Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Betänkande fogade förslag lill ny Bevillnings-Stadga, lillagde procent af bevillnings-summan, och hvilket arfvode, genom den föreslagne nedsättning i bevillningen, komme att ininskas med 5o procent, åtminstone der, hvarest högsta bevillnings-beloppet utginge efter i:sta Artikeln i nu gällande Bevillnings-Förordning; och har Herr Christierson, på grund af hvad sålunda blifvit anfördt, föreslagit, att uppbördsmännens rätt måtte skyddas, och de bibehållas vid de inkomster, som genom procent af bevillningen hittills uppburits, så att uppbördsman och redogörare icke genom skalte-lindringen för deras del förlora, helst tjenstebesväret icke minskas, utan bibehåller sin fordna trägenhet; uti hvilken motion Herr Westlinger sig förenat.
Enär, på sätt motionären anfört, genom bibehållande af den bestämmelse, nu gällande Bevillnings-Förordning uti 143 §. upptager, angående beräknande af viss procent utaf bevillnings-summan inom hvarje
Län, till Bcvillnings-Ut skot tets Betänkande, K.o 28.
15 uppmuntran för uppbördsman och redogörare, samt till andre uti nyssnämnde §. afsedde ändamål, skulle inträffa, att, genom den af Utskottet föreslagna nedsättning uti bevillningen, uppbördsmän och redogörare förlorade uti inkomster, utan aLt erhålla minskning i deras trägna göromål, samt härtill kommer, att nämnde tjenstemän jemväl skulle erhålla en mindre andel uti den nu bestämda procenten af bevilinings-summan, om Rikets flögloflige Ständer bifalla, hvad Utskottet föreslagit, i fråga om ett förökad t antal ledamöter i Pröfnings-Comiteen, hvilka ledamöters skjutsoeh tractaments-kostnad äfven skall utgå af den uti 121 §. i Utskottets förslag till ny Bevillnings-Stadga bestämda procent, finner Utskottet Herr Christiersons forrberörde framställning vara på billighet och rättvisa grundad; men, innan de af Utskottet föreslagne nedsättningar i bevillningen blifvit af Riks-Stånden pröfvade och godkände, sam t bestämdt är, lill hvad belopp nuvarande bevillnings-afgifter varda nedsatte, anser Utskottet sig icke kunna något hufvudsakligt utlåtande öfver Herr Christiersons väckta motion meddela, utan får allenast hänvisa, till hvad Utskottet uti Ullåtgndet N:o 27, i anledning af erhållen återmiss å Betänkandet N:o 12, angående grunderne för den blifvande allmänna bevillningen, uti förevarande ämne yttrat.
Stockholm den 3i Augusti 1840.
TRYCKT HOS J. A. WALLDÉN, 1840. Bevil/nings-UtskoCtcts Memorial, N\o 29.
1 N:o 29.
Ank. till Exp. Utsk. den 30 Oct., kl. % e. m,, Memorial, i anledning af Riks-Ståndens olika beslut, angående Curhus-afgiftens fortfarande.
Genom Protocolls-Utdrag af den 20 Maj, den 11, i5, 19 och 26 Augusti samt den 2 nåstlidne September, har Bevillnings-Utskottet undfått del af Riks-Ståndens beslut, i anledning af Utskottets, under N:o 20, afgifne Utlåtande öfver de emot Betänkandet N:o 11, angående Curhusafgiftens fortfarande, samt Herr Möllerhjelms, Axel, i ämnet väckte motion, gjorda anmärkningar; och då Utskottet nu skolat afgifva förslag, dels till sammanjemkning af de skiljagtiga besluten, dels ock till de deraf föranledda propositioner, hvaröfver omröstning i Förstärkt Stats-Ulskott lärer komma att anställas, får Utskottet jemväl anmäla, att hvad Utskottet i öfriga delar föreslagit, vunnit samtlige Riks-Ståndens bifall.
