Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I nästföregående femårs-berättclse är omförmäldt, hurusom den fattiga skärgårdsal 1 mogens inrotade vana att lefva för dagen och dess lika inrotade begär efter starka drycker nog allmänt försatt den i ett tryckande beroende af några förlagsman, hvilket gjorde den liknöjd för all förbättring.
Det är särdeles glädjande, att nu kunna förmäla, att detta tillstånd väsendtligen 19 förändrats.
Efter det den nya bränvins-försäljnings-lagen trädt i verkställighet liar i de (lesia landsorter af länet, och synnerligast i de från städerne mera aflägsna skärgårds-orterna, allt tillfälle till dryckenskap försvunnit, och derigenom hafva ordning och sedlighet märkbart främjats.
Om denna lyckliga förändring fortfar, skall det vitsord, som förut varit undantagsvis gifvet åt Smögens fiskeläge, i följd af den der längesedan träffade öfverenskommelse om upphörandet af ali bränvins-försäljuing, med visshet blifva att tillämpa äfven på öfriga fiskelägen, och Länsstyrelsen skall ock då i sina bemödanden för fiskeri-näringens bättre skötsel otvifvelaktigt blifva understödd af den enskilda omtankan.
Sjöfart utgör en vigtig näringsgren för länets kustboer, hvilka för detta yrke äga den utmärktasle skicklighet.
Den sysselsätter en icke obetydlig folkmängd den tid af året, sorn yrket kan bedrifvas.
Inom riket idkas den mest emellan närmaste kustorter och å Wenern; utom riket ske befraktningarne vanligast på Norrige och Danmark, men äfven på England, Holland, Frankrike och Ryssland, "bill största delen begagnas härvid inom orten byggda fartyg och båtar.
Inom länet voro u landet till beskattning uppgifne fartyg och båtar om a lästers drägtighet och deröfver år 184i, 327 stycken om tillsammans 7,407 läster. 1850, 387 » » » 9,527 » 1855, 427 » » » 10,449 » Jacjten är icke att anse såsom någon allmännare binäring i detta län, änskönt den rika tillgå ngen på skogsfogel i fjellbygden och sjöfogel i skärgården kunde bereda en hufvudsaklig inkomst ät dessa orters invånare, om jagten ändamålsenligt sköttes.
Biskötseln har å vissa orter af länet under sednare åren varit i tilltagande, men ur i allmänhet af föga betydenhet.
Åtskilliga handaslöjder öfvas med skicklighet, men knappast i någon gren utöfver länets eget behof.
Båtbyggeriet i Bohus län öfverträffa!’ de flesta andra orters.
Syunerligast eftersökas de båtar, som byggas å Koster och Oroust.
Inom Landvetters och Härryda socknar bereder sig allmogen någon bi förtjenst genom förfärdigande af laggkäril, skeppsvirke, åror, stegar, trädgårdsstolar m. in., som a Isättas i Götheborg.
Af qvinnornas handaslöjder är föga annat att nämna, än ylle- och linneväfuader till husbehof. 20
Färglafvars insamling har tillförene utgjort en icke oväsendtlig näringsgren för den fattigare befolkningen, men är nu, i anseende lill den minskade tillgången derå, föga lönande.
Ingenstädes inom länet har tjäru-bränning vunnit framgång, ej heller tillverkningen af pottaska eller salpeter.
Endast i nordligare delen af länet kan någon förtjenst genom landvägaforsling påräknas, och består denna uteslutande af plankors och bräders forslande från närbelägna sågverk till stapel- eller aflastnings-orterne vid kusten, — mest på vinterföre.
Såsom en binäring till jordbruket bör icke heller bränvinsbränningen lemnäs obemäld, ehuru denna näringsgren på sednare tid betydligen inskränkts, så att den här ingalunda motsvarar dess omfattning i de flesta andra landskap.
Antalet af till beskattning uppgifne brännerier, som år 1831 uppgick till 1,480, utgjorde år 1841 endast 881 och hade år 1850 ytterligare nedgått till 215, af hvilka voro i Esta klassen 139, 2:dra klassen 49, 3:dje klassen 25 och i 4:de klassen 2.
