Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Orten och tiden, när samt hvarest den utfärdas;— uttrycklig benämning af vexel; — om den är ensam, (sola,) eller, derest flere exemplar utgifvas på en och samma penningesumma, hvilkendera i ordningen den då är, såsom första, andra, tredje, fjerde, (prima, secunda, tertia, cjuarta, j och så vidare; — den persons namn, till hvilken vexeln utfärdas, kallad vexeltagare (Remittent); —■ viss penningesumma att, pä grund af vexeln, uppbäras, i Svenskt eller utländskt mynt, utsatt både med bokstäfver och siffror, och hvilken summa, hvad angår sådane vexlar, som utgifvas i Sverige och dragas på Svensk ort, ej må understiga a5 R:dr Silfver specie; — den persons namn, hvilken i vexeln anmodas att densamma inlösa, kallad godkännare {Acceptant); — orten, hvarest godkännaren bor eller vistas, och hvarest betalningen ske skall; — betalningstiden, hvilken kan bestämmas: a) vid uppvisandet, (anfordran, vista sigt); b) viss tid efter uppvisandet; och c) viss tid efter utgifvandet (dato); •— samt vexelgifvarens (Trassentens) egenhändiga underskrift. 2. §.
Äro flere exemplar af vexel utgifne och inlöses ettdera, vare de Öfrige kraftlöse. 3. §.
Vexel kan vara dragen på en person, och betalbar hos en annan: den kan vara ställd att betalas till vexelgifvaren sjelf: den kan vara ställd att inlösas af vexelgifvaren sjelf på annan ort: den kan vara utfärdad å annans vägnar, efter fullmagt, (j)rociira). 4- §•
Bil. lill Expeditions-Ulskottets Förslag till und.
Skrifvelse N.o 323. 13; 4- §•
Öfverlåtelse af vexel kan ske genom öfverlåtarens blotta namntecknirtg (in blanco). II.
Gap. Om Vcxelköp. 5. §.
Vexelköp kan afslutas med eller utan mäklares biträde. 6. §.
Vexelgifvare vare skyldig att, samma dag då vexelslutet skett, hålla den betingade vexeln, i flere exemplar när så fordras, vexeltagaren tillhanda, emot undfående af den för vexeln öfverenskomna betalning; åliggande vexeltagaren att vexeln afhemta. 7- §•
År vexel aflemnad utan att vexeltagaren derföre erlagt öfverenskommen betalning, och fullgör han den icke genast, då bör vexelgifvarén, inom 8:de dagens utgång, protestera och, inom samma tid, jemväl å vexelcagarsn taga stämning till den domstol, som i /jo sägs: försummas det, håf ve då vexelgif varén ej bättre rätt, än i annat skuldfordringsmäl. 8. §.
Då tvänne eller flere exemplar af samma vexel utfärdas, vare det andra i ordningen (secundaj, äfvensom hvart och ett af de följande, uti vexeltagarens hand gällande såsom quitto å erlagd betalning till vexelgifvarén: å betalning för ensam vexel, (sola vexelf erfordras serskildt quitto. 9- §•
Hvar, sorn, i egenskap af syssloman, vexel upphandlar, och vill vara fri frän ansvar för densammas inlösen, läte ställa vexeln på sin hufvudman, och vare då endast i ansvar derföre, att valuta till vexelgifvarén erlägges: låter deremot sysslomannen ställa vexeln på sig sjelf, blifve då, sedan han densamma öfverlåtit, för inlösen af vexeln lika ansvarig, som hade han upphandlat den för egen räkning.
Prot. i834 och i835. 10 Sand. 1 Afd. 2 Band. 18 i38 Bil till Expeditions-TJtskottels Förslag till und.
N-o 02$.
Om vexels godkännande, 10. §.
Hvary som vexel om händer fått, att derå söka godkännande, vare, om han en sådan förrättning sig påtagit, skyldig att, sä fort ske kan, uppvisa vexeln för honom, på hvilken den är dragen, samt äska hans uttryckliga förklarande, om han den godkänna vill eller ej: försummas det, och förefaller emedlertid något till dens förfång, som vexeln Öfver» sandt, vare den försumlige skyldig gifva skadestånd. 11. §.
