Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
„ I per medium 5,490,400 ” 901,000 I P. St., motsvarande „ l830 . . . . 5,009,000 > • c i . t> d J 00 t. a [ 1 Svenskt Banco R:dr ,, i8öi . 5.000,000 i 0*3 / qqo 1 OOjOj0)000.
„ .832 4>o°d,ooo J Stor-Bi itanniens Krigs-budget är alltså per medium .81,195,000 R:dr Svenskt B:co. 8 Allm.
Besvärs- och Oeconomie-Utshottets Utlåtande N:o 1/fo.
Spanien med 11 millioner invånare betalte: ' år x825 till Krigs-Dcpartementct 253,000,000 rcaler 1 i medeltal 25g,5oo,ooo realer, motsvarande iS35 “
D:o (förslagsvis) 266,000,000 d:o J i Sv. B:co 57,600,000 R:dr. och år 1825 till Marin-Departementct 41)300»000 rcaler 1 i medeltal 47,1 °°,o°o realer, utgörande “ 1835 “
D:o (förslagsvis) 53,000,000 d:o Ji Sv. B:co io,5oo,ooo R:dr. eller Spaniens sammanlagda Krigsbudget 68,100,000 R:dr Svenskt B:co.
Hvad Preussen angår, är det nästan omöjligt att bestämma beloppet af de summor, som erfordras för detta lands national-försvar, emedan den. talrikaste delen af Armeen, Landt värnet, uppsätles och beklädes af provineerne sjelfva.
Det oaktadt uppgingo de synbara militair-utgifterne år i832 till 42,000,000 R:dr Sv. B:co. Belgien, med mindre population än Sverige, uppgjorde år i833 sin riva Riks-Stat.
Militair-anslagen fastställdes då under krig till 73,000,000 francs eller 36,5oo,ooo R:dr Hamb.
B:co. under fred “ 34,000,000 D:o “ 17,000,000 — — — Att åter uppgöra kostnaderne för Sveriges militair-väsende är ganska svårt, emedan en del af dessa utgifter in natura utgå från Rust- och Rotehållare, och andre finnas i Riks-Staten utförde.
Jag vill dock söka till i detta hänseende gå så opartiskt till väga som möjligt, och skall derföre till grund för beräkningen antaga j831 års Rikshufvudbok, ett år då det höga Markegångspriset uppjagat siffertalen vida öfver den af i83o års Ständer gjorde calcul. Nyssnämnde
Hufvudbok upptager samtliga på 3:dje Hufvud-Titeln gjorde års-anordningar Lill .........
B:co R:dr 3,797,373
Om härifrån drages den summa, som finnes uppförd för Kronans till indelta Ammen afgifne räntor, boställen oeh con tante anslag 1,781,583 så återstå B:co R:dr 2,015,790, som mäste läggas till kostnaden af den indelta Ammen, för att erhålla totalsumman af utgifterne för Försvarsverket till lands.
Till utrönande åter af kostnaden för den indelta Armeen, finnes ingen säkrare beräkningsgrund än den General Björnstjerna antagit i dess arbete om Beskattningens grunder i Sverige pag. 58—4°> den nemligen, att multiplicera samtliga Regementenas numerstyrka med medelbeloppet af den yacance-afgift, som erlägges för rättigheten att vara frikallad från rustnings , och Allm.
Besvärs- och Oeconomie-Utslottets Utlåtande K:o i.rfo. och rolerings-besväret.
Denna beräkningsgrund torde åtminstone ej vara för lågt tilltagen, ty om alla rotar blefve vacanta, är det ganska gifvet, att ej hvarje Rotehållare ville betala hvad som af några få nu erlägges.
Medium af vacance-afgifterne vid indelta Cavalleriet. är 122 R:dr 4<> 3k.
Om nu Cavalleriels 36o5 numer multipliceras med 122 R:dr 4° sk * så erhålles en summa stor , R:dr B:co 442»814 Indelta Infanteriets 2 3,699 numer , multiplicerade med medium af de vacance-afgifter, som vid detta vapen erläggas, 42 R:dr 21 sk., gifva . 1,006,726.
