Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer endast för utomordentliga fall föreslagna förhöjning af skjutslegan vidtoges, dels någon erfarenhet borde inhemtas, i hvad mån tillfälle till erhållande af bidrag från det redan anvisade statsanslaget kunde medverka till entreprenaders mera allmänna införande, dels i sammanhang med en dylik förhöjning, om den visade sig vara erforderlig, utväg sökas till en jeinnare fördelning och ett ändamålsenligare ordnande af skjutsningsbesväret, och dermed sammanhang egande frågor, än under förhanden varande förhållanden kunde ske, har Kongl. Majit, som ansett ett af Dess Befallningshafvande i Malmöhus län i sådant afseende framstäldt förslag vara förtjent af närmare öfvervägande och på det åsigterna från landets olika delar angående de i samma förslag framställda hufvudgrunder för skjutsningsanstalternas ordnande eller om de afvikelser derifrån, som af särskilda förhållanden inom vissa orter funnes nödiga, måtte kunna inhemtas, förständigat Sine Befallningshafvande i rikets samtliga län, att öfver förslaget inhemta sistlidet års ordinarie landstings yttranden samt dermed, jemte eget utlåtande, derefter till Kongl.
Majit inkomma, så att under nådigt öfvervägande kunde komma i hvad mån ärendet påkallade framställning till Rikets Ständer antingen om statsbidrag eller rörande andra delar af frågan; varande det af Konungens nyssbemälde
Befallningshafvande framställda förslag stödt på följande hufvudgrunder: l:o.
Skjutsen bör ordnas länsvis. 2:o.
Skjutslegan bör öfverallt höjas till det af Rikets Ständer föreslagna belopp, men icke derutöfver; hvarvid likväl iakttages, att å de stationer, der entreprenad redan finnes, ett afdrag å det tillskott, entreprenören sig betingat, eger rum för återstående kontraktstiden, motsvarande hvad den högre skjutslegan kan anses inbringa. 3:o.
Alla skjutsskyldiga hemman, såväl de hvilka varit ifrån utgörande af skjuts befriade som de, hvilka såsom håll- och reservpligtige i detta onus deltagit, skola med penningar efter förmedladt hemmantal deltaga i de tillskott, som erfordras för entreprenaders upprättande vid alla skjutsstationer å landet.
För skjutsväsendets ordnande och vidmagthålla'nde tillsättes inom hvarje län en komité, bestående af tre personer, med underafdelningar inom hvarje fögderi.
Komitéens ordförande tillsättes af Kongl.
Majits Befallningshafvande; dess två ledamöter af landstinget ibland egare af skjutsskyldiga hemman.
Hvarje år utgår en af medlemmarne, första gången efter lottning.
Fögdcri-underafdelningarne utgöras af två ibland fögderiets skjutsskyldige valda ombud, hvaraf ett hvarje år nyväljes. 5:o.
Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 5. 9 5:o.
Komitéen, hvars befattningsområde utgöres af hela länet, men som vid förrättningar inom hvarje fögderi biträdes af dess underafdelning, har att hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande väcka frågor om nya skjutsstationers inrättande eller gamlas upphörande; föreslå antalet hästar, åkdon, forman, m. m., hvarmed hvarje entreprenör bör vara försedd; förbereda och bidraga till upprättande af diligenslinier, der sådant låter sig göra; tillse, att endast fullt behörige personer till entreprenörer ifrågakomma; upprätta och till Kongl.
Maj:ts Befallningshafvandes godkännande insända entreprenadkontrakt för de stationer, der sådant utan särskildt tillskott kan uppgöras; men å de ställen, der tillskott blifver af nöden, utlysa och, åtminstone genom en af dess medlemmar, närvara vid entreprenad-auktionerna samt derefter hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande till skjutsentreprenör föreslå den ibland de bjudande, som dertill anses mest lämplig, utan att denne ovilkorligen behöfver vara den, som gjort lägsta anbudet, m. m. 6:0.
Komiterade åtnjuta i och för verkställda resor skjutsersättning och dagtraktamente af skjutskassan. 7:o.
Skjutskassan bildas af dels statsmedel, som af Kongl. Maj:t beviljas af reservationsanslaget, dels bidrag, som af de skjutsskyldige erläggas. 8:0.
Skjutsskyldiges bidrag bestämmas i mån af behof af skjutskomitéen, som om medlens uppbärande gör framställning hos Kongl.