År 1855 tillverkades bränvin här i länet vid 15 större och 6 mindre brännerier.
Af de förra voro . å landet belägna 13, dervid tillverkades . . 221,275 kannor.
å Götheborgs ägor 1 » » ... 12,614- » å Uddevalla » 1 » » ... 25,532 » Summa 259,421 kannor.
Vid de mindre brännerierne utgjorde beräknade tillverkningsbeloppet tillsammans 2,478 kannor.
Af de större brännerierne, sorn hade en uppgifven daglig tillverkning af minst 300 och högst 850 kannor, voro 6 i verksamhet en termin, de öfriga båda terminerna.
Af de mindre, med pannor af 10 —18 kannors rymd, voro endast 2 i verksamhet båda terminerne, de öfrige blott en.
Sistnämnde år drefvos 8 distilleringsverk, hvaraf 7 i Götheborgs stad och 1 i Örgryte socken.
Handeln å landet med landtmanna varor, såsom span mål, lin, linfrö, fisk, åtskilliga slags ladugårdsprodukter, ved, limmer, tegel m. m. underlättas genom beqväma kommunikationer sjöledes, och afsättningen deraf i städerna, synnerligast i Götheborg, är under alla årstider liflig. 21
De norra häraderne hafva derjemte, sedan genom Kongl.
Förordningen den 24 Maj 1825 friare handelsförhållanden med Norrige inträdt, förmånlig afsättning af landtmannavaror å detta rikes gränsorter.
År 1855 innehade 87 personer rättighet, att enligt 6:e § HandeisOrdningen i öppna bodar å landet försälja inhemska och vissa utländska varor, nemligen i Götheborgs fögderi 3, i Inlands fögderi 7, i Oroust och Tjörns fögderi 21, i Sunnervikens fögderi, inbegripen Lysekihls köping, 30, och i Norrvikens fögderi 26, hvarförutan 18 fabriks- ocb handtverksidkare begagnat deras rättighet, att i öppna bodar å landet försälja sina tillverkningar, nemligen 17 i Götheborgs fögderi Och 1 i Norrvikens fögderi.
Antalet af sockenhandtverkare eller gerningsmän å landet har under de sednare åren i betydlig mån ökats.
De härom af vederbörande meddelta uppgifter utvisa förhållandet för åren 1841, 1850 och 1855, med inberäknaride af Lysekihls köping, sålunda: 1841. 1850. 1855.
Handt- Lär- Handt- Lär- Handt- Lär- verkare. lingar. verkare. lingar. verkare. lingar.
Färgare . 2 1 2 1 Garfvare . 1 1 7 5 9 9 Glasmästare 3 2 4 — 3 Hattmakare — — — — 2 Kopparslagare — — — — 2 2 Murare 2 — 4 — 9 — Målare — — 5 1 17 — Skomakare 31 26 122 41 128 15 Skräddare 17 9 106 16 127 8 Smeder 9 3 23 — 8 Snickare 1 — 29 2 47 4 Tunnbindare — — 1 ' — — 1 Urmakare — — — — 4 — Vagnmakare 1 — 5 -- 3 — Suni ma 65 41 308 66 361 40
År 1855 höllos inom länet inalles 12 marknader, hvaraf en å landet.
För komniunikationernes lättande hafva följande arbeten under ifrågavarande fe må rs-skifie blifvit inom länet verkställde: 1:0
Vägomlägguing tiil undvikande af backarne i Westerlanda sockeii å allmänna landsvägen emellan Kongelf och Uddevalla, hvartill år 1851 såsom anslag af allmänna medel anvisats 3,000 R:dr B.ko. 2:o Yägomläggning förbi så kallade Svalebacken emellan Uddevalla och Strömstad, hvartill år 1853 såsom bidrag af Staten erhållits 4,866 R:dr 32 sk. B:ko. 3:o Yägomläggning till undvikande af Klefs backar vid gränsen mellan Sunnervikens och Norrvikens fögderier å vägsträckningen emellan Uddevalla och Strömstad, hvartill år 1855 såsom bidrag anvisats 1,950 R:dr B:ko.
