Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
BetHnkandert. har, med afseende å de menliga verkningar, som en långsam och obestämd Postgång medförer på handel och rörelse, icke allenast genom uppehåll uti affairers afslutande, hvilka olta kunna vara af den natur, att ett sådant dröjsmål förorsakar kännbara förluster, eller åtminstone är mycket oroande, utan ock derigenom, att den afskräcker både den Inländska och Utländska affairsmannen ifrån ytterligare speculationer på sådane orter, Utskottet af sådan orsak ansett sig ega skälig anledning, förnya sitt vid sistlidne Riksdag yttrade vördsamma tillstyrkande, att Riksens Höglofl.
Ständer villa hos Kongl. Maj:t framföra en underdånig anhållan, att Kongl. Maj:t, efter ÖfverPostDirecteurens samt öfrige vederbörandes hörande öfver lämpligaste sättet till förekommande af nu öfverklagade olägenheter, täcktes i detta hänseende vidtaga de åtgärder, som omständigheterna kunna påkalla; Hvilket dock till Riksens Höglofl.
Ständers e* gen pröfning vördsamt öfverlemnas.
Stockholm den 14 April 1823.
Eesv. och Ekon- Utsk.
Bgtänkanäen. £11 N:r 54.
Ankom den 16 April 1323, Betänkande, i anledning af väckt fråga, angående ständiga Tiondesättningar för de Räntegifvare och Räntetagare, emel• lan hvilka någon öfverenskommelse i det• ta hänseende ej kunnat träffas.
G"enom ProtocollsUtdrag af den 19 nästlidne Mars har Hederv.
BondeStåndet till Utskottet remitterat ett Memorial af Biks> dagsFullmägtigen från Upsala Län Eric Jansson, som deruti öfverklagar, att, enär någon ständig tiondesättning icke annu kunnat tillvägabringas emellan en del tiondegifvare i Upsala och Stockholms Län, hvilka med sin kronotionde till åtskilliga personer och allmänna verkarö anslagne,utande förre beständigt skola utsättas förde sednares ofta nog öfverdrifna anspråk, hvilka de alltid måste förnöja, om de icke villja utsätta sig för obehagligheten af sädesräkning, derigenom skall händt, att deras Tionde blifvit förökad till 5 å 4 gånger högre belopp, än de tiondegifvares, hvilka till kronans Magaziner, Militien, Landstaterne med flere leverera sin kronotionde, och hvilka, genom den ständiga tiondesättningen, fria alla lägenheter varit och äro i framtiden fi!2 Be sv. och Ekon.
Betänkanden. befriade; hemställande Riksdagsmannen på dessa med flere åberopade skäl, att i de Socknar, der en ständig tiondesättning ef ännu kunnat åstadkommas, en sådan snarligen mätte verkställas, lämpad efter da skyldigheter, som de Socknar, hvilka en dylik förmån redan vunnit, blifvit ålaggde, samt så, att hemmanen på samma ort blifva efter sin godhet lika betungade.
Som Utskottet, vid granskningen af detta Memorial, funnit detsamma till alla delar vara besvaradt genom det Betänkande, som Utskottet den 26 nästlidne Mars afgif. vit, i anledning af RiksdagsFuiimägtigen Gustaf Vehrssons till Utskottet remitterade Memorial i samma ämne, har Utskottet ansett sig nu endast böra åberopa sitt i samma Betänkande gjorde tillstyrkande: att Riksens Höglofl.
Majit i underdånighet anhålla, det måtte Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i de Län, der ständige tiondesättningar ännu ej för sig gått, Nådigst anbefallas, att, derest godvillig öfverenskommelse angående Tiondens Utgörande, till visst årligt belopp, icke skulle kunna uppå skeende framställning emellan vederbörande beredas, då låta, i den ordning Kongl. Brefven den 27 Augusti 1727 och den 11 November 1756, med flere angående de hittills skedde tiondesättningarne utfärdade Författningar, föreskrifva, dertill upprätta förslag, samt öfverlem - Besv. och Ekon.
