Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dä proposition till fattande af ett beslut öfwer en Konungens framställan eller ett betänkande eller en af enskild Riksdagsman wäckt fräga är med Ja och Nej beswarad, och anmärkningar i fåken under discurserne gjorde, bör propositionen inrättas 9 130 Expeditioner till Riks Ständcn. i enlighet nied deni; och skulle mälct under diseurserne skiljas nti flera delar, hwaröfwer särskilda annlärkningar göras, dä skall, enär sädant äskas, proposition öfwer hwardera delen särskildt anställas.
Pä lika sätt sörhälles, oin första propositionen pä någon Konungens sramställan eller ett betänkande eller annat nial, som flera delar innefattar, bliswit nied Ja och Nej beswarad. 8 55.
Landtmarskalk eller Taleman ina kunna wägra proposition i det fall da han finner en wäckt sräga bokstafligen strida mot Grundlagarnes lydelse.
Skulle ej Ständet med honom instämma i begreppet härom, utan ändock yrka proposition, åge han att förklara öswerläggningen hwilande, och förwises mälet till Constitutions-Utskottct, hwilket äligger att inom kort förelagd tid inkomma med motiveradt och bestämdt utlåtande öfwer srägans stridighet eller enlighet med Grundlagen. Hwad Utskottet förklarar icke wara deremot stridigt, dera ina proposition sedermera icke wägras.
Pröswas det wara as motsatt beskaffenhet, mä den som motionen gjort wända sig, der honom godt synes, till ConstitutionsUtskottet, pa sätt som Regerings-Formens 84 K förcskrifwer. 8 56.
Intet ärende mä nedläggas utan Ståndets uttryckliga beslut, ej eller något upptagas eller föredragas sä sent att beslutet derom kunde blifwa frugtlöst. 8 57.
De allmänna beslut, som uti ett Ständ fattas.
Bilaga till Meni. N:o 8. 131 äfwensom hwad ett helt Ständ i egenskap af Riks-Ständ beslutit och annarö rätt röra kan, meddeles de öfrige Ständen genom Utdrag af Protocollet. Will Ledamot, som ef i Ståndets fattade beslut instämt, sin särskilda tanke hos de öfriga Ständen anmäla, stände det honom fritt genom särskildt Memorial eller Dictamen till Protokollet, hwilket mä StändetS beslut ätfölja.
Lag samina »vare, dä nägon Remis; gär frän Riks-Ständen till Utskott, eller ntlätande frän Utskott till Niks-Ständ.
As Protocolls-Utdragen böra alltid fyra exemplar utskriftvas, af hwilka de irenne afgä till MedStänden för att derstädes qwarblifwa, och det fjerde, eller sä kallad Löpare, kringsändes, pätecknas i hwarje Ständ af Secreterare»: samt stadnar slutligen hos Ridderskapct och Adeln för att i deh Archiv förwaras.
Ständen mä femwäl, i de fall dem lämpligt synes, genom utskickade
Deputationer sina beslut hwarandra tillkännagifwa; dock bör Protocolls-Utdraget derom antingen tillika ätfölja eller sedermera ofördröjligen öfwerlemnas. 8 58.
Wid justering af Protocoll eller ProtocollsUtdrag, kan ett beslut ingalunda ändras, men wäl sädane tillägg göras, hwarigenom ingen ändring i beslutet uppkommer.
Utur ett Protocoll mä wid justeringen, med Ständets bifall och pä den talandes eget begifwande, uteslutas dest egne uttryck och äfwen deliberationer som deraf följt; dock kunna ej sädane uttryck uteslutas, pä hwilka beslutet tydligen sig grundar. 8 59.
Alla hos Niks-Ständcn hällne Protocoll stola, 132 Expeditioner till Riks-Ständen. sä tidigt ske kan, genom trycket utgisivas till deras fullständiga innehåll, nied undantag blott af sädant, som Ständens enskilda oeconomie beträffar. 8 60. Wilja Riksens Ständer till Konungen framföra nägon deras allmänna önskan, i hwilket ämne som heldst, förhälles dermed pä det sätt NcgcringsFormens 89 tz utstakar; och göre derä Konungen, sedan Stats-Rädet blifwit hördt, det afseende Han för Riket nyttigt sinner. 8 61.
