Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderskapet och Adeln blifvit afgifna, nemligen: Banco-Utskottets Utlåtande, IV: o 12. 7 1:0 Af Herr Grefve Gyldenstolpe, Anton Gabriel, som ansett den af Herr Rosenblad föreslagne praescriptionstid för omförmälde sedlars emottagande i Kronans uppbörd, väl icke komma att medföra så stora olägenheter, ehuru tiden vore temligen kort; men deremot på det högsta afstyrkt förslaget, att dessa sedlar, efter i^ö års slut, skulle förlora sin rätt till betalning i Banken; och har Herr Grefven, efter hvars omdöme det visserligen vore rättast, att, så länge Banken finnes, densamma äfven bör inlösa sina sedlar, utan afseende å deras ålder, dock trott, att, i händelse någon praescriptionstid för deras inlösen skulle stadgas, densamma icke borde bestämmas till mindre an Tio år, samt anhållit, att, om en sådan åtgärd varder bifallen, Utskottet ville föreslå, alt, till allmänhetens kännedom, underrättelse derom uti de små Almanachorne blifver intagen; 2:0 Af Herr Friherre Cederström , Jacob, som, med bestridande af Herr Rosenblads motion, instämt i Herr Grefve Gyldenstolpes anmärkning om otillbörligheten deraf, alt Bankens sedlar, då de icke befinnas förfalskade, någonsin kunna förlora sin gällande kraft, anhållit, att all fråga om denna praescriptionstid må försvinna; 3:o Af Herr von Hartmansdorffj August, som yrkat, att någon fråga om aflysning af sådane sedelsorter, som Herr Rosenblad omförmält, icke måtte under innevarande Riksdag förekomma, enär flere millioner af desse sedlar ännu äro i rörelsen och en sådan äflysning skulle bringa många menniskor om deras egendom, samt 4:o af Herr Grefve Frölich, David , som i allo instämt i de af Herrar Gyldenstolpe , Cederström och von Hartmansdorff gjorde anmärkningar, under förklarande, att, efter Herr Grefvens åsigt, ingen annan orsak kan elier bör få gifvas för ett sådant förslags verkställighet, som Herr Rosenblad framställt, än om en Bank skulle upphöra, och det blefve nödigt att utröna, huruvida Banken vore banqueroutte eller icke; men att, då, såsom 1111, förhållandet är motsatt, och Banken fullt solvent, Herr Grefven ansåg en sådan åtgärd icke af behofvet vara påkallad, utan stridande mot lag och rätt.
Ehuru utgifvandet från Banken af sedlar å 3 och 2 R:dr å dubbla blad redan långt före delta samt af Transportsedlarne med den 3i Mars 1836, på sätt motionären förmält, upphört, äfvensom tillverkningen af sedlar å 3 och 2 R:dr på enkla blad är vorden med i836 års utgång inställd, likväl, med afseende derå, dels att utgifvandet af sistnämnde sedlar fortfarit lill slutet af år i838, hvarefter först desse sedlar, enligt Banco-Fullmäktiges den 22 November samma år fattade beslut, icke vidare från Banken i allmänna rörelsen utgifvils, utan enär de i Cassorne mer eller min - s Banco-Utshottets Utlåtandej N.-o 12. dre förslitne, inkommit, till Bankens Sedelcontor blifvit aflemnade alt förstöras; dels och hufvudsakligen att sammanlagda beloppet af utelöpande sedlar utaf ifrågavarande trenne slag uppgick ännu vid i83g års slut till en summa af icke mindre än B:co R:dr 5,o3t,3o4: 25. 7*), och att alltså, derest prasscriptionstid för deras inlösen i Banken, på sätt motionären före slagit, nu bestämdes, sådant, enligt hvad Utskottet befarar, skulle leda till förluster för många enskilde, anser
Utskottet sig för närvarande icke kunna tillstyrka Rikets Ständer att besluta utsättandet af någon viss praescriptionstid, med hvars utgång all inlösen i Banken af omförmälde Transporlsedlar samt sedlar å 3 och 2 R:dr på ofärgadt papper skulle upphöra.
