Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
ilati~r- ' liga sliitssteii, att tillfä1l.e till sj älflörsö; ji.ii.iig genom eget arbete .idiste beredas de öf~7e~.k&amp;a livinrior, som h:: hhi.g kniicle finiia detta tillfillle inom ett äktenskap.
För mig fra.mstal .. de sig vid imclersökn.iag af detta förhå,ll.ande den frtigaii, om det ej än.cl&amp; i ratt hög grad berodde p&amp;, konstlade orsaker, och clnrfox: i va.sentlig niån Ii-iiiide moclifieras, om clet läte sig göm att iBfOra en lifif ' ormig &amp; I~te~ial~al~sBlcler för bi %&amp; lcönen, - och tlax~i~ecl vax uppilaget * et.
Iteclmi vid 1390 &amp; ils rilisdag befanns ticlen vara mogen att öfverföra fi %grwi f i h i cde teoretiska ~nilersöki~ii~gai.nes till det l~rditiska lagstift~xiiigsarbetets onirkcle.
F. T.: Borg, den inåiig- k i g e vsrinl~järtacle för.l; 8mpe,ii för kviniims rätt, befanns villig a t t fram.Bära fragaii ' inför riksdagen och väckte inom försts kainniaren motion om framflyttandet af den Iivinliga akteiiskaps- A.ldeii till tjiigoett Ax.
Natiirligtvis föll cdet motionären 1.ika litet so111 1i5~goi1 annm in att t&amp;~ilm sig, det ett till hela sin taldie- g h g sk f ~~llkoiriligt n y tt förslag skii11 e Iinf va den min sta utsil; .t till jï.anigG.ilg redan viil den första riksilr~g, c18 det vackte,.;.
31otioiien afsig därfór icke, och li~inde +j heller nfse, uhgot ann; tt an en priixipförkl i ~ i ~ i ~ syfte g, att fästa 1czgstiftarn.e~ iippin&amp;rl \ sam.Let p&amp; cleii viktiga frBga1 ' 1.
Men Ileiiim. \ rar battre förberedd, än man kunde tiininla sig, genom den sunda riktriing,,
i hvilkeii lagstiftiii11 gen oin bviiiiiaiis i q d i g h e tsålder ~itvecldat sig.
Efter det kviiina 1.858 fatt r ä t t a t t blifya myndig ejfel.
cimö7rcm vicl 23 k s &amp; Mer, föiol&amp;wades 1563 alla 1i.viii11or mgncliga, (l&amp; de uppii8tt 25 Ar, ocli.
1.884 nedsalttes iiij~1icl.ig11ets8ldern till 21 kr, i lilihet med hvnd ftdlet a r i de Hesta kult~~rsaniliälleii.
Meiiiiigen inom riksdageii befrniils mogen för liöj ande af äkten- slrapshldern, visserligen icke till mynclighets&amp;lden, men till oni- ' för en h.ofsaiiiliet, soin iiii~: inad.e si.g till iiiiclfdlei~liet, ocli deii.
~iiotkering, hvarmed ntskottet bd.ecl.sfi,gnde.
nfstj7xl; aii de, vihr i d l o: ~I&lt;tniiigsfullt.
Det v m deli.
12 mars 1890, soiii.
lagiitskottets bet&amp;iikniide ffirekom till behmclling i k m n r n e, och frarnhllade clär, i syn- nerhet i cteii första, langa och.
intressaiita debatter.
Det oväiitarle iii t~: affaile, a tt e tt yrka11 de oni htwi: e.rni.ss för fr6igaii.a ntredliiiig kldersg.äiis, a t t det stod klart för reforiiieiis vänner, a t t ett öfver- g&amp;iigsförsle,g i detta syfte borde ha god utsikt a t t g&amp; igenom.
Vid 1 S9 i.
&amp; rs riksdag upptogs därför frkgal; af ?lotion äreii.
i denna form, d&amp; 1-1 e 1.a reformen s1; uU.e varit genoii~ffiid ined äiiclr: iii g af clt c ?zc ?a ord i lage1.1, i t,y att uti 8 G kap. 3. gifterm&amp;lsbal.km, ordet fe ?~ztou skulle litbytas mot acle~ton.
