Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ett oafbrutet bemödande att finna det rätta och i alla afseenden bästa, är likväl det enda, som denna goda vilja ensam kan åstadkomma; och dertill åtminstone kunna Utskottens Ledamöter utfästa sig; i fast förlitande uppå, att, då Rikets Ständer en gång komma att pröfva, huru dessa bemödanden lyckats, de icke heller skola un - 762 Stats-Utskottets Betänkanilen. derlåta, alt uti betraktandet intaga menskliga förmögenheternas inskränkning och omständigheters, ofta öfver allt bemödande upphöjda, nödvändighet.
Men, att nu genast utsätta en viss tid för fullbordandet af ett arbete, hvarvid man, åtminstone i dess början , med hvarje fortskridande, oftast ej kan anses hafva vunnit annat, än en förökad insigt, om huru mycket deraf rätteligen återstår; förmoda Utskotten, det Rikets Ständer nogsamt skola finna öfverstigande möjligheternas gräns, utan att detta äfvenledes i förbigående, inom Högloft.
Ridderskapet oell Adeln framstälda ämne nu behöfver, att vidlyftigare af Utskotten utföras.
Dock varder allt, hvad Utskotten nu, så i ett som annat hänseende anfört, Rikets Högloft.
Ständers upplysta pröfning vördsamligen underställt.
Stockholm d, 2 Maji 1823.
Stats-Utskottets Betänkunden. nGZ N:0 138.
Utlåtande, i anledning af gjorde anmårkningar vid Utskottets Betänkande, ofver Riksdags-Fullraågtigen Eric Svenssons Memorial, om Belöning till Riksdagsmannen Petter Andersson i Domvalla för dess Cur-method i Veneriska sjukdomar.
Uti Protocolls-Utdrag af den iy:de nästl.
April har Hederv. Bonde-Ståndet till Stats-Utskottet återremitterat den af Riksdags-Fullmägtigen Eric Svensson, från Bohus Län, väckta fråga, om belöning till Riksdagsmannen Petter Andersson i Domvalla för dess uppfinning, att medelst rökning bota Saltflusser och alla grader af Venerisk smitta, deröfver Utskottet under den 3:dje innevarande månad sig yttrat, att, som behörig uppmärksamhet blifvit lemnad åt den af Petter Andersson uppgifne Cur-method och belöning med 333 R:dr 16 sk.
B:co honom redan till deld, samt han erhållit försäkran ont ytterligare vedergäll - ^64 Stats-Utskotlets Betänkanden. ning, i den händelse Methoden medförde en sådan fördelagtig verkan, soin början af dess användande symes lofva, och de goda verk tångarne deraf funnos varagtiga, trodde Utskottet motionen icke föranleda till någon åtgärd af Riksens Högloft.
Ständer, hvarken tift anslående af någon contant belöning, eller till underdånig hemställan, att Kongl. Majit måtte i nåder täckas tilldela Petter Andersson någon belöning, lämpad efter den sanna förtjenst, hvartill han genom sin välgörande uppfinning gjort sig värdig, helst Utskottet hyste den säkra öfvertygelse, att, om methoden finnes af varagrig nytta, Kongl. Majit icke lemnar uppfinnaren utan uppmuntran; hvaremot blifvit anmärkt, att den erhållne belöningen alldeles icke motsvarade uppfinningens nytta och den möda Petter Andersson för dess användande haft ospard, hvarjemte är vordet föreslaget, att det prsemium, som blifvit Assessoren Osbeck beviljat, med 333 Ridr 16 sk.
Bico årligen för uppfinning af en så kallad Rök- och Svältcur tift Veneriska smittans hämmande, och af hvilket prcemium han skulle få vara i åtnjutande, intill dess han erhöll någon ordinarie Läkare-Beställning, matte få Stats^Utskotlets Betänkanden.
765 öfverflyttas på Petter Andersson, sedan Osbeck redan i flere år skall haft
I anledning häraf får Stats-Utskottet anmäla, att enligt ankomne Protoeolls-Utdrag, är Utskottets berörde Betänkande bifallet af Högloft.
Ridderskapet och Adeln den 11 :te, af Högv.
Preste-Ståndet den i4:de och af Vällofl.
