Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
193 bäras oell redovisas, hafva Rikets Ständer ansett, det vederbörande hem* mansinnehafvare å Öland böra befrias frän erläggande af ifrågavarande afgift, samt att, till följd deraf, densamma bör ur Kronans räkenskaper försvinna.
Hvilket Rikets Ständer få bos E. K. M. i underd. anmäla.
Stockholm den 11 Augusti j834* N:o 90.
Uppfäst och godkitadt hos Ridd. och Adeln den tl Aug. 1834.
Prtste-Sländet den 11 — Borgare-Ståndet den 11 — — Bonde-Ståndet den 11 — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående lindring i vilkoren för begagnandet af det utaf Rikets Ständer till återuppbyggande af staden Borås anslagne låne-understöd, äfvensom eftergift af den staden åliggande bevillning.
N:ris 35 & 154 och Bev.-Utsk. N:o a5.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer vid sisla Riksdag till återuppbyggande afstadea Rails, efter den år 1827 staden öfvergångna senare eldsvåda, afRiksgäldsConlorets medel beviljat samma stad ett låne-understöd af 85,000 R:dr, hvaraf 10,000 R:dr anslogos till stadens nya planläggning jemte tomt-och gatu-regiering, och i5,ooo R:dr till uppförande af publika byggnader, å hvilka 25,ooo R:dr 5 procents ränta skulle erläggas, men någon capitalafbetalning under de första 10 åren, räknadt från och med år i83o till och med år 1839, icke ifrågakomma, hvaremot, under de påföljande loår, & primitiva capitaiet to procent borde, vid hvarje års utgång, albetalas, så alt bela capitaiet inom 1849 ^rs s*ut vore inbetaldt; samt af den återstående lånesumman Go.ooo R:dr skulle till enskilde personer utlånas emot 5 procents ränta och 5 eller 10 års anstånd med capital-afbetalning, allt efter som byggnaderne
Liefve af träd eller sten uppförde, efter hvilken tid u4 Expedilions-Ulskoltits Förslag till uriel.
Skrifvelse N.o Qo. 10 procent å primitiva capitalet borde årligen inbetalas; så har E. K. M., genom Nådig Proposition till Rikets Ständer af den 8 sistlidne Februarii, sned anledning af jnvånarnes i staden Borås gjorda underdåniga anmälan orri stadens bristande förmåga att uppfylla de vid förenämnde låne-understöd fästade vilkor, till Rikets Ständers bepröfvande och det afseende, sorn de för staden förekommande bevekande omständigheter påkallade, behagat i Nåder öfverlemna följande af sökanderne uppgifne utvägar till försäkrandet af stadens framtida bestånd, nemligen: 1:0
Eftergift och afskrifning af de 10,000 R:dr, hvilka af RiksgäldsContoret blifvit staden långifne, till fulländande af dess nya planläggning med gatureglering, hvars verkställighet sökanderne ansett leda icke allenast till stadens betryggande för olyckor af'så förstörande egenskap, som d« inträffade, utan ock till Statens fredande från äfventyret af de uppoffringar och förluster, som deraf vanligen följde5 2:0
Räntans nedsättning till 3 procent å det nya, eller 5-procentslånet, så väl för allmänna som enskilda byggnader, i likhet med hvad, i afseende på ett äldre 3-procents lån, vore gällande; och 3:o Ytterligare förlängning af liden för den lindring och befrielse, i bevillnings-afgifler, som, enligt nu gällande Bevillnings-Förordning, ega rum för Borås stad, eller ock staden förflyttas i /\:de classen, intilldess stadens invånare hunnit inbetala sina allmänna lån.
