Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridr bör blifva tillräckligt för de tryckningsarbeten, som under nästföljande frenne år kunna ifrågakomma, finner Utskottet sig föranlåtet hemställa b) att ett reservationsanslag af 20,000 Ridr måtte af Rikets Ständer på Riksgälds-kontoret anvisas till Kongl. Majits disposition under nästa statsreglerings-period, till bestridande af kostnaderna för gravering och tryckning, enligt det af Professor Erdmann framställda andra alternativ i en femtiondetusendedels skala, af de blad utaf landets geologiska karteverk, som under denna tid blifva fullbordade.
Hästa/vetns förbättrande. 36:o) Sedan Kongl. Majits vid sistförlidna riksmöte gjorda framställning om dels ett anslag för en gång af 50,000
Ridr till införskaffande af utländska hingstar af utmärktare racer och dels ett årligt belopp af 15,000 Ridr för inrättande af såkallade stohållningar, icke vunnit Rikets Ständers bifall, hade Stuteri-öfverstyrelseu, uti underdånig skrifvelse af den 16 Augusti sistlidet år, å nyo fästat Kongl. Majits uppmärksamhet på nödvändigheten deraf att stuteriernas individer, i följd af fortsatt parning redan alltför nära befryndade, snart erhölle uppfriskning genom främmande blod, enär verkan af länge fortsatta slägtparningar måste blifva skadlig, äfven derigenom att, der anledning till samma fel hos de parade förefunnes, hvilket bland närbeslägtade ofta blefve fallet, dessa fel ytterligare hos afkomman utvecklades och slutligen så rotfästades, att de antoge konstant natur och gjorde racen otjenlig att till afvel användas; med afseende hvarå och då den ofvan antydda olägenheten, i följd af bristande medel till inköp af racohingstar, så tilltagit, att de framsteg stuterierna och hästafveln i allmänhet genom fordna uppoffringar och omtanke vunnit, tvifvelsutan skulle omintetgöras, Stuteri-öfverstyrelsen i underdånighet anhållit om aflåtande till Rikets näst sammanträdande Ständer af nådig Proposition om ett anslag för en gång af 50,000 Ridr till inköp af utländska racehästar; — hvarjemte Stuteri-öfverstyrelsen i underdånighet hemställt, att, då de stohållnings-stuterier, hvilka redan för längre tid tillbaka varit inrättade i de Skånska länen, men sedermera i brist på medel måst indragas, visat sig särdeles nyttiga för provinsen, samt den för dylikt ändamål erforderliga och sednast begärda summa, ämnad att, fördelad i premier, utgå för väl uppfödda föl efter till afvel approberade och underhållna ston, skulle oafkortad komma landtmannen eller näringarne till godo, den vid förra riksdagen i detta afseende gjorda nådiga framställning måtte till Rikets näst sammanträdande Ständer för - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 93. 47 nyas; — och har Kongl. Maj:t, som erkände vigten af de föreslagna åtgärderna för hästafvelns befrämjande, men ansåge den af Styrelsen begärda summan för sto-hållningar kunna nedsättas till 10,000 Ridr årligen, af Rikets Ständer äskat dels för berörda ändamål ett årligt belopp under nästa statsreglerings-period af 10,000 R:dr och dels till inköp af utländska racehinsrstar för en STåns 50,000 R:dr *r* • i lii karny n t.
Då, enligt hvad Utskottet genom sammanstämmande intyg från flera landsorter erfarit, i följd af bristen på race-hingstar, svårigheter redan uppstått att bibehålla den förbättrade hästafveln på den ståndpunkt, som den genom mångåriga bemödanden uppnått, anser Utskottet desto mera angeläget att någon åtgärd nu vidtages till förekommande af denna afvels ytterligare försämring, som ett uppskof dermed skulle för framtiden medföra vida större kostnader för Statsverket, eller oek möjligen föranleda dertill, att syftemålet med i detta hänseende hittills gjorda uppoffringar måste helt och hållet öfvergifvas; — och finner således Utskottet sig böra tillstyrka a) att det anslag, 50,000 R:dr, Kongl.
Majit för nästa statsreglerings-period äskat till inköp af race-hingstar, måtte af Rikets Ständer beviljas.
