Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Preste-Ståndet af'den 10 och 11 i nämnde månad, från Vällofl. Borgare-Ståndet af den 10 och från Hederv.
Bonde-Ståndet af den 12 i samma månad, har ConstitutionsUt6kotlet emottagit åter re miss å sitt Memorial N:o 26, med förslag till National-representationens ombildning och deraf följande Grundlagsförändringar.
Af Ridderskapet och Adeln äro följande såsom dess gemensamma tankar förklarade anmärkningar till Utskottet hänvisade: ”l:o Alt de Äldres Ramare icke bör byggas på val af desamma Valcoilegier, som utnämna ledamöterne af de Yngres; 2:o att 114 §.
Regeringsformen lemnäs oförändrad i sak; 3:o att bestämdare gränslinie bör uppdragas emellan Bonde-Ståndet och den dass af Femte Ståndet, som utgöres af Fastighetsegare på landet, och att Qvarnegare af Bonde-Ståndet erhålla valrätt”; att således §. 21 får följande lydelse: ”Valrätt inom Bonde-Ståndet eger, efter hemmantalet, hvarje besuten Hemmansegare eller Kronohemmansåbo, hvilken icke hört eller hörer till något af de frenne förstnämnde Riks-Ständen eller ordinarie beställning i Kronans tjenst eller Rikets Ständers Verk innehaft eller innehafver.” "Qvarnegare af Bonde-Ståndet röste med Hemmansegare såsom vid Prestval.” 4:o Att Konungamagten bör göras starkare än Hamrarne i frågor, som röra Riksdags fortfarande; att således §.
106 får i Irsta momentet följande lydelse: Bih. till R.
Prot, 1846, 3 Sami, s3 Haft, 1 2 Constitutions-Ulskottets Utlåtande, N\o 36. ”Riksens
Ständer må — — — — behof.
Vid — — — — åtskiljas, så vida icke Konungen minst fjorton dagar förut förlängt Riksdagen, hvars fortfarande derefter af Konungen beror ” 5:o
Att redactionen bör ställas mera i öfverensstämmelse samt närmare tillses.” Preste-Ståndet har såsom dess gemensamma tanka förklarat, att Constitutions-Utskottets ofvannämnda förslag väl till sina, vid sisliidne Riksdag af Ståndet gillade, hufvudgrunder godkännes, men att en omarbetning i vissa delar deraf erfordras, sålunda: ”att, i afseende på Kamar-bildningen, den olikhet i sammansättningen af de tvänne Kamrarne bör iagttagas, som gifver åt hvardera af deni sin, för det allmännas väl erforderliga, skil jagtiga caracter; att ett nytt motiveradt förslag till de orepresenterades intagande i ett Femte Stånd, med ett mot de öfrige Stånden proportioneradt antal, bör uppgöras; att i afseende på urtima Riksdag och tiden för lagtima Riksdags återkommande bibehålles hvad i nu gällande Grundlagar derom finnes stadgadt; samt att 114 §. af Regeringsformen förblifver oförändrad vid dess nuvarande redaction.” Borgare-Ståndet har såsom sin gemensamma tanka förklarat: att Ståndet ogiilar Utskottets förslag, och beslutar, att ett förslag till representationens ombildning bör uppgöras på samma grunder och i hufvudsaklig öfverensstämmelse med det, som innefattas i Herr Ekholms vid Utskottets Memorial N:o 26 bifogade reservation.
Af Bonde-Ståndet åter är förklaradt: att ”Ståndet, såsom dess gemensamma tanka i ämnet, antoge ett af Bengt Gudmundsson från Hallands
Län afgifvet förslag”, dock med den af honom medgifna och i förslaget genast verkställda ändring, att antalet af Städernes representanter skulle minskas från 45 till 35, och att representanterne för landet, i stället för 155, skulle blifva 165; varande Bengt Gudmundssons i sådant afseende från Bonde-Ståndet till Utskottet remitterade förslag härhos bilagdt.
Constitutions-Utskottets Utlåtande, N;0 36, 3
Vid handläggning af dessa serskildta återförvisningsbeslut, har det enligt 2 mom. 56 §.
