Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Med ledning af uppgifterna från Stats-kontoret å de under åren 1858—1861 utlemnade helark å 25 öre har ofvanbemälde Herr Kammarrätts-Råd beräknat den årliga åtgången af sådant papper i hvarje Domsaga i medeltal till 3 ris, hvadan den ökade utgiften för en Häradshöfding icke i allmänhet bör kunna antagas komma att öfverstiga 40 R:dr om året.
Beträffande åter den yttrade farhågan att, om Bevillnings-Ulskntlels Betänkande N:o 7. 7 skrifkartorna afskaffades, en del expeditioner skulle till allmänhetens skada komma att skrifvas på mindre godt papper, så torde det icke vara svårare att hädanefter, derest behofvet skulle sådant påkalla, finna tjenligt korrektiv häremot, än det hitintills varit i afseende å de talrika, icke mindre vigtiga expeditioner, hvartill stämpladt papper för närvarande ej begagnas, såsom exempelvis alla fastebref, utslag och protokoller i brottmål samt ekonomimål.
Enahanda är förhållandet med de i Domstolarnes arkiver förvarade koncepthandlingar, å hvilka ligger så mycken vigt.
Slutligen får Utskottet fästa uppmärksamheten derpå att ifrågavarande förändring är väl förberedd derigenom att i 1 § af nu gällande förordning i ämnet är stadgadt, att alla der omförmälda skrifter och handlingar skola med stämpel förses, så att vederbörande redan nu ega att välja emellan att låta skrifva expeditionerna å stämpladt papper eller dermed förse sjelfva papperet.
På grund häraf tillstyrker Utskottet, att stämpelpapper å hela ark icke vidare må hållas allmänheten till handa; dock att, så länge tillgång på dylikt redan tillverkadt stämpelpapper finnes, detsamma må i hittills föreskrifven ordning få reqvireras och förbrukas.
(Jfr. § 8 mom. 17 af bilagde förslag).
Vidkommande åter frågan om beläggningsstäinplarne, får Utskottet, på de af Stats-kontoret och Kammar-rätten anförda skäl, hemställa. att, i den mån de nu brukliga stämplarne för dermed af sedda ändamål åtgått, till begagnande må införas stämplar af den utaf bemälde Kollegier omförmälda beskaffenhet och storlek *) Hvad slutligen angår den stämpel, hvarmed vexlar i utländsk myntsort skola förses, har
Utskottet ansett det för vederbörande vexelgifvare medföra beqvämlighet om, i stället för de nuvarande fyra särskilda stämpelvalörerna, alla vexlar, utan afseende å beloppet, komme att beläggas med enahanda afgift, hvilken Utskottet trott kunna bestämmas till 1 R:dr.
Hvad dessa stämplars storlek och beskaffenhet angår, har Utskottet bland de vid Kollegiernas betänkande fogade prof å Engelska stämplar företrädesvis fästat sin uppmärksamhet vid ett slag mindre stämplar af omkring 2 tums längd och 1 tums bredd, hvilka, liksom våra postmärken, äro å baksidan bestrukna med gummi; och torde vara angeläget att å stämpeln äfven tryckas de seklet utmärkande begge siffrorna i det årtal, hvarunder vexeln kan komma att utgifvas, tillika med bokstafven d., såsom en antydan för vederbörande vexelgifvare om sådan makulering af stämpeln som här nedan föreslås.
Den i § 9 af nu gällande förord ")
Prof på dessa stämplar finnes att bese i Bevillnings-Utskottets lokal.
Om beläggningsstämplar.
Om vexelstämplar.
8 Bevillnings Ulskollels Belänkande N-'o 7.
Om allmän stämpelfrihet för fullmagter m. m.
