Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Beträffande sedermera sjelfva beloppet af reparations-utgiften; så och då Kostnads-förslagen upptaga icke mindre än 12,400 R:dr för Broarnes uppförande af gjutet Jern samt 8820 R:dr för desamma af Jern med beläggning af Tiädplankor, och Utskottet i dess Förslag afsett den betydliga besparing, sora uppkommer genom Trädbroars begagnande, då ock förmodeligen någon del af de förut befintelige materialierne äfven lära kunna användas; torde anmärkningen om Jernbroars anskaffande böra lemnäs utan afseende.
I öfrigt och enär meranärunde af behofvet påkallade utgifter grundas på behörigen uppgjorde Kostnadsförslag och Utskottet icke har anledning förmoda, att desse blifvit för högt beräknade, samt det dessutom åligger Vederbörande, att vid arbetets utförande iakttaga all den inskränkning i utgiften som ernås kan, hvaraf ock följer, att den möjeliga besparingen i Anslaget blifver öfverskott, till användande på sätt Utskottet föreslagit; anser Utskottet sig icke äga skäl att afvika från dess Betänkanden, JV:o 236, 7 förra yttrande i frågan, utan får detsamma till alla delar åberopa.
Uti Anförande, som hos H. R. o. A. blifvit uppläst och till Utskottet remitteradt samma dag, som återremissen af förevarande HufvudTitel beslutades, liar Hr Friherre Fochj B. IV., föreslagit, dels ökning i Anslaget för Strömsholms K.
Slott samt dels att nuvarande Ståthållaren dervid, som redan i många år, icke ulan betydliga egne uppoffringar tjenat utan Lön, måtte å Allm.
Indr.-Staten uppföras till erhållande af minst 600 R:dr årligen; men sorn desse ämnen icke blifvit framställde inom den i 56 §. af lliksd.-Ordn. stadgade tid; så hafva desamma icke eller kunnat af Utskottet till hufvudsaklig behandling upptagas.
Sluteligen får Utskottet vördsamt anmäla, att dess uti Utlåtandet JV:o 126 gjorde hemställan om uppförande på Allm.
Indr.-Staten af 800 R:dr årligen för nuvarande Ståthållaren å Stockholms Slolt, Friherre Klingspor, är vorden af II. R. o.
A. lemnad utan anmärkning samt af Hög v.
PrestcStändet och Väl loff.
BorgareStändet bifallen, men deremot af Hederv.
BoiideStåndet afslagen.
Kommandes, i händelse R.
St:r finna godt, att godkänna, hvad, i afseende på regleringen af RiksStatens Första HufvudTitel, Utskottet nu ytterligen andragit, någon förändring, i den af Utskottet förut för Titeln föreslagne Summa, 719,263: 4^. 3., således icke all äga rum.
Den i5 Julii 182g. 8 Stats-Utskottets N:o 237.
Utlåtande, i anledning af återremiss från de respective RiksSlånden af Utskottets Betänkande N:o 128, angående regleringen afUtgifterne under RiksStatens 2:dra HufvudTitelj jemte dervid bilaggde Utlåtanden Nrs i3o och »3i. (U.-A.) Enligt de från RiksStånden Utskottet tilfhandakomne anmärkningar vid de af Utskottet föreslagne tillökningar i Anslagen å denna HufvudTitel, har Utskottet funnit: 1:0
I afseende på den tillstyrkta förändringen i Jöuerne för; Justities-StatsMinistern från 5849R.’dr till 65oo R:dr StatsMinislern för Utrikes Ärenderne ... —- 684g ,, — y5o& „ samt hvardera af de 6 StatsRåden ... . i — 4*82; a4- — 5ooo „ att, u ena sidan, denna tillökning blifvit ansedd ieke böra äga ruin, inom R. o. A. af Ur Rosenqvist af Akers hult, samt af Hederv.
BondeStändet, som redan afsfagit Utskottets tillstyrkande i denna del.
