Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
M. täcktes till Rikets Ständer derom aflåta Nådig Proposition, på det att i sådant fall detta ärende, hvilket angår en fråga om förändring uti Indelnings-verkets hufvudgrunder, må kunna, i enlighet med 80 § Regerings-Formen, af E. K, M. och Rikets Ständer gemensamt afgöras.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 22 Augusti 1840.
Ejcpeclilions-Utskottets Forslag till urul. Skrifvelsej N:0 5g. 95 N:o 59.
Uppläst oell godkandt hos Ridd. och Adeln den ig Aug. i8fo. Preste-Slåndet den ig — — Borgare-Ståndet den ig — — Bonde-Ståndet den 22 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående prcescriptionstid för emottagande i Kronans uppbörd af Bankens utelöpande transportsedlar samt sedlar ä 3 och 2 R:dr ä ofärgadt papper.
(Banco-Ulsk.
Uppå gjord framställning om bestämmande af praescriptionstid för gångbarhet af de från Rikets Ständers Bank tillförene utgifne transportsedlar samt sedlar ä 3 och 2 R:dr efter ganda formulairet, hvilka ännu ega allmänt omlopp, hvarigenom allmänheten vore utsatt för de förluster, sorn dessa sedlars lätta förfalskning och efterapning föranleda; och då hos Rikets Ständer, vid pröfning häraf, den öfvertygelse stadgat sig, att, derest en fullkomlig indragning af Bankens berörde sedlar, på sätt förordnad t blifvit, i afseende på Rikets Ständers Banks tillförne utgifne sedlar å Daler Kopparmynt, kunde i110m en icke aflägsen framtid verkställas, flere fördelar skulle vinnas och deribland erhållandet af visshet om den utelöpande sedelstockens belopp, hafva Rikets Ständer, för beredande häraf i framtiden, godtfunnit nu besluta, dyt Bankens från och med 1777 års böl jan till och med den 31 Mars 1836 utgifne samt å Specie eller Banco lydande transportsedlar, äfvensom dess från och med 1777 års början till och med 1812 års slut ä 3 och 2 R:dr på dubbla blad, samt fran och med 1813 till och med 1836 års slut likaledes å 3 och 2 R:dr på enkla blad tillverkade sedlar af ofärgadt papper icke få emottagas i uppbörden af allmänna medel längre, än till och Troed år 1848; under anmälan hvarom Rikets Ständer härmed i underdånighet anhålla, det E. K. M. feäcktes, till allmän efterrättelse, Nådig
Kungörelse i ämnet utfärda och derjemte ej mindre anbefalla vederbörande om dess uppläsande från predikstolarne, minst 2:ne gånger hvarje år, under den bestämda praescriptionstiden, än äfven förständiga Kongl. Vetenskaps-Academien att låta, tili allmänhetens kännedom, uti de små almanachorna för de 2:ne år, som näst föregå den 96 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, IV:o 60. tid, då omförmälde sedlars emottagande i uppbörden skall upphöra, och således för åren 1847 och 1848, ifrågavarande kungörelse införa.
Uppläst och godkändt bos Ridd. och Adeln den 19 Aug. 1840.
Preste-Ståndet den 19 — — Borgare-Ståndet den ig — — Bonde-Ståndet den aa — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, om ändring i ansvars* bestämmelsen för den räknings-hafvare i Banken, som, utan föregången coltationering> assignerar å sin Räkning derstä* des.
!S:o 15.) S. A. K.
