Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet kan emellertid icke inse behofvet eller nyttan af den äskade lagförändringen.
Granskar man närmare Lag-beredningens, af motionären åberopade förslag, och jemför man det med ofvananförda stadgande i nu gällande Arfda-Balk, skal! man finna att det förra i sjelfva verket icke är bestämdare eller säger synnerligt mer än det sednare.
I det förstnämnda finnes nemligen icke heller någon viss procent bestämd, — hvarken ett minimum eller något ovilkorligt maximum.
Det heter nemligen endast, att arfvodet »t allmänhet ej må högre tagas,» etc.
Detta är således blott en antydan, hvars lämplighet dock torde kunna betviflas, helst ett stadgande af sådant innehåll säkerligen skulle gifva anledning dertill* att den sålunda, endast såsom det allmännaste maximum, antydda procent alltid skulle blifva beräknad, äfven för de lättast skötta förmynderskap.
De hinder, som för öfrigt förefinnas emot bestämmande i lag af ett visst arfvodes-belopp i ifrågavarande hänseende, ligga, såsom lätteligen inses, i den vanligen högst väsendtliga olikheten af särskilda förmyndarebefattningar.
Samma skilnad, som vanligen eger rum emelian den ena individens affärer och den andras, lärer väl ock i fråga om förmynderskap förefinnas; och der tiligångarne äro små, kan förmyndaren dock ofta hafva ett vida större besvär och således vara förtjent af ett jemförelsevis högre arfvode än i de läll, då myndlingens tillgångar äro stora.
1 följd häraf och då hvad motionärens förslag i öfrigt innehåller icke utgör ämnen, sorn synas tarfva närmare bestämmelser i den positiva rätten, hemställer Utskottet vördsamt, det ifrågavarande motion måtte lemnäs utan afseende.
Stockholm den 46 Oktober 4860.
Rättelser t Lag-Utskottets Betänkande N:o 62.
Sid. 4, i‘ad. 12 uppiIV., star.' dem läs: den — Sid. 9, rad. 14 uppifr., star: fjerde läs: sjette — Sid. 10, rad. 11 ned i fr., star: libertés läs: liberte.
Stockholm, trvckt nos Sam.
Rumstedt, iööo Lag-Utskottets Betänkande N:o 71.
I Alik. till Exp.-rjtsk. den 22 Oku 1860, kt. 12 inidd.
Betänkande, i anledning af vackt motion om ett tillägg till 15 Kap. 2 § Rättegångs-Balken, i fråga om fullmägtigskap.
Riksdags-fullmägtigen Olof Pehrsson från Gefleborgs lån har, uti ett till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet Memorial, som blifvit till Lag-Utskottet öfverlemnadt, anmärkt, hurusom en hvar, hvilken vore bosatt i någon längre bort från Hofrätt belägen landsort och haft mål att fullfölja i nämnda Rätt, utan tvifvel hade sig bekant, hvilka svårigheter mötte att i Hofrättens residensstad finna fullt pålitliga kommissionärer eller sakförare.
Till Hofrätten sjelf egde part ej insända handlingar med posten, ty i sådant fall upptogos de ej till pröfning, och det ombud, till hvilket han, enligt andras anvisning, vändt sig, hade ofta brustit i redbarhet.
Motionären hemställde derföre, alt, med tillägg till lagens stadganden i 15 Kap. 2 § Rättegångs-Balken och dithörande författningar, Hofrätt måtte bemyndigas, att åt vissa personer, hvilkas lämplighet vore af Hofrätten pröfvad och deribland äfven Hofrättens egna betjente, derom meddela ett intyg, som berättigade dem att inför domstol eller andra myndigheter såsom fullmägtige uppträda, — uttalande motionären jemväl den förmodan, att nämnda intyg sedermera, till ledning för rättssökande, skulle blifva i tidningarne infördt.
Utskottet har funnit denna framställning förtjent af uppmärksamhet.
