Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Stockholm den 17 Augusti 1840. STOCKHOLM, Kongl. Ordens-Boktryckeriet184o. Baneo-Utskoltels Utlåtande, N:o ~i. i N;o -a.
Ank. tili Exp. Utsk. den 26 Aug, kl. 12 midd.
Utlåtande, i (inledning af erhållen återremiss å Utskottets Betänkande N'o a 3, i fråga örn Lline-förhöjaing och Pensions-rätt för Bruks-skrif varea vid Tumba, A. Sätherberg.
Enligt till Utskott, t ankomne Protocolls-utdrag af den 22 och 3y sistlidne Maj månad, hafva Higvördigc Preste- och Vallöf).
Borgare-Stånden återremitterat Utskottets tinder N:o 3 3 afgifne Betänkande, med tillstyrkan, att Bruks-skrifvaren Sätherberg må förunnas enahanda rättighet till pension, som blifvit
Bankens embets- och tjenstemän genom 62 i nu gällande Banco-Reglemcnte raedgifven, på grund af da inom bemaldc Riks-Stånd gjorde anmärkningar, innefattande det yttrande, att Bar.- «o-Fullmägtige mätte, i fråga om pension för Sätherberg, lemnäs öppet att tillämpa, icke allenast 62 utan äfven 63 §. af riu gällande Banco-Reglemente; hvaremot öfrige 2;ne Riks- Stånd Utskottets ifrågavarande Betänkande bifallit.
Med afseende å hvad sålunda blifvit anmärkt, och då Utskottet, efter sammanträde å Tumba den 18 Maj innevarande år, inhemtat, att Sätherberg, ehuru hans kropps- och själs-krafter vid den ålder, han nu uppnått, äro i aftagande, likväl, i anseende till de knappa omständigheter, hvaruti han sig befinner, icke lärer kunna söka afsked med pension, enligt de grunder, som finnas bestämda i 62 §•
Bauco-Reglementet; har Utskottet ansett sig höra göra det tillägg till hvad Utskottet i dess Betänkande N:o a3 tillstyrkt, att Banco-Fullmägtige inåtte lemnäs öppet att, i fråga om afsked med pension för Bruks-skrifvaren A. Sätherberg, i honom kunna tillämpa icke allenast 6a, utan äfven 63 §. af nu gällande Banco-Reglemente.
Stockholm d«n Aug. iS^o.
Prot. i84<>- 6 Sami. 1 Af i. a3 Baft. 1 2 Banco-Utskottets Utlåtande, df:@ j3.
M:0 -j3.
Ank. till Exp. UtA. den 24 Äng-, kl. i) suidd.
Utlåtande, i anledning (tf Postmästaren, Herr Kammarherren J.
Maules ansökning om eftergift af skuld till Banco-Discont-Verket, Hos Utskottet har Postförvaltare!! uti Arboga, Herr Kammarherren J.
Maule uti ingifven skrift anhållit att varda befriad från allt vidare kraf, i och för en af honom ingången ansvarsförbindelse för ett af Capitainen C. TK. Uggla, emot borgen af Capitainen H. F.
Boos, år 1829 uti Banco-Disconten upptaget lån å 400 Rfdr, och till stöd för denna ansökning förmält ej mindre, att han skall blifvit förledd att omförmälde förbindelse sig ikläda, än äfven att han med hustru och fern oförsörjda barn befunne sig uti ytterst knappa omständigheter.
