Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I öfrigt tillåter jag mig fästa uppmärksamheten på innehållet af 7 punkten bland lånevilkoren, hvars sista sats torde böra erhålla följande lydelse: ”Skulle åter, efter jernvågsanläggningens fullbordande, jernvägen icke så underhållas, att den framgent kan begagnas, eller betalningsskyldigheten för det erhållna ”lånet icke kunna af Bolaget fullgöras, kommer jernvägen alt hemfalla tili Staten, ”utan rättighet för aktie-egarne att. till större eller mindre del utaf det allmänna ”erhålla ersättning för sina tillskott.” Af Herr Ekholm: ”Ehuru nyttan af bibanors anläggande till och ifrån stambanorna icke kan ifrågasättas, lärer dock böra tagas i allvarligt begrundande, huruvida de mågta igenom en lifligare trafik återgälda de uppoffringar, Staten igenom lånebiträde dertill kan komma att underkastas.
Hvad nu beträffar anläggning af fyra bibanor i provinsen
Skåne har jag varit af olika mening med Stats-Uiskottets fleste ledamöter och måhända ensam i mina åsigter, rörande den fortsatta anläggningen af jernvägar på Statens bekostnad, och i synnerhet den enligt mitt förmenande obilliga fördelningen af anslagen emellan rikets proyinser, belägne söder eller norr om sjö— arne Wenern och Mälaren.
För det första anser jag att med understöd till bibanorna lämpligen kunnat anstå till dess stambanorna i deras helhet blifvit fullbordade, emedan man först då kunnat vinna erfarenhet om de sistnämnda bära sig och kunna tåla vid den afledning af rörelsen, som igenom grenbanor på olika punkter derifrån borlföres.
Enligt de uppgifter, som lemnats angående varutrafiken i Skåne, befinnes att hufvudsakliga föremålet för transport utgöres af jordbruksprodukter.
Det är väl icke sannolikt, att under hela sommartiden någon synnerlig qvantitet deraf skulle komma att befordras på jernväg, då de flesta transporterna med större fördel verkställas sjöledes.
Hvad särskildt bibanan lill Ystad beträffar, torde väl obetydligt af gods komma att från stambanan ditforslas, då afståndet till Malmö år kortare.
Man har visserligen ordat mycket om postkommunikalionen med Tyskland och den viga befordringen, sedan hamnen vid Jasmund blifvit färdig tillika med jernvägen derifrån till Berlin; men dessa sednare anstalter äro ännu icke färdige och knappt påbörjade.
Den föreslagna bibanan till Christianstad, hvilken stad ännu icke har sjöfartsförbindelse med hafskusten, torde väl icke eller förtjena särdeles afseende.
För min del anser jag således, om någon bibana för närvarande skulle anläggas i Skåne, att den förordade bibanan tili Landskrona—Helsingborg från Eslöf förtjenar mesta uppmärksam - Stais- Utskottets Utlåtande N:o 88. 33.
S9Öiheieu. sä vä! af framhållna merkantila som politiska skäl.
Härigenom torde också provinsen
Skåne hafva blifvit gynnad på ett sätt, som, relativt till andra provinsers lika berättigade anspråk, billigtvis borde tillfredsställa den rådande jernvägsJtungern.
Om man kastar en blick på Sveriges karta och betraktar hela det breda bältet emellan breviken till Carishamn och Carlskrona, hvarest ännu icke någon bibana blifvit föreslagen eiler förordad, och inom hvilket vida större qvantitet af hvarjehanda produkter och månglaldigare slag1 föTefinnas till af- ’oeb omsättning/lärer man utan tvifvel inse befogenheten af denna min framställning^ Beträffande dernäst det hitintills iakttagna fö/farandet vid distribuerande af statsmedel till jeriibaim-änläggiviirgar. hvilket enligt Stats—Utskottets förslag vid innevarande riksdag skulle ytterligare komma att i samma rigtning fortsättas, borde väl en någorlunda billig fördelning hofva egt rum emellan de rikets landskap, hvarest behofvet, nyttan och möjligheten af sådane anläggningar kunnat komma i fråga.
