Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I sammanhang härmed har Utskottet äfven ansett det vara af högsta vigt, att såsom Committerades pluralitet, sid. 53, föreslagit, besvär i Ordnings- och Hushållsmål från landet finge fullföljas från Landshöfdingarna dilecte till Kongl. Majrt; men om, vid närmare granskning, det skulle finnas, att antalet af dessa mål vore så stort, att de i StatsRådet icke möjeligen kunde hinna aft föredragas; så torde de, sorn hittills blifvit fullföljda i Kammar-CoM gium, och hvilket lärer vara den största delen, der än vidare få upptagas, intill dess de kunna hinna att ofvcrlemnas åt Municipal-styrelser, hvilkas ändamålsenliga organisation , efter hvad Utskottet tror, är det mast verksamma medel, att minska behofvet af Ämbets- och Tjensteman, och att lifva och underhålla en sann medborgerlig anda.
Då, efrer hvad Utskottet sålanda tillstyrkt, ingen Collegial-styrelse för näringarne skulle komma att finnas; så har likväl fråga uppkommit, huru med beredningen af de författningar, som rörande näringarne kunna komma att utfärdas, mä förhållas.
Härvid har Utskottet funnit, att, ehuru Kongl. Maj:t i frågor af större vigt i Nåder täckts inhämta Riksens Ständers underdåniga tankar, det icke dessmindre synes nödigt , att en Central-inrättning för näringarne finnes , der alla kring landet spridda detail-kunskaper kunde förenas till ett sammanhängande helt, och der Förvaltnings-chefen kunde söka och med säkerhet påräkna, att erhålla alla nödiga upplysningar: af hvilket skäl, och då det jemväl hör kunna väntas, att de Ämbetsmän , som hufvudsakeligen handhafva författningarnes verkställighet, bäst skola vara i tillfälle att inse , hvad verkan förslag till ändringar i gällande stadgar kunna ega på näringarnes uppkomst, eller om genom sådana förslag, den tna näringen skulle på den andras bekostnad vinna någon oskälig fördel; Utskottet trott sig böra föreslå, att , dä fråga förekommer om någon allmän författning eller någon af Styrelsen beroende vigtig anstalt , jont på näringarne kunde ega inflytelse, ärendet, innan det hos Kongl. Maf.t till ajgörande föredrager , förut borde öfver lemnäs - 97 ttas till en beredning sommarnatt af Chef ernt får Tulls-tyr elsen, Bergs- Contoir et, Wlann fact lirock Commerce- Contoir et, samt får General-Landtmäteri- Contoir et, tillika med Föreståndaren för det Statistiska Contoir, som tinder Inrikes-Förvaltningen finnes föreslaget, hvilken sednare vore i tillf (ille, att med upplysningar tillhanda gå, och att öfver nåringarnet tillstånd lemna en allmän öfversigt■ och borde desse Chefer somt nämde Contoirs-Föreståndare, femte den eller de, Konungen får särskildta mål kunde tillförordna, sammanträda , och öfver ärendet gemensamt utlåtande afgifva , samt Secreteraren eller Kamererare!! från det Perk, dit ärendet, efter sin natur, egentligen hörde, i denna beredning vara föredragande; blifvande genom inrättandet af en sådan Beredning , som icke medför någon ökad kostnad för Staten, och som icke kan komma i tillfälle, att tillvälla sig något förmynderskap öfver näringarne , den Conseil för beredandet af författningar, rörande handel och slöjder , som Committerade, sid. lii, föreslagit, sålunda öfverflödig.
Beträffande den ifrågaställde inrättningen af ett Collegialt ämbetsverk i andra instantien för Kyrkans och Läroverkens angelägenheter; så finnes, att det egentliga ändamålet'med denna nya inrättning skulle vara, att i allmänhet vaka öfver Kyrko- och Schöl- Ordningarnas , samt öfrige till Kyrkovärden och Läroverken hörande författningars iakttagande af Biskopar , Consistorier och andra underordnade ecSirsk, Vtsk, Betänk' 7 93 clesiastika myndigheter.
