Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Är ett anslag af 42>3oo R:dr äskadt för byggandet af Bil. till Stats-Utskottets Utlåt an de IV. o 35 en hamn vid Cimbritshamn, hvilket Utskottet icke på annat sätt beviljat, än vilkorligen, så att, om Christianstads invånare ej finna sig vid att emottaga de dem erbjudne 35,ooo R:dr, skulle dessa medel få lill Cimbritshamn användas.
Men dels är det icke sannolikt, att Christianstads invånare försaka tillfället att ei hålla ett understöd lil!
Åhus hamnbyggnad, i fall detta finnes motsvara behofvet; dels är det obilligt, att Cimbritshamns-orten, som sjelf är hågad att efter förmåga bidraga lill det angelägna ändamålet, skall om hvad för denna bygd kan vara att hoppas, sväfva i en fullkomlig ovisshet under hela den långa besinningstid, som är Christianstad föibehållen.
Om man betänker först och främst, hvilka stora summor af den Skånska provinsens rikliga skalle-bidrag blifvit använde lill sådana nyttiga ändamål, som kommit andra landsorter tillgodo och stundom, såsom Gölha-Canal, vai it för
Skåne enskildt ganska ofördelagtiga, dernäst, hurusom nästan intet i sådan väg kommit lill denna provins tillbaka, skall man i sanning icke finna det obilligt, alt nu, när man eger tillgångar, en penning, som är jemförelsevis ganska ringa emot det, som blifvit ei lagdt, afsättes för ett behof, sorn icke är ensamt af local vigt, utan faslheldre såvida förmonligt för landet, som det väl mäste betragtas såsom en fördel att för godt köp vinna en nödhamn mer, samt alt bringa en betydlig mängd, span mål mer, för nedsatt forslingspris, på marknaden.
Intill Cimbritshamn angränsa 3 spanmåls-produceiaude härader, med tillsammans 3<) Kyrlo-so eknar.
Åtminstone 3o sådana, oberäknadt de närbelägsnaste delarna af ett fjerde härad, hafva redan och skulle än ytterligar esöka i Cimbritshamn platsen för afsältningen af sin säd och inköpet af sitt timmer-behof.
Jordmonens och landsvägarnes beskaffenhet göra i Skåne små afstånd till stora, och serskildt den årstid, då allmogen behöfver sälja sin säd, äro vägarna nästan ofarbara.
Cimbritshamn ligger 4 mil ifrån Ystad, 6 mil ifrån Christianstad och 8 mil ifrån Malmö.
Under närvarande omständigheter, drifver staden sin handel eftersom hamnen är till: orten forslar sin span uiål lill något af de 5 eller 6 närbelägne fisklägena och ulborgar den till fiskare, hvilkas förmåga att betala gemenligen beror på den större eller mindre framgången af deras fraktresor lill Blekingska kusten.
Det vöre derföre önskligt, all den Svenska Regeringen ville utföra, hvad i detta hänseende redan Danmarks Konungar påtänkt och beslutat. 2:do.
Till fyllande af Universitetens oundgängligaste byggnadsbehof, hafva af deras Höge Canzler och af vederbörande Consistoria Academica blifvit äskade för Upsala ett anslag för en gång af 47>ooo R:dr, och för Bil. till Stais-Utskottets U låtande, N:o 354♦ Lund ett dilo af 54,800 R:dr.
Dessa 101,800 Rd:r har Kongl. Maj:t i D< ss Nådiga Proposition nedsatt lill 25,000 R:dr för h vartdera, eller inalles 5o,ooo R:dr.
De upplysningar om an lagens nödvändighet, hvilka utförligare förefinnas i de Utskottet i
Nåder meddelade detaljerade förslag och hetänkanden, som af Consislorierne blifvit afgifna, har jag vördsamt meddelat Utskottet.
För hvad jag anfö t, rörande Upsala Universitet, behöfver jag endast åberopa Herr Prosten Stenhammars fullständigt upplysande reservation.
Då man tager i betraktande Upsala Academies skuld lill Riksgälds-Contoiiet, skall man nästan anse delta Universitet befinna sig i financielt hänseende i ett ännu mera ulblottadt tillstånd, än Lunds, som väl icke har några disponibla tillgångar, men också icke några skulder af betydenhet.
Academie erbjuder det egna phenomenet af ett Universitet, som icke har någoh penninge-skuld till Staten, utan tverlom beredt Staten stora financiella fördelar.
