Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Deremot och då det å Sy ['tade ändamålet synes lämpligast kunna vinnas genom ömsesidiga öfverenskommeJser emellan räntegifvarne och räntetagarne, på sätt å vissa andra ställen skall ega rum, hemställa Ut» skotten, om icke Rikets Ständer ville hos Kongl. Majit i. underdånighet , anhålla, det Kongl. Majit måtte anbefalla; Dess Befallningshafvande i.
Södermanland, att söka, genom eontracts upprältands emellan räntegifvande och räntetagande, tillvägabringa den förändring; i uppsägningstiden för leverering af rän tehöet in natura inom nämnde Län, som kan finnas lämplig och med båda contrahenternes rätt och bästa öfverensstämmande..
Stockholm den 20 Oetober i834- Stats- samt Allm.
Besy, och Oecon.- TJtslu
Ull åt andu N:a 33.
JExfi. Utsk. dell 26 Ol’t.
Ul'ätande 3 i anledning af vackt motion, om rättighet för , vissa hemmansegare i Jemtland att få till skatte inlösa Kronojord, sorn med så kallad fyllnadsjord blifvit inblanr dad m, mt.
Hos Hedervärda Bonde-StSndctf hafva Riksdagsfullmägtige Anders Mårtensson och Erik Nilsson från Jemtlands Län, uti memorial, sorn. till vSlats-UtskoUet blifvit reinitteradt, andragit, hurusom genom afvittring gen i nämnde province utrönts, att vissa hemman innehaft för mycket,• andra åter för litet jord, i förhållande till skattetalet,hvarvid de förra fåtf behålla sin öfverloppsmark, emot den skatt eller ränta, sorn deraf ansetts böra utgå, hvaremot de senare, eller hemmanens hvilka haft för ringa jord, icke njutit någon nedsättning i den ganda skatten.- Uti Kongl. Majlis den Junii" 1826 lill Dess Befallningshafvande i Jemt land a flåt ne Nådiga Bi ef stadgades; dels alt, om hemman, sorn jemförelsevis mot skattetalet funnos brista i egor, icke kunde å lämpligt ställe erhålla anslag å den bestämda ego-bristen, så skulle ett sådant hemman,efter jemförelse, med ortens skattläggningsrnethod och i mötsvarigt förhållande till egobristen, erhålla nedsättning i mantal och ränta, samt så beskaffade förmedlingar föreslås af Landtmätaren, sorn förrättade delningen, granskas utaf Afvittjings-Rätten, hufvudsakligen afgöras af Kongl. Majus Befallningshafvande samt underställas Kongl. Kammar-Collegii pröfning och fastställelse; dels att hemman, sorn på sådant sätt undfinge förmedling i den deraf dittils utgående ränta, borde, sådant oaktadt, utgöra samma ränta, intilldess-^ något nyhemman, efter åtnjutne frihetsår, inginge i skatt, och hvarå den genom förmedlingen försvunna räntan kunde Hyttas;, hvaremot åter Kronobonden, utan afseende på erhållen förmedling,: borde till förut beståmd t belopp utgöras, men förmedling likväl tillgodonjutas vid säd ane allmänna utskylder, sorn inom Jemtland efter skattetalet erlades, äfvensom vid en blifvande ny rotering.
Då nu hemmansegare,, med mindre jord än skatt, icke sett sig kunna erhålla förmedling på annat sätt än högstberörde Nådiga Skrifvelse stadgade, hade många af dera, för att ej uppskjuta ^ersättningens Stats- samt Allm.
Bssv, och Oecon.-Utsk.
Utlåtande N:o 33.
