Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Föf dem, hvilka Voro i till fälle att använda en rörlig förmögenhet tili verkställandet af den 33epositi»ns operation, hvarigenom de betedde sig sjelfva enskild trygghet under den allmänna villervallan, och måhända äfven någon gång kunde ernå en betydlig vinst på andras bekostnad, att den lätt disponibla capital-förförmögenheten derigenom erhölle en ännu mer ökad förmånlighet framför den på ett eller annät sätt, fästade af eljest enahanda värde, hvilkens egare i^ke vöre i tillfälle att begagna samma sätt att trygga endast sig, som Capitalisten, titan tvärtom kunde blifva utsatt för att nödgas hålla den sednare tillhanda de mede! för verkställandet af denna operation, hvil-; ia förut varit i nyttiga näringsgrenar begagnade och, om de än sedan dertill återvända, likväl aldrig fullkomligt kunna ersätta dea afsaknad de, en gång derifrån dragne, orsakaU och att, om till undvikande af en dylik omsättning af de emot myntvärdets förändringar oförsäkrade capiiabfordringar till försäkrade,’ sedan valuta derföre, under form af myntbar metall inkommit i Banquen, den utväg skulle blifva vidtagen , att låntagaren erkände sig skyldig ersätta den förlust, som genom försummandet deraf kunde uppstå, vore derigenom tillfälle lemnadt, och anledning gifven, till mångfaldiga transactioner, hvarvid skäl vöre att befara, att endast den parts interesse, som hade alla fördelarne på sin sida, blefve behörigen iakttaget; med afseende å hvilket ■Bhrtt.o-Utsfrentts
Éetäniandrn, 45,4 tili, och då dessutom en dylik rättighets be» gagnande till så stor del som kan vara råd* Sigt, att den ännu upplåta, redan finnes vara medgifvet, genom de lån Banquen emot guld och silfverpant utlemnar, om värdet dervid varder
I riktigt förhållande beräinadt, endast med den skillnad, att en mindre betydlig ränta nu -för den egentliga Depositiöns-förmäneni 'erlägges; hafva Utskotten icke ansett sig höra tillstyrka någon annan utvexling från Ban* quens redan egande, eller framdeles erhällan-*- de, reela fond, än den sera hittills Varit för mindre summor tillåten, uppå reqvisition af personer inom det Kongl. Huset eller för särskildta verk och Inrättningar, förr än, efter hvad härefter kommer att anföras, fondén kornmit i det skick, att en fullkomlig realisation ef Banquens sedlar kan anses böra företagas* Jhi tt. !B.
Utrarisumt af Herr Stråhles vid Högloft* Stats* och BancoUtskottens Betänkande, N;0 Sa, -Litt. B., bifogade särskildttt yttrande.
De htifvudsakligäste olägenheter, sorn uppkomma deraf, att Banquens function såsom VexlingsContoir af reelt mynt emot sedlar, alldeles upphört, äro, dels att det silfver för* 45?
Bento Utskottets 7},:tänti<lr>den. råd, som 1 landet finnes, derigenom upphört att verka såsom mynt i rörelsen och penningéstockers, således blifvit inskränkt iil! numera i ren af Rsnquens sedlar, dePs ock alt ett verkligt öfverskott eller vinst i Rikets handel på utländska orter icke kan förvandlas i rent mynt och öka National.förmögenheten, utan endast verkar en ytterligare införsel äf sä dato a varor, sorn hade kunnat umbäras, och ej blifvit till Riket införde, om möjlighet funnits att på annat sätt förvandla en fordran å utländsk ort, till inom Riket gängse mynt.
Öfvertygelsen om verkligheten af dessa ola* genhkter, hafva ledt mig till betraktande deraf, om icke det Vöre möjligt, att genom deras unrianrödjande söka bemäktiga sig fördelande af en realisation, utan att äfventyra de tued en sådarss verkställande, för det närvarande, förknippade svårigheter, eich jäg har trott mig finna, att detta vigtiga ändamål lätteligen skulle kunna vinnas, om Rikets Ständers Banque geuäst öppnaues för hvar och en att der insätta specieraynt eller inyntbar metall, och derföre efter faslstäld grund uttaga Banco» ITxansportsedlär, med rättighet att, emot återställande af lika belopp Transportsedlar, silf. jet till det insatta värdet åter uttaga.