Betdnkanåen. 21 g 11a detsamma, jemte vederbörandes deröfver afgifna yttranden, till Kongl. Majrts
Nådiga pröfning, på hvilken det skulle ankomma, att, i mån af de mer eller mindre säkra grunder, som för tiondens beräkning i hvarje fall kunde sig förete, fastställa förslaget antingen til) evärdelig efterlefnad, eller ock för någon viss längre tid, hvarefter Tiondsn till det såmedelst bestämda belopp årligen skulle utgöras på det sätt, som genom allmänna Författningar hittills blifvit eller hädanefter kan varda, angående afradaeller kronotionde spannmålens utgörande, forslande eller lösande, förordnadt.
Stockholm den 14 April 1835* to 55* Ankom den 18 April 182$.
Betänkande, i anledning af väckt fråga, om de sä kallade Flanpenningarnes utgörande.
T- ill Utskottet har blifvit remitteradti ; 214 Eeiv. och Ekon. XJtsk.
Retiinkanden.
Ridder skåpet och Acleln, genom ProtocollsUtdrag af den 5*.te i sistl. månad, ett anförande af Herr Lilliestråle, Gustaf, som, med överklagande af den olikhet i onera, som träffar Stam-Rotar vid Indeldta Regementerna, emot hvad den sä kallade hjelp-roten till Soldatens underhåll och försörjning bidrager, föreslår att, då, enligt hans förmodan, ingenting till rättel. se härutinnan blifvit vidgjordt, en anstalt måtte tagas, så att hjelprotarne med en afpassad summa, jemkad efter billighet, ersatte stamrotarne för de svårare tyngder, de draga; häremot hade Herr Riben, som utförligen upplyst, att Kongl. Maj;t redan den 28 Octoher 1817 vidtagit en sådan reglering, som Herr Lilljestråles motion åsyftar, hemställt, om icke motionen, vid ett sådant förhållande, kunde förfalla, hvilten mening af Friherre Ridderstolpe och Herr von Qvanten, Carl, blifvit biträdd.
Herr Rotlieb, Axel, har åter anmärkt, att ännu befinnes mycken olikhet uti den afgift, som utgår från StröRotarne till StamRoten, som benämnes med planpenningar till torpen.
Från Hederiy, BondeStåndet, Genom dess ProtocollsUtdrag af den 12, 15, 17 och 24 Februari, samt den l Mars, Ett Memorial af Johan Svensson, från Elfsborgs län, som anfört, att en obillighet Bcsv. och Ekon.
215 eger rum pä nästan alla ställen, der soldatrotar äro fördelade i flera hemman, från hvarandra aflägsne.
Den så kallade Stamroten är utsatt för hvarjehande kostnader och besvär, dem de aflägsne rotedelar ej ersätta.
Men, som billigheten fordrar, att rotens alla delar lika betungas i allt, så bör, i hans tanka, någon anstalt vidtagas för detta ändamåls vinnande.
Utrotarne böra aläggas att lemna Stamroten billig ersättning, äfven för mulbete, vedbrand och gärds• le, hvarmed soldaten förses, — Härvid har Eric Svensson från Bohus Län upplyst, att der i länet tjenlig författning i ämnet redan blifvit vidtagen.
Af Anders Pålsson, från Jönköpings län: att, ehuru det redan är stadgadt, att Strörotarne böra till Stamrolarne för soldatatorpen vid Infanteriregementen erlägga planpenningar, som i nämnde län utgöras med | Tunna Blandsäd af hvarje Fjerdedels mantal, så är likväl denna ersättning så otillräcklig, att rättelse ovedersägeligen tarfvas; och har han af sådan anledning föreslagit, att Strörotarne, i mån af soldatstorpens mer eller mindre värde, hvilket af goda män skulle bestämmas, efter hemmantalet finge godtgöra Stamrotarne, hvilka alltid, såsom närmast till hands, af soldaten, dess hustru och barn, i alla fall äro betungade; uti hvilket förslag fullmägtiga från Krono* bergs län hafva instämt. ElS Resv. och Ekon.
