Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Lånerätt och deraf härledande säkerhet i deras rörelse, kan Utskottet ej annat än förblifva vid dess förra Utlåtande, att de af Herr Winberg för Skeppsbyggerierne föreslagne lanbiträden synas icke lämpligen kunna af Manufa&urDisconten anslås eller derifrån utgå; Hvarvid Utskottet likväl, med anledning af den uti Högvördige PrästeStåndet gjorde anmärkning, att, i händelse ManufafturDisconten icke vore till detta ändamål länipelig, någon annan Fond dertill måtte utses och i anseende till Skeppsbyggeriers allmänna gagnelighet, anser sig böra tillägga, att, i händelse utöfver det för ManufaäurDiscontens understöd erforderlige ytterligare biträde af Banken, hvilket med Skeppsbyggeriernes Låneunderstöd icke torde böra blandas eller belastas, vidare tillgång till Manufacturernes och Slöjdernes uphjelpande kunde finnas, Utskottet hemställer att ett visst belopp af sådane medel till Lån-understöd för Skeppsbyggerierne måtte anslås, hvilket belopp Utskottet, som hvarken af Herr Winbergs Memorial, eller i öfrigt kunnat hemta någon anledning till säkert bestämmande af Skeppsbyggeriernes behof af understöd eller kännedom af deras nuvarande skick och beskaffenhet, dock tror tills vidare och intill nästkommande Riksdag, då y«r - StatsXJtskoltets Betänkandetu 643 Iean af sådant understöd hunhit erfaras, höra fastställas till 100,000 R:d Banco.
Wid förslag till bestämmande af grunder, ne för Skeppsbyggares Lånrätt af en sådan Fond, förekommer i afseend.e på den af Herr TVinberg fratnstäidte fråga örn olika Lånerätt för Ek- och Furu-Fartyg väl å ena sidan, att Fartyg af Ek äro af vida bättre och varaktigare beskaffenhet än de af Furu och följakteligen tjenligare till det vigtiga ändamålet, att på utrikes ort afsättas; men på den andra åter, måste, efter Utskottets tanka, fästas serdeles afseende på de olika närings-tillfällen, som erbjuda sig för Inbyggar* ne i de orter, der Fartyg af Ek tillverkas och i norra delen af Riket, hvarest endast Furu.
Fartyg förfärdigas, och der Skog utgör deras liufvudsakliga ägendom, samt dess användande nästan deras enda Näringsutväg.
Utskottet tror altså, i likhet med hvad i Högvördiga Fräste.
Ståndet blifvit anfördt, Skeppsbyggerierne i Ri. kets Norra orter i synnerhet förtjena att uppmuntras och understödjas.
Och, då SkeppsWarf, såsom privilegierade af Kongl. CoinmerceGolIegium, sålunda kunna anses derunder sorterande, torde Förvaltningen af ifrågavarande medel, lämpligast bemälte Kongl. Collegium tillhöra; hvarvid Utskottet tillika hemställer, om icke följande regleinentariske Föreskrifter dervid borde äga rum:
Att hvarje Lansökande SkeppsWarfsAgare ålåge, att vid årets början, med biläggande af vederbörande
Skeppsmätares betyg öfver den sökandes tillverkning det föregående året af däckade på Cravel byggde, bil- och bolfardige Fartyg, öfver sw Lästers drägt och med StatsUtsiottets Bettinkanden. bestämd Upgift af Fästetalets belopp, insända, till Kongl. CommerceColleginm sin ansökning om
Fån af ifrågavarande Fond:
Att, sedan sådane behörige Ansökningar inkommit inom viss bestämd tid, hvarefter någre vidare
Fåneansökningar icke borde komma under pröfning, CommerceCollegium skulle i grund af sammantagne Fästetalet på de sålunda anmälte det förflutne året nybyggde Fartyg, jemfördt med denne Fonds, för året disponible belopp i Kanken, samma belopp, efter en lika grund, de sålunda Fånberättigade Skeppsbyggerierne imellan fördela:
Att desse Fån, hvarå betaltes 4 procents årlig ränta, sorn vid Fånets emottagande, för hvarje år förut erlades, borde på det sätt meddelas, att Fåntagaren skulle efter ett års förlopp, sedan han detsamma erhållit, inbetala hälften deraf, och vid det andra årets slut, den återstående hälften, på hvilket alt Fåntagaren vore pligtig, att innan Fänet erhölls, afgifva till CommerceCollegium dess ovillkorliga försäkran och förbindelse, samt:
Att till säkerhet för desse
Fån, emottagaren deraf borde, jemte sin egen förbindelse, bifoga antingen sine personers af Kongl. Maj:ts Eefallningshafvande eller
Domaren i orten till vederhäftigheten styrkte proprie-borgen eller utgifne ovillkorliga förbindelser på lika betalningstid och belopp, som Gäldenärens eget skuldebref innehåller.