Dit skulle också höra afgårandet af besvär öfver förslag till Pastorater samt andre ecclesiastike befordringar , som förut gått omedelbart till Kongl. Maj:t i Stats-Rådet *}.
Såsom skäl tili detta Collegii inrättning har hufvudsakligen varit anfördt; ”att redan ”Konung Gustaf II Adolf insett nödvändig, 5heten afen central förvaltning för Ecclesiastik”ärenderne, dä lian i sådant afseende inrättare ett sä kalladt Consistorium Generale , ”hvilket dock, på Biskoparnes föreställning, ”kort efter dess stiftande upphörde; att för ’’ett antal af 4,760 ecclesiastik personer, med ”en inkomst, som, enligt Taxeringsuppgifter, ”belöper till öfver 2,220,000 R;dr, oberäknadt ”hemman, lägenheter, fonder, tionde, och an”dra inkomster, som till sjelfva Kyrkorne, Läroverken och de fromma Stiftelserne, under ^ecclesiastik-vården, äro anslagna, ingen ge■”mensam eller oafbruten centralstyrelse i an”dra instantien finnes; att denna brist på cen”tral-styrelse är icke mindre kännbar då eccle”siastikärender hos Kongl. Maj:t till föredrag-”ning skola beredas, än i afseende på upp”sigten öfver undervisningsverken; att genom 3,inrä'ttandet af ifrågastäl 1 de Collegium , snarare besparing, än ökade kostnader skulle upp’’komma, emedan ej mindre Akademi - Cancel”lariaten, än de för särskildte ecclesiastika å'n”damål inrättade Commiltéer , dä kunde uppföra”. *) Sid- 166 Cancelli-Råd. v. Uartmansdorffs, 1 afd. 99
Det åsyftade goda ändamålet med denna anstalt är således omisskänneligt; men Utskottet har likväl icke kunnat undgå häremot anmärka: att ecclesiastik-ärenderna redan behandlas collegialt af Consistorierna, der vissa mål i andra instantien äfven förekomma j att uppsigten öfver Gudstjenstens och Religions-undervisningens skid? och tillbörliga förrättande hädanefter, såsom hittills , säkrast synes kunna anförtros åt Biskop och Consistorium inom hvarje Stift, hvilka, för bibehållandet af lärans renhet, hvaröfver det föreslagne Ecclesiastilt-Collegium jemväl skulle vaka , böra , enligt Kyrko-Lagen , förnämligast söka verka på inre öfvertygelsen ; atr ett collegialt ämbetsverk,på en aflägse ort, svårligen skulle kunna utöfva sin tillsyn på detta sätt ; att den uppsigt, som öfver Ecclesiastika ämbetsmän finnes, och som egenteligen icke af ett Collegium , utan af de i ortene tillsatte Kronans åklagare kan utöfvas , synes för ändamålet tillräcklig , emedan erfarenheten visat, att desse
Ämbetsmäns möjliga förbrytelser icke blifvit lemnade utan beifran, att en central-aDStalt för undervisningsverken redan är förberedd genom den i sista Scholordningen påbudne Schöl revision, hvars nytta af erfarenheten synes böra befästas, innan något nytt ämbetsverk för lika ändamål inrättas; att centralförvaltningen af hvad i öfrigt till Ecclesiastik- och Undervisningsverken hörer, icke lärer vara af beskaffenhet, att den, ICO efter vissa strängt föreskrifne former kan an* förtros ett Collegium , hvars möjligen ensidiga åsieter kunde föranleda till skadliga följder ; att deremot styrelsen deraf synes med mera fördel directe kunna anförtros Förvaltnings chefen, som genom vidtagande af syftes-enliga anstalter bättre kan densamma uppfylla, i hvilket afseende han blir Konung och Ständer ansvarig ; och att i öfrigt kostnaden för Akademi * Cancell3riaten är obetydlig , likasom för de i ecclesiastikt afseende tillförordnade Committéer , hvilka upphöra, så snart det ändamål, som föranledt deras stiftande, blifvit uppfyldt.
