Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Enär nu ett noggrant iagttagande af en sådan reglering är af högsta vigt, samt öfverskridande deraf skulle alldeles kullkasta de grunder, som till vinnande af stadga i Fabrikemes Lånrätt blifvit uppgifne, och det ytterligare biträdet ar vordet föreslagit, endast «nder villkor af sådane grunders bibehållande, tror Utskottet sig hafva, uti det återremitterade Betänkandet, tydligen ådagalagt, att ifrågavarande Correctiv egenteligen är stäldt och har till fö remål , att motverka vidsträcktare anslag af ofvan anförd beskaffenhet, ärr Utskottet föreslagit, och med hvilka liittils gifne sådane anslag, Commerce -Collegirwn icke ägt vidare befattning, än att verkställa de befallningar, det em sådane medels utietnnande undfått.
Vid ett sådant förhållande, och då det i Vallöf!. Bor#
Ståts-lJtskottets Betänk anden'.
1881 gare-Ståndet, såsom controll emot anslagens öfverskridande, framställde Förslag, att ConomerceCollegium sku'le endast bestämma, huru stor del eller procent af tillverknings-värdet, hvarje Fabriks-idkare skulle åtnjuta, men säkerheterna pröfvas samt medlen förvaltas och utlemnas af Banco-Styrelsen , icke lämpeligen synes kunna till bifall föreslås, enär i betragtande tagess, att hela Fonden icke är af Banken förskjuten, samt berörde delning af de Commerce-Collegium ensamt hittills åliggande befattningar, i allt fall skulle leda, till en ökad vidlyftighet och omgång, utan att någon närmare controll derigenom vunnes, hälst, på sätt berördt är, någon anmärkning emot Commerce-Collegii Förvaltning, icke skedt och någon ny ordning i denne del sålunda icke erfordras, har Utskottet ansett ifrågavarande correctiv vara i detta fall det enda användbara, hvilket Utskottet är öfvertygadt skall kraftigt verka till det sökta resultatet och ingalunda leda till de befarade lidanden och förluster för Närings idkaren.
Om likväl skulle förmodas, hvad Utskottet, med bibehållande af samma Correctiv, anser knappast böra såsom möjeligt betragtas, att de nu fastställde grunderne, sådant oaktadt, genom ytterligare anslag öfverskredos, och det gifne Creditivet blefve af Revisorerne indragit, uti hvilket beslut likväl två tredjedelar af dein i sådant lall skulle instämma, så blefve verkan deraf doek ej anna» eller svårare, än att, enär blott det vid denne Riksdag meddelande Creditiv skulle återgå, Fabrikerne allenast återkommo i deras nuvarande ställning.
Och sorn, utom det att Bankens här - l 8S 2 Stals-ZJtskottets Bitänianden. till lemnade biträden m3ste tänkas såsom teinporaire och följakteiigen vid andre inträffade fina neida förliållanden, en gång skola till Banken återgå, härvid tillika förekommer, att de af Fabriks-idkarne uppburne lånen-ivke kunde, i händelse Creditivet af Ilevisorerne indrogs, åläggas till återbetalning förr än, enligt Låntagarens reverser, de dertill sig förbundit, och hvilket utgör högst
Nio månader efter Lånens undfående; Så skulle en sådan inträffad händelse, i det hela betragtad, icke medföra särdeles svårare följd för Fabrikanierne än hvad dem redan, genom de ofvan anmärkte tillkomne serskilde anslag, de föregående åren drabbat, nemligen nedsättning och minskning uti deras föregående året ägande Lånrätt, hvilken minskning, i fall af sådan indragning, ej skulle blifva mycket betydligare, än den, hvartill de obegränsade anslagen föranledt, nemligen från 32 till 19 procent af tillverkningarnes värde.
Ofvannämnda Correctiv är i öfrigt icke något alldeles nytt Förslag af Utskottet; Vid 1815 års Riksdag blef ett dylikt bestämdt, i afseende på det sist lemnade bidraget till Manufactur-Disconten af 200,000 Ridrjrnen hvilket beslut då, utan något vidare offent 1 ig tgö ra tide, endast intogs i 6. §. af det utfärdade Reglementet för Ranco-Styrelsen.
