Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Emedlertid hafva nämnde Allmänningar på åtskillige ställen erhållit benämning af Krono-Allmänningar, hvilket i synnerhet är förhållandet med en stor deli af de i Skaraborgs Län belägne, ehuru i 1691 nrs speciella Skogs-Ordning för detta Län desamma upptagas såsom Lands- och Härads-AUmänningar, bestämdt åtskiljde från Kronans Parker, med rättighet jemväl för delegarne, att sälja Skogs-effecter derifrån och dela inkomsten sig emellan.
Men desse och dylike Allmänningar, ehuru för Krono-Allmänningar benämnde, hvars nyttjande af ålder tillkommit något Län eller Härad lika med Lands- och Härads-AllmänningaL finner Kongl. Majit icke annorlunda än som 'Lands- och Härads-AUmänningar kunna anses och behandlas.
Ehuru således, i anledning af hvad förenämndt är, det synes som Kronan alldeles icke egde någon rätt till Lands- och Härads-Allmänningarne samt de Krono-Allmänningar, hvarå enahanda förvaltning egt rum, har Proposition om Krono-Skogarne i Riket.
45 5 det likväl ansetts att grunden henne tillhörde, och hon har till eget behof låtit utsyna och använda Skogs-effecter derå, äfvensom någre Allmänningar blifvit, mot åsatt ränta, åt enskilde menigheter upplåtne.
Majit är likväl af den tanka, att de böra, såsom en Landets och Häradets tillhörighet betraktas, att någon försäljning deraf således alldeles icke kan ega rum, men att, med Kongl. Maj:ts och Riksens Ständers bifall, de kunna, med de vilkor och efter de grunder, som funnos billige och lämpelige, till Interessenternes disposition under full egande-rätt upplåtas. / Recognitions - och BergslagsSkogar, som till Kronan återfallit, samt
Öfverloppsmarker å de förstnämnda kunna deremot utan inskränkning af Kronan disponeras.
Ett lika förhållande inträffar äfven med de Marker som vid afvittring öfverblifva i Rikets Norra Provinser; Men i anseende till Folkbrist och felande
Communicationer äro de af föga värde och kunna icke med större nytta för det allmänna användas, än till nya Hemmans anläggning för landets uppodlande och befolkning; Hvarföre Kongl. Majit anser desse Skogar härvid icke vidare komma i fråga, ytan att med dem bör förhållas efter de Författningar, sorn i förenämnde ändamål redan äro gifne eller vidare kunna af Kongl. Majit meddelas.
Hvad nu först angår Krono-Parkeme och de Krono-Allmänningar, hvartill Kronans dispositionsrätt funnes vara enahanda sorn till Krono. Parkerne, anser Kongl. Majit lika med Riksens Ständer, de af desse Skogar böra under Kronans disposition bibehållas, som för Flottornas 456 Proposition om Krono-Skogarne i Riket. och andra Kronans behof befinnas nödige.
Vid deras undantagande borde afseende hufvudsakeligen fästas å deras beskaffenhet och vidd, äf-« vensom å belägenheten, till vinnande af säker bevakning och lätt transport af Skogs-effecter derifrån; Och böra Kongl. Majds Befallningshafvande , i anledning häraf föreslå ogh Kongl,, Majh derefter bestämma, hvilka Parker sålunda ma för Kronans räkning bibehållas.
Men på det att den nytta, sonr af denna anstalt påräknas, ej må blifva förfelad, är angeläget att verksam-* ma åtgärder till Parkernes vårdande och för bätti rande vidtagas, såsom:
Att Boställen för nödigt; antal Skogvaktare till Parkernes fredande, f yttre kanterne anlägges., om de redan nuvarande befunnes otillräcklige:
Att en förbättrad hushållning och Skogsvård, medelst årshyggen och åter, ylanteringar införes; A.tt förvaltningen besörjeg efter uppgjorde bestämda och af Kongl. Majit faststälda föreskrifter; Att inga dera vidare beviljas; Att de intagor, hvarå Innehafvarne ej ega. ständig besittnings-rätt , med lunehafvarnes afgång , till Parkerne utläggas; Att inga utsyningar ske, utan för Kronans räkning, så vida icke Skogens bestånd eller särskildte förhållanden kunde sådant fordra och medgifva; Alt intet betande derå tillåtes, utan så vidt det med Skogens stenväxt vore förenligt, eller n.ågon enskild en sådan förmån icke lagligen kunde frånkännas.
