Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad nu först angår framställningen, att Inrättningarne blifvit tillskyndade kontanta utgifter för mindre betydliga reparationer och för tillverkningen af enklare redskap, så förekommer: att Inrättningariies verkstäder, hvarest tillverkning af redskapen och reparationerna skolat verkställas, i allmänhet varit utarrenderade; att hvad angår snickareverkstaden å Södra Korrektions-inrättuingen, Kongl. Styrelsen funnit med Statens fördel förenligt att tillerkänna entreprenören af denna verkstad rättighet att, under bestämda villkor, uteslutande verkställa vissa reparationer och tillverkning af åtskillig redskap; samt att, om Inrättningarne, å ena sidan, förorsakats kontanta utgifter, hafva de, å den andra, erhållit kontanta inkomster för fångar nes sysselsättning med andra arbeten.
Hvad derefter beträffar anmärkningen, angående kostnaden för renhållningen, får Kontoret upplysa, att allt renhållningsarbete inom Inrättningarne verkställes af fångar, som derför visserligen erhålla arbetsskilling, men hvilken likväl icke kan sägas uppgå till några betydligare summor.
Beträffande derefter anmärkningen, att de för Södra Korrektions-inrättningens räkning upphandlade varuartiklar i allmänhet kostat Inrättningen mer, än hvad de gångbara priserna utgjort, så enär de hufvudsakligaste varuartiklarne anskaffats genom upphandlingsauktioner inför Kongl.
Styrelsen, som dervid sökt bereda de lägsta priser, som kunnat erhållas, samt med det, till stöd för ifrågavarande anmärkning, anförda exempel, eller att ett parti bomullsgarn blifvit upp - — 409 — köpt till ett pris af 1 R:dr 8 sk.
Banko &:det, förhållandet är, att vid den å Inrättningen varande fabriksanläggning för tillverkning af kallikå erfordras så kallade solf, till hvilkas förfärdigande ett bättre och dyrare slags bomullsgarn, än det vanliga, mäste användas, torde denna anmärkning förfalla.
Anmärkningen, att de vid stenhuggeriarbetena begagnade verktyg varit så dyra, att kostnaden för dem öfverstigit tillverkningsbeloppet, är, så vidt Kontoret kunnat inhemta, ett misstag, som troligen härledt sig derifrån, att Revisorerne förblandat tiliverkningsbeloppet med försäljningssumman.
Ett sådant förhållande kan visserligen någon gång inträffa, att under årets lopp så stor qvantitet af stenarbeten icke varder föryttrad, att kostnaden för de erforderliga verktygen med inkomsten deraf kan betäckas; men häraf följer likväl icke, att tillverkningen skulle medföra förlust för Inrättningen.
Vidkommande åter anmärkningen, att ett årligt arfvode af 20 R:dr Banko blifvit utbetaldt till Post-Verkets tjenstemän, hvilken utgift synts Revisorerne hafva belt och hållet kunnat undvikas, så enär redogöraren, för att blifva i tillfälle att behörigen redovisa porto-afgifterna, varit nödsakad att hålla räkning på Post-Kontoret, samt Postförvaltaren, till följd häraf, varit berättigad att, enligt Öfver-Post-Direktörs-Embetets Cirkulär den 11 Maj 1832, grundadt på Kongl. Majlis nådiga Bref den 25 förutgå tigne Februari, beräkna sig arfvode, inser icke Kontoret, då Inrättningen saknar fribrefs-rättighet, huru denna utgift må kunnat beit och hållet undvikas.
Vidare hafva Revisorerne af räkenskaperna inhemta!, att, ehuru Kongl.
Brefvet den 7 Februari 1835 föreskrifver, att de redogöraren, för tillsynen öfver arbetet, tillkommande Tre procent få beräknas endast å den summa, som under året inflyter för Inrättningens arbeten, redogöraren likväl tillgodoräknat sig dessa procent å bela tillverkningsbeloppet, utan afdrag för hvad som deraf utgjorde utestående fordringar, hvilka möjligen kunde vara af den beskaffenhet, att de aldrig inflyta.