Men då Utskottet delar motionärens öfvertygelse, att, derest en fullkomlig indragning af Bankens berörde sedlar kunde, på sätt förordnadt blifvit i afseende på Rikets Ständers Banks tillförene utgifne sedlar å Daler Kopparmynt, verkställas inom en icke aflägsen framtid, flere fördelar skulle vinnas, och deribland erhållandet af visshet om den utelöpande sedelstockens belopp, har Utskottet , för beredande häraf i framtiden, ansett sig böra föreslå Rikets Höglofl.
Ständer att nu besluta, det
Bankens från och med 1777 års början till och med den3i Mars i836 utgifne, samt å Specie eller Banco lydande Transporlsedlar, äfvensom dess från och med 1777 års början till och med 1812 års slut å 3 och 2 R:dr på dubbla blad, samt från och med 1813 lill och med i836 års slut likaledes å 3 och 2
R:dr på enkla blad tillverkade sedlar af ofärgadt papper, icke få emottagas i uppbörden af allmänna medel längre än till och med år 1848.
Skulle Rikets Ständer finna för godt att härtill bifall lemna, blir nödigt, att hos Kongl. Maj:t göres underdånig anhållan, det Kongl. Maj:t täcktes, till allmän efterrättelse, Nådig Kungörelse utfärda, och derjemte ej mindre anbefalla vederbörande om dess uppläsande från Predikstolarne minst *) Transportsedlar Banco R:dr 1,334,112: 25: 7.
Sedlar å 3 och 2 R:dr med dubbla blad 281,152: — — ,, med enkla blad 3,416,040: — — Summa B:co R;dr 5,031,304: 25: 7. Banco-Ulskottets Utlåtande, N:o i3. 9 minst 2'.ne gånger hvarje år under den bestämda praescriptionstiden, än äfven !förständiga|Kongl, Yetenskaps-Academien att låta, till allmänhetens kännedom, uti de små Almanachoina för de 2:ne år, som näst föregå den lid, då omförmälde sedlars emottagande i uppbörden skall upphöra, och således för åren 1847 och 1848» ifrågavarande Kungörelse införa, Och torde Banco-Fullmägtige erhålla uppdrag att, så ofta nödigt pröfvas, låta meranämnde Kungörelse införa uti Rikets Ofliciela Tidning.
Ank. till Exp. Utsk. den 18 April, kl. 1 e. ra.
Utlåtande, i anledning af väckte motioner, dels i allmänhet, om Lån ifrån Banken till understöd för kyrkors byggande, dels serskildt, om dylikt lån för uppf örande af Domkyrka i Hernösand.
Genom Protocolls-utdrag af den sistlidne Februari, har Hedervärda Bonde-Ståndet till Banco-Utskottet remitterat en af Eric Nilsson från Jemtlands Län väckt motion, deruti han, i afsigt alt ifrån Statens sida bereda understöd till nya kyrkors byggande, der sådana äro af behofvet påkallade, och på det att kostnaderne för sådane företag, till någon del, äfven må förflyttas på de kommande generalionerne, som draga nytta af dessa byggnader, föreslagit, alt, till delta ändamål, af Rikets Ständers Bank mätte beviljas lån till en tredjedel eller hälften af den sumftran det för hvarje serskilt fall upprättade kostnads-förslaget upptoge, att, emot af Församlingens samtlige Ledamöter för återbetalningen ingången solidarisk ansvarighet, utgå under 2 å 3 år, eller i den mon arbetet kunde fortgå, mot erläggande af 4 procents årlig ränta och 2 procents amortissement; förmenande motionären, att, genom så beskaffade försträckningar från Bankens sida, något menligt inflytande på realisationen eller Bankens functioner för öfrigt icke kan vara att befara, i synnerhet om det låne-belopp, Bih. till R.
