Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
V id pröfning hos respective Riks-Stånden af hvad Utskottet hemställt i Utlåtandet, N:o 45, i anledning af de emot Betänkandet, N:o 26, om Tull å Spannmål gjorda anmärkningar, hafva'Högloflig® Ridderskapet och Adeln, Högvördige Preste-Ståndet samt Hedervärda Bonde-Ståndet dertill lemnat sitt bifall; men Välloflige Borgare-Ståndet deremot ogillat Utskottets i förenämnde afseende gjorda förslag och beslutat antagande för Spannmål af en till nästa Riksdag oföränderlig sammanslagen In- och Utförsel-Tull, endast på det sätt föränderlig, att, i samma nion den ena tullen ökas, skulle den andra minskas, eller tvärtom, allt efter utsigt erne för en bättre eller sämre skörd, efter hvilken grund den sammanslagna Tullen blifvit fastställd, för Bohvete lill ....
4 R^. 24 silla fre 3 Rd. Hvete 5 Rd. Korn och Malt, hvardera 3 Rd. Råg 4 Rd. Vicker 3 Rd. och Arter .... 4 Rd., allt per tunna.
4 Bevillri.-UtskattetS Memorial, N:o 55, Och har Välloflige Ståndet derjemte beslutat, att Gryn eller Mjöl bör förtullas efter den afgift, sorn vid införsel är gällande för det Sädesslag, hvaraf grynet eller mjölet är tillverkadt, sålunda, att af Hvete, Råg, Korn och Ärter 12 Lisp.
Mjöl svara emot en Tunna Säd, och af Slaf re 8 Lisp. emot en Tunna, samt att 8 Lisp. Bohvete och Korngryn samt 6 Lisp.
Hafregryh svara emot 1 Tunna Spannmål af nämnde slag.
Då delta Välloflig Borgare-Ståndets beslut, i fråga om grunderne för förtullandet af Mjöl och Gryn, alldeles öfverensslämmer med Utskottets i Tull-Taxan härom framställde och af öfrige respective fiiks-Ständ gillade förslag; så är således i detta afseende Rikets ILögloflige
Ständers beslut fattadt.
Unar dernäst 3:ne Riks-Stånd bifallit Utskottets hemställan, alt Rikets Jiögloflige Ständer måtte hos Kongl. Majit göra den i Utlåtandet, N:o 45, omnämnde underdåniga anmälan, angående Pierr af Wingårds förslag till Spannmåls-Tull, så, och då härvid endast är fråga om Rikets Ständers åsigter af ämnet, men icke om sjelfva Tullbevillningen, anser Utskottet äfven vara genom 3 Stånds pluralitet afgjordt, att en sådan underdånig Skrifvelse bör frän Rikets Högloflig*?
Ständer a flå tas.
Sjelfva beskatlningsfrågnn delar sig deremot i 2:11c, emedan Utskottet tillstyrkt Tievilln.-TJtskottets Memorial, \N:o 55. 5 och 3:ne Stånd bifallit, dels att de i Herlof Wingårds motion bestämda grunder för Spannmål stullen må goti kännas och till Kongl. Majlis
Nådiga antagande f ramställas i och för handeln med Hvete, och dels att för öfriga sädesslag ma fastställas en fix In- och Utförsel-Tull till det i Taxan utförda, här nedan specificerade belopp, hvaremot Välloflige Borgare-Ståndet, på sätt här ofvan anfördes, ’ för all Spannmål antagit en till nästa Riksdag oföränderlig sammanslagen Inoch Utförsel-Tull; och lära alltså dessa skiljaktigbeter, om besluten blifva oförändrade, föranleda votering öfver följande Prop. i.
Den, som gillar Bevillnings-UtskoHets tillstyrkande, att de grunder, Herr af /Vingård föreslagit för In- och Utförsel tullen å Hvete, må godkännas och tili Kongl. M.ij.ts pröfvande i underdånighet föreslås, röstar Ja;-den det ej vill, röstar Nej Vinner Nej, kommer att antagas en till nästa Riksdag oföränderlig sammanslagen In-och UlförselTull för Hvete af 5 Rdr, endast på det sått föränderlig, att, i samma mon den ena Tallen ökas, skulle den andra minskas, eiler tvärtom, allt efter utsigterne lill en bättre eller sänne skörd.
