Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Prop. N:o 27. verkens mede! samt dessa medels ersättande genom bestämda årliga statsanslag, vara både välgrundad!, och i många hänseenden ändamålsenligt samt fördelaktigt ej mindre för det allmänna, än för nämnde verk och inrättningar; dock borde, efter kommitterades öfvertygelse, detta förslag erhålla en större utsträckning och allmännare tillämpning, än Statskontoret i underdånighet tillstyrkt; äfvensom kommitterade biträdt Rikets Ständers framställning angående reglerandet af de uppbördstitlar, derunder ofvannämnde verks inkomster erläggas och redovisas; hvarjemte kommitterade bifogat utredning af hvart och ett verks inkomster, dervid kommitterade, med hänsigt till dessa inkomsters särskilda beskaffenhet, i underdånighet föreslagit de deraf föranledda bestämmelser och stadganden rörande desammas framtida uppbärande och redovisande; varande de af kommitterade meddelade uppgifter angående inkomsternas belopp, äfvensom kommitterades framställningar rörande ersättnings-anslagen till vederbörande verk och inrättningar i allmänhet grundade på förhållanderne under de tio år, för hvilka rikshufvudböcker då funnos sednast afslutade, eller åren 1835 —1844; och har slutligen, med anledning af kommitterades uti ofvanberörde underdåniga utlåtande gjorda framställning, att, derest den af Rikets Ständer föreslagna förändring komme att vidtagas i afseende å följande uppbörder, nemligen:
Avancements-penningar till Wadstena Krigmanshus- och Amiralitets-Krigsmanskassorna; Afgifter lill förstnämnda kassa vid åtskilliga utnämningar; En per mille-afgifterne vid fastighetsköp; Rusthålls af- och tiilträdes-afgifter; Burskaps-afgifter till förstnämnda kassa, samt Passagerare-afgifter till Amiralitets-Krigsmanskassan, dessa uppbörder sedermera måtte upphöra, emot det att den charta sigillala, hvarmed de handlingar, som i alla de fall, då dessa afgifter ifrågakomma, skola utfärdas, ändock böra förses, med motsvarande belopp förhöjdes, hvarigenom allt vidare bestyr med berörde uppbörders debiterande, uppbärande och redovisande komme att försvinna, särskildt yttrande blifvit inhemtadt af Statskontoret, sorn dervid ansett sig böra uti kommitterades omförmälde förslag instämma, helst Statsverket, genom den högre inkomsten af stämpladt papper, erhölle fullt vederlag för de blifvande kontanta anslagen till kassorna; hållande Statskontoret likväl före, att, i likhet med hvad som egt rum den 24 Maj 1841, då mötes-passevolance-afgiften upphörde, uti utfärdande nådig författning borde, till inrättningarnes framtida säkerhet, inflyta det stadgande, att, om de anslag, hvilka, i stället för nuvarande inkomster, komme att för kassorne å Riksslaten uppföras, icke fortfarande bibehöllos vid oförminskadt belopp, det nu gällande uppbördssätt^ komme alt åter införas.
N:o 27. o Kongl.
Majit, som derefter tagit under öfvervägande hvad Rikets Ständer förutnämnde hänseende underdånigst hemställt, jemte hvad, i anledning deraf, blifvit utaf såväl Statskontoret och öfrige vederbörande, som ofvanbemälde kommitterade anfört, finner den utaf Rikets Ständer, i deras den 9 Mars 18-30 allåtna förnyade underdåniga framställning yttrade åsigt om fördelarne deraf, att alla allmänna medel å ett och samma ställe levererades och redovisades, vara på goda skäl grundad.
