Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Betänkanäen, 763 flyttning; såsom skäl hvarföre hufvudsakligen blifvit anfördt: att med Juni månads ingång slutas det gamla hushållsåret, sedan såningen blifvit fullgjord, och kreaturen kunna vallsläppas, då det nya kommande hushållsåret börjas med åkerjordens körning, plöjning och dikning samt hägnadernes upprättande: att ett tjenstehjon, som sjelf inbergar den gröda, hvilken det derefter ensam kommer att utfodra, måste alltid med mera omtanka besörja både inbergning ouh utfodring, än då detta verkställes af särskilda personer, hvarförutan det för husbonden skall vara lättare, att inom Juni månad aflöna sitt tjenstefolk, sedan han under vintermånaderne realiserat sine producter till de högst erbjudna priser; att de långa dagarne äro för de flyttande ganska lämplige m. m. 2:o
Att vid upplyste förhållanden tjenligast vore, att stadga tvänne särskilde flyttningstider, på det sätt, att den närvarande bibehålies för Skåne och Norrland, samt midsommaren stadgades för den medlersta delen af Riket. 3:0 Att Utskottet äfven bordt utlåta sig öfver flyttningstiden för smedsdrängar, hvilken borde blifva densamma, som för andra tjenstehjon. ifew Ofvanstående anmärkningar har Utskottet under öfverläggning förehaft; och, ehu - 764 Besv. och Ekon.
Betankanden. ru, hvad den usta puncten angår, deruti midsommaren föreslås såsom den tjänligaste flyttningstiden, redan vid flere Riksdagar blifvit härom vidlyftigt ordadt, torde det likväl icke vara ur vägen att ytterligare erindra: det den svåraste tiden för Jordbrukaren i allmänhet då inträffar att anskaffa penningar till tjenstefolkets löner, att trädesjordens beredning, husbyggnad, stängning, dikning, rödjning, nyodling i allmänhet, vedupphuggning och kohlning i Bergslagsorterne, fiskerier i Skärgårdarne, linsåning i de norra Provincerne, torfskärning och lerslåning i Skåne och Halland vid samma tid förekomma; att i de orter, der tjenstefolket vistas öfver sommaren vid de så kallade fäbodar, ofta på flere mils afstånd från bostäderns, betydliga olägenheter skulle genom en sådan förändring möta, äfvensom på de orter, der en del innevånare nödgas söka sig arbete utom orten vissa tider på året; att tjenstehjonen skulle, i hopp om mera lönande betingsarbeten, söka undandraga sig årstje»st, hvarigenom oordningar och förhöjde löner skulle blifva en följd; samt slnteligen, att, enär ombyte af tjenstefolk plägar vid midsommaren inträffa i Danmark, detta skulle gifva anledningar till utflyttningar, heldst Svenska tjenstehjon derstädes ega ett stort företräde; hvilka alla skäl, med lieie, som ännu kunde tilläggas, enligt Utskottets tan» fiew. och Ekon. ka, vida öfverväga de förmäner, som af flyttringstidens utsättande vid midsommaren förväntas.
I afseende på hvad i 2:dra puncten blifvit yrkadt, rörande en olika flyttningstid för särskilda orter, får Utskottet åberopa, hvad dess Betänkande härom innehåller; och hvilken tanka Utskottet ej kan frångå.
Vidkommande slutligen den gjorda anmärkningen, att
Utskottet äfven bordt yttra sig öfver flyttningstiden för smedsdrängar, så, enär hvarken någon motion blifvit härom i behörig ordning väckt, och icke heller Tjenstehjons-Stadgan gifver någon anledning till utlåtande, rörande denna fråga, som egentligen utgör föremål för Hammarsmeds-Ordningen, har Utskottet ansett något yttrande deröfver vid närvarande förhållanden icke vara påkalladt, och då, enligt hvad upplyst blifvit, uti den nya Hammarsmeds - Ordningen , som nu är under granskning och oförtöfvadt lärer utkomma, flyttningstiden för smeder blifvit lämpligen föreslagen i likhet med den i öfrigt gällande, torde något vidare yttrande i denna del icke vara af nöden.
