Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sådana de Utskott, hvilka skola ärendena bereda, vid hvarje Riksdag nödiga Utskott äro:
Sådana vid hvarje Riksdag nödiga Utskott ett Konstitutions-Utskott — — äro: ett Konstitutions-Utskott — deruti föreslå. deruti föreslå.
Hän - Konsliiutions-Vlskottett Memorial N:o 3. 33 Hänvisning:
Bih. till Riks-St:ns prot. 3 Sami. Konst.- Utsk:s Mern.
Nrris 17, 27, 42 och 64.
Ridd. och Adelns prot. d. 25 Juli, 15 Aug., 26 Sept. 1857 och d. 13 Febr. 1858.
Preste-Stfts prot, d. 25 Juli, 15 Aug., 23 Sept. 1857 och d. 13 Febr. 1858.
Borgare-St:ts prot. d. 25 Juli, 15 Aug., 30 Sept 1857 och 13 Febr 1858.
Bonde-St:ts prot. d. 25 Juli, 22 Aug., 30 Sept. 1857 och d. 13 Febr. 1858. 15:o.
Förslag till tillägg i 41 § Riksdags-Ordningen, angående rätt för Stats-Rådets ledamöter att deltaga i Riks-Ståndens gemensamma öfverläggningar. Riksdags-Ordningen. § 41.
Stats-Rådets och Högsta Domstolens samtlige ledamöter, äfvensom Justitie-Kanzleren och Justitie-Oinbudsmannen kunna ej säte och stämma i sitt Stånds Plena förnekas, enär de, enligt hvad hvarje Stånds särskilda Ordningar stadga, dertill berättigade äro; dock för Stats-Rådets ledamöter de särskilda fall undantagna, då dem, enligt Regerings-Formen, uppdraget är, att med Konungslig makt och rätt styra.
I Utskott eller val till Utskotts ledamöter må icke någon af förenämnde personer deltaga.
Ej må någon, af hvilken Riksens Ständer kunna fordra redo och ansvar, inväljas i Utskott, der Stats-Rådets och Högsta Domstolens samtlige ledamöter, äfvensom Justitie-Kanzleren och Justitie-Ombudsmannen kunna ej säte och stämma i sitt Stånds Plena förnekas, enär de, enligt hvad hvarje Stånds särskilda Ordningar stadga, dertill berättigade äro; dock för Stats-Rådets ledamöter de särskilda fall undantagna, då dem, enligt Regerings-Formen, uppdraget är, att med Konungslig makt och rätt styra.
Utom i dessa särskilda fall vare ock Stals-Råde
Is samtlige ledamöter berättigade att deltaga i sådan gemensam öfverläggning emellan RiksSländen, hvarom i 46 § förmålet.
I Bih. lill R.
Prot. 18S9 % 1860. 3 Sami. 1 Höft. 34 Konstilutioru-Ulskottets Memorial N:o S. redovisning för hans egna göromål och Utskott eller val till Utskotts ledamöter Embets-åtgärder kan förekomma; — — — — — — — — — — — öfvervara. öfvervara.
I händelse den under N:o 8 föreslagna ändring i 41 § Riksdags-Ordningen blifver till lag antagen, kommer §:ns lydelse i öfrigt att derefter rättas.
Bihang till samtl.
Riks-St:ns prot. 3 Sami. Konst.-Utsk:s Mern.
N:o 5T.
Ridd. och Adelns prot. den 18 Dec. 1857.
Preste-St:ts prot. den 16 Dec. 1857.
Borgare-St:ts prot. den 14 Dec. 1857.
Bonde-St:ts prot. den 15 Dec. 1857. 16:o.
Förslag till ändring uti 46 § 2 mom.
Riksdags-Ordningen. § 46.
2:o) Stånden vare medgifvet, att på 2:o) Stånden vare medgifvet, att på ett rum till gemensam öfverläggning rö- ett rum till gemensam öfverläggning rörande allmän, vid Riksdagen under hand- rande allmän, vid Riksdagen under handläggning varande fråga sammanträda, lik- läggning varande fråga sammanträda, likväl väl utan rättighet att der besluta; och före utan rättighet att der besluta; och föres dervid Landtmarskalken ordet, önskar dervid ordet eif Landtmarskalken, eller, ett Stånd — — då han är hindrad, af den närvarande — — — Talman, sorn, enligt den i 21 § mellan sagdt är.
