Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet har likväl förut vid frågans behandling utgått från en helt annan åsigt.
Och med fullt skäl kan ifrågasättas huruvida de Riks—Stånd, som beviljat kreditivrätt äfven till bolag med inskränkt ansvarighet, ansett det med billighet och rättv sa öfverensstämma att, då Bankens säkerhet beror icke på den solidariska ansvarigheten, utan på borgen eller hypothek, ifrågavarande förmån bör tillerkännas något bolag, om den ej utsträckes äfven till sådana, som icke äro solidariska.
Då Riks-Ståndens skiljaktiga beslut derföre till Utskottet inkommo beslöt Utskottet (se Memorialet N:o 19, 2:dra punkten) i motsats till den åsigt, som Herrar Lindström och Ribbing uttryckt i deras reservation, att icke stycka frågan, utan göra en inbjudning till Stånden.
Utskottet var således då af den mening, att ehuru, liksom ännu, endast två Stånd utsträckt kreditivrätten till icke solidariska bolag, så borde frågan derom ej förfalla.
Nu har Utskottet dock beslutat motsatsen.
Mig synes att man härigenom ur tvänne Riks-Stånds beslut dragit en slutsats, som der måhända icke är afsedd; och som, enligt min uppfattning, när frågan betraktas i sin ostympade helhet, två Stånd medgifvit kreditivrätt äfven åt sådana bolag, hvilka äro bildade på grund af Kongl. Förordningen den 6 Oktober 1848, men de två andra Stånden deremot stadgat, att inga andra än sådana bolag, som hafva oinskränkt ansvarsskyldighet för sina förbindelser, böra erhålla en slik rätt, så anser jag att
Utskottet bordt hänskjuta denna fråga till afgörande af Förstärkt Utskott.
Jag får derföre reservera mig mot Utskottets uppfattning, och vördsamt föreslå Rikets Ständer, 6 Banko-Utskottets Utlåtande N:o 23. att återremittera denna fråga om bolags kreditivrätt till Utskottet, med föreläggande att inkomma till Riks-Slanden med förslag till voteringsproposition derutinnan lör frågans afgörande i Förstärkt Banko-Utskott; eller, om Rikets
Ständer icke skulle anse sig böra med frågan taga omedelbar befattning, att densamma måtte hänskjutas till Konstitutions-Utskottets afgörande.
,, Uti denna reservation har Herr Falhem instämt.
Herr Friherre von Schwerin, J., Herr Ribbing, E., Herr Kyrkoherden Otterström och Herr Brink hafva anmält, att de i detta ärendes handläggning icke deltagit.
JV:o 23 Ank. till Exp.-Utsk. den 13 April 1866, kl. 1 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om, inrättande af s. k. sedelutgifvande provinsbanker.
Inom Hedervärda Bonde-Ståndet har af Anders Pehrsson från Christianstads län väckts motion, N:o 339, derom, att „Rikets Ständer måtte för sin del besluta inrättande af sedelutgifvande provinsbanker uti alla de provinser, som så„dant önska, utan annan vinst lör delegarne, än den, som ligger i den billiga låneräntan och lånens beqväma återbetalning på kort tid genom amortering,,, samt, för den händelse detta förslag ej vunne bifall, „att Rikets Ständer måtte hos ,,Kongl.
Majit anhålla, att denna fråga måtte, om provinsbankers bildande, uppdragas åt en af Kongl. Maj:t i nåder utsedd komité, för utredning efter de af „motionären antydda hufvudgrunder.,, Dessa hufvudgrunder har motionären angifvit sålunda: att provinsbanker bor - .Banlco-Utslcottets Utlåtande N:o 23. 7 de inrättas inom alla rikets provinser, med grundfonder, efter provinsens behof, af en till tio millioner Riksdaler, oktrojerade pä minst 50 är och berättigade att utgifva egna banksedlar; att grundfondssäkerheterna borde utgöras endast al inteckningar i landt- och stadsfastigheter; att delegarne skulle erhålla en emot grundfondssäkerheterna svarande lånerätt i banken, emot sex procents ränta, deraf hälften, eller tre procent, ansåges såsom egentlig ränta och återstående tre procent såsom kapitalafbetalning, men föröfrigt icke få någon annan vinst, än den, som läge i nyssnämnda låga ränta och fördelaktiga amortering af lånen, utan vinsten tillfalla provinsen, från hvilken denna vinst aldrig finge skiljas, sedan densamma blifvit förvandlad i klingande valuta; att en särskild banklag borde utfärdas med föreskrifvanele af stränga kontroller i afseende på bankrörelsens bedrifvande, samt att provinsbankernas sedlar skulle i allmänna uppbörden emottagas.