Discont-Directionen, hvars utlåtande öfver ifrågavarande ansökning Utskottet infordrat, har anfört, att, sedan såräl låntagaren som löftesmannen, efter anställd lagsökning och utmätning, befunnits sakna ali tillgång till lånets gäldande, och efter det låntagarens sedermera inträffade concurs, uti hvilken Discont-Verkets fordran bevakats, är vorden slutligen utredd, utaa att hafva lemnat någon utdelning, samt, genom sökt verkställighet af concursdomen, icke eller någon ytterligare afbetalning af låntagaren kunnat erhållas, Disoout Yerket vändt sin talan mot sökanden, på grund af hans ansvars-förbindelse, och det jemväl blifvit honom ålagdt att lånet gälda, så till capital som ränta, har Directio nen medgifvit, att sökanden, i saknad af andra tillgångar, finge afbörda sig nämnd# skuld genom årlig inbetalning qvartalsvis af sin halfva Postförvaltare-lön, utgörande a'3o
R;dr, på hvilket siitt 233 R:dr 4 Banco i afbetalning ingått, så att capital-återstodcn af nämnde lån för närvarande utgör 164 Rtdr 44 s^* Banco; roen att Directionen, som alltid följt den grundsats, att icke tillstyrka någon eftergift af en Discont-Verkets laga kraftvunnen fordran, ulan att någon fördel för Verket i och med detsamma kan anses vara beredd, funne sig icke kunna understödja ett obetin gadt bifall till den gjorde ansökningen, hvaremot Directionen, med afseende på gäl denirens allmänt kända knappa tillgångar, ansett sig kunna tillstyrka, att de upplapne räntorne för berörde län må få afskrifva*, mot villkor, att capital-återstodea iaom sex månader efter erhållen del af Rikets Ständers beslut härom varder erlagd.
Yid öfvervägande häraf och med fästadt afseende å de i närvarande fall fö rekomne scrskildtc omständigheter, Rauer Utskottet sig böra hemställa, BaHCO-Utskottels Utlåtande, N\o j4‘ 3 att de npplupne räntorne å ofvan omförmäldte län må af Riktfr» Ständer eftergifvas och få afskrifva*, emot det att lånets nu varande capitaLåterstod, 164 R:dr 44 sk- fullo inbetalas inom ta månader från den dag, sökanden erhållit del af ett sådant Rikets Ständers beslut, samt under villkor derjemte, att, intilldess nämnd* betalning blifvit verkställd, den införsel, Banco-Discont-Verket för ifrågavarande fordran nu hos sökanden eger, Lommer att fortfara.
Stoekliolm den 24 Au5. 1840.
N:o Ani, till Exp. Utsk. den 26 Augusti, kl. 12 midd.
Utlåtande, i anledning af vacht motion, angående åläggande för Birectionen vid Rikets Ständers Lane-Contoir i Götheborg att lill lånsökande derstädes öf versända beviljade Lån och omsättningar af Lånen ombesörja.
Enligt ankommet Protocolls-utdrag af den 7 sistlidne Mars, Ivar Hederväida Bonde-Ståndet till Utskottet remitterat ett af Riksdags-Fullmägtigen Lars Rasmusson från Bohus
Län afgifvet memorial, tili hvilket bemälde Riksdags-Fulimägtig dels förmält, att tjenstemännen vid Låne-Contoiret i Götheborg, utan annat besvär än deras tjenstt-åliggande att tillställa låntagarrn contanta lånebeloppet, sedan deri genom Banco-Reglementet bestämde räntan blifvit innehållen, under en längre tid tillåtit sig emot dervarande lånsökande utöfva det på ingen Lag grundade, sjelftagna beskattningsstttt att afdraga en half procent arfvode så väl vid utfallandet af hvarje vid Contoiret bcviljadt nytt lån, som vid verkställd omsättning af lånet, hvarigenom låntagaren, då andra extra utgifter inberäknades, kommit att, i stället för afsedd ränta af 5 procent, vidkännas en utbetalning af närmare 7 procent, dels yrkat, att låiisökande hädanefter matte få insända sine låne-handlingar directe till Låne-ContoirsDirectionen samt att densamma måtte åläggas att under eget ansvar och genom Comlo-irets tjenstemäns försorg, utan arfvodes-beräkning, ej allenast vederbörande låntagare tillställa eller till låntagaren, enligt uppgifven adress, öfversända det honom rättligen 4 Banco-Utskot' cts Utlåtande, N\o ^4' tillkommande 15netoelopp, utan ock emottaga omsällnings-medlen med tillhörande reversal och straxt efter verkställd omsättning, det utlösta äldre reversalet, nied behörigen upprättad liqvid, likaledes till låntagaren öfverlemna.