Stånden iakttagna ordning, närmast är. önskar ett Stånd — — — — Konttilutions-Utikolleli memorial N:o 3. 35 Hänvisning:
R.-St:ns prot. 3 Sami. Const.-Utsk:s Mern.
Ridd. och Adelns prot. den 18 Not. 1857.
Preste-St:ts prot. den 25 Nov. 1857.
Borgare-St:ts prot. den 18 Nov. 1857.
Bonde-St:ts prot. den 24 Nov. 1857. 17:o.
Förslag till ändring i 76 § Riksdags-Ordningen, angående den af Stats-Rådet för dess åtgärder vunna decharge. Riksdags-Ordningen § 76.
Allt hvad Riksens Ständer efter granskning godkänt eller lemnat oanmärkt, bör anses hafva vunnit decharge i afseende på det granskade, och ingen ny, till ansvarighet förbindande granskning af nya Ständer i samma mål vara tillåten; dock bär, oaktadt den af Riksens Ständers Utskott eller Revisorer förrättade generella öfversigt af Statsmedlens utdelning, det åligga vederbörande embetsman att verkställa den speciella Revision, som dem i kraft af deras Embetsbefattning tillkommer.
Allt hvad Riksens Ständer efter granskning godkänt eller lemnat oanmärkt, bör anses hafva vunnit decharge i afseende på det granskade, och ingen ny, till ansvarighet förbindande, granskning af nya Ständer i samma mål vara tillåten; dock vare den decharge, som vunnits derigenom, att ConslilutionsU(skottet vid föregående Riksdag lemnat ett mål oanmärkt, icke gällande i afseende å en fråga, hvilken Stats-Utskottet, på grund af anmärkning, framställd af Riksens Ständers Revisorer, anmäler enligt 30 § f mom.
Oaktadt den af Riksens Ständers Utskott eller Revisorer förrättade generella öfversigt af Statsmedlens utdelning, åligge det vederbörande embetsmän att verkställa den speciella Revision, som dem i kraft af deras Embetsbefattning tillkommer. 36 Konttilutioni-UlskotleU Memorial N:o *■ Hänvisning:
Bihang till Riks-Ståndens prot. 3 Sami. Const.-Utsk:s Mern.
N:ris 18, 28, 43 och 64.
Ridd. och Adelns prot. den 25 Juli, 15 Aug., 26 Sept. 1857 och d. 13 Febr. 1858.
Preste-St:ts prot. den 25 Juli, 15 Aug., 23 Sept. 1857 och den 13 Febr. 1858.
Borgare-St:ts prot. den 25 Juli, 15 Aug., 30 Sept. 1857 och d. 13 Febr. 1858.
Bonde-St:ts prot. den 25 Juli, 22 Aug., 30 Sept. 1857 och d. 13 Febr. 1858, 18:o.
Förslag till tillägg uti 1 § 4 mom.
Tryckfrihets-Förordningen, rörande skyldighet för utgifvare afDagblad eller Periodiska skrifter att ställa borgen för böter, kostnad och skada.
Tryckfrihets-Förordningen - § 4:o) Utgifvare af Dagblad eller Periodiska skrifter anmäle sig, jemte titeln och tryckningsorten, hos Justitie-StatsMinistern, som äger att, så vida Sökanden ej för nesligt brott blifvit dömd, eller förklarad ovärdig föra andras talan, meddela bevis, att intet hinder emot Skriftens utgifvande förekommer. 1. 4:o) Utgifvare af Dagblad eller Periodiska skrifter anmäle sig, jemte titeln och tryckningsorten, hos Justitie-StatsMinistern, som äger att, så vida Sökanden ställer här nedan färeskrifhe säkerhet och ej för nesligt brott blifvit dömd, eller förklarad ovärdig föra andras talan, meddela bevis, att intet hinder emot Skriftens utgifvande förekommer.
För den skade- och kostnadsersättning samt de höter, hvartill Utgifvare af dagblad eller periodisk skrift i rättegång för tryckfrihetens uti dagbladet eller den periodiska Konitilutiuru-Utskollets Memorial N:o !. 37 Skriften föröfvade missbruk kan blifva dömd, skall lian ställa till vederhäftigheten af Konungens Befallningshafvande styrkt borgen till ett belopp af Sexhundra Sextio Sex Riksdaler Tretiotvå skillingar Banko.
