapet och Adeln: att den af Kongl.
Maj:t äskade löneförbättring för befälet vore af högsta angelägenhet påkallad; att sammanslagning af begge Gardes-regementena till fot skulle medföra svårighet att vid infallande krig hålla Regementet fulltaligt och i tjenstbart skick, samt göra det alldeles omöjligt att, på sätt Utskottet längre fram yrkat, Beväringsmanskapet skulle af Gardes-befälet exerceras; att all indragning af Armeens befäl vore, enligt förut anförde grunder, skadlig och för ett krigs-tillfälle af i6 Stats-Utskottets Utlåtande, N.o 202. verklig våda; att om Regementena sammanslås, det i tjenst qvarblifvande befälet vore, i följd af ökade göromål, berättigadt till en bögre aflöning; att då Grundlagen, genom dess 36 §. försäkrar alla embets- och tjenstemän, sorn. ej innehafva förtroende-sysslor, att icke, utan eget begifvande, kunna afsättas eller jlyttas till annan tjenst, de af Utskottet föreslagne bestämmelser, i afseende å de Officerare, som genom sammanslagningen blifva öfvertalige, ej kunde vinna tillämpning; att Gardet till häst ej kunde beröfvas en del af sine hästar, utan en skadlig inverkan] på truppens tjenstbarhet; att befälets indragning skulle komma att betunga de i tjenst qvarvarande till den grad, alt de blefvo commenderade till tjenstgöring hvarje dag hela året om, utom det att, hvad serskildt beträffade Ryttmästare-graden, Utskottets förslag skulle föra derhän, att endast 3 Ryttmästare komme att finnas för 4 Esqvadrolier, hvarigenom en af dessa skulle blifva i saknad af Esqvadrons-Chef; att manskapet ej kunde fördelas på 4 Esqvadroner i stället för 5, emedan Regementets caserner voro så inredde, att de måste ombyggas, för att kunna på de återstående 4 Esqvadronerne fördela manskapet vid den indragne femte; hvarjemte af enskilde Ledamöter blifvit väckte förslag, dels att aflöningen vid nämnde
Regemente måtte få beräknas för hela styrkan, utan afdrag för permitterade, emedan svårigheten att förmå manskapet att söka permission, dertill det ei kunde mot sin vilja tvingas, under de senare åren så tilltagit, att Esqvadrons-Cheferne stundom måst en längre tid på egen bekostnad underhålla en del af truppen, dels att
Utskottet måtte tillstyrka den underdåniga anhållan hos Kongl. Maj:t, att Lif-Gardet till häst måtte organiseras till ett Curassier-Regemente, hvarpå Armeen hade en total brist; inom PresteStåndet: dels att organisations-frågor ej tillkommo Stats-Utskottet, dels att det genom den föreslagne indragningen öfvertalige befälet föreslagits till allt för stora förmoner, vid jemnförelse med hvad den öfriga Armeens befäl åtnjuter, dels att större indragningar måtte iagttagas, än som af Utskottet blifvit afsedde; och inom Bonde-Ståndet: att hela det ena Gardes-Regementet till fot och Lif-Gardet till häst måtte föreslås till indragning; det nuvarande anslaget öfverflyttas på indragnings-stat, samt hästar och öfverflödige utrednings-persedlar försäljas för Statens räkning.
Till besvarande af dessa anmärkningar får Utskottet anföra: att, då Utskottet, i enlighet med Rikets senast församlade Ständers beslut, icke ansett sig böra på stat uppföra den af Kongl. Maj:t genom en fastställd interimsreglering beviljade förhöjning uti befälets aflöning, Utskottet genom den tillstyrkte sammanslagningen af Kongl.
Syea och Andra Lif-Gardes-Regemente na, samt Siats-Utskottets Utlåtande, N.o 202. 17 na, samt Kongl. Lif-Gardets till häst organiserande på 4 i stället för 5 Esqvadroner, velat framställa en utväg att, utan ytterligare anslag, tillvägabringa tillgång icke allenast för den af Kongl.