Utan statsbidrag hafva blifvit verkställde: 1:o Sänkning af så kallade Stibergsliden vid gränsskilnaden emellan Götheborgs stad och Carl Johans församling, till väsendtlig lättnad för den betydliga rörelse, som äger rum emellan staden och sjöhamnen Klippan. 2:o Uppbrytandet af en sockneväg från Sanne kyrka i Sörbygdens härad till länegränseu mot Dahlsland, hvarigenom häradet vunnit en genare förbindelse med Wenersborg och Fredrikshall.
Det vigtigaste arbetet för kommunikationernes förbättring, som under ifrågavarande tidskifte förekommit, är emellertid Statens jernvägsbyggnad, som efter det genom enskilde subskribeuters försorg förberedande undersökningar till bestämmande af vägsträckningen emellan städerne Götheborg, Alingsås och Borås, med allmänt understöd af 2,000 R:dr B:ko, ägt rum, sistlidet år vid Götheborg påbörjats oell under året så betydligt fortskridit, att banan inom detta län sannolikt före detta års utgång blifver bragt till fullbord an. § 4.
S°o Sifisk 'falin iny.
Under den lid, som förevarande underdåniga berättelse omfattar, har inom detta län hvarken tillökning i hemmantalet inträffat eller något hemman kommit i ödesmål.
Genom skatteköp hafva dock kronohemman minskats med 18]Vo:dels mantal, hvarmed följaktligen skattehemmanen ökats.
Sedan tiden för nästföregående femårs-berättelse hafva tillkommit följande lägenheter: 23 OskaLtljigcle. bebyggde torp, utjordar med flere lägenheter, utan mantal, som ej äro i något hemmans ränta inbegripne . 230.
Backstugor 164.
Bebyggde lägenheter, afsöndrade från hemman under ständig ägande-rätt 21. » » » på viss tid eller lifstid 20.
Tull mjöl q varn ar 18.
Tnllsågqvarn 1. hvaremot under samina tid antalet af husbehofs-mjölqvarnar,minskats med 1.
Af de i tabellen upptagne 133A2 mantal gymnasii- oell skolhemman äger Gustafsbergs barnhus 91 mantal /och de öfriga 1242$ mantal tillhöra Hvitfeld Iska gymnasii-stipendii-inrättningen.
, Ilemmansklyfningen fortgår i ungefärligt förhållande till folkökningen; men med undantag af vissa orter, synnerligast i skärgården, synas olägenheterne deraf, med afseende å besutenheten i allmänhet, här i länet vara mindre än flerstädes.
Ett ungefärligt begrepp om hemmansklyfningens utsträckning vinnes genom jeinförandet af de i länet befintlige hemmans antal, sådant det visar sig i bifogade tabell, med de af vederbörande häradsskrifvare år 1846 för det näst föregående året, enligt Kongl.
Majrts nådiga befallning, särskildt meddelade statistiska uppgifter, och hvaraf inherntas, att inom detta län an - talet då utgjorts af:
Ägare eller med ständig åborätt innehafvare af hemman . . . 9,719.
Boställsinnehafvare 153.
Arrendatorer och brukare af hemman 1,207.
1 medeltal kan man härefter beräkna nära 4 åboer på hemmanet.
Så exempelvis! vissa skärgårdsorter förekomma ända till lOOrdelar af hemman; men dessa äro gemenligen att anse föga annorlunda, än som bostadslägenheter för fiskare, hvilka sysselsätta sig med jordbruk såsom binäring.
Skiftesverket har inom detta län haft synnerlig framgång.
Sedan utfärdandet af Kongl. Maj.ts nådiga Stadga dijrom den 4
Maj 1827 har intill 1850 års slut laga skifte härstädes öfvergåtl inalles 1,568JJ förmedlade mantal.
Sedermera hafva intill 1855 års slut ytterligare skiftats 355|JJ mantal, så att vid denna tid tillsammans 1,923}?§§ mantal undergått laga skifte, eller mera än hälften af lii nets hela ägo-område.
O 24 För de utflyttningar, sorn berörde skiften föra nied t, hafva understöd af allmänna medel till och med år 1854 blifvit beviljade med tillsammans 106,390 R:dr 22 sk. 5 rst.
