Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I anseende härtill kan Utskottet ej ingå i undersökning af de allmänna, på Elementar-Lärovei kens reorganisation syftande, grunder, dem motionären anfört för en utvidgning af Frösö Skola; inen då uti Jemtland och Herjeådalen, oagtadt desse Provinsers betydliga folkmängd, icke finnes någon allmän läro-inrättning, der lärjungar inhemta de kunskaper, som för inträde till Universitetet erfordras, och det närmast belägna Hernösands Gymnasium är så aflägset, att kännbara svårigheter för begagnandet deraf måste ofta möta serdeles för de obemedlade, anser Utskottet det vara nödvändigt, för undervisningens befrämjande inom denna ort, att eli Läroverk bildas, som motsvarar det sålunda för handen varande behofvet, och en sådan anstalt kan, efter Utskottets tanka, ändamålsenligt, med minsta kostnad, åstadkommas genom reorganisation af Frösö Skola; dock som det icke kan fordras, att Utskottet skall ega den kännedom af local-förhållamFen, som är oumbärlig, för att kunna noggrannt bedöma, huru en sådan utvidgning må kunna lill vägabringas, ocb dessutom, enligt hvad Herr Biskopen Doctor Heurlin uti afgifvet yttrande inom Preste-Ståndet upplyst, fråga om Skolbyggnadernes vid Frösö reparation och Skolans derstädes förllyttning till Östersund, är anhängig hos Kongl. Maj:t, som infordrat vederbörandes förklaringar i ämnet; anser sig Utskottet icke böra ingå i närmare pröfning af de förslag, dem motionen i denna del innefattar, utan får endast tillstyrka, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit, efter tagen kännedom om ämnet 12 Allm. liesv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande} JY;o 6g. och vederbörandes hörande, täcktes lata upprätta och vid nästa Riksdag till Rikets Ständer öfverlemna det förslag i detta ämne, som Kongl. Majit kan i Nåder anse tjenligt.
II eser v at io n af Herr Professor Grafström: ’’Mot detta Utskottets tillstyrkande anhåller jag att i ett visst fall få aflemna min reservation.
Jag anser nemligen , att genom tillstyrkandet, såsom dec nu befinnes, den för hela Jemtland och Herjeådalen vigtiga frågan endast blifvit till en obestämd framtid uppskjuten.
Förslaget till Frösö
Skolas utvidgande med tvänne nye Lärare och till anslående af löner åt desamma, hade, efter mitt förmenande, kunnat tillstyrkas oberoende af frågan om Skolans förflyttande till Östersund en fråga, som redan några år hvilat, och hvilkens afgörande torde komma att ännu länge fördröjas, så vida de nuvarande Skolhusen, till följd af nödige reparationer, befinnas fullt brukbara.
Jemtland har en enda Skola, med 4 Lärare, för en folkmängd af 44>°0° menniskor.
Wisby
Län med 40>°:OO menniskor, eger för undervisningen i3 offentlige Lärare.
Ju mera aflägsen och isolerad en provins är, desto nödvändigare är det att, inom densamma, organiseras en Undervisnings-anslalt, motsvarande dess behof, och att denna organisering så snart sorn möjligt vidtages.
N:o. 69.
Ani. till Exp, Utsk. den ir Juli, kl. 4 c. m.
Betänkande, i anledning af väckt motion om en förändrad organisation af Sundhets-Collegium.
Uti en hos Ridd ers kape t och Adeln väckt, till detta Utskott remitterad motion, laar Herr af Grubbens, Nits 'Vilhelm, föreslagit, att, då handläggningen af de Kongl.
Sundhets-Collegium åliggande göromål fordrade kunskap, och skicklighet hos Collegii Ledamöter att kunna .säkert bedömma de saker, sorn komma under deras bepröfvande, och lemna såväl i juridiskt som vetenskapligt hänseende ordentligen motiverade Utslag; samt, för bedömande af de i Kongl. Coflegium förekommande svårare frågor, hvilka skulle angå Provincial- och Slads-Läkares förrättningar, er - Allm. Best’.- och Ekon.-Utskotlets Betänkande, N:o 69.