De å Parkerne varande, i laglig ordning tillkomne, intägter synas böra, i deras närvarande skick, få förblifva; men att sådane derå belägna Hemman oell Lägenheter, hvilka, efter hvad nedanföre sägesj ega rätt till Mulbete och Skogsfångst, bor-j Proposition om Krono-Skogarne i Riket'.
457 de nödige utrymmen J der det, utan olägenhet och skada ske kunde, utstakas och helst i kanterne läggas.
I öfrigt skulle Öfver-Hof-Jägmästarens befattning med Kronans Parker upphöra, och densamma i stället till Landshöfdingen öfverlemna.
I afseende åter på de af nämnde Parker och Allmänningar, som för Kronans behof icke funnos böra undantagas, anser Kongl, Maj:t desamma böra försäljas eller oeh delas såvida icke i följd af särskilde locala förhållanden , en sådan anstalt med någon dylik Park eller Allmänning möjligen skulle tillskynda de'Hemman, sorn till bete eller skogfnng derå ega laglig rätt, något verkligt för Hemmanens hestånd, känbart lidande, i hvilket fall densamma häldre i sitt förra skick borde förblifva, och nödige åtgärder för en förbättrad hushållning dermed, såsom om de för Kronans räkning förbehållne Parker är föreslaget, vidtagas.
Der berörde anstalt komme att för sig gå , borde vid verkställigheten deraf följande grunder till iakttagande stadgas; 1:0
De å desse skogar varande Jägeri-Bostäilen äfvensom de under ständig besittnings-rätt upplåtne lägenheter, som redan äro mantalssatte men sakna skog och betesmark, böra, i mån af behofvet, tilldelas nödigt utrymme till bete och skog, de sednare emot särskild ränta eftec Ortens method.
Öfrige Jägeri-Boställen, äfvensom de enskilde Lägenheter, hvilka, ehuru icke mantalssatte, äro odlade och bebygde och hvilkas inegoområde till fa mantal kunde uppskattas, de Lägenheter som förut äro under andre Hemman skattlagdeoch dermed förenade likväl undantagne, borde pa 4 58 Proposition om Krono-Skogarne i Riketi. enahanda sätt undfå tillökning, så att de till förenämnde Hemmantal kunde skattläggas; Dock hvad de enskilde Lägenheterne anginge, så vida Innehafvarne sjelfve sådant åstundade.
Skulle å den mark, sorn sålunda komme att dessa Hemman och Lägenheter tilldelas, någon intägt finnas, hvarå Innehafvaren i sin lifstid erhållit besittnings-rätt , bör den vid Skogs-utrymmets. meddelande deri inberäknas och, med innehafvarens afgång, Hemmanet eller Lägenheten tillfalla.
Alla öfrige under laglig besittnings-rätt för framtiden upplåtne mindre intägter, sorn ej kunde på förenämnde sätt till mantal uppgå, bibehållas i deras nuvarande skick och utrymme: men. olaga intägter till den disponibla marken utläggas. 2:0
De af enskilde Hemmans-egare och, Innehafvare eller till Boställen begagnade Betesoch Skogs-rättigheter, såsom, enligt Författningarne, i allmänhet endast af gunst och Nåd medgifva, försvinna, så vida de icke grunda sig på Contracter, i hvilken händelse de ma, så länge Contracterne gälla, fortfara, eller bestämdt och klart beräknats vid Hemmans skattläggningar, eller till Hemmanens understöd, genom särskilde Kongl. Resolutioner, sorn icke ansågos kunna rubbas, blifvit tillerkände, då nödigt anslag af Parken, lämpadt efter Skogs-och M ulbetes-rättigheter bör åt Hemmanen under egande-rätt afsättas och' lärnpelig ränta i Spannmål , i likhet med hvad nedanföre är föreslaget , dem åläggas, när en sådan rättighet icke funnes förut i Skattläggningen hafva ingått j men då en hel menighet eller något enskildt Hemman, utan att der - Proposition om Krono-Skogarne i Riket.
