Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
D5 programmet var afsliitadt, började saintalet hter, giister pre- senterades för frainstaende niedleinin: u~, Belitenhet.
iitt.rycktes nied.sani- .i~iankonistens vittra presta.tioiier ocli vid l / 2 5-tiden skildes nian åt.
Sh stort vai det intresse xSorosis~ ingifvit mig, att jag et.t par (lagar efter saini~aakoinsteii iippsökte kliibbens inhiigiriga presiclentska,, Mrs.
Crolz, valkiilid författarinna under signatiiren » Jeiiny J i i n e ~ och giidinor till » Sorosis) &gt;.
Hon kunde battre an iiKgoii .gifva inig iipplysningar oin kliibbens tillkomst ocli iitveckling.
J a g fann Mrs.
Crolz 11 % redaktionskontoret bland högar af pa,pper.
Pb det iilskvardaste bjöd lion mig till sin niottagiiiiigsafton i sin bo- stad p i söndagen, d % jag af henne erfor itslcilli,gt af intresse oni » Sorosis * i synnerhet ocli kvinnokliibbarnes alliiiiinna forbiiiid dessiitoin.
Xottagningen hos den vittra, alslrvfirda friin i liennes eleganta vaning var sadan som jagm ofta hört Fredrika Bremers inottagningar beskrifvas.
JIaten spelar en helt imderordiiad roll.
Men lirad iii.
en Iiårdsiiialt siipé p&amp; oliimplig tid mot njutningen at-t triiffa saintideiis franista tan- Itare, lyssna till deras Usikter om dagens frkgor och sjalf deltaga i meningsntbytkt i ett upplyst siillskap, diir den gedigna bildningens saniit.
demokratiska idéer framtriida iiiider det fina vettets aristokra- tisks yta.
Det var lir 1868 soiii » Sorosiso uppspirade, och detta till följd af en egen liiindelse.
I) &amp; Charles Dickens, efter a t t ha afsliitat sin bekanta Lknerikaresa stod i begrepp a t t antriida -, aterfikden till Eiiropa, inbjiids ' lian af New Yorks » Press C1iil.1)) till en storartad af- skedirniddag.
Tidningen)) World&gt; redigerades rid den tiden af Mr.
Crolz, ocli lians fïii var redan då en kand joiiriialist och författarinna.
Nrs.
Crolz anhöll om en Biljett för a t t deltaga i festen, erbjiidande sig a t t erliigga den bestiinida afgiften 60 kronor lika val soiii de öf- riga inedleinmariie af pressen.
Hennes begasan beliandlades af fest- koniitén soin ett skiiint, ocli eliiirii flera andra damer begart a t t fa deltaga, ocli ordfömnden, deii berömde tidning; inannen Horace Greely, förklarade, att om danlerna ej tillerkiindes samina ratt som lierrarn: ~ a t t bevista festen ville lian afsaga sig uppdraget a t t sta i spetsen fijr deiisanima, slutade saken darined, a t t fru Crolz i sista stiind erliöll ett skriftligt, i spefiilla ordalag affattadt svar, Iivariiti Iion iiiiderratta- des, a t t om hon kunde svara för a t t tillriickligt nignga danier skulle infinna sig för a t t de, soin voro narvamnde, ej nihtte kanna sig öfver-,
gifna, fingo de lof a t t vara med, natiirligtvis mot erlaggaiide af bil- jettafgiften.
Detta föroliimpaiide bemötande viickte den största förtrytelst;.
bland de af pressen s&amp; snöpligt affardade daineriia, h i l k a naturligtvis efter en s&amp; knapphiindig bjudning uteslöto sig sjalfva från festen.
w Inga danier, var herrar.
tidningsinans lösen.
Charles Dickens blef följaktligen firad endast af sitt eget kön.
Men en ny impuls var gifven.
