Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
M e n h ä r vilja v i s ä r s k i l d t t ä n k a p å k v i n - det är detta material, s o m d e o l i k a k o m i t é - norna i d e tusentals h e m, s o m sannerligen erna s k o l a s a m l a i h o p, enhvar p å sitt f ö &gt; i c k e skulle mäkta bära dagens slitningar trogna o m r å d e, o c h resp. o r d f ö r a n d e stå a n » o c h ö d e t s o f t a b l i x t l i k a slag, o m i c k e h o s svaret f ö i vederhäftigheten a f hvarje komités d e m, äfven d e vekaste, v o r e nedlagd denna u p p l y s n i n g a r.
A t t finna några få, s o m m ä k t a s e g a m o t s t å n d s k r a f t o c h s l u t l i g a stilla r e s i g - o c h vilja g ö r a allt, har i c k e stått till, ej nation, s o m g e d e m styrka att resa s i g äfven heller varit att b e g ä r a.
M e n m å n g a vilja efter d e största o c h b i t t r a s t e s o r g e r.
K v i n - g ä r n a d r a g a sitt lilla strå till s t a c k e n; o c h F ö r n ö j s a m t s i n n e.
nans s o r g säges vara häftig, vild o c h d j u p.
då tog m a n exemplet a f myrorna: de mån- M e n r ö r a s o r g o c h o l y c k s s l a g v i d h e n n e s gas trägna arbetskraft.
D e t kan j u bli en y t t r e, h e n n e s e k o n o m i s k a s t ä l l n i n g, så fin- rätt v a c k e r b y g g n a d ä n d o c k, n ä r d e n blir et är i n g e n brist p å stormhvirflar, s o m n e r h o n s i g l ä t t a r e t i l l f r e d s m e d f ö r ä n d r a d e färdig o c h o r d n a d, d e n d ä r stacken, s o m k o m - fatta o c h s k a k a o s s, s t a c k a r s j o r d - och mindre förhållanden o c h klagar mindre mer att heta en fullständig statistik öfver trampare, under v å r v a n d r i n g g e n o m ä n m a n n e n, s å v i d a b l o t t h e n n e s hjärtas i n r e svenskt k v i n n o a r b e t e o c h k v i n n o k u l t u r.
lifvet.
D e n första leende u n g d o m e n s s o l lycka, hennes kärlek icke beröfvats några d ö l j e s s n a r t i m o l n, d e s t o l t a, djärft f o r - F r å n alla länder har Chicagos damkomité af sina b l o m m o r v i d d e n e k o n o m i s k a ställ- made drömmarne upplösas i dimma, o c h d e påtingat l i k n a n d e redogörelser, o c h en ära ningens karambolage.
glada, f ö r h o p p n i n g a r n a ramla i grus, d e n måste v ä l d å våra k v i n n o r sätta uti att m e d ena efter d e n andra.
S å stå v i där en d a g Hur skulle mänga h e m, kring h vilka o m s o r g skrifva k a p i t e l, ett m y c k e t v a c - m e d t r y c k t s i n n e, m e d s ä n k t b l i c k o c h m e d s t o r m a r n e rasat, s e u t, o m i c k e d e n hjärte- kert kapitel, o m v i f å s ä g a det, i k v i n n o r ö - e n i n r e f r o s s a, s o m s m y g e r i hjärtats h e m - b i l d a d e k v i n n a n m e d sitt stilla m o d o c h relsens m o d e r n a r o m a n.
ligaste gömslen.
J o r d e n v a r icke d e n stän- s i t t f ö r n ö j s a m m a s i n n e t ä n d e e n n y, lifgif- Tviflar N i ä n p å, att d e m å n g a komitéerna d i g t u p p l y s t a, v a r m a, r o s e n d o f t a n d e festsal, v a n d e s o l efter d e n i s a n d e f r o s t n a t t e n, o c h väl k u n n a k r ä f t a s?
B e t ä n k b a r a områdets v i m e d u n g d o m e n s n a i v a t r o foreställt o s s.
h u r u m å n g e n m a n, d j u p t s l a g e n till j o r d e n, v i d d!
