Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Landtbriiket iir utarrenderadt, ofta trädgården ined, lins- hållet är satt p&amp; ration af vissa kannor mjölk, grönsaker ocli frukt för sitt husbeliof.
Hastar är det ondt oin, ty de behöfvas ständigt för att Iiiiinta, styrelselierrar, teknici och rerisorer fran stationen.
Många af de ganila originalen äro försrunna, och finnas de kvar, $ta de ej langre rid dispoiientens bord utan Iios inspektorn eller brukshnshållerskan.
Allt är sig olikt - och all den lijaitliga svenska gästfrihet, soin i de flesta disponenthus ännu råder, kan ej iterställa de gainla, breda förhållandena - eller dölja den oinstandigheten, att denna gainla lierrgårdstjp ör soiii en mantel.
soin är för id %t de shldroi., som iiii skola.
barn den.
Stränderna och sjön iiro nog annii lika oföriiiiderligt vackra - nar ej tïaktliuggiiing gått alltför lians~iislöst frain.
Men lireiii kan val se.
älfdanser och Böra folk~isor öfrer vikar, soiu ligga fiilla iiiei; pappersved?
Pappersvedeii inåste finnas, det vet jag nog, och folkrisornr inåste ' dö, Liksom Balder och Preja, liksoiii Pan och de grekiska iiatiirgiidarna ocli så inhiiga andra sköna förestallniiigsforiner dött - för att lämna plats åt det ofurinade nya.
Det iniiste så.
vara, och vi, so&amp; lefva nu ha allraminst skal att beklaga oss öfver att så ar.
Men jag undrar huru inånga, af de yngsta, de, soin blott blicka frainat och lyssna till framtidslöftena, so111 aldrig kannt lierrgkrdsiwnaiitikeiis verklighet eller hört de sista syaga genljuden af iiatiiriiiystikens inkng- tusenåriga sång dallra öfver ~ a t t n e n; - jag undrar liiiru iniinga af dem veta, hvad det ar, som försvinner ined lierrg&amp;rdstypen och dur ined f olkaisorna?
- - - - - - - - - - --- - - - _.
- - - - - - - - - - - - - - detta n r ett högtidligt sliit pk en skXintsaiii början - inen s&amp; kan det kännas a t t koinma lieiii f rhii kringströf varlif ocli rastlös verksainhet till lierrg&amp;rdslif och soininarniitter.
Ja, Clci r k 7 a.
Kommentarier till Selma Lagerlöfs fem berättelser ' " Ur Gösta Berlings saga ".
':).
Den yngsta af vhra diktare, Selina Lagerlöf, är ocksi den våg- saininaste.
BIeii clerina vhgsainliet ar icke af liä~isjriislöslietelis eller öfverinodets art; den liar snitrare nigot sf cleii.
Barnsliga okiiniiiga naivetetens.
Hon lyder ingen skola, trotsar intet parti, lioii endast ignorerar dem och @ r i all troskyldigliet o sina egna vägar.
Hon liar - trots allt livad s i val viinner som vedersakare p&amp;sthtt - icke följt nhgra föredönieii.
Almqvist Iifinner Iion blott af en enda berättelse, som Iion läste vid 113 ars iilrler., Viktor Rydbergs Singoalla och Poe !s spökliistorier äro henne fiillkoiiiligt obekanta, och Hoffiiia.11, Iivara skrifter hon förmenas liafva läst och i~iissförstitt, iiien ii11dh begagiiat som f ijrcdbmeii, 7~av 1ion alch-ig set t!
Stiiderat liar Iion, ti: .äget och allvarligt, s i vi1 ret.eiiskapliga skrifter soiii diktverk, i det ineclvetna syftet, att utbilda sig till skrift- ställare; nien hon liar diiriiiider formligen rakat öfver sig själf, att hoii icke iii&amp;tte bli efterbilderska.
Hon upptog s %liliiiida af «et lästa föimetr&amp;desvis hvad Iion kunde omsiitta sk att saga i sin egen själ och anviinda vid bearbetniiigeii af sitt eget tanltestoff.
Hon lärde för detta alidaliihl iiioiii vetenskapen mest af iiatiirforslrarne, iiioni dikt- iiingeii nf realisterna.
Hennes stursta svhigliet lbg i hennes stil eller brist p i stil.
Afvei-t har var ho11 dödligt radd för efter1) ildniiig och kon1 kanske jiist därför att stanna id clet knaggliga och ojaiiina bariispi.
