Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti Nådig skrifvelse den 10 September 1844 gifvit Rikets då församlade Ständer tillkänna, det Kongl. Majit delade Rikets Ständers öfvertygelse om behöfligheten af ett National-museum, deruti de dyrbara verk af bildhuggare- och målarekonsten, hvilka tillhörde riket, men dels befunnos i trånga, mindre lämpliga lokaler, dels spridda i flere från hvarandra skilda rum, och dels i saknad af utrymme lågo hopstaplade och underkastade förstöring, skulle kunna på ett värdigt sätt uppställas och blifva för allmänheten tillgängliga, samt Kongl. Majit tillika fästat Rikets Ständers synnerliga uppmärksamhet å det af Ofver-Intendents-Embetet framställda förslag, ätt Kongl. Museum, Bibliotheket, Witterhets-, Historie- och Antiqvitets-akadeiniens samlingar, jemte Kongl. Mynt-kabinettet, Klädkammaren och Lifrustkammaren måtte förenas i en särskild lokal, för hvilket ändamål och för alt tillvägabringa ett för riket varaktigt minnesverk af inhemsk byggnadskonst, kostnadssumman af Ofver Intendents-Embetet beräknades komma att uppgå till 500,000 eller högst 550,000 Ridr biko, som likväl, enär ett byggnadsföretag af denna betydliga vidd och egna beskaffenhet fordrade en till flera år utsträckt arbetstid, icke skulle utgå annorlunda än i den mån nybyggnaden fortskred, Rikets Ständer, utan att ingå i närmare granskning af det förslag till byggnad af ett National-museum, hvilket legat till grund för Öfver-Intendents-Embetets underdåniga memorial, för bildande af eli sådant museum, anslogo en summa af 500,000 Ridr banko, af hvilken summa likväl endast 150,000 Ridr då ställdes till Kongl. Majlis disposition.
Af rikets år 1847—1848 församlade Ständer anvisades sedermera en lika stör del af anslags - Siats-Utskottets Utlåtande JVi 34. 3 summan, hvaremot de återstående 2/5:delarne först vid sislhållne Riksdag anordnades till utgående från Riksgälds-kontoret.
Sedan medel sålunda blifvit för berörda byggnadsföretag beviljade, uppdrog Kongl. Maj:t den 42 November 1845 åt särskilde kommitterade alt för byggnaden utse lämplig plats.
Efter verkställd undersökning dels å Carl XIll:s torg dels i Humlegården, föreslogo desse kommitterade att, i händelse Kongl. Maj:t skulle finna binder möta för Musei-byggnadens uppförande ^antingen på norra delen af nämnde torg, hvilket ställe kommitterade likväl ansågo dertill mest lämpligt, eller å Helgeandsholmen, Humlegården, hvilken näst efter dessa platser erbjöd största fördelarne, dertill måtte utses.
Intetdera af dessa förslag antogs; hvaremot, sedan, på gifven anledning, Magistraten och öfriga stadens myndigheter förklarat sig vara benägne att för sagde ändamål kostnadsfritt upplåta den inom Jakobs församling och qvarteret Blasieholmen belägna s. k.
Kyrkholmen, Kongl. Maj:t under den 49 Mars 4846 förordnade, att den till National-museum bestämda byggnad skulle å nyssnämnda plats uppföras, att Öfver-Intendents-Embetet skulle uppgöra förslag och ritningar till en sådan byggnad, lämpad efter ofvannämnde plats, den för ändamålet fastställda anslags-summan och de samlingars omfång, hvilka voro ämnade att deruti inrymmas, samt att så väl det blifvande kostnads-förslaget som ritningarne, innan desamma -till Kongl. Maj:ts slutliga godkännande anmältes, skulle undergå särskild granskning, enligt de föreskrifter, Kongl.
Maj:t vöre sinnad att framdeles derom meddela; hvarjemte för ledningen af byggnads-arbetets verkställande en kommitté tillsattes, hvilken skyndsamt borde vidtaga de förberedande åtgärder sorn erfordades, hurudan planen och ritningen för byggnaden än blefve.
