Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Kammar-rätten otvifvelaktigt i icke ringa mån inverkar på frågan om och hvilka åtgärder må anses erforderliga för vinnande af det af Revisorerne angifna syftemål.
Utskottet anser derföre tiden böra afbidas till dess frågan om berörda formulärs antagande varder i nåder afgjord, och hemställer alltså att Revisorernes framställning i ämnet för närvarande ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. § 23. (1864 års Rev.-ber. pag. 143. — Utlåt, pag. 339.)
Jemte anmälan att under rubrik “tiondespanmål" uti Kopparbergs läns landsbok förekomme både “enkel“ och ££dubbel££ hafre, af hvilken tvänne kubikfot af den förra motsvarade en kubikfot af det sednare slaget, hafva 1864 års Revisorer, för hvilka anledningen till denna oegentliga bokföringsmethod vore obekant, ansett sig böra hemställa, om skäl förefunnes att i bokföringen bibehålla de vilseledande be nämningarne ££enkel“ och “dubbel££ hafre, då blott ett slags hafre i uppbörden och redovisningen förekomme; varande det enligt Revisorernes tanke lämpligare att under rubriken “hafreu upptaga de verkliga qvantiteterna, Uti häröfver afgifvet underdånigt Utlåtande har Konungens Befallningshafvande i Kopparbergs län, jemte meddelande af upplysning om orsaken till ifrågavarande bokföringssätt, förklarat att, fastän hinder icke borde möta för den ifrågaställa förändringens genomförande, nådiga föreskrifter i ämnet derför likväl voro erforderliga, hvarigenom omförmälda oegentlighet och anledning till anmärkning undanröjdes; och då, enligt hvad Utskottet inhemtat, underdånig framställning i sådant syftemål från Konungens Befallningshafvande egt rum och rättelse i det anmärkta hänseendet i följd deraf torde vara att emotse, lärer Revisorernes ifrågavarande anmärkning icke böra till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
ExpensmedelsräJcningarne. § 24. (1863 års Rev.-ber. pag. 175. — Förkl. pag. 336. — 1864 års Rev.-ber. pag. 148.
— Utlåt. pag. 349.)
Jemte anmälan att bland Kongl. Svea Hofrätts expensmedelsutgifter förekomme, förutom inköpskostnad för 60 stycken stolar å 18 R:dr stycket, en post å 2,450 R:dr för 49 stycken andra stolar, hvilka således kostat 50 R:dr stycket, hade 1863 års Revisorer ansett sig böra ifrågaställa, om icke stolar af mindre dyrbar beskaffenhet Stats-Utskottets Utlåtande N:o 21.
23 än den sistnämnda kunnat anskaffas, hvilka för det afsedda ändamålet ändock varit fullt lämpliga.
Uti 1864 års revisionsberättelse omförmäles att bland Kongl. Hofrättens öfver Skåne och Blekinge expensmedelsutgifter förekomme 68 alnar gula silkesfransar, k 5 R:dr 50 öre för aln, 374 B:dr och 24 stycken dito toflsar h 7
R:dr 50 öre för stycket 180 R:dr.
Fastän Revisorerne icke vore i tillfälle att tillförlitligt kunna bedöma ändamålet med och beskaffenheten af dessa utgifter, syntes Revisorerne i allt fall större sparsamhet med allmänna medel, än nämnda utgilter utvisa, vara både önskvärd och möjlig.
De häröfver afgifna underdåniga utlåtanden och förklaringar innehålla hufvudsakligen, att omförmälda 49 stolar vore afsedda att begagnas omkring domborden i Kongl. Svea Hofrätts fem sessionsrum; att dessa stolar, som ansetts böra ega mera prydlighet än de öfriga för Kongl.
