Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Deremot anse Rikets Ständer följande medel vara af enskild beskaffenhet, och med hvilkas redovisande Statsbestyret icke borde besväras: 1:0 Riddarhus-medlen. 2:0 Enöres-medlen , inflytande endast i Upsala och Stockholms Län. 3:o Arbetshus-medlen dito i Skaraborgs Län. 4:o Vägbyggnads-rnedlen, utgående i Kronobergs, Götheborgs, Wermlands och Gefleborgs Län. 5:o Bromedlen i Christianstads Län. 6:0 Fattig försörjnings-med len. <■7:0 Fabriks-Fattigcassae-medlen. 8:0 Lazaretts- och Curhus-afgifterna, hvilka borde jernkis och regleras, samt antingen blifva ställda under någon allmän styrelse, eller förvaltas för och uti hvarje Län serskildt.
Under namn af Borgholms Garnizons Service-medel har hittills ingått ett obetydligt belopp af omkring 16
R:dr årligen öfverhufvud, hvilket nu mera, då ingen Garnizons-service å Borgholm erfordras, borde helt och hållet upphöra att vidare utgöras. 84 Exp.-Utsk
N.-o Om Stats-Verket sålunda kommer att öfvertaga åtskilliga förvaltande Verks inkomster, borde, i sammanhang med undersökningen om beskaffenheten af dem, jemväl en reglering af de uppbörds-titlar, hvaraf ifrågavarande Verks inkomster utgöras , blifva vidtagen, till befrämjande deraf, att de på ett mera ändamålsenligt sätt och icke, såsom nu eger rum, under mångfalldigt olika benämningar debiteras, så alt, när t. ex. Böter förekomma å flera Verks medel, sådana alltid måtte tillsammans upptagas endast å ett ställe.
Jemte underdånig anmälan af Rikets Ständers ofvanomförmälda åsigter, få hos Eder Kongl. Majit Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att tjenliga åtgärder måtte vidtagas till erhållande af de i sammanhang härmed erforderliga upplysningar och utredningar, så att förhållandena mätte kunna för nästkommande Rikets Ständer fullständigt framläggas, och de beslut då fattas, hvartill omständigheterna må kunna föranleda.
N.o 4^0. 85 N:o 43o.
Preste-rStåndet d. 8 — — Borgare-Ståndet d. 8 — — Bonde-Ståndet d. c) >— •— Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående åtskilliga omständigheterj hörande till Riks-BoksluteU S, A, K. fjäs Rikets Ständer hafva åtskilliga frågor, hörande tillRiks-Hufvud-Boken, förekommit; j anledning hvaraf Rikets Ständer vidtagit de åtgärder, sorn, i hänseende till Bok-slutningen, controllen och redovisningen i ali-» mänhet, blifvit nödiga ansedda, I afseende på redovisningen för de förskott, vare sig emot redovisning eller återersättning, som af Stats-medlen blifvit utbetalda eller vidare utbetalas, till följd af JL K.
Maj;ts serskilda Nådiga föreskrifter , hafva väl Rikets Ständer, uti underdånig
Skrifvelse af den första innevaran-' de månad, rörande deras Revisorers åren 1825 och 1827 afgifqa berättelser om samma år verkställda granskningar af Stats-Verkets förvaltning åren 1822 med 1824, anmält de åtgärder, sorn, beträffande förskotts - 86 Exp.-Utsk.
Skrifv. iF/o 43 o. tagarnes redovisningsskyldighet, ansetts Leli öfliga ; men, på det äfven beloppet af sådana oredovista förskott måtte uti räkenskaperna vara synligt, och den å dem skedda tillkomst eller förminskning må kunna controlleras , hafva Rikets Ständer ansett lämpligt, att alla sådana förskott böra serskildt i Riks-Hufvud-Boken balanceras, och, intilldess vederbörlig redovisning egt rum, betraktas såsom en Stats-Verkets tillgång, för hvilket ändamål Rikets Ständer funnit tjenligt: att uti Riks-Hufvud-Boken bör, från och med för i83o, en serskild Generalräkning inrättas, hvilken ej allenast skall upptaga de från föregående» och till påföljande året befintliga oredovista förskott , och de som under året tillkommit, utan jemväl afföra de, som blifvit redovisade, eller återersatta; samt att resultatet af dessa förhållanden derjemte uti Riks-Hufvud-Bokens Capital-räkning ingår.