Efter det olika meningar uppstått om rätta förståndet och tillämpniagen af stadgandet uti Kongl. Kungörelseta under den 6
Maj 1830, att den Assignant, som färsummar att, senast vid Januari månads utgång, hafva sin räkning, för det tilländalupna året, med Bankens bok behörigen collationerad, skall, i mon af den assignerade summans belopp * vara förfallen till lika böter och ansvar med den* hvilkens utan egande behållnings assigfterat på sin räkning i Bankens hafva Rikets Ständer ansett billigheten påkalla vidtagandet af en sådan förändring härutinnans att ansvaret för assigneringar å Banken, utan föregången coltationering af assignantens behållning å dess räkning från det tillähdalupnä årets må, utan afseende å den assignerade summan, fastställas till något visst, alltid enahanda, bötes-belopp, enär någon giltig grund icke förefinnes, hvarför en dylik ansvars-bestämmelse bör vara olika för olika assign&nter, helst den följd, som genom föreskriftens åsidosättande kart inträffa, eller oreda i räkenskapen, är enahanda för den räknings-hafvare, som drifver ert större, med den, som har en mindre assignerings-rörelse; hvadan Rikets Ständer beslutat en så beskaffad förändring af öf vanom förmälde stadgande - Expcditions-Vtskottets Förslag lill und.
Skrifvelse j N.-o 61. 97 (rande uti Kongl.
Kungörelsen af den 6
Maj 1830, att den assignant, sorn försummar att, senast vid Januari månads utgång, hafva sin räkning för det tilländalupna året med Bankens bok behörigen eollationerad, skall böta Tjugufem R:dr Banco, hvilka fördelas på lika sätt, som, i afseende på fördelningen af böter för öfver-assignering, är stadgadt; och få Rikets Ständer hos E. K.
M. underdånigst anhålla, att Nådig Kungörelse måtte utfärdas till allmänhetens underrättande om den sålunda vidtagna förändring.
Stockholm den 22 Augusti 1840.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 19 Aug. 1840.
Preste-Ståndet den 19 — — Borgare-Ståndet den 19 — — Bonde-Ståndet den 22 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse j angående upphäf vande af lagens stadgandenj rörande qvalificeradt dödsstraff.
N:ris 16 och 71.) S. A. K.
Vid handläggning af väckt motion, i fråga om olämpligheten deraf, att qvalification af dödsstraff bihehölles, på sätt allmänna lagen derutinnan stadgar, hafva Rikets Ständer ansett, att dödsstraffet icke hör ökas med föregående kroppsplikts lidande, hvarigenom allenast utöfvas en grymhet, stridande emot närvarande tids mildrade seder; hvarjemte och äfven under antagande, att kroppens förbränning eller styckning och utställande till åskådning medföra varnande intryck på allmänhetens sinnen, Rikets Ständer likväl funnit den, efter dödsstraffets verkställande, såmedelst vidare fortsatta bestraffningen emot den döda kroppen innefatta något för menniskans ädlare känslor i hög gfad sårande; i öfverensstämmelse med hvilka åsigter samt enär härvid jemväl förekommit, dels att qvalificationer af dödsstraff blifvit från förslaget till ny Criminal-lag uteslutne, dels ock den omständighet, att, i anseende till melBih. till R.
Prot. 1840. 10 Sqml. 1 Afd, l5 98 Expeditions-Utskottets Förslag till tind.
Skrijvelse j N.o 62. lankommen benådning, verkställighet af dylika qvalificationer, sedan flere år tillbaka, sällan eller aldrig egt rum, Rikets Ständer få härmedelst i underdånighet anhålla, att, derest ifrågavarande lag-förändring af E. K. M. i Nåder godkännes, en Författning måtte utfärdas, att den i lagen utsatta skärpning af dödsstraff, medelst högra handens afhuggande, samt den döda kroppens styckning och utsättande på stegel eller förbränning, afskaffas.
Preste-Ståndet den 19 — — Borgare-Ståndet den 19 — — Bonde-Ståndet den 22 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående ändring af 12 §:n uti Kongl. Patent-Förordningen den i3 December i83f. (Ekon.-Utsk.
N:o 76.) S. A. K.