De af motionären ifrågasatta provinsbankerna skulle således i så måtto blifva af samma beskaffenhet, som nuvarande enskilda banker, att de bildades genom frivilliga bolags öfverenskommelser och erhölle rättighet att utgifva egna banksedlar, och någon förändring af nu gäliande lagstiftning för enskilda banker behöfde således i dessa hänseenden icke för åvägabringande af ifrågavarande slags banker göras; men deremot blefve sådan förändring, eller en ny lagstiftning, nödvändig med afseende på andra delar af förslaget.
Det vill nemligen af hvad motionären anfört synas, som om dels allenast en provinsbank skulle få inom hvarje provins inrättas, dels bestämmandet af grundfondens belopp icke skulle få, åtminstone ensamt, ankomma på bolagsmännen, utan bero af någon myndighets pröfning utaf behofvet.
Vidare skulle dessa bankers grundfonder, i olikhet med hvad nu gällande lag bestämmer, bestå uteslutande af intecknade skuldförbindelser och detta utan någon kontant inbetalning af delegarne, i följd hvaraf äfven andra än nu stadgade bestämmelser angående dessa bankers sedelutgifning måste uppställas; äfvensom förslagen att oktroj skulle meddelas på minst 50 år, att sedlarne borde emottagas i den allmänna uppbörden samt att en viss oföränderlig ränta skulle föreskrifvas och vissa stränga kontroller öfver rörelsen uppställas, innefatta förändringar i nuvarande förhållanden.
Oansedt den omständighet att, med de vilkor och bestämmelser, som af motionären föreslagits, sannolikt högst få, om ens någon, skulle finna räkning vid att ingå såsom delegare i dylika banker och att således förslaget kan anses såsom alldeles opraktiskt, lärer någon utförligare granskning af de hufvudgrunder motionären framställt icke vara behöflig för att gifva skäl för Utskottets åsigt, att i anledning af förevarande motion hvarken någon förändring af nu gällande lagstiftning angående enskilda banker, eller uppställande jemte denna af en ny lagstiftning i den syftning motionären föreslagit, bör ifrågakomma; hvadan Utskottet-icke heller kan tillstyrka det i motionen framställda alternativa förlag, att hos Kongl. Majit i / 8 Banko-Utskottets Utlåtande N:o 23. underdånighet anhålla om tillsättande af en komité för utredning af den fråga motionären väckt; och Utskottet hemställer fördenskull, att den ifrågavarande motionen icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
I STOCKHOLM, TRYCKT HOS J. & Å. RIIS, 1866. Banko-Utskottets Memorial N:o 24.
Ank, till Exp.-Utsk, den 11 Maj 1866, kl. 5 e. m.
Memorial, med förslag till en voteringsproposition.