Af desse skäl, och då de mål, som från Consistorierne directe till Kongl. Maj:t fullföljas ^ icke äro flere, an att de i Konungens Ecclesiastik-Expedition hittills väl medhun* nits3 och tillskapandet af en ny mellan-instantie skulle leda till tidsutdrägt, samt äfven möjeligen äfven lägga hinder i vägen för förtjenta mäns befordringsrätt, genom ökad lång. varighet af de tvister, som rörande rättighet till förslags erhållande och mera sådant kunna uppstå; så har Utskottet till förslaget icke kunnat tillstyrka bifall.
Af hvad förut rörande Collegial-styrelsen i allmänhet blifvit anfördt , lära Riksens HÖglofl.
Ständer hafva inhemtat, att
Utskottet blott i afseende på den piöfnings-fordnnde förvaltningen af Statens ttllhörigheter och medel, Och af beskaftningsverket ansett den böra qvarstå; emedan de i desse ämnen gäl - 101 lande författningar äro af sadan mängd och beskaffenhet, att säkerheten för deras rigtiga handbafvande och tillgångarnes rätta användande, nödvändigt synes påkalla fleres sam, rådiga öfverläggning och ömsesidiga upplysande vid fiågornes afgörande.
Dessa Collegier blifva följaklejjgen ej många eller af stor personal.
De komma att stä under Förvaltnings-chefens inseende, och blifva således icke mera , såsom förut, alldeles oberoende eller isolerade myndigheter.
Ändamålet af de bibehållne Collegierne skulle , efter de af Utskottet antagne grunder, blifva: a} Att tätom centralverk i andra instantien utgöra förvaltningen i den styrelsegren, hvartill de höra, samt att tillse, det underordnade myndighe, ter iakttaga densamma rörande författningar. b)
Att afgöra vissa med ärendernes ) år vältning sammanhängande särskildta mål. c)
Att upplysa och förbereda dem, hvaröfver Utlåtanden eiler Förslag blifva infordrade. d) Att, enligt föreskrifter, förvalta Kronans egendom och medel, anskaffa dess förnödenheter ech vaka öfver underordnades hushållning med bdggedera. e) Att upprätta förslag till åtskillige ämbeten, hvartill Konungen utnämner, och att sjelfve besätta de risigare.
Till vinnande af ordning och skyndsamhet, så vidt den collegiaJa formen medgif. ver, böra ärenderne skötas, dels in Plmo och 102 dels på fårdelningar , samt tre Ledamöter vera beslutjört antal pä hvarje afdelning.
Alla sådana verkställighets åtgärder, sam fordra författningarves tillämpning till förekommande mål, skulle af Colle gier ne på fördelningar handläggas, hvaremot alla arend er af mera allmän omfattning, såsom förslag till författningars vidtagande eller upphåf vande, äfvensom till ämbetens återbesättande, borde in Pleno behandlas:
Och synas målen böra indelas på Ledomöterne till föredragning, icke med afseende pä Läns och Orters belägenhet, utan efter ärendernes beskaffenhet , så vidt möjligt är.
Utskottet tror i öfrigt, att till denna styrelses ytterligare förenklande skulle leda , om, efter hvad ett af dc afgifna förslagen synes åsyfta Cheferne i de under Collegierne lydande Contoir också blefvo föredragande samt Ledamöter i Collegiet, då mål , sorn till deras utlåtande varit remitterade, der förekomma ; men som sådant egentligen hörer till de speciella detailler, hvarmed Utskottet ej kunnat sig befatta; så får Utskottet vördsamt hemställa, om icke den underdåniga önskan hos Kongl. Maj:t må anmälas; att, vid utarbetande af det reglementariska, Kongl.