Regeringsformen, i främsta rummet ålegat Constitutions-Utskottet ”att samtliga Riks-Ståndens tankar till ett belt utlåtande i möjligaste måtto sammanjemka.”
Men vid jemförelse af Ridderskapets och Adelns samt Preste-Ståndets yttrade meningar, som innefatta ett godkännande af hufvudgrunderna i Utskottets förslag, med bvad å ena sidan förklarats af Borgare-Ståndet, som, jemte uttryckligt ogillande af nämnde förslag, yrkat representationens ombildning ”på samma grunder och i hufvudsaklig öfverensstämmelse med” Herr Ekholms vid Utskottets Memorial N:o 26 fogade reservation, och å andra sidan yltrats af Bonde-Ståndet, som godkänt ett förslag af Riksdagsfullmägligcn Bengt Gudmundsson, hvilket, åsyftande hela Riksförsamlingens tillsättning genom samfäldta districtsval utan q valificationsskillnad för ena eller andra Kamaren, i flera väsendtliga delar afviker ej blott från Herr Ekholms, utan äfven från det af Bengt Gudmundsson förut under Riksdagen lill Constitutions-Utskottet ingifna och af Utskottet i dess Memorial N:o 26 anmälda, hafva i sjelfva hufvudpunkterna af representationsfrågan så oförenliga skiljagtigheter förefunnits, att Utskottet måst anse berörde allmänna sammanjemkning vara overkställbar.
Den sålunda befunna ”oförenligheten” får Utskottet nu, i följd af ofvanåbero pade lagrum, ”till samtliga Riks-Ståndens behandlande anmäla.”
Men dessförinnan har Utskottet, för den händelse, att det ena eller andra Riks-Ståndet må finna godt foga sig efter de öfriga, ansett fullständiga redactioner, iden nion ske kunnat, böra för den slutliga behandlingen utarbetas, och sig föl jagt 1 igen åligga att i möjligaste måtto jemka sitt af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet hufvudsakligen gillade förslag efter de anmärkningar, som i dessa begge Riks-Stånds ”gemensamma tankar” blifvit uttryckta.
Äfven härvid har svårighet mött, derigenom att vissa anmärkningar icke ega så bestämd form, att Utskottet med full säkerhet kunnat uppfatta, huru de respective Stånden anse de åsyftade förändringarne böra tillvägabringas.
Utskottet har dock icke bordt underlåta att företaga jemkningsarbelet och att, så consequent som möjligt, söka utveckla Ståndens uttalade tankar, äfven då den sålunda tillkomna sammanjemkuingen icke fullkomligen instämt med Utskottets egna åsigter om en fullt lämplig representations-bildning; öfverlemnande Utskottet till bemälde RiksStånds närmare pröfning, huruvida det lyckats Utskottet att efterkomma 4 Conslitulions-Utskottets Utlåtande, A.o 36. deras fordringar vid den förnyade handläggning af ärendet, för hvilken det nu går att redogöra.
Beträffande sålunda först Ridderskapels och Adelns anmärkning, 'alt de Äldres Kamare icke bör byggas på val af samma val-collegier, som utnämna ledamöterne af de Yngres,” hvarmed i sjelfva verket lärer åsyftas, hvad jemväl Preste-Ståndet fordrat, att den olikhet i de tvänne Kamreimes sammansättning må beredas, som gifver åt hvardera af dem sin erjorderligen skiljaktiga karakter, får Utskottet vördsamt erinra, att, just i denna hänsigt, valbarheten till Äldre
Kamaren för de serskilda valklasserna blifvit, i Utskottets redan afgifna förslag inskränkt genom vissa bestämningar af högre ålder, större förmögenhet, betydligare embetsbefattningar och redan förvärfvad riksdagserfarenhet.
Utskottet hade derjemte, på sätt i Memorialet N:o 26 pag. i5 finnes yttradt, ''såsom grundsatts antagit, att den Äldre Kamaren, för att icke anses mindre än den Yngre representera folket och derigenom förlora i styrka , bör göras lika talrik och sammansättas af enahanda elementer som denna, och att följaktligen den Äldre Kamarens medlemnar böra ega samma qualificationer som den Yngres, men i högre mått’'.
