Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Magistratens Kun 4* - ( ^ ) görelse, för vistande ute under förbuden tid, plickta 3 R:dr 16 sk., tillsammans ii R:dr 32 sk.
Banco, men, i brist af tillgång till dessa böter, straffas med sexton dagars fängelse vid vatten och bröd; hvaremot KämnersRättens saköreslängd för samma år visat, som skulle den Anders Larsson ådömda kroppsplickt hafva utgjort icke blott nyssnämnda straff, utan äfven åtta dagars enkelt häckte; och hade, enligt i vanlig ordning meddeladt utdrag af saköreslängden, Anders Larsson omförmälda bägge straff undergått.
I anseende till den emellan dessa handlingar förefunna skiljaktighet, och då, ehvad det i Utslaget eller saköreslängden utsatta förvandlingsstraff öfverensstämde med KämnersRättens i målet fattade beslut, detsamma varit origtigt och emot
Lag stridande, enär rätteligen blott de efter Missgernings-Balken och 1813 års Kongl. Förordning Anders Larsson ådömda böter, tillsammans 8 R:dr 16 sk.
Banco, skolat umgällas med fängelse vid vatten och bröd, enligt den i 5 Kap. 4§ StraffBalken stadgade beräkningsgrund, bestämdt till åtta dagar, men den, för öfverträdelse af Magistratens åberopade kungörelse, honom ålagda vitesbot, bordt, likmätigt loKap. i § UtsökningsBalken och Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807, serskildt till åtta dagars enkelt fängelse förvandlas, hvaraf följde, att den sakfällde, som utstått bestraffning i likhet med saköreslängdens innehåll, fått vidkännas det svårare straffet dubbelt emot hvad
Lag bjuder; är äfven detta mål, genom skrifvelse den 5 April i836, öfverlemnadt till AdvocatFisculsEmbetet i Kongl. Götha HofRätt, med anmodan, att i laga ordning åtala det emot KämnersRätten anmärkta, både lagstridiga och vårdslösa förfarande, samt tillika bereda vederbörande ersättning för derigenom vållad skada och onödig kostnad.
Öfver AdvocatFiscalsEmbetets, af sådan anledning, emot KämnersRättens Ordförande och Ledamöter väckta talan hafva de blifvit hörde och dervid erkänt anmärkta förseelserna, såsom af förhastande tillkomna; hvarefter och sedan ofvanbemälde Anders Larsson ägt tillfälle att göra anspråk på ersättning för det honom öfvergångna lidande, AdvocatFiscalsEmbetet vidare utfört målet och påstått laga ansvar å KämnersRättens Ordförande och Ledamöter, hvilka, i deröfver afgifven förklaring, åberopat hvad de förut andragit; Och har Kongl. HofRätten, genom Utslag den 24 ( 29 ) Februari sistlidna år, sig utlåtit, att, då, jemlikt 5 Kap. 4 § StraffBalken samt 11 och 8 punkterna i Kongl. Förklaringen den 2 3 Mars 1807, Anders Larsson, vid saknad tillgång till ofvannämnda böter, bordt, på sätt anmärkt blifvit, för de honom för sabbatsbrott, gatubuller och fylleri ådömda 8 R:dr 16 sk. böter, undergå åtta dagars fängelse vid vatten och bröd, samt för de, enligt Magistratens kungörelse, ålagde 3 R:dr 16 sk., ytterligare hållas åtta dagar i fängelse, och Anders Larsson således, genom KämnersRättens förfarande, blifvit straffad med åtta dagars fängelse vid vatten och bröd utöfver hvad
Lag bestämde, Kongl.
HofRätten, i förmågo af 1 Kap. 12 § RättegångsBalken och med bifall till AdvocatFiscalsEmbetets påstående, pröfvade rättvist döma KämnersRättens Ordförande och Ledamöter att, för anmärkta förseelserna, böta, Ordföranden i3R:dr 16 sk. och Ledamöterna hvardera 3 R:dr 16 sk., samt att derförutan gemensamt ersätta Kongl. Maj:t och Kronan, för Anders Larssons underhåll åtta dagar längre än vederbordt, med 1 R:dr, och godtgöra honom, för hans lidande, med i sådant afseende fordrade 8 R:dr, allt Banco.
