Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
§ I Till allmänt kyrkomöte sammanträda Svenska kyrkans ombud, då Konungen nödigt pröfvar, å lid och ort, som Flan utsätter. § 2.
Svenska kyrkans ombud vare samtlige Biskopar i stiften, eller, der någon af dem har förfall, den af domkapitlets ledamöter, som kapitlet i bans ställe väljer; Pastor Primarius i Stockholm, eller, derest han är hindrad, annan ledamot af Stockholms konsistorium, den konsistorium utser; fyra bland theologiska fakulteternas professorer eller ordinarie adjunkter, två från hvarldera af rikets universileter; en vald ordinarie prestman frän hvarje stift samt en från Stockholm; sä ock trettio af lekmän valde ombud, ett från Stockholm och två från hvarje still, samt de öfrige fern från det eller de valdistrikt, hvarifrån Konungen, med alseende ä för handen varande förhållanden, finner ett större antal af ombud behöfligl.
Chefen för Ecklesiastik-departeinenlet må ock vid mötet närvara och deltaga i ölverläggningarne, men ej i de beslut, sorn mötet, efter Ihy här nedan sägs, eger fatta.
Vid mötet föres ordet af Erkebiskopen, eller den bland öfrige biskopar, sorn Konungen, för den händelse alt Erkebiskopen har förfall, dertill i nåder förordnar.
Earp edilin ns- L'ls lo Hels Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 25 7. 243 § 3.
Vid hvarldera af Rikets n n iversi te ter välja förenämnde lill theologiska fakullelen hörande lärare inom sig de ombud, som för samma fakultet skola vid allmänt kyrkomöte tillstädes v;i ra.
Val af prestman lill ledamot vid mötet sker i den ordning, sorn för val af Riksdagsman inom Preste-sländet stadgad är; dock ulan till någon skillnad det vid göres emellan kyrkoherdar och öfrige ordinarie prestman.
Lekmännens ombud skola sä väljas, att hvarje gäll i prosteriel uppdrager ät en å sockenstämma utsedd valman att pä samma ort, dag och sätt, som prosteriets presterskap. röst lill val af ombud a gifva.
Haudlingarne för bägge valen skola insändas till Domkapitlet, som, efter de fleste afgifiie rösterne, för ombuden utfärdar fullmakter. § *■
Allmänt kyrkomöte tillkommer att upptaga sädane kyrkliga mål, som Konungen till detsamma öfverlemnar eller hvarom fråga af någon dess ledamot väckes.
Ej ege dock mötet i dessa mål någon beslutande rätt; utan håfve det allena att deri till Konungen afgifva utlåtanden eller göra underdåniga framställningar.
§ Är fråga om antagande af ny Psalm, E'angelii- eller Kyrkn-handhok eller Katekes, böra de af mötets medlemmar, som lill Preste-ståndet höra, (ifver frågan betänkande afgifva, innan utlåtande eller framstädning beslutes. § <*»■
Äskas omröstning, då skall den sluten anställas. § 7. Arfvode lill mötets valde ledamöter så ock öfrige kostnader derför skola af allmänna medel gäldas.
Stockholm den 0 Mars 1858. 244 Expeditions-Utshotlets
Förslag till uriderd.
M:o 958- Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 8 Mars 1858.
Presle-ståndet den 9 — — Borgare-ståndet den 8 — — Bonde-ståndet den 9 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående åtskilliga ändringur i nu gällande Lego-sladga, samt motsvarande f öreskrifter i allmänna lagen.
(Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:s B:de N:ro 42, och Mern.
N:o 52). S. A. K.
Sedan, vid innevarande riksdag, fråga förekommit om afskaffande af eller inskränkning i den uti nu gällande Lego-stadga den 23 November 1833 husbonde medgifna rättighet att för uppsåtlig felaktighet i tjernsten och straffbart lefnadssätt, efter fruktlösa föreställningar, under vissa vilkor tilldela sitt tjenstehjon måttlig husaga, eller den skäliga näpst, hvarom i 36 kap. 2 § Missgerningsbalken förmäles, hafva Rikets
Ständer ät de härutinnan framställda förslag egnat all den uppmärksamhet, som ämnets vigt för en talrik klass af samhällets medlemmar och för en mängd medborgares husliga förhållanden påkallat.