Prot. 1840. 6 Sami. 1 A/d. 6 Häftet. % 10 Banco-Utskoltets Uttalande, N.-o 13. sorn, för ifrågavarande ändamål, ifrån Banken finge utgifvas, beslämdes till högst 5o eller 60,000 R:dr B:co om året.
Ifrån Yälloflige Borgare-Ståndet har sedermera, uti Protocolls-Utdrag af den 29 i förenämnde månad, lill Utskottets handläggning blifvit öfverlemnad en af Herr E. J. Westman, i egenskap af Fullmäglig för Hernösands stad och efter af stadens samt Hernö församling erhållet uppdrag, väckt motion, att Rikets Ständer, mot församlingens garanti, måtte till uppbyggande af dess casserade Stifts- eller
Domkyrka bevilja densamma ett Bancolån, stort 4°>00° R-'dr B:co, på de vilkor, församlingen, enligt ett motionen bifogadt Sockenslämmo-protocoll föreslagit, nemligen mot 3 procents ränta och 1 procents årlig afbetalning på Capitalet, hvarvid dock, i händelse lånet på sådane vilkor icke skulle kunna erhållas, motionairen vore berättigad att erbjuda och be vilja 2 procents årlig Capital-afbetalning; upplysande en af Kyrkans Ombudsman författad, Utskottet meddelad uppgift, dels att kostnaden för den tillämnade nya Stiftskyrkan, enligt af Kongl. Öfver-Intendents-Embetet god kändt kostnads-förslag öfver modell-ritningen, uppgår lill 83,2i3 R:dr sk.
B:co, deruti likväl icke inberäknad kostnaden för ett nytt orgelverk, som anses kunna upptagas till 8 å 10,000 R:dr, dels äfven att kyrkans tillgångar uppgå till ungefärligen 3i,ooo R:dr, hvaraf utestående och förräntade omkring 22,000 R:dr hos förmögnare personer och 9,000 R:dr hos mindre bemedlade emot hvarandras borgen och inteckning uti mindre gårdar, hvilken summa likväl, under nuvarande svåra penninge- och andra förhållanden, förmodas icke kunna, vid en tillstunda lide kyrkobyggnad, indrifvas.
Enär Rikets senast församlade
Ständer så väl gillat den, uti 20 punkten af Banco-Utskoltets Betänkande N:o 6, med förslag till hufvudgrunder för Bankens förvaltning och rörelse, af Utskottet yttrade åsigt, att, då Bankens utlåningar böra vara antingen på kort tid elier ock mot sådane fordringshandlingar, som utan allt för mycken svårighet skulle kunna försäljas eller hypotheseras och i sistnämnde hänseende föi bindelserne för de lån, som af vissa städer och corporationer under collectiv ansvarighet för ränteoch capital-afbetalning innehades, synts vara af ofördelagtigare beskaffenhet, än de egentliga fastighets-lånen till viss man mot lemnad intecknings-säkerhet, Banken icke vidare borde utgifva några nya lån till städer eller corporationer, utöfver hvad af Rikets Ständer redan vore medgifvet, i öfverensstämmelse hvarmed jemväl uti §.
188 af nu gällande Baneo-Reglemente är vordet stadgadt, att dylik utlåning, utöfver den i i83o års Banco-Reglemente medgifna, till vissa, uti åberopade §. upptagne städer och corporationer icke vidare eger rum, som ock, genom bifall till Utskottets Be - Banco-Utskottels Utlåtande , N.-o i3. ii länkande JNT:o 18, i anledning af de till Utskottet remitterade motioner af Herr Prosten Östberg j angående ett Banco-lån lill S:t Annae Capell-församling samt af Herr Hahn, rörande ett Banco-lån till Umeå stad, förklarat, att de låneunderstöd, hvarom nyssnämnde motioner handlade, såsom stridande emot hufvudgrunderne för Bankens rörelse, icke kunde till utgifvande från Banken beviljas; har Utskottet, som alltid skulle finna betänkligt att tillstyrka frånlrädandet af den sålunda utaf Rikets Ständer, i sammanhang med realisationens verkställande enhälligt antagne den grundsats, destomindre ansett sig nu böra ett afvikande från densamma undeislödja, som några ytterligare skäl derför icke tillkommit; äfvensom Utskottet i öfrigt icke kunnat förbise olämpligheten deraf, alt lånerörelsen droges från dess naturligare föremål och mera produetiva förelag till dess nu föreslagna utvidgning, hvaraf följden skulle blifva en sådan utsträckning i anspråken på lånebilräde från Banken, att slutligen någon gräns derför svårligen kunde bestämmas.
