Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utsatte pris och gratifikationer till uppmuntran för de täflande utdelades jemväl första året på enskild Possessionats och andra året på Hushållnings Sällskapets bekostnad; och Sällskapet är betänkt att låta dessa täflingsplöjningar fortfara samt af instruktions^ plöjningar föregås.
För dess förbättring hafva väl åtskillige Possessionater sökt verka, men allmogens ladugårdar vittna ännu icke om några synnerliga framsteg deri; dock bör man kunna hoppas, att sedan fördomarne emot gräsodlingen nu försvunnit och den, såsom förut omförmäldt är, kommit i tilltaFemårs-Berättelse för Wermlands Län. 2 10 ■ ' x - • / gande, mera omtanka än hittills, skall egnas åt Boskapsskötseln, och man allmänt inse att densamma måste stå i förhållande till ett förbättradt jordbruk.
Någon hushållning dermed har aldrig varit i Wermland iaktlagen och är i sjelfva verket oförenlig med det sätt, hvarpå landet blifvit röjdt och och beboeligt gjordt.
Redan för ilera tiotal år tillbaka har det varit förutsagdt, att skogarne skulle med det brukningssätt, som ägde rum, vara inom få år derefter alldeles uthuggne och medtagne; men skogsägarne läto deraf icke hindra sig att fortsätta den gamla afbrukningsmethoden, och spådomen har visserligen icke ännu gått i fullbordan derföre, att den var grundad på origtig beräkning både hvad angår konsumtion och återväxt.
Invid de större vattendragen äro dock skogstillgångarne nu mera icke betydliga, utan liemtas det mesta timmer, hvarmed sågverken i Länet och vid Trollhättan förses, från de, intill mindre vattendrag, som falla i de större, belägne skogar, och en ej ringa del deraf äfven från trakter i Norrige, hvarifrån timret kan på Clara Eif nedflottas.
Önskeligt vore, att jordegare kunde förmås att göra något för de ödelagde skogarnes återväxt, och att iakttaga en mindre förstörande afbrukning än den vanliga, af dem som ännu finnas.
Den misshushållning, som hittills ägt rum, utan att Skogarnes fullkomliga utödande deraf redan följt, synes bevisa, alt den minsta hushållning med dem skall hafva förmånliga verkningar.
Grufvubrytningen har under ifrågavarande åren med drift fortgått och malmtillgångarne hafva i de gamla grufvorne bibehållit och för något år äfven ökat sig, hvaremot afkastningen i Långbans grufvor visat sig i bestämdt och starkt aftagande.
I afseende å grufvelnjshåilningen har vid Persbergs grufvor ett länge eltersträfvadt mål blifvit ernådt genom flere grufvors förening till ett större Bolag.
Den förökade arbetskraft, som betingsaflöningen framkallat och den besparing i kostnaden för lysningsämne, som begagnandet af lampor i stället för ljus åstadkommit, hafva väl bidragit till minskning i brytningspriserne, men stegringen i andra materialers pris, serdeles skogseffekternas, har absorberat dessa fördelar.
Malmuppfordringen har varit följande.
Bruten Malm.
Plockad och vaskad Malm. år 1833 . . . . 45,767 Tunnor 21,441 Tunnor „ 1834 .... 50,825 „ 23,731 „ 1835 .... 51,462 „ 20,132 „ „ 1836 .... 54,161 „ 22,126 1837 .... 58,654 „ 26,420 „ Summa 260,869 Tunnor 113,850 Tunnor eller i årligt medeltal 52,173 d.o 22,770 d:o 11 hvarje tunna beräknad till två Skeppunds Bergsvigt.
Sjömalm har blifvit upptagen på flera orter i Länet samt funnen och inmutad uti nästan alla sjöar i Fernebo, Elfvedahls, Fryksdalds, Jösse och Nordmarks Härader.
Myrmalm har i synnerhet förekommit i sistnämde Härad, hvarest den på betydliga vidder till tämmelig renhet blifvit anträffad.