I öfrigt, då Utkottets ifrågavarande Betänkande redan blifvit af Irenne Riks-Stånd utan återremiss bifallet, torde detta innefatta ett icke tvätydigt bevis, att Utkottets hemställan rörande denna grannlaga fråga 766 Besv. och Ekon. UtsL Betänkanden.
1 det närmaste varit med den Allmänna ö£« vertygelsen öfverensstämmande.
N:o 124* Ankom cl. 23 Juni lg2-5.
Utlåtande i anledning af gjorde anmärk« ningar vid Utskottets Betänkande, rörande sättet, att reglera inarknads-tiderne.
I-^etta betänkande har blifvit återremitte^ rädt. 1:0 Från Högloft.
Ridderskapet och Adeln, till följe af de anmärkningar, som blifvit framställde af Herr Grefve Spens, Carl Gustaf, hvilka anmärkningar hufvudsakligen åsyfta, att, som de öfverklagade olägenheterna vid marknadstidernas reglering icke genom
Utskottets föreslagne förändring synas blifva afhulpne, den åtgärd måtte vidtagas, att Landshöfdingarne få kännedom Eesv. och Ekon. XJtsk.
767 af hvart års Almanacka, icke först genom Bokhandeln, utan långt innan den tryckes, och medan'fel ännu stå att hjelpa, hvadan Vetenskaps-Akademien borde hvarje år i December afsända till hvarje Landshöfding ett exemplar af Calendarii-Schemat för å« ret efter det nästpåföljande, med utsatta månads-, vecfeo- och helge-dagar samt marknader, hvarefter, inom den l
Mars följande år, Landshöfdingarne borde hafva svarat, om någon af de marknader, som blifvit flyttade mer än ett dygn, kunnat lämpligare flyttas till en annan tillåten dag.
Anmärknings-författaren anser mycket trassel skola undvikas derigenom, att Vetenskaps-Akademien kommer directe att correSpondera med Länsstyrelserne, samt att Commerce-Collegii åtgärd borde inträffa först då, när stridighet uppstode.
Spens har derjemte utförligen sökt framställa ofoget deraf, att Vetenskaps-Afeademiens med Almansckornes digifvande sysselsatte
Ämbetsman beskylts för felaktig utsättning af marknads-terminerne; hvilken beskyllning sednast skall hafva skett af Utskottet5 och, som Utskottet ej uppgifvit falen, har Almanacks-Författaren saknat tillfälle att försvara sig; tilläggande Grefven, att de fleste anmärkningar, sorn hittills blifvit gjorda, vid närmare granskning befunnits grundlösa. — 2:0 Från Yällofl. Borgare - Ståndet, 7*58 Besv. och Ekon.
Betcinkanden. hvarest Herr Möller yrkat, att Utskottet horda fästa en större uppmärksamhet på olägenheten deraf, att marknader vid flere olika ställen inom samma landskap utsättas på en och samma dag, och att en underdånig framställning äfven i den delen vore lämplig; uti hvilken mening Herrar Hagander, Falkman, Langenberg och Santesson instämt.
Hvad sålunda blifvit anfördt och mot Betänkandet anmärkt, har Utskottet i noga öfvervägande tagit och får först, angående Herr Grefve Spens’s föreslagne åtgärd, vördsamt anföra, att, då Konungens Befallningshafvande, efter vederbörandes hörande vid uppgörandet af en ny reglering för marknadstiderne, komma att sig utlåta, inser icke Utskottet de fördelar, Grefve Spens lofvar sig deraf, att Landshöfdingarne sedermera årligen skola yttra sig öfver hvarje Calendarii-Schema, som äfven borde innefatta förslag till marknadstidernes utsättande.
Det har visserligen icke varit Utskottets tanka, att det vore i försumlighet eller mindre noggranhet hos den med Almanackornss utgifvande sysselsatte Ämbetsman inom Vetenskaps-Akademien, som man borde söka de egentliga orsakerna till omlysningar af marknadsterminer och klagomålen öfver deras felaktiga utsättande.