Sedan, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut öfver en del af Utskottets förslag i l4:e punkten af Betänkandet N:o JO, Utskottet i 2:a punkten af Memorialet N:o 19, med vidblifvande af sitt, utaf Bonde-Ståndet bifallna förslag i den oafgjorda delen, inbjudit de öfriga Stånden att förena sig uti detta, så lydande: »Kassakreditiv beviljas Riksgälds-kontoret, de sparbanker, hvilka äro försedda med stadgar, stadfästade af vederbörlig myndighet, enskilda personer samt sådana bolag, hvilkas reglementen ålägga delegarne oinskränkt ansvarsskyldighet för alla bolagets förbin delser och hvilka icke ega rätt till utgifvande af egna banksedlar.» »Kreditiv-tiden bestämmes till högst ett år.» »Sparbanker, enskilde personer och bolag skola ställa säkerhet, som af vederbörande Styrelser pröfvas och godkännes;» och denna inbjudning blifvit antagen af Ridderskapet och Adeln, men afslagen af Preste- och Borgare-Stånden, enligt hvilkas beslut berörda stadgande skulle komma att lyda sålunda: »Kassakreditiv beviljas Riksgälds-kontoret, de sparbanker, hvilka äro försedda med stadgar, stadfästade af vederbörlig myndighet, enskilda personer samt sådana bolag, hvilka icke ega rätt till utgifvande af egna banksedlar.» »Kreditiv-tiden bestämmes till högst ett år.» »Sparbanker, enskilde personer och bolag skola ställa säkerhet, som af vederbörande Styrelser pröfvas och godkännes;» Så hade Utskottet, i Memorial N:o 22, yttrat, att då, enligt Riks-Ståndens sålunda fattade beslut, kreditivrätt vore medgifven åt bolag med så kallad solidarisk ansvarighet. men endast Preste- och Borgare-Stånden velat medgifva sådan rätt äfven åt bolag, grundade på Kongl. Förordningen om aktiebolag af den 6 Oktober 1848, ansåge Utskottet denna del af frågan hafva förfallit och fördenskull böra vid hvad tillförene varit stadgadt i så måtto förblifva, att kreditivrätt icke finge beviljas sistnämnda slags bolag.
Som emellertid, enligt till Utskottet ankomna protokollsutdrag af den 28 April och den 1 dennes, Ridderskapet och Adeln, Preste- och Borgare-Stånden återremitterat Eili. till R.
Prot. 1865 & 1866. 6 Sami. 1 Afd. 12 Höft. 2 Banko-Utskottets Memorial N:o 25. ofvanberörda Memorial N:o 22. med föreläggande att inkomma med förslag till voteringsproposition i frågan; så får Utskottet, för densammas afgörande i Förstärkt Banko-Utskott, till Rikets Ständers godkännande framställa följande förslag till voteringsproposition:
Den, som vill att motsvarigheten i blifvande Banko-reglemente till 61 % 1 morn. i det nu gällande skall erhålla följande lydelse: »Rassakreditiv beviljas Riksgälds-kontoret, de sparbanker, hvilka äro försedda med -stadgar, hvilkas reglementen ålägga delegarne oinskränkt ansvarsskyldighet för alla bolagets förbindelser och hvilka icke ega rätt till utgifvande af egna banksedlar.» »Kreditiv-tiden bestämmes till högst ett år.» »Sparbanker, enskilda personer och bolag skola ställa säkerhet, som af vederbörande Styrelser pröfvas och godkännes,» röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer ifrågavarande stadgande att lyda salunda: »Rassakreditiv beviljas Riksgälds-kontoret, de sparbanker, hvilka äro försedda med stadgar, stadfästade af vederbörlig myndighet, enskilda personer samt sådana bolag, hvilka icke ega rätt till utgifvande. af egna banksedlar.» »Rreditiv-tiden bestämmes till högst ett år.» »Sparbanker, enskilde personer och bolag skola ställa säkerhet, sorn af vederbörande Styrelser pröfvas och godkännes.» Stockholm den 11 Maj 1866.
\:o 25.
Ank. till Exp.-Utsk. den 11 Maj 1866, kl. 5 e. m.
Memorial, i anledning af Riks-Ståndens beslut öfver Betänkandet N:o ,20, med förslag rörande föreskrifterna i 6:e och l:e artiklarne af Banko-reglementet.