Hvad sålunda förekommit hafva Rikets Ständer i öfvervägande tagit; och, vidkommande först den af staden Borås sökta lindring i betalningsvilkoren för de staden beviljade låne-understöd; så hafva Rikets
Ständer ansett den åsyftade lindringen icke annorledes kunna bifallas, än genom en förlängning af tiden för lånens återgäldande, och ulan någon uppoffring för Staten af capital eller förut stadgad ränta; på grund hvaraf Rikets Ständer funnit godt bestämma: 1:0 alt, ulan någon nedsättning af den, vid Lånets beviljande, lill fern för hundradet stadgade räntan, anstånd till år 1840 må lemnäs med de årliga capital-afbetalningarne på lånen till enskilda personer, hvilka capital-afbelalningar, enligt vederbörande låntagares afgifns skuldförbindelser, eljest skolat taga sin början ifrån och med åri835;men att emedlertid å hela lånet af 85,000 R:dr bör, i föreskrifven ordning, erläggas fem procents ränta, med 4>25o R:dr årligen; samt 2:0 alt, ifrån och med år 1840, böra å hela lånesumman af 85,000 R:dr, inom hvarje års slut, inbetalas åtta procent, eller 6,800 R:dr,' hvaraf beräknas fem procent såsom ränta å det innestående capitalet, och hvad, som derefter öfverblif^er, afskrifves på capitalet, intilldess detsamma blifvit till fullo återguljet; Expeditions-Utskottets Forslag till und.
N:0 gi. kommande alla öfriga vilkor, under hvilka ifrågavarande lån äro beviljade, alt förblifva oförändrade.
Och beträdande sedermera frågan om fortfarandet af den staden Borå* förunnade lindring i bevillningen; så hafva Rikets Ständer, i enlighet med hvad förut egt rum, bifallit: r.o att de invånare, som genom de staden öfvergångna eldsvådor blifvit satte utur stånd att erlägga personlig skyddsafgift, få derifrån, efter taxeringsmännens pröfning och bestämmande, åtnjuta befrielse för man, hustru och barn; samt 2:0 att alla tomter, hus och byggnader må undantagas från bevillning.
Hvaremot Rikets Ständer, med afseende derå, att handel och rörelse synas någorlunda hafva återkommit i sitt förra skick, funnit skäl att i så målto förändra den hittills åtnjutna lindring i bevillningen för handel och rörelse i staden, att bevillningen derföre bör utgöras med tre fjerdedelac af hvad så väl i allmänhet, som för den classens städer i synnerhet, varder stadgadt; och kommer, i anseende till de staden Borås nu beviljade förmoner, den af staden alternativt gjorda begäran om stadens förflyttande i 4:de classen att förfalla.
M;s högstberörde Nådiga [Proposition, Rikets Ständer få i underd. anmäla.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 11 Augusti i834« N:o 91.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den n Aug. 1834- Preste-Ståndet den 11 — — Borgare-Ståndet den ii — — Bonde-Ståndet den it — — Rikets Ständers underd.
Skrifvelse, rörande ändring i nu gällande stadgande om Öfverdomstol i Tullmälj m. m. (LogUtsk.
N:ri3 19 Sc 96.) S. A. K.
I sammanhang med frågan om upphörandet af Styrelse-Verkens domsrätt i vt6»a mål, har E. K. M., genom Förordning af den 17 April 1838, i j6 Expedit iöns-Utskottets Förslag till underd.
N;0 pf. bland annat, stadgat, att besvär öfver Under-Rätts Utslag i mål, som angå förbrytelser emot Författningarne om oloflig införsel eller utförsel af varor, tullförsnillning, ut- och inrikes seglation, nederlag, varutransporter landvägen inom landet, hvarunder jemväl vore begripne öfverträdelser af sladganderne om den åt allmogen i sju Härader af Elfsborgs
Län samt släderne Borås och Ulricashamn beviljade handelsfrihet, hvilka frågor ditintills tillhört Commerce-Collegii domsrätt, skola ensamt af Svea fl of-Rätt såsom Öfver-Domstol upptagas, äfvensom att tilltal för tjenstefel emot vederbörande Under-Rätter i mål, rörande tillämpningen af Författningarne i dessa ämnen, borde omedelbart hos Svea Hof-Rält göras anhän«i«e* och afdömas.