Härtill kommer Öfver- och Under-befälets löningsbelopp, af General Björnstjerna, pag. 4°> calculeradt till 871,893. eller sammanlagd kostnad för indelta Landtarmeen 2,32 1,433. som, jemte ofvan upptagne 2,015,790. gifver för Försvarsverket till lands ett belopp af R:dr B:co 4>337,223.
Hvad Fjerde Hufvud-Titeln beträffar, understiger i83i års anslag, af en tillfällighet, den i Riksstaten uppförde summa, hvarföre jag i calculen hellre upplager denna senare såsom störst.
Den utföres här med B:co R:dr 1,212,517.
Härtill skall läggas kostnaden för 6,586 Stads- och Landtbåtsmän, likasom vid Infanteriet, beräknad till 42 födr 21 sk. per numer 279,493. eller för Försvarsverket till sjös B:co R:dr 1,492,010- Efter nu framställde beräkning, uppgå kostnaderne för Sveriges landt- och sjöförsvar till en sammanlagd summa af 5,829,233 R:dr B"co.
Herr af Forsells Statistik, grundad, hvad indelta Armeen beträffar, på Landshöfdingarnes Fem-års Berättelser, upptager denna kostnad till 6,93i,6o3.
Må nu härmed vara huru som helst, synes dock, att Sveriges Försvarsverk vida understiger 7,000,000 R:dr då Frankrikes kostar “ Englands “ Spaniens “ Preussens (Landtvärnet oberäknadt) ....
“ Belgiens (i krigstid beräknad till 36,5oo,ooo) Bihang till R.
Prot. 1834. 8-de Sami 28'-de Hå/let.
165.650.000 — 181.195.000 — 68,100,000 - 42.000.000 - 17.000.000 - % io Allm.
Besvärs- och Oeconomie-Utslottets Utlåtande N:o ifo. En värd Talare liar vid återremissen yttrat, att Utskottet ej underkännt vigten af de medel, han uppgifvit, till ernående af nödiga reformer i Försvarsverket, men att Utskottet ansett dem böra från Kongl. Majit framställas, efter beredning af dess Krigsministére, någotj som likväl näppeligen torde vara att under närvarande omständigheter hoppas.
Hvarföre detta misstroende?
Mig synes, att den närvarande Krigsadministrationen uträttat mera än någon föregående efter inträdandet af Sveriges constilutionela samhällsskick.
Visserligen hörer det till ordningen för dagen, att vidt och bredt orda om planlöshet_, misshushållning„ styrelsens afvoghet emot nyttiga reformer m. m., men vanligen bestå dessa yttranden i allmänna kraftfraser, mera beräknade alt göra effect på massan, än att öfvertyga dem, som hafva vilja och förmåga att skåda något djupare in i förhållandena.
Den, som ärligt vill undersöka hvad de senare åren blifvit gjordt för Svenska Krigsväsendet, skall kanske komma till ett alldeles motsatt resultat.
Han skall finna att:
Armeens indelning i Brigader och Inspeclioner har upphört, att Militair-dislricten trädt i dessas ställe, och att antalet af Generalspersoner på Stat derigenom blifvit reduceradt från 21 till g.
Konungens eget värfvade Regemente är indraget, och de medel, som derigenom blifvit disponibla, äro använda till Artilleriets reorganisation.
Man har lyckats för en relativt ringa summa utleta konsten att förfärdiga brandraketer, oaktadt all den hemlighet man deråt vill gifva, i de länder, som om delta förfärliga vapen ega kännedom.
Början är gjord till inrättandet af en Raketcorps.
Det är ej Krigsstyrelsens fel, örn brist på anslag kommer denna nyttiga inrättning att upphöra.
Genom sträng hushållning har anslaget lill Exercitie-sqvadroner kunnat fördeles på alla Cavallerie-Regementen, och derigenom, ehuru otillräckligt, dock blifvit för alla gagneligt.
Planen är uppgjord till Excercitie-Compagnier vid Infanteriet.
Man har dermed åsyftat ej blott recryternes fullkomligare tilldaning och bildandet af en Elite-class inom Beväringen.
