Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Konungamaktens oberoende; otubblighelen af kronans ordin, inkomster; skyldigheten lör hvar och en att draga den börda, han sig ikläd t och vid laga fång af jord beräknat; rättvisan alt nied dehagande i dylik tunga icke andra belasta; viglen af de civile och militäia indelningsverkens, af fromma stiftelsers och andra inrättningars bestånd; allt della hoppas jag matte utgöra tillräckeliga grunder för Rikets Ständer att afsiå betänkandet.
Den korta tid, sorn Utskottet förunnar, att författa reservationer, medgifver icke alt ingå i hvarje serskild del af ett så vidlyftigt förslag, sorn derjemte, under sjelfva föredragningen, blifvit i flera hufvuddelar förändradt.
Endast i förbigående kan jag derföre vidröra 2;ne de största motsägelserna :
Den ena af tiondens bestämmande efter en markegång, som hvart 5:(e år förhöjes enligt tidens priser, under det alt all annan spanmål och ränta skall för everdelig! fastställas i penningar.
Den andra, att en rättvis misstro om framtida inträffande af de äfven hos oss sporda händelser, då kronan nödgats lill kiigsbehof använda alla i dess kassor influtna medel och att lemna alla andra utbetalningar ogjorda, gjort sig gällande blott med afseende på embets- och tjenstemän, åt hvilka Utskottet förvarat rättighet att utur iandtränlerierne få lyfta sina löningsräntemedel, men icke åt stiftelser och inrättningar, som således skola få löpa en fara, den UtskoLlet velat för personer afvärja, ehuru på ett ganska otillräckligt sätt.
För öfrigt torde uppmärksamheten fästas vid följande: t.
En verkelig kränkning af presterskapets privilegier, och ett eluderande af det ypperliga frälsets, samt af Malmö recess. 2.
Ständigt, med penningevärdet, sjunkande löner, för hvilkas ålerkoja lide till skäligt belopp kronan skall blifva plågad med nya ansökningar och nödgas göra nya kraf af Rikets Ständer. 3.
Förlusten för den skattdragande att, då han nu afräknar sina grundräntor från köpeskillingens belopp, får han dem i framtiden utgöra såsom //i/i. lill Ii.
Prot. I84-T och ISIS. 4 Sami.
I A/d. 2 Band. 31 Halt. 3 18 Siats-Utskottets Utlåtande, N:a 242. ny bevillning, hvilken han ej kan på förhand afse och således ej eller vid laga fång sig godtgöra. 4.
Derjemte et t för denna nya tunga blifvande beroende af riksdagsbeslut, af en ojemn taxering och af medborgares möjliga orättvisa, i stället for att nu vara underkastad blott allmän lag och en orubbelig ränta. 5.
Under närvarande förhållande är det för den skattdragande ingen fördel alt rubba rikets myntheslämning.
Motsatsen inträffar, om en ständig penniugeberäkning på skatterna införes, och 72 § af Regeringsformen lemnar möjligheterna för en sådan åtgärd. 6.
Orimligheten af a;ne markegångs-sättningar, upprättade vid olika årstider och således mot hvarandra skiljaktiga, åstadkommande för de skatt-' skyldige ojemnhet och villervalla i stället för jemnhet och reda. 7.
D- tIa olika förhållande för rikets jordegare blifver ännu märkbarare och förhatligare, då rlen ena grannen kommer att för frälseränta eller till vissa löntagare utbetala in natura eller efter årlig markegång samma slags utskylder, dem en annan måste erlägga på ett alldeles olika sätt, äfvensom då en del af skatten, eller tiotiden, liqvideras efter hvart 5:te år förändradt pris, men en annan del efter ett oföränderligt. 8.
En köpare, en hemmansbrukare, som kommer alt tillträda jord, sedan flera föregående missväxter upphöjt medelmarkegången, nödgas att dela de förluster, dem företrädaren ensamt bort vidkännas.