I 3 fordrades i synnerhet kännedom i den practiska handläggningen af sådane frågor, det matte Kongl. Sundhels-Collegium reorganiseras, och icke några andra till Ledamöter derstädes befordras,, än de Läkare, sorn, jemte det de ega grund lige theoretiska kunskaper, femton till tjugu år varit Provincial- eller Stads-Läkare; helst motionären ansett det vara billigt, som han uttryckt sig, att en sinecur måtte finnas för desse tjenstemän, som skulle hafva de mest maktpåliggande och besvärligaste tjenster i Riket; äfvensom föreslagits, alt en lagfaren man måtte tillsättas som Assessor, med säte och stämma i Collegium, hvilken borde ansvara för de juridiska göromålen, sora inom Collegium kunde förekomma.
Vid besvarande af denna motion, får Utskottet upplysa,, att, genom Kongl.
Maj:ts Nådiga Instruction för Sundhets-Collegrum af den 6 December 181 5 , det blifvit Collegium ålagd t: att hafva inseende och styrelsen öfver allt det, som angår Sundhels-li I Iståndet samt Läkare-vården och Sjukskötseln, så val hos Rikets inbyggare i allmänhet, som vid Krigsmagten till lands och sjöss i freds- och krigstid; att lillse, det alla Läkare, Chirurger, Apothekare, Veterinair-Lukare in. fl., uti allt hvad sora rörer Medicinska, Chirurgiska och Pharmaceuliska vetenskapemes utöfning, fullgöra deras, enligt Instructioner och Reglementen, åliggande skyldigheter; att vaka deröfver, att de till desse personers practiska bildning i hufvudstaden varande anstalter fullgöra det med desse bihlnings-anstalter åsyftade ändamål; samt att gå Kongl. Maj:ts och Rikets Co!legiér, Hof-Rätter och Domstolar jemte alla öfrige publike Verk och Embeten, så milita ira sorn civila, tillhanda med råd och utlåtanden uti allt sådant, sorn med Läkares föremål har gemenskap; äfvensom Utskottet härvid vill tillägga, att göromålen i Kongl.
Sundbets-Collegiura blifvit i senare tider ganska mycket förökade, så alt, enligt dess Diarium, antalet af de till Collegium under loppet af sistlidne år rnkomne mål och ärenden uppgått lill 3,6aÖ, hvaraf synes, att tjensterne i delta Embetsverk ingalunda åro att anse såsom sinecurer.
Om nu Utskottet ä ena sidan vill erkänna , att Provincial-och SladsLäkare-befattningarne är> besvärlige på de fleste ställen; så kan dock Utskottet icke dela motionärens åsigt, att tjensterne uti Collegium må blifva pensionsplatser för Provincial- och Stads-Läkare, eller att de vid dessa tjensters tillsättande, må ega företräde framför andra Läkare.
Utskottet tror nemligen, att ifrågavarande ganska magtpåliggande tjenster i Coliegi - l4 Allm.
Besp,- och Ekon.-Utskottets Betänkande, JV:o 69. nm fordra icke allenast den practiska kunskap, som är en följd af en lungre utöfning af Läkare-yrket, och sorn endast vinnes genom erfarenheten, utan äfven en noga kännedom om Läkare-vetenskapens tillstånd och de i och för densamma och dertill hörande ämnen varande Institutioner, så väl i Riket, som i andra länder, äfvensom om Sveriges förhållande till desse i flera afseenden; och Utskottet hyser tillika den föreställning', att äfven den Läkare, som icke är Provincial- eller Stads-Läkare, eger tillfälle inhemta de kunskaper, som vinnas genom utöfningen af dessa tjenster, samt att han dessutom i allmänhet torde vara i stånd att bättre, än nämnde tjenstemän, hvilkas tid till större delen är upptagen af embetsåligganden, förvärfva en allmän öfversigt af Läkarekonsten, och dermed gemenskap egande ämnen, samt de kunskaper, som äro erforderlige för en Ledamot af nämnde Collegium, som rätt uppfyller sin plats.