De olägenheter, som, genom saknad af kännedom om pålitliga sakförare, uppstå för parter, de der af en eller annan orsak icke äro i tillfälle att sjelfva bevaka sin rätt, äro obestridliga och hafva redan tillförene blifvit öfverklagade, icke minst af främmande länders undersåter, hvilka nödgats härstädes anhängiggöra rättegångar.
Ytterst få torde ock de Europeiska länder nu mera vara, der icke, under en eller annan form, en ordnad sakförare-korps finnes.
Till en sådan, för både parter och domare nyttig institution finnes dock hos oss knappt något spår, ehuru det nästan vill synas, som om ett frö dertill blifvit nedlagdt i 1734 års lag.
Deri stadgas nemligen, i 15 Kap. 2 § Rättegångs-Balken, såsom ett vilkor för rättigheten att få till fullmägtig »a//- Bih. till II.
Prat. 1859 A 1860. 7 Sami. 1 Afd. 35 Haft. Lag-Utskottets Betänkande N:o 71. männeligao brukas, att man skall vara af Rätten »godkänd» och 'ofatt lof» till ett sådant sakförarekall.
Att med delta stadgande afscs ett uttryckligt tillstånd, en gång för alla, och icke blott en tyst pröfning för hvarje gång, blifver så mycket klarare, om man med nämnda stadgande jemför 9 g i samma Kapitel, hvilken innehåller, att »den, som fått af Rätten lof, att rättegängssaker drifva, är skyldig, att utan betalning hjelpa de fattiga för Rätta, då domaren det pålägger», — en skyldighet, hvartill väl icke de kunna förbindas, hvilka endast tillfälligtvis såsom ombud uppträda.
Dessa stadganden synas dock i det närmaste hafva fallit i glömska, och de hafva icke framkallat de resultater, hvilka kunnat deraf härflyta.
Säkrare frukter synas dock vara att förvänta af en sådan anordning, som blifvit föreslagen af Lag-kommittéen och Lag-beredningen, hvilka begge Kommittéer, inseende olägenheterna för rätlssökande af bristen på kända och pålitliga sakförare, hemställt, alt »vid hvarje
Rätt skulle minst två skickliga män förordnade vara att såsom fullmägtige de parter tillhandagå, som dem anlita.»
Det är denna föreskrift, — hvilken naturligtvis icke upphäfver rättigheten för part att sjelf uppträda eller välja annan lämplig person till sitt ombud, — som Utskottet lagt lill grund för sitt nedanstående förslag.
Och torde med säkerhet kunna antagas, att brist icke skall upp stå på tjenliga personer, som äro villige att, utan arfvode af det allmänna, åtaga sig ett sådant uppdrag, hvilket ©tvifvelaktigt skall väcka förtroende hos de rättssökande och, i följd deraf, äfven blifva inbringande.
Men derför är ock nödvändigt att domstolarne berättigas att till dessa befattningar utse personer äfven bland Öfver-rälternas betjening.
Hinder deremot finnes dock i 5 § af 15 Kap.
Rättegångs-Balken, hvilken innehåller, bland annat, att Öfver-rätts »betjent, som årlig lön njuter, ej må låta bruka sig till fullmägtig, der, eller vid någon Under-rätt, som derunder lyder, utan så är, att han talar för skyldeman sin till och med syskonebarn, eller för omyndig, den han är målsman före.»
Motionärens förslag förutsätter upphäfvande af detta stadgande, och Utskottet tvekar icke att understödja hvad sålunda blifvit föreslaget.
Lämpligheten af detta förbud har redan tillförene blifvit ifrågasatt, och det tillämpas ej heller med stränghet af alla Öfver-rätter.
Det lärer ej heller behöfva befaras, att dessa betjente skulle kunna utöfva något inflytande på besluten, och det förhållande, ett de skulle kunna gå parterna tillhanda med råd och upplysningar i anledning af hvad under öfverläggningarne inom Rätten förekommit, lärer val snarare inträffa, om de, af lagen förhindrade att uppträda såsom synliga ombud, välja den utväg, att låta annan i sitt ställe framträda, under det de sjelfve likväl leda processen och författa de skrifter, sorn deri ingifvas.
