Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Och skulle således detta förslag till Riksens Ständer till afgörande anmälas. 46 §. 742 Riksdagen 1815.
Voterades öfver följande proposition: Bifaller Utskottet, att uppskof tillstyrkes på förslaget till ändring i 46 § Riksdags-Ordningen?
Efter slutad votering befunnos rösterne sålunda hafva utfallit: Hos Ridderskapet och Adelns Ledamöter: Ja 4 Nej 2.
Hos Prcstc-Ståiulets Ledamöter: Ja G.
Hos Borgare-Ståndets Ledamöter: Ja 5.
En dubbel.
Hos Bonde-Ståndets Ledamöter: Ja 2 Nej 4.
I följe hvaraf ingen anmälan af den 46 §:n skulle komma att göras. 57 § hvilar; 63 § likaledes; 75 § likaledes; 78 § likaledes; 81 § likaledes.
Företogos de af enskilda personer väckta, af Constitutions-Utskottet beredda och nu till afgörande på bordet hvilande motioner. 14 § Riksdags-Ordningen ansågs tåla uppskof. 21 § likaledes. 38 § och 56 § fann Utskottet böra hos Riksens Ständer till afgörande anmälas.
Slutligen företogos de öfriga på bordet hvilande förslag till Representations-förändring, till inrättande af en Lag- och Hushållsberedning och till ändring i rättegångssättet rörande Tryckfrihetsmål, genom stadgandet Bilaga D till Mern.
N:o 1. 743 af en Jury, hvilka alla förslag
Utskottet ansåg tjenligast att med tillstyrkande af uppskof beledsaga, då troligen öfver dem ingen allmän opinion ännu hunnit stadga sig.
Uppdrogs åt Secreteraren att till nästa Plenum författa förslag till Utskottets Betänkande i anledning af remissen af Konungens Nådiga Proposition om uppskof med de hvilande Grundlagsfrågors afgörande. 744 Riksdagen 1815.
Maj:ts Nådiga Proposition om de nya Constitutionella förhållanden, sorn till följe af Föreningen emellan Sverige och Norrige uppkommit.
Då Riksens Ständer behagat infordra Constitutions-Utskottets utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om de nya Constitutionella förhållanden, som till följe af Föreningen mellan Sverige och Norrige uppkommit, gifven Stockholms Slott den 12 April 1815; har Utskottet ansett för dess ovilkorliga pligt att med yttersta möjliga skyndsamhet detta utlåtande till Riksens Ständer afgifva, och dervid ej tillåtit sig något annat uppskof, än hvad som kunnat fordras till en emot ämnets stora vigt svarande noggrann och mogen pröfning.
Utskottet, som med alla redlige
Svenske män delar tänkesätten af tacksamhet emot Kongl. Maj:ts vidtagna åtgärder, som i Norriges och Sveriges Förening ser en tröstande utsigt af ett framtida lugn, grundadt i eniga nationalinteressen och ett naturligt samband emellan tvänne Folks krafter, hvilka alltid bort och böra vara rigtade af samma vilja till ett gemensamt mål, har lik - Memorial N:o 2. 745 väl ansett som sin pligt att på det nogaste tillse, det derigenom ingen rubbning måtte kunna åstadkommas i det minsta af de Grundförfattningar, hvarpå det Svenska samhällets bestånd hvilar; det har ock då för Constitutions-Utskottet varit, likasom vi må hoppas det är för hvarje god medborgare, en högst tillfredsställande upptäckt att finna, det de Constitutionella förhållanden, som uppkomma genom Sveriges Förening med Norrige, långt ifrån att rubba Fäderneslandets grundförfattningar, snarare, likasom hela Föreningen, skola bidraga att föröka deras kraft och landets förkofran och välstånd, under en lugn njutning af en lagbunden frihet.