Grundande sig detta bestridande hufvudsakligast derpå; att förhöjningen i lönerne för Statens Embets- och Tjenstemän skulle vara nödvändig blott för medelclassen och de lägre samt lägsta graderne, hvilka i synnerhet voro vanlottade: att ingen af StatsRåden eller Ministrarne klagat öfver för ringa löne-anslag; samt att Landets Betänkande!), Nio 2B7. g ställning i anseende till aftagande handel, aftynande näringar och ett otacksamt jordbruk icke skulle tillåta några nya pålagor.
Hvaremot, å andra sidan, så väl inom R. o. A. flere Ledamöter, Hr von Hartmansdorff, Augustj Friherrarne Ridderstolpe, F., och Boijej Ludvig, samt Hrr Cederschöld^ P. G. och Ribbing, Arvid, samt hos Vallöf].
BorgareStändet Hrr Noreus, Santesson, Montan, Ståhle, Landgren och Helsingius yrkat större förhöjning i desse löner, än Utskottet tillstyrkt, enär de högste Embetsmännen proportionaliter voro de sämst lönte bland hela EmbetsmannaCorpsen , oaktadt att deras befattningar ägde till föremål Nationens angelägnaste garantier i sjelfva Regeringssättets utöfning; hvarjemte vidare blifvit åberopadt, att Regeringen eljest, för lönernes ringa belopp, dermed Embetsmännen icke kunde lefva såsom deras värdighet kräfde, utan att hafva egen förmögenhet eller audre befattningar sora medförde inkomster, måste sättas i nödvändighet att inkalla de rikaste Medborgarne, utan afseende hvarken på förtjenster, kunskaper eller erfarenhet; samt att det icke vore under strid med behofven, sora Einbetsmannen med lugn lemnade sin odelade omsorg åt uppfyllandet af sine pligter, och att det icke eller vore derunder som Konung och Folk, utan all slags eftergift, kunde hos Embetsmännen göra de fordringar gällande som Samhällets väl påkallade.
Det har derföre ansetts nödigt, dels att ifrågavarande löner borde bestämmas för Justitia; Stats/Ministern ifrån de af Utskottet föreslagne 6000 Ridr till lo S t a t s - U t s k o 11 e t s 7,8 a 10,000 R:dr för Utrikes Statsministern ifrån yåoo R:dr till 8, g ä 12,000 R:dr samt för StatsRåden ifrån 5ooo R:dr till 6 å 8000 R:dr, dels ock att, i afseende på StatsRåden, löneförhöjningen borde inskränkas till dem, som icke i egenskap af Militaire-personer kunde derjemte innehafva något annat Embete, hvarigenom en större tillökning för de Civile StatsRåden skulle kunna åstadkommas, utan Statens ytterligare betungande på det hela.
Utskottet har redan tillkännagifvit den öfvertygelse, att Rikets högste Embetsman måste vara så Jonte, att de, utan afseende på egen förmögenhet kunna använda tid och nit till Statens bästa.
Det är ock endast i anseende till StatsVerkets för mångfalldiga allmänna behof påräknade knappa tillgångar, som Utskottet funnit sig föranlåtit, att i detta, som flere andre fall, inskränka sig till det oundgängligaste och mindre belopp som redan blifvit tillstyrkt; med erkännande hvaraf Utskottet äfven nu mäste anmäla, att Utskottet anser en högre lön-tillökning för Justitias StatsMinistern , Utrikes StatsMinistern samt StatsRåden icke för närvarande kunna äga rum.