Om stätnpelfrihet ä fullmagt för militärperson, som erhåller civil tjenst, på hans förra lön. ning medgifna rättighet till stämpling af vexelblanketter, sorn äro skrifna eller tryckta på ostämpladt papper, liar Utskottet ansett böra bibehållas; hemstäl lande alltså Utskottet att, jemte det utbyte af obegagnade vexelblanketter å hit intills brukliga värden får ske utan afgift (jfr. § 12 mom. 1 af bilagda förslag), vexelstämplar endast ä 1 R:dr hädanefter må vara att tillgå. § 3.
Uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt motion (N:o 71), har Grefve Hamilton, M. IV., enär det numera icke vore nödvändigt för Statsverket att af de personer, som anställas i det allmännas tjenst, liksom taga betalning för det de blifvit anställde, föreslagit att fullmagter, konstitutorialer och förordnanden m. m., hvarigenom embeten, tjenster eller beställningar vid civila, militära, ecklesiastika eller andra stater tillsättas, måtte befrias från alla afgifter för stäinpladt papper; och ehuru det ekonomiska förhållandet mellan Staten och dess tjenstemän rätteligen bör vara så ordnadt, att embetsinannen blifver godtgjord för den möda och omtanka, han åt det allmännas tjenst egnar, utan att han annorlunda än hvarje annan medborgare, i mån af förmögenhet eller inkomst, bör bidraga till fyllande af Statens behof, anser sig likväl Utskottet, enär dels embets- och tjemstemännens löner i sednare tider ökats, dels den ifrågavarande afgiften blifvit vid sistförflutna riksdag för de från Kongl. Maj:ts kansli utgående expeditioner nedsatt från 12,‘ till 5 procent, för närvarande icke med hopp om framgång kunna understödja motionärens framställning, utan hemställer, att densamma ej må till någon åtgärd föranleda.
Till det i denna § förekommande stadgande, att fullmagter, konstitutorialer och förordnanden vid befordringar till högre lön endast skola förses med stämpel för skilnaden emellan förra lönen och den som erhålles, har Herr af Donner, G. IL, uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt motion (N:o 144) yrkat det tillägg, att om militärperson erhåller fullmagt å civil tjenst med lön, som, andra inkomster inberäknade, är högre än den förut innehafda, det stämpelbelopp, som förut blifvit erlagdt, må räknas till godo å den sednare fullmagten.
Då stadgandet, sådant det i nu gällande kungörelse angående stärn pelpappersafgiften lyder, är allmänt och således äfven tillämpligt på det af motionären anförda särskilda fall, torde det tillägg, motionären påyrkat, finnas obehöfligt och hans derom gjorda framställning böra lemnäs utan afseende.
Vid Btvillnings-Ulskollels Belänkande N:n 7. 9
Vid beräkning af stämpel å fullmagter in. m. å embete eller tjenst, som °m beräkåtföljes af extra ordinarie inkomst eller sportler af ständig egenskap, böra äfven ”magtLtäm dessa tagas i betraktande, och är härom stadgadt, att i sådant fall stämpelbe- ptar ä extra loppet skall beräknas efter medeltalet af de sista fem årens tjernsten åtföljande ncoms erlöneförmåner, för hvilka bevillning efter andra artikeln blifvit erlagd.
Detta stadgande kan emellertid för närvarande svårligen tillämpas, enär, enligt gäl lande Bevillnings-förordning, inkomst af kapital och arbete sammanföres, så att det icke är möjligt att särskilja hvad som härleder sig från sportler af embete eller tjenst samt annan inkomst af kapital eller arbete.
Till afhjelpande af denna olägenhet har Utskottet föreslagit, att stämpelbeloppet uti ifrågavarande fall må beräknas efter medeltalet af de sista 5 års tjensten åtföljande löneförmåner, för hvilka det, på sätt i 8 § 14 mom. af Utskottets bilagda författningsförslag omförmäles, kan styrkas, att bevillning efter 2:dra artikeln blifvit erlagd; i hvilket afseende upplysning alltid kan vinnas ur taxeringslängderna för de 5 år, som närmast föregingo år 1862; hvadan detta förslag torde godkännas.