!~k, soin iilinii tillhör heiines hrefstil; och som i se: ninariekriorna gjorde liirateii i inodersrn %let förtviflad.
Sina ailteckniiigw efter lektionerna skref " -.
------ h ") D&amp; presseii eu 19: iigre tid sgsselsntt sig ~ n e d detta arbete, kunna vi autaga dct var:, tiiinligcii all iiiliu t kiindt och f örectrrign a t t be ' ledsnga det ined nigra koiiiiiieiitnrier liellre ii ii att.
fraiiil Mgga dcss i.i~iicli&amp;ll.
Af de rcccnsioiicr af de feni sidb berSttelseriin ur Gösta Berl.iiigs altgiil, soni kominit innder \ %ra ögon, l-hvisa vi hffr till dem, doin iiro i mer eller mindre 1u5n vii.gIcdniide, niidigen dem i Stooklioliiis Dagblad?
Aftonbladet och Nya Dagligt Allell: mh, s m i t Svensk tidsluift och Nordisk tidskriit.
Af dessa recensioiier Mr den sistiifirnda,,?
; E dr Emil Lanrsoii, den utförligaste och vittnar 0111 det djupaste fösstfiendet af f ö r f m sl~nDplyme.
Alla röja dc samma vamm intresse för deu u y i littersra företeelseii,.luci-i.
alla bep8 de sanima.
misstag genom a t t 1~etr: ikta de fem historiarna soiii ett s: iiuiiiaiiliiin- grbiide Iielt.
Dcrc / 71y.
l a.
hon helst och lgttast pA - hexameter, och dar saknades aldrig stil.
I flera ar skref hon och skref om prosaskisser ocli skildringar, bl.
a. Gösta ~ e r l i n g s mycket omtalade färd undan vargarna, inen stilen var och förblef lika knagglig.
Slutligen fick hon en ingifvelse, tänkte sig de former 11011 brnkat för sina poetiska alster, bröt sönder livad som diiraf var henne i vägen, skref sh efter sin sjalfbildade stilistik en Iiel natt, läste in det s k r i h k i en lada, tog fram det först efter H minader och fann da, a t t hon verkligen lyckats a t t skapa sin egen stil för sitt eget stoff.
» Och hvilket stoff: &gt;!
utropa]: man.
&gt;Hyper-romaiitiskt inidt i r5r realistiska, prosamiittade tid, och formadt af den väldigaste (soinliga saga galnaste) fantasi till en luftig byggnad utan griilid och ined tiniiai-, soin fiirsvinna i inoliien!
2 &gt;Nej B, säger föi9: ii nied si t t orubbliga liign.
D Jag i i l s k ~ icke a t t dikta öfver lögner.
K.an jag få tag i en bit verklighet och för- vandla den till poesi; iii ' jag nöjd.
Det fiiins ocksk ett stycke verk- lighet under alla mina figwer, alla mina karaktärer, likasom under m h g a af de skildrade iifveiityreii.
Och i natiirmå.lningen h o r jag medvetet icke afvikit en tiiin från sanniiigeii.
För riktigheten af dessa utsagor kunde vi anföra bevis af (?ii stor inangcl aldre och yngre iniin och kvinnor, soni vid liisuiiigen nf Gösta Berliiigs saga kant igen episoder och karaktarsdi-ag fr&amp;n lifwt i deras iiiigrlom, ocli detta ej blott friin l ' eriiiland utan i vidt skilda delar af leiidet, hvilket visar liiii- allnianria.
de: if föi8f: ii tiiivauda tu- periia varit.
A t t de alhaa flesta af dessa f a t t sin skiftimde omkliid- iiad ocli sina historiserade iifrentyr .iiiider diktens och folktrons för- enade bearbetning, faller a i sig sjiilft.
Meii under allt detta gömmer sig en verklighet, som uppenbarar vissa sitloi- af kultiirlifwt frfin för- gkiigna, tider, som ej hittills varit kiiiidzi - ett lif som icke far från-; ~ eii koininit i kannas sitt varde och sin äkthet, fastan q 1 1 ~ och tillfalle eller .haft siiine för a t t iakttaga och beviira deiii $t kom- mande slakten.
