Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Och enär de här uppräknade handlingar, nemi. de fastställde Staternej K. l\l.-ts serskildta IVådiga Furordnanden och qvittencen pä de anordnade medlen^ icke kunna äga afseende på åtgärder eller förhållanden under någon annan tid, än den, som föregått och framflutit till slutet af de år, hvilkas redogörelser utgöra föremål för sjelfva granskningen; så vida desse upplysningar och handlingar skola, efter hvad ofvanberörde §. antyder, innefatta en ledning för controllen på behörigheten af och redovisningen för de verkställde utbetalningarne; har det synts Utskottet, som det hinder, hvilket mött Revisorernes begäran om del af handlingar för den efter de 2 Revisionsåren förflutna tiden, ligger uti de för R.
St:rs Revisorer nu gällande föreskrifter.
Hvad likväl, för ett närmare bestämmande af Revisorernes befattning så i detta, som andre fall, för Betänkande n. 245 • framtiden ina anses lämpligt och nödigt; derom kommer Utskottet att serskilt sig utlåta', till följd så väl af K. M:ts Nådiga Skrifvelse med förslag till förnyad instruction för II.
St:rs Revisorer, sorn redan erhållne Remisser i samma ämne från Iiöglofl. R. o. A. samt Högv.
PresteStåndet; hvadan Utskottet icke velat derom partielt och på förhand här ingå i något omdöme. §• 3- Angående Berättelsers afgifva n de från de Förvaltande Verken till R.
St:rs Revisorer. (R. B. 1825 p. 60. — 1827 p. 2.) Såsom ett väsendtligt hinder i Revisions-arbetets utförande, hafva så väl i8a5 som 1827 årens Revisorer uppgifvit, att, med undantag af K.
StatsContoret, de öfriga för Statsmedel redovisande Verk och Inrättningar, hvilkas redogörelser är o underkastade granskning af R.
St.-r och deras Revisorer, icke afgifvit några Berättelser, rörande förvaltningen på det hela, utan blott aflemnat räkenskaper med dertill hörande handlingar; hvarjemte 1827 års Revisorer tillkännagifvit, att, på gjord underd. anhållan derom, dem blifvit meddeladt, att K.
M:t ej funnit skäl, att då, mer än förr, anbefalla de öfrige förvaltande Verken att afgifva Berättelser.
Af en sådan ledning för kännedomen om hvarje Verks tillstånd skulle dock utan allt tvifvel mycken lättnad i behandlingen af förekommande frågor hos Revisorerne beredas; och då tiden för Revisions-förrättningarne, i förhållande till granskningsarbetets vid - a46 Stats-U (slottets lyftighet, är nog korrt, samt K.
M:t tiH R.
St:rs underd. anhållan om förlängning deri icke täckts lemna bifall, finner sig Utskottet böra med i8a5 års Revisorer instämma i den hemställan: det R.
H. St:r hos K. M:t i underd. anhålla, att vederbörande Verk och Authoriteter, som förvalta fonder, hvaröfver allmän granskning af R.
St:r och deras Revisorer äger rum , måga anbefallas till hvarje
Revisionsförrättning afgifva berättelse öfver fondens tillstånd och förvaltning för den tid, sorn du kommer att revision undergå. 2:a Puncten.
Ämnen j hörande till StatsContoret s Räkenskaper och Förvaltning. §. I.
Angående redovisning för förskotter af Statsmedel, deras bokföring m. m. (R. B. i8a5 p. 9—75. 1827 p. 22—201.)
Af den, såsom Bihang till RiksHufvudBoken, efter 1823 års
Riksdag upprättade och samma års R.iksIIufvudBok bilaggdc Balance-förteckning öfver beviljade förskotter af Statsmedlen, hafva 1825 års Revisorer inhämtat, det förskotter ifrån äldre åren ända sedan år 1791 funnos oredovisade; och då anledning således icke saknades, att vederbörande, som det ålegat öfver berörde förskotter hålla anteckning och tillse det de i behörig ordning blifvit redovisade, ej åt detta ämne lemnat den uppmärksamhet som vederbort, Betänkande n. 247 4jafva Revisorerne, som ansett nödigt, att sådane åtgärder vidtogos, hvarigenom dylike uppehåll för framtiden förekommos, föreslagit: att en bestämd pra:- seriptionstid måtte stadgas, inom hvilken förskotter af Statsmedel skola redovisas, äfvensom den Authoritet bestämmas, der anteckning öfver förskotten hålles och redovisningens fullgörande bevakas, dit äfven räkningarne böra ingå, för alt sedermera derifrån till K.