Vid beräkning af dylika extra ordinarie inkomster, hvarom här ofvan förmäles, är för närvarande stadgadt, att, hvad särskildt militärstaterna angår, ackordsränta samt häst- och fouragemedei skola afräknas, så att stämpeln endast ålägges för den återstående löneinkomsten; men då billigheten klafver att enahanda förmån utsträekes till andra stater, hvilka i löneinkomst hafva ackordsränta eller häst- och fouragemedei, tillstyrker Utskottet att orden uti ifrågavarande Kongl, kungörelse sid. 3: ”hvad särskildt militärstaterna angår” måtte ur den blifvande författningen utgå.
Enligt nu gällande kungörelse beräknas stämpeln för konstitutorial eller 0m stämpel förordnande pä behaglig tid till 2| procent af lönen eller löncskilnaden och toriai på derutöfver 6 Itrdr; men då det icke kan vara billigt att den, som på obestämd behaglig tid. möjligen mycket kort tid förordnas att bestrida en befattning, utan att ega visshet om att erhålla densamma, skall vidkännas något löneafdrag, anser Utskottet konstitutorial eller förordnande på behaglig tid icke böra betungas med högre stämpelafgift än å det belopp af 6
R:dr, som ansetts motsvara expeditionslösen, hvilket torde godkännas.
Nu gällande kungörelse stadgar, att när någon, som förut varit eller är i 0m stämpel Kronans eller annan offentlig tjenst, tillägges högre namn, heder och värdighet fuiimagtlr ~ af embete eller tjenst, den fullmagt eller det öppna bref, som härom utfärdas, skall förses med stämpel till belopp, motsvarande 17^ procent af den lön, som åtföljer dylik eller dermed jemförlig tjenst; — att då någon erhåller karaktersfullmagt i annan tjensteväg än den, hvaruti han varit eller är embcts- och tjenBih. lill 11.
St. Prot. 1863 & 1863.
S Sami. 1 Afd.
S Haft. 2 10 Bevillmngs-Ulskottets Betänkande t\:o 7. steman, stämpeln skall beräknas till 37| procent af dithörande löneinkomst, samt att fullmagt, öppet bref eller resolution på karakter för den, som ej förut varit i Kronans tjenst, skall förses med stämpel till belopp af 67| procent af löneinkomsten för dylik tjenst.
Till vinnande af större lätthet i beräkningen af de i ofvannämnda stadganden förekommande procentbelopp föreslår Utskottet att dessa procentbelopp ändras till respektive 15. 35 och 65.
Om stämpel
Då Kongl. Maj:t på grund af särskilda förekommande omständigheter, titia.— ° med ^er en afskedstagande att bibehålla hela eller någon del af den lön, han inne har, skall afskedet förses med stämpel å 6
R:dr jemte 5 för 100:de af den lön eller inkomst, som bibehålles och efter hvilken bevillning beräknas.
Som det emellertid synes obilligt att den, som, ehuru icke berättigad till afsked med pension, på grund af ömmande omständigheter undfår afsked, skall afstå något af den lön, han i dylikt fall får bibehålla och för hvilken stämpel redan vid fullmagtens erhållande erlagts, har Utskottet ansett sådant afsked ej böra stämplas till högre belopp än de 6 R:dr, hvilka motsvara expeditionslösen, hvilket torde godkännas. § 4.
Redaktions-'
Med anledning af ett utaf Herr af Donner i ofvanomförmälda motion gjordt ^afseende9å* yrkande har Utskottet vid rubriken »fullmagter, konstitutorialer», o. s. v. vidfuiimagts- ja„jt en redaktionsförändring, så att ordalagen blifva desamma, som angående stämpel för 6 , „ . ° luneskiinad. enahanda amne i § 3 begagnats; hvilket torde godkännas. af‘full * afseende å stämpeln på fullmagter, då tjensten åtföljes af extra ordinarie muytsstampel inkomst eller sportler af ständig egenskap, får Utskottet hänvisa till hvad der“ extra in~ om blifvit vid § 3 yttradt samt hemställa att Utskottets förslag i denna del kanister. matte godkannas.
