Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
All utvidgning till rymd af de stämplade mäskekaren, utan vederbörlig anmälan, vare likaså förbjuden.
Det vare jemväl förbjudet att genom beläggning af lösa kransar, vedträd, tegelstenar, torf eller annorledes, tillfälligt öka mäskekarets höjd, för att under jäsningen hindra mäsken att rinna öfver.
Mäsk må väl, om den under jäsningen vill rinna öfver karets bräddar, flyttas uti det i nummerordning nästföljande till inmäskning anmäldta mäskekaret, men ej annorledes upptagas, eller bevaras till jäsning under längre elter kortare tid, i något annat större eller mindre käril. § 43.
Det vare förbjudet att till bränneriet föra, der bevara eller dei* afverka mäskning, förbränna, eller lank, som icke blifvit berédd i de Uti bränneriet varande, dertill behörigen uppgifna, karil och redskap. 12 Bil.
N:o 5 till B ev.
Skrifvelse, N:o 6. § 44.
Uti de intill bränneriet belägna hus, byggnader eller källare, som på något sätt äro med bränneriet förenade, får icke finnas något kar eller käril, tjenligt att berymma mäsk under dess jäsningstid.
Ej heller får någon underjordisk eller annars osynlig gjord gång eller rörledning från annat äfven aflägse hus, tjenligt att derstädes hafva mäsk under jäsningstiden, föra till bränneriet. § 45.
Tillmäskning uti dertill stämplade mäskekar får icke ske i annan nummerordning eller på andra dagar, än vederbörligen anmäldt är, äfven om det anmälda antalet inmäskningar ej skulle dermed öfverskridas.
Skulle hinder möta för inmäsknings verkställande i uppgifvet kar å anmäld dag, blifver det bränneri-idkarens förlust, och karet måste stå obegagnadt, tills den dag åter infaller, på hvilken det får i sin angifna nummerordning ånyo till inmäskning användas. %. (§ 28-34.) Föreskrifter i afseende på bränvinsbr anning sredskapens mätning och stämpling. §■ (S 35.)
A redskapen för 3:dje klassens panna, hatt med fast eller löst .ångrör, afkylningsredskap, mäskvärmare och rektifikationsapparat. §• (§ 36, 37.) §•
(S 38.)
Vid mätning af all bränvinsbränningsredskap, skall redskapet med alla dess tillbehör uppvisas och hvarje af de enligt 35 § mätning underkastade delar med vatten uppmätas till öfversta kant eller läckande brädd, utan något afdrag för atelier tilloppsrör eller andra inrättningar.
Den fals å hatten, som är ämnad att nedskjutas i pannan, ingår likväl ej i mätningen till större del, än hvarmed den öfverskjuter 1 */* tum.
Uppmätning af kar eller andra käril bör, då kärlets form det tillåter, ske med måttstock och uträkning derefter göras af kubikinnehållet.
N:o 5 till Bev. Utsk.
Skrifvelse, iV;o 6. 13 Skulle karets eller kärilets form vara af den beskaffenhet, att uträkningen försvåras eller göres osäker, måste uppmätningen ske med vatten, likasom för bräuvinsbränningsredskap är föreskrifvet.
Såväl alla uppmätte delar af bränvinsbränningsredskapen, som ock alla uppmätta kar eller käril skola af justeraren stämplas, med utsättande af kannerymd, årtal och initialbokstäfverna af hans namn samt stämplingsbevisets nummer.
Stämpling å trädkäril sker medelst inbränning å tjenligaste ställe på yttre sidan.
Alla mäskekar skola, utom föreskrifne stämpling, förses med ordningsnummer, såsom § 26 föreskrifver.
Dä redskap för 3:dje klassen är inrättad att drifvas med ånga, skall sådant i beviset anmärkas. §•
(S 40-) Kallas justeraren till sådan förrättning af enskild man, åtnjute han af denne skjutsersättning och dagtraktamente, såsom gällande resereglemente bestämmer för landtmätare samt enahanda arfvode för förrättningen, som då mätning och stämpling ske i hans hemvist.
