Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Redan året förut hade ett i Stock- holm hållet barnmorskemöte petitionerat i samma syfte.
Att verkligen något måste från statens sida göras för att bereda uttjänta barnmorskor en bättre lott på gamla dagar än den, som kommer många af dem till del, har utan undantag erkänts af alla de myndigheter, som haft att yttra sig i frågan.
1 riksdagens ofvanberörda skrifvelse framhölls sär- skildt, att då staten en gång åtagit sig barnmorske- väsendets ändamålsenliga ordnande, staten också borde sörja för, att barnmorskorna blefve bättre tillgodosedda i ekonomiskt hänseende och ej be- höfde motse att tillbringa sin ålderdom i nöd; » blott på sådant sätt kunde man nämligen begära ett fullt tillfredsställande uppfyllande af de med yrket förenade plikter och hindra att dugliga kvin- nor afskräcktes från att ägna sig åt barnmorske- kallet. » Den sist framhållna synpunkten borde i och för sig vara åtgörande.
Allt allmännare hör man den önskan uttalas, att äfven bildade flickor oftare än nu är händelsen måtte ägna sig åt en verk- samhet, som i sanning kräfver eller borde kräfva icke allenast gedigna kunskaper, utan äfven fram- stående personliga egenskaper hos dem, som ut- öfva densamma.
Men förutan större trygghet mot misére i åldrens dagar, kan detta önskningsmål helt visst icke förverkligas.
Regeringens förslag innebär upprättandet af en ålderdomsunderstödsanstalt, hvars kostnader skola bestridas genom afgifter af kommuner och i deras tjänst anställda barnmorskor samt genom fyllnads- bidrag af staten; enskildt praktiserande barn- morskor skola icke erlägga några afgifter till an- stalten, men i stället vidkännas minskning i un- derstödsbeloppet.
Den afgift som årligen af hvarje barnmorska skulle erläggas, är föreslagen till 5 kronor.
Högsta pensionsbeloppet är 200 kr., att tilldelas barn- morska, som under fast anställning i kommuns tjänst förvärfvat minst 30 tjänsteår och antingen uppnått 65 års ålder eller ock fyllt 55. år och genom obotlig sjukdom eller vanförhet blifvit ur- ståndsatt att vidare utöfva sitt yrke.
För en utförlig redogörelse för det omfattande förslaget i öfrigt sakna vi utrymme.
Den som sär- skildt intresserar sig för detsamma kan för en 10 eller 25 öre köpa det i Deléens bokhandel, Stora Nygatan 12, då k. m:ts proposition mr 5 efter- frågas.
Detta är i korthet hvad innevarande års riks- dag har att erbjuda af frågor, som mera direkt beröra kvinnan och hennes ställning i samhället.
Naturligtvis finns det motioner, som också äro af beskaffenhet att tilldraga sig en del kvinnors sär- skilda uppmärksamhet, såsom hr Söderbergs om 1 D U N rätt för lärare och lärarinnor i geografi att mot half afgift beresa statens järnvägar, hr A. Ericsons om förändrad tid för den s. k.
» pigflyttningen » eller i allmänhet tjänstfolks flyttningstid m. m.
De höra dock till ett särskildt kapitel och torde ej i denna redogörelse vara på sin rätta plats.
Damernas älsklingsdryck.
N å g o t o m kaffet, d e s s tillagning, s u r r o g a t e r m. m. af En gammal kaffemosier.
I E n g l a n d, d e r te drickes oändligt myc- k e t m e r a än kaffe, får m a n i regeln eländigt kaffe.
D e t t a beror på, att i E n g l a n d n ä s t a n allt det kaffe, som säljes till k o n s u m t i o n i h e m m e n eller r e s t a u r a n tern a, är b r ä n d t och m å l e t kaffe, som t i l l h a n d a h å l l e s i fina p a k e - ter med p r u n k a n d e etiketter.
M e n b å d e » Fi- nest M o c h a coffee », » Noted old m o c h a », » Finest P l a n t a t i o n Coffee » och » Delicious F a m i l y Coffee » äro i regeln intet a n n a t än cikoria, potatis eller rötter, b r ä n d t och m å l e t t i l l s a m m a n s med en försvinnande portion kaffe.