Vid jemförelse emellan rikets mellersta och södra delar, lärer del icke undfalla någon att de förra häfva flera vigliga ecb tunga produkter för utländska marknaden att erbjuda, jemte större inbördes behof för utbyte af varor, likasom de äfven i anseende till längre vintrar kunna desto kortare tid begagna sig af sjökommunikationer.
Åtminstone lärer man få medgifva, ali inom dessa landskap behofvet af jernvägsförbindelser är fullkomligt lika stort, sorn söderut, samt utsigterna för inkomsterna af jernvägstrafiken lika hoppgifvande.
Folkmängden förhåller sig, enligt sista statistiska tabellerna, sålunda, att densamma i de södra landskapen utgör 2,344,000 personer, men i de mellersta 1.120,000 personer, då man icke dertill inräknar de fyra norrländska provinserna, som halva en folkmängd af 327,000 personer, och hvarest man väl lör närvarande kan anta gr alt (likasom på Gotland) några jernbanor icke tillsvidare kunna bära sig eller ifrågakomma, åtminstone icke i rigtning från norr lill söder.
Folkmängden i mellersta Sverige, norr om 31älaren och Wenern, utgör således nära hälften mot antalet i det södra.
Låtom oss nu tillse huruledes denna del af riket blifvit delaktig eller, efter nuvarande Stats—Utskotts förslag undfår del af jeruvågsanlåggningarnas fördelar, Statsamlag lill stambanor söder om Wenern och Mälaren:
Hittills beviljade circa.
Denna riksdag: södra banan. östra banan .
IV.dr 52,000,000: „ 10,150,000: 12 180,000:
Transport: 60,180,000:
Fröt. 1862 é 1863. i Sami 1 Åfd. 2 Band. 4 Haft. u Stats- Utskottets Utlåtande N:o 88.
R;dr 66,180,000; Statsanslag till bibanor; Emellan Ystad—Eslöf , . . . , R:dr 2,450,000:
Landskrona i „ n „ , , > —Eslof „ 2.300,000; Helsingborg j ” 1 ’ Christianstad—Hessleholm ........
„ 720,000:
Wesiö—södra banan 216,000: Uddevalla—Wenersbolg „ 1.575,000: 7.050.000:
Totalsumma:
R:dr 73,239,000:
Statsanslag till stambanor norr om tVenern och Mälaren:
Hittills beviljade .
R:dr 0,000,000:
Vid denna riksdag:
Norra banan „ 5,754,000 Christinehamn—Porla 5,374,000 Arvika-Norge „ 1,000,000:^. <08,000:
Till bibanor:
Emellan Köping—Uttersberg 500,000:
I':dr 12,608,000:
Hvaraf alltså visar sig alt mellersta Sverige, med en folkmängd af nära hälften emot den södra delen af riket, visserligen skulle nu komma i en såvida förbättrad ställning, att det hugnades med något mera än en sjettedel af statsanslagen till jernvägs anläggningar, ehuru man likväl bort föreställa sig, att, derest en rättvis fördelning skett, enär anspråken äro fuilt lika berättigade å ena sorn andra sidan, anslagen till jernbanor i mellersta Sverige nu borde beviljas till omkring 55,000,000 lt:dr, för att åstadkomma en biiiig proportion.
Man hänvisar gemenligen till framtiden för att jenina detta förhållande, men det kan icke rimligtvis antagas, alt Staten oupphörligen skall kunna framgå på den beträdda skuldsåltningshanan, hvadan alltså förespeglingarne om blifvande understöd mäste med misstroende betraktas, Beati possidentes — väl dem, som redan bekommit brorslotten, och måtte det lända till fäderneslandets fromma, ehuru starka tvifvelsmål i många afseeuden kunna hysas, huruvida den riglning, hvaruti stambanorna blifvit ledda, blifvit bestämd efter en välbetänkt plan, så genialisk den äfven må af somliga beundras, och hvarom vä! framtiden kanske snart nog kommer att fälla domen.