Uppbörden verkställes af Kronans uppbördsman i sammanhang med kronoskatterna och emot samma provision, som för landstingsmedel finues bestämd. 9:o.
Alla medel insättas i ränteriet och utanordnas derifrån på skjutskomitéens reqvisition. 10:o.
Komitéens räkenskaper granskas af landstinget, som äfven eger att meddela decharge.
Granskning af Kammar-rätten torde ej böra förekomma.
Ofver omförmälda af Konungens Befallningshafvande i Malmöhus län afgifna förslag hafva Konungens Befallningshafvande i slutet af sistlidna år insändt landstingens yttranden, i hvilka dessa dels afstyrkt förslaget, dels tillstyrkt detsamma och derjemte meddelat åtskilliga framställningar i ämnet, utan att frågan hos Kongl. Maj:t ännu vunnit vidare utredning eller pröfning.
Vidkommande Rikets Ständers framställning att, då behof af ny skjutsinrättning å farväg äfvensom vid jernvägs- eller kanalstation uppstode, och sådan inrättning icke kunde åstadkommas utan de gamla skjutslagens ytterligare betungande, vederbörande länsstyrelser måtte blifva i tillfälle att, intill dess ett fullständigare ordnande af skjutsvdiscndet kunde tillvägabringas, vidtaga nödig åtgärd, har Kongl. Maj:t, med bifall till Rikets Ständers framställning, bemyndigat Sine
Befallningshafvande att ordna dylik skjutsinrättning på det sätt, att skjutsningsskyldigheten, efter entreprenad-auktion, för högst två års tid öfverlemnades till den, som erbjöde Bill. till R.
Prot. 1865 & 1866. 4 Sami.
2 Afd. 3 Haft. 2 10 Sammans.
Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 5. sig att för minsta lega efter mil räknadt befordra resande, och som, för fullgörande af detta sitt åtagande, ansåges fullt vederhäftig, samt att resande förklarades pligtig att vid sådan skjutsinrättning, utan afseende å skjutslegans högre belopp än den i allmänhet för entreprenader gällande lega, samma belopp till entreprenören erlägga, der skjuts begagnades; hvarjemte Kongl.
Maj:t bemyndigat Sine Befallningshafvande att vid de gästgifvaregårdar, der entreprenad icke kunde åvägabringas eller numera tilländagått, men sådan, med afseende å nu yppadt tillfälle till erhållande af statsbidrag, när skjutslagen sjelfva ville tillskjuta skäligt belopp, af Konungens Befallningshafvande ansåges kunna åstadkommas eller framställning af skjutslagen derom gjordes, låta anställa auktioner för entreprenaders införande, vid hvilka auktioner, likasom vid förnyande af redan befintliga entreprenader, som tilländalöpte, tiden för det kontrakt, som kunde uppgöras, borde, med afvikelse från föreskriften i 7:de punkten af Cirkuläret den 2 Augusti 1844, till minst två och högst fem år bestämmas.
Hvad slutligen anginge den i sammanhang med förevarande mål väckta fråga om rätt för Konungens Befallningshafvande att, till underlättande af skjutsentreprenaders införande, i sammanhang med beslut om dylik entreprenad äfven meddela föreskrift om flyttning af skjutsstation, fann Kongl. Maj:t i nåder godt förklara, att, då sådan flyttning befunnes kunna verkställas utan att angränsande skjutslag förnärmades genom betydligare utsträckning eller förkortning af deras skjutshåll och äfven resandes herbergerande och förplägning kunde å den föreslagna nya stationen behörigen tillgodoses, samt flyttningen vöre utförbar, utan att de friheter, räntor eller andra dylika förmåner, som blifvit förutvarande gästgifverier i laga ordning tillerkända, från dem borttagas, förflyttningar finge ske för den tid, entreprenadkontraktet vore gällande.
De understöd, som, till följd af Kongl. Maj:ts omförmälda föreskrifter, blifvit emellan skjutslagen fördelade, uppgå till följande belopp: för Stockholms län R:dr 1,502: 76. » Upsala län 767: 92. » Södermanlands län 560: — » Östergötlands län 3,316: 06.
» Jönköpings län 3,878: 44. » Kronobergs län 418: 84. » Calmar län 250: 99.
» Gotlands län 142: — » Blekinge län 359: 19. » Christianstads län 6,148: 06.
» Malmöhus län 5,004: 56. » Hallands län 955: 75.
Transport 23,304: 57.
Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 5. 11 Transport 23,304: 57. för Göteborgs och Bohus län 71: 50.