Enligt till Utskottet ankomna protokollsutdrag af den 7, 11 och 19 April, hafva de utaf Utskottet i ofvanberörda Memorial afgifna förslag blifvit utaf samtliga Riks-Stånden bifallna, med följande undantag, nemligen: Banko-Utskottets Memorial N:o 25. 3 Punkterna 4:o, 6:0 och 7:o hafva återremitterats af Bonde-Ståndet; men då dessa punkter blifvit af de öfriga Stånden antagna och, i frågor af förevarande beskaffenhet, tre Stånds sammanstämmande mening afgör Rikets Ständers beslut, l:o kan Bonde-Ståndets återremiss af dessa punkter icke till någon åtgärd föranleda.
Punkten 5:o, i hvilken hemställts att de i lönestaten för Bankoverket föreslagna och genom tre Riks-Stånds beslut nu beviljade förhöjningar måtte fä beräknas och utgå från och med början af nästkommande år 1867, har bifallits af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet; Borgare-Ståndet åter har beslutat, att samma förhöjningar skola beräknas och utgå från och med den 1 nästkommande Juli, och Bonde-Ståndet har återremitterat jemväl denna punkt.
Vid sådant förhållande, anser Utskottet sig böra, med vidblifvande af sitt, utaf två Riks-Stånd godkända förslag, 2:o inbjuda Borgare-Ståndet att samma förslag antaga.
Äfvensom 3:o anmoda Bonde Ståndet att i frågan fatta bestämdt beslut.
Punkten
Ilo är godkänd i sin helhet af tre Riks-Stånd, hvaremot Preste-Ståndet beslutat afslå stadgandet i sednare stycket af samma punkt.
Dä emellertid detta stadgande blifvit af tre Riks-Stånd antaget, 4:o lärer Preste-Ståndets beslut icke till någon åtgärd föranleda.
Uti 14:de punkten hade, i enlighet med af Banko-fullmägtige afgifvet förslag, Utskottet hemställt om ett så lydande stadgande: »Den tjensteman eller vaktbetjent, som till borgenärers förnöjande sin egendom afträdt, bör genast från tjenstgöring i Banken afbållas, och skall, om honom icke genom slutlig dom cessionsförmån tillerkännes, eller han, sednast sex månader efter det inställelsedagen i konkursen inträffat, styrker sig vara från borgenärers kraf befriad, skiljas fran sin vid verket innehafvande tjenstebefattning.»
Som emellertid detta förslag, hvilket blifvit af tre Riks-Stånd återremitteradt, erfordrar någon förändring för att bringas i öfverensstämmelse med gällande konkurslagstiftning, föreslår Utskottet, att detsamma må, komma att lyda sålunda: 5:o.
Den tjensteman eller vaktbetjent, som till borgenärers förnöjande sin egendom afträdt, bör genast från tjenstgöring i Banken afhållas, och skall, om han icke sednast sex månader, efter det inställelsedagen i konkursen inträffat, styrker sig vara från borgenärers kraf befriad, skiljas från sin vid verket innehafvande tjenstebefattning.
Banko-Utskottets Memorial N:o 26.
\Ui 26.
Ank. till Exp-Utsk. den 11 Maj 1866, kl. 5 e. m.
Memorial, rörande bestämmelserna i 8:de artikeln af Banko-reglementet om Diskont- och Lånekontoren.
Första afdelningen af denna artikel bestämmer organisationen af Styrelserna öfver Diskont- och Lånekontoren samt lemnar föreskrifter angående förvaltningen af dessa kontor.
Beträffande Styrelserna för dessa verk, liar det icke undfallit Utskottet, att, i följd af Rikets nu församlade Ständers beslut, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om antagande af ny Riksdags-orduing och dermed sammanhängande ändringar i Regeringsformen, uti organisationen af dessa Styrelser förändringar blifva erforderliga; men då det reglemente, som af nu församlade Ständer beslutas, skall tillämpas under tiden intill nästa Riksdag, och det torde böra åt denna öfverlemnas att besluta om de förändrade bestämmelser, som följa af den nya ordningen, har Utskottet föreslagit ändringar endast i de fall, der bestämmelserna hafva direkt afseende på den blifvande nya ordningen eller der ingen tillämpning af nuvarande föreskrifter vidare kan ifrågakomma.
Detta är förhållandet endast uti 2:a mom. af 138 § samt 2:a och 4;e momenten af 139 §.