Sedan berörde framställning gjordes, har väl, i afseende å vissa afgifter, anslagne till åtskilliga under Krigs-Kollegii förvaltning ställda kassor, blifvit förordnadt, alt de skola uti allmänna krono-räkenskaperne, fastän under särskilda titlar, intagas, och medlen levereras till Statskontoret, för att derifrån till Krigs-Kollegium anordnas; men äfven i fråga om dessa medel är derigenom hvad med ifrågavarande framställning åsyftats, endast lill någon del vunnet; och då en förändring i ofvanberörde syftning skulle, på sätt som närmare finnes utveckladt uti de utlåtanden i ämnet, hvilka i underdånighet blifvit afgifna dels af Stats-Kontoret, dels ock af särskilde kommitterade, i väsendtlig mån bidraga till förenkling af förvaltningsbestyren, samt, i följd deraf, jemväl medverka till förminskning af tjenstemannapersonalen, anser Kongl. Maj:t densamma böra utföras så vidsträckt, som sådant, efter pröfning af de i afseende å hvarje särskild uppbördstitel förekommande omständigheter, låter sig göra; dock att, på sätt Rikets Ständer jemväl yttrat, dervid icke böra ifrågakomma särskilda fonders kapitaler och intressen eller arrenden af dem tillhörande egendomar, äfvensom, hvad angår vissa inrättningars inkomster af böter, Kongl.
Maj:t finner frågan derom böra anstå till behandling i sammanhang med ifrågaställd allmän reglering angående alla böters ingående till Slaten.
Vidkommande sättet för de särskilda fondernas och inrältningarnes godtgörande för sådane dem nu tillflytande inkomster, som skulle komma att tiil Statsverket öfverflyttas, så anser Kongl. Maj:t, lika med Rikets Ständer, att, om de åsyftade fördelarne skola vinnas, ersättningen bör meddelas genom anvisande af bestämda anslag, i hvilket fall Kongl.
Maj.t likväl, enär berörde inkomster nu äro af statsregleringen oberoende, vill vid förändringen hafva fästat enahanda vilkor, som då mötes-passevolancen emot statsanslag uppbäfdes, eller alt, om de anslag, hvilka sålunda, i öfverensstämmelse med Kongl.
Maj:ts nu skeende framställningar, kunna varda anvisade, utan Kongl. Maj:ts nådiga samtycke, af Rikets Ständer förändras, det då skall ankomma på Kongl. Majit att förordna, det förstnämnde inkomster ånyo skola enligt nu gällande sladganden uppbäras.
Vidkommande derefter ersättnings-anslagens bestämmande, så, enär de olika uppbörderne äro af särdeles skiljaktig beskaffenhet, vill Kongl. Majit för 6 Kongl. Maj:ts Nåd.
Prop. N:o 27. hvarje titel i detta afseende framställa det förslag, hvartill omständigheterna kunna föranleda; men för de fall, då anslagen anses böra utsättas till visst kontant belopp, lämpadt efter hvad inkomsterne utgjort under en förfluten tidrymd, anser Kongl. Maj:t förhållandet under de sista tio åren, för hvilka riks-hufvudböcker äro afslutade, eller åren 1839—1848, i allmänhet böra tagas till grund; för hvilket ändamål, enär de af kommitterade uppgjorda beräkningar icke sträckt sig längre än till och med år 1844, nödige uppgifter ifrån Statskontoret samt, hvad Amiralitets-Krigsmanskassan angår, från samma kassas Direktion blifvit infordrade.
Majit går nu att, jemte hänvisande till den fullständiga utredning af ämnet, som förekommer uti Statskontorets samt kommitlerades för beskattningsväsendets förenklande afgifne utlåtanden, för hvarje af de ifrågakomne uppbördstillarne föreslå de åtgärder, som, med tillämpning af hvad, i afseende å hufvudfrågan, här ofvan blifvit anfördt, lämpligen synas böra vidtagas. l:o.
Passevolance-rnedel. a) Mötespassevolance-afgiften har, sedan Rikets Ständers nu ifrågavarande hemställan gjordes, upphört, hvaremot, till bestridande af dermed afsedda utgifter, anslag blifvit å Riksslaten anvisadt; hvadan någon åtgärd i denna del numera icke erfordras. b) Fouragepassevolancen anser Kongl. Majit utan olägenhet kunna bland Statsverkets inkomster ingå, emot anvisande af motsvarande kontant anslag.