» Elfsborgs län 1,098: — » Skaraborgs län 644: 18. oj Wermlands län 8,974: 89.
» Örebro län 9,817: 16. » Westmanlands län 3,006: 26. » Stora Kopparbergs län 19,621: 53. » Gefleborgs län 8,125: 51. » Wester-Norrlands län 11,401: 91. » Jemtlands län 3,943: 71. » Westerbottens län 4,212: 65. » Norrbottens län 3,888: 24.
Summa R:dr 97,710: 11.
Efter denna redogörelse för de åtgärder, som i sednare tider blifvit vidtagna för beredande af lättnad i skjutsningsbesväret, öfvergår Utskottet till de i ofvannämnda motioner framställda förslag och dervid först det, som innefattar yrkandet att skjutsbesvåret måtte skiljas från jordbruket och öfvertagas af Staten.
Ehuru Utskottet, på grund af hvad här ofvan blifvit anfördt, uttalat den åsigt, att skjutsbördan bör, då omständigheterna sådant medgifva, från jordbruket lyftas, anser Utskottet dock, att vidtagandet af en sådan åtgärd, under närvarande förhållanden, vore både betänkligt och olämpligt.
Annu är landet icke så befolkadt, så uppodladt, att man kan med någon säkerhet till den enskilda spekulationen öfverlemna besörjandet af en så vigtig angelägenhet, som den ifrågavarande, eller resandes fortskaffande.
Lyftade man ifrån jordbruket skyldigheten att besörja denna angelägenhet under närvarande förhållanden, skulle ganska betänkliga följder kunna uppstå.
Det kunde inträffa sådana fall, att entreprenader knappast för något pris kunde åstadkommas, att kommunikationen inom landet blefve hämmad eller åtminstone i betydlig mån försvårad, och detta skulle medföra olägenheter både för den enskilde och det allmänna, hvilkas vidd icke står att beräkna.
I anseende härtill och enär skjutsbördan, särdeles i sednare tider, blifvit, på sätt Utskottet visat, betydligt lättad; då skjutslegan blifvit höjd till ett belopp, som åtminstone i det närmaste torde motsvara den dermed förenade kostnad; samt inrättandet af entreprenader synes Utskottet vara bäst egnadt att åstadkomma det mål, som är i fråga och som äfven Utskottet anser önskvärdt, hemställer Utskottet, att omförmälda förslag ej för närvarande må föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd.
Hvad derefter angår förslaget, att skjutsbesväret måtte å alla skjutsstationer, sorn finnas eller komma att inrättas, besörjas genom entreprenader; så får Utskot - 12 Sammans.
Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 5. tet, med åberopande af hvad redan blifvit anfördt, erinra, att just uti den omständighet, att vid de skjutsstallen, der entreprenader äro inrättade, skjutslegan må uppgå till högre belopp än å de ställen, der sådana ej kunna åstadkommas, ligger det, efter Utskottets tanke, lämpligaste medlet till det åsyftade ändamålets vinnande, eller jordbrukets befriande från skjutsbesväret; att en ovilkorlig föreskrift i den syftning, som blifvit föreslagen, skulle icke blott förnärma de skjutsskyldiges rätt och flerstädes otvifvelaktigt möta oöfvervinneligt hinder genom saknaden af passande närbelägna gårdar, dit skjutsningsbestyret, i fäll af skjutsskyldiges och gästgifvareg obenägenhet att ingå på entreprenad, kunde flyttas, utan äfven på många ställen föranleda till hvarjehanda försök att uppdrifva skjutslegan oskäligt högt och dessutom verka derhän, att kommunernas innevånare sjelfva icke vidare hade något enskildt intresse i bemödandet att söka bidraga till entreprenaders åstadkommande inom de kommuner, de tillhörde.
Äfven detta förslag får Utskottet alltså afstyrka.
1 fråga härefter, huruvida den princip borde läggas till grund för skjutsväsendets bestridande, att de, som begagnade skjuts, sjelfva skulle vidkännas den kostnad, hvartill densamma, besörjd genom entreprenad eller på annat sätt, kunde uppgå eller blifva bestämd, så vill Utskottet, som, enligt hvad ofvan är förmäldt, afstyrkt förslagen att jordbruket må fritagas från skjutsbesväret i sin helhet och att detta måtte ovilkorligen å alla stationer besörjas medelst entreprenad, endast erinra, att genom antagandet af den föreslagna principen och dess sättande i verket, flera ganska betydliga olägenheter skulle kunna uppkomma.