Genom denna åtgärd hade Banquen genast inträdt
Uti fullgörandet till en del af sina skyldigheter, såsom VexeiBanque.
tJtväg vöre beredd för den, som nu eger umbärliga förråd af myntbara metaller, att förvandla desamma, från att vara én ofruktbar egendöta UU ett räntegil - JiancoUtskoitets Beiänkandcn, 45 vande capital j med säkerhet för detsamma* oförändrade värde.
Följden deraf skulle san» nolikt blifva en lättad tillgång till länebiträden enskilde personer emellan, som minskade behofvet af de allmänna lånetillgångarne: förlag för handel och näringar skulle okas» och. ert 1 ifligare rörelse i alla industriens grenar uppstå.
Möjligheten att genom successivt uppköp af silfver, och detsammas inlernnande i Banquen, trygga värdet af utlåöte penningar skulle lemna penninge-egaren tillfälle att med 53'kerhet derföre, att icke genom myntets för* sämring blifva lidaade, lemnäs försträckningar på längre tider.
Den allmänna önskan, som tilläfventyrs i detta afseende kunde uppstå, skulle tilläfventyrs verka dertill, att egaren af fordringar å utländsk ort heldre införde silfver, än andra varor och tillgången på sådana utländska praducter, som icke för landets behof äro oundgängligen nödvändige, kornme således att förminskas.
Speculationerne i dessa delar blefva likväl begränsade inom landet af tillgången på urnbärligt silfver, och utom Riket, af landets verkliga behof af utländska varor, Skulle jemnväl värdet å silfver någon gång stiga öfver det belopp, sorn derföre af Banquen utgåfves, kan man väl svårligen föreställa sig, att i längden någon ville blottställa sig förden säkra förlust, som skulle uppkomma, dl Eanquen öppnades till allmän utvexling af silfver efter enahanda grund, hvartill derisam-: ma förut invexla t detsamma, och det förhöjd* 45 å 'Bänto- Utskottas Betänkande/i; priset skulle således, snart atereå till hvad'
Sa nquen derföre i, vexling utgåfve.
Af rättigheten att emot Sancosedlar Ite*, uttaga det silfver, sorn blifvit insatt, skulle följden blifva, att, dd coursen å utländskt mynt började stiga, eller v.ärdet I. silfv.et inom landet förhöjdes., skulle försäljningen deraf, sona anedförde vinst, genast för et agas., och genom, 4en. allmännare täflan, sorn härutinnan skrillet •uppkomma, värdet å utländskt mynt och > .ver ater falla, samt således gräns vara saft för. någon väsendtlig rubbning uti det nu. varan> de mynt-förhåJUn der,. ,. titt. G-.
Transumt af Stats• och BancaUtsxcitem Betänkande, Nio, 50..
Sluteligen hafva ......
. 4e förslager blifvit ännu ytterligare framförde och närmare •utvecklade, hvilka förut inom Utskotten fö-- rekommit, och hvaröfver Utskotten sig i Utlåtandet lutt.
U. utlåtit, äfven sorn andra med, dem dylika syftande till förening af tillåtelsen för insättning af myntbar metall uti lUnquen, emot uttagande af sedlar efter ett visst; förhållande deremellan, med rättigheten att,, emot sedlarnes återställande1 efter enahanda, eller anntjt, förhållande, den insatte metalliska Banco'Utsiottets
Bettini anel iris is 5; yalutän åter utbekomma; eller, som anstalten nu äfven blifvit benämnd och framställd tili, inrättning af en särskild DepositBanque utff den gamla Banquen, med hvilken hvem som heldst sådant önskade, skulle ega rättighet att öppna särskild conto, och till förvarande inlemna myothar metall, hvaremot ett visst helopp BancoTransportsedlar skulle erhållas, samt derefter samma person ega, att vid återställandet af samma sedlar, det insatte åter utbe» komma, allt emot erläggande af en viss afgift vid insättningen och uttagningen.