KammarRättens granskning öfverlemnas; och ehuru hvar och en, som för en viss förrättning eller ett bestämdt föremål äger uppbära förskott, i allmänhet bör åligga, att genast efter fullbordandet deraf, för det erhållne förskottet redovisa, samt att, om sådant försummas, erlägga ränta för den del, som kan Annas böra återbetalas, med månaden efter då redovisningen bordt ske, hafva Revisorerne varit af den tanka, att det derutöfver icke obilligen kunde stadgas, att, senast ett år efter förskottets erhållande, redovisning derföre ofelbart bör vara inlemnad, vid äfventyr, att, i annat fall, förskottets liela belopp varder hos förskottstagaren utkräfdt, utan allt afseende på hvad deraf kan hafva blifvit användt, så vida icke laga skäl för en, utöfver den föreskrifne prsescriptionstiden, uteblefven redovisning skulle förekomma och prolongation i följd deraf af K.
M:t i Wäder beviljas, samt i öfrigt, att redovisningen sker inför den Authoritet, af hvilken förskottet blifvit utanordnadt, och K.
StatsContoret sålunda i delta afseende böra handhafva hvad hittills ålegat K.
KammarCollegii AfräkningsContor. 248 Stats-Utskottets Enligt hvad K.
StatsContoret, i dess öfver 1827 års RevisionsBerättelse till K. M:t afgifne underd.
Utlåtande, upplyst, har väl K. M:t, genom Nådigt Bref den 22 Februarii 1826, förklarat ofvanberörde Förslag då för tillfället icke föranleda till [annan åtgärd, än att K. M:t ville hafva StatsContoret i Nåder anbefalldt, att vid hvarje års slut hos K. M:t i underd. anmäla förhållandet med oredovista förskotter af Statsmedlen; men då, till den af 1825 års Revisorer här ofvan föreslagne praescriptionstid för redovisningen af förskotter, K.
StatsContoret i underd. tillstyrkt Nådigt bifall, samt 1827 års Revisorer, med tillkännagifvande, att äldre förskotter, ända sedan år 1791, ännu fortforo att vara oredovista, uti samma Förslag instämt, har Utskottet, äfven för sin del inseende behofvet och nyttan af någon åtgärd härutinnan, skolat tillstyrka R.
H. St:r: att hos K.
M;t i undcrd. begära förenandet af sådane Nådiga föreskrifter med rättigheten, att af Statsmedlen undfå för skatter j hvarigenom icke allenast förskottstagarne ovilkorligen tillförbindas j att derföre afgifva redovisning sist ett år efter uppbärandet vid äfventyr att, i annat fallj förskottets hela belopp hos dem varder utkräfdtj utan allt afseende på hvad deraf kan hafva blifvit användt utan ock det förvaltande
Verkj inför hvilket förskottets redovisning bör verkställas j få sig ålaggdtj, vid påföljd af egen ersättningsskyldighet att öfver fullgörandet deraf hålla handy så vida icke K.
M:tj uppå skedd underd. anmälan j i något fall serskildt Betänkande n. 24g pröfvat godt i nåder medgifva utsträckning af redogörelsetiden utöfver nämnde termin.
Med hänsigt till den fullständiga uppfattning af StatsVerkets tillstånd, sorn genom RiksBokslutet är åsyftad, har Utskottet funnit nödigt, att uti RiksHufvudBoken serskildt balanceras alla sådane förskotterj för hvilka redo ej blifvit gjord och sorn rätteligen intill dess, i synnerhet de emot framdeles ersättning utgångnej böra betraktas såsom tillgång.