Så synas Vemlands store iiiiin - en Erik Gustaf Geijer, en Anders ~ ' ryxell, icke hafva haft öga för eller atininstoiie q iiird pennan hskidliggjort de sidor af folklynnet soni frainträdn hos Göstii Berling och Iiniis oingifning.
Icke heller i folkdikten upar préfdrence ~ ~ e r i n l a i i d i i i g a r ~ sedd i e ~, f r i n scenen a1111~ i dag ined sainini förtjiis- ning soin för femtio %r sedan, och icke heller i de dripliga visorn; i xpi varmlanske tongni8lea Bterfiniia vi det lif och de kartikterer, som 8elma Lagerliif fatt syn p i.
Jien hvad iner!
Satioiiallyiiiiet iii.
ett djupt, ':), j,
äiiiiiiu p&amp; lhgt iiar ej genomforskat scliackt.
Tiigeii enskild man, vorea lian 811 sk stor, kan jiiinnta, det shoin siii privata egendoni; det st2 fritt för alla, soin.
till ett sadalit värf Iiafva makt och hag, att dlri nedfi.iinga, och den soin liar den ratta slagrutaii finner också de nya indmsti: ecken.
JIhigeii 12isare liar f#st sig vid det mystiska, det spökaktiga, soni förineiias v a r i ett alltför geiioingltende drag i boken; inen &amp; r det verkligen af s&amp; oblandad mystisk beskaffenhet?
.Deii elake Silitrani, tecknad efter verklig~eten, lisde ju gjort till sin iippgift att inzbilla miinniskorna, att lian försviiiit sig; .t » den ledea: och stiiiidoin iipptriidde i lims, skepnad.
Den ingsticisinen är jii skledes konstlad och fal: sin förklaring.
Berättelsen om huru döden gästade faniiljen pk Berga ar frainställd efter en gängse siigen, livil- ken slagit si djupa rötter i folkmedvetandet, att det Snnii i dag finnes äldre bildaäe personer, som förklara sig hafva sett dödens talg.
ljus briiina i gästriimsfönstret på Bergit.
Afveiityret med vargarna liar bestridts eller beletts af den ino- dei-na anden i vart land.
Det &amp; r dock berätta&amp; efter en verklig, iiiiiiii i godt minne bevarad händelse, och vi kiinna ytterligare roa den lustige kritikern med att anföra följande ord af en ansedd vem- liiiidiiig: D A I ~ i I dag vet hvar bonde i Verinlaiid, att enda sättet att radda sig om man åkaiirle förföljes af vargar Sr att k a s k lit n&amp;goll- ting i t dem (vigserligen icke i~lltid ' en Corinqe!)
eller att l i t a nkgon- ting släpa efter slikdeii. » För öfrigt står det ju hiii:, soni p&amp; inknga andra stiilleri i Seliiin Lagerlöfs iinder: liga bok, fritt för liisaren att tanka sig arten af ett if~2gavarande fenomen efter sitt eget sinne.
Si kan ' man ju med Gösta s&amp;ling antaga, att det iEke van- vaiiliga vargar, de Bkande mött, iitaii sadaila som blifvit utskickade af Gud för att ininno honoin om ett v#nskapslöfte, som kärleken hardt n#r kommit honoin att glöin~na.
Eller ocksa kan man taga Siiitrain p&amp; orden och tro, att vargarna tillhörde lians aparta sma grå.lliiigar.
Och slutligen den enda egentliga spökhistorien, den, som Anna Stjeriiliöök iipplefver under hemresan genom skogen - liiiru egen- doinligt förklaras den icke.
genom antydan, att det iir tviflen och samvetskvalen i den; inga kvinnans eiet hjiirta, som afspeglas i skiiinr,zsket, nar Iion tycker sig se spökbilden son1 s k d l bessiina hen- nes fnihtgor., vaxa iipp ocli blifvs till inför Iieiines ögon.
Och hiii.
fiii iir ej förklaringen i det lyriska inellaiispelet soin förkn liar sbsoin ofto skjuter in efter eii afslutad skildring, innan er1 riy vidtager.
a 0, seqza tiders barn », 7mis7~ar hon .. 2.Jag begiil- $4 ej att n.ågorc skall satta tro till dessa gamla 7~ktorier.
De ktt ' ima ej vara mzmt äqz lögn och dikt.
Men ångem, som vaggar f i a w och åter vfuev hjlirtat, till dess det jämrar sig som golfplan7coma i ~ i n k n sal s (zcndw p.gstolem med), mett tvijet, son2 s * inqer för öronen, så som bjälb-orna r+ngde för Arma Stjm71öö7c i den öde skogen, n.ar 71lifun de till l ö g ~ och dikt?