459 före kunna åberopa ofvannämnde skäl , från uråldriga tider begagnat
Skog och bete å en närbelägen Park , eller äfven å sjelfva Parken vore belägen, och utan verkligt lidande ej kunde derifrån skiljas, må så stor del af Parken, som de fun.nos oundgängeligen behöfva, till dem upplåtas, såsom en oskiljaktig tillhörighet till Hemmanen , då i sådan händelse ränta i Spannmål , efter hvad ofvanberördt är , skulle Hemmanen till framtida utgörande åläggas och Skatte-köpeskillingen med Sex års ränta utgöras.
Kungsgårdar och Boställen borde likväl från denna ränta vara frie, och Krono-Hemman ej få i Skatteköpet af skogslotten ingå, utan i sammanhang med Hemmanets Skatteköpande.
Den utsyning, som för något allmänt eller enskildt gemensamt behof å Park tid efter annan skett, kommer icke att beräknas. 3:0
Den del af Parkerne,. som härefter blefve att disponera , jemte de derå belägne mindre Lägenheter, hvarå Innehafvarne i deras lifstid vunnit besittnings-rätt, bör enskildt i lotter, försäljas, hvarvid desse sistnämnde lägenheter skulle köparen, vid Innehafvarens afgång, tillfalla; Och borde hvarje lått utsättas från 15 till 40
Tunneland allt efter markens mer och mindre godhet, härifrån likväl undantagne, så väl impedimenter, hvarmed förstås Sjöar, kala berg och de i deras närvarande skick oduglige kärr och måssar, sorn sakna aflopp och således icke kunna odlas, som äfven sådane kärr och måssar, som äro till odling tjenlige och hvilka särskildt till den vidd, som efter hvarje local kunde finnas lämplig, måga lotterne åtfölja, samt för rän - 4 fio Proposition om Krono-SkogarÅi i Riket, tans utgörande skälig frihetstid, der sadan finnes nödig, å dem meddelas.
Den årliga räntan hör före auetioner å desse lotter, efter Markens godhet och Skogens beskaffenhet, bestämmas från § till 3 kappar Spannemål för Tunnelandet, att i sådant sädesslag hvarmed Kronans Tionde i Orten erlägges, utgöras.
Sedermera skulle lotterne under Skattemanna-rätt upplåtas åt den, som derföre vid allmän auction erbod den lägsta Skatte-köpeskillingen.
Och borde, under förbehåll, att anbudens antagande berodde på Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning, med auctionerne och Skatte-köpeskillingens utgörande förhållas, sorn Riksens Ständer stadgat, att nemligen auctionerne ske på ( en och samma dag i Kammar-Collegium och Lands-Cancelliet i Orten, samt å det närmast till skogen belägne Tings-ställe , sedan Kungörelser derom blifvit utfärdade inom Tänet och angränsande Län samt uti Allmänna Tidningarne; att i vid auciionen nöjaktig säkerhet ställes för Skatteköpeskillingens rigtiga erläggande ; att den ina få utbetalas på Sex års tid ; Och att Skatte-köpeskillingen borde til 1 Riksgälds-Gontoiret ingå att till flottornes behof användas. 4:o Skulle, vid verkställigheten häraf, något särskildt förhållande i vissa fall i ett eller annat afseende förekomma, så att de grunder , som nu lagde äro, icke utan enskildes verkeliga lidande och ändamålets förfelande dervid kunde tillämpas, utan att undantag eller jämkning, i hvad nu i allmänhet är föreslaget , vöre behöfligt, borde det , i anledning af vederbörandes anmälan, på Kongl. Majus
Nådiga pröfning och afgö - Proposiiion om Krono-Skogarne i Riket.
