Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då i handeln artiklarne Patentglas och Glas-takpannor ofta förekomma, men ej kunde bära den höga tull, som för rubriken glas, andra slag, var bestämd, så och ehuru 1 sk. införsels-tull pr skålp. å dessa slags glas stöde i riktigt förhållande till varuvärdet, ansåg Bevillnings-Utskottet vid sistlidne riksdag sig likväl, tiil förekommande al det missbruk vid förtullningen, hvartill skiljaktiga tullsatser å fönsterglas samt patentglas och takpannor kunde föranleda, böra i taxan införa en ny rubrik: patentglas och takpannor, med åsättande af samma införsels-tull, som för fönsterglas stadgades.
Utskottet förnyar detta förslag och hemställer alltså, att under hufvudrubrikén Glas, Patentglas och Takpannor upptagas i,särskild rubrik, med 1 sk. 6 rst. införsels-tull pr skålp.
1 stället för den värdetull af 15, 20 och 25 procent, som nu är bestämd för Spegelglas, i mån af den bearbetning de undergått, och då vigtförtullning äfven för denna artikel bör antagas, förnyar Utskottet jemväl det af Bevillnings-Utskottet vid sistlidne riksdag gjorda förslag, att införsels-tullen må bestämmas å: ’’rå och oslipade” Spegelglas lill 1 sk. 6 rst.; å ’’slipade o folier ade” lill 2 sk. 6 rst. samt å r/olierade” Spegelglas till 6 sk. per skålp.
Å Gummi, alla slag, ej specificerade, nu åsatte 3 sk. införsels-tull pr skålp., har Kongl. Maj:t, med afseende å näringarnes behof, föreslagit nedsättning till 8 rst. skålp.
I Herr Hjertås motion åter föreslås, ätt under artikeln Gummi måtte upptagas en särskild rubrik:
Gummi Arabicum, Gummi Senegal eller andra dermed likartade Kådor, med tullafgift af 1 sk. pr skålp., enär dessa artiklar vore af stor nödvändighet och ätginge i betydlig mängd för appretering af tyger, af hvilka, med flera anförda skäl, Herr Hjerta dock alternativt hemställt, att införsels-tullen å nämnde artiklar kunde helt och hållet borttagas.
Varande i sammanhang härmed af Herr Hjerta ånmärkt, att de i noten, med hänvisning till Gummi, upptagne artiklarne, Copal, Lacca, Mastix och Sandarac, såsom utgörande hartser, borde till denna rubrik hänföras.
Utskottet, som funnit sig böra instämma i Kongl.
Majrts förslag och således för gummi, alla slag, antaga en lägre tullsats, än Herr Hjerta för vissa arter gummi alternativt tillstyrkt, vid hvilket förhållande, om ock någon vetenskaplig oegenllighet förefinnes i den för artiklarne Copal, Lacca, Mastix och Sandarac uti gällande taxa befintliga hänvisning, sistnämnde artiklar likväl hädanefter skulle komma alt i följd af denna hänvisning åtnjuta ali den lindring i införsels-tullen, som kan vara af behofvet påkallad, hemställer alltså, att, med bibehållande af nu gällande tulltaxa i öfrige bär omförmälde hänseenden, införsels-tullen å Gummi, alla slag, ej specificerade, må nedsättas till 8 rst. skålp.
Herr Grape har föreslagit, att häcklad Hampa, nu åsatt 24 sk. införsels-tull per skeppund, måtte, såsom behöflig rudimaterie för fartygs utrustning, göras tullfri; och är af Johannes Nilsson nedsättning af tullen med 50 procent yrkad.
Då i handeln vanligen förekommer endast ohäcklad hampa, hvaraf den årliga, från all tull befriade, införseln uppgår till omkring 10,000 skeppund, under det af häcklad - Bevillnings-Utskottets Betänkande, N:o 3. lad hampa år 1852 endast inkommit två skeppund, anser Utskottet något verkligt behof icke påkalla nedsättning eller upphäfvande af den för häcklad hampa na stadgade införsels-tull; och sorn den arbetsförtjenst, hvilken genom hampans häckling uppkommer, skäligen bör stanna inom landet, hemställer Utskottet, att Herr Grapes och Johannes Nilssons omförmälde förslag mätte lemnäs utan afseende.