Till Ståndets FrotocoH har Anders Joachimsson från Östergöthland anfört, att, både före och efter knecktecontractens upprättande, anlades och bebyggdes Soldattorpen på kronans enskilda mark, som sedermera iklädt sig skatte natur, dymedelst ate samma mark, utan särskild skatt, blifvit delad närgränsande hemman emellan; Och, då Stamrotarne sålunda vunnit en icke obetydlig utvidgning af egor, men Utrotarna deremot, i afseende på läget, icke kunnat erhålla sådan tillökning uti deras gamla e« go-områden, så har Anders Joachimsson ansett någon plangäld obillig, och derjemte tillaggt, att i Östergöthland en så billig och så rättvis jemkning rotarne emellan eger rum, att klagan derstädes å någondera sidan ej förspörjes.
Deremot hafva Fullmägtige från Carlstads lån anmärkt, att, inom hela Vermland, Soldattorpen äro anlaggde på skattejord, och att således planafgiften någorlunda bör rättas efter värdet af den Jord, som lill soldattorpet blifvit anslagen och tagen af de egor, hvilka höra till Stamroten.
Nils Nilsson, från C almare lant att Strörotarne, i mån af deras hemmantal och Båtsman8torpets godhet, måtte till Stamroten utbetala full ersättning.
Olof Jonsson, från Elfsborgs län, har hemställt, om icke rotarne böra åläggas, att, efter mätismannna|ordom, ersätta Stam» Benj. och Ekon.
£17 rolen för den till Soldatetorpet gagnade jorden, mulbete, vedbrand och gärdsle, eller ock att viss tid blefve föresferifven, som soldattorpen skulle vara å Stamrotens och viss tid å Utrotens jord belägne.
Nils Håkansson, från Kronobergs län: att planpenningarnes belopp borde grunda sig på uppskattning, samt att ett utbyte af lika beräknadt hemmantal, på längre afstånd beläget, tilldelades närmaste Stamrote och, så vidt möjligt vore, så jemkades, att ingen Rote hade sin soldat utom socken boende.
Eric Broberg, från Södermanland, att Soldat-torpet efter 25 års förlopp linge Hyttas till Strö-Roten, eller, i annat fall, er» sättning efter mätismanna-ordom tilldelas stamroten.
Anders Larsson, från Elfsborgs Län, som yrkar ändring i Kongl. Krigs- och KammarCollegii kungörelse, den 14 Januari 1818, i det den befriar Utrotarne från skyldigheten att deltaga i ersättning för ved, gärdsle och bete till soldatens kreatur.
Anders Nilsson, från Östergöthland, att Utrotarne böra ersätta Stamrotarne icke efter kneckte-contractet utan efter mätismanna ordom, i förhållande till Torpets godhet.
Till denna frågas behöriga utredande, får Utskottet vördsamt upplysa, att, i anledning af hos BondeStåndet väckt fråga, om ett, efter tiderna mera läinpadt, stadgan - Elg Besv. ock Ekon.
Betänkanden. de, rörande förhöjning af planpenningar, eller så kallade Hjelp- och Strö-Rotars skyldighet, att med StamRotarne deltaga uti anskaffande af torp, mulbete, vedbrand och gärdselfång för indeldta manskapet, hade Rikets vid Riksdagen 1812 församlade
Ständer funnit med billighet och rättvisa öfverensstämmande, att Hjelproten vidkändes ett mot hemmantalet svarande deltagande uti alla de förmåners utgörande, berörde manskap eger rätt att af rotarne fordra, och fördenskull i detta ämne hos Kongl. Maj:t gjort underdånig hemställan och sin önskan framställt; i enlighet hvarmed Kongl, Majrt, under den 13 October 1812, anbefallt dess Befallningshafvande uti de län, der Indeldte Infanteriregementer äro förlaggde, att söka befordra frivilliga överenskommelser emellan Stam* och Hjelprotarne, om förberörde förmåners utgörande efter ortens förhållande och coutrakter, så att ersättningen till Stamroten måtte utsättas i spannmål och andra varor, med Nådig föreskrift tillika, att, derest icke frivilliga överenskommelser kunde träffas, Konungens Befallningshafvande skulle ega att, efter vid vederbörlig domstol föregången undersökning, sådane ersättningar Stam- och Hjelprotarne emellan bestämma.
