Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
JV.-o 58. första dagarna deraf, utan ega tid dertill, så länge Tinget påstår, genom hvilket rättegångssätt icke allenast Svaranden, som måste afbida Yederpartens inställelse, tillskyndas ökad kostnad, hvarför ersättning icke kan påräknas, utan äfven LagmansRätten hindras och uppehälles i göroniålens handläggning och afslutande; och ehuru den, som emot Härads-Rätts Utslag vädjat, icke i allmänhet saknar nödigt rådrum, att bereda sig till sakens fullföljande vid Lagmans-Ting, enär sådant icke, utan den kärande Partens medgifvande, kommer i fråga förr än minst tre veckor förflutit från det Härads-Rättens Utslag föll; men merendels längre tid, ända till hela året, dertill medgifves, finner Kongl.
Maj:t likväl icke böra lemnäs utan uppmärksamhet, att ovilkorlig föreskrift, det vädjande borde dess käromål, å första Rättegångsdagen af Tinget, framställa, skulle vid Lagmans-Rätt, der många mål fullföljas, möjligtvis medföra svårighet, samt att på Lagman synes kunna ankomma, att, sedan Parterna blifvit uppropade, med afseende på de hinder, som kunna uppgifvas, och Rättegångsärendenas mängd, bestämma tid för käromålets fullföljd; hvadan Kongl.
Majit i Nåder vill föreslå Rikets Ständer en sådan ändring uti 25 Cap. i §.
Rättegångs-Balken, att samma Lagrum erhåller följande lydelse:
Kongl. Maj.-Is Nådiga Pröpos.
N.-o 58. 3 ”Nöjes mnn ej ät tilen Dom eller Utslag, som Härads-Rätt 1 liufvudsaken å Tinget, eller vid laga Syn i jorda tvist eller husesyn å Prestebol, Frälse- eller Skattehemman fällt häfver, thå må lian vädja med tre mark under Lagman, antingen genast eller sist innan åttonde dagen gått till ända, then inräknad, thå Domen föll; och Häradshofding skrifve strax å Domen, att han lagliga vädjat , oell bör saken fullfölja å nästa Lagmans-Ting:
Vare ock then, sorn vunnit, skyldig, att underrätta sig af Domaren om vädjadt är; och ther så skett, läte ock han tliet teckna till sin rättelse å Dombref sitt; ther må ej fordras serskild betalning före; vädja tlie båda, gånge thermed sammaledes.
Parterna skola sedan till Lagmans-Ting komma utan stämning eller serskild kungörelse vid upprop, som af Lagmannen hålles; och utsätte Lagmannen, då första uppropet slutas, genom anslag å Rättens dörr, viss dag derefter innan klockan sju eftermiddagen, såsom then sista tid, hvarå kärande Parter måge theras käromål fullfölja, och svarande Parter till svaromåls afgifvande sig anmäla.
Then som thå sig icke infunnit, håfve sin talan vid LagmansRätten förlorat.
Hålles Lagmans-Ting närmare än tre veckor efter Härads-Ting, och säger then som vädjat, att han ej kan sa - Kongl. Maj.-Is Nådiga Propos N-o 58. ken så brådt fullfölja, tliå skall then å Lagmans-Ting året derefter fortsättas, Skrifve ock Häradshöfding thet å Dombref Illerås; underrätte ock alltid Parterna om hvad tlie till tlieras talans bevarande iakttaga böra.
Vädja the ej, som nu är föreskrifvet, stånde Härads-Dom fast.”
Och som Kongl. Majit anser serskilda böter för uteblifvande till Lagmans-Tings slut icke böra ega rum, då talans förlust för uteblifvande å annan tid under Tinget utstakas, föreslår Kongl. Majit, i sammanhang härmed, äfven den ändring uti 12 Cap. 2 §. 2 Mom.
Rättegångs-Balken, sådant det lyder i Kongl. Förklaringen den 10 Sept. 1823, att, i stället för orden 1 ”Kommer hvarken Kärande eller Svarande å Landet, innan Tingets slut, eller i Stad, innan Rättegångstimman ute är, bote hvarthera dubbelt, ” må sättasi ”Kommer hvarken Kärande eller Svarande å Landet, innan HäradsTingets slut, eller i Stad, innan Råttegångstimman ute är, bote hvarthera dubbelt.”