Maj:t beslutade redan utgående löneförhöjningen, utan jemväl för andra af Kongl. Maj:t nödvändigt ansedde behof; att hvad Gardes-Regementena till fots angår, icke mycket varit att, i militäriskt afseende anmärka emot deras sammanslagning, samt att tidpunkter funnits, då Kongl.
Lif-Gardet till häst icke egt ett större hästantal på Stat, än som nu skulle uppkomma, och att då Utskottet i detta, som i andra fall, hemställt, att pröfningen af det sålunda väckte förslaget måtte till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemnas, Kongl. Maj:t egde att, i anledning deraf, vidtaga de åtgärder, Kongl. Maj:t kunde pröfva nyttiga och ändamålsenliga; att, anledningen hvarföre, enligt Utskottets förslag, endast trenne Ryttmästare på Stat skulle komma att finnas vid Kongl.
Lif-Gardet till häst, änskönt Regementet blefve organiseradtpå 4 Esqvadroner, vore den, att en Officer inom hvarje grad måste tjena med lägre lön, i följd deraf, att förre Second-Chefen innehar lön såsom sådan, hvilket förhållande vid dennes afgång likväl kommer att upphöra ; att Utskottet icke, i strid emot 36 §.
RegeringsFormen, föreslagit, att befälet skulle, utan eget begifvande, afskedas eller Hyttas till annan tjenst, utan tvertom, att de, som vilja qvarstanna i tjenst, skola ega att fortfarande avancera inom Regementet, samt endast i afseende på dem, som söka och erhålla afsked, tillstyrkt vissa bestämmelser för lältigheten att öfverflyttas på Indragnings-stat, hvilka bestämmelser
Utskottet fortfar att anse håde hilliga och, med afseende å det uppkommande förhållandet, lika fördelagtige för Stats-Verket som de afgående; och får Utskottet, med afseende härå, endast föreslå det förtydligande, att det befäl, som vill begagna sig af rättigheten att, i sammanhang med den förändrade organisationen', blifva förflyttadt på Indragnings-stat, hör sådant tillkännagifva inom någon viss af Kongl. Maj:t bestämd inskränkt tidrymd, efter hvilken tids förlopp denna rättighet må anses hafva upphört; i följd hvaraf Utskottet, som vid jemnförelse af de skiljagtige meningar, hvilka, rörande denna punkt, gjort sig gällande inom de serskilde Riks-Stånden, mäste anse det afgifne yttrandet innefatta den möjligaste sammanjemnkning af desamma, under åberopande jemväl af de allmänna grundsatser, sorn af Utskottet blifvit följde vid regleringen af denna Hufvud-'Tilels anslag i öfrigt, äfven i denna punkt vidhlifver det förra Utlåtandet.
Vid den i5:depunkten, angående Kronprinsens Ilussar-Regemente> hvilken punkt jemväl af Borgare-Ståndet bifallits och af de öfriga Stånden å Bih. till R.
4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 1 Haft. 5 i8 Stats-TJtskottets Utlåtande, N.-o 7.02. terremitterats, hafva följande anmärkningar förekommit, inom Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet: att indragning af hästar skulle göra Regementet mindre tjenstbart; att det begärda ökade anslaget vore så mycket billigare, som Staten vid sistlidn.e Riksdag erhållit en besparing, genom minskning uti Regementets Remonterings- och Fouragerings-anslag; att manskapets gage vore alldeles otillräckligt, då intet tillfälle inom Ga 1 nisons-orterne fanns till biförtjenst, och att afslag å den begärda tillökningen, till lika belopp med hvad Artillerister inom samma Garnisons-orter bestås, skulle komma att menligt inverka på recryteringen och tillgifvenheten för vapnet; hvarjemte erinran blifvit gjord om orättvisan deruti, att manskapet vid detta Regemente, hvars utmärkta tjenstbarhet vore allmänt erkänd, skulle vara mindre aflönadt än den öfriga armeen; detta samma Regemente, som år 1813 så modigt, munteit och segrande tiälfade vid Bornhöfd, och red omkull Infanteri, Ca valleri och Artilleri och allt hvad i vägen stod, och eröfrade kanonerna, och der på Holsteinska fältet inskref i Svenska Rytteriets historia den vackraste sidan sedan Carl XII; att förflyttningen af en Esqvadron af Regementet till Norrland vore otjenlig och overkställbar, emedan då antingen denna Esqvadron skulle alldeles skiljas från Regementet eller ock komma att ombytas genom fram- och återmarcher mellan de hägge yttersta punk terne af Riket; inom B onde-Ståndet, att ingen Esqvadron af Kronprinsens IIussar-Regemente måtte komma att förläggas till Norrland, hvaremot den del af Regementet, sorn ansågs erforderlig för att i hufvudstaden ersätta Kongl.
