Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ankom till Exp.-Utsk. den a Sept. i834- Utlåtande, i frågan om fastställande af grunder för ett förändradt Statshushådlnings-Systern. (I. A.) Genom ett till Ridderskapet och Adeln ingifvet Memorial, har Friherre Cederström, Stacob, förnyat dess vid I823 års Riksdag gjorde motion, om fastställandet af vissa grunder för det Statshushållnings-System, som bör följas; hvarvid Friherren åberopat den utveckling af ämnet, som han vid sistlidne Riksdag uti anförandet till Ridderskapets och Adelns Pro* 22 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 254. tocoll den 12 December 1828 lemnat, och af hvilket anförande 4 exem* plar blifvit Memorialet bifogade, under förklarande tillika, att bland de Författningar, som enligt g:dje punkten af denna utveckling blifvit före* slagne att upphäfvas, borde tilläggas sådane, som störande verka på enskildes eganderätt, eller äro af menligt inflytande, så väl på enskildt välstånd, sorn allmän förkofran, bland hvilka exempelvis blifvit uppgifne Skiftes-Stadgan, Landtmäteri-Stadgan och Kongl. Förordningen rörande afsöndring af jord från Hemman.
Stafs-Utskottet, till hvars handläggning förrberörde Memorial, jemte Herr Rihens, C. W., i detta ämne afgifne anförande blifvit remitteradt, får i anledning häraf upplysa, att denna, redan vid 1823 års Riksdag förekomne, fråga vid sist förflutne Riksdag utgjort föremål för Stats-, Bevillnings-, Banco-, Lag- samt Allmänna Besvärs* och Oeconomie-Uiskottens handläggning.
Uti det af Rikets Ständer bifallne Utlåtande, som berörde Utskott under N:o 80 häröfver afgåfvo, hafva Utskotten, med hufvudsak* ligt upprepande af motionens innehåll, af anförde skäl, dels förklarat sig icke kunna motionen understödja, dels hemställt, att densamma måtte lemnäs utan bifall.
Och sorn hvarken Motionairen nu framställt några nya skäl, eller Utskottet funnit några omständigheter hafva förekommit, sorn till förändrad åsigt af detta ämne, efter Utskottets tanka, föranleda} så har Utskottet ansett sig böra tillstyrka, det Friherre Cederströms ifrågavarande motion måtte lemnäs utan åtgärd.
Stockholm den 26 Augusti 1834* N:o af»4.
Ankom till Exp.-Utsk. den i Sept. 1834.
Utlåtande, i frågan om bestämmande af tiden för beräknandet af den Arrendatorn af Svartsjö Kim g s-ladugård, f d,.
Grosshandlaren -Wener, beviljade arrendc-nedsättning.
(I. A.) Sedan Rikets Ständer bifallit Stats-Utskottets Utlåtande N:o 151» hvarigenom Utskottet, på anförde grunder, tillstyrkt, att Arrendatorn af Stats- Utskottets Utlåtande N:o 254. 23 Svartsjö Kungs ladugård, f. d.