Men som den Svea Hof-Rätt uteslutande tillagde domsrätt i förenämnde mål medför väsendtliga olägenheter, enär, om ändamålet med denna serskilda Rättegångs-Ordning varit att erhålla mera enhet och likstämmighet i lagskipningen, detta ändamål endast ofullkomligen vinnes, då Svea Hof-Rätt arbetar på Divisioner, och skiljaktighet i lagtillämpning'
Divisionerne emellan lika lätt kan yppas, som, i händelse målen handläggas af serskilta Öfver-Domstolar; samt härvid dessutom förekommer, att genom denna, Svea Hof-Rätt medgifna uteslutande domsrätt i Tullmål långsamhet i ärendenas gång förorsakas, dels genom en betydlig tillökning i denna Hof-Rätts göromål, hvilken måste hafva tiU påföljd målens fördröjda behandling, .dels derigenom, att, då vid lurendrägeri och tullförsnillningar, begångna utom Svea Hof-Rälls allmänna ilomvärjo, våld emot Beslagare och Tullbel.jente äfven egt rum, mål härom, vid fullföljd från första
Domstolen ingå till olika Öfver-Rätt; alltså hafva Rikets Ständer skolat hos E. K. M. i underd. anhålla, det läcktes E. K. M. i Kongl.
Förordningen af den 17 April 1828, angående upphörande af Commerce-Collegii domsrätt i vissa mål, meddela sådan ändring: att mål, som angå förbrytelser emot Författningarne om oloflig införsel och utförsel af varor, tullförsnillning, ut- och inrikes seglation, samt varutransporter land vägen inom landet och nederlag (hvarunder jemväl ansetts inbegripne öf verti ädelser af Författningarne, angående den åt allmogen i Sju Härader af Elfsborgs Län, samt släderne Borås och Ulricaehamn beviljade handelsfrihet), hädanefter icke skola ensamt af Svea Hof-Rätt såsom Öfver-Domstol upptagas, utan fullföljas i den llof-Rätt, under hvars domvärjo Under-Rätten i allmänhet lyder; att åtal emot Under-Rätt för tjenstefel i nämnde mål äfven kommer alt göras anhängigt vid samma vederbörande Hof-Rätt; samt att, i bäudelsa E. K.
M. härtill lemnar Dess Nådiga bifall, föreskrifterne, rörande tiden Expeditions-Utskotlcts Förslag till urul.
Skri/velse A’.-o ffi. 127 och vilkoren i öfrigt för ändringssökandet, varda derefter behörigen lämpade.
Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den ti Augusti 1834- N:o 93.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 11 Aug. i834- Preste-Stundet den 11 — — Borgare-Ståndet den 1 i — — Bonde-Ståndet den n — — Rikets Ständers underd.
Skrifvelse, angående lediga tjensters vid Post-Verket kungörande i allmänna Tidningarne, samt att, vid återbesättandet af sådane tjenster, afseende mätte fästas å långvarig och pålitlig tjenstgöring vid samma Verk. (Oecon.-Utsk. Ntris 37 & 83.) S. A. K.
I anledning af väckta motioner inom Riks-Ståndcn, åsyftande ett närmare bestämmande af rättigheten till befordran inom Post-Verket, och af vissa föreskrifters iakttagande, då ledige tjenster vid samma Verk skola tillsättas, hafva Rikets Ständer väl funnit, å ena sidan, att någon våda för det allmänna eller skälig anledning till klagan öfver vederfaren orättvisa för Post-Verkets Extra Ordinarie Tjenstemän icke kan härledas derifrån, att sådana Statens tjenare, hvilkas verksamhetsförmåga väl icke upphört, men som, i anseende till sjuklighet eller andre dylika orsaker, icke längre kunna fortfara med de Militaire eller Civile tjenstebefaltningar de förut innehaft, varda, utan att förut hafva vid Post-Verket'tjenstgjort, till Postsysslor befordrade; men ock, å andra sidan, att inom Post-Verket, liksom andre Embets-Verk, en längre tids nöjaktig tjenstgöring är förtjent af uppmärksamhet och belöning; och hafva Rikets Ständer häraf hemtat anledning, att hos E. K. M. i underd. anhålla, att E. K, M., vid återbesättandet af ledige tjenster, inom och under Post-Verket, täcktes fästa Nådigt afseende å långvarig, nitisk och pålitlig tjenstgöring vid samma Yerk; äfvensom, och enär Rikets Ständer erfarit, att ledigheter af dylik* 1 -i8 Expeditions-Vtkottcls Förslag till und.