Att detina grundsatts, hvarpå Utskottet stödt sitt förslag, att de begge
Kamrarne skola emottaga hvardera halfva antalet af Riksförsamlingens medlemmar, och hvarje Stånd representeras i hvardera Kamaren af lika många ledamöter, blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet gillad, torde få förutsättas, enär representationsförslagets hufvudgrunder af samma Riks-Stånd lemnats utan anmärkning.
Val förekommer härvid, att Preste-Ståndet förklarat ”ett nytt motiveradt förslag till de orepresenterades intagande i ett Femte Stånd, med ett mot de öfrige Stånden proportioneradt antal, böra uppgöras'’; men det Högvördiga Ståndet har härmed icke yttrat sin åsigt ovilkorligen vara, att det Femte Ståndets andel i representationen bör inskränkas eller utvidgas.
En förändring i detta hänseende skulle ock föranleda rubbning af sjelfva den föreslagna representationsbyggnadens grundval.
Under åberopande således af hvad rörande delta ämne uti Memorialet N:o 26 pag. i3 och 14 redan är anfördt, och jemte erinran, att representationsrätten för ideella intressen icke kan, relativt till andra, rättligen bedömas eller mätas efter statistiska beräkningar, hvilka dessutom, så speciella, som för ändamålet af tillfyllestgörande upplysning härutinnan kunnat erfordras, icke varit för Utskottet att tillgå, får Utskottet endast såsom ytterligare ledning för omdömet i fråga om bestämmandet af Femte Ståndets representationsrätt till Constitutions-Utskotteli Utlåtande, N.o 36. 5 full likhet med hvartderas af de redan befintliga Riksstånden , samt i afseende på den iakttagna proportionen mellan Ståndets föreslagna tvänne hufvudklasser, upplysningsvis tillägga: att, enligt Kongl.
Tabell-Commissionens berättelse af den 6 Maji 1844» Ofrälse Ståndspersoner af mankön utöfver i5 års ålder, år i84o, i riket uppgått till ett. antal af 20,2///, eller nära lika med Borgare-Ståndets, som, på lika sätt beräknadt, utgjorde <21,o5j, hvaremot Pr este-Ståndets endast uppgått till 4>^9’ samt Ridderskapets och Jdelns till 3,534; alt> enligt från vederbörande Embetsverk meddelade uppgifter, i tjenst varande ofrälse Embets- och Tjenstemän, år 1S42, uppgått lill följande antal, nämligen: med Kongl. Fullmakter försedde och deras vederlikar - 2,260. utan Kongl. Fullmakter - -- -- -- -- -- -- 3,428. tillsammans 5,6t)i; att samma år, jemlikt enahanda uppgifter, Fastighetsegande ofrälse
Ståndspersoner på landet utgjort ett antal af 3,663, med ett efter taxering sammanräknadt egendomsvärde af 5"],868,000 R:dr B:co; att derförutan städernas ofrälse Ståndspersoner, som, enligt Utskottets förslag, skulle erhålla valrätt i Borgare-Ståndet, emot det att Bruksegarne derifrån komme att till Femte Ståndet öfverflyttas, vid samma tid uppgått till ett antal af st,5j8 med ett sammanräknadt egendomsvärde af 10,422,000 R:dr; att förstnämnde värdesumma väl icke är att jemföra med värdet af Ridderskapets och Adelns fasta egendomar på landet och i städerna, hvilket berörde år uppgått till mer än 70,000,000 R:dr, men deremot ungefärligen motsvarar värdesumman af Borgares alla fastigheter, hvilken utgjorde 38,821,000 R:dr, allt med afdrag af sådana egendomar, som tillhört Enkor, Sterbhus och Bolag, hvilkas hänförlighet till det ena eller andra Ståndet icke kunnat med säkerhet urskiljas.