Utskottet, sorn i allt fall anser, att vid tillsättning af omförmälde tjenster i Kongl.
Sundhets-Collegium, afseende bör hafvas endast å de sökandes förtjenst samt skicklighet och duglighet, och icke å den omständighet, huruvida de varit Stads- och Provincial-Läkare eller icke, får derföre tillstyrka, att motionärens förslag, det icke någon annan måtte till Ledamot i Kongl.
Collegium befordras, än sorn i5 eller 20 år varit Stads- eller Provincial-Läkare, måtte förfalla.
Beträffande härefter motionärens förslag, att en lagfaren man måtte tillsättas såsom Assessor med säte och slämma i Kongl. Sundhets-Collegium, så enär Utskottet så mycket mindre tror sådant vara af behofvetpåkalladt, sora handläggningen af de Collegium åliggande göromål, så vidt Utskottet har sig bekant, icke beror på någon annan juridisk kunskap, än den, som erfordras i och för frågor, som röra medico-legala besiglningar, hvaruti hvarje utexaminad
Läkare måste hafva full kännedom och då Collegium slutligen, liksom andre Verk, eger till ledning för sine åtgärder, att följa gällande Lag och Författningar, får Utskottet tillstyrka, att äfven detta förslag måtte föi falla.
Allm. Besa.- och Ekon.-Utskottcts Betänkande, IV:o ?o. ]5 N:o 70.
Allt. till Exp. Utst. den 11 Juli, 11. 4 *• mBetänkande, i anledning af väckt motion omförändring af grunderne för befordran inom Presle-Ständet. tili en hos Hedervärda Bonde-Ståndet väckt, till detla Utskott remitterad , motion, har Auders Larsson frän Westerås Län anfört, alt, ehuru, vid befordran till Ordinarie beställningar, afseende endast borde fästas å de sökandes skicklighet, en sådan befordringsgrund likväl icke gjort sig gällande vid upprättandet af förslag till Prest-embeten, hvarvid skickligheten beräknades efter erhåline betyg i Prest- och Pastoral-examina, och i öfrigt endast tjenste-år toges i betragtande; att ett sådant förhållande dels vore orättvist emot den del af Presterskapet, sorn egde beräkna endast enkla tjenste-år, dels ock alstrade liknöjdhet hos det yngre Presterskapet att förvärfva vidsträcktare kunskaper, än som oundgängligen erfordrades för att ega rättighet att blifva uppförd på förslag till ett ledigt Prest-efnibele; och har motionären i anledning häraf föreslagit: att då ledighet till ett Consistorielt Gäll yppas, ansökningar såsom hittills måtte få ingifvas till Consistorierne, som, genast efter ansökningstidens slut, böra pröfva och till Protocollet utlåta sig, om de sökande ega de meriter i lärdomsväg, som, efter upprättad classification, erfordras; att Consistorium borde vara skyldigt med nästa post derefter afsända alla ansökningarne, jemte sitt utlåtande, till Contracts-Prosten, hvilken genom
Kungörelser skulle låta kalla socknens röstegande invånare, för att taga del af de från Consistorium ankomne handlingarne; att socknemännen derefter skulle ega att å denna sammankomst kalla hvilken af de sökande som helst, att aflägga predikoprof; dock minst tre, om så många sig anmält, hvarefter Contracts-Prosten hade alt inberätta förloppet deraf lill Consistorium, som meddelade Prediko-missiv till de kallade; och skulle val emellan ProfPredikanterne sedermera i vanlig ordning ega rum.
Hvad sålunda blifvit anfördt, har Utskottet tagit i öfvervägande; och får Utskottet, till ledning för omdömet uti förevarande fråga, upplysa, att uti Kongl. Förordningen den 21 Aug. 1786 föreskrifves, bland annat: ’’att vid förslagers upprättande till Kyrkoherde-beställningar det skall åligga Consistorium först och främst, att hafva afseende uppå de sökandes Gudsfruktan samt ett dygdigt och stadigt uppförande; att, i öfrigt iG Allm.