Som dexrna anmärkning blifvit af Kongl. Styrelsens Revisions-Kontor framställd och är på Kongl.
Styrelsens afgörande, såsom Domstol i första instansen, beroende, torde Kongl.
Styrelsen häraf vara förhindrad att nu ingå i pröfning om rätta förståndet af ofvanberörde nådiga Bref. Beträffande Revisorernes anmärkning, att, ehuru Kongl.
Styrelsen^ den 9 April 1842, till förebyggande för framtiden af anmärkta oordningar vid premie-listornas upprättande vid Södra Korrektions-inrättningen, förskrifvit åtskilliga kontroller, bade likväl, på sätt Kongl. Sty 52 - — 410 — relsens protokoll för den 26 November samma år utvisade, förfalskningar af berörde listor ånyo ägt runi, får Kontoret fästa uppmärksamheten dervid, att då Inrättningens tjenstemanna-personal är så fåtalig, att fångar måste användas såsom skrifvarebiträde, komma alltid stora svårigheter att möta för inrättande af sådana kontroller, som af en fånges vinningslystnad och illfundighet icke kunna eluderas.
Emedlertid var den här anmärkta förfalskningen af mindre betydenhet samt blef genast upptäckt, och föreskrifter meddelade till förebyggande deraf för framtiden.
Hvad derefter angår Revisorernes erinran dervid, att fångarnés så kallade flitpenningar fått, till betydlig del, användas under sjelfva fängelsetiden j så äro, genom Kongl. Styrelsens protokolls-utdrag den 9 April och 1 Juni 1842 samt den 30 Januari detta år, föreskrifter meddelade, att hvarje fånge endast äger ätt för två tredjedelar af sin arbetsförtjenst uttaga vissa bestämda proviantartiklar efter inköps-eller gångbart pris; och har, i den mån redogöraren vid Inrättningen uraktlåtit att ställa sig meddelade föreskrifter till efterrättelse i detta hänseende, sådant blifvit af Kongl. Styrelsens Revisions-Kontor anmärkt och kommer att af Kongl. Styrelsen pröfvas.
Vid genomseende af Kongl. Styrelsens protokoller och diarier, har det icke undfallit Revisorerne, att underlydande redogörare kunnat en längre tid dels fördröja med afgifvande af förklaringar öfver kommunicerade anmärkningar, dels underlåta att fullgöra Kongl. Styrelsens i öfrigt gifna föreskrifter, utan att häraf påkallade alfvarsammare åtgärder vidtagits; hvarpå såsom exempel/blifvit anfördt: redogörarens vid Södra Korrektions-inrättningen uraktlåtenhet att i behörig tid afgifva förklaring öfver 1842 och 1843 års anmärkningar vid Inrättningens räkenskap.
I förvaltande
Verk, med sådan utsträckning och så många underlydande redogörare som Kongl. Styrelsen, torde det icke vara sällsynt eller så särdeles anmärkningsvärd!, om en eller annan tjensteman skulle, antingen af okunnighet, ovana, öfverhopande olikartade göromål eller andra orsaker, förbise en gifven föreskrift eller försumma att i behörig tid inkomma med en förklaring.
Ett sådant förhållande är visserligen under alla omständigheter en förseelse, som icke utan påföljd bör äga rum; men i hvad mån denna påföljd bör bestämmas mer eller mindre alfvarsam, måste naturligtvis bero på pröfning i hvarje särskildt fall af alla de omständigheter och detaljförhållanden, som till förseelsen kunnat vara föranledande.
Och till anställande af en sådan pröfning 411 — torde den för Rikets Ständers Revisorer bestämda korta tid möjligen icke lemnat tillfälle.
Vidkommande slutligen erinran derom, att det vid Korrektionsinrättningarne införda, vid föregående Stats-revisioner klandrade, kreditsystem blifvit fortsatt, ehuru detsamma varit för Inrättningarne menligt, så enär arbeten icke blifvit på kredit utlemnade vid andra Korrektions-inrättningar, än de härvarande Södra och Norra, torde anmärkningen endast röra dessa.
