Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti Kongl. Majrts Nådiga Kungörelse af den '29 Junii 1798, om pensioner för sådane afskeds, tagande Civile Ämbets- och Tjenstemän, som, innan de uppnått 70 års ålder, befinnes oförmögne att tillbörligen bestrida Kongl. Maj:ts och Rikets tjenst, är stadgadt, att sådane skulle erhålla pensioner till deruti efter ålder och tjenstetid lämpadt belopp; som, innan de uppnått 70 års ålder, äro utarbetade eller förlorat de för tjensternes förrättande oumbärligaste sinnen och lemmar, eller äro besvärade med obotliga sjukdomar eller sinnessvaghet med mera, som till tjenstens vederbörliga bestridande gör dem oskicklige; Och ehuruväl härvid endast omförmäles Ämbets- och Tjenstemän med 600 Rtdrs lön och derunder, hvilket dock lärer härröra deraf, att detta belopp då utgjorde Collegii-Råds
Lön, synes tillämpningen deraf till Innehafvare af de sedermera inrättade Justitiae-Råds
Ämbeten, dock utgöra en på billighet och rättvisa grundad fordran.
4 Sami, 4 Bmé, 5$ St as - Uts k o 11 efs B e tän Itand e n.
Da likväl med dea strängaste tillämpning af denna författning, Herr Justitiae-Rådet Blom, i förhållande t 11 sin ålder och tjenstetid, endast skulle kunna i .pension erhålla tre fjerdejelar af inne. hafvande Hon, och således, enär Utskottet icke kan tillstyrka hans anhållan, att tillika få behålli T.if elpenningarne, komma att frånträda unge. får hälften af de inkomste-, han vid Ämbetets utöfning hittills njutit, detta skulle utgöra en högst känbar minskning och möjligen sätta honom i bekymmer för en efter ålderns kraf och innehafvande värdighet i samhället någorlunda passande utkomst, har Utskottet, som till de ojäfagtiga bevis af Herr Justitiae-Rådet Bloms Äm 9 , betsrrnnna förtjenster, han af allmänna opinionen sig tillvunnit, ansett böra häggås dess deltagande uti utarbetandet af vår nu gällande ConstitUtion, och ett irpårigt verksamt deltagande såsom granskande Ledamot uti förslagets utarbetande till ny Civil och Criminal-Lag, icke kunnat tveka att, vid desse till Herr Justitiae-Rådets fördel gemensamt verkande omständigheter, tillstyrka Riksens Högloft.
Ständers bifall dertill, att han vid afskedstag mdet må, med uteslutande af Taffelpt nan g irna, erhålla pension, Svarande emot hela L( nen. att under dess återstående lifstid från Allmänn Ind-agnings-Staten utgå; Dock under det uttryckliga förbehåll, som Kongl. Maj:t fästade vid en år 1814 inträffad händelse, då en bland högrte
Domstolens
Le amöter för sjuklig - Stats- Utskottets Ettan landen- 59 het erhöll
Nådigt afsked med pension till enahanda belopp med lönen, att sådant icke må ut' göra något praejudicat för framtiden.
Ständers pröfning hemställes detta vördsamligen; Lärandes hos KonglMajit i underdånighet anmälas det 1 e.dut, sorn häröfver varder ineddeldt.
Stockholm den 33 Augusti 1823.
Nio 411- Ankom den 18 Augusti 1823, Riksens Högloft.
Ständers Stats - samt Lag-Utskotts Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens afgifne yttrande, öfver Herr ].
Linströms motion, angående Hof-Rättens öfver Skåne och Elekinge ställande på Indragnings-Stat m. m.
Det af Stats- samt Lag-Utskotten den sisil Maji afgifne gemensamma Betänkande, i anled - io luti - Utskottet» Betän iaflde» ning af Herr Jacob Linströms Motion, om HofRättens öfver Skåne och Blekinge ställande pa Indragnings-Stat; [samt om upphörande af den Advocat-1'iscalen i Götha HofRätt tillagde ersättning för förlorade sportler med 500 Ihdr, och uti hvilket Hof-Rättens bibehållande blifvit af Lag-Utskottet tillstyrkt, samt sportel-ersättningen åter af Stats-Utskottet till uppförande å Indragnings-Staten föreslagen, har frän Höglofl.