Med anledni.ng af detta förslag beslöt ri1: sdngen utnii.
iizvaiidnii~g en slwifvelse till kongl.
maj: t ined aiih&amp;Ilan om iitrediiing.
Regeriiigeii stiiIl.de sig loj a l t denila m ilic ' i,llan till efterratt else och 1 1, ~ kö s t fk&amp;ga1z till 111.ecli.- cii~alsty~elsen shsom den myndighet, h v i l h i dylika ämnen borde anses mest saklriinnig.
Ganska riktigt ' fillcde oclcså me- dicinnlstyrelseii sitt utslag till förimh för l8 h:, sSsoin den l#gsta blder, d5 f v.iniian i a.lliiiailbet.
finge anses iiiogeii fil:.
ii1ite11~ksi.p.
Men o1yckli.gtvi.s tog sig bemiilte sty1: else ocks&amp; före, m niindigeii 0111 del].
ifr&amp;gasntta reformeiis w e r k i i i ~ i i ~ j r uridisli t afse- ende.
Hsr, liksom vicl i i p l ~ r ä t t a ~ ~ d d e cleii t iiya lageii för tyska rf- l; e t, l lade ile .,j nii tlisla a.ill~.toriteterii a visat sig mindre gy11 II sain t stamda mot en högre äkteiisl~al~shlcler am.
de mecliciilslm '
sakkunniga domare, och medicinalstyrelsen hade ingen som helst gi1.tig orsak att oåtspord svara i deras ställe och på deras vag- iiar.
Ett dylilit wai .. företog sig emellertid stj~elsen att afgifm, och dess iitl.&amp;tande kom clilrföi: att g&amp; u t p&amp;, att i fall j~uicliska betänliliglieter gjorde det nödva~~cligt a t t stailila vid en lägre.
i-lder 18 &amp; r, så finge maii.
v&amp;l nöja sig med 17 g r.
Nii skulle våm kongl.
svendca j urister icke hafka varit liongl .. svenslra jui: istcr, om de icke skyndat a t t begagna sig af ilet liiryph&amp;l, som s&amp; oväiitaclt öppnade sig för dam.
F ö r 1892 Ars riksdag framlades mycket riktigt en kongl.
prolmition om deil kviiiliga äktenskapsålderiis höjniide, meii icke till 18, utan till 17 &amp; r.
Förslaget antogs utan debatt af riksdagen, hvarpf~ den Irongl.
fijrordniiigen iitkoni.
1: edai-t deil 1 q r i l 1892 ocl1.
tr5Cclcle i kraft den 1 jm.umi 1893.
~ ä r d e c vm l fir&amp;gan p&amp; en g&amp;ng för en oviss framtid u n d m skjuten och dess lösning swnin.ni~lsryni pt ti1.l de mest ininiinala inatt.
Det lilla tuppfjät som uttagi.ts, d&amp; ett större steg med stöd af ck11 d.lniänna ineningei~ varit mijjligt, hade visserligen räckt till att 1Bta den svenska lagstiftningen i detta afseende intaga den fi&amp;msta platsen i Europa, iinder det endad ett par af den ameri~~anslra ~mion.ens stater i den yttersta västern gått s&amp; l h g t som till den kvin.lig,.i äkteiiska~~sQ.l.dt: i: i~s hoj a11 d.c till 1.8 Ar ..
Men refoï.~zzens ve] - kan ii~skriinker sig hiinned till det visserligen erliäni~ansvärda, att ett ringa fåtal 1z: vinilobarii - i allmänhet ett sextiotal om Bret - räddas från ett allt för $idigt iiilcastande i äktenskapet, under det de sociala verlr~iinga~ne af den nya lagen iiro nästan oinärkiiga, e11.er rättare sagdt inga alls.
Under sådana förh &amp; llanden hterstix clct endast att iiug- g r a m t aktgifva.
p&amp; den nya,] .agens vei; kningar, s&amp;daiia de frani- träda i deii svenska befolkiiingsstatistikeii, och att för öfrigt genom.
fortsatta rön bearbeta.
frBgan.
och 11åll.a intresset vaket,, till desa nästa, steg kan tagas med allin&amp;iii.ia meningeiis stöcl ..