N i k a n b e d ö m a d e t a f underafdelnin- D e n v a r en valplats f ö r k a m p o c h strid, h a r i c k e p å n y t t r e s t s i g o c h fattat n y a garna, s o m så l y d a: k v i n n a n s sociala ställ- 3 förnöjsamt sinne, Adolf Hellander.
% sitt
ning — kvinnans verksamhet slöjd i och y r k e n för undervisning litteratur — Bara — kvinnans sannerligen De och på denna så m å n g a, skiftande ska — hennes vetenskap — En hittills okänd ungdomsdikt ned a f förste som kunna de bäste.
direkt bli Atterboms ställande, äro b e g r i p l i g t v i s egentligen b l o t t d e tonde år.
hvari mitén har konätslöjd o c h konst.
redan f ö r dessa i n o m Damko- den utsatta samlade dikter uppgifvas flere Att de i den formelt fulländade har man länge insett.
Kvin- nokomitén för Chicagoutställningen, Stockholm, tiden a n m ä l t deltagande.
U n d e r adress För gen mottager från den de n u i sin o r d n i n g ställa.
ut- Ä n d a till o c h m e d september k o m m a utställningsföremål att nare troligen e j!
äro anmälningar kvinnor i vårt land, som önska mottagas — T y b å d e tid m e n se- och utrymme begränsade.
Men ett par år sedan fann aflidne Atterbom form, samlingen föreligga, likväl ej kan vara deras ursprungliga, lektor från Frunck också den nyli- tvänne denna tid.
dikter af I för n:r 20 läses 1806, » Öfver kärlek, sin ett tillkommande l i f », A t t e r b o m s första tryckta dikt, och i n:r härvidlag vet framlägga n å g o t till fosterlandets heder kvinnligt af arbete, sig I (Salis).
o c h könets kvinnlig k v i n n l i g s m a k, h o n är v ä l k o m m e n.
v a r a en stolt p l i k t att kunna tanke, Det bör d å ej utebli.
I dikter själfva det s. k.
k v i n n o p a l a t s e t, h v a r o m palats, a n o r d n a s en elitutställning skan persta, vi kunna a f det y p - » Handarbetets vän- n e r », f r ö k e n H u l d a L u n d i n s skolmaterial, det äro af ju spetsar I träskulptur svenskor så särskildt (där duktiga), o.
fru v e r k l i g e n v å r a k v i n n o r gra- sig till att h a fått d e n bästa represen- tant f ö r sin sak.
Fru a f d e få s v e n s k a O l i v e c r o n a är n o g en d a m e r, s o m är förtrogen o c h i utställningsväg.
delfia-utslällningen var det ö ».
fruntimmersexpositionen smakfullt, Äfven miterade redan hälft f ö r detta till char- h v i l k e t hon p e n g a r o c h åter ha våra kronor har damko- Ett och riksdagen deltagande i Chicago, o c h dessa m e d e l s k o l a n u efter bästa förstånd förvaltas af komitén ».
den Hur våga påräkna sitionen?
göras i kunna tillsatta mycket f ö r sin » Kungl.
jag i Linköpings-Bladet för en okänd dikt af A t - med A t t e r b o m s namn, men för- Carolinas s k u g g a ».
dikter stycket återfinnes i Linköpingsbladet är just I är bibehållen från Denna dikt, den ursprungliga som nande för detta, tidigaste stadium Först hvilken o c h främst är den ett bevis på, ofullkomlig början både skald kan man äfven, om tryckta de iakttagelse.
gära.
t a l a o m, att ligen Atterboms de förtjäna ar- bete i samhälle o c h h e m förtjänar det, att deras pröfvade fosterlandskärlek, intresse förtjäna tanke, det, att offervillighet o c h helt e n k e l t hela d e n det d e n n a g å n g föreligger att realisera, förtjänar och fordrar det, d å ett S v e r i g e p å närmast punkt ha så v ä l börjadt, v i allt skäl att varma nu blifvit, h o p p a s det bästa.
Våra tillönskningar till o c h l y c k o s a m m a resultat!
vackra rustningar S k u g g a.