Tjenstemannen, som mottager embetet efter några goda skördar, med en af dem nedtryckt medelmarkegång, skall, på denna sålunda minskade lön, hafva sitt uppehälle under de följande vanligen dyra åren.
Af en så beskaffad markegång uppslå inga fördelar, blott orättvisor. q.
Vid föreskrifterna om de nya jordeböckernas eller liggarnes upprättande och beskaffenhet, har Utskottet, med ledning af kommitteen, ingått uti smärre föreskrifter hvilka, efter vanligheten med dylika, företagna utom embetsverkens hörande, utfalla mindre lyckligt.
Hvarken skola jordransakningarue hinna fört ättas, eller liggarne blifva färdige lill den utsatta liden.
De förra tjena endast alt utröna befintlighet eller obefintlighet af en ifrågasatt lägenhet, och att mottaga räntegifvare.; klagomål öfver någon oreda; men upplysningar i sistnämnda fall kunna endast inom kollegium vinnas, och det är der all verkelig rättelse bör sökas och göras.
För alt äfven i jordeböcker vinna nyhetens behag, skola nu så ringa antal kolumner som möjligt uppdragas.
Det mesta skall utföras genom Slats-Vlskoltels Utlåtande, Aho 242.
19 länga beskrifningar och anteckningar, alldeles såsom i Konung Gustaf I:s tid, hvars ganska digra jordeböcker man, om kolumner användas, kan sammanföra på ett enda ark. ii.
Genom detta sökande af största möjliga omfång, skall den kronan tillerkända utgiften för liggnrne och alla exemplaren deraf troligen icke stanna under 16 å 20,000 r;dr, alla andra hithörande omkostnader oberäknade.
När härtill läggas de årliga förlusterna af forsellöner, af flera efterskänkta smärre inkomster, af penningevärdets fall, m. m. skulle man draga i betänkande alt antaga förslaget, äfven om det, i andra hänseenden, medförde verkeliga fördelar; mycket mera nu, då motsatsen inträffar.
Sluleligen får jag åberopa den utveckling, herr biskop
Heurlin gifvit åt detta ärende vid dess remiss från hög v.
Prés te-s tå odet/'’ af Prosten Lundblad, emot indelda räntornas utgående i visst belopp i r:dr silfver. af herr Kack, C. J.\ ”Emot Utskottets tillstyrkande, att den uti ersättningen för indelda ränte- och tionde-anslag ingående forsellön å spanmål skulle af statsverket öfvei tagas, får jag mig reservera.
Icke nog, att staten underkastar sig den risk, sorn i en framlid möjligen kan uppstå genom bestämmande af en fix penningeskatt för de på skattläggning grundade ordinarie räntor; att genom indelda räntornas förvandling i penningar efter medelberäkning för räntegitvarne undanrödjas alla de olägenheter och prejerier, hvilka hittills varit en följd af leverering in natura, ulan 1111 vill man sträcka sin frikostighet ända derhän, att gifva dessa räntegifvare en present af omkring 60,000 r:dr banko årligen på öfrige skattskyldiges bekostnad, ett förfaringssätt, hvilket, huru det än skärskådas, efter min tanka, icke har för sig hvarken billighet eller rättvisa.
Under behandlingen af 20 punkten förespeglades inom Utskottet af en aktad ledamot, att den deri gjorda modifikation, det alla embets- och tjenstemän eller deras ombud skulle ega att i landtränterierna uppbära de indragna ränte- och tionde-anslagen, vore snart sagdt enda vilkoret för framgång uti åtminstone tvenne riksstånd åt hela det lika vigtiga som nyttiga skatteförenklingsförslaget.
Afdelningen hade nemi. biträdt kommitterades tillstyrkande, att beloppet för de till statsverket indragna räntor och tionden borde derifrån qvartaliter till löntagarne utgå.
Emellertid ansåg äfven jag mig för sakens framgång föranlåten att inom
Utskottet emot min öfvertygelse foga inig efter en sålunda äskad koncession; men kan dervid icke un - 20 Stals-Utskottets Utlåtande, iV.o 242. derlåla att uttrycka min åsigt om olämpligheten och skadligheten af delta beslut, hvilket måhända just varder ett vapen i hand på frågans vedersakare att densamma hel pch hållet kullslå.