I F r a n k r i k e d ä r e m o t får m a n oftast ett förträffligt kaffe, liksom i Belgien och H o l - land.
D e s s a t v ä n n e s i s t n ä m n d a l a n d kon- sumera, r ä k n a d t p r person, det mesta kaffet.
D ä r n ä s t k o m m a Schweiz, D a n m a r k, T y s k - land, Sverige och F r a n k r i k e.
E n g l a n d och R y s s l a n d stå sist i fråga om kaffekonsumtion.
E t t alldeles särskildt r u m i vår kaffedrick- ning i n t a g a kaffesurrogaterna, som äro legio.
D e t a l l r a mest b e k a n t a kaffesurrogatet ä r cikorian, en v ä x t med b l å h v i t a b l o m m o r och en frukt som, väl k u l t i v e r a d, blir stor och köttig.
D e n n a frukt t o r k a s, brännes och ma- k a som kaffe och b l a n d a s sedan med v a t t e n, till dess m a n erhåller en b r u n s v a r t, fet och tjock massa.
D e n vid bränningen u t v e c k l a d e oljan gifver cikorian en kaffelik smak, men förtärd i större kvantiteter k a n cikorian v a r a g a n s k a skadlig.
Själfva cikorian förfalskas ofta med tegelmjöl, o c k r a, torfpulver, sten- kolsaska.
M a n u p p t ä c k e r emellertid ytterst lätt, om kaffe ä r tillsatt med cikoria, t y dylikt m å l e t kaffe färgar k a l l t vatten, som hälles däröfver, genast b r u n t.
A n d r a, mer eller m i n d r e s k a d l i g a eller onyttiga kaffesurrogater, äro » Natronkaffe », » L ö w e l a n d » m. fl.
Till tillverkningen af dessa surrogat a n v ä n d a s hvete, hafre, råg, bönor, ärtor, potatis, ollon, rötter, kastanjer, J o h a n - nisbröd m. m.
J a, j a g h a r en g å n g i min ungdom d r u c k i t kaffe, k o k t p å • — b r ä n d a brödkanter!
T y s k l a n d ä r det l a n d, d ä r kaffesurrogater i kolossal s k a l a a n v ä n d t s, och i T y s k l a n d ä r det också, som m a n p å senare åren fram- k o m m i t med ett alldeles n y t t kaffesurrogat, som intager en helt och hållet särskild ställ- ning bland kaffesurrogaten och tillsättningarna.
Det är Kathreiners Kneipp-maltkaffe.
U n d e r det de flesta hittills k ä n d a kaffesurro- gater äro fullständigt värdelösa ifråga om kaffets viktigaste e g e n s k a p, aromen, och som näringsmedel, j a, i de flesta fall k u n n a be- tecknas som skadliga, ä r Kneipp-kaffet icke blott ett u t m ä r k t näringsmedel, som, b l a n d a d t med ä k t a kaffe, tillför d e t t a en ny, god egen- s k a p, u t a n det h a r kaffets egen, speciela s m a k och arom.
Kneipp-kaffet består nämligen af u t v a l d t m a l t, som rostats i h e l a k o r n; men genom en särskild procedur impregneras dessa malt- k o r n med en s t a r k kaffeessence, som distille- 1895 rats u r kaffefrukten och h v a r i g e n o m malt- k o r n e t tillföres det verkliga kaffets smak och arom och det, som ä r kaffets a och o, kaf- fets » själ » så a t t s ä g a: koffeinet.
Kneipp-kaffet h a r v u n n i t en oerhörd m a r k - n a d och h a r n u äfven börjat säljas i Sverige.
D e f ö r n ä m s t a mediciniska auktoriteter i Sve- rige h a u t t a l a t sig med största e r k ä n n a n d e om d e t s a m m a och s ä r s k i l d t r e k o m m e n d e r a t det som familjekaffe.
Kaffets smak, allt kaffes s m a k, v a r e sig m a n a n v ä n d e r e n b a r t kaffe eller b l a n d a r det med en eller a n n a n kaffetillsättning ä r emel- lertid i sista h a n d beroende af tillagningen.
