Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Övervaktmästare, tillika Brandmästare, samt nödig vaktbetjening tillsättes medelst konstitutorial af Fullmägtige, efter det vederbörande Kontors-chef i ämnet hörd blifvit.
Deputerad eger att, i samråd med Chefen för Revisions-kontoret, utse och antaga extra vaktbetjening.
I händelse Rikets Ständer lemna bifall till förslaget derom, att Fullmägtige inom sig må utse deputerad för tillsyn öfver göromålen; så lärer, om ock Understyrelsen kommer att bibehållas, sådan undersökning, som omförmäles i 60 § af reglementet, kunna undvaras; och Utskottet anser sig fördenskull böra förnya tillstyrkandet i punkt 26:o af betänkandet, 1 l:o. att §§ 60 och 64 må från reglementet uteslutas.
Då deputerad af Fullmägtige lämpligast är i tillfälle hos dem göra den anmälan, hvarom förmäles i 61 § af reglementet, torde punkt 27:o af betänkandet kunna antagas, så lydande: 12:o.
I händelse en för öfrigt oförvitlig tjensteman finnes ega mindre fallenhet eller icke vara tjenlig och passande för den syssla, till hvilken han erhållit befordran, skall Fullmägtiges deputerad förhållandet anmäla hos Fullmägtige, som angående tjenstgöringen förordna på sätt de för Yerkets och allmänhetens betjenande nyttigast anse och lämpligast ske kan, utan att någons tur och löningsrätt förnärmas eller Yerkets förvaltningskostnad förökas.
Utskottet har vid punkt 4:o här ofvan anmält sin åsigt, att Fullmägtige böra föranstalta om vikariat för samtlige de tjenstemän, som af en eller annan anledning hindras att tjensten bestrida.
Det är af sådan anledning Utskottet nu föreslår, att, med ändring af 29:de punkten 1 momentet i betänkandet, motsvarigheten till 63 §:n i reglementet må lyda sålunda: 13:o. Mom. 1.
Blifver Chef, biträdande Kommissarie eller annan tjensteman af sjukdom hindrad att sin syssla förrätta och göromålens behöriga gång fordrar att föranstalta om vikariat, ege Fullmägtige att om tjenstgöringen förordna och dervid använda ett arfvode af 1.000 R:dr, efter år räknadt.
Sökes tjenstledighet för svag helsås förbättrande, utan egentligt sjukdomsförfall, eller för enskilda angelägenheter, ankomme det på Fullmägtige att bestämma om tjenstgöringen skall på Bankens eller sökandens bekostnad bestridas. 14 Banko-Utskottets Memorial M 55. Mom. 3.
Tjensteman, som söker ledighet i och för tjenstgöring hos Rikets Ständer, deras Utskott eller Revisorer, vare pligtig att sjelf vidkännas kostnaden för tjenstens bestridande.
Då vikariat för någon tjensteman erfordras i anseende dertill, att han sin egendom åt borgenärer afträdt, eller ock blifvit för skuld i häkte inmanad eller under förmyndare ställd, bör hälften af hans lön användas till tjenstens bestridande under den tid, vikariat i dylika fall, enligt nedanstående §§ (68—70) kan komma att fortfara.
Om någon af Bankens vaktbetjening blifver af sjukdom hindrad att sin tjenst bestrida, ege Chefen för Revisions-kontoret förordna extra vaktbetjent att tjensten förrätta mot åtnjutande för den tid, vikariatet fortfar, af ett arfvode, motsvarande den inkomst på lönestat, som för Bankens yngre vaktmästare är bestämd.
Punkten 30:o i betänkandet innefattar förslag till förändrad uppställning af 63 § i reglementet.
1 detta förslag anser Utskottet förändring ej vara erforderlig, äfven om Under styrelsen skulle komma att bibehållas; och Utskottet får alltså förnya detsamma, så lydande: 14:o.
