Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
6 Slals-Utskollets Utlåtande, M 85» Ehuru Utskottet erkänner den nytta, som, genom en serskild ingeniörtrupps bildande, skulle kunna åstadkommas, har dock Utskottet, med afseende dels på statens inskränkta tillgångar, hvilka lill högst betydlig del medtagas till bestridande af utgifterna under denna Hufvudtitel, dels på det egendomliga förhållande, att manskapet vid den Svenska indelda arméen, i anseende till dess vanliga sysselsättningar, lätteligen torde kunna bibringas erforderlig öfning för uppfyllandet af de åligganden, sorn tillhöra en ingeniörtrupp, samt dels derpå, att vid arméens flesta regementen så kallade timmermän äro anställde, hvilka redan äro vande vid en del fältarbeten och derför vid sådanas utförande kunna tjena till förmän, ansett en serskild och värfvad dylik korps' bildande icke vara af oundgängligt behof påkalladt.
Utskottet får alltså afstyrka Rikets Ständers bifall å det af Kongl. Majrt för bildande och underhållande af en serskild ingeniörtrupp äskade anslag.
Hafvande
Utskottet härmed besvarat de i detta ämne af Riksdagsfullmäktigen Bengt Gudmundsson m. fl. i förenämnde motion gjorde framställningar. 7:o. 1 påföljd af Utskottets, med föranledande af Kongl.
Maj:ts derom fram ställde nådiga förslag, gjorda tillstyrkande, att det å Fångvårds-anslagct under 2:dra Hufvudtiteln uppförda aflöningsbelopp 829 R:dr för läkare- och själa-vård m rn. vid Carlshamns kastell, Dalarö skans och Waxholms fästning måtte till 4 Hufvudtiteln öfverflyltas, hemställer Utskottet, att berörde aflöningsbelopp varder tillagdt anslaget tili Kommendantsstaten, hvarunder detsamma lämpligast lärer kunna hänföras, och hvilket sistnämnde anslag alltså torde förhöjas från 6,765 R:dr 16 sk., som det för närvarande utgör, lill 7,594 R:dr 16 sk. 8:o.
Uti afgifvet underdånigt betänkande har Sundhets-kollegium förmält, hurusom angelägenheten fordrade, att, genom beredande af bättre löner åt Fälltläkare korpsen i allmänhet och bildande af åtskilliga högre platser inom densamma, äfvensom medelst tilldelande af förhöjd grad för visse andre beställningar och deraf föl jande högre traktamenten vid kommenderingar, söka uppmuntra yngre läkare till inträde i korpsen och qvarstannandc dervid, samt sålunda förekomma den fullkomliga upplösning, hvarmed nämnde korps hotades, derest de för handen varande förhållanden finge fortfara; hvarjemte Kollegium af sådan anledning hos Kongl.
Maj:t i underdånighet hemställt: dels att den ledamot i meranämnde Kollegium, som föredroge de arméens sjukvård rörande ärenden, skulle blifva Chef för Fältläkare-korpsen, antingen under denna benämning eller den af Generalfältläkare, samt tillika erhålla säte och stämma i Krigs-kollegium, när militära sjukvårdsärenden der förekomma, Siats-Utskottets Utlåtande, M 83. 1 emot åtnjutande derför af ett serskildt arfvode å 720 R:dr; dels att för de fem fältläkarne i militärdistrikten måtte anslås serskilda löner ä 1000 R:dr hvardera, eller tillhopa 5,000 R:dr, hvarifrån dock skulle afgå de för fältläkare under generalitels-staten redan bestådda 600 R:dr; dels att regementsläkarelönen vid Kronprinsens hussar-regemente måtte höjas till 630 R:dr, och enahanda lön vid Wermlands fältjägare-regemente till 500 B:dr, samt för öfrigt lönerne för 1 bataljonsläkare vid hvarje regemente, äfvensom vid kavalleriets korpser, hvilka skulle benämnas förste bataljonsläkare, höjas till 400 R:dr, hvilka löneförbättringar skulle belöpa sig för värfvade arméen till 1,336
R:dr; samt dels slutligen att de nu åt 2:ne underläkare vid allmänna garnisons-sjukhuset disponerade fältläkares pensionär-arfvoden, å 175 R:dr bvartdera, måtte till sitt ursprungliga ändamål användas och i stället motsvarande belopp till de 2:ne sjukhusläkarnes aflönande erhållas med 350 R:dr, hvarförutan gradförhållandena inom korpsen och de serskilda gradernas deraf beroende pensionsrätt skulle på tillika uppgifvet sätt ordnas.