Ty ntan iletta stöd skiille i * eformeri simt visa si.g s&amp; godt soin värdelös och silart följas af ett bal&amp;g, db de, som icke blifvit iipplysta om dess föriitsättningar, rimligtvis icke k ~ i ~ m väntas a i1ar.i se nhgot alinnk än ett ingrepp i den persoiiliga friheten.
0111 det n u vei ' liligeii 5 i ~ sa, e.ller om det blott före- faller att si % vara, seclaii en al.l.n~än.nnre ~itbredcl upplgsniiig v a d d ocl~ ii&amp;i: t en starkare känsla af inäi~i-iislioviirdet och af ilet f~.riietli: an.cle i tt slafva föi: en Iiin, som icke sviuai: inot det:.
ntförda arbetet, - nog af, aldrig tillförelie i nza.nskligheteiis historia Ilar den j iiirillikda lönelagens tryck synts sk~friiktansvärclt som i v&amp;re dagar.
Undan ' dess Iirossaiide tyngd fly sh jiiinga, som det lc~mna, till fjärran ~värlclstrakter, för; %tt bryta bygd i deras jniigfri~liga vildinarker, eller, om dessa redan äro tagna i besittniiig af storl; apitalet, &amp; ttininstoi~e finna biittre lön för sin möda i deras j 5tttelilit vstxande storstäder.
Nis ligger det i det kvinliga lyimets art, a t t färre lcviimor 811 111a.n vRga den 1.kn.ga bew: arli.ga och ä111iii alltid afveiityrliga färden öfver h afvet.
Deii natudiga följ clen hstraf h, a t t den ' redan förut be taiikligt störda; j ~nivilrten mellan b- önen ytterligare rubbas.
Ofverskottet af kviiinor i de gamla landen blir till följd af inass~itvai~clriiige~i aniiii vida större, den menliga i %terverkan y k 1ivi11nan.s s tällniiig iiiiini vida s~Arare, an.
o111 de ganda anli liga orsakerna en.sm1.ma finge h t f a r a a t t verk.a.
Men under tiden iitvisni: statistiken.
: lried dl öilslwarcl tydlighet de delar af ' vestra Alnerilra, Au- stralien.
o. s.
. \ -., dar Izvinnobrist i. trots af den.
stoma foll; .van- a11n~i cli: ingeii?
el l er r#ttme i följ d. af dess iimil.i gcz öf~~eïskott, allt jamt fortfar a t t rkda.
Dess vaiiliga följder uteblifva heller icke här.
Det arbete, som.
enligt sakens i-iatinr bör uträttas af kviniior, s t h i ett pris sh högt, a t t det i förli8llnn.cle till rnan- liens arbetslön \ r &amp; l inA I c a h s oproportionerligt, och dk detta pris ii,i~cl&amp;, icke i: acker till att, ditföra det nöcliga inAttet af k vinlig arbetskraft,] neri arbetet and&amp; ovillkorligt m&amp;ste utföras, komni er det i stor .~~tstrachiing att uträttas af manliga lii4iider.
Det &amp; r i dessa, ti.akter, som kviniiorna mera närmat sig till eller lgcliats n.ppi-i&amp; sina gamla önskembl a11 p&amp; niigoii annan del af jorden.
Det ar dar, som politisk rösträtt L % lrvinnor tidigast och allin&amp;iinast blifvit en verklighet.
Men det &amp; r ocksk diir, soni alrtningeii för h i n n a n slagit öfver i en livinnodyrkaii, 80111. icke ~ &amp; l l 8 ini ' ar2~11 n till de 10; jligaste öfvercli ' ifter och izigon g6,11g Iiotar a t t antaga fornieii af eii gyiiokrati, clik den här- sJiali de] &lt; \ .iiin m t,il.lbriiigar sin tid i ilialilighet, lättj n och lyx, t~1I.t uiiiler det den slitande och släpande maniien lamiias a t t iit~: nttn b&amp;le hennes och sin egen gärning.
Uilcler skdana för- Iiii,lS.nii (leii m8ste utsikten för Iiviiiix~.~~ a t t fylla sin 1,ifsuppgift iiiolii &amp; I&lt;te] isl&lt;al) tpe t uti de gaiiih.
k~iltiirl t111 de11 blifia &amp; IIII i i, iiieri5 l.,egr&amp;iisad, &amp; ii e1; jes skulle vara fallet.