Ridderskapet och Adeln samt Vallöf}.
BorgaretStån. det blifvit återremitteradt i hela dc-ss vidd, från Högvördige Preste-Ståndet endast i afseende på Hof-Rättens bibehållande, samt från Hedervärda BondeStåndet; Som godkändt .Betänkandet i den. na del, endast i hvad som_ rörde sportel-ersätt* ningen.
Le anmärkningar, som blifvit gjorde emot Lag-Utskottets yttrande om nyttan och behofvet af den för Skåne och Blekingen inrättade HofRätt, innefattas hufvudsakligen i de omdömen: att Utskottet för behofvet af den nya Hof-Rätten endast åberopat sin egen erfarenhet och ej skälen för densamma: att de under sednare åren okade rättegångarne härflyta mindre af tilltagande befolkning och rättsförhålhnden, än af tillfälliga och öfvergående omständigheter, såsom rubbning i pennigeförhållandet cch obestämde Policeförfattningar m. m.; Att ändamålet eller Rätte, gångarnes snaj;a afgörande kunnat med mindra Stats-Utskotte t* Betänkanden. 61 kostnad afhjelpas om Götha Hof-Rätt blifvit förstärkd med en Division eller fått begagna adjungerade ^Ledamöter; Att ett ökadt antal ÖfverDomstolar lättar Rättegångars utförande och i följd deraf ökar deras antal, hvilket Riksens Ständer, genom fattade beslut i fråga orri Permanente HäradsRätter och Revision skill i ngs bibehållande, sökt förekomma; Att Skåne och Blekinge på bekåstnad af Rikets öfiige Provincer tillskyndats en obillig förmån; Att en sådan fördel med mera skäl bordt tilldelas de Norra Provi ncerne; Att bibehållandet af den jnya HofRätten möjligen kan gifva anledning till flere dylika Inrättningar innan nästa Riksdag inträffar?
Att Stats-Rådet lär hafva afstyrkt stiftandet af ifrfgavarande HofRätt, samt slutligen att Dag'
Utskottet skall hafva förbisett Herr Bagges uti Vällofl.
BorgareStåndet afgifne yttrande i anledning af Herr Dinströms motion.
Mot uppförande på Indragnings-Stat af de 500 Ridt-, som Kongl. Maj:t i Nåder funnit godt tillägga Advocat-Fiscalen i Götha HofRätt folden minskning i sportler han fått vidkännas, genom Skånes och Blekingens skiljande från nämnde HofRätts
Jur sdictioti, har åter blifvit invändt: att noga skillnad bör göras emellan Bön och sportler; Att den förre genom Fullmagten blifvit
Ämbetsmannen försäkrad och ej utan motsva\ rande ersättning kan honom fråntagas; men att 62 Stats-lJts kot tets Betänkanden. sportler deremot aro en tillfällig inkomst beroende på flere eller färre göromål samt ingalunda genom Fullmagten garanterad till visst belopp; Att Advocat-Fiscalens (påräknade sportel-inkomst bestar af böter samt så kallade inbindningspenningar, hvilka af hvarje HofRättens. jurisdictiorr underlydande
Domare vanligen'^erlägges; men om någon minskning i de förre uppkommer, så eger lian ock en motsvarande lindring i det besvärliga och oftast obehagliga Actors-kallet; Och hv icl inbindnings-penningarne angår, så äro de ej någon i Lag grundad inkomst; —- Att den uppgifne ersättningen för de frångångne 10
Dornsagorne är vida öfver hvad skäligen kan förmodas tiafva Advocat-Fiskalen tillflutit, enär han, efter samma beräkningsgrund, i annat fall hittills skolat egt omkring 2,500 R:dr i sportler; Att Utskot" ten ej uppgifvit några grunder för ersättningens bestämmande till 500 R;dr, då det likväl varit dea rätta, att utaf Lagman Hedenstjernas uppgifter till Taxeringen före samt efter HofRättens i Christianstad inrättande, utröna skilnaden i sportelbeloppet, och hvilken skillnad, efter verkstäld uträkning, ej skall utgjort mera än 146 R:dr.; samt ändteligen, att en sådan ersättning skulle blifva ett ganska farligt praejudicat eller lägga väsendtligt hinder i vägen för den af behofvet länge påkallade och nu snart förväntande regleringen af Administrativa Styrelse-verken.