Den tidens mest framstlende litteriira förmhgor bland dameriia i New York ocli Boston slöto sig tillsammans och beslöto stifta cn kliibb for nytta ocli nö,je, en klubk för meningsutbyte mellan lika och olika taiikaride, nien framför allt en klubb, dar %inga herrars skulle fia vara med.
Da idén vii1 blifvit väckt till lif, giillde det a t t döpa barnet, och Iiardt nar Ilade.
hela planen blifvit om intet, ty damerna kunde icke samsas om iianinet.
Somliga ville kalla klubben wBl&amp;struinpan D, andra: j Kvinnoligan.~, ater andra, Sfinxens eller wColiimbia~.
Efter m h g a stridigheter segrade namnet ~Sorosisn, livillcet ansigs lämpligt, enar det lhter bra, ej ar hvardagligt och lätt kan ihggkommas.
Det betyder en massa sm&amp; individuella blommor, förenande sig till en klase, som hos syrenerocli fliider.
Under sina första lefnadsar genomgick k so ros is.&gt; liela raden af barnsjukdomar.
J a, så stort var tviflet pli siillskapets bestklid, a t t en kand S e w Yorlctidnings redaktör öppet yttrade, a t t om ~Sorosisz- klubben förmådde s k p a sig fram till sin andra födelsedag, s$ måste maiiiieii byta on1 &amp; sikt om fruntimiiierna i allmiinliet.
Tiderna hafra sedan dess föriiadrats; då ansågs ett fruiitimnierssallskap, so111 ej till- kommit för viilgörande andamil som en omöjlighet.
De enda kriii- liga föreningar, som fiinnos, roro syföreningar, ocli till och med dar hade karlarne förstyret.
Ingen man kunde tiinka sig a t t ett varids- ligt sällskap af kvinnor, tillhörande olika sniakriktningar, religiösa åsikter, lefnadsvanor och yrken, utan sarskildt mal att striifva för, kunde hålla ihop.
, De rika i liifven !JH hvarandra-), spdddes det.
&gt;Lika.
val kunde nian bygga ett Iius utan miirbruk och vänta sig att tegelstenqie skola hkll?
ihop.
w Trots alla onda spidornar fortfor 2Sororisw a t t lefva.
JIed 14 medlemniar börjades klubben; nu raknar den flera liiindm, och sh många söka inträde, a t t vilkoren och inskrifiiingsafgiften betydligt höjts för a t t undvika allt för stort tillopp.
New Yorks presskliibb, som genom sin förolämpning gifvit upp- liofvet till roro osis^, behagade efter en tid stryka öfver med hartassen.
99 ' Det $r aldrig för sent att betals gamla räkningar.
Pressklubben bjöd p$ ~liiiicli P, men under festens fortgbg aninodades » ~ o r o s ' i - damerna s~ de ingalunda att svAra p$ skiilas, de hade endast att sitta stilla vid bordet, iita, dricka, 1y.ssna p&amp; tal- och sållg wc11 kvickheter, och för öfrigt hilla mun som snalla barn.
Det gjorde de ocksii.
Efter en tid bjöd)) Sorosis » Presskliibbeiis broder p&amp; te.
Her- rariie komnio, men nu var det deras tar att sitta stilla och .tiga sop bebkedliga gossar.
De tilliltos ej att öppna mun ' för aiinat all .niat och dryck. '
Men nu var uppgörelsens stund iiiiie.
En geinensain iniddag arrangerades för ' Pressklubbens herrar och.
» sirosis » danier, d s bhla könen fingo full rätt att tala, sjunga och vara kvicka.
Och - iiigen- dera af klabbarna kan nigonsin glö~nma denn; oförlikneligt glada niiddag, blixtrande af slcamt och kvickheter.