Hvad de Militaire StatsRåden angår, så uppbära de, hvilka andre löner bibehålla, icke mera än Taffelpenningar, och då för öfrigt det icke kan förutses, att personer, som andre löner innehafva och kunna bibehålla, alltid varda till de Militaire StatsRåds-platserne utsedde, synes ej eller någon disposition om de för dem anvisade löner, till förmon för de Civile, kunna vidtagas. a:o De af Utskottet för Justitia:-Räder ne upptagne löner frän 3ioo R:dr lill 4000 R^dr, med deruti inbegripne iooo R:dr i Taffelpenningar hafva likaledes ansetts otillräckliga af någre Ledamöter inom R. o. A., Hr Friherre Boije, Ludvig, samt Hrr Puke, Eric, von Hartmansdorff, A., och Ribbing, Arvid, emedan Utskottet icke i tillämpningen följt den likväl erkände principen, att ekonomiskt oberoende hos Rättvisans Skipa re vore ett oeftergiflig! vilkor för Statens fordran på oväld och nit hos dess Tjenare, samt att den ådagalaggde svårigheten i senare tider, att finna skicklige personer, som velat åtaga sig desse Embets-platser, tillräckligen visade missförhållandet emellan de juridiska Erobetsmännens löner, då flere af dem, som redan blifvit JustitiasRåd, sökt sig till andre Embeten; och för alt motverka detta menliga förhållande, eller att, i anseende till lönevilkorens otillräcklighet skicklige män, utan egen förmögenhet, hvarken vilja söka eller bibehålla desse platser, har en ytterligare förhöjning af iooo R:dr eller lönens beräknande till sammanlaggdt 5ooo R:dr, påyrkats.
Utskottet har, hvad desse Embetsman angår, tillstyrkt beviljandet af hela det belopp, hvartill K.
M:t i Nåder ansett deras lönevilkor böra bestämmas.
Derutöfver har Utskottet funnit sig icke kunna tillita de knappa tillgångarne.
Och får Utskottet tillkännagifva, att Hederv.
BondeStändet afslagit den i förevarande punct ifrågaslällde lönetillökning. 3:o I frågan om löneförhöjningen för StatsSecreterarne samt HofCanceller en och JustiliceCancellercn är ia S t a t s - U t s k o 11 e t s blifvit anmärkt: inom R. o.
A. af en Ledamot, Hr Crusenstolpe, M. Jatt Utskottet skall utan anledning och emot 37 §.
Riksdagsordningen föreslagit löneförbättring för de 2!ne sistnämnde Embetsmännen; men då billigheten deraf medgåfves och för att gå Utskottet tillhanda, gjordes af Hr Crusenstolpe Motion derom, på det saken måtte i grundlagsenligt skick komma under pröfning: af flere andre Ledamöter, Hrr Rosenqvist af Akershultvon HartmansdorffAugust Hjerta.^ Gustaf samt Friherrarne Ridderstolpe s F., Sparre> Sixten; och Boije, Ludvigj att StatsSecreterarne, hvilkas befattningar voro ibland de vigtigaste och ansvarsfullaste i Riket och äfven de mest mödosamma samt förenade med större magt, än StatsRådens, i skyldigheten och rättigheten att vägra contrasignation, bordt uppföras till större löner, hvilka ansetts böra bestämmas, af någre till 5ooo R:dr, eller lika med hvad för StatsRåden är tillstyrkt, af en Ledamot till 45oo R:dr och af en annan till rj 182 I 24., eller hvad ett StalsRåds lön för närvarande utgör: af en del Ledamöter, att HofCancellerens och JustitiacCancellerens löner i öfverensstämmelse härmed skulle förhöjas: af en Ledamot att sådant borde äga rum blott för JustitiasCancelleren, men ej för BofCuncelleren, hvars Embelsbefattning ansetts icke inverka på Riksärendernes gång och förvaltning, hvarjemte en annan funnit någon tillökning för desse 2:ue sistnämnde Embetsman ej nödig: samt sluteligen att, då Utskottets förslag, att löneförbättringen för StatsSecreterarne skulle få tillgodokomma blott de Ordinarie men icke Betänkan den, N:o 237. i3 de på obestämd längre eller korrtare tid oonstituerade, endast skulle föröka svårigheten för K.
M:t att erhålla skicklige ämnen till detta vigtiga Embetes förvaltande, R.
St.‘r i dess ställe borde hos K. M:t hemställa, att, ehvad StatsSecreterarne voro blott tillförordnade eller med fullmagt försedde, de måtte få åtnjuta StatsSecreterare-lönen under den tid de Embetet förrättade.
Hos YällofJ.
BorgareStåndet hafva åtskillige Ledamöter, Hrr Noreusj Rydström, Montan, Santesson och Stahle yrkat, att ifrågavarande löner matte bestämmas, såsom i Hr Le/rens reservation föreslagit blifvit, till 4ooo R:dr; äfvensom Hederv.