Utom det att statsverket är den centralanstalt, hvartill alla skatter böra ingå och hvarifrån alla utgifter, af hvad namn och beskaffenhet de än vara månde, skola bestridas, så anser jag det lända löntagarne sjelfva lill tidsutdrägt, skada och osäkerhet, att, i stället för lönernas bestämda uppbärande qvartalsvis, nödgas vänta tills påföljande
Maj månad inträder, då i ländtränterierna emottaga hvad som influtit, samt ytterligare afbida den eller de Lider fram på året, då restantierna hunnit indrifvas; att icke vidröra alla de, genom otaliga liqvider med enskilde, för Konungens befallningshafvande och landt-ränterierna ökade göromål.
Skulle Rikets Ständer antaga detta invecklade förslag, så är jag öfvertygad, att vederbörande löntagare snart bos kommande
Ständer skola framställa sin önskan att derifrån blifva befriade och åtnjuta den lättnad i aflöningssättet, som kommitterades välgrundade tillstyrkande afser.”
Häruti instämde herrar Schartau och E. G. Lindström. af herr Walley. ”Emot beslutet i 20 punkten får jag mig reservera.
Jag anser, lika med Utskottet, att det från äldre tider begagnade sätt, alt till embets- och tjenstemäns aflönande samt vissa inrättningars underhållande, anvisa kronans räntor alt af vederbörande sjelfva uppbäras, är förenadt med stora olägenheter för ej mindre slaten, än de skattskyldige samt indelningsliafvarne sjelfva; och jag hyser derföre den öfvertygelse, att en förändring uti detta aflöningssält både bör till vägabringas, och äfven, utan förnärmande af enskild rätt, låter sig verkställa, derigenom, att indelningarne indi agas till Stats-verket, som i stället, med motsvarande belopp i penningar, ersätter vederbörande löntagare.
Denna af behofvet högeligen påkallade och såsom vilkor för en allmän skatteförenkling nödvändiga förändring skulle, enligt min tanka, förfelas, om ifrågavarande indragning icke äfven omfattade de indelda löner, som af militie-staten innehafvas.
Den inskränkning, som Kongl. Majtt., på sätt uti den nådiga propositionen blifvit omförmäldt, täckts föreslå, i afseende på indragningens utsträckande till indelda armeens löneanslag, finner jag mig icke kunna annorlunda tillstyrka, än att vederbörande indelningshafvares ombud må ega rätt att omedelbarligen från landt-ränterierna utbekomma de af uppbördsmänuen för löntagarnes räkning uppburne och lefvererade löningsräntor och tionde-anslag.
Ilvad emellertid angår frågan om indragning af de till inilitie-stulen anslagne, utarrenderade, boställen, så enär Siiri*'-Ul*lio
Reti ttlulande, A:o 242.
St enär Rikets Ständer, enligt underdånig skrifvelse IS:o :?33 af den 2$ Ma j iS45v bland annat, beslutat, att boställen boide oiubbadt fö)blifva till vedei börandes egen disposition, och då de i orten varande regements-boställs- ©cfc lönings-direklionerna äio bäst i tillfälle att valia öfver boställenas vård och skötsel, anser jag mig ega skäl att instämma i Kongl. Majlis nådiga Proposition i denna del, helst frågan icke står i något egentligt samband med deli föreslagna förändrade sältet för grundskatternas utgörande.
