Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Rdr till lagsökt iugsko,tnaders bestr öende, samt Utredningsmannen i bemälte Kommeise-Råds sttibSus den 23 Maj 1819 lemr.at redovisningsiäkning för nämnde förskott, så hade Kongl Kommeise-Ko legium samma läkning godkänt, ehuru åtskilliga af de deruti upptagna lagsökningskostnader, till. ett sammanräknadt belopp af 38 Rdr, blifvit be.tri ida utöfver tio år före läkningens datum, v d hvilket förhållande någon afs rifning af sistnämnde summa, enligt Reviioreines förmenande, ingalunda bort af Kongl. Kollegium medgifvas; hvaiförutan Revisorerne förklarat sig Ense, att åieistoden af ifiågavaranle afskrift! ngsbtlopp, eller 59 Rdr 1 g sk.,, hör så om osäkra fordringar upptagas och påföias de Manuraktur-Disl,ontfondens gäldcnärer, i och för hvilkas skulder beröide lagsökningskostnader ägt rum. / M d anledning af hvad sålunda blifv t anmäldt, får iag underdånigst förklara,, att som Manuf-ktur-Diokont ns Reglemente e..dast b.friar D.sirocten från jkyldi0— - 43 heten att erlägga löhen för Utslag i lagsökningsäreoden, oell Disko tens Ombudsman således är pligtig, icke allenast att förse de sku!debref, som i original inför Exekutorer och Domstolar behöfva fö evisas, med belöpande stämpladt papper, utan äfven att betala kommunikations- och öfriga utsökningskostnader, då Fondens gäldenärer dertill sakna tillgångar, äfvensom lösen för transumter af Konkui sdomar m. m., sa måste Fondens Ombudsman, i och för handläggning af i/Jo å 170 lagsöknings- och konkursärenden om åre‘, vidkännas icke ob tydliga utgifter, hvilka åter, delest ersättning af vederbörande gäldenärer icke kaa utbi kommis, af
Diskontfonden måste godigöras.
Min företrädare i Advokat-Fis >a!s-Embetet, Kommei se-Rådet J. O. Wennberg, som i a5 år innehaft denna tjenst, då han i Augusti månad 1837 fick ett. anfall af slag och atled, hade under hela denna tid icke mer än en enda gång uppburit förskott för lagsökningskostnaders bestridande, nemligen år i832, då han begärde och erhöll ett föiskott å 100 Rdr; och emedan jrg tjenstgjort såsom Kanslist i Advokat-F skals-Kontoret sedin slutet af år i83o, hade jag mig vä! bekant, att lim, ensamt under de derpå följande 7 åren, i och för Manufaktur-Diskontens läkning, utbetalt flera hundra Riksdaler, således vida utöfver det uppburna förskottet.
Kommerse-Rådet Wennbergs steibhusdelägire hale alltså var t lagligen berättigade till ersättning af Diskonten för af Kommerse-Rådet, under loppet af de s sta tio åren, b.stridda utgifter för Diskontens räkning, derest han efieriemnat behöriga uppg rter derå och beloppet kunnat veiificeras.
Men någre af Kommerse-Ridet i lifstiden förde anteckningar härom vöio ej för bans sterbhusde ägare att til gå, och de måste således åtnöja sig med den åtgärden, att af Manufaktur-D,skont-Kontoret erhålla uppgift på Chatta Si^illatu — beloppet å derstädes fö, varade skuldebref af gäldenärer,, mot hvilka lagsökning förgäfves blifvit ansta Id, samt att af Advokat-Fiskas Embtet undfå upcgift på en af Kommerse-Rådet, kort före dess död, utbetald lösen för handlingar i ett Ma ufaktut-Diskonten rörande sku dfordiings nål.
Och sedan stibhusdelägarne afgifvit specifik räkning å d ssa af Kommerse-Rådet Wennberg bestridda utgifter, tillsammans 97 Rdr 19 sk., och kontant inbetalt 2 Rdr 29 sk., samt AdvokatFiskals-E ubetet inhämtat, att oftabemälte
K mmeise-Råd i lifstiden icke blifvit godtgjo.d nämnde förskottå g7Rdrigsk., hemsta Ide jag hos Kongl.