I anledning af det anmärkta förhållande, att, till verkställighet af ett ifrån Kullings HäradsRätt, under den 1 December 1834» utfärdadt Utslag, förre Artilleristen Anders Ericsson Ryd, för första gången stöld till värde af 3 R:dr 24 sk.
Banco, i saknad af bötestillgång, undergått tolf dagars fängelse vid vatten och bröd, /nen ett annat sedermera inkommet exemplar af samma Utslag innehållit, att laga bestraffning af åtta dagars dylikt fängelse skulle vara den sakfällde ådömd; hade Häradshöfdingen, under hvilkens ordförande HäradsRältens berörde Utslag blifvit afsagdt och expedieradt, i häröfver äskad och insänd förklaring, andragit, att den af honom sednast utgifna expedition vore enlig med HäradsRättens fattade beslut, men den förra orätt af- eller utskrifven, ett fel, hvars tillkomst genom slurf vid utskriften än tydligare, vid jemnförelse med det tillförne renoverade, till Kongl. Götha HofRätt insända exemplar af HäradsRättens Dombok, skulle ådagaläggas.
Utan att vilja ifrågasätta Häradshöfdingens uppgift om förelupet skriffel uti det genast efter målets förehafvande expedierade Utslag, så vida C 3o ) denna uppgift icke motsades af det till Kongl. HofRätten insända Domboksexemplar, har jag, som ansett detta förhållande icke inverka på anmärkningen dervid, att den sakfällde, till följd af ett från Domaren ut fördäck Utslag, lidit svårare straff för sitt brott, än Lag bestämde, derför och på de flera skäl, hvilka uti min till AdvocatFiscalsEmbetet vid Kongl. HofRätten, den i6
December i835, aflåtna skrifvelse åberopas, uppdragit åt bemälde Embete, att emot Häradshöfdingen, för det sålunda meddelade oriktiga Domslutet, anställa den talan., hvartill .anmärkningens beskaffenhet laglikmäligt kunde föranleda.
Yid utförande af en sådan talan är af AdvocatFiscalsEmbetet anmärkt, att, ehuru det till Kongl. HofRätten insända exemplar af HäradsRättens
Dombok utvisade, det sistnämnda Rätt, genom dess ifrågavarande Utslag, rätteligen dömt Anders Ryd att, för stöld af 3 R:dr 24 sk., böta 10 R:dr 24 sk., eller, vid bristande tillgång dertill, straffas med åtta dagars fängelse vid vatten och bröd, det likväl läge Häradshöfdingen till last, att hafva i det till Exsecutorn utlemnade exemplar af samma Utslag infört, att Ryd skulle undergå sådant fängelse i tolf dagar; hvadan och då denna miss-skrifning beredt den påföljd, att elen sakfällde kommit att vidkännas svårare bestraffning än vederbordt, AdvocatFiscalsEmbetet yrkat, att Häradshöfdingen måtte, för slik förseelse, åläggas det ansvar, som, med föranledande af 1 Kap. 12 § RättegångsBalken, pröfvades lämpligt, samt förpligtas ersätta Kongl. Maj:t och Kronan kostnaden för Ryds underhåll fyra dagar i häcktet.
Och sedan Häradshöfdingen häröfver blifvit hörd samt dervid åberopat innehållet af sin redan afgifna förklaring, har Kongl. HofRätten, genom Utslag den i5 Augusti i836, sig yttrat och, likmätigt nyssnämnda Lagrum, dömt Häradshöfdingen, att, för anmärkta förseelsen, böta Sexton R:dr 3a sk.
Banco samt med 24 sk. godtgöra hvad till fyra dagars underhåll åt den sakfällde åtgått; hvaremot, då han, uti ingifven bevittnad skrift, afsagt sig upprättelse eller ersättning för hvad honom vederfarits, Kongl.