Om stämpel Likaledes anser Utskottet nödig öfverensstämmelse med hvad vid den nyss a konstittito- . . ,, . „ rial pä be- nämnde 3 § blifvit föreslaget angående stämpelbeloppet a konstitutorialer eller haglig tid. förordnande på behaglig tid fordra att de i § 4 omförmälde enahanda konstitutorialer förses med stämpel endast å 3 R:dr; hvilket till bifall hemställes.
Om befrielse
Enär gerningsmän å landet, hammarsmedsmästare, masmästare, musikanter från stämpel o o 7 7 / ä konstituto- och dansmästare samt vikarier och substituter i allmänhet tillhöra en mindre be riaier för raedlad samhällsklass, har Utskottet ansett de konstitutorialer eller antagnings gerningsmän m. fl. bref, som for dem kunna utfardas, böra från stämpel befrias.
Bevillnings-Utskollels lleiänkavde AT-'o t. 11 Af enahanda orsak liar Utskottet ansett, att förordnanden och antagnings- 0m befrielse .. t-, från stiimpel bevis lör städernas Betjente, Gevaldiger, Uppsyningsman, Backhus- och Vagkar- 5 h„nsUtuto lar, Stadstjenare, Parmmätare.
Mätare, Jernbärare, Vindragare, Akare, Timmer- rialer för ' städernas be och Murkarlar, Packare, Politie- och Exekutions-betjente, extra ordinarie Stads- tjente m, y. betjente nied deras vederlikar, äfvensom Ringare, Skolbetjente, Pedagoger, Ivloc- 20'll'dr kare, Organister, Sångare och Kyrkoväktare, då deras lön å stat icke uppgår till 20 R:dr, böra från stämpel befrias.
Dä teologie-, juris- och medicine doktorsbref, kirurgie magisterbref samt ^stämpel filosofie doktors- eller magisterbref, som efter aflagdt prof utfärdas, endast äro för doktors-, att betrakta som deröfver meddeladt officiel! intyg, och hvilket äfven gäller om o^åpotekaapotekarebref, men de vid sådant förhållande icke synas böra med stämpelafgift rebref. betungas hemställer
Utskottet att stämpelfrihet må för dem medgifvas.
I öfverensstämmelse med hvad i allmänhet är stadgadt, att stämpel å full- ^umagt^å niagter, konstitutorialer och förordnanden vid befordringar till högre lön blott skall tjenstebyte åsättas för skilnaden mellan förra lönen och den, som erhålles, tillstyrker Ut- m' m* skottet, att, på sätt af Herr af Donner i ofvan omförmälda motion blifvit vrkadt, resolution eller fallmag l på tjenstebyte eller transport, som hitintills belagts med stämpel till lika belopp, som konstitutorial på behaglig tid, hädanefter må förses med stämpel till 5 procent af det belopp, hvarmed den lön, som erhålles, öfverstiger den förra lönen, § 6.
Uti en hos Borgare-Ståndet väckt motion (N:o 220) har Herr /t. /i. Berger, Om stämpel & anmärkt, att den progressiva skalan för stämpel å bouppteckningar vid sistlidne h°ninyai\ riksdag bestämdes alltför hög, helst sedan en förändrad uppskattning af fast egendom med den vid sista riksdag beslutade bevillningsförordningen inträdt, hvadan motionären föreslagit, att stämpeln å bouppteckningar, då behållningen i boet uppgår till fullt 200 R:dr eller derutöfver, måtte för hvarje fulla 100 R:dr beräknas till 25 öre.
Motioner i enahanda syfte äro väckta inom Bonde-Ståndet af Sven Gustaf Johansson från Jönköpings län och Anders Söderholtz från Södermanlands län af hvilka den förre (motionen N:o 120) yrkat att stämpelpappers-afgiften för bouppteckningar måtte nedsättas till hälften af det belopp, som nu är föreskrifvet, och den sednare (motionen N:o 140), med hvilken en stor del af Bonde-Ståndets ledamöter instämt, önskat sådan förändring, att stämpelafgiften å boupptecknin - 12 Bevillning!- Utskottets Betänkande A;o 7.