Enahanda General-räkning anse Rikets Ständer, i öfverensstämmelse med deras redan fattade och uti förrberörda underdåniga Skrifvelse anmälda beslut, böra uti RiksHufvud-Boken finnas öfver Nionde HufvudTitelns utestående fordringar, jemte de lån eller förskott, som af samma Titels tillgångar årligen må blifva utbetalda eller återliqviderade, så att det vid hvarje års början och slut utestående Capitalet blifver Exp.-Vtsk.
Förslag lill md, Skri/v.
N:o 43o. 87 synligt och uti Riks-Hufvud-Bokens Capital-räkning balancéradt; dock utan att någon sammanblandning med Titelns årliga Anslags-summa härigenom måtte ega rum.
Under granskningen af de Redogörelser och Hufvud-Böcker, som blifvit upprättade af åtskilliga så väl förvaltande som sådana Verk, hvars inkomster bestå uti Stats-anslag, hafva Rikets Ständer erfarit, att dessa redovisningar, i mer eller mindre mon, sakna den fullständighet och de upplysande egenskaper, som af det i allmänhet nu mera i flere delar förbättrade Bokförings-system billigen kunde förväntas, och att de jemväl till sin uppställning innefatta en mångfaldighet af olika, stundom ganska invecklade och otydliga methoder, till hvilkas utredande
Revisorerne ofta mäste förspilla mycken tid och möda; och, enär ett sådant förhållande i hög grad påkallar åtgärders vidtagande, hvarigenom rättelse i dessa delar må kunna till vägabringas, hafva Rikets.
Ständer ansett ledande till ändamålets vinnande,! om, för ifrågavarande räkenskaper, tjenligt Formulair upprättades, i öfverensstämmelse med de för Riks - Boksluts-arbetet gällande grunder, så att de till form och uppställning måtte, så vidt möjligt vore, blifva lika; och hvilket är så mycket angelägnare, som sådant må hända innebär det enda vilkoret af möjlighet för Rikets Ständers Revisorer att, ?8 Exp.-rUlsh Förslag till und.
Skrifv. lY.-o 43o, under den för deras förrättning bestämda tid, tillbörligen medhinna deras gransk-* nings-arbete.
Rikets Ständer anse nämnde
Förraulair böra grunda sig på de för en or-! dentlig Bokföring i allmänhet gällande principer, så att det må innefatta fullständighet, enkelhet, säker controll, så liten vidlyftighet sorn möjligt, samt lättfattlighet för äfven dem, som icke äro närmare bekanta med Bokföring, och att Formulairet jemväl bör tydligt allvis?), att balancerne från det föregående och till följande året skola fullständigt upptaga tillgångar i fastigheter, fordringar, behållningar i penningar eller gffecter, äfvensom skulder, allt i penningeVärde; bärande derjemte föreskrifvas, atti hvarje Hufvud-Bok intages ordentlig Gassaredogörelse, och, der Verket har räkning med Banken eiler Riksgälds-Contoiret, serskildt Conto för sådan räkning, I afseende å väckt fråga, huruvida Räntp-Kammarens Hufvud-Böcker böra åtföljas af Contra-rakningar med Banken och Riksgälds-Contoiret, har väl blifvit upplyst, att sådana Contra-räkningar alltid blifvit förda, och äro samt blifva för Rikets Ständer och deras Revisorer att tillgå; men Rikets Ständer hafva ansett, att fullkomlig poptroll och ordning i denna del endast vinnes derigenom, att löpande räkningar med Banken pch Riksgälds-Contoiret, åtminstone half-års - Fxp,-Utsk.