Hvilket alt dock .Riksens Höglofl.
Ständers ompröfvande vördsamt underställes; hvarvid Ut-, skottet jemväl skolat anmäla, att des förra Utlåtande blifvit bifallit af Höglofl.
Ridderskapet ocfi Adeln samt Hedervärda EondeStåndet den StatsUtskottets Betänkanden. 645' 2)dra i denna Manad.
Stockholm den 251 te Mardi 1818.
N:r I45.
Ständers StatsUtskotts svar på de hos Hedervärda BondeStåndet gjorde anmärkningar vid Utskottets linder den 11 Februarii afgifne Utlåtande, angående Fond till godtgörande af framledne Herr RiksRådet Friherre Adler Sal v ii Arfvingars underdåniga Kronofordran. ^edan, 1 anledning af Herr Gustaf Soops från Höglofl.
Ridderskapet och Adeln till StatsUtskottet remitterade Memorial, om anslående af Fond, till godtgörande af framledne Herr RiksRådet Friherre Adler Salva Arfvingars underdåniga KronoFordran, Statsutskottet uti afgifvet Utlåtande under den 11 sistledne Februari tillstyrkt, att med denna KronoFordran matte i al.; ]a afseenden förhållas, på sätt, som, rörande äldre KronoFordringar uti 2 § 7 Art. af 1815 års för RiksgäldsContoret af Rikets Högloft.
Ständer utfärdade
Reglemente finnes stadgadt; Så har, vid föredragningen af berörde Utlåtande hos Hedervärda RondeStåndet, enligt till StatsUtskottet ankommit Utdrag af Protocollen för den 17 och 19 nästledne Februarii, Riksdagsmännen från Kronobergs
Län Pehr Jonsson och från Westerbottens Län Joli.
Wicklund hvarför sig förmält, att de funné denna fråga för - 646 S'
IsVtskottcts Betänkqiiden. tjena noggrann upmärksamhet, helst det före. föll dem besynnerligt, om StatsWerket ännu möjligen skulle kunna komma att häfta för en skuld, som är nära tvänne ärhundraden garnmal, äfvensom Riksdagsmannen ifrån Orebro Fän Eric Ericsson yttrat, att det likaledes förefölle honom underligt, att StatsUtskottet, som lämnat frågan till närmare utredning och anmälan hos RiksgäldsContoiret, vidtagit en sådan åtgärd, genom hvilken det likasom på förhand blifvit förklaradt, att den väckta pretentionen utgör en Kronofordran, hvars utbetalning möjligen kunde komma, att gravera Staten, då likväl Ericsson finner, att Herr Soops Memorial i ämnet ej innehölle minsta skäl, som föranledde till detta förhållande, och att det samma af sådan orsak ej förtjente annat svar, än fullkomligt afslag, i synnerhet, som Instruftionen för Fullmägtige i RiksgäldsContoiret ingalunda skall, efter Ericssons omdöme, tillägga Fullmägtige någon pröfningsrätt om KronoFordringars verklighet, utan endast föreskrifva utbetalningen, sedan samma verklighet förut blifvit behörigen styrkt och afgjord, hvilket sednare Ericsson trodde ensamt böra tillkomma Riksens Ständer.