Grosshandlaren Wener, måtte tillåtas, att emot ett årligt arrende af 5OO Tunnor Spantnål, hälften Råg och hälften Korn, samma Kungs-ladugård under den återstående arrende-tiden innehafva, har Expeditions Utskottet uti Memorial af den 15 nästlidne Juli, N:o 12, anmält, huruledes vid uppsättande af Rikets Ständers Skrifvelse i berörde ämne hos Utskottet förekommit, att ordalagen." under den återstående arrendetiden, icke syntes nog bestämda, utan lemnade rum för en mångsidig tydning, i thy att dermed kunde förstås den arrendetid, som återstode antingen ifrån år 1332, då den förut beviljade nedsättningen upphörde, eller ifrån den tid Rikets Ständer deras beslut i målet fattade, eller ock ifrån den tid Wener sin ansökning om nedsättning till Kongl. Majtt i underdånighet lemnade, hvilket lärer skett i slutet af år 1033, hvarföre Expeditions-Utskottet ock ansett sig föranlåtet, att, till undanrödjande af missförstånd och en möjligen härom framdeles uppstående klagan af Arrendatorn, att han ej fått fulleligen tillgodonjuta hvad Rikets Ständer honom ämnat, fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på det mindre tydliga i berörde uttryck, med anhållan, att derom få emottaga RiketB Ständers närmare bestämmande; och hafva, vid föredragningen af detta ärende, Ridder skåpet och Adeln beslutit, att, till förtydligande af meningen, Ståndets beslut i ämnet skulle erhålla följande jemkade redaction: 5,att f. d. Grosshandlaren Weners underdåniga ansökning om nedsättning i arrendet för Svartsjö Kungs-ladugård i så måtto af Rikets-Ständer bifalles, att honom tillätes, att mot ett årligt arrende af 500 Tunnor Spanmål, hälften Råg och hälften Korn, samma egendom, under den återstående arrendetiden af 14 år innehafva,” samt de öfrige s--ne Riks-Stånden till Utskottet remitterat förrberörde Memorial.
Utskottet får i anledning häraf anföra, att då, såsom Utskottets, rö" rande ifrågavarande arrende-nedsättning, afgifne Utlåtanden Ntris 14 och 151 innehålla, den vid 1323 års
Riksdag beviljade nedsättning i arrendet för Svartsjö Kungs ladugård på 10 års tid med samma år tagit sin början och följakteligen med år 1332 upphört, synes ock häraf följa, att den återstående arrendetiden vidtagit med nästpåföljande år eller 1333 5 fran hvilken sistnämnde tid Utskottet ansett den till 500 T."r Spanmål årligen beräknade arrende-afgiften böra utgå; men på det, såsom ExpeditionsUtskottet anfört, någon origtig tillämpning af Rikets Ständers beslut i denna del icke må uppkomma, får Utskottet nu föreslå följande redaction af samma beslut: 24 Stats- Utskottets' Utlåtande N:o 255. att f. d. Grosshandlaren Weners underdåniga ansökning, om nedsättning i arrendet för Svartsjö Knngs-ladugård, i så måtto af Rikets Ständer bifalles, att honom tillätes, att mot ett årligt arrende af 500 Tunnor Spanmål, hälften Råg och hälften Korn, samma egendom, under den återstående arrendetiden, räknad ifrån och med år 1853, innehafva.
Stockholm den 2 September 1354.
N:o 255- Ankom tili Exp.-Utsk. den ij Sept. 1S34.
Memorial, med förslag till sammanj emkning och voteringsproposition, i anledning af Riks-Ståndens olika beslut rörande Mantals-parning arnes beräkning.
Vid föredragning af Stafs-Utskottefs förslag till beräkning af StafsVerkets inkomster, först uti Betänkandet N.’o 54 och dertill hörande Bilagor, och sedermera uti Betänkandet N:o 205 med de dervid såsom allegater bifogade Utlåtanden N:o 206, 207, 20g, 209, 210 och 211, hafva Rikets Ständer, jemlikt hvad de till Utskottet ankomne Protocollsutdrag utvisa, dels genom samtlige, dels genom grne Riks-Stånds sammanstämmande beslut, godkänt Utskottets i sistberörde Betänkande N:o 205 antagne beräkningar och gifne tillstyrkanden, med undantag af den deri förekommande 12tte punkten, med tillhörande bilaga N:o 207, deruti Utskottet tillstyrkt befrielse från Mantals-penningars erläggande af personer emellan 15 och 17 år, samt att denna inkomst-titel, efter afdrag af 24,000 R:dr eller den summa, som ungefärligen motsvarar det nu utgående Mantals-penninge-beloppet för personer emellan nämnde år, må bestämmas till 283,000 R:dr årligen.
Hvad Utskottet sålunda tillstyrkt är bifallet af Ridderskapet och Adeln, hvaremot Preste-Ståndet afslagit Utlåtandet N:o 207, samt beslutit, att Mantals - Stats- Uiskottets Utlåtande N:o 25$.