Då den i noten med hänvisning till Hartz upptagne artikeln Harpoes vora ett behöflig! material vid fartygs utrustning, har Herr Grape för samma artikel yrkat tullfrihet.
Vid betraktande deraf att harpoes utgör ett af hartz beredt ämne, har Utskottet väl funnit harpoes icke kunna medgifvas lägre tull, än råämnet; men sorn den å hartz nu tili 16 sk. lispundet stadgade tull betydligt öfverstiger 25 procent af varans verkliga värde, och hartz utgör ett för flera handteringar behöfligt råämne, hemställer Utskottet, att införsels-tullen å Hartz må nedsättas till 8 sk. lispundet, och Harpoes vid hänvisningen till Hartz bibehållas.
Då Hattar af läder, fiskben, papper, träd eller rötter m. in. egentligen begagnas af sjöfolk och andra obemedlade folk-klasser, samt följaktligen icke böra bibehållas vid den til! förbud gränsande höga tullsats af 1 I»:dr stycket, som i nu gällande taxa är bestämd, så förnyar Utskottet det vid sistförflutne tvenne riksdagar af dåvarande Bevillnings-Utskott gjorda förslag, alt införsels-tullen å ifrågavarande artikel må nedsättas till 24 sk. per stycke.
Som den för Ilattflätor af halm eller strå stadgade införsels-tull af 1 R:dr 16 sk. skåip. vore alltför hög, men ändock icke förmått framkalla någon industri för fina hattflätors förfärdigande inom landet, har Herr Hjerta till lättnad för deni, som skola förtjena sitt uppehälle med hattars förfärdigande, föreslagit nedsättning af införsels-tullen å haltllälor till 16 sk. per skålpund.
Lika med Herr Hjerta anser äfven Utskottet någon lindring i nu stadgade höga införsels-tull å ifrågavarande artikel böra medgifvas; men då 1,787 skålpund hattflätor år 1852 införtuilats, och en så betydlig nedsättning på en gång, som Herr Hjerta föreslagit, sannolikt icke skulle kunna framkalla en till den grad stegrad import, att statskassans förlust derigenom Liefve godlgjord, hemställer Utskottet, att införsels-tullen k
Halt flätor af halm eller sira nu måtte nedsättas lill 1 lt:dr skålpundet.
Yid upphörandet af de transatlantiska tull-lindringarne med nästlidne års början, nedsattes den förut å oberedda, till pelsverk ej hänförliga, torra Hudar och Skinn stadgade införsels-tull från 2 sk. till 1 sk. 10 rst. skålpundet, hvaremot införsels-afgiften å andra slag, oberedda hudar, 1 sk. per skålpundet, bibehölls oförändrad.
Nu har Kongl. Majit föreslagit, att införsels-tullen ä våtsallade hudar, i anseende till dessas större vigt, n»en i öfrigt goda beskaffenhet, mätte nedsättas till 8 rst. skålpundet.
Herr Hjerta har. i afseende på artikeln oberedda Hudar och Skinn, anmärkt, att, ehuru densamma utgjorde en bland de oundgängligaste fprnödenheterne, särdeles i ett kallt klimat, samt derföre rigtigast borde från ali införsels-tull befrias, tullafgiften likväl för några riksdagar tillbaka, utan allt annat rimligt skäi, än beredandet af en ökad stats-inkomst, blifvit nära förduhbiad. för att häri tillvägabringa en, af billigheten j hög grad påkallad, rättelse, borde tullafgiften nedsättas å torra hudar till 1 sk., fteh å Bih. till R.
Prat. 4SSS & 4SS4.
S Sami. 4 Afd. 2 Htift. 4 Harts, Itarpoes.
Hattjlätor.
Hudar och Skinn, oberedda. 26 Bevillnings-Utskottets Betänkande, N:o 3.