Borgare-Ståndet den ti:te i förl.
April månad, hvadan frågan likmätigt 69 §. i Regeringsformen, är afgjord, och således icke kan till vidare åtgärd före O komma; men Utskottet bör likväl vid det uti anmärknihgarne uppgiine sätt till Petter Anderssons belönande, medelst öfverflyttning på honom af den årliga Pension, Assessoren Osbeck på allmänna Indragnings - Staten innehar, lemna den upplysning, att, då Riksens Ständer, enligt deras underdåniga skrifvelse af den O o i4 Julii 1S12 tilläde Osbeck berörde pension, skedde sådant med vilkor af pensionens åtnjutande, intill dess han kunde erhålla någon tjenlig sysla med motsvarande
Lön på Stat; men hvilket sedermera icke inträffat, emedan han, för sin innehafvande befattning vid Stockholms Carlius, icke njuter Lön på 766 Stat s-Ut skottets Betänkande^.
Stat, utan lärer erhålla belöning af <le medel, som för Barmhertighets-Inräitningar af Stadens Innevånare erläggas.
Stockholm den 3 Maji 1820.
Ankom den 7 Maji i8a3.
Utlåtande, i anledning af inom Hederv.
Bonde-Ståndet våckte Motioner, om rättighet för Åboer å de till Upsala Akademi donerade äfvensom på Preste , Klockare-, Annexeoch Mensal-Hemman, att lösa dem till Skatte, m. m. Hos Hederv. Bonde-Ståndet liar Riksdags - Fullinägtigen, från Vesterås Län, Eric Andersson, anfört, huruledes de till Upsala Akademi upplåtne Hemman skola blifvit donerade, under vilkor, att endast räntan deraf, borde Akademien tillflyta, hvarföre ock intill medlet af förra århundradet, af Akademien insen 7 O annan beskattning pålades, än den förut stadgade, och vid en åbos afgång bibehölls dess Enka och Barn vid gården, men att sedermera Hemman blifvit för - Stats-Utskottets
7G7 sålde samt Torp till särskilde Lägenheter afhyste, ehuru Hemmans-Aboen måst betala lika Ränta, sorn förut; vid
Abos död eller godtyckliga uppsägning, oskylde personer i stället å Hemman antagne samt Hemmansräntorne i Spannmål och Penningar ansenligen förhöjde m. 111.
Och som detta syntes stridande mot Donations-Brefvet, har Eric Andersson föreslagit: 1:0 att bestämmas måtte huruvida ifrågavarande donerade Hemman böra anses antingen af Frälse- eller Krono-Natur; 2:0 att dessa Akademi-Gårdar, likasom andra Hemman, må hafva en viss i Jordeboken bestämd ränta, som icke af enskilde får ökas eller minskas och Upsala Akademi ej njuta mera deraf, än som blifvit doneradt, nemi. den år 1624 hvarje Hemman påförda Ränta; 3:o att en Akademi-Bonde, så länge han rigtigt och ordentligt fullgör sina skyldigheter, icke må kunna från Hemmanet uppsägas, samt dess Enka, Barn och närmaste
Arfvingar alltid framför andra vara berättigade, att Hemmanet städja, med skyldighet för tillträdaren, att ställa vederhäftig
Borgen för de första 10 åren; 4:0 att alla Torp, som icke äro uti Jordeboken, såsom särskilde lägenheter, upptagne och skattlagde, men blifvit af Akademien afhyste, mätte till Hemmanen återläggas; 5:o att Åboerne å Akademi-Hemman icke må anses skyldige forsla Ränte-Spannmålen längre än 6 mil, i likhet tnéd Kronans Räntegifvare; samt 6:0 att i händelse desse 1111 ifrågavarande Akademi-Hemman skulle anses vara af Krono-Natur, Aboerne matté berättigas att dem till Skatte inlösa.