461 rande ankomma, att, i anledning deraf, förordna, som Kongl. Maj:t lämpligt och skäligt funne. 5:0 I grund af Landshöfdingarnes afgifvande förslag, bestämmer Kongl. Majit såsom förut sagt är, hvilka Parker böra för Kronans räkning bibehållas.
Derefter tillhör det Landshöfdingarne, hvar för sitt Län, att, sedan i grund af Chartot och Handlingar samt undersökning på stället . der den erfordras, alla nödiga upplysningar rörande förhållandet med hvarje Park , i alla delar blifvit samlade , och vid utsatte samt 3:ne Månader förut från Predikstolarne, i Ortenä Kyrkor tillkänöagifne sammanträden, vederbörande fått tillfälle andraga, hvad de för sin rätt aktat nödigt, med biträde af Landtmätare, sttne utsedde gode män och nämnd, i ett tillförordnadt Krono-Ombuds närvaro, under tillämpning af de nu stadgade grunderne, upprätta fullständigt förslag till den reglering för hvarje Park särskildt, *om i följd häraf kan komma att vidtagas, hvarefter och sedan Kronans Ombud likasom öfrige vederbörande vid med dem inför Landshöfdingen hållet sammanträde' och öfverläggning häraf haft del och fått sine anmärkningar dervid skrifteligen eller munteligen till det Pro. tocollj som dervid förås bör, andraga, Landshöfding eger att Handlingarne till Kaminar-ColIegi-i uin insända, som, jemte eget utlåtande öfverläm11a saken till Kongl. Majus
Nådiga pröfning och stadfästelse.
Finner Landshöfding vidare undersökning på stället i en eller annan omständighet nödig , må han derom förordna och tillika vara skyldig att sjelf bevista desse undersökningar , om sådant, för ärendets noggranna och ändamåls - 46?
Proposition om Krono-Skogarne i Riket'. enliga afgörande erfordras.
Derest någon pre» liminaire fråga kunde fordra att förut afgöras, må han den pa förenämnde sätt Kongl. Majus
Nådiga pröfning underställa, så vida den icke funnes af sådan beskaffenhet, att den tarfvade lagligt afgörande vid Domstol, i hvilket fall derom må skyndsamt besörjas.
G:o Skulle någon i laglig ordning vilja utföra yrkad rätt till större eller mindre del af Park, bör han vid det sammanträde, sorn Landshöfdingen, efter Tre månader förut skedd Kungörelse, enligt hvad förut är nämndt, med vederbörande utsätter, derom vid talans förlust göra anmälan; Och bör Landshöfdingen då förelägga honom att, inom
Tre månader derefter, vid förlust af all vidare talan, stämning å Kronan till vederbörlig
Domstol uttaga och vederbörande tillställa; äfvensom Ländshöfdingarne i öfrigt eger pröfva om denna frågas utförande må hindra nödiga förberedande åtgärder för den nu ifrågavarande regleringens utgörande; dock må genom detta stadgande Kongl. Förklaringen den 8 November 1786, angående ändrings sökande i Skogs Commissionens domar, icke anses ändrad eller upphäfven. 7:0 Kostnaderne för verkställigheten af denna reglering bör af Kronan förskjutas, men sedan emellan Kronan och innehafvarne af enskilde Hemman och Lägenheter fördelas, i mån som andel af Parkerne hvardera tillfaller. 8:0
Under den tid denna reglering förehafves och intilldess den blifver fullkomligen afslutad, bör endast särlan utsyning å Park tillåtas, som funnes för vederbörandes och andra Proposition om Krono-Skogarne i Riket.
463 behof oundgängeligen nödig eller hvartill enskilde egde laglig lätt.
