Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då Utskottet här ofvan utlåtit sig angående härads-allmänningarne och tillstyrkt, bland annat, att delegare uti dessa allmänningar må bibehållas vid rättigheten att tillgodonjuta den behållna afkastningen deraf, antingen in natura eller med de derför inflytande penningar, på sätt delegarne kunna sig emellan öfverenskomma, samt något förslag till de speciela stadgandena, angående hushållningen å berörde allmänningar ännu icke blifvit af Kongl. Majit afgifvet, anser, under sådana förhållanden, Utskottet, att ifrågavarande motion icke bör för närvarande till någon Rikets Ständers särskilda åtgärd föranleda. 5:o. Hos Höglofliga Ridderskapet och Adeln hafva Herr Ehrenborg, Richard, och Herr Hejkensköld, Selim, uti väckta särskilda motioner föreslagit, den förre att Rikets
Ständer måtte för sin de besluta en författning, med bestämmelse af böter af 3 Ridr R:mt för hvarje kreatur, per dag beräknadt, hvartill den gör sig förfallen, hvars kreatur af hvad slag de vara må, befinnas beta å skogsmark före
Maj månads utgång, Sammans.
Stats-, Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utskottets Utlåtande JU 31. 17 utgång, och den sednare, att Rikets Ständer måtte hos Kongl, Maj:t anhålla om utfärdande af författning, hvarigenom skulle stadgas, att getter ej måtte i skog till betning utsläppas vid vite af 1 R:dr
R:mt för hvarje djur om de utsläppas i egen skog, men i annans eller samfäld, dubbelt.
Som Utskottet här ofvan tillstyrkt hvad Kongl. Maj:t funnit lämpligt föreslå, angående förbud för getters utsläppande i skog, torde det med Herr Hejkenskölds motion åsyftade iindamål vara uppnådt, och således icke böra föranleda något vidare yttrande derom af Utskottet; och enär lämpliga föreskrifter, angående kreaturs utsläppande till betning å skogsmark säkerligen lära blifva, derest sådana föreskrifter böra stadgas angående enskilde jordegares skogar, meddelade uti den nya förordning, rörande skogare i Riket, som är att förvänta, hemställer Utskottet, att Herr Ehrenborgs motion i ämnet icke må föranleda till nå gon Rikets Ständers åtgärd. 6:0.
Uti hos Hedervärda Bonde-ståndet väckt motion har Riksdags-fullmäktigen Nils Svensson från Blekinge län föreslagit: »att svedjande må tillåtas under loppet af Juni och September månader, samt jorden nyttjas till odling af rotfrukter och råg, dock så, att drageld ej må verkställas;» och »att svedjelandet bör vårdas å sjelfegande jord i 4 års tid, så att svin och getter ej måtte tillskynda ungskogen någon skada; gällande allt detta ej för kronojord.
Med åberopande hvad här ofvan är vordet tillstyrkt angående svedjande, hemställer Utskottet, att ifrågavarande motion må lemnäs utan afseende. 7:o Inom Hedervärda Bonde-ståndet har uti väckta motioner blifvit föreslaget af Riksdags-fullmäktigen Anders Nilsson från Hallands län, med hvilken Erik Christensson från Götheborgs och Bohus län instämt, att ett nödigt förslags-anslag måtte anvisas till premier för skogsplantering, i första rummet på de orter, som lede mest af skogsbrist och dernäst å de, hvarest skogsbrist i närmaste framtid vore att befara, samt af Riksdags-fullmäktigen Johannes Andersson från Elfsborgs län, med hvilken Riksdags-fullmäktigen Efraim Larsson från sistnämnda län sig förenat, att nödige statsmedel måtte anslås till premier åt de jordegare, som visa nit och verksamhet för skogsplantering inom Elfsborgs län.
Att genom premiers utdelande uppmuntra till en förbättrad skogshushållning, är redan genom Kongl. Cirkuläret af den 30 Oktober 1850 påbjudet.