Men, som sedermera, vid Riksdagen 3815, hos Rikets Höglofl.
Ständer ett närmare bestämmande af de afgifter, Hjelprotarne, vid Indeldte regementerne, borde betala Besv. och Ekon.
Betänkanden. 219 till StamRotarne, eller Planpenningarnes jemkning till ett efter närvarande tids va* rupris lämpadt belopp, blifvit föreslaget: sä hade Rikets Höglofl.
Ständer uti till Kongl. Maj:t, den 16
Maj 1815, inkommen underdånig skrifvelse, i afseende på jordlegans förvandling och ersättningarnes bestämmande, funnit endast Indelningsverket och Kneckte-Contracten böra tjena till grund, och ersättningen böia ej fastställas i annat än spannmål eliev motsvarande penningar efter länets markegång, så att, i de orter, der kneckte-contracterne berättiga Stamrotarne till någon vedergällning af hjelpro* tarne, denna ersättning måtte utgå till samma belopp, som knecktecontracten och Indelningsverket utstaka, förvandladt i sä mycket spannmål, hälften Råg och hälften Korn, som efter det årets markegång, då hvarje regementes kneckte-contract efter Indelningsverket upprättades, belöper emot de i contractet utsatta penningar, och med iagttagande, att de Stamrotar, hvilka enligt Indelningsverket äro förklarade skyldige, att utan ersättning af hjelp-rotarne bestå de soldaten tillerkände förmåner, de Rotar, hvilkas torp vid fastställde Stor- eller Enskiften blifvit utbrutne och planlaggde på sådan gemensam mark, hvilken förut tillhört både Stam* och hjelprotarne, samt i allmänhet Stamrotar, hvilka något ständigt vederlag erhållit, vore till ali ersättnings* £2o Besv. och Eicon.
Betähhanien. åtnjutande oberättigade; äfvensom ali rättighet till ersättning för den jordrymd, sorn, tilläfventyrs utöfver hvad kneck te-contr aetea utsätta, vid Soldatetorpen befunnes, icke borde ega rum.
Sedan för utfärdandet af den Nådiga författning i dessa ämnen, hvarom Rikets Högloft.
Ständer i Underdånighet anhållit, Kongl. Maj:t den 25 Maj 1815 anbefallt Kongl. Krigs- och KammarCollegierne att höra Konungens Befallningshafvande, och sedermera deras underdåniga utlåtande afgifva, samt dervid, i händelse de af Rikets Högloft.
Ständer sålunda uppgifna grunder icke vore till hvarje ort lämplige, i underdånighet föreslå andra till ändamålet tjenlige, och Kongl. Krigs- och KammarGolle» gierne, till underdånig följd häraf, den 8 Januari 1817 deras underdåniga utlåtanden afgifvit, hade Kongl. Maj:t detta ämne i hela dess vidd i Nådigt öfvervägande tagit, och Krigs- och KammarCollegierne, hvad Kongl. Maj:t derutinnan beslutit och förordnat, under den 28 October s. å. i Nåder meddelat; jemte Nådig befallning, att Konungens Befallningshafvande och samteliga Regementschefer derom förständiga: till underdånig följd hvaraf Kongl. Krigs- och KammarCollegierne under den 14 Januari 1818 i detta ämne utfärdat Kungörelse, hvaraf inhemtas, att då, till följd af Kongl.
Maj:ts uppå Ständernss underdå - B(sv. och Ekon.
