Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Någon minskning åter i det gagn och den säkerhet staten af bevärings-inrättningen nu bar att påräkna, bör, genom tillåten legning bland beväringsmanskapet af 5:te klassen, så mycket mindre kunna uppstå, som denna klass endast sällan kan komma i fråga att till krigstjenst uppbådas samt för öfrigt, om denna beväringsklass skulle redan vara uppbådad till tjenstgöring, någon leguing lika litet som värfning, af manskap derifrån då kunde ega rum.» »De utgifter, de beväringsskyldige få vidkännas för legokarlars anskaffande uppgå årligen till ett inalles ganska ansenligt belopp, ehuru detta omöjligen kan till siffran beräknas, enär legningskostnaderne efter omständigheterna och de enskildas öfverenskommelser äro så olika, att, då de i somliga läll blott utgöra 20 eller 30 R:dr Riksmynt, de i andra deremot uppgå till flera hundrade R:dr.
Om hvarje klass af beväringsmanskapet antages til! blott 23,000 man och af dessa 3 på hundradet, eller 1,230 lega karlar i sitt ställe, en beräkning, som icke är för hög, enär t. ex. år 1834 legokarlarnes antal utgjorde 10 procent af de mönstrade, samt om vidare antages, att legan i medeltal utgår med 73 R:dr Riksmynt årligen för hvarje legd karl, eller lika med medeltalet för hela Riket af årliga rote- och rusthållsvakans-afgiften för karl, så skulle beväringslegan, erlagd af 6,230 legande från alla fem beväringsklassorne, uppgå till en summa af 468,750 R:dr Riksmynt om året.
En utväg funnes visserligen att till Rikets fördel och bevärings-inrätlningens befrämjande använda de sålunda nu i legokostnader utgående summor, om all enskild legning förbjöds och i stället stadgades, att hvarje beväringsskyldig, som önskade blifva frikallad från personlig beväringstjenst, egde att, för erhållande af en dylik befrielse, under fem års tid till staten erlägga en viss legoafgift, samt om Rikets
Ständer ansloge den härigenom blifvande statsinkomsten antingen lill bestridande af kostnaden för en längre öfningstid åt hevärings-ungdomen eller till legande af bo” värings - Kongl. Maj-.ls Nåd.
Prop. M 3.
2.5 viiiiogskarlar genom vederbörande embetsmyndigheters försorg, så alt icke allenast slaten bléfve förvissad alt erhålla dugligt manskap, ulan ock delta bland de redan ultjenla beväiingsklasserna valda manskap, sorn emot erhållande af legopeoningen, ånyo antog beväringsijenst, såmedelst kunde bilda en gammal slam äfven inom beväringen.
Meri, — då en dylik anordning möj'igen kunde hafva lill påföljd alt, när krigets faror hotade, Bikels försvarsslyrka blefve ringare än påräknadt vore, i fall antingen ett större antal beväringsskyldige då skyndade alt begagna den medgifna rättigheten att erlägga legoafgift, eller ock denna afgift icke blifvit bestämd till nog högt belopp, så att den erforderliga styrkan kunde dermed, äfven vid ett inbrytande krig anskaflhs; saint härtill kommer, att genom införande af ofvanberörda legoafgift, del till grund för bevärings-inrättningen liggande begreppet om personlig beväringsijenst lätteligen kunde öfvergå till en sådan alldeles motsatt uppfattning af denna prestation, att man i stället betraktade densamma såsom en skatte-afgift, hvarigenom den förmögnare friköpte sig från ett åliggande, sorn den, hvilken icke hade råd att betala penningar, nödgades fullgöra med sin person, — vågar jag, vikande för dessa betänkligheter, hvilkas vigt jag inser, icke förorda vidtagandet af nu antydda åtgärd.» »Deremot får jag, på grund af hvad här ofvan blifvit anfördt, hos Eders Kongl.