Fåfängt vill jag tröst nattens for hjärtat Öfver själen hvilar floi '; Fåfängt vill jag lugn och hvila v Af grunds sviärta i min hjärna b Vålnader af dagens plågohärar Följa mig i vild och blodig skru När min matta tanke frid begära Och mitt öga dyrkar sömnens G s Midnattsmörker, blod milt öga Ödets kedja skramlar i mitt spå Dagens gryning nya smärtor bå Nattens hvila ej mitt läger når.
Stum af smärta, nedtryckt utaf st k Flyr min genius från världens Till den lugna-, obesökta dalen.
För att söka tröst i enslig gråt.
• Fnsam Denna titaf tröst ödets blef ju den usle läm kalla hand?
Denna lindring blef ju Älskarn ä Gråtande vid grafvens mörka ra Ännu äro bättre dessa kan tårar jag mina; Till hvad spara d Ömma känsla!
sjung min Carol Med harmonisk samklang lyran Sköna Ande!
tidigt skild från jor — För att njuta i en bättre värld, Dig är Dygdens lager lämnad v Och en evig himmelsk glans bes Från en vilda, jord, stormande där glädjen begär, främl Undan Där på morgonrodnan sorgen h n Och med hoppet solen sjunker Är Du flydd till dessa sköna nejd Där de älskande sig åter se, Edens englar ikring himlens Fvig jrid i västanvindar le.
hö från fråga o m rent lyri- Men vidare dikterna och göra en 1 märklig Man skall näm- poetiska lärospån den tyska nyromantiken till utgångs- hvilka han sevis H a n s förebilders sentimentalitet, läng- efter grafven samt natur-, vänskaps- o c h enkla Atterboms flytandet på samma gång som jämförel- och melodiska språk äldsta dikter.
från återfinnas i K o r t - efter k o m in- nyromantikerna och g a f åt Atter- b o m s poesi en annan ning.
Matthison, Salis, från hämtar sina förebilder under denna kärlekssvärmeri s o m det Carolinas skolan, samt de m e d G o e t h e o c h Schiller sam- tan Men att åren, tidiga lyriska skalderna, lärotid.
har eller o m icke våra värdigt vara tryckt i D e t är en tidigare tysk sångarskola, G ö t t i n g e r - C h i c a g o u t s t ä l l n i n g e n v o r e s t y m p a d t o c h hälft, k v i n n o r sattes i stånd att äfven följande finna, icke finnes denna dikt med A t t e r b o m s alster frän litteraturhistorisk deras t r o g n a, m å n g s i d i g a den man jämför de öfriga i 1806 de svenska kvinnorna be- vi sådan O förlåt mig, om min smärta tvi Fram en stick som når din ljusa O förlåt stör mig, din om, del på i Sångens vi Sorgen Himlars frö Hör likväl i etherns milda ljud!
Zone Tårcstänkta lyrans matta Sänd en fordna blick till mig mitt från Hopp glädj, Du mitt Allt!
När jag vaknar, Du härskar Du i sj s Uti dröm ?nen framför mig Lik den dödsstund Fridens Engcl, som halm till J hans till hans töjer en nyromantisk inverkan.
ljuder brant Fcho hemskt från skogens Carolina!
från Carolina!
ljuder Alerskali grafvens kalla hä Trädens sista, sakta afionsusnw Bäfvar fram melodiskt Linas na Och på morgonrodnans purpitr Sväfvar stjärnbeströdd din sälla damkomitén, hvad Behöfva ätergifven utvecklat sig, » Sveriges störste den m e d glädje b e v i l j a s.
3, 0 0 0 k r o n o r är h v a d d e n n a h j ä l p, att i inom sitt t i d e h v a r f ».
Linköpingsbladet särskildt den Oförgätligas a n d a », är synnerligen beteck- af hans för- fattarskap.
ske t ä n k a oss m ö j l i g h e t e n a f annat än att blott texten.
näst äldsta orginalpoem, o c h innehåll den författare vi i c k e att befinnes vara A t t e r b o m s blifvit kallad D e n.
s y n e s oss tidiga- versrad (» C a r o l i n a, Carolina l j u d e r ») som b l y g s a m o c h billig, att den sin senare ge- är den emellertid så förändrad, enda form o c h i dessa d a g a r skall den åt- med titel och dateradt 1806.