Ett sådant förhållande, om ock i moraliskt hänseende förkastligt, kan dock icke af någon lag förekommas; och hemställer Utskottet alltså vördsamt, det Bikets Ständer måtte för sin del besluta en så lydande författning: »Såsom tillägg till hvad lagen i 15 Kapitlet Bättegångs-Balken angående laga fullmägtig innehåller, samt med upphäfvande af det i 5 § af samma Kapitel stadgade förbud för Öfverrälls betjent, som årlig lön Lag-Uttkottets Betänkande 2V:o 71. 3 njuter, att låta bruka sig till fullmägtig, der eller vid någon Underrätt, som derunder lyder, förordnas som följer:
Vid hvarje allmän
Domstol skola minst två skickliga män förordnade vara alt såsom fullmägtige de parter tillhandagå, som dem anlita.
Dessa allmänna fullmägtige skola nämnas, vid Hofrätt och Underrätt af Rätten sjelf och vid Högsta Domstolen af Konungens Nedre Juslitie-revisionj> Stockholm den 22 Oktober 1860.
Ilcrr Kistner har begärt fä antecknadt, att han ej i detta ärende deltagit.
Stockhol*, tryckt hos Sam.
Rdhstidt, 1860.
1 Register öfver de af Rikets Ständers Lag-Utskott vid 1859—1800 årens riksdag afgifna Betänkande!), Utlåtanden och Memorial.
Expedi tionens A. 0 nummer.
Aflingejord: huruvida såsom sådan må anses den kronojord, man löst till skatte 15.
Arfskifte: förslag, att instrumentet deröfver bör till förvar vid domstol ingifvas 32. — förslag, att vid arfskifte mellan syskon afseende må fästas å erhållen uppfostran och uppnådd ålder 17.
Arfsrätt: för oäkta barn 62.
Arfvode: för förmynderskap 70. 18.
Barn: arfsrätt för oäkta 62.
Bevakning: af testamente (se Testamente).
Beväringsinrätlningen:
Votering derom i Förstärkt Lag-Utskott 57.
Bo: förändrad lagstiftning om vården af död mans . 42.
— Svar på återremiss 63.
Borgenärer: ändring i stadgandena om deras företräde för hvarannan till gäldenär egendom 37.
— Svar på återremiss 53.
Boskillnad: förslag till ny förordning derom 33.
— Svar på återremiss 48.
Bouppteckning: förändrad lagstiftning om upprättande deraf 42.
— Svar på återremiss 65.
Brottmålslagstiftning: förslag om förändring deri 9.
Bysättning: upphäfvande deraf 41.
— Svar på återremiss 55.
Bördsrätt: förslag om upphäfvande deraf 28.
— Svar på återremiss ........... .... 49.
—- i afseende på kronojords besittning . 5 & 11. 18.
Dana-arf: föreslagen ändring i lagen derom 12.
Danmark: (se nästföljande) Bih. tili R.
Brot. 1859 4 1860. 7 Sami. 1 Afd. 36 Haft. 1 Expedition ens nummer.
Dom: verkställighet af Dansk domstols 61.
Domkapitlen: ändring i deras organisation 47.
— Svar pä återremiss 67.
Dråp: förslag till Förordning om mord, dräp och annan misshandel .... ‘20.
— Svar på återremiss 59.
— Voteringspropositioner . 46.
— Memorial om voteringens utgång i förstärkt Utskott 56. K. Exsekutwnsväsendet: revision och förändring af gällande lag och författningar derom 68.
F. Fullmägtig: tillägg till 15 Kap. 2 § Rättegångs-balken och upphäfvnnde af förbudet i 3 § för Rättens betjente att låta sig bruka dertill . 71.
Fängelsestraff: förklaring al föreskrifterna om verkställighet deraf 7. — Svar på återremiss 18.
Förlag: förändrad lagstiftning derom . 35.
— Svar på återremiss ........... 51.
Förmånsrätt: (se Borgenärer).