Man har äfven hoppats dymedelst kunna lägga grunden till ett rättvisare befordrings-system, genom möjligheten alt säkrare utröna hvarje individs duglighet.
Brist på anslag skall äfven omintetgöra detta förslag.
Topografiska Corpsen har erhållit en ny organisation, enligt hvilken befälet ständigt recryteras från Armeens Subaltern-Oflicerare, för att med ökade kunskaper sedermera åter utgå på Armeen.
[Allm.
Besvärs- och Oeconomie-Utslottets Utlåtande N:o 1/fO. 11 I General-Staben, förr en sammelplats för Generalernes stundom mindre skickliga favoriter, vinnes numera ej inträde ulan vidsträckta kunskapsprof. Läroverket vid Marieberg bar blifvit utvidgadt till en högre Lärdomsskola för Arméens Officerare af alla vapen.
Krigs-Academien bar erhållit en förbättrad organisation.
De 3:ne Artilleri-Regementenas Informations-skolor äro utvidgade så, att Arméens lägre Befäl der kan erhålla undervisning.
Genom räntebesparingar hafva rese-understöd kunnat lemnäs några af våra unga Militairer, som derigenom blifvit salle i tillfälle att inhemta och till Fäderneslandet hemföra kännedom om främmande länders krigsvetenskapliga upptäckter.
I dessa dagar har från General-Adjutanten till Krigs-Expeditionen ingifvils underdånigt förslag om vissa kunskapsprof, som hvarje Officers-candidat framdeles bör aflägga, innan han på förslag till Officer kan uppföras.
Likaledes är en fullständig instruction för General-Befälhafvarne nyligen underställd Kongl. Maj:ls Nådiga pröfning.
De senare öfningslägren hafva i kännares omdömen varit högst ändamålsenligt ordnade.
Utom de till excercicen vanligen hörande ämnen, hafva trupperne blifvit undervisade i Fältverks uppkastande, anläggning af sapper och minor, skanskorgars och blindverks förfärdigande, målskjutning och fälttjenst-öfningar m. m.
Derjemte äro betydande besparingar gjorde i koslnaderne för dessa läger genom minskning i Stabernes antal och arfvoden.
Beväringen bar blifvit öfvad ej blott som liniesoldat utan äfven som jägare och Artilleri-service.
Beklagligen äro de för detta ändamål anslagne medel så obetydliga, alt vanligen blott 9 å 10,000 man kunnat excerceras.
Genom begagnande af Rusthållarehäslar vid Artilleriet har detta vapen kunnat erhålla en vidsträcktare öfning än fordom.
Stuterien äro betydligt förbättrade, och den inhemska liästafveln så uppmuntrad, att våra norra Cavalleri-regementen numera uteslutande remonteras med Svenska hästar.
Beklädnads-Directioner äro inrättade vid de fleste Regementen.
Betydliga anstalter äro vidtagne för befrämjandet af salpeter-tillverkningen; och krutfabricationen är betydligt förbättrad. 13 Allm.
Besvärs- och Oeconomie-Utslotlets Utlåtande N:o i/j-O.
Artilleriet har undergått en fullständig, förträfflig reorganisation.
Dess nya materiel torde näppeligen hafva sin make i Europa, både i anseende till modellernes ändamålsenlighet och arbetets soliditet.
Nya canonlås äro för Flottans Artilleri inventerade, hvilka befunnits så ändamålsenliga, att man i Frankrike skyndat att tillegna sig denna upptäckt.
Ett enkelt och högst användbart antändnings-sätt, medelst de såkallade Callerströmska rören, är vid Fältartilleriet infördt.
Dessa rör göra epoque i Krigshistorien och äro en Svensk uppfinning.
Bombcanoner hafva vid Flottan blifvit antagne.
Nya förbättrade modeller till Infanteri-gevär komma i dessa dagar alt stadfästas.
Ny plan till ombyggnad och förbättring af Eskilstuna Gevärsfaktori är uppgjord.
Brist på anslag torde kanhända tillintetgöra denna högst magtpåliggande förändring.
Armeens lönereglering har blifvit satt i verket, och de fordom så tryckande accorden amorteras genom Pensions-Cassans bemedling, utan betungande för Statsverket.