Skola Riksens Ständer för en omyndig Konung tillsätta Förmyndare, sammanträde de sist dagen efter den, dä Riksdagen ä Niks-Salen öppnad blifwit, och ntwälje, genom Ständens Electorer, till en Nämnd Sexton af hwarje Ständ, som, ester det en utlottats, röste per capita och icke Ständswis om de af Plena till antalet bestämde Förmyndare, hwilka skola wara antingen En, Tre eller Fem. Hwarje Ledamot af Nämnden uppteckne ä en stuten Wal-Lista de Män, som han anser förtroendet wärdige, och sä mänge, att de med en person öfverstiga det utaf Ständerne utsatta antalet.
Af dem, som derwid kommit i ätanka, ställes först den, som fleste rösterin erhällit, under ny omröstning, dä Nämndens pluralite gifwe utslaget.
Pä samma sätt fortfares med den, som näst honom af de fleste blifwit kallad, och sä widare, till dest det föreskrifna antalet af Förmyndare warder uppfyldt; kunnandes Nämnden ej ätskiljas, förr än walet gjordt och fulländadt är.
Nu händer, att Riks-Ständen ej inom tre dagar, sedan de ä Riks-Salen afhört den L 26 Z omförmälde berättelse, äsämjas om För - Bilaga till Mein. N:° 8. 133 myndarms antal, förordne da genast, genom sina Electorer, till ett Utskott Sexton af hwarje Ständ, att medelst votering per capita, sedan en blifwit utlottad, denna fraga, med samma kraft och werkan som Riksens Ständers Beslut, inom twä dagar afgöra; skolandes sedermera den utsedde
Nämnden likaledes inom tiva dagar hafwa walet förrättat, sä att i alla händelser Förmyndaren eller Förmyndarne ina inom sju dagars förlopp frän Riksdagens öppnande ä Niks-Salen kunna tillsättas. 8 62.
Till följe af Negerings-Formens 96 § skola Riksens Ständer wid hwarje Riksdag förordna en för lagkunskap och utmärkt redlighet känd man, att, såsom deras Ombud, hafwa tillsyn öfwer Lazarius efterlefnad af Domare och Embetsmän, samt att inför den Niks-Rätt, som i bemälde Grundlags 102 F till dctz inrättning och göromål beskrifwes, eller wid andra wederbörliga Domstolar, i laga ordning tilltala dem, som i sina Embetens utöfning af wäld, mannamon eller annan orsak anses hafwa nägon olaglighet begätt eller nnderlätit att sina Embetspligter behörigen fullgöra.
Denne Riksens Ständers Justitice-Ombudsman, hwars rättigheter och äliggandcn ytterligare sä wäl uti Regerings-Formens 99, 100, 101 och 102 W som genom särskild Jnstruction utstakas, wäljes af Riksens Ständer, genom Electorer, Tolf af hwarje Ständ näninde.
Sedan ibland detze Electorer en genom lottning utgätt, skola de öfrige, samfält och icke ekter Ständ, först medelst slutne sedlar, hwar för sig, uppgifwa den man, som de finna böra komma under omröstning.
Falla derwid rösterne till mer än hälften af de röstande Electorernes an - 134 Expeduiover till Rits-stLnden. tal pä en man, ware han behörigen wald.
Äro äter rösterne sä delade emellan flera, att en sädan full pluralitet för nägon icke äger rum, anställes ny votering med slutne sedlar till antagande af den, som de fleste rösterne erhällit, eller, om han icke antages, af den, som näst honom utaf de fleste Electorer blifwit kallad, och sä widare.
Enär någon af de i denna ordning under omröstning ställde blifwit af Electorernes pluralitet antagen, upphöre walsörrättningcn, och warde han af Riksens Ständer till Embetet förordnad.
Den, ät hwilkcn detta Embete blifwit anförtrodt, kan »vid päföljande Riksdagar i dcn nu föreskrifne ordningen dertill äter wäljas.