Utskottets förslag, pag. 4 i Betänkandet N:o 11, att en årlig afgift till veneriska smittans hämmande och botande må fortfarande utgå till och med det år, då nåsthårefter infallande Riksdag slutas, med högst fem och minst en skilling för hvarje mantalsskrifven person, med i öfrigt uppgifna, hufvudsakligen enahanda vilkor, som vid sista Riksdag fastställdes; äfvensom att Styrelsen och Förvaltningen af Lazaretten och Curhusen inom hvarje Län må blifva gemensam, der icke locala hinder eller andra orsaker deremot förekomma, såsom uti Stockholms, Östergöthlands, Södermanlands, Wermlands och Gefleborgs Län m. fl.; dock att hvardera Inrättningens inkomster och utgifter noggrant åtskiljas, samt ovilkorligen serskildt redovisas, — år antaget af Höglofl.Ridderskapetoch Adeln utan förändring, samt af Vållofl.
Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet, med det tillägg, att de serskildt inrättade Curhus-districten må berättigas att disponera och behålla de Curhusmedel, som inom districtet inflyta, samt att, hvad sålunda vore beslutadt, äfven skulle gälla för nya Curhus-district, som intill nästa Riksdag bildas; hvaremot Högvördige Preste-Ståndet ogillat den af Utskottet framställda åsigt, att
Curhus-afgiften ovilkorligen skulle utgå till lika belopp inom hvarje Lån, äfven om derinom funnos flera Curhus och Lazaretts-district, men godkänt beloppet af denna afgift, så i afseende på maximum, som minimum, eller högst fem och minst en skilling för Bih, till R, St, Prot, 1840.
5 Sami. 1 A/d, 20 Haft, 1 2 Bevillnings-Utskottcts Memorial, N.-o 29. hvarje mantalsskrifven person för landet i allmänhet, med förklarande derjemte, att det på vederbörande inom districtet borde ankomma att för detsamma om afgiftens belopp mellan nämnde maximum och minimum efter behofvet bestämma.
Då Preste-Ståndet, genom beslutet alt införa ordet ”district” i stället för ”Lån”, synes hafva antydt, att Ståndet i den delen öfverensstämmer med Borgare- och Bonde-Stånden, och blott skiljer sig, i afseende på afgiftens belopp, inom olika Curhus-district; så får Utskottet, under förutsättning, att Preste-Ståndet bifaller, det Borgare- och Bonde-Ståndens ofvannåmnde tillägg må såsom ett förtydligande vid Preste-Ståndets beslut intagas, hemställa, att, till bestämmande af contra-propositionens innehåll, votering först må företagas öfver följande proposition: l:o Den, som vill, att contra-propositionen i hufvudsakliga voteringen skall innehålla det af Borgare- och Bonde-Stånden beslutade tillägg till Utskottets ofvannämnde förslag, att nemligen de serskildt inrättade
Curhusdistricten må berättigas att disponera och behålla de Curhusmedel, som inom districtet inflyta, samt att, hvad sålunda vore beslutadt, äfven skulle gälla för nya Curhus-district, som intill nästa Riksdag bildas, voterar Ja', den det ej vill, voterar Nej', vinner Nej, kommer contra-proposilionen att innefatta Preste-Ståndets beslut, eller att det på vederbörande inom Curhus-districtet skulle ankomma att för detsamma om Curhus-afgiftens belopp, emellan de för landet i allmänhet godkände maximi- och minimi-afgifterne, eller högst feni och minst en skilling för hvarje mantalsskrifven person, efter behofvet bestämma, och att de serskildt inrättade
Curhus-districten må berättigas att disponera och behålla de Curhus-inedel, som inom districtet inflyta, samt att, hvad sålunda vore beslutadt, äfven skulle gälla för nya Curhus-district, som intill nästa Riksdag bildas.
För voteringen i hufvudsaken får Utskottet dernäst föreslå följande proposition: 2:o Den, som bifaller Utskottets af Ridderskapet och Adeln godkända förslag, att en årlig afgift till veneriska smittans hämmande och botande må fortfarande utgå till och med det år, då nåslhårefter infallande
Riks - Hevillnings-Utskottets Memorial, N\o 29.
; 3 dag slutas, med högst fem och minst en skilling för hvarje mantalsskrifven person, med i öfrigt uppgifna, hufvudsakligen enahanda vilkor, som vid sista Riksdag fastställdes; äfvensom att styrelsen och förvaltningen af Lazaretten och Curhusen inom hvarje Lån må blifva gemensam, der icke locala hinder eller andra orsaker deremot förekomma, såsom uti Stockholms, Östergöthlands, Södermanlands, Wermlands och Gefleborgs Lån m. fl.; dock att hvardera Inrättningens inkomster och utgifter noggrant åtskiljas, samt ovilkorligen serskildt redovisas, voterar
Nej, (irsta alternativet) antages det af Borgare- och Bonde-Stånden fattade beslut ; (ördra alternativet) antages Preste-Ståndets beslut.
