Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Pastor å landet vare pligtig att hvarje år, vid Valborgsmässo-socknestämma, inhemta socknemännens yttrande, huruvida något värdshus, spisqvarter eller annnat näringsställe, med ofvannämnde minuteringsrättighet, inom socknen bör indragas, och i sådan händelse göra anmälan derom hos Kongl. Maj:ts befallningshafvande.
Om vid grufvor, större bruk och herregårdar samt manufakturier värdshus för resande erfordras, och rättighet åstundas att under förutnämnde vilkor der utminutera bränvin, skall tillstånd för inrättande af dylika värdshus sökas hos Kongl. Maj:ts befallningshafvande, som, efter pastors och socknemännens hörande, derom förordnar.
Genom de i denna förordning gifne stadganden om bränvinsförsäljning afses icke någon rubbning af den försäljningsrätt, som dislilleringsbolaget i Stockholm, enligt kontrakt, tillkommer. § 44.
Bränvin må väl i hela fastager, större eller mindre, försäljas, men icke utdelas eller utmätas å öppna farvägar eller offentliga samlingsplatser på landet, i segelleder, i ut- och landthamnar, samt vid stränder, ej heller å torg, i hamn eller å öppen gata inom stad.
Den häremot bryter, bote 20 r:dr banko och blifve derjemte, vid hvarje slikt fall, förlustig det bränvin, hvaraf utdelningen eller utmätandet skett.
Till samma ansvar vare den förfallen, som å landshvgden far med bränvin ifrån by till by eller från gård till gård att dermed köpslaga. § 45.
Den, som i minut försäljer bränvin, utan att dertill vara berättigad, bote första gången 10 r:dr banko.
Sker sådan förbrytelse andra gången, plikte han 20 r:dr banko.
Föröfvas dylik förbrytelse tredje gången, eller oftare, böle den tilltalade hvarje gång 40 r:dr banko.
Är oloflig bränvinsförsäljning af beskaffenhet att kunna hänföras till krogrörelse, bote förbrytaren som ofvan i hvarje serskildt fall stadgadt är; och vare'det försäljningsrummet befintliga bränvin, jemte de käril, hvaruti det finnes förvaradt, beslag underkastadt och förverkadt. 23 Till enahanda ansvar vare den förfallen, som, utan att till bränvinsrninulering vara berättigad, tillåter, alt det hos honom köpta bränvin må till större eller mindre del på stället förtäras.
Uti öppna salubodar och på apothek må icke bränvin med eller utan droguer eller andra tillsatser, emot eller utan betalning, i minut utdelas eller annorlunda tillhandahållas, vid ansvar, som för-oloflig bränvins-minutering här ofvan stadgadt är. § 46.
Gästgifvare, källare- och värdshusvärdar samt spisqvarters- eller näringsidkare, som rättighet till bränvins-minutering innehafva, skola, derest de försälja bränvin, utan att mat derjemte för den, det begär, finnes att tillgå, vara förfallne till enahanda ansvar, som för oloflig bränvinsförsäljning här ofvan finnes stadgadt § 47.
Under sön- och andra helgedagar må bränvin ej försäljas annorlunda, än i minut å gästgifvaregårdar och andra tillåtna minuteringsställen, vid måltider; och böra alla minuteringsställen under gudstjensterne vara tillstängde.
Bryter någon häremot, plikte första gången 20 r:dr banko.
Sker sådan förbytelse andra gången eller oftare, böle förbrytaren 40 r:dr banko hvarje gång; och vare, med undantag af gästgifvare, hvar och en, som tredje gången återkommer, näringsrättigbeten för alltid förlustig. § 48.
Försäljer någon, som icke innehafver rättighet till bränvinsininutering, eller den, som dertill berättigad är, annorlunda än vid måltider åt spisande gäster, bränvin till en eller flere personer af den menighet, som är församlad vid ting, uppbördsslämmor, mantalsskrifning, mönstringar, auktioner, kronoskjutningar, skallgångar och andra sådane till större folksammankomster ledande förrättningar och anstalter, bote han första gången 20 r:dr banko och sedan dubbelt.