Till följe af den gjorda framställningen i Konungens Nådiga Proposition har Utskottet först anstalt jemförelse mellan de Svenska Grundlagarnes föreskrifter och de §§ i den Norrska Grundlagen, som i högstberörde Nådiga Proposition blifvit omförmälte, nemligen den 1, 6, 7, 8, 26, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 47 och 48.
Utskottet går nu att i anledning af denna undersökning till Riksens Ständer framställa dess stadgade meningar i afseende på hvarje § särskildt.
Den första §:n är af innehåll: Konungariket Norrige är ett fritt och sjelfständigt Rike, som ej kan delas eller af händas, förenadt med Sverige under en Konung.
Dess Regeringsform är inskränkt och ärftligen Monarkisk.
Utskottet har ej funnit någon anledning till collision kunna äga rum emellan densamma och någon § i Sveriges Grundlagar.
Utskottet tror sig allenast anföra uttrycket af hela Svenska Folkets förenade röst, när det tillstyrker, att Riksens Ständer, i anledning häraf, måtte till 32 746 Riksdagen 1815. det Norrska Folket afgifva en högtidlig förklaring, att de genom sitt erkännande ytterligare vilja besegla den emellan Sverige och Norrige redan verkställda Förening under samma Konung, och derjemte äfven erkänna Konungariket Norrige såsom ett fritt och sjelfständigt
Då bägge Staterna äga Folkens borgerliga frihet skyddad genom egna Grundlagar, väntar Svenska Folket af denna Förening en politisk styrka inom den Nordiska halfön, den högsta som kan ernås, innan Svear och Norrmän sträcka sina broderliga armar för att sammansmälta till ett Folk. 6 § i Norrska Grundlagen lyder som följer:
Thronföljden är rätt nedstigande och agna tisk, sådan, som den finnes bestämd i den af Sveriges Rikes Ständer beslutna, och af Konungen antagna, Successions-Ordning af den 26 September 1810.
Bland Thronföljare räknas äfven den ofödde, som strax intager sitt rum i arfföljden, så snart han efter Fadrens död födes till verlden.
När en Prins med arfsrättighet till Norriqes och Sveriges förenade Kronor födes, skall hans namn och födelsestund tillkännagifvas infor näst instundande Storting, och i dess Protocoll antecknas.
Utskottet får vid denna § fästa Riksens Ständers uppmärksamhet dervid, att den är till alla delar öfverensstämmande med den Svenska antagna Successions-Ordningen, endast med det tillägg, att när en Prins födes med arfsrättighet till Sveriges och Norriges förenade Kronor, hans namn och födelsestund skall tillkännagifvas inför nästinstundande Storting och i dess Protocoll antecknas.
Memorial N:o 2. 747 Enär detta tillägg innefattar blott en formalitet, enskildt för Norrige, hvilken på intet sätt kan komma i collision med något genom Sveriges Grundlagar vidtaget stadgande, lära 1 liksens Ständer tinna, att detsamma ej kan hindra godkännandet af det stadgande, denna § innehåller. 7 § i Norriges Grundlag lyder:
År ingen arfsberättigad Prins till, kan Konungen föreslå sin Efterträdare för Norriges Storting vid samma tid som för Svenska Ständerna.
Så snart detta förslag är gjordt, utvälja båda Rikens Representanter ibland sig en Committé, som äger rätt att bestämma valet, i händelse
Konungens förslag genom pluralitet ej skulle af bägge folkens Fullmägtige särskildt bifallas.
Antalet af medlemmarne i denna Committé, hvilken skall bestå af lika många från hvart Rike, och ordningen, som bär följas vid valet, bestämmes af en lag, den Konungen på samma tid föreslår så väl nästa Storting som Sveriges Rikes Ständer.
Ur den samfälda Committéen afträder en genom lottkastning.
T anledning af denna § får Utskottet vördsamt anmäla, att Sveriges Grundlagar ingenting föreskrifva rörande Konungens rätt att, derest ingen arfsberättigad Prins skulle finnas, sin Efterträdare föreslå.