Majit i underdånighet hemställa, alt Nådig Proposition måtte till Rikets Ständer allåtas om den förändring i nu gällande stadganden orri legokarlars antagande för beväringsskyldige, alt till legokarlar md kunna få antagas äfven de, som tillhöra årets femte beväringsklass, men ingen legokarl godkännas vid högre ålder än fyllda 34 år, sä framt han icke förut varit anställd i krigstjenst, dä en sådan karl kan godkännas intill fyllda 37 år.n Detta Departements-Cbefens underdåniga yttrande, med hvad deri blifvit föreslaget och hemstäldt, fann Kongl. Majit godt, uppå Stats-Rådels öfriga ledamöters underdåniga tillstyrkan, i Nåder gilla och bifalla.
Departements-Chefen till justering följande, i öfverensstämmelse med de högslberörda särskilda Nådiga besluten, uppsatta underdåniga förslag till Kongl.
Majlis Nådiga Propositioner till Rikets Ständer, nemligen angående: l:o vissa ändringar i nu gällande stadganden om Beväringsmanskapet.
Itih. tilt R.
Sti Prol. *886: &■ 1887. t> Sämb. J Afcli IO< Mufti 4 Kongl. Maj:ls Nåd.
Prop. As 5 Kongl. Maj:t behagade, uppå Siats-Rådets underdåniga tillstyrkan, dessa underdåniga förslag i Nå ler gilla, och befallde att, i enlighet dermed, Nådiga Propositioner, sådane de finnas detta Protokoll bilagda, skulle lill Rikets Ständer afiåtas.
STOCKnor.M, tryckt iios jon. beckman, 18S6.
N:o 4. 1 HT:o 4.
Ari!;, till Exp.-Ulsk. d. 12 Nov. 1336, lil. 2 e. ra. KONGL. MAJIS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, om upphörande aj Furagepassevolnns-afgiften vid beridna Hus (hälls-Re g emen ten a j Gifven Stockholms Slolt den 28 Oktober 4856.
Då, i afseende på hästarnes vid indelta kavalleriet underhåll vid möten och mönstringar, vare sig att delta underhåll besörjes in natura af Rusthållarne sjelfve eller att bestyret dermed öfvertages af kronan emot viss afgift af Rusthållarne, det är oneklig!, att i begge fallen håde kostnad oell besvär för Rusthållarne äro dermed förenade, har Kongl Ma:jt, sorn, i betraktande af Statens i allmänhet ökade tillgångar, funnit skäligt, att någon lindring beredes i rustningsbesväret, hvars tyngd vid många tillfällen blifvit öfverklagad, nu velat föreslå Rikets Ständer, att en sådan lindring måtte Rusthållarne beviljas medelst Statens öfvertagande af kostnaden för nummerhästarnes underhåll vid möten.
Furage-passevolans-afgiften, som de rustande vid indelta kavalleriet erlägga till statsverket, emot befrielse att vid möten och mönstringar samt under marscherna dit ryttare-hästen underhålla, utgår, jemlikt Kongl, kungörelsen den 27 Mars 1830, med 25 Ldl. hö, 1 tunna bafra och 5 Lfil. råghalm, antingen in natura eller i penningar efter Länens markegång, hvarom öfverenskommelsen senast blifvit förnyad genom Kongl. Brefvet den 3 September 1844, ehuru ett mindre antal rusthåll, som då vägrade ingå på denna passevolans, sjelfve besörja hästens utfodring vid dessa tillfällen; och har ifrågavarande afgilt, som förut med sin verkliga uppbörd årligen ingick till anslaget å 4:de Hufvud-Iiteln för indelta Arméens möteskostnader, numera, till följd af Rikets Ständers beslut vid 1850 och 1851 årens Riksdag, blifvit ersatt med ett efter tio års medel-markegångspris förslagsvis beräkoadt anslag al 33,940 R:dr Banko.
Om furage-passevolansen eller den deremot svarande natura-praestationen kommer att upphöra, samt ryttare-hästens utfodring att af statsmedel bestridas, anser Kongl.
Ma;jt en lika lättnad i rustningsbesväret vid de beridna Kavalleri-Regementena böra Bih. till /?