Yid enahanda ansvar må ej heller under marknad bränvin i minut försäljas hos andra, än dem, som antingen ega rättighet att på stället utminutera bränvin, eller dertill hädanefter erhålla Wår befallningshafvandes i länet, serskildt för hvarje marknad, meddelte tillståndsbref, och hvilkas antal alltid bör blifva så inskränkt, som behofvet möjligen medgifver. § 49.
Beträdes någon under den tid, han är under tilltal för oloflig bränvinförsäljning, med fortsättning af samma förbrytelse, skall han för hvarje gång plikta det 24 belopp, som för den olofliga bränvinsförsäljningen, efter dess serskilda art och beskaffenhet, blifvit bestämdt. § SO.
Den, som bevisligen försäljer bränvin till en person, hvilken redan är synbarligen öfverlastad, bote 10 r:dr banko första resan, och sedermera 20 r:dr banko för hvarje gang, sådan förbrytelse förnyas. § SI.
Å näringsställen i städerna skall, då minutering af bränvin der är tillåten, dörren icke vara läst; och må, vid ansvar, som för oloflig bränvinsförsäljning, utminuteringen icke annorstädes än i krogrummet företagas.
På gästgifvaregårdar och andra tillåtna bränvinsminuteringsslällen å landet må, då bränvinsminutering utöfvas, dörren till skänkrummet icke heller vara läst. § S2.
Ej må någon, srrm utminuterar bränvin, ega rätt till utbekommande af for dringar för det bränvin han sålunda utlemnat på räkning eller kredit. § S3.
»När åtal sker för oloflig bränvinsförsäljning, skall mannen ansvara för hustruns åtgärd, såsom vore den af honom begången, änskönt förebär as skulle, att förbrytelsen skett utan hans vilja och vetskap.
Husbonde ansvare ock för dylik förbrytelse, begången af hans husfolk, såvida ej visas kan, att förbrytelsen skett emot husbondens förbud och att han ej kunnat densamma hindra eller förekomma.n § 54.
Hvad till förekommande af oloflig bränvinsförsäljning är förordnadt, må icke tillämpas å den, som under påstående tåg, med vederbörande befälhafvares eller kronobctjenings vetskap och tillåtelse, utgifver bränvin åt dem af manskapet, hvilka blifvit hos honom inqvarterade. § SS.
Ej må köpare till vittne antagas i fråga om försäljning af det bränvin, han sjelf sig tillhandlat; hvaremot köpare, derest han i öfrigt finnes ojäfvig, må vittna derom, att bränvin blifvit till andre personer, vid samma tillfälle, försåldt. § S6 Iför lill Bev.-, Lag- sami Allm. Best.- och Ekon.-Ulsk.
Ullålande, N:o 2. § 86.
Till förekommande af utländskt bränvins insmygande, bör å bränvin, då det sändes ifrån stad med fartyg, som passérar saltsjö, tagas förpassning, hvilken icke skall kunna af tullkammaren utfärdas, innan försändaren aflemnat tillverkarens, under edlig förpligtelse utgifne, tillverkningsbevis; äfvensom, när bränvin föres ifrån skärgård sjöledes, slikt tillverkningsbevis bör varan åtfölja.
Äfven bör, då bränvin föres landvägen i större parti än 60 kannor, detsamma åtföljas af ett lika beskaffadt tillverk ningsbevis.
Finnes detsamma vara å utländsk ort tillverkadt, straffes förbrytaren såsom för oloflig införsel. §87.
Allt hvad i denna författning finnes stadgadt om ulminulering af bränvin, galle äfven för andra brända eller distillerade spirituösa drycker. § 88.