Förmyndarevård: förändrad lagstiftning derom 57.
— Svar på återremiss 52.
Förmynderskap: bestämmande af visst arfvode derför . 70.
Förnyelse: (se Inteckning). d. Giftermålsbalken föreslagen ändring af 2 Kap. 5 § 16.
— Svar på återremiss 23. — föreslagen ändring af 2 Kap. 6 § 24. — (se vidare Äktenskapsskillnad).
Giftomannarätt: upphörande deraf 15.
— S»ar på äterremiss 26.
Grundböcker: (se Lagjarl). II.
Handel: om lösören (se Lösegendom).
Handdsbulken: ändring i 17 Kap. 38.
Handelsbok och / ..... r„ r . , rr ... ! lorandnng i lorlatlrungen derom 25.
Handelsräkning j ° ° Handelsordningen: förslag om tillägg till densamma 8.
Humblegård: upphörande af skyldigheten att under!.ålla sådan 2.
3 Expetfi lioncns tfi/potheksböcker: (se Lagfart). nummer.
Högsta Domstolen: dess tjenstgöring på två afdelningar ........ 22. 1. .J. Inteckning: af nyttjanderätt till fast egendom: förklaring af Kongl.
Förordningen den 9 November 1844 27. —' förslag till betryggande af inteckningssäkerhet . . . . . . 31. — dess förmånsrätt beräknas fiån den dag, ej från det Ting, då den sökes 38. — ändring i vissa delar af 7 Kap. Rättegångsbalken och Kongl. Förordningen den 13 Juli 1818 43.
— Svar på återremiss 84.
Justitie-Ombudsmannen: granskning af dess berättelse, diarier m. 4. 14.
Utskottets i Kommunal-lagstiftning:
Majlis nådiga Skrifvelse med förslag derom . . 14.
Kommunalmyndighet: förslag om skärpta kontroller derå 9.
Konkurslag: förslag till ny . . 53.
— Svar på återremiss 48. — ytterligare Memorial derom •
Kriminal-lagstiftning: förslag om ändring deri 9.
Kronojord: företräde till besittning; bördsrätt dertill m. m 3 & 11. — förslag, att den man löst till skalle, må anses såsom aflinge i dens hand, sorn skattelöst . 13.
Köp: af lösören (se Lösegendom).
Lagfart: förslag, dels att lagfart bör sökas å allt slags laga fång af fast egendom, dels om införande af så kallade grund- och hypotbeksbÖcker . . . 31, — verkan emot inteckning: beräknad från den dag, ej från det Ting, då den sökes 54. — annat lörslag till förändring eller förklaring af stadgandena derom . . 29. lÄfstidsstädja: förklaring af Kongl.
Förordningen derom den 9 November 1844 27.
Lotteri: tillägg till stadgandena derom 8.
Lösegendom: lag örn underpant deri 55.
— Svar på -återremiss 51. — upphnfvande af Kongl. Förordningen den 20 November 1845 i afseende på bandel om lösören 56.
4 Expedi* tionens nummer.
Militie-boslällsordnmg: förslag om ändring deri 10.
Misshandel: (se Dråp).
Mord: (se Dråp). nr.
Nyttjanderätt: till fast egendom å landet: förklaring af Kongl. Förordningen den 9 November 1844 27.
Omyndig: ränteberäkning å dess medel . 69.
Oäkta harn: dess arfsrätt 62.
Preskription: tioårig: förslag till ny lag derom 34.
— Svar på återremiss . . , . 50.
Prioritet: (se Borgenärer). o. Qvarlåtenskap: vård af död mans ' 24.
— Svar på återremiss ....... 63. II.
Religionsfrihet: förslag till Förordning i ämnet 21. —■
Svar på återremiss 30.
Ränta: på omyndigs medel 69.
Rättegångsbalken: ändring af 11 Kap. 4 och 7 §§ . . . . 45.
— Svar på återremiss . 66. —- tillägg till 15 Kap. 2 § och ändring af 15 Kap. 3 § . . 71. S. Sabbatsbrott: förslag om skärpt ansvar derför 60.