Sta fs Utskott eta Betänkandet». 63
Detta med hvad mera uti änmärkningarne innefattas, hafva Utskotten tagit uti noga öfvervägande, och får Lag-Utskottet, som anser det tillkomma sig att endast besvara dessa anmärkningar i hvad de angå nvttan och behofvet af den för Skåne och Blekinge inrättade HofRätt, nu vördsamt anföra- att den erfarenhet om yppad balance af göromålen inom Götha HofRätt, som Utskottet såsom skäl för dess yttrande omnämnt, grundar sig på HofRiitténs allmänt kungjorde arbetsförteckningar, samt att Utskottet icke ansett nödigt, att, medelst Ziffertalens utsättande göra den Arithmetiska framställmng i ämnet, som uti Allmänna Tidningarne, der desse arbets-förteckningar blifvit intagne, varit lör livar och en tillgänglig; — Utskottet kan ej frångå sin yttrade öfvertygelse, att anse tillväxt i odling, näringar och befolkning, samt deraf uppkommande ökade rättsförhållanden såsom hufyudsakliga orsaker till förökade rätteg ngar, heldst deras antal varit i stigande flere år innan sednaste hvälfning i penningeförhållanden inträffat och ännu fem år efter densamma fortfar att vara det; Och hemtar Utskottet häraf stöd för sin mening att en ständigt, och en ej blott för tillfället, eller genom adjunction, ökad personal af Götha HofRätts Ledamöter, varit oundviklig, om ej
Domare-göromålen skulle blifva hvilande i HofJRatten.
Detta behof har Lag-Utskottet funnit vara pä det mest tjenliga sätt uppfyldt genom den af Kongl. $4
St ats -
Uts leot tet* Be tänkandera Maj:t i Nåder inrättade Hof-Rätt ofver Skåne och Blekingen.
Utskottet har uti Betänkandet anfort skälen till dess öfvertygelse, hvartill jemväl kommit i betraktande, att Invånarne uti de från Danmark eröfrade provinserne år 1669 uti 6:te puncten af Malmö Recess-yttrat underdånig anhållan, om en särskild Öfver-Domstol, hvarom Kongl.
Maj ts derå afiåtne Nådiga svar jemväl lemnat dem förhoppning; Och Utskottet får nu tillägga, det Utskottet med tillsyn i underlydande Auctoriteter haft afseende icke allenast på Advocat-Fiscalens verkningskrets, utan äfven på det tillfälle Hof-Rätten uti ett mindre vidsträckt
Dom-område eger, att personl gen lära känna dem, som under dess Jurisdiction egnat sig åt
Domaregöromålen och att följaktligen vid behof vet af Extra Domare, dertill alltid kunna utse sådane personer, hvilkas skicklighet är HofRätten känd eller och dess egen betjening, samt att genom egne
Fiskaler leda och påskynda rnnsakningen uti grofva brottmål.
Utskottet har för öfrigt lika litet i denna som andre till dess handläggning remitterade frågor kunnat godkänna den sats, att rättegångar böra genom omkostnader och tidsutdrägt vid deras afgörande försvåras.
Den som med skäl går till rätta lider derigenom' obilligt och för den, som af trätlystnad drifver obefogade rättegångar, äro mötande svårigheter föga verkande band.
Dessutom tros fitats-Utskettets Betänkande!* ty Bror Utskottet att en påskyndad behandling af räliegårgs ärctider snataie skall minska än oka deras antal.