Till Kronan hemfallne Bergslags- och ReCognilions-Skogar, äfvensom Ofverloppsmark a de sednare, undantagande likväl dem i de Norra Provinserne, derefter hvad redan är anfördt, en sådan anstalt icke kan ega rum, böra på enahanda sätt förfaras, sorn rörande Krono-Parkerne här äfven i 3;dje Puncten är föreslaget.
Beträffande Lands- och Härads-Allmänningar så skulle Kongl. Maj:t ega tillåta, att de till Interessenternes egen disposition gemensamt, eller delning dem emellan, upplåtas, när, efter derom gjord underdånig ansökning, Kongl.
Majrt funne sådant lämpligt och något Laga hinder deremot icke mötte.
För en sådan anstalt bestämde Kongl.
Maju vid hvarje särskildt tillfälle, efter vederbörandes derom afgifvande förslag och sig företeende omständigheter, de grunder, som ml finnas lärnpelige, hvarefter sedan forsla, get uppgöres och till Kongl. Majus pröfning öfveriemnas; Dock bör med derå varande Skogvaktare-Boställen, äfvensom de åt enskilde under ständig besittningsrätt upplåtne Hemman och Lägenheter, dervid förhållas, såsom om dylike Hemman och Lägenheter å Krono-Parkerne sagdt är; Äfvensom af hvarje Hemman, soto i sådan Allmänning undfår del, Kungsgårdar och Boställen likväl undantagne, kommer, att för dess Skogs-andel årlig ränta utgöras efter maikens sämre och bättre beskaffenhet, med ^ till och med 1 kappe Spannemål för hvarje Tunneland; Men den mark, som till mulbete tillfaller de Hemman, som sådant i grund af urminnes häfd, 464 Proposition om Krono-Skogome i Rikets Skattläggningar eller annat behörigt tillstånd, S Allmänningen begagnat, bör, efter ortens me* thod, skattläggas, derest af Hemmanens skattläggning ej finnes, att Hemmanen för sådan mulbetesrätt redan äro skattlagde.—
I öfrigt böra, in* tilldess framdeles närmare bestämdt blifvit, om några Skogs- och Jägeri-Betjente för Jagtväsen* det och tillsyn öfver Ekeskogarne skola bibehållas, alla de skogs- och JägerUBetjente-sysslorj som i nämnde ändamål, i följe äf denna Författning, vid Parker oCh Allmänningar icke be* hofde bibehållas, vid Innehafvärnes afgång tills vidare lemnäs obesatte, deras löner ingå till Sta* ten och Boställena utarrenderas på Fem år i sönder för Kronans räkning.
De åter, hvars bibehållande oundgängeligen erfordrades, borde endast tills vidare tillsättas , att när som hälst sedermera kunna entledigas.
Desse äro de hufvudsakelige stadganden och föreskrifter i afseende på en förändrad författning med de Allmänna Skogarne, som Kongl.
Majit för sin del anser ledande till ändamålet; Och med öfvertygelsen, att, i deri man verkställigheten deraf kan fortgå, allmän och enskild nytta skall i denna vigtiga fråga beredas, öfverlemnar Kongl.
Majit nu densamma till Riksens Ständers pröfning och öfvervägandes Kongl. Maj:t förblifver Riksens Ständer med all Kongl.
M» G.
Danchvardt* % Proposition om Velerinair-Inrättningen.
465 N:o 33.
Utdrag af Protocollet öfver EcclesiastiqueÅrender, hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Stats-Rådet pä Stockholms Slott, Thorsdagen, den 20 Februarii 1823.
Hans Excellence Justinaa-Stats- Ministern En. m; Herr Grefve Gylin borg.
Hans Excellence Stats-Ministern för Utrike* Ärenderne m. rn.
Deras Excellencer, Stats-Raden: Herr Grefve Rosenblad.
Hans Excellence, Hof-Caneellern Herr Grefve af Wetterstedt.
Herr Grefve Skjöldebrand Stats-Rådet Herr Grefve Löwenhjelm'.
Förste Expeditions-Secreteraren von Prim zencreutz.
