Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Betänkande, i anledning af väckt motion, 0111 behofvet af nya åtgärders vidtagande till förekommande af oäkta barns långsamma förstörelse i Stockholm gen• om nöd och elände.
Uti en af Herr Cederschöld, Pehr Gustaf, i anledning af det utaf Lagutskottet behandlade förslag till barnamords förekommande, , väckt ny motion, som af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln blifvit till Utskottets pröfning remitterad, har Herr Cederschöld, med afseende å behofvet af nya åtgärder vidtagnnde till förekommande af oäkta barns långsamma förstörelse i Stockholm, genom nöd och elände, föreslagit, att Riksens Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att det matte blifva hvarje i Stockholm boende ogift moder medgifvet, att fä för alltid aflemna sitt barn till allmänna barnhuset, antingen mot skyldighet, att under ett års tid der förblifva såsom amma, eller ock mot förbindelse att under 50 veckor erlägga 1 Rd. 16 sk. banco i veckan; 1452 Besv. och Ekon.
Retånhanden. äfvensom, att då värnlösa qvinnor ifrån landsorterna dö i Stockholm, deras derstädes framfödde barn matte blifva på barnhuset intagne, samt slutligen, att de tillskott, som kunna erfordras, för att sätta allmänna barnhuset i det skick, som Rikets Ständer med sina frikostiga anslag lära hafva åsyftat, och sjelfva mensklighetea tyckes fordra, matte få utgå af Stockholms stads allmänna fattigcassa.
Denna motion har Utskottet behörigen öfvervägat; och ehuru Utskottet å ena sidan inser nyttan af Herr Cederschölds förslag, kan Utskottet dock å den andra icke undgå att finna huru dermed förenas åtskillig® olägenheter för Styrelsen af Allmänna Barnhuset, såsom t. ex. den föreslagna ovillkorliga rättigheten för barnaföderskan, att för ett år få förblifva såsom amma vid barnhuset, den hvarje vecka förefallande uppbörden af i Rd. 16 sk, för hvarje inkommet barn, samt skyldigheten för barnhuset, att för alltid emottaga barn, födda af mödrar från landet, hvilka i staden aflida; och som dessa olägenheter möjligen skulle kunna verka till rubbning i den för BarnhusDirectionen faststälda instruetion, kan Utskottet icke så ovillkorligt, som det önskat, bifalla Herr Cederschölds förslag.
Utskottet får derföre inskränka sitt Utlåtande till dea vördsamma tillstyrkan, att Be>v. och Ekon.
Betänkanclen. 1453 Riksens Ständer ville inför Kongl. Maj:t framföra den underdåniga önskan, att Kongl. Maj:t, efter Barnhus-Directionens hörande, täcktes, sä vida sådant med barnhusets fördel, bestånd och tillgångar ban ega rum, i Nåder tillåta, det ogift moder i Stockholm må för alltid till allmänna barnhuset aflemna sitt barn, emot skyldighet, att om barnhuset dermed Tinner sig belåtet, antingen fä ett års tid der förblifva såsom amina, eller ock emot stäld, och af BarnhusDirectionen godkänd säkerhet, under 50 veckors tid erlägga 1 Rd. 16 6k. banco i veckan, hvilken afgift för barnhusets räkning, bör i Stockholms sparbank insättas.
Men hvad angår skyldigheten för barnhuset, att emottaga barn, födde af mödrar från landsorterne, hvilka i Stockholm aflida; sä anser Utskottet sig i denna delen icke höra afgifva något särskildt yttrande, enär Utskottet på flere skäl hyser den öfvertygelse, att de anstalter, som här till ett sådant: ändamål redan linnas, icke underlåta att vårda sig om desse barn, intilldess de hinna den ålder, att de kunna transporteras till den socken, hvarest modren sednast varit mantalsskrifven, och barnet efter Författningarna således bör njuta underhåll; och får Utskottet slutligen tillkännagifva, att Utskottet anser sig icke tillkomma, att i afseende på dispositionen af Stockholm? 1454 Besv, och Ehen.