Härvid bör visserligen erinras, attjde åberopade uppgifterna tvifvelsutan under benämningen Ståndspersoner upptaga åtskilliga tjenstemän och andra Medborgare, som icke enligt Utskottets representationsförslag skulle komma att tillhöra Femte Ståndet; men i någon serdeles väsendtlig mån torde dock de uppgifna summorna icke böra anses missledande.
Utskottet hemställer alltså, att Preste-Ståndet behagade, i likhet med Ridderskapet och Adeln, låta dervid förblifva, att hvartdera af de ifrågavarande Fem Stånden, på sätt Utskotteis förslag innehåller, må inom sig förordna lika många ledamöter i Riks - 6 Constitutions-Uiskottets Utlåtande, N:o 36. församlingen, och representeras af lika antal i hvardera Kamaren.
För att nu efterkomma Ridderskapets och Adelns beslut om serskildta valkollegier för ledarnöterne i den ena och andra Kamaren, saint derigenom jemväl bereda den af Preste-Slåndet åsyftade ytterligare borgen för karaktersskil jaktighet Kamrarne imellan, har Utskottet funnit någon annan eller bättre utväg icke erbjuda sig, än alt äfven Valrätten till Äldre Kamaren inom de serskildta Stånden fästes uteslutande vid större förmögenhet eller högre embetsvärdighet.
Men från denna regel är dock undantag oundgängligen nödigt för B onde-Ståndet, hvars ledamöter hvar för sig i de flesta landsorter icke, eller blott till ringa antal, ega fast egendom af större betydenhet, och hvars val-districter ej lämpligen kunna bestämmas serdeles vidsträckta.
Med iakttagande häraf, har Utskottet omarbetat de §§. i sitt förslag till ny Riksdags-Ordning, som handla om valrätten, och föreslår nu: i 10 §■ 1 morn., att, för Bonde-Ståndet, hvarje valkrets må utse en ledamot i hvardera Kamaren, men att de öfriga Stånden böra fördelas hvartdera i tvänne hufvudafdelningar, hvilka, inom serskilda valkretsar, välja, den ena till Aldre, och den andra till Yngre Kamaren; i 12 §. 2 morn., att af dem, som enligt i mom. inom Ridderskapet och Adeln åtnjuta valrätt, skola välja till Äldre Kamaren a) de som inom riket ega fastighet af minst åtta mantal eller af taxeringsvärde, motsvarande minst 12,000 R:dr Silfverspecie, b') de, som innehafva embete af minst Öfverste-Löjtnants värdighet, och till Yngre Kamaren öfrige inom Ståndet valberätligade; i i3 §. z:ne sista morn., att Ridderskapets och Adelns valberätligade ledamöter skola till hvardera Kamaren välja i tvänne klasser, nämligen i) såsom fastighetsegare och 2) såsom ledamöter af Ståndet, samt såsom embets- eller tjenstemän; men att de, hvilka såsom innehafvare af större fastighet eller högre embete, enligt nästföregående §., äro valberätligade till Aldre Kamaren, —- om fastigheisegaren derjemte innehar tjenst af lägre grad, eller emdelsmannen eger fastighet under det i nämnde §. fastställda minimum, — icke må för denna tjenst eller fastighet utöfva valrätt; i i5 §■> ätt valrätten inom Preste-Slåndet fördelas sålunda, att till Äldre Kamaren välja a') Ärke-Biskop, Biskopar, Pastor Primarius, Dorn - Conslitutions-Utskottets Utlåtande, N\o 36, 7 prostar, Contractsprostar, och de Kyrkoherdar, sorn äro ordinarie Consistorii-ledamöter, o) de Universitets-Lärare oell Tjenstemän, sorn 4 § i 3:eje klassen upptager, och Lill Yngre Kamaren a) de Kyrkoherdar, som icke åtnjuta valrätt till Äldre Kamaren, b) Comministrar omgångsvis från de serskildta stiften och hufvudstaden, och c) de i 4:c^e §• omförmälde till Ståndets 4;de klass hörande Lärare och Tjenstemän, som icke kunna utöfva valrätt till Äldre Kamaren; i sammanhang hvarmed, enär Utskottet ansett med den antagna grundsattsen mindre öfverensstämmande, att Univeisitetens Lärare och Tjenstemän af lägre grader skulle deltaga i val till Äldre Kamaren, den förändring af klassbestämningarna för PresteStåndet föreslås i 4 alt till 3:dje klassen blott må höra Universitetens ordinarie Professorer,