Och, då Utskottets nu gjorde enahanda Förslag i afseende på det Creditiv, som nu kommer att meddelas, allenast innefattar ett närmare bestämmande af en lika beskaffad åtgärd, som vid en föregången Riksdag blifvit vidtagen och följaktligen såsom nödig och nyttig är vorden ansedd, jinner Utskottet, på detta, med öfrige här of« Stats Utskottets Btlunkanden.
1883 van anförde skäl, sig icke kunna göra någon ändring uti hvad Utskottet, rörande ifrågavarande Correctiv, i Betänkandet föreslagit, utan får detsamma yördsatut åberopa.
Utskottet bör härvid tillika, i afseende på hvad en Ledamot af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln i sammanhang härmed anmärkt, om angelägenheten deraf, att Kongl. Majit ägde, att för grundläggning af någon gagnelig Näring, lemna åt anläggaren större understöd, än för Fabrikerne i allmänhet är föreslagit, upplysa, att Utskottet i dess Betänkande insett vigten af sådane enskilde understöd, för nya anläggningar och dertill ä ven föreslagit, att medel måtte afsättas, hvilka Ut- , skottet, med afseende derpå, att ett oinskränkt belopp till sådant ändamål skulle leda till vacklande och förnärmande af Fabriks-idkarnes, efter reparation, ägande Lånrätt, fixerat till den betydliga Summa af 200,000 Rdr; äfvensom att, hvad de af bemälte Ledamot såsom exempel anförde 2:ne nyttiga Inrättningar vidkommer, hvilka undfått
Lån af ofvan anförd beskaffenhet, Utskottet i Betänkandet, så val hem^täldt, att det af Orven anlagde Jerngjuteri-Verk, måtte vid den samma Inrättning tillagde Ofver-Dis, ont-rätt varda bibehållen längre tid än för öfrige sådane Låntagare är föreslagit, som äfven upptagit det, för anläggning af Assessoren Arrosenii i Norrköping upprättade nya Klädes-Fabrik, meddel te Förlags-Lån , uti den till" sådant ändamål afsatte ofvanberörde Summa; Hvarföre ock Utskottet förrnodar något vidare yttrande, i afse-; ende på denne anmärkning icke erfordras. i8y-4 StatslJtskottets
Betänk an deri.
Hvad åter beträffar anmärkningen, att AJun-tiIIverkningen borde bland Låntagande Inrättningar i Manufactur - Disconten upptagas; sa, enär Alun-Verken icke kunna hänföras till sådane Inrättningar, hvilka, såsom egentliga Fabriker, lyda under Hall-Rätts och Kongl. Commerce Collegii inseende, utan Alun-Verken deremot, lika med andre dylika Inrättningar, sorn med Eergshandteringen hafva gemenskap, och hvars tillverkningar bestå af vågbara effecter, höra under Kongl. Rergs-Gollegii uppsigt, samt dessutom hafva Lånrättighet i Banken på vahran till export, kan Utskottet icke tillstyrka, att denne tillverkning måtte bland Låntagande i Manufactur-Disconten upptagas och inblandas.
I den fråga, som hos Vällofl.
Borgare-Ståndet nu åter blifvit framstäld, orri afsättande af en del utaf de medel, som för Fahrikerne blifvit anslagne, till Lån-understöd för Skeppsbyggerierne, har Utskottet, i anledning af Herr Winbergs derom, i berna!te Riks-Stånd, väckte Motion , redan 2:ne gångor tillförene afgifvit dess Utlåtande, samt deruti afstyrkt, att Skeppsbyggerierne måtte inblandas bland ManufacturDiscontens Låntagare eller någre för desses ytterligare understöd blifvande anslag, till de förre användas.