'.erhållande till en obestämd framtid, ansett förmonligare vara att få något än intet, samt derföre begärt och erhållit emot egobristen svarande fvllnadsjord, hvilken ofta varit belägen i ett annat Pastorat, på 5 å 6 mils afstånd från bohlbyn, hvarföre den sålunda tillkomne egofylinaden endast kunnat till mulbete begagnas, Sorn likväl egobristen för vissa byar varit mindre, hade den i följd deraf ringa oell afl ägs ne belägna fyllnädsjorden ensam blifvit otillräcklig för fäbodars anläggning, hvadan •några hundrade tunnland utaf Kronans mark tillagts, emot serskild smör-ränta, och hvarigenom egoblandning af skatte- och Kronojord, liggande inom gemensam rålinea, uppkommit.
Tili undvikande af de många olägenheter, sorn i framtiden för den enskilde härigenom kunde uppkomma, föresldgo altså Motionairerne: t:o att sådan med fyllnädsjorden inmängd Kronojord måt te få till skatte inlösas; 2:0 att. hemman med egobrist, hvilka ännu icke bekommit fyllnadsjord, måtte, så framt deras egare icke hellre önska ersättning i jord, genast blifva förmedlade, så till ränta sorn andre efter skatt utgående onera, utom hvad anginge sommarvägshållningen, hvilket skulle komma alt orsaka rubbning uti förut verkställde vägdelningar; 3:o att denna förmedling afven mat e sträcka sig till Kronotionden; samt 4:0 alt egare af sådane hemman, hvilka redan fått sig fyllnadsjord t il 1- .erkänd, matte lemnäs öppet att, emot fyllnad sjordens afstående; erhålla förmedling.
Sedan Stats-Utskottet ansett ofvanberörde motion böra gemensamt med Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottet behandlas; så hafva de förenade Utskotten tagit ärendet i öfvervägande, samt dervid funnit, att de hemman, hvilka genom afvittringarne utrönts brista i egor, jemförelsevis emot skattetalet, och ej fått emot egobristen svarande fyllnadsjord, obestridligen äro berättigade att, i förhållande lill egoine, erhålla nedsättning så väl i mantal sorn ranta, och alt förmedlingen i afseende å alla onera tillgodonjuta, utan afbidan på den tid, då nyhemman, efter tilländalupne frihetsår, ingå i skatt och kunna öfvertaga den genom förmedlingen försvunna räntan; Och då, vid det förhållande, att en del af räntorne äro åt löntagare anslagne, nödigt är, alt ersättning, genom anslag af Statsmedlen, dem beredes; men beloppjet af detta anslag, sorn kommer att minskas i den mon nyhemman i skatt ingå, för närvarande ej kan bestämmas, • enär ännu icke är lagligen pröfvadt, i hvad mon förmedling är "af nöden, eller Stats- samt Allm. fiesv. och Oecon.-Vtsk.
Vllåtandts
N;o M. 4 tller utred t till huru slör del densamma drahbar på lön anslagne räntor; få Utskotten tillstyrka, att Rikets Ständer måtte dels bevilja ett fbrlags-anslag af Aio Rdr årligen, att af 8:de IInfvud-Titeln, under benämnin delningsbrist i Jemtland, för nyssberörde ändamål utgå, dels ock uti underdånig skrifvelse till Kongl* Maj:t, jemte anmälan bär om, anhålla, att, på sätt här ofvan är anfördt, ifrågavarande hemman matie af förmedling fullt komma i åtnjutande, samt att, sedan densamma verkställts och utredt blifvit, till hvad belopp oclr till hvilka löntagare det gifna anslaget behöfver an vändas, Rikets Ständer måtte å nästa Riksdag derom erhålla kännedom, på det medlen må kunna såsom ordinarie anslag under sina rätta Titlar å Stat uppföra „ I fråga om rättigheten, alt till skatte lösa Kronojord, som i erhållen fyllnadsjord är inblandad, anse Utskotten sig endast böra hänvisa lill de om skatteköp i allmänhet gällande Författningar, hvilka innehålla allt hvad härutinnan synes för Molionairernes syftemål behöfligt ; hvarföre ock all Rikets Högloflige Ständers åtgärd i detta afseende afstyrka*.
Slockholm den a5 Oclober i Ö34- Rättelse r , Fl afl. f\, sid. 33 r. 11 sf icke l vida.