Om befrielse för stämpel å bouppteckningar, som, visa mindre behållning än 1,000 B-.dr. l):o för efterlefvande makes giftorätt i boet. gar, hvilken till följd af det förändrade taxeringsvärdet å fast egendom blifvit mångdubbelt högre än tillförene, måtte inskränkas till hvad den förut varit.
Redan vid sistlidne riksdag höjde sig talrika röster för afskaffande af den progressiva skalan för stämpel å bouppteckningar samt antagande i stället af procentberäkning, och frågan derom måste afgöras genom votering i förstärkt Bevillnings-Utskott, der, på sätt i Herr Bergers motion äfven finnes omförniäldt, den stigande skalan endast med en rösts öfvervigt segrade.
Mot progressiv beskattning kan med skäl anmärkas den ojemnhet, hvarmed den, i mån af förmögenhetens storlek, träffar den skattskyldige.
Nämnda ojemnhet har äfven föranledt att man, i fråga om allmänna bevillningen, numera i allmänhet frånträdt den progressiva beräkningsgrunden, samt stadgat, att en viss procent skall utgöras af all inkomst, ehvad den är större eller mindre, och häruti har Utskottet ansett sig ega tillräcklig anledning att tillstyrka afskaffande af den stigande skalan för stämpel å bouppteckningar samt införande af procentberäkning; hvarjemte och då det bör kunna antagas att, i följd af det numera förhöjda taxeringsvärdet, äfven en temligen låg procentberäkning för stämpeln å bouppteckningar ej skall leda till minskning i den inkomst, som förut deraf tillflutit Statsverket, Utskottet, i likhet med hvad som vid sistlidna riksdag föreslogs af dem, hvilka då påyrkade införande af procentberäkning i stället för en progressiv skala för stämpel å bouppteckningar, får hemställa, att stämpel å bouppteckningar bestämmes till j procent af behållningen.
För närvarande äro sterbhus, der behållningen ej uppgår till 100 R:dr, helt och hållet fria från bouppteckningsstämpel och då behållningen ej öfverstiger 1,000 R:dr, erlägges för hvarje fulla 100 R:dr endast 10 iire.
För att icke genom ofvan föreslagna stadgande förorsaka en allt för kännbar förhöjning för mindre bemedlade sterbhus, har Utskottet ansett befrielse från bouppteckningsstämpel kunna utsträckas till de sterbhus, der behållningen icke uppgår till 1,000 R:dr.
Afven i ett annat afseende finnér Utskottet sig böra tillstyrka undantag från nu gällande stadgande angående stämpel å bouppteckningar, nemligen i fråga om efterlefvande makes giftorätt i bo.
Till stöd för detta undantag kan Utskottet åberopa en ostridig rättsprincip.
Då nemligen grunden för beskattning af den egendom, som död person efterlemnar, är den, att eganderätten öfvergår från en person till en annan, men i det fall, att den aflidne efterlemnar make, det endast är den del af boet, som tillhört den aflidne, hvilken förändrar egare, bör också endast denna, men icke den öfriga delen i boet, hvilken i sjelfva verket lika väl före, som efter dödsfallet tillhör den efterlefvande, vara föremål för beskattning.
Utskottet förutser härvid den anmärkning att svårighet Bevillnings-Uukottelx Betänkande N:s 7. 13 kan möta för tillämpning af denna grundsats, enär arfskifte, hvari beloppet af den efterlelvandes giftorätt först bestämmes, icke alltid kan ingifvas samtidigt med bouppteckningen, men då dpt oftast bör vara möjligt att förrätta arfskifte, innan bouppteckning till Rätten skall inlemnas och äfven i motsatt fall det ingalunda är svårt att utröna huru mycket den efterlefvande makens giftorätt utgör, har Utskottet ansett, att en i och för sig rigtig grundsats bör i lagstiftningen vinna erkännande; hvadan Utskottet hemställer att vid bouppteckningar efterlefvande makes giftorätt i behållningen befrias från stämpel.