För de gästgifverier, hvilkas innehafvare vilja i minut försälja bränvin och andra brända eller distillerade spirituösa drycker, kommer alt i afseende å denna försäljningsrätt, utom den vanliga bevillningen, erläggas ifrån 6 till och med 30 r:dr banko, samt för tillåtna värdshus, källare, spisqvarter eller andre näringsställen ifrån och med 20 till och med 100 r:dr banko, efter deras mer eller mindre förmånliga rörelse, enligt pröfning af laxeringsämnen, hvilka böra bestämma en högre afgift, än den här i allmänhet stadgade, då afsätlningen anses vara af den betydenhet, att den, jemförelsevis med andra värdshus, skäligen fordrar en sådan förhöjning.
För de gästgifverier, hvilka anses endast såsom skjutsombytningsställen, skola innehafvarne, derest de vilja begagna minuteringsrättigheten, erlägga minst 3 r:dr, ankommande på taxeringsmännen att denna afgift förhöja. »Den, som erhållit serskildt tillstånd att vid marknader, regementsmöten, auktioner och andra sammankomster utöfva tillfällig försäljning af bränvin, erUigge såsom afgift för dylik rörelse minst 2 r:dr för året, hvilken afgift taxering s-kommitéerna ega att förhöja i mån af rörelsen; skolande den embetsmyndighet, som meddelat tillstånd till sådan försäljning, derom underrätta vederbörande skönskrifvare, på det taxerings-kommitéen må komma i tillfälle att berörde afgift bestämma.» Bih. till R.
Prot. 1847 och 1848. 5 Sami. 2 A/d. 5 Höft. 4 26 Sjette Artikeln.
Föreskrifter i afseende på författningens verkställighet. § 39.
Maj:ts befallningshafvande böra öfver efterlefnaden af alli hvad i denna författning stadgadt blifvit, hålla allvarlig hand; och skall det ovilkorligen åligga krono-, stads- och polisbetjente, samt andre i sådant afseende vederbörligen förordnade personer, att förbrytelser deremot på det allvarsammaste beifra; egande derförutan alle och en hvar rättighet, att förbrytelser emot denna författning angifva och åtala; undantagande barn emot föräldrar, samt tjenstehjon, under den tid, de i tjenslen äro, emot husbondefolk; men rättighet att, så i städerne som på landet, anställa visitation och göra beslag, tillkommer endast kronofogdar, lands- och stadsfiskaler, länsmän samt andre af justitia3-kanslers-embetet eller Kongl. Majt:s befallningshafvande förordnade personer, äfvensom polis- och stadsbetjente i städerne, hvar och en inom sitt distrikt, så vida ej, hvad kronofogdar och länsmän beträffar, desse, genom Kongl. Maj:ts befallningshafvande, efter bos Kongl. Maj:t föregången underdånig anmälan blifvit bemyndigade att anställa visitation äfven utom deras distrikt.
Då beslag göres, skall det ske i två tillkallade vittnens närvaro och efter det bränvins-brännings-redskapens innehafvare eller, i dennes frånvaro, hans på stället varande ombud eller någon af hans husfolk derom blifvit tillsagd; åliggande det nämnde publike betjente att, när förbrytelser hos dem af andra angifvas, målen lagligen instämma och utföra, dock på angifvarens äfventyr och ansvar, om angifvelsen saknar grund eller anledning, eller diktad är.
De fall undantagne, då bränvins-brännjngs-redskap, antingen ostämplade eller stämplade, finnas af större innehåll, än egaren får dem bruka och hvartill han sig anmält, eller mera än en femtondedel större än stämpeln utvisar, må, vid skeende beslag hos någon till bränvins-bränning berättigad och i behörig ordning antecknad, hvarken panna utbrytas och jemte tillhörande redskap egaren fråntagas, eller rättighet till bränvins—tillverkning honom förmenas, innan, efter föregånget laga åtal, förste domstol i målet förklarat redskapen förbruten, utan ege åklagaren blott, vid af honom gjordt beslag, att, till förekommande af förblandning eller förbytning, märka så beskaffad panna och öfriga redskap medelst påslående af en tjenlig stämpel. § 60.