_ 34 r. 21 — Rusthållare l. Rotehållare a ss---.. i—iprwnmnwBTtriirai—ti—iium iKiwnmiiniilifbi whhmiii» i mm mm u i iiiiumui—'n-nrpwruK STOCKHOLM, mos Ludv. Westkkderg j?34 —i—— — nrnrniriiMii iiiiimi■— main ——■ [rnmiomiriimminrai —— iri—t—i Stats- samt Allm. Besv.- och Oecon.-Utsk.
Betänkande N.-o 34- 1 N:o 34.
Betänkandej i anledning af väckta frågor om Folkskolors inrättande.
Uti det vigliga ämne, sorn utgör föremålet för detta Betänkande, liar Oeconomie-Utskottet fått emottaga motioner. från Höglofl.
Ridderskapet och Adeln: af Herr Cederschjöldj P., som, till upplysningens befrämjande bland allmogen, föreslår Folkskolor och allmänna Läroböcker.
Huru dessa Skolor böra inrättas, anser Herr Cederschjöld kunna öfverlemnas till Kongl.
Till en början kunde läsningstiderne inrättas så, att lärare-plalserne finge bestridas af lorftige Studenter, som härigenom skulle sammanspara bidra"- till deras underhåll vid Universitetet.
Slutligen åberopar Herr Cederschjöld, till vidare utveckling af ämnet, sina, från trycket utgifna, underdåniga anmärkningar vid Läroverks-Comitens Betänkande af den 20
Från Högv. Preste-Ståndet: af Herr Prosten Hallström; i hvars tanka behofvet af Folkskolor är omisskänneligt; samt att; Statens mellankomst för deras stiftande erfordras. *— 600,000 R:dr af den vid denna Riksdag förökade bran vinsskatten borde årligen afsättas för detta ändamål.
Vid discussionen härom inom Ståndet, har Herr Biskop Faxe yrkat nödvändigheten af ett stadgande, som ålade hvarje Socken att draga för Bih. lill R.
Brot. *834. 4 SamL 2 Afd- 1 8:de Häftet.
2 Stats- samt Allm. Besv.- och Oecon.-Ulsk.
Betänkande N.o 3/f.. sorg om sina barns undervisning; äfvensom både han och Herr Doctor Elfström anmärkt, att på många ställen församlingarne visat sig obenägna till någon uppoffring för ett sådant ändamål; af Prosten Hylander, hvilken, såsom bidrag till Folkskolor i Bohus Län, föreslår, att kyrkofonden, som der får lösas efter 24 sk- tunnan* borde, likasom i Halland och -Skåne, erläggas antingen in natura eller efter markegång.
— Hälften af denna tillgång skulle användas till Sockenskolor; återstoden för kyrkornas räkning.
Derjemte borde■ några .allmänna, lagligt bindande föreskrifter stadgas för organisationen af un» dervisnings-anstalter på landet.
Från Vällojlige Borgare-Ståndet: af Herr Bååth: att, genom Lag, skulle stadgas ett åliggande för Landsförsamlingarne, att, antingen hvar för sig eller gemensamt för ett helt pastorat, inrätta Vexelundervisnings-anslalter för egna barn.
Men, om detta ieke skulle vara möjligt, så borde Staten lemnä allt det bidrag den kan, samt Skolor af Regeringen anbefallas, och underhållas af församlingarne.