Enär omtvistade frågor, rörande patent och nya uppfinningar, enligt nu gällande Kongl. Patent-Förordning af den 13 December 1834, böra pröfvas och utan appell afgöras af en Nämnd, hvilken af parterne sjelfve, efter behag, utses på det sätt, att hvardera parten väljer tvänne Gode Män, utan minsta förbehåll af sakkunskap eller oväld hos desse senare, och hvilka fyra Gode
Män sedermera genom lottkastning sins emellan bestämmaj, af hvilkendera sidans ledamöter i Nämnden en 5:te ledamot skall utväljas; men härigenom, till men för industrien, lätteligen kan inträffa, att de vigtigaste enskilde rättsförhållanden komma att helt och hållet bero på 3:ne, antingen i ämnet och derå tillämplige lag-bestämmelser okunnige eller ock ill villige personers godtycke, i stället för lag; hafva Rikets Ständer ansett sig böra hos E. K.
M. härmedelst göra underdånig hemställan derom, att 12;te §:n af högstberörde Nådiga Patent-Förordning måtte sålunda ändras: att de, för t vistellågors afdömande, deri upptagne Gode Män eiler Compromissarier, böra hädanefter Expeditions-Utskottets Förslag lill und.
Skrifvelse , N.o 63.
99 till antalet blifva sju, samt på det sätt utses, att Kongl. Cominerce-Collegium utnämner tre; den, som klandret anställt, två, och patent-innehafvaren två, hvilka derefter hafva att, genom anställande val bland de af bemälde Collegium utsedde 3:ne ledamöter, utvälja Ordförande i Compromiss-Rätten, äfvensom slutligen att alla sju ledamöterne böra, på sätt i allmänhet vid Jury tillgår, aflägga en i formulär föreskrifven edsförpligtelse, innan de deras Domare-kali få utöfva.
Preste-Ståndet den 19 — — Borgare-Ståndet den 19 — — Bonde-Ståndet den 22 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse } angående ändring i Kongl.
Maj:ts Nådiga Tåg-Ordning.
Med anledning deraf, att E. K. M:s, under den 15 September 1791, utfärdade Nådiga Tåg-Ordning uti 26 §:n innehåller, i afseende å tågande truppers inqvartering på landet, att dervid ej må göras afseende på inqvarteringsgifvarens egande hemmantal, utan på matlaget, dock att den, som eger mera än ett helt hemman, skulle vidkännas något större onus, har hos Rikets Ständer blifvit anmärkt; att fastighels-egare vid den tiden sällan innehade under i eller !:dels mantal, då det alltså icke varit af serdeles betydenhet, om nen ena åboen inrymde lika antal manskap med den andre, helst proviant och andra truppens förnödenheter den tiden sammantogos från hela orter och utdelades af krono-betjeningen på stället, der inqvartering skedde; men att hemmans-delarne numera blifvit klufne ända till 96 delar och vida derutöfver, hvadan äfven utvägarne att emottaga större inqvartering betydligen minskats, enär hvarje jordegare merendels förskaffar sig utrymme i förhållande till sitt jordbruk; hvarförutan, sedan den gamla seden att samman - 100 Expedilions-Ulskottets Förslag lill und.
Skrifvelse j IV.-o 64• taga proviant äfvenledes upphört, och hvar och en, i följd deraf, nödsakas att af eget förråd förse det inqvarterade manskapet, emot en kostnaden understigande ersättning, det måste för de mindre hemmans-innehafvarne blifva allt för kännbart att draga en lika inqvarterings-tunga med de större samt jemväl inqvarterings-tagarne blifva lidande, då hvad dem rätteligen borde tillkomma, stundom icke finnes att tillgå; vid hvilka under tiden inträffade förändrade förhållanden blifvit föreslaget, att ofvanberörde stadgande måtte undergå en ändamålsenlig förändring, och vid skeende inqvarteringar afseende fästas å hemmantalet, då detsamma understiger |:dels mantal.