I följd häraf upprättades ock genom kommitlerades försorg ritningar och kostnads-förslag, slutande på en summa af 500,000 R:dr banko; men då Kongl. Maj:t fann nödigt att öfver de uppgjorda ritningarne infordra yttrande från någon af de utländska artister, som verkställt byggnader, likartade med denna, öfverlemnades, på Nådig befallning, berörde handlingar lill granskning åt Öfverbyggnads-rådel A. Sluler i Berlin, som, efter att hafva besett byggnadsplatsen, enligt uppdrag, uppgjorde ett nytt projekt och nP ritningar, hvilka sedermera af Kongl. Maj:t den 43 December 4849 gillades och fastställdes; hvarefter och sedan den tillförordnade byggnads-kommittéen den 43 Februari följande året blifvit upplöst samt tvänne särskilda beräkningar öfver det af bemälde Öfverbyggnads-råd uppgjorda byggnads-projekt blifvit utarbetade, det ena af dåvarande Ofverste-Löjtnanten Hjelm, slutande sig på en summa af 720,000 R:dr banko och det andra af Öfver-Intendents-Embetet, uppgående till en slutsumma af 975,343 R:dr 45 sk. 3 rist samma mynt, ledningen af ifrågavarande byggnads-företag anförtroddes åt den nuvarande byggnads-chefen; och är det egentligen först vid sistnämnde tid, eller år 4850, som byggnads-arbetet kan anses hafva tagit sin början. 4 Stals-Utskollels Utlåtande JYs 54.
Af den redogörelse byggnads-chefen i ofvanberörde memorial afgifvil, rörande ifrågavarande byggnadsarbete och de kostnader, som hittills derå blifvit nedlagda, inhemtas, att under de 2:ne nästderpåföljande åren arbetet hufvudsakligen bestått dels i afrödjande och afjemnande af den klippgrund, på hvilken byggnaden kvilar, dels i omläggning och fullbordande utaf det af kommitterade påbörjade grundläggningsarbete, dels ock i uppförande af den för byggnaden bestämda granitfot; hvarjemte, sedan beslut fattats, att, så vidt möjligt vöre,, åtminstone till nedra våningen samt till alla listverk, med undantag af taklisten, sand- eller kalkstensblock skulle användas, under berörda år å kronans kalkstensbrott vid Borghamn blifvit uppsatte 2:ne vid Motala verkstad förfärdigade hyfvelmachiner för ånga, hvilka sedermera oafbrutet varit i gång; att genom användandet af dessa macbiner det blifvit möjligt icke allenast att med kalksten bekläda hela den yttre delen af byggnaden samt gårdarnes ytterväggar, utan äfven alt förfärdiga yttre kolonner och kapiläler af detta till byggnader i allmänhet förträffliga material; att arbetet, som under de sednaste '4 årens sommarmånader dagligen bedrifvits med omkring 300 arbetare, hufvudsakligen bestående af personer från Wester- och Östergöthland, Nerike och Småland, af hvilka ungefärligen hälften varit anställda vid Borghamn, fortskridit jemnt och i den mån kalkstensblock och listverk å sistnämnde ställe hunnit tillverkas, så att af hela byggnadens uppförande lill full höjd endast en del af midtel-byggnaden och öfversta delen af taklisten nu återstode, hvarefter påläggning af tak och inredning af källare och våningar borde vidtaga; varande af byggnads-chefen slutligen förklarad!, att ett hastigare uppförande af yttermurarne, äfven om sådant kunnat åstadkommas, icke varit fördelaktigt för murverkets bestånd, enär härigenom en olika sättning ganska lätt kunnat uppkomma i den inre tegelmuren och den yttre kalkstens-beklädnaden, hvartill ringaste spår deremot nu icke skall förefinnas.