Undersökning eller visitation, i afseende på öfverträdelser af hvad i denna författning är stadgadt, så väl om bränvinstillverkning, som om bränvinsbrännings - 27 redskapens innehafvande och försegling, må alla tider på dygnet anställas uti bränneriet kök, brygg- och bageri-stugor samt andre rum eller byggnader, hvilka för bränvinsbränning eller omdistillering af bränvin kunna begagnas.
Beslagare, så framt de vilja tillgodonjuta det beskydd, dem lagligen tillkommer, böra vid dylika tillfällen synbart bära på sig sina brickor eller andre för dem påbudne tecken, eller, i brist deraf, sina fullmakter eller förordnanden, hvilka, innan visitation eller beslag göres, skola på stället uppvisas; vare likväl ordinarie, i orten kände och boende, kronooch stadsbeljente frikallade ifrån skyldigheten att sin behörighet till sådane förrättningar styrka.
Ingen må, vid 33 r:dr 16 sk. banko bot, vägra beslagare att på ofvanberörde ställen visitation företaga; desse vare icke heller något ansvar för densamma underkastade, oansedt någon förbrytelse ej upptäckes, så vida visitationen icke företages emellan klockan nio om aftonen och fem om morgonen, då, i händelse någon förbrytelse icke skulle finnas vara begången, beslagaren bote 33 r:dr 16 sk. banko, egarens ensak.
i > Våldföras vid dessa och dylika tillfällen krono- eller stadsbetjente eller andre tillförordnade beslagare, eller sker våld i anledning af redan gjordt beslag, eller föröfva beslagare sjelfve våld i oträngdt mål, gånge dermed såsom allmänna lagen i 18 kap. 8 och 9 §§ missgernings-balken, jemförd med Kongl, förordningen den 20 Januari 1779, för slika fall utstakar.
Skulle, under den tid bränvinsbränning är tillåten, beslagare vilja anställa undersökning om pannerymden, vare han skyldig, om pannan nyttjas, när han sig i detta ändamål infinner, att afbida tiden, då den afrunnit, så att undersökningen icke må för panne-egaren medföra olägenhet eller skada. § 61.
Om någon af de betjente, som böra vaka öfver efterlefnaden af denna författning, sjelf bryter deremot förmedelst olofligt innehafvande af bränvinsbränningsredskap, bränvinstillverkning eller försäljning, vare han förfallen till dubbla böter, och miste tjensten.
x § 62.
Beträdas de i S8 § omförmälde betjente eller de, som förordnas att bränvinsbränningsredskap under försegling ställa, med vårdslöshet och försummelse i deras skyldigheter och i den tillsyn, dem åligger, öfver hörsammandet af hvad här föreskrifves, må de, efter omständigheterne, alldeles eller på viss tid af vederbörande ifrån tjensten skiljas, eller ock varda belagde med det i 1 kap. 7 § utsökningsbalken utsatta ansvar. 28 § 65.
Alla i denna författning utsatte böter, utom de, hvartill beslagare enligt 59 § fällas, skola, då de komma att utgå, i vederbörlig ordning fördelas sålunda, alt församlingens fattige tillfaller en tredjedel och målseganden, derest han saken vid domstol sjelf utförer, två tredjedelar.
Varda förbrytelserne hos fiskaler eller kronöbetjente eller andre för tillsynen behörigen tillförordnade personer angifne, samt målen af dem, på sätt 58 § innehåller, instämde och utförde, då skall målseganderätten eller två tredjedelar af bölerne till hälften emellan angifvaren och åklagaren fördelas.
Bränvinsbränningsredskap eller bränvin, som, jemte de käril, deruti bränvinet förvaras, förbrutits, skall fördelas på enahanda sätt; börande så väl redskapen, som bränvinet och kärileh, på offentlig auktion försäljas och beloppet i saköreslängden redovisas; hvadan ock vigten af kopparen eller den metall, hvaraf annars redskapen består, skall med auktionsprotokoll bestyrkas.
Till redskap, som förbrutne anses, räknas bränvinspanna med kittel, pannbröst, batt, pipor, slang och annan afkylningsredskap, mäskvärmare och reklifikationsapparat samt hvad konstredskap som helst, dock ej till större del, än som olofligen nyttjas eller innehafves. § 64.