Och, e h u r u konsten a t t k o k a en k o p p godt kaffe ä r g a n s k a lätt, ä r det likväl m å n g e n som icke k a n d e n s a m m a, u t a n förstör kaffet genom felaktig tillagning.
Den urgamla, vanliga kokningen i p a n n a har, som mera ekonomisk, sina företräden.
N ä r kaffet ä r k o k t och a f k l a r a d t, bör det u p p h ä l l a s på ett a n n a t k ä r l, så a t t ej bitter- ä m n e n a i kaffet m å försämra s m a k e n.
Kaffe- p a n n a n bör åtminstone en g å n g i v e c k a n ur- k o k a s med litet soda och v a t t e n.
» P u m p a n » öfvergifves allt mer och mer.
Dess egentliga företräde är, a t t den håller sig r e n a r e än kaffepannan, h v a r s m ö r k a inre ä r mera otillgängligt och s ä l l a n så noga efter- ses.
Slarfvigt tjänstfolk och s m å olycks- händelser, som ofta inträffa med p u m p a n, göra b r u k e t af d e n s a m m a k o s t b a r a r e än an- skaffandet af en ä n d a m å l s e n l i g filtrerapparat, med hvilken m a n ovillkorligen bäst får fram kaffets finaste och a n g e n ä m a s t e egenskaper.
D y l i k a k a f f e k o k n i n g s a p p a r a t e r finnas i m ä n g d, men de d y r a s t e och mest invecklade äro icke alltid de b ä s t a.
F ö r 2 å 3 kronor erhåller m a n i ett v ä l s o r t e r a d t bosättningsmagasin en god kaffe-filtrerapparat af b r ä n d lera.
T i l l a g n i n g e n p å en d y l i k a p p a r a t ställer sig k a n s k e en liten, liten s m u l a d y r a r e ä n a t t k o k a i p a u n a, men d e n n a olägenhet hjäl- pes lätt, om m a n — j a g t a l a r n u h u f v u d s a k - ligen om familjer och till h u s m ö d r a r n a!
— tillsätter en tredjedel eller mer af det K a t h - reiners Kneipp-maltkaffe j a g förut t a l a t om.
E n a n n a n s a k är, att m a n alltid bör b l a n d a flere kaffesorter t i l l s a m m a n s.
D e t t a ä r en af hemligheterna a t t m a n alltid i F r a n k r i k e får så godt kaffe, ty d ä r b l a n d a r m a n i regeln tre sorter t i l l s a m m a n s.
E n b l a n d n i n g af t. ex. en tredjedel h v a r d e r a af J a v a, S a n t o s eller G u a - t e m a l a och K a t h r e i n e r s Kneipp-kaffe ger ett helt e n k e l t y p p e r l i g t familjekaffe.
Beträffanda detta senare i a k t t a g e s följande.
Kneippkaffet bör m a l a s groft p å v a n l i g kaffekvarn.
Det slås därefter p å k o k k ä r l e t och öfvergjutes med k a l l t v a t t e n.
S e d a n det k o k a t u p p, låter m a n det sakta k o k a ett p a r m i n u t e r och slår sedan p å det a n d r a m a l n a kaffet, rör om det hela och k o k a r det ytterligare ett p a r minu- ter.
Ä n n u b ä t t r e är, om det m a l d a kaffet slås p å en filtrer-kaffe-apparat, hvarefter det öfvergjutes med det k o k a n d e K n e i p p kaffet.
T i l l morgonkaffe k a n m a n g ä r n a t a g a t. o. m.
hälften Kneipp-kaffe eller mera, till eftermid- dagskaffe mindre.
E n u t m ä r k t fördel m e d Kneipp-kaffet är, a t t det icke, som a n d r a kaffetillsättningar, k a n förfalskas, d å det säl- jes i hela korn, i förseglade p a k e t.
M y c k e t mera vore a t t säga om kaffet, dess i n t r e s s a n t a historia, öden och äfventyr, men j a g h a r redan p r a t a t nog.
I ett äro vi nog i a l l a fall ense: a t t » kaffetåren den bästa är af alla jordiska drycker I »
I D U N Ur notisboken.
