Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Redovisningen för de medel, Byrån uppburit till bestridande af löpande utgifter för bränvins-tillverkningskontrollen, har i Kongl.
Kammar-rätten granskats utan anmärkning och icke heller föranledt till någon erinran frän Revisorernes sida.
Förhållandet mellan inkomster och utgifter under revisionsäret har varit följande:
Tillgång •••• 1,459: 40.
Stats-kontoret 4,014: 21.
Influtna ersättningsmedel 402: 75. 4,416: 96.
Summa 5,876: 36.
Diverse omkostnader:
Iuköp af kontrolleffekter samt inventarier 4,330: 50.
Transport: 4,330: 50. — 257 — Transport: 4,330: 50, Skrifmaterialier och diverse utgifter 603: 38.
Transportkostnader 97: 56. 5,121: 44.
Leverering till Kongl. Stats-kontoret 402: 75.
Kontant behållning 352: 17. Summa 5,876: 36.
Anslaget till fortsatt utskrifning af riksregistraturet.
Riks-arkivarieus för revisionsåret afgifna räkenskap för detta anslag, som i Kongl.
Kammar-rätten blifvit granskad utan anmärkning och icke heller föranledt någon erinran från Revisorernes sida, upptager inkomster och utgifter sålunda:
Tillgång 8: 23.
Extra statsanslag : 3,000:
— Summa 3,008: 23.
Utgifter 3,004: 73.
Kontant behållning 3: 50.
Summa 3,008: 23.
Redovisning för anslagna medel till hämmande af flygsanden inom Kronobergs, Kristianstads och Hallands län.
Redogörelserna öfver dessa medel, hvilka länsvis upprättas, hafva såväl i Kongl, Kammar-rätten som hos Revisorerne undergått granskning utan anmärkning. 33 — 258 — Inkomster och utgifter redovisas sålunda:
'Bulans från år 1862: Tillgång ... 534: 90.
Summa 534: 90.
För hägnads uppförande utmed sandfältet 355: 60. >' uppköp af tall- och granfrö 38: 35.
Vaktarens aflöning 40:
— Diverse omkostnader 12: 50. 44g; 45.
Kontant behållning 88: 45.
Kristianstads län.
Balans från år 1862: Tillgångar...... 28,604: 83.
Skogsförsäljningsmedel * 2,289: 99.
Summa 30,894: 82.
Till Kongl, Stats-kontoret 30,894: 82.
Tillgång 1,491: 88.
Försäljningsmedel 6:
— Summa 1,497: 88. — 259 — Kredit.
För biträde vid syner å stängseln 14: 49. » uppköp af furufrö 190; — » » » inventarier 18: 41.
Diverse omkostnader 59: 42. 282: 32.
Kontant behållning 1,165: 56.
Förskott 50: — 1,215: 56.
Summa 1,497: 88.
Anslaget till ersättning för biträde och kostnader vid ntgifvandet af Sveriges gamla lagar.
Redogörelsen för detta anslag, hvilken blifvit granskad i Kongl.
Kammar-rätten utan anmärkning och vid hvilken Revisorerne ej heller haft något att erinra, upptager inkomster och utgifter på sätt, som följer; , v » 1 ’ Debet.
Statsanslag 1,000; — Balans till år 1864:
Skuld 3,082: 17. Summa 4,082: 17. Kredit.
Skuld 3,489: 93.
Till biträden 575: 74.
Rese- och traktamentskostnad 16: 50. 592; 24.
"Summa”” 4,082: 17, — 260 — Anslaget till understöd för fisken-näringen i Bohuslänska skärgården.
Redogörelsen för de till nämnda ändamål anvisade medel, hvilken i Kongl. Kammar-rätten blifvit granskad med anmärkning, upptager inkomster och utgifter sålunda:
Balans från år 1862: Tillgångar 2,051: — Uppbörd: Statsanslag .. . 3,000: — Summa 5,051: — Kredit.
Arvoden åt tillsyningsmannen och Intendenten öfver fiskerierna samt båtlega 1,500: — Arvode för meddelande af undervisning och handledning vid fiskberedningen : 942: 4.
