Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
majestäts nådiga järnvägsstyrelse och det blott för en e n d a dag, skulle j a g g ö r a mig odödlig i världens kulturhistoria g e n o m att i n f ö r a — b a r n k u p é e r.
(Bäste herr redaktör!
Var g o d och sänd vår järnvägsstyrelse d e t t a n u m m e r af I d u n o c h f r å g a h e r r a r n e, o m v i i n t e k u n d e få b a r n k u p é e r o c k s å p å tågen.)
N u s t a n n a r t å g e t, m e n b l o t t ett F o r t u t härifrån gon!
o c h in i e n a n n a n v a g - " Ej så farligt, som vi göra det till ".
M % d e s s a o r d s a m m a n f a t t a r e n h u s m o r sin gHH u p p f a t t n i n g af d e n b r ä n n a n d e tjänar- innefrågan o c h n e d l ä g g e r sina o v a n l i g t opti- mistiska erfarenheter i följande skrifvelse till I d u n s r e d a k t i o n, s o m v ä l k a n f ö r t j ä n a b e a k t a s b l a n d d e t a l r i k a u t l å t a n d e n af m e r a n e d s l å e n d e art, s o m p å sista t i d e n s å o f t a k o m m i t oss tillhanda: M a n m å s t e m e d g i f v a, att d e t är e n konst att f å d u g l i g a t j ä n a r e, m e n d e t b e r o r till största delen p å h u s m ö d r a r n a själfva, o m d e få d e t eller e j.
M i n e r f a r e n h e t h a r v a r i t d e n: visa dem aldrig, att de äro oumbärliga.
» H u r u g å r d e t t i l l?
» k a n s k e m å n g a fråga.
j a g v e t d e t k n a p p t själf, m e n t r o r h e l t v i s s t, att ä n n u i n g e n t j ä n a r e i m i t t h e m känt sig vara oumbärlig.
D e t f ö r s t a af alla v i l l k o r är — u t d e l a a l d r i g e n befall- n i n g, s o m d u e j v e t d i g k u n n a, o m så b e - h ö f v e s, själf u t f ö r a.
T y i fall af ohöflig- h e t eller g e n s ä g e l s e s k a l l d u k u n n a u t r ä t t a d e n o r d r e, d u g i f v i t, själf.
D u m å s t e så s ä t t a d i g i n i alla e n h u s m o d e r s p l i k t e r o c h o m s o r g e r, att d u själf är k o m p e t e n t s k ö t a d e g ö r o m å l d u f o r d r a r af a n d r a.
K ä n n d i g a l d r i g b e r o e n d e af d i n a tjä- n a r e, o c h j a g är s ä k e r, att d e g ä r n a er- känna dig vara öfverhufvudet o c h under- o r d n a sig dig.
E n v i k t i g s a k är o c k: » G i f d i n a befall- ningar bestämdt och tydligt, väg d e m noga innan de uttalas. » E n befallning, en g å n g g i f v e n, får e j å t e r t a g a s, o m ej o ö f v e r s t i g - liga hinder k o m m i t i v ä g e n därför.
Då j a g städslar en tjänarinna, uppgifver j a g i m i n s t a d e t a l j h e n n e s g ö r o m å l o c h m i n a for- dringar.
N ä r h o n så väl i n t r ä d t i m i n t j ä n s t, följer j a g h e n n e från g ö r o m å l till g ö r o m å l f ö r s t a t i d e n, till d e s s h o n o r d e n t - l i g t h a r r e d a p å, h u r u jag v i l l h a f v a d e t.
T y j a g v i l l b e s t ä m d t p å s t å, att d e t finnes ej t v å h u s m ö d r a r, s o m h a s a m m a o r d n i n - gar, s a m m a seder o c h bruk.
O g r y m m a ö d e!
N u k o m m o vi ur askan i e l d e n!