Jag hemställer alltså, för min del, det Rikets Ständer måtte besluta: att alla till embels- och t jenstemäns aflönande anslagna 1 autor och kronotionde till stals-verket indragas, och att sådant verkställes så fort ske kan, vid den tidpunkt, som derför varder bestämd; att härvid likväl iakttages, dels att för de embets- och tjenstemän, uti hvilkas fullmakter och konstitutorialer serskildt förbehåll ej blifvit gjordt, föränd)ingen först viel deras afgång från tj ensten träder i vei kslällighet, så vida de icke sjellva, deum. hvar för sig serskildt hörde, förklara sig nöjda alt löneförändringen dessförinnan försiggår, dels att samma grund tillämpas i frågaom sådan andel af allmänna inrättningars och sli fl elser s anslag,. sorn af deias tjenstemän innehafvas; att de indiagna ränte- och tionde-anslagen, med tillägg af foisellön å spanmål, godlgöras på det sätt, att för vederböiande löntagare bestämmes visst belopp i kontant, motsvarande hr ad löneanslagen utgöra enligt förvandling efter medelmarkegång för de sista 10 åren före indragningens beslutande, hvilken ersättning, i likhet med alla andra från statsverket utgående kontanta löner, bör för de till militie-stalcn icke hörande löntagare qvartalsvis under årets lopp utbetalas; alt, vid beräknande af dylik ersättning, för tjenste man, sorn är med bostads-boslälle försedd, från ersätlningcn aldrages boställets ränta och lionde, scrn antingen är å bans lön indcld, eller, likmätigt gällande författningar, hort af Innom utbetalas, och att det härefter uppkommande ersältnings-beloppet jemkas till fullt riksdalerlal; att de i stället för de indragna indelningarna anvisade kontanta anslag erhålla lika helgd, som indelningsverket,, så att de icke utan Konungens och Rikets Ständers sammanstämmande beslut kunna förändras; samt slutligen alt, i afseende åi indelda armeens nuvaiande räntor och tionde-anslag, iakttages, att.
Ih47 och /S45.
4 Sami i A/d. 2 l.otid. 31 Lvf-t, 4 22 Stals-V desamma af uppbörds-männen för vederbörande regementers-eller eorpsers räkning inlefvereras till landtränteriet för att under serskild titel i räkenskapen, såsom regementets eller corpsens tillhörighet, upptagas och, efter ingången af Maj månad, för hvarje förflutit år, med det inlefvererade beloppet, jemte ersättning för forsellönen, regementets eller corpsens lönings-direktion tillhanda-- hållas.’'
Schult»’* Boktryckeri* 1848, Stats-Utsfcs Utlåtande, /V.-o 243. 1 ,JV?
Ank. till Exp. l'tsk. d. 10 Juli kl. 1 e. ;m.
Utlåtande j i anledning af erhållna återremisser ä betänkandet n:o i58., angående rnsthåUarnes inom det s. k.
Kungsörs län ; j.f rågastäl/de befrielse från erläggande af nu utgående lösen för de räntedagsverken, hvilka af deras stamhemman skola utgöras.
(I. A.) I öfverensstämmelse med Kongl. Majlis aflåtne nådiga proposition, hade Slals-utskollet, enligt sitt under n:o i5S afgifne betänkande, tillstyrkt, del Rikets Ständer mätte medgifva,, dels alt ruslhållarne i det så kallade Kungsörs län må befrias från erläggande af hittills utgående lösen för de räntedagsverken, hvilka af deras stamhemman skola utgöras, under iakttagande dervid, alt af den hemmanen i Kungsbarkarö socken i ersättning för ränte-dagsverkena förunnade kronotionde-spanmål så stor del, som af rusthålls-slamhemrnan nu uppbäres, i stället till statsverket åter indroges, dels ock att å anslaget under sjette hufvudtiteln ”till hästafvelns förbättrande” uppfördes ett emot ifrågavarande dagsverken svarande årligt belopp af 3,oi2 r:dr 25 sk. i rst., att af Sluteri-öfverstyrelsen för Strömsholms stuteris räkning uppbäras.
Vid föredragning hos riks-slånden af förenämnde belänkande har detsamma blifvit af Bonde-ståndet bifallet, men af de trenne öfriga riks-stånden, på grund af förekomne anmärkningar, till Utskottet återremitteradt.