Beträffande åter det af bemälde
Styrelse framställda förslag om inrättande af stohållnings-stuterier, har Utskottet, då de anstalter af denna beskaffenhet, som tillförene funnits inom en af rikets provinser, för mer än 30 år sedan upphört, men saknaden deraf under den sedermera förflutna tiden icke utgjort hinder för hästafvelns utbildning och förbättrande, ansett mindre nödigt, att statsmedel skulle härtill anvisas, helst det afsedda ändamålet, nemligen en större noggranhet vid valet af afvelsdjur, bör geuon de enskildas omtanke och egna intresse i väsendtlig mån kunna befordras; hemställande alltså Utskottet, b) att Kongl.
Majits nådiga framställning i denna del ej måtte af Rikets Ständer beviljas.
Undervisning s-anstalter för Slöjderna. 37:o) I afseende på Teknologiska institutet förekommer uti Kongl. Majits nådiga Proposition icke någon annan framställning, än den som afser, att de vid sista riksdagen provisoriskt beviljade förhöjda aflönings-anslag nu måtte på stat definitivt uppföras.
Då Utskottet, i anledning häraf, bort taga i öfvervägande, huruvida, efter den utvidgning af Institutet, som med de af Rikets sednast församlade
Ständer för sådant ändamål anslagna medel sedermera kommit till verkställighet, detta läroverk nu befinner sig i sådant skick, att icke något hinder kan anses möta för definitivt fastställande af den för innevarande statsregleringsperiod gällande aflöningsstat, har Utskottet ej kunnat underlåta att, för bedömandet af denna fråga, taga kännedom af de förnyade nådiga stadgar för bemälde institut, som blifvit af Kongl. Majit den 19 November 1858 utfärdade, äfvensom
Utskottet i öfrigt sökt förskaffa sig upplysning om beskaffenheten af den i viss mån förändrade organisation, som denna för industriens och näringarnas utveckling högst vigtiga läroanstalt undergått.
Härvid har Utskottet funnit skäl att fästa Rikets
Ständers uppmärksamhet på vissa af de uti högstberörda nådiga Stadgar meddelade föreskrifter, i afseende å hvilkas ändamålsenlighet betänkligheter hos Utskottet uppstått.
Redan •48 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 93. uti den vid förra riksdagen aflåtna nådiga framställning angående Teknologiska institutet, kade Kongl. Maj:t gifvit Rikets Ständer tillkänna, att fråga blifvit väckt om förändring i den enligt de äldre stadgarne gällaudo föreskrift att en af Professorerne vid Läroverket tillika skulle vara Föreståndare.
Då nemligen redan vid första tillsättningen af föreståndareplatsen svårighet uppstått att finna en lämplig Föreståndare, som tilltrott sig att tillika hinna behörigen sköta en lärarebefattning, hade den man, som då utsågs till Föreståndare för institutet, icke fått någon undervisningsskyldighet sig ålagd; och sedan hemälde Föreståndare derefter med döden algått och tjensten skulle å nyo tillsättas, hade det icke heller då befunnits lämpligt att, vid institutets i betydlig mån ökade verksamhet, innehafvaren af föreståndare-platsen dermed förenade någon lärare-befattning, hvadan ock särskild lön för föreståndare-befattningen blifvit i den upprättade staten uppförd.
— Rikets sednast församlade Ständer, som endast för nuvarande statsreglerings-period anvisade de för Föreståndaren och Lärarne föreslagna aflöningsbeiopp, uttalade icke något omdöme om de ifrågaställda förändringarne i organisationen; men då framställning nu skett om aflönings-anslagens definitiva fastställande, torde det vara nödigt att Rikets Ständer äfven taga dessa frågor i öfvervägande.
Hvad särskildt angår Föreståndare-platsen, synes det Utskottet mindre lämpligt, att innehafvaren af denna vigtiga befattning icke genom att sjelf deltaga uti lärarnes åligganden erhåller det tillfälle till närmare beröring med dem och med ele verne, hvarförutan han svårligen kan vinna noggrann kännedom om undervisningens gång och beskaffenhet eller tillförlitligen bedöma läroverkets ställning och behof; varande detta, enligt Utskottets tanke, desto mera angeläget, sorn Styrelsens öfriga ledamöter, enligt stadgarnas 34 §, kunna stå holt och hållet utom läroverket, och således, om Föreståndaren icke deltager i undervisningen, institutets Lärare sakna tillfälle till beröring med Styrelsen, hvarigenom denna måste blifva i viss mån fremmande för allt hvad som afser sjelfva undervisningen.