Är vexel ställd att betalas & viss tid efter uppvisandet, dä bör densamma till godkännande uppvisas inom tre månader från utgifningsdagen, derest vexeln är utgifven i Sverige och dragen på Svensk ort, men inom sex månader från samma tid, då vexeln är utgifven i något annat land i Europa, samt inom ett år, derest vexeln - är utgifven i annan verldsdel. 12. §.
Ben, som godkänner vexel, ikläder sig derigenom skyldighet att densamma infria, och må efteråt ej kunna undandraga sig betalningen, om än vexelgif varén skulle finnas hafva kommit i concurs-tillstånd, in~ nan accepten meddelades. «3. §•
Godkännandet af vexel uttryckes medelst påskrift af ordet god* kännes eller accepteras, samt namnets undertecknande.
Accepten bör, om vexeln är ställd på viss betalningstid efter uppvisandet, dateras, vid påföljd, att eljest betalning för vexeln kan fordras å den deri bestämda tid, räknad från utgifningsdagen.
.4- 5- Brages Vexeln på tvåiine eller flere personer, såsom bolagsmän, då bör godkännandet ske medelst bolagets namnteckning: gifves eljest vexel på tvänne eller flere personer, att betalas af antingen den ena eller andra, då är enderas godkännande lika gildt som hade vexeln pä honom allena varit ställd.
Bil. till Expeditions-Ulskottels Förslag till und.
Skrifvelse N.o 323. i3g 15. §.
‘Är vexel ställd att betalas å annan ortj än der godkännaren bor, teckne dä han å vexeln, genom hvilken person i den andra orten betalningen erlägges, och vare för densammas fullgörande sjelf ansvarig. 16. §.
Dä vexel till godkännande förevises, bör bestämdt svar, jakande eller nekande, afgifvas inom 24 timmar derefter: sker det icke, anses godkännaren hafva vägrat accepten. 17. §.
Varder vexeln ickej inom den i 16 •§. bestämda tid', godkänd, eller sker godkännandet med vilkor, eller inskränkes till en del utaf vexelns belopp, eller kan den ej anträffas, på hvilken vexeln är dragen, vare inneha f v aren, sedan han deremot protesterat, berättigad till åter gängstalan, på sätt i 3o $. sägs. .8. §.
Derest vexelgifvare:!, pä den tid dä vexeln utgafs, egde godkännarens ovilkorliga tillåtelse, att vexeln å honom draga, vare denne förbunden att vexeln antaga och, om det ej sker, ansvarig för all deraf uppkommande skada.
IV. c AP.
Om vexels betalning genom godkännaren. *9- . §'
År vexels förfallotid bestämd till en eller flere månader, då skall hvarje månad till 3o dagar räknas: är förfa
Hot iden bestämd till en eller flere uso, då svarar en uso emot 3o dagar, två uso emot 60 dagar, och så vidare; varande i alla desse fall den dagen oräknad, dä vexeln utgafs eller uppvisades.
År vexel, som finnes ställd att betalas inom viss tid ef ter utgifvandst eller Uppvisandet, till betalning förfallen, och har icke för vägrad i4« Bil. till Expeditions-Utskotlets Förslag till und.
N-o 323. accept redan blifvit protesteradt, å lig ge innehafvaren, att, af den person, hos hvilken penningarne skulle uppbäras, fordra betalning, samt, derest sådan icke erhålles, protestera, uti stad senast å första dagen, och på landet senast å andra dagen efter rätta betalningsdagen: kan ej denne anträffas, protester e dock innehafvar en som sagdt är: vill eller förmår ej den förre erlägga mera än en del af vexelns belopp, ankomme på innehafvarén att emottaga, eller icke emottaga, hvad honom erbjudes, men protestere icke dess mindre för hvad sorn brister. 21. §.
