Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Lånet får utan ränta och kapital-afbetalning innehafvas till'-1852 års slut; men derefter, eller från och med år 1853, samt intilldess detsamma är lill fullo godtgjordt, böra sju procent af länets ursprungliga belopp, vid slutet af hvarje år, genom Drätsel-kommissionen, till Riksgälds-kontoret 8
Sta ts- Ut.sko t te ts Utlåtande, N:o 143. inbetalas; skolande häraf ränta, efter Fyra för hundra, åden oguldna iånesumman fdrst beräknas och afgå samt öfverskottet utgöra kapital-afbetalning.
) N:o 145.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 17
Maj 1851, kl. 11 f. m.
Memorial i anledning af åter remiss å Utlåtandet N:o 105.
(Rgs J/d.) Utaf Ridderskapet och Adeln har Stats-utskottets, under detta nummer afgifne, utlåtande, angående lyftningen af hela återstående beloppet utaf de vid sednaste riksdag beviljade tillfälliga statsanslag till försvarsverkets förbättrande, blifvit till Utskottet återremitteradt; men som de öfriga 3:ne rikstånden, enligt Stats-utskottet meddelade protokollsutdrag, samma utlåtande bifallit, så anser Utskottet förstnämnde riksstånds återremiss icke kunna föranleda någon vidare åtgärd af Rikets Ständer i afseende på denna, jemlikt Riksdagsordningens 75 § redan afgjorda fråga.
N:o 144. Stats-Utskotlets Utlåtande, N:o 144. 9 N:o 144.
Memorial, i anledning af erhållen ålerremiss å Utlåtandet N:o 126.
Stats-utskottets under N:o 126 afgifna utlåtande, i anledning dels af Kongl.
Maj:ts Nådiga skrifvelse, angående beredande af tillfälle för ett antal industriidkare och arbetare att besöka industri-expositionen i London, dels ock af väckt motion i samma ämne, har från Bonde-ståndet blifvit till Utskottet återremitteradt; men som, enligt aflåtne protokolls-utdrag, de trenne öfrige Riks-stånden bifallit ofvanberörda utlåtande, Ridderskapet och Adeln den 10 samt Preste- och Borgarestånden den 7 i denna månad, hvadan, jemlikt 75 § Riksdags-Ordningen, förevarande ärende är af Rikets Ständer afgjordt, har Utskottet funnit den erhållne återremissen icke kunna till vidare åtgärd föranleda.
Ank. till Exp. Utsk. d. 17 Maj 1851, kl. 11 f. m.
Utlåtande i anledning af erhållne ålerremisser å betänkandet N:o 68 angående ifrågaställd befrielse för aflidne Presidenten J. P. af Billbergs sterbhusdelägare från den honom ådömda er sättnings skyldig hel för den efter Tullförvaltaren Finér yppade balans. (1. A.)
Uti ofvannämnda betänkande hade Stats-utskottet, med anledning af Kongl.
Maj:ts nådiga proposition angående framlidne förre Departements-chefen vid Kongl. Bih. till R.
Prot. 1850 & 1851. 4 Sami. 1 Afd. 2 Bandet. 6 Haft. 2 10 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 145.
General-tull-styrelsen, Presidenten J. P. af Billberghs enkas och barns ansökning att njuta befrielse från Presidenten af Billbergh i lifstiden ådömd ersättningsskyldighet för den efter Uppbörds-tullPörvaltaren M.
Finér yppade balans, tillstyrkt Rikets Ständer att medgifva, alt, sedan ett belopp af 6,606 r:dr 32 sk. blifvit i afräkning å ifrågavarande balans af Presidenten af Billberghs sterbhusdelägare till Statsverket inbetaldt, den bemäjde
President ådömda ytterligare ersättningsskyldighet måtte efterskänkas.
Detta betänkande bar, på grund af dervid gjorda anmärkningar, blifvit af samtlige Riks-stånden till Utskottet återremitteradt.
Af de talare hvilka yrkat återremiss, hafva alla inom llidderskapet och Adeln, samt Preste-ståndet och de fleste inom Borgare-ståndet dermed åsyftat bifall till Kongl. Maj:ts nådiga proposition i ämnet; till stöd hvarför blifvit, bland annat, anfordt att den lindring uti ersättningsskylldigheten, som Utskottet afsett med sitt förslag, icke skulle derigenom vinnas, emedan den behållning i boet efter Presidenten af Billbergh, som bouppteckningen utvisade, då statens fordran ej tages i beräkning, i verkligheten icke förefunnes.