Hofrättens behof anskaffade stolarne, icke allenast blifvit gjorda efter betydligt större modell och med höga ryggar samt stoppade och skinnbeklädda i sitserna, utan äfven försedda med skinnbeklädnad på ryggarnes framoch baksidor, och att då stolarne vore af ek och kunde antagas blifva af mer än vanlig varaktighet, den erlagda betalningen icke syntes vara öfverdrifven, samt, beträffande silkesfransarne och tofsarne, att dessa blifvit anbragta å gardiner af blått siden, hvilka för Kongl. Hofrättens öfver Skåne och Blekinge båda sessionsrum anskaffats, och att om ock gardiner af mindre kostbara ämnen skulle kunnat uppfylla ändamålet, kunne Hofrätten dock vid anskaffandet af ifrågavarande gardiner med tillbehör ansett sig böra fästa afseende ej allenast på den större varaktighet, som med materialier af sådan beskaffenhet som ifrågavarande vore förenad, utan ock å den prydlighet, som uti en Öfver-Rätts sessionsrum icke vore olämplig, äfvensom å den genom berörda åtgärd vunna öfverensstämmelse med rummens utseende i öfrigt.
Utskottet har, oaktadt hvad sålunda blifvit anfördt, lika med Revisorerne funnit en större sparsamhet med de, till icke visst belopp begränsade expensmedlen, än i förevarande fall egt rum, vara både önskvärd och möjlig samt får, tillvinnande af ett sådant syftemål, föreslå, att Rikets Ständer måtte uti underdånig skrifvelse anhålla, att Kongl.
Majit täcktes i nåder anbefalla vederbörande att i dylika hänseenden för framtiden med expensmedlen iakttaga all möjlig sparsamhet. § 25. (1864 års Eev.-ber. pag. 148 och 149.
Uti. pag. 343—358.)
I anledning af Rikets Ständers, uti underdånig skrifvelse den 22 April 1857, gjorda anhållan om meddelande för framtiden at bestämda föreskrifter, huru stort antal statskalendrar samt hvilka tidningar och huru många exemplar deraf finge vid hvarje embetsverk af expensmedlen bekostas, hade Kongl. Majit, genom nådigt cirkulär den 6 November 1858, bland annat, förordnadt, beträffande statskalendrarne, att deraf icke finge för hvarje embetsverk inköpas flera exemplar, än som för begagnande i embetsrummen vore behöfliga, samt hvad anginge prenumeration å tidningar, i hvilket ämne föreskrifter för Kongl.
Maj:ts Kansli blifvit under den 19 December 1835 meddelade, att öfriga embetsverk, för hvilka expensmedel vore anslagna utan fastställande af "visst belopp, finge derför af Post- och lnrikes-tidningar anskaffa så mångå exemplar, som hvarje verk ansåge för sig och underlydande erfordras, dock 24 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 21. icke i något fall utöfver det dem i vederbörlig ordning tillerkända antal exemplar af Svensk författningssamling.
Vid tillämpning af berörda föreskrifter hade dessa, enligt hvad 1864 års Revisorer anmält, blifvit af särskilda verk olika uppfattade.
Så upptoge exempelvis expensmedels-redovisningen för Kongl.
Hofrätten öfver Skåne och Blekinge, med 2 divisioner, prenumeration å 12 exemplar af Post- och Inrikes-tidningar, under det Kongl. Svea Hofrätt, med 5 divisioner, åtnöjt sig med blott 6 exemplar af samma tidning.
För Justitie-stats- och Justitie-revisions-expeditionerna hade 18 exemplar deraf anskaffats, medan Kongl.
Civil-departementet, som försett sig med icke mindre än 7 statskalendrar, inköpt blott 5 exemplar af nämnda tidning; och då häraf vore uppenbart, att syftemålet med Rikets Ständers ofvanberörda underdåniga anhållan ännu ej blifvit ernådt, hade Revisorerne, som ansåge önskvärdt att all möjlig sparsamhet i afseende å expensmedelsutgifterne äfven uti ifrågavarande hänseende iakttoges, af sådan anledning å förhållandet fästat Rikets Ständers uppmärksamhet; varande derjemte af Revisorerne anmärkt, att å Kongl.