Och får Kontoret i afseende härå upplysa, att de vid Norra Korrektions-inrättningen, vid 1843 års slut, utestående fordringar hade, enligt den, genom Kongl. Styrelsen, Revisorerne meddelade utredning, den 27 sistlidne Oktober, till så stor del blifvit inbetalda, att deraf endast återstod ett belopp af 2,925 R:dr 15 sk. 9 rst.
Banko, hvaraf 2,005 R:dr 3 sk. 9 rst. utgjorde fordran uti Fabriksbolaget Öbergs Enka &
Comp:nis konkurs, för hvilket belopp Styrelsen innehar säkerhet, samt 619 R:dr 9 sk. 8 rst. voro beroende på rättegång; hvad åter angår Södra Inrättningens utestående fordringar, som, vid 1843 års slut, utgjorde ett sammanräknadt belopp af 34,559 R:dr 19 sk. 5 rst., så hade väl derå, enligt Revisorerne jemväl lemnad utredning, till den 1 sistlidne September blifvit inbetaldt 15,864 R:dr 8 sk. 7 rst.; men då redogöraren, mot Styrelsens ofta förnyade föreskrift, äfven de sednare åren fortsatt att på kredit utlemna Inrättningens arbeten, så har han, genom Resolution den 2 sistlidne Februari, blifvit ålagd att ersätta de' sedan år 1843 tillkomna fordringar; hvarjemte frågan om bemälte redogörares skyldighet att jemväl godtgöra de, före nämnde år befintliga, utestående fordringar nu är på Styrelsens pröfning beroende.
— Och lärer hvad Rikets Ständers Revisorers Berättelse, rörande förvaltningen af de under Kongl. Styrelsen ställda medel, i öfrigt innehåller, icke påkalla något yttrande.
Stockholm af Kongl. Fångvårds-Styrelsens Kammar-Kontor den 20 Mars 1846.
Vidor Ljungstedt.
412 - Stu teri-Öfver - Styrelse ns underd.
Utlåtande, i anledning af 1845 års Revisorers anmärkningar vid Stuteriernas räkenskaper.
Genom nådig Remiss af den 4 nästlidne Februari, har Eders Kongl. Maj:t behagat infordra Stuteri-Öfver-Styrelsens Utlåtande, i anledning af åtskilliga utaf Rikets Ständers Revisorer framställda anmärkningar vid Stuteri-Öfver-Styrelsens, äfvensom Stuteriernas i Riket, räkenskaper för åren 1842 och 1843; och får, till underdånig åtlydnad häraf, ÖfverStyreisen anföra följande:
Beträffande den, genom Eders Kongl. Maj:ts nådiga Bref den 17 Juli 1843, mig, i egenskap af t. f. Chef föy Stuteri-Öfver-Styrelsen, tillagda ersättning, 400 R:dr, för hushyra och expenser, yttra Rikets Ständers Revisorer, att en sådan förmån, hvilken vid ofvanberörde tillfälle icke varit af mig i underdånighet begärd, icke heller bordt ifrågakomma, enär jag, enligt Rese-reglementet, ägde uppbära, jemte skjuts i embets-ärender för Fem hästar, traktamente å 5 R:dr per dag, under hvilken sistnämnda titel måste vara inbegripen ersättning ej blott för vivre utan jemväl för hushyra.
I anledning af denna anmärkning, får jag i underdånighet förklara, att ifrågavarande nådiga beslut tillkommit i följd af en för längre tid tillbaka af mig gjord underdånig anhållan att, då jag, såsom t- f. Chef för Stuteri-Öfver-Styrelsen, med hvilket uppdrag hvarken följer lön eller arfvode, ofta måste företaga resor från min bostad å landet till hufvudstaden, erhålla anslag till hyra af boställsrum derstädes, i stället för skjuts- och traktaments-ersättning för hvarje resa; Och lia fva följaktligen sistnämnde ersättningar upphört, då Eders Kongl. Maj:t, genom nådiga Brefvet den 17 Juli 1843, tilläde mig de begärda hyresmedlen.
