Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Domkapitlets tanke, förnämligast talade för en snart skeende löneförbättring åt bemälda presterskap, nemligen: att Lappmarken visserligen fått utaf framfarna konungar njuta stora vedermälen af omvårdnad, på det kristendomskunskapen måtte bland dess befolkning allt mera utspridas och att derföre de löneanslag, som tilldelats preslerskapet derstädes, varit, såsom det syntes, för sin tid till fullt skäligt belopp beräknade, samt äfven torde blifvit för nuvarande presterskap, oaktadt förökad lefnadskostnad, tillräckliga, om de efter samma beräkningsgrund fortfarande utgått, men att vid Lappmarkens framskridande odling presterskapets inkomster icke, såsom det bordt kunna förmodas, vunnit någon tillökning, utan i stället lidit en betydande minskning, enär de tiondegifvande lapparnes antal, isynnerhet till följd af renbetets försämring genom nybyggarnes förvållande, inom nästan alla församlingar aftagit i sådan grad, att, då t. ex. af Juckasjärvi församling och Saariruoma distrikt i början af detta århundrade funnits femtio skattande lappar, funnes nu derstädes ej mera än två sådana, hvaremot de skattskyldige nybyggarne icke i samma mån förökats till antalet, och dessutom, med få undantag, vore så fattige, alt de ofta sjelfve behöfde understöd af presterna, hvartill komme att sedan den åt desse sednare på lön anslagna kronotiondespanmål icke vidare uppbäres in natura och fritt forslas till Lappmarksgränsen, denna förändring i det ursprungliga aflöningssältet försatt dem i en ännu svårare ekonomisk ställning, hvilket förhållande älven halt till följd, alt bristen på prestmän, som vore kunnige i Lappska språket och villige att tjenstgöra inom Lappmarken, blifvit allt mera kännbar och hotade att göra tillsättandet af de presterliga befattningarne derstädes omöjligt.
Hvad nu ifrågavarande reglering anginge, hade Domkapitlet beräk - Stats-Utslcottets Utlåtande N:o 139.
11 nät lönerna till följande minimibelopp, nemligen: för hvardera af kyrkoherdarne i Föllinge, Dorothea, Fredrika och Frostvikens församlingar, der kännedom af Lappska språket vore mindre behöflig, 1,800
R:dr, men för hvar och en af dem i Åsele, Wilhelmina, Lycksele, Stensele, Sorsele, Arvidsjaurs, Årjeplougs och Jockmocks pastorater, hvarest kyrkoherden måste ega kunskap i nämnde språk, 2,000 R:dr; för kapellpredikanten i Tärna, der Lappskan vore det rådande språket, 1,200 R:dr, men för hvardera af de öfriga kapellpredikanterne, nemligen i Hotagen och Örträsk, hvarest detta språks kännedom icke erfordrades, 1,000 R:dr, för hvar och en af kyrkoherdarne i Juckasjärfvi och Karesuando pastorater, uti hvilka Finska språket allmännast talades och der samma svårighet alt upprätthålla den presterliga tjenstgöringen förekommit som i de egentligen Lappska församlingarne, 2,000
R:dr, men för kyrkoherden i Gellivare pastorat, hvarest gudsljenst hålles håde på Svenska, Finska och Lappska språken, 2,500 R:dr.
Komministern i Qvickjocks till Jockmocks pastorat hörande annexförsamling, hvilken prestman tillika vore skolmästare och vid de förenade befattningarne åtnjöte en årlig inkomst af omkring 1,000 R:dr, har likasom öfrige prestman, de der bestrida skolmästaretjenst, ansetts icke höra i löneregleringen inbegripas.