De i Kongl. Majits Högsta Domstol och inför Kongl. Majit i Stats-Rådet uti detta ämne förda Protocoll bifogas härjemte; och Kongl. Majit förblifver samtlige Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest / Bil. till K. M.
Neulina.
Propos. Bl. o 58. 5 städse välbevågen.
Stockholms Slott deu 5 Februarii i82<). CARL JOHAN. R.
Utdrag af Protocollet öfver Justitice-Årenden j hållet uti Kongl.
Domstol* Måndagen den i5:de December 1828.
Justitia^ Stats-Ministern Ii. E. Hr Grefve Gyllenborg.
Friherre Kurck. Grefve Strömfelt.
Örbom Evelius.
Tillförordnade Föredraganden, HofRätts-Assessoren Martin* föredrog i underdånighet : Götha Hof-Rätts underdåniga skrifvelse af den i3 Junii 1S26, hvaruti för - (i Bil. lill K. M. Nådiga Propos. N.o 58. mäles: hurusom, efter hvad Advocal-Fiscals-Embetet derstädes anmärkt, i de flesta orter skall inrotat sig det oskick, att Parter, som från Härads-Rätt vädjat, icke fullföljde deras vad å någon bland de första dagarna under Lagmans-Tinget, utan ansågo sig dertill berättigade, så länge samma Ting varade, ellef intilldess det aflystes, hvaraf Advocat-Fiscals-Embetet förment flera, i dess tillHof-Rätten i delta ämne ingifna Memorial, uppräknade olägenheter, ej mindre för svarande Parter, än Domstolen, inträffa; i anledning hvaraf AdvocatFiscals-Embetet begärt, det Hof-Rätten ville i underdånighet hemställa , om icke Kongl.
Maj:t täcktes i Nåder förklara t att Parter, hvilka till Lagmans-Rätt vädjat, borde noga ställa sig föreskriften i 12 Cap. 2 §.
Rättegångs-Balken till efterrättelse ; att Lagmans-Rättens Ordförande, jemte iakttagande af Lagens Bud i 3 Cap. 1 §. samma Balk, vore skyldig att, genast vid Tingets början, genom anslag å Rättens dörr, kungöra de Rättsökande hvilka dagar de egde att med Inlagor och gensvar inkomma, och att den kärande Part, som, sådant oaktadt, hvarken å kungjorda Tingsdagen eller sedermera inom den af Lagmannen utsatte sista Rättegångs-dagens slut, som, i följd af Kongl. Brefvet den 27 Maji 1801, ansåges inträffa klockan 7 efter - Bil. till K. M. Nådiga.
Propos. N.-o 58. 7 middagen, tillstädeskom och sig anmälte, skulle, jemte skyldighet att böta och ersätta Yederpartens kostnader, hafva all talan i saken förlorat; och som de anmärkta olägenheterna uppkommo deraf, att Lagen icke tydligen ålade Parter, uti till Lagmans-Rält vädjade mål, att, vid Tingets höl jan eller genast derefter, deras talan anmäla och fullfölja, samt ett bestämdt stadgande härom skulle för Domstolen bereda ordning och lättnad i ärendenas handläggning, och derjemte tillskynda Parterna den förmon att, för iakttagande af deras rätt och säkerhet, behöfva, allenast en viss utsatt korrt tid, vid Tinget tillstädesvara; så har Hof-Rätten ansett sig böra, med insändande af Memorialet, och det vid ärendets handläggning förda Protocoll, i underdånighet öfverlemna frågan till Kongl. Majtt, och den Nådiga åtgärd, hvarigenom en i förenämnde afseende nödig Förklaring kunde i Nåder varda utfärdad; hvaröfver Rikets öfriga Hof-Rätter, äfvensom Justitiae-Cancelleren , med infordrade underdåniga Utlåtanden inkommit.
Utaf dessa Utlåtanden, jemte de af Götha och Svea Hof Rätter i ämnet insända Omröstnings-Protocoll, hvilka handlingar afhördes, inherntades: att hos Götha Hof-Rätt skiljaktighet rörande frågan i så 8 Bil. till K. M. Nådiga Propon.
