Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Betänkande rörande en förbättrad Posternas reglering på åtskilliga Orter i Riket, samt vissa Öfverklagnde olägenheter vid Postforingen em mellan Norrige och Dannemark.
"Uti detta ämne hafva följande handlingar blifvit till Utskottets handläggning remitterade:
Ifrån Vallöf!, BorgareStåndet: 1:0 Eft Memorial af Herr J. U. Vinberg, deruti anföres, att redan länge en förbättrad
Posternas reglering varit af behof vet påkallad, hufvudsakligen i Södra och Östra delarne af Götha Rike, der de Correspondexande
Invånarne lika länge varit underkastade olägenheter af (Postens närvarande långsamma skick, hvilka olägenheter-, under Ulligare handelsförhållanden, till en del kunnat afhjelpas genom Expresser; men då en ej obetydlig kostnad dermed varit förenad, hade denna utväg blott vid serskildta vigtigare tillfällen kunnat begagnas, då deremot närvarande inskränktare rörelse sällan lemnar tillfälle tili ersättning för dylika kostnader.
Såsom exempel på den öfverklaga de långsamma Postgången anmäles vidare: att man i vissa delar af Piiket kan, 2/j. timmar Sednare än Posten bör vara aflemnad på PostContoiret, sända ett gående bud, Sorn hinner inhemta den på 6 mils afstånd, hvilken Eesv och Ekon.
197 väg den således tillryggalagt under loppet af ij dygn, och hvilket förhållande skall inträffa med' afgående Södra och Tyska Posterna emellan Carlshamn och Christianstad: att 5 dagar behöfvas, för alt 18 mils väg transportera den ankommande Tyska Post från Helsingborg, som passerar genom Carlshamn: att Inrikes Städer emelian Poster, som 2ne serskilda Postdagar af är,das, ankomma på en gångtill sin bestämmelse, och att likaledes från samma ort 2 poster på olika postdagar affärda* utan att på mellantiden någon motsvarande eller tillbakagående Post afgår, hvilket skall vara händelsen med Posten emellan Carlskrona och Carlshamn.
I anledning af allt detta yrkar Memorialets författare en jemnkning häruti, sorn han anser vara både behöflig, billig och önskad. 2:0
Ett anförande af Herr F. T. Eneroth, deruti öfverklagas, att på den stora Landssträcka af mindst 12 mils längd och bredd, från Norrska gränsen till Städerna Carlstad och Amål, ej mer än en Post i hyarje vecka finnes, ocii hvilken postgång skall vara så inrättad, att den endast afsett beqyämligheten på Carlstad och der ofvanföre belägna orter, men alldeles icke på Götheborg, Uddevalla och södra delen af Sverige, hvaraf händt, att Correspondenter, som blott hafva 5 mil till Amål, måst afbida Postens fart uti till och med 25 mils krökning från nämnde Stad till deras Ort, hvarifrån Postgången är lika lång, när brefven måste besvaras.
Såsom grund för dessa besvär anföres, att ifrågavarande trakt, Vesterlandet i Yermeland kallad, äger inom sig en stor folkmängd och mån - B t sv. och Ekon.
Uph Bctänkanden,. 0a Jernverk, derifrån Comrotxnicationer med Stapel stad erna Götheborg och Uddevalla skall vara åtmindstone lika nödig, sorn med Norra, Orterna, heldst försäljningen af Jern och trädeffecter alltid sker åt förstnämnda Städer, och hvarföre äfven ej sällan enskilda.
Expresser
. miste affärdas till närmaste PostContoir i; Amål, för så väl emottagande, sorn affärdan-, de af angelägnare bref; hvilka olägenheter den nyligen uti nämnde Ort anlagde Oscars, Stad äfven skall dela.
Af dessa anledningarföreslås, att ridande Post en gång i veckan må afsändas från redan varande Posthemmanet Afvelsäter stora Landsvägen, genom Gillbar gs Härad, till Hemmanet Berga i Glafva, Socken, sorn förer den förstnämnda Posten till Carlstad, samt alltså redan är ålaggd Postförings skyldighet; och skola derföre, då Ökne Postgård äfven är belägen, på denna väg,, som endast utgör något öfver 5 mil, högst gne nya Poststationen erfordras.