Yidkommande användandet af de för National-musei-byggnaden af Rikets Ständer beviljade medel är uppgifvet, att, sedan från denna summa afgåtl: af den först tillförordnade byggnads-kommittéen (ill undersökning af lokalen med flera förberedande åtgärder disponerade B:dr 33,855:
Kontant behållning i kassan Deponerade i Banken för Drätsel-kommissionens räkning Förskott på marmor-arbeten Behållning i materialier m. m 35,855 46.
— » 11,113 — — » 500 — — » 25.805 25.
— » 18,000 — — :dr 91,274 23. — den verkliga kostnaden för det hittills utförda arbetet utgör 408,725 R:dr 25 sk. banko.
Utan alt nu ingå i hufvudsak ligt bedömande, till hvad belopp anslag för ifrågavarande föremål kan anses böra vid Statsregleringens uppgörande bestämmas, Slals-Ulskottels Utlåtande M 33. 3 har Utskottet, då upplyst blifvit, att de för National-musei-byggnadeo hittills anvisade medel till fullo utgått samt angelaget är att arbetet å denna byggnad icke må för bristande medel afbrytas, utan kunna, enligt uppgjord arbetsplan, med det snaraste fullbordas, trott sig böra tillstyrka, att, intill dess Rikets Ständer blifva i tillfälle att, rörande de i detta hänseende äskade statsmedel för följande tre år, fatta definitivt beslut, Rikets
Ständer måtte till omförmälda byggnadsföretag för innevarande år anvisa en summa af 150,000 R:dr R:mt, att från Riksgälds-kontoret utgå.
M 35.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 20 Febr. 1857, kl. 10 f. m.
Utlåtande, i anledning af vackt fråga om skattläggning af f. d. kronoparkerna Rälla Talf Sörby Tall och Lindby Tall på Oland. (I. A.) Riksdags-fullmäkligen Erik Johan Rudberg från Calmar län har, uti en inom Bonde-ståndet väckt och lill Stats-Utskottet remitterad motion, förmält, hurusom Rikets Ständer vid 1810 års riksdag åt Kongl. Majit i underdånighet öfverlemna! att försälja och under eganderält åt enskilda upplåta sådane parker och skogar, sorn icke vöre för allmänt behof erforderliga, samt derefter, vid 1817—1818 års riksdag, fastställt vissa grunder för dylik upplåtelse, bland annat, att försäljningen borde ske å öppen auktion åt den som bjöd högsta räntan.
I enlighet dermed hade äfven åtskilliga kronoparker å Oland blifvit under skattcmannarätt åt enskilda försålde; men då de, som å auktion inropat skogslotterne, endast haft för afsigt att hastigt skafta sig stor inkomst genom skogens nedfällning och afyttring, tvekifde de ej heller att åtaga sig en ganska hög jordränta, enär denna utgjorde en ringa procent af den betydliga inkomst de genom skogens försäljning påräknade.
Sedan emellertid de första inroparne derefter afhändt sig sina lotter genom försäljning åt 6 Stats Utskottet* Utlåtande JM 56, oki^pnigt och fattigt folk, som ej insett att (le kala sandfälten icke förmådde bära så bög skalf, råkade en del af samma lotter j ödesmål och erhöll till följd deraf förmedling j ypntan till en Jialf kappe spanmål på tunnlandet; men större delen af lotterne voro ännu betungade med den först åsatla, alltför höga räntan.
Då nu Rikets Ständer vid sistförlidne riksmöte, med bifall till Kongl. Maj:ts derom aflåtna Nådiga Proposition, medgifvit, att skattläggning efter ortens method finge på Statsverkets bekostnad ega rum å dylika lägenheter på kronoparken Strandskogen, men samma skäl, som blifvit för detta Rikets Ständers beslut anförde, äfven, enligt hvad motionären hade sig bekant, förekomme i afseende å öfrige kronoparker på Oland, nemligen Rälla Tall, Sörby och Lindby Tallar, har motionären hemställt, att Rikets Ständer måtte till Kongl. Majit aflåta en underdånig skrifvelse rörande dessa kronoparker, i samma syfte sorn deras nyssnämnda beslut, angående kronoparken Strandskogen.