No 58 målto egt rum, att arne Ledamöter bestämdt tillstyrkt, det Förklaring, på sätt Advocat-Fiscals-Embetet föreslagit, måtte utfärdas, samt att 3:ne andra åter, jemte det de förenat sig med pluraliteten om insändande af Advocat-Fiscals-Embetets Memorial, ansett sig endast böra öfverlemna frågan till Kongl, Majrls Nådiga godtfinnande; hvaremot Svea Hof-Rätt> jemte förklarande, det Hof-Rätten icke egde anledning till vitsordande af något inrotadt oskick uti ifrågaställde del af Rättegången "vid Lagmans-Rätterna inom samma HofRälts jurisdiction, anfört: att som vid granskning af de grunder, hvarifrån Lagens föreskrifter, uti ifrågavarande ämne, utgått, såsom uti 2 Cap. 3 3 Cap. , 12 Cap. 2 §.
Rättegångs-Balken, Kongl.
Förklaringen öfver sistnämnda Lagrum, den 10 September 1823, samt 25 Cap. 1 §. berörda Balk, med liera hithörande Lagar och Förordningar, det förekomme uppenbart, huruledes, hvad Domstolarne på landet angår, Lagstiftaren velat åt rättsökande, hvilka vid sådana Domstolar alltid ifrån meleher mindre spridda orter samlas, och således ofta vid inställelsen å Tinget kunna mötas af hinder och uppehåll , som icke alltid, åtminstone icke utan svårigheter och kostnader, skulle kunna ådagaläggas, lemna och förvara den friheten, att, så Bil. till K. M. Nådiga.
Propos. N:o 58. 9 länge Ting påstår, komma tillstädes och sin talan föra, utan att för uteblifvande underkastas vidare äfventyr, än böter för uppropsförsummelse; samt att, utom skyldighet för uteblifven Kärande vid Lagmans-Rätt, att godtgöra Svarandens kostnad, såsom i a5 Cap. 2 §.
Rättegångs-Balken sägs. med Mål i allmänhet, der den ena eller andra, eller bägge, uteblifva, ändå vidare förfares efter som i hvarje fall är föreskrifvet; och det icke eller kunde undfalla uppmärksamheten , huruledes vid Lagmans-Rätt ett anslag å första Tingsdagen , till bestämmande af Rättegångs-liden i hvarje mål, skulle i alla fall sakna efterrättlighet för hvarje Part, som icke vore, före anslagen tid, tillstädes, likasom det, för den Part, som när vore, blefve öfverflödigt; alltså och enär de olägenheter, sorn af nu gällande sladganden förmentes inträffa, nemligen den för svarande Part, genom saknad ersättning för sitt längre förbidande af Kärandens inställelse, icke hade stöd af Lag, så vida föreskrifterna i 21 Cap. 3 och 4 §• §•
Rättegångs-Balken rätt tillämpades, samt den för Domare, genom längre uppehåll, än som kunde behöfvas vid Tinget, icke syntes förtjena serdeles afseende,- då Domaren betraktas såsom tillsatt för folkets skull, och han ickei Lag saknar tillräckliga föreskrifter, hvarefter Tinget, i öfverens - lo Bil. till K. M. Nådiga Propos. N.-o 58. stymmelse med folkets rätt oell behof, borde hållas och ändas; funneHof-Rätten sig ickeega skäl att biträda Götha Hof-Rätts underdåniga hemställan om ytterligare föreskrifter i afseende på Rättegångs-Ärendenas fullföljande vid Lagmans-Rätt; ifrån hvilket yttrande åtskilliga af Hof-Rättens