Före slutlig pröfning af denna frågi, har Utskottet desto hellre ansett sig deröfver böra infordra ej mindre förklaring af tjenstemännen vid Låne-Contoiret i Götheborg, än äfven utlåtanden af Directionen öfver nämnde Låne-Coutoir och BancoFullmägtige, som det uppgifne förhållandet måste anses innefatta en anmärkning emot så val t jenstemännen vid Låne-Contoiret, som dervarande styrelse, emot hvilken sistnämnde Riksdags-Fullmägtigen Lars Rasmusson erinrat, att den utan anmärkning och beifran låtit nämnde förhållande fortfara samt att sådant hos ortens invånare väckt den största förundran och missnöje.
Låne-Contoirets tjenstemän hafva uti deras häröfver afgifne förklaring, jemte tiilkännagifvande, att de ansågo den gjorda angifvelse!) lika förnärmande och sårande sorn alldeles ogrundad, bes t ri ■ f t, att de någonsin fordrat, uppburit eller åtnjutit ringaste arfvode för uppfyllandet af någon deras tjenstepligt vid Contoiret, eller emot de personer, som vid Låne-Contoiret haft låne-angelägenheter att utföra; men fästat uppmärksamhet derå, att en märklig skillnad sig företedde emellan ovillkorliga äligganderi och sådane enskilde biträden, sorn någon kan önska af Contoirets tjenstemän, men desse, efter eget godtfinnande, ega att bifalla eller afslå, och hvilka senare alltså grunda sig på ömsesidiga öfverenskommaIser; att de uppdrag, Lars Rasmusson ville till vederbörande lånsökandes eller lån'omsältandes beqvämlighet hafva fullgjorde vid Contoiret icke tillhöra dervarande tjenstemäus i gällande Reglemente föreskrifne tjenste-sky Idigheter; utan innefattade belt enskilde uppdrag, hvarom lånesökanderne antingen sjelfve eller genom commissionärer, äfven utom Låne-Contoirets tjenstemanna personal, egde att draga försorg; att det serskilda arfvode, som t jenstemännen vid LåneConloiret, enligt den gjorde uppgiften, skulle hafva sig tillgodoberäknat af låntagarne, ingalunda egt rum i andra fall, än för sådane lån, hvilkas upptagande eller omsättning serskildt varit t jenstemännen, i egenskap af commissionärer anförlrodt; alt dessutom Contoirets ringa tjenstemanua-personal omöjligen skulle kunna medhinna att, på sätt yrkadt blifvit, i förening med de dem, eldigt Reglementet, tillhörande mångfaldiga tjenstegöromål, gå hvarje iånsökande tillhanda med biträde uti dennes enskilde låneangelägenhcter, och att sådant destoraiudre kunde Contoirets tjenstemän åläggas, som hvarje inlemnadt låne-docament måste förses med inlemuarens ansvars-förbindelse för documentcts rigtighet, hvilket, i anseende till efteråt befunne förfalskningar ofta medfört och äfven framdeles sannolikt komme att medföra högst känbara förluster för iulemnarcn, hvars skyldighet d«t vore att tjelf inlösa dylika falska documenter.
Direc - B anco-Ut skottets Utlåtande, N\o n 5 Directionen vid Låne-Contoiret sora instämt uti hvad Contoirets tjenstemän sålunda andragit har derjemte , för egen del, tillagt, att
Directionen destomindre vore behörig eller kunde åläggas att, på sätt Lars Rasmusson vrkat, ombesörja befordrandet och utförandet af enskilde personers låne-angelägenheter, eller att derom med låntagare eller gäldenärer föra någon brefvexling eller enskild räkenskap, som det, enligt 90 §. i Banco-Reglementet den 26
Maj i835 och föregångne-stadganden, rörande styrelsen vid Bankens Discont-Afdelningar, vore Directionens ledamöter uttryckligen förbjudet att, såsom commissionär utföra några låne-ärender, samt att för öfrigt, Directionen veterligen, icke någon lånsökande vid Contoiret i minsta måtto för när skett.