I stället för borgensskrift må Sökanden, om han heldre vill, ingifva behörigt bevis, att han till sagde ändamål och belopp hos Konungens Befallningshafvande nedsatt penningar eller penningars af Konungens Befallningshafvande godkända värde.
Riks-Ståndcns prot. 3 Sami. Const.-Utsk:s Mein.
N:ris 37, 50, 56 och 64.
Ridd. och Adelns prot. den 10 Oct., 7 Nov., 7
Dec 1857 och d. 13 Febr. 1858.
Preste-St:ts prot. den 14 Oct,., 11 Nov., 5 Dec. 1857 och d. 13 Febr. 1858.
Borgare-St:ts prot. den 10 Oct., 11 Nov., 8° Dec. 1857 och d. 13 Febr. 1858.
Bonde-St:ts prot. den 14 Oct., 11 Nov., 7 Dec. 1857 och d. 13 Febr. 1858.
Hänvisning. 19:o. gen, angående för Förslag till tillägg vid 1 § 9 morn.
Tryckfrihets-Förordnm bud mot eftertryck af utländsk skrift.
Try cfcfrthets-Föro r dning en § i - morn. 9.
Hvarje Skrift vare
Författarens eller hans rätts lagliga innehafvares egendom.
Författarens eller rätts lagliga innehafvares — — 38 Konitilutioni-Ulikolleti Memorial Aio !.
Men sa framt Författarens arfvingar eller rätts innehafvare icke inom Tjugu är från hans död utgifnings-rättigheten begagnat, äfvensom i händelse ett sådant begagnande icke af dem inom hvart Tjugonde år förnyas, stånde hvar och en öppet att Författarens efterlemnade skrifter af trycket utgifva.
Hvilken som eljest Skrift trycker eller eftertrycker, utan Författarens eller hans rätts innehafvares skriftliga tillstånd, miste upplagan, eller bote dess fulla värde, ägarens ensak.
Lag samma vare, om någon trycker eller eftertrycker den öfversättning af utländsk Skrift, som annan man utarbp.- tat, eller later sin öfversättning för annans anses; men ej må öfversätfårens ägande rätt till sitt arbete förhindra någon, att en annan öfversättning af samma Skrift utgifva.
Utgifvare af Dagblad och Periodiska skrifter häfver ej brutit emot Författarens äganderätt, då han i dem insända anonyma Skrifter utgifver.
Hvilken som å en Skrift bedrägligt titelblad eller orätt författare- eller utgifvare-namn utsätter, straffes enligt Missgernings-Balkens 8 Kapitel.
Diktadt namn, hvarmed ingen verklig person utmärkes, vare ej förbudet att på titelbladet utsätta, då Auctors rätta namnsedel lemnad är.
Uppsatser, hemtade ur Dagblad, anses icke såsom eftertryckta, då de i andra
Dagblad införas, såvida det tillika uppgifves ifrån hvilket
Dagblad uppsatsen är hemtad. — — — — — — ägarens ensak.
Lag samma vare, om någon — Skrift utgifva.
Utgifvare af Dagblad och — —- uppsatsen är hemtad.
Ar med Främmande Makt öfverenskommelse slutad om ömsesidigt skydd för begge Makternas undersåtar mot olofligt eftertryck KonMtulioni-Ulikolleli Memorial N:o i.
39 i det ena landet af böcker och skrifter, sorn i det andra landet utgifvas, galle, vid i Sverige begången öfverträdelse deraf, hvad, i afseende å eftertryck af inhemsk skrift, stadgadt är.
Bihang tili Riks-Ståndens prot. 3 Sami. Konst.-Ut:s Mein.
N:ris 35, 49, 55 oell 64.
Ridd. och Adelns prot. den 10 Oct. 7 Nov.
7 Decemb. 1857, och den 13 Febr. 1858.
Preste-Strts prot. d. 14 Oct. 11 Nov.
5 December 1857, och den 13 Febr. 1858.
Borgare-St:ts prot. den 10 Oct. 11 Nov. 8 Dec. 1857 och d. 13 Febr. 1858.
Bonde-St:ts prot. den 14 Oct. 11 Nov. 7 Dec. 1857, och den 13 Febr. 1858. 20:o.