Om någon tjensteman, antingen vid mindre förseelser i tjensten, ej låter sig rätta af vederbörande förmäns tillsägelse och varningar eller ock beträdes med verklig vårdslöshet eller försummelse i sin tjenstgöring, vare förmannen skyldig att förhållandet anmäla hos Fullmägtige, som bestämma huruvida sådan anmälan bör till åtal föranleda.
Om nästförestående punkt af Rikets Ständer bifa lies, torde, på sätt
Utskottet i punkten 34:o af betänkandet redan hemställt, 15:o. Stadgandet i 74 § af Banko-reglementet ej böra i blifvande reglemente inflyta.
Som frågor angående vaktbetjentes förseelser lämpligen kunna af Fullmägtige behandlas, tillåter Utskottet sig föreslå, dels att motsvarigheten till 73 § må erhålla denna från punkt 33:o i betänkandet något afvikande lydelse: 16:o.
Om någon af Bankens vaktbetjening visar ohörsambet mot förmäns befallningar eller på annat sätt felar i tjensten eller utom densamma förhåller sig tadelvärdt, ankomme det på Fullmägtige att, efter anmälan af Chefen för Revisions-kontoret, efter omständigheterna, antingen afhålla den felaktige från tjenst - Banko-Utskoltels Memorial M 55.
15 göring under längre eller kortare tid, med förlust af större eller mindre del af lönen, eller ock genast skilja honom från tjensten.
Dels ock, att, med uteslutande från 35:te punkten i betänkandet af mom. 1, motsvarigheten till 75 <§ må gifvas denna uppställning: 17:o.
Öfver Fullmägtiges beslut i mål, som i denna afdelning af reglementet uppräknas, må besvär endast i det fall anföras, att någon blifver från tjensten dömd.
Den som med sådant Fullmägtiges beslut ej åtnöjes, bör, vid förlust af talan, sitt missnöje emot beslutet hos Fullmägtige anmäla inom 14 dagar efter deraf bevisligen erhållen del, den oräknad; hvarefter han vare berättigad att hos nästblifvande Banko-Utskott eller, emellan riksdagarne, hos Revisorer öfver Banko-verket sin klagan fullfölja, derest besvären till Fullmägtiges expedition inlemnas, i förra fallet, sist å den dag, Rikets Ständers sammankomst inträffar, och i sednare fallet, eller vid Banko-revision, sist 14 dagar före Rikets Ständers Revisorers sammanträde; men är beslutet af Fullmägtige meddeladt sednare än 14 dagar före utgången af den sålunda bestämda tiden, böra besvären till Banko-Utskottet eller Revision omedelbart ingifvas, innan klockan 12 å 14:de dagen efter det klaganden af beslutet erhållit del, den oräknad.
Af ifrågavarande betänkande äro nedanstående punkter, nemligen : 15:o angående förändrad uppställning af 37 § i reglementet; 28:o deri till uteslutning från reglementet hemställts 62 §, angående extra ordinarie tjenstemäns omflyttning; 31:o om förändrad uppställning af 66 § i reglementet; och 32:o rörande 67 §:ns uteslutning från reglementet, af samtliga Riks-Stånden bifallna; samt följande punkter, nemligen: 7:o om uteslutning från reglementet af 34 <§; 10:o deri föreslås, att nuvarande Tryckeri-föreståndare och Sedeltryckare må från indragningsstat uppbära nu innehafvande löner; ll:o angående arfvode till Notarien vid Fullmägtiges expedition; 14:o om förändrad lydelse af 58 § i reglementet; 18:o angående uteslutning från reglementet af 45 §; 19:o om förändrad uppställning af 46 § i reglementet; samt 2i:o innefattande förslag till motsvarighet af 48 § i reglementet, af tre Riks-Stånd godkända och af ett Stånd dels återremitterade, dels afslagna; dock som, i frågor af förevarande beskaffenhet, tre Riks-Stånds sammanstämmande mening utgör Rikets Ständers beslut. 16 Banko-Utskottets Memorial JVs 55. 18:o. kail berörda återremisser och afslag icke föranleda till någon åtgärd; börande Utskottet härvid anmäla, att de i nu uppräknade punkter till antingen uteslutning eller förändrad uppställning föreslagna §§ äro oberoende af det beslut, som i afseende på Under-styrelsens bibehållande kan komma att fattas.