IV.-o g3. tjenster icke tillkännagifvas i Officiela Tidningarne, hvilket dock synes bora ske, i likhet med hvad vid de fleste öfrige Embets-Verk iakttages, Rikets Ständer få i underd. anmäla den önskan, att E. K.
M. täcktes anbefalla Öfver-Post-Directeurs-Em betet, att låta sådana ledige tjenster inom eller under Post-Verket, som af E. K. M. tillsättas, i allmänna Tidningarne kungöras. Rikets Ständer framhärda &e. Slockholm den ii Augusti 1334- N:o g3.
Uppläst oell godkändt hos Ridd. oell Adeln den IT Atig. i834- Pieste-Slåndet den li — — Borgare-Ståndet den 11 — — Bonde-Ståndet den 11 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående forsling af Kronans spanmåls- och mjölförråd för vissa garnisons-orter. £Oecon.-Ulsk. N:o Stats- och Oecon.-Ulsk. JV:o n.) S. A. K.
I anseende dertill, att kostnad för Kronan samt betydlig olägenhet ecb tidsspillan för jordbrukare vore förenad med det nu vanliga sätt, att, förmedelst Kronoskjuts till och ifrån qvarnar transportera de å vissa garnisons-orter, för Kronans manskap och fångpersonalen nödige spanmålsförråd, har hos Rikets Ständer motion blifvit väckt derom, att Artillerihästar och Kronans lastvagnar mätte begagnas lill ifrågavarande transpor-' ter, dock att, under den tid e .ercice påstår, forslingen, såsom hittills, borde med Kronoskjuts eller ock emot beting verkställas.
Rikets Ständer, som anse den omförmälde forslingens verkställande med Artilleri-hästar icke böra för sig gå på bekostnad af Regementenas tjenstgöring, hvars oafbrutna och ändamålsenliga gång i främsta rummet måste afses, hysa deremot den öfvertygelse, alt antingen genom anskaffande och underhållande af ett ringa antal trosshästar, äfven om inköp af vagnar måste ske, eller snarare medelst forslingens upplåtande till den minstbjudande, de ifrågavarande spanmålstransporterne kunna verkställas för Expeditions-Utskottcts Förslag lill und.
Skrifvelse N.o $4' 129 för lika godt pris, som med Kronoskjuts, om ej för bättre; äfvensom att, i händelse en tillökning i utgift genom den åsyftade förändringen skulle inträffa, sådant ej bör lägga binder i vägen för ändamålets ernående, enär kostnaden hittills ej varit till något visst belopp inskränkt, utan enligt reqvisitioner och räkningar utgått; på grund hvaraf, och då det dessutom är en fördel att från jordbruket borttaga ifrågavarande skjutsningsbestyr, Rikets Ständer få hos Eder Kongl. Maj:t i underd. anhålla, alt i de garnisonsorter, der Artillerie-Regementen äro förlagde, och spanmålsförråden, som för garnisonens och Kronans behof förmalas, till och ifrån qvarnar hittills blifvit med Kronoskjuts fortskaffade, denna forsling hädanefter måtte antingen med Kronans hästar, jemte Kronans vagnar och manskap, eller ock emot beting af enskilde personer verkställas, samt ersättningar derföre utgå af de till den hittills begagnade Kronoskjutsens godtgörelse anslagne medel.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den n Augusti 1834.
Uppläst oell godkändt hos Ridd. och Adéin den ii Aug. 1834- Preste-Ståndet den n — — Borgare-Ståndet den 11 — — Bonde-Ståndet den ii — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse> angående väckt fråga om undersöknings rörande den utmarken på Uland åsätta ränta.