Af de talare, hvilka hos Ridderskapet och Adeln samt Preste-och Borgarestånden yrkat ålerremiss, är i sådant afseende hufvudsakligen anfördt: att då, åi 1815, ruslhållarne inom Kungsörs län framställt underdånig anhållan om befrielse från de af deras stam- och augments hemman utgående räntedagsverken, hade, enligt hvad ett af Kongl Kammarrkollegii första provins-kontor den 19 Augusti 1815 afgifvet memorial utvisade, blifvit tillförlitligen utredt, att ifrågavarande dagsverken aldrig varit inbegripne unBik. till R.
Prat. 1817 & 1848.
L.ofd. 2 band. 32 höft.
;1 2 Stats-L tsk:s l tlutaude, N:o 243. der ruslhållens och augmenls-liemmanens öfriga till luslningens uppräLtliAllande anslagna räntor, utan blifvit kronan behåll ne, emot det att derefter lämpade högre augments-räntor ruslhållen lill ersättning ti 1 Idelats Kongl. Maj:t hade ock, på grund häraf och i enlighet med Kongl
Ma .Is befallningshafvandes i Westmanlands län och Kongl. Kammar-kollegii underdåniga tillstyrkanden, jemlikt nådigt bref den i3 Februari 1816, förklarat denna ansökning icke kunna bifallas
Det af Konung Garl XI år 1680 gifna och lill stöd för den sökta befrielsen åberopade löfte om något ”soulagement”
St ruslhållarne vid Kungsörs kompagni, för de dagsverken, hvilka de måste till kungsgården utgöra, kunde omöjligen afse någon rubbning i den sju år sednare eller år 1687 verkställde, på frivilliga kontrakter emellan kronan och rusthållarne grundade, definitiva regleringen af rustnings-skvldighelen inom Kungsörs län, dervid, på sätt nämndt är, berörde räntedagsverken blefvo kronan behållne Försöket att bereda dagsverks-skyldighetens upphöramle vore följaktligen att anse såsom försök att åstadkomma förhöjning i den genom kontrakt en gång bestämda rustnings-indelningen, en förhöjning, som bi11igtvis icke kunde ega rum under annat vilkor, än att de såsom surrogat medgifne förhöjde augments-räntor blefve i utbytte deremot till statsverket återställde.
Att ett dylikt surrogat blifvit vid de ursprungliga kontraktens uppgörande bemälde rusthållare tilldelad t, ådagalades jemväl deraf, alt rusthållarne vid lifregementet, till hvilket Kungsörs kompagni hörde, erhållit indelningar af 5fi lill 76 kronodaler, då deremot indelningarne vid andra kavalleri-regementen, såsom de Småländska och Skånska, vore vida mindre och någorstädes beslege sig lill blott 40 daler.
Den af Krigs- och Kammar-kollegierne, såsom skäl lör deras tillstyrkande af den ifrågaslällde befrielsen från dagsverkenas utgörande, åberopade omständighet, "att ruslhållen vid Kungsörs kompagni öfverhufvud lede af en indelningsbrist, som i det nogaste motsvarades af ifrågavarande dagsverkens värde”, saknade all bindande kraft, enär detta skäl hvilade på den oriktiga förutsättning, att hvarje rusthåll inom samma regemente eller kompagni till ersättning för rustnings-skyldigheten erhållit lika stor indelning af kronoräntor.
Vid bestämmandet af hvarje rusthålls indelning, hade deremot afseende fästats ej allenast å hemmanets ränta, utan ock å dess större eller mindre förmåner.