Vid böters förvandling, som skall ske till fängelse, svare emot böter till och med 10 R:dr 7 dagar från 10 » » » 25 » i 14 d:o. » 25 » » » 50 » 21 d:o. » 50 » » » 100 » 30 d:o. » 100 » » » 150 » ........ 45 d:o. »150 » » » 200 » ; . 60 d:o. eller två månader o. s. v. Ej må dock någon, för bristande tillgång till böter, mer än ett år i fängelse hållas, ehvad belopp böterna må utgöra.
I de fall, då förbrytaren, jemte böter efter denna författning, äfven ålägges böter för sabbatsbrott, böra förstnämnde böter först uttagas, och i händelse tillgång till sabbatsbrottsböterna saknas, skall förvandling deraf ega rum enligt de grunder, som allmänna lagen i 5 kap. 4 § straff-balken utstakar. § 65.
Hör till Bev.- Lag- samt Alm. Besv.- och Ekon.- Utskottens Utlåtande, 2V.o 2. 29 § 63.
Besvär rörande debitering och taxering af de för tillverkning, omdistillering eller försäljning af bränvin bestämde afgifter fullföljas i den ordning, som för behandling af frågor om debitering och taxering af allmänna bevillningen är före skrifven.
Besvär öfver Kongl. Majrts befallningshafvandes beslut i frågor om »anmälan till bränvinsbränning», tillåtelse till biiinvinsförsäljning i' minut, äfvensom angående omflyttning eller indragning af värdshus, spisqvarter eller andra näringsställen, så väl i städerne som på landet, anföras bos Kongl. Moj:t genom Kongl. Maj:ts Civildepartement, inom den tid, som för besvär öfver Kongl. Maj:ts befallningshafvandes beslut i politi-mål stadgad är.
Förbrytelser emot denna förordning böra, så i stad, som på landet, vid allmänna domstolarne åtalas och afdömas, med undantag af frågor om oloflig bränvinsförsäljning i de städer, der poliskammare finnes, och i hvilka dylika frågor uti hit tills vanlig ordning behandlas.
Af denna förordning bör alltid ett exemplar finnas å hvarje ställe, der försäljning af bränvin i minut eger rum, i försäljningsrummet anslaget, vid bot af 10 r.dr banko.
Hvad i denna författning förordnats, skall tjena lill efterrättelse ifrån och med början af år 1830, intill hvilken lid hittills gällande föreskrifter i timnet komma att tillämpas, men derefter att till kraft och verkan upphöra.
Prot. 1847 och 1848- 5 Sami. 2 Afd. 5 Höft. 30 F o r in u 1 a I r e till Mätnings- och St änif tings-bevis ä bränvins-bränning s-redskapen N:o Enkel Dubbel I jmed fast) spanna<med löst' | jutan I -i I C3 Cl ag CJq o ä> B -» c ?!
I| ■o pT S-Oq bröst koppar'oo oo Conisk 1 hatt med 00 tums Cylindrisk J ängrör.
1 rektifikations-apparat, finkel I fästad vid hatten, att \ sättas emellan pannan Dubbel
I och afkvlningsredska) pen.
Med (utan) äng-apparat. oo oo l st. oval af 6 t. diam. 1 st. rund af 1 t. diam. i I Redskapens rymd är stämplad ä pannans ih(als , . 00. »öfversta delf På Janna, Hatt, Mäskvärmare och Rektifikations-apparat äsatt min namnstämpel. S. S. 184— N. N. den 184— (Justerarens namn.) STOCKHOLM, tryckt hos joii. beckman, 1848.
It ätt elser uti Bevillnings-, Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens Utlåtande M 2, i anledning af gjorda anmärkningar vid sammansatta Utskottens betänkande JV2 1, angående grunderna för rättigheten att tillverka och omdistillera samt i minut försälja bränvin, äfvensom för beskattningen dervid.