I anledning af Rikets Ständers Revisorers erinran, att räkenskaperna för Strömsholms Stuteri äro förda med mindre noggranhet, och — 413 — att detta i synnerhet gäller om dem för år 1843, hvarest förekomma flera utgiftsposter, som, i hufvudräkningen uteglömda, sedermera, efter densammas afslutning* upptagits på ett nytt conto, har vederbörande redogörare, häröfver hörd, anfört: hurusom, vid räkenskaper af den vidlyftighet, som de ifrågavarande, hvilka innehålla många titlar och rubriker, någon gång kunnat inträffa, att en eiler annan utgiftspost blifvit förd på en titel, dit den icke rätteligen hört, eiler ock blifvit alldeles förbisedd, och att, då ett sådant förhållande, först efter räkenskapens afslutande och inbindning, blifvit bemärkt, redogöraren, heldre än att uti ett nästföljande års räkenskap inblanda poster, som tillhöra ett föregående, ansett lämpligast och redigast vara att i ett tillägg eller ”Novo Conto” för samma år tillvägabringa nödig rättelse; att 2:ne af dessa nu anmärkta efterföringsposter grunda sig på räkningar, hvilka från fordringsägarne icke kommit redogöraren tillhanda förr, än efter kapitalökningens afslutande, och af sådan orsak råkat i förgätenhet, samt att han för framtiden, så vidt möjligt är, skall söka att förekomma anledning till anmärkning i berörde afseende.
Hvjid slutligen beträffar Piikets Ständers Revisorers yttrade åsigt, att kostnaderna i och för Rikets Stuterier och Hingst-Depoten vid Flyinge voro alltför dryga, och att besparingar derutinnan utan olägenhet borde kunna tillvägabringas, får Stuteri-Öfver-Styrelsen i underdånighet fästa Eders Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet deruppå, att personer, kände för insigter i landthushållningen och hästväsendet, lid efter annan, haft nådigt uppdrag att, efter anställda noggranna undersökningar på stället, beräkna det största möjliga antal hästar, som med de befintliga tillgångarne skulle kunna uppfödas och underhållas vid hvar och en af dessa inrättningar samt utarbeta planer för deras förvaltning, och att, enär de sålunda tillkomna kalkyler och förslager, af Kongl.
Mäj:t godkända och stadfästade, blifvit tillämpade med den framgång, att hästantalet nästan alltid befunnits högre, än beräknadt varit, under det att beskaffenheten af de uppdragna racerna alltmer tillvunnit sig allmänhetens förtroende; detta förhållande bäst torde ådagalägga att Stuteriernas tillgångar på ändamålsenligt sätt användas.
Då Rikets Ständers Revisorer för öfrigt icke uppgifvit hvilka utgifter, de funnit för dryga, eller hvilka besparingar, de ansett kunna göras, är anmärkningen af alltför generel beskaffenhet, för att kunna föranleda en omständligare förklaring.
De nådiga Remisshandlingarne återställas härjemte.
— 414 — Stuteri-Öfver-Styrelsen framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, 6 ^ , Stormäktigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts tropligtigste och underdånigste tjenare och undersåte, G.
A HIERTA.
Stockholm den 10 Mars 1846. •/, A.
Lundström. 415 — Kommittéens för Salpeter-Ärenderna underd.
Utlåtande, i anledning af 1845 års Revisorers Berättelse, angående granskning af Salpeterfondens räkenskaper.