Justitice-Ombudsmannen njute till godo, sä wäl under som emellan Riksdagarne, samma säkerhet för sin person och tjenstebefattning, som genom 111 8 af Regerings-Formcn för Riksdagsmän i allmänhet stadgad är; och anses, under sin tjenstetid och intill dest han ifrän Embetet skiljes eller till utöfningen af sin förut innchafda beställning äterträder, k alla afseende»» lika med Konungens Justitice-Cantzler.
Electorcrne böra »vid samma tillfälle, dä Justitico-Ombttdsmannen utses, och pa enahanda sätt, »välja en man af de egenskaper, som hos denne Embetsman erfordras, för att honom efterträda, i fall han innan nästföljande
Riksdag skulle nied döden afgä. 8 63. Wid hwarje Riksdag skola Riksens Ständer »välja Tolf Ledamöter af hwartdera Ständet till en Nämnd, som ägc att donia, huruwida Högsta Domstolens samtlige Ledamöter gjort sig förtjente att i deras wigtiga kall Libehällas, eller om »viste af dem, utan bewisligen begängne fel och brott, hwarom Bilaga till Mein. N:o 3. 135 Rcgerings-Formens 102 8 handlar, likwäl ädragit sig den misttanka för wald eller oskicklighet, att de kunde anses hafwa förwerkat det allmänna förtroendet och borde förthy frän utöfningen af Konungens Doins-Rätt skiljas.
En as samtlige Ledamöterne ntlottes först, hwarefter de öfrige röste, man för man och icke Ständswis, med slutne sedlar öfwer den frägan:
Om alle Högsta Domstolens Ledamöter äga Riksens Ständers förtroende och böra wid deras systlor bibehällas?
Beswaras denna fräga enhälligt eller af de fleste röstande med Ja, blifwe da Högsta Domstolens samtlige Ledamöter bibehällne.
Befwaras den ater med Nej, sa uppgöre hwar och en af Nämnden en sluten lista pä dem af Högsta Domstolens Ledamöter, flere eller färre, som han anser böra entledigas.
De irenne bland desta, som da fatt det högsta antal af röster emot sig, ställes derefter, hwar efter annan, under ny omröstning, hwarwid tmä tredjedelar af rösterne fordras emot den eller dem, som skola anses wara fran Riksens Ständers förtroende uteslutne, och gange derefter som k Regeringsformens 103 § widare föreskrifwcs. 8 64.
Till Tryckfrihetens wärd skola Riksens Ständer wid hwarje Riksdag förordna Sex för kunskaper och lärdom kände Män, jemte Justitico-Ombudsmannen, som bland dem före ordet.
Dehe Committerade, af hwilka twä, utom Justitice-Ombudsmannen, skola »vara lagsarnc, wäljes af Riksens Ständer genom Sex af hwarje Ständ dertill utsedde Elcctorer, som, efter det en blifwit utlottad, röste samfält och icke Ständswis.
Afgär emellan >36 Expeditioner till Riis-Stänbe».
Riksdagarne någon bland de Committerade, wälje de öfrige till det lediga rummet en behörig man. 8 65.
Riksens Ständer wälje wid hwarje Riksdag, genom slutne sedlar, hwart Ständ för sig, samfält och ej medelst Elcctorer, sine Banco-Fullmägtige, Tre af hwarje Ständ; börandes walet förrättas sa tidigt, att desse Fullmägtige mä kunna, medan Riksens Ständer ännu äro församlade, sin befattning tillträda.
Dem äliggcr att, jemnlikt wid hwarje Riksdag utfärdad Jnstruction, sörwalta Banquens medel och tillhörigheter, samt inför Riksens Ständer eller af dem förordnade Revisorer rcdowisa.
Med Banco-Fullmägtiges röstberäkning förhälles som för Banco-lltfkottet stadgadt är. 8 66.
Efter förenämnde grunder, sä i afseende pä målsätt som tid, mä wid alla Riksdagar Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret af Riksens Ständer utses.
Fullmägtige derstädes skola likaledes wara Tre af hwarje Riks-Ständ.
De böra, wid yppad skiljaktighet, till Protokollet afgifwa sina röster, hwilka per capita beräknas.
I de fall, dä rösterne äro lika, ägc Ordföranden afgörande röst. 8 67.