Beviljandet af den för rusthållarne vid Kungsörs kompagni sökte befrielse, hvilket i sjelfva verket innefattade en förhöjning i den kontraherade indelningen, skulle af rusthållare vid andra kompagnier af 1 i fre - S/als-' lsk:s Utlåtande, _V;o 243. 3 gementet eller vid andra kavalleri-regementen, der indelningarne uppginge till lägre belopp, med skäl kunna åberopas såsom grund för vinnande af enahanda fördel och följaktligen leda till rubbning af samtliga gälla nde rustnings-kontrakter Slutligen, och då meranämnde dagsverks-skyldighets eftergifvande, hvarigenom rusthållens värde koinme att ökas med omkring 4o,ooo r:dr, eller det kapital, som motsvarade dagsverkenas årliga värde, 2,012 r:dr, icke kunde ega rum annorlunda, än emot anvisandet af ett kontant statsanslag för Strömsholms stuteri, till sistnämnde belopp, skulle alltså berörde eftergift utgöra en skänk, meddelad på andra skattdragandes bekostnad.
Då, med föranledande af de sålunda från tvenne riks-stånd erhållne ålerremisser, Utskottet tagit detta ärende i förnyad t öfvervägande, har Utskottet icke kunnat undgå alt inse och erkänna giltigheten af de emot dess förra förslag i ämnet framställde anmärkningar; och då, på sätt nämndtär, ej mindre Kongl Maj:ts befallningshafvande i Westmanlands län, än Kongl. Kammar-kollegium, enligt sina år 1815 afgifne utlåtanden, ansett det vara genom då föregången utredning tillförlitligen ådagalagdt, att, vid indelningsverkets upprättande för Kongl Lifregementet, de så kallade jordeboks- och hemmantals-dagsverken å hvarje rusthåll i Åkerbo härad icke blifvit indelade, utan kronan behållne, emot det att rusthållens augments-räntor blifvit till derefter lämpadt högre belopp bestämde och anslagne, samt detta förhållande, hvilket grundlagt Kongl Maj:ts år 1816 meddelde afslag å rusti hållarnes ansökning om befrielse från ifrågavarande dagsverkens utgörande icke blifvit genom de, i anledning af Rikets sednast församlade Ständer1 underdåniga framställning i denna fråga, utaf Kongl.
Maj:ts bemälde befall ningshafvande samt Krigs- och Kammar-kollegierne afgifne underdånig; utlåtanden vederlagdt, har Utskotlet, med afseende härå och i betraktande af öfriga inora riks stånden uppgifne, ofvan omförmälde serskilde omständigheter, funnit sig föranlåtet att, med frånträdande af sin i betänkandet n:o 158 uttalade åsigt, afstyrka Rikets Ständers bifall till Kongl. Maj:ls nådiga proposition, angående befrielse för ruslhållarne i de så kallade Kungsörs län från erläggande af hittills utgående lösen för de räntedagsverken, som af deias stamhemman skola utgöras, äfvensom rörande anvisandet af ett emot 4 Stals-Ulik:s.
Utlåtande, A'to 244. dessa dagsverken svarande Ärligt stals-anslag af 3,0.1 a r:dr 20 sk. 1 rst. för Strömsholms stuteri.
Stockholm den 8 Ji 11 i 1848.
Af. Anders Andersson frun Skaraborgs län. ,JW Sl-f. Auk. till Exp.-Utsli. den 10 Juli kl. 1 e. m.
