Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då således någon anmärkning, påkallande vidare utredning, icke förekommit emot omförmälda å sid. 15 i Betänkandet N:o 10 framställda, af Ridderskapet och Adeln helt och hållet samt af Bonde-Ståndet till en del gillade förslag, och BondeStåndets i öfrigt från samma förslag afvikande beslut blifvit fattadt under en nu mera fallen förutsättning, att den föreslagna tolags-regleringen icke skulle af Rikets Ständer godkännas, lår Utskottet, i anledning af Preste-Ståndets återremiss, endast anmäla, att Utskottet vidblifver sitt omförmälda förslag; i hvilket Ut skottet ock inbjuder Bonde-Ståndet att sig förena.
Utskottets förslag till in- och utförsels-tarifer hafva Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet återremitterat, icke på grund af anmärkningar emot de föreslagna tull-bestämmelserna, utan med hänsigt till den då ännu oafgjorda frågan, huruvida de fordna särskilda tilläggs—afgiflerna borde i tullsatserna inbegripas; hvilken fråga ansågs först böra slutligen afgöras.
I enlighet med denna mening har ock Borgare-Ståndet lemnat förslaget i dessa hänseenden hvilande.
Deremot har Bonde-Ståndet, sorn latit bero vid Utskottets hemställan, att pröfningen af tullbestämmelserna, angående artikeln Bränvin och Sprit, borde tills vidare uppskjutas, i öfrigt företagit tull-taxan till afgörande och afslagit Utskottets förslag till tullbestämmelser, så vidt de icke öfverensstämde med gällande taxa, hvilken i allmänhet borde fortfarande gälla, likväl med undantag för följande artiklar:
Sill och Koksalt, som borde få tullfritt införas; Redskap och Machinerier eller delar deraf; Socker, rått och raffineradt, alla slag; Ylle-väfnader, andra slag (anmärkta å sid. 45); och Trä-varor, alla slag, hvilka artiklar skulle livar för sig draga införsels-tull, eller åtnjuta frihet från tull—afgifter, på sätt Utskottet föreslagit; hvarför - Bevillnings-Utskottels Utlåtande N:o 23. 5 utan Bråder och Blank åsattes utförsels-tull:
Bräder, en tuni tjocka, sex å åtta alnar och derutöfver, 12 öre per tolft, och Plankor, en och en half å två tuni tjocka, sex alnar och derutöfver, 20 öre tolften.
Och öfverlemnades åt Utskottet att verkställa de förändringar i taxan, som kunde uppkomma, ”så väl i afseende å reducering till nya mynt, mått, mål och vigt, sorn genom Handels- och Sjöfarts-fonds-afgiftens tilläggande vid nu gällande tull-taxe-belopp, samt enligt författningarne i öfrigt och de af Bonde-Ståndet fattade ofvanomförmälda beslut”.
Såsom här förut blifvit erinradt, grundar sig återremissen af tull-tariferna icke på några anmärkningar, hvilka påkalla vidare utredning.
Ändamålet, som afsågs, föregången slutlig pröfning af förslaget angående tilläggs-afgifterna, är nu uppnådt.
Huruvida Utskottet, såsom man anmärkt, lämpligen bort särskilja sistnämnde förslag från sjelfva tulltaxe-arbetet och till Riks-Stånden först inkomma med yttrande i förra hänseendet, är numera en fråga utan praktisk betydelse.
Att ett sådant särskiljande, hvarigenom principen af tull-lagstiftningens förenkling och systematiska ordnande, utan en samtidig och åskådlig tillämpning af denna princip på sjelfva tullsatserna, gjorts till föremål för Rikets Ständers pröfning, — att ett sådant särskiljande skulle hafva utöfvat menligt inflytande på uppfattningen af den förra frågans betydelse, är en tanke, hvilken Utskottet såsom förklaringsgrund för sin behandling af dessa ämnen emellertid tillåter sig att här uttrycka.