Denna föreslagna nya Post borde afgå från Afvelsäter Onsdags morgon, ©Iler så snart Götheborgs Posten dit anländer, och samma dag förås, till Berga, der den stadnade.
Thorsdagen, borde han återvända, för atti Afvelsäter natten derefter åtfölja den då från Carlstad ankommande Posten till Venersborg, Götheborg och Uddevalla; hvarvid Postgången p| Carlstad borde orubbad fortfara. 3:0 Memorial af Herr Em.
Höök, deruti öfverfelagas en olägenhet för Kongelfs Stad, bestående deruti, att Höst och Vår, eller d| Väglaget ej är gynnande, och Posten från Best), och Ekon. XJtsk.
Stockholm samt från öfriga Orter i Riket till Götheborg ankommer något sednare, än den Tyska och Skånska posten, hvilken endast medför brefven till Bohuskindska Stä* derna, blifva de andra öfverliggande derstädes till nästa postdag, 5 a 4 dagar derefter, ofta till känbar förlust för Staden och alla Correspondenter i orten.
Af sådan orsak hemställes, att, i lall icke Skånska posten kunde blifva qvarliggande i Götheborg, tills Stockholmsposten ditkom, hvilket ofta skall ske en eller par timmar efter den förras afgång, Kongelfs postväskan då finge med Extrapost afsändas, såsom endast varande ij mil från Götheborg, och hvarigenom denna olägenhet skulle förekommas, ofta medförande känbar förlust för Kongl. Ma;:t och Kronan, derigenom, att då Coursen, sorn postdagligen till rättelse vid Tulluppbörden från Stockholm till Tullkammaren afgår, stigit, Kronan skall förlora Coursförhöjningen å de clareringar, sorn på dessa dagar ske, och hvilken möjligen för en enda postdag skall kunna uppgå till bela års-depensen för en Extraposts afsändande denna korta väg, Ifrån Hedervärda RondeStåndet: 4:0 Memorial, undertecknadt af RiksdagsFullmägtige från Bohus Län Joh. Henr. Leiditz, G. F. Berg, Eric Svensson, Hans Andersson och Börje Pehrsson, hvarmed samtelige RiksdagsFullmägtige från Halland och Jacob Ersson från Örebro Län sig förenat, och hvaruti andrages: att inttan Konungariket Norrige med vårt Fädernesland förenades, hade so.® Besv. och Ekon, Utsk. Betänhonden., det förstnämnda meci Moderlandet Danne» jnark en postgång», organiserad ungefär såsom Svenska postgången, genom detta på Hamburg» jnen att denna Inrättning efter Föreningen upphört» dl Norrska och Danska posterne med Svenska vanliga Posten passerade genom Bohus Län, Halland och Skåne, hvarvid det uppehåll, som förorsakades, då posten i hvarje stad inom dessa Provincer något litet måste dröja, för att aflemna och mottaga postväskor, tjena! till anledning för en an» nan reglering, hvars tyngd föll på Bonden» i thy att ReserveSkjuts-lagen blefvo ål agde att emot vanlig skjutslega fortskaffa Bref-.
Posterna mellan Norrige och Dannemark» hvilket bruk, oaktadt alla klagomål, ännu fortfar.
Vid denna Reglering skall så hafva tillgått, att Kongl. Maj:t först befallt, det Brefposten från Norrige till Dannemark skall på uppgifna sätt fortskaffas, men hvarvid GeneraiPostDirectionen funnit sig föranlåtenatt utsträcka påbudet till skjutsning af Posten äfven från Dannemark till Norrige, allt på Reserveskjuts, hvarefter Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ålaggt Gästgifvarne, att ensamme utgöra detta Onus.
I anledning af de stora olägenheter, som härigenom tillskyndas de skjutsskyldige, dels genom väntning pä posten, för hvilken ingen ersättning gifves, dels derigenom att den fattige, ofta illa klädde skjutsbonden är tvungen att i det grufligaste väder och väglag risquera sin häst, sin helsa och sitt lif; yrkas upphäfvande af denna nu öfverklagade anstalt.