Och hafva Banco-Fullmägtige, uti afgifvet utlåtande, dels i anledning af*den emot Låne-Contoirets
Direction och tjenstemän framställde anmärkning, tillkäonagifvit, att de til!
Banken ingifne Protocoll och Berättelser, rörande verkställde årliga revisioner öfver Låne-Contoirets i Götheborg styrelse och förvaltning icke upptagit någon enda emot Contoirets tjenstemän i berörde afseende gjord anmälan, och att ej eller under förflutne åren, hvarken till Fullmägtiges Expedition ingifvits någon dylik anmälan, eller Fullmägtige i öfrigt erhållit kännedom om något felagtigt förhållande i förenämnde hänseende af Låne-Contoirets tjenstemän, dels ock, Sivad beträffar det framställda förslaget, atl Directionen hädanefter borde emottaga låne-handJingarne, ombesörja deras ingifvande, medlens uttagande och dessas öfverlemnande till vederbörande lån-tagare, sig yttrat, att, utom det en slik förändring, i händelse den gillades, erfordrade en betydligt tillökad tjenstemanna-personal, densamma skulle för Discont-Verkets säkerhet kunna medföra de kännbaraste följder, emedan ingen kunde, såsom tjenstepligt, tillförbindas att ikläda sig ansvar för låne-documentets rigtighet, och Låne-Contoiret sålunda korame att sakna den säkerhet i detta afseende, som Contoiret, enligt 2l3 §.
I mom. af Banco-Reglementet under den 26
Maj i836’, nu eger hos inlemnaren i de fall, då låne-documenterne finnas falska, hvilket Banco-Fullmägtige ausett vara desto vådligare, som, oagtadt all använd omsorg vid låne-handlingarnes granskning och pröfning, det hitintills visat sig, att documenter blifvit antigue, hvilka sedermera befunnits icke vara rigtige, i följd hvaraf Banco-FullmägtLgc ansatt sig böra hemställa, att Riksdags-Fullmägtigen Lars Rasmussons omförmälde framställning må förfalla.
, Af hvad sålunda anfördt blifvit, finner Utskottet det vara uppenbart, att den af Riksdags-Fullmägtigen Lars Rasmusson i förrberörde målto framställde anmärkning emot tjenstemännen vid Låne-Contoiret i Götheborg ej kan härleda sig från annat, än att dervarande tjenstemän, vid de tillfällen, då de af lån-sökande egt upp Eih. till R.
Brot, 1840. 6 Sami. 1 AJd. 26 Haft. 2 6 Banco-Utskottets Utlåtande, N:o drag att vid Contoiret ombesörja några Iåne-angelägenheter, sig till godo beräknat den ersättning, de ansett sig tillkomma i och för det dermed hafde besvär, hvilket desto mindre kan anses dem i egenskap af tjenstepligt åligga, som desse uppdrag lika väl kunna lemnäs åt andra personer, än dem, hvilka tillhöra Contoirefs tjenstemanna-nersonal, samt de, för lyftningen af andre personers
Discont-lån, måste vara försedde med lån-sökandes serskildte fullmagt, hvilken, enligt 2! 3 2 morn.
Banco Reglementet, efter dennes eget godtfinnande, får ställas antingen å innehafvaren eller å viss man, eller ock å viss man eller den han dertill i sitt ställe förordnar, hvarföre ock Utskottet anser Riksdags-Fullmägtigen Lars Rasmusson hafva saknat giltig anledning till hvad af honom anmärkt blifvit emot bemälde tjenstemän, äfvensom Låne-Contoirets Direction; och anser Utskottet de af så väl bemälde Direction, som Banco-Fullmägtige framställde skäl emot antagandet af de förändringar, Lars Rasmusson föreslagit, i afseende på ombesörjandet af vederbörandes låne-angelägenheter ■vid nämnde JLåne-Contoir vara så väl grundade, att Utskottet, med fullkomligt instämmande i desamma, finner sig föranlåtet att afstyrka bifall till Lars Rasmussons ifrågavarande förslag.