4 Sand. 4 Afd. 44 Rlijt. 1 2 Kongl. Maj:t.i Nåd.
Prop. N:o 4. tillgodokomma både effektivt rustande nummer och sådana nummer, hvilka dels erlägga vakans-afgift antingen för karl eller för häst eller för beggedera, och dels, i stället för rustning, utgöra bingslhållning, enär furage-passevolansen påtagligen ingått i beräkning vid bestämmandet al vakans-algiften eller hingst-håll ni ngs-pnestationen.
Antalet af nummer, för hvilka en sådan lättnad nu i frågaställes, blifver då följande, nemligen: vid Lif-Regemenlets Dragon-Korps 505 ,, Dito Dito Husar-Korps 500 ,, Smålands Husar-Regemente 500 „ Skånska Husar-Regementet 1000 ,, Dito Dragon-Regementet 1000 tillhopa 3,505 rusthåll.
Hvad angår Jemtlands Hästjägare-Korps, der, i likhet med hvad vid de indelta Kavalleri-Regementena och Korpserna fortfarande kommer att ega rum, hästarna endast under marschen lill möten och mönstringar utfodras af de roteringsskjldige, men på sjelfva mötes- och mönstrings-slällena af kronan, och hvartill ett särskildt anslag af 1,940 R:dr årligen, som innefattas i ofvannämnda anslag af 33,940 R:dr, finnes anvisadt, anser Kongl. Majit någon ytterligare lättnad i furagerings-skyldighelen vid denna Korps för vederbörande rotehållare icke påkallas, i synnerhet som väsendtligt bidrag lill rustningen derstädes utgå från Jemtlands Roterings-kassa.
Enligt skedd beräkning har medelvärdet, under de tio sistförfiutna åren, å furage-persedlarne uppgått för år till 10 R:dr 41 sk. 5 rst.
Ranko per nummer; hvadan för nu ifrågavarande 3,505 nummer uppkommer en kostnad för statsverket af omkring 38,074 R:dr 13 sk. 5 rst. samma mynt, motsvarande 57,111 R:dr 42 öre Riksmynt; hvilken dock, i anseende till årligen omvexlande pris å furage-artiklar, blifver underkastad någon förändring; och vill Kongl. Majit i nåder föreslå Rikets Ständer, att ifrågavarande kostnad finge bestridas af det förslagsanslag på 4:de Hufvud-Titeln, som enligt Kongl. Majits till Rikets Ständer aflåtna nådiga proposition, angående Stalsververkets tillstånd och behof, skulle uppföras till indelta arméens vapenöfniugar i allmänhet; hvaremot, såsom följd af Ruslhållarnes befrielse från samma kostnad, den bland Statsverkets inkomster upptagna ■”Furage-afgift af indelta Kavalleriet’’ komme att försvinna.
Utaf berörda anslag ä 4:de Hufvud-Titeln skulle bestridas ej allenast underhållet vid möten oeh mönstringar af ryttare-häslarne, utan äfven den deremot svarande ersättningen lill Regementenas och Korpsernas löningsfonder och musik-kassor för dit anslagna vakans-algiter, hvilka sålunda komme att förminskas, äfvensom till de rustande för nummer, som åtagit sig hingsthållning.
För öfrigt har Kongl. Majit vid den nu föreslagna förändringen med Ruslhållarnes furage-afgifter velat fästa det uttryckliga vilkor, att berörda förändring om den jemväl af Rikets Ständer bifalles, kommer att fortfara endast så länge, som nödiga medel å 4:de Hufvud-Titeln finnas för ändamålet anvisade.
Vidkommande särskildt de afsultna Kavalleri-Regementena eller Korpserna, anser Kongl. Majit dessa icke böra af den för de beridna Rusthålls-Regementena nu föreslagna lindring blifva delaktiga, enär de förra genom förmånen af afsittningen redan åtnjuta all den lättnad, som skäligen kan dem beviljas.
Datum ut supra. OSCAR. /I. F. N. Gyldenstolpe.
Prog. N.-o 4. 3 Utdrag af Protokollet öfver Landt fiirst ars- ärenden, hållet inför Hans Majit Honungen i Siats-Rådet å Stockholms slott den 28 Oktober 1856.