Den såsom tillgång uppslagne jdel i Glasfors Bruksegendom, uti bouppteckningen uppförd enligt dess taxeringsvärde till 39,000 r:dr, kunde nemligen icke beräknas högre än till omkring 28,000 r:dr, hvartill, enligt hvad tillförlitligen blifvit upplyst, en annan tredjedel af samma egendom blifvit flir några år redan försåld; och om sterbhuset nu skulle nödgas att, för utbetalande af det föreslagna ersättningsbeloppet till staten, sälja nämnde fastighet, vore det utan tvifvel icke möjligt att under nuvarande för bruksrörelsen mindre gynnsamma konjunkturer kunna erhålla ens denna summa.
Den behållning af 13,333 r:dr 16 sk., hvilken enligt Utskottets beräkning skulle återstå för sterbhuset, sedan det föreslagna ersättningsbeloppet blifvit utbetaldt, komme alltså att nedgå till omkring 2,000 r:dr; hvadan den fördel, Utskottet velat bereda Presidenten af Billberg enka och barn, under sådane förhållanden icke kunde komma sterbhuset tillgodo på annat sätt, än genom bifall till Kongl. Maj:ts nådiga proposition.
Deremot har inom Bonde-ståndet i motsatt rigtning blifvit yrkadt att för undvikande af »tt farligt prejudikat den ådömda ersättningsskyldigheten borde af Presidenten af Billberghs sterbhusdelägare utkräfvas, så långt tillgångarne räcka, samt bans enka och omyndiga barn i stället tilldelas en pension, i öfverensstämmelse med hvad Herr Norin i sin, betänkandet åtföljande, reservation antydt.
Utskottet, som med föranledande af de sålunda från Riks-stånden erhållna återremisser tagit detta ärende uti förnyadt öfvervägande, har förskaffat sig upplysning om det för Utskottet vid förra betänkandets afgifvande okända förhållande Stats-Utskottets Utlåtande N.-o 145.
11 rörande den bland boets tillgångar befintliga fastighetens rätta värde.
Det bar dervid visat sig, att, vid försäljningen år 1844 af en lika stor andel af samma egendom, köpeskillingen uppgått till endast 28,010 r:dr och följaktligen så betydligt understigit det i bouppteckningen upptagna taxeringsvärde, som legat till grund för Utskottets beräkning, att boets verkliga behållning föga öfverstiger den summa, hvilken enligt denna beräkning skulle kommit sterbhuset tillgodo, sedan det föreslagna ersättningsbeloppet blifvit betaldt.
Det af Utskottet åsyftade ändamål kan följaktligen vid sådant förhållande icke vinnas, utan genom bifall till Kongl. Maj:ts nådiga proposition.
Att deremot, såsom äfven blifvit föreslaget, uttaga statens fordran af de befintliga tillgångarne, så långt desamma räcka, emot tilldelande af pension åt enkan och barnen, strider, enligt Utskottets tanke, jemväl emot statens fördel, enär genom fastighetens försäljning å konkursauktion och tillgångarnes påskyndade realisering, desamma säkerligen skulle komma att så hopsmälta, att det öfverskott, som efter slutlig utredning komme staten tillgodo, tvifvelsutan ldefve ganska ringa; hvaremot den för enkan och barnen utgående pensionen kunde blifva en för staten långvarig och betungande utgift.
På dessa skäl och med anledning af de inom Ridderskapet och Adeln samt Preste- och Borgare-stånden emot Utskottets förra tillstyrkande framställda anmärkningar, har Utkoltet funnit sig böra hemställa, att den af Kongl. Maj:t uti den nådiga propositionen föreslagna befrielse för Presidenten af Billberghs sterbhusdelägare från meranämnde ersättningsskyldighet måtte af Rikets Ständer bifallas.
Reservation: af Herr Norin, som åberopade sin vid betänkandet N:o 68 fogade serskilda mening. 12 Stats-Utskottets Utlåtande, A.-o 146.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om rättighet för Lysings häradsboer till utsyning pä Ombergs kronopark. (I. A.)
