Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Lån och Anders Nilsson från Vermelands
Och skulle desse särskilde meningar, uppå begäran, bifogas Utskottets i ämnet angifvande utlåtande till de Respective Riks-Stånden.
Ex ProtocollS J. C. Lorich.
Utdrag af Protocollet hållet hos Riksens Högh Stånders Statsutskott den 9 Maji 1823. S. D. Vid justeringen af Betänkandet, edning af de vid innevarande Riksdag väckte motioner, rörande Hof-Råt - 8y4 Stats-Utskottets BetänRanaen. tens ofver Skåne och Blekinge ställande på Indragnings-Stat, samt upphörande af en Advocat-Fiscalen i Kongl. Gåtha Hof-Rått tillagde ersättning för förlorade Sportler, förklarade Herr Lagmannen Nardus sig icke kunna instämma uti Utskottets fattade Beslut, och afgaf till Protocollet ett så lydande anförande: ”Jag har icke kunnat förena mig uti den framställning, Riksens Höglofl.
Ständers Stats-Utskott gjort i frågan, om anslag för Kongl. Hof-Rätten ofver Skåne och Blekinge.
Efter min tanke hade denna framställning bordt inskränka sig inom tillkånnagifvandet, att Stats-Utskottet uppskjutit öfverlåggningen derom, intilldess Stats-Utskottet inhemtat fåljderne af de om Kongl. Hof-Råttens Indragning väckte och till Stats- och Lag-Utskotten remitterade Motioner.
Ständer hafva visserligen rättighet, att bevilja eller vägra nya anslag för Stats-Behofven i det hela, att beräkna dessa behof och att föreslå beloppen af Stats-anslagens Hufvud-tittlar, men, enligt 59 och 62 ()§• i Regerings-formen, skola desse behof först komma under Utskottets öfverläggning, af Utskottet uppgifvas och af Riksens Ständer pröfvas, innan Riksens Ständer behöfva åtaga sig en deremot svarande Stats-Utskottets Betänkanden. 875 bevillning och fastställa, huru särskilde summor skola till särskilde ändamål användas, samt för dessa summor under bestämda Hufvud - tiltlar i Rik^-Staten.
Det har således för Stats-Utskottet icke varit nödvändigt, att referera sig till farhåga för en ökad Bevillning i och för detta anslag, mera än för hvarje annat, i synnerhet som, innan Stats-Regleringen är uppgjord, det icke kan utrönas, huru och till hvad belopp, andra Hufvud-Titteln behöfver fyllas genom Bevillning, och det äfven, enligt 3o §.
Riksdags-Ordningen, först åligger Utskottet att utröna, pröfva och föreslå det som till Stats- och RiksgäldsYerkens behof erfordras, sedan nödige indragningar och besparingar blifvit iagttagne, för att slutligen uppgifva, huru mycket genom Bevillning bör utgöras.
Stats-Utskottet är således för det närvarande icke uti tillstånd att upplysa, huru och till livad del Stats-anslagen fordra en fyllnad genom Bevillning och det är på desse skäl, som jag för min enskilde del ansett dess utlåtande icke böra innefatta annat, än ett tillkännagifvande, att Stats-Utskottet afbidade Resultatet af de om Kongl. HofRättens indragning väckte motioner, 8-6 Stats~Utskottets Betänkande/t. innan Utskottet kunde företaga öfverläggningen om anslag till dess aflöning.’*
Hvilket anförande skulle, jemte belänkandet, ingå till Respective Riksstånden.
Ex ProtocoIIo IV, Karström.
Ankom den t5
Maj iSa3.
Utlåtande, i anledning af gjorde Anmärkningar vid dess yttrande, om medels anslående till kostnadernes godtgörande för Hans Kongl. Höghet Kronprinsens förestående Förmälning och verkstålde Utrikes Resa.
TnOm Högloft Ridderskapet och Adeln i samt Hedervärda Bonde-Ståndet hafva anmärkningar blifvit gjorde vid Statsutskottets den 5 i nasti, månad afgifne utlåtanden öfver väckte Motioner, om medels anslående till kostnadernes godtgörande vid H. K. H.