Stockholm den 24 Aug. J84o. STOCKHOLM, Ei-mcns och Granberg* Trtceeri. 1840.
Banco-Ulshottets Utlåtande, IV:o j5.
I N:o 75.
Ank. till Exp. Utsk. den 29 Augusti, kl. 11 f. m.
Utlåtande, i anledning af gjord framställning om Inoch Utvexlings prisen å Ducat er samt utvexling af Guld- och Silfver- Plantsar.
Jemte anmälan, det någon förändring under årets lopp i de af Bancofullmäglige, jemnlikt 1 1 2 och 116 §§. af Banco-Reglementet, för hvarje år faslstäldta in- och utvexdings-pris å Ducater icke funnits vara af behof påkallad, hafva Fullmägtige likväl, uti den till Utskottet afgifna Berättelse, under förklarande, det Fullmägtige, lika med Rikets Ständers senast församlade Revisorer, anse sådane förhållanden möjligen kunna inträffa, hvarigenom det för Banken blefve fördelaktigt, att så väl utvexlings- som invexlingspriset, under årets lopp, nedsattes, funnit sig ega all anledning, att förena sig uti den af bemälde Revisorer (9809 års tryckta Revrs Ber. pag. 12) gjorde framställning, att, på sätt rörande invexlingspriset å Ducater, redan i §. 1 16 af ofvannämnda Reglemente är stadgadt, Bauco-fullmägtige för framtiden må berättigas att, om så nödigt pröfvas, jemväl under årets lopp, det fasLstäldla utvexlings-priset, medelst nedsättning, förändra.
Utskottet, som instämmer uti den af Revisorerne och Banco-fullmägtige yttrade åsigt, att under loppet af ett år sådane förhållanden kunna uppstå, då Banken tillskyndades en fördel derigenom, att ntvexlings-priset å Ducater nedsattes, anser jemväl för sin del Banco-fullmäglige böra ega en slik rättighet.
Och då det otvifveiagtigt skulle leda till realisationens betryggande samt befrämja flere dermed afsedde vigtige ändamål, om en del af Bankens sedlar kunde med Ducater, utan någon kostnad för Banken, invexlas och dessa sedermera blefvo i allmänna penningerörelsen inom landet gångbara; men sådant endast lärer kunna tillvägabringas på det sätt, att utvexlings-priset å Ducater alltid utgör samma belopp, som deras invexlingspris; har Utskottet desto hellre funnit en dylik öfverensstämmelse emellan ut- och invexlings-prisen böra för framtiden iagtlagas, som Utskottet icke kan erkänna giltigheten' af det skäl, på grund hvaraf Banken, vid utvexling af Ducater, derföre fordrar ett högre belopp i sedlar, än Banken för desamma vid invexlingen erlagt, och hvarigenom Du £ih. till R.
Prot. 1840. 6 Sami. 1 AfcL 24 Haft. J2 Banco-D t slottets Utlåtande, A7: o y5. eaternes användande i allmänna rörelsen naturligtvis i väsendtlig mon O O försvåras.
Utskottet får alltså föreslå, att Svenska och Holländska Ducater må, så länge sådant finnes för Banken och allmänna penninge-rörelsen fördelagtigt, i mon af tillgång och rörelsens behof, från Banken utvexlas, till det pris, som för invexling af Ducater, under samma tid, är af Fullmägtige bestämdt.
Utskottet bar härvid förehaft en af Herr C. F> Wcern inom Vällofl. Borgare-Ståndet väckt motion, innefattande, att, oagtadt realisationen eller myntbestämningen till 128 sk. per R:dr Svenskt Specie eller Hamburger Banco, hade cursen, till mycken osäkerhet i alla handelsföretag, sedan förra Riksdagen, för goda vexlar kunnat variera ifrån ia3 ända till i32sk. per R:dr Hamburger Banco, och alltså med en fluctuation af 7 till 8 procent; ett förhållande, som väl knappast hade sin like uti andra länder, hvarest silfret blifvit taget till mätare för alla värdens bestämmanden; att olägenheterne häraf kunde i hufvudsaklig mon afhjelpas genom ändring i den del af Banco-Reglementet, som icke medgåfve uppköp af silfver i tackor, plantsar, eller, såsom de på större penninge-marknaderne kallas, bullion, utan afdrag för slagskatt, efter regulationer, hvilka i förening med flere omkostningar, så för Importören, som Exportören af silfver, medförde en förlust af circa 2rl procent, utan tänkbar nytta; tillförekommande hvaraf motionären alltså föreslagit, att Rikets Ständers Bank, intill nästa Lagtima Riksdag, må uppköpa silfver i tackor till ett pris af 24 R:dr 26 sk. 8 rst.