Bibliothekarie!-, Räntmästare och Secreterare, och till 4;de klassen deremot Universitetens öfrige Lärare och Tjenstemän, som i och för sina befattningar ega presterlig befordringsrätt, jemte de ordinarie Lärare vid rikets allmänna Elementar-läroverk, hvilka äro med enahanda befordringsrätt försedde; varande för öfrigt, till följd af berörde förändringar, de Kyrkoherdar, som äro Consistorii-ledamöter, nu mera i förslagets iy §. jemväl upptagne bland valbara till Äldre Kamaren; i 18 att, inom Borgare-Ståndet, följande må utöfva valrätt till Aldre Kamaren, nämligen a) de ledamöter af ståndet, hvilka såsom idkare af borgerlig rörelse, eller derjemte egare af fastighet i stad eller på landet, skatta till Kronan för en årlig inkomst, som minst motsvarar 6oo R:dr Silfverspecie; b') Borgmästare i Stockholm och Götheborg samt i rikets öfriga städer af första och andra klasserna; och till Yngre Kamaren öfrige ledamöter af de ståndsklasser, som i 5 §. uppräknas; hvarvid Utskottet, under hänsigt till yrkandet om karaktersskillnad mellan Kamrarna, äfven ansett conseqvensen fordra, att i 20 Borgmästarnes valbarhet för Äldre Kamaren inskränkes till dem, som, på sätt nyss förmäldt är, skulle för samma Ramare blifva valberättigade; och i z3 §. att, inom Femte Ståndet, valrätten så fördelas, att till Äldre Kamaren välja a) i Embetsmannaklassen, de som innehafva embete eller tjenst med lön på stat af minst Majors värdighet, och bland Läkare derjemte den i tjenst äldste Provincial-Läkare inom hvart Län, samt den i tjenst äldste Regements-Läkare inom hvart Militär-district, Ii) i fastighetsegarnes klass, de som på landet ega fastighet af minst fem mantal, eller af taxeringsvärde motsvarande minst 7,000 R:dr Silfverspecie; och till 8 Conslilutions-Utskottets Utlåtande, N:o 36.
Yngre Kamaren a) i i:sta klassen, de, som i Kronans tjenst eller Riksens Ständers verk innehafva ordinarie beställning med lön på stat, under Majors väldighet, med undantag af de Läkare, som ega valrätt till Äldre Kamaren, och i a:dra klassen, de af Ståndets ledamöter, som på landet ega fastighet, icke uppgående till fem mantal eller till ett mot ^,5oo R:dr Silfverspecie svarande taxeringsvärde.
Skiljaktigheten i de för ena och andra Kamaren nu föreslagne valrätts-vilkor har Utskottet i allmänhet funnit vara af beskaffenhet, att i föreskrifternas uppställning fordra upptagandet af Äldre Kamaren framför den Yngre.
Hvadan, för vinnande af enhet i formen, de uti förslaget i andra hänseenden förut på motsatt vis upptagna stadganden blifvit med obetydliga redactionsjemkningar till likhet dermed omflyttade, nämligen i 9 /. angående
Riksdagsmannabefattningars olika varaktighet i ena och andra Kamaren, i 10 §. 2 mom. angående röstegandes valbarhet inom eller utom valkretsen, i ///, 1J, 20 och 22 §§. angående valbarhetsvilkoren för de nuvarande fyra Riksstånden, samt i st5 och 26 jfjf., angående valbarhetsvilkoren för de tvänne hufvudklasserna af Femte Ståndet.