Prop. 2.
Den, som bifaller Bevillnings-Utskol - 6 Bevilln.-Utrkottats Memorial, N:o 55. tets förslag, att In- och Utförsel-Tullen å nedannämnde Sädesslag mä åtminstone till nästa Riksdag bestämmas efter följande Tariff. nemligen:
Tullvärde Inf.Tull Utf.Tull Rdr Rd. sk. g, i Tunna Bohvete . 4: 24, 3, 6, 8, 1 dito Råg , . . 4: 3, 8, r dito Ärter . . . 4* 3, 6, 1 dito Korn och Malt 3: 2, 8, 4, 1 dito Hafre ... 2: 1, 4» 6, 1 dito Vicker . 3: 2, 8, röstar Jaj den det ej vill, röstar Nej.
Nej, kommer att antagas för nedannämnde Sädesslag en lill nästa Riksdag oföränderlig sammanslagen In- och Utförsel-Tull, endast på det sätt föränderlig, att, i samma mon den ena Tullen ökas, skall den andra minskas, eiler tvärtom, allt efter utsigterne till en sämre eller bättre skörd, sålunda, att den sammanslagna Tullen efter denna grund fastställes på följande sätt, nemligen: för Bohvete Rdr 4 Råg 4 Ärter 4 Korn och Malt, hvardera 3 Hafre 2 Vicker 3 24 sk.
Utskottet anser det dessutom Vora en gifven följd, att, om Ja-Propositionerne af Bavilln.-lluAottels V(lutande, N:o 56.
7 Högloflige förstärkta Stats-Utskottet antagas, en underdånig Skrifvelse i dessa ämnen tor aflåtas i enlighet med Utskottets, i N:o 45, derom gjorda och af 3 Stånd biträdda förslag, hvaremot, då Välloflige BorgareStåndet alldeles ogillat hvad Utskottet föreslagit, Utskottet saknar ledning för någon tillstyrkan om hvad som i detta afseende bör iakttagas för den händelse, att Nej skulle vinna.
Ankom till Exp. Utsk. d, 7 Dee. igip.
Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Betänkandet, N:o 5i angående Motion om upphörande af Städernas Salu-Accis.
Utskottets ofvannämnde Betänkande, som blifvit bifallet af Högloflige Ridderskapet och Adeln, Högvördige Preste-Ståndet samt Hedervärda Boude-Ståndet, har deremot, vid öfverläggning derom inom Välloflige Borgare-Ståndet, utgjort föremål för anmärkningar af ganska många bland Ståndets respective Ledamöter, och med anledning af den, på sådan grund, beslutna återremiss, får, § Bevilln.-tJiskottets Utlåtande, N:o 56.
Utskottet nu i ämnet ytterligare sig utlåta.
Eluiru Herrar Lundgren, Hels ingins, Santesson, Lamberg, Leffler, Brovallius, Falkman, Langenberg, Löfvenius, Cronius, Winberga Alund, Lundmani Cron, Montan, Mattsson, Bergelin, Wallström, Westman, Modin, Dalenius och Meijer gjort serskilda anföranden i frågan, torde Utskottet, då många af dessa anmärkningar haft samma syftning, till undvikande af vidlyftighet, få inskränka sig till upptagande och besvarande af deras hufvud saklig a innehåll.
Sålunda har blifvit anfördt; att Utskottet uti Betänkandet icke skall tillbörligen afsett de uti Herr Crons reservation utvecklade för hål landen; att, då Salu-Accissen, enligt 60 §. Regerings-Formen, vore en Ordinarie Bevillning, det innebär en obillighet, att Bryggare, Bagare och Slagtare, sorn utgöra Vanlig skatt för sin Borgerliga Näring, ändå derutöfver skulle vidkännas en annan, som icke träffar andra Borgare; att införandet af Kött, Bröd och Dricka från Landsbygden vore så fritt och allmänt, att i många Städer inga Slagtare, Bagare och Bryggare finnas, och i andra, de som drifva dessa rörelser icke skola kunna berga sig, hvarföre ock dels partiel och dels allmän befrielse från Salu-Accisen blifvit yrkad.