Maj:t, som hufvudsakligen gillat de grunder, på hvilka Sundhets-kollegium stödt sitt omförmälda förslag, och tillika funnit nyttan deraf, att till uppmuntran för Fältläkarekorpsens utmärktare medlemmar, fåltläkarebeställningarne förses med högre löner, har dock, med hänseende till de jemförelsevis mer angelägna behof, för hvilka nya anslag erfordras, för närvarande icke velat ifrågaställa beviljandet af den för fältläkarne föreslagna löneförhöjning å tillhopa 4,400 R:dr; hvaremot Kongl Maj:!, jemte begäran af Rikets Ständers medgifvande dertill, att de bataljonsläkare, hvilkas löner äro afsedda att förhöjas till 400 R:dr, få, efter 8 års oafbruten tjenstgöring, med sådan lön på allmänna indragningsstaten komma i åtnjutande af enahanda löneförhöjning af 50 procent, som för närvarande under sådäne förhållanden är bataljonsläkare med nu fastställda löner tillförsäkrad, af Rikets Ständer äskat 6,150 R:dr till öfriga bär ofvan uppgifne aflöningar och löneförbättringar; hvarjemte Kongl. Maj:t i nåder föreslagit, att de häraf för läkarne vid urméens regementer och korpser samt vid allmänna garnisonssjukhuset afsedda lönebelopp måtte fördelas på vederbörliga anslag under Hufvudtiteln och endast den för Fältläkarekorpsens chef beräknade aflöning upptagas serskilt under ny rubrik af Fältläkare-staten, under hvilken äfven det i nu gällande riksstat serskildt uppförde resestipendium för militärläkare, likasom från generaliletsstaten 5 fältläkare-arfvoden å tillhopa 500 R:dr lämpligen kunde öfverflvttas.
Maj:t sålunda täckts föreslå, har Utskottet i öfvervägande tagit, och a) beträffande först framställningen, att den tillämnade chefen för Fältläkarekorpsen skulle för sitt deltagande i Krigs-kollegii öfverläggningar och beslut i mi - 8 Stals-Utskotlels Utlåtande, JM 85. litära sjukvårdsärenden, tillgodonjuta ett serskildt arfvode af 720 R:dr, så och alldenstund under fredstid bemälde kollegii hufvudsakliga åtgärder i afseende å sjukvården inom arméen inskränker sig till anskaffning och underhåll af sjukhus vid regementernes mötesplatser och exercis-sqvadrons-inrättningar, samt jemlikt nådigt Bref af den 7 Februari nästlidet år direkta bestyret med sjukvårdsmaterielens underhåll och komplettering, efter fastställd plan, blifvit öfverflyttad från Krigs-kollegium till regementernas och korpsernas provianterings-direktioner, som fått sig anvisade härtill erforderliga tillökningar i mötes- och exercis-sqvadrons-anslagen, lärer inom merberörde kollegium någon sysselsättning för den tillernade chefen för fältläkare — korpsen icke förefinnas, helst då Kongl. Maj:t kan behöfva inhemta yttranden i afseende på förändringar i arméens sjukvårdsmateriel och spisordning m. m., dylika ärenden torde af Krigs- och Sundhels-kollegierne böra gemensamt behandlas, hvadan Utskottet förmodar en serskild läkares deltagande i Krigs—kollegii öfverläggningar och beslut icke vara af något oundgängligt behof föranledt samt i följd deraf något arfvode icke eller böra ifrågakomma, utan får Utskottet afstyrka bifall å hvad Kongl.