Och som Utskottet, såsom skäl för detta afstyrkande uti begge desse yttranden, liufvudsakeligen anfort, att de grunder, som för Manufactur-Discont-Inrättningen äro lagde, såsom Lånens meddelande efter tillverkningarne® värde, den föreskrifne säkerheten för Lånen och den korta tiden för deras återbetalning, samt således det med nämnde Fond åsyftcde yäsen - Stats-Utskattets Betänkanden.
1885 teliga ändamål att vara rörlig, icke kunde, i afseende på Skeppsbyggerierne tillämpas eller användas, hvaraf äfven följde, att, om större eller mindre del af de medel, hvilka ansagos nödige till ytterligare biträde för Manufaciur-DiscontInrättningen, kornm o att afsättas för Skeppsbyggerierne, dylike medel, enär de i sådan händelse nödvändigt måste efier andre grunder, förvaltas, derigenom skulle från deras egenteliga ofvannämnde ändamål undantagas; alltså, och då någre sådane nya skäl icke blifvit vid återrernissen af Betänkandet framställde, som kunna leda till förändring uti Utskottets redan fattade och här ofvan upprepade öfvertygelse i det. ta ämne, helst det åberopade exemplet af Glastillverkningen, som blifvit föreslagen till erhållande af Låne-rätt i Manufactur-Disconten, icke synes vara i detta fall tillämpligt då denne tillverkning, tvertemot förhållandet med Skeppsbyggerierne, är af sådan beskaffenhet, att derå kan tillämpas de allmänna grunder, som för denne Discont-Inrättning och dess ändamål äro faststälde, finner Utskottet sig icke kunna tillstyrka någon afsättning för Skeppsbyggerierne till större eller mindre del af den Summa, som till Manufactur-Discontens förstärkning är föreslagen.
Lån oberättigade gagneliga inrättningar till förfärdigande af ostämpelbare varor, borde af Manufac-) tur-Discont - Fonden njuta fördel, tror Utskottet i det närmaste vara genom sjelfva Betänkandet besvarad.
Utskottet har deruti upptagit såsom Lånberättigade alla de ostämpelbara. -.188^ StatS'Ut$kottcts Betdnkanden. tillverkningar, sora Kongl.
Maj:t ansett vara af det gagn, alt de borde åtnjuta Discout-rätt, och deribland Glas - tillverkningen, samt derefter uppgjort Calculen öfver Fabrikernes Dån-behof; meri, pä den grund att Kongl. Majit bäst vore i tillfä le att inse och inhämta nyttan och verkan af en Fabriks- eller Manufactur Inrättning, ansett sig icke böra föreslå flere än desse Inrättningar lill Dis:ont- rätts åtnjutande.
Och, ehuru Utskottet förmodat, att de fleste nu varande gagnelige Inrättningar, som till Fabriker och Manufacturer kunna hänföras, vid- sådant förhållande, kornmit till delaktighet af Dånrätt i Manufactur Disconten, har likväl Utskottet, på det såtlane flere Fabriks - Inrättningar, som Kongl.
Maj t hädanefter kunde finna medföra allmän nyita och gagnelighet, icke matie sakna understöd, uti Ketänkandet föreslagit, att till Kongl. Maut ina öfverlennäs, att af de medel, hvilka, genom den projecterade indragningen af de visse personer meddeldte utsträckte
Dan - förmåner framdeles blilva. disponible, och hvilka utgöra omkring 100,000 Hulr, meddela Dån i vanlig Discontväg, åt sådane Fabriks- och Manufactur - Inrättningar.
Härigenom förmodar Utskottet sig hafva redan iakttagit, hvad med ofvannämnde anmärkning egenteligen åsyftas, fastän Utskottet icke kunnat och icke eller nu kan inse skäl , att, utan allt b-dömande eiler urskiljning, tillägga alla möjliga Inrättningar, sorn benämnas med Fabrik eller Slöjd, Dån rätt i Manufactur-Disconten, emedan sådant, efter Utskottets tanke, skulle .leda till den följd, att de för Dandets behof Stats-Utskottens Betänk anden.