Då likväl åtskilliga Talare medgifvit, att Utskottet ic - Bevilln— Utskottets Utlåtande, N:o 56. he kunnat undgå föreslå en fördelning af SaJu-Accisen, när densamma, jemlikt Högloflige Stats-Utskottets förslag, blifvit af Rikets Högloflige
Stander beräknad att utgå till visst belopp, så har man afven klandrat, dels att
Utskottet beräknat oell fördelat en annan summa, än (lexi som sålunda skal! blifvit bestämd, och dels att den förra fördelningen, hvilken, på sätt man genom flera exempel sökt upplysa, hvarken skall vara rättvis eller efter åtskilliga Städexs inbördes förhållanden afpassad, blifvit af Utskottet lill bibehållande föreslagen, hvarföre det tillhörde Utskottet att framställa en annan lämpligare fördelning, dervid, enligt en Talares påstående, ingen enda Stad borde alldeles förbigås.
Hvarförutan liar blifvit yrkadt, än alt alla Städer, utom Hufvudstaden, Skulle befrias från ifrågavarande afgift, och än att Stockholm skulle erhålla någon lämplig nedsättning; och derjemte hafva några Talare ansett, ätt bestämmas Rorde till huru stor del Salu-Accisen af hvardera utaf ofvannämnde rörelser skulle utgå, så att, i samma mon till en Stad får fritt införas och försäljas någondera af Artiklarne kött, bröd eller dricka, en motsvarande lindring i Salu-Accisen kunde få åtnjutas.
Detta allt har Utskottet tagit i öfvervä Bih. tillRihs-St.Prot. 1828 och 182g, 5 Sami, i Ajd. 3 Band, \:sta Haft. 2 to Bevilln.-Vtsliottets Utlåtande, N:o 56. gamle, ocl) får, i anledning deraf, först upplysa: att Salu-Accisen, på sätt i Bevillningsutskottets Betänkande af den a6 Julli 1023 utredes, varit en från den IJusbehofs-Accis, som åtföljtLandt-TuIls-afgiften, alldeles skiljaktig beskattning, ocb således icke ingått i beräkning af den fyllnads-afgift, som Rikets Jlögloflige Ständer år iSio ålogo sig, i stället för den upphäfna Landt-Tuilen; att denna algifts utgörande af Slagtare, Bryggare ocb Bagare, der sådant eger rum, är en enskild anstalt ocb öfverenskommelse emellan åtskillige Städers Invånare, hvarföre ock denna afgift, på sätt upplyst blifvit, i flera Släder ulgöres antingen af Stads Cassan eller efter annan fördelning; samt att således den omständigheten, att i flera Städer nämnde Näringsidkare icke skola finnas eller hafva tillräcklig utkomst, synes mindre böra inverka på frågans bedömande.
Då dessutom sjelfva hufvudsaken, eller att Salu-Accis fortfarande skulle utgå„ redan var af Rikets lJÖgloflige
Ständer afgjord förr, än Utskottets Betänkande afgafs, återstod för Utskottet ingen annan handläggning af ärendet, än den, sorn i det återremitterade Betänkandet meddelas, nemligen att yttra sig om sjelfva fördelningenj, och i detta hänseende får Utskottet vördsamt vid handen gifva: att, då sjelfva åtagandet af Salu-Accisen skett med vilkor af en sådan fördelning, sorn Bevilln.-Utskottets Utlåtande , N:o 56. ii den vid Kongl. Kungörelsen af den 3o November 1810 fogade, nu till bibehållande föreslagna, Tariff' utvisar, Utskottet destomindre haft anledning att deruti tillstyrka förändring, sorn de i Utskottet befintlige handlingar för 1810 års Riksdag utvisa, dels att vid denna Tariffs uppgörande, så val Städer nes classification och mantalsskrifne personal, som ock deras handelsrörelse och andra mer eller mindre fördelaktiga omständigheter jemte de belopp , hvartill Accis-uppbörden dittills influtit, blifvit tagne i beräkning samt billigt afseende tillika jästadt å de befrielser från Accis, sorn vissa Städer efter serskilda Förf cittningar åtnjutit, oell dels alt Tariffen blifvit uppgjord af Yälloflige Borgare-Ståndets egne Ledamöter inom dåvarande Bevillnings-Utskott, hvarföre den äfven är vorden af Välbemälde Riks-Stand, enligt förslaget, godkänd.