Med anledning häraf får Utskottet erinra, att frågan om skattläggning af lägenheterna å kronoparken Strandskogen, innan densamma genom Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposition öfverlemnades till Rikets sednast församlade Siänders pröfning, blifvit genom så väl i behörig ordning anställd syneförrättning, som afgifna yttranden af Kongl. Majits Refallningshafvande i länet och af Kongl.
Kammar-kollegium noggrannt undersökt och alla dermed sammanhang egande omständigheter fullständigt utredde, då deremot den af ofvanbemälde motionär nu väckta fråga om dylik skattläggning å öfriga kronoparker på Öland icke utgjort föremål för någon administrativ myndighets handläggning eller yttrande; vid hvilket förhållande Utskottet, som saknar all annan kännedom i ämnet, än motionärens blotta uppgifter, finner sig böra hemställa, att denna motion icke må till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda.
Stockholm den 19 Februari 1857. 36.
Ank. till Exp.-Utsk. d, 20 Fpbr. 1857, kl. 10 f. m.
Utlåtande, angående vackt fråga om afskrifning af f. d. Kro. nofogden Chr.
Ohboms uppbords-balans. (I. A.)
Uti en inom Bonde-Ståndet väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion har Riksdags-fullmäktigen Erik Christensson från Götheborgs och Bohus län anfört, hurusom vid redogörelsen för 1836 års krono-uppbörd i Götheborgs fögderi, då^ Slals-Utskollcts Utlåtande J\i 36. 7 varande kronofogden derstädes Chr.
Öhbom befunnits på balans, som blifvit fastställd till 14,000 R:dr Banko, men genom realisering af Öhboms tillgångar sedermera nedgått till 7,507 R:dr 45 sk. 7 r:st samma mynt, hvilket belopp sedan flera år i räkenskaperna balanserats.
Denna balans bade Öhbom, som gjort sig känd såsom en utmärkt skicklig tjensteman och äfven tillvunnit sig fögderi-innevånarnes synnerliga välvilja, icke genom öfverflödig lefnad eller ens egentligen genom eget förvållande sig ådragit, utan vore densamma föranledd dels genom öfvertagande af företrädares balanser och dels genom år 1834 under kolera-farsoteri inträffade dödsfall; med afseende hvarå Kongl. Maj:t ock, så snart balansmålet kommit under dess Nådiga pröfning, befriat Öhbom från allt annat kriminelt ansvar än tjenstens förlust.
Öhbom hade allt sedermera, ulau någon tjenstebefattning, genom träget arbete i enskild väg sökt försörja sig och sin familj, ehuru det ej varit honom möjligt att genom dylikt tillfälligt arbete förtjena något till afbetalning å balansen, hvartill numera, med afseende å de stegrade lelnadskostnaderna och Öhboms tilltagande ålder af närmare 60 år, ännu mindre anledning förefunnes.
Då således Kongl.
Maj:t och kronan både nu och för framliden saknade all utsigt till godtgörelse af denna balans, har motionären hemställt, att, för redighets vinnande i räkenskaperna, hvilka icke syntes böra år ifrån år upptaga tillgångar, de der antagligen ej kunde komma alt inflyta, — ifrågavarande balans mätte, med sitt närvarande belopp, 7,507
R:dr 45 sk. 7 r:st, få i Götheborgs fögderis räkenskaper afskrifvas.
1 anledning häraf får Utskottet anföra, att, enligt dess åsigt, kronans anspråk på ersättning för de förluster, som genom uppbörds-tjenstemännens förvållande inträffat, icke böra efterskänkas i annat fall, än att antingen all tillgång till dylik ersättning bevisligen saknas, i hvilken händelse det tillkommer vederbörande embetsmyndighet att, efter behörig pröfning, förordna om fordrings-beloppets afskrifning, eller ock sådana ömmande omständigheter förekomma, att ett strängt fullföljande af i och för sig giltiga rättsanspråk kunde anses stridande mot billighetens fordringar.