Betänkandén. ££i sniga framställning, den 15 October 1812, utfärdade Nådiga Circulairebref till Konungens Befallningshafvande, inom Vesterås och Örebro Län öfverenskommelse!' redan blifvit afslutade, om de ersättningar, hvartill Stamrotar af sina hjelprotar äro berättigade, för allt hvad de förre i torpjord, mulbete, gärdesfång och vedbrand a/låta, samt denna öfverenskommelse för Vestmanlands regemente, genom Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den 4 October 1815, är stadfästad, och uti Orebro län, vid det, enligt Kongl. Majtts den 2 Augusti 1814 gifne tillåtelse, den 4 Januari 1815 hällne sammanträde med rothållarne, ersättningarnes belopp i spannmål blifvit öfverenskommet och till utgörande för framtiden stadgadt, har Kongl. Majit funnit, hvad angår Vestmanlands och Nerikes inom dessa län förlaggda regementet, böra, vid hvad redan tillgjordt är, förblifva.
Uti Vermlands län, och vid de derstädes förlaggda Vermlands och en del af Nerikes regementer innehåller kneckte-contractet väl icke något bestämdt stadgande om soldatetorps anläggning, utan endast att
Soldaten antingen skall med uthus och stuga förses, eller hos Rotebonden pä gården inrymmas, och derjemte erhålla visst i spannemål och matvaror årligen; Dock äro torp med egor dertill sedermera anlaggde, och, till följd af Nådiga Gil culair-brefvet 222 Bes;;, och Ekon.
Betänkan/len. af den 15 October 181 2, öfverenskommelset för 5 års tid eller till 1815 års slut träffade rotehållarne emellan om utrotarnes ersättningsskyldighet till Stamrotarne.
Men, då ali annan eller så beskaffad grund för ersättningens bestämmande, sorn Rikets Höglofl.
Ständer i underdånighet tillstyrkt, saknas, har Kongl.
Majit ansett bäst, att, derest ej redan någon allmän öfverenskommelse blifvit träffad, och af Konungens Befallningshafvande i länet gillad.
Landshöfdingen må sammankalla de rotehållare, hvilkas nummer äro med Soldatetorp och dertill hörande jord försedde, för att höra dem om ett framtida bestämmande af den ersättning, delegarne i Roten böra utgöra till den, å hvars egor Soldattorpet är anlagdt.
Inom Skaraborgs och Elfsborgs Län med Dahlsland, och vid de, inom dessa län inroterade Skaraborgs, Vestgötha-Dahls och Elfsborgs regementer, utstaka ej kneckte-contracten något vederlag för Soldattorpet, emedan det hemman, på hvars egor detta är anlagdt, vid roteringen mindre andel är påförd, i följd hvaraf, och med tillämpning, af Riksens Höglofl.
Ständers yttrade grundsats, någon ersättning åt Stamrotarne vid dessa 3:ne regementer ej kan ega rum.
Vidare har Kongl.
Majit funnit på enahanda grund ersättning för jordlega ej kunna i fråga komma, inom Gefleborgs län Besv. och Ekon.
223 och Helsinge regemente, der inga hjelprotar äro Stamrotarne anslagne, eller planpenningar genom kneckte-contractutstakade; inom Stora Kopparbergs
Län och Dahlregementet, hvarest
Soldattorp ej äro an* laggda ellar hjelprotar linnas, vid Vesterbottens regemente, inom Vesterbottens och Norrbottens län, emedan torpen äro upptagne antingen på Allmänning eller ock på Rotens samfällda mark, samt vid Jemtlands regemente, af den grund att, genom det med orten stadfästade contract, ej flere än endast en hemmansdel om hvarje Soldat deltager, och således inga utrotar vid detta regemente äro befintlige.
Vid Bohus läns regemente och Norra bataillonen deraf är, genom det den 20 September 1783 stadfästade Contract, utstå* kadt, huru mycken åker omkring Soldatetorpen bör finnas, äfvensom stadgadt är, att den rothållare, å hvars egor torpet är anlagdt, undfår af med-intere6senterna ersättning i penningar efter öfverenskommelse eller behörig undersökning, samt stadfästelse af Landshöfding och Regementschef.