Akteiislial~ens allt jämt aftagande mital bland de civilise- (le foll&lt;eii.
l&lt;aii &lt;l ocli i 1 qp,liiil.
(L 11.ilraf.
riisaiiit f O r k h % ~ Det b
tyder p&amp; e.11 allt mer och mer tilltagande svårighet för maiiaeii a t t bilda och försörja familj.
P&amp; samma g&amp;ng stegras svhig- heten för de ogifta livinnornas v&amp;aiide skaror a t t fiiina en nnstiinclig besgiiiiig.
Bi: eclvict och siiaxt förli de bvianorJ soni söka inträde p&amp; nyn banor i följd af behofvet a t t ut veck^ sim anlag, träiiges ett iniingfaldigt storre antal, so111 kastas.
in i Iioidrnrrens ined .meimen i följd af tv&amp;nget a t t Iefva.
Viiiner e; j k~inilaii sin fömö~:, jiiiiig af en make, i ntbyte niot de fo,~liktelser, so: ni i~~: bet~fördeln ingens stora lag &amp; laggel: 11enne a t t &amp; rda hem och barii för clein begge, sB mhste hoil strafva a t t piiegen hand försörja, sig själf.
Db den vnsainina Iiviiiizaii liar blott sig s,jal.f a t t s t r a f ~ n fös, nnclw det n-iaiirieii i regelii afven fh.- striifva ~ O I ' linstrn.
och barn, sh ' a r följden, attt clen.
eiisaini~ia kviimaii ~ihcle .. rb,jjiider deii h i l j e f ö r s ö r j a i d e rnanneii pi, arbetsniarkliadeii och i-necl sitt underbud gör sitt till för a t t 1i.tträi1 ga 1101101n cI&amp;rifrA.ii.
Maainei~ fiim ei: s i g nied.
lätthet i. denna taflan, s&amp; lan ge ilen blot t fi: einlrallns ef de: inneboeiide anl~agens oemo tsthi.dliga h l lel.se.
niläiiskligli eten &amp; r caime~ligei~ icke s&amp; rik, a t t deil liar r&amp;d till a t t liita ett enda vexldigt stort eller godt ei-~lag förkviifvas eller undertryckas.
Men kviii- ii.ans iiat~irliga och berättigade striifvan a t t höja sitt köa har ell.ei: i följcl ingen s6irczi.e iiä~i-islx) an deii massa a,f öf~~ertaliga af tidst ' örhklic ?lnde~m oförsörjcla Irvin.iior, som iitan milagens kallelse tvingas till taflan y&amp; inänii en ' s l efnadsbaiioi.
Då nu den 1; vinliga Iioi-~l~urrease~i npptracler i massa, ~cerl&lt;a: r den icke mii orledes a11 cleii.
1iiiiesi.ska kon lriii.~ei-~.se~~ ined det Iivita mbe- tet i liustlancleii vicZ Stilla hafvet.
Lef~7ebröclens a1i1; al a r i det stora hela oförandreclt, meii ett dubbelt antal haiider rackas u t efter dem.
och axbetspriseii i~eclpressas.
Om det an icke går så lRngt, a t t lirarje livi1111a, soin fiir en a ~ ~ ~ t a l.
l ~ Iiii~clïai: ~ilig, en inmi a t t gifta sig och fdrsör,ja.
en mii~ai-~ liviiin.a, ' SA tvi.ng.a,s dock ni.ai~nei.i till slut atst - \ 7al,ja.
me1.l.m tveii~ie a1ter.imt.i.r.
Hall scïso~n sin akta i n a h, d e r a t t hiw sitt ara, och akta k~i1iiia.11 hata och fiulcta I.ienii e sttsoi~&gt; sin konkuri.-en.t.
Ett tredj e gif- 17es icke.
~~~~~~~~~~~~~~~e ofta, o c l ~ en- Det iii * ett f1: An.
Ii~viiiaorörelsei~s t] .-äget upprepa&amp; pistQen.de, a t t lirinliglleten m&amp;ste i större el.le18 miiidre grad 1i.h af; a t t ile varf, soin hittills msetts utesln- talicle tilll~örs det starkare kön.et, afven s1: oln öfvas af det sva- gare.