Maj:t i berörde hänseende i nåder föreslagit. b) Vidkommande derefter det af Kongl. Maj:t begärda anslag af 5,080 R:dr till löneförbättringar åt 2 Regements- och åtskillige Bataljons-läkare samt uppförande på allmänna indragningsstaten af 50 proc. löneförhöjning för de sednare efter åtta års oafbruten tjenstgöring, så har XJtskottet funnit, att de ringa löneförmåner, som bestås fältläkarekorpsen i allmänhet och Bataljonsläkarne i synnerhet, icke kunna uppmuntra unge läkare att söka anställning vid denna korps, och tror Utskottet, att i denna omständigheten en hufvudsaklig orsak bör sökas till det bekymmersamma förhållande, alt ett så stort antal militärläkarebefaltningar för närvarande stå vakanta i brist på sökande, ett förhållande som icke allenast högst menligt måste inverka på arméens sjukvård, utan ock medföra de mest betänkliga vådor för helsovården i allmänhet, enär, då vid uppkommande farsoter ett större behof af läkare inträdt, sädane icke, oansedt de mest frikostiga erbjudanden af ersättning, varit att tillgå, Utskottet anser derföre såsom en pligt att, i hvad på detsamma ankommer, söka afhjelpa dessa olägenheter, och får af sådan orsak tillstyrka Rikets Ständer att bevilja ett årligt anslag af 4,700 R:dr till löneförbättring åt en Bataljonsläkare vid hvarje regemente och korps, på sätt och under vilkor i öfrigt Kongl. Maj:t i nåder föreslagit. c) Anseende Utskottet deremot den af Kongl.
Maj:t för en Regementsläkare vid Kronprinsens Hussar- och en vid Wermlands Fältjägare-regementen äskade löne - Stals-Utskottcts Utlåtande, JVe 85. 9 förhöjning icke vara af behofvet oafvisligen påkallad, emedan den förre af dessa läkare med innehafvande lön af 430
R:dr, lärer kunna anses vara skäligen vedergäld, samt den sednares tjenstebefattning snart torde upphöra, i följd af Utskottets tillstyrkande om sistnämnde regementes successiva indragning, hvadan Utskottet afstyrker Rikets Ständers bifall å Kongl. Maj:ts i denna del gjorda nådiga framställning. d) I afseende på de till aflöning åt 2:ne underläkare vid allmänna garnisonssjukhuset disponerade 2:ne fältläkare-pensioners användande lill det med dem ursprungligen afsedda ändamål, samt anvisande i stället af ett motsvarande belopp af 350 R:d r; så och enär Sundhets-kollegium uti dess ofvanberörde underdåniga betänkande upplyst, att antalet af pensionärerne icke kunnat fyllas, lärer vid sådant förhållande ifrågavarande pensioner icke för närvarande erfordras för deras ursprungliga ändamål, utan tills vidare kunna disponeras till aflöning åt bemälde 2:ne underläkare, i följd hvaraf beviljandet af de ifrågaställa 350 R:dr nu lärer kunna undvikas. e) Hvad Kongl. Maj:t behagat föreslå rörande fördelning på vederbörliga anslag under Hufvudtiteln af lönerna för läkarne vid arméens regementer och korpser samt vid allmänna garnizonssjukhuset, äfvensom upptagande serskildt under ny rubrik, Fältläkarestaten af den för fältläkarekorpsens chef beräknade aflöning m. m., torde i följd af hvad Utskottet här ofvan vtlrat, få förfalla.
Anseende Utskottet sig härmed jemväl hafva besvarat hvad i förevarande ämne blifvit af riksdagsfullmäktigen Bengt Gudmundsson från Hallands län m. fl. i rnerberörde motion anfördt.