Understöd åt fiskeri-idkare, hvilka lidit förlust af båtar och fiskredskap, 1,500: — Premier fö/ ändamålsenlig behandling af till saltning afsedd storsjöfisk m. m,.... 1,108: 96. 5,051:
Summa 5,051:
Revisorerne hafva härvid ej haft något att erinra.
Riddarholmskyrkan.
Vid redogörelsen för anslaget till vårdande af de i Riddarholmskyrkan förvarade effekter har hvarken Kongl. Kammar-rätten eller Revisorerne haft något att anmärka.
Tillgångar Uppbörd 352: 74. 264: — Summa 616: 74. 261 — Kredit.
Utgifter 255: 38.
Kontant behållning 561: 36.
Summa 616: 74.
Redovisningen för Sveriges deltagande i 1862 års allmänna industri- och konstexposition i London.
Denna, under år 1863 afslutade räkenskap, som i Kongl.
Kammar-rätten blifvit granskad utan anmärkning, utvisar följande förhållanden i afseende å uppbörd och utgifter:
Leverering från Kongl. Stats kontoret 145,000: — Kredit.
Kommissariens rese- och traktamentsersättningar 16,048: 30.
Svenske jurymännens dito dito 5,400: •— Omkostnader 17,219: 10.
För anskaffade expositionsartiklar 3,297: 25.
Emottagnings- och afsändningskostnader 4,801: 24.
Utfrakter 11,623: 62.
För uppställning '. 31,324: 95. » dekorationer 403: 87. » hufvudafdelningens tillsyn och vård 15,392: 69. » maskinafdelningens » » » 6,253: 60. » målningsgalleriets » » » 304: 81.
Reseunderstöd 2,037: •— Till vägvisare-byrån 5,264: 67.
För Horticultural Society’s utställning i.. 153: 20.
Inpacknings- och hemsändningskostnader 6,262: 5.
IJemfrakter 7,114: 96.
Återkomna expositionsartiklars inrikes tranport och utlemningskostnader 2,517: 3.
Ersättningskostnader 1,498: — Prisutdelning 1,050: 86.
För katalogen 1,416: 98.
Masterpieces of industrial art and sculpture .... 4,761: 84. 144,146: 2.
Leverering till Kongl. Stats-kontoret 853: 98. 145,000: — — 262 — Anmärkning.
Förutom förestående kostnader, 144,146: 2. hafva reseunderstöd åt åtskilliga personer, som besökt expositionen, blifvit utanordnade till sammanräknadt belopp af....
20,000: — så att samtlige utgifterna för expositionen uppgått till 164,146: 2, af hvilken summa Riksgälds-kontoret, jemlikt Kongl, brefvet den 20 November 1863, ersatt 159,384: 18. hvaremot återstoden 4,761: 84, utgörande kostnaden för inköp och hemtransport af det i London, utgifna praktverket öfver expositionen, blifvit genom försäljning af samma prakt verk godtgjord.
För jemförelse skull få Revisorerne meddela, att kostnaderna för Sveriges deltagande i föregående 2:ne allmänna industri- och konstexpositioner, nemligen i London år 1851 och i Paris 1855, utgjort, för den förra 9,744 R:dr och för den sednare 69,909 R:dr 35 öre.
Sammanställas dessa 2:ue summor med kostnaden för deltagandet i 1862 års Londoner-exposition, kan den anmärkningen svårligen undertryckas, att ifrågavarande kostnader i allt för ansenligt förhållande tilltagit.
Då nu redan kändt är, att en dylik internationel utställning år 1867 kommer att ega rum i Paris, och Sverige neppeligen lärer kunna undandraga sig att deruti deltaga, samt antagligt är, att i framtiden än flera sådana utställningar komma att försiggå, synes det vara särdeles önskvärdt att, i stället för att fortgå på den hittills beträdda banan, ■ hvarigenom kostnaden för deltagandet i hvarje ny exposition blir flerdubbelt högre än för den föregående, all den hushållning iakttages, som med ändamålets vinnande är förenlig och nationens inskränkta tillgångar påkalla, helst erfarenheten om de resultater, deltagandet i dessa expositioner hittills medfört. enligt Revisorernes tanke, berättigar till tvifvelsmål, huruvida den svenska industrien i sjelfva verket deraf hemtat fördelar, motsvarande de betydliga uppoffringar, som derå blifvit nedlagde.