Dessa orsaker finner Utskottet ligga deruti, först och främst, att det gifves olika Resv. osli Eken.
Betankanåen, 769 föreskrifter, i afseende på marknader, sona räcka en dag, och dem, som räcka flera dagar, och för det andra: att marknader, som sedan äldre regleringar få räcka flera dagar och derföre af Akademiens nämnde Ämbetsman anses för sådana och utsättas i Almanackorna stundom på Måndag, likväl, genom sednare bruk och till följe af minskad Handelsrörelse, hållas endast en das n t» och af sadan anledning, då de infalla på nyssnämnde dag, omlysas af Konungens Befallningshafvande, eller ock tvärtom; Hvaraf tydligen inses, att i sakens nuvarande invecklade förhållande ligger grunden, hvarföre det varit så svårt, om icke omöjligt, att förekomma alla olägenheter vidi marknadsterminernas utsättande.
Utskottet: har derföre föreslagit, att det måtte stadgas enahanda föreskrifter för alla slags marknader, och att en ny reglering ej mindre a£ terminerne för deras utsättande, än af tiderne, huru länge marknaderna skola räcka, bör företagas; Och, alldenstund således genom denna Utskottets åtgärd de öiverklagade olägenheternas orsaker upphöra, kan Utskottet icke annat än linna densämfna vida ändamålsenligare, än den Grefve Spens åsyftar, som, utan att grunden för felaktighetens oundviklighet upphäfves, endast synes åstadkomma omgång och onödigt, besvär.
Bihang; till Riks-St.
Fröt, 1523 , ft.dc Sorni.
N;r 49> 77® Besil* och Ekon.
Betnnkanden, I afseende på hvad Herr Grefveft besvärat sig deröfver, att Utskottet icke lemnat tillfälle för Almanacks Författaren* att försvara sig emot beskyllningar, som mot honom skola blifvit gjorde, har Ut* skottet funnit oväntadt, att dess Betänkande kunnat föranleda en sådan tydning; men, då Utskottet å dess sida ej kan anse det för annat än en uppmaning, att bestämdt uppgifva någon felaktighet, som blifvit anförd, «å har Utskottet trott sig exempelvis böra tillägga, att den endast en dag räckande marknaden i Ålmisåkra blifvit utsatt till den 25 October, eller på en Lördsg, tvärtemot författningens tydliga föreskrift.
Beträffande dernäst, hvad Herr Möller yrkat, att flere marknader inom samma
Län icke på samma dagar måtte utsättas, tror Utskottet det af honom åsyftade ändamål, genom en ny marknadsreglering, lämpligast vinnas.
Dock underställes detta Utlåtande R.
Ständers egen upplysta ompröfning, med vördsam anmälan, att Betänkandet blifvit af Högv.
PresteStåndet och Hedervärda BondeStåndet gilladt.
Bern, och Ekon.
Ankom den 28 Juni 1823- Förnyadt t]tidt ande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets utlåtande, rörande FrälseBondes befrielse från fjerdingsmans befattningens bestridande.
Utskottets utlåtande N:o 8, om FrälseBondes befrielse från Fjerdingsmans befattningen, då den tourvis af Allmogen bestrides, har blifvit återremitteradt, på grund af de anmärkningar» hvilka deremot blifvit gjorde, uti Vallöf.
BorgareStåndet, i:o Af Herr Hjertström, som finner den grundsats, från hvilken Utskottet utgått, icke tillämpelig på förevarande mål, emedan de rättigheter och skyldigheter, som Frälsehemman ega, äro reela, men här åter skall fråga vara om en personell skyldighet för hemmanens åboer, hvilken han för sin del anser böra dem billigen åläggas. 2:0 Af Herr Montan, som erinrat, att i vissa socknar oftast finnas endast Frälsehem man, och att, enär fjerdingsman ovillkorligt bör i socknen tillsättas, befattningen på sådana ställen matte uppdragas åt nämnde hemmans åboer; Hvadan han äfven ej tror någon förordning bestämdt fritaga Frälse bonde från ifrågavarande besvär; 77* Beiih och Ekon.