(Stats- samt Oecon.-Utsk. N:o 12.) S. A. K. Sedan, uppå Riksdagsfullmägtiges från Öland, vid sista Riksdag* gjorda hemställan, att den spanmålsränta, som blifvit bestämd alt utgöras för den å hemmanen på Öland fördelade utmark, eller den såkallade Alfvaren, måtte upphäfvas, enär mulbetesrättigheten å dessa utmarker vore ibland de herrligheter, som, vid hemmanens skattläggning, till ränta blifvit beräknade, Rikets Ständer i underd. anhållit, att E. K. M. Bill. till R.
Prot1 i834. to Sami. t Afd. 17 j So Expeditions-Utikotlets Förslag till und.
Shrifvslsc IV.o $4. i Nåder ville anbefalla undersökning om förhållandet samt meddela rättelse, om sådan af omständigheterne påkallades, men E. K. M. härtill icke i Nåder bifallit; hafva nämnde Fullmäktige vid nuvarande
Riksdag å nyo väckt fråga oin berörde undersökning, med begäran, alt målet måtte till ny pröfning hos E. K. M. i uuderd. anmälas.
Rikets Ständer hafva, i afseende på denna frågas behandling under föregående Riksdagar, inhemlat: att genom Kongl.
Brefvet den 16 Mars 1802, angående hushållningens förbättrande på Öland, blifvit, med bifall till Kammar-Collegii derom gjorda hemställan, föreskrifva!, alt ifrågavarande utmark, sedan d* delar deraf blifvit frånskiljde, hvilka till skogsallmänningar och ekeplanteringshagar borde bibehållas, finge af E. K. M:ts Befallningshafvande fördelas emellan dem, sorn sig deraf begagnade, dock att, om någon del af den upplåtna marken funnes tjenlig lill trädplantering, vissa skyldigheter, i berörde afseende, borde med fördelningen förbindas; att sedan Iostruction för Gomiterade, som borde verkställa fördelningen, derefter blifvit år 1813 utfärdad, hvaruti stadgades, alt för hvarje till uppodling tjenligt tunnland en viss årlig ränta af 1, 2, 5 till 4 kappars afradsspannmål borde utsättas, hade fördelningen först försiggått på Ölands Norra Mot, dervid dock skatten för ett tunnland icke upptagits högre än till 2 kappar, samt taxeringslängderne blifvit på vissa, genom kungörelser i Socknekyrkorne utsatta dagar till justering uppläste, hvarefter, då de lemnats utan anmärkning, all talan, till ändrings vinnande i taxeringen, ansens icke vidare vara öppen; varande dessa åtgärder, genom Kongl.
Brefvet den 29 October 1816, i Nåder gillade, med förklarande, att nämnde skatt för Norra Mötet komrae att från och med 1818 taga sin början; och hade 'E. K.
M. under den 17 November sistnämnde år dels afslagit Bonde-Ståndets Fullmägtiges från Ölands Norra Mot vid samma års Riksdag gjorda underd. anhållan, alt delningen mått# upphäfvas, eller åtminstone ytterligare öfverses, rättas och jemkas, dels ock, med afslag å Riksdags-Fullmägligens från Södra Mötet begäran, i enahanda afseende, förklarat, att derstädes borda förfaras på- sätt som skett i Norra Mötet; i följd hvaraf delningen äfven der verkställts och den 12 Maji 1819 af E. K. M. blifvit gillad, med Nådig föreskrift, att ntroarksskatten från och med iSsr borde utgå; att befrielse från ifrågavarande spanmålsränta äfven blifvit af ölands Fullmäktige vid års Riksdag sökt, men att E K. M.f genom Nådig Expedinons-Vtskottets Förslag till und.
Skrifvelse N.o r>4- 13 c Resolution den 9 Mars 1824, dertill icke bifallit, enär samma ränta blifvit vid Statsregleringen upptagen och påräknad; alt berörde befrielse hufvudsakligen yrkats på den grund, att, ehuru jagträttigheten på Öland från uråldriga lider varit E. K.