0, att de kunde Blifun det.&gt;, Vi skiille ' kiinna tillagga iinnu ininga intressanta koiiiiiientarier till Gösta Berliiigs sagofraginenter, meii iilipskjuta diirined till dess den pkbörjade dikten a r flrdig.
H ä r iii&amp; blott tilläggas nigra ord om den biist kritiken, den väiiliga så val som deii fiendtliga, i första rummet haft a t t förebra den unga förf: n: bristen på koinposition.
Vi drista ined afseencle hiirpii erinra, hiiriiso~n livart och ett af de fein spridda styckeiia a f arbetet utgör ett helt för sig ocli %r, shsoiii så- dant, inycket .val komponeradt.
Sjiilf önskar diktnriiinsn, a t t hon tills vidare inhtte f5 gälla blott som förf.
af fein sinå enstaka berättelser.
Huruvida det nu skall lyckas Iieniie a t t sainma@ra alla de hvar för sig teckiiade bilderna till ett geiio1ilkoiiil) oiieradt helt, det 1116 inan ju g i r n a betvifla oin inaii vill.
Men arten ocli graden af denna fore- spadda fraintida ofullkoinlighet kan nian ju oiiiöjligen bedöina efter några fÅ., ur det ofullbordade diktverket lösryckta stycken.
Vi, förf: ns vänner, anh&amp;lla dlrför, a t t Iion 1113, forskonas från nkdigt straff till dess förbrytelseii hunnit bevisas.
Kanske kommer dikten icke a t t uppvisa nhgon annan koinposi- tioii, iiii den som förefin.nes i ett Iialsband, livars pärlor af växlande storlek ocli skiftning löpa på ett osynligt balid, i eii viss harinonisk ordning, liv ' ars klav blir oss klar först när pärlbandet är färdigt.
Eller kanske är det $11 fri komposition, liknande den af de gamla visorna ined sina oinkviiden, som sjunga follcsjäleiis växlande ljus och mörker, löje och gråt, nien som I m sttriirilaiiförts till en förlinderlig symfoni, nied de lyriska i~lellaiispeleii soin ledmotiv.
Eller a r det kanske \ ~äxelspdet inom el ' ung sjal, full a t öfverströinmnnde lif och g r y m l e lidelser, kastad inellm frestelse ocli synd, gliger, sjiilfförnlti ocli öfverdt ?igt 1att.siiine - 3r det kanske denna kamp i dess olika
skeden, ledsagad a.f det svagare sphet af älskande kvinnors sträfvan att hjälpa ocli uppritta, rena och rädda, som skall ntgöra den röda trad, livilkeii sainmanh~ler de spridda.
bilderna - griiiidinotivet kring kvilket det riks stoffet grupperar sig, iiarinare eller fjärmare, i inån som det griper nier eller mindre djupt in i dikteiis iiinersta tanke?
Rvein vet?
Det &amp; r förf: iis hemlighet, som ingen estetiker kan pk för hand aflocka Iienile, inga koi~.streglei betvinga,,eiiiedaii lieiines diktar- lynne är helt ursprungligt ocli lieiines skap&amp;de ande rör sig inom.
sferer, som äiinii äro outforskade.
Detta, att S e l m Lugevlöf yifeit uppslag till en ~zy diktart af ren kult och fosferlti ?zcZsl~ art, det iir i vira .ögon Iieniies basta beröininelse.
Och Iiärined Iiafva vi icke prisat Iieiine utan.
Iionom, friii Iivilkeii all god gifva kommer.
A t t lioii skall visa sig vardig gkfvan, det Iioppas vi, och att de som d8rtil.l vilja forhjlilptz henne skola göra var foster- ländska litteratiii: en god tjiiiist, daroin iiro vi varmt öfvertggade.
Brei fPkn Amerika.
*) Årsfesten i kvinnoklubben " Sorosis ".
NewYork deii 20 februari 1891.
Db D Sorosisa erfarit, att j ag genoin &gt;; Dagny » presenterat dess mectleiiiiiiaim f ör de svenska systrarna, blef j ag inbj iideii att bevista.
klubbens stora årsfest, deii vid livilkeii irianliga glster f&amp; niirvara, och att jag iiied stor f öriiöjelse mottog inbjiidningen faller af sig själf.