Utskottet har icke eller kunnat fästa sig vid den beräknade Summan, 7 5oo Rdr, enär Stats-Utskoitets gillade Betänkande icke innehåller, att SaluAccisen skulle utgöras endast med nämnde Sutnmäj utan blott att Utskottet, på anförda grunder, icke ansett sig kunna uppföra denna Titel till högre belopp, hvilket endast innebär en calcul, alt densamma, om den ifrågasatta lindringen kommer att åtnjutas, torde blett Lill berörde belopp ingå, men icke hindrar, att den veikligen inflytande 13 Bevilln.-Utshottels Vtlåtande, N:o 56.
Samman mä öfverstiga hvad som sålunda blifvit beräknadt.
Utskottet tror för öfrigt, att i den hemställan om vilkorlig befrielse från Salu-Accisen, som Betänkandet innehåller, allt hillig t afseende blifvit fästadt å de härvid förekommande förhållanden; och då Utskottet saknar grund för begärda andra och närmare bestämmelser i detta hänseende, kan Utskottet icke annat, än vidhålla sitt i Betänkandet, N:o 5i, afgifna yttrande och endast såsom ett tillägg dertill vördsamt hemställa, alt, till befordrande af allmän kännedom om vilkoren för Städernes befriande från Salu-Accis, Rikets Högloflige Ständer måtte, uti den föreslagna underdåniga Skrifvelsen i frågan, underdånigst anhålla, att Kgl. Maj:t ville täckas härom utfärda allmän Kungörelse, De härvid gjorda Reservationer bifogas.
Slockholm den 5 December 1829.
Af Herr (tf Billbergh, J. P.: ”Då Utskottet icke velat lemna den, efter min öfvertygelse, rättvisa uppmärksamhet åt Borgare-Ståndets anmärkning emot detta Be - Bil. till B evilla.-Ut sk.
Vtl. N:o 56, i3 tänkande, att åtminstone lindring uti Salu* Accisen må beviljas, då någon Stad upplåter Tättig lie ten för Landlmannen att dit införa och till Salu utbjuda endera af de 3:ne Ilufvudartiklarne, färskt kött, dricka eller bröd, för hvilka förädlade Varuartiklar Salu-Accisen ifrån sin början tillkommit och sedan år 1809 varit lill bestämd Summa lör vissa Städer bibehållen, så nödgas jag reservera mig häremot, och får tillika anföra de grunder, på hvilka jag anser en sådan lindring böra ega rum.” ”Sedan Stats-Utskotlet uti serskildt Betänkande, N:o 54, Lit. G, tillstyrkt och Rikets Ständer dertill lemnat sitt bifall, ali Salu-Accis en , som hittills varit beräknad lill Rdr 11,925, hädanefter endast skulle upptagas till 7,600 Rdr, under anförande: ”att ”behörigt afseende borde lemnäs: åt det uppgifna förhållandet om Landtmannens rättighet alt utan hinder och afgifter kunna ’’till Städerna införa kött, bröd och dric”ka, enär derigenom den ena Medborgaren ”skulle högre och olika beskattas emot den ’’andra, för idkandet af samma näring, och ”har Stats-Utskollet på sådan grund ansett, ”alt, om och hvarest rättigheten att utan af”gift till Städerna införa och till Salu hälla kött, dricka samt bröd, är eller blir ”Landtmannen medgifven, sä borde den Sta”den från Salu-Accisen befriasoch sedan i4 Bil. till Bevilln.-Utsl. Uti.