I sammanhang härmed, och ehuru antalet af hvart stånds Riksdagsmän i hvardera Kamaren förut finnes uti 1 §. i allmänhet omförmäldt, har dock Utskottet, i anseende till valrättens nu föreslagna fördelning inom Stånden, trott det leda till mera tydlighet, att 3, 4> 5, 6 och 7 §§., som upptaga de serskildta Riks-Ståndens allmänna beståndsdelar, jemväl för hvart stånd bestämma, icke allenast antalet
Riksdagsmän för derunder inbegripna serskilda valklasser, såsom i 3 §. för Ridderskapet och Adeln och i 7 §. för femte
Ståndet redan är iakttaget, utan äfven fördelningen af Riksdagsmanna-antalet på ena och andra Kamaren.
Till följd häraf är stadgandet i Förslaget 16 §., rörande Riksdagsmanna-antalet för Preste-Ståndets fyra valklasser, med erforderlig redactions-jemkning tillbakaflyttadt att utgöra ett nytt moment af 4 §• 5 hvaremot sednare delen i i5 §■, som angår röstberäkningen inom Preste-Ståndet, i stället blifvit till 16 §. framflyttad, med uteslutande af det moment, hvarigenom de Lärare vid Universiteten och Elementar-läroverken, som innehafva Prebendepastorat, förklarats böra åtnjuta serskild rösträtt inom Kyrkoherde-klassen, — hvilken dubbla valrättighet, som möjligen kunde komma att af samma personer utöfvas till begge Kamrarna, numera, efter valrättens allmänna fördelning inom Stånden, icke lärer kunna anses lämplig.
Rid - Constitutions-Ut skottets Utlåtande j No 36.
9 Ridderskapets och Adelns beslut om bestämdare gränslinie mellan Bonde-Ståndet och den klass af Femte Ståndet, som utgöres af Fastighetsegare på landet, samt om valrätt för qvarnegare af Bonde-Ståndet, har Utskottet trott sig ändamålsenligast bringa till verkställighet derigenom att, i 6 §., Bonde-Ståndet definierats såsom utgörande ”besutne hemmansegare och Kronohemmansåboer af Allmogen, hvartill icke räknas de, sorn varit i Statens tjenst anställde, ej heller de, hvilka ega sådana bergsbruk, som i nästföljande §. omförmälas;” alt, i y §., Femte Ståndets 2tdra hufvudklass upptages såsom bestående af ”de fastighetsegare på landet, sorn ej till annat Riksstånd höra,” med tillägg aLt ”bland desse fastighetsegare äfven räknas till annat Stånd ej hörande egare af Fjerdeparter i Fahlu bergslag eller af andra sådana bergsbruk, som utgöra, af styrelsen öfver bergsbruken privilegierade, inrättningar till förädling af mineral-rikets producter;” och att, i 21 §., valrätten förklaras böra tillkomma Bonde-Ståndet efter hemmantal, och för fast egendom derå visst hemmantal icke satt är, efter den i i3 §. för dylika fastigheter stadgade beräkningsgrund; varande, i sammanhang härmed, den åberopade föreskriften i i3 §. sålunda omredigerad, att ”för qvarnar — — — och andra fastigheter, derå hemmantal ej är satt, röstas efter samma jemförelse med hemman, som vid Prestval/’
Genom den nu föreslagna utförligare redactionen af 6 och n §§., förmodar Utskottet hvarje anmärkning om obestämdhet i afseende på Stånds-elementerna vara undanröjd; och då det undantag, hvilket i afseende på Bonde-Ståndet för närvarande eger rum, af dem, som ”någon ordinarie beställning i Rikets tjenst innehaft”, i Förslaget blifvit utsträckt till dem, som ”varit i Statens tjenst anställde”, hvilken allmännare bestämning således äfven omfattar dem, som varit extra-ordinarie tjenstemän, och som i studiebildning måste anses med de ordinarie jemförlige, bar Utskottet blott haft för afsigt att, såsom en ytterligare utveckling af representationsförslagets grunder, frånskilja Bonde-Ståndet alla de Fastighetsegare, som rättligen böra till Femte Ståndet hänföras.
Dessa af Ridderskapets och Adelns beslut föranledda förändringar underställas jemväl Presteståndets godkännande, äfvensom
Utskottets åtgärd att med anledning af den inom Ridderskapet och Adeln uppgjorda nya reda Bih. till R.