BondeStandet, sedan en del ansett lönerne böra förhöjas till blott 3ooo R:dr och en del protesterat emot all uppsättning utöfver deras nu varande belopp, denna punct till Utskottet återremitterat. Jemnlikt 3o §.
Riksdagsordningen åligger det StatsUtskottet, att utröna, pröfva och föreslå det, som till Stats- och R:g:sVerkens behof erfordras, sedan nödiga indragningar och besparingar blifvit iakttagne.
Rättigheten och skyldigheten, att tillstyrka de utgifter sorn böra äga rum, är genom detta stadgande lika gifven för Utskottet, som rättigheten och pligten, att verkställa möjliga indragningar.
I intetdera fallet har Utskottet, vid den föreslagne Statsregleringen, underlåtit, att pröfva så väl nödvändigheten af det ena som möjligheten af det andra; och då, i afseende på tillökning i lönerne för HofCancelleren och JustitiaeCancelleren Utskottet ansett, hvad jemväl Hr Crusenstolpe 14 Stats -Utskottets medgifvit, att billigheten fordrar, vid bestämmandet af löneförhöjning åt StatsSecreterarne, att icke förbigå de 2tne Embetsmän, hvilkas befattningar med de förres äro lika upphöjde och vigtige, tror Utskottet sig till förslaget om förändrade löner äfven för HofCancelleren och JustitiaeCancelleren hvarken hafva saknat anledning af behofvet, eller genom framställningen deraf, på sätt som skedt, felat emot Grundlagens föreskrift.
Hvad angår beloppet af lönen för den ene och andre af desse Embetsmän, har äfven Utskottet funnit det föreslagne nog ringa, ehuru Utskottet, afskälsom i det föregående blifvit anförde, ansett det dertill böra inskränkas.
I följd af de deremot gjorda anmärkningar inom RiksStånden tror Utskottet sig likväl nu böra föreslå ifrågavarande löner till högre belopp; och Utskottet tillstyrker således, med ändring af sitt i delta afseende förut afgifne Förslag, att lönen för hvar och en af StatsSecreterarne samt HofCancelleren och JuslitiaeCancelleren må förhöjas ifrån nu varande belopp, 2736: 32, till 400° Rldr B:co jemte förutvarande Spannmåls-anslag derunder, 260 Tunnor, oförändradt.
I anledning af den anmärkning, som förekommit vid Utskottets, i sammanhang med förevarande lönefråga, gjorda tillstyrkande, att den föreslagne förhöjningen för StatsSecreterarne bör få tillgodonjutas blott af de Ordinarie, men ej af de på korrtare tid tillförordnade, har Utskottet funnit sig destomindre böra Betänkanden, N:o 237. i5 frånträda dess berörde tillstyrkande, som de, hvilka till desse
Embetens förvaltande pä obestämd tid kunna constitueras, äga rättighet att bibehålla den lön de förut innehafva, och det i öfrigt icke synes lämpligt, att, om på korrtare tid en Ordinarie StatsSecreterare skulle komma i behof af tjenstledighet, han derföre skall sakna den lön, som för honom blifvit på Stat anvisad. 4:o
Under åberopande af RevisionsSecreterarnes maktpåliggande befattningar, genom utarbetningen, beredningen och föredragningen i Högste Domstolen af de till K. M.'t inkomne talrike JustitiaeÄrenderne, har, inom R. o. A. Hr Rosenqvist af Åkershult föreslagit, att desse Embetsmäns löner borde ifrån deras nu varande belopp 1260 R:dr förhöjas till 3ooo R:dr, roed förut under lönen begripet Spannmåls-anslag; hvarjemte blifvit anfördi: af Hr von Hartmansdorffatt då mål ifrån KrigsHofRätten i Högste
Domstolen föredragas nu äfven voro tillstädes Militaire-Ledamöter, hvilka icke beklädt DomareEmbetet, likasom under Riksens Råds tid, och att, i alla fall, man måste inse nödvändigheten, att Ledamöterne kunde lita ej blott på Föredragandens sannfärdighet, utan ock på hans juridiska kunskaper och förmåga att utreda målen och framdraga de hufvudfrågor, på hvilka målens afgörande berodde; hvarföre, då en hvar kunde finna otillräckligheten af den lön af 1600 R:dr, som Utskottet tillstyrkt, lönen borde till 2000 R:dr B:co förhöjas; af flr Ribbing, Arvid; att löner för alla 8 RevisionsSecreterarne borde på Stat uppföras; samt af Hr Puke; Eric; att den af K.