Ut sk, Betänkanäen. stads fattigcassa, såsom en enskild fond, något tillstyrka eller föreskrifva.
Dock varder detta Riksens Hoglofl, Ständers pröfning vördgatnt understäldt.
Stockholm d. i Nov. 1823.
N:o 206 Antom den 6 Nov* ig25.
Utlåtande, i anledning af gjorde anmärk• ningar vid Utskottets Betänkande N:o 160, angående förtydligande af 46 § uti Kongl, ShogsOrdningen den 1 Au gusti 1805.
"Vallöf!. BorgareStåndet har till Utskottets förnyade handläggning återremitterat ofvannämnde Betänkande, med dervid gjorde anmärkningar af Herr Eckhoff, som erinrat, Best), ock Ekon. XJtsk.
1455 att Betänkandet skall blifvit sträckt utöfver afsiglen med motionan, hvilken endast åsyftar ett förtydligande af i fråga varande § i Kongl. SkogsOrdningen, då deremot Utskottet föreslagit en total förändring deraf, hvilket tillstyrkande
Utskottet förmenas finna skäl att förändra, då det erinrar sig den misshushållning, för hvilken Rikets dyrbara skogsefFecter blottställas genom upphäfvande af stadgade böter för detri, som med täljde eller klufne bräder handel idka, eller sådane till staden införa5 men hvad åter vidkommer det yrkade förtydligandet af §, så förmodas Utskottet derå fästa behörigt afseende.
Till svar härå, får Utskottet anföra, att den ofvan uppgifne anledningen till stadgandet uti meranämnde §, så mycket mindre undfallit Utskottets uppmärksamhet, som densamma blifvit i dess förut afgifna Betänkande uttryckligen omnämndj men då Utskottet fann, att dess tillstyrkande ej mindre ur vägen röjde de olägenheter, som i motioner» öfverklagades, än äfven påkallades af det friare användande af välfången, egendom, som Utskottet, dels i allmänhet antagit såsom grundsats för sine afgifne Utlåtanden, dels särskildt i frågan om skogarnes upplåtande närmare utvecklat, och der Utskottet yttrat den förhoppning, att den enskilda omtankan, utan hvilken alla tvångs» band måste blifva otillräckliga, skall, då i456 Besv, och Ekon.
Betänkanden, ett större förtroende deråt lemnäs, icke allenast egnas åt en sparsammare hushållning med skogarne, utan ock rigtas på deras öfriga ändamålsenliga skötsel och befordrandet af deras återvext, så trodde Utskottet sig häraf hemta tillräcklig anledning, att oaktadt de motiver, som legat till grund för i fråga varande stadgande, tillstyrka dess upphäfvande; och Utskottet har af ofvan upptagne anmärkningar så mycket mindre funnit anledning, att frångå sitt i ämnet meddeldte Betänkande, som de, enligt hvad anfördt är, redan varit af Utskottet öfvervägade.
Hvarförutan, och enär samma Betänkande blifvit af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, Hög v. PresteStändetsamt Hederv.
BondeStåndet bifallet och antaget, någon ändring deruti icke lärer kunna ega rum.
Beni och Ekon. f/rsfr.
Betånkanåen. i457 N:o 207.
Ankom den 7 No v. 1823.
Riksens Högloftl.
Ständers Erig- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskotts förslag, till jdunkning uti RiksStåndens fattade Beslut, i anledning af Kongl. Majlis Nådiga Proposition, angående en föreslagen och utarbetad ny författning om mått, mål och vigt.
Enligt inkomna PrntocoHs-Utdrag hafva Respective RiksStnnden, genom sammanstämmande Beslut, godkänt hvad Utskotten, i afseende på denria Författning, uti afgifne Betänkanden föreslagit, utom i frågan om tiden, då det nya förslaget må sättas i verket, jemte bestämmande af det ar, i hvilkets allmanacha de nya reductionstabellerna, med hvad dertill hörer, böra införas.