Kron-Prinsens förestående Förmälning och verksställde Utrikes Resa, hvilka anmärkningar, Stats-Utskottets
Betänkänden- 877 gom föranledt till ärendets återremitterande, hufvudsakligen innehålla, att uti Betänkandet bordt uteslutas den af Utskottet yttrade förmodan, att Norriges Rikes nästkommande Stor-Thing icke lärer undandraga sig i desse utgifter deltaga, och att de medel, som Konunga Riket Norrige i detta hänseende kan komma att bevillja, måtte varda till Svenska Stats-Verket genom Kongl. Maj:ts Nådiga försorg öfverlemnade, hvaremot andre ansett, att närmare bordt bestämmas till huru stort belopp, Norrige kan böra i kostnaderna deltaga; att desamma särskildt borde uppgifvas, som erfordrades till kostnadernes bestridande, för den höga Förmälningen och särskildt hvartill utgifterne vid Hans Kongl. Höghets verkställde Utrikes resa uppgått; att Utskottets förslag innefattade ett bestämmande, huru en beskattning bör utgöras och fördelas, sorn ej syntes ega stöd i Grund-Lagen, utan ‘ensamt skall tillkomma Bevillnings-Utskottet, att den uppgifne
Summan borde sammanbringas, medelst en allmän gärd och någon del af Saltpetter-fonden dertill., icke annorlunda än såsom förskott, användas, emedan en del ansett denna fond böra bibehållas för Saltpetter-Näringens upp - Bj8 Stats-Vtskottets Betänkanden. rättliällande, eller ock för utomordentliga behof för Försvars-Verket, andre yrkat, att den vore en Jordbrukares tillhörighet och borde uteslutande komma jordbruket till godo m. m.
Med föranledande af desse anmärkningar, anser Stat-Utskottet sig böra yttra, att då Utskottet å ena sidan, hvarken bordt eller kunnat hysa något tvifvel, att Norriges Rikes Stor-Thing med lika beredvillighet skall erbjuda sig, att deltaga i kostnaderne för Hans Kongl. Höghet Kron Prinsens förestående höga Förmälning, samt
Dess verkstälde Utrikes Resa, såsom beredande begge de förenade Rikens gemensamma väl, har Utskottet å den andra, icke trott sig böra föreslå Riksens Ständer ett Beslut, som kunde anses lägga band på den beslutande rätt Norriges Stor-Thing i frågan om anslag för ifrågavarande ändamål säkert skall med lika tillfredsställelse, som Sveriges Rikes Ständer, på ett Nationen värdigt sätt utöfva; och när Utskottet föreslagit, att den för kostnadernes bestridande erforderlige Summa, må af Svenska Stats-Verket utgifvas, helst en del deraf redan är använd, och det öfriga snart skall användas, utan att, Stats-Utskottets Betänkanden. 879 den tid dertill kan afvagtas, då Norriges Representanter komma i tillfälle, att yttra sig om det bidrag dertill de vilja anslå, men deremot för ostridigt antagit, att detta bidrag bör komma Svenska Statsverket tillgodo, synes det Utskottet, som de med stridiga åsigter gjorde anmärkningarne i denna del utgöra bevis att uti förslaget ligger den rätta medelvägen, hvilken Utskottet icke, utan öfverskridande öfver gränsorne för dess befattning eller åsidosättandet af dess åliggande, kan frånträda.
Då inom Högloft.
Ridderskapet och Adeln är anmärkt, att de särskilde kostnads Summorne för den höga Förmälningen och verkstälde Utrikes Resan borde uppgifvas, samt jemväl af en Ledamot blifvit yrkadt, att den speciella Redovisningen måtte Riksens Ständer meddelas, får Stats-Utskottet nu tillkännagifva, att Utskottet väl ansett den upplysning dess Betänkande lemnar, att nemligen kostnaden för Resan utgjordt 345,2 65 R:dr 26 sk. 11 rst.