Lika Ii aft igt f~ïneliri d t af den.iia8 röi.dses \: ann er, torde
clock detta, p&amp;st&amp;ende icke böra till sin betydelse unclersk~ttas.
Betydelsen skulle tlh finnas ligga däri: att det i sjalfva verket ilr ett rent motsatt förli&amp;llande, som Bclragit sig iippiiiiicrlisaiii- het och vaclier anstöt.
Hw~cl so111 ej sä: lan förefaller egendonz-] .i&amp; hos kvirinan, som träder in y&amp; mitniieiis gamla banor, är i sjalfva verket icke, att hon skulle visa sig för litet, men viil för ozy7cet kvinlig.
Under värlclsáldranias lopp, och allt efter som könens lcacïalrtersoliliketer utvecldaks, hai ' va ~lissa egen ska- per, förtjänster ~ a ~ 7 soiii ä l brister, företrädesvis iitbildat sig 11.0s 1iim11i en., aiidra fciretr ädesvis Iios k-ilinnan.
D&amp; nu.
kviiman tra- der in i iiya verkningsliretsar, krafves det helt naturligt en viss tid, iminn hoii förink fii1l.t s$a.ssn sig epter de där ricla~ide, iijr I~eiiiies däli te n y a föörh U1 and ena.
Siirskilclt under denna öfverghigstid s l d l det d&amp; visa.
sig, a t t pit ifr~ga~arawide oinrii.- deu.
d e specifikt lwi~lliga förtj gmterna slrola trada mindre bjärt i (lageii a11 ile specifikt Irviiiliga briateïiia.
Enligt salieils 11.r2tnr skols d&amp;i: ~i.cl oc: l&amp;; le sistiiaiiindcz visa, sig 111eri3 fi: hstötaiide i cle fall, .ckr liriniinii 1ia~ta.s in 136, nyn banor i fö1,jd d tvhnget a t t lefna, iiii i de f d, där hon iipps~ker nya baiior i följd af aillageiis kallelse.
Det äi; detta, ostridiga sakförhållande, som ligger till gulid för den ngra till hmds liggaide missuppfatt- ningen om de reii t lrviii l ign egen slrapei-ii as f örsviiinaiide hos l; v.i.i.iii.or, c&amp; det i stallet ' I~nrde .vaxa tal.
om dessa i.fi-tiga~lass~i~cle egenslapers allt för sta-rka fram tradande.
I hvarj e fall iitma- 11wr deii s&amp;lnncl,.i, frainträdniide bristen vida mera till kritik, än.
fall.et varit p&amp; d e omr&amp;den, c %i,r maniien af W e r varit van att inöta] wiii.iian, och 11am Iii: itilc vadei: oblid.
i, sai~mia III~JZ, som bliclrcn slrilipes af koii I i oi~eiiskanipens &amp;; d.
- &amp; I värre blifver det, d&amp; t v h g e t för kviiviiinan a t t täfla iiie (l inaiinen om lifvets iippeliiille inAste hterverka p&amp; den Iiviii- l .iga.
iippfos t ra] i.
SA Iallgi.
dettri.
iir fallet, gifves ingen aliilim .~lt \ rao h a11 att oidiin kv.innaiis Iielta «l) pfostran a %, a t t hon g8r iit i lifid,s strirl liliii.
val riistnil f ' &amp; det ogifta soni för det 1BtB det gifta s t i d e t.
S&amp; Iniige de sociala, iiUssfi) rh&amp;lla~~clena bero ph sliiiiipena ovissn.
lotteri, iiioiii Ii vilket af dessa biida.
1 sitt lefiindsl~all, 11G~ste ocksh geil h i n l i g a fir1.t ILON s l ~ ~ I finlir2 iippfostra~i hafva tv&amp; striiiigar siii b&amp;ge och, i olikhet ined den manliga, lida af sin rilrtiiirig mot ett diil~belt niAl.
Hvai.je föniiiftig iippfostri~i.gspl: lii milste r.iml: igtvis i främsta rummet taga sikte pk och inrättas efter det lef~iatlsni bl., hvilket stBr 5 '
främst fdi.
dem, som skola ~ippfostras, och nppgifterne stalla sig betydligt olilra, om kvinntm i första hand s k d l ' seredas för l i einniet ocl i i am clra for e11 (Iiimtom liggande verI~saiiili.et., äii 0111 lion ~1rnl.l i .lika hög 61 le^ i * eiit af i.itvervQpmle grad iit- I-iist.lzs f6.r de11 seiiare.