Rikets Ständer hafva, under enahanda åsigt, funnit den åsyftade förändringen i Tåg-Ordningen kunna vinnas, om vederbörande krono-betjening beordrades att, vid skeende inqvarteringar, så vidt sig möjligen göra låter, efter erhållet förskott från Landt-Ränterien, uppköpa och tillhandahålla truppen proviant efter en fastställd spisordning, samt inqvarterings-gifvarne deremot i sådant fall endast förpligtades att, i förhållande till deras hemmantal, emottaga och förse manskapet med nödigt husrum, ljus, värme och underbädd, på sätt hittills skett', hvarigenom ej mindre de sistnämnde skulle komma att befrias från en oftast högst betungande mathållning, än äfven truppen med torre säkerhet kunna påräkna god proviant samt undvika att spridas från marchvägen till mera aflägsna qvarter, hvilket nu icke sällan inträffar; och få Rikets Ständer alltså i underdånighet anhålla, det E. Ii.
M. täcktes i Nåder anbefalla omarbetning af Tåg-Ördningen af den 15 September 1791, samt att dervid, i afseende på inqvarterad trupp, må iagttagas, hvad här ofvan antydt blifvit.
N:o 64. - '' i (Se, i anseende till ytterligare återremiss, Expeditions-Utskottets Memorial N:o 11, samt här nedanföre upptagne förslag till underdånig Skrifvelse N:o 90.) Expeditions-Utskottets Forslag till und.
Skrifvelse > TV.-o 65, 66. 101 N:o 65.
(Se, i anledning af återremiss, Expeditions-Utskottets Memorial N:o 12, samt nedanföre upptagna förslag till underdånig Skrifvelse N:o 100.)
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adela den 29 Aug. j84°- Presté-Ståndet den 1 Sept. — Borgare-Ståndet den 4 — — Bonde-Ståndet den 5 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Calmar Läns fördelning i 2:ne Län. (Stats-Utsk.
K:ris 43 och 201.) S. A. K. Då E. K.
M. funnit olämpligheten af Calmar Läns indelning, enär detsamma, med endast 2 tili 7 mils bredd, innehölle en längd af något öfver 28 mil, och hufvudsätet för Läns-administrationen vore så beläget, att derifrån tili Länets ena gräns är ett afstånd af nära 24 mil, samt uppmärksamheten å detta ämne serskildt blifvit påkallad deraf, att en mängd hemmans- och bruksegare i Länets fyra mest nordliga härader, jemte invånarne i städerne Westervik och Wimmerby, äfvensom
Riksdags-fullmägtigen för allmogen i två af dessa härader, vid sista Riksdagen, uti ansökningar, dem Läns-Styrelsen understödt, utbedt sig E. K. M:s Nådiga behjertande att förhjelpas ur den vanlottade belägenhet, hvaruti de, i följd häraf, i administrativt hänseende, sig befunno, så har E. K. M., genom Nådig Proposition af den 15 nästlidne Januari, föreslagit, att berörde Län måtte uti 2:ne fördelas, samt äskat, att de för den nya Läns-staten erforderlige anslag måtte å Riks-statens Andra Hufvud-Titel varda anvisade.
Rikets Ständer hafva detta ärende till noggrant öfvervägande förehaft och dervid, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad Kongl.