Banco, hvilken sammanlagd med de förslagsvis uppgifne utgiftevne i och för den förestående förmälningen uppgick till något öfver 600,000 R:dr Svenskt Banco, vara allt <88o Stats- Utskottets, Betcinkanden. det meddelande, sorn i denna del erfordrades, helst en detaillerad Redovisning inför Riksens Ständer öfver sådana utgifter, sorn nu äro i fråga, icke lärer finnas instämma med deras egenskaper, men i följd af den gifne anledningen tror Utskottet sig böra upplysa, att den erforderliga Summan för det sistnämnde ändamålet utgör omkring 280,y35 R:dr och att Utskottet desto heldre ansett sig kunna föreslå ett med Nationens värdighet mera instämmande sätt, till dess godtgörande, medelst erbjudande af en rund Summa, som det i och för Förmätningen uppgifne beloppet är en förslagsberäkning, hvaruti besparing möjligen kan ega rum.
Hvad åter angår Utskottets förslag att 3>oo,ooo R:dr måtte af Saltpetter-Fonden härtill användas; så när detta icke åsyftar någon beskattning å Rikets Innevånare, kan Utskottet icke från något Grundlags stadgande, hemta anledning dertill, att den för Utskottet, uti 3o §. af Riksdags-Ordningcn, utstakade verkningskrets blifvit öfverskriden, enär förslaget anvisar en tillgång, som Riksens Ständer kunna använda och hvarmed BeviU - Stat s~Vt skottets Betunkanden. 881 Bevillnings-Utskottet icke har någon befattning.
Att anskaffa den föreslagna Summan genom en allmän gärd, har förekommit Utskottet betänkligt i en tidpunet, då den klagan är gemensam, att de Skatter som redan äro Rikets Innevånare ålagde finnas så tryckande, att de icke kunna utgöras, samt Bevillningens nedsättning allmänt yrkas.
En sådan gärd är i sjelfva verket en Bevillning och ehuru den efter en viss tid upphör, lärer det icke kunna bestridas att densamma under dess utgörande ökar Bevillningen och således blifver känbar, ehuru bestämd för ett ändamål, till hvilket hvarje Svensk medborgare, med glädje efter förmåga bidrager.
Det har således varit
Utskottets pligt att så vidt möjligt är utse och föreslå tillgångar, hvarigenom Nationen kunde afbörda sin i förevarande fall åliggande skyldighet mot ett älskadt Konunga-Hus, utan att öka Skatterna.
Denna pligt har Utskottet ansett sig säkrast uppfylla., medelst anvisande till så stor del af den erforderliga Summan på en fond, hvilken inom några fii år vunnit en betydlig tillväxt, sorn utan fara för den Närings bestånd hvartill den är ämnad och hvaraf b:ilf Sami. ^6 882 Stats-Utskottets Betänkanden. den till en del liemtar sin styrka, kan användas.
Och det är efter noga öfvervägande af förhållandet, som Utskottet stadnat vid den föreslagne Summan af 3oo,ooo R:dr; emedan Fondens derefter blifvande behållning vid innevarande års slut troligen utgörande mellan 4- a 5oo,oooR:drB:co likväl blifver tillräcklig lör Saltpetternäringens fortsättning och befrämjande, äfven om Riksens Ständer skulle bitalia den särskilda nådiga proposition om nedsättning i Sahpetter-Skatten som Kongl. Maj:t aflåtit.
AjM; Saltpetter-Fonden blifvit formerad ensamt af Jordbrukarens bidrag instämmer icke med rätta förhållandet, emedan 58,ooo
R:dr dertill äro årligen använde af Riks-Statens 3:dje HufvudTittels anslag, hvilket åter anskaffas genom allmänna Stats bidrag; men om ock denna Fond hufvudsakligen tillkommit genom en skatt, som utgöres af Jordbrukaren allena, kan den dock icke anses uteslutande tillhöra Jordbrukaren, ty hvad för Statens behof erfordras, insamlas på särskilda vägar och sammanflyter i en Hufvud-fond, som är hela Nationens gemensamma tillhörighet, samt utgår åter för sådana behof, hvilka af Statens samfäldte medlemmar böra besörjas.
Slats-Utsk.ott.ets Då Utskottet af alla dessa skäl icke funnit sig kunna förändra den tillstyrkan dess öfver ämnet afgifne förra utlåtande innefattar och hvilket blifvit den 11 i förlidne månad af Högvördige Preste-Ståndet och Vällofl.