Efter hvad Utskottet inhemtat, är äfven denna grundsats vid tekniska läroanstalter i utlandet så allmänt tillämpad, att, der ett motsatt förhållande möjligen eger rum, sådant måste anses såsom ett sällsynt af tillfälliga förhållanden föranledt undantag.
Om nu äfven ett dylikt undantag var af särskilda omständigheter påkalladt för den förre innehafvaren af Föreståndare-befattningen, genom hvars nitiska verksamhet Teknologiska institutet uppbragtes från ett tillstånd af förfall till den ställning detta läroverk på sednare åren intagit, kan likväl detta förhållande, enligt Utskottets tanke, icke utan verklig skada för läroverket göras till en allmän regel, såsom genom ofvauberörde förändring af Stadgarne egt rum.
Utskottet har ej heller kunnat finna, att de åligganden, som enligt stadgarne tillhöra Föreståndaren, äro af den omfattning, att de skulle förhindra honom från att verksamt deltaga i undervisningen.
Härvid kan väl, såsom ett mödosamt arbete, åberopas skyldigheten att besvara från embetsverken aflåtna remisser äfvensom förfrågningar af enskilde näringsidkare; men då stadgarne (§ 36) medgifva Föreståndaren att antingen sjelf besvara dessa eller till vederbörande lärare öfverlemna dem, och då det sednare förfarandet i de flesta fall desto hellre måste iakttagas — samt, efter hvad Utskottet inhemtat, äfven hitintills egt rum — som det skulle innefatta allt för öfverdrifna anspråk på en person, att ega specialkännedom i alla tekniska ämnen, kan denna omständighet icke utgöra hinder för tillämpningen af den vigtiga grundsatsen, att Föreståndare-befattningen bör innehafvas af någon utaf institutets lärare.
Då dessutom för denna befattning intill sistlidne Stats-UtsTcottets Utlåtande N:o 93.
49 sistlidne riksdag var anslaget ett årligt arfvode af endast 2,500 R:dr, synes den för samma befattning nu tillsvidare beviljade aflöning af 6,000 R:dr utgöra en alltför betydlig godtgörelse för dermed förenade åligganden, såvida icke dessa äfven innefatta skyldighet att deltaga i undervisningen.
Med nu omförmälda ämne sammanhänger på det närmaste frågan om lärarnes ställning i förhållande till Styrelsen.
Af såväl de uti stadgarne (§ 1) intagna lärokursernas omfång och beskaffenhet, som äfven den omständigheten att Rikets sednast församlade Ständer åt institutets Professorer och Adjunkter anslagit enahanda aflönings-förmåner, som bestämdes för motsvarande befattningar vid Rikets Universiteter, framstår tydligen, att innehafvarne af dessa lärareplatser, såvida institutet skall motsvara anspråken på ett högre tekniskt läroverk, hvilket det är afsedt att vara, måste ega grundlig och omfattande vetenskaplig bildning.
Att dessa lärare således äfven böra hafva den sjelfständiga ställning och af reglementariska stadganden ej alltförmycket inskränkta verksamhet, som den vetenskapliga undervisningen, i vissa fall ej mindre än vetenskapliga studier och forskningar, påkallar, torde vara obestridligt.
Utskottet har i detta hänseende ansett mindre välbetänkt, att institutets Styrelse, jemlikt stadgarnes 7:de §, eger att vid sig företeende omständigheter och, såsom det vill synas, utan lärarnes eget medgifvande emellan dem ”fördela läroämnena annorlunda” än de uti samma § blifvit af Kongl. Majit bestämda, i följd hvaraf Styrelsen således kan ålägga en Professor att, icke blott tillfälligtvis utan för längre tid öfvertaga hvilket ämne som helst, endast med iakttagande af föreskriften i nämnde §, att, när fråga kan uppstå om sönderstyokning af någon professors-befattning, framställning i ämnet bör till Kongl. Majit allåtas.
En så vidsträckt rättighet lärer icke vara medgifven någon annan läroverks-styrelse; och bör densamma, enligt Utskottets tanke, åtminstone i så måtto inskränkas, att hvar och en vid institutet anställd Professor må, när något läroämne behöfver från hans befattning afskiljas, sjelf bestämma, i hvilka ämnen han företrädesvis eger att behålla undervisningen.