Indelta arméen. 9:o. Enligt hvad Kongl. Maj:t i nåder täckts tillkännagifva, bestämdes bland annat, genom den år 1833 fastställda lönereglering för arméen, att, sedan öfversteindelningen vid f. d. adelsfane-regementet, hvilken då innehades af f. d. Generaladjutanten för arméen m. m. herr grefve M. Björnstjerna, hunne blifva ledig, de under denna indelning inbegripna boställena Engsholmen och Borghaga skulle, i utbyte emot andra för löneregleringen disponerade boställen, indragas till statsverket, samt af indelta räntorna tillfalla: Lif-regementets Grenadier-korps .... 1,042: 9. 2.
Södermanlands regemente 1,060: — — Bih. lill R.
Pral. 1850 tfc 1851, 4 Sami., 1 Afd., 27 Höft. 2 10 Stats-Ulskoltets Utlåtande, JU 85. och förklarades derefter och sednast genom KongJ.
Bref den 10 Juli 1840, uppå vederbörandes underdåniga framställningar om de med räntornas uppbörd förenade svårigheter, alt berörde belopp skulle, från den tid räntorne blefve genom indel— ningshafvarens afgång disponibla för statsverket, till nämnde korps och regementen kontant utbetalas. 1 följd af Hans Exc. grefve Björnstjernas den 6 Oktober 1847 inträffade död har ock ifrågavarande öfverste-indelning blifvit indragen; och hafva de omförtnälda, derunder inbegripna boställena, i uppskattningsvärde upptagna till 915 R:dr, äfven blifvit lill statsverket öfverlemnade, hvaremot, i följd af Kongl. Maj:ls efter skedd närmare utredning rörande dispositionen af indelningens återstod, under den 2
Maj 1849 meddelade nådiga förordnande, denna återstod, i uppskattadt värde utgörande 5,792 R:dr 10 sk. 1 rst., blifvit bland statsverkets inkomster under serskild titel upptagen och sedermera med influtna verkliga beloppet öfverförd till 4:de Hufvudtitelns besparingar, af hvilka utgå merberörde åt Lif-regementets Grenadier-korps, Uplands och Södermanlands regementen tillförsäkrade anslagsbelopp med tillhopa i kontant 4,199 R:dr 4 sk. 5 rst., och hvad derefter af indelningen öfverblifver, användes till bestridande af det, tillförene på nyssnämnde Hufvudtitels anslag till oförutsedda behof, åt t. f. presidenten i Krigs-kollegium anvisade årliga arfvode af 2,000 R:dr banko, hvilket, för så vidt det ej sålunda kan betäckas, fort farande af nyssämnde anslag anordnas.
Med anledning af hvad Statskontoret, till förenklande af det invecklade förhållande, som med uppbörden och redovisningen af ifrågavarande indelning egde rum, i underdånighet hemställt, har Kongl. Maj:t behagat i nåder föreslå, att hela återstoden af samma indelning måtte till statsverket indragas, under förbehåll, att Rikets Ständer ville, såsom vederlag derför, anvisa icke allenast ofvannämnde åt merberörde korps och regementen tillförsäkrade ersättningsbelopp, med tillhopa 4,199 R:dr 4 sk. 5 rst. banko, utan äfven 2,000 R:dr samma mynt till arfvode åt presidenten i Krigs-kollegium, samt uppföra dessa summor under vederbörliga anslag på Hufvudtiteln.
Utskottet, som icke kan finna att någon fördel skulle vinnas genom den af Kongl.
Maj:t föreslagna förändring rörande ifrågavarande chefsindelning, hemställer att Kongl. Maj:ts nådiga framställning derom icke måtte af Rikets Ständer bifallas. 10:o. I enlighet med hvad Rikets sednast församlade Ständer medgifvit och hvarom Kongl. Maj:t jemväl nu erinrat, tillstyrker Utskottet, att öfverskottet af de indelning sränt or, som förut ingått ensamt till rusthållare vid södra bataljonen af Bohusläns regemente, må fortfa - Slats-Ulskoltels Utlåtande, Jlf 83. 11 rande ställas till Kongl. Maj:ts disposition till betäckande af de kostnader, sorn för statsverket uppkommit genom nämnde bataljons förändring tills vidare till likhet med roteradt infanteri. ll:o.