Kallas han samtidigt af flere, boende i samma stad, by eller grannskap, tillkomme honom endast skjuts och traktamente såsom för en resa, jemte nyssnämnde arfvode för förrättningen.
Ske mätning och stämpling å det ställe, der justeraren bor eller vistas, uppbäre han för hvarje kannerum af de redskapsdelar och käril, han uppmäter med vatten sex runst. banko, samt för dem han uppmäter genom uträkning, tolf skillingar banko för hvarje, som innehåller 100 kannor och deröfver, samt utta skillingar banko för hvarje mindre.
Justeraren skall, utan serskild lösen, aflemna mätnings- och stämplingsbevis, serskildt å bränvinsbränningsredskap, innehållande noggrann beskrifning på redskapens beståndsdelar och deras dimensioner, samt uppgift, till hvilken af de i denna förordning bestämda klasser redskapen hörer, och serskildt i fråga om fabriker, å alla i fabriken uppgifne stämpling underkastade kar och käril, allt i öfverensstämmelse med bilagda formulärer N:o 2. 14 Bil.
N:o 5 lill B ev. Utsi-.
Skrifvelse, N:o (j.
Föreskrifter, i afseende pä bränvinsbrönningsredskapens försegling. §• (§ 41.) §■ (S 42-)
Det åligge dem, som förseglingen skola verkställa, alt, livar inom sitt distrikt, utan föregången anmälan af panneegaren, med ledning af de till dem från vederbörande mantalsskrifvare insända förteckningar och Kongl. Majits befallningshafvandes dem delgifne tillstånds-resolutioner, i behörig tid försegla alla redskap, som till bränvinsbränning begagnas i 1 och 2 klasserne, utan ock att, då de kallas af bränvinsfabriksegare, verkställa försegling i fabrikcrne. §•
(S 43-) Försegling af bränvinsbränningsredskap i lista och 2:dra klasserna.
— — För förseglings verkställande uti fabriksbränneri skall alltid fabriksidkaren sjelf göra anmälan hos förseglaren, hvilken det åligger att derpå sådan anmälan i behörig tid verkställa den försegling, som 40 § föreskrifver. %■ (S 44.)
.§• (S 48.) Mäskekar och jästkäril, som skola förseglas, böra af bränueri-egaren förses med lock, som, genom en lika försegling med den för redskapen påbjudna, å trenne eller flere ställen fästes vid kärilet.
Bil. N:o 5 till B ev.
N:o C. 15 JW 1.
A n mäla n från undertecknads bränvinsbränningsfabrik vid för månad år 18 . .
Fabriken drifves i enlighet med tillståndsresolution af 18 .
. med mäskekar, hvardera stämpladt til! kannor, deraf hvarje söcknedag tillmäskas kar. a» 3 Dag.
1 dag 2 dag 3 dag 4 dag 5 dag 6 dag 7 dag 8 dag 9 dag 10 dag 11 dag 12 dag 15 dag 14 dag 15 dag 16 dag 17 dag 11! dag 19 dag 20 dag 21 dag 22 dag 23 dag 2 4 dag 25 dag 26 dag 27 dag 28 dag 29 dag 30 dag 31 dag Mäskekarens Nummer.
Summa | För ofvanuppgifne jag med sig till I ! i I !
I I I I I I I I I I I tillmäskningar af hvardera kannors karrymd får för hvarje härmedelst förskottsvis inbetala afgiften, belöpande banko.
N N. den 18 . . N. N.
Ofvanstående banko qvitteras å N. N. kontor i N. N. den 18 . . N. N. 16 Bil.
Skrifvelse, N:o 6. M 2.
Formulär för Mätnings- och stäraplingsbevis å mäskekar och öfriga mätning och stämpling underkastade käril i fahriksbränneriet vid Ämnet, hvaraf redskapen är förfärdigad.
SS O O-. sr _ CSC ^ O 3 3 re re 5 3 UD o. F os T3 3 3. O 3 CD *
Käril af alldeles lika dimensioner kunna föras på samma rad.