För en bättre öfversigt äfven af g:de HufvudTitelns tillgångar, hvartill höra räknas de ifrån Titeln såsom förskott eller lån utgående Summor, om hvilkas redovisande i serskildta till RiksHufvudBoken bifogade förteckningar, 1827 års Revisorer gjort framställning, är af Utskottet ansett lämpligare, att uti sjelfva RiksHufvudBoken införes en serskild Conto, upptagande alla ifrån berörde Titel utlemnade dylika bidrag, med balance ifrån föregående året och utan sammanblandning med Titelns årliga anslags-summa.
Och i händelse bifall härtill af R.
St:r lemnäs, förbehåller sig Utskottet, att framdeles, då, efter fulländad Revision af 1826 års räkenskaper, flere frågor angående RiksHufvudBoken torde komma att underställas R.
St:rs pröfning, få föreslå de åtgärder 50m i sistnämnde a:ne afseenden kunna anses erforderlige.
Stats-Utskottets §• 3- Ang:de medel, för hvilka redovisning inför K. M:t sked t. (R. B. 1825 p. 12—78. 1827 29—99—214) .
Ibland anmärkta utbetalningar å Statsmedlen hafva uti begge årens RevisionsBerättelser blifvit anmäldta flere utbetalningar dels af de till oförutsedde MilitaireUtgifler afsatte medel, dels ock af 2:dra HufvudTitelns Besparingar, antingen till uppgifvit eller utan uppgifvet föremål, eller för något af K.
M:t kändt behof, samt alla till redovisning inför K. M:t; genom hvilket dispositions och redovisningssätt, 1825 års Revisorer funnit sig hindrade att verkställa den granskning öfver användandet af berörde å Statsmedlen anordnade Summor, som dem, enligt Instructionen, ålegat, och i afseende på hvilka år 1827 omförmäldte utbetalningar, samma års Revisorer, med åberopande af R.
Skrifvelse d. 17 November 1823, i anledning af en utaf StatsRådet m. m.
Grefve Cederström afgifven summarisk redovisning för uppburne summor, äfvenledes tillkännagifvit, att de, i afseende på redovisningssättet, icke varit i tillfälle utröna, huruvida beloppen blifvit [använda i öfverensstämmelse med de i 64 och 65 §§.
RegeringsFormen meddelade Stadganden.
Utskottet bar ansett, att, med undantag af 8:de HufvudTitelns Anslag lill Extra utgifter, öfriga på IiufvudTillarue anvisade medel böra vara underkastade öppen redovisning.
Och tillstyrker fördenskull
Ut - Betänkande n. a5i skottet, att, i enlighet härmed, såsom R.
St:r vid sista Riksdag, på då förekommen anledning, i deras ofvannämnde underd. skrifvelse hemställde, underd. anhållan hos K.
M:t förnyas, "att vederbörande, som af Statsmedlen uppbära förskott, emot redovisning, mätte i Nåder anbefallas, att derföre afgifva specifique och verificerade räkningar, hvaröfver det Verk, som medlen utbetalar, bör hafva tillsyn.” §• 3.
Angtde utgifne Förskotter till FriCadetters underhåll.
B. i8a5 p. i3—8i. 1827 p. 3o—216.)
Enligt hvad anmäldt blifvit, har den pensions-afgift, som förut å den så kallade BarthelemyFondeu varit anvist för underhåll af de vid KrigsAcademien befintlige FriCadetter af de 3 ofrälse RiksSlånden, men, till följd af K.
Mits Nåd. Bref d. i3 Februarii 1821, från samma års början förskjutits af de till oförutsedde Militaire-utgifler på 3;dje HufvudTiteln afsatte medel, emot framdeles ersättuing af nämnde Fond, då den dertill lemnade tillgång, fortfarit alt utgå för åren 1822, 1823, 1824 och 1825, likasom för år 1821, af 3:dje HufvudTitelns medel med y5oo R:dr årligen, utan att, hvarken för desse summor, eller för de 800 R:dr som år 1824, jemväl i anseende till yppad brist å BarthelemyFonden, till f. d.
GeneralLieutenanten De Suremain förskjutits, någon ersättning af samma Fond ännu blifvit lemuad; fastän R.