År vexel ställd att betalas vid uppvisandet, vare, för dess uppvisande till betalning, tid som i 11 sägs: erhålles ej betalning, eller kan ej den person anträffas, hos hvilken penningarne uppbäras skulle, eller vill eller förmår ej denne erlägga mera än en del af vexelns belopp, pr otes ter e innehafvaren, efter thy i 20 §. föreskrifvet är. 22. §.
Är af vexelinnehafvaren försummadt hvad honom efter 11, 20 och 2) SÄ- åligger, håfve förlorat sin vexelrätt emot godkännaren, och hålle sig till honom, såsom uti annat skuldfordningsmål: instämmes ej godkännaren till den i 4°
S- omförmälde domstol inom ett år efter vexelns rätta betalningstid, vare lag samma. 23. §.
Ar vexel ställd att här i landet betalas uti något visst härstädes gångbart myntslag, då bör den betalas i det mynt, hvarå den lyder: är vexeln ställd å utländskt mynt, må betalningen i Svenskt mynt erläggas, efter vexelcurs. 24. §.
Har godkännaren brustit i betalning, vare skyldig gälda vexelinnehafvaren ränta till ~ för 100 i månaden, jemte full ersättning för honom åbragte kostnader. 25. §.
Varder förfallen vexel icke på förfallodagen till betalning företedd, ege innehafvaren ej rätt till ränta förr, än efter det han sedermera fordrar, men ej får betalningen, och icke heller att, derest vexeln lyder å utländskt mynt, åtnjuta betalning- efter högre curs, än den Bil. til!
Expcditions-Ut.skottets Förslag till und.
Skrifvelse N.o 3a3. i4t å fö rf al lodagen, eller nästföregående vexeldag noterade, om cursen sedan stigit: har den fallit, vare innehafvar en skyldig åtnöjas med betalning efter gångbar curs vid den tid dä han sig anmäler. 2 6. §.
Är vexel godkänd, och betalar godkännaren utan att återfå det exemplar, hvarå godkännandet finnes tecknadt, vare ej fri frän betalningsskyldighet till tredje man, hvilken samma exemplar innehar. 3 7* §•
Ilar vexel inom rätter tid blifvit protesterad, för bristande Betalning af den, på hvilken vexeln varit dragen, staude annan person fritt, att, med den rätt i 2g ,§. sägs, till heder antingen för vexelgifvaren eller någon af öfverlåtarne, betalningen erlägga, och blif ve elen, till hvars heder betalningen sker, i betalningsbeviset uttryckligen nämnd: innehafvar ens protestkostnad bör då tillika ersättas. 28. %.
Erbjuda sig flere att vexel under protest betala; efter thy i nästföregående §■ sägs, vare den närmast, som till heder för vexelgifvaren, och dernäst den, som till heder för äldre öfverlåtaren, betalning erlägga vill; men skulle emedlertid den, på hvilken vexeln är dragen, och emot hvilken protest för bristande betalning skett, erbjuda sig att vexeln inlösa, vare han dertill berättigad framför annan. 2g. §•
Hvar, som betalar till heder för vexelgifvare eller öfverlåtare, ege att, med den sålunda godtgjorde innehaf varens rätt, söka sin ersättning af vexelgifvaren, och jemväl, derest inlösen skett till öfverlåtares heder, af ej mindre honom, än äfven dem, hvilka vexeln förut öfverlåtit, om sådana finnas: håfve ock emot den, på hvilken vexeln varit dragen, lika rätt med förre innehafvar en.
V. Gap. Om återgångstalan. 3o. §.
Sedan vexel blifvit protesterad, vare sig för bristande accept eller i4® Bil. till Expeditions-UtskoUcts
N.-o 3a3. bristande betalning, ege innehafvaren genast fordra liquid af vexelgifvaren och öfverlöt ar ne, en eller flere, såsom till honom ansvarige, en för alla och alla för en; men är, genom någon med vexeln vidtagen åtgärd, senare öfverlåtares rätt emot en föregående förverkad, då ege innehafvaren emot den förre ej någon talan. 31. §•
Ilar den, som godkänt på honom dragen vexel, kommit i concurstillstånd förr, än vexeln är till betalning förfallen, kan innehafvaren jemväl, efter gjord protest, genast fordra betalningen af vexelgifvare eller öfverlåtare, efter thy i 3o S- sägs. 32. §.