Om Utskottet af återremisserna saknar anledning att nu ingå i vidare yttrande angående de föreslagna tullbestämmelserna, och än mindre att frånträda förslaget, föranledes deremot Utskottet af Bonde-Ståndets öfver dessa' bestämmelser fattade beslut och dess i sammanhang dermed Utskottet gifna uppdrag, att fästa Bonde-Ståndets uppmärksamhet å de omständigheter, som företrädesvis torde påkalla förnyad pröfning af Utskottets förslag i dess helhet.
Icke nog dermed, att genom de särskilta tilläggs-afgifternas nu beslutade upphörande och inbegripande i tullsatserna, dessa i flera fall torde böra bestämmas till andra belopp i Riksmynt, än som närmast motsvaras af nu gällande tull-afgifter.
Det torde icke heller vara rätt lämpligt, att i en författning af förevarande beskaffenhet uppställa afgiftqrna i en mängd för det nya räknesättet mindre tjenliga tal; och än mindre alt för särskilta, med hvarandra närheslägtade, artiklar, hvilka hittills dragit lika tullafgifter, men af tullvärdena beroende olika tolags-umgälder, vid sammanläggning af dessa särskilta afgifter uppställa sins emellan skiljaktiga tullsatser.
Sjelfva varuartiklarnes indelning och förändrade rubriker på ena stället betinga också dermed öfverensstämmande indelningar och förändringar på andra ställen, så vida icke författningens nödvändiga inre sammanhang skall sönderryckas och tillämpningen göras svår om ej omöjlig alt rätt handhafva.
Så synes t. ex. Bonde-Ståndets beslut att godkänna Utskottets förslag, angående rubriken ”ylleväfnader, andra slag,” förutsätta, att de flera andra i gällande taxa specificerade slag ylleväfnader, som under nämnde rubrik skulle innefattas, böra ur taxan utgå.
Likaledes förekommer, exempelvis, att 4 Bepillnings- Utskottets Utlåtande N:o 23.
Bonde-Ståndet gillat hvad Utskottet angående artikeln Redskap och Machinerier eller delar deraf föreslagit, men deremot, utan särskild pröfning, bibehållit rubriken Gutta Percha oförändrad, under hvilken rubrik Utskottet emellertid infört ett tillägg, som med rubriken redskap och machinerier eger närmaste sammanhang.
Utom dylika förhållanden finnas ännu andra, som vid tull-lagstiftningens följdriktiga ordnande företrädesvis äro förtjenta af synnerlig uppmärksamhet, deribland må nämnas det sammanhang, som emellan tullbestämmelserna för råämnen och förädlade varor måste iakttagas.
Den t. ex. af Bonde-Ståndet godkända tullfriheten för nyssnämnde artikeln redskap och machinerier har Utskottet ansett sig böra föreslå endast i sammanhang med tullfrihet för de liera rå- och berednings-ämnen, såsom tack- och stångjern, jernplåtar, oarbetade sammansatta metaller m. fl., hvilka i redskaps- och machin-tillverkningen ingå såsom hufvudsakliga beståndsdelar.
Utan denna tullfrihet för råämnena vore måhända icke rättvist att göra de fullfärdiga arbetena tullfria.
Af dessa och dylika förhållanden, samt enär Bonde-Ståndets förutsättning i afseende å tolags-regleringen numera fallit, finner Utskottet sig föranlåtet att, jemte vidblifvande af sitt afgifna förslag till in- och utförsels tarifer, inbjuda Bonde-Ståndet att frånträda sina derifrån afvi kande beslut och godkänna förslaget.
Hvad slutligen angår förslaget till tulltaxe-underrättelser, så hafva Preste och Borgare-Stånden äfven derutinnan vidtagit de här förut vid in- och utförselstariferna omförmälda beslut.