Förslag till ändring af de i Tryckfrihets-Förordningen genom hänvisning till 8 Kap.
Missgernings-Balken fastställda straffbestämmelser.
Tryckfrihets § 8:o. Vid Rättegångens början— — böter.
Har Boktryckare, utan Författarens eller Utgifvare ns tillstånd, dess namn en skrift isatt, straffes enligt Missge mingsBalkens 8 Kap. 3 §. 9:o. Hvarje skrift — — — — — — — utgifva.
Förordningen. i. 8:o.
Vid Rättegångens början — — böter.
Har Boktryckare, utan Författarens eller Utgifvarens tillstånd, dess namn en skrift åsatt, straffes med f ängelse å fästning från och med Två månader till och med Ett år. 9:o. Hvarje skrift — — — — — .— utgifva. 40 Konititutions-Utikotlels Memorial JV.-o 2.
Utgifvare af Dagblad och Periodiska Skrifter häfver ej brutit emot Författarens äganderätt, då han i dem insända anonyma skrifter utgifver.
Hvilken som å en Skrift bedrägligt titelblad eller orätt författare- eller utgifvare-namn utsätter, straffes, ev ligt Missgernings-Balkens 8 Kapitel.
Diktadt namn — — — — — — — — — hemtad. 10:o. A hvarje Skrift varde Boktryckarens namn, tryckningsorten och årtalet utsatta; Uraktlåter Boktryckare sådant, plikte han första gången Trehundra Riksdaler och andra gången Sexhundra Riksdaler; sker det tredje gången, vare han sitt Boktryckeri förlustig.
Utsätter någon å tryckt skrift falskt boktryckare-namn eller orätt tryckningsort, skall han derutöfver anses efter 8 Kap. 5 §. Missgernings-Balken.
Hvad här — — dylik beskaffenhet.
Hvilken som å en Skrift bedrägligt titelblad eller orätt författare- eller utgifvarenamn utsätter, straffes med fängelse å fästning från och med Sex månader till och med Två år.
Diktadt namn — — — — — —- — hemtad. 10:o. A hvarje Skrift varde Boktryckarens namn, tryckningsorten och årtalet utsatta; Uraktlåter Boktryckare sådant, plikte han första gången TrehundraRiksdaler och andra gången SexhundraRiksdaler ; Sker det tredje gången, vare han sitt Boktryckeri förlustig.
Utsätter någon å tryckt skrift falskt Boktryckarenamn eller orätt tryckningsort, skall han derutöfver dömas till fängelse å fästning från och med Två månader till och med Ett år.
Hvad här — — — — — dylik beskaffenhet.
Bihang till Riks-Ståndens prot. 3 Sami. Const.-Ut:s Mein. N:o 62.
Ridd. och Adelns prot. j Preste-Ståndets prot.
Id. 18 Jan. 1858.
Borgare-Ståndets prot.
) Bonde-Ståndets prot. den 16 Jan. 1858.
STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, 1859. Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 3. \ mo 3.
Ant. lill Exp.-Utsk. <len 22 Dec. 1850, kl. 2 e. m.
Memorial till Rikets Ständer, med uppgift å de af samtlige Riks-Stånden godkända Grundlagsändrings-förslag.
Sedan Rikets Stunder den 10 och 14 innevarande månad, på sätt Konstitutionsutskottet tillhandakomna Protokolls-utdrag utvisa, beslutat, angående de uti Memorialet N:o 2 anmälda, från nästlidne riksdag hvilande förslag til! ändringar i Grundlagarne, får Utskottet, i likhet med hvad vid föregående riksdagar iakttagits, vördsamt anmäla, att nedannämnde förslag blifvit af samtlige Riks-Stånden gillade och godkända, nemligen: N:o 5.
Förslag lill ändring uti 17 och 22 §§ Regeringsformen, åsyftande förstärkning uti antalet af Högsta Domstolens ledamöter; N:o 15.
Förslag till tillägg i 41 § Riksdags-ordningen, angående rätt för Stals
Rådets ledamöter att deltaga i Riks-Ståndens gemensamma öfverläggningar; N:o 10.
Riksdags-ordningen, angående Ordförande vid Riks-Ståndens gemensamma öfverläggningar; samt N:o 20.