Vid betalning för återgången vexel, vare innehafvaren berättigad, att af vexelgifvare och öfverlåtare fordra den hufvudstol, hvarå vexeln lyder, ränta till ■§ för 100 i månaden, räknadt frän vexelns rätta betalningstid, om denna är förfluten, och till dess liquid sker, jemte ersättning för protest-omkostnader, postpenningar för a:ne bref, nemi. ett fram och ett tillbaka, mäklarearfvode till | för 100, då mäklare blifvit begagnad, provision till ■§ för 100, och mera, när provision på flere ställen bevisligen blifvit betald, samt de skäliga umgälder, som dessutom för innehafvaren bevisligen uppkomma.
Är vexeln ställd att betalas i utländskt mynt, bör, derest cursen stigit, sedan vexelslutet skedde, betalningen erläggas efter den curs för vexlar, på enahanda förfallotid med den förra vexelns, som är gällande när liquid sker, men, om cursen emedlertid fallit, utgöras efter den curs, hvartill vexeln blifvit köpt, eller som, i händelse curs-beräkning i löpet ej ingått, eller $j kan till beskaffenheten visas, var vid köpetillfället i allmänhet gällande: allt med förhöjning, motsvarande ränta till i för 100 i månaden under omförmälde förfallotid, dock med afräkning af den tid, som för den protesterade vexeln ännu kan återstå. 33. §.
Vexel-innehafvare ege rådrum, att, i saknad af godvillig betalning, instämma vexelgifvare och öfverlåtare till den i 40 é'. omförmälde domstol inom följande tid: är vexeln ställd att betalas i Sverige, stämmes svaranden, om han bor eller vistas i samma Län, der betalningen ske bort, eller i Länet nästintill, inom sex veckor, men eljest inom tre må - Bil. till Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse N-o 3i3J 143 nader: är vexeln icke ställd att betalas i Sverige, bör vexelgifvare eller öfverlåtare, som i Sverige bor eller vistas, vara stämd inom sex månader från rätta betalningstiden, derest betalningsorten är i Europa, eljest inom ett år från nyssnämnde tid. 34- §•
Underlåter vexelinnehafvare att iakttaga hvad honom i 11, so, si och 33 ålägges, håfve förlorat allt anspråk emot ej allenast öfverlåtare, utan äfven vexelutgifvarén; har denne senare ej hos godkän naren ställt valuta till vexelns infriande, vare då ansvarig såsom uti annat skuldfordringsmål. 35. §.
Öfverlåtare, som vexel inlöser, träder derigenom uti dens ställe, från hvilken inlösningen sker, dock, hvad andra öfverlåtare af samma vexel angår, endast emot den eller dem, hvars öfverlåtelse är äldre än hans egen: föranlåtes han att, i saknad af godvillig betalning, till domstol instämma föregående öfverlåtare eller vexelutgif vare, håfve tid dertill inom tre månader, ifrån det han sjelf, inom föreskrifven tid, blifvit stämd eller godvilligt betalt: stämmer han ej inom nyssnämnde tre månader, gånge på sätt i 34 i$*. stadgas.
Gap. Om Protest. 36. §.
Protest skall verkställas emellan klockan g f. m. och kl. 7 e. m., i stad genom Notarius Publicus eller Magistrats-person, jemte ett tillkalladt vittne, och å landet genom edsvuren Kronobetjent, jemte ett tillkalladt vittne, eller af annän person, jemte u:ne tillkallade vittnen; och böra de alla kunna skrifva. ii. 5. öfver protest skall skriftelig handling upprättas, innehållande: fullständig afskrift af vexeln med hvad derå finnes tecknadt; — den sökandes anhållan eller påstående} — det svar derå gifves; — det förbehåll, som för sökanden af förrättningsmannen göres; — ort och tid, i44 Bil. till Expeditions-Utskotlets Förslag till und.