J n s t cleii form af nppfostraii, soin .förmenas bast skola for- bereda I&lt;viii.iian a t t upptaga 1~ampe1.1 mot maiinen, vore s&amp;l.niida i. qjiilfva verket mest ägimil att g i f m lieniie eii?
g y n n s m stall- ning iiiot h i, som v a d e r Iieiiiies ~medtaHi~i.e, dA lian ej kali 1) l i.
f ~ henlies ~ si.
(lokniiii: nt i lifskainpeii.
I n f ~ r e s lion 115 oinrAtIen, f ' dï hvilka, Iion.
iir f~ ' äri~ii~,zncle, och soin äro främmniicle for lieiiile, eiiiedan det gr y t t r e t \; aaig och icke inre lrd.lel.se, soin, f (.irt lieriiie dit, dii.
slrrill 1i.on ock p&amp; dessa ornrfLdeii.
11.ödgas vikk oril1 diila iindei:.
for iiii~~iieii, soni liar fonn8iien af a t t e,j l) l.ott genom s i n ' iiatlir, I ~ ~: L I I ock genom iiedä.rfd mma vara bilttxe Iiiilipad för dem.
: I) P.~, kan ej iiel~as, att e t t visst os,jälfstS~ncligt e f t e r 1 r - n iiigsbegiir Ij sallaii i~itili8d; er stil~tf ' vandet fdr en l) a,ttre ' kvi.111 ig iqq~fostriwi i vLrs dagar.
.Uen kviiiliga slioluii skall göra all: ting efter, som forelinf ' ves i den manliga; kviiiiian skall lära sig a l l t det, SOIII inmiien 1:) ehöfver l a m sig, for a,tt riktigt visa, a t t lioii iiil 11~~ii.s andlige jaiidike.
Härvid foi: * bises blott a l l t h:.
lätt, att jiis,tlii&lt;: 7t,i,e / icke är det s,zmnm som 7i / clt,cd, och att den förra, långt ifrbii a t t utesluta olikhet,, snarare pekax cliire ' inot.
S#rskil~It af den engelska iitveclrlingsfilosofien göres ilet i oKsn d,zga.r med styrka gäll.anile, a t t en högre ~ ~ t v e c l d i i i med g nöd- viimdighet leder till, ja rent af besthr iiti framtriidandet af de.
olika.
anlag ocli för~iiö~eiilieter, soin skiljer deii ene iiitlividen, den ena personligliete~i, den ena nationen fr&amp;n den eller de nnclnt.
Ar detta riktigt, dit maste det äfven gälla i fråga om olilrlietemcz niellaii Iiöiien; ocli det wrcler d&amp; e t t i ~ p p ö r n i i d e - \ %Id niot ilen kvinlign.
natiireii, soiii gi; ymt s l d l.
11äi1ii-1~~ sig l ?&amp; ink^ ofler, o111 ilen kviiil.ig: i, skol s11 fÖi: etr&amp;clesvis vill lägga, z11 pA.
a t t blifva en f i h i k for studenter, fdlproppade m&amp;li&amp;ncls.
mecI lati11~1ia ~ $ o s o ~ soni, clmas större receptivitet fiaiiske] .htit ileni r sl&amp; i siga minst lika lätt soiii dexw manlige j iimnBrig~, meii so111 iite i lifvet biott skola vara deiii ti.I.1 eii tyngi-m&lt;le l&gt;: irlast utan gagn för deras andliga jag.
Det s 8.
p: sig qja.lR.
att iiiider e t t si,da,iit s&gt;~steni Ixiiiiiaiis t, ~ r skol~t k o i ~ i ~ i till.
i ~ ~ s.
h ~ i i r ~ k i l (;: t1 h.