HofRätten ansett utlåtande derom icke erfordras. ( 3t ) Öfver den af insända handlingar föranledda anmärkning emot KådstufvuRätten i Säther, att, enligt dess saköreslängd för år 1834, dräll-, gen Anders Andersson från Wålängarne, vid bristande tillgång till 34 R:dr Banco, för första resan stöld ådömda böter, blifvit straffad med tjugufyra dagars fängelse vid valten och bröd, ehuru RådstufvuRättens angående bemälde person den g
Juni samma år meddelade Utslag innehållit, det honom alagda kroppsplikten rätteligen är vorden staJgad till tolf dagars dylikt fängelse; hade RådstufvuRätten och dess Ordförande inkommit med allordrad förklaring, och deri förmält, att målet blifvit afgjordt på sätt Utslaget visade, men att Borgmästaren, såsom Magistratens Ordförande, ensam ombesörjt Utslagets verkställighet, i hvilken åtgärd anmärkta förseelsen ägt rum, och hvartill således icke RådstufvuRätten kunnat anses vållande; hvarjemte Borgmästaren för egen del andragit, att, vid utskrifningen af ifrågavarande utdrag ur saköreslängden , hvarest den Anders Andersson ådömda bötessumma, men icke dess förvandling vid bristande tillgång, varit införd, misstag uti det tillägg, som skulle- göras af förvandlingsstraffet, enligt Utslaget, förelupit, men att den sakfällde icke deröfver klagat, eller af den hårdare bestraffningen skulle hafva rönt ringaste olägenhet.
Och enär sålunda utredt blifvit, att RådstufvuRätten, hvars Utslag angående Anders Andersson befunnits på Lag grundadt, ej deltagit i den vidare åtgärd, derå hans bestraffning följt, utan Borgmästarens erkända förseelse , att, uti meddelade utdraget ur Rättens saköreslängd, hafva utsatt kroppsstraffet för Anders Andersson till det emot tjufvaböternas belopp svarande af tjugufyra dagars fängelse vid vatten och bröd, i stället för tolf dagars slikt fängelse, sorn, efter stöldens värde, rätteligen varit honom ådömdt, vållat hans obehöriga lidande, medelst undergånget dubbelt svårare straff än vederbordt; och denna förseelse, hvilken icke finge lemnäs utan beifran, ehuru den sakfällde ej fört klagan, ingalunda förringades, men fast mera försvårades genom hvad Borgmästaren i afgifna förklaringen andragit, ådagaläggande, att han vid tillfället hvarken rådfrågat Domstolens Utslag, eller eljest lemnat någon uppmärksamhet åt beskaffenheten af sjelfva målet, har jag, medelst skrifvelse den 12 Januari i836, anmodat AdvocatFiscalsEmbetet i Kongl. Svea HofRätt, att laga åtal emot Borgmästaren anställa. ( 32 ) Sedan hos Kongl. HofRätten AdvocatFiscalsEmbetet utfört detta åtal och dervid yrkat, att Borgmästaren, för det af honom begångna Embetsfel, måtte dömas att böta med penningar, derjemte gälda skälig ersättning till den sakfällde, för bans otillbörliga lidande, och godtgöra Kongl. Maj:t och Kronan kostnaden för bans underhåll längre tid än vederbordt, samt Borgmästaren, uti häröfver afgifven förklaring, för anförda orsaker, anhållit om nedsättning i de å honom yrkade böter, och tillika företedt ett af Anders Andersson meddeladt bevis, af innehåll, alt han, för det honom öfvergångna lidande, blifvit fullkomligen ersatt och förnöjd; har Kongl. HofRätten, genom Utslag den 22 derpåföljde Juni, sig utlåtit: att emedan, efter det drängen Anders Andersson från Wålängarne blifvit af RådstufvuRätten i Säther, genom Utslag den 9 Juni i834, dömd att, för första resan stöld, till värde af 11 R:dr 16 sk.