Derjemte skola Riksens Ständer, i den ordning Ständen hwart för sig lämpligast sinna, wid hwarje Riksdag förordna om Revisorer, att emellan Riksdagarne öfwerse och granska Stats-Werkets, Banguens och Riksgälds-Contoirets tillständ, styrelse och förwaltning.
Desse Revisorer, som skola Bilaga till Mein.
N:o 3. 137 wara Sex af hwarje Riks-Ständ, böra emellan Riksdagarne sammanträda sä osta, att hwarje Revision ma kunna omfatta 2:ne äcs afslutade Räkenskaper, och tage derföre alltid Revisions-förrättningen sin början den 15 September; skolandes sä wäl Riksens Ständer, som afgående Revisorer, i likstämmighet härmed, utsätta tiden till nästpäföljande Revision.
Ingen Revision mä öfwerskrida en tid af Tre Mänader. 8 68.
De genom dödsfall eller af andra tillfälligheter uppkomne lcdigheter af Fullmägtige eller Revisorer mä, när sä fordras, emellan Riksdagarne ersättas genom nya tvål af de Ständ, der ledigheterne inträffat, pä det sätt Ständen hwart för sig lämpligast finna. 8 69.
Till Fullmägtige för ett Ständ i Bauquen och Niksgälds-Contoiret samt till Revisorer öfwer Statswerket, Banquen och Niksgälds-Contoiret skola ej andre tväljas än sädane af Ständcts Ledamöter, som i detsamma kunna wara Riksdagsmän.
Ej eller mä dertill utses nägon person, som »vid något af desia Werk är rcdowisande.
Sä wäl Fullmägtige som Revisorer njute i och för deras befattning samma säkerhet med Riksdagsmän. 8. 70.
Wid alla tillfällen, dä personer komma under omröstning, iakttages, att Namnsedlarne, sä framt de skola blifwa gällande, böra wara enkle, slutne, omärkte och frie, sä wäl frän all twetydighet i 138 Expeditioner till Riks-Ständen. anseende till personerncs namn, som fran origtighet i anseende till deras antal. 8 71.
Ingen Expedition öfwer nägot Riksens Ständers beslut ma utgä, förr än densamma först blifwit nppsatt af Expeditions-Utstottet, och derefter uti Standen behörigen justerad och underskrifwen.
De frän samtlige Standen utgående Arter och Handlingar undertcckncs af Landtmarskalken och Talemännen allena, undantagande Riksdagsbeslutet, hwilket af samtlige Riksens Ständer nnderskrifwes och beseglas. 8 72- Stadna Riks-Ständen i sina beslut öfwer nägon fräga uti hufwudsakligen eller till wiha delar skiljaktiga meningar, dä skall hwarse Ständs beslut genom Protocolls-Utdrag remitteras till det Utskott, som med malet befattning haft, hwilket äligge, att meningarne, sä nära »lösligt är, sammanjemka, och med förslag öfwer denna jemkning inkomma till Riksens Ständers Plena, som öfwer den yppade frägan sedermera definitivt bestute. 8 73.
De allmänna Stadgar och Förordningar, hwarom Konung och Ständer under Riksdag gemensamt Leflutit, stola dock endast i Konungens namn och med Defi underskrift utfärdas. 8 74.
Till Grundlags stiftande, upphäfwande, förändring eller förklaring fordras Riks-Ständens sam - Bilaga till Mem. N:o 3. 139 manstämmande beslut och Konungens sanction.
För beslut i alla öfriga ärenden, beskattningsmäl undantagne, hwarom särskildt förordnadt är, gälle, femte Konungens samtycke, Tre Ständs mening; men skulle twä
Ständ stadna emot twä, förfalle srägan och förblifwe tvid det som tillförene stadgadt warit, utan att samma fräga mä kunna den Riksdagen ä nyo wäckas eller upptagas. 8 75.
All af Riksens Ständer werkstäld- granskning bör anses innebära decharge i afseende pä det granskade, och ingen ny till answarighet förbindande granskning af nya Ständer wara tilläten. § 76.