Hans Excellens Herr Justitiae-Stats-Ministern Gunther, Hans Excellens Herr Stats-Minislern för Utrikes Årenderne Friherre Lagerheim, Siats-Råden: Herr Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou, Almquist. Siats-Rådet och Chefen för Landtförsvarsdepartementet, Grefve Gyldenstolpe, anförde i underdånighet: 3:o. När Rikets Ständer vid 1840 och 1841 årens Riksdag för sin del beslöto Mötes- Angående passevolans-afgiftens upphörande, förklarade Rikets Ständer tillika i afseende å den uppkörande från Rusthållarne vid indelta Kavalleriet utgående Furage-passevolansen, att, allden- af Puragestund någon förändring uti hvad
Rusthållare af ålder ålegat alt vid möten besörja passevolansryttare-hästarnes furagering icke skäligen syntes böra ega rum, enär Rusthållarne afgiften äro pliglige att hela året underhålla nummerhäslarne, och någon ökad kostnad genom vid beridna dylikt underhåll vid mötena således egentligen icke uppkomme, Rikets Ständer ansågo
Iiusihållssig icke ega anledning medgifva den nu gällande Furage-passevolans-afgiftens upp- Ilegemenhörande och anvisande af Stats-anslag till de kostnader, hvarför densamma är beräknad. tena.
Då likväl, vare sig alt häslarnes underhåll vid möten besörjes in natura al Rusthållarne sjelfva eller alt detta underhållsbestyr öfvertages af kronan emot viss afgift af Rusthållarne, det torde vara onekligt, att i begge fallen både kostnad och besvär för Rusthållarne äro dermed förenade, ansåg Departements-Chefen, för den händelse Kongl. Maj:t, i betraktande af Statens i allmänhet ökade tillgångar, nu skulle linna för godt föreslå Rikets Ständer någon lindring i rustningsbesväret, hvars tyngd vid många tillfällen blifvit öfverklagad, sig böra i underdånighet hemställa, att en sådan lindring måtte Rusthållarne beviljas medelst Statens öfvertagande af kostnaden för nummerbästarnes underhåll vid möten.
Furage-passevolans-afgiften, som de rustande vid indelta Kavalleriet erlägga (ill Statsverket, emot befrielse att vid möten och mönstringar samt under marscherna dit ryttare-hästen underhålla, utgår, jemlikt Kongl. Kungörelsen den 27 Mars 1830, med 25 LfL hö, 1 tunna hafra och 5 L£f. råghalm, antingen in natura eller i penningar efter Länens markegång; och öfverenskommelsen derom hade sednast blifvit 4 Kongl. Maj:ts Nåd.
Prop. N:o 4. förnyad genom Kongl. Brefvet den 3 September 1844.
Ett mindre anta!
Rusthåll, som dä vägrade ingå på denna passevolans, besörjde sjelfve hästens utfodring vid dessa tillfällen.
Ifrågavarande afgift, som förut med sin verkliga uppbörd årligen ingick till anslaget å 4:de Hufvudtiteln för indelta Armeens möteskostnader, hade numera, till följd af Rikets Ständers beslut vid 1850 och 1851 årens Riksdag, blifvit ersatt med ett efter 10 års medelmarkegång-pris förslagsvis beräknadt anslag af 33,940 R:dr B:ko.
Furage-passevolansen eller den deremot svarande natura prestationen komme att upphöra, samt ryltarehästens utfodring att af statsmedel bestridas, ansåg
Departements-Chefen en lika lättnad i rustningsbesväret, vid de beridna Kavalleri-Regementena böra tillgodokomma både effektivt rustande nummer, och sådana nummer, hvilka dels erlägga vakans-afgift antingen för karl eller för bäst eller för beggedera, och dels, i stället för rustning, utgöra hingsthållning, enär Furage-passevolansen påtagligen ingått i beräkning vid bestämmandet af vakans-afgiften eller hingsthållningspreslationen.