Hvad serskildt beträffar den af Herr Westman väckta motionen, torde Utskottet icke böra obemäldt lemna, att motionairen, som ansett, att kostnaden för uppbyggandet af Hernösands
Domkyrka skulle uppgå till R:dr 100,000, derjemte, enär tillgången utgjordes af endast mer eller mindre säkert disponible 31,000 R:dr, samt, om äfven det sökta lånet, 40,000 R:dr, erhölles, således bristen skulle af församlingen fyllas med 2g,000 R:dr, allt Banco, för egen del förklarat sig icke kunna tillstyrka det sökta lånet, eller att församlingen, bestående af blott 1,200 mantalsskrifne personer, dymedelst skuldsattes lill ett, efter hans förmenande, dess förmåga öfverstigande belopp, helst församlingen icke hade någon i Lag grundad skyldighet att nybygga och fullborda Stifts- eller Domkyrkan, utan Stiftets medverkan genom de vanliga derifrån till kyrkan anslagne så kallade Domkyrkotunnorne, eller annat bidrag, och, derest kyrkan från år J<347> då Stiftet skiljdes ifrån Upsala, fått, i likhet med andra, de äldre Stiften frånskiljde kyrkor i Carlstad, Götheborg och Calmar, uppbära de från Stiftet årligen utgående 124 dom kyrk o-tunnor, tillgången redan långt före detta medgifvit kyrkans återuppbyggande.
På grund af den åsigt, som hos Rikets senast församlade Ständer gjort sig gällande, och hvilken Utskottet i allo biträder, får Utskottet alltså tillstyrka Rikets Ständer alt å ifrågavarande, till Utskottet remitterade, motioner af Eric IVilsson från Jemtlands Län och Herr E. J.
Westman meddela afslag.
Stockholm den i5 April 1840. 12 Banco-Utskottets Utlåtande > N.o 1.3 Reservationer.
Af Eric Nilsson från Jemtlands Län: ■”Ehuru jag, vid Höglofl.
Utskottets öfverläggning om min motion om lån af Rikets Ständers Bank till understöd för kyrkobyggnader, blifvit öfverröstad, har jag derföre icke blifvit öfvertygad, alt något gillligt skäl förefinnes, som talar för afslag af denna min motion: då det icke kan uppgifvas Bankens oförmåga att meddela dylika lån, eller att sådane låne-bidrag skulle föranleda till rubbning af Bankens öfriga functioner, eller alt den af mig föreslagna säkerheten för Banken blifvit underkänd och icke eller, alt ett sådant låne-understöd är någonting främmande för Bankens rörelse, ty de äro bestämdt af samma beskaffenhet, som fastighets-lån, som Banken meddelar, endast med den skilnad, att efter mitt förslag skulle en del smärre jordbrukare och verkligen behöfvande komma i åtnjutande af en förmon, som nu endast tillkommer större fastighets-egare; ulan Höglofl.
Utskottet har derföre åberopat några beslut af Rikets senast församlade Ständer, som jag icke anser för någon regel för nu varande Ständer, ty i sådant fall, om man stride skulle hålla sig lill hvad föregående
Ständer beslutat, så skulle ju naturligen deraf följa, att ingen förändring i hvad som helst skulle kunna ega rum; dock har jag erfarit, alt Ledamöter inom Höglofl.
Utskottet, som åberopa desse skäl, sjelfve väckt fråga om förändring af hvad sisla Ständer beslutade, i afseende på lån mot guld och silfver-panter.