Straffarbete: förklaring af föreskrifterna om verkställighet deraf ..... 7. — Svar på återremiss 18.
Stämning: ändring af 11 Kap. 4 och 7 §§ Rättegångsbalken 45.
— Svar på återremiss 66.
Svågerlag: (se Giftermålsbalken). T. 5 Expeili lioncns T. nummer.
Testamente: förslag om tillägg till stadgandet i 18 Kap. 1 § Ärfdabalken i afseende å bevakning deraf 44.
Trosbekännare: främmande (se Religionsfrihet). U. Undantagsaftal: förklaring af Kongl. Förordningen den 9 November 1844 . . 27. Underpant: (se Lösegendom).
Uppbud: (se Lagfart).
Uppfostringsbidrag: (se Arfskifte).
Urarfvagörelse: förslag tili ny förordning derom . * 33.
Utslag: (se Dom).
Utsökningsväsendet: revision af gällande lag och författningar derom .... 86.
V. Verkställighet: af straff (se Straffarbete). — af Domar och utslag, meddelade af Dansk Domstol (se Dom).
Villfarande lära: (se Religionsfrihet).
Väg: till afsides belägen kyrka: dess underhåll 5. o & A. Arsstämning: förslag till ny Förordning derom 34.
— Svar på återremiss 80.
Ä. Äktenskap: i svågerlag (se Giftermålsbalken).
Äktenskapsskillnad: ny lag derom 19.
— Svar på återremiss . 40.
Ärfdabalken: tillägg till 18 Kap. 1 § 44.
Bih. lill II Sl.
Trot. 1850 4 1800. 7 Sami. 1 Afd. 36 Haft. TÖCKHOLM, TRYCKT 110^ S A M. Uu.MSTEDT, 18C0.
BIHANG TI DL IBIHKSoStfÅSfnMBItB PROTOKOLL VID Lagtima Riksdagen i Stockholm Åren 1§59 och 1§60.
SJU*IIK *lI?llJ*t»UV 2— Afdelningen:
Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets gemensamma Memorial Utlåtanden och Betänka/iden.
U* » a. a*Vi#»'* •
; k k£* l. *5«51t '* ife. ■' v*•*'ä t "? im $L®' > V! tHR wt.. B kB Jp V’ ' )] X ■•:■,•; i Sammansatta Lag- samt Allm.
Resa. och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 1. 1 ,\:o t.
Anis. lill Exp.-Utsli. den 1(5 Jan. 1860, kl. 6 e. nt.
Betänkande, t anledning af Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse med öfverlemnande af förslag till tvänne årgångar nya predikotexter och till ny kyrko-handbok.
Denna nådiga skrifvelse, som af Höglofliga Ridderskapet och Adeln samt af Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit remitterad till Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet, af Högvördiga Preste-Ståndet till Sammansatta Lag- samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet och af Yällolliga Borgare-Ståndet till Lag-Utskottet, är af följande innehåll: »Sedan Rikets Ständer genom underdånig skrifvelse den 18 Oktober 1848 anhållit, att Kongl. Majit täcktes, genom dertill utsedde tjenlige män, i nåder låta ombesörja utväljande ur Nya Testamentets heliga skrifter af 2:ne nya årgångar predikotexter samt utarbetandet af dertill hörande kollekter och böner, att vid den allmänna Gudstjonsten begagnas jemte de nu påbjudna, hvilka jemväl skulle bibehållas, och Kongl. Majit, med nådigt bifall till denna underdåniga anhållan, under den 6 Juli 1849 förordnat en särskild Kommitté att förslag i omförmälda hänseende meddela, blef detta nådiga uppdrag af Kommitterade fuilgjordt och det anbefallda förslaget den 3 Augusti 1850 till Kongl. Majit inlemnadt.