Blifwer nägon Riksdagsman under pästäende Riksdag eller under dep resor till och frän Riksdagen med ord eller gerning ofredad, sedan han tillkännagifwit, att han i sädant ärende stadd är, eller ock efter Riksdagen pä »våldsamt sätt, i och för Riksdagsgöromälcn antastad, dä skall sädant säsom Edsöresbrott anses och straffas.
Skulle nägon enskild man eller nägan corps eller menighet försöka att wäldsöra Riksens Ständer eller deras Utskott eller enskilde Riksdagsmän, eller störa friheten i deras öswcrläggningar och beslut, ware sädant, jemnlikt Regeringsformens 1I0Z, anscdt som förräderi, och antomine pä Riksens Ständer, att slika förbrytelser i laga ordning beifra läta. 8 77.
Ej mä Riksdagsman kunna under tilltal ställas eller sin frihet beröfwas för desi gerningar och 140 Expeditioner till Riks-Ständen. yttranden uti Niks-Standen eller något Riksens Ständers Utskott, utan att det Stand, till hwilket han hörer, sädant tillåtit genom uttryckligt beslut, deruti minst fem sjettedelar af Ståndets wid omröstningen in pleno tillstädes warande Ledamöter instämt.
Men öfwerfaller någon inom Ständ eller Utskott den andre med hugg och slag, eller nyttjar emot honom wapen, hafwe den angripande förwerkat lifwet; och mä han, utan att widare njuta Riksdagsmannaskydd, till behörig
Domstol öfwerlemnas.
Riksdagsman för någon grof missgerning, ma han ej i häkte kunna inmanas, förr än, efter anställd ransakning, Domaren sadant skäligt pröfwat.
Riksdagsman häktas för mindre förbrytelser eller för skuld insättas; ware dock hans egendom ej fran laga utmätning frikalla!).
Icke eller kan någon Riksdagsman fran annan Ort, medan han för Riksdagens stull sig ä Riksdags-Orten uppehåller, utom i ostvan omförmälde swarare fall, dragas derstädes för Rätta, med mindre han sökes för gäld, som han under den tiden sig der äsamkat.
Ingen ware tillätet att ifrån dem, som till Riksdagen fran Lands-Orterne anläudt, utom Husbondes lof och minne till krigstjenst wärfwa något Tjenstehjon. 8 78.
Riksdagsman ma ej frän Riksdags-orten afresa eller fran Niksdags-öfwerläggniugariie sig afhälla, med mindre han dertill undsatt tillätelse af det Stand hwartill han hörer.
Är han Ledamot i ett eller flera Utskott, anmäle sig först derstädes till ledighets erhållande, och, om den bewiljad blifwit, gifwe sadant derefter in pleno tillkänna.
Utan Bilaga till Mem.
N:o 3. 14i wigtiga och trängande skäl mä ej längre ledighet än as twä, högst tre weckors tid Lewiljas. 8 79.
Riksdag ina ej räcka längre än Tre mänader frän den dag, dä Konungen lätit om StatsWerkcts tillständ och behof Riksens Ständer eller deras Stats-Utskott underrätta; skulle likwäl wid näninde tids förlopp ärenderne ej wara afgjordt, aninälc Riksens Ständer det hos Konungen och äske, att Riksdagen mätte fortfara nägon wist tid af högst en mänad derefter; börandes minst Trenne Niks-Ständ hafwa sig om denna önskan förenat.
Händer sig, att wid den salunda förlängda tidens utgäng wälen ändä icke Llistvit afslutade, gänge som i Regerings-Formens 109 8 stadgadt är.
Riksdag mä äswen slutas innan
Tre mänader till ända gätt, enär samtlige Ständen sädant begära. 8 80.
Dä Riksdag i öfwerensstänunclse med nästföregäende 8 fulländad är, träde Landtmarskalken och Talcmännen till Konungen och anhälle, det Konungen wille läta aflysa Riksdagen och Ständerne pä Riks-Salcn uppkalla.
Sedan, efter förrättad Gudstjenst, Ständernc sig ä Riks-Salen infunnit, och Landtmarskalken och Talemänncn, hwar i sin ordning, inför Konungen nedlagt Ständcns tacksamhet och wälönskningen, uppläses RiksdagsBeslutet.