En part, som sjelf finnér sill talan lagstridig går ej till Rätta, da han ej kan hoppas, att vinna nfgot genom uppehåll i sine förbindel* sers uppfyllande, Anmärl nlrgen derom, att de i Hörra delea af Riket belägne orter äfven äro i behof af en sär* skild HofRätt, vill Utskottet deremot ej bestrida; Och om HofRätt der varit inrättad, samt motion blifvit Väckt om dess indragning och enahanda förhållande sig företett, som med den nu ifråga* Varade HofRätt, hade Utskottet derom skolat stad* lia uti samma t llstyrkande, som det Utskottet nit afgifvit; Men omöjhgt kan den olägenhet de norra Provinserna t detta hänseende ännu vidkännas, förmå Utskottet att tro, det Skåne och Blekingen nödvändigt böra återföras i lika belägenhet; hvadan Utskottet icke »lier katt anse, att, genom dr n förmån, sorn den nya HofRätten be. rfeder Skåne och Blekingen, någon orättvisa blif* Vit till .skyndad Rikets öfrige orter. 1)’, enligt dét förut afgifna Betänkandet, lagutskottet funnit den af Kongl. Majit i Nåder vid* lagr:e åtgärd» att för Skåne och Blekingen inrätta, en särskild HofRätt, vara för ändamålet, JLagskip* 4 Sé»t, 4 Små* i '66 Stuf* Ut si otte is B e! t änkan dea. 'ningéis skytt Igarrimä o6h öafbri.itna gang mest tjenlig^ har Utskottet i och med detsamma yttrat 9:g dfvér Iterr Bagges förslag* deruti én annan 'Utväg tillstvrkes och hvilken Utskottet aflsett fhindre tjenlig; Utskottet får nu ytterligare, i anledning af den gjorda anmärkningen tillkännagifva, det Utskottet anser en styckning af Gotha UofRäUs Jurisdiktion, hvarigenom en af de närmast intill Jonkoping belägne Provinser skulla underläggas Svea HofRätt, vara aldeles ol.rnplig.
Slutligen fur Lag-Utskottet yttra, att det ické ansett sig tillständigt, att grunda något omdöme -på gissningar om hvad Stads-Rådets Ledamöter möjligen må hafva tillstyrkt, rörande den nya HofRättens inrättande, eller att taga i beräkning den ■möjliga förmodan, att detina HofSätts bestånd i framtiden' skulle kunna gifva anledning till flere •dylika Domstolars inrättande.
Detta allt har icke verkat på den i Betänkandet yttrade öfvertygelse,- att deö riya Hofrätten médförpr nytta och är af behofvet påkallad, hvilket omd ärne Lag-Utskottet, under åberopande af de sa val deri sorn de nu ytterligare anförde skäl, härmed förnyar.* Sedari Lag-Utskottet salund i besvarat och utredt de aflrnärkninguf som blifvit gjorda emot dess i detta ämne me.ldeldte utlåtande och det på afgörandét af denna del utaf frågan ankommer* huruvida de för den nya HofRatténs Ämbets- och Stats-Utskottets
Reta rikanden - Tjenstemanna-Personal bestämda löner samt hust 1 yres-ersäitnirgen för de runi, sorn till bemäld’*.
HofRatf äro uppl itr.e tn. ni., skola a Stat uppforas eller ej, anser Stats-lJtskoftet sig en.iäst bora vördsamt namna, det.
Utskottet a iva x ta r
Riksens San" ders härom fattande beslut, och skall, i hant eisa Uag-Utskottets tillstyrkande vinner biLl, vid dea 1 Ju vande RiksStatetts upprättande, ä Andra Titela iagttaga och Uppföra deri tdlökta utgift, sorn deraf hillver en följd.