D e t nyssnämnda ste versionen af denna dikt.
en I Atterboms ett poem del till den stora e x p o - så årgång skrifver sig med fullkomlig säkerhet från h o n o m.
svenska skola våra kvinnor » herrarnes k o m i t é ».
verkligen » Lycksa- 79 af samma K v i n n o k o m i t é n har redan g j o r t sin framställning, i stycket, som kallas Stycket, som är tryckt i n:r 38 (för den 14 maj), tagit m å t t o c h steg.
Sveriges har ej undertecknad stalt hundratusen anslagit n:r ty- kallas beröm.
M e n a l l k r i g f ö r i n g kostar ett i från före- för » Till o c h urtexten till det vackra Fila- o c h gjorde det praktiskt, Denna Ungdom och helsa och lycka och lugn, allt offrades henne: Hennes — jag lefvande var — hennes i döden jag är.
Atterbomska hon, o r d n a d e h o n den s v e n s k a är d o g.
henne ett par strofer, där hon bland Till D e n är liksom de öfriga ofvan nämnda » Carolina » pengar!
andra 1806 lyckats finna ännu redogörelse, i W i e n allt Det står » Till unga Linköpings-Bladet.
uppmärk- R e d a n till som vid Härmed meddelas nu den nyupptäckta dikten, noggrant och heter i samlingen i omarbetadt skick » Natt- terbom.
som » den fagra lilla, tidigt ryckt från leken och min famn. » af Linköpingsbladet.
» A n d e r ö s t », som återfinnes samlade uppbar tvänne årgång (Matthisson), Etnellemd ifrågava- annat kallas » R ö s t från den Oförgätligas anda » » Romance », men ägnar han utkom i början af 57, äfven den en öfversättning trädde d e n s v e n s k a k v i n n a n m e d en statistisk mant, ytterligare nämnda lighetens till hvars skugga den och i en något senare dikt » T i l l aftonstjärnan » vandringen » '.
kunna rutinerad n:r 1891, som Fredr.
Vetterlund fäst på i stycket O l i v e c r o n a s o m o r d f ö r a n d e i central- komitén tulera handväfnader, våra har D e n ena är i finfinaste år, samheten I d u n j u flere g å n g e r talat, G r e g o r i a H a y d e n s sända.
Samlaren detta ut » m a j b r u d », gällde äfven den ofvan nämnda det allra bästa som den denna dess 26 en dikt » Till m i n n e t », s o m, fullständigt omarbetad, är intagen i samlade dast b ö r k u n n a b l i dikterna.
i fråga, Detta senare stycke är emellertid, när det gäller ett s å d a n t m a k t p å l i g g a n d e till- som jag funnit, en öfversättning från tyskan Den af som A t t e r b o m på ett annat ställe kallar ett m å s t e v i k o m m a öfverens o m: en- fälle.
stödjes är ägnad, var en ung flicka, som öfversättningeu som de hoppet o m dikten flicka, D e t var i en tid- Linköpings-Bladet påträffades.
särskildt var föremål för den unge A t t e r b o m s svärmiska ning, det i A t t e r b o m s gymnasiistad L i n k ö p i n g utgifna som dikten, synes mig gifva » Carolina », ve?
stycken vara författade 1806 och 1807, u t det - vill säga i A t t e r b o m s sjuttonde o c h ader- för industri, upptäckta rande
af Atterbom.
omfattar o c h rika b l a d i den sven- raspas afdelningar, Denna filantropiens sista rubrik yttre o c h inre historia, att icke i i hälso- o c h s j u k v å r d — försvarsrörelsen jättefält.
och form och en annan rikt- O, hur ofta under höga- lindar Sönk jag i ditt sköt vid Svartåns Och ditt änmi hår, en lek för jör min lätta han vin Var del mera T E L U N D ~ # Kappaffär #
Solens milda morgonskimmer lyste simkonsten.
Ossian B o r g, som var en stark, Vänligt på Din sköna Svanebarm; K v i n n l i g s i m k o n s t.
hurtig gosse o c h stor favorit hos sin lärare, Himmelskt löje purpurläppcn utmärkte sig snart äfven i denna idrott, som Ett blad ur dess svenska historia När jag kringslöts af din runda myste, arm.
han sedan flitigt öfvade.