V i r e s a aldrig m e r i 3: d j e k l a s s, d e t t a h a f v a v i så o f t a l o f v a t o s s, o c h hä- d a n e f t e r blir d e t a l l v a r af: i e n a h a l f v a n af v a g n e n h a r ett r ö k a n d e, s u p a n d e, k o r t s p e - lande o c h svärjande sällskap arbetare slagit sig n e r, d e s j u n g a, n e j s k r a l a s l a g d ä n g o r med a c k o m p a g n e m e n t af d e t o u n d v i k l i g a » p i g l o c k e t » — i d e n a n d r a h a l f v a n sitter e n flock f r ä l s n i n g s s o l d a t e r, h v a r e n d a e n b e - v ä p n a d m e d en guitarr, d e äro n u ute p å h ä r n a d s t å g o c h k r i g s b a s u n e n skallar.
J a g har haft m å n g a dåliga tjänare, j a, till o c h m e d s å d a n a, s o m b e s t u l i t m i g.
O m j a g blef häftig o c h o n d, v a n n j a g aldrig n å g o t öfver d e m, m e n väl m e d lugn o c h allvar.
Öppet, utan svek har j a g försökt k o m m a p å deras dåliga sidor, gifvit d e m en, j a flere v a r n i n g a r; h a r d e t t a e j h j ä l p t, h a r j a g skilt d e m från m i n t j ä n s t o c h h a r ä n n u a l d r i g h a f t n å g o t o b e h a g däraf.
Jag har o c k haft m å n g a, s o m låtit sig rättas o c h b l i f v i t g o d a t j ä n a r e, till o c h m e d b l a n d de bästa.
V i lämna nu underklassen o c h upp- söka öfverklassen, dit vi egentligen höra, u t o m när vi » fara p å t å g e t ».
— — Sträng har j a g n o g varit, m e n försökt v a r a r ä t t v i s o c h t a g i t m i g till v a r a f ö r att i ö f v e r i l n i n g fara u t e m o t d e m.
Jag har f u n n i t d e t t a g o d t o c h sett till o c h m e d d e n o h ö f l i g a s t e falla till f o t a.
E n v i d t b e r y k t a d andlig vältalare håller sin p r o f p r e d i k a n i d e t s t o r a t e m p l e t, s o m är p r o p p f u l l t af å h ö r a r e.
T r ä n g s e l n är o l i d l i g, och värst äro de, som ej p å år o c h d a g Möblering och D e k o r e r i n g af v å n i n g a r verteställes s t i l r i k t i g t och e l e g a n t.
Största urval af g a i i a modeller uti olika stilar ter.
för o c h t j ä n a r n e s e d e t t a, de i s i n m å n v i l l i g t o c h u t a n k n o t s k ö t a sitt a r b e t e o c h s i n a ofta g a n s k a t u n g a g ö r o m å l.
V i ä r o m å n g a p e r s o n e r s h u s h å l l, o c h allt- så h a f v a m i n a t j ä n a r e e t t g a n s k a s t r ä f s a m t a r b e t e, j a g m å s t e d o c k s ä g a, att b r a s ä l l a n har j a g sett sura miner.
De m å hafva v a r i t l ä n g r e eller k o r t a r e t i d, v i h a f v a d o c k n ä s t a n alltid skilts åt i g o d o.
O c h h a r nå- g o n g å n g så h ä n d t, att v i skilts åt i o s ä m j a o c h j a g r a n s a k a t m i g efteråt, h a r j a g k a n - s ke f u n n i t, att ä f v e n min h ä f t i g h e t b i d r a - git till m i s s f ö r h å l l a n d e t.
O m j a g v a r i t l u g - n a r e, h a d e allt v a r i t g o d t.
J a g m å s t e ställa större fordringar p å m i g än p å d e m.
T ä n k e r j a g härpå, b e m ö t e r deras ovillig- h e t o c h o h ö f l i g h e t m e d l u g n o c h a l l v a r, är j a g n ä s t a n s ä k e r att få r ä t t e n p å m i n s i d a.
J a g k a n j u själf i c k e s ä g a m i g v a r a v i d ett ständigt g o d t lynne — huru skall j a g d å b e g ä r a af d e m, s o m d r a g a h e l a d a g e n s t u n g a, d a g efter d a g, att d e s k o l a s t ä n d i g t v a r a v i d ett g o d t o c h j ä m n t l y n n e.
D e t är h e l t e n k e l t e n o r i m l i g b e g ä r a n.
V i ställa s t o r a f o r d r i n g a r — d e t k a n n u e j h j ä l p a s, så är d e t i alla fall — p å v å r a t j ä n a r e, m e n ställa v i o c k s t o r a f o r d r i n g a r på oss själfva?