B«s«. och Ekon, JJtsk.
Betänkandeu.
201 Utskottet har till pröfning förehaft detta mål, och hvad först angar de flera i Memorialerna öfverklagade olägenheter, som serskilde orter skola få vidkännas genom en långsammare postgång; så linner Utskottet, att flere grundade skäl synas vara anförda för de gjorda motionerna, heldst en trögare postgång ostridigt lägger betydliga hinder i vägen för sådana affairer, hvilkas förmånliga afslutande foi'draren hastigare communication, och derigenom i ingen ringa nion hindrar ej mindre handelns än näringarnes förkofran.
Men då ett närmare utredande af de förslag, sorn i Memorialerna uppgifvas, fordrar en noggrann undersökning af de omständigheter och serskildta förhållanden, som härvid kunna förekomma, tror Utskottet sig böra inskränka sin åtgärd till den vördsamma hemställan, det R.
Majit framföra en underdånig önskan, att Kongl, Majit, som, efter vederbörandes hörande, bäst är i tillfälle, att till hufvudsaklig pröfning upptaga närvarande ärende, täcktes dervid fästa det Nådiga afseende, som det kan anses förtjena, och som omständigheterna medgifva.
Vidkommande den sednare frågan, eller de olägenheter, som genom härvarande reglering af postföringen imellan Norrige och Dannemark tillskyndas skjutsskyldiga, har Utskottet härvid inhemtat alla de upplysningar, som
Utskottet för en hufvudsaklig handläggning af målet ansett vara af nöden, och får nu framföra sin öfvertygelse, att dcu S0 2 o,$h Ekon.
Betänkande$, serskilda postgången mellan Norrige och Dannemark ej stödjer sig på sådana grundade skäl, sorn böra föranleda till dess vidare fortfarande.
Enligt tillförlitliga underrättelser äger Utskottet sig bekant, att postgången j Norrige är vida långsammare än i Sverige och att lika lång tid erfordras, att ifrån Chri-? stiania fortskaffa bref till Strömstad, sorn åtgår att med Svenska posten befordra dem tili Helsingborg, då likväl det sednare afståndet är mer än tredubbelt längre, än det förra.
Att först i Sverige en skyndsammare anstalt skall vidtagas, för att liksom godtgöra den Norrska postens långsamma gång, synes vara sa mycket mindre billigt, sorn Norriges Corresponderande innevånare tyckas böra åtnöja sig dermed, att deras, bref, vid fortskaf-, fandet genom Syerige, befordras med samma skyndsamhet som de Svenska, i synnerhet då denna skyndsamhet så mycket öfverstiger den, hvilken uti detta afseende i deras eget land iakttages.
Utskottet vill härigenom på intet sätt lägga hinder i vägen för de förmoner, som Norriges Innevånare kunna tillerkännås} men Utskottet anser dessa förmoner ej böra, såsom i närvarande fall, grunda sig på Svenska Undersåters känbara lidande, heldst båda brödrafolken alltid lära finna sig skyldige, att ej öka, men inbördes lätta hvarandra? bördor.
Att skjutsningsskyldigheten i allmänhet är en betydlig tunga för Srvenska lahdtmannen, äfvensom att jordbruket genom mistningen af dagsverken och gerona utmattade eller ofta förderfvade dragare, jftesv. och Ekon.
Betänka nelen. sog sk jutsningsbes väre ts oundvikliga följder, tillskyndas ds känbaraste förluster, är en länge erkänd sanning.
Hvarje ny tillökning i denna börda bör derföre enligt Utskottets tanka om möjligt undvikas; och hit torde den öfverklagade olägenheten så mycket mera böra räknas, sorn postföpngen, i anseende till dess större skyndsamhet och nödvändigheten att äfven i det dåligaste väglag och den besvärligaste väderlek obehindradt fortgå, gör denna serskildta åtgärd i synnerhet betungande, Det är äfven af sådan anledning som Utskottet vördsamt tillstyrker Riksens Höglofl, Ständer att hos Kongl. Mai:t anmäla dan underdåniga hemställan, det den ålaggde skyldigheten, att med serskild post fortskaffa brefven mellan Norrige och Dannemark och åter tillbaka, mätte hädanefter Upphöra; hvaremot öppet tillfälle torde lemnäs, att då Norrska posten på vissa bestämda tider affemnas vid närmaste PostContoir inom Svenska gränsen, densamma då kan med Sven ka posten till bestämda orter afgå.