1887 nödige och rätt gagnelige Fabriker och Manufacturer koranio sluteligen att sakna det understöd, som de borde äga rätt att påräkna, och hvartill Hankens ofvanberörde bidrag egenteligen äro ämnade.
Vidkommande nu anmärkningen, att deri föreslagne Edgång, som Commerce-Collegium skulle aga rättighet, att, vid uppkommen förmodan om origiig tillverknings-uppgift, ålägga Fabrikanten, borde undvikas i frågor af denne beskaffenhet; så, enär ett rätt utdelande och användande af Manufactur-Discont-Fondens medel, heror på till-verknitvgsuppgifternes rigtigbet , och erfarenheten visat, att den, såsom grund för Unens meddelande, föreskrifne uppgift af Hall-Rätterne öfver deri stemplade tillverkningens belopp och värde, icke altid varit pal itel Ig, har Utskotet, för att, så vidt rnöjeligt är., vinna någon närmare Controll härutinnan, föreslagit nämnde Edgång.
Att, såsom erinradt blifvit, den, som kunnat göra en oredlig uppgift, också vöre i stånd att göra en falsk Ed, hvilket en falsk hederskänsla i sådant fall framställde såsom oumgängeligt, medgifves vä ; men med Föislaget om denne Edgång, hvilken hvarje F'abrikant måste, vid förfatiandet af sin uppgift, föreställa sig, såsom honom möjligen drabbande, har Utskottet just sökt förekomma origtiga uppgifter, ty den, som, med kännedom af berörde stadgande, gör en falsk uppgift, är att betrakta lika med ett vittne, so u afgifver origiig berättelse, oagtadt den Ed han derpå kan komma att aflägga; och för det att någon sådan samvetslös menniska möjeligen kan finnas, vöre val icke i888 Stats-TJtskottens Betänianden. skäl att anse denne Ed, mera än vittnes, eller andre, ti l sanningens bestyrkande föreskrifne
Eder, olämpeiig eller förkastelig.
Ed är dessutom L allmänhet föresftrifven för alla tillverkare af ostämpelbare varor.
Och, ehuru Utskottet, i följd häraf, icke kan frångå sitt ofvanberörde Förslag härutinnan, finner Utskottet dock deri projecterade
Edgången endast i brist af annan bevisning böra tillämpas, och anser sig således böra tillstyrka det tillägg i Betänkandet, alt denne Edgång mu. af Commerce Colleginni dläggas , endast sä vida Collegium anser annan upplysning om rätta förhällandet icke std att vinna.
I afseende sluteligen på anmärkningen emot Utskottets yttrande rörande de 700 Rjdr, som af Arbetslmsfonden varit afledne Biskopen Vingård i lifstiden, såsom hushyresmedel ansiagne, hvilka en Eedamot af Vällofl. Borgare
Ståndet ansett höra mera bestämdt förklaras skola till Fonden återgå, får Utskottet anmäla, att ett sådant utlåtande, efter Utskotles tanka, redan innefattas uti de ordalag, som i Utskottets Betänkande härom finnas intagne, så vida Utskottet icke ägt att i ämnet fatta något beslut, utan endast dess Förslag till Riksens Ständers pröfning öfverlemna, hvilket Utskottet sålunda framstalt, att det, vid den nu inträffade händelsen af Biskopen Wingdrds dödliga afgång, icke satte i tvifvel, att ju berörde summa nu finge till Fonden återgå, för att till det med Fonden å» syftade ändamål, hädanefter användas.
Hvilket alt dock Riksens Höglofl.
Ständers bepröfvanda vördsamt underställe».
Stockholm den 31 Junii i8i$- Stats-Utskottens
Betänkahdenl >889 N:r 316..
Riesens Högloft* Ständers Stats - Utskotts Utlåtande i anledning af de anmärkti ingar, som i Riks - Stånden blifvit gjorde vid Utskottets Berättelse angående verkstähl granskning af Allmänna Magazins * Inrättningens Räkenskaper och Förvaltning, jemte Förslag till grander för denna Inrättnings Organisation.