Ridderskapet och Adeln har beslutat, att Utskottets tillstyrkande, pag. 4 i Betänkandet N:o n, det Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majrt föreslå vidtagandet af de ytterligare åtgärder och anstalter, som för ändamålets befrämjande kunde pröfvas nödige och lämplige, så vål till veneriska smittans hämmande i allmänhet, som i afseende på ifrån utrikes orter ankommande skeppsbesättningar, om hvilkas behöriga besigtning mera bestämda föreskrifter syntes erforderlige, ån de, som innefattas uti Kongl. Commerce-Collegii, på Kongl.
Maj:ts Nådiga befallning, under den 6 Maji i83y, derom utfärdade Kungörelse, skulle förfalla; men som de 3:ne öfrige Riks-Stånden bifallit Utskottets förslag, lärer dervid få förblifva.
Utskottets yttrande, i anledning af Herr Mollerhjelins, Axel, motion, angående Curhus-afgiften inom Stockholms stad, år godkåndt af Bonde-Ståndet', hvaremot de öfrige Riks-Stånden beslutat, nemligen:
Ridderslcapet och Adeln, att Curhus-afgiften för Stockholm må beståmmas, efter behofvet, till minst en och högst tolf skilling för hvarje mantalsskrifven person; Preste-Slåndet, det må ståderne Stockholm och Götheborg vara öfverlåtet alt öfverenskomma hvar för sig om beloppet af denna afgift, motsvarande behofvet, äfven utöfver maximum för landet i allmänhet; samt Borgare-Ståndet, att en årlig afgift till veneriska smittans hämmande och botande inom Stockholms stad må med högst åtta och minst en skilling utgå af hvarje derstädes mantalsskrifven person.
Då Riks-Ståndens beslut, i afseende på Curhus-afgiftens utgörande i Stockholm, åro så skiljagtige, att Utskottet icke anser sig kunna föreslå 4 Bevillnings-Ulskottets Memorial, N'.o 29. någon sammanjemkning deraf, helst Ridderskapel och Adeln samt PresteStåndet afslagit den af Borgare-Ståndet i vissa puncter gjorde inbjudning, samt Preete-Ståndet dessutom afven medgifvit staden Götheborg rättighet att åtaga sig berörde afgift till obegrånsadt belopp, hemställer Utskottet, att, till utrönande af contra-proposition uti hufvudsakliga voteringen, följande votering må anställas: 3:o Den, som vill, att contra-propositionen skall upptaga Ridderskapets och Adelns beslut, att Curhus-afgiften för Stockholm må bestämmas efter behofvet, till minst en och högst tolf skillingar för hvarje mantalsskrifven person, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej’, vinner Nej, kommer ytterligare votering att anställas om, huruvida Preste-Stdnclets beslut, det må städerne Stockholm och Götheborg vara öfverlåtet att öfverenskomma hvar för sig om beloppet af Curhus-afgiften, motsvarande behofvet äfven utöfver maximum för landet i allmänhet, eller Borgare-Ståndets beslut, att en årlig afgift till veneriska smittans hämmande och botande inom Stockholms stad må med högst åtta och minst en skilling utgå af hvarje derstädes mantalsskrifven person, skall blifva contra-proposition vid den hufvudsakliga voteringen.
För den händelse, att Nej vinner, föreslås en så lydande voteringsproposition : 4:o
Den, som vill, att contra-propositionen skall innefatta Preste-Ståndets beslut, det må städerne Stockholm och Götheborg vara öfverlåtet att öfverenskomma hvar för sig om beloppet af Curhus-afgiften, motsvarande behofvet, äfven utöfver maximum för landet i allmänhet, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, blifver contra-propositionen, i enlighet med Rorgare-Ståndets beslut, attén årlig afgift till veneriska smittans hämmande och botande inom'
Stockholms stad må med högst åtta och minst en skilling utgå af hvarje derstädes mantalsskrifven person.
Hufvudsakliga voteringen blifver derefter: 5:o Den, som bifaller Utskottets af Bonde-Ståndet godkände yttrande, hvarigenom Herr Mollerhjelms förslag, att den rättighet för Stockholms Bevillnings-Utskottett Memorial, N\o 29. 5 stads invånare måtte af Rikets Högloft.