Ehuru Rikets sednast församlade Ständer icke funnit godt bevilja det af Kongl.
Maj:t då äskade anslag till inrättande af instruktions-kompanier för indelta infanteriet, har Kongl. Maj:t likväl funnit sig föranlåten att, på det för in delta arméens infanteri och jägare-trupper måtte kunna tillvägabringas en rekrytundervisning af omkring tre månaders tid, af Rikets Ständer nu begära till berörde ändamål 37,300 R:dr, deraf 33,000 R:dr till personalens underhåll, samt 2,300 R:dr för vidmakthållande af nödige säng- och husgerådspersedlar m. m., äfvensom för en gång till dessa persedlars anskaffning en rund summa af 24,000 R:dr.
Till stöd för denna förnyade nådiga begäran är vordet åberopadl de i ämnet förut anförda skäl, hvartill blifvit lagdt, att indelta infanteriet, utan den rekrytbildning, som med instruktions-kompanierna är afsedd, ständigt skulle förblifva till större eller mindre dei i otjenstbart skick, emedan med den korta öfningstid, som de nuvarande rekrytmötena lemna, åtgå två ofta tre år, innan karlen kan, fullt exercerad, i kompaniets led insättas och hvilket förhållande, enär ej sällan, efter undergången generalmönstring, femtedelen af regementets uummerstyrka står vakant, sålunda fortfore i tvenne påföljande år, för att åter vidtaga det tredje.
Att rekrytens fullständiga danande till duglig soldat, innan han ingår uti tjenstgöring jemte sina äldre kamrater, utgör sjelfva grundvalen för arméeus tjenstbarhet måste af hvar och en erkännas, äfvensom att en fullständig soldat-bildning af manskapet vid indelta infanteri-regementerne är så mycket nödvändigare, sorn denna del af arméen hufvudsakligen utgör den stam, hvarmed en vida talrikare styrka beväringsmanskap i behofvets stund skall förenas och hvarest detta unga och oerfarna manskap bör finna skickliga och med sina åligganden förtroliga ledare, så väl i striden mot rikets fiender, som under de mödor och försakelser, hvilka åtfölja kriget.
Men för att hos soldaten utbilda förmågan att motsvara dessa anspråk, erfordras långvarigare öfning uti rekrytskolau än för närvarande kan ega rum utan alltför kännbar minskning uti de tillgångar, hvilka äro anslagne till regementernes öfning och alltför mycken inskränkning uti den tid, som dertill är så väl behöflig; helst det under fälttågen bepröfvade och vid längre kommenderingar använde gamla manskapet småningom afgått och efterträdts af yngre, för hvars fullständigare öfning behöfliga medel ej varit att tillgå.
Utskottet anser derföre nödigt att nu bereda utväg för vinnandet af förenämnde angelägna och för fäderneslandet så ytterst vigtiga ändamål, och tillstyrker således 12 Slals-Utskottets Ullålande, M 83. att de af Kongl. Maj:t för inrättande af instruktions-kompanier vid indelta infanteriet nu äskade anslag, tillsammans 37,500 R:dr årligen, nemligen för personalens underhåll 35,000 R:dr, samt för sängoch husgerådspersedlars m. m. vidmakthållande 2,500 R:dr, må af Rikets Ständer till uppförande å stat anvisas, äfvensom att, på sätt Kongl. Majit jemväl begärt, kostnaderna för anskaffningen af ofvanberörde säng- och husgerådspersedlar m. m. för instruktions-kompanierna må få bestridas af första årsanslaget för dessa kompaniers underhåll.
Varande härmed besvarade riksdagsfullmäktigen Bengt Gudmundssons från Hallands län m.