Denna afgift, hvilken icke förr än efter mötespassevolancens upphörande finnes i rikshufvudböckerne särskildt upptagen, hvadan ock Statskontorets uppgift endast omfattat förhållandet dermed för åtta år, har under denna tid utgjort per medium 32,330 ridr 11 sk.; och torde alltså, å Riksslaten, bland Statsverkets inkomster, böra under titel: ”Fourage-afgift vid indelta kavalleriet” upptagas i rundt tal 32,300 ridr, hvilket belopp sedermera, enar uppbörden, på sätt här efteråt förmäles, komme alt blifva beroende af fouragepriserne, borde vid framtida statsregleringar derefter jemkas.
Såsom uppbördsarfvode och remisslage å dessa medel utgå för närvarande 1 i procent, utgörande för förstnämnde summa 363 ridr 34 sk. 2 rst., hvilket belopp följaktligen bör vid ersättningens bestämmande afräknas.
Om, med iakttagande häraf, det blifvande ersättningsanslaget blefve vid hvarje statsreglering faststäldt efter medium af uppbörden under viss föregående tid, skulle väl fonden på det hela komma att åtnjuta enahanda belopp, hvartill dess inkomster, efter nu gällande uppbördssätt, kunde uppgå; men då emellertid svårighet möjligen kunde uppstå derigenom, att under någon period, i följd af större stegring utaf fourage - Kongl. Maj:ts Nåd.
Prop. N:o 27. 7 priserne, fourageringskostnaden blefve större än det, efter förhållandet under en föregående tidrymd lämpade, anslaget utgjorde, föreslår Kongl. Maj:t, att, på det, utan ali förlust för Statsverket, en dylik olägenhet må förekommas, ersättningen för hvarje år till Fouragepassevolance-fonden må utgå med värdet å sammanlagda qvantiteten af de fourage-persedlar, som vederbörande rusthållare skola aflemna eller liqvidera, beräknadt för hvarje län efter länets markegång, med afdrag likväl ifrån beloppet af 1 g procent, såsom motsvarande hvad i provision och remisslage å dessa medel beräknas; och borde fördenskull anslaget såsom förslags-anslag uppföras.
1 afseende å ifrågavarande afgifts uppbärande för Statsverkets räkning föreslår Kongl. Maj:t i nåder följande bestämmelser: a) att det årliga bidrag, som de rusiande vid indelta kavalleriet, enligt nu gällande stadganden, skola utgöra för rvtlarhästarnes utfodring under mö len , marscher och väntningar, bör, för alla de rusthåll, hvilkas samtliga delegare förklara sig villige att på en sådan förändring ingå, kontant erläggas med ett för fem år i sender, efter medium af de tio nästföregående årens markegång för orten, bestämdt pris å de fourage-persedlar, för hvilka afgiften bör beräknas; b) att för de rusthåll, hvilkas delegare icke medgifva berörde förändring, nu gällande stadganden om rätt till leverering in natura samt om afgiftens beräknande, fortfarande skola tjena lill efterrättelse, hvarvid, der leverering eger rum, värdet af det in natura aflemnade, beräknadt efter den markegång, som annars för afgiften skolat tagas till grund börFourage-passevolance-fonden påföras, i afräkning å del för samma fond anvisade anslag; och c) afl den för hvarje år belöpande kontanta fourage-afgiften bör till hela sitt belopp erläggas vid uppbördssläinman för samma års kronoutskylder; i följd hvaraf det år, då förändringen vidtager, första hälften af årets afgift icke skulle komma att, enligt nu gällande föreskrifter, i sammanhang med föregående årens utskylder uppbäras; c) Trosspassevolance-a fgiften.
Äfven denna afgift anser Kongl. Maj:t lämpligen kunna bland statsinkomsterne upplagas, med undantag endast af hvad som erlägges af de rustande vid Bohus läns södra bataljon, hvilken sednare afgift, på grund af Kongl.