Enligt densamma är Kongsholms fästning nybyggd.
Carlsborgs byggnad fortgår.
Början är gjord med befästandet af Stockholms avenuer.
Dessutom äro 4 Linieskepp, 3 Fregatter, 3 Corvetter, 3 Skonertar och in Skärgårdsfartyg nybyggda, samt 3 Linieskepp, 3 Fregatter och flere smärre fartyg under byggnad.
Det nu anförda är endast hvad jag har mig bekant i afseende på förbättringarne inom vårt Krigsväsende.
Mycket torde vara att dertill lägga, som undfallit mig; men efter det nu anförda frågar jag:
Är det med rättvisa man anklagar en Styrelse för overksamhet, som åstadkommit detta, och kan man billigt vis påstå, att densamma är fiende till reformer och förbättringar?
MMMMMHHMm • ———I II STOCKHOLM, Kongl. Ordens-Boktrtckeriet , 1834* Ålim.
Berj. och Öecon.-Ut skottets Betänkande N:» i4l* K N:o 141 •
Ank. lill Exp.-Utsk. den 7 Jan, Ytterligare Betänkande, i anledning af väckte motioner, om utvidgad sågnings-rätt å så väl skattlagde som husbehofs Sågqvarnar.
Utskottets förut i detta ämne afgifne Betänkande N:o i38, som vunnit bifall af Högloft Ridderskapet oell Adeln den fade och af Högvördige Preste-Slåndet den 8 sisth December, bar deremot blifvit återremilteradt: ' ' • . t a) af VäUofl. Borgare-Ståndet, hvarest Herr Waern anmärkt: att, ehuru den af Utskottet åberopade Kongl, Kungörelsen den 29 April i83o, hvarigenom blifvit stadgadt, att Lego-och Salu-sågar, som derefter anlades, eller hvilka, ehuru anlagde, icke under* gått skattläggning, skulle såsom Fabriks-Inrättningar betraktas, och endast till bevillning beräknas, instämde, lill princip, med Motionairens åsigter; bade dock Utskottet, gående tvärt emot hvad upplyst blifvit, kommit till det resultat, att någon åtgärd i anledning af motionerne icke kunde tillstyrkas: ”alt öfverträdelse af begränsad sågningsrätt numera icke stämplades ”såsom ett brott, utan ansåges vara en loflig rättighet, och den åklagare, 4 ”hvilken, med begagnande af Författningarne, yrkade inskränkning, möttes ”med ovilja; samt att'det nu vore hög tid att vinna rättelse.” Herrar Rubin och Holm hafva instämt med Herr Wcern och tillagt, den förstnämnde: att det vore af fördel både för Staten och de enskilde, att en mängd Såg-timmer, som annars icke begagnades, blefve till allmän nytta använd; och Herr Holm', att i de norra orlerne vore sådan tillgång på Sågtimmer, alt man ej hade anledning att befara Såg-verkens bestånd; b") af Hedervärda Bonde-Ståndet, der följande Ledamöter sig yttrat: 1:0 Nils Strindlund från Vester Norrland: att, då motion af honom väcktes om upphäfvande af det förbud, som för närvarande lade hinder på lith, till R.
Vrot. i834 och 1835.
8 Sami. aguie Häftet.
Allm. B sv. och Oecon,~\Jr skottets Betänkande N'.o i4r. en friare sågnings-rält, grundade lian sitt yrkande till en stor del på' den omständighet, att den disponibla skogs-tillgången ökats genom den å sista Riksdag lemnade tillåtelse åt egare af Krono-skalte-hemman, berustade Säterier samt Stads-jord af Krono-skatte natur, alt till sig lösa dispositionsrätten öfver icke allenast den på egoine befintlige eke-skog, ulan jemväl mast- och slorverks-träd; och alt, då egaren icke kunde förvägras att nedhugga sin skog till ved, borde han ock få förädla en öfverflödig och för honom eljest onyttig sågtimmer-skog. 3:0 Per Nilsson från Christianstads Län: att det ej annat kunde, fin vara hardt för en skogs-egare att vara betagen rättigheten, att af en öfverflödig skogs-tillgång få förädla så mycket han anser nödigt och nyttigt, och i stället nödgas se skogen ruttna neder.