Hvilket dock till Riksens Högloll.
Stock* Rohn den 10 Februari 1818.
N:r 54..
Ständers Allmänna Besvärs och EkonomiUtskotbs
Betänkande i anledning af väckta frågor, sä väl om upphö - Besv. och Ekon.
Eetclnkanclen, rande af frikallelsen för Högloft.
Ridderskaget och Adeln från deltagande nied Borgerskapet uti kostnaderna för clerus Hus och Tomter i Städerna till KyrkoVrest-Scfiolae och Rectorsboställs■ Byggna-> den samt öfriga StadsEgendomar ålagda skyldigheter, som ock derom, att de onera, hvilka tillhöra Gårdsägare bland Stridernas Borgerskap, måtte utsträckas till alla Fastighetsägare i Städerna utan undantag« Uti ett till Vallöf!.
BorgareStåndet ingifvet och derifrån till Utskottet remitteradt Memorial har Herr S.
Cederborg anmä!t, att, ehuru Högloll.
Ridderskapet och Adeln skall vid i8i@ års Riksdag åtagit sig att för sina Hus och Tomter i Städerna deltaga i kostnaderna för Kyrko-Prest-Scholae- och Rectors BoställsByggnader samt uti öfriga Stads-Egendomar ålagda Utskylders utgörande, skulle likväl syftemålet dermed icke vara vunnet, emedan ett sådant åtagande hade afseende på endast de Städer, der Borgerskapet ä~ ger Lösningsrätt till de gårdar, som af andra än Borgare innehafvas, men hvilken rättighet i sednare tider icke skall kommit i fråga, då den ej grundade sig på någon allmän författning, utan på Städernas enskilda Privilegier, de der på de flesta ställen voro ofullständige, hvaraf således följden skall varit, att ovissheten, hvilka Släder Sorn äga en sådan Lömingsrätt, åstadkommit tvister Beiv. och Ekon.
Betänkande/i. éo^ oell oredor, i anseende hvartill och då Högh Ridderskapet och Adeln äger rättigheten gemensam med de Ofrälse Stånden, att votera till Frest samt begagna Scholan för sina Barn, Herr Cederborg hemställt, om icke HöglofL Ridderskapet och Adeln borde anmodas, att ovillkorligt och utan afseende på Städernas så kallade Lösningsrätt åtaga sig utgörandet af enahanda onera för sina gårdar i Städerna, som om de ägas af Ofrälse personer^ hvilken motion Herr Cederborg närmare utvecklat uti ett munteligt anförande till Vällofiiga BorgareStåndets
Protocoll af den 13 sistlidne December, äfven som Herr Gabriel Kiellander till samma Protocoll för den 4 Dt Cember yttrat, det han icke allenast förenade sig med Herr Cederborg uti allt hvad' d nnes ofvan intagne Memorial innehöll, utan ock ansäge det, sorn Herr Cederborg, rörande Höglofl.
Ridderskapets och Adelns ägande Hus och Tomter i Städerna, föreslagit, böra utsträckas till Flög vördig a Presterskapet och. till alla dem af Städernas fastighet-ägande Invånare, hvilka uti utgörandet af ifrågavarande onera ännu njuta någon lindring i jemförelse med Borgerskapet, hvarförutan billigheten högeligen fordrade, att jemväl alla andra onera som tillhöra Städernas Invånare i egenskap af »Gård- och Jordägare, bordel lika förhållande utgöras.
— Häruti hafva det Väliofb Ståndets samte!ige Ledamöter från Städerna instämt, hvarefter ärendet blifvit remitteradt till detta Utskott med anmodan, att ej allenast utreda, huruvida Herrar Cederborgs och Kjellawders gjorde yvkaaden kun-. 206 Beni. ochEkonUtsk.