I öfverenstämmelse härmed hafva ock Rikets Ständer, vid flera föregående tillfällen, i anledning af derom gjorda framställningar och då giltiga skäl blifvit anförda, furinit godt befria tjenstemän vid uppbördsverket från dem ådömd ersättnings—skyIdighet för iråkade balanser; Och, beträffande den i sådant hänseende nu väckta framställning, anser Utskottet väl alt de af motionären uppgifna förhållanden tilläfventyrs kunde hos Rikets Ständer förtjena afseende om de blifvit behörigen styrkte; men då sådant icke skett och Utskottet följaktligen ej kan bedöma hvarken beskaffenheten af de tjenstefel, hvarigenom kronofogden Öhboms balans tillkommit, eller huruvida omständigheterna i öfrigt påkalla en sådan eftergift af kronans rätt lill förmån för bemälde kronofogde, som nu blifvit ifrågaställd, finnér Utskottet sig sakna anledning att å denna motion tillstyrk^ JRikets Ständers bifall.
Stockholm den 19 Februari 1857, STOCKH*«, TRYCKT HOS JOH. BECKMAN, 1837. Siats-Utskottets Utlåtande N:o 37.
I N:o 37.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 24 Febr. 1857, kl. 11 f. m.
Utlåtande, i fråga om ytterligare anslag för statens Agronomer. (u. A.) Sedan, uti underdånigt memorial af den 14 sistlidne Juni, Landlbruks-akademien fästat Kongl. Maj:ts
Nådiga uppmärksamhet på angelägenheten deraf, att de i statens tjenst antagne s. k.
Agronomer, genom permanent anställning och en aflöning med åtminstone lika belopp, som af enskilde associationer dem erbjödes, förmåddes att i dessa befattningar qvarstadna, och Akademien i sådant afseende dels hemställt, att för alla i statens tjenst nu varande Agronomer, af hvilka för närvarande endast tvänne åtnjuta ett arfvode af 1,500 R:dr Riksmynt om året, men de öfrige blott 900
R:dr samma mynt, aflöningen måtte höjas till förstnämnda belopp, dels ock, då erfarenheten visat att desse Agronomer, särdeles de, hvilkas sysselsättning omfattade odlings-, vattenlednings-, ängsvattnings- och grunddiknings-företag, oaktadt all ansträngning, icke kunnat medhinna att utföra alla uppdrag, hvarom de anlitats, helst reqvisitionerna ofta uppgått till dubbla beloppet af deras arbetstid, i underdånighet gjort framställning om antagandet af ytterligare 3 Agronomer af nyssnämnde kathegori, äfvensom af ytterligare 3 Agronom-elever, har Kongl. Maj:t uti sin till Rikets
Ständer aflåtna nådiga proposition om statsverkets tillstånd och behof föreslagit, att Rikets Ständer ej mindre till arfvodesförhöjning åt tvänne Agronomer, som biträda vid odlingsföretag, vattenafledningar, grunddikning och ängsvattningar samt för närvarande i arfvode endast åtnjuta 900 R:dr, måtte bevilja 600 R:dr för hvardera, eller tillhopa 1,200 R:dr, än äfven anvisa följande belopp, nemligen: Bilt. till R.
Prot. 1856 Sf 1857. 4 Sami. 1 Afd. 13 Haft. o Slats-Utskoltets Utlåtande S:o 37. till arfvode åt 3:ne Agronomer, ä 1,500 „ stipendier åt 3:ue elever, ä 450 . . „ resestipendier och traktamenten . . . 4,500 1,350 samt . 3,600 tillsammans R:dr R:mt 9,450.