Deruppä sörklare Konungen, Sjelf eller genom Stats-Ministern för Utrikes Ärenderne, Dest bifall till Riksdagens slutande och hemförlofwe Ständerne. 142 Expeditioner till RikS-LtLiiden. 8 81.
Innan Riksens Ständer ätskiljas, gore de medelst
Deputationer sine afskeds-uppwaktningar hos Konungen och det Kongl. Huset, samt tage likaledes genom Deputerade afsked fran hwarandra.
Bilaga till Mem. N:o 3.
Ständers Couftitutions-Utstotts Protocoll den 5 Jul» 1809.
Herr Erpcditions-Secreteraren Friherre Carpelan anmäldes wara af Embets-göromäl hindrad att sig till detta sammanträde infinna.
S. D. Hos Utskottet kom under öswerwägande, huruwida bland de högre Embetsmän, hwilka enligt 41 8 af den profectcrade Riksdags-Ordnkngen ej mä tillätas att personligen hafwa fäte och stämma i Riksens Ständers Plena eller Utskott, äfwen Justitia-Näden borde inbegripas; och inlemnade härwid Herr Biskopen Doctor von Rosenstein ett sä lydande Memorial:
"Den rättighet att i allmänna Lagstiftningen samt i beskattningsfrägors afgörande sä deltaga bör wara lika helig, som den är »vigtig för hwarje medlem af Staten.
Flere gänger hafwa detta Utskotts Ledamöter samfält yttrat sin önskan att till Åtnjutande af denna rättighet kunna förhjelpa elfwen wära hittills i detta afseende wanlottade Landsmän.
Att pä mindre säkra grunder neka densamma ät ännu flere, synes rakt stridande mot de grund - Bilaga iill Mein.
N:o 3. 143 satser, svin ledt wära öfwerläggningar och beslut.
Af detta och siere andra skäl hade sag för min del önskat att inga Embetsman, icke en gang Ledamöterne af Stats-Rädet, blifwit utestängde fran säte och stämma tvid Riksdagar; men dä sag hörde inom Högloft.
Utskottet en afgjord pluralitet mot denna tanka, wille jag icke, genom yttrande af skiljaktig öfwcrtygelfe, förorsaka nägon tidsspillan, heldst jag dä ännu icke hade nog inom mig sjelf öfwerwägt alla dithörande skäl.
Nn deremot, da man äfwen will neka Justitice-Rädcn deras Riksdagsmannarätt, synes mig fruktan för Embetsmäns inflytelse wid Riksdagar drifwas längre än klokheten fordrar och billigheten medgifwer.
Justitico-Räden deltaga, säger man, i sjelfwa utöfningen af Konunga-magten; de äro personligen underkastade Riksens Högloft.
Ständers pröfning af deras förhällande forn Domare; de förklaringar af Lagens mening samt de förslag till nya Lagar och Författningar, hwilka de tillstyrkt, skola nndergä Rikfens Ständers granskning, och de böra i anseende till allt detta icke fä wara Riksdagsmän.
Det första af desa skälen wägar jag alldeles neka.
Justitice-Näden deltaga i min tanka ej i Konunga-magtens utöfning.
Maj:ts magt att döma i Juridiska Mål utöswas af Honom sjelf genom de 2:nc röster Konungen i sin Högsta Domstol äger; och wid de tillfällen, dä Konungen utöfwar sin rätt att göra Näd, äga Justitico-Räden blott att yttra sina tankar, icke att besluta och afgöra i Konungens namn eller i Des Höga Beslut deltaga.
Dä Justitice-Nädens förhällande i allmänhet utaf en dertill af Riksens Ständer förordnad särskild Nämnd pröfwas, synes deras närwaro bland Riksens Ständer icke kunna blifwa för denna pröf - 144 Expeditioner till Riks-Ständcn. liing wädlig eller hinderlig.
För deni, svin för alla andra, kan ju det stadgande som i slutet af denna 8 sinnes intaget gälla, att nemligen: ingen af hwilken Riksens Ständer ete.
Af samma skäl borde ju eljest Riksens Ständers Justitice-Ombudsman, Riksens Ständers Fullmägtige i Banquen och Riksgälds-Contoiret med mänga siere fran Riksdagar ashällas.