Borgare-Ståndet till alla delar bifallet, får Utskottet slutligen, i anledning af anmärkningarne inom Bonde-Ståndet, angående huruvida medel för försåldt krut till Stats-Verket influtit, hänvisa till Riksens Ständers församlade Revisorers Berättelse, hvilken lemnar den närmare upplysning derom, som kan finnas nödig.
Några Ledamöters särskilde tankar bifogas.
Stockholm den i3 Maji 1823.
Utdrag af Protocollet hållet hos Riksens Stånders Stats - Utskott den 13 Maji 1823.
S. D. Vid å nyO skedd föredragning af den till Stats-Utskottet från Högloft.
Ridderskapet och Adeln, samt Hedervärda Bonde-Ståndet återremitterade fråga om medels anslående till godtgörande af kostnaderne för Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsens höga Förmälning, 884 Stats-Utskottcts Betähkandeiu samt verkstälda Utrikes Resa,^ uppläste Herr Ekstrand, ett så lydande anförande : ”Jag har i denna fråga förut varit af skiljaktig tanke, och jag måste vara det ännu; emedan jag af Högloft.
Utskottets sednare Betänkande, sådant jag här hört det uppläsas, ej kan finna mig öfvertygad, att hafva haft orätt; åberopande derföre mitt förut afgifne särskildte yttrande, bör jag ock nu anföra de betänkligheter emot Utskottets svar på återremissen, hvilka än ytterligare verka på min öfvertygelse.
Då man säger sig ej böra eller kunna hysa tvifvel, att Norrige lika beredvilligt med
Oss deltager i kostnaderne, så må det tillåtas mig fråga, hvilken förut i dylika fall visad beredvillighet af Norrige mot
Oss , (ty helt annat är det visserligen emot Konungen eller Kron-Prinsen) grundlagt detta yttrande?
Hvad man icke kan eller bör betvifla, dertill måste man hafva något factiskt skäl.
Att band skulle läggas på Norriges Stor-Things beslutande rätt, derigenom att man lemnade J:del af den runda Summan, utan annat anslag än förskott af Oss, kan jag så mycket mindre inse, som Norrmän - Stats- Ut sko ttets Betänkanden.
885 nen hafva ett ännu större fält för bevisandet af sin frikostighet mot Kron-Prinsen, deri att utöfver den nämnde fjerdedelen finnas ändock oersatta 3i,ooo R:dr nu, som kanske, när kostnaderne blifva bestridde, torde ökas med några Tusende Riksdaler deröfver, emedan efter den erfarenhet jag eger, kostnader i hvad väg som helst, sällan går under, utan merendels öfver kostnads-förslagerne; Norrige är ju derför obehindradt, att kunna erbjuda äfven 181,000 R:dr, och kanske deröfver.
Endast idet fall, att man vill taga för afgjordt, det Norrige än vidare skulle önska, att utsträcka sin beredvillighet, till deltagande med Oss uti nämnde kostnader, endast i detta fall skulle jag medgifva, att Vi gått dem i förväg eller lagt band på dem, fast endast i afseende på deras frikostighet, ej på deras rätt, att sig sjelfve beskatta, genom det Vi nu erbjude 460,000 R:dr till ifrågavarande kostnader; skulle Vi nu utgifva 600,000 R:dr, och för att iagttaga en delikatesse, som jag hört yrkas, vänta ett frivilligt, af ali impuls oberoende anbud af Norriges nästa Stor-Thing om ersättning till Oss, månne Vi icke då möjligen skulle kunna vänta förgäfves, när för uppfyllandet deraf fordras, att någon 886 Stats-Utskottets Betänkanden.
Norriges
Representant skulle vara så beredvillig proponera en utgift af Norrige hvilken man kunde vara böjd anse alldeles oundviklig, sedan Vi förut betalt hela Summan.
Jag vill icke påstå att Vi ofelbart skulle komma att se
Oss bedragne i denna väntan, men kan icke eller anse det omöjligt, så vida anbudet skall eöras oss, och icke vår, af Norrmännen lika som af Oss, så högt älskade Kron-Prins.