Skrif», NVo 43i. 89 vis, summariskt för hvarje Conto, ingå i sjelfva Räntekammare-Hufvud-boken , hvarigenom denna, nu egentligen blott varande Cassa-Bok, får densamma Afslutnings-controll, som en Hufvud-Eok kan lemna.
Hvilket Rikets Ständer härigenom få hos Ji. JC M. i underdånighet anmäla.
Rikets Ständer framhärda etc, N:o 43t, XJppl, 0, godt, hos Ridd, och Adeln’d.
8 Mars j83q, Preste-Ståndet d. 8 — Borgare-Ståndet d. 8 — — Bonde-Ståndet d. 9 —, Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse om utfärdande af en Författning, angående Lagfoljandet af så kallade Undanta gs-contract, S. A. K. f~£as Rikets Ständer har framställning blifvit gjord om angelägenheten deraf, att, me - 9o Exp.-Utsk.
N.-a 43 i. deist stadgade föreskrifter, för sådana egare af fast Egendom, hvilka, på sätt i åtskilliga orter af Riket är öfligt, afhändt sig egande-rätteri dertill, under förbehåll af antingen fortfarande nyttjande-rätt till större elier mindre del af samma fastighet, eller viss afkomst deraf eller andra förmoner, bereda säkerhet att af de betingade vilkoren komma i åtnjutande, enär erfarenheten visat, det dylika afhandlingar sällan lagföljas, hvaraf de nya egarne till hemmanen, föregifvande sig ej hafva af sina fångesman erhållit kännedom om afhandlingarnas tillvarelse, tagit sig anledning att söka undandraga sig dessas uppfyllande.
På grund häraf få Rikets Ständer, som anse de sålunda öfverklagade olägenheter lämpligen kunna förekommas derigenom, att de fördelar, hvilka, vid sådan öfverlåtelse af hemman betingas, varda uti den afhandling, hvarigenom öfverlåtelsen ,sker, intagna , hos E. K. M. i underdånighet anhålla , att genom allmän Författning måtte meddelas ett så beskaffadt stadgande: ”Uti de af handlingar j hvarigenom e”gande-riitt till hemman af händes , med ”förbehåll om undantag eller andra förmo”ner af det upplåtna hemmanet j skall sp«- "cifik uppgift intagas på alla de betingade \förmonerna Rikets Ständer framhärda etc. Exp.-Ulsk.
N.-o 432. 91 N:o 4^2.
Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 16 Mars i83o.
Preste-Ståndet d. 16 — — Borgare-Ståndet d. 16 — ' — Bonde-Ståndet d. 17 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse om decharge för Stats-Rådets Ledamöter m. fl. S. A. K.
Sedan de i Stats-Rådet förda Protocoll blifvit, i öfverensstämmelse med io5 och 106 §§.
Regerings-Formen samt 29 §:n Riksdags* Ordningen, öfverlemnade till Rikets Ständers Constitutions-Utskott, som dem genomläst och granskat; få Rikets
Ständer härigenom i underdånighet tillkännagifva och förklara, att, med stöd af 76 §.
Riksdags-Ordningen, Stats-Rådets Ledamöters och Föredragandes ansvarighet för sina rådslag och för utöfningen af sina Embeten intill den dag, då innevarande Riks-möte tagit sin början, fullkomligen upphört, samt att under denna frikallelse jemväl inbegripas E. K. M:s Rådgifvare i Commando-mål för Armeen och för Flottan.
Rikets Ständer framhärda etc. g 2 Expcditions-Vtskollcls Memorial N-o 433, N:o 433.
Memorial, med öfverlemnande af en till Riksdans-Beslutet, Dä Expeditions-Utskottet härhos till Rikets Högl Ständers justering vördsamt öfverlemnar förslag till den §. af Riksdags-Beslutet, hvilken upptager Rikets Ständers, under innevarande Riksmöte, till Kongl. Maj:t aflåtna underdåniga Skrifvelser, med framställningar af deras önskningar i qeconomiska och andra ämnen, får Utskottet vördsamt anföra, att uti ifrågavarande Förslag alla de Skrifvelser af nämnda innehåll, som intill denna dag äro till Kongl. Maj.t aflåtna, finnas uppgifne; men att, sorn flera sådana torde, under loppet af den återstående tiden af Riksdagen från Rikets Ständer till Kongl.