Uti särskildt Memorial har Riksdags - Ful lmägtigen Pehr Jonsson, från Christianstads Län, föreslagit, att som en orubbad och oberoende besittnings O rätt af Egendom och Jord hufvudsakligen bidrager till uppmuntran för Jordbruket, bifall matte lemnäs till Aboernes på Preste-, Klot.kare-, Annexe- oell Meusal-Hemman enhälliga önskan, att till Skatte få inlösa deras innehafvande Hemman och någon liss årlig afgift i Penningar eller Spannmål bestämmas till Löntagaren, i händelse lian icke skulle kunna anses dessutom vara tillräckligen lönt, hvarjemte Riksdags Fullmägtigen Eric Sven sou, från Bohus Län, hemställt, att sorn Kongl. Majit, genom
Nådig skrifvelse af den 22 April 181g, till Kongl. Stats-Utskottets Betänkanden. 769 Kongl. Kammar - Collegium, upphåfvit Dess uti Nådigt Bref af d. 29 Mardi 1810, Åboerne å Annexe- och Mensal-hemman i Bohus
Lån, med vissa inskränkningar, lemnade rättighet, att tå losa dem till Skatte, men denna rättighet, i kraft af Kongl.
Försäkringen på Allmogens fri- och rättigheter, d. 4 April 1789, jemförd med 77 $. af Regeringsformen, syntes icke båra vara rubbning underkastad; en sådan förklaring ofver 1819 års Kongl. Skrifvelse måtte utverkas, att Åboerne på Annexeoch Mensal-hemman komma i fullt åtnjutande af de rättigheter, 1810 års Kongl, beslut dem tillerkänner; och har Riksdags - Fullmågdgen Pehr Knutsson, från Malmohus Lån, yrkat enahanda Skattelosnings-råttighet för Åboerne på de uti Skåne varande Domkyrko- och Hospitalshemman, uti hvilka anföranden åtskillige bland Bonde-Ståndets Ledamöter sig förenat; hvarefter ärendet blifvit till StatsUtskottets åtgärd remitteradt.
Härvid får Stats-Utskottet upplysa, att i anledning af vid sista Riksdag, inom Hederv. Bonde-Ståndet väckt fråga, om tillstånd får Åboer på Akademi-, Prebende-, Annexe- och Domkyrko- med flere 4 jU~Snml. »49 770 Stats-Utskottets Betänkauden hemman, att få losa dem till Skatte, yttrade Stats-Utskottet, under d. 7
Maj 1818» hvad forst angick Akademi-hemman, hvilka åro Akademierne forlånte, dels af fordna Konungar, under Frålsemanna-rått, till Statens aflonande, dels af private skånkte med de immuniteter Frålse-naturen åtfölja; att då, likmätigt 5 §. uti Presterskapets Privilegier, af d. 16 Oct. 1723, samt 6 Mom. uti Skattekops-Forordningen, af d. 16 Sept. samma år, Skatteköp åsådane hemman icke åro tillåtne, med mindre att vederbörande, som dispositionen deröfver hafva, samt Kongl. Kammar-Collegium sådant medgifver, så kunde StatsUtskottet icke tillstyrka bifall å den härutinnan gjorde hemställan.
Hvad dernäst beträffade Domkyrkohemman, så år genom Kongl. Brefven af d. 7 Dec. 1796 och den 16 Dec. 1812 uttryckligen stadgadt, att sådane hemman icke få, hvarken genom Skatteköp afsondras, från de stiftelser hvarunder de lyda, eller vid inträffande åboledigheter annorlunda upplåtas, ån genom arrende på 25 till 30 år, med iagttagande af visse dervid stadgade grunder.
Vidkommande Praebende- och Annexehemman, hvilka åro under enskild dispo - Stats-Utskottets Betänkanden.
771 sition anslagne, vederbörande till förbättring i deras loner; så innehåller 7 §. uti Kongl. Resolutionen på Presterskapets Besvär, af d.. 23 Dec. 1747, att emedan åtskilige Kongl. Bref och Resolutioner och isynnerhet 3 och 4 af de, år 1723, Presterskapet forundte Privilegier, tydeligen efterlåta Pastorer i Ståderne och på landet, jemte andre Donationer och Forlåningar, att oforåndradt njuta och behålla, efter gammal häfd, sina Prestegårdar, Indelnings-Stommar vid deras Annexer, med mera, samt alla dertill hörande egor och lågenheter, ehvad namn de ock måga hafva, som antingen urminnes häfd år på, eller af andre skål kunna bevisas dertill lyda; ty förklarade Kongl. Maj:t det Presterskapet vid deras, i så måtto, genom Kongl. Privilegier, Bref och Resolutioner, tid efter annan, forundte och stadfåstade rättigheter skulle framgent, bibehållne och handhafde varda, och således inga Skatteköp hädanefter, å hvad ort det vara måtte, mera tillåtas eller beviljas å sådane Stommar, Mensalier och Annexer, antingen de samma voro under Militien indeldte, eller längre ifrån Prestgården belägne, utan borde de med lika rått af Presterskapet oforåndradt och under vanlig frihet få disponeras, som sjelfva Prestborden. 7,72 Stats-Utskottets Betänkanden.