25 tåls penningarne, hädanefter som hittills, böra vid fy
Ida 15 år erläggas, samt beräkningen af Stats-Verkets inkomster under denna Titel alltså ökas med 24,000 R:dr.
Borgare-Ståndet har äfven beslutit, att
Mantalspenningarne skola be» räknas att taga deras begynnelse för personer från och med 15 års ålder, hädanefter som hittills, och Bonde-Ståndet, som beslutit, att Mantals-penningarne, samt Lagmans- och Häradshöfdinge-räntan, skola alldeles upphöra, och att detta underställes Kongl.
Majus nådiga Sanction , har tillika, och för den händelse att delta Bonde-Ståndets beslut icke skulle blifva 'Rikets Ständers, bifallit I2.'te punkten i Betänkandet N:o 205 samt Bilagan N:o 207.
Då nu tresine Riks-Stånd beslutit, att Mantals-penningarne, samt Lagmans- och Häradshöfdinge-räntan, skola fortfarande upptagas bland Stats-Verkets inkomster, följer deraf, att Utskottets Förslag om befrielse för personer imellan 15 och 17 år från Mantals-penningars erläggande är bifallet af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndetj och då derjemte torde kunna tagas för gifvet, att Borgare-Ståndet, ehuru meningen derom icke är bestämdt uttryckt, genom sitt beslut, att
Mantalspenningar fortfarande böra erläggas af personer emellan 15 och 17 år, äfven afsett Mantalspenninge-Titelns tillökning med den för sådane personer nu afräknade summa, hafva således i denna fråga 2.‘ne
Stånd stannat emot 2- — Och jemte det Utskottet, på grund häraf, först får inbjuda Preste- och Borgare-Stånden att äfven antaga det af Utskottet framställda, utaf 2:ne Riks-Stånd godkända förslag, har Utskottet tillika, i händelse denna inbjudning icke af någotdera Ståndet antages, skolat, för frågans afgörande i Förstärkta Stats-Utskottet, föreslå följande voteringsproposition:
Den, som bifaller, att personer emellen 15 och 17 år må befrias från erläggandet af Mantals-penningar, röstar Ja j Den det ej vill, Nejj Vinner nej, anses personer emellan 15 och 17 år, hädanefter såsom hittills, böra erlägga Mantals-penningar, och det i Inkomst-Betänkandet under nämnde titel beräknade belopp böra ökas med de 24*000
R;dr, som nu för sådane personer blifvit avräknade.
STOCKHOLM, H. G» Nordström, 1834.
Stats-Utskottets Utlåtande N.o 256. t N:o a56.
Ankom till Exp.-UuLott«t dea ä4 Sept.
Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss A i5:de punkten £ Memorialet N:o *5o, angående Riks-Ståndens olika beslut i fråga om anslaget till Arméens Materiel. (UA.)
Utskottet, som af ordalydelsen utaf de till Utskottet från Riks-Stånden ankomne Protocolls-Utdrag, rörande frågan om berörde anslag, dels inhemlat, alt Ridderskapet och Adeln, Preste- samt Borgare-Stånden bifallit uppförandet å Stat af de vid sista Riksdag å öfverskotten anvisade 70,000 R;dr, och alt Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet dessutom beviljat ett serskildt anslag af 54,000
R:dr att användas till Beväringens beklädnad, dels ock trott sig finna, att Bonde-Ståndet, ehuru samma Stånd afslagit tillökningen i anslaget för Materielen, serskildt beviljat en summa af 45,ooo R:dr för att uteslutande användas i och för Beväringens beklädnad, bade, uti <5:de punkten af Memorialet N:o 25o, först inbjudit Bonde-Ståndet att förena sig om den af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet bestämda summan, eller 54,000 R:dr, men derjemte, såvida inbjudningen icke blefve antagen, framställt förslag til voteringsproposition, upptagande 54,000 R:dr uti Ja,- och 45,000
R:dr i Nej-Propositionen, såsom utgörande ett serskildt anslag för Beväringens beklädnad.