Förste Expeditions-Secreterären von Prinzencreutz uppläste till justering, ett i underdånighet författadt Förslag till den Proposition, sorn, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts under den g i förlidne månad, tagne Nådiga Beslut, skulle till Riksens Ständer afgå, rörande BiAäBf till Riks-St. Prat'.
Vitt Semi, i8iS. 5o 466 Proposition om Feterinair-Inrattningen'. anslag, si väl till ätskillige byggnader vid Veterinair-Inrättningen i Hufvudstaden, som till en årlig
Uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, gillade Kongl. Majit ifrågavarande underdåniga förslag till Proposition; Och skulle, i öfverensstämmelse dermed, Propositionen utskrif. vas samt, på vanligt sätt, till Riks-Stånden öfverlemnas.
Ex protocollo A. F. Gylling.
Maj:ts Nådiga Proposition till Riksens Ständer, angående anslag såväl till ätskillige Byggnader vid Veterinair-Inrättningen i Hufvudstaden, sorn till en årlig Stat för samma Inrättnings framtida underhåll uti dess fullkomnade skick; Gifven Stockholms Slott den 20 Februarii 1823.
Sedan Puksens Ständer icke allenast vid 1809 års Riksdag underdånigst anhållit, att Kongl. Majit täcktes vidtaga tjenliga mått och steg till anskaffande af pålitliga Läkare för Boskaps-sjukdomar, hvilka ofta förorsaka Landtmannen en oersättelig skada, och vid hvilkas behlndling inånga fördomar ännu finnas rådande; utan ock i underdånig Skrifvelse af den q B Julli år 1818, anmält, det Riksens Ständer vid betraktande af den större dödlighet på hästar, som yisat sig vis - Proposition om Veterinair-Inrättningenl 467 sa år vid Strömsholm, icke kunnat underlåta att fästa uppmärksamhet på behofvet af VeterinairVetenskapens befrämjande, så att skicklige Läkare deri måtte danas , för hvilket ändamål Riksens Ständer ansett större uppmuntran och understöd behöfvas , än hittills deråt inom Riket varit lemnadt , helst utom den i Skara enskildt gjorde stiftelse , någon undervisnlngs-anstalt i denna väg icke funnes: på grund hvaraf och enär ibland de vid 1Sr 5 års Riksdag på Stat uppförde 10,000 R:dr årligen till Kongl. Maj:ts Disposition, i och för föremål, som tillhöra Medicinal-Verket och Läkare-Vården i allmänhet, nära 5000 R:dr voro odisponerade, hvilka härtill kunde påräknas, Riksens Ständer underdånigst anhållit, att sådan åtgärd måtte vidtagas, hvarigenom Veterinair-konsten närmare, kunde befrämjas antingen genom de personers understödjande, som om densamma sig redan vinlagt, eller genom de nya anstalter, hvilka i slikt hänseende pröfvas mest tjenliga och berörde tillgång af medel medgifver; så beslöt Kongl. Majit den 14 Augusti 1819, att en Veterinair-Inrättning i Stockholm skulle anläggas och sedan dertill, såsom den enda tillgängliga och tillika fullkomligt passande local, Bränneriets Tomt på Ladugårdslandet i underdånighet blifvit föreslagen, förordnade Kongl. Majit under den 18 Decembersamma år, att öfra delen af berörde Tomt, hvilken hittills blifvit begagnad till en, sedan Vaccinationens införande onödig, Koppy mpnings-Inrättning, borde till anläggande af en Veterinair-Inrättning upplåtas: samt den 30 Martii 18*0, alt äfven Tomtens sjö - 468 Proposition om Veterinair-Inrättningen. gärd finge tills vidare för berörde ändamål begagnas.