252 Stats-TJtskottets St:r, livad förstnämnde utbetalningar angår, i underd.
Skrifvelse d. 20 November 1823 yttrat, att desannnaborde i räkenskaperne balanceras bland förskotter emot ersättning, den K.
M:t måtte i Nåder täckas låta komma 3:dje HufvudTiteln till godo, så fort tillgång dertill gåfves.
Utskottet har, i anledning häraf, funnit sig böra tillstyrka: att förnyad underd. anliallan hos K. M:t af R.
St".r göres j om de af 3;dje HufvudTiteln till FriCadetters understöd förskjutne summors ersättande till Titeln j sä fort B ar thelemy
Fonden det medgifver^ samt att beloppen emedlertid maga uti det f öreslagne FörskottsConto i RiksHufvudboken blifva upptagne.
Och då, genom en så beskaffad anordning, som den till FriCadetternes understöd, i händelse den allt framdeles lomme att fortfara, skulle beredas en af R.
St:r icke beviljad årlig tillökning till motsvarande belopp uti KrigsAcademiens Statssumma; hemställer Utskottet tillika: om icke R.
St:r maga finna lämpligt förordna att i den mohn de nu redan antagne FriCadetter af de 3 ofrälse Ständen ifrän Academien utgäj dessa förskotter böra minskas samt inga nya FriCadetter till underhållande af denna fond antagasy sä att allt vidare behof af merandmnde förskotter såmedelst må upphöra, §• 4.
I anledning af beviljadt understöd till de b randskada de i Borås, (R. B. 1825 p, 14—82.)
Genom Nådigt Bref d. 28 December 1822, bar K. M:t, å de till K.
StatsGonlorets disposition då ställ - Betänkande n. 253 de medel af mindre Creditivet, anvisat 8000 R:dr B:co, till understöd åt dem, som, genom den Borås Stad samma år öfvergångne eldsvåda, mäst lidit och voro i största behof af snar hjelp; hvilken utbetalning af Creditivmedlen, ehuru anbefalld innan 1822 års Revisorers Anmärkning, vid de åt Städerne Norrköping och Cimbritshamn af samma Fond lemnade bidrag, vunnit någon R.
St:rs åtgärd, i8a5 års Revisorer ansett sig bora anmäla.
St:r hafva, rörande de till sistnämnde 2 Städer anvisade understöd af CreditivMedlen, i underd.
Skrifvelse den 22 Augusti 1823 anfört, att, så vida något biträde af penningar från Statens sida skäligen kunnat komma i fråga, såsom ett undantag från det sätt, hvarpå afbrända Städer eller af andra olyckor hemsökta Orter eljest af det
Allmänna understödjas, de uti förrberörde måtto beviljade undsättnings-belopp häldre bordt utgå af andra medel, såsom exempelvis af Anslaget för Extra utgifter; hvarföre ock R.
St:r vid samma tillfälle anhöllo, att till understöd för dem , som vid möjligen inträffande dylika olyckshändelser blefvo lidande, några andre Statens medel ej måtte användes, än sådane, som enligt de för förvaltningen stadgade grunder, kunde af K.
M:t dertill disponeras.
Ehuru nu K.
M:t, i Nådigt svar härå d. 5 November samma år behagat meddela, att, enligt 63 §. i RegeringsFormen, K.
M:t ansåge
Dess ovilkorliga rätt vara, att i hvarje serskildt fall pröfva, huruvida förekommande utomordentliga utgifter och behof äro af den beskaffenhet, att de böra och kunna på detta a54 Stats-Utskottets Creditiv anvisas; har likväl Utskottet, i likhet med hvad R.
St:r uti omförmäldte måtto yttrat, ansett ofvanherörde till de hrandskadade i Borås utgifna summa lämpligast bordt hafva anordnats, af det på 8:de HufvudTiteln uppförda Anslag till Extra Utgifter; och tillstyrker Utskottet: det R.
St.r förnya deras vid 1828 års Riksdag i detta ämne gjorda underd. framställning, och derjemte yttra den önskan} att, enär lehöf till dylika bidrag sig yppa, medel dertill anordnas å den Extra Utgifts-summa sorn till K.
M.-ts dispositioiij på 8.de HufvudTiteln af R.