Denna punkt i berörde Memorial, med hvars afgörande Preste-Ståndet uppskjutit intilldess Bonde-Ståndet deröfver beslutat, har blifvit återremitterad från Ridderskapet och Adeln, Borgare- och BondeStånden; och innehåller den inom sistnämnde Riks-Stånd i ämnet förefallna discussion hufvudsakligen, alt, ehvad ordalydelse det Utskottet tillhandakomne Protocolls-Uldrag må ega, Ståndets mening och beslut varit, att, med afslag ej mindre å fortfarandet af det vid sista Riksdag på öfverskotten anvisade och nu, till uppförande å Stat, tillstyrkta anslaget för Armeens Materiel med 70,000
R:dr, än äfven å den för samma ändamål af Kongl.
Maj;t nu äskade tillökning med <50,000 Rdr, endast bevilja en tillökning för Bevärings-manskapets beklädnad med 45,000 R:dr årligen; att denna summa utgjorde den enda förhöjning Bonde-Ståndet beviljat i anslaget för Bih. till R.
Prot. iS3jf. /f:de Sami. 1 Afd, 2 Bandet.
1 ssulra Iläftct. Siats-Utskottets Utlåtande N.-o u56.
Materielen och stod i oskiljaktigt sammanhang med afslaget å förutnämnde 2:ne summor, samt alt, genom 3:ne
Stånds beslut om uppförande å St*at at de 70,000 R:dr, Bonde-Ståndets ofvananförde beslut deslomindre borde kunna lydas derhän, att Ståndet, oberoende deraf, beviljat ett serskildt anslag at 45,000 Rldr, som delta sistnämnda belopp är det enda, hvarmed Ståndet medgifvit, alt det förutvarande Stats-anslaget för Materielen finge tillökas, och att, till följd häraf, volerings-propositioneu bort ställas på de af Ridderskapet och Adeln samt Presle-Slåndet beviijade 54.000
R:dr och på afslag å all ytterligare tillökning.
Utskottet har jemväl erhållit del af det hos Bonde-Ståndet förda Protocoll vid öfverläggningen 0111 den i Betänkandet N:o 215, angående regleringen af Riks-Slatens 3:dje Hufvud-Tilel, 18:dé punkten, förekommande fråga om jtrmeens Materiel, och dera! inhemtat, det meningen inom Bonde-Ståndet visat sig vara den, att afslå den af UtskolLet föreslagna tillökningen i anslaget å Stat för Arméens Materiel, att en del Ledamöter i stället velat bevilja 54,000 R:dr årligen för Bevärings-manskapets beklädnad, hvaremot andre dertill endast velat medgifva en lägre summa eller 45.000
R;dr; och alt, på grund häraf, följande voterings-proposition blifvit föreslagen och godkänd: ”Afslår Ståndet de i 18:de punkten föreslagne 70,000 R:dr för Armeens Materiel och beviljar ett årligt anslag till nästa Riksdag af 54,000 ”Rldr, hvilket endast och allenast får användas lill Bevärings-manskapets ''beklädnad; i följd hvaraf frågan om de af Kongl. Majit äskade 90,000 "Rldr till förstärkning af Arméens Materiel förfaller.’'' ”Den det vill, lagger Ja, ”Den, som det icke vill, voterar
Nej; "Vinner
Nej, så är det årliga anslaget från 54,000 R:dr nedsatt till ”45,000 R:dr och Ja-Propositionen i öfrigt bifallen.”
Af hvad sålunda blifvit anfördt, drager Utskottet den slutsats, att Bonde-Ståndet, i frågan om anslag för Arméens Materiel, af den derför äskade tillökningen icke beviljat mera än 45,000 Rldr och med serskildt förklarande, äfven hvad denna summa angick, att densamma borde uteslutande användas till Beväringens beklädnad.