Ständer bestämmas, att äfven till belopp, utöfver det för Länen i allmänhet fastställda maximum af fem skiilingar för hvarje mantalsskrifven person, öfverenskomma om alt åtaga sig en efter behofvet lämpad Curhus-afgift, blifvit afstyrkt, voterar Jer, den det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, antages (i:sta alternativet) Ridderskapets och Adelns beslut; (2dra alternativet) Preste- eller Borgare-Ståndens beslut.
I afseende på de af Utskottet, i och för verkställigheten, föreslagne allmänna stadganden, pag. 5, 6 och 7 uti Betänkandet N:o 11, äro följande beslut meddeldte, nemligen:
Vid usta puncten: af Ridderskapet och Adeln, att denna punct bör sättas i öfverensstämmelse med Ståndets ofvannåmnde beslut; af PresteStåndet, att denna punct godkännes, med iagttagande såväl af hvad Ståndet beslutat, rörande Stockholm och Götheborg, som ock alt ordet "Län’7 utbytes mot ”Curhus-district”; samt af Borgare-Ståndet, att denna punct antogs, med det tillägg, att för Stockholms stad gäller, hvad 0111 Curhusmedlen derstädes serskildt blifvit beslutadt.
Vid 2lära puncten: af Preste-Ståndet, att denna punct gillades, med iagttagande af hvad senast anmärktes, att i stället, för Län inaåltes Curhus-district; samt af Borgare-Ståndet, att a:dra puncten antogs, med den förändring i början af denna punct, att orden inom hvarje Lån utgå, och att i stället införas dessa: inom hvarje Curhus-district.
Vid jule puncten: af Preste-Ståndet, att denna punct bifölls; dock med iagttagande, att Curhus-district insättes i stället för Län, samt att, i afseende på meddelandet af den tryckta revisions-berättelsen, detta sträcker sig endast till hvarje kyrka inom districtet, hvilka två senare ord sålunda tilläggas; samt af Borgare-Ståndet, att 4:de puncten antogs, med den förändring, att början af denna punct kommer att lyda sålunda: ”De ifrån Hospitals- och Lazaretts-fonderna skiljda Curhus-medleft användas af en inom hvarje Curhus-district, jemlikt Kongl.
Maj:fs Nådiga Instruction för Curhus- och Lazaretts-Inråttningarne af den 17 Dec. 1817, tillförordnad Direclion ooh etc.5'
Då de på ofvannåmnde sått beslutade ändringar eller rättelser uti de reglementariske föreskrifterna, åro helt och hållet beroende på utgånBih, till R, St, ProU Vjo, 3 Sami. 4 J/d, 20 Haft, 2 g Bevillnin"s-Ut slottets Memorial, Nio 29. gen af den blifvande sammanjemkningen eller voteringen öfver de skiljagtiga besluten, rörande Curhus-afgiftens bestämmande och förvaltande
Lånseller district-vis för landet i allmänhet, samt afgiftens maximi-belopp inom städerna Stockholm och Götheborg, anser Utskottet sig endast böra sådant vördsamt anmäla, med hemställan derjemte, att berörde rättelser måtte vid Rikets Ständers afgifvande svar å den Kongl. Propositionen i ämnet, af Expeditions-Utskottet få iagtlagas.
Stockholm den 529 October i84o. - [ - 1 - ■ ■-■ ■■ "•
Bevil Inings-Ut skottets Utlåtande, N.o 30.
Utsk. d. 4 Nov., kl. 11 f. m.
Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Betänkandet N:o 21, angående Tull-bevillningen.
Sedan Utskottets Betänkande, angående Tull-bevillningen, blifvit, i följd af dervid gjorde anmärkningar, från alla fyra Riks-Stånden återremitteradt, åligger det nu Utskottet alt till besvarande upptaga dessa anmärkningar och angifva de skäl, hvilka föranledt Utskottet antingen att vidblifva, hvad Utskottet redan tillstyrkt, eller, med frånträdande deraf, föreslå andra åtgärder och stadganden.
Hvad hos Riks-Stånden blifvit framställdt, sönderfaller uti tvänne hufvudsakliga delar, nemligen allmänna anmärkningar, eller sådane, som icke afse några serskilda fall i Utskottets förslag, samt speciella anmärkningar, eller sådane, som blifvit rigtade mot vissa af Utskottet gjorde tillstyrkanden och föreslagne bestämmelser.