Stais- Utskottets Utlåtande ]Sr:o 88. 35
För min del håller jag före, att det ännu är tid för Rikets Höglofliga Ständer att skipa någon rättvisa i det angifna missförhållandet.
Någon nedprutning i anslagen tili de påbörjade stambanorna är väl icke skäl att ifrågasätta, emedan Staten utan deras slutliga fullbordan kunde gå i mistning af de inkomster, hvilka igenom deras anläggande blifvit påräknade.
Deremot torde alia skäl förefinnas att tillsvidare inställa bidragen till åtskilliga af de nu föreslagna bibanorna.
Sålunda har jag trott, att med anslag lill anläggning af följande bibanor kan utan våda för närvarande anstå, nemligen: hvarigenom en besparing vinnes af 4,5-45,000 R.dr R:mt, som jag vördsammast yrkar må tillfalla stambanorna i mellersta liket, hvilket eljest skulle blifva alltför mycket vanlottad!, och hvarigenom utvägar bereddes, så vä! alt draga norra banan närmare till Sala, i den sigtning Kongl.
Jfaj:t föreslagit, som ock att på ett eller anna* vis åstadkomma jernvägsförbitidelse emellan Stockholm och Upsala.
Man bör väl icke gynna åtskilliga landsdelar på de öfriges bekostnad, då samtlige landels invånare solidariskt få ansvara för de iån, som upptagas, och i proportion af folkmängd få deltaga i kostnaderna för jernvägsanläggningar samt kapital- och räntebetalningar.
Medan liden ännu tillåter den rättelse, som påtagligen erfordras och i någon mån kan vinnas, dristar jag således härutinnan påkalla Rikets Ständers uppmärksamhet och förorda återremiss för ernåendet af rättvisare beslut.” Af Herr Grenander: ”Då Utskottet erkänt denna bana vara af stor vigt och dä densamma, hvilken finnes såsom tillämnad statsbana betecknad redan i det ursprungliga s. k. jernvägs-systemet ooh sedermera såsom sådan blifvit af Jernvägskomitéen förordad, otvifvelaktig^ är af en framstående allmän betydelse i många afseenden och särskildt i strategiskt hänseende, genom dess belägenhet i förhållande till landets centralfäsfning Carlsborg m. m., samt då numera äfven under vintertid sjökommunikationen emellan Wetterns hamnar uppehälles förmedelst isbrytande jernångfartyg, så och enär icke något enskildt bolag för denna banas byggande lärer komma till stånd, synes mig Utskottet, så framt andra jernvägar möjligen komma alt på Statens bekostnad äfven framdeles anläggas, icke hafva bort söka för al! framtid göra denna banbyggnad uteslutande beroende af enskildt bolags bildande genom att uttala den åsigt ”alt en så beskaffad bana icke bör af Staten byggas”; och får jag alltså påyrka endast den förändring i hvad Utskottet hemställt: alt, då denna bana anses icke böra af Staten nu byggas, motionen icke för närvarande föranleder till någon åtgärd.” Till Ystad—Eslöf-banan ,, Christianstad—Hessleholrn-banan .
Uddevalla—Wenersborg-banan R:dr 2,450,000: 720,000; „ 1,573,000:
R:dr 4,543,000, 36 Siats-Utskottets Utlåtande N:o 88.
Rårförutan reserverar jag mig mot
Utskottets afstyrkande af låneunderstöd för en bibana från Herrljunga öfver Håkantorp till Wenersborg.” Af Riksdagsfullmägligen G.
Bjerkander, från Skaraborgs län: ”Under öfver jäggningarne inom Stals—Utskottet, i fråga om Statens medverkan till bibanors anläggande, bar jag uttalat den åsigt, att låneunderstöd borde beviljas åt alla, sorn derom gjort ansökan, så snart de visat alt kostnadsförslag blifvit behörigen uppgjcrdt, bolag bildadt oell aktieteckning verkställd.