St.-r anvisas. §• 5.
Ang:de en Kongl.
Räntmästaren Ouchterlony beviljad gratification. (R. B. 1825 p. 14—83.)
Efter pröfning af de besvär Proviantmästaren, K.
Räntmästaren Ouchterlony hos K.
M:t i underdrhet anfört öfver K.
KammarRättens beslut i en anmärkningsfråga, hvarigenom han blifvit ålagd till K. M:t och Kronan återbetala 4,903 R:dr 20 sk. 8 r:s.t B:co, för, på åtskilliga under åren i8i3 och 1814 till Magaziner i Orterne verkställde afsändningar af Säd och andre Proviant-persedlar, för högt beräknad afskrifningsprocent, efter 2 §. i stället för 4 §• i AfskrifningsReglementet den 12 Augusti 1812, bar K. M:t, genom Kådigt Bref d. 3o September 1823, förklarat, det K.
M:t icke funne skäl att göra någon ändring i Kam - Betänkande n. a55 marRättens Utslag, såsom grundade på nämnde Reglemente.
— Men då K. M:t härjemte, af Gunst och Nåd tillagt Ouchterlony, såsom gratification, en fjerdedel af det honom till ersättning ådömde belopp; är af 1825 års Revisorer sådant hos R.
St:r anmäldt, emedan denna Ouchterlony tillskyndade fördel, ehuru benämnd för Gratification, synts Revisorerne egentligen utgöra en eftergift af anmärkningsmedel, som han, efter i behörig ordning föregången pröfning, funnits skyldig att inbetala, och genom hvilken Krigsfondens tillgångar blifvit minskade.
Af denna Revisorernes anmälan, föranledes Utskottet tillstyrka: att R.
St.-r i underd.-het anhålla, att, i alla frågor rörande Kronans tillständiga rätt i ett eller annat afseende, verkan af derom meddelade Beslut icke må förringas genom inblandning af ämnen som dermed icke äga oskiljaktigt sammanhang; samt att, då serskildta
Qratificationcrs beviljande i fråga kommer, sådane må anvisas å behörig
Titel och icke, på sätt i ofvanberörde fall skedt, föl orsaka minskning i StatsVerkets intrader. §.6.
A n g: d e någre serskilde dispositioner å StatsMedlen.
* Hvad Revisorerne erinrat vid de af K.
M:t förordnade Utbetalningar å StatsMedlen:
Till gratification åt FältSecreterarén.
Rahmn. (R. B. 1825 p. 12—80.) ■>.56 S tats-Utskottets
Till understöd åt ynglingen von Holst. (R. B. i8a5 p. i3—80. — 1827 p. 26.)
Till Pensions ersättning åt Majoren Grefve Horn. (R. B. 1827 p. 25—207.)
Till transportkostnaden för en Spel Jagt, 'ämnad att inköpas för Flottans behof. (R. B. 1827 p. 26—208.)
Till Gratificationer åt Enkorna Petesche och Palm. (R. B. 1827 p. 26, 27. — 208, 209) Till disposition af StatsSecreterarén för KrigsArenderne i uppgifne ändamål.
(R. B. 1827 p. 26 och 27. — 209.) samt till anskaffande af Sängar för 100 man vid IVedstena Arbets- och Corrections-Inrättning, anser Utskottet ej till någon serskild åtgärd föranleda. §• 7- Angrde på Öfverskotten anvista Utgifter.
(R. B. 1827 p. 21—200.)
I sammanhang med den af 1827 års Revisorer gjorda anmälan om, under loppet af åren 1824 och 1825, anvista utgifter af Öfverskotterne på StatsYerkets inkomster, och deribland dels utbetalningar som ägt rum för åtgärder, hvilka R.
St:r sjelfve begärt, utan att dertill anslå medel, dels ock för utgifter som ej till någon af de öfrige uppställde Glassér af desse utgifter kunnat hänföras, hafva Revisorerne hemställt, det R.
St:r, vid hvarje beslutande bidrag af Stats Med - Betan landen. 257 Medlen till allmänna eller enslildta företag, täcktes Bestämdt förordna, af hvilka Medel den beslutade utgiften skall utgå, på det verkställande Stats-Magten icke ma ställas i nödvändighet, att, i motsatt fall, antingen vägra anvisning till bestridande af utgifter, dem It.