Af f. d, vice Talemannen Jon Jonsson från Blekinge Fän är däremot ärindradt, att StatslJtskottet ingalunda förklarat, att den ifrågavarande pretentionen ut. gör någon verklig KronoFordran, utan blott yt. rat, att, då sådant ej ännu är utredt och bevist, får det ankomma på vederbörlig pröfning och anmälan i RiksgäldsContoiret.
BancoFullmägtigen Anders Danielsson från Elfsborgs
Län, hår funnit det mindre riktigt, StatsUtsiottets Betänkanden.
647 att en Fordringsprétention, som ej blifvit med minsta bevis beledsagad, liänvises till anmälande i det Werk, där utbetalningen skall ske. X anledning af dessa sålunda framställde anmärkningar, har ärendet till StatsUtskottet blifvit återremitteradt.
Då det nu altså åligger StatsUtskottet, att yttrande häröfver afgifva, får StatsUtskottet aldraförst anmärka, att, jemlikt Allmänna Författningar, hvilka ännu äro till efterrättelse gällande, skola sådane äldre KronoXWdringar och pretentioner, som inom föreskrifven tid äro anmälde och bevakade, af RiksgäldsFonden godtgöras; Och att pröfningen, huruvida fatalietiden är behörigen iakttagen, likasom af fordringens verklighet och belopp, tillhörer, icke Rik. sens Ständer, utan Kongl. Maj;ts och Rikets KammarCollegium, hvars åtgärder likväl måste af Kongl. Majit i Nåder gillas och sanftioneras, innan någon betalning kan komma i fråga; hvaremot, och beträffande sättet till godtgörande af en i I-iaglig och stadgad ordning fastställd KronoFordran, så hafva Rikets Höglofl Ständer uti Reglementet för RiksgäldsContoiret serskild föreskrift härom rneddelt.
Herr Soops Motion har icke till föremål någon anhållan om återfående af försuten tid, icke eller att fordringen skulle i annan, är föreskrifven ordning eller omedelbarligen af Rikets Höglofl.
Ständer till betalande godkännas; utan åsyftar den endast, att, sedan Fordringen vore ordentligen utredd och fastställd, den samma måtte genast med Contant godtgöras, och således komma att Liquideras på ett vida för. 648 StatsXJtsiottets Betänlanden. monligare sätt, än andra lika beskaffade JCrono-- Fordringar.
När nu StatsUtskottet endast tillstyrkt, att med den i ifrågavarande KronoFordringen skulle i alla afseenden förhållas, enligt Reglementet för RiksgäldsContoiret, hvaruti ganska tydligen säges, att en UronoFordran, som af Staten skall betalas, förut mäste, i den ordning Författningarne bjuda, vara bevakad, utredd, pröfvad och godkänd, så lärer Hedervärda BondeStådet finna, att StatsUtskottet icke tillstyrkt hvarken mer eller mindre, än behörigt iakttagande af Allmänna Författningarne och Rikets Höglofl.
Ständers egne föreskrifter.
I öfrigt har StatsUtskottet skolat tillkännagifva, att
Dess förut meddelte Utlåtande redan är gilladt och godkändt af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln den 24, af Högvördige PrästeStandet den 17 och Wällofl. BorgareStåndet den 17 nästledne Februarii.
Stockholm den sfi Mars 1818.
N:r 146.
Ständers Stats✓ samt Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskotts Betänkande, angående Herr GeneralMajoren m. m. Grejve G. L tive nhj e l m s
Förslag om vidtagande af en en särskilt räddningsanstalt till förmån för dem, som å Rikets Sjökuster kunna lida Sjönöd.
Stats- och Besvcirs-Utsltattens Betänkanden. 64g Uti Memorial, sorn till Höglofl.
Ridderskapet och Adeln blifvit ingifvit och derifrån till Statssamt Allmanna Besvärs och Economi-Utskot.tens gemensamma handläggning remitteradt, har Herr GeneralMajoren Grefve G.
Lövenhjelm föreslagit anläggande af så kallade Eifräddningsbåtar af Engelsk uppfinning på de af Rikets kuster, sorn för Sjöskador äro mäst beryktade, hvartill kosfnaden af Herr Grefven ansetts kunna betäckas genom en lindrigt ökad Hamn. eller Tplags-afgift, eller annan lindrig och temporair beskattning på handel och Sjöfart, hvilka af berörde inrättning egenteligen komma att draga nytta.