Jag bar gjort della, så mycket heldre, som jag från början ansett att aila jernvägar bort på detta sättet åstadkommas.
Jag har gjort det, i full öfverensstämmelse med 1856 års jernvägskomités ecb Rikets Ständers antagna grundsats.
Jag bar gjort det, emedan det ligger i Statens sanna intresse att få så många utgreningar från stambanorna som möjligt, på- det att de sistnämnda måtte kunna lemna tillräcklig inkomst för betäckande af ränta och underhållskostnad.
Jag har gjort det, emedan landet eljest aldrig kan få den nytta af dessa dyrbara anläggningar, som dermed åsyftas.
Jag bar gjort det, emedan det största bevis för en orts verkliga behof ai lättade kommunikationer bäst visas deraf, att den sjelf vill göra uppoffringar för detta ändamål.
— Jag bar gjort det derföre, att rättvisa mätte vederfaras alia, hvilket eljest icke alltid sker, då den ena orten gynnas och den andra tillbakasältes, allt som dea ena eller andra har mägtiga förespråkare; och jag har slutligen gjort det derföre, alt Slaten aldrig med mindre uppoffring kan få eli jernvägsnät ulbredt öfver hela landet, då den jemförelsevis ringa uppoffringen mångdubbelt ersältes både direkt, enligt hvad ofvan är anlydt, och indirekt genom landets stigande kultur och deraf följande högre bevillning.
Hvad nu landets södra delar angår, så hafva desse inom Utskottet haft så många förespråkare, att de fått allt hvad de önskat till sina många bibanor; och jag har, 1 öfverensstämmelse med de åsigter jag förklarat mig hysa, icke motsatt mig det; förhoppandes att när ordningen kom till den ort, som ligger mig närmare, denna skulle med lika välvilja omfattas, emedan den hade fullt ut lika rättmätiga anspråk, men då först började man att tala om den stora skuldsättningen och alt det icke gick an alt öfverskrida den summa, som Kongl. Majit i sin nådiga Proposition föreslagit, ehuru detta redan var gjordt. — lief var bibanan från Herrljunga öfver Wenersborg till Uddevalla, sorn på en sträcka af öfver nio mil genomlöper Skaraborgs, Elfsborgs och Bohus län, som skulle blifva styfmoderligt behandlad, ilhy att endast 2 mil 16,000 fot deraf, eller emellan Wenersborg, och Uddevalla hugnades med understöd, ehuru, på sätt Chefens lör Civil-deparlementet underdåniga yttrande till det Statsråds-protokoll, som åtföljde Kongl.
Majlis nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof, upplyser, Styrelsen öfver allmänna Väg- och Vattenbyggnader anmält detta förelag i första rummel bland dem, som ansetts förtjenle af statsunderstöd, och förthy hemställt, att för detsamma måtte anvisas ett låneunderstöd af 5,240,000 Riksdaler, och ehuru så väl Chefen för Statens jernvägs-byggnader 8tats-Utri:ottets Utlåtande N:e 88, förordat detsamma, som Majoren och Riddaren Adelsköld derom yttrar: afl ''bland de många projekterade jernvägare bär i landet knappast lärer kunna uppletas någon, sorn, i förhållande till sin längd, skulle medföra så mångå fördelar som denna.
— Att nu, på sätt Stals-Utskottet föreslagit, afbryta fortsättningen af den snart färdigbyggda Borås-banan, och i stället börja alt bygga på det isolerade stycket emellan Wenersborg och Uddevalla, skulle icke allenast för bolaget medföra drygare kostnader, enär särskild jernvägs-maferiel då måste anskaffas, utan tillika för orten medföra långt mindre fördelar, än som kunnat vinnas om jernvägsarbete! fått fortsätias från Herrljunga, enär under bela den långa tid, som Wencens hamnar äro tillfrusna, den stora mängd af varor, hvaribland bufvudsakligasl sill och andra fisksorter, som från Bohuslänska skärgården till Wenersborg anlända, mäste förås på axel öfver 6 mil innan deri trällår jernvägen, och likaså all den spanmåi och andra jordbrukets alster, som från Westergötlands bördiga slättbygd kunde komma den fattiga befolkningen i stargården till godo, nu måste uteblifva och i stället söka afsättning på andra orter.