V i d 1828 års pro- 0 Glädjevingad hur hastigt då försva ?in minuten!
dagen flög förbi, — motion i den s, k.
Å b o m s k a simskolan i Stock- När jag Himlen låg emot — ditt sluten, Han vFöx ungefär sex veckor sedan afled i huf- holm b l e f han primus bland magistrarne.
Du var Jag hjärta var Gud däri.
var då 16 år.
Hai vudstaden en man, som med rätta blif- Men han behöll ej konsten för sig själf.
vit bemärkt o c h hedrad för sin långa Än ditt svarta öga sam i tårar A t t utbreda den genom lära och föredöme har o c h framstående verksamhet i människokärle- Vid du min ömma Sånggudinnas röst; städse varit en svensk simmagisters plikt, hvar- kens tjänst.
D e t var Ossian Edmund Borg, Än log åt färdens granna dårar, Än du göt titi mitt hjärta tröst; om en erinran alltid stått att läsa i magister- lärare o c h föreståndare under 36 år vid vår Än du visade Naturens Fader c h för unge B o r g fanns i detta första och största undervisningsanstalt för döf- diplomet.
För min blick af tviflets skuggor - höljd, O m allt hvad han på afseende ett O rikare fält än för de flesta.
Från stumma o c h blinda.
Mild mot varelsernas myriader, 1829 började han också, efter hvad han själf detta följd.
område uträttat till lindrande af våra Utaf ömhet, nåd och misskund vanlottade medbröders tunga ö d e hafva vi er- i ett utgifvet arbete o m Manilla institut berät- inrats genom de varma o c h aktningsfulla ord, tar, att gratis meddela simundervisning åt gos- Döden tog sin lia.
Ur mitt sköte, Liljan lik för Negersolens brand, sarna vid anstalten, o c h detta med den fram- hela vår press skyndat att enstämmigt uttala Sönk du vissnande i jordens sköte, gång, att alla å Manilla intagna döfstumma vid hans bår.
Gaf din tog själ sin uti lia.
dess Där, ursprungs hand.
o c h äfven en del blinda gossar från denna tid D å äfven I d u n nu önskar lägga en krans Döden i grafven D e utmärkte sig äfven snart Hvilar Dygden, hvilar Skönheten: på Ossian E d m u n d B o r g s graf, har detta emel- lärde simkonsten.
Störom ej dess slummer / L.juft grafven lertid i en annan o c h särskild anledning.
V i d för en sådan skicklighet, att de öfverträffade Uppå rosor slumrar Oskulden.
sidan af sin stora lifsgärning såsom de döf- stummes o c h blindes lärare o c h vän har nämli- gen denne man också specielt och på ett högst ingripande sätt verkat för främjandet af en kvinnoreform, s o m, om den äfven ej hör till de viktigaste, dock synes oss vara af sådan be- tydelse, att den, hvilken så arbetat därför som B o r g, ej b ö r m e d tystnad förbigås i det blad, hvilket är afsedt för den svenska kvinnan.
eleverna vid hufvudstadens dåvarande båda simskolor, den Å b o m s k a o c h den Lindhska.
Vid den förstnämnda af dessa skolor pro- morerades 1831 för första gången en döftttum gosse, en af B o r g s lärjungar, till simmagister, o c h sedan upprepades detta flere år med sti- gande antal.
Efter det Manilla 1838 fått sin egen simskola " färdig, höllos promotionerna där.
Till o c h med blinda gossar uppnådde här un- der den nitiske o c h skicklige lärarens ledning den färdighet, att de belönades med magister- A t t ännu kransen.
Fast min ungdoms blomma böjs mot vind, griften, Under maskens stygn och Nordans Skall ditt purpur minne dock i stormens skiften Flamma på min bleka kind, Tåren uppå upp Vännens grafvård gjuten Blomstrar uti Förgät mig ej: 01 när jag på grafvens brant förskjuten Är af Gud och mänskor, — Glöm mig ej!
