Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Till besvarande af den anmärkning, »örn blifvit gjord derom, att, då i Handtverks- ' Ordningen blifvit stadgadt, att HandtverkaSocieteten bör bestå af 9 Ledamöter, skall, med iakttagande af samma antal Ledamöter vid de tillfällen, Handels- och HaodtverksSocieteterne, efter hvad i denna §. blifvit tillåtet, förena sig till en gemensam BorgareSocietet, föreskriften om likhet i antalet af Ledamöterjderuti af så väl Handlande, som Handtverkare icke kunna uppfyllas, få Utskotten göra enahanda erinran, som här förut, i anledning af påminnelserna vid 1 Art. s §.
Handtverksordningen blifvit meddelad, eller att något hinder af stadgandet å sistnämnde ställe ioke gifvas för tillökning af Ledamöternes antal utöfver 9, hvarigenom ock all svårighet är borttagen, att i BorgareSocieteterne åstad - 196 LegUt skottets R et ink unden. komma lika numerair af Handlande Handt» verkare.
Hvad ater beträffar den anmärkning, hvarigenom åsyftats att visa, det, i uttrycket: skota lika många utses af Handlande „ som af Handtverkare Borger skåpet och tvärtom_, sistnämnde ord icke skall ega någon bestämd eller särskild mening, samt följ. akteiigen bör uteslutas; så anse Utskotten rigtigheten af denna erinran, samt föreslå derföre, att de tvenne orden! och tvärtom må ur §. utgå.
Det torde vara öfverflödigt att närmare utveckla skälen, hvarföre Utskotten i HandtverksOrdningen föreslagit, att Borgmästaren, i egenskap af högste Representant af Stadens Ordningsmagt, bör om Societetens sammanträden i förhand meddelas underrättelse samt till ders cfverläggningar ega fritt tillträde; och då enahanda skäl till iakttagande häraf i afseende på HaodelsSocieteten lära mota, samt några olägenheter derigenom icke eller synas kunna uppkomma, tro Utskotten sig sakna all anledning att till bifall anmäla en Ledamots yrkande, att bestämdt undantag frän hvad i förenämnde afseende genom HandtverksOrdningen blifvit föreskrifvet, men ej i denna §. uttryckeligea till efterrättelse stadgadt, måtte ske. S §•
Då Utskotten icke klart kunna fatta och inse att den, till bestämmande nf Han - LagUttkottets Betänkande*.
197 delsSocietetens verkningskrets härstädes meddelde anvisning på HandelsOrdningens 5 Art. skulle, såsom en Ledamot förment, kunna gifva Societeten anledning att utsträcka sin befattning utöfver de rätta gränsorne derföre, samt tillvälla sig ett ordentligt förmynderskap öfver handeln, hafva Utskotten icke eller funnit aagot behof af denna anvisnings uteslutande ur förevarande § 3* S
Den härvid framställde eniaran, att då Handlandes och HandtverkareS förenande i en gemensam Societet förutsätter en mindre Stad med få burskapsegacde och mindre göromål, föreskriften att om sammanträdens hållande borde gälla, hval HandtverksOrdningen stadgar, hafva Utskotten icke funnit vara af den vigt, att anledning till ändring i §. deraf skulle kunna gifvas. 4. §.
För att åt denna gifva den större tydlighet, som några Ledamöter ansett densamma tarfva, föreslå Utskotten, att början deraf må uttryckas sålunda:
Allmänna Handels.
Ordningen af den 79
December 1734 vare härigenom till sin kraft och verkan hel och hällen upphdfven; äfvensorn de för vissa Städer och Handelssocietet ter utfärdade
Reglementen nti allt hvad som strider emot denna Författning f och icke dr igg LågUttketttts Bttknkanitn. genom särskilde St Aders Privilegier firbehål• let.
Derest någon etc.
Fjerde Artikeln. * §•
Sä väl emot Förslaget med Contrakters upprättande emellan Handlande och dem de till biträde i sin handel antaga, aom emot det föreskrifoe uppvisandet af de sam» ma inför Magistraten, hafva flere påmin» nelser blifvit gjorde; men endast i fråga om sistnämnde omständighet hafva Utskotten kunnat gilla de framställde anmärkningar» ne, samt i följd deraf blott funnit sig böra tillstyrka den förändring, att med Contrakfternes företeende bör förfaras på lika sätt, som i 2 Art. 2 §.
HandtverksOrdningen blifvit stadgadt, i afseende på Contrakter emellan Handtverks Mästare och deras Larlingar.
Af denna förändring skulle det blifva en följd, att senare perioden i danna §. gåfyes en sådan lydelse:
Detta Contrakt bör, sist inom 14 da, gar derefter, vid 3 R:dr 16 sk. vite j jämte den särskilda påföljd 3 att den till biträde i handeln antagne i annat fall anses deraf icke vidare förbunden 3 af Handlanden i styrkt afskrift tillställas HandelsSocietetens Ordförande j hvilken åhgge att vid Societet ens nästinträffande sammankomst den emottagne hand - Lagutskottets Betänkande*. igg lingen aflämna j för att i Societet ens förvar qvarblifva', varande, i händelse Contrakt et sedermera af någondera Contrahenten brytes3 den andre Contrahenten öppet att låta detsamma vidare fortfara, eller och alldeles förfalla. a §•
För bibehållande af hvad denna $. stadgar, i afseende på Handlandes förhållande emot sine underhafvande Betjente och öfrige till biträde i handeln antagne personer, bar det ansetts böra utgöra vilkor, att en lika föreskrift för HandtverksMästare intages i HandtverksOrdningen, samt att uti en särskild §. fastställes ofvannämnda personers åligganden emot sine Husbönder.