— Bibehållandet af det nuvarande stadgandet måste, utom dess olämplighet i öfrigt, för institutet försvåra möjligheten att förvärfva eller bibehålla skickliga lärare, enär vetenskapligt bildade och praktiskt användbara personer torde linna betänkligt att söka en anställning, der dem ej ens är tillförsäkradt att få bibehålla de läroämnen, åt hvilka de företrädesvis egnat sig, äfven om den sökta eller erhållna befattningen varit afsedd för ett bestämdt uppgifvet läroämne; — och anser Utskottet lärarebefattningarnes nu ifrågaställda uppförande på ordinarie stat vara alldeles oförenligt med den osäkra ställning, lärarne måste komma att innehafva, sålänge omförmälda stadgande är gällande.
Utskottet har äfven ansett sig böra taga någon kännedom om institutets verksamhet efter den förändrade organisationen; hvarvid, för bedömande af undervisningens omfång och ordnande, varit att tillgå såväl de af Styrelsen till Kongl. Maj:t afgifna underdåniga berättelser som de fastställda lektionsplanerna.
I detta hänseende har Utskottet fästat uppmärksamhet dervid, att i fördelningen af läroämnen och lektioner emellan lärarne en så betydlig ojemnhet eger rum, att några lärare synas vara, i jemförelse med andra, särdeles betungade, såsom exempel hvarå må anföras att med en af professors-tjensterna vid institutet är förenad undervisnings-skyldighet i mathematik, mekanik, maskinlära och maskinritning, således, förutom det sistnämnda, ej mindre än tvenne af de vid ett tekniskt Bih. till B.
Prot. 1859 Sf 1860. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 2 Haft. 7 50 Stata-Utskottets Utlåtande N:o 93. läroverk obestridligen vigtigaste och i stadgarne jemväl främst omförmälda ämnen, äfvensom att innehafvaren af denna befattning under nästlidna hösttermin, enligt lektions-schemat, haft mer än dubbelt så stort antal lektionstimmar, som hvar och en af Professorerna uti fysik och mekanisk teknologi.
Utskottet kan icke bedöma, i hvad mån sådant för undervisningens ordnande varit nödvändigt, och huruvida orsaken dertill är att söka uti otillräckligheten af lärare-krafter vid institutet; men någon jemkning i afseende på läro-ämnenas fördelning synes emellertid vara af behofvet påkallad; — och torde derföre lönernas uppförande på ordinarie stat, äfven af detta skäl, för närvarande icke böra af Rikets Ständer medgifvas.
I följd af hvad sålunda förekommit, får Utskottet hemställa, att Rikets Ständer, med anförande af de betänkligheter, som i ofvannämnde hänseenden yppats emot definitivt fastställan de af Teknologiska institutets aflönings-stat, måtte i underdånighet tillkännagifva, att institutets anslag blifver endast provisoriskt uppfört för nästa statsreglerings-period, samt i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit täcktes taga i nådigt öfvervägande, på hvad sätt de af Rikets Ständer härutinnan åsyftade förändringar, derest Kongl. Majit icke anser hinder derför möta, må lämpligast bringas till verkställighet. 38:o.
Som den af Svenska Slöjdföreningen här i hufvudstaden inrättade Söndags- och aftonskola numera uppehälles hufvudsakligen genom anslag af statsmedel samt understöd af Stockholms stad, men endast till en ringare del genom bidrag af Slöjdföreningen, har, enligt hvad den Kongl. Propositionen innehåller, Kongl.
Majit under den 23 nästlidne September funnit skäligt förordna, att skolan bör stå under tillsyn, icke af bemålde Förenings direktion, utan af en särskildt utsedd Skol-styrelse, bestående af en Ordförande, sorn Kongl. Majit förordnar, samt 3 Ledamöter, som skola utses, en af Kommerse-kollegium, en af Stockholms Magistrat och Borgerskapets Äldste och den 3:dje af Slöjdföreningen, så länge dess bidrag till skolan såsom hittills fortfar.
I betraktande af denna skolas stora inflytelse på spridande af insigt i tekniska och dermed gemenskap egande ämnen, äfvensom på utbildande af smak och arbetsskicklighet, i följd hvaraf elevernes antal årligen ökats, är af Kongl.
Majit föreslaget, att till understöd för den af Svenska Slöjdföreningen i Stockholm inrättade söndags- och aftonskola måtte anvisas anslag till enahanda belopp, sorn vid sednasto riksdag beviljades, eller 15,000 R:dr årligen, under vilkor att skolans verksamhet ordnas samt förvaltningen af dertill anslagna statsmedel och skolans öfriga tillgångar besörjes i öfverensstämmelse med de föreskrifter, som Kongl. Majit kan finna godt meddela, äfvensom att Stockholms stad till bekostande af tjenlig lokal för skolan bidrager med enahanda belopp, som linder år 1858.