Maj:t ingå, §;n alltså icke blifvit afslutad, utan komma jemväl dessa att i sin prdning uti §:n inflyta.
Slockholm den 7 Mars i83o, Exp.-Vtsk.
Förslag till tind, Skrifv.
N-o 4M- 9> N:o 4H Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 9 Mars l83o.
Preste-Ståndet d. 1! — — Borgare-Ståndet d. 9 — — Bonde-Ståndet .d. 11 — — Rikets Ständer sander dånig a Skr ij'Veise, med Svar å Kongl. Maj:tSj under d. i3 Febr. 182g, af ätna Nådiga Skrifvelse^ i hvad den angår rättighet för Kongl, Majit j att inom bestämdt maximum förhöja tullen å inkommande Varor j samt angående Tullbevillnings*grttnderna, S. A. K, Uti till Rikets Stander, under d. i3 Febr, sisth år, aflåten Skrifvelse, har E. K. M., bland annat, 1 betraktande af de förändringar, sorn emellan Riksdagarne kunna inträffa både i handelns allmänna gång och uti reti proci tets-för hållanden till främmande Nationer, i följd af hos dem vidtagna, på Sveriges handel verkande Författningar, i Nåder täckts å nyo fästa Rikets Ständers upp - 94 Exp.-TJtsk.
Skrif N.o 434. märksamhet på nyttan deraf, att Rikets Ständer till E. K. M. öfverlemna att inom bestämdt maximum . förhöja tullen å inkommande varor; och få R. St., som, under d. ig sisth Fehr., till E. K. M. i underdånighet öfverlemnat det af R.
St. uppgjorda Förslag till blifvande Tulltaxa, härmed, till svar å högslberörde Nådiga framställning, i underdånighet anmäla, att, då R.
St. uti den sålunda aflemnade Tulltaxan icke ansett sig kunna annorlunda bestämma tullen å varor, än såsom ett maximum af hvad de, efter närvarande förhållanden, i egenskap af Tullbevillning, åtaga sig, men det på E. K.
M. allena ankommer att, i afseende å utländska Magter, förskaffa en för Svenska handeln förmonlig reciprocitet, hafva R.
St. skolat hös E. K. M. i underdånighet anhålla, det täcktes E. K.
M. vidtaga alla de mått och steg, som, i afseende härå, äro med landets bästa förenliga, samt få derjemte till E. K.
M. öfverlåta rättigheten att, efter yedérbörandes hörande, minska eller nedsätta den i Tullbcvillnings-Taxan utsatte tull.
Rikets Ständer, som, af hvad i högstberörde Skrifvelse i öfrigt blifvit i Nåder meddeldt, hemta t anledning att äfven, å deras sida, redogöra för de åsigter, hvaruppå äfven omförmälde till E. K. M:s Nådiga fastställelse öfverlemnade Förslag till Tulltaxa Exp.-Utsk.
N.-o 43|. g5
Sr vordet grundadt, få nu fördenskull i underdånighet anmäla, det R. St., såsom grunden för Tullbevillningens utgörande, antagit: *:o ”att, med erkännande af Konungens rätt i afseende på förbuds utfärdande emot in- och utförsel af varor, så väl som af de rättigheter Konungen tillkomma i afseende på Tractaters afslutande med främmande Magter, en allmän frihet må förunnas att, emot en i afseende på skydd för inländska näringar samt consumtionen afpassad tull, ej mindre i Riket införa alla utländska varor, än ock till främmande Stater utföra och afyttra alla inhemska producter och tillverkningar, och att sådana varu-arliklar, hvarmed i Sverige handel kan drifvas, må i den Tullbe villo ings-taxa, sorn af Piikels Ständer fastställes, med derföre utsatt tull intagas 3.0
Vatt införsels-tull för alla sådana varor, som äro vårt lands egna och inhemska producter, och hvilka icke behöfva utifrån införas, utan kunna i tillräcklig mängd och godhet här i landet alstras och frambringas, så väl som sådana producter, manufact-ur-varor och tillverkningar, hvilka väl inom landet finnas, tillverkas och kunna till erforderlig godhet, men ännu icke till erforderlig mängd, lemnäs, beläggas med 96 Exp.-Ultsk, Förslag till lind.