1; 1g ocli f ~ j ~ ~ r ~ i i j g c ~ i al l i (1 e llig
fiillr~ riitt; och långt ifråii a t t clärigeiiorn ställas vid maiiilens sida s h o m i allo hans jämlike, skall hon i framtiden sh mycket fas tsre biii das vid en iin derorcl~iacl ställiii~ig, som 1i.oii aldrig slci1al.1 lininm~ loss ifrån, s&amp; 1.ang.e det basta, det mest lifkraf- tiga,, det iiiest egeiiclomligs hos Lienne icke %r koinma till sin Lila rätt.
Dek milnsliliga lifvets stora arbetsfält skall en dag I) ii.tti.e iiii IIII Iilmia nppcleltw i. tre oinrttcle~i, ett där inan oc.11 li.viiilia i Iwixft af geineiisa1iiin.a a d a g st&amp; sida vid .sida i ge- iiie~isa~in striifvan.
f6m.
eget och anclras Biista, ett aiiiiat där inan- iien i Iiraft nf siim säregna anlkg a r iiteslutaiide eller företrä- desvis 1zä.rslm1 de, och ett ti: .ecl,j e, dar al.lcleles det sam1n.a af al.ltle: les lika oraaliei: %r fal l.et ined k viiiiiai~.
DB först slcall frillstänclig; jii.iiiI: il; het iiiellaii.
könen liafva i~itradt, i.iiir det sthr k \ 41iiiaai RA.
väl s0111 niaiiiien öppet a t t efter inBttet af sina aii- lkg fylla de vad ' i. l.ifvet, s6rn hvar och eii t t f dem b %st passa till.
Men detta stora, inkl slcnll icke lata sig iiis geizoiii den ena ellei: aiichia, oiii &amp; ii i sig s,j$lf a1d1: ig SH, rättvi.sa och v&amp;l- 1) etiinl; ta lagsti.fti.i.ings&amp;tgarcler1; SR .läiige sociala ~nissförlz&amp;Uali- (len fortfara, a t t i saniina ~~tsti %cliniag soiii 11.n öfva sina for- cliirfiiga verlzniiigar.
S&amp; länge dessa inissförh&amp;ll&amp;iclen st&amp; kvar i 0för1iii1is1iad styrla, I s5 läiige skall ock fragan oin en bättre stallning föl- 1ivi.nn~~ii endast endels kiini~a .lösas.
Och i en ' v i s s ineni.ng skola rn&amp;B&amp;iidn de forra aldrig helt l %ta sig af- Iägsiias, t y den sociala frhgan &amp; r gammal som världen och lär val i s t o r t sedt s&amp; förblifva.
Men äfven ' om det aldrig skall.
l; oiii.ma en dag, då alla de spörsm %l.
iiro lösta, p&amp; Iivillca, inä-n- iiiskoanden sedaii urminnes tid öfvat sitt sliarpsinne, di % gifves det dock frligor, Iivilkas iismn vi här ej behöfva nämna - t y .Ii~rar ~ n n n Iriii~ner dein reclaii förint - meil som lin s&amp; enstäi-i- digt fordra sin lösniiig, a t t dess iiteblifvaiide k m varda lik- t ~ 4 i g - iiied t lie1 a den moderm kiilt rire.~i,s ni i d e r g h g.
1nfU.r dessa sl ?örsiii&amp;l Si.va~: .l ?.eii kali eller far l~viiziiaii i \ 78r tid stil likgiltig.
- .Därtill lieröra de alldeles for iiara heniiex egen viilfärd.
Ty med dein stBs frligan om hennes eget släktes 1.16j; ~iide i ett sainbaiid, som aIclri.g skall Iiit?
sig 10sas Har det eii.
clag koininit dithiin, a t t frttgaii 0111 en bättre ocl: ~ inera 11-1 al111 islw värclig til.lvaro for sainliiillets clj iipare lager fAtt ett sakert svar, a t t den j äriili&amp;rcla 1.önelagens o bevekliga tryck ej I a ngre ilrifver milliontals l; ~~,iiinor L I ~ fr&amp;n sin plats vid Iiemmets liilrd till en Iräjdlös taaflingsl; mnp o111 b3: ödet för da-
gen, di % s l d a ock de spörsm %l, som alldeles särskildt a11g.h lwii~i~an, med en helt annan I8tthet finna sin 1ösn: iiig.