Vidare har Höglofl.
Utskottet icke kunnat förbise olämpligheten deraf, att låne-rörelsen droges från dess naturliga föremål och produetiva företag.
Jag har deremot ansett de naturligaste föremål för låns erhållande vara de oundgängligasle behof ven, som ofta uppenbara sig deruti, att, då en fattig församling finnér sig tvungen att uppbygga sin kyrka, så måste den, alt börja med, vända sig till Konungens Befallningshafvande och Consistorium, för att anhålla om deras förord hos Kongl. Maj:t om Nådigt tillstånd att öfver hela Riket, om jag så får uttrycka mig, få tigga medel, skillings, styfvers och runstyckstals, till understöd för denna byggnad; och för denna insamling skola Consistorier, Prostar, Prester, Kyrkovärdar och Sexman sältas i rörelse, och jag känner bestämdt från min ort, som är mera glest bebodd, att, då en sexman genomvandrat sin rote för en sådan insamling, får han icke så mycket, som motsvarar hans tidsspillan, och detta besvär får han hafva för intet.
Utskottet trott, att, om min motion bifölls, följden deraf skulle blifva en sådan utsträckning i anspråk på lånebiträde från Ban - Banco-Utskottets Utlåtande, JV.-o 13.
13 ken, alt slutligen någon gräns derföre svårligen kunde bestämmas.
Jag har dock föreslagit blott 5o eller 60,000 R:dr Banco om året, och detta tyckes icke vara ett så obegränsadt belopp.
På de skäl, jag nu ytterligare haft äran framställa, hemställer jag vördsammast, örn icke Rikets Högloft.
Ständer skulle finna för godt godkänna min motion, som nu är i fråga.” Af Herr Doctor Hvasser: '•'Emot Höglofl.
Banco-Utskottels fattade beslut att afslå Herr Borgmästaren Westmans motion om ett Banco-lån af 4o,ooo R:dr, för återuppbyggande af Hernösands förfallna kyrka, får jag vördsamt mig reservera.
Jag bade visserligen önskat, att denna fråga fått vara på Utskottets bord hvilande, till dess 2!ne dermed sammanhängande motioner rörande 124 tunnor Kronolionde-spanmåls reclamerande från Upsala Domkyrka lill Hernösands, blifvit afgjorde.
Men då denna min mening icke kunnat inom Utskottet göra sig gällande, får jag öfver hufvudsaken mitt yttrande aflemna.
Utskottet har afslagit motionen, på grund af sista Banco-Reglementel, der i 6 Artikeln 2 Afd. 188 §. mom.
1 orden så lyda:
Någon utlåning från Banken till städer eller corporationer eger hädanefter ej rum, utöfver hvad i 183o års Banco-Reglemente medgifvits.
Jag kan för min del icke anse nuvarande
Ständer vara härigenom bundne, helst ordet hädanefter icke lärer kunna betyda en everldelig tid, utan allenast liden lill denna Riksdag, då Rikets Ständer ju ega magt alt förändra Banco-Reglementet, såsom de för godt finna.
När vid sista Riksdag Banco-Reglementet uppgjordes, var verkligen högst nödigt att intaga ofvan anförda stadgande, ty farhågor yttrades från många håll för den då beslutna realisationens bestånd, hvarföre ock låne-rörelsen måste i möjligaste måtto inskränkas.
Nu synas dessa farhågor förskingrade, och, ehuru val jag anser, att all försigtighet ännu och allt framgent är af nöden lill betryggande af Bankens säkerhet, hufvudsakligen hvilande på de visa grunder, som för lånerörelsen blifvit bestämde, och som, då de under förflutna 5 åren visat sig så fördelagtiga för Banken, jag i allmänhet önskar bibehållne, vågar jag dock tro, att Banken, i den lyckliga ställning, den nu sig befinner, är mera än någonsin i tillfälle, alt med låneunderstöd mot nöjagtig säkerhet underlätta vigtiga företag, de må anmälas af städer, corporationer eller enskilde; varande naturligtvis Rikets Ständer förbehållet, att för hvarje serskildt fall profva behof och omständigheter.