Skrif v. N:o 4$4ä sådan tull , som försvarar och upp* muntrar den inhemska Producenteil och Tillverkaren till täflan med dert "Utländska, och derjemte, å ena sidan, skyddar honom för ett sådant varor* tias fall, sorn skulle sätta honom utur stånd att med skälig förmon drifva sitt yrke, men, å den alldfa, ej eller alldeles utestänger Utländska medtäf* lare, såsom nyttiga att förmå härva* rande Producenter och ManufaeiUri* ster till ansträngning, Samt till för* värfvande af kunskaper och de förde* ras yrken nödvändiga machinerier 3:o ‘att de artiklar, som i Sverige kunna produceras och tillverkas, med hvar* ken i erforderlig mängd eller till dell godhet, som andra länders industri dem framkallat, beläggas med en mili* dre tull, men dock icke så låg, att den förhindrar möjligheten af Inländsk täflan med Utlänningen 4:o "att alla Utländska Producler, Coloni* al-varor och Fabricat, sorn inom Ian* det hvarken produceras eiler till ver-* kas, beläggas med en så afpassad Tull* afgift, att den kan förenas med Sta* tens fördel, å ena sidan, och med dert Skattdragande Medborgarens bästa, å andra sidan, samt med behörigt afse* ende Exp.-Ut sk.
N.-o 4 3 4- 97 ende å nödvändigheten alt icke föranleda till Tull-försnillning och underslef;” 5:o ”att
Rå-ämnen för inhemska fabricat och tillverkningar beläggas med den lämpligaste minsta tull 6:0 ”att tullen å alla, enligt förra Författningar, till utförsel tillåtna varor, i allmänhet bibehålles, men i annat fall jemkas och ändras, med hänsigt till den mer eller mindre nytta eller skada varans utförande möjligen kan tillskynda landet;” 7:0 ”att Skydds-luUen bestämmes å sådana varor, som förr varit till utförsel förbjudna, till betryggande emot de olägenheter, sorn man förut, genom förbuden, sökt förekomma;” 8:0 ”att all tull för utgående och inkommande varor, äfvensom skepps-umgälderna, bör i Svenska Banco-sedlar utsättas och i Svenskt mynt erläggas;” •q:o ”att vid alla tillfällen , då en bättre vara af samma slag kan förblandas med en sämre, eller då icke erforderlig controll står att vinna, det förtullningen svarar emot varans verkliga egenskap af finare eller gröfre, en medel-tull bestämmes, sorn skyddar e Bih. till R.St. Prot. 1828—i83o, to.-de Sami. 3 Band. 7 98 Exp.-Vtsk.
Nio 435. mot införsel af den gröfre varan, och är lämplig för det slag, som behöfves att införskrifvas;” 10:0 ”att den fastställda Tull-afgiften utsättes till bestämdt belopp i Riksdaler, Skill ingar och Runstycken, efter mått, mål och vigt, eller stycketal på alla sådana varor , hvilka icke ega hufvudsaklig skiljaktighet i qualiteten, men att de, i motsatt händelse , måtte förtullas efter värde, och tullen bestämmas till viss procent af detta värde.” Rikets Ständer framhärda etc.
Uppl. o. godk. bos Ridd. och Adeln d. g Mars i 83a, Preste-Ståndet d. 1 r — — Borgare-Ståndet d. 9 — — Bonde-Ståndet d. 11 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl. Maj:t om förändring i sättet för Grund-Räntornas eller Krono-Tiondens utgörande.
