Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
, Vigter Lag- sana Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens Utlåtande, Nio 4. 25 Vigter eller s. k. vigtlödjor kunna hålla: 1 centner och de multipler deraf, som behofvet fordrar, 50, 20, 10, 5, 2 och 1 skålpund; 50, 20, 10, 5, 2 och 1 ort; 50, 20, 10, 5, 2 och 1 korn.
Af hvilka ämnen mätstockar, målkärl och vigtlödjor skola för färdigas, och hvad i öfrigt i afseende på deras inrättande och stämpling iakttagas bär, föreskrifva i Stadgan hufvudsakligen enligt Vetenskaps-Akademiens förslag uti §§. 5—7.
Ehuru Utskotten anse, att de närmare detaljerna af de här ofvan anförda §§. 5, 6 och 7 af Vetenskaps-Akademiens förslag icke böra göras till egentligt föremål för Rikets htänders beslut, tro sig dock
Utskotten böra fästa uppmärksamheten på en af dem, nemligen angående sättet alt kontrollera och förebygga målkärlens förändring ge nom fukt eller torka.
Det af Velenskaps-Akademien i delta afseende framställda förslag ar fullt tillräckligt att gifva tillkänna tillvaron af en sådan förändring, men kan ej leda till dess förekommande eller förminskande.
Utskotten hafva sig bekant, att man 1 o!fsa.delar landet, för detta ändamåls vinnande, temligen allmänt börjat begagna målkärl, som äro förfärdigade af 2- å 3-dubbelt, korsvis sammanlimmadt träd, och att älven andra utvägar blifvit derför föreslagna.
Utan att ingå i någon pröfning af dessa utvägars mer eller mindre ändamålsenlighet, tro sig Utskotten böra föreslå, alt Rikets Ständer må i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit läcktes i den nya stadgan meddela sådana föreskrifter rörande målkärlens inrättande, hvarigenom åtminstone de större, i magasiner och öppna bodar begagnade mälkärlens förändring genom fukt. och torka, icke allenast kan kontrolleras, utun äfven i möjligaste måtto förekomrnas.
1 enlighet med 6:te punkten af Kongl. Maj:ts Proposition föreslås, att, dä förvarings- och transport-kärl, efter olika varors lämpligaste fördelning, erfordras af skiljaktigt innehåll, må, till nödig beqvämlighet i handel och rörelse, dylika kärl, såvida de hafva mer än en kubikfots rymd, och uppmätningen kan ske med er forderlig noggranhel, justeras och stämplas till sitt innehåll i kubikfot, kannor och jemna tiotal af kubiktum, hvarvid de skola med guster ar ens namn förses; men kronomärket mä icke å sådana kärl anbringas, och dessa ej heller såsom målkärl nyttjas.
I 9:de g. mom. a. af Vetenskaps-Akademiens förslag stadgas att, vid uppmätning af torra varor,, så länge varans mängd det tillåter, alltid det största målkärlet, d. v. s. 5 kubikfots-måttel, skall begagnas.
Detta stadgande motsvarar det i nu gällande förordning, som föreskrifver, att »ingen fördriste sig någon spanmålspost eller annan vara med mindre malkäril mäta, än som tunna, ej eller det, som under en lunna i minut säljes, med större mål än dertill fordras.»
Denna föreskrift har dock hittills icke på långt när blifvit allmän! åtlydd, och skulle sannolikt ej heller framdeles komma att blifva det, så vida ej undantag medgåfvos för de fall, då billigheten sådant fordrar.
Det skulle, efter Utskottens tanka, blifva alltför betungande för den mindre jordbrukaren, om man ålade honom, icke allenast att ega en fullständig sats af målkärl, utan äfven att, för hvarje gång han ville bortskicka till afsalu ett mindre parti spanmål, medsända en fullväxt karl med nog krafter alt verkställa uppmätningen med största Bih. till B.
Prot. 1853 <jt 1854. 7 Sami. 2 Afd. 2 Häft. , 4 26 Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens Utlåtande, N:o i. målkärlet.
Deremot anse Utskotten, att föreskriften bör oförändrad qvarstå för alla da fall, der man utan obillighet kan fordra dess efterlefnad.
