Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Och slutligen , hvarest hela .Bergslag af hvad orsak som helst, antingen tvungne eller frivillige, alldeles nedlagt rörelsen, böra sådarie’öfvergå till Landslag samt, der detta icke skett, underkastas rotering och lika skyldigheter med alla gndra Hemman af lika natur.
Då Riksens Ständer dels af undersökningarfie om Hellestads och Vånga Bergslag, om hvilka pröfningen nu af Eder Kongl. Maj:t i Nåder beror, dels af kännedom om den lika artade belägenhet, hvari flera andra Rikets Bergslag befinnas, trott sig kunna med säkerhet antaga, att icke få eller obetydlige ledigheter af Bergsmanna-Prrvilegier tillstunda, hafva Riksens Ständer vändt sin uppmärksamhet till hvilken ort dessa höra förflyttas för att för Riket och den synbart aftagande Tackjerns-tillverkningen medföra största gagn.
Om inom Svenska området gifves en trakt, hvarest luftstrekets hårdhet och den^ langa vintern förnekar Inbyggarne att anse Åkerbruk såsom en Hufvud-Naring, men hvarest outtömliga i dagen liggande Jernberg af rikhaltig och godartad Malm, omätliga Skogar, ypperliga tillfällen till Betesmarker och åt alla kanter genomskäran - 458 Underdåniga Skrif veken de Strömmar finnas; sa synes Naturen själf an’ visa till denna frågas besvarande.
Ett sådant Landskap finnes uti Norrbottens Län, omkring Lule, Rane, Angern, Calix oell Torne Elfvar, der alla ofvannämnda förmåner synas förenade och der en större befolkning samt konstens åtgärder endast saknas för att utveckla de skatter , Natu-' ren ined rik band nedlagt.
Gellivare, Svappavaa-- ra och -Hauki vaara Malmberg äro tillräckligen, kända, dels af den om siv t Fosterland så förtjente Friherre Hermelins arbeten, dels genom de i senare tider på stället hällne undersökningar , hvaribland den sista oell fullständigaste nu genom Bergs-Collegii försorg är medelst tryck befordrad till Allmänhetens kännedom.
Det må erinras, att Gellivare-Berg består af aine i vinkel hvarannan omfattande sidoryggar, hvaraf den ena utgör 8> å g,000 alnar i längden samt 3,000 i hredden och den andre 5,000 alnar i längden, långsluttande åt alla sidor.
Beläget på den betydliga höjd af 67° 20^ Nordlig latitud sträcker sig det. ta Berg till gränsen der Björken fullkomligt upphörer, att alstras, ehuru Granen växer frodig vid dess fot.
Denna massa bestar af nästan enformig Jernmalm, som afkastar mellan 6 8 och.
?a procent, samt är öfverallt fullkomligt fri iJ från ämnen, som kunna gifva ett oartadt Jern.
Lina-Elfven flyter förbi bergets fot och faller i ÄngeräElfvén hvilken harsit! utlopp i Bottniska Viken vid Neder-Calix Kyrka sedan dessa strömmar genomflutit ett Landskap, som dels redan är bebodl och uppodladt, dels ger de bästa anvisningar till vidare nybyggen och odlingar, samt eger Skogar, Som, endast beräknade på 80 års återväxt, anses VTiidcrdflnlga Skrifvelse?} '45? öfverflödigt tillräckliga för en ärlig tillverkning af Tjugo Tusen Skeppund Tackjern.
Hela gräns;, bandet emellan Svenskbygden och Lappmarker.’ ne liar väl många sådana och .nästan öfver allt mötande Lägenheter, hvilka kunna blifva föremål för en omtänksam framtid och gifva anvisning att vinna Landskap utan eröfring och blodsutgjutelse.