Utskotten hafva i detta hänseende föreslagit, att den nya Författningen skulle sättas i verkställighet från och med den 1 Januari 1825, samt att tabellerna borde bifogas samma årets almanacha, som vid hösttiden 1824 bör allmänheten tillhandahållas.
Bihang till RiksSt, Brot. 1823, l}låe Sami, N:r 92. i4/53 Besv. och Ekon. t)tsk.
Betänka nelen.
Detta har af Högloft.
Ridderskapet och Adeln, samt Hederv.
BondeSlåndet blifvit bi« fallet.
Men Yäloft.
BorgareStåndet, till hvars beslut Högv.
PresteStåndet accederat, har, af anförde skäl, ansett tiden, då det nya förslaget må sättas i verket, böra förlängas till den i Januari 1826, med underdånig anhållan, att de tabeller och underrättelser, som enligt Utskottens förslag, skulle i de små almanachorna meddelas för år 1825, jemväl måtte nu genast befordras till trycket och bifogas dessa almanachor för år l824*
Stånd i denna fråga slädnät uti stridig mening emot de 2:ne öfrige, och någon sammanjemnkning icke låter sig göra, samt bestämmande af sjelfva tiden till Författningens införande icke är af den natur, att den kan förfalla; få Utskotten vördsamt föreslå, att Högloft.
BondeStåndet ville förena sig med Högv.
BorgareStåndet uti det Beslut, att till införande af Författningens gällande kraft underdånigst tillstyrka den x Januari 1826, såsom denna mellantid nu mera, sedan något underdånigt
Utlåtande i detta ärende icke ännu kunnat inför Kongl. Majit afgifvas, synes vara fullt behöflig, för det åsyftade ändamålet, att allmänheten hinner göra sig tillräckligen bekant med de nya måttens och vigternas fördelning.
Utsk• Betänkande/i.
1459 Derest åter detta icke antages, (näste förevarande fråga, enligt 75 § af Riksdagsordningen, förvisas till afgörande i Lag- och EfeononciUtskotten, förstärkte genom en af Riksens Ständer vald nämnd till ett antal af trettio Ledamöter utaf hvarje Stånd, för hvilket ändamål Utskotten tillstyrka antagandet af följande Proposition.
”Den som bifaller Utskottens afgifne Betänkande, att underdånigst tillstyrka tidens utsättande för den nya Författningens införande, om mått, mål och vigt, till den 1 Januari 1825, voterar Ja, den det ej vill, Voterar Nej.
Nej så tillstyrkas 1 underdånighet att denna tid icke må utsättas förr än från och med den 1 Januari 1826.”
Beträffande åter den yrkade underdåniga anhållan, att tabellerna med åtföljande Underrättelser skulle bifogas 1824 års almanacha, så torde Högv.
Fresta- och Vallöf].
BorgareStånden finna i sin ordning, att denna anhållan frånträda, då ett sådant införande nu mera ej är verkställbar!, sedan denna almanachan länge sedan är af trycket utgtfven och till landsorterna afjand, samt för flere månader sedan till allmänheten försåld.
Större delen af allmogen är deraf redan innehafvare, och landsorter finnas, hvilkas lie» 14Ö0 Ecsv. och Ekqn. Utsk. BetåhkandeiU
Iiof häraf är nppfyldt, och hvarest således ytterligare inköp icke kan ega ram.
Då dessutom i Utskottens bifallna Betänkanden är föreslaget, att, så snart Kongl. Maj:t fattat sitt höga Beslut och den nya Författningen i Nåder låtit utfärda, ett exemplar deraf med åtföljande reductionstabeller må genast till hvarje kyrka försändas, torde de Respective RiksStånden linna något tillägg i denna del icke vara behöfligt, eller någon förändrad åtgärd icke nu mera verkställ* bar.
Stockholm den 4 Nov. 1823. t®»-«©oooQoocos-*S"
Ankom den 10 Nov. 1823.