Det var som Schiller a säger i Die Glocke: nDem wo das Rsulie mit &amp; U Zarteii, Wo Hmtes.
sich und Weiclies pearten, Da giebt es eineu guten Klimg.~ Det var vid detta tillfälle ' herrarlie koinm ' o uiiderfiiiid med; att Sorosis » bestod af världsstadens gedignaste bildiiiiigsaristokmti, en aiistokrati af godt f ö r s t h i, siiiidt oindöiiie, allvar i tanke och isikter, Hrligt striifvaiide, .en intelligens vaken för alla tidens stora ocli lidla idder, och allt detta utan ringaste spår t-il1 ii&amp;got karlavulet eller obehagligt.
Det vackraste Iios %Sorosis » ar, att det ar s&amp; liuniant och fri- ' sinnadt.
Det gör det samma livilken religionssekt man hyllar eller om nian bekanner sig till någon religion alls.
s so ro si ss befatt-a; l. sig ej nied dylika samvetsfr ?bgo~; och diskuterar dem aldrig.
I lrladsel hyllar » Sorosiss äfven den största frihet, förohmde endast det som god smak och godt förstand diktera utan.
att fasta sig vid det har- skaiide modet.
» Sorosis » - systrarna förlikas darför fiillkowligt.
Det enda » Sorosis » ar noga med vid ' valet af inedleniniar ar deras go! % rykte.
: htet skeft f&amp;r dar insmyga sig, vore ock kandidaten ett snille eller egarinna till en qiildgrufva., De aldsta medleminarna svärnia mest för » Sorosis ».
Dess viil ligger dem om Iijaitat soin vården af liein ocli bwrii, och anmärkas n&amp;, att ' ett stort antal af systrarna h u, hustrur ocli iiiödrar.
Det basta betyg, soni sor ros is^ kiiiide f&amp;, liiniiiades af en vitter fru med orden: ~Blaiid alla skolor, soin.
jag besökt, anser jag ' Sorosis ' vara, deii, som gagnat inig mest.o; m,
Bland de yngre damerna, som tillhöra kSorosis~, lar sig mingen s t t med behag sköta en värdinnas plikter i ett fint liein, t 7 rid livarje B Sorosis s-sanikvalii t j anst.göra ett par dainer som värdinnor, en % !are och en yngre, ungefär soin vid ett rermlindskt bröllop.
Dessa t&amp; vardiiinor presentera friimlingar för hvarniidra, se.
till serveringen och ruininens anordning, mottaga gäster o. s. V. Koininer nbgon berömd iitlandska till S y a Viirlden, en kriiina scpm geiioni etst eller annat förtjanstfiillt arbete fört sitt köns runor ined deii aran, s$ finner Iion i i so ro si ss öppna armar och systrar i Iiiinclratal.
I alla dessa 5.r liar lzliibbeii blifvit wl3elmoiiicn~ trogen och fin- ner sig så viil dar, att tanken p i egen kliibl~lokal hittills tillbaka- tra1igt.s soin alltf ör dyrbar och ansvarsf iill.
E n gling oin h e t, i januari, bjudas herrar, livilka anniodas att deltaga i sk&amp;ltal och &amp; ng, ocli c23 gir det iniintert till.
Oin cliain- pagneii ej flödar sk flödar det fina skaintet, och det a r nggot för mer.
Det lider intet tvifvel, att den amerikanska kvinnorarlden liar s so ros is * att tacka för en ej oansenlig del af sin emancipation, 1iviE ken iinder de sista 20 h e n framskridit ined jättesteg.
» EJorosisw för- kunnar genonr sj alfrs sin tillvaro och sin blomstrande stiillning sam- ma~a7zållningens ez; an.gelizm, soin jii ar niitidens på alla.
oinrhden.
&gt;,So- r o s i s ~ bar - alliiiänlietens liån och löjen, alla baiibryt.ares beskärda del, med filosofiskt lugn och skördade omsider den triumfen, att sanime Inaii, soin yttrat sitt tvifrel oin kliibhid6ns iitförbasliet bland frun- timmer, öppet ocli manligt tog sina ord tillbaka ocli erkände sitt inisstag.