Angående Hospitals- och andre ad pios usus anslagne hemman; så åro
Skatteköp derå icke tillåtne, utan endast stådjorått, likmätigt Kongl. Förordningen, af d. ii Dec. 1766 och Kongl. Förklaringen deröfver, af d. 5 April 177° samt Kongl.
Brefven d. 7 Dec. 1796 och 16 Dec. 1812 och uti hvilka Forfattningar Stats-Utskottet icke ansåg sig kunna tillstyrka någon ändring, såsom ledande till rubbning uti de för sådane inrättningars bestånd vid deras fundation stadgade grunder.
Enär Riksens Ständer, vid sista Riksdag, gillat hvad deras Stats-Utskott då yttrade och Kongl.
Maj:ts Hogstberorde Nådiga Bref, af d. 24 April 1819, icke synes deremot stridande samt Motionerne ej heller ega något stod af åberopade 77 §. uti Regeringsformen, af d. 6 Junii 1809 , finner Stats-Utskottet icke skål för handen, att tillstyrka bifall till hvad Riksdags-Fullmågtige, i förenämnde afseende, yrkat; och får endast, i anledning af Riksdags-Fullmågtigen Eric Anderssons anförande, rörande Upsala Akademi upplåtne Hemman tillägga, att Jordeböckerne utvisa Naturen af Hemmannen, hvaröfver dispositionsrätten år beroende af de vilkor, hvarunder de blifvit donerade eller t Stats-Utskottets Betänkanden.
773 fSrlånte och af deras då innehafde natur, så att om de blifvit ofverlåtne såsom Frälse till full egande dispositionsrätt, foijer dermed rättigheten, att dem på längre eller kortare tid bortstådja,' att derifrån afskilja Torp och andra Lågenheter och att efter godtfinnande forordna, om afradens transporterande, utan annan inskränkning ån den Abo-contracterne, bestämma och med lika vidsträckt rättighet, som år Frålse-Hemmansegare i allmänhet förbehållen ; men att om de hemman, som kunna finnas vara af Krono-natur, åro allmänna Forfattningarne, angående så vål Stådje- och Dispositionsrätten, som om Åboernes rått att dem till Skatte inlåsa, fullt tillämpliga och gällande.
Detta allt varder dock Riksens Högloft Ständers beprofvande vårdsamligen underståldt.
Stockolm d. 3 Maj 1823.
N:0 140.
Ankom den 7 Maj 1823.
Betänkande, angående bidrag af Staten till Pensions* Cassainråttningen för Civile Ämbets- och Tjenstemän. (jenom remiss af d. 5:te nåstl.
Martii har Kongl.
Maj:t i Nåder till Riksens Stån - 774 Stats-Utskottets Betänkanden. ders Stats-Utskott ofverlemnat ett, af särskildte Committerade utarbetadt, Förslag till Pensions-Cassa för Rikets Civile Stat, i afseende på de för inrättningen påräknade bidrag af Stats-Verket.
I anledning häraf har Utskottet inhemtat, att sedan, uppå Riksens Ständers, i underdånig Skrifvelse d. 30 Jan. 1770, gjorde anmälan, dels om vidtagande af den redan vid 1756 års Riksdag i frågakomne Pensionsinråttning får Civile Staten, dels ock om rättighet för 70 års gamla Ämbetsmän, att emedlertid vid afskedstagandet få behålla full Ion, Kongl.