Ridderskapet och Adeln åter har, på grund af gjorda anmärkningar, återremitterat dels Utskottets tillstyrkande, att 12 § af nu gällande tulltaxe-underrättelser, upptagen under § lii förslaget, samt larifen för Creditupplaget och transito-afgiftep, sådan denna tarif finnes Betänkandet bilagd, måtte godkännas och lända till efterrättelse intill dess Kongl. Majit annorlunda förordnar, dels de af Utskottet, i Iråga om nu varande 15 § gjorda hemställan, dels ock Utskottets förslag till förändring af den nu gällande 17 §; men bifallit hvad Utskot tet i öfrigt rörande tulltaxe-underrättelserna yttrat och hemställt, med den förändring att för lista och 5:dje mom. af 2 afdelningen i 17 § af Utskottets förslag bibehölls den lydelse, de deremot svarande stadganden hafva i nu gällande § 20.
Jemte den erinran, att staden Jönköping vore tillagd Creditupplags-rätt och derföre borde upptagas bland de i § 11 uppräknade städer, har Bonde-Ståndet i öfrigt åt Utskottet öfverlemnat att verkställa de förändringar i tulltaxe-underrättelserna, som kunde påkallas af enahanda omständigheter, hvilka, såsom ofvan förmäles, föranledt ett dylikt uppdrag, hvad taxan angick.
Endast i de delar af förslaget till tulltaxe-underrättelser, emot hvilka någon anmärkning förekommit, anser Utskottet sig nu föranlåtet att afgifva särskildt yttrande. § 12 BmUmngs- Utskottets Utlåtande N:o 23. 5 § 42 (11 | i förslaget).
Den af Ridderskapet och Adeln beslutade äter remiss afsåg endast att vinna'den rättelse Bonde-Ståndet redan vidtagit, att staden Jönköping måtte upptagas ibland de städer, hvilka åtnjuta creditupplags-rätt; och som upplyst blifvit, att Kongl. Majit genom Nådigt Bref den 19 Oktober 4 855 tillagt Jönköping omförmälda rätt, hemställer Utskottet, att Jönköping ma intagas bland de i § 11 af Utskottets förslag uppräknade städer, sorn ega tillgodonjuta den deri omförmälda rättighet. § 15 (13 § i förslaget).
Denna § liar Ridderskapet och Adeln återremitterat, emedan de deri intagna bestämmelser, rörande tull-restitution vid utförsel af vissa utaf utländska råämnen tillverkade varor, vore beroende af tullsatserna å dessa råämnen och således egde oskiljaktigt sammanhang med den återremitterade in försels-tarifen.
Enär Utskottet emellertid vidblifvit sitt förslag till införsels—tarif, saknar Utskottet också anledning att i förslaget till § 15 af tulltaxe-underrättelserna för närvarande vidtaga någon förändring. § 17 (15 § i förslaget).
Då Utskottets förslag var afgifvet under förut sättning att införsels-förbudet för bränvin komme att upphöra, men beslut derom ännu icke blifvit latladt, har Ridderskapet och Adeln af denna anledning återremitterat §:n; och får Utskottet, sorn nu i särskildt Betänkande algifver yttrande, angående tullbestämmelserna för bränvin och sprit, och deri fullföljer sin mening att nu stadgadt inlörsels-förbud för vissa slag bör upphöra, i öfverensstämmelse dermed vidblifva sitt algifna förslag till 17 §:ns lydelse.
Stockholm den 8 September 1857. biå. tiU ti.
Vrot. 1856 § 1857.
5 Sami, 1 Afd. 20 Haft. 2 STOCKHOLM, tryckt hos N.
Ma »ees, 1857.
Bevillnincjs-Utskoliets Betänkande N:o 24. 1 fåT:0 3-1.
Alik. lill Exp.-Utsk. d. lo Sept. 18S7, kl. lo f. m.
Betänkande, angående tull-bestämmelserna för artikeln Bränvin och Sprit.
Uli det angående tull-bevillningen afgifna Betänkandet N:o 10 hemställde Utskottet, att pröfningen af tull-bestämmelserna angående artikeln bränvin och sprit måtte uppskjutas intill dess Rikets Ständer ('allat beslut, angående tillverkningen a( bränvin inom landet och skatten derå.