Antalet af nummer, för hvilka en sådan lättnad nu ifrågaställdes, blefve dä följande: vid Lif-Regemenlets Dragon-Korps 505 ,, Li('-Regementets Husar-Korps : . . 500 ,, Smålands Husar-Regemente 500 ,, Skånska Husar-Regementet 1,000 ,, Skånska Dragon-Regementet . . . 1,000 tillhopa 3,505 rusthåll.
Hvad angår Jemtlands Häst-Jägare-Korps, der, i likhet med hvad vid de indelta Kavalleri-Regementena och Korpserna fortfarande komme att ega rum, hästarne endast under marchen till möten och mönstringar utfodrades af de roteringsskyldige, men på sjelfva mönstrings- och mötesslällena af kronan, och hvartill ett särskildt anslag af 1,940
R:dr årligen, som innefattas i ofvannämnde anslag af 33,940 R:dr, funnes anvisadl, ansåg Departements-Chefen någon ytterligare lättnad i furagerings-skyldigheten vid denna korps för vederbörande rotehållare icke påkallas, i synnerhet som väsendtliga bidrag till rustningen derstädes utgingo från Jemtlands Roteriögs-kassa.
Enligt uträkning hade medelvärdet, under de 10 sistförflutna åren, å furage-persedlarne uppgått för år till 10 R:dr 41 sk. 5 rst.
Banko per nummer, hvadan för nu ifrågavarande 3,505 nummer skulle för Statsverket uppkomma en kostnad af omkring 38,074 R:dr 13 sk. 5 rst. samma mynt, motsvarande 57,lil R:dr 42 öre Riksmynt; hvilken dock i anseende til! ärligen omvexlande pris å furage-artiklar blefve underkastad någon förändring; och torde Kongl. Maj:t i Nåder föreslå Rikets Ständer att ifrågavarande kostnad (inge bestridas af det förslagsanslag på 4:de Hufvudtiteln, som enligt Kongl. Maj:ts till Rikets Ständer allåtna Nådiga Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof skulle uppföras lill indelta Arméens vapenöfningar i allmänhet; hvaremot såsom följd af rusthållarnes befrielse frän samma kostnad den bland Statsverkets inkomster upptagna ”Furagc-afgift af Indelta Kavalleriet" komme alt försvinna.
Utaf berörda anslag
å 4:de Hufvudtiteln skulle bestridas ej allenast underhållet vid mölen och mönstringar af ryttarehästarna, utan äfven den deremot svarande ersättningen till Regementenas och Korpsernas löningsfonder och musik-kassor lör dit anslagna vakans-afgifter, hvilka sålunda kommo alt förminskas, äfvensom till de rustande för nummer, som åtagit sig hingsthållning.
För öfrigt hemställde Departements-Chefen i underdånighet alt den nu ifrågaställa förändringen med rusthållarnes furage-afgifter måtte af Kongl. Maj:t med - Kongl. Majlis Nåd.
Prog. N:o 5. 5 gifvas under det uttryckliga förklarande, att den kommer att fortfara endast så länge, som nödiga medel ä 4:de Hufvud-Titeln finnas för ändamålet anvisade.
Vidkommande serskildt de afsuttna Kavalleri-Regementena eller Korpserna, ansåg Departements-Chefen dessa icke böra af den för de beridna rusthålls-regementena nu föreslagna lindring blifva delaklige, enär de förra genom förmånen af afsittningen redan ålnjölo all den lättnad, som skäligen kunde dem beviljas.
Departements-Chefens i förevarande ämne gjorda underdåniga framställningar, deri Stats-llådets öfriga ledamöter instämde, blefvo al Kongl. Maj.t i Nåder gillade ocb bifallna.
Härefter uppläste Departements-Chefen till justering följande, i öfverensstämmelse med de högslberörda särskilda Nådiga besluten, uppsatta underdåniga förslag till Kongl. Maj.-ts Nådiga Propositioner till Rikets Ständer, nemligen angående: 3:o upphörande af furage-passevolans-afgiften vid beridna rusthålls-regementena.
Maj:t behagade, uppå Slats-Rådels underdåniga tillstyrkan, dessa underdåniga förslag i Nåder gilla, och befallde att, i enlighet dermed, Nådiga Propositioner, sådana de finnas detta Protocoll bilagda, skulle till Rikets Ständer aflåtas.