Hernösands stad är i största behof af ifrågavarande lån, torde vara tillräckligen upplyst.
Kyrkan är så förfallen, att gudstjensterne mäste hållas i Gymnasii-salen.
Det för en ny kyrkas uppförande uppgjorde kostnads-förslag uppgår till 100,000 R:dr Banco, hvartill endast 31,000 lära finnas såsom möjlig tillgång.
Vid sådant 14 Banco-Utskottets Utlåtande, N.o 14■ förhållande synes del billigt, alt låne-ansökningen, om icke lill hela beloppet, åtminstone till någon del, må varda bifallen.
Delta kan icke betraktas såsom något farligt prasjudicat, enär flere städer och kyrkor tillförene åtnjutit och ännu bibehållas vid samma förmon; och då Rikets Ständer kunnat tillåta, alt en så betydlig summa som 3o,ooo R:dr kunnat få reserveras i Banken öfver 10 år för Lunds
Domkyrkas räkning, ehuru denna rika kyrka icke behöft uttaga dessa medel, hvarigenom de blifvit lill Bankens skada en så lång tid ofruglbara, så synes det vara påfallande strängt, att nu vägra äskadt lånebilräde åt Sveriges nordligaste och måhända fattigaste Stiftskyrka.” Af Herr Prosten Lyth: ”Jag instämmer uti Herr Doctor Hvassers reservation. ” N:o 14.
Utsk. den 18 April, kl. 1 e. m.
Utlåtande j i anledning af Herr Bagges motion, dels om v i Ikoren för återbetalning af de Lån, som Uddevalla Stads Borgerskap och Församling af Banken erhållit, och dels angåen de ett nytt Lån af Bankens medel till Uddevalla Stads församling.
Jemte anmälan, att Uddevalla Stads Borgerskap och församling af Rikets Ständers Bank erhållit lån, det förra å 25,000 R:dr och det senare å 16,666 R:dr 32 sk., mot 4 procents ränta och 2 procents afbetalning årligen, för uppförandet af Stadens Publika byggnader och kyrka efter den staden öfvergångna eldsvåda, å hvilka lån skall återslå, på det förra 11,148 R:dr 44 sk. 11 r:st och å det senare 6,787 R:dr 27 sk. 1 r:st, har Herr M. Bagge, uti en inom Yällofl. Borgare-Ståndet väckt och till Utskottet remitterad motion, af anledning, att de årliga inbetalningarne å berörde lån skola för närvarande generation vara allt för tryckande, hos Rikets Ständer anhållit, att, när lånen genom skeende afbetalningar, nedgått, det förra till 10,000 R:dr och det senare lill 6,666
R:dr 32 sk., desamma måtte få omsättas till primitiva, hvarigenom de årliga inbetalningarne minskades till 1,000 R:dr celi nuvarande generation på det sätt vunne lindring uti dess Banco-Vtskottets Utlåtande JY.-o 14* 13 gjorda ansträngningar, alt de i någon mon finge delas af en kommande; hvarförutan och som det för staden skall medföra högst kännbara kostnader vid den intecknings förnyande, som för Borgerskapets lån vore beviljad uti stadens publike byggnader och fastigheter, emedan serskild Rådstugu-Rätt derför måste förordnas, antingen från Jönköping eller Wenersborg, motionären hemställt, att, enär för Stadsförsamlingens lån intekningssäkerhet icke skall vara lemnaJ, utan endast belalnings-ansvarighet af en för alla och alla för en, och som äfven för Borgerskapets lån vore gifven, samt Banken ansetts vara belåten med enahanda säkerhet för lån, som till andra städers borgerskap blifvit lemnade, först omförmälde inteckningssäkerhet måtte eftergifvas, eller för den händelse detta icke skulle bifallas, att inteckning måtte få ega rum i Packhus-tomten N:o 36, helst denna vore af föga värde, och för packhus-läge mindre tjenlig; och har Herr Bagge slutligen, uppå anförde skäl, begärt, att
Stadsförsamlingens lån måtte få ökas till 10,000 R:dr, mot lika vilkor och garanti, som voro stadgade för gamla lånet.