Bevillnings-Utskotlet uti dess Betänkande, N:o 5i, jemväl föreslagit, hvad af 3:ne
Siånd ar bifallet, att, då Landtmannen skulle tillerkännas full och ovilkorlig frihet
,att till någon Stad införa och der till salu hålla färskt kött, bakadt bröd och dricka, en sådan Stad genast må befrias ifrån erläggandet af Salu-Accisen; så innefatta dessa beslut ett erkännande af hvad Författningarne äfven bekräfta, att Salu-Accisen aldrig utgjorts af andra, -än de som idka Slagtare-, Bryggeri- och Bagare-rörelsen, samt ett medgifvande af den grundsattsen, att der och hvarest dessa rörelser upphöra att vara uteslutande, bör äfven befrielse ifrån Salu-Accisens erläggande ega rum, hvaraf jag icke kan draga någon annan conseqvent slutsatis, än att samma förmon bör proportionell tillfalla den Stad, som icke vill begagna någon del af dessa rörelser, helst i annat fall Stadens öfrige Borgare skulle komma att påföras en afgift, sorn aldi ig varit stadgad att utgöras af andra, än af dem, hvilka idkat den handtering, för hvilken afgiften blifvit bestämd, ty om en Stad, exempelvis, upplåter åt Landtmannen att fritt införa och utan afgift i minut försälja färskt kött, hvaraf följer, att någre Slagtare i en sådan Stad icke kunna vara etablerade, så, och derest Salu-Accisen likväl skulle utgå till sitt fulla belopp af samma Stad, blefve Bil. till Bevilln.-UtsA. Uti.
N:o 56. *5 följdeh den, antingen att Bryggare och Bagare jemväl skulle betala Accisen för Slagtare-rörelsen, som icke finnes att taxera, eller att Stadens öfrige medborgare skulle härmed belastas; och då detta skulle innebära en orättvisa emot dem, hvilka härigenom få en ökad beskattning, samt ett afvikande ifrån grunderna för Salu-Accisens tillkomst, utan att vara påkaliadt af befarad minskning i skattebidragen, enär en eftergift i denna del icke troligen skulle nedsätta Salu-Accisen till den af, Stats-Utskotlet beräknade Summan , hvars belopp, ^Soo Rdr, ensamt utgår af Stockholms Stad; så hemställer jag till respective Ståndens pröfning, om icke billigheten fordrar, att Rikets Ständer besluta följande tillägg till Bevillningsutskottets Förslag:’* ”Då Landtmannen skulle tillerkännas den ovilkorliga rättigheten att till någon Stad införa och till Salu hålla endera af dessa 3:ne Varuariiklarne_, färskt kött, dricka eller bröd, så beviljas lindring till i-3:djedel af Accis-Sumvnan för samma
Stad för hvardera af de artiklarj hvilka sålunda eftergif - vas till fri införsel.” Af Herr Ålund: ”Emot Utskottets nu afgifna Betänkande, angående den af Städerna utgående Salu-Accis, får jag mig reservera, enär något afseende icke blifvit af Utskottet fästadt vid de i återremissen från t6 Bil. till Bevilln.-tJtsh. Uti.
Borgare-Ståndet anförda grundliga skäl, i ocdi för denna afgifts upphörande."
"Ifrågavarande Salu-Accis är ofelbart en utaf de mest betungande utgifter för en del
Städer ■— åtminstone den orimligaste uti närvarande förhållande — helst Bagare, Bryggare och Slagtare, hvilka påföres denna afgift, derförutan erlägga, lika med andra Borgare, Bevillning för deras rörelse, och såmedelst få utgifva dubbel Bevillning.” ”Såsom Ledamot i Taxerings-Comitéer uti Örebro Stad, har jag ofta rönt stora svårigheter vid fördelningen af Salu-Accisen, serdeles som Slagtare-! örelsen derstädes försvunnit, sedan Landtmannen alla dagar fritt får dit införa och försälja färskt kött, och Bryggeri-handteringen endast utöfvaS af en enda Bryggare, samt Bagare-handtverket är af ringa betydenhet, helst alla hushåll hemma haka sitt bröd; — hvadan de få personer, å hvilka denna afgift måste fördelas, nied mycket skäl anse densamma tung och obillig, att nemligen (tvärt emot hvad som inträffar med andra Näringsidkare) utöfver den Ordinarie Bevillningen belastas med en annan afgift, för det de få försälja och till salu hålla deras tillverkningar.” ”Med fästadt afseende härå fortfar jag att påstå, det Städernas nämnde medlemmar af Borgerskapet, som, i mon af sin handtering - *, T?- ■ % Bil. till BevtyeL-U.tshi l il.