Radernas antal rättas efter antalet käril af lika dimensioner.
Skrifvelse, N:o 6. 17 Sedan jag, under öfverläggningarne iuom den af Kongl.
Majit i Nåder förordnade kommitté för utarbetande af förslag till förändrade stadganden, angående bränvinsbränningens utöfning här i riket samt grunderna för beskattningen ä densamma, i vissa frågor förklarat mig icke biträda pluralitetens beslut, får jag härigenom närmare utveckla mina åsigter i dessa frågor.
Uti min till kommittéen den 17 sistlidne Februari afgifne skrift har jag sökt framställa bristerne i det närvarande sättet att efter pannerymden beräkna afgiften för bränvinsbränningen, och i detsammas ställe föreslagit en på bränneri-apparatens upphettningsyta grundad beskattning, hvilken jag anser vara lika tillämplig på den större som på den mindre tillverkningen.
Kommittéen, som äfven insett felaktigheten af det förra, har antagit det sednare beskattningssättet för den högsta klassen af bränvinsbränning, men deremot trott sig böra bibehålla pannervmdsafgiften för de lägre klasserna, likväl med den väsendtliga förändring, att en viss form för pannan blifvit föreskrifven.
Genom denna sistnämnda åtgärd blifva gränsorna för tillverkningsbeloppen onekligen mycket mera bestämda än de nu äro, likväl qvarstår den ojemnhet i afgiften, som uppkommer deraf, att pannornas afverkningsförmåga icke tilltager i samma förhållande som deras rymd, hvarföre de större pannorna blifva för högt beskattade i jemnförelse med de mindre, så att, i andra klassen den största, eller 63 kannors pannan, i verkligheten belastas med en nära 50 procent högre afgift för hvarje kanna tillverkadt bränvin, än den minsta, eller 20 kannors pannan.
Detta har ock icke undfallit kommittéen, som likväl dels befarat, att pannerymdsskattens utbytande emot beskattningen efter apparatens största afverkningsförmåga kunde förekomma mängden såsom en orättvisa, då de mindre pannorna hittills varit gynnade framför de större; dels afsett att genom de mindre pannornas lindrigare skatt bereda en ersättning för den större arbetskraft och vedåtgång, som de, i förhållande till de större pannorna, erfordra.
Utan att vilja ingå i någon undersökning om vigteu af förenämnde skäl, får jag dock yttra den tanka, att det, i de fall, der en minskad afgift kunde finnas nödvändig, vore lämpligare att medgifva en nedsättning af vissa procent under de efter den högsta averkningen beräknade skattebeloppen, så att icke de grundtal, på hvilka hela beskaltningssystemet hvilar, blefve rubbade.
Detta sker likväl genom afgiftens bestämmande efter pannerymden, utan afseende på upphettningsytan; och antagandet af den i § 19 af kommittéens förslag uppställda tariff, som tillika förutsätter för den enkla apparaten en mindre afverkningsförmåga, än den, som af mig blifvit beräknad, skulle göra den olägenhet, som redan uppkommer af tvänne olika beskattningssätts införande inom bränvinstillverkningen, ännu större, derigenom att Hill. till R.
Prof. 1847 9ch 1848. 5 Sami. 1 Afd. 2 Haft. 5 18 Bil.
Skrifvelse, N:o 6. dessa blefve oförenliga.
Missförhållandet ökas ännu mera genom den olika afgiften, som i 2:dra klassen blifvit bestämd till blott 2 sk., men i den 3:dje till 2 sk. 8 r:st. för hvarje kanna tillverkadt bränvin.
Allt detta upplyses närmare, om den högsta averkningen, hvilken jag ansett böra läggas till grund för afgift ten, jemföres med den lägre, hvarefter förenämnde tariff är uppgjord.
Enligt beräkning efter upphettningsytan, kan en 20 kannors panna af den för 2:dra klassen föreslagna formen tillverka 786, och en 63 kannors panna 1,688 kannor bränvin i månaden, hvaremot kommittéen ansett den förra af dessa pannor kunua gifva blott 400, och den sednare 1260 kannor bränvin på den nämnda tiden.