Uti ett från Bonde-ståndet till Stats-Utskottet remitteradt memorial liar Riksdagsfullmäktigen Gustaf Pettersson från Östergöthlands län anfört, hurusom Lysings häradsboer i nämnde län från äldre tider jemte rättighet till mulbete för sina kreatur å Ombergs kronopark, tillika åtnjutit den förmån att, efter årligt markegångspris, la lösa all den skog, som efter utsyning funnits att, tillgå på kronoparken; men som dessa förmåner blifvit häradsboerna beröfvade genom det i sednare åren vidtagna förändrade hushållningssätt med parken, enligt hvilket deri på jägeribetjeningens föranstaltande upphuggna ved försåldes på offentlig auktion, hvarigenom vedpriserna uppdrefvos så högt, att den mindre bemedlade understundom icke kunde, äfven med de största ansträngningar och uppoffringar förskaffa sig
Sitt nödvändigaste behof utaf skogsprodukter, så har för afhjelpande af dessa svårigheter, motionären, under åberopande af Kongl.
Brefven den 9 November 1791, den 26 Juni 1792, den 8 Maj 1798 och den 12 November 1812, föreslagit, att de Lysings häradsboer, hvilka jemte rätt till mulbete för deras kreatur, tillika varit berättigade till utsyning af skogseffektcr å Ombergs kronopark, måtte för framtiden dervid bibehållas; att dessa rättigheter utsträckas så långt tillgångarne medgifva; att priset å utsynte effekter bestämmes efter markegång; att utsyningen må ske lassvis på roten, hvarigenom en livar kunde använda sin utsyning efter behag och egen beqvämlighet samt bespara den kontanta1 utgiften för upphuggning, samt slutligen, att åt Öfverjägaren i distriktet blefve uppdraget att verkställa fördelningen af skogseflfeklerna efter förmedladt hemmantal.
Af motionen bilagde och i öfrigt tillgängliga handlingar har Utskottet inhemtat att åtskilige hemmansägare i Lysings härad, med åberopadt stöd af ofvanom - Sluts-Utskottets Utlåtande, N:o 146. 13 vanomförmälde Kongl Bref hos Kongl.
Maj:t i underdånighet anhållit, alt lika med Dahls häradsboer, efter förmedladt hemmantal erhålla behörig andel i den skog som genom trakthuggning årligen afverkas uti kronoparken Omberg, emot betalning efter årliga markegångspriset för lass; öfver hvilken underdåniga ansökning
Kammar-kollegium samt öfrige vederbörande blifvit hörde, hvarvid Kollegium efter omförmälande af de serskilda förfoganden i afseende å dispositionen af bemälde kronopark och hushållningen med skogen derstädes, hvilka tid efter annan blifvit vidtagne, äfvensom af de rörande derintill belägna hemmansrätt till skogsfång meddelade föreskrifter, ansett det vara ostridigt, att de ifrågavarande hemmanen i Lysings härad icke, såsom Dahls häradsboer, af ålder haft understöd af skogsfång från Ombergs kronopark; hvadan och då, vid det förhållande att Kongl. Majit uti nådigt bref den 7
Maj 1831 förklarat
Sig vilja, i afseende å den utsyningsrätt af skogseffekter, som vissa skoglösa hemman inom Dahls och Lysings härader dittills emot betalning åtnjutit framdeles sig utlåta i sammahang med nådigt beslut angående framtida skogshushållningen och bevakningen å kronoparken, en sådan förmån ej heller nu syntes böra i afbidan å berörde pröfning, sökanderne tillerkännas, Kollegium i allo afstyrkte nådigt bifall lill ifrågavarande underdåniga ansökning; och har Kongl. Majit, vid föredragning af delta ärende den 21 Mars sistlidet år, med anledning af hvad Kammar-kollegium anfört och upplyst, förklarat
Sig ej finna skäl att å den underdåniga ansökningen fästa nådigt afseende.
Då således frågan om
Lysings härads rättighet till skogsfång å kronoparken Omberg efter föregången utredning så nyligen blifvit af Kongl.
Majit i nåder pröfvad och afgjord, hemställer Utskottet, att den derom nu väckta motionen icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Bill. till B. St:s Prof. 1850 & 1851, 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 6 Haft. 3 STOCKHOLM, tryckt hos isaac marchs, 1851. Slats-Ulskotleis Memorial, N:o 147.
I N:o 147.
Ank. till Exp.-Ltsk. den 27 Maj 1851, kl. 10 f. m.