Civil-departementets expensmedels-räkning vore uppförda 79 R:dr 78 öre för tvänne utländska tidningar, deraf en illustrerad, och att denna utgift för ett departement, hvilket endast hade vården af en del landets inre angelägenheter sig anförtrodd, syntes Revisorerne af behofvet vara mindre påkallad.
Vid granskning af de häröfver afgifna underdåniga förklaringar, till hvilka Utskottet allenast får hänvisa, har Utskottet, — som deraf bland annat inhemtat, att Kongl. Maj:t under den 10 Januari 1862 i nåder tillåtit, att utaf Kongl.
Civil-departementets expeditions expensmedel ett belopp af högst 150 R:dr finge för år 1862 och tillsvidare årligen användas till prenumeration för expeditionens räkning å sådana utländska tidningar och tidskrifter, som
Departements-chefen funne för expeditionen behöfiiga, vid hvilket förhållande och då decharge för denna regeringsåtgärd redan är vorden meddelad, Revisorernes anmärkning angående prenumeration å berörde tvänne utländska tidningar numera icke kan till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda — funnit förkiaringarne i öfrigt i flera hänseenden icke vara fullt tillfredsställande, hvadan Utskottet, som lika med Revisorerne anser en större sparsamhet med expensmedels-utgifterna äfven uti ifrågavarande hänseende önskvärd och möjlig, i sådant syftemål får föreslå, att Rikets Ständer måtte uti underdånig skrifvelse anhålla, att Kongl. Majit täcktes i ämnet meddela sådana bestämdare föreskrifter, att för framtiden större sparsamhet med expensmedlen i berörda hänseende må blifva betryggad.
Konsistorium i Wexiö. . § 26. (1863 års Rev.-ber. pag. 228.
Utlåt. pag. 348.)
Vid granskning af redogörelsen för Konsistorii kassor hade hos 1863 års Revisorer förekommit, att uti räkningen öfver caducsmedlen samt befordrings- och sterbhusafgifter inginge bland inkomsterna ett belopp af 26 R:dr 25 öre, utgörande be - sparing Stats- Utskottets Utlåtande N.-o 21. 25 sparing under tvänne månaders ledighet af den 8:de adjunktslönen vid Wexiö högre elementarläroverk anslagna indelta spanmål; men sedan numera en definitiv lönereglering vid elementarläroverken kommit till stånd, borde besparingarne, som uppkomme å de till lärare vid elementarläroverken anslagna löner, vare sig att dessa utgå i penningar eller spanmål, till statsverket ingå, hvadan och då räkenskaperne ej antydde något förhållande, som i förevarande fall kunde berättiga till undantag från hvad i afseende å dylika besparingar i allmänhet vore stadgadt, hade Revisorerne ansett sig höra härvid fästa uppmärksamhet.
Jemte åberopande af det i 133 § 3 mom. af Kongl.
Maj:ts förnyade nådiga stadga för elementarläroverken den 29 Januari 1859 förekommande stadgande, att emeritikassan tillsvidare finge behålla sina dittills varande inkomster, har Konsistorium, uti häröfver afgifvet underdånigt utlåtande, anfört att, då Kongl. Maj:t, genom nådigt Bref till Konsistorium den 22 Augusti 1843, funnit godt bifalla Konsistorii underdåniga förslag att lönebesparingar vid lärarebestäliningar finge tillsvidare tillfalla stiftets emeritikassa, Konsistorium ansåge sig hafva ådagalagt lagligheten af den anmärkta besparingen.
Att åter denna besparing ej fått sträcka sig till det kontanta löAeanslaget, utan endast omfattade indelt kronotionde, hemtade stöd af Kongl. Cirkulärbrefvet den 16 November 1839.
Detta nådiga Cirkulärbref innehåller emellertid tydlig föreskrift, att lönebesparingar af ifrågavarande beskaffenhet ej finge ingå till någon af de i 1820 års skolordning uppräknade kassor längre, än intilldess en definitiv lönereglering vid läroverken kommit till verkställighet.