Majit behagade derefter från Konsistorierna i Rikets stift och i Stockholm infordra underdåniga utlåtanden i ämnet och anbefallde slutligen, genom nådig skrifvelse den 21 Mars 1851, det då församlade Preste-Ståndet att öfver nämnda förslag och yttranden underdånigt utlåtande afgifva, hvilken nådiga befallning af PresteStåndet i underdånig skrifvelse den 11 Augusti samma år fullgjordes.
Då emellertid Preste-Ståndet vid den derefter följande riksdagen till pröfning företog frågan om ny kyrko-handbok och till en sådan uppgjorde förslag, som af Ståndet genom underdånig skrifvelse den 13 November 1854 till Kongl. Majit öfverlemnades, förblef frågan om de nya predikotexterna hvilande, för att i sammanhang med den om handbokens förändring till afgörande förekomma.
Genom nådig remiss den 4 Januari 1855 infordrades öfver Preste-Ståndets berörda förslag underdånigt yttrande af Kommitterade för uppgörande af ny redaktion af kyrko-handboBih. till R.
Brot. 1859 & 1800. 1 Sami. 2 Afd.
I Haft. 1 2 Sammansatta Lay- samt Allm.
Besv. och Ekon.-Utskotlets Betänkande N:o i. ken, hvilka den 1 November samma år ytterligare afgåfvo ett nytt förslag, i nära öfverensstämmelse med det af Preste-Ståndet uppgjorda, men med vissa afvikelser, för skälen hvartill i Kommitterades underdåniga betänkande redovisades, och blefvo, sedan Kongl. Maj:t öfver Kommitterades förslag inhemtat underdåniga utlåtanden af samtliga Konsistorierna i riket, alla dessa handlingar den 19 November 1856 öfverlemnade till det då församlade Preste-Ståndet, hvars underdåniga utlåtande i ämnet den 10 Oktober påföljande år afgafs.
Sedan de tvänne frågorna om nya predikotexter och om förändringar i kyrkohandboken sålunda erhållit den förberedande behandling, som af föremålens höga vigt varit påkallad, öfverlemnar Kongl. Maj:t desamma härmed till Rikets Ständers bepröfvande; viljande Kongl. Maj:t, efter inhemtandet afj Rikets Ständers underdåniga yttrande, dem till nådigt afgörande företaga.
Samtliga de till ärendet hörande handlingar skola tillhandahållas det Rikets Ständers Utskott, som med frågan kommer att taga befattning.»
Det första af de i berörde nådiga skrifvelse omförmälda förslag är så lydande: FÖRSLAG till tvänne nya årgångar Predikotexter.
Första Årifånyen. 1 Söiid.
I Advent.
Högmessa: Joh. 18: 36, 37.
Jesus svarade och sade till Pilatus ’) röst.
Aftonsång: Eph. 1: 3—14.
Välsignad — — — pris.
S Sond. t Advent.
Luc. 12: 35—40.
Låter — — komma. Aftons.: Ebr. 10: 35-39.
Så kaster — — — själena. 3 Sond. i A <1 vent.
Högra.:
Math. 11: 11—19.
Aftons.: 2 Petr. 1: 19—21.
4 Sond. i Advent.
Joh. 3: 22—36.
Derefter kom — — — honom. Aftons.: 1 Joh. 1: 1—7.
Det som — — — synder. l) De med cursiv stil tryckta orden hafva blifvit tillagda eller utbytta, för att gifva texten en lämplig början.
Sammansatta Lag- samt Allm, Bese. och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 1. 3 Juldagen.
Joh. 1: i li.
I begynnelsen — — — sanning.
Ebr. 1: 1—12.
Fordom — — — ända.
Hvar och en *— — — finna det.
Aftons : I Petr. 4: 1.2—19- Mine käreste — — — gerningar.
Sondagen efter Jul. Högm.:
I Joli. S: 19 21.
Vi vete — — — amen.
Nyårsdagen.
Högm.: Joli. 14: 13.
Aftons.: Ebr. 13: 8—15.
Jesus Christus — — —- bekänna.
Söndagen efter lyår.
Högm.: Joh. 1: 29-31.