II. ledamöters inom Bondeståndet i denna fråga gjorda och i merberörde motion intagne framställning. 12:o.
Då utgifterna å det till ersättning för utöfver markegångspriset förhöjd betalning till inqvarteringsgifvare för dagportioner vid indelda regementernes marcher lill och från möten, i nu gällande riksstat med 9,000
R:dr uppförde reservationsanslag utgjort under åren 1844 till och med 1848 i medeltal blott 5,663 R:dr 37 sk. 3 rst. årligen, samt vid sistnämnde års slut de reserverade besparingarne å anslaget uppgått till 38,280 R:dr 40 sk. 11 rst., har Kongl. Majit täckts föreslå Rikets Ständer, att berörde reservationsanslag måtte nedsättas lill 6,000 Ridr årligen, med förbehåll alt, på det bristande tillgång för de med detta anslag afsedda utgifter icke skulle äfventyras, de derå vid nu gällande stats — reglerings lilländagående befintliga reservationer förblifva till Kongl. Majits disposition för andamålet qvarstående.
Majit sålunda i nåder föreslagit tillstyrker Utskottet Rikets Ständers bifall.
Värfvade arméen. 13:o.
Med anledning af det vid garnizonsregementerna i Stockholm anställde presterskaps, på anförda skäl gjorda och af vederbörande embetsmyndigheter förordade underdåniga framställningar, att, till någon ersättning för den genom Kongl. Cirkulärbrefvet den 6 Oktober 1842, dem frånkände högre tjensteårsberäkning, hugnas med dels löneförbättring och dels nya löner, har Kongl. Majit i nåder funnit skäligt, att
Begementspaslorerne vid så väl förenämnde regementen, som de utom Stockholm förlagda Götha och Wendes artilleriregementen, komme i åtnjutande af enahanda löneförmåner, sorn doras vederlikar vid flottan redan uppbure, samt för vinnande af denna fördel behagat af Rikets Ständer äska en lönetillökning för hvardera af 200 Ridr, utgörande för sex regementspastorer ett sammanräknadt belopp Stals-Utskottets Ullålande, f 85.
13 af 1,200 R:dr, deraf 600 R:dt belöpte sig för gardesregémenterne 6cb återstoden för artilieriregementerne.
Som det lärer få antagas, att de vid flottan anställde pastorer hafva i och för sina embeten en trägnare sysselsättning än deras vederlikar vid garnisonsregementerne, måste, vid sådant förhållande, en olikhet dem emellan i löneförmåner vara med både rättvisa och billighet öfverensstämmande; och då i betraktande tages, alt den större ledighet ifrån embefsgöromål som regernentspastorerne åtnjuta, lemna dem tillfälle att med sina egentliga tjenster förena andra befattningar, samt oaktadt den förmån af förhöjd tjenstårsberäkning, som genom högstberörde nådiga cirkulär dem frångått, någon brist på duglige sökande till ifrågavarande regementspastors-beställningar icke, sfi vidt Utskottet bar sig bekant, försports, eger Utskottet skäl afstyrka Rikets Ständers bifall å det af Kongl. Maj:t i förevarande hänseende äskade anslag. 14:o I följd deraf, att vid 1840 och 1841 årens riksdag nödiga anslag vägrades för en behöflig ansedd förändring uti Svea och Andra lifgardes-regementernas organisation, blefvo vid den derefter nådigst anbefallda reglering af regementernas löner, de förut befintliga musikdirektörerna äfvensom sergeanterna ställda på indragning, med skyldighet likväl, att intill afgång tjenstgöra.
Sfi länge de sålunda indragne personerne qvarstodo såsom tjenstgörande, betydde denna eventuela indragning mindre, men i den män afgång bland dem inträffat, hafva olägenheterna deraf blifvit för regeinenterna allt mera känbara; och då i följd af tirnad afgång underofficerarnes antal vid kompanierne i allmänhet nu mera vore inskränkt till endast 2, eller 1 fahnjunkare och 1 furir pä hvarje kompani, hvarmed, utom det alt sådant vore stridande emot all militärisk organisation, ordningen inom kompanierna omöjligen kunde i längden bibehållas, har Kongl. Maj:t, pfi regementen derom gjorda underdåniga framställningar, funnit sig föranlåten, att af Rikets Ständer äska löneanslag för 8 sergeanter vid hvartdera af merberörda regementen eller 1 per kompani, ä 186 R:dr för hvarje, elier för 16 sergeanter till hopa, 2,976
R:dr att med hälften deraf eller 1,488 R:dr hvartdera regementets anslog påföras.