I anledning af de anriärkningir, som blifvit gjorde vid Stats Utskottets hemställan, om uppförande ä In Iragnings-Stat af den Lagman Hedenstjerna i Neder tillagde sportel-ersäitping, får Utskottet vördsamt anföra, att då Kongl. Maj:t under den 27 October *820, i Nåder funnit godt försäkra Advocat-h iscalen Lag nan Hedenstjerna om en årlig Gråtification, såsom ersättning flir den spqrtel-förlust han fatt vidkännas.genom Skånes o.ch Blekinges skiljande fran Gotha HofRatts Jurisdiction, och hvilken ersätt, ing Kongl Majit» p;å grupd af det utaf Lagman Hedenstjerna underdanigst styrkte förhållande, att lian nemligen från Skåne, Blekinge och Halland, hv 1 ket sistnämnde I,andskaps skiljande faån Götdia HofRätt då afven lärer varit i fråga, i spor.tei-in. komst åi ligen egt omkring 770 R:dr, i Nader pröfvat skäligt fastställa till 500 Rtdrj så anser Utskottet deraf följa, a[t Lagmannen Uedenstjer - PS Stau-tTtekottets Bet2nkandsa. na icke lärer kunna betagas, att fortfarande under »in tjentsetid åtnjuta oftanämnd® honom i Nåder försäkrade ersättning; Likväl, och sam Kongl^ Maj:t, uti Dess nyssberörde Nådiga Bref, tillika förklarat, att Lagmannen dertill icke egde någon bestämd rättighet, sä får Utskottet, med afseende sä val hera, som å hvad de gjorde anmärkningerne i öfrigt innehålla, i så måtto frånträda dess . förut meddeldte yttrande, som Utskottet nu icke vidare tillstyrker ifrågavarande ersättnings uppförande å Stat, utan torde densamma, så vidt Skane och Blekingen fortfarande blifva skilj de från Götha Hof-I-iätts Jurisdiction, hädanefter» sorn hittills, få utgå af de Besparingar, som å Riks-Statens.
Andra Hufvud-Tittel kunna uppkomma.
Stockholm dea 15 Augusti xSsj.
N:o 4UAnkem den tS Auj. 13:3.
Ständers Statsoch Bevillnings-Utskotts Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, Ståts-Utskottets Betänkande!*. 69 angående Extra G mfvu-hj esperi i Stora Kopparbergs Län. ,T , ill Stats- och Pevillnlngs - Utskottens gemen, samma handläggning, har blifvit remittera dt följande:
Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rik. sens Ständer angående föreslaget upphörande af Extra Grufve-hjelpen; Gifven Stockholms Slott den 23 Jannarii 1823, (Se i:a Samlingen i:a Band. s. 31g, 320.)
Ed er efter tillika i Nåder meddeldte handlingar hafva förenade Utskotten inhemtat, ntt den ifrågavarande så kallade extra Grufve-hjel. pen, enligt Konung Gustaf Adolphs Bref den 23 Laji 1626 tillkommit i uråldrig tid och från början varit ett frivilligt åtagande af Allmogen 1.11 Stora Kopparbergs
Grufva, då den för tima de olyckor helmida repareras och förl yggas; att denna Grufvehjelp bestått i utgörande af åtskillig© sb gs Stockar jemte visse dagsverken efter hemmantal i de Socknar der den eger mm- nemligen uti Svärdsjö, Wika, Thorsångs, Sundborns, Tuna.
Ofvanl.ron, Gagnefs, Mora, Orsa, Elfdahln;- W. njans, I.eksands, Rättviks, Ore, Å'e och Bjusås Sochnar, samt efter åsatt Krono-värdi bestiger sig till 310 Rtdr 36 sk, 3 rst.; att AlhnQ* Stas -Utskottets Betan kand ert. gen deremot egt åtnjuta frihet från andre Gärder och' 'betalningar, samt, likmätigt Kongl. Besöla, tioren af den i3 December 1765 afven iian hela Bi ksdags-Ijpvillninc e t och Extra Ordin trie utslyhler, * sä larre och intill dess framdeles sadaA» författningar Ljc-fyo vid tagne, hVarif enom Allfriogen kunde Grufve hje'p-lasten un Ig a, då den* pä sätt sorn den öfrige Allmogen, borde de förefallande Bevilln.ingap och Extra Ordinarie Utskylder underkastad vara: att vid 3789 års Riksdag, jemnlikt Bevillnings - Förordningen den 28 Aprril samma år 2alra Art. 2 §.
1 erörde frihet inskränktes till hälften af hvad annan Rikets, A!J noge i Bevillning skulle erlägga, hvilken lindring oförändrad fortfarit till 1815 års Riksdag) då i c, Art. 4. §. 5 mom. af Bevillnings-Förordningen infördes, att Allmogen finge åtnjuta enahanda lindring ej blott för Grufve-hje}pen, utan ock för Mantals-kofen; hvilka likväl, såsom en mot Mantalspenningarne svarande personel - afgift, tillförene utan sådan lindring i Bevillnin. gen utgått med 3 - sadels stig kel personen, samt att Extra Grufve-hjc-lpen, jemte en del andre förfiningar till Koppar-Bergslaget blifvit, genpm Kongl. Brefvet till Kongl.