Maj:t må täckas anbefalla , att ett synnerligt afseende derpå höfves , att om Contoir s-chef er blef» ve föredragande i Cellegierne, derigenom icke allenast en ytterligare inskränkning i Ledamöterna ®) Sid. 93 Committerades Betänkande, 103 antal skulle kunna esa rum, utan ock år enå erne vinna en enklare och skyndsammare behandling.
Under Utskottets öfverläggningar rörande Collegialstyrelsen , har också fråga uppkommit, om icke Stats-Contoiret ochKammarCollegium , hvilka förr varit förenade, borde, efter hvad ett af de ingifne förslagen åsyftar, åser sammanslås till ett enda verk på särskilda fördelningar *).
Stats-Contoirets egentliga åliggande är, att emottaga och ut-assignara alla Kronans räntor och intrader, som icke direct till vissa behof blifvit anslagne.
De till Räntekammaren inflytande medlen skola genast deponeras, i Banken, hvarpå utbetalningarne assigneras i grund af inkommande, på Stat grundade reqvisitioner , eller efter Kongl. Maj:ts anordningar.
Stats-Contoiret har således i sjelfva verket inga penningar om hand, och kan ej, utan anordning, disponera den minsta Summa.
Häraf visar sig, att Stats-Contoirets befattning i hufvudsaken innefattar verkstdllighets-åtgårder, hvilka, jemte ordning och noggrannhet, fordra skyndsamhet i behandlingen ; hvarföre ock , enligt Jnstructionen för detta verk, Presidenten eger att bjuda och befalla , hvad som kan lända till Konungens och Rikets tjenst, med rättighet och skyldighet för Stats Commissarierne, att deremot till Protocollet göra anmärkningar, när de finna skäl dertill; och *) Cancellie
Rådet von HartmapsdorfTs
Betänkande 2 afd. io4 äro således desse ämbetsmän ställde i enahanda förhållande som Secreterare och Kammererare vid Lane-Styreberrfe.
Om denna, nu gällande ordning ändrades, oell Stats-Contoiret, genom förening med Kammar - Collegium , underkastades vanliga collegiala förmer, hvarmed rättighet för Le. damöterne är lorensd, att göra en under öfverläggning kommen fråga längre elier kortare hvilande, så skulle det möjligen kunna hända, att en för Statens tjenst vigtig utbetalning längre tid, tili det allmännas skada, komme att fördröjas, eller att ämbets- och tjenstemän, hvilka uti Stats-Contoiret skola erhålla anvisning på löner, arfvoden eller rese-kostnäder, blefvo beroende af de sjelfständiga Ledamöternes välbehag i afseende på fö-'1 redragning och afgörande af så beskaffade angelägenheter, hvilka derigenom möjligen kunde längre tid uppehållas.
Deremot är den Kaminar-CoHegium hufvudsakligen tillhörande befattning i sin grund af helt annan beskaffenhet.
Detta verk förvaltar
Statens fasta egendom och tillhörigheter , handhafver den på ämbets- och tjenstemän beroende och i tillämpningen godtyckliga Skattläggningen å jord och fast egendom , och handlägger de ärender, som med Indelnings- och Roterings-verken hafva sammanhang.
De härom gällande författningar utgöra en så stor mängd, att en enda person, utan öfverläggning med flera , svårligen rätt 105 kan tillämpa dem, hvarförutan ärenoerne mangen gång äro så invecklade, att de, efter den af Utskottei förut antagne grundsats, böra t tillröra feres samrådiga behandling5 emedan säker, heten lör desse ärendets rigtiga handläggning det fordrar , och emedan erfarenheten ådagalagt att stor allmän eller enskild förlust icke kan uppkomma, om pröfningen af frågor rörande Kongsgårds-arrenden, disposition af Kronans hemman, skatteköp, skattläggningar, förmedlingar, roterings-flyttningar och dylikt, Veckor, månader eller år uppehållas, hvartill oinständigheterne eller föregående undersökningar ofta kunna föranleda.