VÖräsamt Memorial.
Sedan Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet, i anledning af väckte Motio - Besil, och Ekon.
Betånkanden. iföl ner, den 21 sistlidne Juli afgifvit Betänkan* da N:o 60, rörande nödvändigheten af krön» ta feolskrindor och angående kolmätare, hvilket Betänkande af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln bifölls, meri af de öfriga Irenne RiksStånden återremitterades, hufvudsakligen på grund af dervid gjord anmärkning, att det vid kolmätningar borde vara öppet lemnadt, att efter behag begagna, så väl tunna som mätstång; och Utskottet derefter, till besvarande häraf, genom sednare Utlåtande, N:o 151, dels förklarat, att Utskottets mening icke varit, att bruket af mätning med tunna skulle förbjudas eller afskaffas, utan begagnas såsom en controllerande åtgärd, der köpare och säljare hnna sådant af nöden, dels tillkännagifva, att en ny Författning om kolmåttet redan lärer varit under utarbetning; så har Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, vid prof» ningen af Utskottets sistnämnde Utlåtande, den 4 nästlidne Augusti, laggt detsamma till handlingarne, hvaremot Hederv.
BondedeStåndet, den 2:dra i samma månad, bifallit Utskottets först afgifna Utlåtande med de tillägg, som det sednare innefattar, dock under önskan, att i den författning om kolmåttst, som framdeles tord e blifva utfärdad, rättighet, att med både mätstång och tunna låta uppmäta och derefter kröna kolskrindor, ryssar eller stigar, må allmogen förunnas, uti hvilket beslut Högv.
PresteSlin» 1462 B«i>< och Ekon.
Eetänhanden. det, uppå gjord hemställan af BondeStåndet, den 4 i sistnämnde månad, sig till alla delar förenat, men Vällofl.
BorgareStåudet samma dag Utskottets bada Betänkanden bifallit.
Då således endast g:ne Riksstånd, eller Högv.
PresteStåndet, samt Hederv.
BondeStåndet, yttrat ofvannämnde önskan, rörande ett närmare bestämmande af kolmätningssättet i en blifvande författning, får Utskottet nu vördsamligen hemställa, om icke> till befordrande af en underdånig Skrifvelse i detta afseende, Höglofl.
Ridderskapet och Adeln eller Vällofl, BorgareStåndet behagade instämma uti det Beslut, hvarom Högv, PresteStåndet, samt Hederv.
BondeStåndet yörande denna omständighet sig förenat, Stockholm den 5 Nov. 1825, Besil, och Ekon, Utsk.
Betänkanden, 1463 N:o 20g.
Sedan Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet, pä grund af derom väckt motion, uti, den 16 nästlidne Juni afgifvet Betänkande N:o 28, om en köpings anläggande i Fryxände socken af Carlstads län, tillstyrkt nämnde köpings anläggande, med samma förmåner, som dem Kongl. Majit, genom Dess Nådiga Skrifvelse den 27 Februari 1811, förut meddelat Arvika köping i Vermland, hvilket Betänkande af Höglofl.
BorgareStändet återremitterades, men af Högv.
BondeStåndet bifölls; och Utskottet derefter, uti afgifvet Utlåtande öfver desse anmärkningar N:o 11g, föreslagit den förändring i förra Betänkandet, att den Judar förundte tillåtelse, att i Arvika köping sig nedsätta, icke må utsträckas till Fryxände; så har sistnämnde Utlåtande under den 28:de i samma månad blifvit af Högv.
BondeStåndet, hvilka förut bifallit Betänkandet, lagdt till handlingarne, samt den 2 derpå följde Juli af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln bifallet, men af Vällofl.
BorgareSländet, jemte det förra Betänkandet förkastade - 1464 Besv. och ILkon.
Med anledning häraf, får Utskottet vördsamt anhålla, det täcktes Högv.
Preste» Ståndet samt Hederv.