Detta beslut är numera fattadt, och tillverknings-skalten bestämd till 60 öre för kanna bränvin af 50 procent styrka vid 15 graders värme.
Utskottet får således härmed afgifva det i omförmälda Betänkande förbigångna förslaget.
Ma j:ts, angående lull-bevillningen, aflätna Nådiga Proposition innefattar, i nära öfverensstämmelse med särskilde kommitterades underdåniga Betänkande, del förslag, att, med upphäfvande af nu stadgadt förbud mot införsel af vissa slag bränvin och sprit, de efter olika tiliverkningsämnen och under olika namn i gällande taxa upptagna särskilda slagen måtte sammanföras under en rubrik och med följande tullsatser: af till och med 10 graders styrka: på fat eller faslager 1 skålpund, 20 öre, på buteljer eller krus 1 kanna, 1 R:dr 10 öre, för hvarje öfverskjulande grad ökas inlörsels-luilen med 5 procent.
Redan i kommitterades betänkande och ännu mera i det Kongl.
Maj:ls Proposition åtföljande
Statsråds-protokollet äro skälen för införsels-förbudets upphäfvande samt för tillämpning å alla slag bränvin och sprit af de hittills för lofgifna slagen stadgade införsels-afgifter fullständigt utvecklade; och Utskottet anser sig kunna och böra endast dertill hänvisa; hvarvid likväl tillika bör erinras, att Kongl. Maj:t, för den händelse, ali någon förändring i beskattnings-grunderna lör den inhemska bränvins Bih. till B.
Brot. IS50 & 4857. 5 Sa?///. 1 Äfd. 21 Baft. 2 Bertlin lags-U Iskot tets Betänkande N:o 24. tillverkningen skulle komma att beslutas, i sådant fall ansett en motsvarig jemkning i tullsatsen för utländskt bränvin och sprit böra iakttagas.
I detta ämne hafva följande motioner blifvit väckte, nemligen inom Presle-ståndet, af Lektor Sondén, som, under erinran om nödvändigheten att ställa tull-författningarne, angående införseln af utomlands lill verkad t bränvin i närmaste sammanhang med författningen angående bränvins tillverkning inom landet, och att inbegripa alla slag bränvin och sprit under enahanda tull-lagstiftning, hvarvid de emot införsels-förbud af kommitterade anförda grunder syntes förtjena synnerlig uppmärksamhet, föreslagit: att utländsk sprit och utomlands tillverkadt bränvin, af hvad material som helst produceradt och försatt med hvilka tillsatser det vara må, blott de äro för helsan oskadliga, måtte vara till införsel tillåtna, likväl emot så hög tull, som, utan fara för betydligare tull-försnillning, kunde åsättas; att, i stället för det gamla sättet att mäta styrkan i grader, det nya i alkohols-procent må i tulltaxan begagnas och lämplig förhöjning för högre procent stadgas; och att, till följe häraf, tull-lindringen för fransk sprit till beredning af luktvatten måtte upphöra ; samt inom Bonde-slåndet: af Anders Pehrsson från Östergöthlands och Sven Haraldsson från Blekinge län, hvilka, begge utgående från grundsatserne, dels att genom minskad tillgång på spritdrycker befrämja större nykterhet, dels ock att bereda tillbörligt skydd för den inhemska bränvins-tillverkningen, äfvensom att inskränka den på handelsbalansen och penninge-ställningen menligt inverkande importen, föreslagit: Anders Pehrsson, att cider, genever och andra dermed jemförliga spritdrycker icke måtte få införas till riket annorlunda än på krus, i likhet med andra likörer, samt med dem draga enahanda tullsats ; och Sven Haraldsson, alt förbudet mot införsel af utländska bränvins-sorter måtte utsträckas till äfven de sämre slagen genever, cognac, romm och arrak, hvilka icke inkomma i flaskor och buteljer af glas eller i krus af bränd lera; och att äfven de bättre slagen borde åsättas en förhöjd afgift; varande af sistbemälde motionärer tillika vrkadt, att Utskottet måtte, så fort ske kunde, afgifva förslag till underdånig skrifvelse i ämnet, pä det förändringen redan innevarande år kunde vinna tillämpning.