Kammar-Collegium och Stats-Gontoiret samt Kongl. Bergs-Collegium af den 5 Martu 1805, vid då verkställd reglering af Bergslagets friheter, indragen till Staten, emot 1 edsättning i bclappet utaf Kronans Afrads-Kop-. par, hvarefter denna Grufvehjelp, förvandlad i '8 ta ts-tjts k ot t ets Be tan ka ndetv 7i penhirigar efter årlig Markegång* Ingått till StatsWerke t. i Uti de undérdåniga Utlåt andén* som i fråga örn Allmogens sökte befrielse från Mai t:l penningarnps utgörande i Kol efter ryssna ni ri de be räkningsgruntl* blifvit äfgifrié af Kongl; Majus Befallningshafvande i Stora Kopparbergs
Uän, deli aa November 1817 Bergs-Collegiferne den 4 Maj iSig, är ahfbrdt, att Grufve-lajeljaen och Ma n‘als-Kolen* såsom arne särskilde litsl yIder origigt blifvit för! landade i 1815 års B&villnings-Stadgaj hvarigenom deri Allmoge* söm icke ålegat Grufve-hjelpen, kommit ätt njuta en förut icke medgifvéfl ocli oförtjent lindring i både den personella och ägande rätts Eévillningen; men deri del af Ällmcgeri som denna Grufvu-hjelp erlägger, icke vunnit någon motsvarande fördel utöfver hvad dem tillkom efter förre Bevillnings-förfättningar; Och borde alltså genom den i afseende på Mantals^ kolens utgörande tillstyrkte förändring att Allmogen skulle undfå betalning af Bergslaget för desse kol efter Matkeg?ngspris och sålunda ej komma att erlägga högre Mari Allmoge* omförmalde lindring i Bevillnir gert helt och hådlet upphöra för den Allmoge, som Ondast utgjorde Mantols-kol och icke någon Grufvehjelp; Äfvensom Kongl. Majtts Befallningshafvande ifrågaställa att denna Extra Kanta, eller 7* Stafs -Utskott set Bet Sn kandefi - Grufvu-hjelpen, jemväl, till vinnar de af 1 ikb.et i beskattningen, kui de upphöra, samt Kong!.
Kammat-CoIIegium i, anledning häraf t ch på den grund att Grufvu-hjelpen icke på Fngt när upp, ginge till det belopp, som lindra gen i Bevillnu gen, och uu mera ej eller vore nödig för Koppar-grufvans vidmagthåIlande, ut. n genom of. van högstberörde igoj, års Kongl Bref blifvit till Sta'cn indragen funnit sig böra 1 omställa om icke lämpligast vora att samma G uf u hjelp, så. soni c n Extra Gärd, alldeles upphörde, så att all för närvarande Gruf u ' jelp-slyIdig Allmoge afven kunde pil foras full Bevillning.
I)å Kongl. Maj:t, vid pröfringen häraf, er;, ligt Nådigt Bref den i Mars 1820, fort larat, det Allmogen för Mantals-kdc n äger åthuta beta!, nit g efter Markegångs pris, så att deni a A l noge nu mera icke erlägger högre M. nrals-afgift, än den öfrige, ; nse förenade lltskotttn häraf 0- villkotligen fuija, att den uti 1815 och i8l3 fii s Bevilimngs-förordningtr i och för Mantals-kolcns Utgörande lemnade lindring till hälften i Beviilningen nu bör försvinna; Och hvad åter betraf» far huru i detta afseende må böra förhållas med Extra Grufve-hjelpen, hvarom Kanth Majit i Nader öfverlemnat till Biksens Ständer att besluta; Så emedan denna Utskyld, efter hvad omförtnäldt är, icke utgör någon ständig ränta utsa : .