M:t föreslagne tillökning icke bordt nedsättas. 16 Stats-Utskottets Hos Vällofl.
BorgareStåndet liar vid Utskottets yttrande i denna punct
Hr Noreus erinrat, att
Embetsmannens skicklighet pä samma plats alltid vore lika vigtig: att det syntes omöjligt, att mäta graden af skicklighet efter olika tidsförhållanden, men att nian likväl borde kunna antaga, att åtminstone mödan att söka kunskap om de mångfalldiga Lagbud och Författningar, som i senare år tillkommit och hvarje år tillkomma, vore större nu, än i förra tider, utom det att rättegångarnes mängd ansenligen tilltagit och uti då okända former framträdt: att grundlighet uti insigter och deraf härledd skicklighet voro goda att vidkännas nu, likasom fordom, hvadan, och enär det ej syntes möjligt, att uppställa jemförelsen emellan de fordna Riksens Råds juridiska kunskaper och Högste Domstolens, man ej eller derpå borde grunda en nedsättning uti den of K.
M:t föreslagne lön, 1800 R:dr, för RevisionsSecreterarne.
— Till detta belopp hafva afven Hrr Santesson och Ståhle ansett samma lön böra uppsättas.
BondeStåndet är vordet anmärkt: af flere Ledamöter att Rev.Secreterare-lönen borde ökas endast till i4oo R:dr och göromålen bestridas af endast 5 personer, så att, genom indragning af en R.ev.Secreterare-tjenst, tillgång lemnades till löneförbättring för de öfrige; hvarjemte en Ledamot förmält, att, sedan den 6:te RevisionsSecreterare-befattningen blifvit tillsatt, med afgörandet af Ägo-skiftesmålen ändock skall kommit att fördröja mera än ett år, och att, Betänkande n, N:o 237. 17 alt, då förhållandet således vore nära detsamma som förut, skäl icke skulle vara alt tillstyrka den ifrågaställde tillökningen; hvaremot åter flere Ledamöter instämt i nödvändigheten, i och för nämnde mål, af lön åt en Sjette RevisionsSecreterare; derefter Ståndet, så i afseende på lönernes antal som beloppet af desamma, förevarande Punct återremitterat.
För nödvändigheten, att å Stat uppföra lön åt en 6:te RevisionsSecreterare anser Utskottet nog tillräckliga skäl vara uppgifne, hvilket äfven af flere Ledamöter inom Hederv.
BondeStåndet är insett.
Hvad åter angår den inom samma RiksStånd väckta fråga om nedsättning afBevisionsSecreterare-lönens belopp, under det af Utskottet föreslagne, har Utskottet dertill så mycket mindre anledning, som anmärkningar af ofvanberörde stridiga beskaffenhet inom 2tne andra RiksStånd blifvit gjorda vid den mindre summa Utskottet föreslagit, emot hvad K.
M:t äskat.
Och ehuru grundade samma anmärkningar an skulle kunna synas; finner likväl Utskottet, då det i de fleste fall måst, i anseende till bristande tillgångar nedsätta beloppet af livad K.
M:t i Nåder föreslagit, sig nu icke kunna förändra dess i förevarande fall gjorda tillstyrkande, vid hvilket någon erinran inom, Högv.
Pi ästeSlåndet icke ägt runi , och hvarvid Utskottet således förbi ifver.