N:p Afl» ■ j‘j tering o^h rörelse, påföras och erlägga Orflinarie Bevillning, icke rållsenligt och ari mindre biiiigtvis kunna eller höra åläggas utgifva ifrågavarande afgift, serdeles då någon serskild Accis-afgift numera icke eger rum för Landtmannen, dä han, tili följe af utfärdade stadgande», uti Städerna försäljer kött, bröd eller dlicka.” ”Äfven emot Utskottets beslut, att icke vilja emellan Städerna rättvisligen fördela Salu-Accisen, derest den skall utgå, måste jag mig reservera — så' mackel hellre, soui jag trott och tror det vara en utaf Bevillnings-Utskottels första skyldigheter ali, äfven utan gifven anledning af Väcklå Motioner, noga tillse, det alla utskyhler till Kongl* Maj:t och Kronan varda jemnl och rättvist emellan de skattskyldige fördeladej men huruvida sådant är verkliga förhållandet i den* na omständighet, öfverlemna!- jag tili bedömande af Rikets flögloflige Ständer, enär t. ex. Örebro
Stad, hvars folkmängd utgör om* kring qooo personer, årligen måste erlägga i Salu-Accis i5o Rdr, samt Upsala, hvars folkmängd utgör omkring 45oö persöner, är påförd 34o Rdr, då deremot Malmö, hvars folkmängd utgör emellan 8 och goöo personer, endast är påförd 160 Rdr, samt Helsingborg, hvars folkmängd är 3ooo perso ffi/l. till JU.
I jljil. 3 Band. 1 ista ilä/c, 3; l8 Bil, till Beuilln.-Ucsl. Uti'.
N:o 56. lier, iilolt erlägger 65 Rdr, oell dä härtill kommer, ali flera Städer icke erlägga någon. Salu-Accis, nemligen Fahlun, Hedemora, Sala, Skara, Alingsås, Eskilstuna, Falköping, Grenna, Hjo, Mariefred, Skanör, Falsterbo, Strengnäs m. fl.; så torde häraf tydligen visa sig ofoget at Bevillnings-Utskottets åtgärd härvid och blotta tillgörelse, att endast låta afskrifva en Tanö’, som upprättades år 1810, och som finnes fogad vid Kongl.
Kungörelsen den 3o November nämnde år, — hvilken då måhända var billig och rättvis, men är det alldeles icke nu.” ”Skulle likväl, emot all min förmodan, Rikets Högloflige Ständer icke finna för godt, att hvarken befria vederbörande från erläggandet af berörde Accis-afgift, eller föreskrifva Bevilluings-Utskottet att, före Tariffens utfärdande, verkställa en skälig jemkning i denna afgift emellan Städerna, grundad på folkmängden eller rörelsen i hvarje Stad, så hoppas jag dock, det Rikets Högloflige Ständer skola ålägga Bevillnings-Utskottet att, i mon af den fastställda nedsättningen af AccisSumman till 7,000 Rdr, förändra sin Tariff åtminstone derefter.” ”1 öfrigt förenar jag mig uti den af Herr Presidenten af Billbergh afgifna och bär ofvaniutagna Reservation.” ’’Utskottets behandling af ifrågavarande ämne väckte i början* min förvåning, Bil. till Bevilln.-Visfi.
Ucl, N:o 56. «9 men nu mera hänför jag densamma till dess öfriga förhandlingar vid denna Riksdag, som angått Borgare-Ståndets rätt och bästa. —■
Jag tryggar mig dock dervid, att det goda och rätta skall förr eller senare segra.” Af Herr ^Vesterstrand_, A.: ”Högloflige
Utskottet har funnit sig befogadt att så vida afvika från Rikets Ständers förut fattade beslut, angående Saiu-Accisens utgörande, att, ehuru berörde beslut tillåter en nedsättning i samma Accis från 11,925 Rdr till 7,500 Rdr, är af Utskottet föreslaget, att den vid 1810 års Riksdag författade Tariff, deri förstnämnde belopp är emellan vissa Städer fördeladt, äfven framdeles skulle göras gällande, med lemnad rättighet för de Städer, hvarest sådana varor, bestående af färskt kött, bröd och dricka, derföre Salu-Accisen utgått, få fritt af Landtmannen införas, hos Kongl. Majrt göra underdånig ansökan att, i mer eller mindre mon, undslippa SaluAecisens utgifvande.