Skulle förbrukningen af dessa malmer tilltaga eller sättas i förhållande till tillgången, kommer sannolikt malmupptagningen att utgöra en icke obetydlig folknäring.
Röna Koppargrufva i Östmarks Socken af Fryksdalils Härad blef af ett Engelskt Bolag, med till största delen Engelska arbetare bruten ungefärligen halfva året 1833, men utan någon malmvinst.
Det är dock anmärkt, att man kunnat anse dessa Engelska grufvu-arbetare i flit, ordning, drift och konstfärdighet förhålla sig till de Svenska som 10 till 1; men de förres aflöning till de sednares som 15 till 1.
Tackjernstillverkningen har vid en del Bruksägares Hyttor, serdeles de Uddeholms Bolag tillhörige och Dalkaris-sjöhyttan betydligen stigit så i techniskt som ekonomiskt afseende.
Användandet af Rostugnar och varmbläster har mycket förökat och förbättrat tillverkningen, hvarjemte, genom begagnandet af uppsättnings våg och blåsnings journal, det blifvit möjligt, att ej blott kontrollera blåsningens gång, utan äfven deraf draga rcsultater, om hvilka man förut endast egde aning.
Vid Bergsmanshyttorne står deremot allt på den gamla foten, emedan Bergsmännen ännu icke fattat förtroende för de nya methoderne, utan ihärdigt vidhänga gamla vanor, ehuru bandteringen numera på det sättet bringar dem ringa och stundom ingen vinst.
Skulle någon af dem vara böjd att vidtaga de tidsenliga förbättringarne, så hindras han deri af de öfrige, som med honom äro i sambruk.
Sjö- och Myrmalmer hafva till icke ringa qvantiteter blifvit afverkade vid Sunnemo och Bjurbäcks hyttor och vid en ny masugn, Lyred kallad i Gunnarskogs socken, vid hvilken den första blåsningen lemnat full visshet derom, att af de i Fryksdahls och Jösse Häraders sjöar befintlige sjömalmer kan ett ganska godt gjuttackjern tillverkas.
Stång]ernssmidet har under dé ifrågavarande fem åren, af hvilka 1835 och 1836 varit utmärkta genom ovanlig förmånlig afsättning af nämnde vara samt 1837 åter af ett lika oväntadt som starkt fall i priset derå, bedrifvits med synnerlig verksamhet.
Den fördelaktiga ställning, i hvilken denna näringsgren de förstnämde tvenne åren befann sig, har föranledt flera nya spekulationer i denna väg, hvarföre år 1836 privilegier å vid pass 22,000 Skeppunds smide inom denna provins blifvit sökte; och kan man antaga, att Wermländska Stångjerns tillverkningen år 1837 uppgått till 110,000 Skeppund.
Vid densammas jemförelse med Tackjernstillverkningen befinnes, att 12 den sednare ej uppfyllt två tredjedelar af Brukens behof.
Äfven vid Stångjernssmidet har man på flera stallen med fördel börjat använda varm luft, och förbättringarne i denna del af jernhandteringen fortgå med raska steg.
Manufaktur smidet har blifvit tillökadt genom ett vid Stjernfors Bruk, tillhörigt Uddeholms Bolag, inrättadt betydligt svartsmide och genom anläggning vid Lesjöfors Bruk af en Fabrik för tillverkning af Filar.
Denna sednare tillverkning har till en början varit förestådd af en, genom Jern-Contorets försorg införskrifven Engelsk arbetare, men hvilken nu mera återvändt till sitt fädernesland, sedan lian gjort Svenska arbetare så kunniga i arbetssättet och konsten, att deras tillverkningar kunna tälla med de bästa utländska.
Vid Långban har ett Stenslipverk drifvits och lemnat arbeten af Grafvårdar, Vaser, Urnor, m. m. som vunnit mycket bifall.
Fabrikerj
Bruk och öfriga Näringar.
Ett Glasbruk har under ifrågavarande tiden blifvit anlagdt och privilegieradt på hemmanet Emteruds grund i Jösse Härad.