Academien grundades på egendomar, hvilka aldrig hafva tillhört den Svenska staten, utan såsom kyrkogods borde, enligt det Statsfördrag, Svenska regeringen frivilligt ingick med de eröfrade provinserna, nemligen Malmö Recess och deruti åberopade Siatshandlingar, aldrig användas till annat än undervisnings-ändamåh
— Det oaktadt blefvo af denna egendom mer än 47° bondhemman tagne af Konung Carl XI och använda for indelnings-verkels behof emot ett ringa vederlag.
Endast Academien återfår sitt, så kan hon tacksamt lemna staten alla dess bidrag tillbaka, och likväl vida bättre än nu bestrida sina aflöningar och byggnads-behof, Bland dessa sistnämnde äro några af en alldeles trängande beskaffenhet.
Academien har intet chemiskt laboratorium och ingen capell-sal.
Hon har fått af Domkyrkan låna ett flera hundrade år gammalt hus, som förut varit hegagnadt såsom kyrkans materialbod, och blys löpning skammare.
Delta hus slår nu, sedan omgifvande kojor blifvit nedrifna, ensamt midt på gatan vid kyrkans hufvud-ingång, lika vanprydande genom sitt läge och sitt utseende; det kan icke längre begagnas utan en högst kostsam ombyggnad, och förslaget om dess nedrifvande är af
Domkyrkans målsmän redan för ett par år sedan meddeladt Consistorium Academieum, hvilket derigenom kan anses redan uppsagd t ifrån lägenheten.
Att Academien har intet observatorium skall otvunget medgifvas af hvar och en, som behagar krypa in i det vindsrum af del sneda och spruckna uppgångstornet, hvilket hittills burit observatorii namn heder och värdighet, men nu mera alldeles icke skulle kunna för ändamålet begagnas, sedan Åeademi-huset (med kännbar» uppoffringar både för cassa Bil. till Stats Utskottets Utlåtande_, N:o 354. i3 oc*h lärare-personal) blifvit, onibyggdt oell med en tredje våning forsed t.
Academien haren anatomi-sal, men denna utgöres af ett slags påbyggnad eller vindsrum ofvanpå ett orangeri och är allt för trång och illa inredd för sitt ändamål.
Academien har egt och eger ibland sina lärare flere berömde naturforskare, genom hvilkas omtanka, i förening nied enskilde ventenskapsidkares frikostighet, hon erhållit ganska dyrbara samlingar.
För dessa saknas utrymme, äfvensom för Academiens räkenskaper, m. m. som hörer till ett Academi-conloir.
Erhåller nu Academien intet chemiskt laboratorium, ingen capell-sal intet observatorium, ingen anatomisal, m. m., så inser jag i sanning icke, huru lärarne i chemi, musik, astronomi, anatomi 0. s. v. skola kunna uppfylla sina åligganden.
Är denna skildring icke lysande, så är den dock sådan, man kan vänta den af eu Läroanstalt, som, alltsedan den beröfvades största delen af de tillgångar, på hvilka den grundades och intill senaste tider varit lemnad utan Statens understöd, och hvars egna financer icke tillåtit en bättre lärare-personalens behandling, än alt derstädes ännu tjenstgöra flera Professorer, hvilka i denna egenskap åtnjutit, än alldeles ingen, än 60, än i5o, än 600 R:dr, o. s. v. lönc-inkomster.
Det är först under denna och de tvänne näst föregående Piiksdagarne, sorn förhållandet lill Academiernas förde! betydligen förändrat sig.
Serskildt hafva Rikets nu församlade Ständer omfattat läroverken med en verkligen storsint välvilja.
Mätte de icke anse denna välvilja alldeles missbrukad genom framläggandet af sakernas ställning, sådan den är 1 Kunde
Universitetens bvggnads-behof någorlunda uppfyllas och medgåfve omständigheterne ett uppförande å extra Stals-regleringen af t. ex. 16 stipendier för Upsala och 8 för Lund å i5o R:drhvartdera årligen, att åtnjutas af fattige och för flit utmärkte studerande, valde till hälften af allmogens och öfrige arbetande folk-classers barn, och till hälften, utan afseende på stånd, i den ordning, Academiens Höge Canzler föreskrefve, så skulle jag anse allt vunnet, som kan begäras i en tid, då så stora utgifter lära förestå, serskildt för landels fängelse-byggnader.