BondeStåndet, till be® redande af ett resultat, rörande ofvannämn® de omständighet, eller Judarnas uteslutande från rättigheten att i Fryxände köping sig nedsätta, Utlåtande deröfver meddela.
Stockholm den 5 Nov. 182g.
Njo 210.
Ankom den 10 Nov. i823> Betänkande, i anledning af vacht Motion„ om byggnader å soldate-torpen vid Östergötldands Lif-Grenadier regementen, samt desse regementens befrielse från bevakning vid Wadstena corrections inrättning. l^ti ett från Hederv.
BondeStåndet remitteradt Memorial, har RiksdagsFullmägtigen Besv. och Ekon.
14^5 Anders Joachimsson från Östergöthland fört klagan deröfver: 2:0
Att ett stadgande i sednare tider tillkommit, enligt hvilket de rustande i Östergöthland åläggas, att, tvärtemot hvad vid Indelningsverkets början varit brukligt, bygga stugorne å grenadiertorpen fem alnar höga samt betydligt stora; hvilket stadgande förmenas leda sitt upphof från en af Herrar Regementschefer gifven föreskrift, i den så kallade Compagnie» Chefs Instructionen, hvilken sedermera af GeneralAdjutanten för armeen blifvit fastställd; 2:0 att en bevakningscorps af Lifgrenadier-regementerna blifvit förlagd vid Wadstena corrections inrättning; hvilken åtgärd synes Motionairen ej allenast orättvis, enär det icke lärer med Författningarne instämma, att ett indeldt regemente eller någon del deraf commenderas till ständig garnisons tjenstgöring under fredstid, derigenom äfven en större slitning af munderingarne härrörer, till betydlig tunga för de genom ständigt påkommande förändringar i uniformen och befälets egenvilliga cassationer redan nog tryckte Rusthållare, utan äfven obehöflig, om, i stället för grofva brottslingar, endast sysslolöse och mindre brottslige personer intagas ä correctionshuset, då så val ändamålet af stiftelsen vanns, som olägenheten af militair bevakning kunde undvikas. i466 Besv. och Ekon.
Betcinkanden, Med Anders Joachimsson hafva förenat sig Juns Isacsson från Östergöthland, samt Eric Pålsson, Olof Jönsson och Johan Scensson från Elfsborgs län, tillika med samtlige Fullmägtige från Örebro län, de sistnämnde i afseende på byggnadssättet vid soldatetorpen.
Vid öfvervägande af hvad denna motion innehåller, och då det ej är visaöt, att det angående byggnaderne å Lifgrenadiertorpen omförmäldta stadgandet verkligen finnes, samt detsamma, i händelse det ändock skulle existera, såsom enskildt för Lifgrenadier-regementerne, i allt fall endast kan blifva föremål för särskild talan af vederbörande Rust- och Rotehållare, anser Utskottet någon handläggning vid denna del af ämnet icke kunna ega rum; äfvensom Utskottet, i afseende på Lifgrenadier-regeiuenternes commendering till vakthållning i Wadstena, desto mindre tror sig böra tillstyrka någon Riksens Ständers åtgärd, som Konungen, enligt 14 § Regeringsformen, figer högsta befälet öfver krigsmagten till lands och sjöss; hvaraf mäste följa, att klagomål öfver förhållanden af denna beskaffenhet böra i administrativ väg och utan Ständernas deltagande anmälas.
Stockholm dea 5 Nov. 1825.
JP» tfOOOO c) 1X300 0 Besv- och Ekon> Utsk, Betänkanden, 1467 N:o 2n.
Ankom deu 10 Nov, ifj23.