Lärarne, hvartill Prester skola användas, borde förses med bestämda instruetioner och tillerkännas beräkning af tjensteår; af Nils Strindlund: att hvarje pastorat, vid Pastors afgång, borde serskildt för ifrågavarande ändamål stå ledigt ett år, och den derunder fallande inkomsterr användas till Folkskolor; af Nils Månsson: att Helgon-skylden, som tillfaller klockarne för barna-undervisningen, borde, om denna undervisning af dem underlåtes, indragas och användas till Skolorne; af Lars Jönsson: att en undersökning mätte företagas, huruvida, för bidrag till Folkskolorna, någon tillgång af kyrkornas fordna och nu innehafvande egendom kunde vara att påräkna; samt att en tredjedel eller hälften af de icke offentligen redovisade inkomster, sorn falla af ledige Pastors- och Comministers-beställningar, då tvister uppstå omderasåterbesättande, borde af Consistorierne uppbäras och anslås tili ifrågavarande angelägenhet; af Olof Lindbäck: att anslag af Stats-Cassan till Skolinrättningar på landet icke med skäl kan begäras; hvadan han föreslår att:
Betänkande N.o 34• 3 j:o anstalt till skolefond må inrättas i hvarje Socken; 2:0 för hvarje inom Socknen mantalskrifven person bör lill fonden erläg gas sex £6) skillingar Banco årligen; 3:o denna fond bör ställas under Kyrko-Rådets förvaltning; och för Skolhus och Lärares aflöning må |:dels tunna råg af hvarje helt hemman anslås; 4:o i samråd med Stiftets Styresman bör beslut å allmän Sockneslämma fattas så väl om undervisnings-anstalternas inrättning, efter hvarje Sockens locala förhållanden, sorn äfven angående examinerade Skollärares tillsättande, så att fonden må på ändamålsenligaste sätt användas, och hindren för den allmänna folkbildningen undanröjas.
Derjemte har till Stats- samt Allmänna Besvärs- och QeconomieUtskoltens gemensamma behandling blifvit remitterad en motion Anders Danielsson , som, med stöd af 56 §.
Riksdags-Ordningen, i anledning af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 221, och under yttrande af den öfvertygelse, att hvar och en allt mer och mer inser behofvet af upplysningens spridande till alla medlemmar af samhället, föreslagil: 1:0 att
Folkskolor borde districtvis efterhand öfverallt i Riket inrättas; hvarje district beslående af ett eller flere Pastorat, der sådant låter sig göra, utan alltför aflägsen skolgång; 2:0 a t L medlen dertill borde på följande sätt sökas: a') medelst frivilliga gåfvor, hvartill subscription skulle i hvarje Län genom Landshöfdinge-Embetels försorg öppnas; b) genom 2tne coliecter inom församlingarne hvarje år; c) genom inkomster af ett serskildt nådår utaf alla lediga Kyrkoherde- och Comminister-löner; d') genom Biskops-ljensternes indragning, i händelse sådant skulle äf Rikets Ständer beslutas; samt e~) genom ett för hvarje Län medgifvet creditiv på Riksgälds-Contoret af högst 5ooo R:dr; 3:o att förvaltningen af de Folkskolorna inom hvarje Län tillfallande medel skulle öfverlemnas till en Direction, som hade sitt säte i Länets Residencestad, samt för 3:ne år utvaldes sålunda, att District-Directionerna utsågo 3 till 5, Landshöfdinge-Emb^tet 1, samt Stadens Borgerskap 1 Ledamot; 4:o att öfverinseendet öfver hvarje Districtskola samt förvaltningen af dess medel borde uppdragas åk en af församlingarne vald Direction, bestående af 3 eller 5 personer; Stats- samt Allm. Besv.- och Oecon.-Vtsk.
Betänkande N;o 34- 5:o alt så val Läns- som District-Skol-Directionerne sjelfve ibland sig utsågo en Ordförande, hvilken åter ensam valde den person, som emot en årlig ersättning borde föra Directionens protocoll jemte räkenskaperna; och skulle dassan förvaras under gemensam ansvarighet af hela Directionen; 6:0 alt Läns-Direclionerne borde mottaga och förvalta subscriptionsmedlen, nådårsmedlen, de indragne Biskops-lönerne samt alla till Länets Folkskolor gemensamt gifne gåfvor och testaments-medel m. m., men Districts-Directionerna moitaga och förvalta collectmedlen samt alla serskildt åt Skolan lemnade gåfvor, testamentsmedel m. m.; 7:0 alt Districts-Directionerna skulle tillsätta och afskeda Skollärare, besluta om alla Skolan rörande angelägenheter samt vaka öfver god ordning och undervisning; och borde de till Läns-Directionerna anmäla namnetå den Lärare, de ämna till- eller afsätta, beloppet af den lön de vilja anslå, alia tilltänkta uppköp af nja skolböcker samt förändringar i läromethoder eller läroämnen; hvarom allt Läns-Directionerne skulle vara skyldige att, inom en månad efter erhållen del, meddela DistrictsDirectionerne deras råd och upplysningar.