Hå, efter inhämtad kännedom om närmare beskaffenheten af den föreslagne bergningsanstalten, Utskotten till pröfning förehaft frågan derom, hafva Utskotten val ansett sig ur tillfälle att bestämdt afgöra, huruvida de så kallade EifräddninesBåtarne, dertill en starkare beman /O •' ning fordras, kunna på Sveriges merendels glest bebodda Kuster i allmenhet vara användbare; inen sorn Utskotten emedlertid funnit de samma i och för sig sjelf vara af väsendtelig nytta, samt äfven böra med fördel å vissa ställen kunna begagnas; Så hafva Utskotten, som tillika förnummit att bruket af berörde
Båtar för det närvarande skall innom Riket vara mindre allmänt kändt, trott sig äga anledning tillstyrka Riksens Höglofl.
Ständer, att det gjorde Förslaget, så vidt det rörer sjelfva införandet af ifra. gavarande Uifräddningsanstalt, hos Kongl. Maj:t till Nådig upmärksamhet anmäla; hvarvid, i händelse Kongl. Maj:t efter närmare undersökning 6"5o Stats- och Besvärs-Utskottens Betiinkandcn. skulle anse samma anstalt för en och annaa Kustort tjenlig, Kongl.
Maj:t i Näder torde finna utväg till bestridande af de utgifter, som dermed kunna vara förenade utan att för detta ändamål något särskfit anslag lärer vara erforderligt.
Dock varder detta Utlåtande Riksens Högloft.
Ständers närmare granskning vördsamligen understäldt.
Stockholm den 26 Martii 1818.
N:r 147.
IVördsamt Memorial., Wid föredragning af Herr Professor Munck af Rosenschölds till Högh Ridderskapets och Adelns Protocoll den 5 sistledne Januarii afgifne, och derifrån till Stats- samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotteris gemensamma handläggning öfverlemnade Anförande, angående vidtagande af sådane Medel, hvilka återföra välmåga innom Landet, hafva Utskotten af det skäl, att i berörde Anförande ämnen af skiljaktig beskaffenhet blifvit framställde, samt deribland äf. ven sådane, hvilka till Utskottens befattning icke äro hörande, funnit sig, enligt 51 § i Kongl. IVJajtts och Riksens Ständers fastställde Riksdagsordning af den 10 Februarii 1810, hindrade, att vid detta anförande, sådant det för närvarande befinnes, lägga någon hand, och få derföre detsamma härigenom vördsamligen återlemns.
Stockholm den 26 Mars 1818* Stats- och Besvärs.Utskottens Betånkanden. 651 N:r 143.
Wörä samt Memorial.
Ridderskapet och Adeln hafva Riksens Höglofl.
Ständers Stats- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskott till gemensam handläggning fått emottaga ett af Herr Professor E. Munck af Rosensköld den 5 sisth Januarii ingif. vet Memorial, deruti föreslås: ”att Riksens ”Ständer genom vederbörande Utskott matte på ”Högvederbörlig ort begära underrättelse om ”hvad, i afseende till de af Riksens Ständer ”vid sista Riksdag i underdånighet för Konungen anrnäldte Önskningsmål blifvit vidgjordt el”ler icke vidgjordt, i synnerhet hvad de serskilda nedsatte Cornitéers arbeten angår, samt i afseende på Finska Handeln, äfvensom i afseende på vidtagande anstalt till samling af All”männa Statistiska kunskaper öfver Sverige, med ”besynnerligt afseende på dem, som med utar”betande af ett Förslag till en ny Representation kunna hafva gemenskap;” Och har Herr Professoren begärt, att berörde Memorial måtte till Constitutions- Stats- samt Allmänna Besvärs och OeconomieUtskotten, för hvilkas arbeten vid denne Riksdag ofvannärnnde underrättelser i synnerhet borde vara nödige, blifva remitteradt; derifrån, hvad remissen till förstnämnde Utskott beträffar, Herr
Professoren likväl under den xo i samma
Månad skriftligen förklarat sig föranlåten afstå.