Vid beviljandet af det för innevarande statsreglerings-period till denna skola anvisade anslag fästades af Rikets sednast församlade Ständer, i likhet med hvad för öfriga tekniska skolor egt rum, det förbehåll, att tjenlig lokal för skolan skulle af staden tillhandahållas.
Det hyresbidrag, som i följd häraf år 1858 blifvit erlagdt af Stockholms stad, har, såsom Stats-Råds-protokollet (pag. 34) utvisar, utgjort ett belopp af 5,400 R:dr Runt; — och då ifrågavarande läroanstalt, — hvilken under de sednare åren varit alltmera anlitad, så att antalet af slöjd-idkare eller andra personer, som der njutit undervisning, utgörande år 1849: 287 perso - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 93. 51 ner, uppgått år 1854 till 377, år 1855 till 514, år 1856 till 586, år 1857 till 609 och år 1858 till 769 personer, — onekligen på utbildandet af den inhemska slöjdskickligheten i allmänhet utöfvar ett vida verksammare inflytande, än de i åtskilliga andra städer inrättade tekniska skolor, samt denna anstalts utveckling och bestånd derföre bör betraktas såsom en för hela landet vigtig angelägenhet, synes det Utskottet, såsom äfven Kommerse-kollegium uti sitt i Stats-Råds-protokollet meddelade utlåtande anfört, icke skäligen kunna fordras, att Stockholms stad, derest skolans lokal framdeles behöfvcr utvidgas, bör af sådan anledning forpligtas till större kostnader, än det hittills utgående hyresbidraget.
I följd häraf och då Utskottet icke funnit något att erinra vid hvad Kongl.
Majit i afseende på skolans förvaltning dels redan förordnat, dels nådigst föreslagit för framtiden, får Utskottet tillstyrka, att ofvan anförda nådiga framställning måtte af Rikets Ständer till alla delar bifallas. 39:o.
Uti en inom Borgare-Ståndet väckt, till Stats-Utskottet remitterad, motion har Herr Renström,, anförande bland annat, hurusom de särskilda tekniska elementarskolor, till hvilkas inrättande Rikets Ständer vid de föregående riksdagarne heviljat anslag, ännu icke erhållit så stort antal elever, som, enligt motionärens åsigt, skulle vara erforderligt, för att dessa anstalter kunde anses af allmänt gagn, deremot fästat uppmärksamheten på den betydande verksamhet, Chalmerska slöjdskolan i Göteborg redan länge till stor båtnad för industrien och näringarne utvecklat.
Ehuru skolans syftemål från början endast varit att befrämja större kunskaper och arbetsskicklighet ibland den delen af befolkningen, som egnade sig åt handtverkerierne; hade densamma dock efter hand, dels genom statsanslag, dels donationer af enskilde personer, och dels genom skicklige och nitiske föreståndares medverkan, blifvit utvidgad till en omfattande, större undervisningsanstalt, der för närvarande nära nog lika höga kunskaper inhemtades, som vid Teknologiska institutet i Stockholm, och, om ökadt anslag erhölles, samma kunskapsmått snart skulle kunna meddelas, utan att skolans ursprungliga ändamål åsidosattes.
- Som hevis på det anseende och förtroende denna skola tillvunnit sig, är af motionären uppgifvet att, under det ganska få personer sökt inträde i de andra tekniska skolorna, antalet af sökande till denna skola på sednare åren varit så stort, att alla icke kunnat emottagas, och utgjorde antalet af skolans elever för närvarande 94, samt komme troligen under det läseåret, som slutas i Juni månad innevarande år, att uppgå till öfver 100.
— Slöjdskolans styrelse hade emellertid med bekymmer förutsett, att skolan, med do tillgångar, den nu eger till sin disposition, icke kunde länge fortgå i samma skick, som hittills, emedan Styrelsen icke kunde påräkna att få behålla eller framdeles erhålla så skicklige och nitiske lärare, som för inrättningen erfordrades, så framt icke de nu anslagna lönerna blefve förhöjda, hvarförutan icke heller de för undervisningen nödige samlingarne kunde bringas i det skick, som behofvet kräfde, oller skolan på annat sätt utvidgas och förbättras.