Vagii efter vagii riillade frani till den öfvcrtlckta ingtigen till Delrnonicos eleganta restnuratioii, beliigeii mellan ~ e w ~ o r priikti- ks gaste gator, Broadway och Feinte Avenyn.
Iliirpiirröcla mattor förde npp till.
festvhiiiigen, där r Sorosisa firade sin arsfest kl. 6 dan 16, jitniiari.
Blaiid giisteriia befann sig af ven iiiidertecknad,- som önskade .-.
--. ")
Of va nst; leu clc l m f, livilka recl3ii i iii; itrs kominit oss till linnda fr811 v5.r korrespoiideut i A-merike, miss Cecile Golil, lim tyvihr i följd af bristande iitrynime ej förr i m nu kiinnitt inflyta.
Brefvet oiu Arsfesten i » Sorosis » kan egentligen betraktas soiii en efterskrift till den i tredje hiiftet förekomrknde artikeln » Om Ny: % Varldeus liviniioklubbar ».
170 ' sig en flugas ögon för att kuniia se $t alla hall p i en gling.
V c l dörren till stora salongen stodo klubbens n. r. och f. d. presidentskor och emottogo gästerna ined leenden, 1i; mdtryckningar och ett förbind- ligt ord till en livar.
Mrs Clyiner, den niivaraiide presidentskan, ikladd en praktfull brokaddrakt af hestetiskt bl %tts: och ined eii stos knippa friska törnrosor i handen, tog sig lit soii1 en inedeltids fiir- stinna, värdig, stitlig och.
blid.
Under en ocli en ha.lf timmes tid koiiverserades och presenterades det i salongerna.
Ile 200 giisterna, af livilka det öfl-erviigrtiide an- talet var dainer, stoclo i täta grupper p i inattan under det lifligaste samspr %k.
Endast ett filta1 hade slagit sig ned för att i godan ro betrakta det praktfulla skidespelet af ?,Sorosis.&gt; i helgdagsskriid.
Ocli en praktfull anblick var det i sanning.
Ofrerallt blixtrande diaiiim- ter, doftande friska bloinnlor, akta spetsar, rajande plymer, i-kckra iingdomliga gestalter, därtill den gladaste stainning, den mest l~elefvade siillskapstoii.
Sällan torde man fi se så ininga celebriteter iiioiii pressen, konsten och vetenskapen försainlade pk en plats, som liar p3: i Sorosissfesten.
Ute i tanlbureii 1iiing.de ett standar, pk h ~ i l k e t en plankarta öfver de fem langa middagsborden var iippfästad, och dar kunde inac taga reda pk vid livilket bord inaii fått sin plats anvisad ocli 111-ilk~ grannar nian skulle fi under aftonens fest.
Den lifliga konversationen, som p i nhgot a f s t h d likuade det af- liigsna bruset af ett aniei ' ikanskt borsinöte, saktade af d&amp; dörrariie till niatsalen slogos upp och det bländande perspektivet af festsalen f r m - stod för allas blickar.
Salen, dekorerad i h i t t och guld, p5miniier genoin sin gedigna prakt mer oin:; Hvita Iiafvet *) p2 Stockholms slott iiii oin en restaurationslokal.
Fem langa bord voro dukade för inid- dagsgiisterna.
Utefter bordens hela längd löpte giiirlander af finbla- diga raiikor (srni1a.x) och vid hvarje plats lago ett par töriirosor eller praktfulla nejlikor p % duken.
Bredvid hvas-je tallrik stod dessiitoii: en fin vas, soiii af gasteina hemtogs so111 sourenir a.f festen.
Flik- iitoiii den elektriska belpiiiiigen frbn tak ocli vaggar spi.
edo vax1 jus i silfverkandelabrar ined röda skärinar ett bellagligt ljiis öfver borden.
Tid öfre öndan af Iimrje bord satt en af styrelsefrnarna iiied en inanlig gäst p % Uvar sida o111 sig; vid nedre bordsaiidaii hade en för aftonen utiiamud vördiniia sin plats, hrilkeii ined en blid; eller eii hviskning piiniide vaktiniistarne om iiagonting fattades.
I W t r niiisikliiktaren utfördes ta.ffeliniisik af en orkester.
BIiddagen var iitsökt, med ostron och den franska kokkonst si: ^
171 miisterstycken, iiied söderns rikaste triidgardsalster, frukter och grön- saker af alla slag, iiieii af viner - ingen droppe.