Då afliden person efterlemna!1 fast egendom å flera ställen inom olika ju -Om stämpel & risdiktioner, skall särskild bouppteckning upprättas ä hvarje ställe och ingifvas fingar ^då till Rätten i den ort, der egendomen är belägen, hvarefter samtliga bouppteck- flera ningarna skola inlemnas till den Rätt, inom hvars domvärjo den aflidne vid döds- den^ytdne fallet, varit mantals- och skattskrifven, hvilken sistnämnda
Rätt det åligger att upprättas, kontrollera stämpelbeloppet för samtliga bouppteckningarna.
Då det nu vanligen är å det sistnämnda stället, som den hufvudsakliga delen af boets gäld upptages, men hvarje särskild bouppteckning, enligt nu gällande stadgande, skall vid in gifvande! vara försedd med stämpel efter den behållning, bouppteckningen utvisar, så kan lätt inträffa, att de särskilda bouppteckningarna, som upprättas och företes å andra orter än der den aflidne varit mantalsskrifven, komma att förses med ett betydligt högre belopp stämpelpapper, än sorn erfordrats, derest stämpelbeläggningen först ifrågakominit vid den slutliga bouppteckningens ingifvande å mantalsskrifningsorten.
Till förekommande häraf får Utskottet föreslå, att då afliden person på flera orter efterlemnat egendom, hvaröfver särskilda bouppteckningar blifvit upprättade, hvar och en af dem, utan att vara med stämpel försedd, må ingifvas till den Rätt, der egendomen är belägen, men att de samtliga sedermera skola inlemnas till den Rätt, inom hvars domvärjo den aflidne vid dödsfallet varit mantalsskrifven, hvarvid sammanräknade behållningen, enligt samtliga bouppteckningarna, skall tagas till grund för beräkningen af stämpelbeloppet.
Då ner tepartier i allmänhet äro fria från stämpel samt endast skola med 0m stämpel ä sådan förses, dä de vid domstol eller hos exsekutor företes, men det i sådana ceitevarU<tr fall icke kan vara rättvist att, såsom nu är stadgadt, grunden för stämpelbeläggningcn hemtas från den fraktsumma, å hvilken certepartiel lyder, hemställer Utskottet att förenämnda grund hädanefter må blifva den fraktsumma, hvarför betalning sökes. 14 Bevillningi-Ulskollets Betänkande Ao 7.
Om stämpelfriliet för gesällbref.
Om stämpel å kontrakter.
Om stämpelfrihet för köpekontrakt - Om stämpel å köpe-, bytes-, och gåfvobref.
Om stämpel å köpeafhandling om vexande skog.
Af skäl, sorn här ofvan (§ 4) ifråga om gerningsmän ä landet blifvit anfördt, får Utskottet tillstyrka att Gesällbref från stämpel befrias.
På enahanda grunder, sorn blifvit anförda vid rubriken bouppteckningar, tillstyrker Utskottet, att den stigande skalan, som nu gällande förordning innehåller i afseende å kont/akter må upphöra, samt att, i betraktande deraf att bevillning erlägges för den fasta egendom, som ifrågavarande kontrakter angå, stämpeln å kontrakter endast må, i likhet med hvad för certepartier och skuldebref är stadgadt, bestämmes till 30 öre för hvarje lulla 100 Riksdaler, beräknad, då inteckning på grund af dem sökes, efter den arrendesumma, hyra elier afgäld, sorn för ett år i penningar eller penningars värde utgöres, eller för kortare tid i förhållande derefter, samt, då de för fordrans utbekommande vid domstol eller hos exsekutor företes, efter den summa, hvarför betalning sökes, äfvensom att för kontrakter, dervid städja erlägges, stämpeln må efter enahanda grund beräknas å den summa, som uppkommer derigenom att fem procent af städjan jemte värdet af de årliga prestationerna, der sådana äro förbehållna, sammanläggas.