Brefvet den 14 November 1842, försvinner i den mån dåvarande kompani-chefer, hvilka blifvit försäkrade om densammas uppbärande, från sina tjenster afgå, hvadan nämnde afgift, så länge den fortfar, lärer särskildt få i stadgad ordning uppbäras och till Krigs-Kollegium 8 Kongl. Maj:ts Nåd.
Prop. N:o 27. levereras.
Sora afgiften för öfrige korpser utgör 17,682 r:dr 24 sk., föreslår Kongl. Maj:t, att, bland Statsverkets inkomster, under benämning: ”Tross passevolance-afgift”, matte upptagas i rundt tal 17,680 r:dr, och motsvarande belopp å 4:de Hufvudtiteln uppföras såsom anslag till trossens underhållande under fred, kommande dock denna förändring icke att medföra rubbning af nu gällande stadganden rörande de särskilda eller ökade bidrag, sora för trossens förskaffande eller underhållande i krigstid vid vissa regementet' böra af rusthållarne utgöras. 2:o. Militice-Boställskassans medel.
I likhet med hvad uti de afgifna utlåtanderne blifvit tillstyrkt, föreslår Kongl. Majit, att Militiae-Boställskassans nuvarande inkomster af reserv-hemmansräntor och tionde samt säteri-frihetsmedel mätte utbytas emot anslag å Riks slaten, beräknade på sätt här efteråt förmäles; varande å nu gällande Riksstat räntorne upptagne till ett kronovärde af 2,010 r:dr 20 sk. 2 rst. med förslagsvis beräknadt markegångsvärde af 11,573 r:dr 16 sk., samt spanmålen uppförd till 306 tunnor, beräknade till 1,836 r:dr; och anser Kongl.
Maj:t alltså nämnde räntor och tionde böra ingå bland Statsverkets behållna inkomster af dessa titlar och följaktligen beräkningen deraf med motsvarande belopp ökas.
Då kassans inkomst af berörde medel, med tillägg af observatiousmedlen, utgjort per medium 14,957 r:dr 23 sk. 3 rst., skulle således, om lionden, hvars lösen icke är afskiljd, endast beräknas efter statspris eller 6 r:dr tunnan med 1,836 r:dr, på ordinarie räntan belöpa 13,121 r:dr 23 sk. 3 rst.
Hvad beträffar säleri-frihetsafgifterne, hvilka erläggas af innehafvarne utaf åtskilliga, till boställen anslagna, frälsehemman; så anser Kongl. Maj:t deremot, med afseende å deras obetydliga belopp, eller, tillhopa i medeltal, endast 26 r:dr 35 sk. 2 rst., bibehållandet af en dylik särskild inkomsttitel vara mindre lämpligt; hvadan Kongl. Majit härmed vill i Nåder föreslå, det Rikets Ständer måtte medgifva dess upphörande vid den tidpunkt, då nu ifrågaställda förändring skulle komma att vidtaga.
1 afseende å bestämmandet af det ersättningsanslag, som till MilitiaeBoställskassan bör anvisas, förekommer, hvad hemmansränlorna och tiondeu beträffar, alt dessa äro af varuvärdenas möjliga omvexling beroende, hvadan ersättningen för denna del af inkomsterne synes böra så bestämmas, att den kan efter nämnde värdens förändring lämpas; och Kongl. Majit föreslår derföre, att berörde ersättning måtte beräknas sålunda: a) att sedan, hvad de Mililiae-Boställskassan lillslagne hemmansräntor angår, desamma blifvit uträknade efter medel-markegången för de sednaste tjugu åren Kongl. Maj:tu Nild.