Kunnande Utskottet icke eller åt flere, än de aF K, M:t i Nåder uppgifne 6 RevisionsSecreterare, före4 B. a x8 Stati-Utskottets slå löner, hälst mera än 5 sådane löner förut icke funnits på Stat uppförde. 5:o Åtskillige anmärkningar hafva blifvit framställda emot Utskottets förslag i denna Punct, angtde dels til löka d t antal Ledamöter och Betjening inom Rikets HojRåtter, dels förbättring af desse Embetsoch Tjenstemän® löne vilkor ; hvilka anmärkningar, i fräsan om Ledamölcrnes antal, innehålla; Inom Ridd. och Adeln af Friherre Leijonhufvud A., att, på sätt Utskottet bedömt Svea och Götha HofRätters behof af större personal, det ville synas som en föga billig grund blifvit följd för serskildta beslut i 2 likartade ämnen, enär Götha Idof Ratt genom senare tiders förändringar, likasom Svea HoJRatt, fastän i ringare måtto, fått göromål, hvilka icke förut tillhört den, och dess arbetsskyldighet, bestämd efter ziffror, således skulle kunna jemföras med göromålen i Svea.
HoJRa.lt att arbeta på 4 Divisioner, för att icke samla en årligen stigande balance, hvarförutan en rättvis enhetsprincip fordrade, att lika mångå ständige Ledamöter nemi. 5 såsom det minsta antalet voro fördelade på hvarje Division, antingen de dömde i Stockholm elier i Jönköping: att Utskottets Förslag, att Staten skulle till 8 IIofRättsRåder i Svea IiofRätt lemna fulla löner till 6, men endast 4 dylika till lika antal i Götha HofRätt, skulle innebära en uppenbar obillighet, samt att derföre, med bifall till K. M:ts Nåd.
Proposition, HofRättsRåds lön erne i Götha HofRätt borde förhöjas Betän Landen, N:o 137. ig till 6, utan afseende på den löneförbättring sorn i allmänhet blifvit i fråga ställd.
Herr Puke, Eric har anfort: att, om Utskottet folden åberopade besparingen af Statens medel icke Lunde bifalla K.
M:ts jNåd.
Proposition, hvad HofRätteriie rörde, i sin helhet, Utskottet dock borde finna billigheten af bifall Götha HofRätts underd. anhållan om 1 nya HofRättsRåifc löner, i likhet med hvad Svea HofRätt länge ägt, samt uppgifva de skäl, på hvilka Utskottet stedt sitt förkastande af K. M:ts Nåd.
Proposition i denna del.
Hvarjemte Herr Ribbing, Arvid samt Munck aj Rosenschöld, Eberhard ansett, det i allmänhet vara bättre att förminska rättegångarnes antal än att inrätta flere Domare-Embeten.
Inom IlÖgv.
PresteStändet har blifvit anfördt: af Herr Professoren Geijer: att som det vore angelägnare, att göra den redan befintliga personalen effeetivare, genom vilkor, som, då de beredde sjelfständig utkomst, tillika lockade skickligheten och ökade arbetsförmågan, än att utvidga personalen, utan alt vinna ändamålet hvarken i ett eller annat afseende; samtelige UofRätterne altså borde bibehållas vid sine Adjunctionsmedel till arfvode för Extra Ordinarie Ledamöter, hvilka medel af besparingarne äfven borde kunna ökas, om så påfordrades, och deremot de nya Ledamots-Iöner, Utskottet föreslagit, till deras belopp fördelas till jemnlik förhöjning på de redan befintlige Ledamöternes nu föreslagne lönevilkor. ao Stats-Utskottets
Uti hvilket förslag flere af Ståndets Ledamöter instämt; samt af ContraetsProsten Hallström •• att tillräckelig tillökning af personalen i Svea HofRätt kunde vinnas, genom 2 Assessors - tjensters uppförande på Stat, emedan Vice Presidenten kunde utan mehn för sine öfrige göromål vara Ordförande på en Afdelning, hvarigenom HofRätten finge tillräckligt antal Ledamöter för arbetets fortgång på 4 Divisioner.
Hos Vdllojl.
BorgareStåndet har Hr Lindqvist, på skäl, som redan upptagne blifvit, yrkat enahanda lönereglering för Götha HofRätt som af K.