Enligt bifogade sammandrag af de från fögderierna och städerna inkomna statistiska tabeller, hvaruti statsbidragen upptagits särskildt för hvarje slags hemman och näring, hafva sådane lill kronan ingående bidrag år 1855, med undantag af bränvinsbrännings-afgiften, tillsammans utgjort: för landet .
R:dr 137,270: 40. i. » städerne » 85,089: 7. 9. ^22 359- 47. 10.
Enligt nästföregående femårs-berättelse utgjorde nämnde bidrag: för landet .
R:dr 151,348: 4. 1. » städerne » 105,469: 24. 7. 256 817- 28. 8. hvadan berörde statsbidrag minskats för landet med 14,077 R:dr 12 sk. och för städerne med 20,380 R:dr 16 sk. 10 rst., eller tillsammans 34,457 R:dr 28 sk. 10 rst., hvilken minskning är att tillskrifva den nedsättning i bevillnings-afgifterne, soln vid sistlidue riksdag fastställdes.
Deremot har beloppet af bränvinsbrännings-afgiften, som år 1850 utgjorde endast 14,323 R:dr 35 sk. 5 rst., år 1855 uppgått för landet till 76,097 R:dr och för städerne till 15,554 R:dr, eller sammanlagdt 91,651 R:dr B:ko.
Beskaffenheten af skattebidragen inom detta län i allmänhet och sättet för deras utgörande synas icke påkalla någon ändring särskildt för- detta län.
Grundskatterne, hvaruti numera ej andra räntepersedel- ingå, än spanmål (| råg, J korn, 3 hafre) och smör, utgöras i Askims och Östra Hisings härader såsom i Westgötha-länen för öfrigt med förvandling efter markegång eller in natura, men i hela den öfriga delen af länet, utom Säfvedahls härad, hvarest, med undantag af vissa indelta boställen, utskvlderna beräknas efter en gång för alla bestämda markegångs-värden, hafva jordbrukarne den väsendlliga lindring, att sagde skatter utgå efter jordeboksvärdi, utan förvandling.
Vissa onera, såsom kronoskjuts, inqvartering, brefbäring, snöskottning, leverering af kronoränlorna m. m. äro sisserligen här, såsom i andra orter, icke för alla hemman lika tryckande, men oberäknad t hpmmanens olika natur, äro dessa skiljaktigheler föga beroende af annat, än hemmanens större eller mindre afstånd från allmänna farvägarue och räntelevererings-ställena. 25 Hvad fattigvården angår, är dock den större eller mindre tyngden atl härleda från andra förhållanden.
I allmänhet visar den sig mest tryckande i skärgårds- eller kust-orterna, der den lösa befolkningen är talrikast, naturligen i följd af fiskar-allmogens obesntenhet och oförmåga att med strandfiske försörja äfven de minderåriga och föråldrade medlemmarne af deras oftast talrika hushåll.
Bland de onera, som hvila på jordbruket, intager rustnings- och roterings-besväret första rummet.
Af Bohus läns regementes 904 nummer utgöra 400 rusthålls- och 504 rothål Is-nummer, fördelade i 2:ne bataljoner.
Hedan år 177G lick norra sqvadronen af regementet afsitta och förvandlades till lätt infanteri, i afseende hvarå vissa vilkor bestämdes genom Kongl. Brefvet den 15 Augusti 1777, och kontrakt med rotehållarne stadfäslades den 20 September 1783.
År 1791 fick äfven södra sqvadronen afsitta, men endast för en tid af 50 år, och, enligt det med rusthållarne afslutade kontrakt, emot erläggande under tiden af vakans-afgift för häst- och sadelmundering.
Sedan berörde tid tilländagått, blef genom Kongl. Maj:Is nådiga Bref af den 14 November 1842 förordnadt, att sodia bataljonen, utan all förändra sin ägande rusthållsnatur, skulle för en tid af ytterligare 10 år, räknadt från ilen 1:sta Januari 1843, fortfara att förblifva infanteri, emot vissa bestämda vilkor, deribland det hufvudsakligaste förmådde, att rusthållarne vid denna bataljon skulle under sagde tid försättas i åtnjutande af enahanda lindring uti rusttjenslskyldigheterue, som genom Kongl.