Öfver förslagen i nedannämnde af dels två, dels tre Riks-Stånd återremitterade och dels genom fattade beslut förändrade punkter, nemligen: 4:o om motsvarigheten till 31 § i reglementet; 8:o om d:o till 33 § i d:o; 9:o angående tiden för tillträdandet af föreslagna förhöjda löner; 12:o om motsvarigheten till 36 och 91 §§ i reglementet eller afiöningsstaten; 15:o om d:o till 41 § i reglementet; 16:o om d:o till 42 § i d:o; 25:o om d:o till 53 § i d:o; samt 36:o med förslag till föreskrift, angående tillämpning af äldre stadgande!) intilldess de nya förhållandena inträdt, skall Utskottet icke underlåta att afgifva förnvadt utlåtande, sedan Utskottet fått emottaga underrättelse om Rikets Ständers beslut i anledning af Utskottets här ofvan gjorda framställningar.
Reservation: Af Prosten L. Westerlund: »I öfverensstämmelse med Utskottets förslag anser jag nödigt och nyttigt, att Banko-fullmägtige, utom de tvänne vexeldeputerade, ibland sig utse en
Deputerad för att å deras vägnar utöfva de åligganden, som innefattas i Banko-reglementets 5 §.
Då denne Deputerad, enligt sakens natur och Utskottets förslag, måste blifva icke blott inspekterande utan äfven verkställande, innebär delta en verklig förbättring.
Emot Banko-Ulskollels Memorial M 55.
Emot Utskottets beslut om
Under-styrelsens upphörande utan att sätta något annat i stället, måste jag reservera mig, emedan derigenom inom den inre administrationen uppkommer en brist eller en lucka, som icke fvlles genom hvad nu föreslaget är.
Med denna min reservation åsyftar jag dock icke Under-styrelsens ovilkorliga bibehållande i sitt närvarande skick, utan har jag reserverat mig endast i den öfvertygelse!), att en kollegial myndighet, upplysande, utredande, rådgifvande och biträdande bör stå vid sidan af verkställande
Deputerad för att bibehålla orubbad enhet inom Banko-verket och en oafbruten kontinuitet inom den inre förvaltningens detaljer.
Denne Deputerad skall göra vexelverkan emellan Öfver- och Under-styrelsen intimare och lifligare och derigenom befordra drift och raskhet inom förvaltningen.
En sådan lifligare vexelverkan synes mig i högsta måtto önskvärd.
Å ena sidan bör derföre denne
Deputerad väljas ibland Fullmiigtige, men å andra sidan bör han såsom Chef ställas öfver, men icke helt och hållet utom Bankens embetsrnannapersonal.
Detta mål vinnes, i min tanke, fullkomligt om den vaide får anses vara sjelfskrifven ordförande i Under-styrelsen.
För att ådagalägga detta, anhåller jag vördsamt att få fästa uppmärksamhet vid följande omständigheter.
Ansvarighetslagen för Banko-fullmägtige af den 19 Augusti 1845, utfärdad af Konung och Ständer gemensamt och således egande kraft af civillag, föreskrifver, § 5, såsom skyldighet och vid ansvar om sådant underlåtes, att vid någon fråga af vigt höra Under-styrelsen, hvars skriftliga utlåtande derom bör Fullmägtiges protokoll biläggas.
Detta Under-styrelsens åliggande, att före inflytelserika besluts fattande utreda frågan i de mål. som angå den inre administrationen, är ett af de vigli ■ gaste, som tillkommer densamma.
Det är på en gång en skyldighet och en rättighet enligt den grundsats i vårt statsskick, att ingen underordnad, ehuru ringa lian må vara, kan dömas ohörd.