KammarCollegii i ämnet afgifna underdåniga Utlåtande innehåller, funnit: att Calmar
Län, hvarken i afseende på folkmängd eller hemmantal, och ännu mindre areal-omfång, kan hänföras till de största Länen i Riket; att, ehuru dess 102 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N-o 66. längd är mindre väl afmätt emot bredden, den likväl föga öfverstiger, hvad i detta hänseende sig företer med Götheborgs och Bohus Län, der residenset jemväl är beläget i ena ändan af Länet, samt icke kan jemföras med Wermlands och Kopparbergs
Län i medlersta delen af Riket, eller med något af de Norrländska Länen; att förändringar uti sådane missförhållanden, som i afseende å Calmar Län blifvit anmärkta, följagtligen, med lika skäl, skulle kunna ifrågasättas inom flere andra Län i Riket och således, derest de, oagtadt olägenbeterne af rubbningar uti Läns-indelningarne, skola ega rum, icke partielt, utan i ett sammanhang, böra till reglering förekomma, på det att en dylik reglering må kunna så utföras, att ökade kostnader för Stats-Verket i möjligaste måtto undvikas; att de vid Läns-styrelsen i Calmar förefallande embetsgöromål, enligt arbetsförteckningarnes föranledande, ingalunda kunna anses öfverhopande och hvarken till mängd eller beskaffenhet äro jemförlige med dem, som uti många andra Län förefalla; att kostnaden för fångars skjutsande ifrån de norra trakterne af Länet till Länshäktet kunde till större delen besparas, om i Westervik och Wimmerby inrättades Ivronohäkten, öfver hvilka vederbörande Magistrater egde tillsyn; samt att, i och för lagsökningsmål, parter sällan behöfva resa till Lauds-Canzliet, enär till dessa måls utförande vanligen begagnas ombud på stället, och hvad angår åtskillige polisärenden, sådane åtgärder, i afseende på deras handläggning, kunna vidtagas, att parters inställelse i residenset, ifrån Länets ailägsnare trakter, undvikes, hvarförutan i de fall, då sådant icke kan förekommas, olägenheterna deraf i Calmar Län icke äro större, än uti flere andra Län, der parter ofta hafva la n0ie väg till Landshöfdinge-residenset.
Med anledning af allt detta, hvartill kommer, att invånarne uti Aspelands härad, sorn skulle utgöra en del af det nya Länet, på det bestämdaste protesterat emot den föreslagna Läne-fördelningen, enär derigenom flere olägenheter för dem skulle uppstå, och att Wimmerby stads Borgerskap jemväl bestridt den föreslagna åtgärden, så framt icke nämnde stad blefve till Läns-styrelsens residens utsedd, samt då Stats-Verket, genom Länets delning, skulle komma att vidkännas, så väl de kostnader, hvilka för en gång uppstode, i och för anskaffande af Landshöfdinge-residens och etnbetshus, fängelse-byggnad, inventarier, m. m., som ock en årlig aflönings-utgift af icke mindre än 11,209 R:dr, förutan kostnaderne för underhållet af Kronans förutnämnde tillhörigheter, hafva Rikets Ständer icke funnit skäl att till E. K.
M:s högstberörde Nådiga Proposition lemna bifall.
Expeditions-ZJlskoltets Forslag till und.
Skrifvelsej Ar.o 67. io3 Hvilket Rikets Ständer få hos E. K.
M. härigenom till svar i ämnet underdånigst anmäla.
Rikt ts Ständer framhärda &c. Stockholm den 5 September 1840.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 26 Aug. 1840.
Preste-Såndet den 26 — — Borgare-Ståndet den 26 •— — Bonde-Ståndet den 2g — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelsej angående indragning af Kongl.
JVumer-Lotteriet.
(Slals-Utsk.
IN:is '26 och 205.) S. A. K.
Da erfarenheten vitsordat, att Kongl. Numer-Lotteri-inrättningen på en mängd spelande, så väl i moraliskt, som ekonomiskt hänseende, utöfvat ett skadligt inflytande, samt dä det otvifvelagtigt innebär en motsägelse att, under gällande förbud emot hasardspel i allmänhet, med statens skydd hägna en Inrättning, hvars verkningar på den obildade och oerfarne äro nästan lika förderfliga, som de, hvilka af andra hasardspel förorsakas, och det jemväl synes föga öfverensstämmande med statens värdighet alt, endast i betragtande af den från berörde Lotteri härflytande vinst, bibehålla en Inrättning, som, ur moralitetens synpunkt, icke kan godkännas; hafva, på grund häraf och med föranledande af derom hos Rikets Ständer vackt fråga samt dåden förlust, som för Stats-verket skulle beredas genom upphörande af hittills påräknadt bidrag från Kongl.