Resolutionen den 15 Aug. 1777 blifvit f. d. rusthållarne vid norra bataljonen af Bohus läns regemente i nåder förunnad; och blef tiden för delta förordnandes gällande kraft genom Kongl. Brefvet den 3 Mars 1852 ytterligare förlängd på 10 år.
Rustuingsbes välet eller soldalhållet inom detta län är fördeladt på 1,048*1 och båtsmanshållet på 1,472TA, hemman.
Då nu rusthålls- och soldatnumren utgöra 904, men båtsmansrotarne, oberäknade städernes vakanle 100 nummer, endast 459, hvadan i medeltal endast 1-nni hemman belöper sig på ett rusthålls- eller soldatrote-nummer, men 3T^ på en båtsmansrote, så enär kostnaden för hvarje nummer af soldat- och båtsmanshållet öfverhufvud kan anses ungefär lika, följer deraf, att i medeltal de båtsmansroterade hemmanen varit i mån af nämnde skiljaktighet lindrigare betungade, dock särskilda hemman, mer eller mindre, efter deras olika natur.
Skjulsningsbestyrel är jemförelsevis icke särdeles tryckande inom detta län.
Orsakerna dertill igenfinnas i landskapets läge, dess beqväma sjökom Iierättelse öfver Götheborgs och Italius Län för åren 1851—1855. 4 26 munikation , samt ångfartygstrafiken.
En följd häraf har ock varit, att dä, i anledning af Eders Kongl.
Majrts nådiga förordnande den 2 Augusti 1844, åtgärder vidtogos för skjutsningens ställande på entreprenad, dessa motte så löga benägenhet hos den skjutsskyldiga allmänheten, alt, utom i Götheborgs stad, hvarest redan tillförene skjutsnings-anstalterna ordnats på ett med Kongl. Brefvet af år 184-4 öfverensstämmande sätt, intill 1855 års slut endast vid tre gästgifverier inom länet entreprenader kunnat åstadkommas.
Af samma skäl, som för skjutsnings-bestyret anförts, är äfven väghållnings-besväret, med undantag af Götheborgs närmaste omgifning, der rörelsen är utomordentligt liflig och tillgången å tjenliga grusnings-ämnen ringa, jemförelsevis mindre betungande.
1 den mån, som de backiga delarne af allmänna landsvägarue kunna blifva omlagde, skall ock underhållet än vidare lättas.
I afseende å presterskapets och kyrkobetjeningens aflöning har, sedan nästföregående femårs-berättelse afläts, någon förändring icke ägt rum.
För värdesberäkningen af de i tabellen upptagne onera och allmänna besvär äro enahanda grunder, som i föregående femårs-berättelser, följde.
Likmätigt Kongl. Maj:ts nådiga Förordning af den 29 Augusti 1843 hafva socknenämnder blifvit i sock narin; å landet utsedde för handhafvande af de bestyr, som högstberörde Författning stadgar.
Derjemte äro för befordrande af ordning och sedlighet ä ställen, der i följd af en större och mera sammanträngd folkmängd behofvet sådant fordrat, särskilde ordningsmän, uppå vederbörandes förslag, af Eders Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande till Förordnade.
Folkundervisningen inom detta län är visserligen numera bragl derhän, att i alla socknar skolor äro i verksamhet, ehuru i de liesta endast ambuiatoriska.
Carl Johans församling äro inrättade 4 fasta skolor, i Örgryte, Fessbergs och Partilleds församlingar hvardera två och i 35 af öfriga landsoch stadsförsamlingar likaledes hvardera en, så att antalet af fasta skolor inom liinet utgör tillsammans 45.
De öfriga socknarna hafva, jemte 13 af dem, som äfven med fasta skolor äro försedde, tillhopa 102 ambulatorisk» skolor.
Men härigenom är det dock långt ifrån, att folkundervisningen kan anses fullständigt ordnad.
Af de i skolåldern varande barn är det nemligen, enligt inhemtade uppgifter, föga öfver halfva antalet, som ordentligt begagnar undervisningen.