Banco, jemte undergående af uppenbar kyrkoplickt, böta 34 R:dr nämnde mynt, eller, vid bristande tillgång till dessa böter, straffas med tolf dagars fängelse vid vatten och bröd, Borgmästaren låtit sig till last komma, att hafva utfärdat origtig saköreslängd, i så måtto, som, uti det af honom meddelade och förpassningen åtföljande utdrag af nämnde längd, kroppsstraffet för Anders Andersson blifvit utsatt till tjugufyra dagars fängelse vid vatten och bröd, i stället för tolf dagars slikt fängelse, som, efter stöldens värde, rätteligen varit af RådstufvuRätten honom ådömdt; ty och då den origtighet, som sålunda inträffat uti det af Borgmästaren underskrifna och lill vederbörande, för verkställighet, utlemnade utdrag af saköreslängden, innefattade ett af vårdslöshet tillkommet fel i Embetets utöfning, hvarigenom drängen Anders Andersson, som saknat tillgång till gäldande af böterna, kommit att undergå fängelse vid vatten och bröd tolf dagar utöfver hvad, efter Lag, å hans förbrytelse följa bordt, funne Kongl. HofRätten, i förmågo af 1 Kap. 12 § RättegångsBalken och Kongl. Brefvet den ii Decemb. 1766, skäligt döma Borgmästaren, att derför böta Etthundra Daler Silfvermynt, med Trettiotre R:dr 16 sk.
Banko, samt förpligta honom, att ersätta Kongl. Maj:t och Kronan, för den under tolf dagars fängelse, längre än vederbordt, åt Anders Andersson bekostade fångförtäring; men enär, på sätt ofvan blifvit nämndt, Anders Andersson förklarat sig icke äska någon vidare ersättning - { 33 ) sättning för det oförtjenta lidande, han, genom Borgmästarens origtiga förfarande, fått vidkännas, ansåge Kongl.
HofRätten något yttrande öfver AdvocatFiscalsEmbetets framställda påstående, om skyldighet för Borgmästaren att sådan ersättning utgifva, icke erfordras.
Som, efter hvad anmärkt blifvit, KämnersRätten i Lund, genom beslut den 18 November 1834> dömt Timmermästaren Pehr Lindgren, vid saknad tillgång till de af KämnersRätten den 3o derförutgångna Juni honom, för fjerde resan fylleri, ålagda böter, r3 R:dr 16 sk., att i stället straffas med sexton dagars fängelse vid vatten och bröd, hvilken bestraffning han jemväl undergått; men, enligt de i 5 Kap. 4 § SlraffBalken tydligt stadgade grunder, nämnda bötessumma, såsom icke öfverstigande fyratio daler silfvermynt, rätteligen bordt förvandlas till allenast tolf dagars fängelse af förr sagde beskaffenhet; hade jag, uti skrifvelse den 4 December i835, anmodat AdvokatFiscalsEmbetet i Kongl.
HofRätten öfver Skåne och Blekinge, att emot KämnersRätten, för dess felaktiga domslut, anställa den talan, hvartill Lag och sakens beskaffenhet kunde föranleda.
HofRätten, inför hvilken serskilda åtal af AdvocatFiscalsEmbetet blifvit utförda emot ofvanbemälde KämnersRätt, dels angående ifrågaställa bötesförvandling, och dels i afseende å KämnersRättens åtgärder och beslut i tvänne äldre mål, har slutligen till afgörande företagit dessa åtal i ett sammanhang, öch, medelst Utslag den 7 Juli sistlidna år, jemte yttrande öfver hvad i nyssberörda äldre mål är vordet anmärkt, dömt KämnersRättens Ordförande samt tvänne Ledamöter, hvilka i förvandlingsbeslutet af den 18 Nov. 1834 deltagit, att, jemlikt 1 Kap. 12 § Rättegång^- Balken, för berörde felaktiga beslut, derigenom Lindgrens fängelsestraff blifvit under fyra dagar obehörigen förlängdl, böta, Ordföranden Sex R:dr 3a sk. samt Kämnärerne Tre R:dr 16 -sk.
Baneo hvardera, och dessutom gemensamt, eller den af dem som ägde tillgång, återgälda Kongl. Maj:t och Kronan den kostnad af åtta skillingar, som uppkommit genom Lindgrens omförmälda qvarhållande i häckte; hvaremot frågan om ersättning 5 C H ) till Lindgren, för det honom obehörigen tillskyndade lidande., ansetts förfalla, , sedan, han då mera med. döden afgått.
Enligt Listers HäradsRätts den 14 Maj 1835 gifna Utslag, hade Pigan Sissa Mattisdotter i Håkanstorp blifvit dömd att, såsom saknande tillgång till de henne för enkelt hor ådömda böter, i3 R:dr 16 sk.