Utlåtande, i anledning af Herr Treffenbergs gjorda Motion, om stadgande af visse föreskrifter, sorn böra iakttagas vid upprättande af Förslag till civil- och milit aire tjensten, t5edan ConstitutionsUtskottet, uti Memorial, N:o 58, a£ den 8 nasti, månad, förklarat något åtal, enligt Grundlagen icke kunna ega rum mot Konungens rådgifvare i commandomål för armeen, i anledning af den mot honom gjorda anmärkning af Herr Curry Gabriel Treffenberg, som åsyftar, att Konungens rådgifvare, genom intagande i nu gällande tjenstgörings Reglemente af en i dess 1 Del, 5 Cap. 51 § och 10 Mom. innefattad befordring» föreskrift, skall hafva föredragit och tillstyrkt i commandoväg ett stadgande, hvilket, såsom nära rörande enskild mans rätt i ekonomisk hänsigt, bordt på annat sätt åstadkommas, har Herr Treffenberg, vid föredragning af detta Memorial hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, under åberopande af den rätt, som RiksdagsOrdniugens 56 § medgifver, väckt föl - 146O Besv. och Ekon.
Betänkanden. jande Motion, nämligen: att vederbörande autoriteter, så civile som militaire, hvilka det tillkommer, att ingifva förslag till befordringar för de dem underlydande tjenstemän, må i Nåder anbefallas, att hädanefter, då någon annan uppföres på förslag, än den, hvilken efter tour och anciennité dertill är närmast berättigad, icke allenast uppgifva orsaken till ett dylikt förbigående, hvilken orsak 1 det ingående förslaget bör upptagas, utan ock vid samma tillfälle lemna den förbigångne behörig del deraf.
Vid pröfningen af detta ärende har hos Ekonomiutskottet förekommit, hvad först befordringar till civila tjänster beträffar, att vid upprättande af förslag dertill den sökandes tour och tjensteålder icke ensamt berättigar honom, att derå uppföras, utan endast så vida desse egenskaper äro förenade med erforderlig skicklighet för den i fråga varande tjenster»; och, när härtill kommer, att sådane förslag upprättas i vanlig ordning, genast efter ansökningstidens förlopp, och att dan sökande, enligt Tryckfrihetslagen, eger att vid anmälan undfå kännedom och del af desamma, till anförande af besvär, örn han dertill anser sig befogad; så linner Utskottet Herr Treffenberg* föreslagna åtgärd, i afseende på civile befordringar, hvarken tillämplig eller behöflig.
Vidkommande åter befordringar till militaire^tjenster, så har Utskottet inhemta!.
Betahkanden. 1469 ätt, utom flere äldre föreskrifter, Kongl* Maj:ts Nådiga Circulairebref af den 20 December 181 i till samtliga Chefer och Befälhafvare för regementer och corpser, jemn* fördt med Tjenstgörings-regi emen tet samt Kongl. Instructionen af den 14 Juli 1816 för Inspecteurer och BrigadeGeneraler för infanteriet, tydligen innehåller: att Kongl. Maj:t af inkomne förslager täll återbesättande af inom armeen och flottorne ledigblifne officers beställningar, tid efter annan inhemtat, dels huru officerare understundom deri förbigås, på mindre giltiga anledningar, dels ock, huru en mängd afsägelser, oftast pa svaga skäl gifna, dervid ega rum; och, som Kongl.
Majit ansett orsaken härtill igenfås i högt uppdrifna accorder, hviii:a, oaktadt do mått och steg Kongl. Majit. deremot tagit, icke, som sig bordt, förekomne blifvit, hvarigenom mindre förmögne officerare oftast varit satte i nödvändighet, att qvarblifva vid innehafvande svagare löningsförrnåner, och sålunda se sig förbigångne till belöningar, dem de för trogen tjenst mot Kongl. Majit och fädernesland haft skäl att förvänta; har Kongl. Majit, med hvars Nådiga tänkesätt sådant icke öfverensstämmer, velat strängeligen anbefalia, att, vid äfventyr af Kongl. Majlts onåd, uti alla hädanefter förslag till Capitainer med compagnie, och beställningar i derunder varande grader, icke förbigå någon officer i dess egande tour 147° Besv. och Ekon. tJtsk.
Betänkanden. och anciennité, om icke de vigtigaste skäl dertill föranleda, hvilka då alltid böra omständligen till Kongl.