N e j, helt visst ej.
H v a d a n g å r b e t y g, fäster jag m i g ej s y n - nerligen därvid.
V i k v i n n o r h a f v a i all- m ä n h e t f ö r g o d t h j ä r t a, o c h o m vi också vilja s k r i f v a ett s a n n i n g s e n l i g t b e t y g, g ö r a vi d e t d o c k e j i d e flesta fall, o m b e t y g e t d ä r i g e n o m s k u l l e b l i f v a till t j ä n a r e n s n a c k - del.
V i t y c k a d e t är s v å r t s k i c k a af e n t j ä n a r e m e d ett d å l i g t b e t y g, v ä l v e t a n d e, h u r u s v å r t d e t blir f ö r h e n n e att åter få plats.
M å n g e n k a n o c k s å h a f v a ett allvar- l i g t u p p s å t att b l i f v a e n b ä t t r e m ä n n i s k a, och vi kunna m e d vårt b e t y g förstöra denna g o d a föresats.
H v e m vill väl vara orsaken till e n m ä n n i s k a s u n d e r g å n g, h v e m vill ka- s t a f ö r s t a s t e n e n?
H e l l r e intet b e t y g ifrån m i g ä n ett d å l i g t.
Ä r d e t v ä l o c k s å a l l t i d så, a t t e j b e t y - g e t är s k r i f v e t af o s s i u p p b r u s n i n g e n s ö g o n b l i c k o c h u n d e r s t u n d o m g a n s k a orätt- vist?
Ledighet gifver j a g m i n a tjänare så ofta jag kan; de måste liksom jag njuta lugn o c h h v i l a i b l a n d ifrån sitt s t r ä n g a a r b e t e.
Tala vi n u o m löner, m å j a g väl säga, att d e ä r o d r y g a, m e n e j för d r y g a.
För t j ä n a r n e, l i k s o m f ö r o s s, ä r o n u alla lef- n a d s o m k o s t n a d e r d y r a r e, o c h v i v i l j a all- tid se d e m p r y d l i g a o c h s n y g g a.
Tänker j a g p å ett s t o r t h u s h å l l, h u r u får e j d ä r till e x e m p e l k o k e r s k a n s t r ä f v a o c h arbeta.
D e t är e j e n s a m t m a t v i f o r d r a af h e n n e, vi fordra ordning, renlighet o c h punktlig- het.
H o n är v ä l v ä r d sin l ö n.
E n h u s - j u n g f r u likaså, v i f o r d r a ä f v e n af h e n n e ordning o c h punktlighet.
I n t e t får b r i s t a i dessa saker.
Ä r d e t ett h u s h å l l m e d endast en tjänare, har h o n sannerligen en h e l d e l a r b e t e o c h f ö r t j ä n a r s ä k e r t sin g o d a lön.
N u t i d s t j ä n a r n e ä r o n o g i v i s s m å n för- s l a p p a d e, m e n d e t är ej h ä l f t e n så farligt, s o m v i g ö r a d e t till.
Håll dina tjänare till o r d n i n g o c h a r b e t s a m h e t, v a r själf ar- b e t s a m, v ä n l i g, l u g n o c h rättvis framför allt, o c h v i s k o l a alla erfara, att n u t i d s t j ä - n a r e n ej är s ä m r e ä n förr.
Gif Bygg hvar o c h en det h o n o m tillkommer.
ditt h e m på sann gudsfruktan, o c h allt s k a l l v a r a g o d t o c h b l i f v a godt.
F. J a g t r o r, att o m e n m a t m o d e r e j är r ä d d hvilket arbete s o m helst i n o m h e m m e t O. Carl J o h a n s o n s Sängar och Sängkläder, Möbeltyger, Mattor och Gardiner m. m., m. m.
1 o c h 2 tar-
238 IDUN Sannolikt har jag nu alltför länge tagit Iduns älskvärda läsarinnors tid och tålamod i anspråk.
Jag vill nu blott till slut lämna ett utmärkt re- cept från vårt bi-oderland Finland.
Det är på " Bärstudier ".
Blåbär och 1895 hallon.
Sylt af hallon o c h röda krusbär.