Ett annat förhållande, som har gemenskap med dessa expositioner, hafva Revisorerne ej med tystnad kunnat förbigå.
Enligt hvad kändt är och den af Central-kommittéen för Sveriges deltagande i nämnde exposition afgifna underdåniga berättelse gifver vid handen, hade, oaktadt expositionen den '1
Maj 1862 högtidligen öppnades, den största mängden af svenska expositionsartiklar ej afgått från Stockholm förrän den 11 och anlände till London den 19 i samma månad, då först det fullständiga ordnandet af de svenska afdelningarne kunde företagas, hvilket ej blef fullbordadt förrän i medlet af påföljde Juni månad.
Emellertid hade, enligt hvad nogsamt är bekant, en stor mängd menniskor besett den öfriga utställningen och juryerne begynt sin verksamhet.
Endast med svårighet kunde dessa förmås att återgå till den svenska afdelningen, som vid första granskningen måst förbigås.
Detta dröjsmål med afsändandet och ordnandet af de svenska expositionsartiklarue synes Revisorerne desto mera anmärkningsvärdt, som vid Sveriges deltagande i föregående 2:ne verldsexpositioner ett dylikt, för nationalkänslan nedslående förhållande jemväl egt rum; och synes den erfarenhet, som af deltagandet i de föregående expositionerna vunnits, bort hafva förekommit att Sverige, äfven vid denna 3:dje exposition, sednare än andra nationer skulle uppträda.
— 263 — Anslaget till bestridande af kostnaderna för Sveriges deltagande i den uti Hamburg år 1863 hållna internationella utställning af landtbruks c3 alster och redskap m. m.
Redogörelsen för ofvannärande anslag har hvarken i Kongl.
Kammar-rätten eller hos Revisorerne gifvit anledning till anmärkning.
Inkomster och utgifter, evalverade i svenskt mynt, äro följande:
Statsanslag .. 16,200: — Diverse inkomster • 12: — 16 212- K redi t.
Frakter och resekostnader 6,354: 72.
Omkostnader för utställningen och anordningarne för exposi tionslokalen 1,883: 43.
Arvoden m. m 4,160: 95.
Diverse utgifter 1,165: 37. 13,264: 47.
Behållning, som levererats till Kongl.
Räntekammaren, 2,947: 53.
Summa 16,212: — Kolonien S:t Barthelemy.
Räkenskaperna, som i Kongl. Kammar-rätten blifvit utan anmärkning granskade, hafva icke heller föranledt till någon erinran från Revisorernes sida.
Hänvisande till den redogörelse för koloniens inkomster och utgifter, som uti nästlidet års revisionsberättelse finnes meddelad, få Revisorerne för år 1863 i detta hänseende meddela nedanstående upplysningar: — 264 Debet.
Balans fr 1862: Tillgångar..
Tull- och lästafgifter 5,427: 94 Karta-sigillata-medel 70: 23 Auktionsprocent 31: 52 Inventarieprocent 9: 46 Sakören 256: 50 Tomtören 16: 80 Konseljintrader ••• 240:
Tillskott från Sverige Balans till år 1864: Skulder..
Balans från år 1862: Skulder.. 6,052: 45. 5,842: 36.
Summa Utgifter:
Aflöning till öns embets-och tjenstemän samt betjente 6,146: — Kostnader för garnisonen, milisen och försvarsverket 3,553: 83.
Anslag för möblers underhåll 300: — Hushyror 336: — Uppbördsprovisioner 112: 77. Andelar i influtna sakören 55: 75, Dito i dito konseljintrader 90: — Reparationer ... 219: 35.
Extra utgifter, 757: 74.
Afskrifning — 11,571: 44. 176: 80.
Kontant behållning 521: 48.
Förskott 800: — Summa ) t Spanska Daler.
Cent. 1,189: 7. 11,894: 81. 219: 60. 13,303: 48. 233: 76. 11,748: 24. 1,321: 48. 13,303: 48.