Då Utskotten till öfverläggning förehaft ienna Motion, och dervid granskat den for 652 Stats- och Besvärs-Utskottens Betixnkanden1.
Ständers Justitiae - Ombudsman utfärdade och nu gällande Jnstruftion, hafva Ut. skotten inhämtat, Hurusom i 14 § deraf det blifvit denne Embetsman föreskrifva, att vid Hvarje Riksdag för Riksens Ständer upgifva, hvilka af deras vid sistförflutne Riksdag fattade Beslut och gjorde hemställningar blifvit af Konungen gillade, utfärdade och i verket ställde; Hv arföre, och enär Utskotten jemväl hafva sig bekant, att Riksens Ständers Justitieombudsman i sin vid närvarande Riksdag afgifne EmbetsRerättelse förberörde honom ålagde skyldighet iagttagit, Utskotten ansett sig, för besvarande af Herr Professor Munck af Rosenschölds Memorial, endast behöfva åberopa de uplysningar, som nämnde
Berättelse uti det ifrågastäldte afseendet innehåller; Hvilket Utskottens yttrande likväl till närmare pröfning af Riksens Höglofl.
Ständer vördsamligen öfverlemnas.
Stockholm den 26:te Martii 1818- N:r 149.
Ständers Stats- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie - Utskotts Utlåtande, angående af Riksdags Fullmäktige frän Carlstads Län, Anders Nilsson och Leonhard Roma n, nti till Hedervärda BondeStåndet den 27 sistlidne
December ingifvit Memorial, väckt fråga, om undersökning pä Allmän bekost - .
Stats- och Besvär s-Utskottens Betänkanden. 653 nåd, till utrönande af möjligheten, att genom sänkning förekomma öfversvämningar af Sjön Wenern.
Af den anledning, att, sedan Landshöfdingen i Wärmland, såsom Ordförande i Länets Kungl. Hushållnings
Sällskap, i slutet af Julii, eller början af Augusti Manad nästlidet år, hos Kongl. Maj:t gjort underdånig anmälan, angående begärd undersökning af möjligheten huruvida Sjön Wenern skulle kunna sänkas till en jemn medelhöjd, sådan som den blifvit påräknad vid GöthaCanals grundläggande, Kongl. Maj:t ännu icke skolat genom Kådig Resolusion detta ärende afgjort, hafva Anders Nilsson och Leonhard.
Roman ansett sig böra till Riksens Höglofl.
Ständers handläggning och åtgärd öfverlemna det samma; i hvilket afseende de, under anförande af den betydliga förlust, som i synnerhet under våtare år, genom öfversvämningar af nämnde
Sjö tillskyndas de derintill belägne Hemman, föreslagit, att Riksens Höglofl.
Ständer måtte om företagande på allmän bekostnad af en så beskaffad undersökning som ofvannämdt är, förordna: hvilket måls närmare utredande Hedervärda BondeStåndet genom afgifvit Protocolls - Utdrag, åt Stats- samt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten gemensamt updragit.
Då förenade Utskotten till öfverläggning förehaft detta ärende, hafva Utskotten stannat i den öfvertygelse, att, sedan frågan om den föreslagne undersökningen blifvit i vederbörlig ordning hos Kongl. Majit genom Landshöfdingen och Hushållningssällskapet i orten 'väckt. 654 Stats- och Besvärs-Utskottens Betänk and en. och till Dess Nådiga afgörande således öfver* lemnad, måste någon åtgärd af Riksens Höglofl.
Ständer i detta ämne desto mindre kunna äga rum, eller vara erforderlig, som, i den händelse Kongl. Maj:t i Nåder skulle finna kostnaden till den ifrågastäldte undersökningen böra af Allmänna medel bestridas, sådane, efter hvad StatsUtskottet för sin del får anmärka, redan finnas för slikt ändamål anslagne uti den under RiksStatens gide HufvudTitul till Jordbrukets med flere Näringars befordran upförde Summa; Hvarföre, och enär Utskotten af ett Kongl. Majits Nådiga Eref till Landshöfdingen i Carlstad under den g nasti.