På dessa skäl få Utskotten föreslå, att vid mätning af torra varor i kronans och enskildes magasiner äfvensom i öppna bodar, der handel och rörelse idkas, skall, så länge varans mängd del tillåter, det största målkärlet alltid begagnas efter den i §• 6 anförda ordning; i öfriga fall må uppmätningen verkställas med mindre målkärl, då köpare och säljare derom äro ense.
Vetenskaps-Akademien i 9 §. mom b. föreslagna sätt att uppmäta torra varor är i bufvudsaken det samma som det i nu gällande förordning före skrifna.
Att en skicklig spanmålsmätare kan, utan alt synbarligen afvika från föreskriften, efter eget godtycke inmäta betydligt skiljaktiga qvantileter spanmål, är lika allmänt bekant, som de missbruk, hvilka deraf blifvit föranledda.
Till förekommande häraf hafva åtskilliga utvägar varit dels föreslagna, dels använda.
Mätning med s. k. skruf har, såsom Vetenskaps-Akademien anmärkt, varit här anbefalld genom en Kongl. Resolution på Ridderskapet och Adelns besvär år 1668 och lärer vara för närvarande föreskrifven i Norrige.
1 Holland lärer användandet af ett öfver målkärlet lagdt galler varit för samma ändamål antaget.
Utskotten, som ej anse sig böra eller kunna ingå i någon närmare pröfning, rörande det ena eller andra sättets större eller mindre ändamålsenlighet, hafva dock trott sig böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på nödvändigheten af alt söka förekomma de ifrågavarande missbruken, och få i sådant ändamål föreslå, att Rikets Ständer må i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit täcktes i den nya Stadgan meddela sådana föreskrifter, rörande målningssättet JÖr torra varor, att åtminstone de medelst det största målkärlet i magasiner och öppna bodar uppmätta varuqvanlileterne blifva, så vidt möjligt är, oberoende af den mätandes godtycke.
Då för öfrigt inga anmärkningar blifvit inom Utskotten framställda mot 9 och 10 §§. af Vetenskaps-Akademiens förslag, få Utskotten, i öfverensstämmelse med 7 punkten af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, föreslå att de särskilda föreskrifter, som i Stadgan erfordras, beträffande sättet för varors mätning och vägning, jemte kontrollen derå, må blifva hufvudsakligen lika med hvad Ketenskaps-Akademiens förslag derom i §§. 0 och 10 innehåller, med de undantag, som förut blifvit antydda.
Uti 9:dc punkten af Kongl- Maj:ts Nådiga Proposition förekommer en föreskrift, att liden, inom hvilken förnyad justering af mått och vigt skall cga rum, bör blifva olika för stad och land.
Utskotten kunna icke underlåta att härvid erinra, det målkärl och vigter vid handels-salubodar å landet och i köpingar utan tvifvel begagnas och slitas fullt ut lika mycket, som i de mindre städerna.
Deremot och då allmogens målkärl och vigtlödjor, i anseende till deras ringare användande, i allmänhet bibehålla sig oförändrade under en vida längre lid, än de målkärl och vigtlödjor, som begagnas i öppna magasiner och salubodar, samt omjusterings-skyldlghctcn, såsom Riksdags-lullmäktigen Wassmuth anmärkt, stundom är för landtmannen ganska betungande, torde vid bestämmande af tiden för nämnde skyldighets fullgörande alseende böra fästas derå, huruvida målkärlen och vigterna nyttjas i den större handeln, i öppna magasinet' och salubodar, eller innehafvas af sådane personer, hvilka icke idka handel såsom yrke.
Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens Utlåtande, N:o 4. 27 Utskotten anse förnyad justering i förra fallet böra ega rum hvarje år, men i sednare fallet kunna inskränkas till hvart femte år.
Enligt det Nådiga förslaget skulle justerare blifva pliglige att, bland annat, vaka deröfver, att mått och vigter på rätta tider undersöktes och justerades, samt ega rättighet att jemförelse och kontroll i berörde afseende när sorn helst i öppet magasin och salubod anställa.