Ja, s Sorosis D har för den amerikanska kvinnan briit.it 1iihng.n banor genom iirskogeii, och hjiilpt till att bättra upp de gamla till- trampade stigarna.
E t t visst frimureri råder bland dess inedleniinar.
, Esprit de corps, &amp; r ett ord med djup betydelse, som &amp; lagger oafvisliga förplik- telser.
Välgörenhet utöfvas ock, men i all tysthet.
Bland flera högre läroanstalter för krinlig iingdoiii Ila srng soros ros is^-föreqingar uppspirat med samina namn, ordenstecken och ' ordensregler.
Till och ined bland antipoderna i Ostindien verkar en ~Sorosiss-förening.
F. d. presidentskan för Sew York-kliibbeni visade mig ined oförstiilld belktenliet .en stor fotografi af sor ros is^-systrarna i Bombay, alla flickor och kvinnor af Iiindiiisk börd.
a I01 O Liksoiii af viiideii liriiigbiirna bloinsterEröii iippspirn i fraiiiiilaiide jord fjärran f r h i inoderplantaii, sk Ilar ock.
den genom s so ros is^ v2clrt a idén fïamtrollat k!
: i~iiioklnbbar efter}} Soi&gt;osis~-iiiöiistret öfver liela det viilcliga omrAclet inellnii Atlaiiteii och Stilla Iiafaet.
w Sorosis,, den iirsl ?riiiigliga inoderkliibben, fröjdades väl ilfver de för&amp;ndriiigar tiden ~stadlroinmit.
Meii siiart .började den ock inse nödvändigheten af a t t anviinda sitt inflyt.a.nde till 5vägabringanclet af en saiiiiiiansliitiiing af de iilanga sl~ridcla .I; iliibbnrna och ordiiariia iiioiii: de olika staterna, i # iidam&amp;l a t t stödjii, ocli lijiilpa Iiraraiidra inbördes ocli genoin jainföïelse ined aiiclra v i m a sjalfkiinnedoin, nyckeln till andligt frniiii ' ~tskric1inde.
Sammaiilif~llningens evmgeliiiin predikades i t er och f öl1 i bördig Förbunds jordinån.
I april iniiiiad 1890 stiftades ~K~riiiiiolrliibbarnes (General Federation of Women ' s Cliibs) med B Sorosis a i spetsen.
Allaredan raknas inom förbiiiidet mer a11 70 oliks kliibbai.
öfrer liela landet med presidenter, sekreterare, protokollförare, skattinastare o. s. v., alla i kjolar, alla iiled lif och lust skötniide sina, &amp; nibete.n iita.n all ersiittiiing.
Villioret för en kliibbs upptagande i förbundet ar, a t t cleiisainina ej skall ega iiagou religiös eller politislr karakter, a t t den endast bestkr af livilinor, skötes ocli iippeliåll ' es af lrviiiiior ocli lm- till sitt liiifviiclsalrlig,z syfte ett fritt ineningsiitbyte och öppen talan till befriimjaiide af litterar, veteiiskaplig ocli koiist.narlig bildning bland dess iiiedleiiimar.
~ICliibl~anies alliiiiiiiiia f Örbniid » aliiiinr liklla möte Iivaitannat ar i inaj manad, d&amp; representanter för ' livarje kliil~b skola närvara.
Dessemellan skötes alla, förliaiiclliiigar geiioni posteii.
Ntista möte skall hallas ar 1892 i Chicago.
Såliinda 1ia Anierilras int ' elligeiitaste kvinnoi löst fragaii, Iiiirii kviiiiioï, tillliöraiide olika bsikter och faiiiiljeförliilla.nden, i iiingaiiget med livmaiidra kiinna fiiiiia den andliga veclerkvickelse, so111 societets lifvet ined dess visiter och bjiidii.ingai., dess själsdödande prat om.
iiilstan, sista niodet, pigor och bariisjiikdoinar omöjligt kan skiiiika.