Det af Konsistorium jemväl åberopade nådiga Bref af den 22 Augusti 1843 kan destommdre anses stå i strid med dessa allmänna stadga nden, som syftemålet dermed endast var att, uppå den af Konsistorium, till följd af föreskriften uti ofvanåberopade nådiga Cirkulärbref den 16 November 1839, gjorda underdåniga framställning, bestämma till hvilken af de i 1820 års skolordning uppräknade kassor vissa lönebesparingar vid läroverken skulle ingå; och då, till följd af Rikets Ständers beslut vid 1856—1858 årens riksdag, en definitiv lönereglering för elementarläroverken från och med sistnämnda års början inträdt, vid hvilket förhållande föreskriften i 1859 års läroverksstadga att emeritikassan finge tillsvidare behålla sina dittills varande inkomster icke Tärer, såsom Konsistorium förmenat, afse lönebesparingar för elementarläroverken, hvilkas ingående till emeritikassan med 1858 års början helt och hållet borde upphöra, synes Revisorernes förevarande anmärkning Utskottet vara välgrundad, och, ehuru den icke alser något större belopp, torde likväl, med afseende å frågans principiela beskaffenhet, åtgärd böra vidtagas för vinnande af rättelse uti det anmärkta förhållandet.
I sådant syftemål får Utskottet derföre föreslå, att Rikets Ständer måtte uti underdånig skrifvelse anhålla, att rättelse i det anmärkta hänseendet måtte i behörig ordning beredas.
Trot. 1865 d- 1866. 4 Sami. 1 Afd. 7 Haft. 4 26 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 21.
Anslaget till ersättning för biträde och kostnader vid utgifvandet af Sveriges gamla lagar. § 27. (1864 års Rev.-ber. pag. 245).
Då jemlikt Kongl.
Brefvet den 23 November 1860 ett visst belopp, nemligen f ,000 R:dr, blifvit för revisionsåret 1862 anslaget till ersättning för biträde och andra kostnader under fortsatt utgifvande af Sveriges gamla lagar, ansågo sig 1864 års Revisorer, utan att inlåta sig i bedömande af frågan, huruvida det anslagna beloppet varit för det afsedda ändamålet otillräckligt, böra uttala den mening, att, oaktadt räkenskapen för detta anslag blifvit i Kongl. Kammar-rätten utan anmärkning granskad, ett öfverskridande af nämnda anslag icke gerna kunde grundlägga någon ersättningsskyldighet å statsverkets sida, för hvad utgifvaren af nämnda lagverk af egna medel förskjutit, uppgående, enligt hvad redogörelsen gåfve vid handen, till 3,489 R:dr 93 öre, som vid revisionsårets slut balanserades redogöraren till godo.
I anledning af hvad Revisorerne sålunda anfört, och enär närmare utredning om berörda förhållande saknas, får Utskottet hemställa, att Rikets Ständer måtte uti underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl.
Maj:t täcktes genom vederbörande låta utreda, dels huru utgifvarens af nämnda lagverk fordran uppkommit och hvari den består, dels ock om någon betalningsskyldighet för samma fordran kan för statsverket ifrågakomma.
Kammar-kollegium. § 28. (1864 års Rev.-ber. pag. 249.
— Utlåt. pag. 274.)
Jemte förmälan att Revisorerne besett de under Kongl. Kammar-kollegii vård ställda regalierna och åtskilliga andra Staten tillhöriga dyrbarheter, hafva Revisorerne, som dervid inhemtat, att, utom de egentliga regalierna och sådana dyrbarheter, som ännu kunde komma i fråga att begagnas, i Kongl.
Skattkammaren förvarades åtskilliga persedlar, hvilka lämpligare kunde i Kongl.