Den ifrågavarande tull-lagstiftningens beroende af lagstiftningen för inhemska bränvins-tillverkningen, icke mindre än betänkligheten att vidtaga tillfälliga rubbningar uti den ekonomiska lagstiftningen, torde tillräckligt förklara, hvarföre Utskottet ej ansett sig böra i annan ordning, än den nu följda, till behandling upptaga omförmälda inom Bonde-ståndet väckta motioner.
Då artikeln cider icke är till spritdrycker hänförlig, utan utgör ett fruktvin, samt redan varit föremål för behandling i Betänkandet N:o 10, anser Utskottet något vidare yttrande derom nu icke erfordras.
Frågan om tull-lagstiftningen för bränvin och sprit sönderfaller i 2:ne väsentligt skiljaktiga delar: flen ena, om och af hvilka slag införsel må vara tillåten; den andra, om vilkoren för denna införsel.
Den förra är, såsom ofvan förmäles, fullständigt behandlad i kommitterades betänkande och Kongl. Maj:ts proposition.
Till de skäl, som deri blifvit anförda emot bibehållandet af inlörsels-förbud för något slag bränvin och sprit, torde föga eller intet vara att tillägga.
Den inhemska bränvins-tillverkningen kan icke hemta någon verklig och berättigad fördel af en sådan afvikelse från det antagna friare tull-systemet.
Nykterhet och sedlighet icke heller.
För statskassan vore ea gifven betydlig förlust dermed förknippad.
Den andra delen af frågan, eller den om vilkoren för införseln, har onekligen, i följd af Rikets Ständers beslut, angående inhemska bränvins-tillverkningen, 'undergått en ganska väsentlig förändring, sedan Kongl. Maj:ts proposition afläts.
Skatten har Bevillning s-Utskottets Betänkande N:o 24-. 3 blifvit förhöjd med nära 20 %, och skall, genom den enkla redskapens antagna förhöjda afverknings-förmåga, med sitt fulla belopp träffa allt det bränvin, som här i landet tillverkas.
En vetenskapligt rigtig och i tillämpningen lätt iakttagen förändrad grund för bestämmandet af spritdryckers styrka har blifvit införd.
Begge dessa förändringar kräfva tillämpning äfven i tull-lagstiftningen.
Utskottet har utgått från det antagande, att tull-afgiften å bränvin och sprit, alla slag, bör höjas efter samma förhållande till den nu bestämda tiliverknings-skatten, som förut egde rum emellan då varande tillverknings- och lull-afgifter; och för att åt förslaget härom gifva fullt tillförlitlig noggrannhet, på samma gång tull-bestämmelserna ordnades med afseende ä den alltid ytterst vigtiga angelägenheten, att de i tillämpningen blefvo lätt och säkert verkställbara, har Utskottet i ämnet hört vetenskapligt och praktiskt sakkunnige män, och i samråd med dessa upprättat sitt förslag.
Hedan vid flera föregående riksdagar hafva Rikets Ständer antagit, att den förra rymd-förtullningen af sprit borde utbytas emot vigt-förtulining.
Röjstocken, som tjenade till bestämmande af rymdmåttet på fastager, hade visat sig alltför otillförlitlig.
Det var också på Rikets Ständers begäran, som Kongl. Maj:t den 16 Januari 1856 utfärdade författning om vigt-förtullningens införande för spritdrycker på fastager; och utsträckningen deraf äfven till spritdrycker på buteljer eller krus lärer icke möta någon svårighet.
Det är emellertid en bekant sak, att sprit blir lättare ju starkare den är, så alt en viss och lika afgift för hvarje procent sprit-styrka per ‘U. skulle gynna den starkare.