Hiirii el; dylik lösning biist s1rtd.I.
viimas, det vet ingen 811iii1, o111 %il de icke saklias, som i hög ton frnii1liaf~la sinn, eg11.a recept darfdï s: nsoin de allena saliggörancle.
INen det veta vi, a t t i denna frkga mynna alla aiidra lit, och a t t tidens största och titllaste andm sätta, in hela sin striifvan på a t t finna dess svm.
För den sk1111 g8ll.e.r det för kviimmi icke mindre ä11 fcjr m.amieii, a t t 11011. fö.rst och sist m&amp; fara efter deii f i Q a n s] .ös- ning s&amp;soiii det ena iiödvändige, t ~ di %, ' och blott cld, f d l e r.
henne allt det an.drn till.
&amp; j ä m no.
Dikt af Sigrid Leijonhwfvwd.-
Xåp blad ur svenska kvinnans historia under s jukkonhundraka1e.t af Ellen Fries.
jiittonhiindratalet är p&amp; satt och vis kvinnans århunclrade.
: Blicka hed iniriiet och fan.tasieii.
in i detta, tidel~vwfs Panteon!
Till och ined i förgriiiiclen skönj as v ä l b e l ~ a kvi~~iio- ~t~ gestalter: Maria Teresia, Österrikes beririncla re.gentinna, Kata- rina: » Rysslands Semiramis s, M: ine de Maintenon, den sluga giiveriianten vid den mäktige Lud~7ig.s sida, och bakom dessa eii orala elig s l a m af fiirstiniior och .ii,lskariniior pcli)) gran des daiiies s, visst och vittra, eleganta.
och intriganta.
Arhiin clraclets lärda rälma det ej iinclei.
sin värdighet a t t bilda en iip11val.i- t m d e lirets Irring clameriia, och herrar statsmän ochm krigare yaiita af dem sitt lg~stringsord.
ii bj ärt sticker ej deii1-1 a lifligia och färgrika tatia s: € e11i.o t de bilder, som sextonhunclratnlets historislca g a l h i hm a t t upp- vis&amp;.
D&amp;r faller ej samma s t a r l a glans p&amp; de drottningar och lvinliga snilleii, som blanda sig i m ä ~ ~ g d e af n bistre krigare, af stolte statsmän med IzögtidligR, later och at lärde med pe- t1a1-1 t i s l a rniiiei-.
Lila bjärt framstar ock motsättningen mellan sjuttonhun- d r i ~ t d e t s historiska, galleri och ' det d i r egen tic1 en g8ng 11on-1- iner a t t förete.
I nittonde hhiiidradets, af stenliolsrök m&amp;ttacle luft, synes ett brokigt virrvarr af ifrigt wbetande och strafva~ide m&amp;,
h.iiiiclr: i; talet äro 111.fi.ngn1.iandn.
G-enoin y t t r e - politislw, tillfiiillighetei: styldes Aere e~iropei ska riken af lwiii~ior.
E t t annat a kal.
var Fiiai~kiilces öfvermak t i hela Eiiropa, och i Fra~~wili~ilze bar, den sa.lislrn lageii ti1.l trots, Irvii~norria i d1.a ticler fört s1) iraii.
Dessutom 1&amp;g det i hela tideli.vtilrfvets I&lt;iilttiï e t t vekt, 1ivinl: igt diag, e11 fiii ' a f det livi.11 l iga iii: fl.j7tnii det, ocl L 136. sa ii ii ii^.
g k i g en oiascil till a t t livi~inoriia sa 1ic.lt Imii de ti.l liigiis si.g f i m ~ s t a Iiiiltiirinsats al: a t t c1enn: i. oclhtg.
S,jiittonh~mcli~atal.eta ' h a f ~ n 111i1.dixt sedeinal och att hk~fva ö p p i a t .veteusl; a,peiis för- ghrcla~: for hele i i m I ddiglieten.
I&lt; \; iii.~mrns I&lt;riiide v t ~ r s stol t i ~ ofvei:, att de hade sin an.clel i det humama A ~ k &amp; i l ~ i i ~ i, p soni ätt, a l l t iner och mer gjorde sig g$i,llm.de, o (: ' l~.
de kliiide glticl; j; js sig öfvei:, altt t %nl&lt;mi+ och Ilirde pk e t t liittficttligare satt, a n soiii.