Betänkanden. de anses innefatta blott åsyftad verkställig* het af de Cöncessioner, Sorn Högloft.
Ridderskåpet och Adeln samt Högvördiga PrestSiåii* det vid 1809 och 1810 årens Riksdag beviljat, utan ock att fullständigt upplysa allt hvad rörande detta ämne blifvit vid Urtima Riks* dagarne åren 1812 och 1815 tillgjordt; I anledning häraf får Utskottet anföra^ ätt sedan, vid 1812 års Urtima Riksdag, Herr Gabriel Kjellander vackt fråga, om Högloft Riddei-skapets och Adelns samt Högvördiga PrestStåndefcs deltagande för deras Hils och Tomter i Städerna uti öfvanberörde Byggnaders uppbyggande och underhållande, och denna fråga blifvit remitterad till Riksens Högloft.
Ständers serskildta Utskott) har Utskottet medelst PrötocollsUtdrag åf den 27 Juni 181Ö förklarat sig icke kunna taga befattning dermed, emedan Utskottet fått sig uppdraget, att endast behandla de äf Heder* värda BondeStähdet väckta tvistiga frågor mellan välbemäldta Stånd och de öfriga Respectlva RiksStånden, hvilket beslut blifvit af Hög* lofl.
Riddetskapet och Adeln, Vällofl.
BoigäreSiåndet och Hedervärda BondeStåndet ogilladt, och ämnet således åter öfverlemnadt tili det Serskildta Utskottets handläggning; men Högvördiga PrestStåndet deremot har den 6 juli i8iö bifallit Serskildta Ut kottets Beslut.
Enär derefter bemäldte Utskott under den § Augusti samma år förehaft frågan, och, på upptägne skäl, tillstyrkt bifall till Herr Kjella"ders ifrågavarande motion, hafva Höglofli Ridderskapet och Adeln den 14 Augusti och Besil, och Eken.
2Ö7 Vallon.
BorgareStåndet samt Hedervärda Boni äeStåndet den 12 i samma månad gillat Utiskottets åtgärd, hvilken åter blifvit den 15 Augusti förkastad af Högvördiga PrestSlåndet, soth påföljande dag, eller den i6de beslutat* det skulle Högloft.
ExpeditiönsUtskottet underrättas, att
Ståndet så mycket mindre kuride medgifva, det någon underdånig Skrifvelse till Kongl.
Maj:t Uppsattes i anledning af serskildta Utskottets 1 hufvtidsakfen afgifnä Betänkande, som en sådan Expedition skulle leda till rubbning af i o §.
Presterskapets Privilegier af år 1725, Härvid städnade det således, och någon underdånig Skrifvelse till Kongl. Maj:t afgick icke, enär endast gné BiksSiånd bifallit serskildta Utskottets Betänkande.
Vid 1815 ärs Biksdag, då detta ämne blifvit af Pierr Kjellander å nyo motiveradt bch till Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet hänvisadt, har Utskottet* på sätt dess under d;n 9 Maj samma år afgifna Betänkand visar, ansett Sig, emot i2 f. uti Högloft.
Bidderskapets och Adelns samt 7§uti Högvördiga Presterskapets
Privilegier af år 1723* hvilka genom 114 §• uti J809 års Begeringsform blifvit stadfästade* icke tillständigfc att föreslå någon slags förklaring, hvarigenom Privilegi rne skulle kuntta gifvas en utöfver deras ordalydelse sträckt tillämpning till den i fråga satta byggnads- och underhållsskyldigheten; enär för öfrigt Kongl. Majus Nådiga Kungörelse af den 6 April 1810 tydligt upptager i hvad nion de Bespectiva 3o8 jBest), oell Ekon. UtsE Éttankänden.
RiksStånden concederat till ändringar uti de» ras undfångna Privilegier, •— Detta Betänkande hafva Höglofl.