Best-’- och Elon.-Utskottets Betänkande, N:o 70. endast förtjenst oell skicklighet skall gifva den ene företräde för den andre alt det hör skattas för skicklighet hos en sökande, att han eger lärdom oell de kunskaper, sorn Lii 1 sysslans fullkomliga bestridande erfordras, samt för förtjenst, att lian med kännedom, nit och försigtighet skött det kall, honom varit anförtrodt, och såmedelst gjort sig förtjent af vidare befordran; alt Consistorium skall noga utröna och domina till det företräde, som bör gifvas den ene eller den andre; men att, om en vida yngre, som beständigt haft tillfälle att obehindradt sköta sina studier, skulle uti kunskaper synas öfvergå en äldre, som väl också egde mogen lärdom och öfrige goda egenskaper, men hvilken varit föranlåten att använda sin tid på utöfningen af en mödosam tjenst, och således ej hunnit uppnå en likaså vidsträckt lärdom, den senares arbete och erfarenhet då skallså jemn föras med den förres beläsenhet, att å ena sidan ej saknas uppmuntran till nyttiga vetenskapers alfvarliga skötsel, men å den andra, ej eller skicklige män afskräckas från att ingå uti arbetsamma och mindre lönande beställningar vid undervisnings-verket och församligen; hvilket ofelbart hända skulle, om ej den enes nyttiga möda och besvär, äfvensom den andres berömliga flit och lärdom, finge bereda dess förtjenst och lycka”; och finnes derjemte uti ofvanberörde Kongl.
Förordning följande stadganden: ”Ehuru Wår alfvarliga vil ja är, det icke allenast
Domkyrkorne och andre större församlingar i Riket blifva försedde med sådane män, de der för serdeles lärdom och skicklighet gjort sig i det allmänna kände, utan ock att i öfrigt ej andre än Presler af verklig förtjenst varda tili Kyrkolägenheter i allmänhet befordrade; kunna Wi dock icke annat än tillåta Consislorierne att vid ansökningar, som ske till de minsta och svagaste Pastoraten i Stiften, mindre strängt förfara uti de försök och förhör, som föregå förslaget, helst om i fråga äro gamle välförtjente Capelianer, dem Wi under deras arbetsamma sysslor gerna se hugnade med hopp om en mera ledig och bekymmerfri ålderdom.
Af Nådig ömhet för desse, förklara Wi ock, att der förtjenst och skicklighet skattas like emellan tvänne sökande, och tjenste-åren närma hvarannan, dubbla år då må stå tillbaka för enkla, så vida ett lika antal af de senare hafva kostat större möda att förvärfva.
Förslag till Capellans-tjenster och andre sådane beställningar böra på det sätt upprättas, att, sedan de sökande äro af Consistorio pröfvade tjen1 ige till den lediga sysslan, skolade tre, som hafva flere tjenståren, föreslås Pastor och församlingen till deras val.”
Vid sillin.
Rest'.- och Ekon.-TJtshottels Betänkande, N:o yl. 17
Vid jemnförelse af livad sålunda blifvit föreskrifvet med Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den 24 Januari 181 1 oell den 12 Mars 1831, har Utskottet funnit de i afseende å Presl-Embeten gällande befordringsgrunder bestå deruti: att, vid tillsättande af i:sta Classens Pastorat afses synnerligast de sökandes utmärktare lärdom; af a:dra Classens, fästes afseende å lärdom och förtjenst, så att den enes använda möda och förvärfvade skicklighet i tjenslen må vägas emot den andres större lärdom; och slutligen af 3:<Jje Classens Pastorat tages till befördringsgi und de sökandes förtjenst eller tjenstgöringstid.