Detta grundar sig deri, att, enligt vår lag, ingen inskränkning kan äga rum, hvarken i Konungens, eller hvarje Riksdagsmans rätt att Thronföljare föreslå.
Men detta stadgande i den Norrska Grundlagen är dock icke stridande emot den rätt, den Svenska Constitutionen Konungen icke förmenat, hvarå till ett öfvertygande bevis må anföras, att sedan vår nu gällande Grundlag antogs, vid de bägge Thron - 748 Riksdagen 1815. följareval, som derefter inträffat, Hans Maj:t verkligen utöfvat denna propositionsrätt.
Det egentliga föremålet för Riksens Ständers öfverläggning vid detta tillfälle är ett stadgande, att, sedan Svea Rikes Ständer, efter de genom Svenska Grundlagarne bestämda former, och Norriges Storting, enligt den för detsamma genom Norrska Grundlagen föreskrifne ordning, förrättat Thronföljarevalet, endast i det fall, att bägge Rikenas val, emot förmodan, skulle kafva utfallit på olika personer, en af Sveriges Rikes Ständer tillsatt Committé skulle sammanträda med en Committé ifrån Norrska Stortinget, hvilken till talrikhet och rösträttighet bör bestämmas alldeles lika med den ifrån Sverige, för att med Svea Rikes Ständers och Norrska Stortingets fulla rätt genom omröstning afgöra Thronföljarevalet.
Berörde 7 § i Norrska Grundlagen innehåller äfven i afseende på denna vigtiga fråga, att en lag af Konungen skall föreslås så väl Sveriges Rikes Ständer som Norriges Storting; och då, genom Konungens Nådiga Proposition, frågan om en sådan lag blifvit föremål för Riksens Ständers öfverläggning, anser sig Constitutions-Utskottet pligtigt att om grunderna för densamma här vördsamt afgifva sitt yttrande.
Utskottet anser ej möjligt, att nödvändigheten af en sådan lags stadgande icke allmänt skulle erkännas.
Riken vara förenade under en gemensam Konung, måste äfven en utväg finnas att vid de, gifve Gud! sällsynta tillfällen, då bägge Rikena behöfva välja en Thronföljare, till slutligt afgörande leda den möjliga, fast oförmodliga, händelsen, att hvartdera Riket med sina röster skulle kunna falla på hvar Memorial N:o 2. 749 sin olika person.
Föreningens möjlighet vid vissa tillfällen och dess varaktighet i allmänhet beror af ett sådant stadgande.
Om det uppgifna förslaget, att en särskild Committé i sådan afsigt borde af Riksens Ständer väljas, befinnes vara ett till ändamålet ledande medel, blifver en sådan föreskrift en alldeles ny inrättning, som står i omedelbart sammanhang med Sveriges och Norriges Förening under en Konung, som aldrig förr än vid denna Förening kunnat komma i fråga, och hvilken, såsom deraf helt och hållet beroende, utan rubbning i Sveriges Grundlagar, såsom en artikel i den Act, hvarigenom berörde Förening högtidligen stadgas, efter ett af Kongl. Maj:t och Riksens Ständer fattadt beslut, genast lagligen kan fastställas och sättas i verket.
Utskottet anser ingen tjenligare utväg finnas att till bestämdt slut leda den skiljaktighet, som i bägge Rikenas särskildta val af en Efterträdare till den gemensamma Svenska och Norrska Timonen möjligen kunde uppstå, än tillsättandet af en ifrån den i vår Riksdags-Ordning förut stadgade Thronföljare-Nämnd alldeles särskild Committé, hvilken slutligen röstar med bägge Rikenas Representanters fulla afgörande-rätt.
Denna inrättning står i full öfverensstämmelse med Svenska Grundlagens stadgande i de fall, der Svenska Ständernas delade röster nödvändigt behöfva bringas till ett bestämdt utslag.