S. Å. K. H os Rikets Ständer hafva vid denna Riks, dag, serdeles af Bonde-Ståndets Leda mö Exp.-Utsk.
Forslåg tilt und.
Skrift>. lY.o 435. gg ter, mångfaldiga klagomål blifvit anförda öfver de olägenheter och det betryck
Räntegifvare skola vidkännas genom det sätt, hvarpå afrads och Krono-tionde spannmålen måste utgöras, till bevis hvarföre hufvudsakligen blifvit åberopadt, att den af hemmanen utgående skatt är högre under missväxtår än vid vanliga skördar, och beräknas allt högre ju kännbarare missväxten är, då, i dess ställe, nedsättande af skatterna under missväxtår, synes vara mera enligt med Statens ändamål.
Men då vinnandet af denna fördel ansetts icke kunna förenas med nu varande grunder för skatternas utgörande, hafva önskningarna inskränkt sig dertill, att den hemmanen åtföljande grundskatt och Kronotionde måtte framgent komma att utgöras på ett mindre tryckande sätt.
Bland de flere förslag, som i sådant ändamål framlagde blifvit, bar i synnerhet ett, som af en Ledamot inom Ridderskapet och Adeln blifvit afgifvet, tillvunnit sig Rikets Ständers uppmärksamhet och hufvudsakliga bifall, såsom närmast förlikande de ömsesidiga interessena emellan Ränte-gifvnre och Ränte-tagare.
Med öfvertygelse, att hemmans-egaren vore mera belåten , om följderna af ett missväxtår fördelades på flera efterföljande, så att den stundom allt för dryga loo Exp.-Utsk.
N.o 435. skatte-tillökningen, ej till liela sitt belopp genast efter en otillräcklig skörd utkräfdes, samt alt Staten eller Löntagaren äfven borde vara bättre betjenta dermed , att deras inkomster i afrad och Krono-tionde icke blifva så ytterligt öjemna, som förut ofta inträffat, har allLså blifvit före* slaget: ”att alla för hemman eller lägenheter ”in natura beräknade grundräntor eller tion”den, af hvad namn sorn helst, de må vata Kronan behållna eller utgå till Löntagare eller Undervisningsverk, allmänna Inrättningar, eller såsom Augment eller Fräl”se-räntor, eller uti hvad annat ändamål ”sorn helst» måtte från och med början af ”innevarande år och allt framgent utgöras ”på det sätt: att, sedan årets markegångs”pris, enligt gifna föreskrifter blifvit satt, ”hopsummeras dermed marke gångs-prisen ”för de senast förflutna fyra åren, och femtedelen af summan blir det pris, hvarefter räntorna för året erläggas.
Uppsägning till leverering in natura får endast ”göras af Ränte-gifvaren och , i den händelse sådant sker, och årets markegångs”pris understiger det uträknade betalnings”priset, så betalar Ränte-gifvaren derjemte ”skillnaden i contant.”
Med erkännande af den goda syftningen med detta förslag, som synes vara att Exp.-Utsk.
Skrif v. N.-o 435. 101 sätta Ränte-gifvare och Ränte-tagare i det förhållande till hvarandra, att den enas olycka af en missväxt icke skall lända till den andras ögonblickliga vinst, och att den enas fördel af en god skörd icke skall föranleda till den andras ögonblickliga förlust af påräknad inkomst, äfvensom att alla anledningar till stridigheter emellan Räntegifvare och Ränte-egare må upphöra, hafva Rikets Ständer ansett de anmärkningar vid detta förslag med skäl kunna göras; att
Ränte-tagaren icke blifvit tillerkänd någon forsel-lön, då lösningen sker med contant, och att Ränte-gifvaren, vid alla tillfällen, är medgifven uteslutande uppsägnings-rätt.
Den förra af dessa omständigheter hafva Rikets Ständer ansett, medelst ett serskildt stadgande , lätteligen kunna undanrödjas , hvaremot den senare anmärkningen, angående uppsägnings-rätten, bordt blifva föremål för det noggrannaste öfvervägande, då ändamålet är att förena den möjligaste jemlikhet uti rättigheter emellan Ränte-gifvare och Ränte-tagare, med undanrödjande af nu varande anledningar till stridigheter dem emellan, härrörande allmänneligast från den ömsesidiga rättigheten till uppsägning.