Stats-Ulskottet, som erfarit, att de i riket för landtbruket i allmänhet för närvarande anställde Agronomer nyligen fått emottaga flera ganska fördelaktiga anbud om erhållande af enahanda beställning dels hos åtskilliga af länens Hushållnings-säliskap, dels ock i Norrige och Finland, samt befarar att, i händelse mera verksamma åtgärder för deras bibehållande icke vidtagas, landet möjligen går i mistning af desse för jordbrukets förkofran särdeles gagnelige personer, har funnit dessa omständigheter innebära tillräckliga skäl för Utskottet att, med afvikande från den vanliga ordningen för anslagsfrågornas behandling, i öfvervägande taga så väl Kongl. Majas ofvanberörda nådiga förslag, som ock följande inom Preste-, Borgare- och Bonde-stånden i detta ämne väckta motioner, nemligen: a) af Herr Doktor Nordlander, som begärt, att inom alla län, der Landtbruksskolor saknades och således äfven inom Wester- och Norrbottens län, en pålitlig och behörigen examinerad Agronom måtte, på statens bekostnad, anställas och nödig instruktion för honom af Landtbruks-akademien eller annan behörig myndighet utfärdas; b) af Herr J.
Bodell samt Riksdags-fullmäktigen Herman Öbom, hvilka, jemte framställning af de stora fördelar, som tillskyndats rikets sydliga provinser deraf, att dessa egde tillgång icke allenast på Agronomer, utan äfven på Landtbruks-skolor och andra nyttiga inrättningar för allmogens praktiska undervisning i landtmanna-näringar, hemställt, att inom Norrbottens län, der dylika förmåner helt och hållet saknades, en Agronom på stat med tillräcklig lön måtte anställas; och c) af Riksdags-fullmäktigen Peter Carl sindersson från Östergöthland, sorn, bland annai, yrkat, att till allönande af en Agrouom inom hvarje län, medel af Rikets Ständer måtte anvisas till belopp af 1,500 R:dr för hvardera.
I statens tjenst finnas för närvarande anställde 3:ne Agronomer, med skyldighet ali biträda vid odlingsföretag, vattenafledningar, grunddikning och ängsvattning m. m., hvilka, af Landtbruks-akademien antagne medelst kontrakt, gällande för 3 år i sender, uppbära årliga arfvoden från det å Riksslatens sjette Hufvudtitel till undervisningsanstalter för jordbruk och landtmanna-näringar uppförda anslag.
Af desse Agronomer åtnjuter en 1,500 R:dr i årlig aflöning, hvaremot arfvodena för de 2:ne andra blifvit bestämde till 900
R:dr för hvardera; och äro dessutom till biträde åt bemälde Agronomer antagne 3:ne elever, hvilka likaledes på statens bekostnad afiönas.
Nyttan och fördelarne deraf, att, till jordbrukarens biträde, skickliga Agronomer, på statens bekostnad, anställas, äro numera allmänt kände och erkände.
Deras verksamhet och inflytande hafva ock utan tvifvel i ganska väsendtlig mån bidragit till den utveckling, Svenska jordbruket, synnerligast under de sednare åren, erhållit och de talrika från alla län år - St al s-Ut skot tets Utlåtande N:o 37. 3 ligen ingående ansökningar om sådane personers biträde vittna nogsamt derom, att de äro behöflig?, eftersökte och i hög grad anlitade.
Enligt Utskottet meddelade uppgifter å dylika ansökningar under åren 1851 —1856, inkommo: år 1851, 83 reqvisitioner från 13 län, » 1852, 125 „ „ 21 „ » 1853, 190 „ „ 20 ,, » 1854, 178 „ „ 19 „ „ 1855, 205 „ „ 22 „ s 1856, 229 „ „ 21 B och ehuru Agronomerne ådagalagt mycken verksamhet samt arbetstiden varit utsträckt så långt som möjligt, eller från sista dagarne af Mars till medlet af November månad samt ett och annat år ännu längre, hade det likväl inträffat icke allenast att flere enskilda reqvirenler, ulan till och med några län helt och hållet kommit att sakna agro nomiskt biträde, ett förhållande, som jemväl, på en och annan ort, alstrat den föreställ ning, alt statens Agronomer vore så öfverhopade af göromål, alt det ej lönade mödan påkalla deras biträde.