Utskotten hafva ej kunnat rmdgå att finna’ i huru betydlig mån antagandet eller icke-an» tagandet af förslaget till sist omförmälde in-; rättning skall inverka på beskaffenheten af de åtgärder, sorn i afseende på bestämmandet a£ sedelmyntets metalliska värde, äfven föröfrigt nu borde vidtagas; och hafva således funnig sig nödsakade, att frågan derom först till förnyadt öfvervägande företaga, innan de ansett; sig vara i tillfälle att undersöka hvad afseen-* de å de i öfrigt gjorde anmärkningar emot Utskottens egna framställningar kynde höra; h af vas.
Under fortsatt antagande af nyttan och' nödvändigheten af ett fast myntvärdes bestäm» mande, såsom grund för beräkningarne af alla till längre tid utsträckte näringsföretag och andra penninge-transactioner, hafva Utskotten dervid först ansett sig böra undersöka, huru-* vida det egna sätt, hvarpå ett dylikt bestämmande onekligen §05?.™ föreslagna ansta,!’ 4§ö Banco-TJtshöite.ts Beiänkanderto ten skulin ernas, kunde medföra samma fördelar, som om det fasta myntvärde» åstadkom» mits oeh bibeiiölles genom ett reelt mynt* verkliga gångbarhet i landet, och en fullkomligt fri, allmän samt medelst tillräckliga ga» xantier befästad utvexling af sådant emot Ban» cosedlar,' eller örn ens några så väsendtliga och vigtiga bland dessa fördelar derigenom kunde anses vunne, ait afseende icke borde hafva* § de mer eller mindre betydliga tubbningar af andra förhållanden i samhället, hvilka, i följd af beslutet derom kunde uppstå, och äfven borde hvar för sig tagas i betraktande.
Utskotten hafva då funnit sig böra fästa särdeles uppmärksamhet deruppå, att, af dessa Jtvänne åtgärder,, hvilka föregifvits skola leda till uppnående af samma vigtiga ändamål, dert ena innefattar en direct medverkan af Statsmagtén, till åstadkommande af en för alla och i alla afseenden lika gällande stadga och ordning
I ett vigs i g t samhällsförhållande; men deremot den andra endast medgifver och förutsätter sådana anstalter, som af enskilde, hvar för sig skulle vidtagas, och bereda den sötn begagnade sig af tillfället, samma fördelar, som om den allmänna ordningen vore införd.
Af denna olikhet i förutgående vilkor, har det synts Utskotten otvifvelaktigt böra följa, att äfven beskaffenheten af det sorn på så skilda vägar skulle åstadkommas, mäste blifva inärkligen olika, Da nemligen en åtgärd till allmän realisation, företagen efter en viss, billigt fastställd, och ombbligen befästad grund, Banco-Utskottets TSetänkanden.
457 samt under sådana omständigheter, som med. eli klokt afseende
S dea närvarande peli kommande lidens kraf öfverensstämma, skulle . påen gäng stadga värdet af allt Bariquerss utelöpande sedelmynt, och ali annan i förhållande till detta bestämd förmögenhet, samt utan vidare omgång fästa alla de förhållanden man och man emelian, hvaruti frågor dui pennin, gevärde ingå, vid det skick deruti de då för tillfället befunrios, 'bunde däremot den föreslagne uiVägen endast tjena till, att för framtiden förekomma billiga klagomål öfver enskildt lidna oförrätter genom myntvärdets osta. dighet, då est sätt att undvika dem vöre anvisad t, men skulle derjemte, just genom den egna säkerhet, sorn åtskiliige medborgare förskaffat sig och Itnjöto, göra deri saknad deraf, hvaruti de öfrige mäste förblifva så mycket känbarare, och således ingalunda lika väl motsvara det allmännas fordringar af ett ordnadt pénningeväsende, som capital-egares anspråk på hägn och säkerhet.