Härvid hafva Rikets Ständer tagit i behörigt öfvervägande, huruledes den palriarkaliska ställning, husbonde i fordna tider intog till sitt tjenstefolk, till en del upphört, till följd af sednare tiders åsigter, samt att numera förhållandet emellan husbonde och tjenstehjon hufvudsakligen betraktas ur synpunkten af kontrakt; men om också dessa omständigheter lemna stöd för en ändring i omförmälda lagstifning, har likväl derjemte befunnits att husbondes ofvanberörda rättighet icke lämpligen kan helt och hållet upphöra med afseende på tjenare af alla åldrar.
Då nemligen, här i riket, fattiga barn, ofta vid 10 å 12 års ålder, gro nödsakade att hos främmande personer förtjena sitt uppehälle samt derföre äfven att hos dem antaga årstjenst, har det förekommit betänkligt, att, genom upphäfvandet af rättigheten att tilldela sådana minderåriga tjenare husaga, undandraga deni det husfaderliga väldet, under hvilket de kunnat blifva uppfostrade till goda medborgare, samt i stället blottställa dem Ea p edilia n .?•
Uls k o t tals Förslag lill underd.
Skrif reise N:o 258.
245 för all redap i yngre
Sr blifva, i följd af eli okynnig! lynne, som kanske med måttlig aga kunnat kufvas, utkastade bland en lös och understundom moraliskt förderfvad befolkning.
Det synes derföre vigtig), att bibehålla rättigheten för husbonde att aga tjenare af mankönet under 18 år, före hvilken ålder ynglingars uppfostran i allmänhet icke är fullbordad, samt af qvinnokönet under 16 år.
Men sedan äldre tjenare icke vidare blifva husaga underkastade, samt de i följd deraf korinne att stå i ett förändradt förhållande till husbondefolket, må ej heller husbonde kunna emot sin vilja tvingas att i sin tjenst bibehålla en tjenare, som är uppstudsig och visar ohörsamhet, eller icke med flit och trohet uträttar de sysslor, som honom skäligen föresältas, helst fyrfaldiga svårigheter torde förefinnas emot införandet af lego-aftal pä kortare tid, eller deremot att låta legoliden bero på enskild öfverenskommelse emellan husbonde och tjenare.
Med anledning häraf hafva Rikets Ständer, för sin del, beslutat, och få hos E. K.
M:t i underdånighet anhålla om utfärdandet af en författning, hvarigenom stadgas, alt, med upphäfvande af 14 Kap. 5 § Handels-Balken, 36 Kap. 2 § MissgerningsBalken och 9 § i E. K. M:ts Lego-stadga den 23 November 1833, samt med ändring af 5 och 10 §§ i samma Stadga, sistnämnda §§ skola erhålla följande förändrade lydelse: § 5.
Husbonde äger tjenstehjon om dess sysslors behöriga lörrätlande undervisa samt del till skäligt arbete bålla; och bör han med välvilja och foglighet eller allvarsamhet och stränghet, allt efter som tjenstehjon mer eller mindre troget oell väl sin tjenst förrättar, det bemöta och i öfrigt med goda och Ijenliga efterdömen det föregå.
Är tjenstehjon försumligt, gensträfvigt eller i sin lefnad oordentligt och låter sig ej med godo rättas, eller är det till åtagen tjenst oskickligt och vill husbonde det derföre från sig skilja, anmäle då förhållandet, i Stockholm hos Öfver-Ståthållare-Embetet för Polisärenden, i öfriga städer hos Magistrat, men hos Polis-kammare, der sådan finnes, och å landet hos Kronofogde eller länsman, som åge att tjenslehjonet från tjenslen skilja, med bevis om orsaken dertill ; tjenslehjonet ersatte ock husbondens skada.
Är tjenslehjonet af mankön under 18 och af qvinkön under 16 år, må husbonde, innan sådan anmälan sker, söka detsamma med måttlig husaga tillrättavisa.