Ledamöter sålunda varit skiljaktiga, alt 3:ne af dem funnit anledning, till ordnings befordrande och många anmärkta olägenheters förekommande, underdånigst tillstyrka , att Kongl. Maj:t måtte täckas hos Rikets Ständer i Nåder göra framställning om det allmänna stadgande, att kärande Parter hos Lagmans-Rätt böra, vid förlust af all vidare talan, inkomma lill Rätten med deras vadeskrifter å i:sta Tingsdagen innan Rättegångs-timmans slut klockan 7 eftermiddagen: att åter 2:ne Ledamöter ansett framställning i berörda afseende böra göras om sådant Lagstadgande, i följd hvaraf Domhafvanden vid Lagmans-Rätten må ega, att genast vid Tingets början, genom anslag å Rättens dörr, utsätta en dag, inom hvilken Svaranderne borde med gensvar inkomma, allt vid äfventyr, alt, om sådanturaktlåtes, vidare rättighetderti 11 ansågesförlorad: attén annan Ledamot trott sig böra föreslå, att det måtte förordnas, att saker, som äro till Lagmans-Rätt vädjade, böra derstädes, vid talans förlust, ovilkorligen fullföljas, antingen å första Tingsdagen eller» Bil. till K. M. Nådiga Propos. N.-o 58. 11 om Kongl. Maj:t skulle finna en dag vara i det afseendet för inskränkt tid, inom utgången af till exempel de sex första dagarna af Lagmans-Tinget, och slutligen: att fyra Ledamöter varit af den tanka, att det Lagstadgande, i följd hvaraf Parter kunde anses berättigade att, så länge LagmansTing varar, fullfölja deras talan, hade, efter hvad erfarenheten visat , hittills föranledt och skulle äfven hädanefter ofelbart föranleda till flera olägenheter, ej mindre för svarande Parterna derigenom, att dessa, i ovisshet, huruvida Käranden ämnade fullfölja vadet eller ej, och i förra fallet, för att bevaka deras svarande-talan, hvilket ofta på sakens utgång hade ett vigtigt inflytande, nödgades uppehålla sig vid Tinget eh längre tid, derföre någon ersättning icke ens kunde honom tilläggas, om han förlorade saken, likasom, derest svaranden till ades betalning för ett så beskaffadt oskäligt uppehåll, han, om Yederparten vore medellös, i alla fall blefve i saknad af ersättning för sin förlust; än äfven för Domstolen i så måtto, som genom Parters tredska och tillställning, ett Lagmans-Ting skulle kunna en längre tid, till och med flere månader, ja året om, uppehållas, hvilket, utom den ökade kostnad derigenom lomme att förorsakas
Domhafvande och Nämnd, af hvilka de senare vanligtvis icke 12 Bil. till K. M.
Nådiga Propos. N.o 58. få någon ersättning för deras vistande vid Lagmans-Ting, jemväl skulle på de ställen, der Lagman håller flere Ting, dem lian utsatt att förrättas efter hvarandra, med beräkning af den tid, som vanligtvis till hvarje Ting åtginge, medföra den påföljd, att Lagmans-Ting lomme att uppskjutas från en tid till annan, hvarvid, jemte de oredor, som deraf blefve en följd, Domhafvande samt Nämnd och Parter fingo för fram- och återresan vidkännas ytterligare utgifter , jemte det besynnerliga förhållande, som skulle uppkomma, om uti mål, der Parterna å ömse sidor vädjat, den ena fullföljde sin talan vid Lagmans-Tingets början, men den andra icke inställde sig förr än sista Tingsdagen, sedan Lagmans - Rätten tilläfventyrs redan med slut afhulpit den förres talan, hvarföre ock dessa Ledamöter ansett sig höra hemställa om den ändring af ofvanåheropade 2 §. af 12 Cap.
Rättegångs-Balken, och i sammanhang dermed den Förklaring öfver 25 Capitlet i §. samma Balk, att Parter, som vilja vid Lagmans-Rätt deras vad fullfölja, eller ock Svarande-talan bevaka, höra ofelbart hos Lagmans-Rätten å irsta Tingsdagen, innan Rättegångstimmans slut, kl. 7 på aftonen, sig anmäla, och de förre deras inlagor då inlemna, allt vid påföljd att hafva eljest deras talan förlorat, hvar - Bil. lill K. M.