Och hafva Nils Månsson från Malmöhus Lön, Nils Insulin från Stockholms Län m. fl. af Ståndets Ledamöter med Strindlund sig förenat.
Innan Utskottet går att ytterligare öfver detta ämne hufvudsakligen sig utlåta, har Utskottet icke bort lemna oanmärkt, att då syftemålet med ifrågavarande motioner, i hvad de röra Lego- eller Salu-sågar, är, att rättigheten alt å dem afverka limmer icke måtte vara till något visst belopp inskränkt, utan Säg-egaren tillåtas att försåga så mycket timmer, som från egne eller andras skogar kan vara att tillgå; samt ofvannämnde Kongl.
Förordning af den 2p April i83o, utan att göra någon förändring uti det förut befintliga stadgande, att vid anläggning af dyl i k a Såg-qvarnar bör bestämmas ett efter skogs-tillgången lämpadt afverknings-belopp af timmer, hvarutöfver såg-rättigheten ej får sträcka sig, endast förändrar Sågqvarnarnes beskattningssätC nemligen från grundräntas åsättande till bevillnings erläggande, hvilken åtgärd synes vara vidtagen, för att, se t lam erfarenheten visat, att det bestämda sågnings-beloppet ofta öfverträdes, utan att sådant beifras eller kan lagligen bevisas, från denna näringsgren måtte till
Staten ingå ett emot sågrörelsen svarande skalte-bidrag; så lärer häraf finnas, att Utskottet, genom afstyrkande af bifall å motionerne , icke bandlat i strid hvarken med hvad i ämnet blifvit upplyst, eller med oftanämnde Författnings-princip, såsom Herr Wann velat påslå.
Hvad nu sjelfva saken angar, eller frågan om en obegränsad sågningsrätt å Lego- Salu-sågar; så förekommer härvid, att 0111, på sätt anmärkt blifvit, en mängd såg-limmer skulle finnas, som, i anseende till den öfverklagadé inskränkningen i sågnings-rätlen, ej till någon nytta användes; så lärer delta vara förhållandet endast i en del af Riket och dessutom kunna afhjelpas genom ansökning, i vederbörlig ordning, om såg-rätlighetens utsträckande; Allm.
Besv. och Oreon.-Vt skott its Batnnknndt N:o 14». 3 hvaremot det icke kan bestridas, att ju klagan länge och med skäl försports öfver misshushållning med skogarne i Riket, och att i flere orter, der större Sågverk finnas, den skog, som varit åtkomlig, till större delen blifvit medtagen, så att betydliga Sågverk, hvilkas belägenhet medgifvit timmertransport från Norrige, endast genom inköp af timmer derifrån kunnat drif vas.
Ehuru således de betänkligheter, som vid detta ämnes förra behandling bos Utskottet framställde sig, icke blifvit, genom de gjorde anmärkningarne hafna; har Utskottet likväl trott afseende böra fästas å den åsigt af saken, som synes råda inom de' 2:ne respective Riks-Slånd, dem frågor om utvidgad näringsfrihet närmast röra; hvarföre och då nyttan och lämpligheten af utsträckning i sågnings-rättigheten bero på en närmare kännedom om förhållandet med skogstillgången i olika orter, än som hos Utskottet kan förutsättas, Utskottet anser sig, med frånträdande af dess förra yttrande, böra i så måtto understödja motionerne i berörde afseende, att Utskottet tillstyrker Rikets Ständer att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t, efter föregångne undersökningar, om och i hvad inon skogstillgången i Riket må medgifva en utvidgad sågnings-rätt i Lego- och Salu-sågar, täcktes åt denna näringsgren bereda all deri frihet i ulöfningen, som med så väl egande-rätlen, som nödig skogshushållning och redan befintlige Sågars bestånd kan vara förenlig.
Beträffande åter Riksdags-Fullmägtigen
Dahlbergs motion om ”rättighet för egare af Husbehofs-sågqvaru alt derå såga icke allenast det virke, ”hvaraf han sjelf vore i behof, utan ock hvad huns egna skogstillgångar derutöfver medgåfvo till försäljning samt således jemväl till afsalu”; så har Utskottet ej funnit skäl frånträda dess förra yttrande, hvarigenom ali åtgärd i anledning af denna motion blifvit afstyrkt.