Komme,seKollegium, hvad Kongl. Kollegium äfvenledes biföll, att det af Kommerse-Råuet Wennberg år 18-2 uppburna fö skott å 100
Rdr måste ansts redov.sadt.. blad nu beträffar Rikrts Stan Ivis Revisorers förm nande, att de 38'
Rdr af oftaberörd. 97 R Ir 19 sk., sorn blifvit betalda utö ver tio år före räkningens datum, icke bort afsknfvas, hvarmed måtte menas, att godlg frelse för dtssi 38 Rdr icke boit komma Kommeise-Råd^t Wennbergs sterbhusdelägare t.II gido, så är det viss rligen ö v rensstämmaude m d sanna förhållandet, att s‘.e, bhus del äg arne i den afgjfna och god..ä..du läkning n dtböerat Kongl. Kommeis.-Kollegium af Kommers.- — 44 - Badet Wennberg bestridda utgifter till belopp af 38 Rdr, hvilka utgifter liIlkomia't före år 182g; men då bär icke var fråga om pröfning eller gilltigheten af fordrings-anspräk, som, eni gt lag oell författningar, skola göras gällande inom bestämd tid, så vidi godtgörelse vill erhållas, utan om redovisning för erhållet förskott, så måste den ingifna läkningens giftighet endast bedöenmas efter livad författningarne stadga, rörande skyldigheten att redovisa uppburna fö skott af allmänna medel.
Och som Lä; vid förekommer, att Eders Kongl.
Majtts Nådiga Bref till Des och Bikets Siats-Kontor af den 7 Apiil i8åo väl anbefaller, att förskotter af SiatsV< riets medel böra redovisas inom slutet af pålöljinde året efter det, då förskottet blifvit anordnadt, vid äfventyr atl i annat fall förskottets hela belopp varder hos fö:skottstagaren utkräfdt, utm allt afsrende på hvad deraf kan hafva blifvit användij men detta Nådiga stadgande endast gäller redovisning af lemnade och i Riksbufvudboken balanserade förskoltcr af Statsmedel, liva emot något förordnande rörande redogöi e’sesättet för de förskotter, sim af Manufsktui D.skontens medel kunna anordnas, icke är vordet meddeladt; så dristar jag underdånigst hysa den fö modan, det täcktrs Eders Kongl.
Maj.t i Nåder finna mig hafva saknat g iltiga skäl att bisrida Kommerse-Rådet Wennbergs sterb1.usddägares rätt till go Jtgörelse för ifrågavarande 38 B dr B:co.
Skulle ater Eders Kongl Majit icke behaga fästa Nådigt afseende å hvad jag bär ofvan haft
Nåden i underdånighet anföra, torde skyldigheten att godtgöra Manufaktur-Diskonten nyssnämnde summa blifva ålagd undertecknad, sota, då anmärkningen lös Rikets Ständ ers Revisorer framställdes, genast förklarade m:g beredvillig att bi loppet utbetala.
Rikets Ständers Revisorers framställning, i afseende på balansering iManufaklurDiskontens läke.nskaper af 5g
Rdr 19 sk., utaf beloppet i Kommerse-Rådet Wennbergs st 1 bhu d iägares räkn:ng, rörer bokföringsraethoden för Fondens förvaltning, och lärer detföie icke eifordra något yttrande från Advokat-Fiskals-Embetcts sida.
Mid djupaste vördnad trollet och n t framhärdar, Stormakt i gste Allernådigste Konung Eders Kongl. Maj;ts allerunderdånigste, tropligtigste tjenare och undersåte, Carl Rydqvist.
Stockholm den 21 Februari 1842. a låffSI TILL • • RIKETS HOGLOFL.
STANDER, ANGÅENDE AJ‘ Rikets Ständers Revisorer År 1841.
Sf©€££)€>€iE, 1842. P. A. Norstedt &
Ständer, angående den af Rikets Ständers Revisorer, i fortsättning från den af Höglofl. Banco-Utskottet, vid sista Riksdag, förrättade granskning, såväl af Bankens och Tumba Bruks afslutade räkenskaper för åren i83p och 1840, som af styrelsen och förvaltningen vid dessa Verk; Gifven i Stockholm den 14 December 1841 - 1 ill följd af stadgandet uti 68 § Riksdags-Ordningen och efter af Kongl.