D e n som önskar att m e d urtexten fullstän- V i syfta här pä Borgs verksamhet för att dikt jämföra den i poetiskt o c h formelt af- åt kvinnan bana väg till simkonsten.
seende synnerligen förträffliga omarbetningen, i dag den f ö r d o m, som förklarar simkonsten vara för kvinnan onyttig, hälsofarlig, ja till o c h med opassande, är ganska utbredd o c h mäk- tig i vårt land, synnerligen bland kvinnorna själfva, det veta vi ju.
Tänk då för 50 år sedan, hvilket utgör tidpunkten, när B o r g s ban- brytande verksamhet på detta område började!
F r å n lidandets o c h barmhärtig- D e t var då mer sällsynt att finna en flicka, hetens värld.
som kunde simma, än hvad det nu är att finna en sådan, som ej kan dansa.
Kvinnan var f n d e r d e n n a r u b r i k h a r d e n k ä n d a för- dömd att gå till botten, o m hon föll i vattnet, f a t t a r i n n a n fru och manlig hjälp ej fanns till hands.
A l l den W i e n s e r i e S t o c k h o l m s b i l d e r n e d nytta, - allt det behag, detta slags gymnastik i l a g t r e s u l t a t e n a f s i n a n y l i g e n g j o r d a stu- vattnet, som kallas simning, skänker oss, var d i e r p å ett o m r å d e, s o m m e r ä n d e flesta förbehållen det manliga könet.
Huru B o r g, t o r d e k u n n a p å r ä k n a k v i n n o r n a s i n t r e s s e.
då en ung man på 30-talet, ingrep i dessa för- D e ä r o n ä r m a s t författade f ö r I d u n s läsarin- hållanden, eller, rättare sagdt, missförhållanden n o r, o c h v i t r o o s s h a all a n l e d n i n g v ä n t a, o c h m o d i g t g a f sig i kamp m e d fördomen, d å v i från o c h m e d n ä s t a n u m m e r b ö r j a skola vi nu i korthet berätta.
d e r a s i n f ö r a n d e, att d e s k o l a v ä c k a ett all- B o r g s far, den ryktbare P e r A r o n B o r g, deles synnerligt intresse.
grundläggaren af den ädla verksamhet, som Direkt ur det n u v a r a n d e lifvet ä r o d e sedan äfven blef sonens lifsuppgift, hade 1812 tagna, hvila p å en sympatisk o c h uppmärk- flyttat sin några år förut i S t o c k h o l m öppnade s a m i a k t t a g e l s e o c h ä r o skrifna i e n frisk undervisningsanstalt för döfstumma o c h blinda o c h m å l a n d e stil.
till Manilla, det vid Djurgårdens strand utan- H v a d särskildt skildringen af nattasylen för S t o c k h o l m belägna natursköna ställe, som a n g å r, t o r d e m y c k e t n y t t o c h i n t r e s s a n t äf- väl ingen, hvilken frän saltsjösidan anländer till v e n f ö r S t o c k h o l m s b o r v a r a att finna, o c h hufvudstaden, undgår att beundra.
D ä r föd- för Iduns stora prenumerantantal i dess des samma år sonen Ossian, där växte han helhet torde dessa teckningar ö p p n a ögat upp tillsammans m e d döfstumma o c h blinda f ö r ett o m r å d e, s o m ej m e d s a m m a saft lekkamrater, m e d hvilka ban sålunda från sin o c h liflighet t o r d e h ä r f ö r r v a r a s k i l d r a d t.
tidigaste barndom blef vän o c h förtrogen.
Sin D e a n s t a l t e r, från h v i l k a d e s s a s k i l d r i n - undervisning fick han i den s. k. varfsskolan g a r tagits, b e r ö r a j u b å d e d e n h ö g s t a s o c i e - pä Djurgärden, en privat läroanstalt för gos«ar, t e t e n s o c h d e fattigastes i n t r e s s e n, intres- hvilken förestods af A n d e r s Fryxell, den seder- s e r a p e r s o n e r a f alla k l a s s e r från d r o t t n i n - mera såsom historieskrifvare så ryktbare läraren g e n till d e n r i n g a s t e, o c h d e t t o r d e v a r a och prästen.