Ex prolocollo ,/. Ax.
Torensledl.
Arik. till Exp.-Utsk. d. 12 Nov. 1856, kl. 2 e. m, KONGL. MALTS Nådiga.
Proposition lill lii kds Ständer i fråga om beräkningsgrunden
Jör salpeterhjalpens utgörande inom en del aj Södermanlands Län; Gifven Stockholms slott den 50 Oktober 1856.
Sedan, i sammanhang med ett den 7
Maj 1849 afgifvet underdånigt utlåtande öfver väckt fråga om Nådig förklaring i afseende å sättet för salpeterhjelpens utgörande inom Calmar, Jönköpings och Kronobergs
Maj:ts och Rikets KammarKollegium anmält, att nyssnämnda ränta inom Akers, Daga och Selebo härader samt Barfva socken i Rekarne härad af Södermanlands
Län skall, på helt mantal, utgöras med £:dels stafrum ved, som liqvideras efte'r markegång, och Kongl. Maj:t, med anledning häraf, anbefallt Kammar-Kollegium alt, sedan orsaken till detta beräkningssätt blifvit närmare undersökt, inkomma med underdånigt yttrande, huruvida, beträffande denna 6 Iiong/.
Prop. N-.o o. utskvlds beräknande inom sistberörda
Län, sådane omständigheler förelunnes, som lill någon förändring deruti borde föranleda; bar Kongl. Maj:!, efter det Kammar-Kollegium den 15 November 1853 underdånigt ytlande i ämnet afgifvit samt sedermera, gemensamt med Kongl. Maj:ts och Rikets Stals-Konlor, enligt särskild meddelad Nådig föreskrift, den 28 nästlidne Mars ylterligare upplysningar i frågan meddelat, della ärende Sig föredragas låtit, och dervid, bland annat, inhemtat: att salpeterhjelpen väl utgör en i hemmantalsräntan inbegripen hufvuddel, men icke allestädes i Riket utgår, utan från början uppkommit derigenom, att på de ställen, der Salpelersjuderier inrättades, allmogen i orten ålades alt dit framföra de persedlar och utgöra de dagsverken, som för Salpetersjudningen erfordrades: — att denna skyldighet i allmänhet upphört till följd af Kammar-Kollegii, på nådig befallning, den 28 April 1638 utfärdade circulärbref: — alt, då likväl, utom det alt penningar i enlighet dermed erlades, en del af allmogen fortfarande betungades med att utgöra ved, mat och ”annan forderskap” till Salpetersjudarne m. m., Kongl.
Maj:t uti 14 § af nådig Resolution å allmogens besvär den 13 December 1644 förordnat, att delta missbruk skulle upphöra och allmogen befrias från all annan postation i detta afseende, än salpelerhjelpens betalande i penningar efter deröfver fattad ordning: — alt äfven inom Södermanlands
Län salpeterbjelpen ej utgöres i andra delar af Länet, än der Kronan förut haft Salpelersjuderier anlagda, hvadan bela Jönåkers, Rönö, Hölebo samt Öster- och Wester Rekarne härader, med undanlag af Barfva socken, äro derifrån befriade samt alt inom Oppunda och Willåttinge härader Allmogen väl i början af 1600-talet utgjort aska, halm, ved och dagsverken in natura till ett Salpetersjuderi i Lerbo socken, men på grund af förenämnde förordnande af år 1638 fått i dess ställe erlägga penningar, först med en förhöjning af 4 sk.
Silfvermynt eller tillsammans
En daler af hvart helt behållet mantal, hvilken förhöjning dock från och med år 1651 försvunnit, så alt derstädes numera erlägges endast kronovärdet å persedlarne med 28 sk.