Hvilket dock till Rikets Ständers egen pröfning vördsamt öfverlemnas. Stockholm den 7 Januarii i835.
STOCKHOLM, i835, Uos J. A. W.vu,ue».
'Besvärs- och Oeconomie-VtsTcottets Förslag N".o lj-2. 1' N:o 142.
Ankom till Exp.-Utsk. d. i5 Jan. t835.
Förslag till jemkning uti Fiks-Ståndens beslut, angående Skjutsväsendet och Fort agns-inrättningar.
Sedan Utskottet, rörande dessa ämnen, afgifvit Betänkande N:o 98, sorn. af Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit bifallet, men af de öfrige Stånden återremitteradt på grund af dervid gjorda anmärkningar, och Utskottet i anledning deraf med ytterligare Betänkande, N:o 134» inkommit’, hafva Riks-Stånden, under den i5 och 17 sistl.
Nov-, meddelat sina deröfver fattade beslut, hvaraf inhemtas: 1:0 att Hedervärda Bonde-Ståndet lågt sistnämnde Betänkande till liandlingarne; a:o att Vällofl.
Borgare-Ståndet godkänt samma Betänkande; 3:o att Högvördige Preste-Ståndet afslagit detta Betänkande och serskildt beslutat, att R.
St. skulle, till befrämjande af Diligence- och Forvagnsinrättningar, hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det egare af sådana inrättningar mätte förunnas rättighet att, lika med egaren till
Diligencen emellan Stockholm och Upsala, ingå frivilliga öfverenskommelse!’ med de skjutsningsskyldige efter samma grunder, som för den sistnämnde äro bestämda; 4:o från Högloft.
Ridderskapet och Adeln: a) att Utskottets förslag i afseende på beredandet och verkställigheten af skjuts-entreprenader blifvit afslaget; b) att Ståndet afslagit usta och 3:dje punkterne af Utskottets föreslagne tillägg och förändringar i Gästgifveri-Ordningen, men att a:dra punkten blifvit bifallen; c) att Utskottets förslag till förmon för Diligence-och Forvagns-inrättningarne blifvit afslaget, utom i afseende på framställningen, att, till lättnad i dylika företag, sådane inrättningar måtte förunnas alla de förmoner, hvilka kunna dem, utan andras förnärmande, tilldelas, hvarjemte Ståndet, rörande Diligence-och Forvagns-inrättningarne, serskildt fattat beslut, sorn hufvudsakligen instämmer med Preste-Ståndets; Bihang till R. S. Prof. 4834 och 1835. 8-de Sami. 4 30-de Häftet. ■i Allm.
Besvärs- och Oeconomie-Utslottets Förslag iV.-o lfa. d) att Utskottets förslag, om öfverlåtande framdeles åt
Diligence-inrattningarne att fortskaffa brefposten, blifvit afslaget; e) att Ståndet bifallit hvad Utskottet i öfrigt tillstyrkt uti sitt första Betänkande med de uti senare Betänkandet gjorde förändringar.
Då det nu åligger Utskottet, att i detta vigtiga Stats-oeconomiska ämne, deri Riks-Stånden rörande de fleste punk terne stannat i så skiljaktiga och äfven stridiga beslut, framställa förslag till en sådan sammanjemkning deraf, som skulle innefatta hvad Riks-Stånden verkligen bifallit, utan att upptaga något, som, enligt Riksdags-Ordningen, bör anses hafva förfallit, har Utskottet först ansett sig böra vördsamt erinra, att detta åliggande innebär en uppgift, som i förevarande fall svårligen på ett tillfredsställande sätt kan lösas.