Då det emellertid derjemte skulle tillhöra justerare alt afföra ”huruvida målkärl och vigter voto riktiga eller ej, samt samma personer således klefve på en gång angifvare och förbundne alt yttra sig i frågan, torde förslaget äfven i denna del Icke böra godkännas; liksom Utskotten finna det af Kongl. Vetenskaps-Akademien i mom. e af 13 §. föreslagna stadgande, att justerare för förbrytelser, som af dem i tjenstens utöfning kunna begås, skola stånda till ansvar, i Stockholm inför Öfver-StåthållareEmbetet, och i landsorterne inför Konungens Refallningshafvande, mindre lämpligt, enär derigenom undantag göres från den hittills gällande rättegångs-ordning, enligt hvilken afdömandet af brottmål de allmänna domstolarne tillhörer; men hvad angår öfrige stadganden, hvilka hufvudsakligen öfverensstämma med de föreskrifter, som uti ifrågavarande hänseenden nu äro gällande, anse Utskotten något skäl till förändring eller afvikelse icke förefinnas.
I anledning häraf fillstyrka Utskotten vördsamt, att, med hufvudsakligt bifall till hvad Kongl. Maj:t uti 8 och 9 punkterna af Dess Nådiga Proposition föreslagit, Rikets Ständer må för sin del besluta, alt de föreskrifter, som komma att i Stadgan intagas, beträffande öfverinseendet å mått och vigt i Riket, justerares förordnande och allmänna åligganden, samt General-Landtmäleri-kontorets förpligtelse att undersöka och stämpla likare-måit och lik ar e-v i g ter, böra blifva hufvudsakligen enliga med Kongl. Vetenskaps-Akademiens förslag uti U '§., 12 §. samt 13 §. mom. a, b, d och f; att justerare för förbrytelser under tjenstens utöfning skola inför allmän domstol stånda till ansvar; samt att uti den nya förordningen om mått och vigt bör dels föreskrifvas, alt målkärl och vigter, sorn begagnas i kronans, äfvensom i enskildes magasiner och bodar, der handel och rörelse idkas, skola justeras och krönas hvarje år; hvaremot i andra fall målkärl och vigter äfvensom längdmått, hvarhelst de förekomma, icke behöfva oftare än hvart femte år sådan justering undergå; samt dels inrymmas ett stadgande af följande innehåll: »Hvar och en, som mått och vigt vid handel, uppbörd eller leverering nyttjar, vare an svålig efter lag för deras riktighet, om de icke äro inom behörig tid justerade och krönta samt för öfrigt befinnas i fullkomligt skick; ersälte ock all den skada, som genom försummelse i delta hänseende kan hafva timål; skolande ingen, som i handel och rörelse nyttjar malt och vigter, kunna förvägra polis- eller krono-betjent, att i öppet magasin eller salubod jemförelse och kontroll i berörda afseende när sorn helst anställa.K
Uti den Nådiga Propositionen har Kongl. Maj:t, med förklarande, att, i sammanhang med en allmän Stadga om mått och vigt, blifver nödigt alt utfärda tvänne Special-Förordningar, den ene innefattande föreskrifter om hvad för verkställigheten af den nya Stadgan iakttagas bör, den andra innehållande instruktion jemte arfvodes-taxa 28 Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens Utlåtande, N:o 4. [öv justerare, tillika i Nåder upplyst, alt till denna sednare förordning LandlinäteriÖfver-Direktören afgifvit underdånigt förslag, som, i afvaktan på beslut rörande hufvudförfattningen, hittills icke kunnat definitivt handläggas.
Förordningen om hvad för verkställighet af den nya Stadgan bör iakttagas, utgöres så väl det i 1826 års Författnings-Samling intagna, som det al Kongl. Vetenskaps-Akademien, efter jemkningar i hufvudbestämmelserna, nu omarbetade förslag, till största delen af en afhandling, omständligen utvecklande anledningarne till reformen och de hufvudgrunder, hvarpå det nya systemet är bygdt, jemte delsammas förhållande till det äldre och begges inbördes sammanhang; och har Kongl. Maj;t funnit denna afhandling, såsom mindre utgörande föremål för en förordning, lämpligast kunna särskildt nenom trycket utgifvas, och, medelst öfverlemnande åt församlingarnes socknenämnder, befordras lill allmänhetens närmare kännedom; vid hvilken Kongl. Majits
Nådiga iramställning ej något torde vara att erinra.