Att de
Oss erbjudande 45o,ooo R:dr skulle utgöras genom gärd och Saltpetter-Fonden, icke för någon del deraf tillitas, anser jag ock ännu vara det enda rätta.
Jag kan icke tänka mig något obehag deraf, hos Nationen vid denna tidpunct, då en hvar med så innerlig glädje, inser lyckan och fördelen af den höga Förmälningen, samt att de i frågavarande kostnaderne med den stå i oskiljaktigt sammanhang, att en sådan gärd skulle med vissa proCent af Bevillningen, ej genom en Capitations-afgift, som för hårdt drabbade den fattiga delen af Riket, utgå, och det på så många år, man kunde finna lämpligt, anser jag för gifvet, och kan då icke finna att den bör blifva så tryckande, att af fruk^ Stats-Utskottets Betänkandcn.
887 tan derföre, och för obehaget af gärden, vilja tillita en samlad Cassa, kan icke synas mig innebära annat, än att för Nationen söka dölja, att man beviljat utgifter, eller att man tror Nationen så kortsynt, att den skulle anse sig mindre träffad af utgiften, om den toges af en Cassa, som tillhör Nationen, och är samlad för Statens behof, ett af de vigtigaste, nemligen:
Rikets forsvar, än om den tages genom en direct bevillning; låt denna Cassa nu tillitas för detta fremmande behof, slikt skulle nog komma att repeteras, sedan man engång gjort första steget, för att slippa se henne för mycket tillväxa; låt också derefter ett för oss oundvikligt krig inträffa, och Cassan icke kunna prestera erforderligt krut, vore då tidpuncten bättre att genom en ökad Saltpetter-gärd, eller förhöjd Bevillning för behofvet utprässa en Skatt, af den, genom kriget ändock alltid nog lidande Nationen, om någonsin, skulle då, obehaget af en gärd eller ökad Bevillning komma att kännas, och följderna deraf, hvilka kunde de väl blifva?
jag vill icke måla dem, eller nu förespå detverkeligen obehagliga, somen behöflig Skaft, viden sådan tidpunctkunde medföra,men jag har bordt fästa uppmärksamheten der - 888 Stats-Utskottets Betänkanden. på, efter som jag sett Oss pligtige att tänka och handla, icke blott för ögonblicket, eller den närvarande tidpuncten.
Att finna någon rätts grund för Saltpetter-Fondens anlitande till detta behof, är också mig omöjligt; jag har sökt den i anledning af de discussioner i ämnet, jag läst vid återremissen bifogade, men jag har alltid måst stadna dervid, att denna Fond allena tillhör Jordegarne i Riket; de 58,000 R:dr, som af 3:dje Hufvudtitteln utgått till Saltpetter-Fonden årligen, måst vara öfver och ej under, till Staten återguldne, genom försåldt krut; sist afslutande Räkningar i Stats-Contoiret visa, att inkomsten af krut-försäljningen inom Riket, påräknad i Staten vid j8iS års Riksdag till 5o,ooo R:dF ingått med 56,426 R:dr år 1821, 6i,gio R:dr år 1820, 63,739 R:dr år 1819, 07,578 R:dr år 1818, och 64,108 R:dr år 1817, eller per medium desse 5 år 60,752 R:dr årligen.
1822 års Revisorers Berättelse om Stats-Yerkets tillstånd, upptager dessutom pag. 6, att enligt Kongl. Brefvet den 12 October 1820, 2,000 Centner krut blifvit Utrikes försålde, hvilka efter då varande krut-försälj nings-pris inom Riket, äro beräknade Stats-Ulskottets Betänkanden.