Nådiga Propos. N.-o SS. j3 om det af Häradshöfding meddelande vade-bevis skulle innehålla uttrycklig underrättelse; äfvensom Hoj-Rätten öfver Skäne och Blekingej lika med Götha Hof-Rätt ansett behofvet påkalla föreslagne förändringen» såsom ledande till ordning och förmon, ej allenast för Domstolen, vid ärendenas behandling, utan äfven för Parterna, vid iakttagande af deras rätt och säkerhet, och derföre i underdånighet tillstyrkt
Nådigt bifall till underdåniga hemställningen; och har Justitice-Cancelleren yttrat, att han, i likhet med hvad Advocat-Fiscals-Embetet i Götha Hof-Rätt uppgifvit, samt ej mindre denna än Hof-Rätten öfver Skåne och Blekinge, äfvensom åtskilliga Ledamöter i Svea Hof-Rätt vitsordat, ansåge bristen på bestämdt stadgande för måls bevakning vid Lagmans-Rätt, medföra flerfaldiga olägenheter, dels genom tidspillan och deraf förorsakad kostnad för Domhafvande, Nämnd och Parter, dels ock' genom störandet af nödig ordning i rättegångs-sättet; i följd hvaraf och på det ej a£ Parterna och deras Fullmägtige må bero, att efter behag uppehålla och fördröja afslutandet af LagmansTing, Justitias-Cancelleren funne inskränkning nödig uti Parternas rättighet, att, ända intill dess Tinget aflyses, få deras talan anmäla; likväl med afseende derå, att, vid Domstolar, i4 Bil. till K. M.
IV.-o 58. hvilka blott viri vissa tider sammanträda, och dit rättsökande från mer eiler mindre spridda orter samlas, fatalie-tiden ej syntes böra vara lika inskränkt som vid ÖfverDomstolar eller Stads-Rätter , trodde Justitiae-Cancelleren ett sådant tillägg i Lagen lämpligt: att af Parter, sorn vilja vidLagmans-Ting deras vad fullfölja, eller ock Svarande-talan bevaka, de förstnämnde borde, å någon af de för skriftvexling utsatta dagar, dem Lagmannen skulle ega att vid Tingets början till antal, dock aldrig under fyra, bestämma, deras kärandetalan fullfölja, samt de senare, eller Svaranderna, inom samma tids utgång, sig, till sin rätts bevakande, anmäla, allt vid påföljd att eljest hafva deras talan förlorat; hvarjemte det skulle åligga Lagmannen, att å irsta Rättegångsdagen, genom anslag å Rättens dörr, inställelsedagarnes antal kungöra; dock som Lagen i i2Cap. 2 §.
Rättegångs-Balken, i fråga om måls fullföljande vid Lagmans-Rätt, medgåfve Part, att, med bevakande af sina Fatalier, och endast äfventyr af böter, kunna, nyss innan Tingets slut, sig inställa, ansåg Justitias-Cancelleren ofvanberörde
Stadgande i ämnet utgöra ett tillägg till Lagen, samt, i följd deraf, ej kunna tillkomma utan Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers gemensamma medverkan.
IV.-o 58. i5 Hvad Götha IJof-Rätt samt IIof-Rälten öfver Skäne och Blekinge, äfvensom eu del Ledamöter i Svea Hof-Rätt och Justitise-Caricelleren yttrat, rörande ej mindre de olägenheter för Parterne sjelfve, än äfven hinder för Lagmans-Rätt att Ting afsluta, hvilka sig förete, och jemväl skola hafva inträffat derigenom, att Parter uti Lagen icke äro ålagde, att, inom viss tid, vid Lagmans-Rätt tillstädeskomma, utan kunna, så länge Tinget påstår, till deras talans utförande, sig anmäla, fann Högsta
Domstolen gifva anledning till ett fÖrändradt stadgande om inställelse vid Lagmans-Rätt; hvarföre och då,—.fastän den, sorn emot Ilärads-Rätts Utslag vädjat, icke i allmänhet saknar nödigt rådrum att bereda sig till sakens fullföljande vid Lagmans-Ting, enär sådant icke, utan den kärande Partens medgifvande, kommer i fråga förr, än minst tre veckor förflutit ifrån det Härads-Rättens Utslag föll; men merendels längre tid, ända till hela året dertill medgåfves, — i betraktande likväl borde tagas, att ovilkorlig föreskrift, att vädjande bör dess käromål, å första Rättegångsdagen af Tinget, framställa, skulle vid LagmansRätt, der många mål fullföljas, möjligtvis medföra svårighet, samt det syntes kunna på Lagman ankomma att, sedan Parterna blifvit uppropade, med afseende på de hin - i6 Bil. till. K. M Nådiga.