Värdet af till verkningar ne vid detta Bruk uppgick 1837 lill 6,666 R:dr Banco, för hvilka tillverkningar 24 arbetare begagnades.
Äfven har en Tobaksfabrik i Carlstads Stad tillkommit, hvars tillverkning år 1837 utgjorde i värde 13,000 R:dr och hvarmed 14 arbetare sysselsattes.
De äldre i Provinsen varande fabriker samt glas och Pappersbruk hafva under de år, om hvilka berättelsen handlar, fortfarande drilvits.
Jagt och fiske idkas både till husbehof och afsalu, men anses i allmänhet icke såsom lönande näringar, hvaremot allmogens hufvudsakligaste binäringar bestå, såsom jag i mina förra underdåniga berättelser anfört, i kolning och vinterkörslor tor Bruken, jemte det allmogen i Sunne, Östra och Västra Emterviks Socknar samt Norra delen af Kihls Härad hemtar betydliga förtjenster både inom Länet och i andra Rikets provinser genom nyplöjning, timring och snickare-arbeten, hvari den äger synnerlig färdighet.
De olägenheter, som innevånarne i Länets medlersta och Södra delar, äfvensom i andra provinser erfarit af utvandringar, hvilka ofta och isynnerhet efter felslagen skörd göras af den fattiga och i allmänhet mindre arbétssamma befolkningen i Fryksdahls och Eifvedahls Häraders Finnbygd och Nordliga trakter, föranledde mig att, enligt mångas önskau år 1833, uppmana Länets innevånare till bidrag i ändamål att uti hemorten sysselsätta och gifva tillfälle till arbetsförtjenster åt denna vanlottade befolknings qvinnor, hvarigenom åtminstone de med sina barn kunde från utvandringar afhållas.
Icke obetydliga sammanskott skedde i följd deraf och emottogos af en Kommitté" bestående af åtskillige i orten boende, för saken nitälskande Ståndspersoner 13 Dessa sammanskott uppgingo dels till 74 tunnor Hafra, som afsändes till orten utom den säd, som församlingarne i Fryksdahls Härads Öfre och Nedre Tingslag insamlat och till Kommitterade direkte aflemnat, dels och af värdet för den spanmål, hvilken lefvererad in natura på aflägsnare orter, der blifvit försåld och af kontanta gåfvor, utgörande sammanräknade 954 R:dr 44 sk. 1 rst.
Genom Kommiteens försorg inköptes ull och utlemnades till allmogen för spillning samt tillverkning af strumpor och Vallmar, och arbetslöner ne betaltes i säd, sill och salt, beräknade till billiga priser.
I början gick arbetet ej fort, derföre att många af de fattiga qvinnorna saknade färdighet i att karda, spinna, sticka och väfva, ehuru de med glädje omfattade tillfället till arbetsförtjenst, men genom det nit, sorn en af Kommitteens ledamöter, Förvaltaren på Thorsby Brak B. M. Ullman, visat för saken, har den inom Fryksände och Östmarks Socknar haft sådan framgång, att betydliga partier
Vallmar ända till 1000 alnar och äfven derutöfver, årligen från nämnde Socknar ankommit till marknaderna här i Länet för att afyttras.
Den sålunda skapade näringens fortskridande beror dock ännu helt och hållet derpå, att någon i den aflägsna orten boende ståndsperson vill fortfarande egna tid och möda till rudimateriers upphandling och utlemnande, arbetslönernes betalning och tillverkningarnes försäljande.
Handel i Landet.
Såsom jag i mina förra berättelser omförmält, drifves den med tackjern, stångjern, trädvaror, spanmål och andra förnödenheter för Bruken; och afsättas på Götheborg till utrikes export Provinsens betydliga produkter af jern- och trädeffekter.
Den Kanal och Slussanläggning vid Seffle i Näs Härad, som i min förra femårsberättelse omtalas såsom beslutad, till förbättring af segelleden ifrån Sulvik i Jösse Härad genom Gillbergs och Näs Härader till Wenern, har nu blifvit fullbordad och år 1837 till begagnande öppnad.