Hiisli&amp;llsbestyr, yrkesarbete, lelrtyr och kyrkbesök försla ej i längden att tillfredsställa den nutida kviyians kraf ocli aiispr %k 11 %.
Beggfvacl med siväl liiiifuiid som lijiirta, och ett oroligt lynne diirjgnite, inhste Iion &amp; derstiiiidoin, lika vii1 som mannen, söka iiiigot upplifvaiide iitoin lieininets trbiiga krets, t y &gt;mYiiniskan ä r nu en &amp; ng et.t siillskapsdjiim.
* Några tankar, om Tolstoys " Kreutzersonaf ".
Det gii ' ves miiiiiiiskor, hvilkas hela persoiiligliet kan karakteri- sems ined ett enda ord.
Och iii.
clet icke s&amp; iiiecl böcker?
Så före- faller Tolstoys » Kreutzersoiiateii~) som ett gzödrop vid raiideii af eii afgriiid, höj c1 t till variiiiig för (le ' otaliga,, som traiiipa samina farliga strit och I i o t i ~ af ~ sainma olyckliga öde.
Hur tanker inan sig iiii ett sklalit rop?
315tiiiie det fir diinipnde, 1iarnioiiisk; x toner, som fraiii- pressas.
ur ett af dödshgest fylldt bröst?
Nej, det blir sn.arczre likt ett rytande, er].
skiiraiide dissoiians, soni verkar skraininande, icke 1oc.-.
kali de.
I: niielikllet af » I&lt;reiitzersonateii » lir i korthet följande: En iing niaii af öfverklassen, lik d l a andra, lefver ' som alla mdra litaii eii .tanke p % ' att Iians lefnadssiitt icke %r som det skall vara.
FrHii sin tidigaste niigdoin liar lian svamat för ett idealiskt iiktenskap, » när tiden darför vore inne ».
Halis största Bekyniriier a r.
att icke kiiiiiia finna en kvinna nog?
) re~i » att blifva lians hstrii.
Och iiiider.
sökande efter deiina f~illkoiiiliga renhet lefcle lian sjalf » som ett djur, nien a.iis; ~g sig soiii en.
angel ».
Omsider finner lian deiiiia flicka, eller marare.
flick; ms inoï, fiil- .ner.
lioiioni vara ett förinHnl.igt parti för dottern.
De bida unga ffiras tillsaiilinans, lian fördsknr sig I Iienlies ~acltra~, af draliten djärft fram- hP~11iia figiir, och de gifta, sig.
a: Efter fyra dagars Bktenskap laser lian hat i lieiines blickar.
De försoiii~s, öfverliiinna sig p i nytt K t en berusande passion, Iivaraf eii- dast framk~xllas ett nytt iitljrott af ömsesidigt Iiat och förakt.
Det tinnes intet sp %r af intellektuelt sainlif melZai~ iiinn och liiistrn, inga genieiisainina intressen, iiigeii str %fvan, intet arbete, endast sjiilfvisls: iijiitniiigslystnad.
S&amp; g&amp; $r efter h, barnen koiilina och med deni.
nya stridigheter; de anvfindas soin, kastvapen 8 i kampen niellan föra1,drarna.
S&amp; följa upptriideii iiied liyste&amp;ka anfall, sjiilfinordsförsök iii.
De Iia nii.
sex barn.
Moclern, soiii blifvit svag och kraftlös, ridför sig med 1 %- knrne, » les canaillesw, till livilka förf.
synes hysa ett iiirotadt Iiat, och dessa, föreskrifva Iieniie vissa försiktiglietsiiizbtt, livilka hoii följer, nieii sjmiker nu än djupare i inannens ögon.
&gt;Vi Bro l h g t siiiizre an djii- ren », .utbrister liaii.