Hudar och Skinn, beredda eller Läder. andra slag till 8 rst. skålpundet, hvarigenom, under förutsättning af lika stor import som hittills, visserligen uppkomme en minskning i stats-inkomsten af omkring 45,000 R:dr, hvilken dock de betydligt förökade tullinkomsterne syntes kunna medgifva.
Herr Schwan har yrkat tullafgifternas nedsättning till hälften, eller 11 rst. å torra och 6 rst. å andra oberedda hudar.
Uti särskildt, med anledning af Kongl.
Maj:ts Nådiga skrifvelse och under åberopande af 56 §.
Riksdags-ordningen, lill Borgare-ståndet ingifvet skriftligt anförande, som blifvit till Utskottet remitteradt, har Herr P. H.
Hesselgren anmärkt, hurusom, vid omförmälde tull-lindringars upphörande, införsels-tullen, som förut utgått med 25 proc. lindring för hudar, som infördes från Södra Amerika, i sjelfva verket blifvit förhöjd å torra hudar med 4 och å andra slag med 3 rst. pr skålp.; vid hvilket förhållande och då såsom princip för en liberalare lull-lagstiftning borde i första rummet tillses, att råämnen, som skola förarbetas inom landet, och der icke kunna, utom i obetydlig mån, erhållas, från införsels-tull befriades, men Herr Hesselgren dock icke för närvarande trodde sig böra påyrka en sådan utsträckning, så hemställde han, att, med indelning af oberedda, till pelsverk ej bänförliga, hudar och skinn, i torra, lorrsaltade och våtsallade, införsels-tullen måtte bestämmas å de förstnämnde till 1 sk., å torrsaltade till 8 rst. och å våtsaltade till 6 rst. pr skålp.
Af Bevillnings-Utskottets vid sisllidne riksdag i denna fråga afgifna betänkande inhemtas emellertid, att, efter verkställda, noggranna uträkningar angående de åren 1847, 1848 och 1849, med och utan tull-lindringar, införda qvantiteter oberedda hudar och skinn, det verkligen erlagda tullbeloppet uppgått, för torra hudar till 1 sk. 10 rst., och för andra slag till nära 11 rst. skålp., och någon förhöjning af förut utgjord tull träffade följaktligen endast sistnämnde varuslag, dock icke med mera än något öfver 1 rst. skålp.
Tull-Iindringarnes afskaffande kan följaktligen icke anses innebära A giltig anledning till förändring i nu stadgade tullsatser; och om äfven icke må förnekas, att ifrågavarande artikels egenskap af ett ytterst behöfligt råämne skulle principenligt påkalla en allmän nedsättning i de derå stadgade tullafgifter, får dock icke förbises, att Statens närvarande behof kräfver uppoffringar, hvilka måhända icke skulle på annat sätt kunna mindre kännbart utgöras; hvarföre Utskottet, med afseende å den betydliga statsinkomst, som tullafgifterna å ifrågavarande artikel inbringa, anser sig icke böra i nämnde tullsatser föreslå annan förändring än Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse innehåller; i öfverensstämmelse hvarmed Utskottet alltså tillstyrker, att för oberedda (till Pelsverk ej hänförliga) Hudar och Skinn må antagas följande indelning och tullsatser: torra: osaltade .... 1 skålp. . . 1 sk. 10 rst. „ saltade .... 1 „ . . 1 sk. — våtsaltade och andra slag 1 „ . . — 8 rst.
Vidare har Herr Hesselgren i ofvannämnde anförande, för den händelse, att Rikets
Ständer bifölle hans förslag om tull-bestämmelserna för oberedda Hudar och Skinn,' förmält sig böra medgifva nedsättning i införsels-tullen å följande slag beredda Hudar eller Läder, nemligen å Karduans- samt färgade eller tryckta Skinn, från 1 R:dr 24 sk. till 1 R:dr pr skålp.
; å Sulläder från 12 till 10 sk. och å andra slag, ej specificerade Hudar och Skinn, från 24 till 20 sk. pr skålp.