Banco, undergå sexton dagars fängelse vid vatten och bröd, ehuru nämnda bötesbelopp rätteligen, likmätigt de i 5 Kap. 4 § StrafFBalken stadgade förvandlingsgrunder, skolat med tolf dagars sådant fängelse aftjenas; i anseende hvartill och då den af HäradsRätten, Sissa Mattisdotter ådömda svårare bestraffning gått i verkställighet, hvarigenom otillbörligt lidande henne tillskyndats, jag, uti skrifvelse den a5 Februari i836, anmodat AdvocatFiscalsEmbetet i Kongl.
HofRätten öfver Skåne och Blekinge, att, för HäradsRättens i anmärkta omständighet lagstridiga domslut, anställa talan emot den vid tillfället serskildt förordnade Domhafvanden; och sedan AdvocatFiscalsEmbetet „ sorn jemväl ifrån Konungens JustitiaaCanzlersEmbete erhållit remiss i detta mål, inför bemälde K.
HofRätt i laga ordning fullföljt en sådan talan, samt tillförordnade
Domhafvanden deröfver blifvit hörd, har Kongl. HofRätten, genom Utslag den 20 September sistnämnda år, sig utlåtit och, med tillämpning af 1 Kap. 12 § RättegångsBalken, fällt tillf.
Domhafvanden, , att, för det af honom i ofvanberörde måtto begångna lagskipningsfel, böta Sex R:dr 3a sk., samt derjemte förpligtat honom, att med femton skill. 6 runst. ersätta Kongl. Maj:t och Kronan, för Sissa Mattsdotters utspisning med bröd under fyra dagar; hvarförutan Sissa Mattisdotter lemnats rättighet, att väcka serskild fråga om ersättning för henne öfvergånget lidande, om hon dertill funne sig befogad.
I följd af min den 29 Mars 1836 till AdvocatFiscalsEmbetet i Kongl.
Götha HofRätt aflåtna skrifvelse, innefattande anmärkning dervid, att Björkekinds HäradsRätt, som å 1834 ^rs Hösteting dömt LifGrenadieren P. Hygrell, att för åverkan böta 3 R:dr samt utgifva ett vite af 16 R:dr Sa sk., oriktigt förvandlat förstnämnda belopp till åtta dagars fängelse vid ( 35 ) vatten och bröd, i stället för fyra dagars dylikt fängelse, som rätteligen, enligt 5 Kap. 4 § StraffBalken, bordt stadgas, hvilken svårare kroppsplikt, jemte honom, för vitesboten, ålagd bestraffning af tre veckors fängelse, sedermera gått i verkställighet; har tillförordnade
Domhafvanden i HäradsRätten, såsom ansvarig för detta origtiga beslut, derför blifvit af AdvocatFiscalsEmbetet tilltalad inför Kongl. HofRätten, som, genom Utslag den 19 Januari sistlidna år, med åberopande af grunderna i 1 Kap. 12 § RättegångsBalken, fällt honom, att, förden anmärkta och erkända förseelsen, böla Sexton R:dr 32 sk., samt icke allenast godtgöra Kongl. Maj:t och Kronan koslnaden, för Hygrells qvarhållande i häckte fyra dagar, med 23 sk. 4 r:at., utan äfven ersätta hans lidande med Tre R:dr, allt Banco. Af Hardemo HäradsRätt hade, genom Utslag den 5 Mars i835, Torparen Jan Hansson Björk från Hanberga ägor, för första resan hustjufnad till värde af 4 ^:(ir Banco och annan stöld till belopp af 11 R:dr, blifvit, uuder åberopande af /yo Kap. 1 § och 42 Kap. 1 § MissgerningsBalken, Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807, Kongl. Brefvet den 20
December och 5 Kap. 4 § StraffBalken, dömd att böta hustjufnadens sexdubbla och öfriga stöldens tredubbla värde, med tillsammans 57 R:dr eller, vid saknad tillgång till dessa böter, i stället straffas med tjuguåtta dagars fängelse vid vatten och bröd; hvilken bestraffning, jemte den honom äfven ålagda uppenbara kyrkoplickt, gått i verkställighet.