M. förbehållen, oell alla högdjur på Ön fridlyste, hvilket gällt så väl för inegorne •om utmarkerne elier Alfvaren, hade likväl denna rätt endast angått djuren, men icke varit så vidsträckt, att sjelfva jorden någonsin ansetts för en E. K. M:s och Kronans tillhörighet; utan hade ifrågavarande utmärker fastmera betraktats såsom hemmanens betesmark, och allmogen i alla tider derå egt betesrättighet, som vid skatlläggningarne blifvit bland hemmanens så kallade herrligheter upptagne, och ingått i beräkning vid hemmantalets bestämmande, af hvilket förhållande den slutsats syntes kunna dragas, alt, genom den nu tillkomna spnnmålsräntan, dubbel skatt för en och samma förmon blifvit hemmanen ålagd; att, vid sista Riksdag, de af Ölands Riksdagshillmägtige förebragte skäl, till stöd för deras yrkande, ansetts vara af den talande egenskap, att de borde till deras tillförlitlighet närmare undersökas, helst de af Riksdagsfullmägtige företedde skattläggningsdocument tycktes utvisa, att betesrätt å Alfvaren varit ansedd och beräknad såsom en hemmanen åtföljande förmon eller rättighet, samt Kongl. Brefvet den 16
Mars 1802 innehölle en upplåtelse af samma mark, lill fördelning emellan dem, sorn sig deraf dittills begagnat, utan att något vilkor af spanmålsränta elier annan skatt dervid blifvit fästadt; och anhöllo Rikets Ständer derföre hos E. K. M. i underd., att undersökning, till utredande af förhållandet, matte få ega rum, men att, i händelse denna undersökning skulle med kostnad blifva förenad, och hemmansegarne en sådan sig undandrogo, den ifrågavarande skattläggningen då mätte i orubbadt skiek förblifva; alt E. K. M:s Befallningshafvande i Calmar Län, uti afgifvet underd. utlåtande, anfört, att de skäl, hemmansegarne för den sökta befrielsen uppgifvit, voro grundade på och vitsordades af alla skattläggningar från år 1690, då ny method för hemmanens på Öland skattläggning antagits, samt att den del af utmarkerne, som blifvit å hemmanen fördelad och serskild ränta åsatt, vore den sämsta och minst användbara, sedan, jemlikt 61 §. af Kongl. Resolutionen på allmogens besvär den 9 Dtc. 1766, från utmarkerne blifvit afskiljda alla dugliga, odlingsbara mossar och kärr, deraf i5 nyhemman, emot serskild åsatt ränta, uppkommit; och hade således någon fördel icke tillskyndats hemmanen genom fördelandet af utmarken, hvilken, na som förr, lage öppen och oduglig till 132 Expeditions-Ulskottets Forslag (/// und.
Skrifvelse N.o Q 4- annat än samfälld betesmark; hvarvid E. K. M:s Befallningshafvande tillika erinrat, dels alt, då den, vid hemmanens refning och skattläggning på 1600-talet, deni tillerkända betesrättighet sträckt sig ej allenast lill alla då befintlige utmärker, utan äfven till Kronoskogs - alltnänningarne, hvilka senare dessutom lemnat den stora fördelen, att ega tillgång på timmer och vedbrand, hade betesrältigheten jemväl blifvit inskränkt derigenom, att dessa allmänningar, med undantag af en, försålts lill enskilde, emot serskild ränta; dels ock, att; med afseende å Ölands höga beskattning i allmänhet, utmarksskattens utgörande verkligen vore för invånarne tryckande; hvarföre E. K. M:s Befallningshafvande instämt i Rikets Ständers underd. anhållan; samt slutligen att E. K. M., efter det Kammar-Collegium, uti infordrad underd. förklaring, afstyrkt den begärda undersökningen, hufvudsakligen på grund deraf, att E. K.