Propos. N.o SS. der, som kunna uppgifvas, och Rättegångsärendenas mängd, bestämma tid för käromålets fullföljd ; Högsta
Domstolen ansåg sig böra i underdånighet tillstyrka, att Nådig Proposition må till Rikets Ständer framställas om sådan ändring uti 25 Cap. i §.
"Nöjes man ej åt then Dom eller Utslag, som Härads-Rätt i hufvudsaken å "Tinget, eller vid Laga syn i Jordatvist "eller Husesyn å Prestebol, Frälse- eller ''Skattehemman, fällt häfver, tliå må han "vädja med tre mark under Lagman, antingen genast, eller sist innan åttonde dalgen gått till ända, then inräknad thå Do”men föll: och Häradshöfding skrifve straxt "å Domen, att han Lagliga vädjat, och bör "saken fullföljas å nästa Lagmans-Ting:
"Vare ock then, som vunnit, skyldig att "underrätta sig af Domaren omvädjadtär; "och ther så skett, läte ock han thet tek"na till sin rättelse å Dombref sitt: ther "må ej fordras serskild betalning före:
''Vädja the båda, gånge thermed sammaledes.
Parterna skola sedan till Lagmans"Ting komma utan stämning eller serskild ”Kungörelse, vid upprop, som af Lagman "hålles; och utsätte Lagmannen, då första upp - Bil. till K. M. Nådiga Propos.
N.-o 58.' 17 *Juppropet slutas, genom anslag å Rättens ''dörr, viss dag derefter, innan klockan "sju eftermiddagen, såsom den sista tid, "hvarå kärande Parter måga theras käro"mål fullfölja och svarande Parter, till sva"r o måls afgifvande sig anmäla:
Then, som *’då sig icke infunnit, häfver sin talan vid "Lagmans-Rätten förlorat.
Hålles Lagmans"Ting närmare än tre veckor efter Häradsting, och säger then som vädjat, att han ”ej kan saken så hrådt fullfölja, thå skall "then å Lagmans-Ting året therefter fort"sättas.
Skrifve ock Häradshöfding thet å "Dombref theras; underrätte ock alltid ”Parterne om hvad the, till theras talans "bevakande, iakttaga böra.
Vädja the ej, "sorn nu är föreskrifvet, stånde Härads"Dom fast.”
Och skulle jemväl, i följd af den således föreslagna förändring, och enär serskilda Böter för uteblifvande till Lagmans-Tingets slut icke borde ega rum, då talans förlust för uteblifvande å annan tid vore utstakad, den ändring uti 12 Cap. 2 §.
Förklaringen den 10 September i833, föreslås, att, i stället för orden: ”Kommer hvarken Kärande eller "Svarande å Landet innan Tingets slut, el"ler i Stad, innan Rättegångstimman ute är, Bill. till R. S.
Prot. 1828 och 182g, 1 Saml.j 2 Band. i6:de Häftet. a 18 Bil. till K. M. Blå diga P ropos.
IV:o 58.
"bote hvaTthera dubbelt,” skulle sättas:
"Kommer hvarken Kärande eller Svarande "å Landet innan Härads-Tingets slut, eller "i Stad innan Rättegångstimman ute är, bote "hvarthera dubbelt.” anmäles i underdånighet.
Ex Protocollo Carl M. Schönmejr.
Utdrag af Protocollet öfver Justitice-ärenden, hållet å Stockholms Slott Thorsdagen den 5 Februarii 182g, inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådetj i närvaro af:
Justitia» Stats-Ministern H. E. Hr Grefve Gyllenborg. Stats-Ministern för Utrikes Ärendena H. E.
Friherre af Nordin, och Schwan. Justitiae-Råden Evelius och * v. Roseii.
Bil. till K. lil.
Nådiga Propos. N.-o 58. 19 Justiliae-Cancelleren Bergenschöld.