— Äfven statens stambana skal! härigenom icke allenast gå i mistning af den inkomst, som den kunnat erhålla om hela det begärda understödet hade beviljats, utan lill och med få en minskning i den inkomst den nu har, emedan denna vägbit i viss män blir en afledare från stambanan.
En annan omständighet förefinnes äfven, sorn talar lör fortsättningen från Herrljunga. nemligen den herrskande nöden i fabriksorlerna till följd af det Amerikanska kriget. 10 å 12,000 menniskor hafva härigenom blifvit utan arbetsförtjenst och dessa måste i alla fall al Staten understödjas, men det mest ändamålsenliga understöd är utan tvifvel lem nåd t tillfälle till sysselsättning.
— Arbetet å Borås-banan har hittills betydligt lindrat nöden, men detta arbete har redan betydligt minskats och är snart slut, och sedan återstår endast de beviljade GO.OflO Riksdaler för en väganläggning i Marks härad, men dessa förslå icke långt. —•
Hade nu hela det begärda låneunderstödet beviljats, så, om också detta icke genast utfallit, hade likväl genom aktie-egarnes tillskott eller upplagande af lån, redan i år kunnat beredas arbetsförtjenst genom ifrågavarande jernvägs-anläggning, till hvilken de nu beqvämt kunnat fortskaffa sig på den färdigbyggda Borås-banan, i stället för att gå den 6 å 7 mil långa vägen till Wenersborg. — Följden torde nu blifva alt
Staten får lemna ett ganska betydligt understöd utan återbetalning.
Man har påstått att folket i fabriksorterna icke skulle vara duglige till jernvägsarbeten, och att det följaktligen icke skulle tjena något till alt bereda dem sådan förtjenst, men della vederlägges af den redan gjorda erfarenheten vid Boråsvågen, der man sett både män och qvinnor sysselsatte, och de hafva nu blifvit invande vid detta slags arbete, så att de äfven dermed kunna förtjena sitt bröd.
Jag vet väl alt ett mägligt intresse söker alt motarbeta denna jernvägsanläggning, af fruktan för att i Uddevalla få en farlig medtäflare, men jag är öfvertvgad derom alt denna farhåga är alldeles onödig, och jag hoppas derföre att bcarbetnin - 38 Stats-> Utskottets Utlåtande N:o dd. garne från delta båll icke skal! hindra ett förelag, hvars nylla och nödvändighet blifvit vitsordad af män, som äro fullt kompetente alt döma i denna sak och sorn äfven af Utskoltet blifvit fullkomligt erkand, el;ttr,l såsom skäl för uppskof med anläggningen af Herrijunga-Wcnersborgs-banan blifvit anfördt del ganska besynnerliga påståendet, alt denna skulle varå lil! nyilå för en mindre vidsträckt ort, än den bit, sorn nu blifvit förordad, ehuru den förstnämnda är tre gånger iängre än den sednare och derjemte öppnar förbindelse med hela landet medelst anslutning till stambanan.
Ganska mycket skulle kunna anföras såsom bevis på det gagn, denna jernvägsanläggning kommer att medföra för mer än en fjerdedel af hela Sveriges befolkning, men denna reservation torde redan hafva blifvit alltför lång, och jag får således hänvisa dem, som vilja taga skäl, till den skrift, som blifvit biand Riks-Ståndens samtlige ledamöter utdelad under benämning: ”Om låneunderstöd till en bibana från Uddevalla öfver Wenersborg till Herrljunga” af Eric Sparre.