6 kilo socker kokas m e d vatten till vanlig lag, s o m väl skummas.
Häri lägges 8 s t o p (
Från första uppkoket böra krusbären koka drygt 2 timmar, det måste röras väl i sylt- kitteln, ty krusbären brännas lätt vid och vilja ock fastna vid botten.
Så ilägges 3 stop (
Denna sylt bör blifva mycket stadig, nästan liknande mar- melad, passar därför särdeles väl att lägga mel- lan tårtböttnar, antingen m e d eller utan vispadt gräddskum öfver.
Själf har jag icke kokt denna sylt, m e n har ätit däraf och funnit den utsökt god.
Den har en något syrlig smak, starkt på- minnande o m fransmännens » raisiné », en slags utsökt fin drufsylt, bestående af mycket saftiga drufvor o c h kvitten, oftast tillsatt m e d päron.
2 (Forts.) H a l l o n s i r a p.
Friska hallon stötas o c h sättas å sido i en temperatur af + 20° till + 25°, för att jäsa, omkring 3 dygn, eller tills gasutveck- lingen upphört; då utprässas den jästa massan o c h den därvid erhållna saften uppkokas först o c h ställes därefter några dagar å sido samt af- flai les sedan varsamt från bottensatsen o c h filtre- ras g e n o m löst, m e d vatten fuktadt papper.
A f 10 delar af denna filtrerade o c h klara saft bere- das m e d tillsats af 18 delar hvitt socker en sirap.
Till de stötta bären kan m e d fördel tillsättas om- kring 2 procent socker.
Denna sirap kan brukas till t. ex. kinin, klorsyradt kali, chloral m. fl.
medikamenter.
Till sirap för medicinskt bruk b ö r man o m möjligt söka få rörsocker; man akte sig för blåhvitt socker.
Denna hallonsirap b ö r förvaras på kallt ställe o c h får icke vara möglig eller jäst.
S y l t a d e h a l l o n.
Till 1 kilo rensade hallon tages lika vikt bästa socker samt ' / liter (
Då sockerlagen är skum- mad o c h rätt tjock, iläggas bären varsamt, få koka 10 à 15 minuter; vid hvarje uppkok af- flyttas grytan, syltet skummas o c h skakas sen väl, på det att lagen väl må fylla bären, som annars blifva fula o c h grötiga.
V i d inköp af hallon b ö r man se till, att de äro fullt friska, ej vissna eller vattiga, ej heller hårda o c h omogna samt ej innehålla maskar, s o m ofta bruka finnas i hallon.
3 H a l l o n s y l t a d e h e l a.
Sedan hallonen äro rensade o c h vägda, tages härtill lika vikt socker, som doppas i friskt vatten o c h sättes på elden att koka.
Sockerlagen skummas väl, så att den blir alldeles klar.
Hallonen läggas i ett djupt fat, o c h då sockerlagen är kall, slås den öfver bären, s o m få stå sålunda i 3 dygn, hvarefter de försiktigt hällas öfver ett durkslag af porslin att lagen må väl afrinna.
Därefter kokas lagen, tills den blir så tjock, att den nästan trådar sig mellan fingrarna, då bären iläggas att sakta koka några minuter.
Ösas upp i glasburkar, s o m öfver- bindas.
På detta sätt kokade hallon, förblifva hela, hvarför syltet blir ovanligt vackert.
Sär- deles passande till garnering af finare kakox ', giacer m. m.
Hallonsaft m e d ättika o c h socker.
3 kannor (
Härpå slås ett stop (
Massan hälles på en hårsikt att afrinna o c h b ö r få stå ett dygn, hvarunder moset fiere gånger omvändes, på det att saften må väl afsöndras.
Ku väges till den klara saften lika mycket socker, hvarefter den under 15 minuter kokas i syltkittel.
Den b ö r ungefär rinna så tjock s o m olja.
Under kok- ningen skummas den väl, o c h då den kallnat, slås den på buteljer, s o m korkas o c h hartsas.
K a n i åratal gömmas i god källare.
H a l l o n b r ä n n v i n.
Lika mycket hallonsaft o c h starkt brännvin blandas o c h till hvarje 1 A kanna (4 ' ¡2 liter) däraf tillsättes 1 IS (425 gram) socker.