Banco för mark
Gölniskt i6:lödigt och hålla detsamma allmänheten tillhanda efter 24 R:dr 3a sk.
Banco-sedlar, samt att intet silfver i tackor borde emottagas, som icke vore minst 1 a.Mödigt; hvarigenom SilfverImportören och Exportören nndgioge andre uppoffringar, än den, transport och assurans medföra, hvilka under en för seglationen gynnande årstid, ej kunde beräknas högre än en procent; hvarförutan motionären förmält, att för den händelse, Rikets Ständer skulle tillåta, det invexling af silfver i tackor äfven finge ega rum till visst utsatt maximi-belopp vid Lårie-Contoiren i Götheborg och Malmö, sådant vore ett ytterligare betryggande mot alltför stora curs-fluctuationer och en stor lättnad för handeln.
Banco-Utskottets Utlåtande, JS-'o yS.
3 I afseende först å motionärens uppgift, att eursen på Hamburg skall sedan sista Riksdag fluctuerat från ia3 sk. till i3a sk. per Riksdaler Hamburger Banco, har Utskottet ansett sig böra förklara, det orsaken till ett dylikt förhållande, så vidt det verkligen egt rum, efter Utskottets öfvertygelse, måste igenfinnas dels deruti, att vexlame antingen varit af mindre god beskaffenhet eller utställde lill betalning på en längre tid, än vanligen varit brukligt, och dels deruti, att vexeltillgången för någon serskild dag vida öfverstigit behofvet; och tror Utskottet, att hvilka än de anledningar må hafva varit, som vållat omförmälde pris-fluctuation, de måste kunna anses såsom tillfälliga och ingalunda föranledde af Bankens silfver-transactiouer; helst det torde kunna antagas, att fullgoda vexlar, utställde på vanlig betalningstid, äro så jemngoda med silfver, att någon annan fluctuation på dem icke bör ifrågakomma, än högst den skillnad, som motsvarar silfrets transportkostnad, eller omkring två skillingar Banco, öfver eller under silfvermyntets värde.
För öfrigt får Utskottet fästa uppmärksamheten derå, att, innan Silfver i plantsar, som till Banken skola levereras, derstädes emottagas, desamma först böra å Kongl. Mynt-verket uppvägas och proberas; att Kong!.
Myntet deröfver meddelar en så kallad Mynt-attest, upptagande planlsens vigt, halt och utmyntnings-belopp efter afdrag af slag-skatten: att, sedan vigten i Banken blifvit controllerad, liqvid uppgöres med lefverantören samt bokföring verkställes uti Bankens räkenskaper, samt att, efiär utmyntning af dessa plantsar sedermera kommer i fråga, Kongl. Mynt-verket skall till Banken leverera i mynt det belopp, som, enligt de utfärdade attesterne, hvarje plants innehåller, och hvarigenom vid de sålunda emottagne plantsarnes utmyntning, någon skiljagtighet emellan summan af myntet och det bokförda beloppet icke får uppkomma.
Skulle åter den af Herr Waern gjorde framställning gillas och Banken följagtligen komma att uppköpa Silfver i tackor till ett visst pris för mark Cölniskt 16-lödigt och hålla detsamma allmänheten tillhanda, efter någon förhöjning i priset, genom hvilket förslag motionären synes hafva åsyftat, att lefverantören eiler importören borde befrias från skyldigheten att dels i Kongl.