Grunden för ett sådant beslut anser jag, för min del, vara alldeles origtig, dels derföre, att den tillintetgör den bestämda föreskriften af nedsättning, och dels derföre, att nedsättningen och jemkningen emellan Städerne icke (öregått.
Jag kan icke förlika mig med den mening, att någon Stad för närvarande kan undgå att dela Salu-Accisen, enär ingen Författning Hanes, sorn mera tillå'^r «n friare 2o Bil» till Bevilln.-TJtsh. Uti.
N:o 56. införsel i den ena Staden framför den andra; och då den omständigheten, att i en och annan Stad icke för ett tillfälle finnes hvarken Slagtare, Bagare eller Bryggare, icke kan hafva den slutföljd, att sådan Stad hör frikännas från afgiftens erläggande, enär dessa Borgerliga Näringar alltid slå öppna till återbesältning; och yrkar jag derföre, att de i Staten upptagna ^,5oo Rdr måtte på alla Rikets Städer fördelas."
Herrar Brovallius och Cron åberopade sina vid Betänkandet N:o 5i fogade reservationer. STOCKHOLM, hos *Car&
Ab. Pihl, 1829* Bevilinings-Utskottcts Betänkande IV.o Sy. i N:o 57.
Ankom till Exped.-Utsk. d. i; Dec. 1839.
Betänkande, med förslag till fördelning af Allmänna Bevillningen samt till en blifvande Bevillnings-Förördning.
Genom ett, under den 26 sistlidne November, ankommet transsumt af dess tili Rikets Höglofl.
Ständer aflåtna Memorial, angående
Stat s-regleringen i allmänhet samt beloppet af den intill nästa Riksdag erforderliga
Sta ts-brist-sUmma har HöglofL StatsUtskottet meddelat den underrättelse, att, till Fyllnad i Stats-anslagen samt åtskilliga andra Utgifter, erfordrades en årlig summa af tillsammans 2,3g4>6oo R:dr B:o; hvarvid tillika, med hemtadt stöd af det belopp, hvartill bevillningen samt några andra dithörande inkomster i Riksgälds-Contoiret Bilt. till R.
Prot. 1828 och 1829, 5 S., 2 rlfd 3 B. \ s.dra Häftet. a Bevillnings-Utskottets Betänkande, N.o 5<j, under de senare åren influtit, blifvit yttrad den åsigt, att nämnda tillgångar borje nied säkerhet kunna antagas gifva en årlig inkomst af åtminstone 2,270,600 R:dr; så att, genom ökad bevillning, endast skulle behöfva fyllas återstående i24>°Oo R:dr, hvilka jernt svara emot den j enligt Rikets Högloft Ständers beslut j upphörda Salpeter-gärden.
För att, med nödig säkerhet, kunna beräkna och föreslå Beviilnings-summans fördelning, har Bevillnings-Utskottet härefter noga undersökt, huru hithörande intrader, sedan sisla Riksdag, varit debiterade samt till Riksgälds-Contoirets Cassa ingått ; och får deröfver härjemte vördsamt meddela en Jemförelse-Tableau, Litt. A., sorn utreder dessa förhållanden från oell med år 1824, eller det år, då nu gällande Bevillnings-förordning först blef tillämpad, lill och med sistlidet år 1828; samt till jemförelse äfven utvisar det belopp, som vid 1823 års Riksdag calculerades.
Nämnda
Ta b lea u leder till det resultat, alt taxerad och olaxerad Bevillning, jemte Tidningsstämpel-afgift, Skatterätts-medel och Observations-medel, efter afdrag af afkortningar, afskrifningar, provisioner m. m., gifvit följande behållning nemligen : fitvillnihgs-Utskottets Betänkande IV.o S-j, 3 För år 1824 - - R:dr 2,182,257: 37. 1 t* “ “ 1825 - - “ 2,229,965: 34• 7. “ “ 1826 — « 2,244.135: 19. 4- “ “ 1827 * - « 2,267,816: 27. 9. samt “ “ 1828 circa" 2,280,566: 12. 2.