Under ingen annan egenskap än der», af en assurance-inrättning af enskilde förluster, skulle således hela anstalten, endast tulskapa^en skillnad emellan försäkrade och oförsäkrade capitaler och rikta alla beräkningar allenast uppå denna skillnad, såsom ett nytt föremål för otntänksarnhpten.
Då likväl några åtgärder, sam skulle genom en för alla tider beståndande realisation af Banquens sedlar fullständigt uppfyda ändamålen och penningeväsendets ordnande, icks nu kunnat af Utskotten tillstyrkas, utan endast 458 Sanco'Utsiottets Betänkanden, sådana anstalter föreslås, som vid ett inträffade lämpligare förhållande i framtiden lunde gö» ia det möjligt, sorn man nu endast kunnat anse såsom önskvärd!; har det äfven bordt särskildt betraktas, huruvida icke det uppgifna, förslaget, till beredande af åtminstone någon trygghet i penningeförhällanden, vöre angeläget att vidtaga, dels för att derigenom kunna förbereda en större möjlighet för realisationens fullkomnande, dels af enahanda anledningar, som beredt särskilda försäkringsanstalter för annan enskild egendom; barrud torde då böra betraktas, hura sorn, i stället att bereda annalkandet af tidpunkten för realisationens företagande, den anstalt möjligen skulle kunna aflägsna den genom det redan
I förhand ernådde tillfredsställandet af mägtiga interessen»
Genom ett enkelt fortfarande af den öppna tillåtelsen för alla, att af anstalten sig begagna, kunde äter omöjligen en slutlig delaktighet äfven för alla, uti den för dem tillgängliga förmånen beredas; enär delta skulle förutsätta insättning i Banquen af ett silfverqvantum, svarande éj blott mot summan af alia enskilde förbindelser, för hvilka penningevärde utgjorde föremålet.
Der möjliga begagnandet af den utväg några värde ^Ledamöter vidlyftigt beskrifva, att utan användande af e« betydlig capital-tillgång i rörligt mynt, bereda sig den åsyftade partiella säkerheten föv capital-förhållanden till ett ganska stort belopp, hafva väl Utskotten ock insett. j8ancO'ZJt'sbottet$: Eetwikandml.
45,9 ^Likasom Utskotten 'visst ieke förmodat, att alla häraf befarade uppsägningar skulle leda till lånens slutliga infordran i contauta penningar, utan hufvudsakligen begagnas af långifvaren, alt förmå den gäldskyIdige, antingen att omskrifva skuldförbindelsen med reduction lill reelt mynt, eller ock genom nya transactioner med andra, skaffa ett deposit - bevis af summan, till långifvarens säkerhet för myntvärdets förändringar, bägge lika verkande omständigheter till beredande af en ny, ökad vidare större förlägenhet, än sorn nu öfverklagas, och medförande en rubbning, hvars följder först vid en blifvande, reaT lisation skola visa sig.
Det är oekså just lättheten, att genom användande af mindre sum•inor, ernå ändamålet, sora skall göra en desto, större mängd personer verksamt interesserade uti försäkrandet af oapitalers värde, och härigenom orsaka att en i alla fall ganska betydlig qvantitet af rörelseroedei skall blifva fästad uti den i och för sig sjelf för det allmänna ej gagneiiga handeln med guld och, silfver.
Utskotten finna sig således, med stöd af allt det som nu blifvit anfördt, ej kunna från, gå sitt förr afgifna yttrande, att den föreslag* na depositions- eller invexlings- och utvex* lings anstalten för myntbara metaller i Bäti* quen, borde anses uti sin verkställighet och sina följder, medförande så betydliga olägenheter, vida öfverstigande fördelartie, att yid - 460 Banco Utskottets Betänkartden. tagandet af Beslutet, derom icke kunde tillstyrkas, Jntio 96, Ankeip d«n 10 Dec. l8*> Memorial, i anledning af de Respecti* ve RiksStändens fattade olika beslut öfver Utskottets Betänkande Nmj 8g, örn öfverlemnande lill Förstärkt Bart-' co Utskotts pröfning af frågan rörande omsättnings - beloppet af Discontina. * , Sedan BancoUtskoifet, af inkomne'ProtocoilsTJtdrag från de Respeciive RiksStanden, inhemtat, att Högv.