December jemväl inhämtat, att Kongl. Majit redan bifallit den i afseende på meranämnde Undersökning gjorde anmälan, och i sådan afsigt förordnat OfverDirecteuren Hagström, att, i sammanhang med en honom serskildt updragen förrättning, till utrönande af sättet att förekomma Tida-Elfvens öfversväinningar, berörde undersökning på Allmän bekostnad verkställa, Utskotten anse hvad i det ingifne ifrågavarande Memorialet är anfördt icke tarfva någon handläggning; Dock varder detta Riksens Höglofl.
Ständers Eget oinpröfvande vördsam ligen understäldt.
Stockholm den 36 Martil 1818- N:r I5O.
Ständers Statssamt Allmänna Besvärs och OeconomieUt-skott¥ Utlåtande3 angående väckt Stats- och Besviirs-Utskottens Betänkanden. fråga om inrättandet af en BergverksSkola.
Uti ett till Wällöf!. BorgareStåndet den 5 sistledne Januarii ingifvit, och derifrån till Stats- samt Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottens gemensamma åtgärd remitterad t Memorial, har Herr BruksPatron N. Mitander anfört: att, ehuru Riksens Höglofl.
Ständer vid föregående Riksdagar fästat Kongl. Majtts
Nådiga upmärksamhet pä nyttan af en BergverksSkolas inrättande, och skicklige män, i anledning deraf, redan lära af Kongl. Majit i Nåder blifvit utsedde till upgörande af en Plan för denna gagneliga och hedrande Inrättning, har förmodeligen, i anseende till behofvet af anslag till densammas underhållande, någon verkställighet å Riksens Höglofl.
Ständers i denna del yttrade önskan likväl ännu icke följt; hvarföre, och enär Herr Mitander ansett denna fråga äga ett märkbart inflytande på bergshandteringens fullkomnande och förmånligaste drifvande i vårt Fädernesland, hvarest Bergverkens Produäioner utgöra den solidaste tyngden på Handelsvågen, Herr Mitander hemställt, att i afseende på de åtgärder, som tilläfventyrs ännu kunde återstå för Inrättningens i ordning bringande, dess väckte Motion måtte till behörigt Utskott öfverlemnas.
Då förenade Utskotten till öfverläggning förehaft detta ämne, hafva Utskotten icke tvekat att erkänna, att ju Bergshanteringen och dst vettenskapliga deri af den föreslagne undervis. ningsanstaJteH skulle hemta myckea nytta, mea 656 Stats- och Besvärs-Utsiottens Betänkandelit scMn Utskotten härvid tillika inhemtat, att, i anledning af Allmänna Besvärs- och Oeconom ieUtskottets derom afgifne Betänkande, Riksens Högloft, Ständer redan vid 1815 ars Riksdag hos Kongl. Majit anmält den underdäniga önskan, att Kongl. Majit till
Nådig pröfning täcktes uptaga ett af Herr Bergshauptmannen och Riddaren Pihl till Kongl. Majit inlemnadt un. derdinigt Förslag, till inrättande af en Praäisk BergsSkola i Falun, samt efter pröfning af de dertill upgifne medlens tillräcklighet, vidtaga den Författning, Kongl.
Majit kunde finna saken och ändamålet förtjena; Så hafva Utskotten vid ett sådant förhållande ansett den af Herr Mitander gjorde framställning för närvarande ic. ke kunna föranleda till annan åtgärd å Riksens Högloft.
Ständers sida, än att, då förenämnde önskan hittils blifvit lemnad oupfyld,Riksens Högloft.
Ständer torde, under densammas förnyande, böra ytterligare fästa Kongl. Majits
Nådiga udmärksamhet på vigten och fördelen af ifrågavarande undervisningsanstalt; Hvilken Utskottens tanka likväl vördsamt: underställes Riksens Högloft.
Egit ompröfvande.
Stockholm deu a6 Marni 1818- N:r 15*.
Stats- och Éesviirs- Utskott ens Betänbanden. éjjf N:r lgi.