Under de för läroverket missgynnande omständigheter, då, hvad sorn i Utskottet föreslogs, till en del icke ens biträddes af män med den utmärktaste bildning och lärdom, vågade jag icke fästa uppmärksamheten på hvad handlingarne innehålla, rörande stipendier och prasmier.
Den summa, jag här uppgifvit, understiger den af Upsala Consistorium för denna Academi ensamt äskade, men är annorlunda fördelad, med afseende på det förhållande, att hoplals fattige studerande nu i egenllig mening Bil. till Stats-Utskottets Utlåtande> N:o 354. svälta sig fram vid vära Högskolor, och att de meddellöse lärdomsidkarnes förlägenhet är i ett så mycket'betänkligare stigande, ju drygare lefnadskostnaden blir, ju större fordringarne på deras insigter, och ju sparsammare, i anseende till de offentliga skolornas vexandc anseende, tillfällena yppa sig att, genom enskildt informerande, förtjena sitt uppehälle.” Af Herr Ekholm: ”Sedan jag, såsom Suppleant, kommit alt deltaga i öfverläggningarne och besluten inom Stats-Utskottets plenum, angående den såkallade extra Stats-regleringen, men i flere fall icke delat den rådande meningen, förenlåtes jag i dessa omständigheter reservera mig.
Till det första har jag icke, för min de], kunnat inse nödvändigheten att brådska med uppgörandet häraf, innan de förhanden varande tillgångarne så •väl uti Banken som Riksgälds-Contoiret blifvit utredde och fullkomligt bestämde, samt följagtligen kunnat tagas i beräkning.
Det skulle eljest förekomma mången, såsom befunne man sig i förlägenhet att tillfredsställa aila de öfverdrifna anspråk, hvilka från så många håll göras på de obestämda tillgångarne, ehuru man, enligt mitt förmenande, snarare borde gå tillväga med yttersta försigtighet vid de senares beräkning, så att man dels icke alldeles uttömde eller öfverskrede desamma och dels använde dem på det alldra omtänksammaste eller för landet nyttigaste sätt.
Man bade således, till följd af hvad jag haft äran anföra, utan våda kunnat låta med extra Stats-regleringen anstå, hvarigenom man hvarken utsatt sig för misstankan att förhasta sig eller att onödigtvis slösa med den dyrbara tiden, då återremiss i närvarande fall lärer få tagas för så mycket säkrare.
.Vidare har jag icke eller kunnat dela den åsigt, alt extra Stats-regleringen bör bestämmas endast för en tid af Irenne år.
Den inom det Högloft.
Utskottet såsom motiv för detta beslut lagde åsigt, att man sålunda ville desto snarare framtvinga en Riksdag, kan ej döljas.
Men dels älskar jag för min del, i likhet med hvad jag tror mig bestämdt känna, att nationen önskar i allmänhet icke dylika omvägar, Stats-magterne inbördes, dels hade man fullständigt vunnit detta mål, om det i sjelfva verket är så önskvärdt, igenom totalt afslag på aila fordringarne.
Dessutom torde det icke kunna bestridas, alt om man vid anslag till allmänt nyttiga arbeten fogar den föreskrift, att desamma i synnerhet böra företagas eller forceras de tider, då nöd någorstädes i landet yppar sig, vinner man derjemte ett lika angeläget syfte, hvarifrån man nu aflägsnas, eller beredande af sysselsättning och arbets-förtjenst för de arbetslöse och behöfvande, på Bil. till Stats-Utskottets Utlåtandej N.o 354' i5 grund hvaraf jag äfven för min del anser den hittills följda principen» eller dylika arbetens bedrifvande medelst aibets-commenderingar af hrigsin anskapet böra frånträdas, om man eck derigenom för öfrigt vunne mera ordentlighet och besparing.
Således anser jag, att man bordt inskränka sig alt bestämma det total-belopp, som i hvarje fall kunde anses oundgängligt, samt att medgifva användandet deraf, intill nästa Riksdag, efter omständigheterna, åt Styrelsen, dock så alt årligen endast en viss andel, jemte besparingar derå för förflutna år, kunde disponeras.’’ Af Anders Andersson från Skaraborgs Län: 1:0. ”Emot
Utskottets beslut att tillstyrka ett anslag af i5,ooo R;dr till en Chaussée emellan Westerås och Fahlun, får jag anmäla min reservation, helst jag icke anser lämpligt, alt Statens tillgångar användas till anställande af försök, af hvilka i framtiden ej torde kunna påräknas des ringaste nytta.”