M och Kronan från äldre lider haft egande- och dispositionsrätt öfver all den mark på Öland, sorn icke vore att räkna för hemmanens inegor, och alt hemmanen Lill allmänningsmarkerne endast haft nyttjande-rätten sig upplåten, under den c) Junii i832, på sätt ofvan i underd. nämndt är, icke funnit skäl bifalla Rikets Ständers underd. hemställan.
Hvad sålunda förekommit hafva Rikets Ständer i öfvervägande tagit; och då Rikets Ständer ej äro fullt öfverlygade derom, att hemmanens på Öland mulbetesrättighet å utmarkerne blifvit, vid hemmanens skattläggning, undantagen, helst flere företedde, åren 1729. 1782, 1734 och 1735 upprättade skatlläggningsinstiument öfver åtskilliga hemman i Ölands Norra och Södra
Mot innehålla, att till hemmanen hörde mulbete på Ålfvaren, utan att bestämdt finnes uttryckt, det en sådan förmon ej skulle inverka på sjelfva skattläggningen; då E. K. M:s Befallningshafvande uppgifvit, att de utmarkslotter, som blifvit å hemmanen, emot ränta, fördelade, äro af den dåliga beskaffenhet, alt de icke kunna annorledes än förut användas, så att någon förmon, genom utmarkens fördelande, ej skall för hemmanen uppkommit; då hemmansegarne, vid en undersökning på stället, tilläfventyrs kunde blifva i tillfälle att fullständigare och närmare än hittills förete och utveckla skälen och omständigheterne för deras anhållan om utmarksskattens upphörande; samt då fördelen af en undersökning synes icke böra dem betagas, enär de vilja kostnaden derföre bestrida; hafva Rikets Ständer skolat hos E K.
M. förnya deras underd. anhållan, att, på Ölands hemmansegares bekostnad, undersökning måtte, uppå Nådig befallning, varda af Kammar-Collegiutn och E. K. M:s vederbörande Befallningshafvande, Expeditions-Uiskoltets Förslag lill und.
N.o pS. i33 i närvaro af hemmansegarne eller deras befullmägtigade ombud, föranstaltad, till utredande, huruvida, på sätt uppgifvet blifvit, ifrågavarande allmänningsmarker verkligen äro vordne på tvänne serskilda salt, oell vid olika tillfällen, skaltlagde, eller hcmmansegarnes lagliga rätt, i annat afseende, för iiära trädd, i hvilket fall E. K.
M. täcktes rättelse deruti i Nåder förordna.
Stockholm den ii Augusti 1834- N:o g5.
Uppläst oell godkändt hos Piidd. och Adeln den t3 Aug. 1834- Preste-Ståndet den 18 — Borgare-Ståndet den 18 — — Bonde-Ståndet den 18 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående fortfarande nedsättning i Alun-tionden för Lofvers Bruk.
N:o 54 Bil.
Hos Rikets Ständer har framställning blifvit gjord derom, att den Lofvers Alun-Bruk beviljade nedsättning i tionden till hvarje 3o:de tunna måtte fortfarande bibehållas, utan afseende på den större eller mindre kostnad, som för hamnen
Degerhamns vidmagthållande årligen måste af Rruksegarne användas.
I afseende å förevarande ämne hafva Rikets Ständer inhemtat: alt sedan Rikets Ständer vid i8a3 års Riksdag, då egarne af Lofvers AlunBruk, på grund af de kostnader, hvilka erfordrats för uppmuddring af den för bruksdriften oumbärliga hamnen Degerhamn, anhållit om 10 frihetsår från erläggande af tionde-aiun, samt att denna tionde derefter måtte, i likhet med hvad andra Alun-Verk i Riket utgifva, nedsättas till hvarje 3o:de tunna, hos E. K.
M. tillstyrkt undersökning om förhållandet} så hade, efter det en sådan undersökning egt rum och sedan vederbörande Autoriteters yttrande inkommit, E. K. M., uppå Bruksegar - i3£ •Expeditions-Utskoltets Förslag till lind.