Efter omförmälda beräkning och med angifvande af presterskapets nuvarande inkomster, bland hvilka likväl ej någon behållning af boställena, i anseende till deras svaga jordmån, blifvit upptagen, hade Domkapitlet uppgjort förslag till ny aflöningsstat, uti hvilket förslag dock Kammar-kollegium och Stats-kontoret vidtagit vissa förändringar; och skulle, enligt den af Kollegierna sålunda föreslagna stat, i afseende å hvilken Utskottet lår hänvisa till den deröfver i Statsråds-protokollet pag. 17 intagna tabell, för presterskapet i Lappmarken erfordras utöfver nuvarande anslaget, 11,000 R:clr, ett lönelillskott af 10,235 R:dr 16 öre, eller i jemnt tal 10,000 R:dr.
— Vid underdånig föredragning af detta ärende hade Departemenls-chefen, jemte tillstyrkande af bifall till Kollegiernas förslag, vidare anfört, hurusom reservationerna å ifrågavarande anslag, som förut varit både ett reservations- och förslagsanslag, men numera blott har sistnämnda egenskap, blifvit, i följd af ett Kongl. Bref den 14 April 1846, genom Stats-kontorets försorg förräntade, så att af desamma bildats en kassa, benämnd Lappmarks Ecklesiastikverks fond, hvilken för närvarande uppgår till omkring 56,500 R:dr, deraf 54,500 vore emot fem procent årlig ränta utlånade.
Då emellertid för samma ändamål, hvartill fonden vore afsedd, ett förslagsanslag funnes, samt det skulle leda till enkelhet och reda i statsmedels-förvaltningen, om den samlade behållningen öfverlemnades till Riksgälds-kontoret, emot det att anslaget ökades med ett räntan motsvarande belopp, eller 1,725 R:dr, ansåge sig
Departementschefen, med anledning af hvad Rikets sednast församlade Ständer, i skrifvelse den 18 Januari 1860, äfven begärt, böra i underdånighet tillstyrka, att nämnda fond måtte vid början af år 1864, då den nya statsregleringen vidtoge, få öfverlemnas till Fullmägtiges i Riksgälds-kontorets disposition, under förutsättning att anslaget till Lappmarks Ecklesiastikverk fortfarande blefve ett förslagsanslag, hvilket, när till 12 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 139. ofvanbemälda 21,000 Ridr lades 1,725 R:dr, eller fondens nuvarande ränteinkomst, borde, för summans jemnande, bestämmas till 22,700 R:dr; och har Kongl. Majit nu, i enlighet härmed, begärt att det för Lappmarks Ecklesiastikverk uppförda förslagsanslag, 11,000 R:dr, måtte, för nödig förbättring af presterskapets i Lappmarken löner, förhöjas till 22,700 R:dr; hvaremot Kongl. Majit ville till Riksgälds-kontoret öfverlemna den sedan 1855 uppkomna Lappmarks Ecklesiastikverks fond, utgörande omkring 56,500 Ridr.
Då Utskottet anser den löneförbättring, som blifvit för största delen af presterskapet i Lappmarken begärd, vara af verkligt behof påkallad samt den föreslagna indragningen af Lappmarks Ecklesiastikverks fond synes i allo ändamålsenlig, tillstyrker Utskottet, alt Rikets Ständer mätte, med bifall till Kongl. Majlis ifrågavarande framställning, för Lappmarks Ecklesiastikverk uppföra ett belopp af 22,700 Ridr årligen, hvilket må bibehålla den egenskap af förslagsanslag, som berörda anslag hittills egt.
Universiteten. 13:o.
Till upprättande af en ny lärostol inom Medicinska fakulteten vid Upsala Akademi bar Kongl. Majit begärt ett årligt anslag af 4,500 R:dr och i sammanhang dermed ett belopp af 1,000 Ridr årligen till anskaffning af instrumenter och materiel för de fysiologiska och pathologiskt-anatomiska laboratorierna.
Enligt hvad upplyst är, var inrättandet af en profession i fysiologi ett bland de behof, om hvilkas afhjelpande, uppå underdånig hemställan af Universitetets Styrelse, framställning gjordes vid sistlidne riksdag, ehuru Rikets Ständer då ansågo sig förhindrade alt densamma bifalla.