Liknöjdhet hos barnens föräldrar och målsmän bar väl någon skuld till denna bristfällighet, men hufvudsakligen fasta skolornas aflägsenhet för mängden och de ambulatoriska skolornas felaktiga in - rättning å de flesta ställen.
Länets Hushållnings-Sällskåp liar sistlidet år beslutat, alt äfven å sin sida egna nödig omsorg åt denna vigtiga angelägenhet.
I en landsort, der nästan ali jordegendom besittes af allmoge, som i allmänhet icke erhåller annan bildning, än den som i hemmet eller inom kommunen kan åstadkommas, är det ock för jordbruksnäringens framgång af vigt, att folkskolan så nära sorn möjligt' uppnår sitt ändamål.
I det syfte, att den för alla nödvändiga undervisningen må blifva åtkomlig för alla, har Sällskapet derföre, med vilkor af vissa åtgärder å kommunernas sida, som ådagalägga deras eget nit att medverka för saken och betrygga verkställigheten, till en början för 3:ne år anslagit tredjedelen af dess andel i bränvinsförsäljningsskatten, att användas för inrättande och understödjande af nödigt antal ambulatoriska skolor, efter Grefve Rudenschöld» anvisning, i alla de landsförsamlingar, som ej för ändamålet hafva egna tillräckliga fonder, samt der fasta skolan ej gör tillfyllest för undervisningens allmänna meddelande och roteskolor ej kunna åstadkommas.
Det kan icke betvillas, ali, sedan den med folkskolan alsedda undervisning en gång kommit clet uppväxande slägtet allmänt tillgodo, nitet för denna angelägenhet ju ock skall så allmänt lifvas, att dess framlida upprätthållande ej blifver beroende af främmande understöd.
Utom folkskolorna finnas i Carl Johans församling en småbarnsskola, hvars lärarinna aflönas af Handelsbolaget D.
C:o, äfvensom en af samma Bolag vid dess sockerbruk och porterbryggeri inrättad skola för arbetspersonalens barn; inom Fessbergs socken Gölhiska Förbundets fattigfriskola i Möln«1 ahl och Holtermanska skolan i Åby; i Säfve socken Stjernereutzska skolan, samt derförutan åtskilliga iäbriksskolor inom Götheborgs fögderi.
Offentliga sjuk vårds-inrättningar, bestämda för länet i allmänhet, äro: 1:o Läns-Lazarettet och Kurhuset i Uddevalla. 2:o Götheborgs Hospital.
Vid förstnämnda inrättning emottagas sjuka från hela länet, med undantag af Götheborgs stad.
Under redogörelse-året 1855 hafva vid denna sjukvårds-anstalt blifvit vårdade 042 personer, deraf från föregående året qvarliggande 52 samt under året intagne 590, och hafva af dessa under äret såsom tillfrisknade eller obotlige utgått 569, aftidit 25 samt till följande året qvarlegat 48.
Inrättningens utgifter under samma år stego inalles till 8,527 R:dr 40 sk. 1 rst.
B:ko. Fördeladt på underhållsdagarne visar beloppet en medelkostnad af 17 sk. 2J rst.
B:ko för hvarje sjuk dagligen.
Kurhusafgiften för 28 länet var åren 1851 —1854 bestämd till 5 och år 1855 till 4 sk.
B:ko af hvarje mantalsskrifven person.
Det nya läns-sjukhus i Uddevalla, hvarom år 1847 beslut fattades, blef år 1851 fullbordadt och är på fullt ändamålsenligt sätt ordnadt.
Vid Götheborgs hospital, hvars bestämmelse icke är uteslutande för detta län, vårdades år 1855 inalles 93 sinnessjuka, deraf 64 qvarliggande från oästforflutne år och under året intagne 29 (inberäknade 21 profkurspatienter, af hvilka 13 blifvit inlöste).
Under samma tid utskrefvos såsom friska 11, förbättrade 5 och obotlig 1, hvaribland dock 8 profkurspatienter, och dogo 7.
Inrättningens utgifter uppgingo under berörde år till 11,542 R:dr 34 sk. 10 rst.
I förhållande till underhållsdagarnes antal utgjorde medelkostnaden för hvarje sjuk dagligen 19 sk. 7| rst. och för året 149 R:dr 27 sk. 6 rst.