Huruvida detta medel ledt till uppnående af det dermed åsyftade ändamålet är Utskottet icke Bih. till R.
Prot. 1856 & 1857. 4 Sami. 2 Afd. 12 Erif t. 3 18 Sammans.
Stats-, Lag- samt Allm, Besa.- o. Ekon.-Utskottets Utlåtande M 31. i tillfälle att bedöma; men uti det äf oftaberörde Kommitté afgifna betänkande har Kommittéen uttalat den åsigt, att då någon säkerhet icke funnes derför, att den sorn uppdragit eller låtit uppdraga trädplantor, skulle, sedan han bekommit den derför utfästade belöning, jemväl derefter om plantornas vård draga nödig omsorg och vinnlägga sig om regelbunden skogshushållning, vore skäl icke för handen, att belöningar för trädplantors uppdragande vidare stadgades och beviljades, utan ansåg Kommittéen att belöning för den bästa fröhandel i hvarje län borde utfästas och tilldelas den, som visade sig, enligt fastställda vilkor, vara dertill berättigad.
Då Utskottet är öfvertygadt att Kongl.
Majit, vid företagande till pröfning af de åtgärder, som med afseende å en förbättrad skogshushållning kunna finnas nödiga, tager i nådigt öfvervägande, om och under hvad vilkor premier må användas till uppmuntrande af en förbättrad skogshushållning, anser Utskottet någon framställning derom från Rikets Ständers sida nu vara mindre lämplig, och hemställer derför, att ifrågavarande motioner icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda 8:0.
Slutligen har Herr Prosten Wåhlander uti hos Hogvördiga Preste-ståndet väckt motion föreslagit, att intill dess en ordnad skogshushållning inom landet inträdde, en interims-löneförhöjning för skogs- och jägeri-staten måtte beviljas, så att lönerne komme att utgå till följande belopp, nemligen: för Öfver-Jägmästare 1,600 R.dr R:mt.
» Jägmästare 1,400 » » Öfver-Jägare 1,200 » samt för Krono-Jägare 300 » Som Utskottet redan tillstyrkt Rikets Ständer att bevilja och ställa till Kongl.
Majlis disposition ett årligt reservations-anslag af 100,000 R.dr, att, utom annat, användas till aflöning åt de till skogs-staten hörande tjenstemän, samt, såvidt Rikets Ständer sådant bifalla, tillgång icke kommer att saknas för en af behofvet påkallad reglering af ifrågavarande tjenstemäns lönevilkor, hemställer Utskottet att Herr Prosten Wåhlanders berörde motion måtte lemna* utan afseende.
Slats-, Lag- samt Allm.
Besv. o. Ekon.-Vtskottets Utlåtande M 81. W
Reservationer: Af Herr Berg: »Emot Utskottets beslut i första punkten, om tillstyrkandet af en särskild skogs-slyrelse, får jag vördsamt mig reservera, emedan jag anser att denna styrelse, sådan den blifvit föreslagen, skulle få till hufvudsaklig verksamhet ombesörjandet af drätselärenden eller den ekonomiska delen af skogshushållningen, och de göromål, som med en skogs-styrelses inrättande egentligen afses eller införande och handhafvande af ett rationelt hushållningssätt och hvad som åsyftar tillsynen och vården af skogarne, lemnäs åsido, eller åtminstone undanskjutas.
Denna nya särskilda embetsmyndighet synes mig vara obehöflig, helst jag tror att förvaltningen af drätsel i förevarande fall lämpligast kan ske, såsom hitintills, af Konungens Befallningshafvande och Kammar-kollegium, och har jag i denna min åsigt än mera blifvit styrkt af de till kommitterades betänkande bifogade 2:ne reservationer af Herrar Segerdahl och Ström, båda kände som särdeles skicklige män af facket.