Till arbetet har Eders Kongl. Maj:t nådigst behagat anslå af Statsmedel 91,(XX) R:dr; och Aktie-egares teckning uppgå dessutom till 50,000 R:dr.
Ännu återstå dock för Kanal-Bolaget att verkställa åtskilliga muddrings-arbeten i vattendraget ofvan Byelfven, der kanalen är byggd, för att göra det segelbart för så djupgående fartyg, som vanligen begagnas för seglationen emellan Wenerns hamnar och Götheborg; varande kanalens dimensioner desamma, sorn de vid Trollhättan.
För att bereda en genare kommunikation emellan Carlstad och Wenern, än den gamla å Clarelfvens vestra arm till Skoghalls hamn, belägen nära tre fjerdedels mil från staden, och för att erhålla en bättre och säkrare hamn
In den nyssnämda, i hvilken fartygen ligga för öppen sjö, är ett annat ka - 44 nalax'bete år 1835 jemväl påbörjadt öster om Carlstad emellan Clarelfven och det vid en vik af Wenern belägna Kanikenäset, der ny hamn kommer att byggas.
Hela sträckningen af denna kanal-linia utgör 3,000 alnar och dimensionerne i kanalen äro afpassade efter de breda och grundgående fartyg, som begagnas till transporter på Clarelfven.
Till arbetet har Eders Kongl.
Maj:t Nådigst beviljat ett Statsanslag af 36,000 R:dr och Aktieteckningen dertill utgör en summa af 44,700 R:dr, som sedermera med femtio procents tillskott blifvit ökad.
Vid tvenne af de för varutransporterne hinderliga vattenfallen i Clara eif, der varorna måste utlastas öfver
Eden, förbi fallen fraktas och derefter åter inlastas, nemligen: vid Munkfors och Forsshaga, hafva, till betydlig lättnad i dessa landtransporter, jernvägar på enskildtas bekostnad blifvit inrättade hvardera af vid pass 1,000 alnars längd.
Vid Forsshaga är jernvägen dubbel och anläggningen beräknad på ali möjlig fortgång i transporten.
Wermlands Provincial-Bank började sin verksamhet år 1833 och har allt sedermera, under en noggrann förvaltning fortsatt sin rörelse och till ortens invånares nytta och belåtenhet uppfyllt sin bestämmelse såsom kreditanstalt till stöd för Provinsens näringar.
Under sådane utomordentliga förhållanden som 1837 års felslagna skörd och derpå följande fullkomliga stagnation i ortens andra hufvudnäringar, jern- och träd varuhandeln, kunde visserligen icke Provincial-Bankens tillgångar vara tillräckliga för dessa näringars idkare att hjelpa dem utur förlägenheten, och för liandlanderne till spanmåls uppköp; men förutan Banken hade tillståndet här i Provinsen den tiden otvifvelaktigt varit vida bekymmersammare, än det blef, och inrättningen behöll dock äfven under denna olycksperioden sin kredit.
Redogörelse för Bankens förvaltning och tillstånd, utvisande beloppen af dess fond, utlåningar och vinst, har för hvarje år varit i allmänna Tidningarne införd, hvarföre jag tror mig icke böra här någon sådan redogörelse upptaga.
Under de fem ifrågavarande åren hafva inga ödeshemman blifvit upptagne eller några hemman i ödesmål förfallne; men genom skattläggning af rekognitions-skogar hafva inom Öster-Sysslets Fögderi tillkommit j*5:dels mantal.
Under nämnde år hafva hos Eders Maj:ts Befallningshafvande förordnanden blifvit för Landtmätare sökte och utfärdade att verkställa 484 laga skiften och 137 andra förrättningar. 15 Statsbidrag.
De hafva utgått med mer eller mindre svårighet, allt efter beskaffenheten af det föregående årets skörd, och konjunkturen derunder för öfriga hufvudnäringar, I vissa orter, såsom Nordmarks och en del af Jösse Härad, hafva under flera efter hvarandra följande år å skatterna betydliga rester uppkommit, som icke utan stränga åtgärder och mycken möda kunnat indrifvas.