— 265 — I öfverensstämmelse med de grundsatser, Revisorerne redan i fråga om de å förskottstitel anvisade statsutgifter uttalat, ause Revisorerne sig jemväl böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet å det undantagsförhållande, som för närvarande i afseende å statsbehofvens pröfning och utgifternas bestämmande eger rum, beträffande Post- och Tull-verken samt Telegraf- och Jernvägsstyrelserna.
Enligt 64 § Regeringsformen, skola såväl rikets ordinarie statsmedel och inkomster som hvad under namn af extra ordinarie utlagor eller bevillningar till statsverket af Rikets Ständer anslås, vara under Konungens disposition, att till de af Rikets Ständer pröfvade behof och efter den upprättade staten anordnas, och 65 § af samma grundlag innefattar förbud mot dessa medels användande annorlunda än fästställdt blifvit.
Häraf synes uppenbart följa, att icke några utgifter för statens behof böra undandragas Rikets Ständers pröfning, vare sig att dessa behof fyllas från den allmänna statskassan, eller, såsom här är fallet, omedelbart af några vissa statsinkomster.
Hvad Post-verket angår, så hafva väl Rikets Ständer vid 1853 — 1854 årens riksdag, i sammanhang med antagandet af ett medelporto och i öfrigt förändrade stadganden angående postväsendet, beslutat, att blifvande öfverskott å detta verks inkomster tillsvidare finge af Kongl. Maj:t disponeras till postanstalters utvidgande och förbättrande; men detta beslut synes lika litet som den omständigheten, att Rikets Ständer såväl vid nyssnämnde som följande riksdagar bland utgifterna å riksstaten uppfört ett den be- • räknade inkomsten af postbevillningen jenmt motsvarande belopp, lägga hinder i vägen för Rikets Ständer att pröfva och bestämma Post-verkets olika utgifter, särdeles posttjenstemännens aflöningsförmåner i särskilda grader, till hvilka förmåners förbättrande, öfverskottet å Post-verkets inkomster ej synes vara afsedt.
Emellertid hafva, oaktadt Rikets Ständers ofvanberörda beslut, ifrågavarande öfverskottsmedel, på sätt här ofvan uti berättelsen rörande Post-verket blifvit, i afseende å vissa tjenstemän, anmärkt, äfven tagits i anspråk till inrättande af nya tjenster vid General-poststyrelsen samt till förbättring af förut varande tjenstemäns aflöning, utan att Rikets Ständer derom blifvit hörde.
Till bestyrkande häraf få Revisorerne, utan att härför närmare redogöra, allenast åberopa det faktum, att aflöningen, enligt stat, till Styrelsens embets- och tjenstemän, som under år 1853 uppgick till 29,100 R:dr, för revisionsåret, eller år 1863, utgjorde 52,000 XOdr.
Beträffande derefter Tull-verket, är förhållandet dermed nästan enahanda.
Omkostnader och aflöning för detta verk utgå direkte af tullmedlen och äro i gällande riksstat förslagsvis beräknade till 1,800,000 R:dr.
I verkligheten uppgå doek dessa utgifter, hvilka icke i någon enda detalj blifvit Rikets Ständers pröfning underställde, vanligen till högre belopp.
Aflöningen, enligt stat, till General-tullstyrelsen medtog deraf 77,550 R:dr.
Tio år förut uppgick denna aflöning till endast 53,078 R:dr, utvisande dessa summor, att en ganska väsendtlig förhöjning i Tull-styrelsens, likasom Post-styrelsens, aflöningsförmåner på sednare tiden egt rum, hvarvid särskildt förtjenar anmärkas, att embets- och tjenstemän vid dessa Styrelser i allmänhet blifvit tillagde högre aflöningsförmåner, än Rikets Ständer bestämt för deras vederlikar med stundom trägnare befattningar i andra embetsverk.
Vidkommande Telegraf-verket, så har, sedan elektriska telegrafer år 1853 började i riket anläggas, den för dessa inrättningar förordnade Styrelse jemväl öfvertagit inseendet öfver förut befintliga optiska telegrafer.