Skrivelse N.-o 3l3. hvarest och när protesten sker; — samt förrättningsmannens och vittnets eller vittnenas egenhändiga underskrifter. 38. §.
Anträffas ej den, emot hvilken protesteras skall, bör protesten verkställas vid hans bostad: i händelse underrättelse derom icke kan erhållas, håfve sökanden ändock förvarat sin talan, derest hatt, så fort ske kan, och senast inom 14 dagar, förhållandet anmäler hos Konungens Befallningshafvande eller närmaste Rådstufva-Rätt. 39* §•
Vexelinnehafvare är ej befriad från skyldigheten att protestera derigenom, att den, på hvilken vexeln är dragen, aflidit eller kommit i concur stillstånd.
Om laga domstol och om rättegången i vexelmål. 4o. §.
Rätter domstol för vexelmål, deri vexelrätten icke är förlorad, vare Rådstufva-Rätt i den stad der svaranden bor eller anträffas, men om han å landet bor eller anträffas, Rådstuf vu-Rätten i närmast stad .<derintill. 41 • §•
Stämning i vexelmål skall, när sökanden så äskar, meddelas till samma dag, om
Rätten då sitter och svaranden är så till hallds, att han kan sig före rättegångstimmans slut infinna. 4*. §.
Derest Rätten ej finnér något förekomma, som fordringsanspråkets giltighet förringa bör, döme då genast till betalning, och förordne tillika, huruledes, i brist deraf, utmätning och by sättning straxt ske må; dock skall, för vexel som med protest återkommit, utmätning eller bysättning icke kunna emot vexelgifvare eller öfverlåtare verkställas förr än 3 dagar förflutit, ifrån det han bevisligen blifvit krafd 43. $. Expeditions-Vtskottets Förslag till urul. Skrifvelse JVo 145 43. 5.
Är målet af sådan beskaffenhet, att det ej kan eller bör å första rättegångsdagen af göras, må likväl dermed ej fördröjas längre än högst nödigt prof vas, FlII.
C ap.
Allmänna bestämmelser. 44. §•
Inträffar tid, att betalning fordra eller fullgöra, att protestera, eller att /aigot annat iakttaga, å helgedag, då ege man det göra å nästa söknedag derefter. 45. §.
Ar i annat land iakttaget hvad som å hvarje ort för sig kan vara lag och sedvana likmätigt, då håfve det sin laga kraft.
Stockholm den a3 April i835.
Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adeln den 27 April 1835.
Preste-Ståndet den 27 — — Borgare-StAmiet den 27 — — Bonde-Slåodet den 27 — — Rikets Ständers underd.
Skrifvelse, om ändring i stadgandet angående Creditupplaget.
(Bevilln.-UtsL N:o 59.) S. A. K.
Då 15 §. af underrättelserne till den af Rikets Ständer vid denna Riksdag antagne och till E. K.
M. redan i underd. öfverlemnade TullTaxa medgifver, det varor, inom ett år från den dag då de på creditupplag uppläggas, fä förtullas efter den tull, som var gällande då upplaget skedde, men Rikets Ständer sedermera kommit att fästa uppmärksamhet dervid, att en minskning i de för nästkommande år påräknade tullinkomster möjligen skulle kunna uppkomma derigenom, att de vaBihang till R.
Prot. 1834 och 1835. 10 Sami. 1 Af A. 2 Bandel. 19 T 46 Expeditions-Ut skot tets Förslag till und.