Maj:ts Nådiga pröfning i underdånighet anmälas.
Då således hvad Herr Treffenberg föreslagit, genom Kongl. Maj:ts visa omsorg* redan blifvit stadgadt och faststäldt, utom den af honom äskade föreskriften, att vederbörande böra formligen meddela den förbigångne skälen och orsaken för dess uteslutande från förslaget, hvilken åtgärd, i Utskottets tanka, synes så mycket mera öfverflödig, som det icke kan vägras hvilken som heldst, och följaktligen äfven en sökande, att, enligt Tryckfrihetsförordningen* sjelf begära och inhemta kännedom af hvad en offentlig myndighets förslag innefattar; finner Utskottet i fråga varande motion icke böra föranleda tili någon åtgärd af Rikets Höglofl.
Hvilket dock härmedelst vördsamt underställes Riksens Höglofl.
Stockholm d. 5 Nov. 1823.
Utsk, BetänhnnAen. 1471 N:o 212.
Ankom ilen lä Nor. i823- Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, om den nya Evan• geliibokens antagande, på derom af Ilögv.
FresteStåndet gjord under dånig framställning.
Under den 18 sistlidne Sept. har Kongl. Maj:t behagat till Riksens Höglofl.
Ständer i Nåder aflåta en så lydande Skrifvelse: (Se ira Sami. 2:a Band.)
Denna Kongl. Majus Nådiga Skrifvelse hafva Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, under den 5 October, Högv.
BorgareStåndet, under den 30 Sept., samt Hederv.
BondeStåndet, under den 9 Oct., jemte flere vid samma tillfälle gjorde anföranden, till Utskottet remitterat.
Då det icke lärer tillhöra Utskottet att in^å i pröfning eller 6ig utlåta öfver sjelfva planen och innehållet af detta, försvenska kyrkan vigtiga, förslag till en förbättrad Evangeliibok med dertill hörande stycken; så anser Utskottet, till beredande af Rikets Höglofl.
Utlåtande: huru vida dess antagande till bruk vid den of - 1/J72 Be sv. och Ekon.
Betänkanäen> fcntliga guds tj ensten ännu önskas, sig böra först erindra, om det sätt och den ordning, hvaruti detta arbete tillkommit och fortgått.
Redan länge bade
Svenska allmänheten önskat den förbättring i kyrkans Ritual, Psalmer och Religionsböcker, som tidens odling och ett värdigars sätt, att i så upphöjda ämnen uttrycka sina tankar syntes fordra, då vid Jubelfesten i Upsala, år 1793* styrande magten mötte den allmänna rösten , med en ecclesiastique comitéss förordnande för dessa ärenders beredning.
En ny handbok, en förbättrad katheches och en utvaldt samling kyrkosånger äro de frugter, hvilka Svenska församlingen fått sedermera skörda af denna välgörande anstalt och påföljande tiders lika lyckligt fortsatta bemödanden.
Den enda, som ännu saknas för att fullborda cirkteln uti vår förbättrade Ritual, ar Evangeliiboken.
Riksdag utarbetade Högv.
PresteStåndets Pastoralutskott och ingaf till Ståndet förslag till lämpligare predikotexter.
Vid början af 1815 års Riksdag anbefallte Kongl. Maj:t i Nåder, att om Evangeliibokens öfverseende föranstalta, på det alla till den offentliga gudstjensten hörande verk måtte befordras till ett efter tidens kraf afpassadt och likstämmigt skick, samt således kunna till allmänheten fullständige öfverlämnäs.
Vid sam - Besv. ock Ekon.
Betänk anden. 1473 ina Riksdags slut anmälte Högv.
FresteStåndet underdånigst, att boken blifvit i aila sina särskilda delar öfversedd, och förslag till nödige förändringar uppsatt, hvilket förslag äfven år 1817 af trycket utgafs samt till allmänhetens granskning framställdes.
Påföljande året öfversåg Ecclesiastique