» Nar de Blska är det dock i syfte att iippe- ' hUla släktet.
D Hon, soni icke Iangre föder barn, icke srniiiar, blir nu frisk och frodig, vkrdar mera sitt iitseencle, och inanlieii tror sig i lieiilies blic- kar Iiisa lanatan efter ~l ' liornme~ icke » le i-na&amp;).
Ni1 blir svartsjn- -
1 O3 h i, soiii förf.
pltstP~r Iiiiiies nier eller niiiidre.
val clolcl i Jivarje $k- teiiskap, en.
lidelse, soiii till .sliit, il: ~ niaiinei.1 finiier 1iiisti.im siiperan.de i Iiemnlet sent p i natte.11 ens; m nied eii.
iing: iiiiisiker, siitter dolkeii i.
1i; ~iis Iinnd ocli drifver lioiioni &amp; tt gryiiit, kallblodigt döch henne.
85, lyder deiiiia gripaii (ie och, slntet iiiiclaiitaget, ganska vanligs Ty oni vi iii1 icke gi s % långt ' soni fiM.
ocli saga, a t t be-.
histo+.
skrifiiiiigeii pt~ssai iii p % ifittioiiio tikteiiskap af Iiiiiidra, $r det till- rackligt on1 den piissar iii 11 % tio af 1iqiicli.a för a t t den frlgaii mlste lippsta: ~rfhiz intet göras, g (f2; es intet azectez till rlidci~zi~zg .fitiqz ol ?jc7cor cv detta sic@?
l Rolreiis syfte kwii icke giiriiii inissförstbs, oiii ma11 laser.
e h ined.
d l ~: ~ r l i g vilja att först8 allt den innell~~l~er.
Den .iir icke skrifven btil Lyst)) iitaii till vkckelse för de.
inh,nqa, soin hotas af faran och soin icke ' se eller icke vilja se henne.
D e i ber$ttelsen förekoniinaiicle öfverdriftem~ och brutala ~ t t r y c -.
keii skulle verka fr %iist~tnnde, o m man iJ&lt;e s&amp;e, att de framsprungit ~ onixt~lrliga,diiri, a t t lrärleken,.
111. en l %gaiicle 1xmii öfver det f d.
s l ~ ocli denna kiinsla, so111 mest af alla borde höjs och föriidla ' m&amp;miskan, i.
stlillet gör lieiilie ovärdig i~tt ens bära detta 111211111.
Nar ma11 ser.
en iiödstiilld like, ar det jii ens ' första taiike - ' elle?
borde atiiiiiistone vaxa det - &gt;) livid kan jag göta till lians li) iilp? » ' Och siiqer oss c % Leo Tolstoy, denne .verklige iiiiiiiniskoviin ocli iniin- iiiskokhiiwe, hvillren som f % f ö r s t h lionsteii att pejla sjiueiis djup, o iiiir intet förlösande onii?
T y deii ntv#geil, att allt könslif skulle.
iippliöïa och miinsldiglieteii s&amp; siiibniiigoiil dö ut, ar.
och föiblir ju en paradox.
Kan han d&amp; icke tanka sig r,iiddiiingen p i aniist satt, d&amp; i lian likviil sk tydligt prPLpekar or$a,kerna till urartadet af ii7cte1i~7~apetS.
E t t uttryck, som kastar ett $illsaint ljiis öfver förh9illaiide,ns,: k följande: » Ni tior ksilslze, a t t jag clödade Iieiiiie, iiar jag stack dolken i lieniies bröst?
Nej, första stöten gwf jag heii~ie, iiiir jag vid;.
sextoii h-s ilder ful: första g8ngen infam mig i ett ' iiiaison de tolé-.
~ u i c e ' s.
8 Eti nian gifter sig vid tretdo Qï, efter att.
secli~i.
sitt sextoiide iii.