Maj:t den 15 nästlidne Juli utfärdad Nådig Kungörelse, hafva underteknade, för hvartdera Riks-Ståndet, i föreskrifven ordning, valde att öfverse StatsBanco- och Riksgälds-Yerken samt de fonder och räkenskaper, hvilka i samband dermed granskas, sammanträdt den 15 sistlidne Septemher i Banken, samt derstädes till en början företett de fullmagter och authorisationer, som en hvar af oss egt att uppvisa, till bestyrkande af sin behörighet, att i Revisions-förrättningen deltaga; vid hvilket tillfälle, medelst utdrag af Höglofl. Riddarhus-Directionens Protocoll för den 19 och 26 Augusti detta år, blifvit styrkt, dels att Herr Presidenten och Commendeuren af Kongl. Nordstjerneorden Friherre A. Lejonhufvud och Herr Kammarherren D. von Stockenström, som vid sednaste Riksdag valdes till Revisorer, afsagt sig detta uppdrag; dels att Herr Hof-Marskalken Friherre Carl Oxenstjerna och Herr Förste Expeditions-Secreteraren A. kV. Grundelstjerna, hvilka i stället blifvit af Riddai hus-Directionen lill Revisorer utsedde, äfven afsagt sig nämnde befattning; dels ock att bemälde
Direction derefter, å Ridderskapets och Adelns vägnar, utsett och förordnat underteknade J.
Cederström och J. F. Aminoff.
I stället för Herr Contracts-Prosten C. Tengborg, som, för Skara Stift till Revisor vald, af styrkt laga förfall, varit hindrad att emottaga denna befattning, har den för nämnde Stift utsedde Supleanten, underteknad P. O. Carlander, såsom Revisor inträdt.
De aflemnade fullinagterne och authorisationerne blefvo, vid härefter företagen granskning, godkände.
Sedan den, uti § 1 af Instructionen för Rikets Ständers Revisorer öfver Banco-Verket föreskrifne ed blifvit af Revisorerne lifligen aflagd och egenhändigt undertecknad, hafva Revisorerne lemnat företräde åt Bankens Öfver- och Under-styrelse samt Fiskals-embete, och dervid emottagit följande Berättelser, nemligen: l:o af Banco-Fullmägtige om Bankens tillstånd, styrelse och förvaltning i sin helhet, och serskildt öfver administrationen af Tumba Bruk; 2:o af Directionerne Öfver Banco-Discont-Verket samt Låne-Contoren uti Götheborg och Malmö, om dessa Discont-inrättningars lånerörelse; 3:o af Bankens Understyrelse, om densamma styrelse äfvensom
Departemental-styrelserna åliggande förvaltning; åtföljd af särskilde Berättelser, afgifne utaf Låne-Cancelliets Commissarier samt Cheferne för Controll- och Revisions- samt Boksluts- och Ekonomi-Afdelningarne; och O ~ 4:o af Bankens Fiscals-embele, rörande handläggningen af de dess befattning tillhörige mål och ärenden.
Revisions-arbetet är sedermera af Revisorerne företaget och hesörjdt på sätt, här nedan omnämnes:
Revisorerne hafva nemligen mot verificationerne jemnfört såväl BancoVerkets Hufvud-Böcker, som äfven Tumba Bruks räkenskaper för omförmäldte 2:ne år; läst och under öfvervägande tagit alla de uti ofvannämnde Berättelser förekommande ämnen, samt genomgått Banco-Fullmägtiges allmänna Protocoll ifrån sistlidet års början till och med den 14 September innevarande år; de hos Banco-Fullmägtige, under samma tid, förde särskilde Protocoll i frågor, rörande den reella fondens vidmagthållande; samt Under-Styrelsens Protocoll öfver de allmänna ärenderna och Commissariernes i Låne-Cancelliet Protocoll öfver de med fastighets- och odlings-iånen gemenskap egande beslut och åtgärder, från och med början af år 1840 till och med den 14 nästlidne September; hvarvid åberopade handlingar blifvit rådfrågade i de delar, som funnits påkalla någon uppmärksamhet.