Vttk, Eetankanden> uti Hederv.
BonåeStandet, AE RiksdagsFullmägtigen Peter Andersason, från Halland, sorn yrkat, att i de sock» nar, der endast få Kronobönder finnas, Frälsehemmansägare måtte förklaras skyldige att till hälften, efter hemmantalet,emot Kronoåboer deltaga i Fjerdtngsmanstjenstgöringen, och att i de socknar, som bestå af blott Frälsebönder, desse måtte förpligtas att sinsimellan ifrågavarande göromål fördela.
Häruti hafva Per Bengtsson, från Halland, och Anders Larsson, från Jönköpings län, med flera instämt, hvarjemte Anders Danielsson tillaggt, det han med förundran erfarit, hurusom Utskottet åberopat privilegiers helgd, då frågan endast är om ett ekonomiskt ordningsmål, uti hvilket Kongl.
Majit eger att uppå Riksens Ständers underdåniga önskan i nider besluta; förmodande han, att de öfriga RiksStånden så mycket mindre kunna vara exnot ifrågasatte reglering, som den egenleligen rörer endast BondeStåndet, hvars Frälsejordsegande medbroder öfver hela riket icke lära med missnöje underkasta sig ett åliggande, hvaruti de, hvad åtskilliga orter beträffar, redan taga del.
Anders Joachimsson har utlåtit sig, att, så länge
Krono fjerdingsmansbefattningen endast bestrides af Krono- och Skattebönder, borde fjerdingsmännen vara privilegierade från att verkställa utpantningar och skjutsbådningar ra, sa. hos Frälsebönder.
EesVé och Ekon.
Eitänkandcn.
775 Till besvarande häraf får Utskottet vördsamt anföra: att, om än befrielsen från Fjerdingsmansbefattningens bestridande från början rerkeligan varit en personellrättighet, har den likväl öfvergått och blifvit reel, enär den nu tillhörer och åtföljer Frälsehemmanet, utan afseende om det eges af Frälseman eller icke.
Denna befrielse för Frälsehemman är äfven bestämdt förklarad, genom flere Kongl, bref och Resolutioner, hvaraf den sednaste är af den 10 December 1810.
Utskottet, som härjemte åberopar dess förut anförde skäl, finner således de nu gjorde anmärkningar icke föranleda till någon ändring af den mening.
Utlåtandet innehåller, hvilket af Högloft.
Ridderskapet och Adeln samt Högvördige PresteStåndet blifvit bifallet.
Stockholm den 3 Juni 1825.
Ankom den I Juli lgsg.
Utlåtande, i anledning af gjord anmärkning vid (Jtskottets afgifnc Betänkande, angående medel till befordrande af gymnastiska öfningar.
Ridderskapetoch Adeln har till Utskottets förnyade åtgärd öfveriemnat dess ofvannämnda Betänkande, i anledning af dervid Besv, och Ekon.
Utsk« Betänkandgn. gjord anmärkning: att, då man vill saken, bör man ock söka medlen till dess ernående, samt att Ekonomiutskottet, i förening med StatsUtskottet, bordt föreslå ett bestämdt anslag till befordrande af de gymnastiska öfningarne.
Utskottet får, till besvarande häraf, vördsamt anföra, att, ehuru Utskottet genom sitt afgifne Betänkande förklarat sin öfvertygelse, om nyttan och vigten af Gymnastikens befrämjande, har Utskottet likväl, e» när hvarken de tillgångar, genom vid läroverken redan befintlige cassör, som kunde användas till ifrågavarande ändamål, ännu blifvit behörigen utredde, eller beloppet af nödige medel bestämdt, samt således ej kunnat utrönas, huruvida eller i hvad mån Statens medel behöfde anlitas eller icke, ansett sig, i sakens närvarande outredda skick, icke kunna hvarken enskildt, eller gemensamt med StatsUtskottet, till hvars åtgärd motionen icke blifvit remitterad, ingå i någon pröfning, rörande omförmaldte anslag; och Utskottet har icke heller af den meddelade anmärkningen funnit anledning, att nu utsträcka sitt yttrande till denna omständighet, utan förblifver vid sitt förut afgifne vördsamma Betänkande, hvilket af Högv.