V. V id föredragningen af Stats-Utskottets ifråga* varande Berättelse och Förslag hafva i Riks* Stånden åtskillige Anmärkningar blifvit gjorde, i anledning hvaraf ärendet från samtelige Riks* Stånden blifvit till Stats - Utskottet återremitte* rädt, för att meddela det vidare Utlåtande, som ansetts nödigt, och gifva de ytterligare upplysningar, hvartill desse anmärkningar i öfrigt föranleda.
Till följe häraf får altså Utskottet, i den ordning anmärkningarne efter Berättelsens och Förslagets innehåll förekomma, vördsammast anföra följande: 1:0 Angående Siats-TJtskottets förcslagne Al* ternativer om Bränvins-Brännings rättigheten i Carlscrona Stad och Arrende-Af gifters erläggande derföre, hafva flere Ledamöter af Vällofl.
BorgareStåndet på anförde' skäl förklarat sig för den.' i Utskottets Betänkande gjotde hemställan, att Bränvins-Bränningen i Carlscrona måtte varda. at Staden öfverlåterj, och med Arrendeafgiftens erläggande derföre till Magazins Fonden förhålBihang till Riks-St.
Prof. tSiJ- iSrS.
H'-de Sami, Nir a 7. ajt 189° Stuts- Utskottets Betänkanden. las som hittills skedt, hvaremot ätskillige Ledamöter af Hedervärda Bonde-Ståndet varit af den tanka, att Utskottets Förslag, det denne handtering må åt Blekinge Län öfverlåtas, borde bifallas, i hvilken händelse 3000 R:dr utöfver vanliga Bränvins-Beviliningen förmäles af Länets innebyggare vilja erläggas.
Ehuru, vid frågans bedömande inom StatsUtskottet, olika meningar uppstått som föranledt till framslällande af da alternativer Berättelsen upptager, anser Utskottet sig likväl, roed hämtad anledning af hvad i Vallöf!. Borgare-Ståndet anfördt blifvit, heldre böra tillstyrka, att Bränvins-Bränningen må varda åt Staden öfversten och Arrende - Afgiften derför till Magazins-Fonden ingå, än att denna rättighet må af Länet få begagnas, hvarigenom Länet, sorn Utskottet i Berättelsen äfven anfört, skulle komma att till godo njuta en vidstäcktare rättighet, i afseende på Bränvins-Bränningens bedrifvande, än Rikets öfrige Provincer , hvilket förhållande icke blefve förenligt roed de för Husbehof* Bränvins - Bränningens utöfvande nu gällande Författningar. 2:0 I afseende pd Upphandlingssättet af Inhemsk Spannmål dd tillreckligt
Säd till undsättningar och andre behof icke kan erhällas, genom verkställande af sädane uppköp, som hafva för afsigt att upprätthålla Spannmäls-prisen, hafva flere Anmärkningar dels hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln dels i Vällofl. Borgare - Ståndet blifvit gjorde; Och, sorn dessä Anmärkningar äfven i visse fall innefatta erindringar vid de af Utskottet föseslagne allmänna grunder huruledes Stats-Utskottets Betänkanden. 1891 Uppköp i Goda år skola af Magazins-Inrättningen verkställas till
Sädesprisens bibehållande vid ett skäligt medelvärde, får Utskottet öfver desse anie serskildte frågor, dess utlåtande i ett sammanhang meddela.
Ridderskapet och Adeln ingifne anförande, gillas väl i hufvudsakelig måtto hvad Utskottet föreslagit, men yrkas dock rättelse i den hittills följda hushållnings-principe, att om Hösten erbjuda Spannemåls - Säljare lägre pris än hvad man framdeles ämnar medgifva, derigenom, sorn. förmä es vara händt, mindie ålgång på Spännemål för Magaziras-Inrättningen blifvit och skall blifva att påräkna.