Skatten för den minsta pannan utgör, enligt tariffen, 16 r:dr 32 sk. banko och för den största 52 r:dr 24 sk. i hvarje månad.
Följaktligen, om icke afverkningsförmågan hos 3:dje klassens redskap nedsättes i samma proportion, som i 2:dra klassen, så blir, i denna sistnämnda klass, skatten för hvarje kanna bränvin, tillverkadt med en 20 kannors panna, egentligen blott 1 sk., och med en 63 kannors panna 1 sk. 6 r:st., då den i 5:dje klassen utgör 2 sk. 8 r:st.
Bränvinstillverkningen i denna sistnämnda klass synes knappt blifva möjlig under sådana förhållanden, helst om tillika tages i betraktande, att den mindre bränneriidkaren begagnar arbetare, som han i alla fall måste underhålla för sitt jordbruk, och använder egna jordprodukter samt behöfver mindre kostsamma redskap och byggnader, hvaremot den större tillverkaren, hvilken skall drifva bränvinsbränningen såsom en fabriksrörelse, icke allenast behöfver dertill en serskild arbetspersonal, utan äfven måste köpa råämnen och får vidkännas kostnaderna af en vida dyrbarare brännerianlöggning.
Alla här antydda ojemnheter i bränvinsafgiften försvinna, om denna rättas efter storleken af redskapens upphettningsyta.
Med åberopande af min förut nämnda skrift, hvaruti jag upptagit de allmänna grunderna för detta beskattningssätt, får jag nu närmare utveckla desamma, med hänseende till de af kommittén antagna båda lägre klasserna af bränvinsbränning.
Jag har framställt de skäl, hvarföre jag anser bränvinsredskapen böra vara af endast två slag, nemligen enkel, bestående af blott en panna med kylare, och sammansatt, innehållande tillika sådana anstalter genom hvilka mäskens uppvärmning och bränneriets rektifikation åstadkommas.
Hos båda dessa slags redskap beror averkningen på upphettningsytan, hvarföre alla stadganden om pannans storlek och form, hvilka blifva likgiltiga, komma att förfalla.
Hvad deremot den enkla apparatens inrättning angår, böra åtgärder vidtagas till förekommande af bränvinets rektifikation under sjelfva averkningen.
Utom de säkerhetsmått i detta afseende, hvilka jag i min förra skrift uppgifvit, anser jag nödvändigt att stadganden införas angående såväl pannhatten Bil.
19 sorn det från denne till kylaren gående ångröret, hvilka lätt kunna missbrukas såsom rektifikationsanstalter.
Ett icke ovanligt underslef är att gifva hatten form af ett från pannans bröst uppstigande högt rör af tillräcklig yta för att condensera och till pannan återföra en betydlig del af bränvinsångornas vattenhalt.
Till förekommande häraf kan föreskrifvas, att pannhatten skall vara cylindrisk och innehålla högst 'Adelar af pannerymden, samt ej hafva större eller mindre diameter än :i/4:delar af pannans, hvarjemte ångrörets diameter ej bör öfverstiga V8:del af pannans, och dess inre knä ej vara beläget högre öfver hatten än hälften af samma rörs diameter utgör.
För bränvinsbränningen i l:sta klassen har kommittéen, i afsigt att hindra en för stor afverkning, föreskrifvit en ofullkomlig afkvlningsanstalt.
Jag har förut tillkännagifvit min tanka om skadligheten af en sådan utväg.
Ändamålet kan både säkrare och utan onödig förspillning af råämne vinnas genom inskränkning af pannans upphettningsyta.
Jag anser för öfrigt samma slags redskap kunna tillåtas för denna klass, som för den 2:dra, helst den mindre jordbrukaren svårligen torde vara i tillfälle att, äfven med den fullkomligaste apparat, öka sin såkallade husbehofsbränning öfver det tillverkningsbelopp, som är honom förunnadt.
Kommittén har ansett en 18 kannors panna af den form, som för denna klass blifvit fastställd, kunna, om den drifves natt och dag, afverka 200 kannor i månaden.