889 till 56,080 R:dr, samt att åren 1817, j8i8, 1819 och 1820, tillsammans 1797 Centner krut blifvit exporterade, hvilkas värde ej finnes utfört, men nu må beräknas till lägsta möjliga pris, af 25 R:dr Centnern, eller 34,915 R:dr; då efter denna beräkning en tillgång för Utrikes försåldt krut under nämnde 5 år, tippkommer af nära 91,000 R:dr, hvilka, om de ock icke till Stats-Contoiret ingått, eller äro dit ernade, i allt fall uppkommit af Saltpetter-medlen, och böra räknas denna Fond till godo, så att, om den för något af föregående åren före 1817, icke skulle renderat fullt 58,000 R:dr, den i det hela ofelbart gifvit tillgång genom försäljning af krut In- och Utrikes för vida mer, än den kostat Staten af 3:dje Hufvud-tittelns anslag Jag frågar då, om ej Jordbrukaren allena, bör anses ega alla denna Fonds nuvarande tillgångar?
och beräknar jag, hvad han dertill contribuerar årligen med Saltpetter, efter det vanliga Lösnings-priset, som, efter gjordt afdrag för Kronans ersättning 1 R:dr 8 sk. per Z/&, varit 6 R:dr 16 sk. pundet, så uppkommer af 65,ooo Hemman, Städernes jord oberäknad, Saltpetter-afgift af2o5,833 R:dr 16 sk. årligen, hvarmed Sveriges Jord - Sgo Stats-Utskottets Betcinkanden. egare dyrt nog betalt sin egande rätt till Fonden, utan att Capitalisten, eller annan Egendomsegare, deri deltagit; denna Skatt är åtagen för ett visst bestämdt ändamål, och uti ofvan åberopade Revisions Berättelse, pag. 28 och 29, synes äfven att, så väl Ständerne, som deras Revisorer, förut alltid varit sorgfälliga, att få denna Fond oförryckt i behåll för sitt egentliga föremål; de hafva nemligen begärt sådant hos Hans Maj:t,och när afvikelser funnits begångne, gjordt anmärkningar derom, nu skulle de sjelf— ve göra afsteget, och handla mot principen.
Om man vill och kan tasm nåo;ot O O förskott af Saltpetter-Fonden , är sådant mig ej emot, endast det sker för andra än ouppfyllda behof, hvilka eljest genom Bevillningens fortfarande, utan all nedsättning, och det enda, till nästa Riksdag, skulle tillfyllestgöras, men slike förskotter borde väl då, och efter all Rätts princip åter betalas Fonden, så fort den kunde sådant behöfva, och efter hand allt som öfverskotter och besparingar af Stats-Inkomsterne kunde inflyta till Riksgälds-Contoiret, der jag ock skulle tro, att alla öfverskott af Saltpetter-medlen Stats-Utskottets Betänkatiden. 89 r säkrast kunde förvaras, utan att återbetalningen för händelse af behof, sättes i bredd med förskottet, skulle den delen ,af Landets Innevånare, som allena samlat Saltpetler-Fcmden lida en, i min tanka, högst orättvis prejudice; och jag vill äfven nu upprepa, hvad jag i denna fråga till Ståndens Protocoll yttrat, att alltid måste frukta, det vanan att så anlita, förut samlade Cassör, för extra Ordinaira och fremmande behof, skall hafva till påföljd ett rikt antal propositioner om anslag, äfven sorn en vådlig lätthet att få dem beviljade.
Men som ärendet afgjordes på sätt, det nu beslutne, till Respective RiksStånden ingående Betänkande utvisar, så skulle detta anförande, såsom Herr Borgmästar Ekstrands särskilda tanka medfölja; Hvarjemte Herr Ofverste-Lieutenant Hjerta, samt Herr Lindstrom, Jacob, reserverade sig mot Utskottets beslut, under åberopande af deras, vid Stats-Utskottets förra Betänkande, i detta ämne bilagde särskildta yttrande.
Ut Supra Ex Protocolla V. Karström« 892 Stats-Utskottets Betänkatiden.
N:0 152.
Den 2 2 Juli, 2 07-3 fordras; äfvensom att till Riks Standen genast inkomma med öfversigt af de punkter uti Bevillnings- och Chartae Sigillatas-Förordningarna , hvarom Riks-Stånden stadnat uti olika beslut > och hvilka frågor fördenskull jemlikt Regeringsformens 71 §. böra till förstärkta Stats-Utskottets afgörande öfverlemnas.
Ex Protocollo J, JJ. /fornqvist.