Att iakttaga detta må någongång vara mindre vigtigt, ja rent af likgiltigt, men skadligt kan det ju aldrig blifva, då ju
Qfver styrelsen blott är pligtig att höra Under-styrelsens åsigter i vigtigare fall, men med full rätt att ensam pröfva och besluta.
Orsaken till denna föreskrift i ansvarighetslagen är tydlig.
Upplysningar böra sökas der insigterna finnas, och der de gifvas med fullt ansvar.
Nu är Under-styrelsen sammansatt af Verkets erfarnaste tjenstemän, hos hvilka måste förutsättas en säker och noggrann detalj-kännedom om Riksbankens förvaltnings-, räkenskaps- och kontrollerings-förhållanden.
Jag vill icke förneka att Öfver-styrelsen kan söka nödiga upplysningar äfven ifrån annat håll, men de gifvas då utan ansvar och detta kan medföra våda både för Banken och de Fullmägtige.
O O Riksbankens underordnade tjenstemän stå icke i den närmare beröring med Öfver-styrelsen, att de Fullmägtige om desse kunna ega tillräcklig kännedom.
Desse tjenstemän skola icke heller komma i direkt beröring med verkställande Deputerad.
Hill. lill IL St.
Prof. 1862 & 1803. (i Sami. 1 A/å. 24 Haft. 3 18 Banko-VIskoUetf Memorial M 55.
Vili man nu befria
Under-styrelsen från skyldigheten att upprätta förslag och låta de sökande anmäla sig omedelbart bos Öfver-styrelsen, så böra väl ändock
Kontorscbeferne icke blott en och en tillfälligtvis, utan alla samfäldt och till protokollet, d. ä. kollegialt och officiell, yttra sig öfver de sökandes förtjenst och skicklighet.
Huru nödigt detta är både för
Verkets och de sökandes trygghet är lätt att inse.
Betager man Cheferne allt inflytande på de underordnades befordran, så äro de icke längre verklige förmän och kunna svårligen göras fullt ansvarige för deras verksamhet.
Att detta utlåtande gifves kollegialt är så mycket nödigare som icke blott extra-ordinarierne, utan äfven de ordinarie tjenstemännen tjenstgöra än pä en än på en annan afdelning inom Verket.
Afven i fråga om vikariater, åtminstone för längre tid. torde icke dessa upplysningar kunna eller böra undvaras; så mycket mindre, som vikariater ofta hafva ett vigligt inflytande på framtida befordran.
Möjligtvis kunna flera Under-styrelsens administrativa bestyr öfverflyttas på verkställande Deputerad ; men säkerligen skall han i de allroflesta fall med mera trygghet både för sig och Verket ombesörja dessa, sedan han inhemtat Understyrelsens yttrande.
Fullmägtige innehafva icke fasta platser; så väl de som inom dem vald
Deputerad kunna ständigt ombytas.
Skulle nu Under-styrelsen upphöra, så borttages äfven all kontinuitet i den inre detalj-förvaltningen och all enhet emellan Verkets afdelningar.
Frågas då: kari det med den sammansättning Bankens Öfver-styrelse grundlagsenligt eger, vara rådligt och klokt att nu låta Under-styrelsen försvinna och med den enhet och kontinuitet inom Verket?
Jag kan icke bejaka detta, äfven om man vill anse den närvarande organisationen såsom en öfvergång till något mera rationelt.
Är det icke fastmera för Verkets egen trygghet både nyttigt och behöflig t att Öfver-styrelsen i rent administrativa frågor, som beröra flera afdelningar inom Verket, har en kollegial korporation att hålla sig till?
Och huru skall den föreskriften att »Kontors-cheferne skola ansvara en för alla och alla för en» kunna iakttagas, om intet samband finnes dem emellan.
Häraf vill synas huru nödigt det är, att den högre förvaltningen går till råds icke blott med en eller annan Kontors-chef, utan sakernas natur fordrar en oafbruten kommunikation med och emellan Kontorscheferne.