Genom Remiss af den 19 December sistlidet år, har Eders Kongl. Maj:t i nåder anbefallt Kommittéen för Salpeter-Ärendena att i underdånighet afgifva Utlåtande öfver bifogade transsumt af Rikets Ständers år 1845 församlade Revisorers Berättelse om verkställd granskning af Stats-Verkets jemte dertill börande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1842 och 1843, i h vad samma Berättelse rörer Salpeterfondens räkenskaper för nämnde år; och får, till åtlydnad häraf, Kommittéen i underdånighet anföra följande:
I anledning af Revisorernes uppgift, att priset å ett Lispund salpeter, vid afleverering till krutbruket, efter beräkning af aflöning för tjenstemännen, transportkostnader m. m., uppgår tili närmare '7 R:dr Banko, får Kommittéen i underdånighet upplysa, att medelpriset för ett Lisp. levererad salpeter under åren 1842 och 1843, efter beräkning af Salpeterfondens samtliga utgifter, utgjort 6 R:dr 33 sk. 2| rst:, hvilket pris derefter minskats, sedan salpetertillverkningen under de båda sistförflutna åren ökats med ungefär 1,000 Lisp. årligen, ehuru förvaltnings- m. 11. kostnader varit desamma, som under revisionsåren.
\ Vid Revisorernes framställning, angående de på indragning ställda löner till på expektanstat förflyttade Salpeter-Sjuderi-Styresmän och betjente, torde något utlåtande icke erfordras.
Kommittéen utbeder sig endast att i underdånighet få tillägga, det Eders Kongl. Maj.t, genom nådigt Bref flen 14 Maj 1844, förordnat, att bemälte, på indragningsstat förflyttade, tjenstemän, jemväl efter sistnämnda tid, skola tills vidare bibehållas vid sina innehafvande löner.
Revisorernes uppgift, att den för Kronans räkning inlösta salpetern aflemnas dels af till verkarne, dels ifrån Styresmännen i orterna lill krutbruken, innefattar ett, misstag, emedan salpeterns leverering.
I 416 —' till krutbruken verkställes af särskilda, dertill utaf Kommittéen förordnade, uppbördsman, som emottaga den hembjudna varan vid behörigen utsatta ochj kungjorda uppbördsställen i Länen, vid' hvilka förrättningar Salpeter-Sjuderi-Direktör eller Under-Styresman skall vara närvarande, utan att likväl äga någon befattning med sjelfva uppbörden.
Vidare hafva Revisorerne, i samma §. a'f Berättelsen, anmärkt, att från Kommittéen icke ingår någon underrättelse till Krigs-Kollegium om årsinköpen och de qvantiteter salpeter, hvarje krutbruk erhåller.
Härvid anhåller
Kommittéen i underdånighet att fa upplysa, att årligen, sedan salpeteruppbörden i Riket slutats och beloppet deraf blifvit tillförlitligen kändt, underrättelse så väl bärom, som ock huru stor qvantitet salpeter, hvarje krutbruk erhållit, från Kommittéens Redogörare-Kontor .aflåtes till Krigs-Kollegii Artilleri-Afdelnings Kammar-Kontor.
Då härigenom det samband, som Revisorerne ansett nödvändigt, emellan räkningarne öfver krut och salpeter bör kunna vinnas, hemställer Kommittéen i underdånighet, att Eders Kongl. Maj:t mätte i nåder täckas lemna utan afseende den, af Eders Kongl. Maj:t, efter inhemtandet af vederbörandes underdåniga Utlåtanden i ämnet, genom nådigt Bref den 4 September 1841 afgjorda, af Revisorerne nu ånyo väckta fråga om Kommittéens upplösning och dess göromåls öfverflyttning till annan embetsmyndighet.
Revisorerne hafva slutligen, vid inventering af Kommittéens säkerhetshandlingar, i anledning af ett Serafimer-Ordens-Gillets Direktion, den 22 December 1843, meddeladt lån från Salpeterfonden å 22,000 R:dr med 5 procents ränta, emot dess skuldsedel, utgifven å Hospitals- och Barnhusfondens vägnar, anmärkt, att det icke är med god ordning och kassans säkerhet förenligt, det läxa utgifvas mot så beskaffad! skuldebref, der hvarken hypothek bifogats eller personligt betalningsansvar blifvit utfästadt.