Härmed instämde Riksdap-Fulhnaglige G. Apelqvist från Blekinge, Peter Pehrsson från Jönköpings
Län och Nils Persson från Södermanland. 2:0.
JUag anser intet anslag hafva bordt tillstyrkas för RiddarholmsKyrhans reparation, då jag icke kan, medgifva, att det ännu finnes vara tillförlitligen utredf, att nämnde byggnad är staten tillhörig och således bör af dess medel underhållas.” Af Nils Strindlund från Wester-norrlands Län: ’’Emot Utskottets beslut får jag mig reservera, emot den princip, ej emot summorna i allmänhet, utan att anslagen beräkna3 på Irenne år, sedan Rikets nuvarande Sländer först beslutat, att nästa Riksdag ej hålles förr än &r i8/}5.
Nu blifver en följd, alt ali verksamhet vid allmänna arbetsföretag, som Betänkandet omfattar, afstannar den 1 Januari 1844» och står stilla ett år.
Detta ådagalägger en dubbelhet i syfte, då man försl bestämmer Riksdag till 1845, men medel för att vinna ändamålet bestämmer motsatsen.
Weda Färja.
Med nya anslaget var ändamålet för färjans anskaffande af så stor beskaffenhet, att resande utan lifsfara, äfven i svårt väder, då hafsvågorna inbryta från öppna hafvet, kunde sine resor fortsätta.
Men då villkoren för tvänne bönder i Weda, boende på ett mantal jord, tillsammans skola erlägga hälften i de 1,000 R:dr i de nya färjornas anskaffande och sedan genom ökadt arbets-biträde begagna desamma, kunna de, som endast hafva skyldighet att ro med vanliga färjebåtar, ej åstadkomma denna summa, oc^ således fortfar den olägenhet, soni dittills iG Bil. till Stats-Vtskottets Utlåtande> N".o 354. egt rum, att gamla båtarne, eller nya lika i maxell, komma att fortfarande begagnas, och resande vara i fara till lif och egendom vid öfverfartjen, då svårt väder inträffar, eller ock vänta, tilldess det upphört.
Dessutom amer jag, att Höglofl. Stats-Utskottet, vid extra Stats-regleringen, visade i allmänhet för stor frikostighet lill hamn-byggnader och canal-reparationer, hvarigenom de af skattskyldige förmycket uppburue
Statsbidrag ej rätteligen användas allmänheten till fördel i de flesta fall.
Bättre var Herr Prosten Östbergs förslag i dess reservation.”
Uti första punkten instämde Herr Helsingius.
Af Petter Pehrsson från Jönköpings Län, Anders Nilsson från Östergöthlands, Sven Heurlin från Kronobergs
Län, Gus af Apelqvist från Blekinge och Nils Strindlund från Vesternorrlands
Län emot det för Slussanläggningarne vid Forsshaga och Deijefors tillstyrkte anslag.
Af desamme, jemte Nils Pehrsson från Södermanland, emot Utskottets tillstyrkan af anslag till Wisby hamn. 1 - . STOCKHOLM, Elméns och Granbergs Tryckeri, 1840.
Stals-Utsholtets Utlåtande, N.o 355, 1 N:o 355.
Utsk. den|27 Oct., kl. 2 e. n. Utlåtande, i anledning af väckta motioner om alla bevillning e~ medels samt öfriga contanla statsbidrags ingående till Riksgälds-Contoret.
Det vid de
Fyra sistförflutne Riksdagarne, Rikets Ständers pröfning underslanda förslag, att alla bevillningsmedel, jemte åtskillige andre allmänna skattebidrag, mätte lill Riksgälds-Contoret inlevereras, bar äfven under innevarande Riksmöte blifvit i grundlagsenlig ordning förnyadt, genom de härom af nedannämnde motionärer inom Hög lufi.
Ridderskapel och Adeln, Vällofl.
Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet väckte, samt till Slals-Utskotlets behandling och utlåtande öfverlemnade frågor, nemligen: i:o Af Herr Grefve C. II.
Anckarsvärd, som ansett Riksgälds-Contoret böra erhålla en förändrad organisation, för att såmedelst bereda möjligheten af alla skal temedels framtida inlevererande i ett under Rikets Ständers garanti och vård stälblt Uppbörds-Contor, hvarifrån de af Rikets Ständer till Stats-utgifternes bestridande anslagna summor, i nion af behof, kunde lill Regeringen utbetalas.