Clianipagnen lyste genom sin frinvaro, och hvad likörer eller ii&amp;got si, siiiipel$ soin ö1 aiigir, koiiiino de ej i friga.
J a g iiiisstiiiikte, att för iuinga bland.
de inaiiliga giisterna var cleniia saknad af civckesvaror ganska kiinn- bar ocli att de liade svart att af: isvatten och kaffet p % maten koiiiiria i den för en fkstnihltid riktiga s t ä ~ ~ i n i l i ~ e &amp; Iidc~ageii n. se~verades fort och.
Hts tiimligen tyst.
Först da glaceii, .som serverades i souvenir- imskar, var förtiird och kaflet drucket, piiirogo danierna sina liaiidsknr och viinde stolarna sa, att alla de niirvara.nde iitan att liiiniia sina piatser kunde rikta blicken mot presidexitskan vid mellersta hordet.
Nu tog aftonunderhållningen sin borjaii, ornviixlancle med tal, iriiisik, siilig och deltlamatioii.
E ~ d e Iierrar och daiiier iipptriidde soiii talare.
De nianliga gästerna,.
bland Iivilka syiites praster, jurister, jour~alister, affiirsiniiii, teaterdirektörer,.
konstiiärer 111. fl.
fiiig6 sig tilliniitta fem iiiiniiter livgrdera att yttra sig p&amp;, och danierna inr " t ' ste liilla sig till en iiniiii kortare tid.
Somliga Iierrai.
öfverskredo likviil för blotta inlednii ?gen till sitt tal den dem tillrniitta tiden; under det att daniiieriia styrde sina tiiiigoi.
sk val, att de p i tre iniiiiiter liiinno till piiiikt och pricka Saga hirad soiii lag dem 11 % lijiiïtat i iippgifvet iiinne, somliga slogo t. o. ni.
liiifsudet spiken pb inindre ä n t r e iniiiiiter.
Ja, w.Sorosis~ - frurna och fi-öknavrna talade s$ ledigt, r#ttf raiiit, kvickt, och trefligt, att jag foriuligeii pöste af stolthet b iiiiila medsystrnia viipar.
Till och ined Iieïrarne erkande öppet, att » Sorosis » - damerna i sk hög grad liade ordet i sin nialtt, att tiifliiig ined deni var filfBiig.
I förtroende sa@ t ~ c k t e jag, att det var litet oriittvist ' mot de nian- liga gasterna att a1111inodj dem att tala under s&amp; ogypnsainina forlikllm- den som en niidclcig iitaii den iipplifvaiide tillsatsen af goda viner och.
den stAiiiningsviickande eftersliingeii af i tobak sr öl^, livarrid de iiro varia.
vid herriiliddagar.
~inelfertid ror6 det sjiiii att siigs, att ej äfven nibiig-n af de manliga tallariie det oalttadt redde sig utiiiiirkt.
~Profeternb ocli la ge ii^, (l. v. s. jurister ocli präster, stodo u1111 och stiillde sig 11 % kviiiiioim~s sida i iiiitidsriktiiiiigeii.
E,ii alsltlig gi~iiiiiid mim, viillcäiid predikant, förklarade, att lian trodde 11 % kviniiaiis riitti.glieter s i fullt och fast, att det aldrig niimera föll lionoiii iii, då lian vigde ett par att aniiioda Bruden, att lion sliiille lofva sin ' inaan lydnad.
E n fraiiistkende affMrsiu+ii lofprisade kvinnans finaiiciella be#- iiing, emedan r Sorosis t) - kliibben, soiii liqr liigre Brsafgif t ii11 nigon IierrkliiBb, l i k ~ i i l lir skiildf ri ocli eger ett litet kapital dessiitom.
H m ' S '.
pi ' ' 1.
kiljriidade sitt tal ined eii och annan liistig aiiebdot, bland annat be- rilttade lian pin eii iing fr^, soin af sin inaii erli&amp;lli.t en liiishållsbok med gul$iiitt för riikenskaprs förande.
Eftei: första ininadeiis för- lopp tittade den iiiige iilrta mannen i boken och fanii p&amp; dess första blmd helt prydligt följande ord inskïifna: wF %tt af gubben 100 dollars w.
P5: i.iidra bladet lästes: » Gjort kol pk all.tsa~inc~ns.