Då den fond, för hvars räkning ifrågavarande lån blifvit upptaget, tillhör Staten, och således, i häixdelse af möjligen iråkadt obestånd, icke lärer kunna lemnäs utan bistånd från dess sida, samt då någon sådan händelse icke hittills varit att befara, har Kommittéen icke ansett sig böra lemna detta tillfälle obegagnadt att göra en del af sina ofruktbara tillgångar räntebärande, — 417 — Kommittéen framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste Allernådigste Konung!
Eders Kongb Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, M. ROSENBLAD.
P. WESTERSTRAND. C. A. Westerstrand.
Stockholm den 26 Fgljruari 1846.
- 418 — Öfver-Ståthållare-Embetets vinden).
Utlåtande, i anledning af 184S års Revisorers anmärkning vid Stockholms Stads Erono-råkenskaper.
Med anledning af Eders Kongl. Mäj:ts nådiga Remiss, den 19 December sistlidet år, å ett utdrag af Rikets Ständers Revisorers Berättelse om verkställd granskning af Stats-Verkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1842 och 1843, deri förekommer, att Revisorerne, vid granskningen af Stockholms stads Krono-räkenskaper, funnit afskrifning för fattigdom af hevillnings-afgifterna för krogrörelse uppgå, för år 1842, till 1,093 Riksdaler 16 sk. och för år 1843, tili 1,206 R:dr 32 sk., har Öfver-Ståthällare-Embetet, som, i afseende på afkortningar, enär de ske i laga form, blott tillkommer att beordra deras afförande i räkenskaperna, och för att sålunda kunna afgifva det affordrade underdåniga Utlåtandet måst från denna stadens Handels-Koilegium, — som meddelar tillståndsbref för ej mindre krögeri-, än spisqvarters- och traktörs- med flera dylika rättigheters idkande, samt, enligt så väl 1841 års Bevillnings-stadga som Kongl. Förordningen den 6 Augusti samma år, har sig ålagdt att, genom antagande borgen eller skatternas erläggande i förskott, försäkra Kronan om afgifternas utgörande, — infordra behörig förklaring och erforderliga upplysningar i omförmälda anmärkningsfråga; hvilket Utlåtande, här i underdånighet bilagdt, föranledt Krono-Uppbörds-Kommissariernes skriftliga hörande, som äfvenledes i underdånighet bifogas.
Af sistnämnde underdåniga yttrande torde Eders Kongl. Maj:t i nåder inhemta, att de anmärkta afkortningarne ej endast angå krogoch spisqvarters-rörelse, utan äfven ^källarmästare, traktörer och desses enkor, hembryggeri-idkare med flera; äfvensom att, då Kongl. Maj:ts och Kronans rätt till sådana utskylder, hvilka, till följd af ingången borgen, i konkurser bevakas, icke annorlunda än som oprioriterad fordran blir ansedd, afskrifningar för fattigdom icke kunna undvikas, enär närings-idkarne sjelfve sakna utmätnings-tillgång och deras löftesmän till borgenärernes förnöjande afträdt sill egendom; vid hvilka af - — 419 — sim fain gar de i Uppbörds-reglemeutet och författningarne föreskrifna åtgärder af uppbördsmännen aoga blifvit iakttagaa.
Med djupaste vördaad, trohet och nit framhärdar, Stormäktigste Aller nudigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåte, J. W. SPRENGTPORTEN.
Slockholm den 9 Mars 1846.
P. E. Ingelgren. 420 — Stockholms Stads Handels-Kollegii yttrande, angående 1845 års Revisorers anmärkning vid Iuono-räkenskaperna för nämnde Stad.
Öfver-Ståthållare-Embetet.