Men, som den ofvan beskrifne ibland alla synes förmånligast och lättast åtkomlig såsom erbjudande de minsta svårigheter att Öfvervinna, hafva Riksens Ständer dervid fästat sin hufvudsakliga uppmärksamhet och till en Bergslags införande uti den vestliga delen af Öfver-Calix samt den sydliga och östliga delen af Gellivare Socknar* trott böra användas de utvägar, sorn kunna vara att tillgå, dels genom derstädes ännu odisponerade Krono-Skogar, dels genom ditflyttande af annorstädes försutna Bergsmanna-Privilegier och slutligen genom de i öfrigt skeende uppoffringar af Staten, hvilka, å vidt de äro föienlige med tillgångarne, aldrig sy nas kunna användas till större gagn för Fosterlandet och framtiden. X afseende på d,e medel, som böra vidtagas till en sådan Bergslags Organisation, samt till vinnande af de dertill nödige förberedelser, anse Riksens Ständer dem vara af den art, att d© endast genom noga undersökningar på stället samt af kunnige, i ortens hushållning erfarne och med folkets lynne förtrolige, Embetsman eller andre der boende ansedde Personer kunna bestämmas.
Ständer få derför i underdånighet hemställa, om icke Eder Kongl Majit i Nåder, amilie taska» tillsätta #a JGynmitté i orten un - Underdåniga Skrifvelse,^ der Landshöfdingens Ordförande, bestående fou öfrigt af Bergmästaren och Ledamöter, hvilka ega allmänt förtroende samt hellst sådane, som äro kände för nit och insigt i Bergshandteringen.
Denna Kommitté bör, i Riksens Ständers tanka, åligga: att gå i författning om verkställande af det beslut, Eder Kongl. Majit i detta hänseende NndigSt fattar: att vidtaga alla de serskilde åtgärder, som dermed ega sammanhang och hvartill locala tillfällen föranleda: att vid först blifvande
Riksdag göra red.o för sitt uppdrag, afgifva berättelse oin alla omständigheter, som befordrat eller motverkat inrättningen, samt uppgifva förslag till de medel, som böra ytterligare användas för att i naturlig ordning lyckligen uppnå ändamålet.
Såsom en nödig förberedelse till ledning för Kommitteradés åtgärder, utan hvilken förberedelse ingenting bör företagas, anse Riksens Ständer, att genom sakkunnige
Män nogare, än som vid Kornmitterades resa kari ske, den strömfart undersökes, som på Lina och Angerå Elfvar blifvit föreslagen ända ifrån Gellivare till Öfver-Calix Kyrka, och möjligheten bestämmes af de deremellan befintliga forssars upprensande, till farbarhet för Båtar af 50 till och med 100 Skeppunds drägt, i sammanhang hvarmed kostnads-förslag så väl för tionna Strömfarts iståndsättning som för Sluss-byggnaden vid Rautakoski uppgöres.
Nödiga medel härtill hafva Riksens Ständer trott kunna disponeras af anslagen till Strömrensningen i Norrland eller af medel under Nionde H ufvud-Titeln eller af hvilken annan Fond, Eder Kongl. Majit i Nåder finner Underdåniga Skrifvelser.
461 användbar.
Om denna undersökning företages i början af nästa år, hvarvid det orubbliga vilkor bör fästas, att försök göres med en eller annan strömrensning uti någon af de större forssarne, såsom tjenande till säker grund för de blifvande Öfverslagen, synes det erforderliga kostnads-förslaget kunna vara uppgjordt inom samma års slut för\att det följande året sättas i vederbörlig verkställighei.
När detta skett, och i händelse dessa försök gifva vid handen, att en slik upprensning är med dräglig kostnad möjlig, hvilket icke heller kan betviflas, dels af sakens natur, dels af jemförelsen med de Finska Elfverne, dels af den redan haline preliminära undersökningen, anse Riksens Ständer följande uppoffringar af Allmänna Medel böra göras: 1.
På Statens bekostnad verkställes hela den omtalte Strömrensningen samt Slussbyggriaden vid Rautakoski och väg anlägges tillLastningsplatsen vid Iiinaån, endast 1000 alnar, så att manobehindrad sedermera med Forssbåtar om 50 Skeppunds drä^t vid lägsta vatten kan komma Eina-Elfven utföra till Finkan, der omlastning sker i båtar om 100 Skeppunds drägt, hvarmed resan fortsättes på.