Det enklaste och mest rättsenliga vore, i Rikets Ständers tanka, att lösen med contant vid alla tillfällen egde rum; men, då medgifvas måste , att landt - loa Exp.-Utsk.
Förslag tili uncl,'Skrifv.
N.-o 435. mannen, vid inträffande af flere på hvarandra följande goda sädes-år, kan vara ur stånd att realisera sin spannmål, och således icke kan lösa den med contant, hvaremot hör kunna antagas, att, då årets markegångs-pris är högt, spannmålens afsättning är håde möjlig ooh lätt, så hafva Rikets Ständer trott det rätta och billiga i denna fråga vara, att ränte-persedlarna ovilkorligen lösas med contant , då årets markegång är lika hög eller högre än femårs- markegångs-priset; men att deremot Ränte-gifvaren ensam skulle ega uppsägnings-rätten till persedlarnas leverering in natura, då årets markegång är lägre än det uträknade lösnings-priset, likväl med skyldighet att derjemte contant erlägga skillnaden emellan det löpande årets lägre markegångs-pris och det uträknade fem-årsmarkegångs-priset, samt att Ränte-gifvaren, i båda fallen, betalar forslings-lönen.
Denna ensidiga uppsägnings-rätt, i detta enda fall, hafva Rikets Ständer ansett oundviklig till ernående af det syftemål , att all anledning till stridighet emellan Ränte-gifvare och Ränte-tagare må aflägsnas, men derjemte godtgjord medelst den tillagda forsel-lönen: hvarförutan härvid i betraktande bör komma, att Ränte-gifvaren sannolikt icke blottställer sig för obehagligheterna af en leverering in natura, då Exp.-Ulsk.
N.-o 435. io3 dermed jemväl är förenad en contant utgift, om icke en verklig nöd, i anseende till bristande afsättning, nödgar honom dertill; och då jordbrukarens bestånd och välstånd är grundvalen både för Statens upprätthållande och Indelnings-hafvarens utkomst, hafva Rikets Ständer funnit billigheten i detta fall påkalla hvad den stränga rättsgrunden icke skulle vilja medgifva.
Fördelarna al detta förslag, sålunda förändradt, hafva Rikets Ständer ansett vara: att de stora olägenheter man nu erfar af de betydliga fluctuationerna uti markegångs-priset, det ena året emot det andra, undvikas derigenom, att extremerna af det ena årets alltför höga, och det andra årets alltför låga markegång fördelas på fem år, hvaraf icke någon tillskyndas den ringaste vinst eller förlust i ziffer-beräkningen; att
Ränte-gifvaren undgår att betala en vida högre skatt under missvaxtåret, då han ofta sjelf behöfver köpa spannmål, men deremot får en i samma proportion ökad. skatt de goda åren, då han har spannmål att aflåta; samt att Löntagaren, så väl som Stats-Veriet, kan påräkna en jemnare årlig inkomst, hvarmed båda böra vara mera belåtna, än att det ena året erhålla hälften eller mindre, emot hvad man åtnjutit det föregåen - io4 Exp.-Ulsk.
IV-o 435. de året; och att alla anledningar till stridigheter emellan Ränte-gifvare och Räntetagare härmed upphöra.
Men, äfven ifrån en allmännare synpunkt betrakladt, höra fördelar af detta förslag kunna förväntas.
Den större jemnlieten i lösnings-priset, som uppkommer deraf, att ett medium alltid tages af fem års gängse pris, skall sannolikt leda dertill, att varu-prisen i allmänhet blifva jemnare; hvilken erfarenhet åter, icke endast bör underlätta införandet af den länge önskade och vid denna Riksdag ifrågasatta förenklingen i grundskatternas beräkning, utan äfven uppmuntra enskilde att antaga och tillämpa enahanda grund vid arrendens uppgörande om jordegendom.