Inkomsterna af dessa inrättningar, 34 — 266 - hvilka icke uti riksstaten upptagas, disponeras af Styrelsen till aflöning och omkostnader samt anläggning af nya telegrafförbindelser, i enlighet med den stat, som, uppå Styrelsens underdåniga hemställan, af Kongl. Maj:t fastställes.
Inkomsterna lära i allmänhet ej fullt förslå till utgifterna, hvilka icke heller äro å riksstat uppförde.
Bristen förskjutes af andra allmänna medel.
Beträffande slutligen Jernvägs-styrelsen, så anhöllo Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse den 6 Juni 1860, det Kongl.
Maj:t, så snart sådant lämpligen kunde ske, måtte låta utarbeta och för Rikets Ständer framlägga förslag till en Öfverstyrelse för trafiken å statens jernvägar, jemte aflöningsstat för de till Styrelsen hörande embets-och tjenstemän.
1 anledning häraf har Kongl. Majit, uti nådig proposition till Rikets Ständer af den 22 November 1862, tillkännagifvit, att enär någon tids erfarenhet syntes erforderlig för att kunna vidtaga en definitiv reglering af Jernvägsbyggnads-styrelsens och Trafik-styrelsens ömsesidiga ställning och verksamhetsområden samt för bestämmande af omfånget utaf den för Trafik-styrelsen erforderliga tjenstemannapersonal, Kongl.
Maj:t ansåge sig för det dåvarande icke böra till Rikets Ständer framlägga förslag till ett definitivt ordnande af en Öfverstyrelse för trafiken å statens jernvägar.
Då således nådigt förslag till stat för sistnämnde Styrelse sannolikt kommer att med det snaraste för Rikets Ständer framläggas, men Revisorerne icke hafva sig bekant om någon dylik åtgärd är i fråga beträffande de öfriga här ofvan omförmälda Styrelserna, nemligen för Post-, Tull- och Telegraf-verken samt jernvägsbyggnaderna, i afseende hvarå likväl en sådan erfarenhet, som Kongl.
Majit ansett erforderlig för Trafik-styrelsens definitiva reglerande, för länge sedan lärer vara vunnen; så och då Revisorerne funnit den omständigheten, att dessa verks utgifter hufvudsakligast bestridas af den uppbörd utaf vissa statsinkomster, som i samma verk inflyter, icke föranleda till något undantagsförhållande i afseende å den pröfningsrätt, Rikets Ständer grundlagsenligt böra utöfva vid bestämmandet åf samtlige statsutgifterna, hafva Revisorerne, jemväl med hänsyn till det sätt, hvarpå en del af dessa verks inkomster hittills blifvit, uppå förslag af vederbörande Styrelser, uti hvilka Cheferna allena ega beslutande rätt, utan Rikets Ständers hörande disponerad, trott sig ega giltig anledning hemställa, huruvida icke tiden må vara inne för Rikets Ständer att i afseende å den vigtiga frågan om bestämmande af samtlige ifrågavarande verks utgiftsstater utöfva den rättighet, som genom grundlagen blifvit dem tillförsäkrad.
I likhet med hvad under flera föregående revisionsförrättningar egt rum, hafva Revisorerne äfven under denna revision besökt åtskilliga staten tillhöriga verk och inrättningar.
Sålunda hafva Revisorerne, på sätt ofvan förmäles, egnat sådan uppmärksamhet åt Kongl. Flottans station i Karlskrona, jemte dervarande fästningsbyggnader, högre artilleriläroverket å Marieberg, Svea och Andra Lifgardets kaserner, de åt Sappörkåren upplåtna inrättningar vid Jaktvarfvet, äfvensom jernvägsarbetena ej mindre vid sammanbindningsbanau genom hufvudstaden, än äfven å norra stambanan.
Dessutom hafva Teknologiska institutet, Skogs-institutet, National-museum och seminarium för bildande af lärarinnor under denna revision blifvit af Revisorerne besökte. — 267
För de i denna berättelse upptagna sifferuppgifters öfverensstämmande med räkenskaperna, äfvensom för riktigheten af häri förekommande tabeller, ansvarar den Kamererare, som hos Revisorerne varit anställd.