Deremot, och ehuru något faststäldt knecktecontract, för den år 1791 från Cavallen till Infanteri förändrade Bohus lans regementets Södra bataillon, ej finnes upprättadt, så, enär Kongl. Majit redan den 24 Februari 1794 förordnat, huru Södra bataillonens soldater med torp skulle förses, och Landshöfdingen £E4 Besv. och Ekon.
Betänknnden. tillkän-nagifvit, det, till förekommande af tvister emellan Stam- och utrotar, han den 2i Juni 1807 förordnat Kronfogde med 2 Nämndemän, som efter anmälan och efter utställd besigtning ä torpen i alla delegarnea närvaro, på de af Landshöfdingen utstakade grunder, skulle bestämma utrotarnes ersättning till Stamrotarne i säd och hö in natura, eller efter markegångspris, och med rättighet för den med förrättningen missnöjde, att inom viss tid hos Landshöfdingen anföra besvär; hade Kongl. Maj:t ansett bäst, att för Bohus Läns regementes begge batailloner, vid hvad om hjelprotarnes ersättning till Stamroten sålunda förordnadt är, må förblifva.
I följe häraf har Kongl. Maj:t funnit den af Riksens Höglofl.
Ständer gjorda framställning om planpenningar endast kunna ega rum vid Uplands Regemente inom Stockholms och Upsala län, vid Södermanlands regemente inom Nyköpings län, vid första Lifgrenadierregemente! inom Linköpings län, vid Jönköpings regemente inom Jönköpings län, vid Kronobergs regemente inom Kronobergs län, samt vid Calmara regemente inom Calmare och Kronobergs län, hvilka sex regementers kneckte-contract af den 13 Maj och 7 November 1685, d. 26 Februari och 23 November 1686, den 1 Februari 1695 och den 4 November 1725, finnas öfverensstämma ej allenast deruti, att Besv. och Ekon, Vak, Betånkanden, 215 lill kneckte-torpet skall, utom husen, finnas en kåltäppa, ett spannland eiler •§ tunneland åker, hälften till hvart års utsäde, samt äng till två sommarlass hö, men i Östergöthland till la ss hö årligen, utan ock deri, att det hemman i Roten, på hvars egor kneck. te«torpet med ofvannämnde lägenheter ligger, skall af sina Rote-interessenter erhålla tre daler kopparmynt eller en daler silfvermynt, samt i Östergöthland sex mark silfvermynt, om året, i vederlag, likväl med förbehåll, inom Stockholms, Upsala och Nyköpings Län, att, så vida det hemman, der kneckte-stuga är uppbyggd, består af bättre och märkeliga förmåner, något vederlag för torpet ej eger rum, och derjemte, i Nyköpings län, att, om ett helt och ett halft hemman stå tillsammans i Roten, det hela icke heller åtnjuter något vederlag.
Vid bestämmandet derföre af planpenningarnes rätta värde, den tiden de utsattes, och vid jordlegans hänförande dertill, hade Kongl. Maj:t, med bifall till Kongl. Krigs- och KammarColIegiernes derom gjorda underdåniga hemställan, funnit, att de, vid indelningen i planpenningar föreskrifne, tre daler i det närmaste svara mot tio och f kappar spannmål, och fördenskull i Nåder förordnat, att, vid nämnde regementer, planpanningax-, i de händelser, de enligt kneckte-contracten utgå böra, eller behöriga Bihang till RiksSt, Trot, 1823, Qide Sami, N:r i§, 226 Best), och Ekon.
Betankandett. öfverenskommelser till ett annat förhållande icke föranleda, skola af hjelp- eller utro» tärne, samfällt och i män af deras andel i Koten, till Stamroten erläggas med tio och två tredjedels kappar säd, hälften rag och hälften korn, eller med penningar efter markegång* trien i Östergöthland endast med hälften deraf eller 5-3- kappar spannmål.