Konjak tillsatt med litet kanelolja kan användas i stället för brännvin.
3 F r a n s k h a l l o n k r ä m.
1 kilo väl mogna hal- lon vridas g e n o m fin silduk.
Denna saft vispas m e d 10 äggulor, 1 tekopp franskt vin eller marsala och 150 gram strösocker.
Detta sättes öfver elden, vispas till hårdt skum, men far ej koka, aflyftes o c h slås upp på geléskål, garneras m e d sockerbröd eller biscuits.
H a l l o n g e l é.
Tag 8 liter hallon till 1 liter b vita vinbär, koka dem tillsamman i litet vatten och låt saften utan pressning afrinna genom sil- duk.
Väg saften o c h tag lika vikt socker, koka detta, skumma väl, då blandningen sjuder upp, o c h låt den koka, tills den faller från skumslef- ven i klara, sega droppar.
T ö m då genast geléet i burkar, låt det kallna och betäck det sedan, förvaras på fuktfritt ställe, där det ej är varmt.
H a l l o n k a l l s k å l.
1 ' k liter hallon stötas sön- der m e d trästöt eller pressas m e d silfversked o c h passeras jämte Va liter franskt vin o c h ' h liter vatten g e n o m fin sikt.
L a g o m socker o c h citronskifvor inblandas.
Ett större isstycke till- sättes strax före serveringen.
Sockerkaka ätes härtill.
Måtte någon af dessa beskrifningar finna nåd inför Iduns läsarinnors ö g o n!
D e äro ej skrifna för de visa o c h erfarna, de hafva j u Hagdahl att stödja sig till i tveksamma fall; skulle någon ung oerfaren husmoder hafva ringaste nytta af mina hallon- o c h blåbärsstudier, vore mig kärt.
A u revoir tills » lingonstudierna ' » börja!
&gt;Bärvän » har äfven insändt några originella recept, s o m förtjäna uppmärksamhet, af hvilka vi tacksamt meddela följande tre: Hallonkaka, &gt;Julklapp » o c h » Spetskulor i snö&gt;.
R e c e p t å h a l l o n k a k a.
Baka fin smördeg; tag ut 2:ne bottnar, stora s o m yttre kanten af en flat tallrik, gör en » kolossal ring », fäst den omkring den ena botten; gräddas i ugn jämte den lösa degskifvan, s o m sedermera skall bli lock.
När kakan är färdiggräddad o c h nära kall, fyl- les den m e d i isskåpet ett par timmar förut för- varade, väl insockrade hallon, s o m beläggas m e d ett » helt berg » af snö
Den lösa botten eller locket uddas ut i kanten m e d en sax eller passande formjärn, hvarefter med ett felfritt glasrör stickas runda hål i figurer eller rader, men närmast kanten böra hålen vara vidast hvartill en sidMingerborg kan användas.
Nu trycker man varsamt detta genombrutna lock på gräddskummet, då » snön » strax stiger upp g e n o m ringarna till den höjd man själf önskar.
För effektens höjande kan man garnera hvarannan ring m e d hallon.
Serveras m e d vispad grädde i skål.
» J u l k l a p p ».
För d e m s o m ha tid o c h lust att noga passa en sats trädgårdshallon, afsedda att serveras » au naturel » i kristallskål till desert juldagen eller annan vinterhögtidsdag, lämnas här en säker anvisning därpå.
Har själf en gång försökt o c h lyckats samt gjorde därigenom en kär familjemedlem helt förtjust på juldagen.
För att åstadkomma surprisen i fråga, påtager man nya, obrukade ^fescé-handskar, vandrar så beväpnad o c h försedd därjämte m e d en torr glas- flaska eller burk m e d hals o c h därtill passande felfri sammetskork, ståltråd samt en bleckflaska med friskt vatten ner antingen i egen eller goda vänners trädgård o c h afplockar själf, med hand- skarne på, den önskade kvantiteten hallon, hvilka icke få vara kartiga, ej heller mogna; de skola » väga emellan båda ».
Glasflaskan eller burken hålles lutande, på det frukten må glida ner o c h bären ej stöta hvarandra.