Till behandling torde således först böra förekomma de förra eller Allmänna anmärkningar. i:o Hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln samt Vällofl. Borgare-Ståridel, har blifvit ifrågasatt, huruvida Bevillnings-Utskottet varit behörigt att ensamt behandla frågan om förbud mot någon varas in- eller utförsel vidare borde ega rum eller icke, hvilket ämne man ansett tillhöra Bevillnings- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens gemensamma handläggning.
Då det, enligt 3i § i mom.
Riksdagsordningen, åligger Bevillnings-Utskottet att opåmindt vid hvarje Riksdag uppgifva de allmänna grunderne för den blifvande bevillningens fördelning, och då, jemlikt 6o § Regeringsformen, tullafgifterne räknas till bevillningar, samt beloppet af berörde afgifter i väsendtlig mon beror deraf, huruvida åtskilliga varu-artiklar äro med in- eller utförsels-förbud belagde, har Utskottet, i öfverensstämmelse jemväl med hvad vid flere föregående Riksdagar egt rum, ansett det vara Utskottets både rättighet och pligt att ensamt pröfva och till Rikets Ständer hemställa fråBih. till R.
St, Prot, 1840. 5 Sami. 1 Ajd, 21 Haft. 1 2 Bevillnings-Utskollets
Ut lat ande j N-.o 30. gan, om förbud bör för några varor tillämpas eller ej.
För vidblifvande af denna åsigt, tror Utskottet sig ega desto större skäl, som pröfningen, i hvad mon en vara bör åsättas högre eller lägre tullafgift, innefattar ett ämne af alldeles lika mycken ekonomisk natur, som den, huruvida varu-artikeln bör med förbud beläggas; och dock lärer det väl icke ifrågasättas, att ju Bevillnings-Ulskoltet eger att, ensamt och oberoende af Ekonomi-Utskottet, föreslå dessa serskilda tull-afgifter.
Utskottet har foijaglligen icke funnit sig å berörde anmärkning kunna fästa afseende. 2:0
Är inom Ridderskapet och Adeln yrkadt, dels att Utskottet borde föreslå och Rikets Ständer sedermera bestämma en viss serie tor successiv minskning af de tull-afgifter, som nu blifva åsatte, dels att tull-afgifterne böra bestämmas till den höjd, att, vid förbudsskyddets upphörande, de under följande fem år successivt minskas, så att deras lägsta belopp må blifva det, som Rikets Ständer alternativt uti deras vid 1834 ®1S Riksdag afgifne förslag lill Tull-Taxa antogo; samt inom Borgare-Ståndet, att tullen å alla manufactur- och slöjde-varor matte bestämmas till högst 2b procent af varans värde under första året och sedan nedgå till 20 procent på alla de artiklar, å hvilka Utskottet föreslagit tullen derutöfver.
Enär, efter all anledning, den Tull-Taxa, som af Rikets Ständer varder vid denna Riksdag antagen, icke lärer kunna träda i verkställighet förr, än år 1842, samt Rikets Ständer åter sammankomma sist 184b, utöfver hvilken tid närvarande
Ständer icke kunna sträcka sina föreskrifter i detta hänseende, finner Utskottet, så väl häraf, som af de olägenheter vid tullbehandlingen, hvilka en för hvarje år förändrad beräkning af tull-afgifterne otvifvelagtigt skulle medföra, sig förhindradt att å berörde framställningar tillstyrka bifall.