Stånds beslut är väl anslaget å Stat för Arméens Materiel ökadt med de vid sista Riksdag å öfverskotten anvisade 70,000 R;dr, men den ytterligare tillökning i berörde anslag, som Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet beslutat, med 54,000 R:dr, kan, fastän gifne med samma föreskrift i afseende på användandet som de af Bonde-Ståndet be - Stats-Utskoltels Utlåtande N.o aSj. 3 »iljade 45,ooo R;dr, i Utskottets tanka, icke för detta senare Stånd medföra någon Lindande kraft, helst anslaget för Arméens Materiel omfattar flerfaldig» andra behof, utom det här uppgifna, eller för Beväringens beklädnad.
I öfverenstämmelse med denna åsigt af frågan, får Utskottet framställa följande törändrade förslag lill Yoterings-Proposition:
Den, som bifaller, att, utom anslaget för Arméens Materiel, ett serskildt årligt anslag af 5/},ooo R:dr, att endast och allenast användas till Beväiings-manskapets beklädnad, må å Stat uppföras, voterar * Ja.
Den det ej vill.
Nej, kommer icke något serskildt anslag att för berörde ända mål anvisas.
Slockholm den 24 September 1834- N:o 257.
Ankom till Exped.-TJtskottet den 24 Sept.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om ersättning till Kronofogden
Dahlgren för bestridde utgifter, dels vid ett öfningsläger å Ödskölds moär, dels ock vid en väganläggning i Tof tedalen. (U. A.) Riksdags-Fullmägtigen Hans Jansson från Elfsborgs
Län har inom Bonde-Ståndet väckt en lill Stals-Utskottets handläggning remitterad motion, deruti omförmäles, hurusom, på befallning af t. f. General-Intendenten, * förre Landshöfdingen Carl Fläch, Kronofogden Emanuel Dahlgren såsom Fogde i orten, af om händer hafde kronomedel år 1822 utbetalt, dels i och för truppers tåg inom Vedbo och Tossbo Häraders Fögderi af Elf borgs
Län till och ifrån det samma år å Ödskölds moär hällne öfningsläger, en summa af 1,545 R:dr 4 sk* io| rst.
Banco, dels ock, för verkställde dagsverken vid en väganläggning i Tofledalen, ett belopp af 1,396 R:dr 3i sk.
I rst. samma mynt, utan att sedermera, för desse sammanräknade 4 Stats-Utskottcts Utlåtande JV.o 2$j. summor 2,94* R;d»’ 36 sk.
Banco, hafva, vid räkningarnes öfverlemnande, elem Dahlgren, efter Landshöfdingens anmodan, då qvitterat, erhållit annan ersättning, än en af Landshöfdingen Flach, år 1824, å 2,970 R;dr Banco utgifven skuldförbindelse; och hade
Dahlgren derefter, då, i anseende till Landshöfdingen Flachs iråkade obestånd, det blifvit honom omöjligt att få valuta för den innnehafvande skuldsedeln, år 1827 vändt sig till Kongl. Maj:t, med underdånig anhållan om ersättning af Kronans medel, för ofvnnberördc utgifter, men Kongl. Maj:t uti Nådig Resolution förklarat
Sig icke vilja med målet i dess dåvarande skick befatta.
Med anledning häraf och med afseende å så väl den brydsamma ställning, hvari en Kronofogde måste slå lill sin Landshöfding, då fråga endast är om utbetalande af ett förskott utaf Kronans medel i och för Statens behof, som äfven Dahlgrens, genom berörde af egne medel utgifne sedermera oersatte förskott, iråkade fattigdom, har Motionairen föreslagit, att Rikets Ständer, med behjertande af de ömande omständigheter, sorn här förekomma, må af Statens medel ersätta Kronofogden
Dahlgren dess egande fordran 2,941 R:dr 36 sk.
Banco; uppgifvande Motionairen derjemte, att skilnaden emellan nyssnämnda fordringsbelopp och Landshöfdingen Flachs revers härleder sig från uti denna senare upptagne serskilda skjutsnings-utgifter, hvilka icke äro uti det, jemte åtskilliga andra handlingar, motionen bilagde Reqvisitions-förslag verificerade, och af hvilken anledning
Dahlgren ej heller för denna skilnad, 33 R:dr 12 sk.