Vidkommande frågan om bestämmande af ett visst vederlag i spannmål åt Stamroten, för ät soldaten lemnade gärdselfång* vedbrand och mulbete för hans kreatur, sä, enär Riksens Höglofl.
Ständers sednare framställning i detta ämne ej innefattade, att dessa soldatens förmåner borde ingå i den af Ständerna äskade föreskrift för jordiegans förvandling till spannmål, hade Kongl.
Maj:t ansett desto mindre lämpligt, att härutinnan något förordnande meddela, som i allmänhet icke endast Stamroten dessa förnödenheter för soldaten tillsläpper.
Slutligen hade Kongl. Maj:t ej funnit af nöden, att, pä sätt Riksens Höglofl.
Ständer önskat, något ovillkorligt påbud, att den jord, soldatetorpen utöfver kueckte-contractet innehafva, borde utläggas, utfärda, emedan derigenom en rubbning uti de emellan Rote och Soldat möjligen träffade öfverenskommelser eller afhandlingar skulle å-> stadkommas.
Vid ett sådant förhållande, som ntl anfördt blifvit, finner Utskottet någon annan Eesv. och Ekon.
227 åtgärd, i afseende på denna fråga, icke böra fega rum, än att vördsamt tillstyrka Riksens Höglofl. Ständer, att hos Kongl. Majit i Underdånighet anhålla, det Kongl. Majit täcktes, i de län, der stridighet, om planpenoibgars utgörande, ännu fean Uppstå, anbefalla dess Befallningshafvande, att, i likhet med hvad under den Öetober 1812 blifvit i Nåder föreskrifvet, söka befordra frivilliga öfverenskomtnelsör emellan Statnoch Utrotarne, om de i fråga ställde
Förmånernas utgörande efter ortens förhållanden och contracter m. m., eller, der sådana ofverenskommelser icke kunna träffas, i Nåder påbjuda, att, vid soldatens eller Båtsmans afgång, den jord, torpet utöfver kneck» te.coutractet innehafver, bör utläggas och till hemmansägarens disposition återgå, då all fråga om planpenbingar, utöfver kneclite contractet, alldeles förfaller, utan rubbning af de emellan Rote, och Soldat eller Båts» man möjligen träffade öfverenskommelseri Hvilket dock, jemte 2:ne ledamöters särskildta utlåtanden, Riksens Höglofl.
Ständer® egen pröfning vördsamt underställas.
Stockholm den 8 April 1823, 228 Beiv. och Elion.
Utlk.
Bet anh anden.
Transsumt af Protocollet, hållet i Riksens Högloft.
Ständers Allmänna Besvärs■ och HkonomiUtsltQtt den 8 April 1825. S. D.
Herr Lenning, anförde: O ”T ijka med hvad Betänkandet innehåller, ön* skar jag, det mätte Riksens Höglofl.
Majtt i underdånighet anhålla, det Kongl.
Maj:t täcktes i de län, der Stamoch StrÖrotar ej kunna om planpenningens utgörande öfverenskomma, anbefalla dess Befallningshafvande förelägga Roteinteressenter inom viss tid söka att vinna dylika frivilliga öfverenskommelse!-, samt derefter på en gång upptaga och, efter sig företeende omständigheter, bedömma de tvister, som ej kunnat i vänlighet afgöras; men deremot tror jag det ingalunda tjenligt, att, vid Soldats- eller Båtsmans afgång, fråntaga torpet den jord, det utöfver kneckte-contractet kan innehafva, lika litet som att tillämpa den i detta ärende utfärdade Kungörelse af den.
14 Januari 1818, helst det förra förfarandet alltid skulle försvåra möjligheten, att med minskade torplägenheter få nya Soldater och Båtsmän i de afgångnes ställe, och tvist om sålunda frånskilde jordegov alltid kunde uppkomma, äfvensom den i berörde Kungörelse bestämde ersättning, efter hvad jag har mig bekant, i Södermanland och Öster - Besv. och Ekon.
^229 göthland på Intet sätt motsvarar Stamrotarnes billiga anspråk på bidrag af Strörotarne.