Till stöd för Kongl. Majlis nu framställda nådiga förslag är hufvudsakligen anfördt, att undervisningen i fysiologi vid nämnde fakultet alltid tillhört professorn uti anatomi, en förening af läroämnen, som i fordna lider hade fulla skäl för sig, då den rena deskriptiva anatomien egentligen var att betrakta såsom en del af fysiologien, men att om ock det nära sambandet emellan dessa vetenskaper oruhbadt fortfore, möjligheten af deras förening såsom läroämnen hos en enda lärare numera upphört, enär de respekliva vetenskaperna, sedan professionen i anatomi och fysiologi stiftades, mångdubblat sitt innehåll och hvardera för sig nått en utveckling, hvarom man då knappt hade en aning; att professorn i anatomi mäste mera än någon annan af lärarne egna sin tid och sina krafter åt lärjungarnes omedelbara handledning, så att tid icke hlefve honom öfrig att äfven meddela undervisning uti något annat, i synnerhet uti ett så omfattande och vigtigt ämne som fysiologien, och än mindre att, jemte eget vetenskapligt arbete i anatomien, egna sig åt forskningar inom fysiologien eller vetenskapligt bearbeta densamma; samt att denna vetenskap, som sysselsatte sig med lagarne för den organiska natu - Stats- Utskottets Utlåtande N:o 139.
13 rens krafter, vore, lika mycket som vetenskapen om de oorganiska naturkrafterna, experimenterande, och fordrade likaväl som den sednare sina idkares krafter odelade, om något vetenskapen i högre mån befrämjande skulle kunna åstadkommas, hvarföre den numera, lika litet som fysiken, kunde förenas med andra vetenskaper, såsom läroämnen, åliggande en och samma lärare.
Af ofvanstående inhemlas, att en lärostol i fysiologi vid ifrågavarande universitet länge ansetts vara af behofvet påkallad.
Detta behof måste kännas större, i samma mån som vetenskaperna utvecklas, och som det visar sig att det icke vidare är möjligt för en enda lärare att, såsom hittills skett, meddela undervisning i 2:ne läroämnen, hvilka, såsom ofvan antydes, hvar för sig äro synnerligen vigtiga.
En fortsatt förening af dessa ämnen skulle således, enligt Utskottets tanke, hafva till följd, att eli af dem icke erhåller sin tillbörliga behandling, utan vid undervisningen eftersättes, allt efter den större eller mindre böjelse eller förkärlek för ämnet, hvarmed delta af läraren omfattas, ett förhållande som icke kan för undervisningens gång vara gagneligt.
Ännu klarare visar sig olämpligheten af det hittills varande förhållandet, då i öfvervägande tages, att fysiologien eller läran om lifsverksamhet på sednare tider alltmera framstått såsom en grundläggande vetenskap inom medicinens område.
Ständer torde derföre så mycket heldre hafva skäl att bifalla hvad Kongl.
Majit för ordnande af denna angelägenhet ansett behöfligt, som den ifrågavarande undervisningen är af stor och ingripande vigt.
Utskottet hemställer alltså, att Rikets Ständer må anvisa dels 4,500 R:dr årligen för inrättande af en profession i fysiologi inom Medicinska fakulteten vid Upsala akademi, dels ock ett årligt belopp af 1,000 R:dr till inköp af instrumenter och materiel för de fysiologiska och pathologiskt-anatomiska laboratorierna derstädes. 14:o. Kongl.
Majit har begärt att 2:ne Adjunktslöner vid Upsala universitet måtte förhöjas med 500 Ridr hvardera eller med 1,000 R:dr.