Af anförde grunder , och då det således är uppenbart , att Stats - Contoirets och Kammar - Collegii befattningar , ehuru de båda röra Statens intrader, likväl, genom det nu gällande beskattnings- och författnings-systemet, äro af alldeles olikartad natur, och fordra olika behandling} så har Utskottet icke kunnat tillstyrka, att dessa verk, så länge nu bestående förhållanden fortfara, till ett enda sammanslås, men anser deremot angeläget, att, såsom 2:ne af de afafgifne förslagen åsyfta Kammar - Collegii befattning med uppbördens indrifning och hvad dermed gemenskap eger öfverjhjttas lill StatiContoiret, såsom råtte/igen dithörande j äfvensom Utskottet tror sig böra hemställa, att vid ut - *)_Cömmitterades Betänkande, sid. 6g, 901115'.
Friherre Löfvenskjölds sid. 13g. i o6 ,Gärdandet af Srats-Contoirets Instrucfion, må tillses, attén del ärender, eller de, som motsvara pleni-målen vid de öinge Collegierne , blifva, enligt den af Utskottet antagne grundsats , collegialiter behandlade3 och foijer af hvad Utskottet i det föregående anfört, att, om Kamera5-verket blefve förenkladt, något hinder sedermera icke finnes, att förena StatsContoiret och Kammar-Collegium till ett enda verk, hvarigenom icke obetydlig besparing för Staten skulle uppkomma, I sammanhang härmed torde det tillåtas Utskottet fästa Riksens Högloll.
Ständers uppmärksamhet derpå, huru som de skatter, hvilka af Natipnen utgöras, blifva i'orterne uppburne af åtskiilige uppbördsman ,såsom Krono-Fogdar, Regemcnts-skrifvare, Bergsfogdar , Wadstena Krigsmanshus-Fogdar, Stads-Casseurer , Magistrater m. fl.
Lands-Contoiren, der ändå icke allt hvad af de mänga Uppbördsmännen emottages får redovisas, måste åter i sin ordning för de medel, som i Ränterierne inflyta, göra redo inför de flere Ämbetsverk och Stater, till hvilka medlen från orterna skola ingå, såsom : Stats-Contoiret , Riksgälds-Contoiret, Passevolance-Cassorne, Wadstena Krigsmanshus-Cassa , Amirali ets-Krigsmanshus-Cassan , Seraphimer-Ordens-Gillers Cissa, Allmänna Magardns-Directionens Gassa, Commerce-Colle^ii Cassör m. fl. Denna method för uppbördens indrifning, leverering och redovisning ökar otvrfvelagtigt arbetet dervid, vallar ett större behof af I oj uppbördsman och redogörare, än som eljest erfordrades, och försvårar icke allenast redovisningen, utan jemväl controllen mot balancer och ololliga tillgrepp.
Om åter redovisning för alla Slätterne i hvarje Län vore gemensam inför Lands-Contoiret, och för hela Riket för Stats-Contoiret, skulle, som det synes, ej blott de om - uppbörds- och Redovisnings-verket gällande mångfaldiga författningar möjligen kunna till en enda sammandragas, utan ock uppbördsmännens antal betydligt inskränkas samt säkrare controll vinnas.
I anledning häraf får Utskottet vördsamt hemställa, om ej Riksens
Hl ög loll ige Ständer skulle finna lämpligt hos Kongl. Majrt i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit i Nåder täcktes på det sätt reglera uppbörds- och redovisnings-verket , att underordnade uppbördsmäns befattningar, så vidt ske kan, må upphöra, och samtelige skatterne inom hvarje Fögderi, utom de särskilda och tillfälliga, såsom Tull-, Post-och Nummer-Lotteri-medel med flere, uppbäras af Kronofogden och levereras i Landt-Ränterietj att Lands Contoiret derefter endast finge redovisa för Stats-Contoiret, och att i öfrigt för detta sednare verk alla Kronans intrader, under hvad titel de ock må erläggas/, blifva redovisade; hvarefter de inflytande medlen derifrån kunde utassigneras till de verk och inrättningar, som enligt särskilda föreskrifter skola besörja den speciella förvaltningen; dock torde undantag härifrån jos böra ega ruin i afseende på Passevolance- och Krigstnanshus-medlen, samt Hospitalernes inkomster.