Skiljer husbonde tjenstehjon från sin tjenst utan laga skäl, innan legostämma ute är, eller pröfvas skäl, hvarför tjenstehjon blifvit från tjenst skiljdt, ej vara lagligt, gifve husbonden till tjenstebjonet ut hvad det i lön eller andra förmåner äger att fordra för legoliden, så ock nödigt underhåll för samma lid, eller, der tjenslehjonet derunder annan tjenst antager, för den del af samma lid, hvarunder tjenstehjonel sådan tjenst saknat; utlärde ock sådan orlofssedel, tjenstehjon förtjenat. § 10.
Är tjenstehjon försumligt, gensträfvigt eller oordentligt och låter det sig ej rättas, efter ty i 5 § sägs, eller visar det sig otroget, okunnigt eller eljest odugligt i tjensten, vare på husbondens begäran derur vräkt, med förlust af hela lönen, samt erhålle sådant betyg, det förtjenar; ersätte ock husbondens skada. 246 Expeditions-Utskottets Förslag- till unden].
Skrifvelse, N:o 259- Vill husbonde lins domaren tilltala tjenstehjon för fel eller förbrytelse, då skall tjenstehjon, som dertill finnes saker, återgifva städjepenningen, mista hela lönen och af dess egendom ersätta skadan.
1 hegge dessa fall skade sig tjenstehjon annat laga försvar, såsom i 4 § sägs.
Stockholm den 9 Mars 1858. fårtO SS®.
Uppläst och godkändt lios Ridd. och Adrin den 6 Mars Preste-slåndel deri 6 —- Borgare-ståndet den 6 — Bonde-ståndet den 8 — 1858.
Rikets Ständers underdåniga Skrif reise, angående beräkningen aj Statsverkets in leurn sier.
Nais 33, 58 och 291, samt Rev. L(sk:s Boliden N:o 13 och 33.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer låtit utreda beloppen af hvad å de serskilda inkomst-titlarne till Slats-verket influtit under några föregående är, till och med år 1854, hvilken utredning, som i allmänhet är uppgjord för de fem åren 1850—1854, likväl £för vissa inkomst-titlar kunnat omfatta endast åren 1852—1854, enär ordinarie räntan, tionUespanmålen och arrende-medlen undergått väsendlliga förändringar till följd af det vid 1850—1851 årens riksdag beslutade och med år 1852 verkställda utbytet af åtskilliga kassors och fonders samt andra inrättningars hemmans-räntor, tionde och arrende mot kontanta slats-anslag, hvarföre de föregående årens inkomster af dessa medel funnits Expeditions-Utskottes korsing lill anderd.
Skrifvelse N:o 259, 247 icke böra ingå i den jemförelse, hvarom nu är fråga, samt fourage-afgijten tid indelta kavalleriet äfvensom tro.ss-passev o lans-a f'g iflen af nyssnämnde anledning först nied året 1852 upptagits såsom inkomst-titlar i Riks-staten; äfvensom och dä såväl postmedlen som hrunvinsafa iflen numera, enligt Rikets sednast församlade Ständers beslut, utgöras efter förändrade grunder, hvilka måste i betydlig mån inverka på dessa inkomsters belopp, Rikets Ständer ansett de föregående årens upphörd af dessa medel icke kunna tjena till ledning vid beräknandet af Stats-verkets inkomster deraf under nu ingångna Slalsreglerings-period; så hafva Hikels Ständer, med iakttagande af hvad sålunda förekommit samt efter tagen kännedom af hvad E. K.
Mits nådiga proposition om Stats-verkets tillstånd och behof, jemte
Statskontorets densamma bifogade underdåniga skrifvelse i detta ämne innehålla, i afseende ä beräkningen af Stats-verkets inkomster för år 1858 och följande är intill dess ny Statsreglering blifver gällande, fattat de beslut, hvilka Rikets Ständer nu fä i underdånighet anmäla, nemligen angående:
Bland dessa har hitintills under serskild rubrik upptagits Stats-verkets inkomst al de sä kallade Restanlierne; men då E. K.