Detta förhållande torde få egentligen tillskrifvas den omständighet, att dessa orter, vid de inträffade missväxterna, varit deraf mera lidande än Länet i öfrigt; men måhända äfven till någon del, en ojemnhet i fördelnin gen af skattebördorna, eller att åtskilliga hemman i Nordmarks Härad äro till sin natur för svaga att draga de dem tillhörande onera.
Någon förändring i Länets indelning, eller några för provinsen särskilt gällande föreskrifter, i afseende å dess administration hafva icke under den ifrågavarande tidrymden tillkommit.
Tvenne nya sådana, hvari Vexelundervisnings-methoden följes, hafva blifvit inrättade, den ena i Nyeds Socken och den andra vid Thorsby Bruk i Fryksände Socken: men Allmogen fortfar ännu mångenstädes, der skolor icke finnas, att för sina barns undervisning begagna ambulatoriska Skolmästare.
Hälsovård.
På Kurhuset här i Carlstad hafva under uppbördsåret från den 1 Maj 183G till samma dag 1837 blifvit vårdade 251 och på Lazarettet härstädes 78 patienter, hvartill kostnaden utgjort, för Kurhuset 4,960 R:dr 10 sk. 2 r;st och för Lazarettet 1,205 R:dr.
På Philipstads
Kurhus hafva under samma tid 4 patienter varit intagne, för hvilka underhålls-kostnaden uppgått till 45 R:dr 42 sk. 8 r:st.
I detta ämne eller hvad angår fattigvårdens tillstånd i Länet, orsakerna till fattigdomens tilltagande jemte hvad mera dermed sammanhang äger, har jag, enligt Eders Kongl. Maj:ts Nådiga befallning den 30 November 1837, i underdånighet afgifvit omständeligt utlåtande, hvars innehåll jag alltså nu anser mig böra, till undvikande af vidlyftighet, underdånigst åberopa.
Detta utlåtande, .äfvensom de uppgifter, hvilka Presterskapct affemnat och som utlåtandet medföljt, visa, att församl i ngarne i allmänhet på lämpligt sätt draga försorg om sina fattiga; men anmärkas bör, att då missväxt och upphörandet för något år af de vanliga arbets-förtjensterna vid Bruken och timmer-transporterna understundom förvandla större delen af befolkningen uti en och annan af Socknarne inom provinsens norra del till behöfvande, kan en sådan medellös församlings fatligvårdsanstalt vid slika utomordentliga fall icke vara tillfy lies Igörande, utan måste andra hjelpmedel för dessa be - 16 hofvande då sökas och beredas, hvilka jag förut i denna underdåniga berättelse jemväl angifvit.
De tvenne så beskaffade inrättningar, som, enligt hvad min förra underdåniga Berättelse innehåller, i Länet finnas, nemligen: den ena i Carlstad, stiftad 1822 och den andra i Philipstad, inrättad 1823, hafva under de fem åren, om hvilka nu fråga är, varit mycket anlitade och måste således anses hafva uppfyllt sitt ändamål.
Uti Carlstads Sparbank uppgick behållningen af der insatte medel vid 1837 års slut till 144,376 Pi:dr 39 sk. eller 100,691 R:dr 10 sk. mer än vid 1832 års utgång.
Och uti Philipstads Sparbank var nämnde behållning den 30 November 1837 10,576 R:dr 20 sk. eller vid pass dubbelt så stor som vid samma tid 1832.
Veterinär-Inrättning.
Den genom Länets Kongl. Hushållnings-Sällskaps försorg för vid pass 20 år sedan här vid Carlstad bildade Veterinär-anstalt fortfar ännu och förestås af en Djurläkare, som åtnjuter en dock ringa lön på stat, med förbindelse att, emot betalning efter taxa, vid förefallande boskapssjukdomar tillhandagå.