Äfven mot beslutet i sisla punkten får jag reservera mig, och anser att det tillstyrkta anslaget 100,000 R:dr Runt bordt, på sätt Kongl. Majit föreslagit, utgå endast som kreditiv.» Af Herr Murén: »Då den för befrämjande af en förbättrad skogshushållning af Kongl. Majit tillsätta kommitté uti sitt sakrika Betänkande, sid. 98—105, hvilket, jemte Kongl. Majits nådiga proposition i ämnet, blifvit till nuvarande Ständer aflemnadt, föreslagit och framställt allt hvad i afseende å särskilda förhållanden med skogarna i Rikets sex norra län kan anses nödigt och möjligt att tillgöra, så kon jag icke instämma uti det af sammansatta Utskottet med en rösts pluralitet nu fattade baslut., utan får mig deremot vördsammast reservera; hemställande att Rikets Ständer, utaf ofvanuppgifne anledning, ville förklara Herr Bodells motion icke kunna till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.» Af Herr Bodell: »Emot 1:a punkten erinras, att kronoskogarnes förvaltning af en central-styrelse i hufvudstaden innebär en betänklig rubbning i kameral-väsendet.
Att ifrån lokal-myndigheterne (Kongl. Majlis Befallningshafvande och kronobetjeningen) under Kongl. Kamtaar-kollegii kontroll, öfverflytta denna förvaltning till skogs-styrelSen, skulle dels medföra den olagenheten, att jägeri-betjeningen i orlerne, tillsatt med afseende på forst-kunskap, iklädes egenskapen af förvaltare, uppbördsman och redogörare, samt på visst sätt intresseras uti en betydligare afverkning, dels kräfva en vida större personal i cenlral-styrelsen, än förslaget upptager, då man besinnar den mängd af ärender, som i och för berörde förvaltnings-bestyr med kronoskogarne för närvarande är fördelad på de särskilda läns-styrelserne och inför Kongl. Kammar - 20 Sammans.
Besv. o. Ekon.-Utskottets Utlåtande M 31. kollegium redovisas.
Skogs-kommittéen har icke tänkt sig en så genomgripande rubbning i författningarne, hvilken ock skulle öfverhopa skogs-styrelsen med en mängd omsorger, hvilka äro fremmande för dess förnämsta ändamål: skogarnes forstmässiga vård och skötsel.
Under öfverläggningen i Utskottet om de följande punkterne tycktes man beklaga det fattade beslutet i den första samt önska orden »vård och förvaltning» utbytta emot uppsigt och vård, hvilken förändring jag ock, på ofvan anförda skäl, vågar föreslå.
I andra punkten får jag föreslå det tillägg i meningen, att delegarne uti häradsoch sockne-alimänningar mätte, såsom härtill varit stadgadt, berättigas att igenom utsedda ombud i förvaltningen deltaga, helst dessa allmänningar äro kommunens egendom.
Detta inskränker icke skogs-styrelsens rätt att ordna om skogens vård och skötsel.
Beträffande det årliga kreditiv af 150,000 R:dr, som Kongl. Maj:t äskat, har någon beräkning icke varit framlagd.
Utskottet har väl nedsatt summan till 100,000 R:dr, men likaledes utan någon förslags-beräkning öfver de kostnader, hvilka, i följd af de fattade besluten, kunna intill nästa stats-reglering ifrågakomma.
Kommittéens kostnads-förslag kan så mycket mindre läggas till grund, som detsamma afser en vida mer omfattande utsträckning af skogs-styrelsens verksamhet, nemligen till enskildes skogar, än Kongl.
Maj:t i nåder för närvarande funnit lämplig.
Såsom frågan nu står, har jag ansett, att bildandet af forstmän och duglig jägeribetjening är det första, som bör befordras medelst utvidgning af skogs-institutet och upprättandet af skogs-skolor.
Dernäst må skogs-styrelsens personal tillsättas, tillika med den förstärkning af jägeri-staten i orterne, som tillgång på dugliga personer medgifver.