Banco, äskar någon ersättning.
Utskottet har till pröfning förehaft delta mål och dervid af de bifogade handlingarne funnit, att någon anmärkning icke kan göras emot de af Kronofogden
Dahlgren vid ofvan uppgifne tillfällen verkställde utbetalningar, såsom grundade på dels Landshöfdingens, dels den t. f. General-Intendentens i behörig form meddelade befallningar; och Utskottet är af den öfvertygelse, alt något hinder för ersättnings vinnande icke kunnat möta, om
Dahlgren i föreskrifven ordning anmält sig till densammas utbekommande; men sedan han låtit förmå sig att i liqvid emottaga en af f. d. Landshöfdingen Flach utgifven skuldsedel, blef fordrings-anspråket förvandladt till en enskild afhandling dem emellan, hvilket så mycket tyd-^ ligare ådagalägges deraf, som Dahlgren, enligt hvad den i afskrift bilagde skuldsedeln utvisar, å det re verserade beloppet uppburit och qvitterat ränta, samt efter nära 5 års förlopp eller år 1829, skuldbeloppet i vanlig ordning till betalning uppsagt.
Utan att ingå 1 undersökning om eller bedömmande af det sätt, hvarigenom Dahlgrens ersättningsanspråk för i tjen - Stats-Utskottets Utlåtande N'.o 258. 5 sten bestridda utgifter således förvandlades till en privat fordran, hvilket Utskottet anser ligga utom gränsen för dess verksamhet, tror Utskottet likväl sig höra afstyrka den ifrågaställa ersättningen af allmänna medel, endast ur det skäl, att en mellankomst från Statens sida, under sådane förhållanden som här sig förete, skulle kunna framkalla mångfaldiga likartade anspråk, och ett en gång gifvet preejudicat för Siats-Verket medföra högst betänkliga följder.
Utskottet afstyrker alltså bifall å Riksdags-Fullmägtigen Hans Janssons ofvannämnde motion.
Slockholm den 24 Sept. 1834- N:o 258.
Ankom till Exped.-Uiskottet den 24 Sept.
Utlåtande, i anledning af erhållen äterremiss på Betänkandet JY:o 128, rörande väckt fråga, att Kronan måtte bekosta handtlangning vid Kronohemmans och Nybyggens afvittring. (U. A.) Ifrågavarande Betänkande, som Preste- och Borgare-Stånden bifallit, liar från de båda öfriga Riks-Stånden blifvit återremilteradt med anmärkningar, innehållande hufvudsakligen; de inom Ridderskapet och Adeln\ af Grefve Cronhjelm:
Att, i anseende lill den inom de Norra
Länen hos nybyggare herskande fattigdom, det är dessa omöjligt att utgöra så många dagsverken vid afvittringarne, som af Landtmätarne dertill fordras; hvaraf den naturliga följd uppstår, alt afvittringarne, till stor förlust för Staten, som måste löna Afvittrings-Landtmätarne, längre utdragas på tiden, än hvad sorn blefve händelsen, om Staten bekostade åtminstone en del dagsverken; och har af sådan anledning.
Grefven föreslagit, att Staten måtte, till så väl egen som enskildes fördel, biträda med afvittringsdagsverkens utgörande på så säll, att invånarne erhölle det understöd utaf afvittringsfonden, som vederbörande Landshöfdinge, efter genom KronoLeljeningen om behofvet anställd undersökning, ansåg billigt och erforderligt; och af Herr Rosenblad, B., som, under förklarande, att UtskoLLels Utlåtande i principen är rigtigt, likväl ansett med billigheten öfverensstäm - 6 Stats-Ulskottcts Utlåtande N:o 2S8. mande, alt Nybyggarne uti ifrågavarande orter, hvilka första åren hafva att strida mot oländig mark och andra svårigheter, erhölle så mycket understöd som möjligt; ledande det!a derhän, att deras Nybyggen komme i ölitire ordning, och de sjélfve lättare blefve i stånd att utgöra sina skattebidrag; samt de inom Bomle-Ståndet af Per Henriksson från Norrbottens Län, som anfört, att, sedan afvillriiigsförrällningen i orten så vida framskridit, att ej andra Kronohemman och Nybyggen till afvittring återstå, jin de som ligga långt spridde från hvarandra, handtlangningen numera äfven måste af hvarje serskild åbo nästan ensamt bestridas, ulan att, på sätt hittills skett, då Krouohemmans och Nybyggens egor legat i ett sammanhang med Kronoskatle-hemman och byelag, tillfälle gåfves för flere åboer att hvarandra biträda eller turvis handtlangningen besörja; och har fördenskull Per Henriksson yrkat, det Nybyggare, då han sjelf vid afvittringen tillhandagå!', måtte från vidare biträdes anskaffande varda befriad, samt, då sådant erfordras, kostnaden derför af Statens medel bestridas.