M:t nu behagat föreslå, att desamma hädanefter skulle lördelas å de inkomst-titlar, å hvilka restantier af någon betydenhet uppstått, hafva Rikets Ständer, enär en sådan förändring mäste inverka på beräknandet af åtskilliga utaf de ordinarie inkomsterna, ansett sig böra främst laga denna fråga i öfvervägande.
I afseende härå har Statskontoret uti sin ofvanbetörde underdåniga skrifvelse anfört, att reslantierna, hvilka utgöra den del af Stats-verkets ordinarie och extra ordinarie inkomster, sorn vid special-räkningarnes afslulningstid, eller den 31 Augusti året efter del, som redogörelsen omfattar, finnas hos de skattskyldiga utestående, först vid 1828—1830 årens riksdag blifvit såsom en Stats-verkets inkomst upptagne och beräknade, men att de å desse medel lör hvarje år efter redogörelsens afslulaude influtne belopp hitintills icke upptagits såsom behållna till Riks-staten under de inkomst-titlar, till hvilka medlen ursprungligen hört, utan, i den mån de influtit, tillgodolörts den serskilda inkomst-titeln Restantier; att denna inkomst varit beräknad år 1851 till 180,000 R.dr, och år 1854 till 130,000 R:dr, hvilken vid del sednare tillfället nedsatta beräkning härrört deraf, alt åtskilliga under denna titel förut upptagna lörskotter, fordringar och kontanta behållningar ä tullmedlen vid sednasle riksdag blifvit från restanlierna afskiljde och i stället upptagne bland lullmedlen; samt alt restanlierna under åren 1850—1854, med iakttagande af berörda afdrag för tullmedlen, i medeltal utgjort 44,048 R:dr B:ko eller (16,072 R:dr R:ml; riven då inkomsten de sednare åren i betydlig mån minskats, hade Statskontoret ansett endast 50,000 R:dr Runt böra vid nu verkställda Statsreglering påräknas.
Beträffande restaritiernas bokföring har Statskontoret sedermera uti serskildt aflåten underdånig skrifvelse anfört, hurusom, under fortgången af det i nåder anbefallda arbetet med upprättande af nya formulär för de allmänna räkenskaperna, ytterligare bekräftelse erhållits ä förut vunnen erfarenhet derom, att restantiernas sammanförande. såsom hittills egt rum, på ett enda, för både Statsverkets och öfriga medel gemensamt konto i uppbördsmännens special-räkenskaper medförde åtskilliga olägenheter, de der borde och lätteligen kunde genom eli annat boklörings-säll undvikas, i betraktande hvaraf och då under den tid, inkomsten af restantier varit under serskild litel i Riksstalen upptagen, de å vissa inkomst-titlar, såsom kontroll-stämpel-, båk- och lotssamt post-medel influtne restantier icke ingått bland Statsverkets öfriga under denna 248 Expeditions-Utskottets Förslag till under d.
Skrifvelse N:o 259. rubrik upptagna medel, ulan blifvit berörde inkomst-titlar direkte tillgodoförda, samt från och med 1853 års Riks-bokslut restantier å lullmedlen blifvit, jemlikt E. K.
M:ts och Rikets Ständers beslut, på enahanda sätt redovisade, men det ostridigt vore följdriktigast, om reslantierna å samteliga Statsinkomster blefve likformigt behandlade, Statskontoret, enär bokföringen åter borde i sin ordning grunda sig på och öfverensstämma med Riksstalen, i underdånighet föreslagit, att reslantierna enligt de nya räkenskapsformulären mätte redovisas i sammanhang med hvarje serskild stats inkomst, och sålunda, med undvikande af ofvanberörda olägenheter, större enkelhet och reda i Kronans räkenskaper vinnas, samt alt Stats-verkets behållna restantier måtte på grund af de genom anställd undersökning i de fem sednast afslutade Riks-hufvudböckerna utredda förhållanden, få vid den blifvande
Slats-regleringen på följande sätt fördelas å och således öka de inkomst-titlar, på hvilka restantier af någon betydenhet uppkommit, nemligen:
På de af Statskontoret sålunda anförda skäl, hafva Rikets Ständer bifallit, att uti den
Rik s-stat, som kommer att vid innevarande Riksdag upprättas, inkomst-titeln Restantier må uteslutas, och de belopp, som deraf kunna påräknas, i stället tilläggas öfriga vederbörliga inkomst-titlar, enligt den af Stats-kontoret i sådant afseende uppgjorda och af E. K. M. i nåder godkända beräkning.