PresteStåndet, Vällofl.
BondeStåndet blifvit gilladt.
Stockholm den 26 Juni 182g.
JOQOOOOB Benn och Ekon•
Betan/tanden, 775 N:r 127.
Atikom d. 1 Juli igs5.
Ijtlåtande i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets afgifne Betänkande, öfver Prosten, Doctor Stenhammars motion, angående den äfventyrliga ha• stigheten vid, de så kallade Kungsskjutsarne.
Hedervärda BondeStåndet har, genom ProtocollsUtdrag af den 17 nästlidne April, till Utskottet återremitterat dess ofvannämnde Betänkande samt dervid meddelat
Ut* skottet de anmärkningar, hvilka föranledt återremissen.
Dessa äio gjorde al RiksdagsFullmägtigen lohan Jacob Rutberg, från Norrbottens Län, och Börje Börjesson, från Halland, hvilka föreslagit en lag, hvarigenom de, som utgöra H. Majit Konungens suite, blefvo förbundne, att ej färdas fortare, än en mil på timman; samt af RiksdagsFullmägtigen Johan Longberg, sorn anfört: att den klagan, sorn förspörjes i förevarande hänseende, icke kan afse Hans Maj;ts Egen Höga person; men deremot vore det, i afseende på de till Konungens suite hörande åkdon och packvagnar, som man hade skäl till klagan, emedan, då dessa vid nattlägren stanna efter, da sedermera yy6 Eesv. cck Elkon.
Eetänkanåen, mäste öfver höfvan fortskynda, för att hinna frat» förr elier liisa tidigt, som H. Maj:t, emot hvilket förfarande Riksdagsmannen anser en gräns vara Iska nödig, sorn billig, och ehuru, då någon häst dör eller förderfvas, ersättning skall enligt författningarne tilldelas den lidande, blifver den dock i förra fallet vanligen fördröjd och i det sednare förmenas den nästan alltid uteblifva, emedan, då hästen blifver vid lif, skadan vore mera tvåtydig.
Då TJtskottet, uti dess ifrågavarande Betänkande, med billigt afseende å de olägenheter, som de skjutsande, genom de så kallade Kungsskjutsarne, kunna få vidkännas, ej mindre yttrat, att den onödigtvis hårda medfart af de skjutsandes hästkreatur, som genom någras af silken förvållande skulle kunna inträffa, skall, så vida den af målseganderns eller Vederbörande Ämbetsmän i underdånighet anmäles, lika säkert, som andra afvikelser från lag och ordning, fästa Kongl. Majus
Nådiga uppmärksamhet till vinnande af behörig rättelse, än ock föreslagit R.
Ständer, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det mätte vid de tillfällen, då hästar under Kungsskjutsar antingen stupat eller blifvit i större eller mindre mån skadade, hvilka händelser icke alltid kunna undvikas, ehuru man tillförser sig, att de, genom Kongi.
Maj;ts viset och nådiga Best), och Ekon.
Betänkondcn.
777 omvårdnad, måtte sä sällan sorn möjligt inträjja, det stupade eller förderfvade hästkreaturets egare lemnäs rättighet, att, efter det ersättningen, genom Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes försorg, blifvit i behörig ordning uppskattad, få samma ersättningsbelopp af LandtRänteriet ofördröjeligen sig förskjutet; så finner Utskottet, som härigenom ä ena sidan åsyftat , att i möjligaste måtto förekomma de öfverklagade olägenheterna, och å den andra i de fall, då de, detta oaktadt, skulle kunna inträffa, velat bereda en säker och snar ersättning, sig icke lämpligen kunna på annat sätt, eller genom tillstyrkande af bestämda föreskrifter, understödja ifrågavarande motion, som, enligt Utskottets öfvertygelse, skall på detta sätt säkrast bereda det dermed åsyftade ändamål; Åberopande Utskottet i öfrigt hvad Utskottet uti sitt afgifna Betänkande härom yttrat; Och får Utskottet slutligen tillkännagifva, att Utskottets häröfver meddelade Betänkande redan blifvit af Högloft.