Ridderskapet oell Adeln samt Högvördiga Pi-estS landet den 22 Maj och Hedervärda BondeStåndet den 16 1 samina månad bifallit; äfven som Vällofl.
BorgareStåndet den 3 Juni deruti instämt, dock med det tillägg, att som Högvördiga PrestStåndets den ^2 Maj lemnade bifall till Ut* skottets Betänkande vore beledsagadt af det förklarande, att det Högvördiga Ståndet åto* ge sig den ifrågaställa Byggnadsskyldigheten för sådana hus och gårdar, sorn Ståndets
Le* damöter eller deras Enkor och Barn i Städerna äga, men icke sjelfva bebo, så blefvo Höglofl.
Ridderskapet och Adelli samt Hedervärda BondeStåndet inbjudne, att lika med Vällofl.
BorgareStåndet instämma uti Högvördiga PrestStåndets nyssberörde förklarande, på det sådant måtte i underdånig skrifvelse anmälas hos Kongl.
Majit, till erhållande af Nådig författning, i det hänseendet.
Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda BondeStåndet hafva val den gde och 19 Juni antagit inbjudningen; men någon underdånig skrifvelse till Kongl. Majit har, efter hvad Utskottet kunnat inhemta, likväl icke blifvit expedierad förmodeligen af enahanda orsak, som vid 1812 års Riksdag derföre lade hinder i vägen.
Detta är hvad Utskottet i afseende på de äskade upplysr.ingarne, om ärendets behandlande vid 1812 och 1815 årens Riksdagar, har att meddela.
Betänk anden. *09 Hvad åter hufvudsaken angår, så tror Utskottet fullkomligen vara utredt, att de af Högl.
Ridderskapet och Adeln samt Högvördige PrestStåndet vid 1809 och 1810 årens Riksdag bevilljade concessioner icke kunna utsträckas till ofta omförmälda byggnads- och underhålls-skyldigheter eller till ett så beskaffadt deltagande af dessa tvänne Respectiva RiksStånds
Ledamöter uti de fastighetsägare i Städerna åliggande onera, som det, hvarom fråga af Herr Kjellander först blifvit vackt; Och detta Utskott är således jemväl nu a£ samma tanka, sorn vid förra Riksdagen, att Välbemäldte 2ne stånd äga uti sina privilegier en tillräcklig säkerhet mot deltagande uti eller åläggande af alla ändra skyldigheter af detta slag, än de, som kunna hänföras till en gärd af den fria och oberoende villjam Dock varder detta allt, jemte några Ledamöters i ämnet yttrade serskilda tankar, vördsamligen öfverlemnadt till Riksens Höglofh ■Ständers eget närmare bepröfvande.
Stockholm den 18 Februari i3i8.
Transumt af Vrotocollet, hållet' uti Riksens Högloft.
Ständers Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskott vid Urtima Riksdagen i Stochholm den 18 Februari 1818* Herr Malmberg anförde; ”Jag kan ej med Högh Utskottet fatta förevarande ämne så, sorn vore det en privilegii-fråga.
HvarBihang till Riks St, Prat, i8i7-i2!S> Sami.
N:i' 27. 23, aio lif sv, och Ekon, Vtsk.
Betänkandeitt je egendom bor ju bibehålla sin natur, ! hvars band den genom köp, eller annan tillfällighet må komma, enär det ar skattskyldigheten, som bör betraktas.
Ägarens rätt bör jii hvarken blifva mindre eller större, an samma rätt egendomen före köpe-afhandlingen ägde.
De gärder, om hvilka här talas, aro förnämligast Kyrko-, Prestgårds-, Skole» busk, Rectorsgårdars, Publika och Allmänna Byggnaders uppförande eller underhållande, tillika med bidrag till PolicenS vidmakthållande i Städerna.
Om jag icke yttrar mig om de Städer-, der Borgarejord och Borgaregårdar aro o« skil jaktliga, ej heller om dem, der donerad eller eljest gifven jord linnes, ville jag vinna bifall för min tanka, då jag nämner 'Nyköping, hvilkens både fastighet och odlingsbara jord kan köpas och ägas af hvem sorn behagar, utan afseende på stånd, granskap eller fremlingskap.