Ängerå Elf till Masugns-stället, sorn antages efter Kommitterades förslag blifva Galgen:
Ehuru troligen i en framtid och rnåhända äfven med större förmån Hyttor kunna och böra anläggas närmare Berget samt följaktligen besparing ske i Malm-transporten, torde likväl för närvarande detta ställe vara tjenligast i afseende på dess läge i den mera bebodda trakten saint för bibehål-landet af de Hermelinska derstädes skedda as - Underdåniga Skriffeiser i läggningar och redan framskaffade Byggnads-ämnen, hvilka böra noga bevaras och vårdas: 2.
Då Masugn s-byggnad öfverstiger de nu Varande Invånares förmåga, emedan den säkert ej uppföres under 5, å 6,000 R:dr Banko, bör äfven denna byggnad verkställas på Statens bekostnad och jemte Kolhus, Rostgropar m. m. i fullfärdigt stånd skänkas till de blifvande Bergsj »ian: 3.
Till lättnad i Transporten för det tillverkade Tackjernet bör på allmän bekostnad den väg upptagas, som Kommitterade föreslagit ifrån Rektfors till Törehamn, belägen invid hafvet: och, enär denna väg går igenom bebodt
Iand och endast är mil lång, Synes denna kostnad ej blifva så betydlig eller böra ingå i någon seri deles beräkning vid betraktande af den ovanligt lätta transport , som derigenom fulländas från Berget till inskeppningS-orten: 4.
Då Kommitterades förslag till gränser-' na för Bergslags-Distriktet antages, nemligen i Söder Vennäs By i Öfver Calix Socken, i Norr Satneko Nybygge i Gellivare, i Oster Angerd-Elf, i Vester JBbn-Elfven, Kattån och Lainisjocki med några i dessa landskap belägna Byar, böra alla inom denna trakt omkring 20 Qvadratmils innehåll belägna skattlagda hemman befrias från allt slags rotering samt alla dem nu åliggande skatter till Kongl. Majit och Kronan på 50 års tid, äfvensom alla Nybyggen, hvilka hädanefter der upptagas, likaledes njuta Femtio års skatte-frihet, alla med vilkor att idka Bergs-bruket:
Ifrån erläggande af ali Tionde för deras Tackjsrns-till - Underdåniga Shrifvelseft 463 verkning böra de äfvau tinder samma tid vara befriade.
Under dessa hufvudsakliga synpunkter ock med eri efter hand utvidgad' verkningskrets hafva Riksens Ständer föreställt sig företagets framgång kunna beredas.
Sedan Strömfarten på Lina och Angerå Elfvar kommit i gång, behöfva väl Lapparne ej så mycket tillitas, sorn förut skett.
Men, sorn flera Bruk redan äro inrättade, hvilka alltid skola behöfva deras hjelp vid Malmens forslande, synas både Lappar och Bruksegare vara belåtne örn de förres Krono-Utlagor förvandlas till Malmföringar , hvilka utgöras till den eller de Bruksegare sorti dertill anmäla sig, och af dem ersättas direkte till Kronofogden , emot ett af vederbörande i orten stadgadt pris.
Likväl synes denna utväxlirig alltid böra varti frivillig och utan alla slags tvångsmedel verkställbar , emedan Lapparne , såsom ett fullkomligen Nomadiskt Folkslag, hata allt tvång och, då de deraf för mycket tryckas, vandra bort och flytta sina Bopålar till nästgränsande Riken, der de mötas af frihet och oberoende.
Så väl för Lappen som för Nybyggaren, ja äfven för sjelfva Bonden , uti desse vid sådan rö»' reise ovana bygder skulle verksamheten säkrast framkallas genom en genast synbar fördel.