I utlåtandet:
Sid. t , 7:de raden nedifrån, står: ådagaläggande, läs: åläggande. — 11, 16 raden uppifrån, näst efter rubriken:
Ilos Pr es t e s t andet, läs: Af Kontrakts-prosten Nibelius: (hvars namn blifvit utelemnadt).
I förslaget till förordning: § 1.
Sista mom. af denna §, hvilket igenflnues under § 32, utgår. § 11, sid. 6, 4:de raden, star: 16 §, läs: la §. 19, sista raden, står: 14 §, läs: 13 § '§ 23, 3:dje raden, står. 11 §, läs: 10 g. § 26, lista raden, stur: 58 <§, läs: 59 <§. 5:te raden, slär: 15 och 21 §§, läs: 14 och 20 §<§. § 33, sid. 18, 5:te raden uppifrån, står: afgiten, läs: afgiften.
,§ 34, 2:dra raden, står: 35 g, läs: 33 §. § 35, 4:de raden, står: 35 §, läs: 33 §. § 37, lista och 2 raderna, står: 12, 13 och 19 §§, läs: 11, 12 och 18 §<§.
» 2:dra raden, står: 16 <§, läs: 15 §.
» 4:de raden, står: 23, 24 och 25 §§, läs: 22, 23 och 24 §§. § 63, sid. 28, lista raden, står: 59, läs: 60. » » 6:te raden, står: 58 §, läs: 59 §.
•»alli lllltt Hilt. lill R Sl.
Viol. 1847 och 1848■ 5 Sami. 2 Afd. (i lläft. 8 STOCKHOLM, tryckt iios joh. beckman, 1848.
Becilia.-j Lag- samt Allm.
Besv- och Ekon.-U tskotlens Betänkande, IV:o 3. 1 N:0 3.
Ank. till Exp. Utsk. den 3o Juni, kl. i e. Betänkande j i anledning af väckt, motion om af skaffande af de s. k. husvisitationerna efter olojligen inför dt gods. ”Till Bevillnings-utskottet liar Vällofl.
Borgare-ståndet remitterat en af herr C.
Th, Agrell väckt motion, hvari är vordet anfördt; att det i 32 och 33 §5 af Kongl, förordningen den 22 December 1841, till förekommande af oloflig införsel och utförsel af varor, befintliga stadgande, sorn medgifver vissa tjenstemän rättighet att anställa husvisitation efter olofligen infördt gods, syntes lill sin princip vara falskt och till sina följder högst vådligt; att i begreppet af personlig frihet och säkerhet obestridligen inginge rältigheten att njuta skydd i sitt hus och hem; att allmänna lagen, som med hårdt ansvar belade husfridens störande, väl tilläte undersökning i hus efter stulet gods, men dervid fästade sådana restricliva vilkor, att den, hos hvilken undersökning sker, icke skäligen kunde finna sig deraf förnärmad; att förhållandet med husvisitationer efter olofligen infördt gods deremot vore helt olika, då det berodde på tulltjenstemannens godtycke, hvilken han ville göra till föremål för sitt fridstörande besök, och lian visserligen vore underkastad några riksdalers böter, derest konfiskabel! gods ej anträffades, men, under förutsättning af personlig ovilja, ansåge detta botoffer obetydligt emot tillfredsställelsen att hafva oroat och beredt skymf åt en ovän, hvilken, oskyldigt förolämpad, ej egde någon upprättelse i den ringa näpst, som drabbade tullljenstemannen; att, om man vidare toge i betraktande hvilka våldsuppträden, som aå ofta framkallats af dessa husvisitationer just derföre att de ogillades af allmänna tänkesättet, man icke borde tveka att söka undanrödja en lag, sorn i sin tillämpning mången gång visat sig medföra ett större ondt, än det, som skolat förekommas; att staten, för bevarandet af sina tullintrader, väl egde rättighet vidtaga stränga och verksamma kontroller emot varors olofliga inprakliserande i landet eller äfven i enskildt hus; men att det vore betänkligt och icke förenligt med de anspråk på säkerhet till person och egendom, som hvarje medborgare i ett fritt och lagbundet samhälle borde ega, att åt tulltjenstermannen öfverlemna makten, att efter behag intränga på husfridens heliga område, för att der sprida förskräckelse bland en oftast oskyldig familj; cxjh föreslog motionären, på grund deraf, att stadgandena i 4 oc^ 5 mom.