Under åren 1847 — 1850 hade denna medelkostnad utgjort endast 14 sk. 2 rst. dagligen och 107 R:dr 37 sk. 6| rst. årligen.
Det inskränkta utrymmet af denna mer och mer anlitade inrättning har hittills icke medgifvit en ändamålsenlig behandling af de sjuke, men sedan, uppå Kongl. Majrts nådiga framställning, Rikets
Ständer vid sistlidne riksdag anslagit erforderliga medel för hospitalets utvidgande, är utsigt nu för handen, att inrättningen varder försatt i ändamålsenliga re skick, i hvilket hänseende förberedande åtgärder ännu äro på Sundhets-Collegium beroende.
Helsovården å landet bestrides af 4 provincial-läkare.
Försörjningen af de fattiga har fortfarande blifvit bestridd af församlingarne, dels genom de icke arbetsföras inrymmande i fattigstugor, der sådane funnits, men i annat fall genom deras försändande från gård till gård, och dels genom bestämdt understöd åt säda ney som funnits äga förmåga att sjelfve något bidraga till sin bergning.
I afseende å gästgifveri-ordningarne är någon förändring under ifrågavarande tidrymd icke skedd.
Antalet af bränvinsulskänknings-ställen utgjorde vid slutet af år 1855: å landet: Carl Johans församling, för hvilken föreskrifterne för stad förklarats böra tillämpas 20. öfriga landsförsamlingar 21. (inberäknade 17 gästgifverier). i städer ne: Götheborg 50.
Kongelf 3.
Transport 53, 29 Transport 53.
Marstrand 3.
Uddevalla 6.
Strömstad 5.
f • hvarjemte utminuteringsställen funnos: i Carl Johans församling 15. öfriga landsförsamlingar . 4.
Götheborg 100.
Kongelf * 4.
Uddevalla 20.
Strömstad 131.
Den taxerade försäljnings-qvantiteten utgjorde för utskänkningsställena: utminuteringsstäliena: i Carl Johans församling . . 24,000 kannor.
12,328 kannor, öfriga landsförsamlingar . 12,554 » 1,625 » Götheborg 79,780 » 58,806 » Kongelf 2,400 » 3,200 » Marstrand ...... 800 » 1,000 » Uddevalla 12,261 » 17,075 » Strömstad 4,616 » 5,809 » Summa 136,411 kannor. 99,843 kannor.
Synnerligast hafva skärgårds-invånarne i allmänhet undandragit sig deltagandet i kostnaderna för ändamålet, enär öarne svårligen äro åtkomliga för de mest förödande rofdjuren, och, då något sådant der förmärkes, det är lätt, att genom skallgång derifrån befria sig.
Genom öfverenskommelse, träffad inför Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande den 15 April 1842 och af Kongl. Maj:t den 13 Oktober samma år i nåder fastställd, hafva 5 härader och 13 socknar af de öfriga häraderne tillförbundit sig att årligen erlägga 8 sk.
B:ko för helt mantal och i förhållande derefter för mindre hemmansdelar, hvilken afgift häradsvis, der hela häradet deri deltager, men eljest socknevis uppbäres och samlas lill fond för gemensam jagtkassa, hvarifrån såsom premier betalas för nedannämnde rofdjur, då de dö - 30 dats utom skallgång: fullväxt björn 8 Furir, björnunge 4 R:dr, fullväxt varg 6 R:dr, vargunge 4 R:dr, fullväxt lo 4 R:dr, lounge 2 Ridr, räf 32 sk.
För öfrige orter i länet, med undantag af öarne Oroust och Tjörn, gäller till efterrättelse den af Kongl. Majit den 14 December 1758 fastställda förening, enligt hvilken af hvarje matlag, som i hemmantal står, bör, i det pastorat, der rofdjur fångas, för hvarje björn eller björnunge erläggas 1 öre silfvermynt, för varg eller vargunge, lo och mård § öre silfvermynt, för räf elier räfunge ' öre silfvermynt, oell för hvarje örn, hök, glada, korp och kråka eller unge deraf l öre silfvermynt.