Då emellertid Utskottet funnit Herr Hesselgrens först omförmälda förslag icko kunna bifallas, har Utskottet icke heller ansett sig böra ifrågasätta någon nedsättning å införsels-afgifterne å rubrikerne »Sulläder» och »andra slag»; men som deremotKarduans- samt färgade eller tryckta Skinn, äfvensom den under egen rubrik i taxan upp - Bevillnings-Ulskottets Betänkande, N:o 3. 27 tagna artikeln Pergaments-skinn, nu åsatt 1 R.dr införsels-tull pr skålp., utgöra för flera inhemska näringar behöfliga rnaterialier, hvilka hvarken till erforderlig mängd eller godhet inom landet tillverkas, samt de å dessa varuslag nu stadgade tull-afgifter uppgå till nära 40 procent af verkliga varu-värdet, hemställer Utskottet, hufvudsakligen i likhet med hvad redan vid 1847—48 årens riksdag af Kongl. Maj:t föreslogs, att Karduans-, Pergaments-, samt furgade, pressade eller tryckta Skinn, sammanförda i en rubrik, må åsältas 36 sk. införsels-tull pr skålp.
Under rubriken oberedda Pelsverk upptager gällande taxa fleya i handeln sällan Hudar och förekommande slag, genom hvilken specifikation både onödig vidlyftighet och fara för vS]iinnl missförstånd vid tull-hehandlingen förorsakas.
Med förnyande af Bevillnings-Utskottets e iVcr ■ vid sistlidne riksdag gjorda förslag, hemställer derföre Utskottet, att den förenkling af rubrikerne och förändring i tull-satserne, som hilagde taxe-förslag för oberedda pelsverk innehåller, måtte godkännas.
Den å Humle nu stadgade införsels-afgift, 1 R:dr 24 sk. pr lisp., uppgår till nära Huml».
33^- procent af rätta varu-värdet; och då denna artikel, som icke till erforderlig mängd inom landet produceras, utgör ett vigtigt råämne för beredning af sådane helsosamma drycker, hvarpå, såsom ett kraftigt medel att minska bränvins-konsumtionen, tillgång till billigare pris bör arbetsklassen beredas, så föreslår Utskottet, att införsels-tullen å Humle må nedsättas till 1 R:dr pr lisp.
Nu gällande införsels-tull å Häcktor, Hakar och Hvskjor, 1 R:dr pr skålp., ut- Häcktor, gör 50 pröcent af denna lätt smuggelbara varas värde, och verkningarne deraf visa sig Hyskjor. i ringheten af den lolliga införseln.
Hakar Lika med Bevilinings-Utskottet vid sistlidne riksdag tillstyrker Utskottet, att införsels-tullen å Häcktor, Hakar och Hyskjor må nedsättas till 24 sk. pr skålp.
Uti gällande tull-taxa äro Fältskärs- samt Mathemaliska, Optiska, Fysiska och lnstrumenNavigations-instrumenter underkastade värde-förlullning med införsels-afgifter från 5 till 25 procent för olika slag deraf.
Detta förtullningssätt
Iemnar i afseende å flera bland mathematinämnde artiklar, hvilka icke utgöra föremål för någon utbildad handels-rörelse, ännu ska,m.Jl. större utrymme för missbruk, genom origtiga angifnings-värden, än sorn i afseende å allmänna handelsvaror torde ega rum.
Då både tulltjenslemännen och de trafikerande kunna bedöma handelsvarornas rätta värde, saknas deremot ofta en sådan kunskap i afseende å förevarande artiklar.
Vigt-förtullning torde alltså här, likasom i Danska tulltaxan, kunna och böra införas.
I fråga om de särskilda tull-satser, hvilka härvid må bestämmas, har Utskottet ansett sig böra, så vidt möjligt, bibehålla den i gällande taxa antagna proportionen emellan afgifterne för olika slag instrumenter, och vid sådant förhållande icke funnit behöfligt att, på sätt Herr Grape i sin motion hemställt, fritaga Kompasser och ej specificerade Navigations-instrumenter från den billiga afgift, som för dem skulle ifrågakomma.