Vidare har blifvit anmärkt och yrkadt: 3:o hos Ridderskapet och Adeln: att Utskottet icke fästat nog afseende å behofvet att hafva Colonial-varor för godt pris, utan i allmänhet åsatt desamma för hög tull; samt icke iagttagit den grundsats, att lägre tullafgifter bordt sättas, dels på sådane varor, hvilka väl ej äro egentliga råämnen, utan primära tillverkningar i sig sjelfva, men dock utgöra malerialier för färdiga fabricat, såsom garn, talg, m. m., i hvilken händelse tullen å det häraf förfärdigade fabricat kunnat något sänkas; —■ dels på de artik - Bevillnings-Utskotlets Vllalande, IV: o 30. 3 lar, som draga en dryg transportkostnad, såsom lefvande kreatur, eller lätt kunna sönderslås, såsom glas, porcellaine m. m.; äfvensom att exporttull å förädlade inhemska varor ej bör ega rum; — hos Pre ste-Ståndet: att ej någon högre tull borde vid införsel tillämpas, än a5 procent af varans värde, med undantag likväl af socker, tobak och bränvin; — att vid utförsel så få varor som möjligt, borde med lull beläggas; — samt att, vid import af råämnen tullen må blifva ytterst låg och ingen förädlad vara draga högre tull än dess råämne; — inom Borgare-Ståndet: att i allmänhet (or höga tullvärden och i följd deraf jemväl for höga tullafgifter blifvit åsatte; —• alt ingen vara borde beläggas med högre införsels-tull än 20 procent, eller någon vara vid införsel åtnjuta tullfrihet; — samt alt ingen utförsels-tull bör ega rum på färdiga af landets alster tillverkade fabriks-, handtverks- och manufaclur-varor, jemte stångjern, bräder och tjära; och inom Bonde-Ståndet: att all utförsels-tull hör försvinna och Kongl.
Maj:t endast, då brist på lifsförnödenheter kunde befaras, på kort tid kunna förbjuda dessas utförsel; — att tullen å så välin- som utgående varor ej i något fall bör öfverstiga 20 procent af varans värde; — samt att tullen å Finska varor måtte så förhöjas, att de olägenheter, som genom sista handelstraetalen med Ryssland uppkommit, derigenom motverkas.
I anledning af hvad sålunda blifvit framstäldt, anser Utskottet sig endast böra meddela det yttrande, atl Utskottet vid den förnyade granskning af detalj-bestämmelserna i Taxe-förslaget, som, i följd af återremissen, egt rum, tagit dessa omständigheter i öfvervägande och deråt lemnat den uppmärksamhet och det afseende, som med de för tull-reglering i all mänhet gällande grunder varit förenligt. 4:o Ilos Ridderskapet och Adeln samt B or gar c- St ändei: att, i händelse Utskottets förslag, att hittills till införsel förbudna varor ej skulle få införtullas förr än från och med i844* en serskild förteckning å alla sådane varor borde uppgöras och att alla de i 1835 års Tull-Taxa serskildt såsom tillåtne upptagne, men i Utskottets förslag under sådane, som i nämnde Taxa äro till införsel förbudne, inbegripne varor borde serskildt specificeras och åsättas lämplig lull, enär eljest dessa förut tillåtne varor skulle lomma att intill 1844 blifva till införsel förbudne; — att de i gällande Taxa under serskilde rubriker förekommande apolheks-varor jemväl borde specificeras och ej, på sätt som skett, under sistnämnde allmänna rubrik inbegripas; samt att några i Utskottets förslag uteslutne artiklar, nemligen tallkottar och tallstrunt, pipor, tobaks- af lera, och vågbalancer, 4 Bevillnings-Utskottets UtlåtandeIV:o 30. borde deri införas, de begge förstnämnde, med bibehållande af nu gällande tull, och den sistnämnde artikeln med en införsels-afgift af i5 procent.
Hvad först angår den ifrågastäilda förteckningen, får Utskottet upplysa, att en sådan finnes dess förra Betänkande bifogad, äfvensom att, sedan Utskottet, i afseende på förbudens upphäfvande, på sätt här nedan förmäles, afvikit från dess förra förslag, en ny så beskaffad förteckning jemväl blifvit i öfverensstämmelse dermed upprättad oell barbos bilägges.
Beträffande dernäst den yrkade speeificationen af sådane varor, som, hittills tillåtne blifvit hänförde under förut förbudne artiklar, har Utskottet, vid sjelfva Tull-Taxe-förslagets granskning, tagit nödvändigheten häraf i öfvervägande, äfvensom huruvida de omförmälde apotheks-varorne jemväl kunna böra under serskilda rubriker upptagas; och får i sådant afseende hänvisa till besluten här nedan öfver detalj-bestämmelserna i Taxan; men hvad deremot vidkommer det anmärkta uteiemnandet af tallkottar och tallstrunt, förmodar Utskottet denna artikel vara i så ringa nion föremål för speculation i handelsväg, att den ej skäligen må erfordra serskild speci fication, utan lämpligen kunna hänföras under den i TullTaxan sist införda rubrik för utelemnade varor i allmänhet.