Med vördsamt åberopande af de grunder Utskottet haft äran föreslå i afseende på verkställigheten af Magazins-lnräftningens upphandlings - åtgärder, får Utskottet vid den yrkade rättelsen anföra, att ett sådan*' stadgande, som afses, innefattar en reglementarisk föreskrift, af en granlaga och magtpåliggande beskaffenhet, så mycket mera betänklig, som upphandlingar till Spanmålsprisens styrande helt och hållet måste bero och lämpas efter orternas mer och mindré Spanmåls-tillgång och öfriga olika förhållanden, hvadan den åtgärd, sorn den enå gången medfött en åsyftad verkan, åter en annan kan blifva af ett motsatt inflytande.
StatsUtskottet anser fördenskull, att, om MagazinsInrättningen skall verkställa Spannmåls-upphandling efter andra grunder än de, sorn föreskrifvas af allmänna Coniuncturen och ett derefter lampadt bedömande, synas följderne deraf blifva, att Rikets Spanmåås-handel småningom skall Stats-ZJtshotteti Betälandenl förvandlas till ett Monopolium för Staten, och? i stallet för åsyftadt gagn, qväfva den enskildia Handeis-Industrien och dymedelst leda till obe. täkneliga vådor för det allmännas bästa.
Af en Ledamot i Vällofl.
Borgare-Ståndet jär uppmärksamhet fästad dervid, att Utskottet gkall hafva föreslagit, att Pastorerne på Landet böra inlemna uppgift till Landshöfdingen å Spanmåls-tillgångarne.
Ett sådant anförande finnes icke i Utskottets Förslag om sättet att upphandla Spanmål, men väl har Utskottet i fråga om undsättnings-spantnåls utdelande hemstält, ?tt till beliofvens utrönande en Landshöfdinge, om så nödigt pröfvas, må af vederbörande Pastorer erhålla nödige upplysningar, hvilken utväg äfven vid visse tillfällen hittills blifvit af ,jLandshöfdingarne begagnad.
Vidare är i BorgareStåndet anmärkt, att "Utskottet föreslagit att Spannemåls-upphandlingarne böra öfverlemnas till Magazins-Direclioneris eg,en pröfning, då deremot häldre önskas, att bestämda föreskrifter kunde
Directionen meddelas, åtminstone i så måtto, att aldrig någon upphandling verksfäldes på öppet pris, utan att den betingade hetalningen bestämdt borde utsättas; Och anses, i sammanhang härmed, bäst ,vara, a*t, vidj undsättnings-tillfällen, upphand-, lingarne verkställas genom Entreprenade-Auc^ tioner.
Emot desse Anmärkningar hafva flere Ledamöter af Ståndet invändt, att, så vida Upphandlingarne, på sätt nyss nämndt blifvit, skulle verkställas å Auctioner, lemnades ej Allmogen tillfälle ^tt afyttra sin säd och hvarige-; StatéTJtskottets Betänlanden:
M norn ändamålet med Magazins - Inia t tn ingend medverkande åtgärd lill sädes-prisens upprätthållande således skulle förfelas, Såsom förut nämndt är, föranledas Spanmåls. upphandlingar å Allmänna Magazins-Inrättningens sida af 2:ne serskildta orsaker: först att, vid inträffande öfverflödigare tillgång på säd, förekomma så vidt inöjligt är, sädens vanvärde, och dernäst, då undsättnings-hehofven äro så stora, att den Spannmål, som i förstnämnde fall blifvit uppköpt, icke finues tillräcklig, då genom serskild te upphandlings åtgärder anskaffa hvad som brister Hvad förstberörde upphandling vidkommer, så har Utskottet vördsammast föreslagit, att den efter Allmänna Kungörelser, som ej mindre böra bestämma upphandlings-prisen, än ock Spannemålens vigt och öfriga beskaffenhet, må verkställas; Och har Utskottet uti de i denne del redan gjorde hemställanden ej något att tillägga?
Beträffande åter s&dane upphandlingar, sorn till fyllande af gifne behof måste af MagasinsInrättningen understundom anställas, anSer Utskottet i föreskriften härom intet visst stadgande böra äga rum, af de skäl, sora Utskottet redan haft äran andraga.
Orsaken härtill ar den: att, då Kongl.