Den afverkar dock mycket mera; ty endast dess bottenyta, som utgör nära 1 4/5:deIs qvadratfot, kan, på nämnde tid, frambringa 234 kannor.
Om denna yta tages till den högsta för denna klassens pannor, och för densamma erlägges i skatt 9 r:dr för 6 månader, så utgör detta, för hvarje qvadratfot, 40 sk. i månaden.
Genom denna beskattning, som i sitt resultat icke mycket afviker från den af kommittéen föreslagna, vinnes, utom jemnhet i afgiften, tillika den fördelen, att troligen de flesta husbehofspannor kunna förblifva oförändrade till storlek och form, och endast deras upphettningsyta möjligen behöfva minskas, på sätt här nedan kommer att förklaras. 1 2:dra klassen är, såsom förut blifvit anmärkt, pannornäs afverkningsförmåga för lågt beräknad.
Den minsta eller 20 kannors pannans upphettuingsyta är i det närmaste 6, och den största eller 63 kannors pannans 12,88 qvadratfot.
Uti den i § 10 uppställda progression blir då 6 qvadratfot den mot ett egendomsvärde af 1000 r.dr svarande upphettningsytan, hvilken sedan för hvarje 1000 r:dr ökas med ungefär 27 qvadrat decimaltum.
Denna tillökning kan utan stort fel minskas till 25 qvadrat decimaltum, hvarigenom den största upphettningsytan, som skulle tillkomma ett taxeringsvärde öfver 26,000 r:dr, blefve 12,SO i stället för 12,88 qvadratfot.
Skillnaden 38 qvadrat decimaltum är obetydlig.
På grund 20 Bil.
A7: o 5 till Bev. Utsh.
Skrifvelse, N:o 6. af hvad jag förut anfört, anser jag skatten i denna klass böra bestämmas, i likhet med afgiften i 3:dje klassen, till 2 sk. 8 r:st. för hvarje kanna tillverkadt bränvin, eller ock i denna sistnämnde klass nedsättas till lika belopp, som i den 2:dra klassen, eller 2 sk. för kannan.
Hvarje qvadratfot yta kan i månaden afverka 131 kannor bränvin, inom denna klass, och följaktligen de mot 1000 r:dr svarande qvadratfot 786 kannor, för hvilka skatten, om den högre afgiften 2 sk. 8 r:st. för kannan antages, kommer att utgöra 43 r:dr 32 sk., hvilken summa sedan, för hvarje 1000 r:dr taxeringsvärde, ökas med 1 r:dr 39 sk. 4 r:st.; hvarigenom en jordegendom, hvars värde öfverstiger 26,000 r:dr, kommer att skatta 90 r:dr 46 sk. 8 r:st i månaden.
Om upphettningsytan
Iägges till grund för beskattningen af bränvinsbränningen äfven i l:sta och 2:dra klasserna, så blifva i kommittéens nu afgifne förslag följande förändringar erforderliga: § 3. Mom. 2.
Panna, hvarmed husbehofsbränning i denna klass utöfvas, får hafva högst 1V> qvadratfots hel eller minskad upphettningsyta.
Med hel upphettningsyta förstås den under vattenlinien belägna ytan af pannan, då denna är till sin halfva rymd fylld med vatten, hela rymden räknad till öfversta kant eller läckande brädd.
Med minskad upphettningsyta förstås den under vattenlinien belägna ytan af pannan, då denna är till mindre än sin halfva rymd fylld med vatten. § 4.
Bränvinsbränningsredskapen i denna klass får endast vara enkel apparat, bestående af blott panna och kylare.
Pannan får vara af hvilken form och storlek som helst.
Bränneriegaren må, efter eget val, begagna en mindre panna med hel eller en större panna med minskad upphettningsyta; med vilkor likväl, att ytan i båda fallen blir lika stor.