Med vidare fästadt afseende å den införsels-tull, som nu är i allmänhet bestämd för de ämnen, arbetade, hvaraf instrumenterne hufvudsakligen bestå, tillstyrker Utskottet alltså, att hufvudrubriken Instrumenter:
Fältskärs-, Mathemaliska, Optiska, Fysiska och Navigations-, med eller utan fodral, må indelas i:
Cirklar, Passare och Cirkelbestick, Glasögon och Lorgnetler, med 24 sk.; samt 28 Bcvillnings-Utskotlets Betänkande, N:o 3. al/a andra slag monterade optiska Glas samt Instrumenter, ej specificerade, med 10 sk. införselstull pr skålp.
Inventarier, Sjelfva taxan upptager nu endast »Skeppsinventarier, brukade å förolyckade eller Skepps-, sjöskadade utländske fartyg;» och bestämmer införsels-tullen derå till 10 procent af anktions-inrops-summan; ölen i 13 §. af underrättelserna tilt tull-taxan är vidare föreskrift
Vet, dels att slöjde-varor eller fabriks-, handtverkeri- och manufaktur-varor, i taxan ej specificerade, hörande, såsom inventarier, till fartygs byggnad, tackling och utrustning, men ej hänförliga till husgeråds-saker eller beklädnads-persedlar, i allmänhet finge införas mot 10 procent tull, dels ock att Kommers-kollegium, för vissa läll, kunde medgifva införsel af sådané inventarier, mot en tull af fem procent å värdet Herr Grape har yrkat tullfrihet för ej specificerade skeppsinventarier.
Då de flesta och väsendtligaste artiklar, sorn till skeppsinventarier äro hänförliga, finnas i tull-taxan specificerade, hvarföre ock den Kommers-kollegium förbehållna vätt att medgifva licenser i detta hänseende högst sällan, om någonsin, blifvit anlitad, synes det hvarken behöiligt eller ens lämpligt att, såsom Herr Grape begärt, stadga en tull-frihet, söm, medgifven, möjligen kunde missbrukas; hvaremot Utskottet, i öfverensstämmelse med föreslagna införsels-tullen å fartyg, med tillbehör, tillstyrker, att så väl å ailä Skeppsinventarier, brukade ä förolyckade' eller sjöskadade utländska fartyg, som å de i 13 §. af tull-taxe-ittt derrättelserna nu omförmälda ej specificerade Skeppsinventarier, hvilka icke kunna lil! husgerådssaker eller beklädnadspersedlar hänföras, införsels-tullen må bestämmas till 5 procent af värdet, och föreskrifterna härom, med uteslutande af stadgandet i taxeunderrättelserna, intagas i sjelfva tull-taxan, på sätt bifägde förslag innehåller.
^ Jern:
Det oskiljaktiga sammanhang, hvari frågorna om uppbäfvändé af nu stadgade gjutet. jn_ och utförsels-förhud å Tack- och Rarlast-jern samt dermed jemförliga artiklar stå till hvarandra, och äfven hittills blifvit behandlade, föranleder ock Utskottet att nu iakttaga ett lika behandlingssätt.
Slajrts vid 1847—48 årens riksdag afgifne tuiltaxe-förslag anfördes emot dessa förbuds upphäfvande den hos idkarne af jern hand teringen då allmänt rådande mening, alt tillstånd till täckjerns utförande skulle för deras rörelse vära i högsta måtto förderflig
Och olycksbringande; med afseende hvarå, äfvensom å den större frihet i jernhandferingen, hvilken då nyligen trädt i verksamhet och ännu icke kunnat visa sina följder för dess äldre idkare, Kongl. Maj:t fann förbuden mot utförsel af tackjern
Och dermed likartade artiklar böra bibehållas, och i följd deraf, samt enär bergsmanna-handleringen fortfarande blefve inskränkt tili dispositionen af sina produkter, och således behöfde skydd mot utländsk medtäflan, äfven ansåg förbudet mot införsel af tackjern böra qvarstå.