Utskottets framställda åsigter, dels rörande skjutsningsbesvärets ofördelaktiga inflytande och behofvet af förändring deri, dels om nyttan af Diligence- och Forvagns-inrättningars befordrande, synas nemligen icke hafva blifvit till deras egentliga grunder ogillade, ehuru de åtgärder och förslag, som Utskottet för ändamålets vinnande uppgifvit, genom Ståndens deröfver fattade olika beslut, till det liufvudsakligaste förfallit, till en ringa del åter blifvit bifallna, och till en annan del åter, utan att få förfalla, likväl ännu icke kunna anses vara fullkomligt antagna.
Att nu härvid urskilja och sammanjemka hvad som grundlagsenligt bör anses redan utgöra eller blifva R.
St:s beslut, skall medföi’a den påföljd, att endast vissa fragmentariska delar, ryckte ur deras förbindande sammanhang med det bela, hvilket sönderfallit och icke mera finnes, komma att utgöra den antagna meningen, eller den opinion, som Rikets Ständer, enligt denna jemkningsåtgärd, skola anses hafva uttalat i denna vigtiga fråga.
Emedlertid och som Utskottet är pligtigt att, jemlikt 7 3 §.
Riksdagsordningen, företaga en sådan jemkning, får Utskottet i delta afseende vördsamt anföra: 1 :o Då Utskottets förslag till beredande och verkställighet af frivilliga skjuts-entrepenaderj med vilkor af förhöjd skjutslega och skjutsningsbesvärets upphörande, väl blifvit bifallet af Hedervärda Bonde-Ståndet, enligt Betänkandet N:o q8 och af Vallöf!. Borgare-Ståndet, jemlikt Betänkandet N:o 134; men deremot förkastadt af Högloft.
Ridderskapet och Adeln, samt Högvördige Preste-Ståndet; så och ehvad de åsigter, som blifvit framställda till grund för detta förslag, må anses af Riks-Stånden vara gillade eller ej, och hvarom besluten ingenting innehålla, finner Utskottet ostridigt vara, alt sjelfva förslaget om entreprenaderne, i afseende hvarpå 2.‘ne
Stånd stannat emot 2, har helt och hållet förfallit.
Besvärs- och Oeconomie-U[slottets Förslag JV:o 142. 3 2:0
Deremot hafva aila 4 Stånden ansett Diligence- och Forvagnsinrättningar böra befordras, ehuru Stånden, i afseende på sättet, stannat i olika och stridiga meningar.
Sålunda har Bonde-Ståndet, som bifallit Betänkandet N:o 98, och Borgare-Ståndet, sorn bifallit N:o i34, fattat olika beslut, i anseende till de något skiljaktiga förslag, som i dessa Betänkanden uppgifvas, men båda dessa beslut åsyfta dock bifall dertill, att en underdånig anhållan borde göras, det Kongl.
Maj:t måtte täckas vidtaga de utvägar och åtgärder till Diligence- och Forvagns-inrättningarnes befrämjande, som Kongl. Maj:t kunde finna för ändamålet lämplige, samt, till lättnad i deras företag, förunna dem sådana för möner, hvilka utan andras förnärmande kunna dem tilldelas.
Ridderskapet och Adeln, som endast instämt i senare momentet af detta förslag, har deremot afslagit hvad Utskottet för öfrigt framställt i denna del, men serskildt beslutat, att R.
St. skulle hos Kongl. Maj.t i underdånighet anhålla, det nuvarande eller framdeles blifvande Diligence- och Forvagns-inrättningar mätte i Nåder varda tillåtet , att med vederbörande skjuts skyldige å statlonerne vid de vägarj der forvagnar på bestämda dagar framgå, öfverenskomma om ansvarigheten för skjutsning med ett visst antal hästar i förhållande till mängden af resande, som med Diligencerne kunna fortskaffas; äfvensom Preste-Ståndet, med afslag af Utskottets Betänkande N:o 134, förklarat, att egare af ifrågavarande inrättningar måtte förunnas rättighet att, lika med egaren till Diligencen emellan Stockholm och Upsalaingå frivilliga öfverenskommelser med de skjutsningsskyldige efter samma grundersom för den sistnämnde äro bestämde.
Vid jemförelse af dessa beslut finnér Utskottet det vara ostridigt, att tre Stånd, nemligen Ridderskapet och Adeln, Borgare- och Bonde-Stånden instämt deri, att underdånig framställning bör hos Kongl.