M:t blifvit föreslagen, samt att 2 HofiRättsRåds löner borde samma HofRätt tillerkännas; derjemte Herr Ståhle åberopat sin hos Utskottet afgifna reservation.
Och har af Hederv.
BondeStåndet Utskottets tillstyrkande i denna Punct blifvit afslaget.
I följd af desse anmärkningar får Utskottet vördsamt upplysa, att Svea HofRätt alltifrån år 1752 haft 6 HofRättsRåds löner på Stat, men Götha HofRätt hittills aldrig mera än /^: att Utskottet ansett, att, lika obilligt som det skulle hafva varit, att minska Staten för Svea HofRätt, sedan göromålen derstädes blifvit så ansenligen ökade, det ock lika litet funnits anledning, att öka den for Götha HofRätt, sedan den vidsträckta Provinsen Wermland blifvit lagd under Svea HofRätts Jurisdiction samt Skåne och Blekinge jemväl äro skiljde från Götha HofRätt och fått en serskild HofRätt; samt att, om framdeles någon annan reglering af Götha och Betänkande!!, N:o 237. 21 Skånska HofRätternes jurisdictioner skulle verkställas, närvarande antal Ledamöter i Götha HofRätt förmodl. snarare b
I il ver öfverflödigt än för ringa.
Från denna HofRätt är för öfrigt icke anmäldt behof af större personal, och Utskottet har äfven deraf hemtat skäl för sitt tillstyrkande, att några nya löner för densamma icke må beviljas.
Utskottet vill icke motsäga nyttan af det Förslag Professoren Geijer uppgifvit, hvilket äfven inom Utskottet, på framställning af H:r Öfverste Lefren, ifråga varit under öfverläggningarne om HofRätternes löneanslag; men då från Svea HofRätt bestämdt är förklaradt, att arbetet der ej kan medhinnas utan tillökning af 3 Ledamöter och ingen anledning är betvifla detta förhållande, då balancer hittills icke kunnat undvikas och arbetet nu fått betydlig tillvext, genom de egentligen till denna HofRätt förviste Bergs-, Commerce- och Katueral-målen, har Utskottet äfven, på sätt som skedt, tillstyrkt löner för nämnde antal Ledamöter.
Varandes det i alla fall på K. M:ts Nådiga pröfning och godtfinnande beroende, huruvida, genom en härigenom uppkommande möjlighet, att ytterligare förhöja lönerne för det redan varande antalet Ledamöter, arbetet på sådant sätt må mera ändamålsenligt utföras, än genom en tillökt personal med mindre löner.
I anledning af Prosten Hallströms anförande bör Utskottet blott tillägga: alt Svea HofRätt, som mera än 200 år haft Vice President, är, derföre att den 22 Stats-Utskottets residerar i Hilfvudstaden, alltid i (»eliof af en Representant, hvilket vid flere tillfällen visat sig, såsom vid händelse af Ord, Presidentens sjukdom eller dess ledighet m, m.; oeh om Vice Presidenten åter skulle, jemte de äldre HolRättsRuderne , vara Divisionschef, så tumme lians, eller den äldstes göromål, att blifva vidlyftigare och mångfaldiga re än alla de yngres,«när Vice Presidenten har hvarjehanda eeonomiska functioner sjg tilldeldte, hvaruti de öfrige Ledaraöterne ej deltaga.
Beträffande åter den af Utskottet föreslagne förhöjning i lönerne för samlelige HofRätternes Embefesrriän och Betjente; så bar Utskottet funnit det en Ledamot inom Ridd. och Adeln, yrkat, att lön och taffelpenniugarne åt HofRättsPresidenterne måtte bestämmas till 55oo R:dr Banco för hvardera, samt att de anmärkningar, sorn i öfrigt i denna del blifvit gjorda inom H. Ridd. och Adeln af H:r Grefve Gyllenborg, Joli. Henning, Friherrarne Rudbeck, Alexander, Ridderstolpe, F. och Boije, Ludvig, samt Herr von Hartmansdorff, August; inom H.
PrästeStändet af ContractsProsten Agrell och Prosten Kjellström; samt hos Välofl.