Skrifvelse N.o 325. ruartiklar, hvarå förhöjd tul 1 af«ift vid innevarande Riksdag blifvit beslutad, äfven under loppet af år i836 kunde förtullas efter de lägre tullbeslämmelser, som uti i83o års Tull-Taxa innefatt-as; hafva Rikets Ständer till förekommande af den förlust i påräknade tullintrader, som deraf kunde blifva en följd, skolat hos E. K. M. i underd. anhålla, att, med ändring af hvad berörde underrättelser innehålla rörande crediI-upplaget, stadgas måtte, att för alla varor, som vid nästkommande års början finnas på credilupplag qvarliggande och derefter till förtullning i behörig ordning uttagas, tullafgiften bör erläggas, enligt den Tull-Taxa, som, i följd af Rikets Ständers vid innevarande Riksdag fattade beslut kommer att utfärdas, och icke efter den tullbestämmelse, som var gällande då upplaget skedde; äfvensom Rikets Ständer få i underd. hemställa, alt Nådig Kungörelse härom, så fort ske kan, och utan afvaktan af tiden för den nya Tulltariffens promulgerande, måtte utfärdas, på det varureqvirenler i lid må erhålla kännedom om detta förändrade stadgande i alseende å credit-upplaget.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 27 April i835.
Presle-Ståndet den 27 —•, — Borgare-Ståndet den 27 — — Bonde-Ståndet den 27 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående en friare assigneringsrätt emellan enskilde personer. fLag-Utsk.
N:ris 64 & 180.) S. A. K.
Hos Rikets Ständer hafva framställningar blifvit gjorda om förändrade stadganden i afseende på assigneringsi ättigheten man och man emellan, och om denna rättighets återställande i det skick den var före 1818 års Riksdag; och som det i allmänhet måste medgifvas, att den mindre bemedlade likasom den förmögnare kan vara i behof af ifrågavarande creditmedel; och att, om Expeditions-Utskottets Förslag till lind.
Skrifvelse N.-o 3a5.
'47 än, i handelns och näringarnes yttersta utgreningar, omförmälde behof mindre ofta kan uppstå för den enskilda, det likväl derstädes mångfalldigas genom personernes större antal; alltså och då vid fördelarnes afvägande af en fiiare assigneringsrätt, såsom befiämjande lättnad och liflighet uti den allmänna rörelsen, emot de olägenheter, som någon gång kunna uppstå af en sådan frihets missbruk, Rikets Ständer funnit skälen vara öfvervägande för den mening att den uti Kongl, Förordningen den i3 Julii 1818, angående utgifvande af handskrifue, på sedelhafvaren eller på viss man och ordres ställde invisningar, stadgade inskränkning uti rättigheten, att utgifva handskrifne invisningar bör försvinna; hafva R.
St. skolat hos E. K. M. i underd. anhålla: att högstberörde Förordning, angående handskrifne, på sedelhafvaren eller på viss man och ordres ställde invisningars eller så kallade assignationers belopp må varda upphäfven; och att, såsom förklaring öfver 6 §. i 4 Cap. Utsöknings-Balken, stadgas måtte, i afseende på formen för handskrifven invisning, alt densamma, för att såsom gällande anses, bör, i enlighet med hvad om skuldebref förordnadt är, antingen egenhändigt skrifvas och undertecknas af utgifvaren, eller af endera, då flere skrifva den under, eller ock bestyrkas af tvänne vittnen, hvilka på en gång varit tillstädes, och af hvilka det ena vittnet skall hafva invisningen skrifvits äfvensom alt hvad Lag och Författningar innehålla, rörande gäldenärs betalningsansvar för löpande och för icke löpande skuldebref, skall vara gällande jemväl om invisning, allt efter densaremas löpande eller icke löpande egenskap, såsom ulgifven antingen till innehafvare!! eller till viss man och ordres, eller ock endast till viss man, utan medgifvande att den må komma i annans hand.
Stockholm den 27 April i835. Expeditions-Utskottets Förslag till tind.
Skrifvelse IV.-o 3i6.
» Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adelrv den 3o April i835.
Preste-Ståndet den 3o — — •
Borgare-Ståndet den 3o — — Bonde-Ståndet den 3o — — Rikets Ständers underd.
Skrifvelse, angående flere, till löneregleringen vid Rikets Elementar'Läroverk hörande frågor.
(Stat-Utsk.
N:o 435.) S. A. K.