Vitterhets-, Historie - och Antiqvitets-akademiens samlingar inrymmas, såsom exempelvis de uti Konung Carl X Gustafs likkista funna regalierna och de Riddarholmskyrkan tillhöriga silfverpjecer, m. m., omförmält detta förhållande för den åtgärd, som i anledning deraf kunde påkallas; och har Kongl. Kammar-kollegium uti sitt häröfver afgifna underdåniga utlåtande på anförda skäl hemställt, om icke på enahanda sätt, som vid ett föregående tillfälle tillgått, bemälda Akademi måtte utse någon person att taga närmare kännedom om de persedlar, som möjligen kunde vara af beskaffenhet att Stats-Utskottets Utlåtande N:o 21. 27 lämpligare böra derstädes än i Kongl.
Skattkammaren förvaras och deröfver upprätta förteckning, hvarefter ärendet blefve i skick att till Kongl. Maj:ts vidare nådiga pröfning af Kongl.
Kammar-kollegium i underdånighet anmälas.
En sådan anmälan har ock, enligt hvad Utskottet inhemtat, egt rum, hvarefter Kongl. Majit under den 24 Februari nästlidet år i nåder förordnat, att ifrågavarande persedlar skulle till nämnda Kongl. Akademi öfverlemnas, för att med samlingarne i Statens historiska museum förenas; och då det af Revisorerne åsyftade ändamål sålunda blifvit vunnet, erfordrar deras i ämnet gjorda framställning ej vidare åtgärd. § 29.
Enligt hvad härofvan blifvit anfördt, har Utskottet funnit åtskilliga af de i revisionsberättelserna förekommande frågor ega sammanhang med statsregleringen; och kommer Utskottet således framdeles att i dessa frågor afgifva yttrande.
Beträffande åter hvad i öfrigt blifvit af Rikets Ständers Revisorer anmäldt och erinradt, har Utskottet funnit detsamma dels vara genom vederbörandes afgifna underdåniga utlåtanden nöjaktigt förklaradt, dels hafva medfört åsyftad rättelse, och dels icke hafva varit af beskaffenhet, att från Utskottets sida påkalla något yttrande.
Reservationer: al af Herr Skogman, G. J. A., i afseende å 3 §: »Genom den redaktion denna paragraf i Utskottets plenum erhållit, anser jag, derest den skulle af Stånden godkännas, Bevillnings-Utskottets blifvande förslag till beslut i ämnet redan påförhand gilladt och antaget.
Jag hemställer derföre att slutmeningen må blifva i hufvudsaklig öfverensstämmelse med Inkomst-afdelningens förslag och erhålla följande lydelse: »Då bestämmandet af ifrågavarande arfvoden hittills handlagts och äfven lämp»ligast handläggas af Bevillnings-Utskottet, torde Revisorernes förevarande framställ»ning, jemte det deröfver afgifna underdåniga yttrandet, boya af Rikets Ständer öf»verlemnas till nämnda Utskotts åtgärd.»» Häruti instämde Herr Staaff. b) af Riksdagsfullmägtigen G. J. Svensén, vid 13 §. c) af Herr von Francken, G. W. och Biskop Annerstedt, beträffande 24 §.
Stockholm, tryckt hos H. Nisbeth, 1866. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 22. 1 N:o 22.
Ank. till Eip.-Utek. den 15 Jan. 1866, kl. 5 e. m.
Utlåtande, angående beräkningen af Statsverkets inkomster. (I. A.) Enligt 53 § Regeringsformen och 30 § mom.
1 Riksdags-ordningen åligger det Stats-Utskottet att utreda och för Rikets Ständer uppgifva Stats- och Riksgäldsverkens tillstånd, förvaltning och behof.
Detta åliggande i hvad det afser beräkningen af Statsverkets inkomster går Utskottet nu att fullgöra, och får, efter tagen kännedom af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof, jemte Kongl. Stats-kontorets i detta ämne till Kongl. Maj:t afgifna underdåniga berättelse äfvensom inom Riks-Slånden väckta och till Utskottet remitterade motioner, rörande vissa inkomsttitlar, härigenom till Rikets Ständers pröfning afgifva förslag till sådan beräkning i Riks-staten af Statsverkets ordinarie inkomster för den tid nästa statsreglering kommer att omfatta, eller från och med år 1867.