I förra fallet får pannan inmuras ända till bröstet, på hvilket stämpeln då bör vara anbragt; i det sednare fallet deremot får pannan icke stämplas eller inmuras högre upp, än till den linie, hvartill vattnet skulle stiga, om pannan fylldes med dubbelt så mycket deraf, som blifvit användt för den minskade upphettningsytans bestämmande.
I båda fallen bör stämpeln vara synlig öfver pannans mur.
Pannans hatt bör hafva cylindrisk form.
Dess innehåll får vara högst
Va af dess diameter jemte % af pannans.
Ångröret, som sammanbinder hatten med kylaren, får ej hafva större diameter än V8 af pannans, och dess inre knä ej vara beläget högre öfver hatten, än samma rörs diameter utgör.
Från knäet bör röret gå i en från pannan till Bil.
N:o 5 till Bev.
Skrifvelse, N:o 6. 21 kylaren alltjemt stupande riktning, så att ingen vätska genom detsamma kan ledas tillbaka till pannan.
Röret får för öfrigt hafva hvilken rymd och längd som helst.
Ifyllningslucka och omrörningsanstalt må anbringas å pannan eller å hatteu, äfvensom aftappningsrör å pannan, med beräkning af dess innehåll i pannerymden vid upphettningsytans bestämmande; inrättande af ventiler å hatt eller ångrör vare äfven tillåtet.
Afkylningsredskapen får vara af hvad storlek och beskaffenhet som helst, men ej vara så inrättad, att någon del alkoholhaltig vätska derifrån kan rinna till pannan eller utkomma från någon annan öppning än det vanliga utloppsröret.
Rektifikator, mäskvärmare, ångapparat eller någon annan inrättning, af hvad beskaffenhet den vara må, till afverkningens fortskyndande, får ej vid dessa redskap anbringas, eller i någon af dess serskilda delar inrättas.
Endast pannan får inmuras, men ej någon annan del af redskapen. § 8.
Afgift i stället för »pannerymdsafgilt» och upphettningsyta i stället för »panuerymd». § 9.
Afgiften för bränvinsbränning i denna klass beräknas och erlägges efter hvarje qvadratfots upphettningsvta för en termin eller 2 månader med 5 r:dr b:ko. § 40. — — — — till ett värde af minst 1000 r:dr b:ko, och får för detta värde utöfvas med en bränneriapparat af 6 qvadratfots upphettningsyta, hvilken yta ökas för hvarje 1000 r:dr egendomsvärde med Vt qvadratfot till dess den uppgår till 12‘A qvadratfot, som är den högsta inom denna klass och tillkommer ett taxeringsvärde, öfverstigande 26,000 r:dr b:ko.
Hvar och en, hvars egendomsvärde berättigar till en större upphettningsyta, vare obetaget att begagna en mindre. § 11.
Orden »pannerymd» och »panna» utbytas mot upphettningsyta. § 12. — — panna, hvars upphettningsyta svarar, i stället för «panna i rymd svarande». § 13. Mom. 2.
För stadsjord, hvartill enskild person har full eganderiitt eller ständig besittningsrätt, må bränvinsbränning af egaren eller inuehafvaren utöfvas med panna af minst 7'/4 qvadratfots upphettningsyta, såvida jordens taxeringsvärde, utan någon beräkning af derå uppförda byggnader, för en eller flera sammanslagna sådana jordlotter, uppgår till minst 6,000 r:dr b:ko; och må upphettningsytan för högre jordvärde, på lika sätt beräknadt, ökas enligt § 10 till högst 12 y2 qvadratfot. § 14.
Bränvinsbränning i denna klass är tillåten blott med sådan apparat, som i § 4 är föreskrifven. 22 Bil.
Skrifvelse, jV:o 6. § 19.
Afgiften för bränvinsbränning i denna klass beräknas och erlägges efter hvarje qvadratfot upphettningsyta, för en termin eller 2 månader, med 14 r:dr 26 sk. 8 r:st., och för 6 månader med 43 r:dr 32 sk. b:ko. § 22.
Mom. 2. («Med upphettningsyta etc.») utgår. §. 29.
—- — «och af den form, som för pannor i l:sta klassen är före skrifven. » utgår. § 32. — — »men ej serskilda uppvärmnings- eller ångapparater.» utgår. § 34.