St.T funnit nödige, eller ock anvisa dylike utbetalningar å Öfverskotten, hvilka, såsom utgörande Nationens Sparpenning för kommande behof, icke borde under något vilkor få användas till andra ändamål än dem B.
St:r sjelfve bestämdt uppgifvit.
Uti angelägenheten af hvad Revisorerne härutinnan hemställt instämmer Utskottet afven för sin del. §•3.
Ang:de beviljad Löneförhöjning för Öfversten Hallencreutz. (R. B. 1827. p. 27—210.)
St:r d. 20 Nov. 1823, i anledning af K.
M:ts derom aflåtne Nådiga Proposition, förklarat sig icke kunna, till förbättring i Chefens vid 2ta Lif— Grenadier-Regementet, Öfversten och Riddaren Hallencreutz^ lönevilkor bifalla tilldelandet åt honom af någotdera utaf då ifrågastäilde indragne f. d.
Ryttmästare-Boslällena Bleckenstad och Stora Lund, af hvilka inkomsten vore för RiksStaten påräknad, eller bevilja något Contant anslag; har, efter hvad 1827 års Revisorer anmält, K. M:t likväl, genom Nådigt Bref d. 23 Mars 1824? beviljat bemälde Regements-Chef en löntillökning af 5oo R:dr årligen, att utgå af Besparingarne på 3:dje HufvudTiteln.
>7 2Ö8 Stats-Utskottets K, Mits höga rätt, att inom hvarje HufvudTitel, till dithörande föremål, disponera de derå uppkomne besparingar, kan ej i fråga sättas.
Anvisningar, sorn denna, hafva dock otvifvelaktigt blifvit föranledda af den förändring Indelningsverket, vid med Armeens befäl senast vidtagne Reglering, undergått, i det de fleste Öfverste-Indelningarne blifvit dragne ifrån Regements-Cheferne; dock som frågor, rörande en generell lönereglering för Militaire Staten, hos Utskottet förekomma, och Utskottet i sammanhang dermed jemväl vill laga i öfvervägande ämnen af denna beskaffenhet, anser Utskottet någon serskild åtgärd nu, i anledning af ofvanberörde anmälan, ej erfordras. §• 9- Angtde KrigsIIofRättens Militaire Ledamöters T r a c t a m e n t e n. (R. B. 1827 p. 28—212.)
I afseende på desse Traclamenten, som blifvit anvista å RiksStatens a:a HufvudXitels anslag till Reseoch Tractaments-Penningar vid Civile Förrättningar, hafva R.
St:r år 1823 i underd. begärt, att de, såsom en nödvändig Utgift förden del af_Militaire-Systemet, som afsåge ordning och disciplin och ej egentligen tillhörde nämnde anslag, måtte öfverflyttas på 3:e HufvudTiteln; hvaremot K. M:t, efter hvad 1827 års Revisorer tillkännagifvit, den 3 Junii 1824 förklarat, att berörde Tractamenten borde fortfarande utgå under 2:2 HufvudTiteln, derföre, att de Militaire Embetsinäiinen, af hvilka denna tjenstgöring bestrides i och Betänkande n. a5g för densamma anses höra till ett Civilt EmbetsVerk, hvars aflöning af 2ta HufvudTiteln utbetalas.
Som Utskottet, i anledning af hvad K.
StatsContoiret, i dess o m StatsVerkets förvaltning till denna Riksdag afgifne Berättelse, föreslagit, kommer att serskildt pröfva, huruvida öfverflyttning af K.
KrigsHofRättens Stat ifrån 2ta till 3:e HufvudTiteln bör ske, och hvarmed frågan om ofvanberörde till bestämda arfvoden nu mera förvandlade Tractamenten äger sammanhang; så finner Utskottet ej nödigt något förslag i afseende på desamma här afgifva. §. 10.
Kostnaden för reparation af Svea LifGardes Ca ss em.