Utskottet förutser, att det, i sitt tillstyrkande dertill, mötes af Svenska Folkets allmänna tänkesätt om vidtagandet af sådana stadgar, att ingen anledning må kunna väckas till skingrande af en Förening mellan tvänne Brödrafolk, dem vidriga öden förut söndi'at, en Förening, den Folkens naturliga läge återfordrat, och en Hjelte och Medborgare i 750 Riksdagen 1815. samma person, genom väckelsen af en sann fosterlandskänsla hos bägge Folken, med kraftig hand ändteligen förmått sammanknyta.
Om nu Riksens Ständer skulle behaga samtycka till detta förslag, återstår att bestämma denna Committés rättigheter och befattningar samt formerna så väl för dess organisation som handlingssätt.
När Thron följ are val i bägge Rikena skall anställas, böra, enligt en i sakens natur grundad öfverenskommelse, Riksens Ständer i Sverige vara sammankallade till samma da°f, sorn Storting i o7 O Norrige begynnes.
Det synes grundadt så väl i Konungens eget interesse som i bägge Staternas, om genom en mellan bägge Rikena nu träffad öfverenskommelse det i underdånighet åt Konungen uppdroges, eller, i det fall Thronföljareval efter Konungs död anställes, det ålades den under Thronledigheten lagligen varande Interims-Styrelsen att inom åttonde dagen efter den dag, då Riksdagen i Sverige å Rikssalen blifvit öppnad och Storting i Norrige lagligen constitueradt, på samma dag å bägge ställen aflemna Propositionen om Thronföljden, hvarefter Svenska Ständernas och Norrska Stortingets val ej sednare än inom den tolfte dagen efter denna för Propositionens aflemnande faststälde termin ovilkorligen bör förrättas.
Samma nu tillgörande stadgande bör äfven förbinda hvarje Svensk
Riksdagsman att inom samma bestämda tid af åtta dagar sin motionsrätt om Thronföljare utöfva, på det valdagen för så väl Sveriges Ständer som Norriges Storting lika må kunna bestämmas.
Dagen före den till de Svenska Ständernas och det Norrska Storthingets Thronföljareval utsatte synes den Committé, så väl af Sveriges Memorial N:o 2. 751 Ständer som Norriges Storting, böra väljas, som får sig uppdraget att, derest Sveriges och Norriges val skulle falla på olika personer, sammanträda och, med bägge Rikenas Representanters rätt, genom omröstning valet på en person bestämma.
Constitutions-Utskottet tror sig å nyo böra fästa Riksens Ständers uppmärksamhet derpå, att denna Committé, ehuru i förhand vald, ej bör förblandas med den Nämnd, som enligt 61 § Riksdags-Ordningen vid val till Konung eller Thronföljare är förordnad, för att med Ständers rätt afgöra, i det fall att Riks-Ståndens röster på olika personer skulle utfalla.
Denna Nämnd förblifver vid dess befattning att, om behofvet deraf skulle inträffa, bestämma Sveriges Rikes Ständers val på allenast en person.
Den nu föreslagna Committéens åtgärd inträder deremot ej förr, än den händelse inträffat, att de Svenska Ständernas och det Norrska Stortingets val utfallit på olika personer.
På den till valet utsatta dagen välje Sveriges Ständer och Norriges Storting, efter det i hvartdera Rikets Grundlagar bestämda sätt, blott en person.
I fall bägge Rikenas val inträffat på samma person, vare han lagligen uthorad till Thronföljare.
Skulle åter hvartdera Riket hafva valt en olika person, skall denna skiljaktighet afgöras genom omröstning af bägge Rikenas förenade Committéer.
Desse bägge Rikenas Committéer föreslår Constitutions-Utskottet måtte utsättas lika till antal och till rättigheter.
Constitutions-Utskottet tror sig icke behöfva för Riksens Ständer vidlöftigt utreda, huruledes, både enligt Rättvisans grunder och Klokhetens föranledande, denna full - 752 Riksdagen 1815. k omliga jeinlikhet emellan bägge Rikenas till ofvansagde ändamål utvalda Committéer bör äga rum.