Revisorerne hafva nti denna dag aflåten underdånig skrifvelse anhållit, det Kongl. Maj:t täcktes anbefalla Stats-kontoret att utoetala såväl de arvoden, Revisorerne, med stöd af gällande instruktion, funnit skäligt tilldela de vid denna revision anställde tjenstemän, som den vaktbetjeningen tillagda aflöning, jemte kostnaderna för skrifmaterialier m. m., hvarjemte underdånig framställning skett, angående bestämmande af lämplig vedergällning åt den ledamot i Kongl, Stats-kontoret, hvilken, jemlikt Kongl.
Maj:ts nådiga förordnande, under revisionsförrättningen med upplysningar tillhandagått.
Högloflige Ridderskapet och Adelns ledamöter: ROBERT de la GARDIE. E. A.
HAMILTON. O. STACKELBERG. C. A. BOGEMAN.
G. W. von FRANCKEN. MAGNUS HUSS.
Högvördiga Preste-ståndets ledamöter: A. LUNDHOLM. H. SCHÖNBECK. ESBJ. BERGMAN. ANDERS SANDBERG.
M. L. WIKLAND. OSCAR ERH. RABE.
Välloflige Borgare-ståndets ledamöter: C. E LJUNGBERG. CASIMIR PETRE. J. SUND VALLSON. C. FR. CARLSON. E. W. ERICSSON. P. WALBERG.
Hedervärda Bonde-ståndets ledamöter:
OLOF OLSSON.
JAN ANDERSSON.
JOSEF OSCAR ALMQVIST. P. O. HÖRNFELDT.
P. TJERNLUND. J.
ERICKZON. JPer Samzelius, ' A 'i . A \ . A ‘ I / 269 Reservationer. 1:0.
Emot Itevisorernes beslut, att vid voteringar de röstandes namn icke skulle i protokollet antecknas, utan röstetalet endast summariskt deri införas. dels af Grefve de la Gardie, med hvilken Herr Bogeman instämde: »Emot Revisorernes beslut, att vid votering rösteantalet endast summariskt skall i protokollet antecknas, får jag reservera mig.
Då nemligen, i enlighet med stadgandet i 6(i, 67 §§ Riksdagsordningen, de röstande vid voteringar inom revisionen af Banko- och Riksgäldsverken i protokollet till namnen upptogos, och 68 § Riksdagsordningen — i fråga om omröstningar inom revisionen af stats-verket — endast innehåller en enkel hänvisning till ofvannämnde 66 §, anser jag att enahanda förfarande bordt här iakttagas»; dels af Doktor Sandberg'.
»För min del kan jag ingalunda godkänna det nu fattade beslutet ej heller de skäl, hvarpå det sig grundar.
I Riksdagsordningens 68 § heter det: »med Revisorernes röstberäkning förhålles enligt de uti 66 § stadgade grunder.»
Och uti sistnämnde § stadgas för Fullmäktige i Banken: »yppas vid deras öfverläggningar skiljaktighet i meningarne, böra de till protokollet afgifva sina röster, hvilka per capita beräknas; i de fall, då rösterna äro lika, ege ordförande afgörande röst.» Huru skall ordförandens röst i sistnämnde fall kunna vara afgörande, om ej protokollet upptagit huru han röstat?
Och när hvar och en skall afgifva sin röst till protokollet, är det ganska tydligt att man vill, det en man skall stå bakom ordet och derför ansvara, hvadan också för en afgifven röst röstgifvarens namn måste vara att tillgå».
Uti denna reservation instämde Prosten Lundholm. dels ock af Friherre Stackelberg och Kontraktsprosten Rabe. 2;o.
Vid berättelsen angående Kongl. Stats-kontoret. a) § 7, af Herr von Francken: »Den i § 7 gjorda anmälan har jag ej kunnat biträda.
Det förefaller mig nemligen på intet sätt aDmärkningsvärdt, att de ifrågavarande rese- och traktamentspenningarne år 1863 anordnats på 6:te hufvudtiteln, från hvilken de utan anmärkning utgått under så lång tid som kunnat utrönas, eller med säkerhet närmare 40 år.