På förstnämnda ställe omförmälas de berättelser, som af Diskont- och Lånekontors-styreherna skola till Banko-Utskott och Revisorer afgifvas, och föreslår Utskottet att, med utbyte af orden »Rikets Ständers Banko-Utskott», »Rikets Ständers sammankomst» och »Rikets Ständers Revisorers» mot orden »Banko-Utskottet,» »Riksdagens början» och »Revisorernes», men med bibehållande i öfrigt så väl af l:a mom. i 138 §, som af sakinnehållet uti 2:a momentet, §:n må få följande lydelse: l:o. Mom. 1.
Till den revision, som förrättas öfver Lånekontoren, aflemnas berättelse ej mindre af Lånekontorets styrelse öfver hvartdera kontorets ställning, än äfven af vederbörande ombudsman öfver hans behandling tillhörande bevaknings- och utsökningsärenden.
Banko-Utskottets Memorial N:o 26. 5 Mom. 2.
Öfver Diskont- och Lånekontorens lånerörelse afgifva samtliga Styrelserna berättelser till nästblifvande Banko-Utskott och Revisorer öfver Banko verket, under iakttagande att : essa berättelser till Fullmägtige inlemnas, i förra fallet sednast å dagen före Riksdagens början, och i sednare fallet åtminstone fjorton dagar före Revisorernes sammanträdande.
• Uti 2:a mom. af 139 § stadgas, att i revisionerna af Lånekontoren få, i öfverensstämmelse med 70 § Riksdags-ordningen, ej andra deltaga, än sådane af ett Stånds medlemmar, hvilka kunna för detsamma vara riksdagsmän och ledamöter af Utskott; äfvensom att ej heller någon Banko-fullmägtig, om ock för tillfallet icke redovisande eller inkomst uppbärande, kan, å något Riks-Stånds vägnar, till Revisor utses eller dertill behörig anses.
Som, efter det revision af Lånekontorens i Göteborg och Malmö räkenskaper för år 18(15 under nästlidne Mars månad skett, någon ny revision i dessa Lånekontor icke kommer att ega rum förrän samma tid nästa år, då Riksdagen redan sammanträdt, och ledamöter jemte suppleanter för dem till deltagande i den revision af Lånekontorets i Wisby räkenskaper, hvilken skall företagas den 1 nästkommande Juni, redan äro utsedde, saknar förra delen af detta moment vidare tillämpning; och då, ehuru äfven framdeles ett stadgande af samma innehåll, som momentets sednare del, lärer böra vidtagas, icke heller detta har tillämpning före nästa Riksdag, som icke lärer underlåta att i då blifvande reglemente derom stadga, har
Utskottet ansett jemväl denna del af ifrågavarande moment kunna utgå.
I nuvarande 4:de morn., hvilket, om ofvan framställda förslag bifalles, skulle blifva mom. 3, torde, jemte iakttagande af möjligen nödig förändring i der förekommande hänvisning till en föregående reglements-paragraf, orden »Rikets Ständers Banko-Utskott» få förändras till »Banko-Utskottet»; kommande, efter hvad Utskottet nu föreslagit, 139 § att lyda som följer: 2:o Morn.
De i nästföregående § mom.
1 omnämnda revisioner taga sin början den 1 Mars hvarje år, utom hvad angår Lånekontoret i Wisby, der revisionsförrättningen börjar den 1 Juni. Mom. 2.
Fullmägtige förordna ett särskildt ombud till deltagande i dessa revisioner; och är det Fullmägtige derförutan förbehållet att, antingen genom någre af deras egna ledamöter, eller genom ombud, när som helst, anställa eftersyn vid Lånekontoren.
Revisorerne kunna icke bevilja eftergifter af Diskonteller Lånekontors fordringar, utan skola frågor härom, på sätt i § (135) mom. (2) för Diskont- och Lånekontorens styrelser stadgadt är, öfverlemnas till Banko-Utskottets afgörande.