Med ledning af dessa åsigter uppställde och företedde sig inom Utskottet följande omkostnads-förslag, emedan det synts mig lämpligast att bilda sig ett någorlunda rigtigt omdöme om syftemålet med och verkliga behofvet af de anslag.
Rikets Ständer bevilja.
Bestämdt Successivt erforderliga erforderliga anslag. anslag.
För skogs-styrelsen 25,000: skogs-institutet 7,500: dess utvidgning 7,500: 6 öfver-jägmästare, sorn redan finnas, 18,000: 6 d:o nya 18,000: 6 jägmästare, som redan finnas 9,000: 6 d:o nya 9,000: » 44 krono-jägare, som redan finnas 13,200:
Transport 72,700: 34,500:
Besv. o. Ekon.-Utskottets Utlåtande JU 31. 21 Transport 72,700: 34,500:
För En ytterligare i hvarje af Rikets 18 län, med boställs ersättning 8,100: » 6 skogs-skolor 13,500: 86,200: 42,600:
Till dessa utgifter uppger Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse befintlig årlig tillgång R:dr » 128,800: 64,000:
Hvadan behofvet af nytt anslag skulle i sjelfva verket vara » 64,800:
Om jag till oförutsedda omkostnader beräknar ....
» 10,200: så måste en summa af R:dr 75,000: vara tillräcklig för nasta statsreglerings-period, så mycket hellre, som KongL Maj:t yttrat, att »tillsättning af skogs-staten i landsorterna endast kan komma att ske i den »mån tillräckligt antal personer med vitsordad skicklighet blifver att tillgå».
På dessa skäl yrkar jag kreditivets nedsättning till 75,000 R.dr årligen». af Riksdags-fullmäktigen P.
Hedström från Wester-Norrlands län.
»Öfver det beslut, som sammansatta Stats-, Lag- och Ekonomi-Utskottet fattat genom stadgandet i 5:te punkten af Kongl. Maj:ts nådiga proposition om skogs-hushållningen i riket, och hvaruti pluraliteten fastställt, att allt svedjande i skog och betesmarker jemte getters utsläppande i skog förbjudes, nödgas jag härmed afgifva min reservation.
Hvar och en som någorlunda känner förhållandena i de norra orterna, samt huru det tillgår med bosättningar för kronohemmans-åboer, som fått tillstånd att till nyhemman upparbeta kronans marker, torde finna, att dessa stadganden, synnerligen i de norra länen jemte Dalarne, äro så olämpliga, att de knappast kunna efterlefvas.
Hvar och en finner, hvilka svårigheter möta en nybyggare, som skall bosätta sig i en skogstrakt, belägen på flera mils afstånd ifrån närmaste grannar
Först och främst måste han vanligtvis förse sig med någon slags boning, hvartill begagnas såkallade jordkulor; vidare nödgas han afrödja någon terräng för upparbetande af åker jemte uppförande af nödiga byggnader.
Skulle det no ej tillåtas att å tjenlig tid få uppbränna hvad som ej kan till byggnad användas, skulle det för nybyggaren medföra svåra olägenheter; och då det alltid åtgår flera år, innan han kan få någon åker upparbetad, hvaraf han kan erhålla sitt lifs uppehälle, så nödgas han, för att erhålla foder för kreatur, afrödja sådana trakter, som äro lämpliga till äng, 22 Sammans.
Bcsv. o. Ekon.-Utskottcts Utlåtande JU 31. hvilka för det mesta äro bevuxna med små och oanvändbar skog, som man vid ängsodlmgar ej kan blifva fri från på annat sätt än att den å tjenlig tid får uppbrännas, och detta stadgande är icke blott olämpligt för kronohemmans-åboer, utan äfven för skattehemmans-egare i de norra länen, hvilka äfven i anseende till inskränktare åker-egor nödgas upparbeta till äng tjenliga lägenheter å skogarne, såväl som till beteshagar, jemte platser till uppförande af fäbodar; och skulle de ej på sådane ställen få uppbränna hvad som ej till byggnad kan användas, så blir den afröjda trakten oanvändbar.