Länets trenne städer Carlstad, Christinehamn och Philipstad befinnas i afseende å deras handel och handtverkerier, samt äfven invånarnes antal, i nära enahanda tillstånd, som då min förra underdåniga femårsberättelse afgafs.
Om någon egentlig tillväxt och förkofran i städernas omförmälte borgerliga rörelser således icke kan anses vara vunnen under de fem åren, som denna Berättelse omfattar, bör det dock erkännas, att ett tillbakagående i välstånd, så vidt det förut existerat, icke eller kunnat bemärkas.
Af den kanal- och hamnbyggnad, som, enligt hvad ofvan förmält är, blifvit vid Carlstad företagen, kan måhända i en framtid denna stads handel tillskyndas fördelar, hvilka dock ännu icke kunna med visshet beräknas.
De föreskrifter, som från äldre tider varit gällande, angående vilkoren för bosättningar och burskaps vinnande i Philipstad, och enligt hvilka ingen fick der i staden idka handel eller handtverk, utan att äga så kalladt nummer eller skogsrep, hvaraf endast ett bestämdt antal kunde innehafvas af Handlande och likaså af Handtverkare, — föreskrifter, som afsett alt hindra stadens tillväxt på Bergslagens bekostnad eller till dess skada i afseende på skogskonsumtionen, hafva, genom Eders Kongl. Maj:ts Nådiga förordnande den 13 Augusti 1835, blifvit i så måtto upphäfde eller ändrade, som stadgadt är, att de rörande bosättningar och burskaps vinnande för Svenska städer i allmänhet gällande föreskrifter skola äfven för Philipstad tjena till efterrättelse.
Hvad v*6 17 Hvad inflytande delta stadgande kan hafva på staden och dess näringar har dock icke kunnat visa sig under den korta tid, som, sedan det tillkom, förflutit.
De tvenne tabeller, hvilka, enligt Nådig föreskrift, höra åtfölja denna Berättelse, varda underdånigst bifogade.
Carlstad å Lands-Kansliet den 23 December 1839.
JOHAN af WINGÅRD. H. F. OLDEVIG.
Fetnårs-Berättelse föi Wermlands Län. ' ' ■: ‘ ■ ' ' k . . k- -k' BEFALLNINGSHAFVANDES UTI Vestmanlands TILL Hlk SL&jMP i underdånighet afgifne FEMÅRSBERÄTTELSE, för Åren 1832, 1833, 1834, 1835 och 1836.
Storniägtigste AUeraådigste
Oå det till underdånig åtlydnad af Eders Kongl, Maj:ts Nådiga Circtdairebref den 7:de April 1821 åligger mig, att, angående tillståndet i Westmanlands Län i Oeconomiskt och Statistiskt afseende, afgifva underdånig berättelse för det Qvinqvennium, sorn börjas med år 1832, har jag, på det underrättelserne måtte närma sig till tidepunkten för instundande Lagtima Riksdag, ansett mig böra i denna underdåniga berättelse äfven antaga förhållandet för år 1838, i förmodan att med dessa underdåniga berättelser åsyftas, att vinna Upplysning och ledning vid lagtima Riksmöten, för bedömandet af Landets ställning och intressen, §. 1 Länets Allmänna beskaffenhet är uti de förut af mig afgifne femårsberättelser beskrifven och har icke egentligen undergått någon förändring.
Till den år 1828 af trycket utkomne åttonde förbättrade och förökade upplagan af Tunelds Geographi, har jag, hvad detta Län beträffar, med flere upplysningar tillhandagått och den beskrifning på Länet, sorn uti denna Geographi förekommer, är både tillförlitlig och fullständig.