När glaskärlet är fylldt, sättes korken i o c h öfverbindes m e d ståltråden, samt ställes så kärlet genast uti den medhafda vattenbehållaren, hvari det transporteras till det bestämda förvaringsrum, där man har tillreds en zinkbalja fylld med isvatten, icke enbart is, ty då skulle hallonen förfrysa.
Att man b ö r taga af så sen skörd som möjligt, faller af sig själft; äfvensom att af plockningen ej sker, förrän daggen hunnit fördunsta.
Det blir ett » styft arbete » att dagligen passa på att sakta vända hallonflaskan äfvensom att noga tillse, det vattnet i baljan ej blir för isigt, ej heller för varmt.
A f m y c k e n vikt är, att den smidiga korken sluter väl till, s o m på champagnebuteljer, på det intet vatten m å intränga i flaskan.
Ja, besvärligt är det, m e n roligt, när det lyckas.
Nöjsamt vore få höra, o m någon enda af Iduns otaliga fruar har en så hallonälskande man, eller annan kär förvandt, att hon för hans skull ville försöka o c h — lyckas m e d den » söta julklappen ».
» S p e t s k u l o r i s n ö ».
Blandad saft (hallon, blåbär) s o m är tillräckligt söt, hettas upp i enial- jeradt kokkärl, hvari lägges gelatin i så stor kvantitet, att saften stelnar hårdt.
Nu har man tillreds 12 mindre formar i » spets- kulsfason », s o m måste vara förtenta.
Dessa fyllas m e d saften till brädden o c h sättes i is- skåpet att hastigt afkylas (sommartiden bör man tillreda geléer en dag före användandet).
När anrättningen skall serveras, ställas formarne på anrättningsfatet, man värmer topparne försiktigt och lyfter så af dem — o c h där stå nu de » ut- skjutna projektilerna » färdiga till » aktion ».
» Snön » börjar nu falla i stora flockar, i form af gräddskum.
Här och där placeras kulörta mand- lar o c h små macronbröd eller i brist däraf några kulörta sockergryn, s o m ta sig bra ut.
Bärvän.
Hvad husmödrarna säga.
Petrus Hedbergs uppsats » En lifsfråga för hemmets frid » är så sann, att den väl ej af nå- gon kan bestridas.
Och det formulerade tjänste- betyget borde endast tillökas med frågan: godt eller dåligt lynne?
Dessa betyg skulle blifva en välbehöflig hållhake på nutidens jungfrufröknar, som allt mer börja likna de amerikanska.
Önsk- ligt vore därför, o m dessa tjänstebetygsböcker så snart s o m möjligt kunde bli tillgängliga i bok- handeln.
D e skulle säkert användas af de flesta fruar såväl s o m af Fru Lilli.
Flere insändarinnor instämma.
Från tjänarinnornas eget läger.
Hoppas att Iduns ärade redaktion vill upplåta plats för följande svar till Lisa Schröder.
Att börja m e d skulle det vara intressant att veta, bvilket släkte vi stackars tjänsteflickor till- höra, då vi skola uteslutas från människosläktet.
Det skulle vara roligt veta, o m piga på franska är detsamma s o m jungfru på svenska, eller är det för att visa sin bildning, s o m Lisa Schröder gifvit oss ett så vackert namn.
Jag tror, att det finns många pigor m e d lika m y c k e t med- födt förstånd s o m en del fröknar, o m de blott vore i tillfälle att utveckla det.
Så m y c k e t större skäl tycker jag, att en bildad, högsint o c h ädel fru har att känna ett djupt medlidande m e d sin stackars- piga, s o m ej förstår att uppskatta Guds härliga natur högre än en hästgardist uni- form.
Det blir n o g ej mycket tid för oss pigor att njuta af naturen; att det är många obehag för pigorna på landet, s o m ej förekomma i sta- den, det kan väl ingen förneka.
Alla tjänarinnor äro ej goda o c h plikttrogna, lika visst som ej alla fruar äro snälla o c h för- ståndiga, men det finnes dock båda delarne, det vet jag af 25 års erfarenhet.
Att en tjänarinna vill hafva litet reda på, huru hon får det i sitt n y a hem, tycker jag ej är något att klaga öfver.
Säg mig hvilken arbetare, ämbetsman, butikfrö- ken eller annan s o m helst, s o m ej vill veta, huru mycket betalas i lön o c h hvad man har att ut- rätta.