Statsråds-protokollet är denna löneförhöjning afsedd för universitetets tvänne språklärare, hvarigenom bemälde lärare, som nu endast uppbära 2,000 Ridr i årlig lön, men i fråga om lärdomsprof och öfriga skyldigheter äro ställda i fullkomlig jemlikhet med Universilets-adjunkter, skulle komma i åtnjutande af enahanda löneförmåner som dessa, så till vida som äfven innehafvarne af språklärareplatserna skulle tilläggas rättighet att efter tjensteålder, lika med öfrige Adjunkter, få tillträda högre adjunktslöner.
I anledning häraf och då något giltigt skäl lill skilnad i löneförmåner för befattningar, hvarmed enahanda ansvar och åligganden äro förenade, icke förefinnes, anser Utskottet sig böra tillstyrka, att, på del lönerna för de vid Upsala universitet anställde 2:ne språklärare måtte kunna, efter samma grunder, som adjunktslönerna i allmänhet, höjas hvardera med 500 Ridr, en årlig 14 Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 139. tillökning af 1,000 Ridr i anslaget till nämnda universitet, på sätt Kongl. Maj:t äskat, för sagda ändamål beviljas. 15:0.
Vidare har Kongl. Majit äskat ett årligt anslag af 1,400 Ridr till arfvoden åt 4 Amanuenser, att till lika belopp, eiler med 350 R:dr för hvardera, dem emellan fördelas; varande dessa Amanuenser afsedde att biträda en vid Zoologiska museum, en vid Medicinska och en vid Chirurgiska kliniken, samt en vid den nya Fysiologiska professionens laboratorium; och då, enligt hvad vederbörande vitsordat, dessa beställningar äro behöfliga för undervisningens ändamålsenliga handhafvande, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer bifalla hvad Kongl. Majit sålunda äskat. 16:o.
Till löneförbättring åt Musices-direktorn vid nämnda universitet bar Kongl. Majit slutligen begärt ett årligt anslag af 750 Ridr; och enär bemälde lärares sammanlagda löneförmåner nu endast utgöra 1,250 Ridr, men denna aflöning synes’vara alltför otillräcklig att kunna vid ifrågavarande befattning fästa duglige och nitiske män för odlande al en konst, hvars betydelse såsom ett väsendtligt bildningselement för ungdomen allmänt erkännes, bar Utskottet ansett sig böra Kongl. Majlis nådiga framställning understödja, helst genom denna tillökning
Musices-direktorns lön i allt fall ej komme att uppgå till högre belopp än det som för en yngre Akademi-adjunkt är bestämdt.
Då Musikdirektörens lönevilkor sålunda förbättras, torde det likväl vara billigt att hans verksamhet äfven i någon mån tages i anspråk för meddelande af kostnadsfri undervisning icke blott i musikens utöfning, utan äfven i dess theori och historia.
Utskottet hemställer således, att den äskade löneförhöjningen af 750 Ridr må bemälde Musicesdirektor beviljas, med förbindelse likväl för denne lärare att, på sätt Consistorium Academicum jemväl föreslagit, utöfver den honom hittills åliggande undervisningsskyldighet i musik, tillika föreläsa i harmonilära eller musikens historia. 17:o.
I afseende å Lunds universitet har Kongl. Majit äskat följande anslag, nemligen: a) ett årligt anslag af 350 Ridr till arfvode åt en Amanuens vid det Pathologiskt-anatomiska laboratoriet och dess samlingar.
Angående detta behof är upplyst att vården af de palhologiskt-analomiska samlingarne hittills blifvit bestridd af Professorn i Theoretisk medicin, hvilket låtit sig göra så länge samlingarne ej varit särdeles betydliga, men alt dessa dyrbara och för den medicinska undervisningen vigtiga samlingar nu vunnit den tillvext, att man ej med deras tidsödande och besvärliga vård lämpligen kunde uteslutande belasta bemälde Professor; vid hvilket förhållande och då ett biträde synes vara behöfligt vid denna institution, om densamma skall blifva i tillfälle att fullt motsvara sitt ändamål, Utskottet hemställer, Stats-UtsTcottets Utlåtande N:o 139.