Om derför några mindre premier, hvilka för Eder Kongl. Majit och Kronan ej blefve af kännbar betydenhet, kunde fästas per Skeppund för Malmtransporten, och dessa utbetaltes i det mynt ellet de varor, som äro i orten kände och begärlige , skulle dymedelst det åsyftade ändamålet säkrast yinnas» Hvad sådane qppmuntringar uträttat, d| 464 Underdåniga Skrifv elstri de äfven af den ringaste neli under minsta tillverkning eiler bemödande kunna erhållas, derpå ära Norrländske Premie-Läffter talande bevis; Och hvad den arbetande
Folkklassen uträttar så snart den inser fördelen af sitt arbete, derom vittnar Saltpetter-iillverkningen i de Norra Faridskapen och dess Historia.
Riksens Ständer hafva likväl fått upplysning, det Lapparne af Nybyggarne, hvilka lefva och underhålla sig nästan endast på de förres bekostnad , så hardt tryckas, att desse slutligen utrotas och hauske med dem de för Ortens Hushållning och Ex. porthandel så högst nödvändiga Renkreaturen ; Och anse Riksens Ständer det derför vara af största vigt, att genom undersökning på stället bestämmes en viss gränslinie emot Rappmarken, inom hvilken intet Nybygge bör fa anläggas, utan hvilken Landsträcka må öfverlemnas till Ii.ipparnes ostörda hembygd; Ankommande på vidare utredning, med hänseende till tjenligheten för Nybyggens anläggning, huruvida denna gräns kan förblifva dea nuvarande elfer bör till annat stalie förflvttas, Sådane äro de grunder för inrättande af en Bergslag i Norrbotten, som Riksens Ständer för sin del trott kunna antagas och härmedelst i underdånighet ytterligare öfverlemna till Eder Kongl. 2vloj:t Nådiga ompröfning.
Denna rörelse synes böra inskränka sig endast till Tackjerns-tillvevkningen, såsom en handtering, den Allmogen med lätthet kan sköta och hvilken fordrar mindre förlag.
A sig företeende omständigheter beror orri det ej kan blifva nödigt, att, sedan de nu före . slagna Underdåniga Skrif v elser.
465 slagna mitt och steg äro verkställda, 1 början anslå någon mindre summa till utlemnande såsom Eörlags-lån i smärre poster emot lindrig ränta åt dem, som börja samma handtering, i hvilken händelse Bergsmännen må tillåtas betala dessa Lån med Tackjern, som vid Lastnings-platsen aflemna!.
Emellertid finna Riksens Ständer af högsta angelägenhet att hos Eder Kongl.
Maj:t i underdånighet anhålla, det alla vidare Skogs-ut sy ningar eller förlaningar, än de nu redan erhållne, af Allmänningar eller Kronans parker, vare sig till hvad behof eller Under hvad förevändning som heldst, inåtte härstädes nu genast, och tills den blifvande Bergslagens behof är utrönt, inställas, på det de hufvudsakligaste nödiga medel icke må sak* irås nät förétagét en gång skall bringas till slut? verkställighet» Biksens Ständer framhärda H:r q00.
Uppläst och godkänd hos Ridd, och Ad. d. 20 Juni 1818. — Prest-Ståndet d. qo — — — BorgareStåndet d. 20 — — — Bonde-Ståndet d, 22 — —- Riksens Ständers un den dunig a Skrifvelse angående Husbehofs-Bränvins-bränningen.
Efter vidlyftiga och brydsamma öfverlägga ningar om Husbehofs - Bränvins-bränningen och hvad dermed eger gemenskap, hafva Riksens Ständer slutligen förenat sig i den önskan, att Eder Kongl. Majus i dessa ämnen utfärdade Nådiga Bihang till Riks-St, Prot, 1817-1818 Sami, Na: 59, <äo» Underdåniga Skrifvelser.
Förordningar af den 6 September och d. 20 De? cember 1815 må varda oförändrad!, bibehållne, blott med följande förtydliganden: 1.