BorgareStåndet bifallet.
Stockholm den 26 Juni 1825. ?70; Besv, och Ekon.
Utsk. Betänkqnden., 128.
Ankom den l Juli 1823.
Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets afgifne Betänkande, angående förändringar uti de nu gällande författningar om kronor skjutsen.
Detta Betänkande har af Hedervärda Bon* deStändet blifvit återremitteradt, på grund af följande dervid gjorde anmärkningar: att något allmänt stadgande icke vore genom motionen åsyftadt, utan att Konungens befallningshafvande, i samråd med invånarne, hvar i sitt län skulle öfverenskomma om grunderne för en ny och billigare reglering af Kronoskjutsen, samt efter desse grunder utarbeta en för hvarje län särskildt gällande författning, men att jemkningen icke på något vilkor borde öfverlämnäs till Kongl. Maj:ts Befallningshafvandas godtycke:
Att vid en sådan jemkning de frän skjutsningsställen aflägse boende måtte, genom en mindre ofta inträffad skjutsning, i jemnförelse med de närboende, vin» na en sådan lättnad, som kan finnas förenlig med den beqvämlighet eller det minre besvär, de sistnämnde få vidkännas i och för skjutsningens fullgöran» de: Att Utskottet bordt tillstyrka en underdånig anhållan hos Kongl. Maje - Eesv. och Ekon.
Stät om föreskrift för Konungens Befallningshafvande, att efter,, föreskrifne allmänna grunder, hvar inom sitt LäD, efter locala omständigheter reglera Kronoskjutspingen samt slutligen, att, enär 1810 års författning afser reglering af kronoskjutsen i de Län, der sådant förut icke skett, borde äfven de redan verkställde skjutsordningar komma under granskning, för att rättas efter en bestämd grund, med billigt afseende för de orter, der rotering eller andra o nera blifvit åjaggde, i stället för skyldigheten att utgöra kronoskjuts.
Ehuru Utskottet genom sitt i detta ämne afgifne Betänkande velat, sa vidt möjligt, bereda lättnad för kronoskjutsskyldiga och en jemn fördelning af detta onus, har Utskottet likväl ansett sådane bestämda föreskrifter och grunder, som anmärkningarne åsyfta, icke kunna lämpeligen tillstyrkas, enär de åtgärder, som i detta hänseende vidtagas, nödvändigt måste stödja sig ej mindre på en noggrann kännedom af locala förhållanden, utan ock på omständigheter, sorn med tiden antaga ett förändradt skick och således icke kunna förutses, hvadan Utskottet, med afseende i öfrigt ä hvad äfven inom Hedervärda BondeStåndet blifvit erinradt, att, enligt 1810 års författning, invånarne i hvarje
Län ega öppet, att hos Kongl. Majus Befallningshafvande begära nödig reglering af kronoskjutsen. saint Best). och Ekon.
Betänkancteit. att, i händelse af missnöje deröfver, i behörig ordning anföra klagan, icke finner anledning, att frångå sitt häröfver meddelte vördsamma Betänkande; hvilket af Höglofl.
PresteStåndet och Vällofi.
BorgareStåndet blifvit bifallet, Stockholm den 26 Juni 1823.
Ankom den »2 Juli 1823.
Vördsamt Memorial till Riksens Höglofl.
Ständer, i anledning «/ Stats- fjtskottets åtgärd att särskildt utlåta sig i den med Ekonomi-LJtskottet gemensamt remitterade fråga om upprätthållande a/ Höganäs Stenkolsverk.
Stats-Utskottet, genom ProtocolIs-Utdrag af den 27 sistlidne månad, som i dag föredrogs, Iemnat Ekonomi-Utskottet underrättelse derom, att Slats-Utskottet ansett Herr Grefve J. de la Gar - F.esv, och Ekort.