Prog. N:o 27. 9 åren, och dervid särskildt beslämdt, huru stor del deraf, som inom hvarje markegångssätlnings-dislrikt af markegång berott, denna sednare del af räntorne utbytes emot en, efter nämnde medel-markegång, deremot svarande qvantitet spanmål af samma slag, som tionden inom distriktet, och hvilken spanmålsqvantitet sedermera tages till grund för den årliga ersättningen samt godtgöres på sätt här efteråt förmäles, hvaremot för den öfriga delen af räntorna, jemte forsel-lönen, för såväl deruti inbegripen spanmål, sorn lionde spanmålen, bestämmes ett kontant, oföränderligt, årligt anslag; samt b) alt ej mindre det i föregående moment omförmälde spanmåls-anslag. som, i stället för den utaf markegång beroende andelen af hemmansräntorne skulle blifva faststäldt, än ock den anslagna tionde-spanmålen, årligen godtgöras efter enahanda beräkning, som ligger till grund för liqviderandet af kronans behållna lionde-spanmål inom distriktet.
Beträffande särskildt säleri-frihetsmedlen, så föreslår Kongl.
Maj:t, att de måtte godtgöras medelst tillökning uti det kontanta anslaget af jemnt 26 r:dr.
Enär, på sätt ofvan är anfördt, hemmansräntorna äro beräknade till 11,573 r:dr 16 sk. och tionden lill 1,836 r:dr, samt således, då härtill lägges säteri-frihelsafgifterna jemte observationsmedel, som åtminstone till den huf vudsakligaste delen synas vara alt dit hänföra, dessa uppbördstitlar uppgått i medeltal lill 14,984 r:dr 10 sk. 5 rst., hvarifrån dock böra afdragas provisioner, remisslage och restilutioner, utgörande per medium 96 r:dr 36 sk. 7 rst., anser Kongl.
Maj:t, alt för närvarande borde, lill godtgörande af den ersättning, som, efter förutnämnde grunder, kan för nämnde kassa belöpa, anvisas ett förslagsanslag af 14,900 r.dr.
Beträffande kassans öfriga inkomster, finner Kongl. Majit någon förändring dermed icke böra vidtagas, 3:o. Wadstena Krigsmans/tus-kassas medel.
Af nämnde kassas inkomster anser Kongl. Majit följande lämpligen kunna blifva föremål för den ifrågaställa indragningen, i utbyte emot, å stat uppförda, kontanta anslag, nemligen: af de så kallade äldre medlen:
Hemmansränlor, Fyrationde-spanmål, Avancements-penningar, Rusthålls- af- och tillträdes-afgifler, Inskrifnings- och Afskeds-penningar, Bilt. till II St.
Brot. 1850 $ 1851. 1 Sami. 1 Afd. 6 Haft. % 10 Kongl. Maj:ts Nåd.
Prop. N:o 27.
Sventjenare-afgift, Afgift för gåfvor m. m., Afgift för ärftliga värdigheter, samt af de så kallade nyare medlen:
En-per-mille-afgifter, Burskaps-afgifter, Afgift för utnämningar till Rikets högsta värdighet samt Ordens-värdigheler; hvaremot Kongl. Maj:t, i öfverensstämmelse med hvad i det föregående är vordet yltradl, finner någon förändring med arrende- och bötesmedel icke böra ega rum, ulan dessa inkomster jemväl hädanefter, på vanligt sätt, kassan tillgodokomma.
Enligt den verkställda utredningen hafva de inkomster, som sålunda synas vara af beskaffenhet att kunna emot anslag utbytas, utgjort, med tillägg af observationsmedel och extra uppbörder, som hufvudsakligast bestå af dithörande poster, i medeltal för tio år: af äldre medel: Hemmansränlor 25,819: 16. 6.
Tionde-spannmål 7,007: 5. 3.
Rusthålls-afgift 39,958: 4. 10.
Under öfriga titlar 5,677: 17. — 43 7 af nyare medel: En-per-mille-afgifl 23,987: 33. 7.
Under öfriga titlar 1,151: 46. 9. & 25,139: 32, 4.