Förslag tili ändring af de uti Tryckfrihets-förordningen genom' hänvisning till 8 Kapitlet Missgernings-Balken fastställda straffbestämmelser.
De öfriga sexton förslagen hafva deremot, till följd af ett eller flera Riks-Stånds ogillande, förfallit.
Prof. 1859 &l 1860. 3 Sami. 2 Haft.
Rumst k o t, 1859.
Konslilutions-Ulskottets Memorial M 4. i JK 4.
Ank. till Exp.-Ulsk. den 28 Jan. 1860, kl. 12 midd.
Memorial lill Rikets Stander•, med utlåtande, angående
Tal mannens i Borgare-Ståndet vägran af proposition på en inom Ståndet framställd anmärkning emot en ledamots behörighet att vara Riksdagsman.
Sedan Herr A. F. Boman uti Vällofl. Borgare-Ståndet, fdrst mundtligen den 29 sisllidne December, oell sedermera, uti ett den 4 innevarande månad skriftligen aflemnadt memorial, framställt anmärkning emot Herr A. 0.
Wallenbergs behörighet att vara Riksdagsman för Sundsvall, på den grund, att lian icke skulle vara i nämnde stad bosatt eller derstädes utöfva borgerlig näring; så, och efter det, under den öfverläggning, som egt rum vid ärendets förnyade föredragning uti Borgare-Ståndet den 7 i denna månad, Herr Boman anmärkningen frånträdt; men en annan ledamot af Ståndet, Herr Sundvallson, densamma såsom sin egen upptagit, har, i afseende på pröfning af Herr Wallenbergs riksdagsmanna-behörighet, proposition, å ena sidan, blifvit, med åberopande af 90 och 104 §§ Regerings-lormen, bestridd, enär denna behörighet ansåges redan vara erkänd genom Kongl. Maj:ts Högsta Domstols beslut; hvaremot, å andra sidan, proposition derom, huruvida Ståndet gillade Herr Wallenbergs riksdagsmanna-behörighet, blifvit äskad, på grund af den uti 21 § Riksdags-ordningen, med hänsigt till 14 och 18 <§§ samma Grundlag, Ståndet förbehållna pröfningsrält, utan hinder af Regeringsformens 90 och 104 §§, hvilka, såsom angående, deri förra, domaremaktens beslut i fråga om enskilda rättsförhållanden, och den sednare, en bestämmelse i samband med den uti Regerings-formens 105 § föreskrifna Nämnd, ansåges ej kunna verka till inskränkning af den uti Riksdags-ordningens 21 <K hvarje Riksstånd förbehållna pröfningsrätt; i anledning af hvilka yrkanden Herr Talmannen, sedan öfverläggningeii blifvit förklarad slutad, yttrat: »Vid jemförelse af 21 § Riksdags-ordningen med 90 § Regerings-formen, »finnér jag den i förstnämnda lagbud
Riks stånden förbehållna pröfningsrätt icke »böra tillämpas vid det förhållande, att framställd anmärkning emot Riksdagsmans BUi. lill 11.
Viol. 1859 & 1860. 5 Sami. 5 Haft. i Kon.ititutions-Utskulteis Memorial M 4. »behörighet varit underkastad
Domaremaktens granskning och afgörande; och sorti »Konungens Högsta Domstol, vid pröfning af den emot Herr Wallenbergs riks— »dagsmanna-behörighet gjorda och inom Borgare-Ståndet sedermera förnyade an»märkning, förklarat, att, enär Herr Wallenberg, såsom i Sundsvall burskap egande »och mantalsskrifven, mäste anses vara derstädes bosatt, funne Högsta domstolen »ej skäl att göra ändring i det slut, hvari Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i »Wester-Norrlands län i målet stadnat, och genom hvilket Herr Wallenbergs val »till Riksdagsman för Sundsvall blifvit fastsläldt, med tillägg, att Magistraten, i »följd deraf, hade alt för Wallenberg behörig fullmakt utfärda; alltså anser jag »mig, på nu antydda grunder, förhindrad att i nämnda hänseende framställa pro»position:
Ståndet obelaget alt, örn det ej instämmer i begreppet härom, gifva »denna sin mening tillkänna, enligt stadgandet i 53 § Riksdags-ordningen.»