De rese- och kurirkostnader, som inberäknats i anslagen till 3:dje hufvudtiteln afse ingalunda resor inom de förenade rikena, utan endast resor utomlands i diplomatiska uppdrag.
Detta framgår äfven af Kongl. Maj:ts nådiga proposition — 270 — af år 1856, sorn ligger till grand för nämnde anslag.
Skulle emellertid denna Revisorernes anmälan vinna afseende, måste följden blifva, att 3:dje hufvudtiteln, hvars tillgångar äro ytterst inskränkta, erhölle ett nytt anslag, motsvarande de utgifter man vill påbörda densamma.
Att statsverket häraf skulle hemta någon fördel, kan jag för min del icke finna.
Såsom förklaring af första uppkomsten af det anmärkta förhållandet, torde jag få fästa uppmärksamheten derå, att Kabinetts-sekreteraren vanligen är den enda civile embetsman, som åtföljer Konungen på Dess resor inom de förenade rikena, och att han således vid dessa tillfällen får tillhandagå med biträde och upplysningar rörande civila embetsärenden i allmänhet.»
Häri instämde Herr iBogeman. b) § 8, af Herr von Franchen och Herr Huss, den sistnämnde i följande ordalag: »Mot
Revisorernes beslut att framställa anmärkning mot storleken af det ersättningsbelopp, 1,000 R:dr rmt, som blifvit tillagdt Chefen för statistiska Centralbyrån i och för en resa till Berlin i ändamål att bivista den derstädes sammanträdande statistiska kongressen år 1863, får jag reservera mig på den grund, ätt, då upplyst blifvit, det detta reseersättningsbelopp skulle, ehuru sådant uti det Kongl, brefvet ej omförmäles, fördelas mellan Chefen och embetsverkets Sekreterare, jag ej anser den uppgifna summan vara för högt tilltagen.
Det har ock blifvit upplyst, att dessa båda embetsman, efter bevistandet af kongressen, sedermera sysselsatte sig med inhemtande af upplysningar rörande åtskilliga tyska staters statistiska embetsverks organisation och verksamhet, hvadan den för deras resa af staten utgifna summan sannolikt blir fullt ersatt genom den vidgade erfarenhet, som för det svenska embetsverkets arbeten dymedelst vunnits.» c) § 10, dels af Grefve de la Gardie: »Då jag för min del funnit den af Kongl.
Civil-departementets
Bränvinskontroll-byrå afgifna förklaring, med anledning af föregående års revisionsberättelse, ganska tillfredsställande, samt anser det vara af högsta vigt att kontrollen vid bränvinstillverkningen behörigen och noggrant handhafves, har jag icke kunnat biträda pluralitetens beslut, angående hemställan om nedsättning i kontrollkostnaderna; en nedsättning, som — särdeles om den komme att beröra de vid brännerierna anställde kontrollörerna — skulle i min tanka verka i hög grad menligt.» dels af Herr Bogeman: »Emot
Revisionens beslut att förnya den af sistlidet års Revisorer, äfven emot min åsigt, då gjorda frainsfällning, att kontrollkostnaden måtte nedbringas, nödgas jag också nu reservera mig.
Erkännande, för min del, den utaf Kongl.
Bränvinskontrollbyrå afgifna underdåniga förklaring för fullt tillfredsställande, kan jag icke anse att
Revisionen ägt skäl göra någon ytterligare erinran i ämnet; och då Rikets Ständer så nyligen som vid 1859 och 1860 årens riksdag nedsatte arvodena för öfverkontrollörer och kontrollörer, och funno för godt att då bestämma de belopp, hvarmed dessa arvoden nu utgå, synes mig af intet behof påkalladt att någon erinran å Revisionens sida göres, helst sorn, om nedsättning kan äga rum utan att kontrollen, i större eller mindre mån, äfventyras, Rikets Ständer icke lära underlåta att, utan föregången fingervisning från Revisorerne, taga frågan i öfvervägande, då förordningen om bränvinsbränningen och kontrollen dervid hos dem förekommer till behandling.»