Det är ock tvifvelsutan dessa omständigheter, som föranledt Kongl. Maj:t och ofvanomförmälde motionärer att för Rikets Ständer anmäla behofvet af ett ökadt antal Agronomer; och äfven för Utskottet vill det synas, som en brist i detta afseende förefinnes och att verksamma åtgärder derföre af Rikets Ständer böra vidtagas, hvarigenom det kan blifva möjligt, hufvudsakligen för allmogen och den mindre jordbrukaren, att erhålla de råd och upplysningar samt den ledning, som så väl behöf vas vid en mängd till jordbruket hörande nyare förbättringar och vigtiga anordningar.
Att, för fyllande af detta behof, ett ganska stort antal Agronomer erfordras, derom är Utskottet öfverlygadt.
Utskottet icke är i tillfälle att bedöma, huruvida det af en motionär nu uppgifna antal må vara behöfligt, inskränker sig Utskottet att tillstyrka bifall lill hvad Kongl. Majff i berörda hänseende föreslagit.
Men på samma gång den nu öfverklagade bristen afhjelpes och flere Agronomer anställas, på samma gång blir del ock angeläget att tillse, det ej mindre desse än förut varande Agronomer erhålla permanent anställning och en mot lefnadsbebofven någorlunda svarande aflöning, hvarförutan staten icke rimligen kan begära att bemälde personer, hvilka, för att kunna motsvara anspråken på duglighet och skicklighet i deras yrke, måste ega en både mångsidig och grundlig bildning, skola qvarstadna vid en tjenstgöring så ansträngande, sorn den ifrågavarande.
I synnerhet torde detta blifva af vigt, sedan erfarenheten visat, att skicklige, härstädes bildade, Agronomer och elever mottagit anställning å andra orter, der en säkrare utkomst och framtida bergning kunnat påräknas, samt äfven fråga på allvar uppstått och försök blifvit gjorda att, genom löfte om höga och förmånliga aiöningsvilkor, från landet draga de skicklige Agronomer, som ännu finnas qvar, Af dessa skäl och då Kongl.
Majtts nådiga förslag synes vara väl grundad».
4 Stats-XJlskottets Utlåtande Ar:o 37, samt den ifrågaställa afliiningen, under nuvarande förhållanden, icke kan anses vara för högt beräknad, tillstyrker Utskottet, att årliga aflöningen för de, till biträde vid odlingsförelag, vattenafiedningar, grunddikning och ängsvattning m. ni., i statens tjenst anställde Agronomer må fastställas till 1,500 R:dr Riksmynt för dem hvardera; att för delta ändamål å Riksstatens 6:te Hufvudtitels underafdelning, jordbruket, handeln och näringarne, uppföres dels de nuvarande, dels de af Kongl. Maj:t föreslagna 3.ne nya aflöningarne, med tillsammans 9,000 R:dr Riksmynt, dock med vilkor att en af desse Agronomer företrädesvis användes till biträde åt jordbrukare inom Wester- och Norrbottens län.
Vidkommande dernäst Kongl. Maj:ts nådiga framställning om antagande af ytterligare 3:ne elever, sä hemställer Utskbttef, på det mindre svårighet må uppstå att, vid inträffände ledighet, erhålla skicklige och lämplige personer för ölvertagaude af statens.
Agronom-befattningar, att Rikets Ständer till stipendier åt 8:ne elever må anvisa ett belopp af 1,350 R:dr att med 450 R:dr för dem hvardera årligen utgå.
Äfvensom Utskottet tillstyrker, att den summa af 3,600 lUdr, Kongl. Majff äskat till resepenningar och traktamenten, må af Rikets Ständer bifallas.
Stals-Ulskotlets Memorial Avo 38. 5 \:o 38.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 26 Fehr. 1857, kl. 11 f. m.