Iden förra Förordningen 1 §:n n Mom.J att det afdrag som för kokrummetå hvarje uppmätt panna i detta morn. utsättes till 2 ä 3 kannor , hvilka icke få ingå uti afgiftens beräkning, bör verkställas innan afgiftens storlek bestämmes och ej efteråt; helst flerstädes skall hafva handt, att-, genom en motsatt tillämpning, den skattskyldige blifvit belagd med större progressiv afgift, än hvartill han är förbunden: samt 2.
I den senare Förordningen 3 §:n, att, på »ätt Riksens Ständer redan i serskild underdånig Skrifvelse hemställt, en Magistrats-person må kunna antagas till Justerare för Bränvins-redskapena uppmätning och stämpling uti de Städer, hvarest och i hvilkas granskap någon Landtmätare icke är boende: och att Justerare» för samma betalning, som honom vid slutet af §:n tillägges, är skyldig, utom stämplingen, meddela serskildt skrif» teligt bevis öfver kannerymden när så äskas.
Jemte anmälan af det Beslut, hvaruti Riksén» Ständer för sin del sålunda stannat, få Riksena Ständer till Eder Kongl. Maj:t framföra sin un derdåniga önskan, att Husbehofs-BräUvins-bränningens inskränkning aldrig mätte komma i fråga, utan i det enda fall, då sådan brist på Spannmål inträffar både hemma i landet och på de Ut-^ rikes Orter, hvarifrån den vanligen hemta», atf verklig hungersnöd befaras.
Riksén^ Ständer framhärda 84c.
Underdåniga Sftrifveher.
N;r 201.
Uppl. och godk. hös Samtliga Riks-Stldden d. i3 Juni 1818, Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse angående Parm- Bro- Torg- och Ren■ hållnings-af giften i Stockholm, samt Våg- och Mätare-penningarne i vissa andra Städer, Dä Riksens Ständer, genom flera anförda klagomål , blifvit öfvertygade om de många olägenheter , det besvär och det uppehåll, sorn tillskyndas Landtmannen med nu stadgade Uppbördssätt af de Stockholms Stad för Ved, Hö, KUl, Halm, Kalk, Stenkol och Krita tillkommande Mätarepenningär, hvilka, enligt hvad Eder Kongl.' Maj:t under d. 5 Juni 181a i Nåder förordnat,’ böra hädanefter till förhöjdt belopp lander namn. af Parm- Bro- Torg- och Renhållnings - afgift utgå, men för hvilkas erläggande vid Hötorget oell Adolf Fredriks torg
Landtmannen ofta måste göra en lång omväg, hafva Riksens Ständer, som icke äro i tillfälle att upptänka ett lämpeligare sätt, hvarpå afgiften till mera lättnad för Landtmannen skulle kunna utgöras, velat hos Eder Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om Eder Kongl. Maj:ts Nådiga befallning till Öfver.
Ståthållare-Embetet, att så väl i denne del vidtaga nödige åtgärder, som äfven noga tillse,’ det en sådan afgift ej affordras för de varor, sorn redan på Landet äro betingade till vias person elles införas till eget behof, och följaktligen icke utbjudas och föryttras på torget, i hvilka fall desamma , jemlikt Öfver-Ståthållare-Embetets Kjän - Underdåniga Skrifvetser. gorelse den 14 Juli. 1813 , synas icke Tara denne afgift underkastade.
Likaledes, och tiil förekommande af okunnighet om den för ifrågavarande åfgifter gällande .Författnings innehåll, vaga Riksens Ständer, i sammanhang härmed , till Eder Kongl. Maj:t i underdånighet framföra deti anhållan, det Allmogen i de närmast Hufvudstaden belägna
Län matte ej blott genom Anslag på Tullarne, såsom hittills skeft’, utan ock genom allmän Kungörelse underrättas oni den Allmogen åliggande skyldighet, då den till Stockholms Stad införer vaior, hvarför Parm- Torg- Bro- och Renhållnings-afgift hör erläggas.