Då, enligt § 5, bilagor i allmänhet äro fria frän stämpel, anser Utskottet köpekontrakt desto heldre böra få tillgodonjuta denna afgiftsfrihet, som det derpå följande köpebrefvet skall med stämpel beläggas och hemställer derföre att stämpelsskyldigheten för köpekontrakt må upphöra.
Beträffande stämpeln å bytes- och gåfvobref stadgas, sid. 19, i nu gällande kungörelse angående stämpelpapper, att den skall beräknas efter nästföregående årets taxeringsvärde, samt, sid. 20, att om i bytes- och gåfvobref ä fast egendom visst värde ej är egendomen åsatt, stämpeln skall beräknas efter det värde, som för egendomen blifvit vid sista bevillningstaxering faststäldt.
Dä nu det förstnämnda stadgandet är allmänt och ovilkorlig!, synes det sistnämnda öfverflödigt; och som Utskottet derjemte erfarit, att man sökt tyda dessa stadganden så, att. i händelse uti bytesbrefvet visst värde varit egendomen åsatt, stämpelafgiften bort utgå efter det i bytesbrefvet å egendomen bestämda värde, har Utskottet, till förekommande af nämnda missförstånd, ansett det sednare stadgandet böra utgå; i sammanhang hvarmed redaktionen af stadgandet rörande köpebref blifvit något ändrad, hvilket torde godkännas.
Föreskriften å sid. 20 att afhandling, hvarigenom skog från hemman på viss tid föryttras, skall förses med stämpel efter 40 öre för hvarje fullt tunnland, har i afseende på ytmåttet bort bringas i öfverensstämmelse med inne - Jlevillnings-UIskol le Is Betänkande N:u 7. 15 hållet af Kongl. Stadgan om mått och vigt af den 31 Januari 1855; och enär 1 tunnland, reduceradt till nya ytmåttet, utgör 5,fi qvadratref, samt den nuvarande stämpelafgiften således skulle, om den endast bestämdes i proportionerlig! förhållande lägre för hvar full qvadratref, i verkligheten blifva förhöjd hemställer Utskottet, att sådana afhandlingar ina förses med stämpel till 5 öre för hvarje ful! qvadratref.
Pä grund af hvad Utskottet här ofvan vid § 2 i fråga om vexlar anfört stämpel å tillstyrker Utskottet, vexlar. att prima vexlar i utländsk myntsort skola antingen förses med särskild stämpel å l
R:dr eller skrifvas å till nämnda belopp stämplade vexelblanketter.
Stadgandet att stämpel å skuldebref, räkningar, vexlar, och assignalioner 0m stämpel bör beräknas efter dessa handlingars kapitalvärde, anser utskottet böra förtydli- a s'uUleb’ei' ligas sålunda, att till grund för beräkningen må tagas det kapitalvärde, med afseende hvarå uppvisandet för intecknings vinnande sker eller hvarför betalning sökes.
Den afgift, som för närvarande under form af stämpel å testimonia acade- 0nl »tumpeijnica måste erläggas af studerande vid akademierna, har Utskottet ansett min- ^'tiimonia dre lämplig och föreslår derföre academica. att densamma må upphöra. § 7.
Då inneliggande domar och domböcker icke få utgifvas, torde stadgandet, 0m ntesiuatt de äro från stämpel fria, kunna såsom öfverflödigt reskriften^m ur författningen utgå. stämpel!riket för inneliggande domar.
Enär missiver för Adjunkter att biträda Pastorer eller Komministrar i em- Om befrielse betet, äfvensom förordnanden för vakans- och nådårspredikanter samt vice från campel Komministrar för närvarande äro fria från stämpel, tillstyrker Utskottet, att för- Ven^öTviTe ordnanden för vice Pastorer likaledes pastorer. må från stämpeln befrias.