JBondeStåndet, den 4 innevarande månad, med förblifvande vid deras i ofvanberörde ärans, förut fattade beslut, otti ändring i afbetalningsvilkoren för dessa lån, godkänt den af Ut' skottet, efter 73 §•
Riksdagsordningen, föreslagne voterings - proposition för afgörande? häraf förstärkt BancoU tskott, hvaremot Höglo fl.
Ridderskapet och Adeln och "Vallöf!
Bor" gareStändet ansett frågan vara af sådan beska?" fenhet, att densamma, när iva Stånd stanna? emot två, borde, enligt 75 §« Riksdagsordningen förfalla, så har Utskottet funnit sig bör* .Banco Xjtskottets Betänkande.
461 ett sådant förhållande hos Rikets Höglofl.
Ständer tillkännagifva; och får Utskottet, 1 förening dermed vördsamt till Rikets Höglofl.
Ständers pröfning hemställa, örn icke* då, såsom här inträffat, tvänne
Riksstånds mening em sättet för målets slutliga behandling, äti med de tvänne andres olika, och afgöran. dst af denna, inom de Respective RiksStåndert yppade skiljaktighet, beror på tydningen af förrberörde, hvar emot annan åberopade stadganden i G-rundlagartie, med hvilket ämne RancoUtskottet icke tillkommer att sig befatta, Rikets Höglofl, Ständer må för afgörandet af de sk il jak t ige meningarne i detta fall uppdraga åt ConstitutionsUtskottet, ' att med Rikets Ständers rätt, och i deras ställe derom besluta.
Stockholm den 9 December 1823. iN:ö 97.
Atikoni den 15 Dec. l8^3'
Metnorial till Rikets Höglofl.
Ständer, med förslog till reglementariska föreskrijter för BancoStyreisen,> i fråga om Dispositioner pä Banquens Silfverforid, samt beslutade anstalter till reela Fondens förstärkning.
Jemnlikt
BancoUtskottets nti dess Memorial, 46* Bhnco ftdiåtirti Bettini andert-, N:o 6g, afgifne förklarande, får
Ui slott et häftige nom till Rikets Ständers kännedom och bifall vördsamt anmäla de föreskrifter, hvilka Utskottet, dels såsom en följd af Rikets Ständers generella beslut, och dels med stöd af hittills gällande stadnanden, ansett böra vid närvarande Riksdag meddelas BancöStyrelsen. i fråga om dispositioner på Banquens SilfverFond, samt beslutade anstalter, till reela fou* dens förstärkning.
Häribland förekommer i ö) Utvexling af Speciemynt-sorter* Sådan utvexling har efter det vid sista Riksdag gifne Reglementet, fått ega rum för lika nurneratre af Bancosedlar, dels till de Kongliga Personerne emot deras egenhändiga reqvisitioner, hvilken uttagning, i man af fö« refallande behof, årligen uppgått till ett belopp af från och med 116
R:dr till och med yag Hulr, dels till vissa Acadernier, Kongl, Collegier och Allmänna inrättningar, för,hvila jka sammantaghe utvexiingssnroman är bestämd till högst a 240 Rldr , enligt uppgjytd fördelning; men har ej något år till hela detta bei lopp blifvit intagen.
< BancoUtsköttet tillslytkér vörnäamt att, i enlighet med Stats- och BancoUtskotlens uti deras Betänkande N:o 50, före detta gjorde framställning, föfeskrifterne i dessa delar må i BanCoReglementet vid närvarande
Riksdag förnyas sålunda:
Emot lika nuhieraire i Bancosedlar tilla* Manco-TJlskoittU En&råcnden- 483 tss intill nästa Riksdag utvexling af silfver specieinynt: 1) Tilt <le Hoga Konglige Personernes enskildt» behof, då deras egenhändigt under-, tecknade reqvismoner om én dylik utvexling till BancoStyreisen aflemnas, på sätt under ds sist förflutna åren cifligt varit. o 2) At vissa Academier, Kongl.