I afgift erlägges årligen för de i § 31 omförmälda distillerings pannor samma efter upphettningsytan beräknade skattebelopp, som enligt § 19 för bränvinsbränning i 2:dra klassen under 6 månader är föreskrifven; börande etc. § 33.
Det åligge kopparslagare eller den, som bränvinsbränningsredskap tillverkar, att, innan han samma redskap från sig lemnar, med serskild stämpel af sitt namn, hemvist och årtalet då den förfärdigats, förse; å redskap för lista och 2:dra klasserna: panna, hatt och ångrör; å redskap för 3:dje klassen: den mäskpanna eller ångpanna, som omedelbart skall beröras af eld; samt å redskap för omdistillering af bränvin: distilleringspannan; samt att besörja det dessa redskapsdelar varda undersökte af tillförordnad justerare, den det åligger att uträkna upphettningsytor samt, der sådant erfordras, mäta pannans och hattens rymd och desamma med stämpel förse:
Den, som genom nya bottnars etc. — — § 38.
Vid mätning af bränvinsbränningsredskap, skall redskapen med alla dess tillbehör uppvisas och för de i § 35 omnämnda redskapsdelar uträknas eller uppmätas upphettningsyta eller rymd, i enlighet med hvad §§ 3 och 4 stadga.
Den fals å hatten, som är ämnad att nedskjutas i pannan, ingår ej i mätningen till större del, än hvarmed den öfverskjuter IV2 tum.
Alla uppmätta delar af bränvinsbränningsredskapen skola af justeraren stämplas med utsättande af pannans upphettningsyta och kannerymd, äfvensom kannerymden af hatten till pannor i Irsta och 2:dra klasserna, årtal och initialbok stäfverua af hans namn samt stämplingsbevisets nummer; och bör, i fråga om redskaper i nyss nämnde klasser, beviset äfven innehålla uppgift om ångröret är af den beskaffenhet, som i § 4 är medgifven.
Stämpeln å panna anbringas så, som § 4 föreskrifver.
Om någon del af redskapen är af gjutgods och ej af justeraren kan stämplas, undersökes dock upphettningsytan och rymden, som utsättas i mätnings- och stämplingsbeviset. § 39 utgår.
N:o 5 till B ev. Utsi;.
Skrifvelse, A7.-o 6. 23
För öfrigt har jag uti en fråga, som dock är af mindre vigt, funnit mig icke kunna instämma i pluralitetens åsigt.
Då nemligen, såsom pluraliteten i det underdåniga utlåtandet anfört, Kongl.
Majits i regeringsformen grundade höga rätt att, då Kongl. Maj:t
Anner omständigheterna det fordra, påbjuda bränvinsbränningens inställande i riket, qvarstår oberoende af de bestämmelser, som i författning rörande bränvinsbränningen meddeles, angående den tillåtna tiden för en sådan tillverkning, anser jag, att författningen, hvarigenom bränvinsbränningen förklaras vara under vissa uppgifna månader tillåten, tillika bör, i likhet med föregående författningar i samma ämne, antyda det undantag, som, genom begagnandet af omlörmälda rätt till bränvinsbränningens inställande, kan lör en eller liera af dessa månader eller för dem alla inträffa; och, enär jag icke ansett lämpligt att till Kongl. Majit afgifva något yttrande i fråga om det nyttiga eller skadliga i tillfälliga förbud af Kongl.
Majit för bränvinsbränningens utöfning, har jag icke instämt i det anförande i detta ämne, som i kommittéens underdåniga utlåtande förekommer. G. E. Pasch.
Undertecknad instämmer i ofvanstående reservation.
Södergren - Såsom ledamot i deu af Kongl. Majit i nåder förordnade kommitté för utarbetande af förslag till ny författning angående vilkoren och grunderna för tillverkning och försäljning af bränvin inom riket, bär jag icke lyckats göra mina åsigter gällande i den del af denna angelägenhet, som rörer husbehofs bränvinsbränningen.