Majit, efter Disconternes fall, ansåg nödigt, att anbefalla MagazinsDirectionen härifrån nedsända ett Ombud, för att ej allenast bereda tillgång på gångbart mynt 1894 Ståts-Utskottets Betänk anden. i Provincerne, utan ock förekomma att Spänning en, hvars värde da var ganska lågt, ej skulle vidjre nedfalla, utan upprätthållas vid ett sådant skäligt medelpris, hvarmed I.and t mannen ansågs vara belåten, kunde denna senare åtgärd på en gång icke till vågabringas, med fästadt afseende på den enskildta Handelns obehindrade gång.
En successiv förhöjning i prisen var således nödvändig att iakttaga, och, då derigenom jnga betydligare qvantiteter
Säd kunde skyndsamt erhållas, för de angelägna behofven i Stockholm och Rikets Norra Landskaper, hvartill ingen annan tillgång gafs, än genom upphandling i Skåne, vidtogs deri utväg, att försäkra vederbörande säljare, att de skulle erhålla de priser, som under loppet af vintren blef.vo af Magazins-Directioncn bestämde.
Denne utväg medförde den följd, att omkring 12, å 15,000 Tunnor uppköptes och till större delen afsändes på sistledit års öppet vatten.
Om ej ett sådant förordnande vidtagits, hade ingen Spannmål erhållits, och hade det äfven varit en orättvisa, att de säljare, som visade siri beredvillighet att skyndsamt lefverera , skulle gatt miste om den liögre betalning, som inpå vintren sedermera i allmänhet erlades; Och i likstämmighet hvarmed alla sådane Lefveranter blifvit efter de till Landshöfdingen i Officiel väg uppgifna pris afliqviderade. 3:0
Vid Stats-Utskotiets anförande om Magazins-Inrättningens fordringar i Finland, har hos Högloll.
Ridderskapet och Adeln anmärkt blifvit, att blott en förnyad underdånig anmälan •m dessa fordringars liqviderande borde göras, Stats-Utskottets Eetänkanden.
1S95 utan en så beskaffad utredning, som Utskottet föreslagit; b vilken anses medföra en längre tids utdrägt i afseende på fordringarnes indrifvande.
Stats-Utskottet tror dock, att utom en sådan utredning, som Utskottet för sin del ansett nödig, synes ersättnings-anspvåken ej blifva gifne och foljakteligen ej heller dessförinnan kunna med nödig drift och skyndsamhet till liqvids undfående fullföljas, hvadan Utskottet vördsamligen åberopar hvad i Berättelsen anfördt och hemstäldt blifvit. . 4:0 Ibland erinringarne vid Utskottets anförande 0111 nödvändigheten deraf, att Magazins-lnrättningens Spannmåls - Lager böra utgöras af riad elter torkad
Säd, och att, till vinnande af denna angelägenhet, torkinrättningar blifvit till anläggande föreslagne, förekommer hos Högloll.
Ridderskapet och Adeln, att desse Inrättningar alldeles afstyrkas, emedan uppförandet deraf skall kosta 170,000 R:dr Banco; likväl medgifves, att en, högst 2
I anmärkningarne från Högvördige Preste-Siåndet anföres: att det synes vida förmånligare för Magazins-Inrättningen och Landet om Säden torkades af den enskildta och Inrättningen betalte den så mycket mera, hvaraf följden förmodas blifva den, att på alla större egendomar, torkhus anlades och att man sluteligen inom Landet lärde sig att värdera torkad säd; uti hvilka anmärkningar åtskillige Ledamöter af Vällofl.
Stånd anföra: att så vida ett alltför hög’t pris bestämdes å den riade eller torkade. 6äde-n, 4*96 Stcts-Utskottets Betänkanden, jemförelsevis emot deri oriade, vore anledning laefara, att Magazirjf-Inrättningens förråd skulle fyllas af Utländsk säd; hvarjemte en och annan af Ståndets Uedamöter, utaf flera skäl anse nödigt att" tork-inrättningar böra anläggas. Innan Stats-Utsköttet till Riksrns Högloft.