Sedan Revisorerne jemväl inventerat Bankens Cassör och förvaringsrummen för ädla metaller, färdigskrifne sedlar, låne- och säkerhets-handlingur, inlemnade Deposita in. m., besett Mynt- och Medalj-Cabinettet, Bankens 5 Stereotyperings-verkstad och Tryckeri samt Brandanstalterne, och besökt ej mindre de egentliga Expeditions-Contoren, än ock Bankens Pappers-Bruk Tumba, få Revisorerne härmed inför Rikets Ständer anmäla resultatet af den sålunda fulländade Revisionen af Banco-Verket i alla dess delar.
§ I Angående Bankens Ofver-Styrelse, samt den samma Styrelse åliggande närmare tillsyn inom Banco-Verket.
Inom Öfver-Styrelsens af Rikets sednast församlade
Ständer valda personal har någon förändring icke egt rum.
Den Banco-Fullmägtige, likmätigt § 8 uti Banco-Reglementet, af den 26 Maj 1835, samt § 6 uti nu gällande Reglemente, åliggande närmare tillsyn öfver ordningens vidmagthållande inom Banco-Verket, hafva Fullmägtige sålunda utöfvat, att de fördelat sig på 3:ne Afdelningar, hvilka, hvar för sig, inspecterat de under deras speciella tillsyn stälda Departementer och Conior. § 2.
Angående reorganisationen af Banco-Verket och den i samband dermed faststälda nya Aflönings-Staten.
Efter det de af Rikets Ständer till liufviukniinderne faststälde förslag — ^ till en förändrad organisation af Banco-Verket, jemte dertill hörande, af Banco Utskottet pröfvade och godkände, Redovisnings- och Tjenstgörings-Ordningar blifvit till Banco-Fullmägtige, för framtida efterrättelse, öfverlemnade med rättighet att uti berörde Redovisnings- och Tjenstgörings-Ordningar anbefalla sådane ändringar och tillägg, som funnos nödiga i följd af andra eller nya föreskrifter, rörande Bankens verksamhet, eller kunde leda till besparing i förvaltnings-kostnaderne, eller ökad beqvämlighet för allmänheten, samt med uppdrag derjemte, att, då sådant, utan förnärmande af någons rätt, läte sig verkställas, göra de indragningar af tjenster, hvartill omständigheterna föranleda; så hafva Banco-Fullmägtige, genom utdrag af deras Protocoll för den 6 26 November nästlidet år, med öfverlemnande af de faststälde Redovisningsoch Tjenstgörings-Ordningarne, anmodat Understyrelsen, att, sedan alla de ändringar, som då än ytterligare derutinnan kunde beslutas, blifvit till efterrättelse meddelade, låta deraf trycka 500 exemplar för att tillhandahållas Verkets Tjenstemän.
Detta uppdrag har Understyrelsen likväl, i anseende dertill, att det nya Banco-Reglementet i sin helhet först helt korrt tid före Berättelsens afgif vande blifvit Understyrelsen officielt meddeladt, icke då ännu kunnat fullgöra.
Den i sammanhang med omförmälde reorganisation faststälda nya Aflöningsstat för Banco-Verkets Embets- och Tjenstemän, Konstidkare och Vaklhetjening, är, i följd af Rikets Ständers beslut, från och med 1840 års början i dess helhet tillämpad.
Någon indragning af tjenster och deraf härflytande nedsättning i den nya Lönestaten har väl, ifrån det densamma gått i verkställighet, icke kommit i fråga; men deremot har, till följd af åtskillige öfvertalige Tjenstemäns befordran till ordinarie tjenster, å Indragningsstaten uppkommit en besparing af 1042 R:dr; hvadan sistnämnde stat, som vid tiden för nya Aflöningsstatens fastställande uppgick till 5,774 R:dr, numera utgör 4,732 R:dr Banco.
Enär Rikets Ständer, vid fastställandet af den nya Aflönings-staten, förordnat, att fullmagter borde utfärdas för samtlige Embets- och Tjenstemännen, dock utan, att Bankens Vaktbetjening dervid omnämndes; hafva BancoFullmägtige, uppå Understyrelsens hemställan, tillåtit
Understyrelsen att utfärda fullmagter för icke allenast dem af Bankens ordinarie Vaktbetjening, hvilka då voro endast tills vidare constituerade med tour från deras constitutorialers data, utan ock de Vaktbetjente, som derefter blifva befordrade. § 3.