Vid pröfning af dessa emot Utskottets afgifne Betänkande framstälde* anmärkningar, hvilka endast handla om Nybyggare och synas åsyfta, att desse, som, genom climatets hårdhet och deraf sig härledande svårigheter af täta missväxter, ofta försättas i en bekymmersam belägenhet, böra af Staten med all möjlig hjelp bispringas, har Utskottet trott sig böra taga kännedom af de föi möner, som
Nybyggare i berörde orter redan hafva sig förunnade; hvarvid Uiskoltet af Rikets Ständers underdåniga Skrifvelser vid i8r?.3 års Riksdag, N;is 263 och 386, inhemtat: alt Nybyggare å Kronans jord i de Norra Orterne i allmänhet, jenitz tillgodonjulande af så kallade frihetsår, efter hvilkas förlopp de ega rättighet att, utan erläggande af någon lösen, Nybygget skatteköpa, af Kronan erhålla 8 tunnor Korn att uppbäras under 3 år, med 3 tunnor hvartdera af de första arne åren och 2 tunnor det 3:dje året; att de derförutan, i i5 års tid, njuta befrielse från alla utskylder och besvär, af livad namn de vara må, så till Kronan, som Preslerskapct och andra, samt, under samma tid, för sig sjelfva, hustru och hemmavarande barn äro befriade från bevillning efter 1 och 2 Artikeln i Bevillnings-Förordningen; att dessutom den Nybyggare, som eger flera än lyra barn, alla under 15 års ålder, undfår för hvartdera utöfver nämnde antal ± tunna strid säd, till dess det yngsta uppnått 6 års ålder; samt att Nybyggare äro befriade från skyldigheten att använda Charta Sigillata lili ansökningar och resolutioner, rörande Nybyggen på Kronoskogarne. Stats-Vtskottets Utlåtande iV.-o a5<?.
7 Vidare liar Utskottet erfarit, alt Kongl. Maj:t, tili Nådigt.
Bref af (L 10 Februarii 1824, med föranledande af Rikets Ständers derom, uti olVanberurde underdåniga Skrifvelser, gjorde hemställan, angående förändring i grunderne för Nybyggens skallläggande i de Norra Oi terne, lill försäkrande af deras bestånd och Ny bygga rnes utkomst och bergning, anbefallt Kgl.
Kammar-Collegium att, sedan vederbörande blifvit hörde, i underdånighet afgifva yttrande om och hvad jemkning i skattläggnings-rnelboderne för dessa provincer må i det af Rikets Ständer åsyftade ändamål vara skälig: och böra ega rum.
Utskottet anser, för sin del, att
Nybyggare i de norra provincerne genom ofvannämnde föreskrifter redan fått sig tiflagde de förrnoner, som skäligen böra dem tilldelas; och Utskottet tror i öfrigt, att en utsträckning af dessa förrnoner snarare skulle leda lill skada än fördel för Staten och den enskilde, enär otvifvelaktig! följden deraf blefve, att mången anmälde sig till Nybygges upptagande, endast lockad af de fördelar, som i början dermed voro förenade, men utan att närmare besinna de oundvikliga svårigheter, hvilka möta för beredande af Nybyggets bestånd och förkofran.