Framtidens kvinnoläkare.
Aderton kvin- liga studerande finnas för närvarande vid Karo- linska institutet härstädes, nämligen kandidaterna Anna Ahlström, Elin Beckman, Anna Dahlström, Maria Folkeson, Thora Granström, Sofia Holm- gren, Hertha Johansson, Signe af Klintberg, Signe Knocn, Matilda Lundberg, Sigrid Molander, Ada Nilsson, Siri von Porat, Julia Rosenbaum, Ellen Sandelin, Berna Skog, Anna Stecksén och Alma Sundqvist.
* Restaurering af gobeliner har hittills i Sverige varit betraktad, om ej som en omöjlighet, så dock såsom ett arbete, förenadt med så stora svårigheter och kostnader, att ägare af gamla med- farna gobeliner hellre låtit tiden fortsätta sitt för- störelseverk än vidtagit åtgärder för deras repa- ration.
Handarbetets vänner har emellertid nu beredt en möjlighet till renovering af gobeliner.
I dessa dagar har den intresserade allmänheten å föreningens lokal vid Brunkebergstorg kunnat öfvertyga sig om, huru lyckligt detta försök slagit ut.
Någon har hittat en gobelin från, som det synes, midten eller slutet af 1600-talet i ett mise- rabelt skick med hål vid hål, stora stycken upp- slitna eller i trasor.
Kanske har detta mästerverk tjänat som en golfmatta i något tarfligt h u s.
Så- dant har man hört talas om.
Af bårdens mönster har man insett konstverkets stora värde.
Så har man vändt sig till Handarbetets vänner, som, så- som man vet, redan drifvit gobelinsväfnadskonsten mycket långt.
Här har emellertid förelegat ett ytterst svårt, tålamod och grundliga insikter kräfvande arbete.
Den senare egenskapen besitter bland föreningens många dugande krafter företrädesvis fröken Ha- milton, som för kort tid sedan med statsunderstöd företagit en studiiresa i Frankrike, och särskildt satt sig in i gobelinväfnadskonsten.
Det är hon som nu är föreståndarinna för denna afdelning af föreningens verksamhet.
Tålamodet har fått ett vackert uttryck i dessa tusen sinom tusen nålsting, som under månader genomfarit den väldiga väf- ven och fullbordat ett af de mest omsorgsfulla renoveringsarbeten man gärna kan tänka sig.
Ty det är väl att märka, att nästan hvar enda lucka, för att ej tala om hvarje litet hål, måst ifyllas genom broderi och ej genom väfnad.
Där denna senare metod användts, märkes skilnaden mellan den äldre väfven och den nyare på ett ganska framträdande sätt.
Denna nya sida af föreningens verksamhet har också genast tagits i anspråk.
På dess verkstäder håller man nu på att renovera en hel serie af vackra gobeliner, och från k. förrådskammaren komma troligen flere sådana att öfverlämnas till behandling.
* Svensk kvinnoslöjd i London.
» Scandina- vian Art Industries » är namnet på en affär, som fru Agnes von Walterstorff från Stockholm forti- det år öppnade vid Brook Street i London för ut- ställning och försäljning af hufvudsakligen sveu- ska konstslöjdalster, ungefär i samma stil som fröken S. Giöbels affär i Palmeska huset härstä- des.
Butiken vid Brook Street befanns emellertid snart vara för trång och obekväm, hvarför affä- ren från och med detta års början flyttades till n:r 19 South Molton Street.
Men äfven där är lokalen för liten, hvarför en ny förhyrts från 1 april i n:r 440 Oxford Street, som bekant en af Londons förnämsta och mest trafikerade butik- gator.
I ett rum innanför den nya butiken kom- mer det för engelska ladies oundvikliga eftermid- dagsteet att serveras af flickor, klädda i skandi- naviska folkdräkter.
71 Vasateatern ger i morgon lördag en med ej så litet intresse motsedd nyhet: Harald Molanders våde- vill » Vasariddare ».