Någon anstalt måste således finnas, som gör en sådan kommunikation möjlig på ett för alla vederbörande officielt och ansvarigt sätt.
Annars måste ju inträffa att utom den lagliga förvaltningen stående personer, oåtkomliga för allt ansvar, företrädesvis komma att inverka på besluten.
Till och med Kontors-cheferne, om deras tanke blott tillfälligtvis och muntligt inhemtas, skola komma att yttra sig utan ansvar och således äfven utan trygghet för den rådförande. Banko-Utskottets Utlåtande M 56'. 19 Verkställande
Deputerad antages för ett år i sender; han skall i de flesta fall inträda på en ny bana; hans verksamhet torde i icke ringa mån tagas i anspråk af egna angelägenheter.
Afven för honom utgör det ett vilkor för klok och välbetänkt förvaltning att han har en sakkunnig, officiel t ansvarig myndighet att hålla sig till och i saknad deraf torde en försigtig och omtänksam man knappt våga åtaga sig detta magtpåliggande uppdrag.
Huru saken än betraktas, kan Under-styrelsens borttagande för ögonblicket icke innebära någon förbättring.
För att nu å ena sidan tillvägabringa större drift och raskhet i den inre förvaltningen, hvilket ju afses med en verkställande
Deputerad lör de inre göromålen; för att bibehålla enhet och kontinuitet; för att emellan Öfver- och Understyrelse åstadkomma den närmare kommunikation och vexelverkan, som för det helas trygghet, gagn och båtnad är så önskvärd, slutligen för att utestänga allt oansvarigt och således obehörigt och vådligt sidoinflytande, synes mig ändamålsenligt och naturligt: i:o att, enligt Utskottets förslag, Fullmägtige ibland sig utse en verkställande Deputerad.
2:o att denne Deputerad varder sjelfskrifven ordförande inom Under-styrelsen.
3:o att åtskilliga Under-styrelsens åligganden, som likaväl eller bättre kunna skötas af en person, öfverflyttas på verkställande Deputerad. 4:o att Kontors-cheferne förblifva sjelfskrifne ledamöter i Under-styrelsen, hvilken i öfrigt ombildas enligt detta förslag.
5:o att verkställande
Deputerad erhåller all den magt och myndighet, som hans magtpåliggande befattning kräfver och hvilken bör tillkomma honom såsom ledamot af Öfver-styrelsen. 6:0 att
Banko-reglementet förändras till full öfverensstämmelse med detta förslag.» X.o Ank. till Kxp.-Ulsk. den 16 September 1863, kl. 11 f. in.
Utlåtande, i anledning a[ erhållen återremiss å åtskilliga delar af Betånkandet J\s 45.
Betankandet 45, med förslag till förändrad uppställning af föreskrifterna angående Bankens metalliska kassa, är, enligt protokolls-utdrag af den 12:te och 20 Banko-Utskottets Utlåtande M 56. 15:de Augusti detta år, godkändt af B or g are-Ståndet, hvaremot öfriga Riks-Stånd stadnat i följande beslut:
Ridderskapet och Adeln har bifallit hvad i betänkandet föreslagits, med undantag af 5:te, 7:de och 10:de momenterna i 5:te punkten, hvilka momenter återremitterats ; Presle-Stundel har återförvisat den del af mom. 8 i Hl § af nu gällande Banko-reglemente, som rörer Deputerade för vexel-ärenden, äfvensom mom. 5, 7, 9, 10 och 12 af 5:te punkten samt frågan om uteslutande af mom. 7 från berörde lil §; hvarförutan Ståndet erinrat om iakttagande af den rättelse i 12:te punkten, hvarigenom skiljetecknet »punkt» förändras till semikolon; och Bonde-Ståndet har återremitterat 5:te, 27:de och 28:de punkterna.