Beträffande först den af motionären äskade omsättning af ofvanberörde tvänne lån, har Utskottet skolat fästa uppmärksamhet derå, att, i händelse af bifall härtill, öfrige släder och corporationer, hvilka hafva lån i Rikets Ständers Bank, otvifvelaktigt deraf hemta anledning att söka af enahanda förmon komma i åtnjutande, hvarigenom skulle inträffa, att en längre tid än den, som vil lånens beviljande blifvit beräknad, komme att åtgå, innan dessa lån blefve lill fullo liejviderade.
Med anledning så väl häraf, sorn alt Rikets Ständer redan vid 1823 års
Riksdag medgifvit en minskning uti den årliga inbetalningsskyldigheten för det åt Uddevalla stad lemnade lånebiträde, i och för iståndsättandet af dess publika byggnader, anser Utskottet sig böra afstyrka bifall till Herr Bagges uti berörde hänseende gjorda anhållan.
Hvad dernäst angår den väckta frågan om eftergifvande af den för lånet till Uddevalla Stadsförsamling lemnade inteckningssäkerhet, så och äfven med förutsättande, att den för samma lån tillika åtagna personliga ansvarighet af Borgerskapet möjligen skulle kunna anses för Banken innebära nöjaktig säkerhet, att lånet blifver vederbörligen återbetaldt, finner Utskottet likväl ej något giltigt skäl, hvarför Banken skulle vid alldeles oförändrade omständigheter frånträda en från början såsom erforderlig ansedd säkerhet, helst sådant, blefve ett praejudical till enahanda förmons medgifvande för den eller de städer, som, under samma vilkor, erhållit 16 Banco-Utskottets Utlåtande, IV,-o 14- lån lios Banken; på grund hvaraf, och enär kostnaderne för den serskilde Rådstugu-Rätt, som vid Intecknings-förnyelser måste förordnas, efter den utredning, som vid 1828—i83o årens Riksdag, i berörde hänseende, blifvit uti Banko-Utskottets Betänkande N:o 3g meddelad, äro föga betydliga samt dessutom blott hvart io:de år påkomma, Utskottet anser sig ej kunna tillstyrka bifall hvarken lill den sökta eftergiften af Intecknings-säkerheten, eller den föreslagna ändringen deruti.
Och får Utskottet slutligen, i afseende på det af motionären äskade tillökta lånet till Uddevalla stads församling, med åberopande af de skäl, som blifvit anförde uti Utskottets Betänkande N:o i3 för afslag å begärda låne-biträden till kyrkors byggnad, hos Rikets Ständer afstyrka bifall till Herr Bagges ifrågavarande förslag.
Reservation af Herr Prosten Thuden: ”Jag vill visserligen icke underkänna de skäl, Höglofl.
Banko-Utskottet anfört för afslag å Herr Bagges motion, men önskade dock, att åtminstone första delen af motionen kunde af Rikets Ständer bifallas.
Jag förmodar äfven, att sådant icke skulle utgöra ett så vådligt prejudicat, enär, med den kännedom, jag har om det ifrågavarande samhällets belägenhet, jag är fullt öfvertygad, att få kunna förete så giltiga skäl för lindring i lånevilkoren, som detta samhälle.” Daneo-Utskottets Utlåtandej IV.-o 15. 17 N:o 15.
Ant. till Exp. Utsk. den 18 April, kl. 1 e. m.
Utlåtande j i anledning aj väckt fråga, om ansvarsbestämmelsen för den Räkningshafvare i Banken, som j utan föregången collationering, assignera!' å sin Räkning derstädes.
Efter det, uti en hos Bankens Commissariat, förekommen fråga, olika meningar uppstått om rätta förståndet och tillämpningen af stadgandet uti Kongl.