Derefter anslog Kongl. Maj:t den 3 Maji samma år , för Veierinair-Inrättningens behof, en summa stor 29,000 R:dr af särskilde, till Kongl. Maj:ts
Disposition hörande, medel, och efter det Kongl. Maj:t, den 16 Maji samma år, bifallit ett underdånigt Project till uppförande af erforderlige byggnader, till en början för en provisionel och sedan, enär Riksens Ständer anslagit medel för en fullständig Veterinair-Inrättning å berörde Tomt, erhull den för Veterinair-Inrättning tillförordnade Committé, Nådig befallning, att genast gå i författning med an. läggandet af den provisionella inrättningen, och att, då den blifvit fullbordad, med återstoden af ofvanberörde anslag underhålla samma inrättning intill nästa eller nu inträffade Riksdag.
Veterinair-Inrättningen uti dess provisionella skick blef och till följd häraf färdig i början af år 1821 och öppnades i Februarii samma ar.
Genast anlitades Inrättningen till den grad, att uti Sjukstallen ej fanns rum till emottagande af alla de sjuka djur, som der till vård anmäldes, hvarföre Kongl. Maj:t den 9 Mardi samma år, biföll, att den större, först för framliden projecterade Sjukstalls-byggnaden genast borde uppföras, och att kostnaden dertill, stor 15,000 R:dr, borde utgå af Medicinal-fondens besparingar, enligt Riksens Ständers ofvananförde Skrifvelse af år 1818. —- Och hafva Committerades, till Kongl. Maj:t ingifna, underdåniga Rapporter, för åren 1821 och 1822, visat, hurusom ett betydligt antal af Elever vid Inrättningen njutit Proposition om Veterinair-Inrättningen'.
4C9 undervisning, och ätt ett ganska stort antal af sjuke djur derstädes blifvit vårdade och botade.
.Beträffande Veterinair-Inrättningen i Skara, hvars tillgångar varit så knappa, att Directionen öfver densamma redan för flere år sedan funnit sig nödsakad hos Kongl. Maj:t anhålla, om understöd af Statens Medel, i synnerhet för att för. bättra de tjenstgörande Lärarnes knappa löningsvilkor; och hvilken Inrättning, oaktadt den af locala orsaker ej ensam skulle kunna uppfylla ändamålet, att för Rikets behof dana ett tillräckligt antal af underviste Djurläkare och Hofslagare, likväl medför den nytta , att 16 Elever derstädes vanligen hvarje år njutit undervisning, af hvilka dessutom 7, enligt Stiftarens Testamente, underhållas på Inrättningens bekostnad, har Kongl. Maj:t, under den 3 Maji sisth år, beslutit, att såsom den lämpligaste utväg, för att försäkra Inrättningens framtida bestånd , sätta densamma i tillfälle att kunna någorlunda löna sina I-iärare, samt att ega tillgång till erforderlig liö- och betesmark, Ofver-Directeuren Norlings bredevid Skara belägne egor, värderade till 9,3 3 3 R:dr 16 sk.
B:co, hvilke Öfver-Directeuren erbjudit sig vilja till Kongl. Maj:t öfverlemna för det inköpspris han frevisligen erlagt, borde för Inrättningen inköpas, och att de dertill erforderlige 7883 R:dr 16 sk. skulle utgå af g:de Hufvud-tittelns anslag för innevarande år.
Utom hvad sålunda af Kongl. Maj:t blifvit beslutadt, i afsigt att befordra den grad af fullkomlighet hos Veterinair-Inrättningarne i Stock, holm och Skara, som tillgångarne hittills kunnat medgifva, har Kongl. Maj-.t äfven till befräm - 470 Proposition om Veterinair-Inrättningen'. jande af Veterinair-konsten i allmänhet, samt lättade utvägar till utkomst för dem, som välja dess utöfning till sitt egentliga yrke, i Nåder funnit för godt, att under den 5 Februarii 1829 förordna, det vederbörande Chefer för CavalleriRegementer och Corpser icke hädanefter få antaga några Hästläkare eller Hofslagare, hvilke icke företedt bevis, att de undergått Examen vid Veterinair-Inrättningen i Stockholm och derstädes blifvit godkände; hvarjemte Kongl.