Numer-Lotteriet, hvilket bidrag under åren 1832 —1837 utgjort tillsammans 402,650 R:dr 30 sk. 11 rst., eller i medeltal 67,108 R:dr 21 sk. 2 rst. årligen, oberäknadt dels den bevillning, som å utfallne vinster för Riksgälds-Contoirets läkning innehålles, och hvilken under nyssnämnde sex år per medium uppgått till 9,335 R:ir 10 sk. 8 rst., dels det, för Numer-Lotteriets brefvexling, Postverket til Illy tande belopp, i medeltal 7,048 R:dr 13 sk. 3 rst., är, enligt Rikets Ständers tanka, af mera underordnad betydenhet, med afseende ä Stats-verkets nuvarande ställning, Rikets io4 Expcditions-Utskoilets Furslag till und.
Skri/velse, IV.-o 68.
Ständer, för deras del, beslutat, att Kongl. Numer-Lotteriet stall, med innevarande års utgång, upphöra, utdelandet af nya så kallade Brudgåfvor vid samina tid| inställas, samt Brudgåfvo-fonden, efter Numer-Lotteriets indragning, öfverilyttas på Riksgälds-Contoiret, hvarifrån utbetalning, i föreskrifven ordning, skulle verkställas af de hrudgåfvor, som redan blifvit eller före detta års slut kunna blifva beviljade; anhållande Rikets Ständer, att den sålunda beslutade indragningen måtte vinna E. K.
M:s Nådiga bifall, hvilket Rikets Ständer afvakta, för att derefter fatta sitt beslut, i fråga om förflyttande på Allmänna Indragnings-staten af de utaf Lotteri-medlen nu utgående löner, anslag till Kongl. Seraphimer-Lazarettet af ersättningen, 500 R:dr, för öfverlåtelsen af dess Lotteri-privilegium samt dispositionen af Lotteri-verkets bus och öfriga tillgångar; och täcktes E. K. M., i händelse denna Rikets Ständers underdåniga framställning äf E. K. M. i Nåder bifalles, låta allmän kungörelse om Kongl.
Numer-Lotteriets indragning och sättet för de afsatte Brudgåfvo-vinsternes utbekommande i Nåder utfärda.
Rikets Ständer framhärda &c, Stockholm den 29 Augusti 1840.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den i Sept. 1840.
Preste-Ståndet den 4 ~~ — Borgare-Ståndet den 9 — — Bonde-Ståndet den 9 — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående ett staden Soderhamn beviljadt lune-understöd, (Stats-Utsk.
N:ris 87 och 223.) S. A. K.
Uti Nådig Skrifvelse till Rikets nu församlade Ständer af den 24 nästlidne Mårs, liar E. K.
M. behagat tillkännagifva, att, sedan E. K. M., i anledning af den eldsvåda, hvarigenom en betydlig del af staden Söderhamn i November njånad 1835 lades i aska, anvisat ett räntefritt förskott af 5,000 R:dr Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse _, N:0 68.
Io5 R:dr till de brandskadades undsättning, emot säkerhet för detsammas återbetalning sist inom 1836 års slut, under medgifvande likväl för E. K. M:s Befallningshafvande alt, ifall omsländigheterne sådant fordrade, af detla förskott, såsom gåfva eller utan säkerhet, utdela högst 1,500 R:dr; så hade stadens Magistrat och Äldste, med anmälan, att Stads-cassans dåvarande skick och invånarnes belägenhet omöjligen medgåfve det erbjudna förskottets återbetalning inom den föreskrifna tiden, hvadan staden således varit nödsakad afsäga sig förskotts-summan, så vidt densamma var med ovilkorlig återbetalnings-skyldighet förenad, i underdånighet anhållit, att, till anskaffande af erforderlig arbets-förtjenst åt behöfvande, äfvensom för beredande af tillgång till kostnaden fön stadens reglering samt återuppbyggande af nedbrunna publika byggnader, ett amortissements-lån till afbetalning på viss lämplig
Lid måtte, utom ofvanberörde 1,500
R:dr, af allmänna medel beviljas; hvilken underdåniga anhållan, enär disponibla tillgångar saknades till det sålunda sökta och af E. K. M:s Befallningshafvande tillstyrkta låne-understödet, E. Ii.