Den fördel, som de enskilda kommunerna nu måste finna uti entreprenaders åvägabringande för minsta möjliga pris, skulle upphöra att utgöra föremål för deras omtanka.
Skjutslegans höjande å många ställen till ett oskäligt belopp vore jemväl att befara, till men icke blott för trafiken och kommunernas egen befolkning, som i sådant fall finge vidkännas drygare kostnader vid godtgörandet af resor för de embetsman, som äro till ersättning för embetsresor berättigade, utan äfven för dc tjenstemän, som äro nödsakade att på egen bekostnad verkställa resor och dervid begagna skjuts.
På dessa skäl tillstyrker Utskottet, att förslaget uti ifrågavarande hänseende icke må föranleda O O till någon Rikets Ständers åtgärd.
Men då, med anledning af Rikets Ständers vid sista riksdag till Kongl.
Maj:t aflåtna skrifvelse i ämnet och Rikets
Ständers deruti framställda underdåniga anhållan om ytterligare åtgärders vidtagande för åstadkommande af skjutsbesvärets utgörande medelst entreprenader, endast de åtgärder hunnit vidtagas, som Utskottet här ofvan omförmält; då Utskottet fortfarande hyser den åsigt, att jordbruket må, såvidt med omständigheterna är förenligt, från utgörandet af skjutsningsbesväret fritagas; då lämpligaste sättet för vinnandet af detta mål, efter Utskottets förut Sammans.
Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 5.
13 yttrade tanke, är inrättandet af entreprenader å alla skjutsstationer; då sådant icke torde kunna vinnas endast genom en skjutslagen beredd utsigt att erhålla understöd af de medel, som Rikets Ständer kunna till lindring i skjutsbördan anslå; då rättigheten att för utomordentliga fall erhålla en utöfver dess nuvarande belopp förhöjd skjutslega otvifvelaktigt är ett af de verksammaste medlen för åstadkommande af entreprenader; samt då en sådan förhöjning skulle utgöra en uppmaning för de resande att, oftare än hittills, begagna sig af den postdiligensfart, som redan är eller framdeles kommer att blifva inrättad; får Utskottet vördsamt tillstyrka, att Rikets Ständer, i enlighet med sin vid sista riksdag framställda begäran, hos Kongl.
Maj:t i underdånighet anhålla: a) att Kongl. Maj:t måtte täckas å alla skjutsstallen i riket, nemligen der, hvarest entreprenader ej äro inrättade, så snart omständigheterna det medgifva, samt å de öfriga, der entreprenader nu finnas, i den mån, de derom ingångna kontrakter tilländagå, låta, såvidt öfverenskommelse derom kan träffas, inrätta entreprenader, med rättighet för entreprenörerna att uppbära en skjutslega af högst 1 R:dr 50 öre i stad och 1 R:dr 20 öre på landet, hvilken skjutslegas belopp borde genom entreprenad-auktioner bestämmas; b) att, der entreprenader icke mot åtnjutande af ofvannämnda högsta skjutslega kunna åstadkommas, utan vederbörande skjutslag nödgas för skjutsbestyrets fullgörande medelst entreprenad lemna särskildt bidrag, skjutslagen då må, enligt de grunder, Kongl. Maj:t i Sitt nådiga Cirkulär den 24 Januari 1865 stadgat, af statsmedel undfå ersättningsbidrag för hvad de till skjutsens bestridande på sådant sätt nödgas utgifva; äfvensom Utskottet tillstyrker, att Rikets Ständer, till godtgörande af de ersättningar, som på förenämnda sätt kunna ifrågakomma, ställa till Kongl. Maj:ts disposition ett årligt reservationsanslag af 125,000 R:dr.
Vidkommande härefter förslaget rörande dels berättigande för landstingen att hvart inom sitt distrikt ordna skjutsväsendet intill 1870 års slut; samt dels de för en sådan inrättning föreslagna åtgärder, så får Utskottet, med afseende å hvad ofvan blifvit anfördt, samt då på Kongl. Maj:ts pröfning är beroende en af.
Dess Befallningshafvande i Malmöhus län i enahanda syftning gjord framställning,' tillstyrka, att samma förslag ej måtte för närvarande föranleda till' någon Rikets Ständers åtgärd. 14 Santmans.
Utskottet öfvergår nu till Jonas Anderssons förslag, att postskjutsen måtte skiljas från jordbruket och öfvertagas af Staten.