15 att förevarande nådiga framställning måtte af Rikets Ständer bifallas. b) att till löneförbättring åt Trädgårdsmästaren vid botaniska trädgården måtte anvisas ett belopp af 825 R:dr.
För ådagaläggande af bebofvel utaf denna anslagstillökning är hufvudsakligen anfördt, att
Trädgårdsmästarens nuvarande aflöning hittills utgått med endast 675 R:dr, men att det vore alldeles nödvändigt alt öka densamma, så framt fullt skicklig person skulle kunna erhållas vid återbesättande af denna befattning, hvilken nyligen blifvit ledig; och vore delta desto heldre angeläget, som jemväl den botaniska trädgårdens flyttning nu förestode; samt alt en lön af 1,500 R:dr, hvilken vore lägre än den som bestodes trädgårdsmästarne vid de flesta större botaniska trädgårdar i riket, ingalunda kunde anses för hög med afseende å de anspråk på kunskaper och duglighet, som skäligen kunde och borde ställas på den blifvande närmaste föreståndaren för den botaniska anläggningen vid ett universitet.
Utskottet, som inhemtat, alt om ifrågavarande lön förhöjes i enlighet med Kongl. Maj:ls nådiga förslag, densamma kommer alt uppgå till enahanda belopp, som Trädgårdsmästaren vid botaniska trädgården i Upsala såsom aflöning åtnjuter, bar, vid sådant förhållande och då den ifrågaställa tillökningen äfven synes vara af behofvet påkallad, funnit sig böra hemställa, att den för ofvanberörda ändamål erforderliga summan, 825 R:dr, måtte af Rikets Ständer anvisas. 18:o.
Uti särskild den 13 sistlidne Februari lill Rikets Ständer aflålen, af samtliga Riks-Stånden till Stats-Utskottet remitterad nådig Proposition (inlagen under N:o 77 i Usta Samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens protokoll), har Kongl. Majit behagat meddela, hurusom, — efter det, med anledning af Rikets Ständers uti skrifvelse den 18 Oktober 1854 underdånigst gjorda anhållan, det Kongl. Majit täcktes låta utreda ej mindre, om och hvilka prebendepastorater lämpligen kunde utan men för kyrkan och del kyrkliga undervisningsväsendet, från deras egenskap af prebende fritagas, utan äfven det ersättningsbelopp, som för åvägabringande deraf erfordrades, samt derefter för Rikets Ständer framlägga den nådiga Proposition i ämnet, sora kunde finnas för ändamålet lämplig, Kongl. Majit, efter vederbörandes hörande, bland annat, i den under den 4 Oktober 1861 i nåder fastställda nya utgiflsstat för Lunds universitet föreskrifvit, att de till filosofiska fakulteten derstädes anslagna Hardeberga och Sandby samt Stäfvie och Lackalänga prebendepastorater skulle efter dåvarande innehafvarnes afgång från universitetet skiljas, och all univer sitetets Kansler ålåge, att, när någon af dessa prebendens innehafvare afgåtl, derom göra underdånig anmälan och föreslå den ändring, som då i ulgiltsslaten borde vidtagas, samt sättet för beredande af de för ändamålet erforderliga medel, — Kanslern, sedan numera sednaste innehafvaren af Hardeberga och Sandby pastorat, Prolessoren i Romerska litteraturen J. G.
Ek aflidit, med anmälan derom i underdånig - 16 Stats-Utshottets Utlåtande N:o 139. het tillkännagifvit, alt Consistorium Academicum rörande ersättning af den förlust, sorn genom ifrågavarande prebendepastorats indragning för universitetets löningsfond uppkomme, föreslagit, att då del värde, hvartill pastoratet i utgiftsstaten vore utfördt, uppginge lill 3,046 I\:dr, ersättningen borde motsvara della belopp, hvarjemte Konsistorium hemställt, alt nådig Proposition måtte till Rikets nu församlade
Ständer aflätas samt beloppet universitetet tillgodokomma, sedan möjligen blifvande nådår vid pastoratet gått till ända; och hade Kanslern för egen del till Kongl.