Bankens ställning och resultatet för öfrigt af Bankens nu granskade räkenskaper.
De öfversigter af Bankens hela ställning vid 1839 och 1840 årens slut, hvilka, till följd af 5 § i Lagen för Rikets Ständers Bank af den 1 Mars 7 1830, blifvit, efter hvartdera årets bokslut, uppgjorde och med allmänna Tidningarne utdelade, lemna fullständiga upplysningar, angående såväl Bankens skulder och tillgångar, som dess utgifter för livartdera af dessa t vänne år och användandet af hvartdera årets öfverskott; men till underlättande af jemnförelsen dem imellan och ådagaläggande af rörelsens hufvudresultat för hvarje år bifogas härhos särskilde sammandrag, uptagande under N:o 1.
Bankens, genom Lånerörelse, förvärfvade, contant influtne, ränte-inkomsler, dess dermed bestridde egna ränte-utgifter och förvaltningskostnader, samt det totala öfverskott, som för hvartdera året på räntorne upkommit; N:o 2.
Capital-Räkningens vinster och tillväxter, jemnförde med de derå inträffade förluster och nedsättningar, såsom grund för capitalets tillväxt på det hela; samt N:o 3.
Bankens samtlige tillgångar jemnförde med dess samtlige skulder, utvisande det, enligt räkenskapen, befintliga totalöfverskott eller capital, sådant det vid hvartdera årets utgång sig befinner.
Uplysande sammandraget N:o 2, att Bankens totala öfverskott eller capitaltillgång, som, enligt Banco-Fullmägtiges tryckta Berättelse (pag. 17), vid 1838 års slut utgjorde B:co R:dr 7,636,835: 4: 2. sedermera ökat sig: år 1839 med — — 674,381: 37: 3. och år 1840 med — — 807,352: 2: 8. så att, enligt den vid 1840 års bokslut, sammanfattade och med Tidningarne utdelade öfversigt af Bankens ställning (här visad i sammandraget N:o 3) Bankens totala öfverskott eller Ca/jitaltil/gängj vid sistnämnde års slut, up gick till —- — 9,118,568: 44: 1. § 4.
Bankens Vexlings och Cassarörelse. A. Bankens ut- och invexling af Silfver och Guld samt förändringarne med dess metalliska Cassa. 8 Förändringarne med Bankens Silfvertillgång äro i Fullmägtiges ofvanberörde till Utskottet ingifne Berättelse af år 1840 (pag.
18) redovisade till 1839 års slut.
Af nämnde Berättelse inhemtas, att ifrån Silfver-utvexlingens början till slutet af sistnämnde år blifvit till allmänheten, genom Special-Cassorne, utvexlade Silfver Specie Riksdaler 1,879,212: 21. samt att Cassans totala förminskning under samma tid utgjort Silfver Specie Riksdaler 724,151: 24: 1.
Under den sedermera förflutna tiden har förhållandet härmed varit Special-Cassorne hafva utgifvit till All- mänheten :
Silfverin ynt.
Bankens metallis myntadt och om} Minskats* La Cassa i Silfver, mtadt, har effectift: Ökats. 1840 till och med den 31 Mars 6,900 _ 304 8 9 ,, ,, ,, 30 Juni 28,200 54,958 19 4 „ „ „ 30 Septemb. 28,250 — — 23,493 20 2 „ ,. »31 Decemb. 17,000 — — 12,985 0 4 — — S:r 80,350 — — 36,782 31 3 54,958 19 4 1841 till och med den 31 Mars 4,050 — — ■ — — 698 36 — ,, ,, ,, 30 J uni 276,300 — — 258,879 44 7 —. — — ,, ,, ,, 31 Juli 154,005 6 5 156,321 39 2 — „ „ „ 31 Augusti 109,500 — — — — 21,046 40 2 „ „ »U Septemb. 67,524 17 6 — — 2,531 44 8 S:r 611,379 23 11 415,201135 9 24,277 24 10 Summa 691,729 23 11 45l,984|i;> — 79,235 44 2 Cassan i Silfver, som den 31 December 18 19, upgick till 5,860,496 47 11 har således under tiden effectivt minskats med . . . • 372,748 22 10 samt utejorde den 11 sistlidne September . 5,487,748 25 1 som med tillä"» af Cassan i Guld vid samma till, livi lken evalverad till Silfver utgjorde . . •
R:dr 1,125,474 12 11 visar totalbeloppet af Bankens då egande metalliska fond i Silfver R-dr 6,613,222 38 — Det 9 Det starka anlitande af Bankens metalliska Cassa, sorn egt rum under innevarande år, skall, efter hvad Fullmägtige anmält, härleda sig derifrån, att en mängd sedlar, förnämligast af skillings-valeurerne från Finland blifvit till förväxling mot silfver till Banken insände.