En annan förberedande fråga hafva Rikets Ständer jemväl, före behandlingen af de särskilda ordinarie inkomsterna, funnit sig böra taga i betraktande, nemligen angående lörslagspriset å kronans behållna spanmäl, hvilket vid sednaste riksdag bestämdes till 6 R:dr 32 sk.
R:ko för tunnan, men E. K.
M.t nu, i öfverensstämmelse med hvad Stats-kontoret underdånigst föreslagit, ansett böra beräknas till 8 R:dr 19 sk. 2-f rst.
R:ko för tunnan, motsvarande 2 R:dr R:mt för hvarje kubikfot.
Enligt de uti Stals-kontorets underdåniga skrifvelse meddelade uppgifter, har värdet af hvarje lunna spanmäl utaf Statsverkets samtliga spanmåls-intrader, nemligen alrads- och lionde-spanmål, arrendemedel, kavalleri-regementenas hästvakans-spanmål, äfvensom ständiga rotevakans-afgifter vid Skånska infanteri-regementena uppgått, åren 1845—1854, i medeltal till 7 R:dr 44 sk. och för åren 1851—1854 (ill 8 R:dr 32 sk.
R:ko; och enär samtliga spanmåls-inlradernn, jemlikt Kongl. Kungörelsen den 11 Maj 1855, numera skola ingå till Statsverket efter lio-årig medelmarkegång. samt markegångspriserna för åren 1851—1854, i medeltal uppgående till 8 R:dr 32 sk.
R:ko för tunnan, helt och hållet komme att ingå uti och lill en del bestämma medelmarkegångspriserna för hela Statsreglerings-perioden 1858—1860, hade Stats-kontoret ansett vär - Ordinarieräntan .
Arrende-medlen .
Mautalspenningarne Rötesmedlen . . 12,000: — 8,000: — 5.000: — 25,000: — Summa R:dr R:mt 50,000: — det ä spanmälen lör samina lid med säkerhet kunna upptagas till 2 R:dr R:ml lör ku bikfoten. iExpeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 259.
249 Med afseende å hvad sålunda förekommit och efter beräkning af spanmålens värde i medeltal för åren 1849—185(5 samt då antagandet af den utaf Statskontoret föreslagna beräkningsgrund derjemte, i afseende å special-staters och räkenskapers upprättande, medför den väsendtliga fördel, alt priset för en kanna spanmål, efter 2 R:dr riksmynt per kubikfot, kommer alt utfalla i jemna tiotal af öre, hvilket förhållande icke inträffar, örn värdet af en kubikfot beräknas till vare sig något högre eller något lägre belopp, hafva Rikets Ständer bifallit, alt Spanmålsprisel vid beräkningen af Stats-verkels inkomster för nu ingångna Statsreglerings-period må, i öfverensstämmelse med hvad E. K.
M:t behagat föreslå, bestämmas till Två R:dr Riksmynt för kubikfoten. 1:0.
Enär den så kallade afrads-spanmålen, eller den kronan behållna delen af all uti ordinarie räntan ingående spanmål, numera, i följd af skalteförenklingen och flera persedlars förvandling till spanmål, blifvit betydligt ökad, men beloppet af denna tillökning ännu icke kan med tillförlitlighet bestämmas, samt för öfrigt kronans behållning af spanmål, som redovisas både uti länsräkenskaperna och de derpå grundade rikshufvudböckerna, synes hädanefter icke mera än behållningen af de öfriga efter räntelöreuklingen återstående persedlarne behöfva serskildt upptagas, hafva Rikets Ständer bifallit, att på sätt E K.
M:t i nåder föreslagit, afrads-spanmålen må med ordinarie räntan under en gemensam rubrik sammanräknas.