Maj:ts nådiga pröfning öfverlemnat, huruvida högre ersättningssumma härvid borde ifrågakomma, än som erfordrades till alt bringa den genom prebendets indragning minskade lönen till samma belopp, som äldre professorslöner inom filosofiska fakulteten, eller 4,500 R:dr, i hvilket fall och då den lön, hvaruti Hardeberga och Sandby prebende ingick, i staten vore försedd med ett kontant anslag af 2,454 R:dr, ersättningen skulle, med bibehållande af detta anslag, komma att utgöra 2,046 R:dr; och har Kongl. Maj;t nu i nåder föreslagit, att såsom ersättning lill Lunds universitets löningsfond för den minskade inkomst densamma genom frånskiljandet från universitetet af Hardeberga och Sandby församlingars ledigvordna prebendepastorat linge vidkännas, ett anslag af 2,046
R:dr årligen måtte å universitetets stat uppföras, att utgå efter del berörda pastorat blifvit universitetet frånskiljdt.
Med hänseende till hvad sålunda förekommit, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer, med bifall lill ifrågavarande nådiga framställning, å Lunds universitets stat uppföra ett anslag af 2,046 l\:dr årligen, att utgå från den tid, då berörda prebendepastoral varder universitetet frånskiljdt. 19:o.
I sammanhang med de af Kongl. Maj:t äskade anslag för universiteten bar Utskottet till behandling förehaft följande från Ridderskapet och Adeln remitterade motioner, nemligen: a) af Grefve Hamilton, G. A. K., som uti en under N:o 43 afgifven motion erinrat om de Jui idiska fakulteterna och alt dessa intoge en framstående plats vid universiteterna, enär inom dem bildades största delen af de personer, hvilka sedermera såsom embetsman skola omedelbart utföra Statens värf.
På de juridiska studiernas tillbörliga handhafvande berodde hufvudsakligen icke allenast lagskipningens utan äfven lagstiftningens tillstånd, ty om ock embetsmännen icke omedelbart stiftade lagen, mäste den likväl af dem förberedas; och lagens öfverensstämmelse med tidsandan och civilisationens fordringar befordrades väsendtligen af embetsmannens juridiska bildning och bans på goda förstudier hvilande förmåga att tänka sjelfständigt och böja sig öfver slentrianen.
I denna del af vårt undervisningsverk lörefunnes emellertid brister.
Samma ämnen, som härstädes vore fördelade emellan endast fyra professorer, ansågos äfven vid mindre utländska universitetcr kräfva minst sex professorer och vid de större universiteten voro dessa ämnen fördelade på ett vida Stats-UtsJcoUets Utlåtande N:o 139.
17 vida större antal.
Den arbetsfördelning, sorn vore allt framåtskridandes bufvudvilkor och icke minst i vetenskapens påkallande, kunde sålunda icke vara vederbörligen iakttagen vid Sveriges Juridiska fakulteter.
Också voro verkligen flera af de mest vigtiga och betydande läroämnena sammanförda hos hvardera af Juris-professorerne, hvarigenom undervisningen måste beständigt ligga nere i något äfven af de vigtigare läroämnena och sålunda sakna fullständighet.
En annan olägenhet af delta ringa antal professioner inom de Juridiska fakulteterna voro, enligt motionärens förmenande, alt, när dessa platser voro fyllda, universiteterna långa tider voro urståndsätta att tillegna sig äfven framstående förmågor, och, när en plats blifvit ledig, nödgades fylla den snart sagdt med den förstkommande, synnerligast som, efter någon tids praktisk öfning utom universitetet, hvilken, äfven för dem, som önskade egna sig åt lärarekallet, vore särdeles vigtig, den praktiska banan, åtminstone för större förmågor, erhjöde bättre vilkor än den akademiska, der framtiden oftast vore oviss, aldrig lysande.