I fråga om de i förslaget förekommande föreskrifter, angående det nya systemets bringande till verkställighet, anse Utskotten icke skäl till annan anmärkning, än att, enäi° enligt Utskottens öfvertygelse, kännedom om och vana vid det antagna systemet lättare och säkrare bibringas allmänheten genom detsammas praktiska användning, än medelst tbeoretisk undervisning, och något skäl, efter Utskottens omdöme, *cke äi lör handen att ända till år 1857 uppskjuta rättigheten för den enskilde att i sin handel tillämpa berörda system, denna rättighet kan redan vid 1856 års ingång vidtaga, hvaraf skulle följa, alt tiden för det gamla systemets begagnande blefve sju år; alitsa och emedan någon betänklighet icke torde möta antagandet al ofvannämnda Nådiga för slag i öfrige delar, få Utskotten vördsamt tillstyrka Rikets Ständer, att, löi sm del, med godkännande i öfrigt af berörde å pag.
15 och 16 här ofvan intagne föreskrifter ifråga om femte punkten besluta: att under loppet af sju år från den 1 Januari 1856 det må slå kvar och en enskild fritt att i sin handel och rörelse använda, efter eget godtfinnande, del hittills gällande eller det nga mått- och vigtsystemet. r '
Slutligen har Kongl. Majit täckts förklara, att, för den händelse det nP rostoch vigt-systemet varder antaget, Kongl. Majit anser en jemförelse-labell böra, pä det att allmänheten om detsamma desto säkrare må erhålla kännedom, i nästkommande almanacha. genom Kongl. Vetenskaps-Akademiens försorg, införas; och ^ lära Rikets Ständer jemväl finna denna åtgärd, till vinnande af nämnde ändamål, böra vidtagas.
Beträffande det al Herr Stolpe framställda yrkande om utfärdande af en nJ justerare-taxa; så och då, enligt hvad Kongl. Majit uti sin högslberörde Nådiga Proposition upplyst, Kongl.
Majit är pä en sådan åtgärd betänkt samt Landtmäteri-Olverdirektören redan till en ny författning, innehållande instruktion jemte arlvodes-laxa för justerare, afgifvit underdånigt förslag, som dock, i afvaktan på beslut rörande hufvudfrägan, hittills icke kunnat definitivt handläggas, torde Herr Stolpes omförmälda yrkande icke böra lill någon Rikets Ständers åtgärd föranleda; och hvad Riksdags-fullmäktigen Wassmuths motion angår, lära Rikets Ständer finna, att Utskotten å densamma vid behandlingen af Kongl. Majlis Nådiga Proposition fästat behörigt afseende.
Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens Utlåtande, N:o 4. 29 Reservation: af Herr fVallenberg, A. O.: »Utskotten hafva hufvudsakligen endast anfört 2:ne skäl för deras afstyrkande af min motion om det verldsbekanta metriska mått-, mål- och vigt-systemets införande i Sverige, då man nu står i begrepp att göra en sedan snart hundrade år såsom behöflig erkänd reform i sällen att mäta, måla och väga.
Det första skälet är att, då en storhet blott definieras, man, i den mån vetenskapliga instrumenters fullkomnande lemnar sannare resultater, torde i framtiden utröna, att en sålunda blott definierad storhet vore större eller mindre än hvad den förut funnits vara, hvilket icke kan inträffa, om till grund-enheter antagas s. k.
Likare.
Under öfverläggningarne, liksom uti sjelfva betänkandet, har man så mycket framhållit svårigheten, ali efter en definition med mathematisk noggrannhet utröna en storhet, att en och annan varit frestad tro, att, om det metriska systemet antoges, en hvar skulle vid tillämpningen deraf i det praktiska lifvet blifva utsatt för samma besvär, som är förknippadt med uträknandet och förfärdigandet af rikslikare.
Utskotten, sorn tillstyrkt antagandet af det Kongl.
Förslaget, bland annat derföre, att »då berörde enheter grunda sig allenast på likare, är deras innehåll fullkomligen bestämdt, så alt uppkomsten af två olika enheter för samma räkneslag icke torde vara att befara, » hafva icke velat fästa något afseende på den omständighet, att, för tillämpning af metriska systemet, likaväl som af hvarje annat system för mått, mål och vigt, måste fastställas rikslikare, blott med den skillnad, att metern och grammen antagas i stället [öv foten och vik tua lie-skålpundet, eller hvilka andra efter hugskott föreslagna enheter som helst.
1 de (lera länder, hvarest man tillegnat sig det metriska systemet, hafva gamla vanor och bruk utgjort största hindren, men svårigheten att erhålla tillförlitliga rikslikare, hvilket uppdrag blifvit anförlrodt åt vetenskapsmän, har ingenstädes förorsakat allmänheten någon den ringaste olägenhet.