» Teaterdirektör Pdiner hö11 ett diiktigt tal., Iivari 11.m pzpekade ' I i ~ i ~ i tentertiljorna i liinge vaxit deii bana, Iivaxpk kviiiiian Iiiiiinit lika l h g t som iilameii, jn ofta, liingre.
P i detta satt aflöste det ena talet det andra.
Ibland förekoin en liteii pik, riktad af eii dain mot Iierrarlie, ibland gaf en herre daineriia i all vliiiskqdigliet en liten.
diifning, allt skiiintsamina] &lt;napp- nilsstyng, livers filin iidd triiffade, inen shnde ingen.
Utmiirkt de- klaiiiatioii acli s h g bjödos, den glad&amp;te, angeniiiiiaste stiiinning var riidmde och först I h g t efter inidnitt bröt siillskspet upp.
Ett kvinnomöte i Washington.
NewPo1.k (len 2 7 f ebriiari 1.89 1..
wom men ' s iiatioiial couiicilw, som stiftades; .rr 1888 och saiii- inantrader hvart tredje ar, Iiöl1 den 23-25 februari sitt möte i Wasliingto !i.
Tiisents1.s kvinnor hafva ströiiiin,zt till för att följa ine.2 Iöi.liaiidliiigarna~, och Albaiighs teater, dar dessa iigt rim, liar inader alla saininaiitriiden .varit fylld till sista plats.
Man nr de lagstif taiide försaiiilingrwna ocli dainer ur högsta societeten ined presidentens frii och dotter i spetsen ii3rvoro vid inötena, ocli de olika föredragen följ- des nied det lifligaste intresse af.
den talrika ocli el.eganta piiblikeii och Iiafva sanivetsgrannt och, iitförligt 5tergifvits af hela den sinei: i- kanska presseii.
I ltiggs hotell liade mötets styrelse ocli delegerade f r h frlin- maiide orter sitt hi if vi id kvar te^:.
Niirinare 50 olika kviiiiiosamfiiiid ' friii olika stater vor0 representera (1e.
' Utlandet daremot Imde endast att uppvisa en represeii tant, 31iss FEorence Balgarqzie fraii Engliznd, hvilkeii medförde Iialsiiiiigar ocli 14ilönskniiigar f r h 90,000 kvinnor, tillliöimde olika engelska föreningar och iiyl~terlietss~illskap.
Kl. l / 2 11 f. iii.
den 23 februari ijppmdes iiiötet högtidligt i Albaiiglis teater, som för tillfiillet var smycksd ined palmer och hög-.
staininiga berinudw-liljor.
, Talarestoleii var draperad med en siden- Baggs, ordlöramleiis klubba oinbiindeii iiled en knippa c1oftzi.ncle lilje-.
173 konvaljer och ett livitt band.
P$ scenen stodo kviniiorörelseiis för- iiimsta baiibryterslror, de flesta inecl granade lockar., nieii iiied bibe- hi " L11iia sjiils1rra.fter satnt derina siiiiiets uiigdoin, soii?
trotsar årens harj- ningar.
Friiiiist bland dessa niiirktes iiiötets ordförande N s s Frames IVillnrd, liiif viidet f ör deii af 2 00,000 medleiilinar.
bestgende kviiiizoför- eniiigen ~TVoinenJs Cliristiari Teinperaiice Union 3, Iivilkeii s&amp; tappert och fi.aiiigangsrikt gutt i harnsd mot dryckeiiskap och osedlighet.
Miss Willard 21- en siirdeles behaglig företeelse, i besittning af högst ovanliga talareg8fvoi .. ICliidd i svart sidenilriikt, Iivarpk eii knippa, liljekoiivdjer v;: fastad, ~ skötte Iion.
inötets niaktpiliggaiide ordförande- skap niecl eii takt, en bestäiiidliet, ett behag, so111 vackte allinlin be- iii~ilraii.
Heiiiies hiilsiiiiiqstsl., hvilket npptog iiiira nog en tiinine, &amp; höides iiiecl spiiiid nppmli~: ksaiiiliet.
Pr.o~rixminet f ö r första dagens saiiiiilan triide npptog fr5gaii: .Viil.- görenhet db11 kI&lt;viiiatl i filaiitropien W.
E n sa~: sl&lt;ild Iiylliiing koin iilir- vid en JIiss Cnthnrine Dexe ' l till del.