Prot. i84l oc^ > $ Sami. a Afd. j Höft. i 2 Bevilln.-j Tåg- samt Allm.
31 Denna kassa härleder sig ifrån eli af Konung Carl den XI till soldatrotarnes understöd och lindring vid roteringsskyldigheten beviljadt ärligt, anslag af 406
R:dr, utgörande lösen efter 3 daler silfvermynt tunnan för i berörde afseende beviljad kronotiondespannmål.
Af dessa medel är kassan bildad och genom medlens förräntande har fonden stigit så, att vid 1847 års slut kassans behållning utgjorde 157,907 R:dr 8 sk. 3 r:st banko.
Denna kassa förvaltas af en särskild direktion och står under KrigsCollegii öfverinseende.
Den har lått sitt namn deraf att ifrån ålder bidrag deraf utgått till lega för soldat vid rekrytering.
Detta bidrag har genom kassans tillväxt efter hand kunnat ökas, så att knekte-legomedelskassans bidrag till lega för ny soldat nu mera utgör 50 R:dr banko.
I ti denna kassa äro dock icke alla 1,200 rotarne vid Westmanlands regemente delaktigo, utan endast 932, hvaribland 877 äro belägne inom Westmanlands och 55 i Orebro län.
Inom detta län finnas 63 rotar i Bergslagsfögderiet, hvilka jemte 205 inom Fahlu län belägna rotar, tillhörande Westmanlands regemente, icke hafva del i kassan.
Fråga har varit väckt och behandlad om delaktighet i kassan för de nu derifrån uteslutne 268 rotarne, men utgången af denna fråga tillhör nästa berättelse.
Till ytterligare lindring vid roteringen flir de i kassan delägande rotar hafva, genom Kongl. Brefvet den 19 Juli 1845, af kassans ränta medel blifvit anslagna lill full ersättning för dessa rotars årliga till regementets beklädnadskassa ingående bidrag, hvilket bidrag för år 1847 uppgick lill 3 R:dr 20 sk. banko för hvarje rote.
Kassans medel äro utlanta emot inteckningar, och den årliga räntan på dessa
Ian har under år 1847 nedgått ifrån 6 till 5 procent. §.
5. 8 fäderne, l:o. Westerås stad är, i topografiskt afseende samt till areal och byggnadssätt, sedan sista femårsberättelsen oförändrad, med undantag att åtskilliga tillbyggnader-och förbättringar a flera gårdstomter till större beqvämlighet och prydlighet tillkommit.
Stadens folkmängd är i 1 §. uppgifven jemte dess tillökning, hvilken mera herutt pä inflyttningar än på nativitetens förhållande till mortaliteten. 32 Tvisten om det i förra femårsberättelsen omförmälda förslag till förändrad disposition af stadens utmark har blifvit till Eder Kongl. Maj:t fullföljd 5 och enligt Eder Kongl. Maj:ts nådiga Utslag beror förslaget på frågan om upphäfvande af de å utmarkslotterne tillkomne fastedomar, hvilka äro utfärdade i sammanhang med fastebref å de gårdstomter, hvartill utmarkslotterne blifvit indelade.
Handeln är i Westerås den vigtigaste näringsgrenen.
Den har icke betydligen tilltagit under ifrågavarande period.
Spannmålsproducenten]e på landsbygden hafva sjelfve spekulerat i spannmålshandeln och skördarne hafva varit gynnsamma i Stora Kopparbergs län samt tillika i länets bergslager med undantag af de 2: ne första åren 1844 och 1845, i följd hvaraf spannmålsafsättningen på Dalarne och Bergslagen minskats.