Enligt motionärens förmenande, skulle härigenom Stats-intradernes, under nuvarande förhållanden, nödvändiga beräkning under deras sannolika belopp kunna undvikas, och följagtligen de sålunda förorsakade öfverskotten å Stats-verkets inkomster förekommas, hvilka öfverskott, tillvägabragta genom en tryckande tillökning i folkets utskylder utöfver verkliga behofvet, utgjorde ett väsendtligt hinder emot den producliva rörelsens förkofran, enär en betydlig andel af de derför erforderliga medlen härigenom fråndrogos denna rörelse.
Genom all uppbörds ingående till Riksgälds-Contoret, skulle föröfrigt, ulom den i sådant fall möjliga nedsättning i Stats-bidragen, följande väsendtliga fördelar för det allmänna kunna beredas, nemligen:
Statens egentliga Cassarörelses förening med en inom behofvet begränsad upplåningsrörelse på kortare terminer; de influtne skattemedlens utbetalning, efter Kongl.
Stats-Contorets anvisningar, till det belopp, Rikets Ständer för hvarje titel anslagit; större ordning och reda vid de allmänna medlens förvaltning; skyndsammare afslutande af Stals-verkels räkenskaper, samt underlättande af Rikets Ständers Revisorers och Stats-XJtskotts arbeten.
Verkställbarheten af ifrågavarande Bik. till B.
St, Prot, 184.0. 4 Sami.
2 Band, 29 Höft, 1 o Ståts-Utskottets UtlåtandeN\o 355. förslag vore redan på elt öfverlygande sätt ådagalagd derigenom alt allmänna bevillningen, sedan längre tid tillbaka, utan olägenhet, till Riksgälds-Contoret ingått.
Vid 1823 års Riksdag beslöto också Rikets Ständer, att tullmedlen borde till samma Verk inlevereras.
Majit vägrade dock
Sitt samtycke till detta beslut, som, i händelse af dess verkställighet, skulle, enligt hvad erfarenheten sedermera visat, för Svenska Staten medfört högst njHtiga följder, då betydliga ränte-utgifter för Riksgälds-Contorets skuld derigenom kunnat besparas, och denna skuld långt förr än nu skett amorteras, samt Rikets Ständer, redan vid sisla Riksdag, kunnat vara i tillfälle att besluta en ansenlig skatte-nedsättning och sålunda förekomma den af deras då verkställda Stats-reglering föranledda misshushållning, att nära 5 millioner R:dr derefter blifvit af nationen i skatteväg uttagna utöfver hvad
Staten för sina utgifter behöft.
På grund af alla dessa skäl, och då Riksgälds-Contoret måste förblifva i den ställning, att det, i händelse af behof, kan förvalta Rikets skuld samt i allt fall för allmänna bevillningens emottagande och redovisande vore behöflig t och såsom införlifvadt med Svenska Folkets representation emellan Riksdagarne åtminstone hvad öfverstyrelsen beträffade, icke kunde upphäfvas, har Herr Grefve Anckarsvärd föreslagit: ö) att, från och med nästkommande års början, all uppbörd af Tull-, Post-, Chartae-Sigillatae- och Bränvins-brännings-bevi Iningen, hvilken hitintills ingått till Kongl Stats-Contoret, måtte af vederbörande Uppbördsverk aflevereras omedelbart till Riksgälds-Contoret; b') att, från och med år 1842, alla öfriga Statens inkomster jemväl måtte af Uppbördsverken till sistnämnde Contor aflemnas; c) att den del af Kongl. Ränte-kammarens personal, som, i följd af den nu föreslagna förändring med Uppbörden, blefve för Kongl. Stats-Contoret öfverflödig, måtte öfverflytlas på Riksgälds-Contorets
Stat till tjenstgöring i dervarande uppbörds-cassor samt controll- och revisions-befaltningar; d') att äfven Riksgälds-Contorets egen tjenstemannapersonal måtte till enahanda tjenstgöring användas; e~) att Kongl.