Det är öfvertygadt, att den broderliga känslan, som lifvar bägge folken, den rena aktning, hvart och ett fritt och sjelfständigt folk såsom sådant bör hysa för hvart och ett annat folk i samma belägenhet, redan förut bestämt Svea Rikes Ständer till erkännande af denna jemlikhet.
Antalet af dessa Committerade har Utskottet ansett sig böra föreslå till 36 personer ifrån hvartdera Riket, då ifrån Svea Rikes Ständer 9 Ledamöter af hvart Riks-Stånd dertill böra utväljas.
Dessutom böra äfven af hvart Stånd tvänne Ledamöter utväljas såsom Suppleanter, hvilka i bestämd ordning träda i befattning, endast i det fall, att någon af de ordinarie Ledamöterna skulle möjligtvis vid valförrättningen icke komma tillstädes.
Till samlingsort för dessa bägge Rikenas Committerade föreslår Constitutions-Utskottet Riksens Ständer Carlstad, såsom belägen, i det närmaste, midt emellan de orter, der vanligen Sveriges Riksdagar och Norriges Storting hållas.
Till denna bestämda samlingsort böra, enligt Utskottets tanka, bägge Rikenas Committerade förbindas att på utsatt dag inträffa.
Denna dag bör af Konungen, eller, i fall af hans frånfälle, af bägge Rikenas lagliga gemensamma Styrelse utsättas inom den kortaste möjliga tid, efter erhållen underrättelse om hvartdera Rikets särskildta val, beräknad efter Riksdagsorternas afstånd ifrån samlingsorten, men ej senare än den 21 dagen efter den för Svea Rikes Ständer oda Norriges Storting förut bestämda valdagen.
Memorial N:o 2. 753 Ytterligare får Constitutions-Utskottet föreslå, att, innan hvardera Committéen ifrån den ort, der Riksdag i Sverige och Storting i Norrige hålles, afreser, dem å ömse sidor måtte åläggas att hvardera inom sig utvälja en Ordförande.
Dagen efter den till samlingsdag utsatta dagen böra bägge Rikenas Committerade på bestämd timma, och efter af hvardera Committéens Ordförande utfärdadt anslag, på förmiddagen samlas.
Sedan hvardera Committéens Ordförande uppläst deras Constitutorialer, förrättas genast lottning mellan de bägge Ordförande, för att afgöra hvilken vid omröstningen skall föra ordet; hvarefter, sedan sålunda Ordförande för hela den förenade Committéen blifvit bestämd, denna Committé genast, och utan discussion, omröstningen bör företaga.
De Committerade böra ej åtskiljas, ej heller någon af dem ifrån samlingsrummet afgå, innan valförrättningen är till alla delar fulländad.
Hvardera Ordföranden bör då uppläsa och aflemna det document, som innefattar hans Committenters på en enda person bestämda val, i enlighet hvarmed voterings-propositionen på de sålunda bestämda tvänne Canditater, efter förut i den till föreslående lagen uppgifvet och stadfästadt schema, medelst namnens ifyllning bör upprättas, och omröstningen, hvarvid enkel pluralitet afgör utslaget, genast företagas.
Upprop vid denna omröstning bör så förrättas, att, derest den gemensamma Committéens Ordförande är Svensk, de Norrske Committerade först skola uppropas och sina röster afgifva, och derefter de Svenske, och tvärtom, derest Ordföranden är Norrman.
Omröstningen bör förrättas med till storlek 754 Riksdagen 1815. och utseende i alla delar lika sedlar, hvarpå hvardera Candidatens namn bör finnas tryckt med lika stilar.
För att kunna gälla, böra dessa sedlar vara omärkte, enkla, slutna och hoprullade.
Förr än sedlarne uppräknas, bör Ordföi’anden en ibland dem uttaga och föi’seglad aflägga.