Yid granskning af detta mål syntes mig uppenbart, att, då stöldernas sammanlagda värde utgjort i5 R:dr, hvaraf 4 R:dr hustjufnad, som ligger i tveböte, HäradsRätten, så vida den följt ordalydelsen i års KongL Bref, kunnat ålägga den sakfällde kroppstraff af nitton par spö, motsvarande ett penningebelopp af 57 daler silfyermynt, hvartill äfven hustjufnadens dubbla och öfriga stöldens enkla värde uppgått; och att således, om i stället den lindrigare straffarten af fängelse vid vatten och bröd velat ådömas, bestraffningen bordt stanna vid sexton dagars dylikt fängelse, hvartill, vid jemförelse emellan de i 5 Kap. 1 och 4 §§ StraffBalken beskrifna grmnder, spöstraffet, likasom nyssnämnda penningebelopp, skolat förvandlas. 5 * ( -36 J
I anledning af lläradsRättens berörde Utslag, hvarmedelst högsta Eroppsplickt blifvit för ifrågavarande brott stadgad, bar jag derföre, uti en till Häradshöfdingen, söm fattat detta beslut, aflåten skrifvelse, anmärkt, att bemälde Rätt, hvilken syntes hafva beräknat serskilda straff för hustjufnaden och för öfriga stölden, med fördubbling i det för den förra, dervid förfarit i strid mot de åberopade Lagens rum och Kongl. Författningar.
xi punkten i Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807, jemförd med Kongl. Brefvet den 26 Maji 1827, kungjord t genom Kongl. Svea HofRätts den 12 Junii samma år utfärdade univei-sal, skulle, enär böter för serskilda brott på en gång till kroppstraff förvandlas, böterna eller de belopp, hvilka dervid i vissa fall tagas i beräkning, sammanläggas och straffet derefter, xnen icke serskildt för hvarje del, bestämmas, hvilket fastmera borde iakttagas, då, såsom bär inträffade, brott af enahanda slag, ehuru till en del. qvalificeradt, vore i fråga.
I afseende å hustjufnad, sorn, likmätigt 42 Kap. 1 § MissgerningsBalken, ligger i tveböte mot annan stöld, innehölle 1787 års Kongl. Bref, att det för enkel stöld belöpande straff af spö eller ris skulle fördubblas; men då samma förvandlingsgrund för straff med fängelse vid vatten och bröd icke funnes bestämd, borde dess ovilkorliga tillämpning för detta fall deslomindre äga rum, som densamma skulle medföra en otillbörlig, af Lagstiftaren icke afsedd skärpning i straffet, härledande sig ifrån de, för ifrågaställda bägge straffarter, uti 1 och 4 §§ ®f 5 Kap. StiaffBalken stadgade, skiljaktiga beräkningsgrunder; och hade sålunda HäradsRälten icke blott i sistnämnda fall åsfö dosatt en allmänt antagen lagtolkning, utan tillika, vid straffbestämmelsen för de serskilda tjufnaderna, afvikit ifrån Lagens uttryckliga föreskrift; hvarigenom dea sakfällde kommit att lida svårare straffan vederbordt.
— Hvaremot Häradshöfdingen,, uti häröfver afgifven förklaring, med erkännande, att det Torparen Björk ådömda kroppstraff vore i så måtto origtigt, sorn- han blifvit afstraffad med fyra dagars fängelse vid vatten och bröd mera, än, ske bordt, hvilken origtiga förvandling- ej kunde utredas eller förklaras på annat sätt, än att, emot hvad Häradshöfdingen vanligen iakttoge, . bötesbeloppen blifvit serskildt förvandlader för öfrigt andragit, att, efter de grunder, han hittills följt, sammanräknade beloppet af hvad Björk stulit,, eller i.5
R:dr,. först hade bordt förvandlas till 16 dagars fängelse ( h )' trd vatten och bröd samt derefter för bustjufnadsbeloppet 4 R^dr, tilläggas 8 dagars, som tillsammans utgjorde tjugufyra dagars enahanda fängelse, hvilket
Häradshöfdingen trott vara förenligt med stadgandet i Kongl. Brefvet den 20 Dec. 1787, att kroppsplickten borde fördubblas, destohellre som, i händelse detta stadgande icke borde i sådan vidsträcktare bemärkelse uppfattas, ordet spöstraff säkerligen blifvit begagnadt; hvarjemte Häradshöfdingen erinrat, att, om icke i förevarande händelse en slik förvandlingsgrund iakttoges, Björk blefve straffad såsom hustjuf endast då han erlade böter eller afstraffades med spö, men icke då han undergick fängelse vid vatten och bröd.