Maj:ts nu till Rikets Ständer aflåtna Nådiga skrifvelse, angående tUll-taXan, innefattar endast det undantag från nyssnämnde förbud, att Kongl.
Kommers-kollegium skulle ega att, efter pröfning af behofvet, då giltiga skäl förefunnos, på derom i hvarje särskildt fall af vederbörande gjord ansökning, lemna tillåtelse till införsel, mot 32 sk. ps skeppund, utaf den qvantitet tackjern, sorn vid finare mekaniskt Verkstadsgjuteri kunde pröfvas vara nödig för tillverkningarnes fullkomnande; hvarom föreskrift borde i 13 §. af lulltaxe-underrättelserna inflyta.
Herr Hjerta har i ett sammanhang behandlat frågan om upphäfvande af införsels-förbuden å såväl gjutet söm smidt eller Valsadt jent, samt, ehuru det efter hans åsigt vöre önskligt, att dessa artiklar kunde få tullfritt införas, likväl då en sådan förändring på en gäng möjligen skulle mötas äf allt för stora betänkligheter hos dem, som Bevillnings-Utskottets Betänkande, N:o 3.
29 i allmänhet fru k la genomgripande åtgärder, inskränkt sig till det förslag, hvad tackjern angår, ätt införsels-tullen derå mätte bestämmas til! 24 sk. pr skeppund tackjernsvigt; äfvensom Herr
Hjerta förordat utförsels-förbudets borttagande å sistnämnde artikel, med öfverlemnande tili Utskottets pröfning att bestämma den utförsels-tull, sorn borde sättas i förbudets ställe.
Till stöd för förändringen af införsels-bestämmelserna har Herr Hjerta bland annat anfört, att den, med en stigande industri och civilisation i bVarje land, tillvexande förbrukningen äf jern, i följd af Svenska jernets högre värde, här föga utvecklats, men att denna förbrukning icke desto mindre tillskyndat hela riket, eller alla konsumenterne tillsammans, en förlust af minst en half million Riksdaler banko årligen, enär detta utgjorde skillnaden i pris å det Svenska jern, sorn blifvit användt, och å det billigare utländska, som till flere behof kunnat begagnas; oberäknad! det hinder för en hastigare utveckling af gjuterier, byggnads-företag och tillverkning af åkerbruks-redskap m. m., sorn införsels-förbudet förorsakat.
Med åberopande af Englands exempel, der all lull på jern blifvit afskaffad, men den inhemska jerntillverkningön det oaktadt så gått framåt och förbättrats, att vissa slag
Engelskt stångjern under loppet af sistlidne år icke blott stått lika högt, utan till och med högre i pris än dét Svenska, och med erinran derjemte om de lättade tillfällen till afsättning för Svenskt stångjern, som genom Frankrikes redan beslutade, och Förenta Staternas ofördröjligen förväntade tull-nedsättningar vöre att för Svenska stångjernet påräkna, har Herr Hjerta sökt gendrifva de farhågor för Svenska stångjernets afsättning och upprätthållande af dess pris, hvilka vanligen anfördes emot fri införsel af utländskt jern; likasom han bemött den jemväl yttrade fruktan att, vid fri införsel af, med stenkol tillverkad!, tackjern, Svenska stångjerns-tillverkare skulle komma att vid sin handtering begagna det utländska tackjernet och derigenom sätta Svenska jernet i misskredit, med den erinran, att ingen lag lör närvarande hindrade masugnsegare att blåsa tackjern af usla malmer eller bruksegare att smida stångjern af dåligt tackjern, men ätt korrektivet enrot en sådan hushållning läge både i tillverkarens egen fördel att skaffa sin vara kredit och i köpmannens uppmärksamhet å beskaffenheten af den vara, han sig tillhandlar; hvarförutan det nogsamt vore bekant, att Engelskt stångjern i temligen stor skala förseddcs med falska stämplar af våra bästa tillverkningar och under namn af Svenskt jern fördes till atlägsnare platser, utan att denna skamliga industri förmått hindra afsättning af verkligt Svenskt jern med bibehållande af dess pris.