Då man icke vill beskatta det vatten, som i större eller mindre mån förekommer uti spritdryckerna, utan den alkohol, som deri innehålles, är uppgiften att få denna alkohol till beloppet noggrann! bestämd; och denna uppgift är, efter hvad Utskottet inhemtat, icke blott vetenskapligt löst, utan också i andra länder praktiskt tillämpad, med ledning af upprättade tabeller, för hvilkas användande med fullkomlig säkerhet och enkelhet endast erfordras att känna den ifrågakommande spritdryckens alkohols-procent och vigt.
Då man på detta sätt finner huru många alkohol (vattenfri sprit) ett för lortullning undersökt kärl innehåller, så uppnås ock säkrast ändamålet, att rättvist tullbeskatla varan, genom att bestämma tullsatsen per €(. alkohol och detta utan afseende å beskaffenheten af det kärl, hvari spritdrycken förekonimer.
Nu skulle, enligt det förhållande som emellan tillverknings- och tull-afgifterna för närvarande eger rum, den förhöjda tiliverknings-skatten rätteligen föranleda till en tull-afgift af omkring 43^ öre per alkohol; men då en sådan tullsats icke vore lämplig, och Utskottet ansett sig hellre böra något höja än minska tull-afgiften utöfver förhållandet emellan närvarande tull- och tillverknings-skatt, har Utskottet funnit sig böra föreslå tull-afgiftens bestämmande till 45 öre för skålpund alkohol, hvilket motsvarar 2 R:dr 20 öre per kanna alkohol, eller 1 R:dr 10 öre per kanna bränvin af 50 procent styrka, och således öfverstiger den nya tiliverknings-skatten med icke mindre än 50 öre kannan af sistnämnde styrka.
Utskottet, som antager att Kongl. Maj:t, lill ledning för tulltaxans tillämpning, täckes anbefalla utarbetandet och tillhandahållandet vid ,tullkamrar och för allmänheten af den ganska enkla tabell, enligt hvilken alkoholens qvantitet lätt utrönes och bestämmes, får således hemställa, att Rikets Ständer måtte för ifrågavarande artikel antaga följande redaktion och tull-bestämmelse:
Bränvin och Sprit, alla slag — 1 ft. alkohol — 45 öre.
STOCKHOLM, tryckt hos Isaac Marcus, 1857. Bevillnings-Utskottets Memorial N:o 25. 1 J*:u 25..
Ank. till Exp.-Utsk. d. 24 Sept. 1857, kl. 12 ai.
Memorial, angående ytterligare förändringar i föreskrifterna om stämplade pappers-afgiftens utgörande.
Utskottets uppmärksamhet har blifvit fästad derå, att det af Rikets Ständer genom omröstning i Förstärkt Bevilhiings—Utskott, i enlighet med Borgare-Ståndets mening, fattade beslut, att bilagor, sorn till embetsverk och myndigheter ingifvas, skola vara fria från stämpladt papper, påkallar förändringar i åtskilliga andra, hufvudsakligen från nu gällande
Ghartae—sigillatse—författn in g hemtade föreskrifter, hvilka tillkommit och i Utskottets förslag till författning bibehållits, under förutsättning att bilagor i allmänhet fortfarande skulle med stämpladt papper förses.
Dessa föreskrifter äro väl af mindre betydenhet; men då det icke kan vara lämpligt, att Rikets Ständer, för sin del, antaga och till Kongl. Maj-.t aflåta ett författnings-förslag, deri i viss mån stridiga beslut kommit att inflyta, har Utskottet funnit sig böra, i hvad på detsamma ankommer, söka få dessa stridigheter undanröjda.