Efter sålunda föregången skriftväxling, och då jag hvarken kunnat godkänna den tolkning, Häradshöfdingen sökt gifva åt 1737 års Kongl. Bref, eller bordt öfverse med det af honom erkända fel, att hafva, emot Lagens tydliga bud, beräknat straff serskildt för hvartdera tjufnadsbrottet, hvarigenom kroppsplickten ytterligare och till högsta grad försvårats, hav jag, på det rättelse härutinnan för framtiden, vid behandling af lika beskaffade, ofta förekommande- mål, mätte vinnas, genom skrifvelse den 12 Mars i836, anmodat AdvocatFiscalsEinbetet i Kongl.
Svea HofRätt att, i öfverensstämmelse med de af mig framställda anmärkningar, inför Kongl. HofRätten i laga ordning tilltala Häradshöfdingen, för HäradsRättens meranämnda, emot Lag stridande utslag; hvarvid AdvocatFiscalsEmbetet ej borde underlåta-, att äfven bereda Torparen Björk ersättning för bans lidande, genom undergångna svårare bestraffningen än vederbordt, så framt han derå ville göra anspråk.
Och sedan AdvocatFiscalsEmbetet, i följd häraf, emot Häradshöfdingen anställt åtal och dervid påstått, att hån, för ådagalaggd våi’dslöshet vid DomareEmbetets utöfning, hvarigenom det lidande tillskyndats Torparen Björk, att han kommit att undergå fängelse vid vatten och bröd tolf dagar längre än vederbordt, måtte fällas till böter samt förpliglas, ej allenast att godtgöra Björk för det honom åbragta lidande, utan ock att ersätta Kongl. Maj:t och Kronan kostnaden för Björks fångförtäring under den tid, han sålunda hållits i fängelse; öfver hvilket påstående Häradshöfdingen sig förklarat; har Kongl.
HofRätten i detta mål, genom Utslag den i3 Mars sistlidna år, sig utlåtit, att sorn, enligt 5 Kap. 4 § StraffBalken, jemförd med Kongl.
För - ( 38 ) klaringen elen 23 Mars 1807, n:te punkten, och Kongl. Brefvet elen 27 Maj 1827, ele uti ofvanberörda mål, för första resan hustjufnad till värde af 4 R:dr, och annan stöld till värde af 11 R:dr Banko, Torparen Björk ådömda böter, 57 R:dr, vid bristande tillgång bordt, efter sammanlagda summan af hustjufnadens dubbla och den öfriga stöldens enkla belopp, utgörande tillsammans femtiosju daler silfvermynt, förvandlas till sexton dagars fängelse vid vatten och bröd; men Hardemo HäradsRätt, genom ifrågakomma Utslag den 5 Mars 1835, dömt Björk att, i brist af tillgång till nämnda böter, undergå sedermera verkställd bestraffning af fängelse vid vatten och bröd under tjuguåtta dagar, eller tolf dagar mera, än hvartill han efter
Lag gjort sig förfallen; alltså och då, om än ordalydelsen i det utaf Häradshöfdingen åberopade Kongl. Bref den 20 Dec. 1737, hvilket han förmenat böra tillämpas älven i fråga om bestraffning af fängelse vid valten och bröd, kunde med en sådan tillämpning förenas, Häradshöfdingen likväl, derest han åt samma Kongl. Brefs med flera hit hörande stadgandens mening och grund egnat tillbörlig uppmärksamhet, icke bordt komma till ofvananmärkta felaktiga domslut, pröfvade Kongl.
HofRätten, i förmågo af 1 Kap. 12 § RättegångsBalken och Kongl. Brefvet den 11 Dec. 1766, skäligt fälla Häradshöfdingen att, för berörde orätta dom, böta Femtio Daler Silfvermynt, med Sexton R:dr 32 sk.