Memorial, i anledning af erhållne återremisser å Utlåtandet N:o 82, angående regleringen af utgifterne under Riks-statens Första Hufvudtitel. (U. A.)
Af detta Utlåtande hafva följande punkter blifvit til! Stats-Utskoltet återremitterade : 2:dra punkten, deruti Utskottet tillstyrkt Rikets Ständer att, såsom handpenningar åt Hennes Kongl. Höghet Kronprinsessan, anvisa ett anslag af 18,000 R:dr, har af Borgare- och Bondestånden blifvit återremitterad på grund af hufvudsakligen följande anmärkningar: att Rikets Ständer, då de å Riksslaten uppförde ett anslag till Hans Kongl. Höghet Kronprinsen, att med 100,000 R:dr utgå från och med början af det år, då Hans Kongl.
Höghets förmälning egde rum, hyste den föreställning, att serskildt anslag uti nu förekomna hänseende icke skulle af Rikets Ständer begäras; att, ehuru Sverige och Norrige gemensamt borde, efter enahanda grunder, lemna bidrag till det gemensamma Konungahuset, nådig framställning likväl ännu icke blifvit af Kongl. Maj:t till Norrska Storthinget afbiten, om anslag frän Norrige för Hennes Kongl. Höghet Kronprinsessan, likasom Rikets Ständer ännu voro i saknad af kännedom om den proportion, hvarefter de förenade rikena borde till Konungahusets underhåll bidraga; att vidare den hittills följda grundsats, att anvisa serskilda summor åt de flesta af Konungahusets medlemmar borde öfvergifvas såsom olämplig och med fullkomlig rättvisa icke förenlig; samt slutligen att det, lill grund för Kongl. Maj:ts nådiga framställning i denna Bih. tilt fl St.
Pro t. 1850 & 1851. 4 Samt. 1 A/d. 2 Bundet 7 Höft. 1 9 Stats-Utskottets Memorial, N:o 147. punkt åberopade, emellan Hans Kongl.
Höghet Kronprinsen och Hennes Kongl. Höghet
Kronprinsessan afslulade giftermålskontrakt hade bordt till Rikets Ständers kännedom företes.
Då Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet bifallit
Utskottets utlåtande uti denna punkt och Utskottet icke finner sådana skäl vara anförda, som kunna till ändring deraf föranleda, får Utskottet, sitt förut afgifna utlåtande vidblifva.
Vid 4:de punkten, rörande tillökning i anslaget åt D.D. K.K. H.H.
Arffurstarne, hafva, uti Borgare- och Ronde-stånden, som återremitterat berörde punkt, anmärkts hurusom då Kongl. Majit icke funnit i nåder godt att hos Rikets Ständer begära tillökning i detta anslag, Utskottet icke eller bordt derom något föreslå och inlåta sig i bedömandet af behofven, om hvilkas tillvaro Utskottet icke kunnat ega erforderlig kännedom; men som denna punkt blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet bifallen och Utskottet icke finner skäl anförda, som kunde verka till ändring deri, får Utskottet sitt redan afgifna utlåtande vidblifva. 8:de punkten, innefattande Utskottets hemställan, att alla de å lista Hufvudtileln varande utgiftssummor, deruti förändring icke blifvit föreslagen, mätte till enahanda belopp, som vid förra riksdagen, uppföras, är af Borgare-ståndet återremitterad; men som de öfriga 3:ne Riksstånden bifallit berörde hemställan, hvadan, jemlikt 75 § Riksdags-Ordningen, ärendet är af Rikets Ständer afgjordt, har Utskottet funnit sig icke kunna dermed taga vidare befattning.
Siats-Utskottets Memorial, J\T:o 148. 3 N: o 148.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 27 Maj 1851, kl. 10 f. m.
Memorial, i anledning af et hällne äterremisser å Utlåtandet N:o 83, angående reglering af ulgifterne under Riks-statens Andra Hufvud-titel. (U. A.)
Uti 2:dra punkten af förevarande Utlåtande hade Utskottet, på anförde skäl, afstyrkt Rikets Ständers bifall till väckt motion om indragning af Krigs-Hofrätten och öfverflyttning af dess befattning på Hofrätterne.