Skulle något af Districts-Direclionen tillämnadt mått och steg synas Läns-Directionen vara af den beskaffenhet, att det måste bestämdt afrådas, utnämne den 4> i Districtet boende personer att förstärka Districts-Directionen i och för beslutet om denna angelägenhet, hvarpå detsamma må definitift afgöras; 8:0 att, derest en Districts-Direction skulle, genom tillfällig minskning i de för Skolan påräknade inkomster, behöfva medel för Skolans nödige utgifter, Läns-Directionen må, uppå anmälan derom, meddela den sådane af det åt Läns-Directionerne lemnade creditiv på Riksgälds-Contoret; men att anmälan derom genast borde göras hos församlingarne, sorn då egde besluta, huru återbetalning inom ett års tid må till vägabringas, samt förordna om den förändring i Skolans organisation, som, till följd af förhållandena, komme alt ega rum; 9:0 att räkenskaperne borde granskas af Revisorer, som vid allmän sockenstämma för hvarje år utvaldes; 10:0 att en berättelse om Skolans tillstånd och förvaltning borde årligen efter föregången revision af Districts-Direclionen genom Läns-Directionerne insändas till Stats-Secreteraren för Undervisnings-ärendena, samt tryckas, jemte Revisions-Berättelsen, i någon Länets eller närmast* Läns Tidning; Stats- samt Allm. Bcsv.- och Oecon.-Utsk. Betankande N.o 3f - '5 11:0 att Folkskolorna i öfrigt icke skulle slå under någon Embelsmanna- eller Ecclesiastikmyndighet; 12:0 att, så vida någon Läns-Skole-Direction icke behörigen till Riksgälds-ContOret återbetalade hvad som å Creditivet blifvit lyftadt, Riksgälds-Conlorels Fullmägtige egde att derom göra påminnelse, samt, i händelse beloppet icke inom sex månader derefter funnes inbetaldt, låta det hos Direclionen utsöka.
Läns-Directionerne egde i sådant fall samma pligt och enahanda rättighet mot Districts-Directionerne; och borde Konungens Befallningshafvande dem härutinnan med deras Embetsålgärd tillhandagå.
Stats- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskolten, som ansett motionerne i denna fråga böra i ett sammanhang gemensamt behandlas, hafva, vid pröfningen af detta ärende, framförallt funnit angeläget vara, att söka utreda de allmänna grunder, som dervid böra tagas i betraktande, för att tjena till vägledning för ett ändamålsenligt beslut.
Utskotten få härvid vördsamt anföra, att Utskotten visserligen instämmä med Läroverks-Comitéen, om upprätthållandet af den grundsats, alt
Religionsundervisningen börj genomföråldra-omsorgenj serdeles den moderliga, bibringas barnen, på det att denna undervisning må gifva de intryck af lefvande Gudsfruktan, hvilka ingenstädes kunna för barnen blifva så verksamma, som inom det christliga hushållet; men då erfarenheten torde hafva visat, att föräldrar eller målsmän antingen försumma att förskaffa barnen denna undervisning eller ock befinnas oskickliga, ovilliga eller oförmögna dertill, och då således densamma icke lärer kunna på alla ställen och för alla barn med erforderlig säkerhet påräknas, utan torde af förefallande hinder och omständigheter mer eller mindre åsidosättas, eller ock, om den icke uteblifver, åtminstone icke verkstätlas med den nödiga omsorg, som vederbör, så förmena Utskotten nyttan af Folkskolor vara ostridig, ej för att uttränga den husliga undervisningen af föräldrarna, som icke bör åsidosättas, utan för att, jemte densamma, der den finnes, på ett fullständigare sätt leda till ändamålet.