Stcinders Stats- samt Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskotts
Utlåtande, angående gjord framställning om dels uprensning dels igenfyllning pä allmän bekostnad af de innom och nära vid Hnfvudstaden belägne
Sä kallade Clara- och FatebursSjöarne, saint Rörstrands- och Carlbergs-vikar ne. T. 1- ill Stats- samt Allmänna Besvärs- och Öeconomie-Utskotten, Sorn gemensamt fått sig detta ärendes handläggning updragen, hafva frän Höglofl.
Ridderskapet och Adeln 2tne Memorialet: 1 ämnet blifvit remitterade, nemligen: 1:0 Af Herr Presidenten tn. m. I). von Schultzenheirrij deruti anföres, att, sedan vid nästledne Riksdag åtskillige Stånds I,edamöter klagat deröfver, att i Hufvudstaden flera osunda Wattengölar finnas, och alt i synnerhet Clara Sjön, samt Rörstrands, och Carlbergsvikarne så igengrott, ätt mycken ohälsa och Vadeliga sjukdomar deraf åstadkommas, hvarföre de ock anhållit om något puhlikt understöd till en nödig upmuddring på bemälte ställe; Så hade då Varande Stats- och OeconpmieUtskotten uti deröfver aflämriadt Betänkande val medgifvit nyttan af den föreslagne uprensningen, men deremot ansett något bidrag dertill af Allmänna medel icke kunna äga rum» enär Wattendraget tillhörde
Stadens område och nödige medel för beBihang till RiksSt, Prof, 1817-1818- 4^® Sami.
N;r-8;, 84, 6 $8 Stats- och Besvärs-Zitskottens B et ähk anel etti » hofvet redan af Borgerskapét vörö ti 1 ]skjutne* äfvensom förstnämnde Utskott, i anledning af en sedermera erhållen Remiss i samma ämne, ytterligare förklarat, att Stadens ägare borde och, efter förmodan, jämväl mägtade afhjelpa den öfverkiagade olägenheten; dock hade båda Utskotten hemställt, ätt Riksens Höglofh Ständer hos Kongl. Maj: t behagade anmäla én underdånig önskan, det Kongl. Majit
Nådigst täcktes -vidtaga sådane mått, ätt för Stockholm och flere Städer stillastående vattensamlingar till häl.
Sans befordran antingen uprfibsades eller igenfylldes; hvilken önskan Riksens Höglofl.
Ständer derefter öck för Thronen främfört; Men, söm hvarken Regeringen, vid säknäd af serskilt anslag för ändamålet, eller Stockholms Borgerskap, hvars förmåga att bekosta dylika företag skall vara uttömd, kunnat vid det ifra_ varande lägga någon egentelig hand; så har Herr Presidenterl von Schultzenheim ansett sig äga skäl, att till Riksens Höglofl.
Ständers behjertande å nyo framställa behofvet af Statens medverkan till befordrande af förenämnde Wätfendrags uprensning såsom enda medlet att förekomma den storä dödlighet, hvarigenom Stockholm, Oaktadt sin af Naturen sunda belägenhet; titmärker sig framför de flesta öfriga Europas Hufvudstäder; Och har Herr Presidenten jern. väl trott, att ifråga Otti bidrag af allmänna medel till verkställande af arbeten af förevarande beskaffenhet Stockholms
Stad så mycket häldre borde lämnas företräde framför öfrige Städer och Orter, sorn å eria sidan Rikets Konungahus inom den samma Vistas,, samt Rikets Stan - Stats- och Besviirs-Utskottens Betan/tanden.
650 der sjélfve vanligen derstädes församlas, och å den andra Hufvud staden a 1 tid. villigt deltagit 1 allmänna företag å aflägsne Örter, samt äfven får vidkännas kostnaden till underhällande af Upbördsmän i LandsOrterne. 2:0 Af Herr Professor E.
Munck af Rosenschöld, Srim hufvudsakeligen instämt uti hvad Herr Presidenten von Schultzenheim anfört, sämt, föf att gifva en ökad vigt ät behofvet af deri foreslagné upmuddringen af sä väl Clara Sjön och Rörstrands viken, sorn Fatéburs