Stats-Contoret, under loppet af år 1842, mätte ega att i sin cassarörelse, under redogörelse-ansvar, begagna öfverskotten af Stats-verkets inkomster för år 1840, samt att derutöfver, efter behof och enligt den af Rikets Ständer fastställda Riks-Stat, utfärda anvisningar å Riksgälds-Contoret för hvad, som erfordrades för fyllnaden af de under hvarje titel anslagne summor; Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 355. 3 f) att, från och med år i843, alla Kongl.
Stats-Contorets utgifter måtte bestridas genom anvisningar å Riksgälds-Contoret, i hvilka den utgiftstitel, hvarå utbetalningen vore anordnad, borde bestämdt uppgifvas,1 äfvensom anvisningarné dessutom borde innehålla de för ordningen inom och emellan dessa begge Embetsverk stadgade vilkor af anvisningarnes annoterande och uppvisande inom viss tid; g) att meranämnde 2ine Verks räkningar måtte månadtligen collationeras och för hvarje år vara afslutade före slutet af Februari månad det derpå följande året; och A), att Riksgälds-Contoret, från och med nästa år, måtte organiseras på det sätt, att ifrågavarande nya åligganden kunde af Contoret öfvertagas och dess med år 1842 förestående utvidgade rörelse bestridas med biträde af den från Kongl. Räntekammaren öfverflyttade tjenstemanna-personal. 2:0 Af Herr Friherre J. A. Rantzou, som föreslagit, dels att Rikets Ständer måtte förnya samt hos Kongl. Majit i underdånighet anmäla deras, vid i8a3 års Riksdag, fattade, ehuru sedermera icke verkställda, beslut, angående alla inflytande tullmedels aflemnande till Riksgälds-Contoret, emot skyldighet för detta Verk att tillhandahålla Kongl. Stats-Contoret den under denna inkomst-titel beräknade summa, dels ock att alla andra, genom Stats-Verket ingående bevillningar, nemligen Post-, BränvinsBevillnings- och Chartae-Sigillatae-medlen måtte hädanefter jemväl till Riksgälds-Contoret inlevereras; uti hvilket förslag Herr G. G. Uggla sig förenat; dervid Herr Uggla omförmält, hurusom denna fråga blifvit behandlad vid de 3:ne sistförflutna Riksdagarne, samt ingått i en omständlig utveckling af skälen för den yttrade åsigten, rörande förslagets öfverensstämmelse med Svenska folkets i Stats-författningen förvarade fria beskattningsrätt; hvaremot Herr A. von Hartmansdorff, under åberopande af hvad tillförne blifvit anfördt, i fråga om olämpligheten af allmänna uppbördens undandragande den verkställande magten, på det högsta bes!ridt allt afseende å hvad nu i motsatt syftning är vordet yttra dt och föreslaget. 3:o Af Herr J. A. Kjellberg, som, till förekommande för framtiden af flere anmärkte förhållanden vid den hitintills iagttagne förvaltningen af Statens medel, och under åberopande af den i allmänhet vid hvarje större cassa-rörelse följda grundsats att skilja Bokförare- och Cassörs-befattningarne, hemställt, att ”alla Statens inkomster genom bevillning, äfvensom utgående medel”, måtte ställas under Piikets Ständers Fullmägtiges i RiksgäldsContoret ”inspection och controll på det sä!t: att Chefens för Finance-De - 4 Stats-Utskotlets Utlåtande, N',o 355.
5’partemenlet anordningar underkastades Fullmägtiges controll oell påskrift, ”lör att vara gällande och af Banken betalbara; hvaremot Fuiimägtige skulle ”ega att sialia sig till efterrättelse den föreskrift, lagstiftande magien för ”dem ulfärdar och vara förbundne att, så till bokstaf som siffra, följa den ”af Ständerne upprättade Budgeten.”
Derjemte har Herr Kjellberg, såsom tillägg till denna moLion, hvilken skulle åsyfta ”Stats-Verkets förändring lill endast redovisnings- och bokförings-verk”, med åliggande ”att, på ett ”lättfattligt sätt, upplaga ej allenast Statens alla årliga inkomster och utgifter, utan äfven besparingar, öfverskott och behållningar”, föreslagit ”antagandet af en Bokförare, sora medelst bokslut, efter den vid alla större ”äffairer antagna method, genom ett enda generelt Balance-Conlo framlade ”Stats-Verkets ställning åskådlig.”
Tillika med bemälde motionärs till sitt liufvudsakliga innehåll nu anförde framställningar, har Utskottet jemväl fått emottaga åtskilliga deraf inom Väliofl.