Efter dessa allmänna betraktelser har motionären, under åberopande af ett utaf Juridiska fakulteten i Upsala till universitetets Kansler afgifvet och af Consistorium Academicum sedermera till alla delar gilladt utlåtande i delta ämne, vidare anfört att inom våra begge Juridiska fakulteter funnes hos en lärare förenade så vigtiga och olikartade discipliner som Juridisk encyclopedie, Criminal- och Process-rätt, hos en annan Mttshistoria, Romersk rätt och Civil—lagfarenliet och hos en tredje Politisk ekonomi jemte den Ekonomiska och Kamerala laglårenheten, att bland dessa göra valet vid bildande af en ny profession vore verkligen svårt nog, dock hade motionären ansett en sådan lämpligen kunna omfatta Juridisk encyclopedie och Romersk rätt.
Denna rätts studium hade städse ansetts såsom del yppersta bildningsmedel för Jurister.
Dess stora formela utbildning och skarpa begreppsdistinktioner hafva gjort den till en allmän grundval för juridisk hildning i alla länder, äfven i sådana, der den ej omedelbart vore gällande.
Det vore derföre förundransvärd!, att detta vigtiga undervisningsämne, som på många ställen vore fördeladt på flere lärare, och, såvidt motionären hade sig bekant, vid ingen Juridisk fakultet utom Sverige saknade särskild målsman, vid Sveriges Juridiska fakulteter nästan alldeles försummades och härstädes meddelades Juris studiosi endast på det ofullständiga sätt, som kunde ega rum i sammanhang med den Svenska Civil-rätten.
Under det tidehvarf, då 1734 års
Lag förbereddes och fullbordades, försummades icke så den Romerska rättens studium, utan föredrogs ständigt af en särskild Professor vid Upsala universitet.
Det var först år 1740, som, för att bereda tillfälle till den visserligen nödiga Ekonomiska professionen, Romerska rätten upphörde att tillhöra en särskild profession, utan förenades med professionen i den Svenska rätten.
— Med Romerska rätten borde den Juridiska encyclopedien vara förenad.
Dess studium inledde lämpligen de Juridiska studierna oell den borde derföre gerna, såsom i anBih. till B.
Brot. 1862 & 1863. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 1 Baft. 3 18 Stats- Utskottets Utlåtande N:o 139. dra länder också skedde, föredragas hvarje termin eller åtminstone hvarje läseår, så att ingen Juris studiosus måtte sakna denna allmänna förberedelse.
Dess nära förbindelse och sammanhang med den Romerska rätten, sådan denna i ett land med sjelfständig nationel rätts-utveckling borde idkas, vore ögonskenlig.
På grund häraf har motionären föreslagit, alt Rikets Ständer måtte anslå 9,000 R:dr årligen till tvänne nya professioner i Juridisk encyclopedie och Romersk rätt, en vid hvartdera af rikets universiteter, men att, derest vid närmare pröfning ämnena för de nya professionerna skulle anses höra annorlunda fördelas, det måtte underdånigst bänskjutas till Kongl. Maj:ts nådiga pröfning att bestämma de nya professionernas omfattning ibland de ämnen, i hvilka undervisningen, enligt gällande författning, skall vårdas af Juridisk fakultet.
Jemte denna motion har Utskottet fått emotlaga elt vid densammas remitterande hos Ridderskapet och Adeln af Herr von Kock, S., afgifvet yttrande innefattande hemställan, att Rikets Ständer måtte bevilja elt årligt anslag af 12,000 lt:dr för befrämjande af den juridiska bildningen genom inrättande af en högskola i hufvudstaden i stället för de nuvarande