Ida nu
Utskottet finner dessa befordrings-principer vara icke allenast grundade på billighet och rättvisa, ulan äfven uppmuntra det tjenstgörande
Presterskapet till ett lortsatt bemödande att förkofra sig i studier, samt göra det lättare att med Preste-Ståndet kunna, vid inträffande ledigheter, förena sådane män, hvilka, ehuru icke öfvade i presterlige förrättningar, likväl genom en vidsträckt lärdom, genom en förvärfvad mennisko-känuedom, genom kunskap i de vetenskaper, hvaraf Theologien har behof, kunna gagna och göra heder åt såväl Preste-Ståndet, som församlingen och landet; och då härtill kommer, att äfven de, som, utan att ega en öfvervägande lärdom, likväl visat, alt de med nit skött det kall, dem varit anförtrodt, ega hopp att, medelst vinnande af befordran till 3:dje Classens Pastorat, ernå en bekymmerfri ålderdom; anser Utskottet ifrågavarande befordrings-principer böra, såsom ledande till det med dem åsyftade ändamål, bibehållas; hvarföre Utskottet tillstyrker, att förevarande motion med de deruti föreslagne förändringar i sättet för upprättande af förslag till ledige Prest-embeten , måtte förfalla, Slockholm den 2 Juli 1840.
Ulsk. den 11 Juli, kl. /j e. m.
Betänkande, i anledning af väckt motion om utnämningar till Kyrkoherdar vid Rcgala Pastorat, Uti en hos Hedervärda Bonde-Ståndet väckt, till detta Utskott remitterad, motion, har Peter Petersson från Jönköpings
Län föreslagit, att, Bih. till R.
Prof. 1840. 8 Sami. 19 Häftet. 3 l8 jlll m. B c sv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande r S:o 7-1 „ då det ofia skall inhäfta, att vacanla Pastorat slå lediga i flere år, af orsak, all veidei börande Consistoriel- och öfriga ecclesiaslike Embrlsmyndigheler icke hafva någon i Lag föreskrifven lid, inom hvilken de skola till Kongl. Majit insända Prof-predikanternes ansökningshandlingar, Consistoriel ne målte åläggas alt, sedan alla prestanda af de till regalt Pastorat sökande blifvit fullgjorde, samt valet vunnit laga kraft, inom Irenne veckor derefter hafva till Kongl. Maj.t ölverlemnal alla för utnämningen nödiga handlingar; äfvensom att Rikets Ständer måtte Iros Kongl Majit i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Majit i Nåder för Sig fixera någon tid, inom hvilken Kongl, Majit vill utnämna Lärare lill dtn lediga platsen, helst en sådan bestämdhet, elter motionärens tanke, skulle vara högst fötdelaglig för så väl församlingen sorn de sökande.
Hvad först beträffar motionärens förslag:, att viss tid måtte bestämmas, inom hvilken Consistoriel ne skola hafva till Kongl..Majit ölverlemnat alla handlingar, som äto erforderlige för I dlsättande af Kyrkoherde-bestälL ning vid ett Regalt Gäll; så,, enan det redan fimus föreskrilvet, att förslag till sådane
Pastorat höra vara upprättade inom fyra månader af nådåret, Hernösands Stift undantaget, der liden är bestämd lill sex månader, och dessutom blifvit genom Kongl.
Brefvet den 7 Augusti 1^83 Consistörierne anbefal
It, bland annat, alt, sedan förslag blifvit upprättadt och missiv ulfärdadt samt derefter profven aflagde, omröstningen förrättad1 och tiden till besvär lagligen iagttagen, 'skyndsamligen för de Regall Lägenheter till Kongl. Majit insända förslagen;’’ samt, i händelse sådant af C011- sistorierne uragliåtes, della måste hänföras lill tjenstefel, som kunna i laga ordning beifias; finnér Utskottet någre andra stadganden uti förevarande hänseende, än sorn redan sålunda finnas, icke vara behöflige; hvarföre Utskottet tillstyrker, att motionärens ifrågavarande förslag måtte föi falla.
Angående härefter den af motionären väckte fråga, att Rikets Ständer måtte i underdånighet anhålla, att Kongl.