Afdelningen 2:o af Åttonde artikeln bestämmer Lånekontorens aflöuingsstater och de tjenstemännen vid dessa kontor i öfrigt tillkommande förmåner.
Då det, till följd af de vid sednaste riksdag beslutade förändringar, vore anledning antaga att, genom förenkling af göromålen vid Lånekontoren i Göteborg och Malmö, hittills utgående särskilda arfvoden för dels extra biträden och dels särskilda göromål skulle kunna för framtiden undvaras, hafva Banko-fullmägtige anmodat Styrelserna öfver nämnda Lånekontor att till Fullmägtige aflemna förslag till så väl nya instruktioner och arbets - (i Banko-Utskottets Memorial N:o 26. ordningar för desamma, som till så beskaffad reglering utaf aflöningsstaterna, att särskilda arfvoden och ersättningar för jernbelåningen, postvexel-, upp- och afskrifnings- samt depositrörelserna icke vidare måtte ifrågakomma; hvarförutan Fullmägtige, som för Lånekoutoret i Wisby fastställt ny aflöningsstat inom det för detta Lånekontors förvaltning på det hela i Banko-reglementets 142 anvisade anslag af 6,000 R:dr, förständigat jemväl
Styrelsen öfver sistnämnda tontor att inkomma med förslag till instruktion och arbetsordning för samma Lånekontor; och hafva Fullmägtige den 16 November sistlidna år, efter det samtliga Styrelser de äskade förslagen afgifvit, till Utskottet inkommit med framställning om förändrade aflöningsstater för Lånekontoren i Göteborg och Malmö, under tillkännagifvande, hvad angick instruktioner och arbetsordningar, att då sådana lämpligast borde uppställas i öfverensstämmelse med den instruktion för Bankens Diskontkontor, sorn. blifvit till Baoko-Utskottets pröfning öfverlenmad, Fullmägtige ansåge frågan härom böra anstå intill dess Utskottet om nämnda instruktion tagit kännedom, hvarefter Fullmägtige icke skulle underlåta att för Lånekontoren upprätta och fastställa instruktion och arbetsordning i enlighet med den för
Diskont-kontoret antagna instruktion, hvilken desto hellre vore för Lånekontoren tillämplig, som dessa kontor och
Diskontkontoret hade att utöfva enahanda verksamhet
Vid granskningen af de i 140 § intagna aflöningsstater för Lånekontoren i Göteborg och Malmö, har Utskottet tagit under öfvervägande de af såväl Lånekontors-styrelserna som Fullmägtige framställda förslag till ny lönereglering, afseende ej mindre att med de i nu gällande aflöningsstat upptagna aflöningsbelopp sammanföra de särskilda arfvoden. hvilka dels vid Göteborgs Lånekontor utgått för belåningen af vågförda effekter, dels vid såväl detta som Malmö Lånekontor, efter årligen utaf Lånekontors-styrelserna hos Fullmägtige gjorda framställningar, beviljats åtskilliga bland tjenstemännen såsom ersättning för bestyren med postvexel- samt upp- och afskrifnings- och deposit-rörelserna, än äfven att tilldela Banko-ombuden samt tjenstemännen och vaktbetjeningen någon tillökning i deras hittillsvarande inkomster.
Enär det emellertid icke torde vara olämpligt att ersättningar för vissa bestyr må kunna efter dessas under särskilda år måhända vexlande omfång olika bestämmas, samt
Utskottet ej heller funnit skäl att tillstyrka förhöjning i Banko-ombudens och tjenstemännens vid Lånekontoren hittills varande inkomster, har Utskottet ansett de nuvarande lönestaterna böra för det närvarande bibehållas oförändrade, allenast att åt Ombudsmannen vid Göteborgs Lånekontor föreslagits en förhöjning i arfvodet utaf 10(1 K:dr.
Med iakttagande af denna förändring, föreslår Utskottet att, med bibehållande oförndrade utaf 2:a, 3:e och 4:e momenten i 140 §, l:a mom. må erhålla följande lydelse: 3:o.