Uti förslaget till § 8 (sid. 24 i bilagan till Utskottets Betänkande N:o 8) är under förskriften om arrende- och hyres-kontraklers uppvisande vid mantalsskrifning, undantaget ”det af hyresman innehafvande exemplar af hyres-kontrakt i städerna, hvilket är Iritt från stämpladt papper, intill dess detsamma hos nämnde myndigheter (domaren eller exekutorn) uppvises, då det som bilaga bör karteras”.
Fröt. 1856 $ 1857. 5 Sami. 1 Afd. 22 Höft. 2 Bevillnings-Ulskoltets Memorial N:o 25.
För att bringa detta stadgande i öfverensstämmelse med beslutet om bilagors frihet från stämpladt papper, hemställer Utskottet, att omförmälda stadgande må afslutas med orden: ”stämpladt papper” och således orden från och med:
"intill dess” etc. ur författningen utgå.
Vidare förekommer i förslaget till § 8 (sid. 26 i bilagan till Betänkandet iN:o 8) i fråga om kartering af skuldebref och andra fordrings-bevis, dels stadgande derom att sådane, kartering enligt särskild tarif underkastade, fordrings-bevis ej skola vid uppteende i konkurser besväras med högre stämpladt papper, än för vanliga bilagor , dels ock den föreskrift, att andra, än förut uppräknade fordrings-bevis, såsom ej accepterade räkningar, enskilde personers bref i handel och vandel samt undfångne qvittenser å erlagd betalning skola ”förses med karta, dä de till exekutorer och domstolar ingifvas såsom bilagor, efter hvad derom ofvan stadgadt är"
Begge dessa stadganden befinna sig i strid med den allmänna föreskriften om bilagors frihet från stämpladt papper; och Utskottet hemställer derföre att, i stället för nämnde stadganden, följande föreskrift måtte i författningen intagas:
Ofvananförda för skrifning ar, löpande sedlar m. m., när de i konkurser företes, äfvensom räkningar, hvilka ej är o accepterade, enskilde personers bref i handel och vandel samt undfångne qvittenser å erlagd betalning, dä de till exekutorer och domstolar ingifvas såsom bilagor, är o frän stämpladt papper fria.
Stockholm den 24 September 1857. STOCKHOLM, tryckt hos N. Marcus, 1857. Bevillnings-Utskottets Utlåtande JYi 26.
Auk. till Exp.-Utsk. den 9 Okt. 1857, kl. 11 f. m.
Utlåtande, i anledning af ytterligare ålerremiss af vissa delar utaf Betänkandet JV2 10, angående tull-bevillningen, äfvensom af Betänkandet JVs 34, angående tullbestämmelserna för artikeln Bränvin och Sprit.
Af anledning omförmälda Betänkanden innehålla hafva tullbestämmelserna för artikeln Bränvin och Sprit hittills blifvit af Utskottet särskildt behandlade.
Nu mera möter icke något hinder för denna frågas behandling i sammanhang med öfriga uti tull-lagstiftningen ingående ämnen; och Utskottet tillåter sig derföre att till besvarande i ett sammanhang och i den ordning tulltaxan föranleder upptaga de delar af tulltaxe-förslaget, som i följd af återremiss påkalla vidare yttrande.
Dervid förekommer först frågan om artikeln Bränvin och Sprit, alla slag, för hvilken artikel Utskottet tillstyrkt en tull-afgift af 45 öre för 1 fE alkohol.
Detta förslag hafva Ridderskapet och Adeln samt Preste- och Bonde-stånden bifallit, likväl med tillägg under rubriken af en så lydande anmärkning: »Bränvin och Sprit, försatt med socker eller annat i bränvin och sprit upplösligt ämne, förtullas lika med likör.» Borgare-ståndet, som fått emottaga inbjudning att i den sålunda tillagda anmärkningen sig förena, har deremot till Utskottet återremitterat hela förslaget till tullbestämmelse, icke på grund af någon erinran emot hvad Utskottet tillstyrkt, men i följd af yrkande att den anmärkning, om hvars införande under rubriken förslag blifvit väckt, måtte underkastas närmare pröfning till förekommande af sådaBih. till R.