St, Prot. 184S j 3 Sand. 23 Haft. 2 10 Constitutions-Utskottets Utlåtande, N:o 36. elion af 21 hvaruti, i stället för de enligt 15 §. af nu gällande Riksdags-Ordning nyttjade orden ”Rikets tjensl”, begagnats uttrycket ”Kronans tjenst eller Riksens Ständers Verk”, till likhet härmed jemka ordalydelsen i Förslagets 2, 13, 23 och 25 §§.
Som Ridderskapet och Adeln specielt beslutat bifall till Utskottets förslag i fråga om urtima Riksdagar och tiden för lagtima Riksdags återkommande, hemställer Utskottet vördsamligen, att Preste-Ståndet må låta sin i afseende på denna fråga gjorda anmärkning förfalla.
Den af Ridderskapet och Adeln yrkade förändring i Förslagets 106 pm lid .för Riksdagars afslutande, bar Utskottet infört ej blott i nämnde §. af Riksdags-Ordningen, med den redactionsjemkning i det följande af §:n, som till följd deraf ansetts nödig, utan äfven i den motsvarande tog af Regeringsformen; hemställande Utskottet, att Preste-Ståndet behagade, äfven i detta fall biträda Ridderskapels och Adelns mening.
Enär begge dessa respective Riks-Stånd fordrat, att Regeringsformens n4 angående Stånds-privilegierna, skal] hufvudsakligen bibehållas vid dess hittills gällande lydelse, är sådant af Utskottet iagttaget, så att annan förändring nu icke föreslås, än utbyte, i första raden, af benämningen ”Riksens Ständer” mot Riks-Stånden.
För öfrigt och med anledning af 5:te punkten i Ridderskapets och Adelns så§om gemensamma tankar hänvisade anmärkningar, får Utskottet vördsamt underställa följande i Förslaget vidtagna redactionsjemkningar:
Förra Förslaget, Nu föreslagen lydelse, Riksdags-Ordningen. .. r §• 2‘ -— — utgöras a t — — — — utses genom val af — — — — indelade — — — — och är fördelad på — — §•
19- för ett lika afgiftsbelopp för lika afgiftsbelopp Conslilutions-Utskottets Ullålandej N\o 36.
11 — — hafva för denna dubbel röst rätt — — — — fasta egendomar — — §• — — Följaktligen må ej heller — — — Likaså må den, söm till Borgare-Ståndet hörer, ej §• — — fyra dagar — — — — de vanliga inkomsterna — — , • , • &
Frågor må väckas i hvilkendera Kamaren som helst; men efler för loppet af fjorton dagar, sedan Konungen afgifvit
Sin proposition om — — bivista Riksens Ständers rådplägningar och beslut. §•
Uti Plena föredragas — — så framt ej Kamrarne derom annorlunda förordna; — — §• — — fattat definitift beslut — — §• — — ökas ledamotspersonalen — — till ett antal af Sextio, — — — — hafva dubbel rösträtt — — — — fast egendom 27.
— — Ej heller må — —- — — Den, som till BoVgare-Ständet hörer — — må ej — — 37. — — fyra söcknedagar — — 42. — —de ordinarie inkomsterna 43.
Frågor om ändring eller förklaring af grundlag kunna af Riksdagsman endast hos Riksens Ständers Constitutions-Utskott anmälas.
Frågor i andra ämnen eger Riksdagsman väcka i den Ramare han tillhörer.
Men etter förloppet af fjorton dagar, sedan Konungen aflåtit
Sin framställning om — — — 60. — — öfvervara Kamrarnes öfverläggningar eller beslut. 69.
Uti hvardera Ramaren föredragas — — så framt ej Kamaren derom annorlunda förordnar; — — 72, — —fattat sitt; beslut — — 73. — — ökas antalet af ledamötferne — — till Sextio, — 12 Constitulions-Utskottets Utlåtande, N\o 36.
§. 90. — — skiljagtigheter — — ski 1 jagt ighet — — §. 108.
Ej må Riksdagsman någonsin kim- Ej må någon för sina gerningar na under tilltal ställas — för eller yttranden i egenskap af