M. alltså till Rikets Ständers ompröfvande öfverlemna!, jemte meddelande, det E, K. M., för att sätta staden i tillfälle att under tiden i enskild väg anskaffa medel till de nedbrunne byggnadernes återuppförande m. m., anvisat å Riks-statens 9:de Hufvud-Titel ett årligt räntebidrag af 500 R:dr, alt utgå från 1837 års början och till innevarande Riksdag.
Hvad i detta ämne förekommit, hafva Rikets Ständer i öfvervägande tagit; och, då Rikets Ständer under förflutna Riksdagar beviljat låne-biträden för uppbyggande af flere städer, som nästan helt oell hållet eller till betydligare del blifvit genom eldsvådor ödelagda, samt Söderhamns stads behof af enahanda understöd efter den härjande eldsvåda, hvaraf staden år 1835 hemsöktes, är vordet vederbörligen vitsordadt, hafva Rikets Ständer, med ledning af stadens Magistrats och Äldstes uppgift å behofvet för delta ändamål, funnit skäligt bevilja och till utgående från Riksgälds-Contoiret anvisa ett lån å Tolf Tusen (12,000) R:dr B:co för staden Söderhamns nya reglering och återuppförandet af stadens vid berörde tillfälle nedbrunna publika byggnader.
Beträffande åter vilkoren för detta låns utbetalning och sättet för dess godtgörande; så, jemte det Rikets Ständer härvid i öfrigt hufvudsakligen följt samma grunder, som blifvit stadgade, i afseende på det staden Wenersborg vid sista Riksdag beviljade dylika lånebiträde; likväl och då räntan för penningelån i allmänhet numera fallit, samt, i händelse Riksgälds-Contoiret äfven hädanefter kommer i nödvändighet att upplåna medel, räntan derför bör, genom Bih. lill R.
Prot. 1840. 10 Sami. 1 Afd. l4 106 Expeditions-Ut skottets Förslag till und.
Skrifvelse> IV.o 68. betalnings-vilkorens ändamålsenliga bestämmande, kunna nedsättas lill 4 procent, hafva Rikets Ständer anselt räntan för det nu ifrågaställa Jåne-understödet ej eller böra till högre belopp fastställas, äfvensom och enär Söderhamns stad, enligt hvad E. K. M. i Nåder tillkännagifva, från 1837 års början och till denna Riksdag, af allmänna medel åtnjutit ett årligt räntebidrag af 500 R:dr, Rikets Ständer funnit ränteberäkningen för omförmälde lån böra vidtaga från och med år 1842; i öfverensstämmelse hvarmed Rikets Ständer alltså velat fastställa nedannämnde föreskrifter och vilkor, i afseende på det för Söderhamns stad nu beviljade låne-understöd, nemligen: l:o Ifrågavarande lånebelopp 12,000 R:dr får endast användas till bestridande af kostnader för stadens nja reglering efter 1835 års eldsvåda samt återuppförande af stadens nedbrunna allmänna byggnader; 2:o Låne-medlen, som böra ställas under stadens Äldstes förvaltning, utbetalas af Riksgälds-Contoiret efter deras reqvisitioner eller fullmagter, hvilka böra vara underskrifna af minst en utöfver halfva antalet af stadens Äldste; 3:o
Innan någon utbetalning från Riksgälds-Contoiret verkställes, bör dit vara aflemnad en af stadens