Befinnas, vid uppsummerandet af de öfriga, rösterna lika delade, må denna sedel öppnas och gifva decision.
I anseende till denna förrättnings stora vigt och på det ingen må kunna förebära att genom någon, af ovanan lätt möjlig, oaktsamhet hafva blifvit sin rätt förlustig, föreslår Utskottet, att näst före sedlarnes digifning till omröstningen alla de stadgar, som röra omröstningssättet, skola högt och tydligen uppläsas.
Derefter förrättas genast omröstningen, och skulle vid sedlarnes öppnande någon sedel befinnas vara af egenskap att, enligt ofvanbestämda grunder, ej kunna antagas, blifve den bortkastad och på stället förstörd.
Vid omröstningen föres Protocollet af någre bland de Committerade sjelfve.
Tvänne lika lydande exemplar upprättas, hvilka underskrifvas, innan de Committerade åtskiljas, af hela Val-Committéen, i dess närvaro förseglas och genom hvartdera Rikets Committerades Ordförandes försorg genast samma dag afsändas, det ena till Svea Rikes Ständer, under adress till Landt-Marskalken och Talemännen, det andra till Norriges Storting, under adress till dess President.
Dessa Protocoll underskrifvas enligt samma Memorial N:o 2. 755 ordning, sorn vid diplomatiska afhandlingar öfligt är, så att det exemplar, hvilket till Sveriges Ständer afgår, underskrifves främst af Sveriges Committerade, dernäst af Norriges, och det, som till Norrska Stortinget afsändes, undertecknas främst af Norriges och dernäst af Sveriges Committerade.
Efter inhändigandet på båda ställen af denna Val-Act, skall den genast, eller sist den följande dagen, för Riksens Ständer i Sverige och Stortinget i Norrige föredragas, hvilka straxt träda i författning att detta bägge Rikenas förenade Representanters beslut Kongl. Maj:t, eller, i fall af Dess frånfälle, den lagliga InteriinsStyrelsen meddela. 8 § i Norriges Grundlag lyder:
Konungens fullmyndighets-ålder bestämmes genom en lag, som gifves efter öfverenskommelse emellan Norriges Storting och Svenska Ständerna, eller, om de derom ej kunna åsämjas, genom en af bägge Rikenas Representanter utnämnd Committé, på det i föregående § stadgade sätt.
Så snart Konungen uppnått den i lagen föreskrifna ålder, förklarar Han
Sig offentligen för myndig.
Constitutions-Utskottet bör härvid vördsamt erinra Riksens Ständer, att Kongl. Maj:t redan genom Nådig Proposition hos dem yrkat afgörandet af ett i laglig ordning beredt förslag till ny bestämning af Konungs fullmyndighets-ålder.
Den här förevarande frågan rörer egentligen, huruvida Riksens Ständer vilja derå ingå, att, derest öfver bestämningen af Konungs myndighets-ålder Sveriges Ständer och Norriges Storting stad - 756 Riksdagen 1815. nade i olika beslut, denna bestämning slutligen finge afgöras genom omröstning på Ja och Nej, af en Committé sammansatt af bägge Rikenas Deputerade.
Constitutions-Utskottet har hyst den mening, att, enär likstämmighet i stadganden, som böra vara gemensamma för båda Rikena, är ett nödvändigt vilkor för Föreningens bestånd, böra icke heller några lagliga medel underlåtas till dess vinnande.
Utskottet tillstyrker på denna grund, att, sedan Riksens Ständer i anledning af Konungens Nådiga Proposition fattat sitt beslut rörande bestämningen af Konungs myndighets-ålder, de måtte äfven medgifva, att, i den oförmodade händelse att Norriges Storting ej skulle instämma i samma beslut, en Committé af Sveriges Ständer måtte få sammanträda med den Committé af Norriges Storting, som i ofvanberörde § föreslås, och de bägge meningarne genom omröstning, med Ständers rätt, afgöra.