Vi kunna först i nästa num- mer, inberätta något från premieren, af hvilken man väntar sig så mycket vissare framgång, som hr Molanders nya stycke, då det nyligen före- drogs i en enskild literär krets, gjorde synnerlig lycka.
Särdeles skall fru Anna Norrie i hufvud- rollen ha en högst tacksam uppgift.
SSdra teaterns nya program bar fått alla skrat- tarne på sin sida, och då väl åtminstone hälften af mänskligheten ej har något emot att hjärtligen le, bör detta betyda detsamma som en varaktig framgång.
Den lilla inledande enaktaren » Gräs- hoppan » kan saklöst öfverhoppas, men Daschs lustspel » Neckens dotter » är genomgående lustigt och uppfriskande, nästan galliskt trots den tyska källan.
Hr Bergström finner i hufvudrollen till- fälle att utveckla sin saftiga komik från dess allra bästa sidor, och bland öfriga medspelande må särskildt nämnas fruarna Chrisliemsson och Lam- bert, fröken Paldanl samt herrarne Wagner och Sternvall.
Violoncellisten Henry Bramsen gaf i tisdags sin första offentliga konsert härstädes i Musikaliska, akademiens stora sal inför en sorgligt fåtalig, men dess mera tacksam publik.
Den unge konsertgif- varen visade sig vara en verkligt framstående vir- tuos på sitt välklingande instrument.
En solid teknik, känsligt föredrag och god uppfattning kän- netecknade hans spel.
Särskildt dokumenterade han sig som en mycket framstående flageolelt- spelare.
— Fru Dina Edling föredrog på ett för- träffligt sätt några visor, och ackompagnementet sköttes förtjänstfullt af fröken Emelie Ulfsax.
En andra konsert gifves i afton fredag med bi- träde af konsertmästaren F. Book och fröken Alf- hild Larson.
v Fjärde kammarmusiksoarén ' gifves nästkommande tisdag i Vetenskapsakademien efter ett som van- ligt godt program.
(Forts.) Tants egen historia, aldrig endast anad.
berättad, Några sirliga p r o m e n a d p o l o n ä s e r, förtju- s a n d e b l o m s t e r b u k e t t e r, ett offer åt principer eller ett uteblifvet frieri och en doft af viss- n a d e rosor.
P å detta sätt genomgick j a g h å g k o m s t e r och förhållanden, möjligtvis icke riktigt ' i en följd- riktig ordning, u t a n en s m u l a hit oeh dit.
Icke heller k u n d e j a g för min inre syn fram- trolla de bilder, som j a g mest älskade, ty i stället för farbror Gabriel, tyckte j a g mig se Magnus, och d å j a g ville s k å d a Göstas fina, bleka, tillbedda anletsdrag, förvandlade de sig till ett solbrändt, skarpt, energiskt ansikte, som oförsynt h v i s k a d e: » jag k a n inte lefva u t a n dig! » Men j a g inbillar mig, att om m a n sanningsenligt skulle ge form åt sina inre syner eller p å p a p p e r e t sätta u p p sina fun- deringar, t a n k a r, föreställningar, h å g k o m s t e r och idéer i d e n ordning de infinna sig, så fruktar j a g det skulle bli ett s å d a n t virrvarr, att det lätt nog k u n d e ge anledning till en oeh a n n a n T u f v a p r o c e s s.
operan bjuder under den närmaste tiden på ett synnerligen intressant gästspel.
Den från ett par föregående besök härstädes bekante och högt uppburne operasångaren d ' Ändrade kommer nämligen att uppträda i några af sina mest fram- stående partier.
Början göres i morgon lördag med operan » Don Juan », i hvilken som bekant hr d ' Andrade innehar titelpartiet.
Den framstående sångaren kommer vidare att sjunga titelpartiet i » Vilhelm Tell » och Volframs parti i » Tannhäuser. » Emellertid satt j a g n u h ä r i min m å n b e - lysta enslighet, en f. d. arftagerska eller åt- minstone m e d dåliga utsikter att en gång få öfverta min arfvedel.
Hvad det n ä r v a r a n d e eller den n ä r m a s t e framtiden beträffar, så voro mina förhållanden icke särdeles lysande.