781 die's, ifrån Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, till gemensam handläggning af Stats- och Ekonomi-Utskotten , remitterade motion: angående upprätthållande af Höganäs Stenkolsverk, ega oskiljaktigt sammanhang med Kongl. Maj:ts till Stats-Utskottet aflåtne nådiga skrifvelse i samma ämne, och på sadan grund särskildt afgifvit sitt utlåtande öfver denna motion tili Riksens Höglofl.
Ständer, så har Ekonomi-Utskottet, som genom denna Stats.Utskottets åtgärd nu mera saknar utväg att annorlunda, än genom serskildt utlåtande å sin sida , yttra sig i den af Herr Grefve de la Gardie väckta, till bägge Utskotten gemensamt öfverlemnade fråga, trott sig böra detta förhållande hos Riksens Höglofl.
Ständer anmäla , med vördsam hemställan, att Stats-Utskottets redan afgifne utlåtande Hnge hvila, intilldess Ekonomi-Utskottet hinner sitt yttrande aflåta; på det att, såsom med den gemensamma Remissen varit åsyftadt, Riksens Höglofl.
Ständer må, vid denna vigtiga frågas afgörande, få på en gång till pröfning företaga bägge Utskottens meningar i ämnet.
Stockholm den 8 Juli 1825. 782 Besvi ock Ekon.
Ånkom den 12 Juli »825- betänkande öfver de hos Riks-Ständen väckte frågor, angående förändring i allmänna Skjutnings-unstalterne, postvagnars inrättande och skjutlegans nedsättning.
De i detta ämne till Riks-Stånden ingifiie och derifrån till Utskottets handläggning remitterade motioner äro följande:
Ridder fkäpel och ÅdeXnx ilo Ett Memorial af Friherre Wrangel, Henning Gustaf, hvaruti föreslås en Jorvagns- eller postvagns-inrättniog, hvilken, förenad med den vanliga brefpo3ten, skulle gå emellan Rikets större Städer, samt till och fran de platser, som utgöra förenings-puncten mellan Sverige och det öfriga Europa; varandes derjemte föreslaget, att å desse vagnar, hvartill skulle nyttjas så kallade Hollsteinare, skulle hvarje gång Jernnäs rum för 4 resande, af hvilka en hvar skulle erlägga betalning å 8 sk.
B:co milen, samt egde medhafva saker af 2 vigt, hvarförutan så många paquetter skulle medtagas, som utrymmet i öfrigt medgåfve, och har Friherre Wrangel uppgifvit så väl den Tariff, hvarefter afgiften för Resi). och Ekon. tltsk.
Retankanden.
78g paquetterne skulle erläggas, som jemväl det hufvudsakligen reglementariska för inrättningen samt ändtligen, genom upprättade caleuler, sökt ådagalägga, att en sådan inrättning ej allenast skulle bära sig utan förlust för Post-verket, utan ock kunna be* reda nämnde verk någon behållning; vanander vid detta förslag anmärkningar gjorda af Friherre Carpelan, Wilhelm. 2:o Ett Memorial af Herr Montgomnierie, Gustaf, hvaruti yrkas nedsättning a£ den sednast stadgade skjutslegan, hvilken, öberäknadt den kostnad, den tillskyndar Staten, dess Ämbetsmän och andra resande, numera hvarken skall vara föranledd af den tillfälliga foderbtisten, som förorsakat förhöjning, eller medföra någon verklig förmån för de skjutsskyldige, som dymedelst mera sällan få tillfälle att genom skjutsning förtjena.
Ifrån Vällofl. Borgare-Ståndet. 3:0 Ett Memorial af Herr P.\
Winbladh, hvaruti yrkas verksam behandling af den hos Riksens Ständer vid förra Riks* dagen väckte och till Kongl. Maj.t i underdånighet hemställde fråga, angående en forvagns- eller postvagns-inrättning.
Ifrån Hedervärda Bonde-Ståndet. 4:o Ett Memorial af Riksdags-FullSttägtigen Johan Olsson Longberg, deruti 784 Btsv, och Ékon.