Ila let ' vat i laster ocli iitsviifiiingai., ocli tror sig lin vid siclaii af eii iing oskyldig kvinm lriiiiiia lefva ett idealiskt &amp; Iilitenskap!
Haii.
besiiiiiar icke, a t t liar inan i &amp; ratal varit vaii a t t släclrn sin törst i eii clypöl löper maii fara a t t k$iiiiia afsniali för skogens friska källBder.
Hvad blii: c25 följden?
1 vaiiligaste fall, enligt Tolstoy, att linstriiii efter mer eller mindre strid sh sin %iiiiigoni vbiijes vid ~liaiis.
siiiak ocli a t t bkda stanna i dyn: BIaii kiiiiilzer siii föriieclriiig - ineii tiger clii.iiled.
Ofta tages cleii soni ett .oiinclviltligligt faktuin, iiiaii!
talar om ki * ossacle ' illi1sioiiei1 o. s. v. » Det var viil jag som var föl.
roiiiantislr)), tiinker $ert iiiiga Iinstrnn, ofta ' tippvnxeii i okiiiinigliet (s.
oslriild), eller också med en, iniiiigd fdskrt teorier, som, hon upp- gjoit p % egen hand, och livilka stiiiidoin iiro farligare $11 ren oki ?nnighet.
,, b, ', '
Mycket beror iiatiirligtvis p t ~ olika sknl~lyr: ne, men i i !ialiga fall ä.r iitgHngen den har ant~ ' dda.
Först motvilja, s8 ~ ' esigiiatiuii, sliitligen tillfredsstallelse.
Man blir ganinial, inii: iiet af fornt känslor och in tryck har bleknat, och nian liter sin dotter q % igenom salilina iitveck- liiigsgrader, nar hennes tid kommer.
E t t annat inärldigt iittalande lir bokeii f6rtjäiiar afrcn iltt: in- föras.
, Då jag började föra ett iitsväfïande lif, visste jaq, att sivii!
iiiiii nior som niin far voro iiied~etna diironi, nieii ingeii ~f d m fanii m- ledning saga nkgot, de ansågo mitt lefnndssiitt fiillkoniligt ' comnw il faut '. » Afren om dessa 3rd kiiiina a n s k iniiidre til !iinipligx p i vit.;!
förl~ållanden, diii.
väl gent emot de unga en strängare iiioixlisk: m- svarskänsla torde r a r a radande an livad iniliiiiida fallet ar i Ry~~lai: ii, sh innebära de dock en allvrirlig inaning till fiiriilckar ocli i1li1) fosti.t~~.
Och därvidlag Br det val iiiodern soiii liar iilest att behjiiita.
Idet iii.
saniit, alniiet a r ömtaligt och svårt att ' l~eliandla.
JIeu diirföi.
att ril sak ar obeliaglig får man icke af niakligliet eller iiiissl.ikti~rl finkans- lighet tiga, då d e t a r en plikt att tala.
Och det bör icke rara srrirt för en inor a t t tala ined yngli~~gen, om hoii en g %ng förststt tillviiiiin sig gossens förtroende och karlek.
later den iinge inannen omtala, liiirii lian vid - intriidet i äktenskapet kände afsinak för sitt forna lif.
Och det gifves väl knappt någon rattankande nian soin icke, da hau gifter sig nied den kvinna han alskar, gtfve mycket till för a t t icke hsfva bakoni sig ett lif af iitsväfniiigar ocli fal karlek, för att kunna stå lika ren inför Iiennes ögon soin lian fordra^ att hon skall s att giim denna.
göra det inför hans.
Xu blir det I / ~ ~ t i.
i i i l iippgift käiisla fruktbärande i ett sedligt äktenskap.
Men a r det enidast iiied.
iippbjudande af all sin sedligt kraft och sin medvetna kyska 1iiistr~- kärlek, so111 hon kan segra, som Iion kan Bibeliilla sin egen aktning och därigenom oc ' nsa viiina sin makes.