Silfvermynt eller fjorton skillinge!- banko af hvart mantal skatte och krono: — att, i afseende på Akers, Daga och Selebo härader, vid anställd undersökning sig visat, att från och med år 1601 allmogen derstädes till ett salpetersjuderi i Taxinge socken framkört, dels ved, dels stockar, halm och aska, dock ej hvarje år från alla eller hela häraderna och ej heller efter bestämd grund, men att dessa åligganden för bemälde härader, tillhörande det så kallade Lifgedinget, enligt Nådigt Bref den 18 Oktober 1622 blifvit förvandlade till en mark penningar af hvar ’’hel bonde”, i följd hvaraf salpeterhjelpen blifvit debiterad och uppburen i penningar med en mark eller 8 öre Silfvermynt af hvarje helt mantal lill och med år 1633: — att följande året i räkenskaperna debiterats, utan någon känd eller uppgifven orsak, för hvarje mantal j stafrum ved, hvarå värdet den tiden var lika, eller 8 öre silfvermynt och hvilken blifvit levererad lill Skeppsta bruk: — att, denna debitering af ved sedermera fortfarit och veden under några är blifvit för en daler stafrummet försåld, hvaremot från 1660 till 1717, då Lifgedinget upphörde, de skattskyldige fält densamma med penningar till samma pris betala: — alt, enligt den 13 December 1717 Nådigst fastställd och till år 1725 gällande jordeboksmethod, salpeterhjelpen återförts till kronovärderingspriset eller 8 öre
Silfvermynt för j- stafrum vid af hvarje mantal skatte och krono, men enligt 1727 och följande årens räkenskaper blifvit erlagd efter markegång med en Daler 16 sk. för hvarje stafrum, hvilket markegångspris år 1735 fastställdes såsom ständigt:— att sedan räntepersedlarnes utgörande efter ständig markegång blifvit genom Kongl.
Förklaringen och Påbudet den 15 December 1756 upphäfdt, denna räntepersedel utgått efter årligt markegångspris: — att salpeterhjeljven efter enahanda beräkning utgått inom Barfva socken i Öster-Rekarne härad, emedan denna socken år 1614 blifvit förlagd till Åkers härad och sedermera tillhör Lifgedinget och Gripsholms län till 1639, då den Kongl. Maj.ts. Nåd.
Prop. N:o 5. 7 blifvit återlagd lill Rekarne: — att, efter Kammar-Kollegii åsigt omständigheterna här i lika om ej högre grad, än för Småland och Öland, föranleda till den förändring med salpeterhjelpens utgörande, att den må betalas med penningar efter en gång faststäldt pris af en mark eller 8 sk. silfvermynt, lika med fyra skillingar banko för hvarje mantal skatte och krono i Åkers, Selebo och Daga härader samt Barfva socken i Södermanlands
Län, helst afgiftens förvandling till stafrum ved icke kan härledas från någon i behörig ordning meddelad föreskrift, ulan synes hafva uppkommit, antingen genom missbruk, eller ock att nyssnämnde vedqvanlitet, den tid, förändringen skedde, gällde lika med förberörde penninge-afgift, men all nu, då värdena till den grad förändrats, att ett stafrum ved i Södermanlands Län, enligt 1853 års markegångstaxa, gällde 5 R:dr 24 sk. banko, eller icke mindre än 22 gånger sitt kronovärde, och hvarje hemman i denna ort följaktligen linge betala i salpeterhjelp 1 R:dr 40 sk. i stället för blott 4 sk. banko, allt skäl förefunnes att i detta afseende återinföra den ursprungliga skattskyldigheten: vid verkställandet hvaraf likväl ersättningar till indelningshafvare och andra räntetagare samt anslag af statsmedel för detta ändamål ifrågakomme; — samt slutligen att, sedan Kongl. Maj:t med föranledande häraf, under den 19 Maj 1854 låtit förständiga Kammar-Kollegium och Stats-Kontoret att låta upprätta specificerade uppgifter, som utvisa beloppet i medeltal för sednast förflutna tio år af den salpeterhjelp som utgår lill de särskilta tjenstemän, verk eller inrättningar, hvilka häraf hafva inkomst, äfvensom den skillnad, som för hvar och en af dem skulle uppkomma, derest den ifrågaställde förändringen i afseende på salpeterhjelpens beräkning inom förenämnde orter al Södermanlands