A denna punkt har Utskottet erhållit återremiss från Borgare- och Bonde-stånden, hvarvid anmärkts: att ett embetsverk, sådant som Krigs-Hofrätten, vöre obehöfligt, enär dess göromål, utan någon olägenhet, kunde af Hof-rätterne öfvertagas, samt att, då regeringen redan för 40 år sedan utlofvat, men ännu icke för Rikets Ständer framlagt en omarbetning af Krigs-lagarne och i sammanhang dermed förslag till förändrad organisation af domstolarne, Rikets Ständer borde, genom vägran af anslag till Krigs-Hofrätten, påskynda fullbordandet af en så vigtig angelägenhet.
Då emellertid Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet bifallit Utskottets utlåtande i denna punkt och Utskottet icke finner sådane skäl anförde, som deruti kunna föranleda ändring, får Utskottet sitt redan afgifna utlåtande vidblifva. 3:dje punkten, deruti Utskottet tillstyrkt öfverflyttning till denna Hufvudtitel från den 7:de af ett anslag å 4,000 r:dr till underhåll af läns- och kronohäkte^ har likaledes af Borgare- och Bonde-stånden blifvit återremitterad, med erinran, att någon fördel genom öfverflyttningen icke kunde uppkomma, men väl möjlighet, att den anslagna summan kunde öfverskridasj dock som Ridderskapet och Ädeln samt Preste-ståndet bifallit berörde punkt och Utskottet af det för åter - /. i Stats-Utskottets Memorial, N:o 149. remisserne åberopade skäl icke finner anledning att deruti föreslå ändring, får Utskottet sitt afgifna utlåtande vidblifva.
Från Borgare-ståndet har Utskottet erhållit återremisser å 9:de punkten, angående förslags-anslaget till skrifmaterialier och expenser, ved och ljus, å 11 \te punkten, deruti Utskottet tillstyrkt oförändradt uppförande å Riks-staten af en del anslag å denna Hufvud-titel, samt å 12:te punkten, innefattande hemställan, att Rikets Ständers godkännande af denna Hufvud-titel icke måtte lägga hinder i vägen för verkställighet af blifvande beslut i fråga om allmän förenkling af indelta räntor och tionde m. m.; men då desse punkter blifvit af de öfrige 3:ne Riksstånden dels bifallne dels lagde till hand lingar ne och följaktligen af Rikets Ständer afgjorde, anser Utskottet, jemlikt 75 § i Riksdags-ordningen, någon åtgärd, i anledning af de erhållne återremisserne, icke vara att vidtaga.
Ank. till Exp.-Utsk, den 27
Maj 1851, kl. 10 f. m.
Memorial, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N;o 84, angående reglering af utgifter ne under Riks-statens Tredje Hufvud-titel. (U. J.)
Af detta utlåtande har Borgare-ståndet till Utskottet återremitterat: 2:dra punkten, angående de å denna Hufvud-titel uppförda ljuspenningar; samt 3:dje punkten, innefattande
Utskottets afstyrkande af bifall till serskilda motioner, om nedsättning i anslagssumman för minister-staten; men som sednare punk - Stals-Utskottets Memorial, N:o 150. 5 ten blifvit af de öfriga 3:ne Riks-stånden bifallen, samt den {tjura dels är bifallen, dels till följe af derom, i enlighet med Utskottets utlåtande N:o 80 fattadt beslut, lagd till handlingarne, samt båda följaktligen af Rikets Ständer afgjorde, anser Utskottet, jemlikt 75 § Riksdags-ordningen, någon åtgärd, i anledning af återremisserna, ej vara att vidtaga.
Stockholm den 2i Maj 1851.
Ank. till Exp. Etsk. d. 27 Maj 1851, kl. 10 f. m.
Memorial, i anledning af er hällne återremisser å Ullätandet N:o 85, angående reglering af utgijterne under Riks-statens Fjerde Hufvud-tilel.
(U. A.) 1 ista punkten, innefattande Utskottets utlåtande, i anledning af Herr Stjern~ svärds motioner, om ett förändradt system för försvarsverket till lands, har af Bonde-ståndet blifvit återremitterad; men som de öfriga 3:ne Riks-stånden bifallit berörde punkt, hvadan, jemlikt 75 § i Riksdags-ordningen, ärendet är af Rikets Ständer afgjordt, har Utskottet funnit sig dermed icke kunna taga vidare befattning.