Härvid har Utskottet, på sätt tillförene öfligl varit, låtit utreda beloppen af hvad å de särskilda inkomsttitlarne till Statsverket influtit under trenne föregående år.
Denna utredning omfattar åren 1861, 1862 och 1863, de sednasle för hvilka rikshufvudboken hunnit afslutas, och äro resultaten deraf dels omförmälda under de särskilda inkomsttitlarne, dels ock, för beredande af lättare öfversigt, sammanfattade uti bilagda tabell.
Innan Utskottet företager denna beräkning, har Utskottet funnit sig böra underställa Rikets Ständers pröfning, frågan angående förslagspriset å Kronans spanmål, hvilket Kongl. Majit, i öfverensstämmelse med hvad Kongl.
Stats-konloret hemställt, ansett böra bibehållas vid det belopp, som de trenne föregående riksdagarne blifvit bestämdt, eller 2 R:dr Runt för kubikfoten, motsvarande 12 R:dr 60 öre för tunnan.
4 Samt. 1 Åfd. 8 ääft. 1 2 Stats-Utskottets Utlåtande N.-o 22.
Härvid förekommer val, att medelpriset å den uti kronouppbörden för åren 1861 — 1863 under inkomsttitlarne, ordinarie ränta, tiondespanmål, hästvakansspanmål och arrendemedel influtna spanmål, enligt veskställd utredning, uppgått ti'l 2 R:dr 21 öre för kubikfoten; men då riksmarkegångspriset för kubikfot spanmål, hälften råg och hälften korn, som år 1863 bestämdes till 2 R:dr 27 öre, sedermera nedgått, så att det år 1864 fastställdes lill 2 R:dr 10 öre, och 1865 till blott 1 R:dr 71 öre, eller i medeltal för dessa tre år till 2 R:dr 3 öre synes anledning ej förefinnas att höja ifrågavarande pris utöfver det föreslagna jemna beloppet, hvarunder detsamma ej heller för närvarande torde böra nedsättas, helst det tioåriga medelmarkegåogspnset, som år 1864 utgjorde 2 R:dr 3 öre för kubikfoten, icke i väsendtlig mån rubbas af en tilläfventyrs lägre årsmarkegång
Utskottet får alltså tillstyrka, att priset å spanmål, vid beräkningen af Statsverkets inkomster för nu förestående statsreglering må, på sätt Kongl. Majit i nåder föreslagit, bibehållas vid förut bestämdt belopp af 2 R:dr för kubikfoten.
Utskottet öfvergår härefter till beräkningen af de Ordinarie eller ständiga inkomsterna: 1:o ordinarie räntan, hvilken innefattar ej mindre den grundränta, som tillförene under flera olika benämningar ålegat hemman och lägenheter m. m„ men enligt Kongl.
Kungörelsen den 11
Maj 1855 förvandlats dels 'till penningar, dels till ett inskränkt antal persedlar, olika för särskilda orter, än äfven den s. k. afradsspanmålen, eller den Kronan behållna andel af den uti ordinarie räntan ingående spanmålen, som förut varit upptagen under särskild rubrik, är antingen på vissa embets- och tjenstemän, stater och inrättningar indelad, eller ock Kronan behållen.
Den förstnämnda delen af denna inkomst blef vid sistlidne riksdag beräknad till 2,709,400 R:dr.
Från denna summa har dock Kongl.