I anledning af Kongl. Öfver-Ståthållare-Embetets Remiss å ett utdrag af Rikets Ständers Revisorers Berättelse om verkställd granskning af Stats-Verkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1842 oeh 1843, innefattande anmärkning dervid, att för fattigdom afskrifning ägt rum af bevillningsafgifter för krogrörelse under nämnde år, nemligen: för år 1842, 1,093 R:dr 16 sk., och för år 1843, 1,206 R:dr 32 sk., få undertecknade, som å berörde tid varit Ordförande och Ledamöter i Stockholms Stads HandelsKollegium, härmed afgifva det utlåtande, att borgen blifvit hos Kollegium, i den ordning författningarne föreskrifva, ställd af alla de personer, som med vederbörligt tillstånd här i staden då utöfvat krogrörelse, för de nämnde rörelse åtföljande utskylder, samt att de, som t sådana borgensförbindelser ingått, då varit allmänneligen ansedde för deremot svarande vederhäftighet och på sådan grund blifvit afKollegium såsom borgesmän godkände; men att, enär det icke tillkommer Kollegium att med utskyldernas indrifvande taga befattning, eller, om tillgång saknas, för desamma bevilja afskrifning, undertecknade ej kunna upplysa, huruvida kraf blifvit i behörig tid och ordning hos löftesmännen anstäldt, eller om de, till följd af sedermera inträffade förändringar i deras ekonomiska ställning, då utskylderna skolat erläggas, funnits oförmögne att desamma betala.
Stockholm den 24 Februari 1846. G. HOLM. L. E. Spangberg. J. W. Berger. J. G. Zander.
C. P. Almgren. /.
— 421 — Rrono-Uppbörds-Kommissariernes i Stockholm förklaring öfver en anmärkning af 1815 års Revisorer.
Ödmjukaste Utlåtande, Då, med anledning af Stockholms Stads Handels-Kollegii skrifvelse af den 24 Februari 1846 tili Höglofl.
Öfver-Slåthållare-Embetet i Krono-Uppbörds-Ärender, undertecknades Utlåtande blifvit infordradt öfver förhållandet med de af Rikets Ständers sednast församlade Revisorer, såsom orätt afkortade, anmärkta bevillnings-afgifter för krogrörelse under revisions-åren 1842 och 1843; få vi i största ödmjukhet anföra: att, sedan såväl Stockholms Rådhus-Rätt, som Kongl. Svea HofRätt, vid Konkursdomars utfärdande, frånkänt Kongl. Maj:t och Kronan förmånsrätt för sådana utskylder, som tillkommit i följd af borgen, hvilka utskylder således med endast oprioriterad rätt utgå, afskrifningar för fattigdom af krog-utskylder icke kunna undvikas, när hos näringsidkarne sjelfve utmätningstillgång saknas och löftesmännen till borgenärers förnöjande afträdt sin egendom; att, af de, såsom orätt afkortade, anmärkta bevillningsafgifter för krogrörelse, största delen belöper sig på källaremästare, traktörer eller deras enkor, hembryggeri-idkerskor, sockerbagare, som idkat schweitzeri-rörelse, krögare-bisittare med flere, af hvilka, såsom Borgare, för ifrå ga varande års utskylder någon borgen icke blifvit ställd.
Så har, för exempel, af de i Clara och Kungsholms, Maria, Catharina och Ladugårdslands församlingars uppbördstrakter, för fattigdom, afkortade bränvinsminuterings-afgifter för år 1842 ....
R:dr 728: 16. —• afkortningen för Källaremästare och deras enkor utgjort R:dr 140: —• — för Traktörer och deras enkor 160: — — ,, Sockerbagare 20: — — „ Hembryggeri och mathållning ..... 60:
„ Krogar utan nummer eller borgen . . . 200: — —ggQ. samt för en Krögare-bisittare . 20:
Tillsammans R:dr 600: — 422 - så att för krogar och spisqvarter, hvilkas håde innehafvare och löftesmän saknat tillgång till utmätning, det afkortade beloppet för år 1842 i dessa .uppbördstrakter endast utgjort Banko R:dr 128: 16.
För år 1843 har i samma trakter blifvit afkortad bränvins-mi nuterings-afgift till ett belopp af R:dr 741: 32. —• för fattigdom, hvaraf för Källaremästare eller enkor ....
R:dr 180: — —•
„ Traktörer och enkor 240: — — „
Hembryggeri, mathållning och en restauration å ångfartyg: 60: — —•
O %J O „