1 afseende åter på de Våg- och Mätare-penningar , som vtssa andra Rikets
Städer för inkommande varor ega rättighet att uppbära , få Riksens Ständer , under åberopande af hvad de ge-' norn underdånig skrifvelse vid 1815 års
Riksdag i detta ämne anfört, ytterligare tillägga den underdåniga hemställan:
Att i dessa Städer hädanefter inga Märarepenningar må egä ruin för Kronooch Lönings-Spanmål , som till
Stad införes, emedan, enligt flere Författningar och Resolutioner, ett serskildt förhållande varit med Kronans Spanmål och Mätarepenningar derföre icke fått, åtminstone i flere Städer , uppbäras till så högt belopp, som för annan Spanmål, hvarom Kongl. Resolutionen och Brefvet till Kommerse-Collegium den 5 Maj 1792 , angående Carlshamn, samt Kongl. Brefvet d. 12 Februarii 1746, angående Carlskrona Stad, lemna vitsord: — Och, till förekommande att Eandtmannen ej alltför mycket
xnå betungas genom afgifter och Böter, dem han Underdåniga Skrifvelsen 46^ ofta endast af okunnighet om Författningens innehåll kan få vidkännas, utbedja sig Riksens Stan» der jemväl i underdånighet, att Vitén för Säljarens försummelse att erlägga Våg- och Mätarepenningar icke må ega rum i andra fall, än då genom lagliga bevis kan intygas, att han, om denna Skyldighet behörigen erinrad, likväl den» damma underlåtit.
Ständer framhärda lie.
N:r *0*.
TIpl. och godk, hos Samtl.
Riks-Stånden den i3 Juni 181R.
Riksens Stunders underdåniga Skrifvelse om föreskrifter då Förf vade Krigsmän permitteras, Pe flere olägenheter, ett alltför vidsträckt begagnande af permittprings-rättigheten vid d® Varfvade Regirrienten medfört för dem, som bott på Landet och isynnerhet uti Garnigons-Orterné eller vid Stora Landsvägen, och hvilka olägenheter uppkotnmit isynnerhet derutaf, att pennitterade Soldater icke ära förbundne under Permissionstiden hafva något serskildt försvar utan eg» frihet uppehålla sig hvar sorn hälst å den ort, dit permissionen blifvit ställd, samt jemväl medtaga sina hustrur och barn, hvaraf ofta följt, att alla dessa personer omsider legat den Stadens eller Församlingens fattigvård till last, der de någon tid fått vistas, hafva gifvit Riksens Ständer anledning hos Eder Kongl, Majit i underdånighet föreslå; 1.
Att värfvad Nummerkarl, som till någon viss Städ eller.
Socken permitteras, bör genast för 47° Underdåniga.
Skrifvel&er.
Pastor på stället uppvisa sitt Pass eller Permissions-Sedel och senast inom 8 dagar efter ankomsten till Församlingen hafva förskaffat för sitt uppförande En eller Tvenne Mäns borgen , som af Pastor och Församlingen samfält godkännes; hvar. efter han eger frihet uppehålla sig och arbeta hvar Jielst inom Församlingen honom godt synes, utan »ågot tvång af den eller de personer, hvars borgen h?n erhållit; men vid äfventyr för karlen att, om någondera af förutnämnde åligganden för. summas, genast, oaktadt sitt Pass eller'
Permissions-Sedel , gripas och återföras till Regimentet?
Att, om värfvad Nummerkarl skulle under Permissionstiden få afsked ejler ur Kompa. niets Kullor utstrykas, han icke bör få qvarstan
xia i den församling, der han då vistas, utan så.
Vida församlingens Ledamöter dertill samtycka 5 Att en sfskedad eller utstruken Nummerkarl, som tjent vid Värfvadt Regimente, må icke försändas eller förpassas till någon viss Stad eller Socken, ■utan qvarstanna, der han såsom Krigsman sist varit skrifven, så framt icke Församlingen bifaller hans emottagande:
Och att dessa Reglor jemväl höra gälla i afseende på sådana karlars hustrur och harn, samt Enkor, hvilka förra äfven under karlarnes permissionsiid icke må medfölja till Permissions-orten utom Församlingens föregående bifall, på sätt och i den ordning Kongl. Kungörel-' sen den 5 December 1788 samt Kongl. Förord^ ningen d. 37 Februari 1804 föreskrifva: 3, Att, då, enligt redan utfärdade Författningar, uti Soldaters Pass eller Permissions-Sedlar hor utsättas deras fräjd och uppförande i Garnizons-Oxten, samt de böra förse sig med bevis från Underdåniga SkriVelser.