Denna propositions-vägran har, enligt anställd omröstning, sedan en voterings sedel blifvit atlagd och förseglad, befunnits icke gillad af treliosju bland Ståndets vid tillfället närvarande ledamöter; hvaremot samma vägran af elfva ledamöter godkändes; vid hvilket förhållande öfverläggningen, enligt 55 § Riksdags-ordningen, förklarades hvilande och målet förvistes till Konstitutions-Utskottet, som skulle anmodas att, inom åtta dagar efter erhållen del af protokollsutdraget om denna propositions-vägran, till Ståndet inkomma med moliveradt och bestämdt utlåtande öfver frågans stridighet eller enlighet med Grundlagen.
Konstilutions-Utskoltet. som den 12 innevarande månad erhöll del af Borgare-Ståndets ofvanomförmälda protokolls-utdrag, fann, vid samma dag skedd föredragning af ärendet, nödigt att ega tillgång till det uti ämnet förda diskussionsprotokoll, och aflat i sådant afseende till Borgare-Ståndet vördsam skrifvelse, med hemställan derjemte att, enligt Utskottets uppfattning, den tid af åtta dagar, inom hvilken Utskottet ålåge att till Ståndet inkomma med moliveradt och bestämdt utlåtande öfver frågans stridighet eller enlighet med Grundlagen, borde beräknas ifrån den dag, Utskottet motloge nämnda diskussions—protokoll ; hvarefter och sedan Utskottets berörda hemställan, enligt tillhandakommet protokolls-utdrag af den 14 dennes, blifvit af Borgare-Ståndet godkänd, har Utskottet den *20 innevarande månad fått emottaga ifrågavarande »liskussioos—protokoll; och kommer således tiden, inom hvilken Utskottet åligger att till Borgare-Ståndet afgifva sitt utlåtande, att räknas från sistnämnda dag.
Då Utskottet nu till slutlig pröfning företagit detta till dess handläggning sålunda hänskjutna ärende, liar Utskottet sökt att åt dess utredande egna all den sorgfälliga granskning, som frågans vigt och betydenhet kräfva.
Och har Utskottet ansett rätta sättet, alt finna en säker tillämpning af Grundlagarna på förevarande fall, vara, att genomgå och med hvarandra jemföra de Grundlagsbud, som i ett eller annat hänseende beröra frågan.
Den <§, som härvid först framställer sig, är den 21 § Riksdags-ordningen.
Konstilut ions - Utskottets Memorial JW 4.
Hiir omnämnas t vänne olika auktoriteter, nemligen, dels Justitie-Statsministern, eller den Konungen i hans ställe förordnar, biträdd af vederbörande Fullmäktige i Banken och i Riksgälds-kontoret, dels ock de särskilda Riks-Stånden.
Den granskningsrätt, som blifvit öfverlemnad till förstnämnda auktoritet, är i hög grad begränsad, enär föremålet för denna granskning endast »är att undersöka, huru»vida fullmakterna blifvit utfärdade i den form, som nästföljande (22:dra) § före»skrifver — —».
Genom en sädan granskning kan likväl icke till fullo påräknas, att enhvar obehörig förhindras att vinna inträde i de särskilda Riks-Stånden.
Derföre har ock en ytterligare pröfningsrätt blifvit öfverlemnad till vederbörligt Riks-Stånd.
Det moment, hvari denna sednare pröfningsrätt omförmäles, är af följande lydelse: »; »hvarje Stånd dess pröfningsrätt förbehållen, så väl i afseende på sådana »medlemmar, hvilkas fullmakter ej blifvit godkända, som dem, emot hvilka, till följe »af 14 och 18 §§, någon anmärkning eger rum, i hvilket sednare fall frågan, »om den är klar och tydlig, hos Ståndet afgöres, men då nödiga upplysningar »saknas, till laglig åtgärd förvises; och bibehålie emellertid den under ytterligare »pröfning ställde ledamoten sin riksdagsmannarätt — —».
Då utaf nu anförda föreskrift skall inhemtas, huruvida den Riks-Stånden förbehållna pröfningsrätt är oinskränkt, eller om och i hvad mån den må vara begränsad, måste man för sig hafva gjort klar betydelsen af hvarje der förekommande ord och talesätt.
Af dessa framstå tvänne, hvilka larfva en närmare belysning.
Dessa äro: l:o begynnelseorden: »hvarje Ständ dess ■pröfningsrätt förbehållen», och 2:o »laglig utgärd».