Dessutom, om äfwen fem JustiticeRäder ägde säte och stämma pä Riddarhuset, hwilken skulle iväl kunna föreställa sig att desse fem Personer skulle kunna mot skäl och billighet werka pä ett helt Ständ, som bestär af flere hundrade?
Ännu mera, huru skulle de, just derigenom att de jutte pä Riddarhuset, kunna anses äga nog inflytelse att misilcda de tre öfriga Ständcn?
Förgäfwes nämner man deras raug och Domaremagt.
Aro Riksdagsmän nog swage att derigenom skrämas eller nedtvstas, sä är wär frihet redan genom förskämde tänkesätt förlorad; sä böra Riksens Ständer ej längre anses såsom desi förswar; sä kan det ock wara likgiltigt, af hwilka klenmodkge och korttänktc stafwar Nationen wid sä kallade Riksdagar föreställes.
Jag bör ursägtas, dä jag hyser högre begrepp om en ädel Nations representanter.
Samma skäl torde anses gälla i afseende pä Riksens Ständers öfwerläggningar öfwer de frägor om nya Lagar samt om Förklaringar af Lagens mening, hwilka förut i Konungens Högsta Domstol förewarit.
Tilläggom, att fä Riksdagsmän kunna förmodas skickligare att i Utskottens eller Ständernes öfwerläggningar upplysa, utreda, bestämma deha frägor, än just Herrar Justitice-Räder, som om dem bordt i förhand taga den närmaste kännedom.
Har man ej wid alla wära Riksdagar, särdeles i Utskotten, erfarit werklig nytta af de Embetsmän, som i rädplägningarne deltagit?
Med Bilaga till Mem. N:o 3.
145 all den rena wälmening, med alla de wackra och nyttiga theoretiska kunskaper mänge af wära Riksdagsmän äga och wid öfwerlaggningarne anwända, sä skulle söga till Statens bätnad uträttas af män, som saknade all Embetsmanna-öfning och erfarenhet.
Äfwcn des;a egenskaper behöswas hos de rädplägande, om besluten skola bliswa fullt sammanhängande och i werkställighetcn möslige; och dä ingen lärer kunna salla pä ben lankan att alla Embetsrum, böra frän wära Riksdagar aswisas, hwarföre dä utesluta fust sädane, hwilkas kunskaper, erfarenhet och adagalagde redliga werksamhet redan upplyft dem till Statens högsta äreställen?
Den fruktan mangen hyser att friheten skall undergräfwas och Riksens Ständers beslut egenmägtigt ledas och förestafwas af betydande Embetsniän, om de fä i öfwerlaggningarne deltaga, torde sakna rigtig grund.
Anledning till denna sarhäga hämtas frän förra Riksdagar; men hurudan war Grundlagen dä, och hurudan hafwa wi den nn?
Swerige har warit styrdt af i sselswa werket, ehuru icke till namnet, en wald ige Konungar.
Blott af dem hafwa alla Embetsmän berott och sselswa Riksens Ständer ägde icke ens nägra säkra grundwalar för sine sa kallade rättigheter.
England fruktar icke sina Embetsmäns inflytelse.
Twärtom, man kan der icke wara betydande Embetsman, om man es tillika är ParlamentsLedamot.
Wär frihet hwilar pä säkerheten att Riksens Ständer wid wife utsatte tider skola sammankomma; att de sselswa beskatta sig och fordra redo för medlens anwändande; att Nationen äger Tryckfriheten försäkrad i Grundlagen; och framför allt att Sweriges Konung i anledning af alla beha omständigheter alltid skall nödwändigt behöfwa Nationens kärlek och förtroende. 146 Expeditioner till Riks-StLnden.
Pä sädane Grundwalar är Swenst-mannasäkcrhet och Swensta folkets frihet byggd och i Lagarne befästad.
Lätoin oh icke af en vrigtig försigtighet söka omgifwa den nied swage, för kloka beslut hinderlige och följaktligen i sjelswa werket skadliga och förstörande förinurar.
Jag anhäller, att detta mitt wördsamma yttrande mätte fä till Riksens Ständer ätfölja Högloft.