Sorn, i frågor af förevarande beskaffenhet, tre Riks-Stånds sammanstämmande mening utgör Rikets Ständers beslut, kan Bonde-Ståndets återremiss af 27:de och 28:de punkterna, innefattande förslag till förändrad uppställning af Banko-reglementets 119 och 117 §§, icke till någon åtgärd föranleda; börande Ut skottet, med anledning af återremissen af berörde 27 punkt, anmäla, att Utskottet genom förslaget i denna punkt och dermed i samband stående Memorial M 46, angående uteslutning från reglementet af 171:sta §, ansett sig hafva besvarat Riksdagsfullmagtigen Carl Ifvarsons från Hallands län motion, om privatbankernas ersättande, i mån som de upphöra, med Lånekontor af Riks-banken.
Och enär Utskottet ej skall underlåta att rätta den af Preste-Ståndet anmärkta felaktigheten i 12:te punkten, återstår för Utskottets förnyade handläggning allenast 5, 7, 8, 9, 10 och 12 momenterna af 5:te punkten, innehållande förslag till motsvarighet af enahanda momenter i lil af nu gällande Banko-reglemente, och hvilka momenter blifvit återremitterade, i följd af anmärkningar, som inom sistbemälde tre RiksStånd framställts vid Utskottets i Betänkandet M 44 framlagda förslag om anställande i Rikets Ständers Bank af verkställande Direktörer.
Sedan Utskottet nu, pä sätt af l:a punkten i Memorialet M 56 inhemtas, med frånträdanda af berörda förslag, beslutat hos Rikets Ständer tillstyrka, att Fullmägtige må berättigas att, för den dagliga tillsynen öfver göromålen inom Bankoverket, inom sig utse en deputerad; så och då, under förutsättning af Rikets Ständers bifall härtill, särskilde Deputerade i och för besörjande af de med köp och försäljning af vexlar förenade göromål och bestyr måste bibehållas, har Utskottet, med förordande af Fullmägtiges i 11 § af deras lill Utskottet afgifna och jemte Memorial JVs 1 till Rikets Ständer öfverlemnade berättelse, framlagda förslag om utseende för bemälde
Deputerade af en Suppleant, att inträda vid förfall för någondera af Deputerade, skolat hemställa, att momenterna 5, 7, 8, 9, 10 och 12 af 5:te punkten i Betänkandet M 45, må erhålla denna förändrade uppställning:
Banko-Utskottets Utlåtande JYs 56. 21 Mom. 5.
För utöfningen af de med köp oell försäljning af vexlar i Stockholm förenade göromål och bestyr, utse Fullmägtige inom sig tvä såsom
De- det Jtä 45, moputerade oell en Suppleant för desse. Mom. 7.
Deputerade, hvilka sig emellan fördela de dem tillhörande göro-M»». t och. 8. mål, såsom dem lämpligast synes, skola vid hvarje tillfälle, då Fullmägtige sammanträda, för de under tiden frän föregående sammankomst besörjda vexelärenden redogöra.
Deputerade, som Ombuden i Göteborg och Malmö, ega antaga och entlediga nödigt biträde i göromålen.
Val till såväl Deputerade, som Ombud i Göteborg och Malmö, Mom.
9. anställes före hvarje qvarlals utgång, då de afgående kunna åter inväljas. Mom. 9.
Fullmägtige, Deputerade samt Ombuden i Göteborg och Malmöhl».
to. äro för deras utöfning af ifrågavarande vexelhandel ansvarige enligt allmän lag och särskildt gällande författningar.
Åt Fullmägtige öfverlemnas att, med afseende på omfånget af Mom. de göromål, sorn tillkomma deputerade samt Ombuden i Göteborg och Malmö, bestämma icke allenast det arfvode för bemälde Deputerade och Ombud, hvaraf de anses hafva gjort sig förtjente, utan äfven ersättningen lill Deputerades och Ombudens biträden; och ega Fullmägtige i öfrigt alt anvisa de arfvode», som för vexelhandel kunna erfordras.
Bih. till /<’.
Prut. 1862 & 1863. 6 Sami. 1 Afd. 24 Haji 4 STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOIL BECKMAN, 1863.