Collegier öch Allmänna Inrättningar inom Hufvudstaden, till enahanda belopp, sorn under sednare Iren fatt ega rum, nemligen: Till Svenska Aeademien .
Ridt 680.
VetersskapsAcademien 44’ VitterlietsAcademien „ K Q 0 0 UandtEruksÅcademien . •JOD* Pria Kon steines Acadetnle 60.
Musicaliska Aeademien b ioo* Bergscollegium . , 10.
SundhetsCollegium » 84.
Patriotåska Sällskapet 1 ä 5* Sällskapet Pro Patria- » 37» Tillsammans årligen K:dr Sp, 2,240..
Vidare ansökningar i denna väg, vare sig Inom Hufvudstaden eller från Uandsorterno få ej bifallas. i>) Prägling afen Skådepenning, så väl Som erforderligt antal JubelRiksdalrar.
Härom meddelas EancoStyrelsen till vederbörligt iakttagande Rikets Ständers, på grund af KancoUtskottets Utlåtanden N;o n Sc ig, fettade bestämda beslut 464 Banco-Utskottets Betänkande». c) Bäkrtingarne mel Kongl Myntet och de förskotts dispositioner
Som i följd deraf före* komma.
Med anledning af en fran Rikers Ständers Revisorer år 2822 ti 1 'Banco Utskottet framställd fråga oas bestämmande af något maximi belopp för Banquens fordringar bos Kongl. Myntet, hvilka uppkomma dels på pantsilfver, - plantsar eller utländska myntsorter af Banquens eget förråd ti 1 myntning utlernnas, och dfels af de från private personer i dylikt ändamål för Banquens räkning inlefvereratie guld- och silfverpartlef, hvarå Kongl. Myntets Ettester förskottsvis i Banquen inlösas, har BancolTtskottet, sedan genom inherntadt Utlåtande från vederbörande blifvit upplyst, huruledes Kongl. Myntet framgent likasom från äldre tider tillbaka, uj alltid kan
Vara i tillfälle att inom hvarje års slut liqvidera Banquen eller undvika skuld från eli år tili ett annar, ansett följande böra i förenämnde hänseenden stadgas och förordnas: 2) Uevereiiogsr af silfver eller guld till Kongl. Myntet, att för Banquens eget behof förmyntas, må vara inskränkte till ett värde af högst 10,000 R:dr silfver Specie på en gång; med iakttagande tillika) att ytterligare Utlevereringar ej ske i annan man, än Specie» myntsorter ifrån Kongl. Myntet, för förut emottagne sådana metaller till Banquen återlemna».
Härvid dock undantagne de händelser, då en betydligare myntning för särskildta än» BancotJtskdlteis
Bettini än deri* 465 ahdärnål k a ti erfordras, såsom Vid prägling af weda i l let-, -JuhelRiksdairar o. rn> ri., för hvil* ka tillfallen Herrar J1 a nco Fu 11 m ag t i g® ega, att efter otnsiänöighéferne bestämma, hvad utöfver förenämnde må finnas behörigt, att af Bartquens
Tor råd i guld elter silfver till Kongl. Myntet utleverera 2) Så länge kostnadsfri myntning, enligt nu gällande ordningar, får ega rum, må inlö* 'Sen af Kongl-.
Myntets attester öfver de för Bjnquens räkning derstädes inleVererädeguldfrch silfver poster, titan omgång och tidsutdrägt 'i Banquen för sig gå, och sådana för* skotter ef tei- hand af Kongl.
Myntet godtgötas, i den mån uppmyntningen hinner blifva Veikstäld? alldeles enligt med hvad i Kongl-.
Kungöreisen af den 15 Febrhari 1779 och tint 3 §.
5:te piincfen af. 1779 BancöBéglemerite finnes stadgadt1? dock med iakttagande), ätt hädanefter likasom tinder sistförilutne åren äf fö'r ek ombe öt saker skett, det bl ifver Kongl-.