De inträffade förändringarne med Bankens Guld-tillgång äro likaledes i Fullmägtiges Berättelse af år 1840 (pag.
19) uptagne tili och med den 31 December 1839.
Cassan i Guld, som sistnämnde dag innehöll
Ducater 231,702^, har under den sedermera förflutna tiden undergått följande förändringar. 1840 till och med Mars 28:de „ „ Junii 30:de „ „ Sept. 26: te „ „
Decemb. 3l:sta Utgångne.
J Ingångne.
2,484 5,543 3,334 3,712 — Ducater. 102,808 105,631 25,243 7 3 leo 4 2 roff tVu Ducater. 2,484 — Ducater. 97,265 102,297 21,531 1 vA TOTj 43 TuTj S:r 15,073 — 233,683 tA 2,484 — 221,094 TtUJ 1841 till och med Mars 27:de „
„ Junii 30:de „ „ Sept. 11: te 2,832 5,997 4,635 3 2 TUU TUTT 58,583 35,860 2 2 TUTT 4 1 T7F77 2,832 — 52,585 31,225 Tucr tVu S:r 13,464 TUTT 94,443 2,832 — 83,811 5 T 7317 Summa 28,537 Tifu| 328,127 |tVtt 5,316j — |304,y05|^ Cassan i Guld, som den 31 December 1839, efter Ducat-skulden 1,657 Ducater, uppgick till .
. har således under tiden effectivt ökats med . . . samt utgjorde den 11 sistlidne September . . . afdrag af 230,045 299,589 100 Afl 529,634|Äi, Sedan den 31 December 1839 äro uti Banken inväxlade 802 st.
Franska 5-francsstycken, vägande tillhopa 46 U. 29f lod, motsvarande 687 R:dr 43 sk. 8 r:st Silfver, för 1834 R:dr 20 sk. 5 r:st Banco; men någon utväxling af utländska myntsorter har icke egt rum.
I anledning af Rikets sist församlade Ständers beslut ej mindre att 517 utländska Medaljer och Mynt af guld, vägande 13 U. 10| lod, borde till för Revisorernes Berätt, ang, Bankoverket. 2 10 ökande af Bankens Mynt-Cabinett användas, än ock att de i Mynt-Cabinettet, efter den sålunda vunna tillökningen deraf, befintlige Medaljer och Mynt af guld och silfver, till deras metalliska värde i Bancosedlar, såsom en Bankens fordran och deposition hos Mynt-Cabinettet, skulle uptagas och redovisas i räkenskaperne, med iakttagande för framtiden af de förändringar, Mynt-Cabinettet årligen i detta hänseende kunde komma att undergå; har uti räkenskaperne blifvit uptaget metalliska värdet i Bancosedlar af såväl desse Medaljer och Mynt med 4646 R:dr 32 sk., som de i berörda Cabinett förut förvarade Medaljer och Mynt af Guld och Silfver med 9,533 R:dr 42 sk. 2 r:st.
I sammanhang härmed få Revisorerne anmäla, att Bankens Mynt-Cabinett, hvilket innehåller åtskillige äldre Mynt och Medaljer, deremot icke eger någon samling af nu gångbara utländska
Mynt, slagne under detta sekel, hvaraf ett sådant Verk, som Banken, likväl icke borde vara i saknad.