Förstnämnda uttryck synes hänvisa på något föregående stadgande i Riksdags- ord uingen, hvarest denna pröfningsrätt skulle blifvit bestämd.
Här säges nemligen: dess pröfningsrätt, således en rätt, som antages varn redan känd och bestämd.
Denna pröfningsrätt måste således igenfinnas uti någon af Riksdags ordningens första tjugu paragrafer.
Också befinnes uti 18 <§ följande stadgande: »Till Riksdagsman må ej i något Stånd godkännas en person, som icke upphun»n i t 25 års ålder, ej den etc.» Frågas nu: hvem är det, som, enligt ofvan anförda ord, skall meddela eller vägra sådant godkännande?
Det säges ju uttryckligen, att sådant skall ske i Ståndet; men uti ett Riks-Stånd lärer väl icke någon annan, än Ståndet sjelft, kunna fatta beslut.
Häraf torde ock otvunget följa, att pröfningen, huruvida en med riksdagsmanna-fullmakt försedd person besitter de uti 18 § uppräknade qvalifikationer, ytterst tillkommer vederbörande RiksStånd.
Sedan man sålunda klart uppfattat stadgandet i 18 §, blir det tydligt, hvarföre uti 21 § begagnas det till något föregående hänvisande uttrycket: »hvarje
Stånd dess pröfningsrätt förbehållen».
Det är nemligen icke första gången denna rätt omtalas.
Uti 18 § har den redan blifvit stadgad, men uti den 21 § erhåller den en närmare utveckling, dels i afseende på sättet, huru vid. 4 Konstitutions-Ulskottels Memorial M 4. denna pröfning skall förfaras, dels ock genom den vid 1813 års riksdag gjorda utsträckning af pröfningsrätten äfven till de i 14 § upptagna qvalifikationer.
Beträffande det andra, här ofvan anförda, i 2i § förekommande, uttrycket, på hvilket uppmärksamheten fastades, såsom fordrande en begreppsbestämning, eller orden: »laglig åtgärd»; så kunna meningarne om betydelsen af detta uttryck vara delade.
Visserligen menas dermed understundom icke blott undersökning, utan äfven slutlig dom.
Men då detta språkbruk icke är i alla hänseenden fullt stadgadt, utan torde skifta, lemnar det icke ensamt tillförlitligt stöd, för att derpå grunda en tolkning af Grundlagen.
För att derom vinna säker öfvertygelse, torde det vara nödigt att anställa jemförelse med andra föreskrifter i Riksdags-ordningen.
Vore den åsigten grundad, att med orden: »laglig åtgärd» skulle förstås, icke blott undersökning och felande upplysningars inherntande, utan äfven slutlig dom, så vore denna åtgärd af en sådan betydenhet, att man egde fullt fog, att vänta, det skulle Riksdags-ordningen angående denna åtgärd lemna närmare bestämmelser.
Flera frågor påtvinga sig ovilkorligen i detta hänseende:
Hvilken embetsmyndighet skall vidtaga denna åtgärd?
Huru skall den arihängiggöras, och slutligen, huruledes fullföljas från en lägre myndighet till en högre?
Alla dessa frågor och flera dylika skulle blifva obesvarade, orri orden »laglig åtgärd» inne fattade, å detta ställe, den vidsträcktare betydelsen.
Men man kan icke skäligen våga påbörda Grund.agens stiftare en sådan kortsynthet, att han skulle kunnat förbise förhållanden, som lågo så nära lill hands.
Redan af denna omständighet har man giltig anledning att antaga den mindre omfattande tydningen af berörda uttryck.
Men ännu säkrare ledning för sitt omdöme får man genom en gransk ning af 19 §.
Deri lyda orden, som följer: »Förmenar någon väljande, eller som under omröstning kommit, olagligheter »vid ett riksdagsmannaval vara begångna, och vill deröfver klagomål anföra, aske »då af Valförrättare!! &c.»
Denna j§, som är den enda, hvilken behandlar hithörande ämnen, omnämner endast enskilda klagande parter, men antyder icke med ett enda ord, huru förhållas skall, i händelse en till
Riksdagsman utsedd persons behörighet blifvit inom något Riks-Stånd ifrågasatt och frågan derom till embetsmyndighets handläggning öfverlemnad.