Denna Committé föreslår Utskottet måtte utsättas till antalet af allenast Tolf ifrån hvartdera Riket, eller Tre personer ifrån hvart Riks-Stånd i Sverige.
Committéens handlingssätt bör bestämmas alldeles i enlighet med grunderna för den nyss, i anledning af 7 §, tillstyrkta Val-Cominittéens; och tror sig Utskottet böra erim-a, att, då denna frågas afgörande ej står i omedelbart sammanhang med upprättandet af den Act, som innehåller Svea Rikes Ständers biträde till Föreningen med Norrige, detta mål alldeles särskildt derifrån bör behandlas.
Det är likväl, såsom hörande till hvartdera Rikets särskildta Grundlagsstadganden, af natur att ju förr dess hellre bestämdt böra vara afgjordt; och det beror då af Riksens Ständer, så vida de i detta förslag Memorial N:o 2. 757 behaga ingå, att sjelfva bestämma tiden, när desse Committerade skulle utväljas, antingen ett sådant
Val borde ske i förhand, eller i den stund, då det likväl icke förmodade behofvet deraf kunde inträffa. 26 § i Norrska Grundlagen lyder:
Konungen har rätt att sammandraga troppar, begynna krig och sluta fred, ingå och upphäfva Förbund, affärda och emottaga Sändebud.
När Konungen vill begynna krig, skall han meddela Regeringen i Norrige sina tankar och derom inhemta dess Betänkande, jemte en fullständig Berättelse om Rikets tillstånd, i anseende till dess financer, försvars-anstalter rn. m. Sedan detta skett, sammankallar Konungen den Norrska Stats-Ministern och de Norrska Stats-Råd erna, tillika med de Svenska, till ett utomordentligt Stats-Råd, och förelägger dem ej mindre de grunder och omständigheter, som vid detta tillfälle böra komma i öfvervägande, än Norrska Regeringens förklaring om detta Rikes tillstånd, jemte en dylik Berättelse om Sveriges.
Öfver dessa föremål infordrar Konungen deras Betänkande, hvilket de hvar för sig skola till Protocollet afgifva, vid den ansvarighet, Grundlagen bestämmer.
Derefter äger Konungen rätt att fatta och utföra det beslut, Han anser för Staten gagneligast.
Constitutions-Utskottet är öfvertygadt, att den Svenska Grundlagen alldeles icke lägger något hinder i vägen för detta stadgande i den Norrska.
Sammanträdet mellan Svenska och Norrska Stats-Rådet är det enda, som skulle kunna fordra Riksens Ständers medgifvande; men, då ett sådant sammanträde är en omedel - 758 Riksdagen 1815. bär följd af tvänne Rikens förening under samma Konung, och då intetdera Stats-Rådet vid detta tillfälle utöfvar någon afgörande-rätt, utan Konungen ensam besluter, trädas, genom ett bifall dertill, Sveriges Grundförfattningar i intet afseende för nära.
Formaliteterna rörande öfverläggningssättet i afseende på Norriges StatsRåd förändra alldeles icke de formaliteter, Svenska Grundlagen för Stats-Rådets åtgärder vid samma tillfälle föreskrifver, och den äskade Berättelsen om Sveriges tillstånd beror alltid af Kongl.
Maj:t att låta afgifva och är i våra lagar hvarken föreskrifven eller förbuden.
Antagandet af de i denna § innehållna föreskrifter tror Utskottet, i följe af allt detta, ej böra möta någon svårighet. 38 § i Norrska Grundlagen:
Sä väl den Norrske Stats-Ministern som de tvänne Stats-Råderna, hvilka åtfölja Konungen, hafva säte och öfverl äggningsst åmma i Svenska Stats-Rådet, när ämnen der förehafvas, hvilka angå håda Rikena.
I dylika mål bör tillika den i Norrige varande Regeringens Betänkande inhemtas, så vida de ej fordra ett sä hastigt afgörande, att tiden sådant icke rnedgifver.