Maj:t i Nådig Skrifvelse d. 19 derpå följande Martii forordnat, hvad i afseende på nämnde inrättning borde åtgöras och genom särskildt Bref, d. 13 i samma månad , bifallit, det Civile Ämbetsmän, som uppnått 70 år, egde vid afskedstagande tillgodonjuta sin hela lori; så blef denna förmån, genom Kongl. Förordningen, om den förbättrade Löne-Staten, af d. 24 Jan. 1778» 5:te puncten, dem vidare tillagd, intill dess någon ytterligare Författning i detta ämne kunde vidtagas; hvarefter Kgl. Maj:t, i Kungörelse, d. 29 Junii 1798, i Nåder anslog en Summa af 10,000 R:dr årligen till början och grundläggning af Stats-Utskottets Betänkande?!. 775 cn framtida fullständigare Pensions-inråttning för Rikets Civile Stat och hvarutaf sådane Ämbets- och Tjenstemän, som innan uppnådde 70 år, af sjukdom nödgades lemna tjensten, skulle pensionairas samt besparingarne samlas till en fond; och då under tiden fråean om Pensionsinrättningen hade afstadnat, forordnade Kongl. Maj:t vidare, under d. 14 Junii 1803, att Förslag dertill borde utarbetas och hvartill, efter Riksens Ständers derom vid 180Q och 1810, 1812 samt 1815 årens Riksdagar förnyade underdåniga anhållan, förberedande åtgärder vidtagne blifvit; äfvensom Kongl. Maj:t emedlertid, uppå Riksens Ständers vid 1812 års Riksdag, gjorde underdåniga anmälan, d. 3 Dec. samma år, i Nåder forordnade, att de, vid upphunne 70 år, afskedstagande Ämbets- och Tjenstemän finge uppforas å allmänna Indragnings-Staten, att såsom Pension åtnjuta det belopp, som svarade mot lonen, hvilken derigenom blefve för eftertrådarne att tillgå, såsom ock, i anledning af Riksens Ständers vid sista Riksdag gjorde underdåniga hemställan, i Nådigt Bref d. 25 Junii 1818 , stadgadt beloppet af den Pension sådane Ämbets- och Tjenstemän med indelade loner, ega att, i jemförelse till Penninge-Löntagarne, få uppbära. ^r)£> Stat s-Utskottets Betänkatiden.
Det förslag, som nu, till Utskottet år öfverlemnadt, upptager, såsom allmän grund, för ifrågavarande Pensions-inråttning, att densamma, i likhet med Arméens Pensions-Cassa, som stiftades genom Kongl.
Reglementet af d. 10 Jan. 1757, bör tillvågabringas medelst bidrag af både Staten och de Åmbets-och Tjenstemän, hvilka komma att deraf draga nytta, emedan sådant vore medelvägen mellan Statens pligt, att besörja deras underhåll, sedan de ej mer förmå arbeta, samt Tjenstexnånnens, att af hvad de under arbetet, förvärfva, sjelfva upplägga besparingen för den kommande tiden; och härvid borde antagas, att en sålunda sammansatt, utaf de interesserade sjelfve vårdad och förvaltad inrättning, närmast skulle uppfylla det dermed åsyftade ändamålet.
I afseende åter på denna Pensionsanstalts omfattning åro följande hufvudsaklige grunder foreslagne. 1:0
Att deruti komma att deltaga, i allmänhet, de på Rikets Stat uppförde Ämbets- och Tjenstemän efter deras ordinarie Lönegrader, samt alltså derifrån undantagas Tull- och Allmänna MagazinsVerkens m. fl. utom Riks-Staten varande Stats-Utskottets Betänkanden. 777 Inrättningars Personal.
Dock skola desse Verk och Stater i afseende hårå höras och lemnäs tillfälle, att dervid göra de erindringar, som de kunna anse nödige. 2:0
Att deltagandet i Cassan skall för dem, som nu åro i Ordinarie tjenst, vara frivilligt, men för hädanefter inträdande tvunget, samt intill dess Pensions-inråttningen vunnit stadga och samtlige delegarne deri ingått, Författningarne, som berättiga de vid 7° års ålder afskedstagande, att på Indragnings-Staten få bibehålla sin lön, fortfara att gälla för dem, som redan åro i tjenst. 3:0 Att Pensions-Classerne, enligt uppgjord fördelning, blifva sju, dervid iagttages, att högsta Classen stadnar inom de Åmbeten, derifrån innehafvarne efter grundlagen icke kunna skiljas, utan ransakning och dom, och att de högre Ämbetsmän, hvilka successive genomgått lägre platser inom civilen och derunder alltså varit contribuerande deltagare i dess Pensions-Cassa, skola äfven derefter tillhöra denna inrättning; i följd hvaraf desse Sju Classer komme att utgöras.