Ty vid kusin M a g n u s ' u p p t r ä d a n d e visade d e t sig snart, att h a n, 4 » h v a d mig beträffar, ej h a d e lust att t r ä d a i sin faders fotspår.
T a n t h a d e naturligtvis varit outtröttlig att skildra d e n ställning j a g intagit d ä r i h u s e t och de donationer, s o m säkert skulle tillför- s ä k r a t s mig i oeh för en framtida utkomst, därest farbror ej h a d e trott sig v a r a b a r n - lös o. s. v. Magnus lyssnade till h e n n e s ord, u t a n att likväl själf fälla ett enda till min förmån, och som h a n därtill icke syntes h a h å g att skapa någon egentlig hemtrefnad omkring sig, u t a n var bäst belåten, om m a n l ä m n a d e h o n o m åt sig själf, s å erforo vi s n a r t en förödmjukande känsla af att v a r a totalt öfverflödiga.
» Han ä r rent af en fruntimmershatare, » sade tant, oeh som detta var en af d e man- liga k ä n s l o s t ä m n i n g a r, hvilka h o n h v a r k e n k u n d e förstå eller tyckte o m, s å började h o n s n a r t vantrifvas i h a n s n ä r h e t.
» En riktig fruntimmershatare, » u p p r e p a d e b o n m e d lätt höjda ögonbryn och en axelryckning.
» Den sköna Heloise m å t t e grundligt h a botat h o n o m •för den svaghet h a n en gång visat det täcka könet, » tillade h o n o c h började efter d e n n a stund g ä r n a själf gå u r vägen för h o n o m, d å han ströfvade ut m e d b ö s s a n öfver axeln.
Efter ett bref från Gösta von Herbert fann tant emellertid, att h o n icke längre k u n d e u n d e r l å t a att r å d g ö r a m e d familjens hufvud a n g å e n d e v å r förbindelse.
Hon framställde vissa o m s t ä n d i g h e t e r s å som de kort före far- b r o r s frånfälle h a d e gestaltat sig.
Men innan hon ä n n u talat till slut om de förhoppningar vi ägt och det ovissa i v å r a n ä r v a r a n d e ut- sikter, s å fick h o n del svar, att min kusin, med salig d u m b o m, a n s å g de ä k t e n s k a p lyck- ligast, s o m icke blefve utaf och, att h a n för sin del icke ville lägga två strån i k o r s för att störta oss i ofärd.
» Kärleken h a r en gång förvillat honom, n u h a r h a n genom d e n blifvit förvildad, » s a d e tant, s o m efter d e n n a s t u n d blef alltmera b e - nägen för en ä n d r i n g i våra dagliga förhål- landen.
» Kusin Gabriel h a r varit temligen generös mot mig, » e r k ä n d e h o n, » oeh s o m j a g h a r n å g r a t u s e n t a l s kronor i b e s p a r i n g a r s a m t där- till i lifränta oeh p e n s i o n e r åtskilliga h u n d r a - tal i s a m m a mynt, så k ä n n e r j a g mig verk- ligen frestad att h ä r s k u d d a stoftet af mina fötter. » Och s å en dag tog h o n gud i hå- gen s a m t mig p å köpet, h v a r p å vi drogo bort från N o r e g å r d, d ä r vi en gång t ä n k t oss få b å d e lefva och d ö.
Kusin M a g n u s rörde icke s å mycket som ett finger för att hålla o s s kvar.
Att se oss på ryggen föreföll honom troligtvis: all right.
» Det ä r bättre att vara själfständiga h ä r än lefva d ä r borta på n å d e r, » bedyrade tant, och s o m h o n fört m e d sig en del antika möbler, h e n n e s enda fädernearf o c h n u v å r salongs förnämsta p r y d n a d, s a m t därtill d e n oöfverträffliga jungfru L o v a benäget följt m e d i släptåg, s å k ä n d e vi o s s s m å n i n g o m t ä m - ligen h e m m a s t a d d a.
Och Gösta von H e r b e r t?
J a o m?
om inte » om » h a d e varit!
Tillfölje af detta ödes- digra » om » började j a g verkligen frukta, att h a n u n d e r n ä r v a r a n d e m ö r k a framtidsutsikter små- ningom skulle d r a sig tillbaka.