I anledning af Läroverks-Comileens och Skol-Revisionens sammanstämmande tillstyrkande, att Prasbende-pastorat, Comministraturer och andra Presl-sysslor måtte från alla Lärare-beställningar vid Skolor skiljas, har E. K M., i sammanhang med Dess Nådiga Proposition om Stals* Verkets tillstånd och behof den 32 Januarii 1834, behagat meddela Rikets Ständer de af åtskillige
Consistorier i sådant afseende gjorda framställningar, nemligen: «) af Consistorium i Westerås, att enskilda bidrag, och af Consistorium i Götheborg, alt boställsrum och husbyresmedel, hvilka Gymnasii- och Skole-Lärare åtnjöto, måtte från beräkningen af deras löne-inkomster undantagas; men hvartill E. K.
M. funnit desto mindre skäl lemna bifall, som dylika anslag redan blifvit, vid upprättandet af 1819 års InterimsStat, tagna i beräkning; b') af Westerås Consistorium och till en del jemväl af Consistorium i Götheborg, att Gj^mnasii- och Skole-Lärares behållning både af Prmbende-pastorat och af Piasbende-hemmans afkastning tillika måtte från Interims-Statens tillgångar afdragas, samt löne-förhöjning, utan afseende å dessa inkomster, tilldelas innehafvarne, såsom åt deras med Praebendepaslorat eller Piaebende-hemmnn icke försedde vederlikar; men hvilket af Stats-Contoret bestridda yrkande E. K. M., af enahanda skäl som vid nästföregående punkt, icke bifallit; dock ville E. K. M. meddela R.
St. både förenämnde anspråk och de från Stats-Contoret inkomne uppgifter, på det att R.
St. måtte ega tillfälle att deröfver sig yttra; c) af Consistorium i Wexiö, gtt Barnarps Pastorat, hvilket vore anslaget åt Rector vid Jönköpings Skola, såsom Prasbende, måtte, vid nu varande innehafvareris afgång, skiljas från Recloratet och återgå till Stiftet, hvaremot åt Rector borde, för hans deraf uppkommande förlust, tilldelas Expcditions-Ut skottets Förslag till und.
Skrifvelse N.-o 3a6- »49 ersättning; hvaröfver E. K. M., enär frågor om Praebendens afsöndring rörde Presterskapets privilegier, förklarat sig vilja inhemta Rikets Ständers beslut; rf) af Carlstads och till en del äfven af Hernösands Consistorium, att de Gymnasii- och SkoIe-Lärare-löner, hvilka, i förening med enskilda anslag, Praebende-pastorat och Praebende-lie roman, eller dessa oberäknade, redan öfverstego de i E. K. M:s Nådiga Bref af den 22 Dec. 1831 utsatta belopp, icke måtte, vid innehafvarnes afgång, nedsättas till de summor, nya Staten, enligt samma Kongl. Bref, bestämde; hvilken fråga E. K. M, jemväl beslutat skulle till R.
St. öfverlemnas, för alt öfvervägas i sammanhang med frågorna om de enskilda anslagens och praebendens undantagande från den ständiga löneregleringen; och har E. K. M., enär Wexio Consistorium sedermera i underd. anmält, att Barnarps Praebende-pastorat under tiden blifvit ledigt, uti till Rikets Ständers Slals-Utskott aflaten Nådig Skrifvelse den 7 sisth Februarii, fästat R.
St:rs uppmärksamhet på behofvet att besluta i afseende på den under punkten c omförmälde fråga, rörande Skolpraebendens indragning, äfvensom E. K.
Sig förvänta Rikets Ständers yttrande om begagnandet, för den nya Iöne-regleringen vid Elementar-Läroverken af vissa besparingar, som dervid kunde göras, och hvarom pukterna a, b och d handlade.
Ständer hafva tagit detta ärende i öfvervägande; och hvad först angår frågan, att Praebende-pastorat, Comministraturer och andra Prestsysslor må från alla Lärare-beställningar vid Skolor skiljas, halva R.