Den i stor scala uppå Eders Kongl. Maj:ts Nådiga befallning af Kongl. Fältmätnings-Corpsen, med ledning af speciella geometriska kartor, genom landets rekognoscering och med kontroll af triangelmätningar, upprättade karta öfver Westmanland erbjuder den mest åskådliga och intressanta öfversigt af landets beskaffenhet; och då det af Eders Kongl. Maj.t i Nåder anbéfalldte, nu pågående arbete med denna kartas gravering å plåt, efter transport i något mindre, men dock ansenlig scala, hinner fullbordas och kartan derefter å trycket kan utkomma, hlifver Westmanland den första provins i ordningen, hvars geographiska beskaffenhet kommer att på ett högst intressant sätt upplysas, tiM följe af de åtgärder Eders Kongl, Maj:t sålunda i Nåder anbefallt. 4 Westmanlands
Län har en af naturen gynnad belägenhet.
Omgifvet nästan på hela södra sidan af Mälaren och Arboga å (med undanlag af Torpa och Konung Carls samt Sätterbo, söder om Mälaren och åen belägne, Socknar samt en liten del af Arboga Socken och en del af Stadens mark, som äfven ligger söder om åen) genomkorsadt för öfrigt af Hedströmmen, Köpings-åen, Ramnäsströmmen, Svartån och Sag-ån, som alla ifrån norr nedflyta i Mälaren, samt af Strömsholms kanalen, som gör Ramnäsströmmen segelbar och af Hjelmare kanal, som sammanbinder Mälaren genom Arboga å med Hjelmaren, eger
Länet dessutom flere mindre vattudrag, sorn drifva anlagde vattuverk vid Bruk, Qvarnar, Sågar och Herrgårdar, och erbjuda industrien ännu vidare tillfällen till begagnande af den mäktiga vattukraften.
Begåfvadt med malmstreck, hvilka i synnerhet äro rikhaltiga på jern och äfven lemna Koppar, Silfver och något bly, har
Länet äfven i dess norra oell nordöstra delar betydliga skogar för Bergverks och Bruksdriften; och slätterna i de södra och östra delarne samt i trakten omkring
Sala äro fruktbara på spanmål och foder, ehuru i olika grader, dock öfverallt i samma mån, som jordbrukaren med mer eller mindre omtanka och drift förstår att väcka och begagna sig af jordens alstringskraft; och äfven i sjelfva Bergslagerne börjar naturen, understödd af en omtänksam och klok jordbruksmethod, visa sin kraft att producera rika sädesoch foderskördar på inskränkta, men väl odlade inegor.
Också har, oaktadt åtskilliga års mindre gynnande väderlek, och inträffade skador genom mask å ängarne i flera delar af Länet, dock ingen allmän nöd uppkommit, utan denna provins förmått, att gifva betydliga frivilliga bidrag till lindrande af den nöd, som genom eldsvådor och missväxter i andra delar af Riket uppkommit.
Belägenheten i hjertat af Riket och den genom sjötransporter å Mälaren, Arboga å och förenämnde tvenne kanaler, lättade kommunikationen så väl med hufvudstaden som flere af Rikets provinser, innehar dessutom en förmån, som detta Län njuter framför flera andra; och den förökade liflighet, som sjöfarten, genom ångkraften, under de sednare åren vunnit, samt den regelmässigt fortsatta
Diligence-farten genom Länet hafva gifvit ytterligare anledningar att erkänna och inse förmånen af denna Länets belägenhet.
Länet är föga vidsträckt, är dock skillnaden i klimatet uti den södra och norra delen betydlig.
Södra delen af Länet utgöres nemligen, till det mesta, af slättland, och den Norra samt Nord-östra delen deremot af Bergsoch Skogstrakter.
Uti den södra delen är jordmånen mera gynnande för sä. des- och foderkulturen, bestående till det mesta af lera och lermylla samt föga svartmylla.
Skogsorterne och Bergslagstrakterne bestå deremot för det mesta 5 af Sand- och lättjord, eller så kallad skogsjord, som för sädesodlingen är mindre gynnande.
På slättlandet utgör jordbruket, i följd häraf, hufvudnäringen, men i Bergslags- och Skogstrakterne äro Bergs och Bruksnäringen och den deraf beroende kohlningen hufvudnäringarne.
I södra delen är klimatet något blidare än i den norra.