P l å g a d e mig d e n n a föreställning?
J a g vet det icke.
Det v a r mig alldeles, som om mitt hjärta i d e n n a stund blifvit förvandladt till en isbit.
» Ella, hvart h a r d u tagit v ä g e n?
» Det var t a n t s röst, s o m väckte mig u r den
I DU N 72 försoffning, hvari jag matt sjunkit tillbaka mot fåtöljens ryggstöd.
» Låt Lova t ä n d a l a m p a n, » fortfor hon, » man kan bli mjältsjuk af att sitta i mörkret.
Hela tiden h a r j a g f u n d e r a t.
» Det h ö r d e nämligen till tants egenheter, en egenhet, som hon för resten delar med mån- get godt folk, att hon aldrig ville e r k ä n n a, att hon tog sig en liten middagslur.
» F u n d e r a t », u p p r e p a d e hon, m e d a n vi i l a m p s k e n e t åter placerade oss vid divansbor- det, » funderat på, h u r förskräckligt det är, att Magnus låter landthushållningen gå vind för våg.
P å det h ä r sättet b ä r det sig inte ett tiotal år.
Alla Gabriels förbättringar vår- d a r h a n sig inte om.
ja, till det yttre ä r han faderns lefvande afbild, men s t a r k a r e, gröfre, en riktig jätte.
och b a r n - lös som h a n är, så kan du j u alltid r ä k n a s som h a n s n ä r m a s t e arfvinge.
» 1895 h a n gaf mig, då j a g en gång ville stöka till- rätta i h a n s r u m: ' H v a r e n d a b ö s s a är l a d d a d ', r o p a d e h a n, ' och jag vill inte g ä r n a att tant E b b a får sig en kula i planeten '.
ja, han sa ' verkligen ' planeten '.
å h, det är en hor- rör!
S k r a t t a r d u?
J a g får då säga, att det är b r a lite som roar dig! » » Men h a n ä r j u komisk, » s a d e j a g oeh kysste b l i d k a n d e h e n n e s h a n d.
» Åh j a.
Om han inte visat sig så grundligt s m å a k t i g mot dig, så skulle m a n k u n n a t tro, att h a n inte satte ringaste v ä r d e på detta lifvets goda s a m t alt han skulle finna sig lika bra i en j o r d k u l a som i ett p a l a t s.
Och så n ä s t a n u t e s l u t a n d e omge sig med manliga domesliker, hvilka utan en h u s m o r s omsorger möjligtvis inte så noga akta på mitt och ditt.
J a g m å u n d r a, om m a n inte för h a n s eget bästa, förstås, skulle k u n n a s ä t t a honom u n d e r f ö r m y n d a r s k a p?
I en framtid skulle han då slippa gå som tiggare från gården och.
och d u k u n d e å t m i n s t o n e motse en tryggad ålderdom.
» » Ännu kan h a n lefva en trettio, fyrtio år, och det är således klena utsikter för mig och mina efterkommande, » s v a r a d e j a g, och, allt- j ä m n t i en likgiltig s i n n e s s t ä m n i n g, t ä n k t e j a g ' » Snälla tant, » inföll jag med ett försök att tämligen kallsinnigt på vårdslöst b o r t k a s t a d e hejda h e n n e.
h u n d r a t u s e n t a l s kronor, som om de för mig » Om m a n till exempel, » fortfor h o n allt icke h a d e större v ä r d e än den pris s n u s, hvar- ifrigare, » om m a n tar allt bestyr om egendo- med t a n t för tillfället på ett ytterst graciöst men ifrån h o n o m, så t r o r jag, h a n s n a r a r e sätt t r a k t e r a d e sin r o m e r s k a n ä s a, en trak- skulle tacka oss än tvärtom.
Man behöfde tering, som vanligtvis s k e d d e i största hem- j u endast sätta en g r ä n s för ett vårdslöst lighet, och hvilken endast j a g oeh L o v a en förfarande.
afkastningen k u n d e han j u få och a n n a n gång h a d e bevittnat.
disponera och så i godan ro sköta sig s j ä l f.