Passevolance-medlen utgå efter de med Rust- och Rotehållare derom afslutade contracter, för af t efter behof anvåndas, hvarföre de. på sätt särskildt är föreskrifvet , skola, inom 14 dagar från det de i Ränteri. * et influtit, till Krigs-Coilegium directe insändas.
Krigsmanshus-medlen liafva deremot aldrig V3rit med Kronans intrader förblandade, utan särskild Räkenskap deröfver alltid förd, af hvilken orsak och med afseende på ändamålet för desse medels användande , det i Kongl Förordningarne den 4 Januarii 1735 och den 10 Marti1 178^» finnes stadgadt, att Krigsmanshusets inkomster och medel ej må af någon röras eller disponeras vid 1000 daler Sjlfvermynts vite.
Hospitalernes inkomster, likasom Krigsmanshusets, grunda sig till stor del på donationer, hvilka i rränga fall, efter särskildt gifne föreskrifter, skola förvaltas.
Om Lane-Styr elsen.
I afseende på Lane - styrelsens nu varande organisation , åsyfta intetdera af de afgflne töi slagen någon hufvudsaklig förändring.
De mål, som egenteligen tillhöra Landsbok, dingarnes befattning, äro sådane, att dernäst egna sig ät den enrådande ämbetsformen, Da således Läne-styrelserne bibehållas i deras närvarande skick, anser likväl Utskot - ic>9 ter det leda till ordning, och följaktligen vara nyttigt, att gränsorne för deras befattning närmare bestämdes.- och får, på sådan grund, tillstyrka bifall till Friherre Löfvenskjöldt sid.
133 gjorda förslag: att Konungens Befallningshafvande i de Län der Bergverk finnas , må gemensamt med Bergshauptmännen och Bergmästarne erhålla tillsyn öfver de till Bergverken upplåtne Krono-allmänningf-skogar; att skattläggningar öfver nya Bergverk i LandsContoiren böra granskas; och att hvarken Militair-Befälet eller Biskoparne vid något tillfälle må få blanda sig i Landets allmänna hushållning och reglering af vissa från Indelningsverket härrörande skyldigheter och verldsliga ordningsmål , hvilka ärender således borde ofverlemnas till Konungens Befaliningshafvandes afgörande, sedan Militair-Befälhafvare eller Biskopen först blifvit hörde, med dem öppen iemnad rättighet, att om de i något afseende så för godt finna, låta anföra besvär öfver de mål, hvaröfver dem förut å Ämbetets vägnar tillkommit domsrätt.
När Utskottet nu kommer att utlåta sig, rörande Municipal- eller Menighets-styrelsen, som bör utgöra slutstenen i Stats-förvaltningsbyggnaden , framställer sig otvunget "den anmärkning: att ämbetsmäns åtgärd i sjelfva verket endast borde vara påkallad för de fall, der folket icke är i tillfälle, att sjelft besty - Om Municipal-Stjrelsen.
110 ra om sina närmaste angelägenheter.
Antoges åter motsatsen, eller att Ämbetsmän äro nödvändiga för handläggningen al allmänna ordnings- och hushåilsangelägenheter, skall, vid en tilltagande folkmängd och dageligen uppkommande nya oeconomiska förhållanden, den följd nödvändigt uppkomma, att det ökade behofvet af tjenstemän i de lägre graderne , som redan nu visar sig , mer och mer tilltager.
Det är således, efter Utskottets tanka , en väl ordnad Municipal-styrelse, som till slut mer och mer skall minska de underordnade tjenstemännens stora antal.
Menighets-styrelsen är icke fremmande för Svenska folket, hvilket fordom, vid offenteliga sammanträden, afgjorde sina angelägenheter med den kraft och rättvisa , som egnar Svenske män.
Såsom minnen deraf qvarstå ännu Landskapslagarne , och den än bibehåline Landets indelning i Härader, Lagsagor och Landskap.