Från den större frihet i jernhandteringen, af hvars, vid 1847—48 årens riksdag, ännu ej pröfvade följder Kongl. Majit, bland annat, hemtade skälen för det då i afseende å jern bibehållna förbuds-syStem, har Herr Schwan i sin motion räknat
Svenska jernhandteringens bättre dagar; likasom han ansett en friare tällan, genom införsel af utländskt jern, skola framkalla förbättring af vår egen tillverkning; och då England, sorn vore vår svåraste medtäflare i jern-industrien, för närvarande funné lätt afsättning för allt sitt jern, samt tidpunkten, för frångående af den prohibitiva tull-lagstiftningen för Svenskt jern, följaktligen nu vore särdeles lämplig, föreslog Herr Schwan, på vidare antydda skäl, alt både vid in- och utförsel täck- och barfåst-jern måtte beläggas med en tull af 1 R:dr pr skeppund stapelstads-vigt.
Under anförande, hurusom det hittills följd# prohibitiv-systemet isynnerhet hårdt tryckt tackjerns-tiliverkarne eller bergsmans-ståndet, genom det nu stadgade utförsels^ förbudet å tackjern, samt huru dé låga prisen å Sköttskt, Engelskt och Belgiskt tackjern, äfven om det Svenska finge, såsom i Norrige, alldeles tullfritt utföras, fullkomligt betryggade de Svenske stångjerns-tillvefkarne emot all våda deraf, då allenast obetydliga qvantileter Svenskt tackjern skulle kunna på utländska marknaden i vissa länder, såsom Finland och det égefftiiga Preussen, afsäitås, har Riksdags-fullmäktigen Anders 30 Bevillnings-Utskothts Betänkande, N:o 3.
Jansson från Westerås län föreslagit, att, i stället för förbud, måtte bestämmas em ulförsels-afgift å tackjern och dermed jemförlige artiklar af 1 R:dr 16 sk. pr skeppund, att årligen minskas med 8 skillingar, eller 1856 till 1 R:dr 8 sk. och 1857 till 1 R:dr pr skeppund; i sammanhang hvarmed Anders Jansson ock yrkat, att införsels-förbudet å tackjern skulle upphäfvas, och en måttlig införsels-tull i stället stadgas; — varande denna motion af flere bland Ronde-Ständets ledamöter understödd och deribland af G.
Hullman från Orebro län, sorn begärt, alt Utskottet skulle, till undanrödjande af alla farhågor å bruksegarnes sida, vid dess utlåtande foga en, så vidt möjligt, till siffran noggrann kalkyl öfver frakt-, speditions- och handels-omkostnader vid ifrågakommande tackjcrns-export.
Med all den uppmärksamhet som vigten af denna fråga kräfver, har Utskottet tagit i öfvervägande icke blott de omständigheter, som till stöd för förbudens afskaffande och de i stället föreslagne skiljaktige tull-satser blifvit anförda, utan ock de skäl, som, mera förr än nu, åberopats lör förbudens bibehållande ; och ehuru Utskottet funnit, alt farhågor ännu af flere jern-handteringens idkare hysas emot ifrågasatta förändringen, har Utskottet likväl derjemte erfarit, att dessa farhågor hvarken äro så allmänna eller så bestämda, som tillförene.
En af Herr C. F. Wcern j:r vid innevarande riksdag väckt motion om tionde-lackjernels och hammarskattens afskaffande m. m. lemnar flera, äfven för ifrågavarande ämne vigtiga upplysningar, och deribland, att intet Europeiskt land, ehuru flera bland dem sjelfva producera jern för export, stängt sina hamnar mot införsel af Engelskt jern.
Äfven här utgör det Engelska och Skottska tackjernet en nödvändig råvara för vissa industri-grenar, och 1852 års import-tabeller upptaga icke mindre än 3,244 skeppund tackjern.
För denna införsel har erfordrats i hvarje särskildt fall sökt tillstånd; men undantagsförmåner tillfredsställa hvarken rättvisan eller industriens behof alt utan uppehåll kunna förskaffa sig och disponera erforderliga råvaror.