Hvad äfven under samma stadgande blifvit bestämdt, att getter ej få i skog utsläppas, så är det i de nordligare länen olämpligt och overkställbart.
Jag vill först såsom exempel anföra, att, då nybyggaren, såsom jag förut nämnt, ämnar bosätta sig, getter äro de enda kreatur, han till en början kan begangna sig af, dels derföre att de kunna herbergeras i ganska små och enkla boningar, dels derföre att han åt dem kan i trakten hemta födoämnen till deras uppehälle, redan innan denna hunnit uppodlas
Då dessutom hvar och en lärer inse såväl svårigheten af att tjudra getter i vilda skogen, sorn att utan tillgång på mjölk lifnära hustru och barn, så torde hvarje rättänkande finna detta stadgande olämpligt.
Ofvannämnde förhållanden gälla ej blott dem, som bosätta sig å kronotrakter, utan äfven de fattigare folkklasserne, såsom backstugusittare, torpare och strandfiskare, hvilka ej ega tillgång att föda en ko, men deremot med de enkla födoämnen, sorn dertill fordras, framföda flera getter, så att de på detta sätt kunna lifnära hustru och barn.
Och skulle de nu af Rikets
Ständer förbjudas att utsläppa och vårda sina getter i skogarne. då dessas egare deröfver ej klagat, så anser jag detta vara ett kärlekslöst handlingssätt mot den fattigare befolkningen Likaledes är det för de flesta hemmansegare i de oftanämnde länen, synnerligast i fjeUtrakterne, ett menligt stadgande, enär gan ska många äro så aflägse boende, hafva ganska dålig skog och sakna ali möjlig kommunikation, så att de af skogarne kunna påräkna jemt så stor inkomst, som de skulle förlora genom förbudet att der utsläppa getter, hvilka ej under sommaren derstädes kunna på annat sätt lifnäras; och synes det mig i sanning ganska eget, om genom ett lagstadgande skulle förbjudas att i skog utsläppa ett nyttigt husdjur, såsom geten, då deremot elgen, som å skogen gör långt större skada, ej får fångas.
Jag skulle derföre anhålla, att vid utfärdande af författning i detta ämne, undantag måtte göras för de norra länen, såsom för närvarande ej tillämpligt, samt att i dessa hänseenden de måtte förunnas samma friheter som hittills, tills vidare eller till dess något lagstadgande för de norra länen finnes af behofvet påkalladt. » Af Riksdags-fullmäktigen Magnus Månsson från Östergöthlands län: »Ehuru Utskottet icke haft något att erinra emot Kongl. Maj:ls nådiga framställning om inrätt Santmans.
Stats-, Larf- samt Allm. llesv. o. Ekon.-Utskottets Utlåtande M 31. 23 tiindet af en skogsstyrelse, hvilken följaktligen blifvit af Utskottet indirekt tillstyrkt, anser jag likväl att många giltiga anmärkningar kunna göras emot inrättandet af en dylik styrelse.
Uti det af den s. k. skogs-kommittéen uppgjorda förslag till förordning om skogarne i Riket är i allmänna drag beskaffenheten och omfånget af denna styrelses verksamhet antydd Grundtanken i detta förslag synes vara att hos Chefen för denna styrelse centralisera all myndighet, såväl i afseende på skogarnes vård och tillsyn, sorn förvaltningen deraf; men uti Sin till
Ständerna aflåtna nådiga skrifvelse i ämnet har Kongl. Majit icke täckts tillkännagifva, huruvida Kongl. Majit gillade en sådan organisation af ifrågavarande styrelse, som den kommiltéen föreslagit.