Om och enär en Stads Borgerskap hunnit blifva så förminskadt och försvagadt, att det ej mera innehar utöfver en knapp tredjedel af Stadens Fastigheter, efter det helas Värde beräknadt, 4ivilket förhållande i flera städer inträffar, då deremot samma städers löningsstat nu är utöfver 8 gångor mer, än livad den förr varit, så lär en hvar tänkare snart finna , att dessa hvarje år förnyade tua* B«i); och Mko Ht Utsk.
ÉeiHnkdhiérl. lii gå bördöt» i sällskap thed Bevillnirtgéä oek Skjutsen och båtsmanShålihingen och fattigförsörjningen ej länge karl barås äf Botgerskäpet» hvilka till större delea thåst lernha sina beqväma boningar med deras betjvämlighetér*
Och i dessas ställen förflyttat sig till mindre och äflägsnare hemvist* Uppförda vid SmåGatörna.
Man har emot mig anmärkt, ätt 1723 ars Privilegier ej tåla min mening; Och jag Skulle shart medgifva det, om jag trodde» a ti: meningen den tiden varit, det man Ville öfverföra Privilegier ifrån personer på htiä
Och ifrån hils på personer.
Allt hvad jag
Vet visst är detta, att om 1723 års Privilegier uti sedan framflutna gQ år för Borgerskaperna förblifvit orubbliga, så hade jag titt icke Sett tolg i nödvändighet ätt framställa Städernas handtVerkände
Skattdragare såsom rent af oförmögna att bära fastigheternas Utskyldet, sedan dé äro skilde
Vid fastigheternas ägande och afkastning^.
Uti detta yttrande instämde Herr Schotte» mert Önskade tillika, att, om det ansågs vata PriVilegii fråga, Höglofl.
Riddersknpet och Adeln Samt Högvördige PrestStåndat, med afseende å billigheten och rättvisan häri, 'ville medgifva ändring, och Saken i énlighet dermed då komma att behandlas; Herr Pameli förenade sig till tilia delar thed Herr Malmberg, under tillägg» att uti iöi O åls Höglofl, Riderskapet och Adelns åtagande aF Inqvarteringsskyldigheteii Efven andra egendomen åtföljande oneta 219 Besv. och Ekon.
Betänkanden. ter dess tanka måtte vara inbegripne.
Betänkande öfver föreslagna ändringar uti författningarna rörande Husbehofsbränvin sbränningen, och dermed gemenskap ägande ämnen.
D e uti detta ärende från Respectiva Riks* Stånden till Utskottets handläggning remitterade
Memorialer behandla gemensamt 2ne serskildta ämnen: det ena, rörande äskad underdånig tillstyrkan hos Kongl. Majit, att all Bränvinsbräning genast och till en bestämd tid måtte varda inställd, det andra, innefattande förslag till förändringar i nu gällande författningar om Bränvinstillverkningen, och framtida reglementarisk^ föreskrifter, hvilka böra vidtagas för att göra densamma i möjligaste måtto gagnelig för nationen.
Då Utskottet redan afgifvit sitt betänkande i anledning af den förra frågan, skulle det äfven blifva utan allt ändamål, att nu upprepa hvad de remitterade Memorialen i denna del inehålla.
Utskottet får derföre inskränka sig till ett kort upptagande af hvad i sednare hänseendet blifvit anfördt, och hvilketiiufvudsakligen innefattas uti följande Memorialer och Anföranden.
Besv, ock Ekon, Utsk•
B et änka nelen, sig 1:0 2ne serskildta Memorialer af Herr Svedenhjelm, H. L. hvaruti yrkas, en fullkomligt fri och tillåten Brånvinsbränning för hvarje jordbrukare a Landet, sorn äger en tunnas utsäde, Torpare deribland äfven inbegripne; med den inskränkning likväl i pannerymden, att å sammanslagne egendomar, bestående af flere mantal, samt å hela till och med fdel» mantal, pannor af 30 kannors, men å halfva hemman och derunder, samt af Torpare med det bestämda utsädet, endast af 15 kannors rymd linge begagnis.