Mynt-verket låta probera och väga det silfver, som skulle till Banken aflemnas, och dels att erlägga den för plantsens utmyntning belöpande slagskatt; så koinme Banken otvifvelagtigt, att, vid ifrågakommande utmyntning af en sådan silfvertacka, vidkännas betydligare kostnader, ej mindre uti slag-skatt, än äfven uti differenser vid utmyntningen.— 4 Banco-Utskotlels Utlåtande, JV:o y5.
Utskottet, som dessulom anser det icke vara med Bankens säkerhet förenligt att i Banken emottaga silfver-plantsar-, hvilka endast äro forsedde med utländskt intyg öfver halten och vigten, föranlåtes med afseende härå, afstyrka bifall till Herr C. F. fVeerns ofvanomförmälde förslag.
Beträffande ater frågan örn Silfver-plantsars emottagande vid LåneContoiren i Götheborg och Malmö, så och i anseende lill dels svårigheten att derstädes kunna erhålla en fullt tillförlitlig och för Banken betryggande controll å plantsarnes halt, dels ock de kostnader, som den hät igenom möjligen nödvändiga tillökning af dervarande i jenstemanna-peisoiniI, äfvensom beredandet af en för plantsarnes förvarande tjenlig local, skulle för Banken medföra, finner
Utskottet sig jemväl föranlåtet afstyrka det härom framställde förslag.
Med föranledande ej mindre af ofvanberörde motion, än äfven af Rikets Ständers senast församlade Revisorers framställning, pag. i3 i tryckta Revisions-Berättelsen, hafva Banco-fullmägtige, uti ett öfver omföi malde framställning afgifvet yttrande, tillstyrkt, att, med ändring af stadgandet u i §. lii af Banco-Reglementet, der det uttryckligen förbjud es att utgifva silfver-plantsar, Fullmägtige måtte berättigas, när de finna sådant för Banken och allmänna rörelsen nyttigt, att ifrån Banken utlemna både guld och silfver-plantsar, emot erhållande af minst samma pris, som Banken sjelf derföre utbetalt.
Utskottet bar detta ämne noga öfverväga!; och beträffande först guld-plantsar, finner Utskottet, lika med bemälde Revisorer, att det snarare måste anses för Banken fördelagtigt, än för densamma af någon menlig inverkan, att guld der uttages, i stället för den metall, eller silfver, hvarmed, enligt Bank-Lagen af den i Mars i83o, Banken ovillkorligen måste vara försedd, i och för inlösen af sina sedlar, samt anser fördenskull, att utvexling ifrån Banken af guld-plantsar mot Banco-sedlar, efter det för Ducater vid tillfället gällande in- och utvexlingspris, bör tillåtas; men, då Banco-fullmägtige, vid afslutandet utaf contract om lefverans af guld eller silfver till Banken, bland annat förbehålla sig alt, då guld eller silfver i plantsar (öackorj) till Banken levereras, dessa böra vara åtföljde af Kongl. Mynl-verkets betyg öfver innehållet i Ducater eller Riksdaler silfver, efter afdrag af Mynt-skatten, samt berörde skatt, som hvad guld angår, är bestämd till T3-:dels procent, sålunda iunehålles uti hvarje till Banken levererad guld-piants, vid hvars bokföring i Bankens raken - B ariro-Ut skottets Utlåtande, A7:o 7 5. skaper, beloppet, i Ducater, efter afdrag af Mynt-skatten , endast upptages; så och ehuru häraf följer, det Banken icke korn ine alt föranledas någon förlust, derigenom, alt en till Banken, under dylika villkor, levererad plants försåldes, utan all. del för gnidet fastställde pris okades med den tilt ■j^tdels procent hesta nide slagskatt för Ducater, tror Utskottet likväl det inse vara lämpligt, att den, som hos Banken uttager guld i plautsar eller 1 omyntad form, skall för samma belopp i sedlar erhålla mera guld, till om Ducater lill honom ulvexlas, samt anser således att, vid nllemnande af guld - pia nlsar, den fastställde slagskatten jemväl bör altlragas och för Banken bibehållas.