Lif-Gardet till Häst, måtte dit commenderas till tjenstgöring; och som Utskottet, hvad angår den äskade tillökningen i manskapets gage, följt den åsigt, att manskapet vid Kronprinsens Hussar-regemente, i följd af det större tillfälle till biförtjenst, som är att påräkna uti de sjö- och handelsstäder, uti hvilka detta Regemente är förlagdt, icke äro i behof af ett så stort gage, som de corpser, hvilka äro garnisonerade uti orter, der ett motsvarande tillfälle till arbetsförtjenst icke förefinnes; hvartill kommer, att ett Stånd bifallit Utlåtandet i denna punkt, och ett annat återremitterat detsamma, endast i anledning af väckte förslag, rörande de orter, der Regementet ansetts höra förläggas till tjenstgöring; äfvensom i öfrigt ingen ny anmärkning af väsend tligare art förekommit, helst förslaget, att en Esqvadron af Regementet måtte komma att förläggas till Norrland, endast antyder en utväg att låta de, till bildande af Kavalleri inom nämnde provins använda 315 rotar, framdeles återgå till Infanteriet, vidblifver Utskottet till alla delar dess i denna punkt afgifna Utlåtande. Stals-Utskoltets Utlåtandej N:0 202. •9 Den i6:de punkten, angående Wermlands Fältjägare Regemente har af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet idit vit återremitterad, på grund af följande dervid gjorde anmärkningar: att Truppens underhåll medförde obetydlig kostnad, mindre än för något annat Regemente inom landet, hvarföre indragning af densamma ej syntes leda till någon besparing; alt Regementet vore i högsta grad tjenstbart och under krig af mera nytta, än de från indeldta Arméen detacherade Jägare-Corpser, som ej blifvit för Jägare-tjensten lika väl utbildade; att beväringen ej behöfde med detsamma iniorlifvas, då i provinsen Wermland derjemte är förlagdt ett indeldt Infanteri-Regemente; att Ollicers-corpsen icke, emot stadgandet i 36 §. af Regerings-formen, kunde afskedas på de af Utskottet föreslagne villkor, och att de med Compagnie-cheferne ingångne passevolance-contract icke heller kunde, utan orättvisa, brytas; hvarjemte det yrkande blifvit gjordt, att de af Kongl.
Maj:t äskade 30 tunnor spanmål under lönerne måtte å Stat uppföras.
Deremot hafva Borgare- och Bonde-Stånden denna punkt af Utlåtandet bifallet; af hvilken anledning, och då förslaget, enligt hvad förut vid enahanda förhållande är anmärkt, endast innefattar en hemställan, hvilken, efter Utskottets tanka, förtjenar att underställas Kongl. Maj:ts pröfning, Utskottet vidhåller sitt förra yttrande.
Den i8:de punkten> angående Cavalleri- och Artilleri-hästars skoning3 remontering m. m, har framkallat den anmärkningen af llere Ledamöter inom Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, att, innan det visat sig, om den föreslagne minskningen i hästantalet vid Kongl. Lif-Gardet till Häst och Kronprinsens Hussar-Regemente komme att verkligen ega ruin, anslaget ej borde föreslås till nedsättning.
Då Borgare-Ståndet Utlåtandet i denna punkt bifallit, samt Bondeståndet återremitterat detsamma, under yrkande af den ytterligare nedsättning, som uti detta anslag borde till vägabringas genom indragning af hela Kongl. LifGardet tdl Häst, bar Utskottet icke ansett sig böra föreslå någon förändring uti det förra Utlåtandet.