Majit för Sig bestämde en lid, inom hvilken Kongl. Majit ville tillsätta Regala Gäll; så och då Kongl. Majit icke lärer underlåta att, sedan förslag till sådane Gäll inkommit, efter förekommande omständigheter, besluta så, som Kongl. Majit finner i Nåder lämpligt och tjenligast, samt Kongl.
Majit, enligt 3o §.
RegeringsFormen, dessutom eger att, på det sätt förr öfligl varit, tillsätta Kyrko - Allni. Bese.- och Elon.-Utskottets Betänkande, N:o yr. rgj her.lt: som motionären föreslagit , såsom olämplig,, och tillstyrker derföre, att äfven frågan: härom, måtte förfalla.
Stockholm ilen 2 Juli iS.fo. i\:o 72.
Betänkande, i anledning af väckt motion,1 att hälften af Ecclesiastik- Staten mätte indragas.
Uti en hos Hedervärd i B mde-Ståndet väckt motion, sorn blifvit till Utskottet remil terad1liar Johannes Andersson från Calmar Län föreslagit, alt, då Pi osterska pel i Riket, Irvars inkomst skulle uppgå till öfver 2.o.oo,ooo> IV;-1r Bkeo’ årligen, kunde, efter motionärens förmenande,, utan: all fara för religiensl octo intefleetuelt obestånd, minskas- åtminstone tilli hälften, hvarigenom en ganska betydlig tillgång skulle uppstå, att användas dels för den allmänna folkbildningen,, dels ock till förbättrande af Krigsflottan ocb 1 öfrige försvars-aiistalter, del måtte om förmälde ”inskränkning i Presterskajiel och dess löne-inkomster” verkställas.
Som Utskottet icke kan dela motionärens,, hvarken utvecklade eller af någre skäl understödde, åsigt, att hälften af PVesterskapet skulle kunna: indragas, utan men för religionens och bildningens behöriga vård; och då motionären icke uppgifvit något sätt, på. hvilket Presterskapets: åligganden: skulle kunna fullgöras af detsamma, så vida det inskränktes- till dess halfva antal, får Utskottet tillstyrka, att motionärens förslag matte lemnäs utan vidare afseende'.
Stockholm: den 2.
Juli 18 {o. STOCKHOLM, Kongl.
Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, N:o y3. i INT:o 7 3.
Ank. till Exp.-Ulsk. den n Juli, kl. 4 e- ra Betänkande, i anledning af väckt motion om utvidgandet af Calmar Stift.
Tili Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet har det Högvördiga Preste-Ståndet remitterat ett af Biskopen m. ni.
Herr Doctor af Kallberg afgifvet memorial, af innehåll, att utvidgandet af Calmar Stift länge utgjort ett föremål för Stifts-Presterskapets lifligaste önskan, och vid sist hållna Prestmöte hade Presterskapet åt Herr Biskopen uppdragit att å högre
Ort göra denna önskan gällande, antingen sålunda, att Stiftet utvidgades åt norr med några af af de närmast belägne Härader, hvilka i förra tider Calmar Stift tillhört, liksom de ännu tillhöra Länet, men blefvo år 1627 Linköpings Stift ti Hägde, eller helst och lämpligast med tillägg af Blekinge, i synnerhet hvad dess 2:ne Östra Härader beträffar, hvilka äfven tillförne varit Calmar Stift tillhörige.
Också hade genom Dom-Capitiet underdånig anmälan i ämnet blifvit gjord, men icke i JNåder ansetts ännu kunna lill någon åtgärd föranleda.