— I anledning häraf och då hvar och en af de öfriga tekniska skolorna innehade statsanslag till belopp af 12,000 R:dr, men Chalmerska slöjdskolan, hvars framtid ingalunda vore tillräckligt betryggad genom de enskilda donationer, hvaraf den ■ kommit i åtnjutande, ej lyckats erhålla större bidrag af allmänna medel än 10,500 R:dr, syntes det med skäl kunna ifrågasättas, att nämnde bidrag blefve något förökadt, holst Göteborg otvifvelaktigt vore den mest passande plats för en teknisk skola af högre ordning, och denna läroanstalt föröfrigt 52 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 93. vore för hela landet gagnande; hemställande således motionären, att en förhöjning af åtminstone 3,000 R:dr i slöjdskolans nuvarande anslag måtte af Rikets Ständer beviljas.
Deremot har inom samma Riks-Stånd Herr Wistelius uti särskild motion meddelat att, enligt den af Chalmerska slöjdskolans föreståndare afgifna, motionen bifogade, tryckta berättelse för åren 1857—1859, uppginge den fond, som, till följd af W:m Chalmers testamentariska disposition föranledde läroverkets grundläggande till 109,050: — att det dessutom eger uti fastighet och samlingar ett värde, minst . 109,050: — att det nyligen erhållit en disposition af. . . . 5,000: — tillsammans 223,100 Rdr, dessutom dispositioner at en Björnberg, Siberg och Magnus till oangitna belopp, samt att läroverket, på de 30 år det tillvarit, så förbättrat sin ekonomiska ställning, att den är minst 100 procent bättre, än den primitiva.
— Som nu skolan härtill i statsanslag uppbure 10,500 R:dr, jemte 450 R:dr af Kommerse-kollegii fonder, syntes dess ställning vara vida förmånligare än de öfriga tekniska skolornas; och ansåge motionären att, likasom de städer, hvarest dessa voro anlagda, hade skyldighet att förse skolorna med lämpliga undervisningslokaler, Göteborgs stad äfven borde hafva en dylik förbindelse eller ock lemna skolan motsvarande penningehidrag.
Göteborg hade stora inkomster af handel och sjöfart, samt stadens många fabriker och anläggningar åtnjöte stora direkta fördelar af Chalmerska slöjdskolan genom lättheten att erhålla kunnige biträden samt att få experimenter och undersökningar verkställde, borde denna rikets andra stad kunna af egna medel underhålla ifrågavarande skola — och har motiouären derföre hemställt att det statsanslag, skolan hittills uppburit, måtte indragas.
Utskottet, som tagit kännedom om den af ofvannämnde tvänne motionärer åberopade berättelse om Chalmerska slöjdskolan för åren 1857—1859,1 har deraf inhemtat, att undervisning uti de flesta läroämnen der meddelats till ett omfång, som i allmänhet öfverstiger fordringarne af ett lägre tekniskt läroverk, hvadan denna anstalt, enligt Utskottets tanke, icke rätteligen kan jemföras med de tekniska elementar-skolorne utan snarare är att hänföra till de högre läroverken för teknologisk bildning.
Då nu denna skola i följd häraf och med afseende å det stora antal elever, som der njuta undervisning, otvifvelaktigt är af väsendtligt gagn för de tekniska kunskapernas utbredande inom en stor del af riket, finner äfven Utskottet önskvärdt att läroverkets af Styrelsen åsyftade utvidgning ej må genom bristande tillgångar förhindras; och den för sådant ändamål begärda anslags-tillökningen synes icke heller vara så betydlig, att någon betänklighet bör möta för beloppets anvisande under nästa statsreglerings-period; hvadan Utskottet således tillstyrker, att Rikets Ständer, utan afseende på Herr Wistelii framställning om upphörande af Chalmerska Slöjd-skolans statsanslag, måtte för nästkommande statsreglerings-period uppföra samma anslag med ett till 13,500 R:dr förhöjdt belopp.
40:o) Vidare är inom Borgare-Ståndet uti en af Herr Sundvallson väckt motion, erinradt att ehuru tillgång saknas å erforderligt antal skicklige lärare uti rikets tekniska elementarskolor, likväl vid Upsala universitet funnes och ytterligare kunde med lätthet utbildas sådane lärare med theoretisk underbyggnad och Stats-Utskottets Utlåtande N:o 93.