Vid flera föregående riksdagar hafva Rikets Ständer fått emottaga framställningar om ökade anslag till gardesregementerne; dessa framställningar hafva bos Ständerna rönt mer och mindre framgång.
Till ådagaläggande deraf torde Utskottet få omnämna, att vid 1828, 1829 och 1830 årens riksdag, bevrjades tillökning i anslagen för Svea lifgarde med S,390 R:dr, och för Andra lifgardet med 5,SOO R:dr, till förbättrande hufvudsakligen af underbefälets löner, samt mathållningen för truppen, hvarjemte Rikets Ständer uti deras derom lill Kongl. Maj:t aflåtna under - 14 Slats-Ulskotlets Utlåtande, M 85. dåniga skrifvelse yttrade den anhållan, att hvad tillökningen i det högre befälets löner angick, utväg dertill måtte beredas genom någon minskning i befälets personal.
Enligt de för gardesregementerna sedermera år 1831 fastställde interimsstater, grundade på den förändrade organisation, Kongl. Majit till befordrande af deras tjenstbarhet funnit nödigt vidtaga, erfordrades, efter hvad den till Rikets år 1834 församlade Ständer aflåtna proposition innehåller, för hvardera af lifgardes-regementerne till fot en ytterligare förhöjning af 5,866 R:dr 27 sk. i anslaget, hvilken dock, såsom hufvudsakligen afseende tillökning i befälets löner, icke af Rikets Ständer bifölls.
Vid den nästpåföljande riksdagen åren 1840 och 1841 äskade Kongl. Maj:t lill samma föremål enahanda tillökningsbelopp, hvilket Rikets Ständer äfven då ansågo sig, med åberopande af nyss anförde skäl, icke böra bevilja.
1 följd af dessa vägrade anslag, blef en ny lönereglering inom gardesregementerne nödig och äfven i nåder anbefalld, då, på sätt redan är vordet omnämndt, sergeantsgraden ställdes på indragning.
Rikets Ständer anvisade likväl vid sistnämnde riksdag ett nytt anslag pä 800
R:dr för hvardera af ifrågavarande regementen att i mån af sergeanternas successiva afgång, utgå såsom gratifikationer till 16 distinklionskorporaler med 50 R:dr åt dem hvardera, hvarefter Kongl. Maj:t genom nådigt bref den 6 April 1842 i nåder medgaf chefsembelena rättighet att disponera gratifikationsmedlen dels till löneförbättring åt vid regementerne anställde furirer, dels till gratifikationer åt distinktions — korporaler i underofficers tjenstgöring och vice korporaler.
Då på hvarje kompani finnas 2:ne underofficerare, hvilket synes vara tillräckligt för vården om beklädnads- och remtygspersedlar m. m., och den närmaste tillsynen öfver manskapet bör af dem, med det verksamma biträde som af distinktionskor— poralerne och vice korporalerne är att påräkna, utan svårighet kunna handhafvas, anser Utskottet någon tillökning af underofficerare för dessa regementer icke behöfvas, utan hemställer att Rikets Ständer icke måtte bevilja det af Kongl.
Majit för ifrågavarande ändamål begärda anslag.
Och anser sig Utskottet härmed hafva besvarat ej mindre herr Winges hos vällofliga Rorgareståndet väckte motion, innefattande, bland annat, förslag om indragning af lifgardesregementerna, än äfven riksdagsfullmäktigen Bengt Gudmundssons från Hallands län med ilera ledamöters af hedervärda Bondeståndet afgifna memorial i ämnet. l5:o. Kongl.