På grund af föreskriften i 105 § mom. 3 uti Banco-Reglementet af den 15 Junii 1741, äro, ifrån Banken, uppå derom, för hvarje särskildt fall, gjord ansökning, mot sedlar utlemnade Silfverplantsar, hvilka blifvit Banken godtgjorde efter . . Silfver R:dr 16,452: 42: il med B:co R:dr 43,874: is: 5. men kostat Banken „ „ 16,329: 23: il „ ,, 43,545: 15: <). hvadan således en vinst af B:co R:dr 329: 2: 8. uppkommit, som motsvarar myntskatten i Silfver.
För fullgörande af det uppdrag, som genom Banco-Reglementels 105 § mom. 1 blifvit Banco-Fullmägtige meddeladt, hafva Fullmägtige hos Kongl. Maj:ts och Rikets Cömmerce-Collegium begärt uplysning örn och huruvida de uti nyssberörde § upräknade utländska Silfver-myntsorter efter år 1834 undergått någon förändring till halt eller vigt; hvarefter och sedan bemälte Kongl.
Collegium till Fullmägtige insändt, från vederbörande Consuler infordrade uppgifter, innehållande, att någon förändring i omförmälde hänseenden med ifrågavarande myntsorter icke egt rum, Fullmägtige bibehållit den uti 1835 års Banco-Reglemenle, under N:o 2, intagne Tariff’ för inväxling af utländska Silfvermynt.
Vid granskning af de hos Banco-Fullmägtige, under tidrymden från och med 1840 års ingång till Revisions-förrättningens böl jan, förde särskilde Protocoll, i frågor rörande reela fondens vidmagthållande, hafva Revisorerne in - 11 hämtat, att Banco-Fullmägtige antagit de af Directionen öfver Bruksegares Hypotheks-Cassa, under såväl nästlidne, som innevarande år gjorde anbud, att till Banken lefverera Silfver eller Guld till ett sammanräknadt belopp af 900,000 R:dr Silfver Specie, enligt följande med bemälde Direction afslutade Contracter, nemligen: l:o af dea 24 Januari 1840, hvarigenom Directionen öfver Bruksegare® Hypotheks-Cassa förbundit sig, att, inom 6 månader derefter, till Banken lefverera Silfver eller Guld Lill ett värde af 500,000 R:dr Silfver Specie efter Svensk myntberäkning, emot betingadt pris af 2 R:dr 32 sk.
Banco för hvarje Riksdaler Silfver Specie och 5 R:dr 32 sk.
Banco för hvarje Ducat, som vid lefverancen, i afräkning derå, kunde blifva aflemnad, samt emot följande vilkor: a) att lefveransen skulle verkställas kostnadsfritt för Banken antingen i Silfver-plantsar (Tackor) försedde med Kongl. Svenska Myntverkets stämpel ocb åtföljande betyg öfver vigten samt innehållet i Svenska Silfver-Riksdaler, efter afdrag af myntskatten, eller i Guldplantsar, likaledes försedde med Kongl.
Myntverkets stämpel och åtföljda af dess betyg ofver vigten samt innehållet i Ducater, efter afdrag af myntskatten eller ock i full vigtiga Holländska Ducater, å hvilka i slikt fall någon myntskalt icke beräknas, utan full betalning efter 5 R:dr 32 sk.
Ducat komme att erläggas; b) att emot till Banken aflemnad t hypothek af inteckningar i Bruksoch Landt-egendomar till ett belopp af 1,136,500 R:dr Banco, Directionen skulle ega ali från Banken upbära ett räntefritt förskott af 1,000,000 Riksdaler Banco, hvilket på en gång borde lyftas; c) alt vid hvarje lefverance med Svenskt Missions eller Consulsbetyg styrktes, att det lefvererade Silfret eller Guldet blifvit från utländsk ort hit' afskeppadt; d) att hvarje i Banken aflemnad andel af lefverancen godtgjordes Hypotheks-Cassan sålunda, att å den lyftade förskotts-summan komme att afskrifvas för hvarje lefvererad R:dr Silfver Specie 2 R:dr Banco och för hvarje lefvererad Ducat 4 R:dr 12 sk.
Banco; hvarefter återstoden af lefverancens värde, enligt det contraherade priset, borde contant till Hypolheks-Cassan erläggas med 32 sk.
Banco pr Silfver-Riksdaler och 1 R:dr 20 sk.