Det andra skälet består deruti, att man, genom bibehållande af de gamla enheterna för mått, mål och vigt och dessas indelning uti decimaler, skulle vinna en lättnad i de, under all öfvergång från ett system i räknesätten till ett annat, förekommande jemfö relser; hvaremot Utskotten anse »lördelarne af det metriska systemets antagande icke blifva märkbara för andra än de jemförelsevis få personer, som stodo i direkta handelsförbindelser till Frankrike, Belgien eller Holland, och icke ens för dem vara jemförlige med de olägenheter, sorn den stora massan af landels innebyggare dagligen och stundligen skulle underkastas genom förändringen, utan att någonsin komma i tillfälle att erfara motsvarande fördelar.»
Hvad nu först beträffar den stora lättnad i öfvergången, som förmenas ligga deruti, alt de gamla enheterna bibehållas och endast nya underafdelningar införas, så inskränker den sig till de fall, då endast hela skålpund och fot uti räkningen förekom- • ma, hvaremot jemlörelsen mellan de ganda underafdelningarne, 32, 24, 12, 8 och 4, blifva ganska svåra alt noggrannt evalvera till de nya tiondelarne; och då i allmänhetens dagliga rörelse underafdelningarne förekomma lika ofta, som enheterna, så blir svårigheten att tillämpa de af Utskotten föreslagna nya underafdelningarne lika stor, om ej större, än vid tillämpningen af ett helt och hållet nytt system.
Af det ofvan ur Utskottens motivering citerade, synas Utskotten hafva antagit, alt den stora massan »dagligen och stundeligen» skulle blifva besvärad med förvandling från de gamla till de nya mått, inål och vigter, hvaremot i den Kongl.
Propositionen 30 Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens Utlåtande, N:o 4. ganska riktigt erinras om att ålit sådant besvär endast är »förbigående».
För att möjligen bespara den stora massan något litet ökadt besvär under sjelfva öfvergången, hafva Utskotten uppoffrat fördelarne af ett »konseqvent och vetenskapligt system», sådant många andra nationer det redan ega, och icke dragit i betänkande att för all framtid döma alla dem, som med utlandet hafva beröring, att fortfarande på reduktioner uppoffra tid, der sådan kunnat sparas.
Utskotten hafva antagit, att det metriska systemet endast skulle vara antaget af några få folk, som varit under det franska väldet, och att detsamma icke hade någon sannolikhet att blifva mera allmänt anlaget.
Hvaremot jag i min motion anfort, att »de flesta nationer, som införa några förbättringar i dessa afseenden, på sednare lider antingen antagit det metriska systemet i sin helhet, eller också sökt att närma sig detsamma så mycket som möjligt.
Till följe af detta allmännare erkännande af sakens godhet, begagna redan 70 millioner menniskor inom Europa det metriska systemet, och för hvarje nation, som dertill ansluter sig, nalkas fullkomningen af den herrliga tanke, som lades till grund för förhoppningen, att man en dag skulle ega ett universal-system för mått, mål och vigt.»
Uti följande stater är det metriska systemet i sin helhet antaget såsom lag: Frankrike, Holland, Belgien, Sardinien, Lombardiet
Uti följande stater har man vid verkställda reformer i dessa afseenden sökt nalkas det metriska systemet:
I Danmark, Norrige, Baden, Hessen-Darmstadt, Hessen-Homburg och Schweitz är 1 <M.
— 500 grammer.
I Hessen-Darmstadt äro 4 fot
1 Baden, Hessen-Homburg och Schweitz äro 3 fot
Hvarförutom hela den tyska tullföreningen antagit till gemensam vigt 1 ti.
Om man nu icke vill antaga, att det metriska systemet eger någon framtid, så borde man hafva uppgifvit hvilket system, som eger större sannolikhet för sig af ett allmännare bruk, och då antingen föreslagit detsammas enheter till införande härstädes, eller åtminstone jeinkat våra enheter till ett precist och mera lättfattligt förhållande till de enheter, man ansåg bättre än dem, sorn tillhöra metriska systemet.
Så har man t. ex. i Ryssland satt längd-enheten till t aln lika med 28 engelska och ryska turn; i Hannover 1 fot
1 Svensk fot
Engelsk fot.
Dansk-Norsk fot. 1 Svenskt vikiualte-skålpund
Engelsk ti.
Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens Utlåtande, N:o 4. 31
Det är under sådana förhållanden jag ansett större afseende böra fästas på de internationela relationerna, hvilka ständigt tillväxa, än på en snart förbigående svårighet för dem, som inom landet skola inlära ett nytt system, med våra äldre minst lifa lätt jemförligt, som de nu gällande svenska vigtenheterna sinsemellan.
Och då en sådan reform icke kan eller bör ofta företagas, så anser jag, att när densamma företages, den bör göras så fullständig, att man icke ens kan förutse möjligheten af att till densamma behöfva återkomma.
Jag anser mig derföre fortfarande böra yrka antagande af det metriska systemet för mätt, mål och vigt, på sätt det blifvit uti min motion framstäldt.» STOCKHOLM, trjckt hos ISAAC MARCUS, 1854. , * <ii .
Beat - och Ekon.-Utskotlens Betänkande, N:o S. 1 N:o 5.
Au k. till Exp.-Utsk. d. 16 Juni. 1854, kL 11 t m.
Betänkande, * anledning af väckta frågor om förändring eller förklaring af gällande stadganden angående skyldighet att bygga och underhålla prestgård, tifigshus ock härads fängelse.
Inom hedervärda Bonde-ståndet hafva uti dessa ämnen blifvit väckte följande motioner, nemligen: l:o af riksdags-fullmäktige Johan Johansson från Östergöthlands län och 2:o af Anders Sandholm från Stockholms län, hvilka uti särskilda memorial yrkat, att den sätes- och ladugårdar samt afhyste rå- och rörs-hemman hittills uti 26 kapitlet 2 § Byggninga-balkcn medgifna befrielse från deltagande uti prestgårds-byggnad på landet matte upphora, äfvensom att, till förekommande af stridigheter, huruvida pastor eller församlingen bör iståndsätta sådana bristfälligheter å kyrkoherde-boställe, som ej synbarligen eller bevisligen genom pastors förvållande tillkommit, det i nämnda £ förekommande ordet sbättra» måtto derifrån utgå; 3:o af riksdags-fullmäktigen Per Bengtsson från Kalmar län: dels att ofrälse egare af säteri- samt rå- och rörs-hemman må förklaras skyldige att, i likhet med andra hemmans innehafvare, deltaga uti byggande af prestgård, samt dels att 26 kapitlet 2 § Byggninga-balken måtte förändras sålunda, att sedan församlings-boerne öfverlemnat de sju laga husen till pastor i laggildt skick, han ovilkorligen förpligtas att dem på egen bekostnad underhålla; uti hvilken motion riksdags-fullmäktige Henrik Andersson från Örebro län, Erik Johan Rudberg Biå. till Ä. st.
Prat. 1853 § 1854. 1 Sami. 2 Afd. 3 Haft. 1 2 Låg* samt Allm. Bese.- och Ekon.^Utskottens Betänkande, JY:o 5. fran Oland, Anders Johan Sandstedt, och Petter Mårtensson fran Jönköpings län, E. M. Falk från Skaraborgs län, Petter Jlinsson frän Jönköpinga län Anders Persson och Guslaf Hullman frän Örebro län, Lars Mallsson frän Upsala län, Lars Magnus Knutsson, Anders Persson och Anders Jansson frän O-Jergöthlands län, Anders Häckström från Norrbottens län, Erik Ersson och Erik Jansson frän Stora Kopparbergs län, Anders Andersson frän Wermlands län, förre vice Talmannen Nils Persson från Södermanlands län, Petter Gabrielsson från Kronobergs län oell Lars Gustaf Andersson från Elfsborgs län instämt, varande likväl af sistnämnde ledamöter vrkadt, att egare af säterier, utan afseende å stånd, måtte i prestgårds byggande deltaga, samt af Henrik Andersson.
Hudberg, Sandstedt, Petter Martensson och Falk. att den för nyssberörde hemman ifrågastäUde utsträckt jemväl till tingshus och häradshäkte; 4:o och 5:o af riksdans-fullmäktige Daniel Danielsson från Jönköping? län och Joseph Hohn från Stockholms län. som, hvar för sig, yrkat, att, med ändring af 2G kapitlet 2 § Byggninga-balken, församliMgarnés -skyldighet, att bygga och underhålla vissa hus å prostgårdar må .upphöra, och nämnde skyldighet i stället öfverflytta» till kyrkoherdarne sjdfrc; hvarjemte Daniel