Aflöningsstaten för Lånekontoren i Göteborg och Malmö är fastställd på sätt, som följer, nemligen: A. För Lånekontoret i Göteborg:
Direktörerne, utom Banko-öfnbudet, hvardera arfvode, i ett för allt, 1,000 R:dr 4,000:
Banko-ombudet, arfvode 4,SOU:
Kamereraren, lön 2,000: arfvode 600: 2,600:
Transport 11,400: Banko-Utskottets Memorial N:o 26.
7 Transport 11,40C:
Kassören, lön 1,600: arfvode 300: missräkningspenningar 500: 2,400:
Förste bokhållaren, lön 1,600: arfvode 300: 1,900:
Andre bokhållaren, lön 1,600: arfvode 150: 1,750:
Tredje bokhållaren, lön 1,600:
Registratorn, lön 1,600: arfvode 60-0: 2,200:
Kontorsskrifvaren 800:
Ombudsmannen, lön 1,600: arfvode 400: 2,000:
Kanslisten, lön 800: 1 Vaktmästare, lön 600: arfvode 75: 675: l dito lön : 500: arfvode 75: 575:
Summa R:dr Runt 26,100:
Dessutom må till Lånekontorets personal, såsom arfvode för belåning af vågförda effekter, utgå 600 R:dr R:mt. B. För Lånekontoret i Malmö:
Styrelse-ledamöterne, utom Banko-ombudet, hvardera arfvode, i ett för allt, 1,000
R:dr 4,000:
Banko-ombudet, arfvode 4,000:
Kamereraren, lön 2,000: arfvode 300: 2,300:
Kassören, lön 1,600: missräkningspenningar 300: 1,900:
Andre bokhållaren, lön 1,600:
Registratorn, lön , 1,600: arfvode 300; ] ,900:
Ombudsmannen, lön . 1,200; Vaktmästaren, lön 600; Husdrängen, lön 335; Summa R:mt R:dr 19,735:
Genom sednare punkten i 143 § är berättigande lemnadt åt
Fullmägtige att anvisa nödiga arfvoden för det ökade tjenstemannabiträde, som i och för medels emot tagande på upp- och afskrifningsräkning kan erfordras, men deremot är icke i Bankoreglementet intaget ett dylikt, åt Fullmägtige, vid anordnande af den s. k. postvexel - 8 Banko-Utskottets Memorial N:o 26. rörelsen år 1854 lemnadt bemyndigande att af Bankens medel anvisa för denna rörelses ombesörjande erforderliga kostnader; hvilket dock torde böra ske.
Utskottet föreslår derföre ett tillägg härutinnan i 143 §, så att denna kommer att lyda sålunda: 4:o.
I de för tjenstemännen och vaktbetjeningen vid Lånekontoren i § (140) upptagna löne- och arfvodesbelopp ega hvarken Fullmägtige eller Lånekontorens styrelser att tillökning meddela; dock ega Fullmägtige att anvisa oundvikligen nödiga arfvoden för det ökade tjenstemannabiträde, som för postvexelrörelsen samt medels emottagande på upp- och afskrifningsräkning vid Lånekontoren kan erfordras.
Med afseende på de vid sednaste riksdag fattade beslut, dels om mera omfattande förändringar inom Banken, dels derom att granskningen af Banko-diskontens räkenskaper och förvaltning skulle för framtiden verkställas af Rikets Ständers Revisorer af Bankoverket, intogs då i 146 £:n af reglementet ett öfvergångsstadgande, af innehåll att de i 4:de artikeln af Banko-reglementet den 30 Oktober 1860 befintliga stadganden angående icke allenast Banko-diskontverkets tjenstemän och betjente samt deras löner och arfvoden, utan äfven om granskningen af nämnda verks räkenskaper och förvaltning, komme att tjena till efterrättelse intill dess de af Rikets Ständer i berörda hänseenden beslutade förändrade förhållanden trädt i verket.
Som detta numera skett, torde 5:o. §:n 146 i nu gällande Banko-reglemente, hvilken innehåller det nyss anförda öfvergångsstadgandet, få ur blifvande Banko-reglemente uteslutas.