Dagen derefter — — — Son. Aftons.: Col. 2: 9—15. f Christo bor — — — sig sjelf.
Trettondedag Jul.
Högm.: Joh. 8: 12.
Ater — -— — — ljus.
Aftons.: 2 Cor. 4: 3—6.
Är nu — — — ansigte. 1 Sond. e. Trettond.
Högin.: Joli. 7: 14—18.
Då nu — — — honom.
Aftons.: Ebr. 3: 1—8 * 2).
Derföre J — — — hjertan. 't Sond. e.
Aftons.: Eph. 2: 10—16.
Vi äre Guds verk — — — sjelf. 3 Sond. e. Trettond.
Högm.: Joh. 4: 27—42.
Och i detsamma — — — Frälsare.
Aftons.: Ebr. 11: 1—22.
Men — — — ben. 4 Sond. e.
Trettond. v Högm.:
Math. 21: 18—22.
Om morgonen när Jesus gick — — — få.
Aftons.: Ebr. 11: 23—12: 4.
Genom trona — — — syndene. -) Tecknet * utmärker, att några ord af begynnelse- eller slut-versen blifvit utelemnade.
4 Sammansatta Lag- samt Allm. bese. och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 5 §«ihI. e. Trettond.
Math. 13: 34—43.
Detta allt — — — höre.
Aftons.: 1 Cor. 1: 9—18.
Gud är — — — kraft. §öii(l.
Math. 19: 27—30.
Då svarade Petras och sade till Jesum:
Si — främste.
Aftons.: 1 Cor. 3: 7—23.
Högm.: Joli. 12: 35—43.
Då säde Jesus till folket:
Än — — — pris. Aftons.: 1 Cor. 1: 20—25.
Hvar äro — •— — menniskor.
Högm.: Joli. 12: 23-33.
Jesus svarade — — — dö skulle. ft Sond. i Fastan.
Math. 16: 21—23.
S Sond. i Fastan.
Luc. 7: 36—50.
En af de Phariseer bad Jesum — — — frid. ä Sond. i Fastan.
Högm.: Joli. 7: 19—31.
Gaf — — — häfver?
Midfasta Söndag.
Högm.: Joli. 6: 24—30.
När då — — — dock icke, 5 Sond. i Fastan.
Högm.: Joh. 11: 47 —57.
Högm.: Joh. 12: l —16.
Högm.: Joh. 20: 1—10.
Aftons.: 1 Cor. 15: 12—21.
Annandag Påsk. Hö gm.:
Joh. 20: 11—18.
Men Maria — — — detta. Aftons.: 2 Cor. 5*; 14—21, Om en är död — — ■— honom.
Sammansatta Lag Högm.: Joli. 21: l Aftons.: A. G. 3‘: Högm.:
Joh. 21: 15 Aftons.: 1 Petr. 5: Högm.: Joh. 17:
IAftons.
: Ebr. 4: 9 Högm.: Joh. 17: 9— Aftons.: Ebr. 3: 1— Högm.:
Joh. 17: 18 Aftons.: Ebr. 7: 19 Hö gm.:
Joh. 17: 21 Aftons.: Ebr. 10: l Högm.: Joh. 13: 18 Aftons.: Col. 3: i Högm.: Joh. 15: 10 Aftons.: Eph. 2: 17- Högm.:
Joh. 6: 44- Aftons.: 1 Cor. 12: Högm.: Joh. 15: l Aftons.: 1 Joh, 3: - samt Allm.
Besv. och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 1. 3 1 Sond. e. Påsk. 14.
Derefter — — — de döda. 12- 20.
Petrus säde till folket: J män af Israel, Abrahams och Isaaks — — — Jesum Christum. % Sond. e. Påsk. —25.
Då de nu — — — amen. 1 i.
Presterna — — —- krona.
5 Sond. e. Påsk. -8.
Detta talade — — — halver. 16.
Derföre — -— — behöfves. 6 Sond. e. Påsk. 17.
Jag beder — — — sanning. 10.
Förty — — — sätt.
HSönesöndag. -23.