6:le punkten, angående bildande af en serskild ingeniörtrupp, har af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet blifvit återremitterad, på grund af hufvudsakligen samma anmärkningar, som af Friherre Stjernstedt, A. IV., uti dess vid denna punkt fogade reservation blifvit utvecklade; men som Utskottets utlåtande i denna punkt af Borgare- och Bonde-stånden blifvit bifallet och Utskottet icke finner skäl anförde, som deruti kunna föranleda till ändring, får Utskottet sitt afgifna utlåtande vidblifva. 6 Stats-Utskottets Memorial, N:o 150. 8:de punkten, mom. b, deruti Utskottet tillstyrkt ett anslag af 4,700 r:dr till löneförbättring åt Balaljons-läkare, är af Bonde-ståndet återremitteradt, men af de öfrige 3:ne Riks-stånden bifallet; och då, jemlikt 75 § Riksdags-ordningen, ärendet sålunda är af Rikets Ständer afgjordt, har Utskottet funnit sig dermed icke kunna taga vidare befattning.
Sula punkten, mom. c., angående äskad löneförhöjning för 2:ne Regementsläkare, har af Ridderskapet och Adeln blifvit återremitteradt, men af öfrige Riksstånden bifallet, hvadan och då, jemlikt 75 § Riksdags-ordningen, ärendet sålunda är af Rikets Ständer afgjordt, Utskottet funnit sig dermed icke kunna taga vidare befattning.
10ule punkten, angående användandet af de indelningsräntor, som förut utgått ensamt till rusthållare vid södra bataljonen af Bohus-läns regemente, är af Bonde-ståndet återremitterad; men som de öfrige 3:ne Riks-stånden bifallit berörde punkt, hvadan, jemlikt 75 § Riksdags-ordningen, ärendet sålunda är af Rikets Ständer afgjordt, har Utskottet ansett sig dermed icke kunna taga vidare befattning.
11 \te punkten, rörande anslag för inrättande af Instruktions-kompanier vid indelta infanteriet, har föranledt återremisser från Borgare- och Bonde-stånden med anmärkningar, alt de medel, som, för bildande af dylika kompanier, voro erforderlige, borde kunna beredas genom förändrad disposition af 4:de Hufvud-titelns redan egande tillgångar, eller ock frågan derom anstå, intill dess organisation af landlförsvaret i sin helhet blifvit genomförd och kännedom vunnen om de besparingar, som sålunda kunde uppkomma; men som Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet bifallit denna punkt och Utskottet icke finner sådana skäl anförde, som kunna föranleda till ändring deruti, får Utskottet sitt redan afgifna utlåtande vidblifva.
13:de punkten, angående löne-förbättring för regements-pastorerne vid garnisons-regementerna i Stockholm samt Götha och Wendes Artilleri-regementen, har af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet blifvit återremitterad, med erinran derom, att de ifrågavarande regements-pastorerne, som hafva likartad verksamhet med regements-pastorerne vid flottan, efter all billighet borde sättas i åtnjutande af lika löneförmåner med de sistnämnda; men som Borgare- och Bonde-stånden bifallit hvad Utskottet i denna punkt tillstyrkt och Utskottet icke finner skäl anförde, som kunna föranleda till ändring deri, får Utskottet sitt berörde tillstyrkande vidblifva. Slats-Utskottels Memorial, N:o 150. 7 Från Ridderskapet och Adeln liar Utskottet erhållit återremiss å den del af lk:de punkten, deruti Utskottet afstyrkt bifall till äskadt löneanslag för 8 Sergeanter vid hvartdera af Svea- och Ändra Lifgardes-regementerna; men då denna punkt blifvit af de öfrige 3:ne Riksstånden bifallen, hvadan, jemlikt 75 § Riksdagsordningen, ärendet är af Rikets Ständer afgjordt, här Utskottet funnit sig dermed icke kunna taga vidare befattning.
I6:de punkten, angående en allmän löneförbättring för Artilleri-regementernes befäls- och handtverks-personal, har blifvit af Ridderskapet och Adelil samt Preste-ståndet återremitterad, hufvudsakligen på den grund, att det af artillerikommittéen afgifna betänkande, i fråga om en sådan löneförbättring, måtte, såsom varande enda medlet att upphjelpa artilleri-vapnet ur det betryck, hvari detsamma för närvarande sig befinner, af Rikets Ständer antagas.
Denna punkt är af Borgare- och Bonde-stånden bifallen; och anser Utskottet, vid sådant förhållande, samt då skäl icke blifvit anförde, som kunna föranleda till ändring deri, sig böra sitt afgifna utlåtande vidblifva.