Likväl och då Kongl. Majit förklarat, att åt denna skogs-stvrelse borde uppdragas vården och förvaltningen öfver de allmänna skogarne, torde man deraf kunna draga den slutföljd, att den nådiga afsigten vore att alla de bestyr med skogshushållningen, som hittills aleaat Konungens Befallningshafvande och Konell. Kainmar-koilemum, skulle o o o o o komma att upphöra och på skögs-styrelsen öfverflvttas.
Om detta antagande är riktigt, skulle den tillämnade skogs-styrelsen få ett verksamhets-område, sorn vida komme, enligt mitt förmenande, att öfverstiga dess förmåga, vare sig med hänsigt till ärendens mängd eller deras olika art, i följd hvaraf styrelsens verksamhet icke bomme att blifva tillfredsställande.
Endast detta förhållande utgör för mig ett tillfyllestgörande skäl att motsätta mig inrättandet af ett nytt embetsverk med så omfattande och till sin natur så skiljaktiga åligganden.
Men jag anser dessutom ett sådant embetsverk vara både öfverflödigt, onyttigt och kostsamt.
Det är öfverflödigt, emedan den ena grenen af skogshushållningen eller den ekonomiska delen, redan, utan några särskilda kostnader, ombesörjes af Konungens samtlige
Befallningshafvande i länen med biträde af kronobetjeningen under Kongl.
Kammar-kollegii öfverinseende och kontroll.
Denria del,af skogshushållningen omfattar en mängd frågor af den mest invecklade och grannlaga beskaffenhet, såsom angående bevarandet af egande-rätten, besittningen af ego-området, reglerandet af skatter, åliggande servituter och upplåtna förmåner, afvittringar, jordbyten och förvärf, nödige bostäder vid förvaltningen och bevakningen, skogs-skördens användande, betalningens indrifvande derför och redovisning, förvaltnings-utgifternas bestridande, polis-handräckningar i och för skogs-skyddet m. m.
För pröfningen och afgörandet af dessa och flere med dem likartade förekommande frågor, erfordras en embetsmanna-skicklighet, som alldeles icke kan fordras af och knappast förutsättas hos en Chef för skogs-styrelsen, helst denne embetsman, enligt kommittéens förslag, för att vara kompetent, icke behöfver ega laga vitsord om insigter hvarken i juridik, kameral-lagfarenhet eller ens i forst-väsendet.
Dessa ärenden äro ock af den natur, att de framför många andra fordra en kollegial behandling, som, om den just icke alltid medför den af kommittéen förordade raskheten, likväl innebär en garanti att de blifva med sakkännedom, oväld och efter moget begrundande afgjorda.
Då Kammar-kollegium eger högsta bestyret med förvaltningen af statens fasta egendomar, synes det mig icke vara välbetänkt att undantaga 24 Sammans.
Besv. o. Ekon.-Utskottets Utlåtande AU 31. en integrerande del af denna fasta egendom, nemligen skogen, hvarmed Kongl. Kollegium icke skulle ega taga den ringaste befattning eller ega att genom sitt Advokatfiskals-embete låta beifra öfverträdelser, der sådane kunna ega rum, af gällande författningar i afseende på användandet af skogen till en af Kollegium utarrenderad Kronans lägenhet o. s. v. Inrättandet af en särskild styrelse, åt hvilken den ekonomiska delen af skogshushållningen äfven skulle uppdragas, är derjemte omjtligt, emedan härigenom det inre sammanhanget eller den harmoniska vexel-verkan, som vid de särskilda nuvarande förvaltande verkens organisation blifvit såsom ett hufvudvilkor afsedt, komme att rubbas samt en slitning inom stats-machineriets särskilda delar uppkomma, medförande mattighet och förlamning i det hela.