D e n n e, hvilken älskade u n g d; m e n nyttigt, att d e s s a v a c k r a i n r ä t t n i n g a r bli a f varmt, nöjde sig ej med att under lektionstim- m å n g a k ä n d a, d å helt visst h j ä l p o c h b i d r a g marna vara magister, han äfven ledde o c h del- s k o l a l ä m n a s d e m a f ä n flere.
tog i lekarna under fristunderna.
När det Den väldiga roll s p e l a r i b a r m b - l e f sommar, tog han sina gossar med sig ut h ä r t i g h e t e n s o c h l i d a n d e t s v ä r l d är ytterli- på ströftåg kring den vackra Djurgården, an- g a r e ett s k ä l till a n t a g a n d e t, att I d u n s l ä s e - ordnade kappspringningar på Ladugårdsgärdet krets skall anslås af d e s s a uppsatser, så m. m.
Till förströelserna hörde äfven baden m y c k e t m e r a s o m d e b e r ö r a n å g o t a f d e t i någon a f Djurgårdens grunda vikar, o c h här m e s t g r i p a n d e i v å r t e g e t nutidslif.
begagnade F r y x e l l tillfället att lära sina poj- kar den då ännu i vårt land så sällan öfvade hänvisar jag till A t t e r b o m s samlade dikter.
berg Cecilia Bååth-Holm- kvinnan drottninggatan (EV 4 b i l l i g a s t e, Men hittills hade vid Manilla liksom öfver- allt annorstädes i vårt land simundervisningen endast meddelats gossarne.
D e t kvinnliga kö- net var o c h förblef utestängdt från alla sim- konstens förmåner.
iDgen hade ännu dristat offentligen uppträda m o t den på detta område härskande fördomen.
Välan, jag skall våga det första försöket, tänkte den unge läraren, hvilken, sedan hans far 1839 afltdit, numera blifvit institutets direktor.
Han började nu själf — ty kvinnliga lärare funnos ej — att undervisa nSgra af de m o - digaste bland de döfstumma flickorna.
Snart visade det sig, att flickorna lärde konsten lika lätt, ofta lättare, än gossarne, samt att de däri kunde utbildas till förvånande skicklighet.
Men det gällde också att härom öfvertyga allmän- heten.
D e t var en betänklig sak att låta unga flickor uppträda vid en offentlig simuppvisning, men B o r g vågade försöket.
D e t skedde 1844.
A l l t sedan 1840 hade hvarje sommar plägat hållas en uppvisning i Manilla simskola, hvar- till från hufvudstaden honoratiores inbjödo3 och för öfrigt en intresserad publik aldrig fat- tades.
N u öfverraskade B o r g de församlade åskådarne med att framföra 3 döfstumma flic- kor, som oförfäradt hoppade i bassängen och där utförde alla de konststycken, hvarpå vi numera äro så vana att i fruntimmerssimsko- lorna se prof, men som då voro .något alldeles oerhördt.
D e t väckte, som man lätt kan för- stå, m y c k e t blandade känslor bland publiken, många togo anstöt af saken, men många för- svarade o c h berömde den.
B o r g själf stod emellertid fast o c h åtskillige fordomsfrie män ställde sig öppet på hans sida.
Följande som- mar lät han sålunda 5 af sina kvinnliga e l e - ver deltaga i simuppvisningen o c h, sedan en liten stamtrupp nu var bildad, växte de sim- kunniga flickornas antal med hvarje år vid Manilla.
Å r 1846 kunde 8 uppträda, 1847 voro de 6.
V i d 1848 års uppvisning hade en af de döfstumma flickorna nått en sådan skicklighet, att hon promoverades till simmagister, den första kvinnliga simmagistern i Kanska intresserar S t ö r s t a m e n u r v a l det Er, värda 4- * &gt;3-&lt; b e s t ä m d a p r i s e r.
läsarinna,
Greta Stina » Har att höra hennes namn.
H o n hette Lefver hon ännu, hafVa vi utsikt sex år härefter få promovera vår första kvinn- liga jubelmagister.
V i l l någon för sådant än- damål anställa forskningar efter Greta Stina, så kunna vi upplysningsvis meddela, att hon var från Norrsunda församling i Upland o c h född den 26 maj 1827.