(R. B. 1827 p. 28—2i3.) 1827 års Revisorer hafva anmält, det K. M:t, genom Nådigt Bref d. 2 Mars 1820, för det året beviljat 2000 R:dr B:co, af de till oförutsedde MiHtaire utgifter på 3:e HufvudTiteln afsatte Medel, till reparation å K. Svea LifGardets Cassern, f. d. Fredrieshofs Slott, ehuru R.
St:r, med vägran att bevilja ett år 1823 begärt anslag härtill, förklarat StatsVerket ej böra vidkännas några kostnader i detta ändamål, då ostridigt vore, att denna Cassernbyggnads underhåll borde besörjas med de InqvaiteringsPenningar som till Regementet af Stockholms
Stad årligen iugingo med omkring 43oo R:dr.
Som Tredje HufvudTiteln härigenom blifvit påförd en utgift, som densamma icke tillhört, hemställer Ut - i6o Stats-U tskottets stöttet, om icke uti den, i anledning af RevisionsBerättelserne, från R.
St:r afgående underd.
Skrifvelse jemväl må anhållas: det K.
M:t i Nåder täcktes förordna, att ofvanberörde till Svea LifGardets Casserns reparation utgifne 2000
R:dr skola StatsVerket ersättas.
Angående ordningen för utbetalning af MinisterStatens aflöning.
(R. B. 1827 p. 49.) R.
St:r hade vid sista Riksdag iuhemtat, huruledes K. M:t år 1816 hade förordnat, att den för MinisterAflöningen då bestådde Summa 90,000 R:dr EJ.
B:co borde af StatsContoret, qvartaliter, med 22,5oo R:dr till K.
M:ts StatsMinister för Utrikes Ärenderne, emot qvitto, anordnas, samt att denna Embetsman ägde, att, under behörig redovisningsskyldighet, med iakttagande af vanliga afdrag, till vederbörande, i föreskrifven ordning, utbetala de dem anslagne Tractamenten och Pensioner.
Och ehuru dispositionen af MinisterStatsAnslaget, enligt hvad derom, vid 1809 och 1810 årens Stats-reglering, blifvit bestämdt, borde till K.
M:t helt och hållet öfverlemnas, funno dock R.
St:r, enär kostnaderne utgjorde en allmän Statsutgift , med denna egenskap närmast öfverensstämmande, att den specielle utbetalningen af hvarje Tractaroente och Utgiftspost, i likhet med alla andra af Statsmedlen bestridde aflöningar, omedelbarligen besörjdes af StatsContoret, hvars åtgärd sådant egentligen tillhör - Betan kanden. <de, och hvilket Embetsverk bäst vore i tillfälle, att, såsom tillförene med ordning och noggrannhet skedt, i ett sammanhang med förvaltningen och redovisningen af StatsVerkets tillgångar i både Svenskt och Utländskt mynt, hafva befattningen dermed; hvarföre ock It.
M:t i underd:het anhöllo, det K.
M:t i Nåder täcktes sålunda, enligt den, före år 1816, vanliga ordning, disponera och låta utbetala ifrågavarande StatsAnslag.
I anledning häraf är, såsom Revisorerne år 1827 upplyst, genom Skrifvelse till StatsContoret den 26 November 1823, af K.
M:t i Nåder tillkännagifvit, att K.
M:t funnit lämpligt till framdeles
Nådig pröfning uppskjuta R.
St:rs berörde underd. anhållan.
Då likväl allt hitintills någon åtgärd icke blifvit af K.
M:t i Nåder anbefalld, afseende verkställighet af hvad R.
St:r i ofvanberörde måtto önskat, tillstyrker Utskottet: att en förnyad underd. framställning till K. M:t af R.
St:r göres, om Nådigt bifall dertill, att speciella utbetalningen af den till MinisterStatens Aflöning anslagne Summa hädanefter af StatsContoret omedelbarligen verkställes, på sätt, som före år j8i6 tillgick. §. 12.
Beträffande de af Revisorerne år 1827 gjorde anmälanden angående: 1:0
Deiij i ersättning för Svenska Statens Fordringar i Finlaiidj Riket tilljlutne Summa. (R. J3. 1827 p. 34—220.) 262 Stats-Utskottets 2:0 arilde försäljningen af Kronan tillhörige