Den Förste: Af Collegiernes äldste Ledamöter och sådane Ämbetsmän, som 778 Stats-Utskottets Betänkanden. efter värdighet och loner åro deras vederlikar.
Den Andra:
Af de Tromån, som i anseende till Lönförhållandet, icke kunnat förås till den första Classen, samt Hof-Råtternes och Collegiernes Ledamöter, utomTromahs värdigheten, och med dem ansedde vederlikar.
Den Tredje:
Af sådane, med Kongl. Maj:ts Nådiga Fullmagter försedde, Tjenstemän, som åro Contoirs-eller CancellieChefer, eller hafva Förmans-poster, eller verka med egen ansvarighet i jemnförligen vigtigare befattningar.
Den Fjerde: Af Tjenstemän, sorn dels i senare tider erhållit Kongl.
Maj:ts Nådiga Fullmagter, dels hafva Hof-Råtternes och Collegiernes Fullmagter, i högsta graden, och med dem ansedde vederlikar.
Den Femte:
Af dem, som hafva HofRåtternes och Collegiernes Fullmagter i andra graden och deras vederlikar.
Den Sjette: Af Tjenstemän som hafva Landshöfdingarnes och andre Myndigheters Fullmagter eller Constitutorialer och deras vederlikar; samt Stats-Utskottets Betänkanden. 77g Den Sjunde Classen ■> Af all Vaktbetjening. 4:0 Att, efter Tabellernes föranledande, delegarnes antal i hvarje dass skulle blifva irsta dassen 2:dra —•
■3:dje — 4:de — 5;te — örte i— 7
Att delegarnes årliga bidrag till inrättningen skulle blifva fyra proCent årligen utaf Pensionsbeloppet, med undantag för de 2:ne sista eller 6:te och 7:de Classerne, deri tre proCent borde erläggas; och hvilka tillskott komma att vidtaga från det ordinarie
Ion erhålles; genom hvilka afgifter, enligt uppgjord Förslags-beråkning ofver delegarnes förmodade antal, skulle kunna blifva att påräkna ett sammanråknadt årligt tillskott, för inrättningen, af 20,320 R:dr 36 sk. 10 r:st. 7:0 Att,hvad anginge proportionen, som kunde antagas mellan Tjenstemånncns antal i hvarje Class och dem som der stanna, tills de blifva berättigade till pension, calculationsvis uppkomme det förhållande, att maximum, som forst inom en tid af 40 år förmodas uppnås, skulle blifva, i i:sta Classen ... 30 Pensionairer. 2:dra — ... 30 3:dje — ... 60 4^de — ... 6 o 5
. 40 4:de — . . 40 5:te —.
. . 10 6:te •— . . 20 7:de . . 30 15 Pensionairer. 8:0
Att efter sådan beräkning skulle, vid de förste fem årens förlopp, till Pensionairernes underhåll, erfordras en årlig utgift af 54,200 R:dr, samt når åter antalet om 40 år nått maximum, 100,000 R:dr årligen. 9:0
Att de, såsom tillgång för Inrättningen, påräknade bidrag af Staten och delegarne, skulle, då utaf 1798 års Statsanslag, 10,000 R:dr, redan finnes en, genom förräntad behållning, samlad fond 200,000 R:dr, medgifva, att efter fem års förlopp, hvarunder delegarnes tillskott samlades, och ytterligare råntemedel samt tillgång genom Testamentariska dispositioner förväntas, kunde pensionairandet bör - 782 Stats-Vtskottets Betänkanden. jas, och möjligen äfven derförinnan, hvilket dock beror på de bidrag af Staten kunna erhållas, samt åro foreslagne att utgöra följande. c) Det genom Kongl. Förordningen af d. 29 Junii 1798 anslagne belopp, på Riks-Statens 7:de Hufvud-Tittel af 10,000, R:dr, som skulle ofverlemnas till inrättningen, emot skyldighet att pensionaira dem, som vid anslagets öfverflyttning derpå finnas uppförda. b')
Då Civil-Staten nu skulle med egne tillskott bidraga till en Pensionsinråttning, syntes billigt, att den andel eller adelar af Centonalen, å alla Civile Ämbets- och Tjenstemåns loner, utan undantag, jemte befordringsafgiften, som nu tillfaller Arméens Pensions-Cassa, hädanefter borde till Civile Statens egen PensionsInråttning inflyta. c) Likasom Arméens Pensions-Cassa, allt ifrån dess forsta Inrättning, njutit inkomsten af vacante loner under Forslags och ligge-tiden, skulle samma forman tillfalla Civil-Statens Pensions-Cassa; och d') hafva Committerade jemväl föreslagit, att då en Tjensteman erhåller afsked ur Rikets tjenst, den af honom för.