Hon bör ~ e t a, att det a r eii- dast s6 de kiiniia iilidgå ödet att, som makarna &gt; i Tolstoys bok, liisrc förakt och motvilja i livarandras blickar.
A t t Tolstoy icke alltid inklar äktenskapet ixed lika iiystra far ger, daroni vittnar ett annat af lians arbeten: novellen:; Familjelycka;.
H ä r skildras äktenskapet från kvinnans synpunkt, i det förf.
låter liiistriin förtälja sin lefnadssaga.
Han blir rid sjiitton kr gift med sin föriiiyiidare, so111 hon varmt alskar.
Han hesl.if~-es sou: en hederlig plikttrogen inan, med stränga kraf på sig sjiilf och andra.
D e äro bosatta p % landet, där han har sitt viiistrackta gods att sköta; lians mor har ökerinseendet öfver liiisli&amp;llet, ocli unga fruns hela Blig- gande a r a t t oin aftonen ' sitta framför saixovaren ocli servera te, hrar- ' vid lion skördar niycket beröm af sin nian för det behag hon iitreck- lar vid fullgörandet af sitt w ansrarsfiillax, kall.
Efter nbgra iniinaders gifterniil bbörjar hon finna detta lif en- formigt, och mannen för henne till Petersburg för att deltaga i socie- O
tetslifvet däi.stlides.
Hon är ung o&amp; vacker ocli blir föreiii5.1 för smicker ocli kurtis.
Smkiiingoin förvrides liufviidet p i henne; lion gloninier siii inan för dettg fadda, inneliållslösa sallskapslif, ocli lian iir för stolt att göra sig phlilit; .niakarile aflagsilas alltmer fråii livar-; andra, lian lefver för sina intressen och sitt arbete, hon för sina nöjeii, .och båda tyckas belitna.
131and Iieiines beii1ic1rai.e är en-italiensk markis, som gör ett visst iiitryck på henne.
Hon är icke kar i lioiioni, meii Iion låter sig ryc- kas ined af lians lidelse.
Nara afgrimdens bralit vaknar lioii till be-.
siiiiiing och ber siii man f &amp; återvlinda till cleras liein på landet.
Här lefva de iiii i liigii och ro, lian alltid vanlig, glad och ' tillfreds, hoii plAgacT af laiigtaii efter det förfliitiia, den första lyckliga tiden af cleras iikteiisknp.
Hon fragar Iioiioiii en dag, om lian icke önskar cleiina tid Stter: » Nej », svarar han, » jag öiislraï ingenting aniiat än det jag liar.
Maii Itan icke iteriippvacka det soin # r dödt, och jag ar fiillkoinligt nöjd niecl min nuvarande lycka.
Också Iion finner sig iiii tillriitta nied lifvet sbdcmt det &amp; - och iittdsr i följande oïcl sin trosbekännelse: » F r i n deniia dag ' sliitacle iniii och min niuis roinaii.
Den forna kärleken blef ett kart minne, inen den jiya kanslan, lriirlekeii till ba,riieii ocli inina barns fader, lade ' griilicleii till ett nytt, nieii på helt aniiat satt lyckligt lif, som annii icke Iatt sitt sliit. » I. detta aktensksy, liksom i det Tolstoy skildrar i » I ' rciitzei.soiia- ten&gt;, riktar han skarpa hiigg inot sysslolöslieteii och det inoderna sall- skapslifvet, detta faclda sjiilsdödaiicle lif, soni framkallar ocli iippainmar iniiiiiiislrans siimsta instinkter.
Bads dessa unga kviiiiior iiro teckiiacle efter samnia typ, iiro hvad vi i allmäiiliet kalla snSll.a, väliippfostïade flickoi., inen svaga och lättleclcla.
Den ena blir gift rnecl en vrillnstiig och later sig briitaliseras af Iioiioni; (len andra med en god, hederlig man, daraf cle olika resi~ltaten.