S. D Efter Öfverläggning om Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottets Utlåtande i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets förra betänkande rörande yrkad inskränkning uti den så kallade Gårdfari-handeln samt Hederv. Bonde-Ståndets angående detta ärende d. 20 i denna månad vidtagna beslut, fann Prest-Ståndet för godt att gilla och godkänna, hvad Utskottet i berörde Betänkanden yttrat och tillstyrkt, med det af Hederv.
Bonde-Siåndet äskade undantag, att de Gårdfari-handlandes antal icke må bestämmas utan af deras eget godtfinnande bero, men hvad angick Hederv.
Bonde-Ståndets yrkande att 21 års ålder må anses tillräcklig för dem, som i Gårdfari-handels-afsigt företaga Resor, kunde Prest-Ståndet icke dertill sitt bifall lemna, utan ansåg uppå de af Utskottet anförde skäl berörde ålder böra till 28 år bestämmas.
Vidkommande sluteligen Hederv.
BondeStåndets ogillande af 10 Punkten, så och enär af denna punkt, enligt PiesuStåndets tanke, icke kan 2074 Den 2 2 Juli* ian dragas den följd, att det skulle vara berörde Orters Invånare mer än någon annan förbudet att lcringresa och köpa Spannmål, ansåg Prest.
Ståndet sig icke äga skäl att denna punkt uti Betänkandet ogilla.
Ex Protocollo J. U, Almqvist. S. D. Efter ytterligare föredragning af Stats* saint Allm.
Besvärs- och Oeconomie-Utskottens gemensamma Betänkanden i frågan om en Posteller Eorvagns inrättande å de större Landsvägarna, fann Prest-Ståndet för godt att gilla hvad Stats-Utskottet rörande detta ämne yttrat.
Ex Protocollo ,7, U. Almqvist, S. D.
Vid ytterligare föredragning af BancoUtskottets Utlåtande, i anledning af de vid Utskottets Memorial rörande Malmö Di scont gjorda anmärkningar , pröfvade Prest-Ståndet skäligt att med bifall till hvad Utskottet i öfrigt yttrat och tillstyrkt för sin del besluta att hos Kongl. Maj:t i underdånighet må anhållas, det täcktes Kongl. Maj:t låta igenom behörigen tillförordnad
Actor anställa laglig undersökning om Malmö Discont - Directions förhållande i afseende på berörde Discont-Verks förvaltning.
Ex Protocollo J. V, Almqvist, Den 22 Juli, 2075 S. D. JJå Stats- samt Allm.
Besvärs- och Oeconoinie-Utskottens gemensamma Utlåtande om uppmuddring af Clara och Fateburs Sjöarna samt Rörstrands och Carlhergs-vikarne nu å nyo foredrogs, beslöt Frest-Ståndet att, med ogillande af Allm.
Besvärs- och Oeconomie-Utskottets hemställan , bifalla Stats-Utskoltets yttrande.
U. Almqvist, 8. D. Med anledning af Bevillnings-Utskottets Memorial af nästl. gårdag, beslöt Prest-Ståndet anmoda Uag-Utskottet att skyndsammast inkomma med Project till den förändring uti Borgenärs Eden vid Concourser, hvartill den föreslagna Bevillnings Stadgans 2 Art, 6 j Mom. kan föranleda, Ut supra.
Ex Protocollo J. U. salmqvist, S. D. Återremitterades Bevillnings - Utskottets yttrande i frågan om öfverlemnande till Kongl. Maj:t, att efter sig företeende omständigheter förhöja Sjö-Tullen.
Ex Protocollo J. 17, Almqvist.
S. D. ll<mot Constitutions-Utskottets å nyo föxedragne förslag till ändringar uti Regerings For - Den 2 2 Juli.
Formens 29 och 41 §.
§. gjordes inom Prest.
S åndet inga anmärkningar, utan blefvo berörde förslag uppskjutne till den behandling, sorn Regerings-Formens 56 §. föreskrifver.
Ut supra* Ex Protocollo J. U. Almqvist. S. D.
Constitutions*Utskottets nästlidne gårdag på bordet lagda Utlåtande öfver Kongl.