Hedan vid flera föregående riksdagar har fråga varit väckt, åsyftande dels förändring i sättet för postskjutsens utgörande, dels ock en högre skjutslega för densamma.
Vid sistlidna riksdag tillstyrkte Utskottet, med anledning af då väckta motioner, först i sitt Betänkande Nio 21, att postskjutsen måtte skiljas från jordbruket och öfvertagas af Staten; men sedermera och efter återremiss af samma Betänkande samt enär inom Riks-Stånden den åsigt mera allmänt uttalats, att posthemmanen ej borde under dåvarande förhållanden, genom lag, allmänt befrias från postskjutsens utgörande, utan att en sådan befrielse fastmer borde söka åstadkommas genom fortsatt införande af postdiligenser, hemställde Utskottet, i sitt Utlåtande N:o 40, att för ändamålets befrämjande Rikets
Ständer måtte anvisa ett reservationsanslag af 70,000 R:dr årligen, att af Post-styrelsen användas till postdiligensernas förskaffande på sådant sätt, att de skjutsskyldige dermed ej betungades; och blef denna hemställan af Rikets Ständer bifallen.
Fästande uppmärksamheten härvid, får Utskottet vidare upplysa, att posthemman åtnjuta följande friheter, nemligen: från kungs-, håll- och reserv- samt gästgifveriskjuts äfvensom från krono- och durchmarche-skjutser, från inqvartering och gästning, från kronobrefbäring, från knekte- och båtsmanshåll samt från än flera onera, hvilka åligga andra jordegare; att vidare postlegan tid efter annan blifvit ökad, så att, då den i början af innevarande århundrade utgjorde för dubbla poster eller sådana, som fortskaffades två gånger i veckan, tre skillingar Banko, och för enkla eller sådana, som fördes en gång i veckan, två skillingar samma mynt, samt för extra poster utgick med en skilling
Bankos förhöjning per mil, så utgår den numera för dubbla poster med 45 öre och för enkla poster med 40 öre per mil; hvarjemte den ytterligare förmån är postförarne beredd, att de erhålla dels för den postföring, som de verkställa utöfver 312 mil om året, efter helt mantal räknadt, dels för postföring, tillkommen efter 1830, dels för extra poster 80 öre per mil; att efter år 1852 de posthemman, der sådana fram- och återgående större poster, hvilka erfordra flera hästar, vanligen på samma dygn mötas, blifvit befriade från postföring åt ena hållet, hvilken bestrides genom entreprenad, eller, om svårighet derför möter, genom gästgifveriskiuts; att å flera ställen beting om postskjutsen, i förening med diligensfarten, blifvit träffad, så att, då år 1859 posthemmanens antal i hela riket uppgick till 746, bestående af sammanlagdt 495j|:dels mantal, antalet posthemman 1864 utgjorde endast 400 med 226~:dels mantal; samt att i Hallands och Christianstads län samtliga posthemman blifvit från postskjutsen befriade.
Med afseende å hvad Utskottet sålunda upplyst samt då Rikets Ständer, äfven vid denna riksdag, beviljat ökade tillgångar för postanstalternas förbättring, Sammans.
15 hvarigenom äfven postdiligensfartens vidare utveckling, såsom synnerligen önskligt är, torde kunna befrämjas, tillstyrker Utskottet, att ifrågavarande förslag ej måtte föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd.
Beträffande det af Per Eriksson väckta förslag, att å de ställen, der postskjutsskyldige blifvit befriade från postens fortskaffande, postskjutsen måtte ställas på entreprenad, och de hållskjutsskyldige icke dermed betungas vid andra tillfällen, än då postskjutsentreprenörerne, genom någon oförmodad händelse, blefvo urståndsätta att fullgöra den åtagna skyldigheten, så får, med afseende å den lättnad och de fördelar, som blifvit under sednare tider de skjutsningsskyldige beredda, samt då skjutsbesväret otvifvelaktigt kommer att än mera lättas genom postdiligensfartens ytterligare utsträckning, Utskottet afstyrka samma förslag.
Slutligen och enär Utskottet icke funnit någon giltig anledning att, i afseende å postskjutsen på Oland, bereda de postskjutsskyldige en fördel, som ej komme postförare i öfriga delar af riket till godo, afstyrker Utskottet jemväl E. J. Rudberga förslag.
Reservationer anmäldes af:
Herr Beronius, Jonas Andersson, Nils Andersson, Johan Magnus Lundahl och Anders Söderholtz. 16 Sammans.
Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande Ar:o G. X;o G, Ank. till Exp.-Utsk. den 21 Mars 1866, kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om bibehållande af det i Strengnäs inrättade seminarium för lärarinnors bildande.
Uti en hos Hedervärda Bonde-Ståndet väckt, till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet remitterad motion (N:o 61), har Riksdagsfullmägtigen A.
Söderholtz från Södermanlands län anfört, hurusom det för bildande af lärarinnor för folkskolor i Strengnäs inrättade seminarium under de sednare åren vunnit allt större förtroende, hvilket visade sig deraf, att elevernas antal derstädes, som år 1861 utgjorde 8, sistlidet års vårtermin uppgått till 34, samlade från de mest olika delar af landet, och bland hvilka trenne varit från Haparanda.
Detta förhållande oaktadt, hade föreskrift blifvit meddelad, att inga nya elever finge vid nämnda seminarium intagas, påtagligen i den afsigt, att en flyttning deraf skulle ske till hufvudstaden.
Sådant vore dock, efter motionärens åsigt, icke nyttigt.
Lefnadskostnaden i Strengnäs vore för ett fruntimmer ganska ringa, hvartill komme, att i ett litet samhälle en tillförlitlig uppsigt öfver elevernas sedliga uppförande kunde af vederbörande utöfvas, hvilket i hufvudstaden vore svårt, om icke omöjligt.
På grund häraf har motionären föreslagit, att det i Strengnäs inrättade seminarium för lärarinnors bildande måtte derstädes blifva bibehållet; hvarjemte motionären, uti en motionen bilagd promemoria, angifvit, att elevernas antal vid Strengnäs se - minarium utgjort under första läseåret, 1860 —1861, 8, » » andra d:o, 1861 —1862, 12, » » tredje d:o, 1862—1863, 19, » » fjerde d:o, 1863 —1864, 23, » » femte d:o, 1864—1865, 34, och att af dessa intagits 20 det sista året.
Sedan denna motion blifvit till Utskottet öfverlemnad, har Utskottet väl inhemtat, att Rikets Ständer vid sistlidna riksdag, uti underdånig skrifvelse af den 16 November 1863, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Åttonde Hufvudtitel, uttalat den åsigt, att undervisningsbehofvet för qvinliga seminarii elever - Sammans.
Stats- samt Allm. Best.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande N:o 6. 17 elever kunde fyllas af en läroanstalt för hela riket, enär sammanlagda antalet af lärjungar i de för detta behof afsedda seminarier dittills i allmänhet icke uppgått till mera än 50 h 60; samt detta antal utan svårighet kunde inom en bildningsanstalt undervisas, och det destomindre torde vara erforderligt, att för det då varande bekosta flera bildningsanstalter för ändamålet, som, derest erfarenheten visade, att antalet elever tillvexte, Staten icke torde undandraga sig, att, i mån af det uppkommande behofvet, öka de qvinliga seminariernas antal; men då, enligt hvad motionären upplyst, eleverna vid Strengnäs seminarium under läseåret 1864— 1865 utgjort 34, till hvilket antal de stigit från första läseåret. 1860—1861; saint då Kongl. Majit, uti Sin nådiga Proposition vid innevarande riksdag, gifvit Rikets Ständer tillkänna, att Kongl. Majit förordnat, att tvänne seminarier för bildande af folkskole-lärarinnor skulle bibehållas, med afseende derpå att afstånden inom riket voro så betydliga, att det knappt kunde påräknas, att qvinliga seminarii-elever skulle för sin bildning företaga längre resor, får Utskottet tillstyrka, att Rikets Ständer hos Kongl.
Majit i underdånighet anhålla, att det i Strengnäs redan inrättade seminarium varder derstädes med nuvarande stat, 2,350 Ridr Runt, bibehållet.
Herrar Grefve Rosen, Skogman, Biskop Beckman och Hofpredikanten Tegnér.
Brot. 1S6Ö A R66. 4 Sand. 2 Afd. 3 Ilåft. 3 Stockholm, tryckt hos Sam.
Besvärs- och Ekon.-Ulskottels Betänkande N:o 7. I N:o 7, Ank. till Exp.-Utsk. den 17 April 1866, kl. 7 e. m.
Betänkandei anledning af dels Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition till Rikets Standerangående förändrade bestämmelser i fråga om upplåtande åt enskilde af Kronans mark i Norrland och Stora Kopparbergs län, samt om dispositionen af stubböresmedlen, dels en i ämnet väckt motion.
Vid sistförflutnn riksdag afläto