Emot Utskottets förslag uti den 21 punkten angående Kongl. Lif-Bevärings-Regementet, hafva inom Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet llere anmärkningar blifvit framställde, innefattande: att, utom det att, i allmänhet minskning uti Arméens befäl vore olämplig, serdeles detta Regements-befäl borde bibehållas, dels i anseende till den ringa kostnad, det medförde, dels emedan detsamma vore afsedt för bevärings-manskaps vapenöfningar, hvilkas utsträckning Utskottet äfven yrkat, dels emedan ett collectivt namn för denna del af Beväringen ansetts böra inom truppen bilda hållning, 20 Stats-Ulskotlels Utlåtande j N:0 202, anda och fart; alt Lif-Bevärings Regementet blifvit inrättadt, emedan Uplands och Södermanlands Regementers befäl funnits vara erforderligt för exercerandet af Bevärings-manskapet inom Upsala och Södermanlands
Län; att det äfven vore olämpligt, att Stockholms Stads Bevärings-manskap komme att exerceras af Gardets befäl, emedan, i händelse af krig, denna beväring, som ej kunde, emot stadgandet i 19 §. af 1812 års Bevärings-Lag, införlifvaS med Gardet, blefve i saknad af både befäl och stam, blottstäldt för Landtvärnets bedröfliga öde, och att, i fall, på sätt Utskottet föreslagit, en större del af det ena Gardes-regementets befäl indroges, det vore omöjligt för de i tjenst qvarblifvande Officerare att, jemte Garnisons-tjensten och exercerandet af egen, till antalet fördubblad trupp, äfven inöfva Beväringsmanskapet; att, enligt hvad Herr Tersmeden, uti dess vid Utlåtandet bifogade reservation, anmärkt, hufvudstaden, i följd af sitt läge, vore för fiendtligt anfall blottställd, och att, i sådan händelse, Lif-Bevärings-Regementets upplösning omintetgjorde den nu för handen varande möjligheten att i hast, genom stadens Beväringsskyldige ynglingars inkallande i tjenstgöring, förstärka garnisonen; alt förslaget, det Regementets Officerare ej skulle få avancera längre än till Capitens-graden vore orättvist; i följd hvaraf yrkats det tillägg, att antingen desse Officerare skulle, i likhet med hvad i afseende på Gardets befäl uti den 14 punkten tillstyrkts, få avancera inom Regementet äfven till högre grader, eller ock förklaras berättigade att erhålla transport till andra Regementen; varande jemväl förslag väckte, dels att vissa rotar af de kring hufvudstaden förlagde indeldta Regementen mätte anslås till stam åt Kongl.
Lif-BeväringsRegementet, dels att för nämnde Regemente måtte hildas en stamtrupp at Instructörer, hvartill tillgång kunde beredas, genom indragning af några hundrade nummer utaf de Vestra Regementena.
Borgare-Ståndet har bifallit äfven denna punkt af Utlåtandet, hvilken deremot af Bonde-Ståndet återremitterats, på grund af det framställde yrkandet, att föreskrift måtte af Rikets Ständer meddelas, det de genom LifBevärings-Regementets indragning uppkommande besparingar måtte ingå tili Riksgälds-Contoiret, i stället att, såsom Utskottet föreslagit, det förra anslaget oförändrad t uppfördes å Stat.
Den af Utskottet föreslagna indragning af Kongl.
Lif-Bevärings-Regementet har hufvudsakligen grundat sig derpå, att detta Regemente, enligt Utskottets tanka, är ofullständigt organiseradt, då Regementet endast eger en Officerseorps, hvars egentliga tjenstgöring är inskränkt till en ganska korttid afåret, men deremot saknar en stam, hvarmed Regementets unga manskap skulle kunna införlifvas.
Stats-Vtskoilets Utlåtande j N:0 202. 21 De väckta förslagen att åt detta Regemente bilda en stam, förtjena visserligen afseende; men då ej mindre svårighet framställer sig att med Regementet förena vissa af de i hufvudstadens granskap förlagde indeldta rotar, enär de närmaste rotarne icke utgöras af Infanteri, utan af Cavallen och båtsmän, än äfven frågan, huruvida en serskild stamtrupp af Instructörer må kunna ändamålsenligt och, i öfverensstämmelse med