Vid beräkningen af denna inkomst-titel hafva Rikets Ständer tagit i betraktande den förändrade beräkningsgrund för sal peter hjel pens utgörande i en del af Södermanland, hvilken blifvit af E K.
M:t i nåder föreslagen och af Rikets Ständer, enligt underdånig skrifvelse den 18 Mars sistlidet år, bilällen; men dä, enligt hvad Rikets Ständer inhemta!, Statsverkets hela förlust genom denna förändring icke kan antagas uppgå (ill mer än omkring 1,000 R:dr R:mt, hafva Rikets
Ständer icke ansett nödigt att vid beräknandet af ordinarie räntan härå lasta afseende.
Den del af ordinarie räntan, sorn är indelt att utgå till vissa tjenstemän, stater och inrättningar, har, sedan de vid 1850—1851 årens riksdag beslutade öfverflytlningar af vissa verks och kassors inkomster med år 1852 blifvit verkställde, utgjort i medeltal 2,032,891 R:dr Banko eller 3,049,337 R:dr R:mt.
Dessa indelningar, i hittills gällande Riksstat upptagne till 1,676,490 R:dr B:ko, hvarifrån dock böra afdragas de genom
Landtstalens förändrade lönereglering från och med år 1855 till kronan ingående löningsräntor, utgörande omkring 183,000 R:dr B:ko, har E. K.
M:t ansett för nu ingångna statsreglerings-period kunna beräknas till 1,800,000 R:dr B:ko eller i riksmynt 2,700.000
R:dr; men då angeläget är, att summan af denna inkomst öfverensslämmer med de belopp, hvartill de indelta räntorna å de serskilda utgifts-titlarne upptagas, har, i följd af de förändringar, som i afseende å dessa blifvit beslutadt, berörde inkomst nu upptagits lill .
R:dr Runt 2,685,000:
— Den lill Statsverket inflytande eller kronan behållna delen af ordinarie räntan, beräknad, jemte ufrads-spanmålen, vid sednaste statsreglering till 968,000 R:dr B:ko, har, efter det ofvannämnda öfverflyltningar och deraf föranledda tillökning i denna del af ordinarie räntan inträffat, utgjort i medeltal 1,146,449 R:dr B:ko eller Runt R:dr 1,719,(574:
— Om härtill läggas
Landtstatens från och med år 1855 till kronan ingående löningsräntor 274,500: — Bih. till R.
Prot. 1856—1858. 10 Sami. 1 Afd. 2 Band. Supp/. 32 250 Ea p e di tio ns- lits kottets Förning till un (lerd.
Skr/Jvelse N.-o So 9. och ifrån summan 1,994,174: — a leira ges det belopp, hvarmed salpeterhjelpen i Småland är beräknad att genom sitt förändrade utgående minskas . . 25,500: — sä kunde följaktligen antagas, att ....
Rdr Runi 1,968,674: — skulle, enligt de sednasle årens erfarenhet, af denna inkomst-titel inflyta: och har E. K. M:t, enär de höga markegångspriserna för åren 1851 —1855 äfven komma att ingå i medel-markegångnrne under nu ingångna statsreglerings-period, ansett den kronan behållna delen af ordinarie ränta och alrads-spanmål med säkerhet kunna upptagas till 1,900,000 R:dr Runt, med tillägg, enligt hvad ofvan är omförmäldt, af Restantier 12,000 R:dr.
Som Rikets Ständer inhemta!, att ifrågavarande inkomst år 1855 uppgått till omkring 1,910,000 Rulr, och densamma, efter all anledning, kommer att under de är, som denna beräkning alser, stiga lill ännu högre belopp, enär de lägre markegångsprisen för årén 1845—1848 icke komma att ingå uti medelmarkegångcn lör åren 1858—1860, hafva jemväl Rikets Ständer funnit denna inkomst med säkerhet kunna, jemte reslantierna 12,000 Rulr, beräknas lill det af E. K.
M;t föreslagna belopp 1,912,000: 2:o Tionde-sparimålen.