Tillförordnade Föredraganden , HofRätts-Assessoren Martin, anmäldesedermera i underdånighet Götha Hof-Rätts underdåniga skrifvelse af den i3 Juni 1826, hvaruti förmäles: hurusom, efter hvad Advocat-Fiscals-Embetet derstädes anmärkt, i de fleste orter skall inrotat sig det oskick, att Parter, som från Härads-Rätt vädjat, icke fullföljde deras vad å någon bland de första dagarna under Lagmans-Tinget, utan ansågo sig dertill berättigade så länge samma Ting varade, eller intill dess det aflystes, hvaraf Advocat-Fiscals-Embetet förment flere, i dess till Hof-Rätten i delta ämne ingifne Memorial uppräknade, olägenheter, éj mindre för Svarande Parter, än Domstolen, inträffa, i anledning hvaraf Advocat-Fiscals-Embetet begärt, det HofRätten ville i underdånighet hemställa , om icke Kongl. Maj:t täcktes i Nåder förklara: att Parter, hvilka till Lagmans-Rätt vädjat, borde noga ställa sig föreskriften i 12 Cap. 2 §.
Rättegångs-Balken till efterrättelse: att Lagmans-RättensOrdfÖrande, jemte iakttagande af Lagens bud i 3 Cap. 1 §. samina Balk, vore skyldig, att genast vid Tingets början, genom anslag å Rättens dörr, kungöra de RättssÖkande hvilka dagar de 20 Bil. till K. M. Nådiga Propos. N:o SS. egde, att med inlagor och gensvar inkomma, och att den Kärande Part sorn, sådant oaktadt, hvarken å kungjorda Tingsdagen eller sedermera inom den af Lagmannen utsatta sista Rättegångsdagens slut, som, i följd af Kongl. Brefvet den 27 Maji 1801, ansågs inträffa klockan
Sju eftermiddagen, tillstädeskom och sig anmälde, skulle, jemte skyldighet att böta och ersätta vederpartens kostnad, hafva all talan i saken förlorat; och som de anmärkta olägenheterna uppkommo deraf, alt Lagen icke tydligen ålade Parter, uti till Lagmans-Rätt vädjade mål, alt vid Tingets början eiler genast derefter deras talan anmäla och fullfölja, samt ett bestämdt stadgande härom skulle för Domstolen bereda ordning och lättnad i ärendenas handläggning, och derjemte tillskynda Parterna den förmon, att för iakttagande af deras rätt och. sji-. kerhet behöfva allenast en viss utsatt kofrfc tid vid Tinget tillstädes vara; så har HofRätten ansett sig böra, med insändande af Memorialet och det vid ärendets handläggning förde Protocoll, i underdånighet öfverlemna frågan till Kongl. Maj:t och den Nådiga åtgärd, hvarigenom en i förenämnde afseende nödig förklaring kunde i Nåder varda utfärdad; hvaröfver Rikets öfriga Hof-Rätter, äfvensom JustitiaeXancelle - Kongl. Maj.-ts Nådiga Propos. No 5Q. 21 ren med infordrade underdåniga Utlåtanden inkommit.
Hvad Gotha Hof-Rätt, samt — — innan rättegångstimman ute är, bote hvarthera dubbelt.” Uppå Stats-Rådets Ledamöters enhälliga tillstyrkande beslöt Kongl. Maj:t, att, i enlighet med det af Högsta Domstolen afgifne Förslag, Nådig Proposition till Riket Ständer skulle författas.
Ex Protocollo N. S. von Koch.
N:o 5<). KONGL.
MAJ.-TS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående anslag till förmon för Läroverken i Riket; Gifven Stockholms Slott den 27 Februarii 182g.
Sedan Rikets Ständer vid sistförflutna Riksdag hos Kongl. Maj:t anhållit, att en 22 Kongl• Maj.ts Nådiga, Vropos.
N.o 5g. undersökning om Militair-Undervisningsverket i Riket måtte åt sakkunnige män uppdragas, hvilka egde att om beskaffenheten af den till Militair-yrket förberedande undervisningen, m. m. sig yttra, bär Kongl. Maj:t, med Nådigt bifall härtill, 1 ansett ämnets grundliga utredning endast kunna till vägabringas , i förening med en allmän revision af uppfostrings-anstalterna i Riket, och i sådant ändamål i Nåder förordnat en Comité, att, under Hans Kongl.
Höghet Kron-Prinsens ledning, desamma i ett sammanhang, öfverse, och förslag till förbättringar dervid i underdånighet afgifva.
Med underdånigt