Linder en senare tid förändrades desse förhållanden , då ämbetsmanna-styrelse småningom infördes:
Menighetens deltagande i vård en af sina egna angelägenheter blef dock bibehållen vid Tingen, genom Nämnden, i Sock nestyrelsen genom Socknestämmorne, och i det mera enskildta hushållsbestyret, genom Bystämmor; men under en ännu senare tid har man åter insett fördelarne af folkets utvidgade rätt, att bestyra om sina angelägenheter, hvarom de uppå Riksens Ständers 'framställning af Kongl, Maj;t till vederbörande Lands - III höfdingar, den 29 Febr. 1742 och den 9 Dec. 5771, aflåtne skrivelser, angående vissa anstalter till Landculturens befrämjande, vittna; och sluteligen har Sockne-styrelsen, genom den af Konungen vidtagna Landsfaderliga författningen, under den 26 Febr. 1817, erhållit en mera stadgad form , hvarjemte LänensfBe. rednings- Taxerings-och Pröfnings-Committéer rätteligen, äro att anse såsom Menighets-styrelser, likasom åtskilliga enskilda Associationer, och de i Länen , under Landtbruks Akademiens ledning , inrättade Hushållnings-sällskaper, hvilka alla , hvar pä sitt sätt, välgörande verka för de ändamål, hvarföre de blifvit inrättade.
Hvad i afseende pä Menighets-styrelsens fördelar, i ett af de afgifne förslagen yttras , synes så grundligt , att det förtjenar en ytterligare framställning *).
Der säges: ”Den framgång , Menighets-förvaltningen ”redan medfört för de åt dess vård öfverlem”nade ämnen , talar för dess ytterligare begagnande , till nytta för den enskilde , och till ”besparing för Stats-Cassan, Skälen till för* ”delaktigheten af detta förvaitningssätt äro ^förnämligast : att det kostar litet eller intet , ”emedan styrelsens ledamöter i allmänhet målsta åtaga sig besväret utan vedergällning e”mot samma förpligtelse för alla öfrige med’’lemmar af menigheten; alt de styrande ega *9 Sid. 199, Cancelli - Rådet von Hattmansdorffs förslog, j afd. 112 "sakkännedom 5 emedan de tagas bland örtens ''innebyggare eller närjngs-idkare; att de egä "förtroende af dessa, emedan de sjelfve välja "dem.
Förtroendet och sakkännedom i förening , sätta Menighets-förvaltningarne i stånd, ’’att förekomma och i godo bilägga tvister, "som eljest skolat afgöras vid domstolarne, "De mål, som i sin ordning böra af förvaltningsmyndigheter behandlas , kunna genom "Menighets-styrelserne blifva bättre utredde.
"Hela inrättningen har dessutom den välgörande syftningen j att lära medborgare sköta *’sig sjelfva , att förtroendet , som den innebär, förädlar och uppmuntrar, hvaremot dt ti "tanklösa lydnaden, som godtycket kräfver , ,5förslöar och förringar undersåten,’’ Till följe af hvad sålunda blifvit anfördt, Och då den egenteligen åkerbrukande classen här i Riket utgöres af ett Bonde stånd , hos hvilket sjelfständighet och god urskillning alltid utgjort grunddragen ; har Utskottet icke kunnat undgå , att upprätta förslag till Municipal- eller Menighets-styrelse; 1 en då införandet deraf beror på åtskilliga locala förhållanden, och jemväl synes genom godvilligt begifvande böra beredas: sä får Utskottet vördsamt hemställa , om icke Riksens Höglofl.
Ständer skulle • finna lämpeligt hos Kongl. Majrt i underdånighet anhålla , att , sedan förslaget blifvit granskadt och vidare utarbetadt samt Länens innevånare deröfver hörde, Kongl. Majst må täckas i Nåder föranstalta om en sådan ii3 sådan menighets-styrelsens organisation, som kan finnas nyttig och lämpelig.