De af lionde-spanmålen (III vissa stater, personer och inrättningar utgående indelningar, beräknade vid förra stals-regleringcn till 104,414 tunnor, med ett värde, efter 6 R:dr 32 sk. banko tunnan, af 696.093 Rulr 16 sk. banko eller 1,044,140 Rdr Runt. hafva sedan från och med år 1852, genom ollanäinnde öfverflyltningar af åtskilliga verks emot kontanta anslag utbytta inkomster, den indelta delen af lionden minskats och den kronan behållna ökats med en till 1,200 tunnor beräknad qvantitet, utgjort i medeltal 104.536 tunnor och 873.873 Rulr B:Ivo, motsvarande efter de nya mynt- och mått-systemen, 658,577 kubikfot och 1,310,810 Rulr Runi; och hafva Rikets
Ständer funnit den indelta lionde-spanmålen böra efter afdrag af de till Landl-staten förut anvisade, kronan numera behållna 1,229 lurmor eller 7,743 kubikfot samt i följd af andra beslutade förändringar beräknas till 100,162 t minor 22|| kappar eller 631,025 kuluklö!. som, efter det af Rikets Ständer fastställda pris al 2 Rulr lör kubikfoten, upplagas lill . . . 1,262,050:
Den kronan behållna delen af lionden, som vid sednasle riksdag beräknades lill 18,200 tunnor med ett värde, å Of Rulr Banko, af 12l.333j R;dr, har. sedan förutnämnde indragningar till Kronan gäll i verkställighet, i medeltal utgjort 18.583 tunnor och 184,294 Rulr B:ko, motsvarande 117.072 kubikiot med ett värde af 276,441 Rulr Runt, och halva således med tillägg af ofvanberörde lill Laudl-stals-ljeuslemäunen förut anslagna 1,229 tunnor eller 7,/43 kubikiot, uppgått till 124,815 kubiklöt, hvarföre Rikets Ständer ansett, alt den kronan behållna delen af lionden kan, på sätt E. K.
M:l behagat i nåder föreslå, beräknas till 125,000 kubikiot, eller, å 2 Rulr Runi kubikfoten, lill 250,000: Expeditions-Utskottets Förslag till anderd.
Skrifvelse IS-.o £59. 251 3:o Tionde-spanmåls lösen efter bestämda priser.
Denna inkomst-titel, i hillills gällande riks-slat upplagen lill 4.400
R:dr banko, har utgjort under åren 1850—1854 i medeltal 4.489 R:dr banko eller 6.733.J R:dr Runt, hvadan densamma, i enlighet med hvad E. K.
M:l föreslagit, upptagits lill oförändrad! belopp af 4,400 R:dr banko, eller i riksmynt 6,600: 4:o Arrende-medel af Kungsgårdar och andra Kronolägenheter beräknades vid förra slafs-regleringen i penningar till 30,666
R:dr 32 sk. och i spanmål till 19,400 tunnor, motsvarande, å 6| R.dr tunnan, 129,333 R:dr 16 sk., eller tillsammans 160.000
R:dr, samt hafva frän och med år 1852, då meranämnde ölveiflyttningar af de lill vissa verk m. 11. lilliörene ingående arrende-medel egde rum, i medeltal utgjort i penningar 42,199 R:dr banko, motsvarande i R:mt 63.298J
R:dr. samt uti spanmål 19.419 tunnor med ett inarkegångsvärde af 177,945 R:dr banko, motsvarande 122,340 kubikfot och 266,917 R:dr Runt.
1 följd häraf har denna inkomst funnits kunna upptagas till: penningar 56.000: — spanmål, 122,000 kubikfot å 2 U:dr 244,000: — tillsammans 300,000; — hvartill komma de under denna titel hänförliga restantier . 8,000: — hvarigenom således hela ifrågavarande inkomst-titel uppgår lill det uti E. K.
M:ts nådiga proposition beräknade belopp .... 308,000: 5:o Sil/rertiojide, Mj atar elärt och Slagskatt som i hittillsvarande Riks-slat äro upptagne till 10,500 R:dr banko, hafva under de fem åren 1850—1855 i medeltal uppgått till 10,108 R:dr banko och således, i likhet med hvad E. K.