Det synes nemi. blifva en gifven följd, att då barnen på d’étta sätt kunna erhålla en större och säkrare kunskap och färdighet i de stycken, som 6 Stats- samt Allm. Besv.- och Oecon.-Utsk.
N.o 34- för deras bildning äro nödige, så bör detta återverka fördelaktigt äfven i afseende på den husliga undervisningen i framtiden, emedan det måste antagas, att, då föräldrarna sjelfve inhemtat en fullständigare kunskap, så skall äfven den kunskap, sorn genom den enskilda undervisningen af dem fortplantas på barnen, blifva mer tillförlitlig och ändamålsenlig.
Skolan skulle menligt verka i afseende på föräldrarnas omsorg för deras barns christliga och sedliga bildning, tro Utskotten fast hellre, att Skolan skall blifva det rätta och måhända enda medlet alt .återbringa denna omsorg till .mera verksamhet, der hon förfallit, Härtill kommer ett annat skäl, som talar för Skolornas nödvändighet; det nemi. att derigenom kunna inhemtas de allmänna medborgerliga kunskaper, som, näst Religionen, för allmogen äro behöflige.
Religionen hörande ämnen en större vigt genom sjelfva samhällsförfattningen, hvadan det ock för den, sorn skall deltaga i Lagstiftning, Lagskipning och Beskattning är ovedersägligen behöfligt att kunna skrifva och räkna, samt att någorlunda vara bekant med Fäderneslandets och brödrafolkets läge och alster, historia och samhällsförfattning.
Dessa kunskaper anse
Utskotten icke främmande för en sann religions-undervisning, utan med densamma stå i närmaste förening, och böra darföre i Folkskolan, jemte den egentliga Christendomskunskapen, eller rättare i sammanhang dermed, meddelas.
Ty all folkbildning måste lill sin grund vara religieus; d. v. s. stödji sig på en sann Christendomskunskap, emedan denna innefattar ej allenast den egentliga salighetslära!!, utan äfven den osvikliga sedolära och de moraliska begrepp, som äro rättesnöret för menniskans handlingar, såsom enskild och medborgare.
Religionsundervisningen är således Folkskolans främsta och angelägnaste föremål; men Utskotten finna nödigt, att förenämnde elementarkunskaper derjemte, och på denna grund bibringas, såsom medel, hvarigenom Christen» domsk,uuskapen må blifva mera fruktbärande och verksam i det medborgerliga 1 i f vet.
Utskotten, som på dessa skäl icke draga i betänkande alt förklara anläggandet af Folkskolor, såsom icke blott nyttigt utan äfven af behofvet påkalladt, hafva derjemte trott sig böra fästa Rikets Högloft.
Ständers uppmärksamhet derpå, att, då Staten ostridigt eger rätt att af hvar - Stats- samt Allia.
Besvoch Occon.-Utsk.
Betänkande N.o 34- T je medborgare fordra nödig kunskap, såsom vilkor för tillståndet att utöfva de rättigheter, hvarpå samhällets bestånd och' förkofran bero, så bör det äfven vara Statens pligt, att, såsom en vigtig National-angelägenhet, yrka och bevaka det uppväxande slägtets sak, och med vaksam omsorg tillse, det ändamålsenliga undervisnings-anstalter för inhemtande af en sådan kunskap inrättas på alla de ställen, der detta behöfves och ännu ej skett.
Dernäst har hos Utskotten i öfvervägande komrnit, huru sådana anstalter böra tillvägabringas , och af hvilken de skola bekostas.
Utskotten, som anse detta böra vara menighéternas åliggande, tror sig härvid endast behöfva fästa uppmärksamheten derpå, att undervisningen i Folkskolan egentligen icke kan betraktas annorlunda, än såsom en ersättning för den undervisning, sorn för äldrarne antingen sjelf ve eller genom andre böra meddela, enär det är deras pligt att sörja för barnens uppfostran, hvartill hörer ej allenast deras födande och klädande utan äfven deras christeliga och medborgerliga bildning.