Myntet öppet leintiadt, ai’t för Banqttehs räkning emottaga äfven gröfre än tolflödig^ silf* Ver?
hvarå auesterne likväl ej inlösas ined andra Specie-myntsörter* än de sorn till Falten deremot närmast svara-. 3) Enär Banqttehs fordran hös Kongl, Myntet för i förskott infriade mynt-attester* uppgått till eh stimma af 40,000 R:dr Specie* fega Herrar BancoFullmägtige föranstalta ätfc det 1 Kongl. Myntets vård befintliga, Banqueri Bihang till Riks» Ste Prof. *823 éuevStSm/.
AT.a 3» 46#
Banco'Utskottets BetanÄanden tillhöriga, silfver, som öfverskjuter nyssberör* de summa, blifver derifrån afhemtadt och 1 Banquens eget förvar öfvertaget, antingen uti myntadt Specie, eller, der sådant icke {innes att tillgå, uti plantsar, hvilka sistnämnde da böra till halt och värde af Kongl. Myntet at«» testeras, samt till behörig controll och säker* liet med en'dess stämpel förses.
Desse äro de ifrågakomne föreskrifter, sorn. i någon måtto, angå dispositioner på Banquens xeela fond intill nästa Riksdag; och följer nu i ordningen hvad som rörer anstalterne till* de metalliska tillgångarnes förstärkning; livar* till hörer a) Imtexling af myntbara metaller:
Derom skulle, efter BancoUts^ottets tan*.
&a> föreskriften i BancoBeglementet, med stöd af Rikets Ständers fattade generella beslut, blifva följande:
Det är hvar och en tillåtet, att i Banquen emot myntbara metaller, tillvexla sig Bancosedlar, beräknade till det förhållande emot Speciemynt, som Fullmägtige för hvarje år bestämma; dock icke under 120 sk., och icke öfver aa 8 sk. för En Riksdaler Specie uti silfver.
För att utröna det belopp, som således för silfvers invexlande må bestämmas, infordra.’
Fullmägtige vid hvart och ett års utgång, uppj gift å den medel-cours för vexlar å Hamburg, som hvarje postdag under det föregående åreE ä.
Stockholms jBeurs blifvit noterad.
Den sami TianrO' Utskottas B el tini andert. ^67 tti, söm , genom sammanräknande af a! la dessa medel-éourser, uppkommer, delas emellan postdagarnes antal oell beloppet anses utgöra dea för året gängse medel 'coursen. DeMS! kunna Full magt ige, i fall de med afseende på handelsförhållandet pröfva skäligt, -ytterligare lägga högst 3 i i sk., så vida det bär ofvan stadgade maximum derigenom icke öfverskrides, eller också på medel-coursensbelopp, med iakttagande af minimum, afdraga högst 2 sk-Fudmägtige göra derefter hos Kongl. Maj:t underdånig anmälan cm den beräkningsgrund, hvarefter mynt bart guld eller silfver under årets lopp kan tili Banquen in lemnäs och Eaneosedlar derföre utvexla*, samt anhålla att Kongl. Majit derom täcktes utfärda Nådig' Kungörelse. i) Inköp af mynti ar a metallers Till rättelse och ledning härutinnan, har Utskottet , ansett följande böra, på grund af hvad Rikets Ständer i allmänhet stadgat, San* coStyrelsen meddelas:
För hvarje år fran Och med år 1821: ega Fulimägtige, att utaf Banquens behållna ränte-revenuer afsätta en summa af 266,666 R:dt 3S sk.
Banco till Uppköp af inyhtbara metaller af silfver eller guld, detta sednare berak* nadt i det förhållande till silfver, socn i Ban*1 quens räkenskaper är antaget ; hvilken su.nma skall, uti årets räkenskaper såsom af Banquetis; vinst, disponerade afföras och å särskild conto upptagas.
Förenämnde medel ega Fullmägtige 4 63 Banco- Ut skottet &