Såsom du — — — älskade. -28.
Lagen kunde — — — fullkomlig.
Christi Ilisalttelsfiirdsdag. 26.
Fader — — — dem. 2—18.
Jesus Christus, då han — — — synder.
O Sond. e. Påsk. —27.
Om begynnelsen. 10.
Om J — — — häfver.
Pingstdagen. -17.
Om J — — — inbördes. - 22.
Christus Jesus är kommen — — — andan.
Annandag Pingst. -51.
Ingen — — — lif. : 12—31.
Trefaldighets Sondag. -9.
Jag är — — — kärlek, 1-9.
Ser till — — — Gudi. 6 Sammansatta Lag- samt Allm.
Besv. och Ekon.-Utskottets Betänkande fl §ön<l. e. Trin.
Då sade en af folket till Jesam:
Mastar — Aftons.: Rom. I: 1—17.
Paulus — — —- tro. ® §önd. e. Trin.
Luc. 14: 25-35.
Och gick mycket folk med Jemm — —- — Aftons.: Rom. i: 18—32.
Ty Guds — — — göra. 5 §önd. e. Trin.
Luc. IS: ll-32.
Och han sade — — — igenfunnen.
Aftons.: Rom. 2: 1—16.
Derföre — — — Evangelium. fl §öinl. e.
Joh. 8: l - ll.
Aftons.: Rom. 2: 17-29.
Si — — — Gudi. ä §ni»(l. e. Trin.
Job. 1: 35 51.
Dagen derefter — — — Son. Aftons.: Rom. 3: 1—20.
Hvad — — — syndena. 6 §önd. e.
Math. S: i? iy. Jesus sade till sina lärjungar: J skolén — - melriket.
Al tons.: Rom. 3: 21—31.
Men — — — lagen.
? §öii(t. e. Trin.
Math. 16: ö -12.
Christi Forhlarin^sda^.
Högin.: Joh. 13*: 31—32.
Jesus sade: Nu — — — honom. § §önd. e. Trin.
Math. 7: 12-14.
Allt — — - Aftons.: Rom. 4: 1-8.
Hvad — — — tillräknar. tfl §öinl. e. Trin. Högna.:
Luc. 12: 42—48.
Aftons.: Rom. 4: 9—25.
Mån — — — uppväckt. 40 §öii(l. e.
Joh. 8: 21 -30.
Då sade åter Jesus till Judarne: Jag — — - Aftons.: Rom. S: 1—11.
Medan — — — håfve.
N:o 1. - höre. — him - honom. honom.
Sammansatta l.atj Högm.
: Matil. 21: .st Aftons.: Koni. 5: 12 Högm.:
Math. 12: 33 Aftons.: Kom. 6: 1— Hö gm.:
Math. 5: 43- Aftons.: Kom. 7: I — Hö gm.:
Joli. 5: 1—1-4 Aftons.: Rom. 7: 7- Högm.:
Luc. 10: 38- Aftons.: Rom. 8: 1— Högm.: Joli. 11: 1—4 Aftons.: Kom. 8: 18 Högm.:
Marc. 2: 18 Aftons.: Rom. 9: l Högm.
: Joli. 10: 23- Aftons.: Rom. 9: 14- Högm.: Joh. 9: 1—41 Aftons,: Kom. 10: l Högm.: Math. 13: 44 Aftons.: Kom. 10: 1 samt Allm.
Heso. och Ehon.-Utskottets Betänkande N:o i. 7 11 §öim1. c. Trin. i-31.
Jesus sade till de Ofverste Presterna och de Äldste i folket: Hvad — — — J. -21.
Derföre — — — Christinn. t‘S Nomi. e. Trin. —37.
Jesus sade till de Phariseer: Görer fördömd. 23.
Hvad — — — Herra. 13 Sond. «*.
Trin. -6: 4.
J hafveri — — — uppenbarliga. fi.
Veten — — — boksta fyen. lä Nomi. e. 'SVin. .
-25- Hvad — — — lag. 15 Somt. e.
Trin. -42.