Summa r.dr 103,601: 27. II. hvarifrån likväl böra dragas: af äldre medel: af nyare medel: Afkorlningar .... 805: 22. 1. 219: 23. 11.
Provisioner, remisslage och restitutioner.
. 2,059: 37. 9 259: 28. 5.
S:a 2,865: 11. \Ö. 479: 4. 4. 3344.
,I6 9 då återstoden utgör R:dr 100,257: 11. 9.
Vid bestämmandet af ersättningen för ifrågavarande medel synes särskildt afseende böra fästas å den omständighet, att hemmansräntorna och ti - Motig!.
Maj:t» Nåd.
Prog. N:o 27. 11 anden, de der ingå bland dessa inkomster, äro af varu-värdenas möjliga omvexling beroende, hvadan Kongl. Maj.t anser ersättningen för denna del af berörde inkomster, på sätt från Arméens pensions-kassas sida jemväl blifvit, med hänsigt lill de nämnde pensions-kassa tillkommande frdelar af Krigsmanshus-kassans äldre inkomster, yrkadt, böra i likhet med hvad härofvan, i afseende å de Mililiae-Bostalls-kassan anslagna räntor och tionde är vordet framställdt, så bestämmas, att den kan, efter nämnde värden, lämpas; och vill Kongl. Maj:t alltså härmed föreslå, att ifrågavarande hemmansräntor må, lill den del de utgå efter markegångs-förvandling, utbytas emot spannmåls-anslag, samt, jemte tionden, Krigsmanshus-kassan ersättas efter enahanda grunder, som för godtgörande af Militiae-Boställs-kassans lika beskaffade inkomster här förut blifvit af Kongl. Maj:t uppgifne.
Då, enligt hvad uti det föregående är vordet omförmäldt, hemmansräntorna äro beräknade i medeltal till 25,819 r:dr IG sk. 6 rst., och tionde-spanmålen till 7,007 r:dr 5 sk. 3 rsl., torde för denna del af ersättningen uppföras eli förslags-anslag af 32,800 r:dr.
Hvad vidare beträffar ersältnings-anslaget för rusthålls- och en-per-milleafgifterne, så utvisar den från Slats-kontoret aflemnade uppgift, att, då medeltalet deraf för tio år utgjort, under förra titeln, 39,958 r:dr 4 sk. 10 rstr och under den sednare 23,987 r:dr 33 sk. 7 rst., hafva de, för sednaste fem åren af den lid uppgiften omfattar, varit ej obetydligt ökade, samt uppgått till 42,249 r:dr 9 sk. 11 rst. och 26,089 r:dr 3 sk. 1 rst,; och då, under sådana omständigheter, billigheten synes fordra, alt ersättningen bestämmes efter förhållandet under sistnämnde period, föreslår Kongl. Majd, ali ersältningsanslag må uppföras, i runda tal, för Ruslhålls-afgiflerne, lill 42,200 r:dr och för ep-per-mille-afgiften till 26,100 r.dr, äfvensom det torde förklaras, att dessa ersättnings-anslag i framtiden kunna och böra blifva föremål för jemkning, i den mån det visar sig, att värdet af såld egendom förändrats emot hvad, som varit förhållandet under den period, hvars resultaler tagas till grund för ersättningens bestämmande.
För öfriga af de till indragning föreslagne inkomst—tit lai ne anser Kongl. Majd ersättningen nu genast kunna bestämmas till oföränderliga belopp, hvarvid här förut omförmälda särskilda afdrag lämpligen kunde ega rum.
Då summan af berörde inkomster utgör i medeltal: af äldre medel, af nyare medel, 5,677: 17. — 1,1*51: 46.
9. och då, på sätt ofvan är omförmäldt, de poster, som böra afdragas, uppgå tili , . 2,ö65: 11, 10. 479: 4.
4. klefve således återstående beloppet . . . 2,812: 5. 2. 672: 42.
5. hvadan denna del af ersättningen torde fastställas: 12 Kongl. Maj.ts Nåd.