Prestérslcapet hura de uppfört sig i den församling, der de under Permissions-tiden vistats, det jemväl må åligga den, som Permissions-sedet utfärdar, att deruti förelägga viss bestämd tid oell väg för bort- oell åter-gåendet, vid äfventyr för Innehafvaren att, i händelse af öfverträdelse genast gripas oell till Regimentet återföras.
Till dessa Förslag foga Riksens Ständer tillika den underdåniga anhållan, att Eder Kongl. Majit i liela vidden af ifrågavarande ämne täcke* i Nåder vidtaga sådane åtgärder, hvilka, med bibehållande af de Värfvade Regimentens permitterings-rättighet, i möjligaste måtto undanrödja de olägenheter för Landets invånare, hvaröfver mai» klagat.
Riksens Ständer framhärda 8Cc. N:r 203.
Uppl. och godk. hos samt!, Riks-StSnden den i5 Juni 1818.
Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse om Medel till Öfverfiödets hämmande.
Vid denna Riksdag, likasom vid den. före* gående, hafva åter hos Riksens Ständer förekom-' mit många frågor och förslag om medel till Öfverflödets hämmande, hvilka Riksens Ständer tagit i noga öfvervägande; Och de grunder, Riksén*
Ständer efter en sådan pröfning funnit lämpliga för en Författning i detta ämne, gå Riksens Stän-, der nu att till Eder Kongl. Majit i underdånighet framföra.
De medel, som allmännast blifvit begagnade till förekommande af yppighetens och öfverfiödets skadliga verkningar, äro: 472 Underdåniga Skrifvelser. 1.
Förbud mot införsel af Utländska Öfveiflödsvaror; 2.
Tillåten införsel deraf emot höga Tullafgifter; 3.
Förbud emot dessa varors begagnande och förbrukning; 4.
Tillåten förbrukning emot höga Taxor el* ler afgifter; och 5.
Metlel, sorn verka på Allmänna Opinionen?
Det i j;sta Punkten anförda Förbud ematin försel af Utländska Öfverjiödsvaror, äjr ostridigt ett af de mest gina medel till yppigbetens hämmande, Genom Stadgandet uti Kd, Kongl- Majtts Sjö* Tulls*Taxa för Inkommande Varor af den ao:do Mars 1816 med flere serskilda Forfattningar, hap äfven denna utväg blifvit begagnad ; Och den skulle troligen vara tillräcklig för det åsyftade än* damålets befrämjande, otn en fullkomlig efterlefnad af dessa Stadgar alltid kunde påräknas.
De utvägar, sorn i sådant hänseende blifvit vidtagne, äro Kust- och Tull-bevakningen.
JCn deraf effe?
lokalförhållanden lämpad organisation är således i hög grad nödvändig; Mep, då piksens Ständer ämna i serskild underdånig
Skrifvelse gifva sitt utlåtande vid denna del, anse de sig nu endast böra i allmänhet vidröra den såsom en nödvän* dig länk i kedjan af närvarande framställning.
Det andra Medlet, eller Tillåten införsel af Utländska Öfverjiödsvaror emot höga Tnllafgifter; xnedförer äfven, enligt Riksens Ständers tanka, väsendtlig nytta, då det behörigen begagnas.
Des* sa höga Tull-afgifter böra lämpligast läggas på sådana utländska alster eller fabrikäter, som till större delen men ej tillräckligt kunna tillverkas Underdåniga Skrifvelser. 473 eller finnas inom Fiket, och hvilkas införande under detta vilkor ej undergräfver den inhemska konstfliten , utan genom vackt täflan ger den en Jifligare verksamhet och en större fullkomlighet.