Utlåtande, angående af slutandet n f Gullia Kanal-bolags och Malmö j. d. Diskonters utrednings (R:gs Afd.) Sedan, på sätt Rikets Ständers sist församlade Revisorer, tili Revisionsberättelsen angående Riksgälds-kontöret sid. 90—91, anmält, Fullmäktige derstädes, för alt vid innevarande riksdag kunna meddela Rikets
Ständer fullständiga oell tillförlitliga upplysningar i afseende på de åtgärder, sorn för diskont-utredningens fullkomliga afslutande erfordrades, galt i författning 0111 erhållandet af uppgifter och yttranden angående beskaffenheten af hvar och en i Götha kanal-bolags och Malmö f. d. diskonters räkenskaper ännu upptagen fordran samt hvarje sådan fordrans, genom anstäldt kraf eller i laga ordning skedd anmälan, hittills bibehållna gällande egenskap emot ve derbörande gählenärer och löftesmän eller desses rättsinnehafvare; så och efter det samma uppgifter och yttranden blifvit meddelade samt de i afseende på alla ifrågavarande fordringar förekommande, dels behörigen utredda och styrkta, dels tillförlitligen upplysta förhållanden hunnit granskas och pröfvas, hafva Fullmäktige, uti härom till Stals-utskoltet adalen skrifvelse, yttrat och föreslagit: att då någon den ringaste tillgång lill godtgörande af Götha kanalbolags f, d. diskonts å en berörde skrifvelse bifogad förteckning upptagne Stals-Utsk:s VHatande, IV:o 2-11. fordringar af tillsammans Sa.Spp r:dr 3a sk. 8 rst., numera icke linnde påräknas, alla dessa ford ringar, för hvilkas indrifvamle erforderliga åtgärder redan blifvit vidtagna, måtte få afskrifvas; alt då deremot för p st anilia, från samma diskont jemväl utgrina och på en serskild förteckning uppförde lån, någon ytterligare inkomst möjligen kunde motses, indi ifnings-åtgärderna i afseende på sistnämnde lån, utgörande tillhopa 7,114 r:dr 44 ’sk. 8 rst., måtte under loppet af innevarande år få fortsättas, hvarefter Fullmäktige borde ega pröfva och besluta, huruvida utredningen af Gullia kanal-bolags diskont »skulle helt och hållet upphöra eller om en eller annan af de ännu återstående fordringarne föranledde några ytterligare åtgärder; samt att då någon vidare inkomst icke vore alt förvänta lill följd af Malmö - f. d diskonts allt hittills bokförda samt på en förenämnde skrifvelse äfven bilagd förteckning upptagna fordringar å ett sammanräknadt belopp af 627,391 r:dr 1 sk., besagde fordringar äfven måtte få afskrifvas, helst utredningen af Malmö diskont genast derefter kunde afslutas och alla-vidare^ kostnader i och för denna utredning upphöra.
Då fråga således nu blifvit väckt om afslutandet af den åt
Riksgäldskontoret uppdragna utredning af ofvannämnde tvenne diskonter, har Utskottet, på det Rikets Ständer, vid denna frågas afgörande, måtte erhålla kän-* nedom om samma diskonters i räkenskaperna ännu balanserade skulder och tillgångar samt kunna jemföra dessas nuvarande belopp med hvad desamma utgjorde, då diskont-utredningen af Fullmäktige i Riksgälds-kontoret öfvertogs, ansett sig böra härhos bifoga utdrag af hvardera diskontens räkenskaper, utvisande förhållandet med de balanserade skulderna och tillgångarna den 1 Oktober 1818 och den 3r December 1847.
Enligt Fullmäktiges, vid innevarande riksdags början, lill Stats-ulskottet afgifna serskilda berättelse angående diskont-utredningens fortgång, hafva, under loppet af åren 1844* 1845 och 1846, inga medel för denna utrednings räkning influtit; hvadan de under samma år bestridda utgifter, bestående i arfvode för diskont-ombudet och räkenskapsföraren, äfvensom kontors-expenser och rättegångs-kostnader, samt utgörande för utredningen af Götha kanal-diskont 46.
4* och för utredningen af Malmö diskont 81: 22. 8. minskat de å diskont-utredningens räkningar i Rikets Ständers Bank vid 1844 års början innestående behållningar.
Under sistförlidet år 1847 hafva 6 Stats-TJtsk:s Utlåtande, .V.-o 244. visserligen, på säll samma års för Utskotlet företedda räkenskaper utvisa, några jemförelsevis obetydliga ackords-summor för diskonternas fordringar ingått nemligen för åtskilliga Götha kanal-diskonts fordringar.
. . .:dr 72 r: 34 6. och för Malmö diskonts fordringar „ i.138: 38.
7. men af dessa inkomster liar en stor del medtagits för utbetalningar af de diskont-ombudet och räkenskaps-föraren tillerkända arfvoden, utgörande föi den förre 5o procent af de genom hans åtgärd indrifne medel och för dci sednare 100 r:dr årligen.