Skola oss fråntagas alla rättigheter, vore det då ej lämpligt att införa slaf handel i Sverige.
H v a d presenter o c h dylikt beträffar, bruka fru- arna ej g l ö m m a att själfva omtala dem, då det är fråga o m att pruta af några kronor på lönen.
Jag tror mig till o c h m e d i tjänstehjonsstadgan ha läst, att husbonden är skyldig skaffa tjänaren lämplig bostad o c h m y c k e t annat, s o m fruarna glömma bort.
Skulle vi pigor uppteckna alla obetänksamma ord, våra fruar säga åt oss, då de ha sin svåra hufvudvärk eller äro nervösa eller » dödströtta » m. ni.
dylikt, som vi pigor ej ha tid att tänka på, då tror jag att Iduns spalter blefve hårdt anlitade.
Därför trösta vi oss med, att allt sådant är franska, s o m vi i vår okunnighet ej förstå.
En piga å flere pigors vägnar.
alltför Hur ordna?
Till Iduns redaktion, Stockholm.
Undertecknad har med intresse läst uppsatserna i Idun m e d anledning af jungfru-frågan, särskildt
IDUN 1895 var » Aves » uppfattning tilltalande, o c h s o m jag själf starkt funderar på att i höst draga in på jungfru samt ser att » A v e » utfört denna mandat i praktiken, ville jag vördsammast bedja o m upp- lysning, hur man angenämast, klokast, billigast skulle kunna ordna sitt h e m utan tjänarinna.
Vi hafva 4 rum o c h k ö k i S t o c k h o l m: familjen består af mig, 40-årig, samt mina tre b a r n: 19- årig o c h 12-årig dotter samt 16-årig son.
Jag har tänkt mig s o m en möjlighet att försöka anskaffa pålitlig äldre person, s o m k o m m e morgon o c h mid- dag för att hämta vår lagade mat samt kväll; b ö r detta ej kunna anordnas så, att det blir bil- ligare än m e d fast tjänarinna, samt så att vi äro fria o c h oberoende o c h — framför allt — slippa de tusen » jungfru-bekymren »?
Tacksamma för upplysande svar härpå — måhända af » A v e », fru Langlet, » Stenia » eller annan upplyst rådgifver- ska i i d u n — vore säkerligen ej så få prenume- ranter på Idun, och särskildt förbunden vore Hemkär.
239 beläsenhet på det teologiskt-vetenskapliga om- rådet o c h kunde med skäl kallas en lärd teolog.
Närmast sörjes den bortgångna af två söner o c h en dotter.
(Forts.) N å g o n a s k f u n n o d e i c k e, m e n så m y c k e t den under sig- flere enbuskar, o c h snart voro båge och naturen » Turdus Merula » kända författarinnan, pilar färdiga.
bibliotekarien Emil v o n Qvantens maka, befinner sig för närvarande i hufvudstaden.
H o n har N ä r d e n f ö r s t a p i l e n flög h ö g t n i o t s k y n, företagit den långväga färden från Sorrento, där v a r d e t s o m o m s k o t t e t h a d e träffat lille hennes man för närvar-ande vistas, till höga nor- D a v i d o c h d ö d a t h o s h o n o m i c k e b l o t t all den för att h o s d:r Nordenson söka b o t för en Fru Aurora von Qvanten, blyghet och prästen, utan honom, rädsla äfven som han för den store, berättat för d e m en m ä r k v ä r d i g ria om t a l m o t allt h v a d buskar o c h stenar.
För hvarje n y pil, s o m l ä m n a d e s t r ä n g e n, k o m m o d e allt n ä r m a r e Resestipendium åt bildhuggarinna.
Re- o c h n ä r m a r e, o c h till sist v a r p a s t o r n o m - geringen har tillåtit bildhuggarinnan Agnes Kjell- berg de Frumerie att under ytterligare ett år inne- g i f v e n af e n h e l s k a r a l a r m a n d e s m å v i l d a r.
Detta var j u s t, h v a d p a s t o r n h a d e en kung — nej du, en jätte var det, m e n han och det gladde h o n o m, framgång, att » Ja, såna som där låter ta mina prästknep ska gapa på förstår Olle.
vi n o g, » » M e n vi ska visa sig på k r o k.