För andre är ali bevisning förgäfves, huru öfverlvgande den än må vara. —- Jag vill endast nämna, alt enligt de beräkningar, som blifvit gjorda öfver den trafik, som vore att påräkna på denna bana, skulle en inkomst af 483,000 Riksdaler kunna emotses, motsvarande tio procent af anläggningskostnaden, som i allmänhet anses erforderligt for att betäcka så väl trafikomkostnaden, som ränta på anläggningskostnaden.
På grund af hvad jag nu anfört, anhåller jag att Rikets Högiofliga Ständer måtte besluta: att, till anläggande af jernväg af fyra fots spårvidd från Herrljunga öfver Wenersborg till Uddevalla, måtte beviljas ett låneunderstöd af 5,240,000 Riksdaler, mot erläggande af 4 procent ränta och en procent amortering, samt för öfrigt på de vilkor, som af Utskoltet blifvit föreslagna för banan emellan Wenersborg och Uddevalla.
Och torde, i händelse detta bifalles, Betänkandet böra tili Utskottet återlemnas, med anmodan att förändra detsamma i öfverensstämmelse med delta beslut.” 8taiS'Utskottets Betänkande jSf:o 89.
Arik. till Exp.-Utsk. den 21 April 1863, kl. 12 midi.
Betänkande, i fråga om anskaffande af medel lill jerntågsbyggnader. rit. å ) Stats-Utskottet, som onder (len 16 och 20 innevarande månad afgifvit särskilda utlåtande»} dels angående fortsalt utförande af jernvägsarbete» för Statens räkning och anvisande af dertill erforderliga medel} dels angående gjorda framställningar örn statsbidrag för enskilda jernvägsaniåggningars företagande, får härmed afgifva sitt betänkande i fråga om anskaffande af erforderliga medel, såväl tili de jern— vägsbyggnader, hvilka Rikets nu församlade Ständer anse böra för Statens räkning utföras, som eck till de enskilda jernvägsanläggningar. som skola med statsbidrag understödjas.
Utskottet först böra erinra om innehållet af Kongl. Majda i delta ämne under den 25 sistlidne November aflålua och uti Hillänget tili Riks— Ståndens Protokoll under N:n 56 intagna nådiga Proposition, deruti Kongl. Maj:t, beträffande de financiela frågor, som hafva gemenskap med järnvägsbyggnaderna, på anförda skäl, föreslagit: l:o alt till fortsättning af jernvågsarbetcna å Statens stambanor intill 1866 års slut må anvisas en summa af 26,315,000 R:dr jemte det öfverskott, som gellon! räntevinst på slatslånefondens medel, efter slutlig realisering af denna fonds
Annu utestående fordringar, kan komma att uppstå; 2:o att vidare malte anvisas 5,000.000
R:dr såsom lån till åtskilliga bolag, hvilka bildat sig för anläggning af bibanor, derest dessa bolag ingå på* de vilkor, som i sådant hänseende stadgas; 3:o alt lill bestridande af dessa utgifter i första rummet användes det i Itiksgålds-kontorel befintliga öfverskott å jernvägsmedlen, 1,315,000 R:dr; 4:o all af Rikets Ständers banks vinstmedel anvisas såsom bidrag till Riksgälds - 4u Stats-Utskottets Betänkande N:o 88. kontoret under åren i863—1866 en sunarna af 1,250,000 R:dr årligen, elier tillsammans för alla 4 åren 5,000,000 R:dr; 5;o att återstoden, eller 25,000,000 It;dr anskaffas genom fonderadt statslån, söui årligen amorteras med 4 procent af primitiva beloppet; 6:o att detta statslån upptages å det ställe, vare sig inom eiler utom riket, der det på de för Statsverket förmånligaste vilkor kan erhållas; 7:o alt, derest länet varder upptaget utom riket, Riksgälds-kontoret skall, enligt gällande kurs, härstädes tillhandahålla ränta, äfvensom liqvid för amorterade obligationer åt de inom Sverige boende obligaUousinnebafvare, som sådant önska och på förhand derom göra anmälan; 8:o alf, utöfver de för delta ändamål nu befintliga medel, anvisas till fortsättande . af arbetena å Statens stambanor under år 1865 en summa af 5,815,000 R:dr, jemte uppkommande öfverskott på statsiånefomien, samt att återstoden, 22,500,000 R:ur, ai de beräknade lillgångarne lika fördelas mellan de tre åren 1864, 1865 och 1866, med den jemkning i do årliga beloppen, sorn nf Kongl. Maj t i Dess nådiga Proposition^ rörande jernvågsarbetenas bedrifvande, blifvit föreslagen.