Herr Biskopen hade således trott sig böra öfverlemna frågan till det afseende, Rikets Ständer finna den förtjena, och dervid vändt deras uppmärksamhet å följande omständigheter: att, genom Blekinges införlifvande med Calmar Stift, hvarjehanda nu öfverklagade olägenheter skulle afböjas, härrörande från ortens aflägsenhet från dess nuvarande Slifts-slyrelse. att den hufvudsakligaste vinsten för Blekinge-orten skulle blifva det tillträde, som för dervarande ungdom varder öppnad lill Läroverket i Calmar; samt att, då sistnämnde Läroverk, å ena sidan, genom dess nya, rymSiga och prydliga Gymnasii- och Skolhus-byggnad, och å den andra, genom det af Stiftets inskränkthet föranledda ringare antal lärjungar, lemnar, för ett vida större, tillräckliga både utrymmen och bildningstillfällen, Läroverkets utvidgning blifver en följd utaf Stiftets, och således ömsesidiga fördelar tillflyta båda, utan minsta betungande för Slaten.
Och hade Herr Biskopen ansett sig kunna åberopa ofvanupplagna förhållanden, desto tryggare mot ali misstanke för ensidighet, som i hänBih. till R.
Prol. 1840. 8 Sami. 20 Håjt. 1 2 Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk.
Betänkande_, N:o y3. eleise det föreslagna utvidgandet framdeles varder bifallet, väl en tillökning i göromål, men ingalunda i enskilda fördelar, skulle Stifts-Slyrelsen tillskyndas.
Hvad motionären sålunda hemställt och anfört, har Utskottet i öfvervägande tagit, och dervid inhemtat: 1:0
Alt åtskilliga Blekingska socknar hafva endast 5 mil Lill Cal o o inar, men deremot 20 och derutöfver lill Stifts-staden Lund; ett förhållande, sorn måste försvåra undervisningen i Blekinge, enär dels åt densamma icke möjligen kan egnas lika sorgfällig tillsyn, som derest afslåndet från Stifts-staden vore mindre, och dels många ynglingar i nämnde Provins hafva nog lång väg alt färdas, för att kunna utan stor kostnad begagna sig af Lunds Elemenlar-läroverk. 2:0
Alt antalet af Lärjungar i Lunds Cathedral-Skola är så stort, alt den ej kan emottaga flere; hvaremot antalet af Gymnasister i Calmar är särdeles inskränkt; samt 3:o
Alt den föräldra-önskan ofta uttalat sig, alt, då i hela Lunds Slift icke finnes något Gymnasium, det i Calmar målte slå grannprovinsens studerande ynglingar öppet, men att, oagladt håde oförvägrad och erbjuden tillgänglighet dertill, har verkställigheten dock mött ett stolt hinder i den rådande betänkligheten, alt, ulan indigenals-rätt förlägga ortens ungdoms hildning lill ett fremmande Stifts Läroverk.
På grund af ofvanstående skäl, och då härtill kominer, alt den föreslagne utvidgningen af Calmar Stift icke lärer leda lill någon minskning i de löne-föi möner, sotn innehafvare!! af Biskopsstolen i Lund 4iro tillslagne, har ULskottet ansett sig hösa tillstyrka, alt Rikets Ständer ville till Kongl Maj:t frambära underdånig hemställan, alt, sedan Stifls-styrelsen i Lund fått tillfälle att i ämnet afgifva underdånig föi klaring, Kongl.
Majit läcktes i Nåder pröfva och afgöra, om icke Calmar Stift må, genom förening med Blekinge Län, varda utvidgadt.
Reservat io n: af Riksdagsmannen Ola Jeppsson från Blekinge Län, som förklarat sig icke kunna instämma i Utskottets förslag, då en stor del af Blekinge Län skulle, genom deri förändrade Slifls-indelningen, tillskyndas en klin - st lim.
Besv.- och 3 Lar olägenhet, genom ökarlt afstånd från Slifts-staden, i stället för den fördel af närbelägenliel, som man åsyftat alt bereda, hvarförutan han ville fästa serdeles afseende å ett af ålder stadfästadt närmare föreningsband emellan invånarne i Skåne och Blekinge, deri han finner en ökad anledning för dessa Provinsers bibehållande under en gemensam Stiftsstyrelse.
Ank. till Exp. Utsk. den 11 Juli, kl. \ e- m.
Betänkande, i anledning af väckt motion om utfärdande af Köpings-Privilegier för Trelleborgs By.