.titt - Stats-Utskot te ts Betänkandéh. fj tillkommit i och för Koppa rgrufvans vidmagthållattde, och bör likmätigt Kongl. Resolutionen, af den 13 December 1765, framdeles upphöra, samt deri dertill skyldige Allmogen i stället erlägga Bevilltl't1g och Extra Ordinarie skattér lika med den öfrige Ailrnrgeh* Tv och då Grufve-hjelpen i följd af 1805 års Reglering icke vidare erfordras och utgår till Koppar-Bergdagét, sorn deremot fått nedsättning i koppar-Tionden, Utan me l penningar betalas till Staten, sorn, enär beloppet efter förvandling är 1821 utgjort 3,370 R:dr 45 Sk- 10 rsb tillskyndas förlust genom den deremot Allmogen hittills medgifne lindring till hälften äf Allmänna Bevlilningen å både Personer och Egendom samt rättelse häruti ,altså Synés billig
Och böra tillvägabringaS på étt sätt} sorn innebär likstämmighet i beskattningsgrimderne inom Orteh, finna förenade Utskotten sig böra tills yrka Eiksens Högloft.
St; H W att, i följd af Kongh Majas Nådigi framställning, vidtaga det Beslut i detta Bevillnings-ärencle, att ifrågavarande Gruf* velijélp bör upphöra, emot det att dell i och för densamma hittills åtnjuta lihdrifig i Allmänna Bevilinifigen för den Grufvé-hjelp skyldige AliInegeh försvinner; Och anser Srats-Utskottet detta ej föranleda till någon väsendtlig rubbning i beräkningen af Stats-Verkets Inkomster.
JLikvät förbehåller Bevillnings-Uiskottét .sig; ätt framdeles, då frågan om Beviilningens fördel4 Samt* 4 Btuu& | * 74 Stats ■ Utskol ters Betänkande». ning der förekommer, fä närmare sig utlåta, hu. ruvida någre anledningar för öfrigt finnas, att för Dahl AUmogen eller någon de] deraf föreslå lin* dtäng i Bevillningen, särdeles som en säiskili Motion blifvit i detta ämne till Stals- ocii Bevillnings-Utskotten, frän Hedervärda BondeStändet, öfverlemnad.
Dock varder detta allt, med bifogande af en Ledamots särskilda mening, till Riksens Ständers pröfning vördsamt öfverlemnadt.
Stockholm den 7 Augusti 1S23* Transumt af Protocollet, hållet i Riksens Höglofl.
Stånders Bevillnings - Utskott, den 8 julii 1S23. S. D. RiksdagsFullmägtigen från Stora Koppar* bergs
Län, Anders Olsson, som på begär; n er. höll ordet, uppläste f( loft.
Stats- och Bevillnings-Utsköt ens, i Protocollét den 3:dje dennes ornformalde Betänkande, angående Extra Grufve-hjelpens upphörande, skriftligen författade reservation:. fl t a t s - U t s fc o 11 e t s B e t ä n k a n d e n.
Srats-IJtskuftets afgifne Utlåtande angående Krrtgl.
Mnjits Nådiga Proposistion af den 25 Jamia ii c’.e:ta år, om upphörande af Extra Gruf ve-hjeben, innefattar att den lindring, Allmogen inom Slon Kopparbergs
Län, i och för den samma njutit uti Allmänna Bevillriirgen, borde upphöra.
Jag n edgifver att denna Grufvehjelp, 6; sorn nu mera icle nödvändig för Stora Koppai bergs Grufvas vidmagthållande och redan år 3805 ifrån Bergslagen indragen, icke eller såsom en ständig
Banta beliöfver fcitfara, men då denna KronoBanta icke efter Personalen utan efter 'Jdemmantilet utgått, da marga talande skal dessutom äro att anföra för en fortfarande lindring i Bev llnir gen, då den samina icke eller enligt Ki ng'.
Majlis Nådiga Proposition har något sammanhang med den så kallade Msntals-Kol-priesta' tion in Natura, hvilken ännu utgör ett för Allim gen tryckande Onus, och hvarom ten Nådiga Proposition icke något innehåller, ehuru StatsUtskottc-t, utan att deraf dragi den slutföljd, som a ederbert, dertill sträckt sitt yttrande; då enligt 1818 ärs Bevillnings-Stadgu, Öster- och VesterDahls