En hvar kan lätt föreställa sig, hvilket snart sagdt ändlöst skrifveri, omvägar och tidsutdrägt måste föranledas deraf, att en enda styrelse, residerande i hufvudstaden och således aflägse från de flesta af skogarne, samt obekant med lokalförhållandena, skall upptaga och afgöra de tusendetals årligen förekommande ärenden rörande den ekonomiska delen af skogshushållningen, hvilka nu äro fördelade på de särskilda Läns-styrelserne och ortmyndigheterne.
Må man blott besinna den stora mängd af intressenter uti härads-allmänningarne. de 4 ä 5,000 boställshavare, som alla måste, så vidt sjelfva förvaltningen af skogarne skulle åt styrelsen uppdragas, direkt vända sig till denna styrelse, och man kan endast deraf sluta, af hvilken massa ärenden styrelsen skall öfverhopas, och hvilken skriftvexling samt dermed förenadt besvär och kostnad häraf skall förorsakas.
På grund af allt detta och mycket annat, som vore för vidlyftigt att här anföra, vågar jag vördsammast föreslå, att om inrättandet af en särskild skogs-styrelse skulle af Rikets Ständer anses vara utaf behofvet påkallad, denna styrelses befattning måtte inskränkas till den forstliga delen af skogshushållningen eller den gren deraf, som omfattar den egentliga skogsbehandlingen till dess principer och dess tekniska utförande inom skogen, jemte redovisningen för skogs-skördens riktiga tillgodogörande, äfvensom att någon särskild Chef, under hvad benämning som helst, icke måtte anställas för denna styrelse, utan densamma sammansättas på sätt Herr OfverJägmästaren G.
Segerdahl, uti sin vid kommittéens betänkande i ämnet afgifna reservation föreslagit, nemligen af Cheferne för Skogs-institutet och för ekplanteringarne.
Hvad angår framställningen derom, att härads-allmänningarne äfven måtte ställas under vård och förvaltning af en skogs-styrelse, med allmännings-intressen ternes - Sammans.
Besv. o. Ekon.-Utskottets Utlåtande M 31. 25 ternas uteslutande, så måste jag på det högsta motsätta mig en sådan myndighets öfverlemnande åt skogs-styrelsen.
Uti Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den 5 December 1854 hafva Rikets Ständer uttalat den bestämda åsigt, att alla samfällda skogar, som blifvit till menigheters disposition upplåtna och hvilka förblifva oskiftade, må ställas under tillsyn af jägeri-betjeningen tillika med af delegarne dertill utsedda ombud, på det att jemväl dessa skogar måtte blifva efter ett rationelt hushållningssätt vårdade.
Jag anser derföre det vara hvarken rätt eller nyttigt att ifrågavarande skogar ställas under vederbörande jägeri-betjenings förvaltning, utan hemställer jag, att jägeri-statens befattning med de till menigheters disposition upplåtne skogar måtte inskränkas till vård och tillsyn deröfver, att de för dessa skogar uppgjorda och fastställda hushålls-planer varda iakttagna och följda.» Af Riksdagsfullmäktige Petter Jönsson, Per Erik Andersson, Anders Ersson och Per Benjaminsson.
Prot. 1850 & 1857. 4 Sami. 2 Afi 12 Höft- 4 26 Samm-ans.
Stats- samt Allm liesv.- o. Ekon.-UIskottets Memorial JVi 32.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 21 Okt. 1857, kl. 2 e. m.
Memorial, i anledning af återremisser å Utlåtandet JV2 15, angående en fyr-anläggning på Gottska Sandön samt älg är ders vidtagande för förbättringar i Fyr-, Båk- och Lots-väsendet.
Enligt till Sammansatta Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet ankomna protokolls-utdrag är förenämnde Utlåtande af Ridderskapet och Adeln återremitteradt i den punkt, hvaruti Utskottet afstyrkt en föreslagen fyr-anläggning på Bremön, men bifallet i alla öfriga delar; af Preste-ståndet återremitteradt uti de punkter, hvari Utskottet afstyrkt medels anvisande för dels utläggande af fyrskepp på de s. k.