Banko-lllakollcts
Utlåtande iV.-o 57. t J%:o SF.
Ank. till Exp.-Utsk. den 21 Sept. 1S03, kl. 6 e. m.
Vilåtande, i anledning af väckt motion om inhemtande af upplysning huruvida stadgandet i G % af Banko-reglementet, angående årlig inventering i Bankens kassor, blifvit iakttaget Af Höglofliga Ridderskapet och Adeln har till Banko-Utskottet remitterats en af Herr Cederschiöld, B. T., väckt motion, N:o 271, deri motionären, under anförande hurusom han af Utskottets Betänkande N:o 44 inheintat, att inventering af Bankens större general-kassa under en längre tidrymd icke skall hafva egt rum, föreslagit, att från Banko-Utskottet mätte infordras upplysning om tiden när Riks-bankens samtliga kassor blifvit inventerade, samt att, derest sådant icke egt rum under loppet af nästlidet år, Banko-Utskottet mätte anmodas från vederbörande infordra upplysning och förklaring öfver orsaken dertill att stadgandet i 6 § af Banko-reglementet derom, att alla Bankens kassor minst en gång hvarje år skola inventeras, icke blifvit iakttaget.
Anledningen till ifrågavarande motion skall vara hemtad af upplysningar, meddelade i Utskottets Betänkande N:o 44.
I detta betänkande förekommer likväl ej annat, beträffande inventering af Bankens kassor och öfriga förvaringsrum, än dels å sidan 8, i fråga om den Under-styrelsen åliggande skyldighet, att minst en gång i månaden, på obestämd dag, inventera såväl dagvexlingskassan som specialkassorna, följande yttrande: »Denna inventering är inskränkt till dagvexlingskassan och specialkassorna, hvaremot i afseende på inventering af alla öfriga kassor och förvaringsrum annan föreskrift ej finnes, än lii k. lill R.
Prat. 1362 & 1863, 6 Sami. 1 Afd. 25 Haft. 1 2 Banho-Uislsottets Ullålande N;o 57. att Fullmägtige, till åtlydnad af reglementets 6 §, skola minst en gång hvarje år deri förrätta inventering, enligt dertill af vederbörande uppgjorda fullständiga och verifieerade inventarii-förteckningar» ; dels å sidan 11, i afseende på större generalkassavården, det förklarande, »att, såsom sedlar och myntadt silfver nu äro ordnade i derför använda lokaler, inventering af generalkassans alla förråder icke kan utan afställande för någon tid af Bankens rörelse, specifikt verkställas», och dels å sidan 16, i samband med redogörelsen för arten af de i Rikets Ständers Bank förekommande göromål, det erkännande, att vården af redbarheterna oeftergifligen fordrar kontroller, som kunna vara enklare i enskild bankinrättning, der principalerne sjelfve äro i tillfälle att utöfva sådan vård, med det, för motivering af behofvet af verkställande
Direktörer tillagda, yttrande: »I sistberörda afseende nu saknad kontroll å vårdarne af Bankens kassor och öfriga förvaringsrum skulle, på sätt förut är antydt, vinnas derigenom att
Direktörerne blefve berättigade att anställa inventering.» »Den af Direktörerne, som hade att utöfva den dagliga tillsynen, kunde å sådan tid, då vederbörande vårdare icke voro upptagna af expeditionsgöromål, inventera, hvarje gång någon del af förråderna och på sådant sätt förvissa sig om öfverensstämmelse]!, lör tillfället, emellan innehållet i förrådet och den deröfver förda räkenskap.»
Af dessa Utskottets yttranden, med hvarandra sammanställda, lärer väl svårligen annan slutsats, rimligtvis, kunna dragas, än att, under nuvarande förhållanden, specifik inventering af åtskilliga delar utaf Bankens förvaringsrum icke kan, utan att
Bankens rörelse för någon tid afställes, ega rum, och att således fullständig kontroll å vårdarne af dessa förvaringsrum, genom anställande af de föreskrifna invenleringarne, ej är att vinna.