De af Kongl. Maj:t sålunda framställda förslag grunda sig på följande uti den nådiga Propositionen närmare utvecklade omständigheter och lörhåUanden: beträffande försl Statens stambanor,, så hade Rikets Ständer vid sislförllutne riksdag till dessa ai beten anslagit 25,000,000 R:dr.
Då denna summa skulle fördelas på fyra år, eiler åren 1860—1865, belöpte sig på hvarje år Oj millioner P.:dr. Den arbetsstyrka, sorn härtill erfordrats, hade, efter hvad erfarenheten ådagalagt, med lätthet och ulan olägenhet för jordbruk och andra näringar kunnat anSkaffas.
Skulle derföre medel blifva tillgängliga lill ett förökadt årligt anslag för jernvågsarbetenas fortsättande, så ansåg Kongl.
Maj t något hinder af berörda omständighet icke mota för dessa arbetens bedrifvande äfven i något vidsträcktare skala än hittills.
Men härvid borde icke förbises, dels att större orovexlingar i della hänseende icke kunde vara önskliga, dels ock ali en förhöjning i arbetsstyrkan krälde en motsvarande tillökning af arbetsbefäi och ingeniörer, och ali, derest arbetet sedermera, under en påföljande period, å Statens jernbanor Klefve inskränkt, denna personal måhända icke lika lätt, sora den vanlige, arbetaren, skulle kunna liona tillfälle till utkomst på annat sätt.
Statens tillgångar kunde medgifva én förhöjning i årliga anslaget för arbetena å Statens stambanor, borde likväl, enligt Kongl.
Maj:ts åsigt, detta anslag icke okas lill mera än omkring 1\ millioner R:dr.
Redan vid sistlidne riksdag anslogo Rikets
Ständer medel för jernvägsbyggnad den under år 4 863.
Nu skulle derföre penningar egentligen blott behöfvas för de tre åren 1864, 1865 och 1866, och den summa, som för dessa 5:ne år erfordrades, efter beräkning af 7s millioner om året, skulle således utgöra 22j millioner .
' R:dr. Stats-Utskottets Betänkande N:o 89. 41 R:dr.
Genom arbetenas påskyndande under de två sisla åren voro dock endast 1,900,000 R:dr öfriga att för arbetena under 1863 användas.
Vid sådant förhållande och då det icke vore förenligt med klok hushållning, om arbetet på Statens jernvägar skulle under ett år så betydligt inskränkas, för att sedermera under påföljande än ytterligare utvidgas, samt ett dylikt förfarande dessutom tilläfventyrs kunde komma att menligt inverka på arbetslöner och arbetstillgång åtminstone inom de orter, der jernvägsarbetena påginge, borde en del af de medel, som skola anskaffas för jernvägsarbetenas fortsättande, användas till förstärkning af befintliga tillgångar för arbetenas bedrifvande under år 1803.
För alt höja sistnämnda tillgång till del belopp, som ursprungligen varit afsedt för samma års arbeten, eller 6i millioner, erfordrades alltså ett tillskott af 4,350,000 R:dr.
Hela behofvet för arbetena å Statens stambanor intill slutet af nästa statsregleringsperiod, eller slutet af år 1806, blefve således efter dessa beräkningar mellan 2G och 27 millioner R:dr.
Härtill skulle kunna användas följande tillgångar, nemligen: dels den odisponerade behållning, som å räkningen öfver jemvägsmedlen uppkommer, sedan bela den summa af 25,000,000 R:dr, som Rikets