•j83 ut aftjenade Begrafningshjelp, som vid sådane tillfallen nu utgår en Stats-Besparing, må till Pensions-Cassan anvisas och ingå, heldst som många af dem, hvilka taga afsked, komma att ingå på Pensions».
Staten, derifrån vid Pensionairernes dod, till deras Sterbhus bor utbetalas
Sex månaders
Ion såsom Begrafningshjelp.
Hvarjemte Committerade härvid anfort, huruledes Riksens Ständer, vid lHr8 års Urtima Riksdag, ansågo skäligt, att den till Begrafningshjelp innehållne lånen skulle restitueras en Tjensteman, då han genom afsked trådde ur Rikets tjenst, men hvilket af Kongl. Maj:t icke kunde bifallas, enär bland Stats-Verkets inkomster uppfördes och påräknades en årlig
Summa af sådane innehållningar, samt att, om en rättelse i denna del blefve allmän, skulle Militaire Pensions-Cassan erhålla ersättning för hvad i Civil-Statens Centonalafgifter förlorades.
Äfvensom Committerade i öfrigt yttrat, att, utom dessa inkomster, kunde någre smärre inkomster beredas, såsom vid befordran, då mer ån ett steg på en gång vunnes, med flere afgifter, som hade för ändamål, att jemna olikheter, undanrödja missbruk och bereda ordning samt derföre hafva sammanhang med det reglementariska. y84 Stats. Utskottets Betänkanden.
Såsom generell regel skulle galla, att så långe Staten bidroge till Inrättningens understöd, borde redogörelse derföre aflåggas inför Kongl. Maj:t samt Rikets Stander och fonden sålunda stå under allman granskning; äfvensom att i den mån Cassan vunne förkofran, så att den kunde bestå med mindre bidrag, Statens skulle upphöra förr ån delegarnes, på det att desse slutligen skulle vinna en egen sjelfständig inrättning.
Och ehuru i följd häraf, de betydligaste bidragen falla på det allmänna, att utgöra, hvilket ej kunde vara annorlunda, då nyttan deraf i första rummet blefve det allmännas, fordrades likväl, enligt detta förslag, ej någon omedelbar ny Statsutgift, utan blott att Inkomst-Titteln:
Dödsfalls- och Avancements-besparingar, borde från RiksStaten utgå, samt deremot en del af 2tdra och 3:dje Hulvud-Tittelns Besparingar, till Pensions-Inråttningarne anordnas.
Vidare förekommer uti Committerades förslag. 10:0 Att Pensions-råttigheten skulle vidtaga, når 60 lefnadsår åro fylde, och derunder tillbragte 30 år i Statens tjenst, hvil - Stats-Utskottets Betänkatiden» ^85 hvilka senare, från och med inträdet i tjenst, finge beräknas utan afseende derpå, når Ion erhålles, men afgiften åter komme att ovillkorligen vidtaga med lons uppbärande.
Efter 55 lefnadsår, med nämnde tjenstetid af 30 år, skulle dock afsked kunna tagas med bibehållande af Pensions - rättigheten , sorn , då afgiften vidare under de följande fern åren erlades, skulle, efter uppnådd fullårighet, medföra pension.