Prop. N:o 27. af äldre medel, till r:dr 2,800: — — och af nyare dito, till 666: 32.
— I följd af hvad sålunda är vordet framsläldl, skulle ersältnings-anslagen till Wadstena Krigsmanshus-kassa komma alt utgöra:
För äldre medel: hemmansräntor och tionde, förslagsvis
R.dr 32,800: - — rusthålls-afgifterne 42,200: — — öfrige inkomster 2,80C: — — ^
För nyare medel: en-per-mille-afgiflerne 26,100: — —■ öfriga inkomster 666: 32. — 26,766: 32.
—. eller tillsammans R:dr 104,566; 32.
— Och skulle det derefter åligga Wadstena Krigsmanshus-kassa alt, i stadgad ordning, godtgöra, ej mindre Arméens Pensions-kassa dess andel af de äldre medlen, än ock Amiralitets Krigsmans-kassans andel af en-per-mille-afgiflen; börande, på särskildt bestämmande, efter förutgången utredning kassorne emellan, sedermera bero, huruvida de sistnämnde 2:ne kassornes andelar i ersattningssummorne må utbrytas och särskildt för dessa kassor å Riksstaten uppföras.
Efter vidtagandet af ofvanomförmälde förändring skulle de till Wadstena Krigsmanshus-kassa nu anvisade hemmansräntor och tionde-spanmål komma all ingå bland Statsverkets behållna inkomster under dessa titlar, och beräkningen derefter jemkas; upptagande nu gällande Riksstat berörde räntor till 3,890 r.dr 27 sk. 7 rst. kronovärdi med ett på förslag beräknadt markegångsvärde af 24,992 r:dr 32 sk., samt lionden till 884 tunnor 16 kappar, kalkylerade till ett värde af 5,307 r:dr.
Vidkommande åter frågan om de öfriga till indragning föreslagna afgifternes uppbärande för Statens räkning; så, enär inskrifnings-penningarne och sventjenare-afgifterne, hvilka af Arméens gemenskap vid antagandet erläggas, samt afskeds-penningarne, som samma gemenskap jemväl i betala, icke kunna beräknas utgöra mer än omkring 220 r:dr årligen, anser Kongl. Maj:t en dylik inkomst-titel, föranledande uppbörd och redovisning ifrån samtlige regementen, med skäl kunna eftergifvas, och soldaterne ifrån berörde afgifters erläggande befrias; äfvensom föreskriften i Kongl. Förordningen den 31 December 1689 om afgift till Krigsmans-kassan af vissa gåfvor och pensioner synes kunna upphäfvas, enär, efter de i sednare lider meddelte Förklaringar, tillämpning deraf i högst få fall kan ifrågakomma, hvadan ock, enligt den uppgjorda beräkningen, i medeltal för tio år endast 3 ndr 36 sk.
Prog. N:o 27. 3 rsl. under denna titel kassan tillflutit; och vill Kongl. Majit alltså härmed föreslå Rikets Ständer, det nyssnämnde 3:ne afgifts-titlar malte för framtiden upphöra.
Beträffande sedermera Avancements-penningarne, Rusthålls- af- och tillträdes-afgifterne, En-per-mille-afgiflen, Burskaps-afgiften samt afgifterne för Ärftliga och Ordens-xärdigheler, äfvensom utnämningar till Rikets högsta värdighet, så medförer uppbörden af dessa inkomster betydligt besvär och vidlyftighet, i anseende lill de mångfaldiga särskilda redovisningar, som deraf föranledas, i hvilket afseende, hvad särskildt en-per-mille-afgifteu angår, må aumärkas, hurusom för uppbörden deraf erfordras, att vederbörande Domhafvande skola, på grund af Lagfarts-prolokollerne, för hvarje ting meddela förteckningar å dervid första gången uppbudne fastighetsköp, hvarefter de belöpande afgifterne, som icke kunna å debetsedlarne uppföras, blifva föremål för särskild debitering och uppbörd.