En sådan åsigt af denna fråga har också hittills alltid gjort sig gällande inom Representationen, och Utskotten åberopa i delta afseende hvad Rikets Ständer vid flere föregående Riksdagar förklarat, att nemi.
Statens förbindelse är alt anvisa, men menigheternes att bekosta barna-undervisningen i Folkskolorna.
Åtskilliga Motionairer hafva visserligen yrkat, alt Folkskolor skulle inrättas på bekostnad af allmänna medel; men, utom det att detta förslag svårligen torde kunna verkställas, i anseende till de dryga kostnader, sorn dertill måste användas, och härtill kommer, att frågan derom redan vid denna Riksdag blifvit al Rikets Höglofl.
Ständer afslagen, genom bifall till Stats-Utskottets Betänkande N:o 221 i denna del, så våga Utskotten uttala den öfvertygelse, att detsamma, äfven om det vore verkställbart, hvarken torde vara det rätta eller del lämpligaste för ändamålet.
— Då Utskotten å ena sidan erkänna den goda mening, sorn ostridigt ligger lill grund och föranledt ett sådant förslag, kunna Utskotten å den andra icke instämma i den åsigt, hvarigenom Foräldrarne skulle liksom frånkännas en skyldighet i afseende på deras barns uppfostran och bildning, som både natur och- Christendom föreskrifva, och hvars uppfyllande utan tvifvel i allmänhet måste betraktas såsom en samvetssak.
Väl medgifva och inse Utskotten , att menigheterne på flere ställen kunna vara så medellösa, att svårighet för Skolors inrättande hos dem kan möta, äfvensom alt omständigheterne kunna mångenstädes vara sådana, att Staten, som sorgfälligt bör vaka öfver verkställigheten, äfven 8 Stats- samt Allm. Besv.- och Oecon.-Vtsk.
N.-o 34- bör mellankomma med bidrag, vid de serskilda tillfällen, då ändamålet icke kan på annat sätt vinnas; men att, med antagande af en motsatt grundsats, fritaga menigheterne från skyldigheten att sjelfve besörja Skolomas inrättning och deremot lägga densamma på Staten, för att genom anslag eller allmän beskattning utgöras, skulle, i Utskottens tanka, icke en <’ån<* till alla delar gillas af Sveriges upplysta allmoge, som eger en tillräcklig känsla af sitt moraliska värde, för alt ej vilja undandraga-sig ett åliggande af sådan beskaffenhet.
Härtill kommer ett annat skäl, att remi. kostnaden för folkskolorna, bestridd af allmänna medel, skall blifva ojemförligt större och drygare, än om delta sker genom menigheternes egen omtanka och bidrag samt med begagnande af alla de locala omständigheter, som i sådant fall på hvarje serskildt ställe kunna erbjuda sig.
Utskotten tro sig äfven eea kännedom derom, att en Skol-inrättning, på sistnämnde sätt verkställd icke är så kostsam, som man vanligen föreställer sig.
Erfarenheten 'synes redan hafva bestyrkt detta.
Län må anföras, der under visnings-ans tal ter redan finnas inom ganska många församlingar af menigheterne sjelfve besörjde med en väl beräknad omtanka och utan stora kostnader.
Sådant är äfven förhållandet på andra ställen, så att det med temlig’ säkerhet torde kunna antagas, att för närvarande redan finnas öfver 3oo Folkskolor, der omkring 18,000 barn njuta undervisning.
De äro ett verk af menigheternas frivilliga omsorg, lifvad af presterskapets omtanka och af den enskilda välgörenhetens bidrag och bemödanden för delta ändamål, sorn härvid blifvit understödda och uppmuntrade dels af Kongl. Majtts egna medel, dels af kyrkors behållna tionde och af andra tillgångar, dels ock genom tjensteårs beräkning för Lärarne.