Majit ansett nu böra afräknas: a) Värdet af de indelade räntor, hvilka förut ingått i den för förste landtmätaren i Westmanlands län å Sjette Hufvudtitelns anslag till landtmäteristaten uppförda lön, men numera blifvit, enligt Kongl. Brefvet den 19 Februari 1864, till Statsverket indragna R;dr 1,3 0 4: 99. b) Värdet å de för landsböfdingebeställningen i Wester-Norrlands län under Sjette
Hufvudtitelns anslag till landsstaterna i länen uppförda indelade räntor, hvilka, tillika med den i lönen för% samma befattning indelade spanmål, numera, till följd af Kongl. Brefvet den 20 September 1860, ingå lill Statsverket 3,197:81. c)
Ett belopp af 10 Ridr 50 öre, som, utgörande s. k. limstenspenningar för åtskilliga hyttor i Filipstads bergslag, färekommer bland de under Sjette
Hufvudtitelns anslag för befrämjande i allmänhet af bergsbruket Transport 4,502: 80. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 22.
3 Transport 4,502:80. uppförda indelade räntor, men numera, jemnlikt Kongl. Maj ts Befallningshafvandes i Wermlands län, af Kongl. Kammar-kollegium fastställda, utslag den 30 April '1857 skall till Kronan ingå 10: 50. d) Värdet af åtskilliga under Sjunde Hufvudtitelns anslag till jägeristaten uppförda indelningar, som, i följd af jägeritjenstemäns och betjentes afgång från sina platser, blifvit indragna 1,119: — e) De till chefslönen vid f. d.
Adelsfane-regementet hörande indelade räntor, hvilka Kongl. Maj:t, enligt afgifvet nådigt förslag till reglering af utgifterna under Riks-statens Fjerde Hufvudtitel, ansett böra till Statsverket indragas, utgörande beloppet, hvarmed nyssberörda räntor på de sednare åren i medeltal utgått, i rund summa 10,500: — tillsammans 16,132:30.
Och som Utskottet, under förutsättning att Kongl.
Maj ts ofvanberörda nådiga framställning i fråga om indragning af de till chefslönen vid f. d. Adelsfane-regementet hörande indelade räntor, och i sammanhang dermed beviljande af motsvarande anslag för de ändamål, hvartill berörda räntor förut varit disponerade, vid behandling af utgifterna under Riks-statens Fjerde Hufvudtitel, framdeles vinner Rikets Ständers bifall, icke funnit något att erinra vid förestående beräkning, så utföres här den indelade ordinarie räntan, på sätt Kongl.
Maj:t föreslagit, med ett jemnadt belopp af . . ’ 2,693,200:
- Den till Statsverket inflytande eller Kronan behållna andelen af ordinarie räntan, som vid 1860 års statsreglering beräknades till R:dr 1,990,000: — och vid 1863 års dito till » 1,957,000: — har uppgått, 1861 till » 2,127,060: — 1862 » » 2,163.372: — 1863 » » 2,166,864: — eller i medeltal för dessa tre år till . . . • » 2,152,432: — hvadan, med tillägg af nyssberörda till chefslönen vid f. d. Adelsfaneregementet hörande räntor, denna inkomst i enlighet med Kongl.
Statskontorets hemställan af Kongl. Majit föreslagits att beräknas till 2,160,500 R:dr.
Enligt Utskottet af vederbörande meddelad upplysning har emellertid vid de sifferuppgifter, som legat till grund för Kongl. Statskontorets underdåniga skrifvelse, angående Statsverkets tillstånd och behof, ett förbiseende i så måtto egt rum, som dervid icke iakttagits att vid sednaste riksdag, i följd af beslutet om såg- och qvarnräntors upphörande, den Kronan behållna delen af ordinarie räntan nedsattes med 100,000 R:dr, vid hvilket förhållande det nu beräknade beloppet af denna stats „ Transport 2,693,200: — Stats-Utskottets Utlåtande N:o 22.
Transport 2,693,200: — inkomst, hvilket grundar sig på resultaten för åren 4861, 1862 och 4 863, hvarunder sagda räntor till Statsverket ännu ingingo, här utföres, efter afdrag af nämnda summa, med blott 2,060,500: — 2:o) Tiondespanmål, som också är antingen indelad eller Kronan behållen, beräknades, såvidt densamma är indelad, år 1863 till 656,650 kubikfot, motsvarande 1,313,300 R:dr.