Hvad förstnämnde omständighet beträffar, hafva Utskotten likväl ansett iakttagandet deraf, desto mera öfverflödigt, som enär, enligt HandtverksOrdningen, Gesäller, sä väl som Handtverks-Lärlingar, komma att ställas under Tjenstehjon8*Stadgan och ikläda sig de förbindelser, Tjenstehjon i allmänhet äro underkastade, den otvungna följden häraf måste vara, att deras Mästare emot dem böra iakttaga de skyldigheter, som eftsr Tjenstehjons-Stadgan Husbönder tillkomma; men i afseende åter pä senare frågan hafva Utskotten, med fästad uppmärksamhet jämväl derå, att öfverskriften å 4:de Artikeln synes föranleda ett bestämmande om HandelsBetjenters förhållande emot sine FörmäD, funnit sig böra gilla SCO Lagutskottets Bet dukandet!. den härpå syftande anmärkning, samt före ela derföre att under en särskild §. med oidningsnumret 3, må ii föras ett sålunda redigeradt stadgande:
I lika måtto tillhör det Handels Heijer.-, ter eller de, sorn i tjenst å handel liro anm tagne j att emot sine För nian iakttaga höflighet och anständighet med hörsamhet efterkomma deras befallningar j samt t alla ina göromål visa flit och ordentlighet..
Femte Artikeln. I, §, Då Utskotten ansett sig icke ega skäl att tillstyrka någon förändring i fältet »ill burskaps sökande å handel, hvarvid Het förhållande, som förut egt rum, blifvit föreslaget till iakttagande, hafva Utskotten blott för att bringa slutet af denna §. till likstämmighet med 2 Art. a §. i denna Författning, bort föreslå en sådan ny redaction af sista meningen, hvarigenom den skulle komma att få följande lydelse; De personer af Qvinnokönet sorn endast vilja idka handel med samma köns tillverkningar tillkännagifva sådant hos Magistraten j samt erhålie genast dess tillstånd dertill j så vida något sådant hindersorn i 2 Art. 2. §. omnAmnes j derföre icke möter: anmäle och denna sin föresats hos HandelsSocieteten vid dess nästa sammankomst.
LagUt skottets Btidukiiitiien. 201 4 §•
Då, såsom en Ledamot anmärkt af innehållet i detina §. den emot eger,teliga meningen stridande slutsats Vknllé kunna dragas, att blott de, stum idka 'handt! för egen läkning, vört, då faJs och flärd i handel begås, underkastade ansvar enligt de härom gäljande allmänna stadganden, atse Utskotten en förändring i början af §. vara nödig, samt kunna med vinnande af ändamålet åstadkommas genom borttagande af sjelfva uttrycket; den som handel får egen räkning idkar och tillsättande af ordet någon efter ordet Biträdes, hvarmed §. begynnes. 5 §.
På lika sätt, som redan vid 5 Art. 7 §.
HandtverksOrdningen skett, föreslå Utskotten, att uttrycket: hvilka böter sedan för hvarje gång fördubblas må förändras till: hvilka böter sedermera hvarje gång ökes med ett lika belopp, 6 §.
Jämte hänvisning till Utskottens meddeldte yttrande öfver de vid 6 Art. 3 HandtverksOrdningen gjorde och vid denna §. förnyade anmärkningar, anse Utskotten enahanda förändring, som i förstnämnde §. blifvit föreslagen, i afseende på vården och förvaltningen af HandtverksSocietetens Gassa, böra ät bestämmelserne i förevarande §., så vidt den angår dispositionen af HacdelsSocietetens Gassa, beredas; hvar - 202 LagVtskottttt BttAnkanden. i före, fiia ordet fond i 4:de raden af det tryckta Retänkandet meningen torde komma att lyda sålunda: sorn Hande/s
Societeten eger samla och använda tili Societetens »ödige utgiftersamt understöd för etc. samt följande tillägg införas vid slutet af §.
Vare dock Sotieten skyldig att för förm valt ningen deraf j vid hvarje års början iji• för Magistraten visa redo och räkning, Di, utom ofvan upptagne anmärkningar, särskilde frågor, under öfverläggning gen, i anledning af Utskottens i förevarande mål afgifne Betänkande, inom Yällofl.
BorgareStådet blifvit väckte, dem Utskotten funnit antingen icke ega någon direct gemenskap med det i Betänkandet afhandlade ämne, eller ock icke kunna hänföra* Under de i Förslagen lill Handels* och HandtverkeriReglementen förekommande §. så få Utskotten nu till särskildt yttrande upptaga desse frågor.
Af förstnämnde egenskap anse Utskotten härvid tvifvelaktigt vara den af Herrar Leffler och Bagge gjorde framställning om aiskafFande af förbudet för Gesäller att fort. hjelpa sig med Gästgifvarskjuts under deras resor emellan Städerna till sökande af arbete, samt det af Herr Lagerstrand gjorde yrkande om vidtagandet af åtgärd till rättelse i Kongl. CommerceCollegii efter förmenande origtigt» förfarande ett directe i»gUt skottet t BitänkanJtit. 70> upptaga och afgöra Ansökningar af de under HallRätterne lydande Gesäller om rät. tighet att idka Nä ingar; Och sorn berörde frågor hvarken inom den foreskrjfne Motionstiden blifvit väckte, eller nu särskildt af Yällofl. BorgareStåndet till Utskotten remitterade, hvilket, derest de kunnat anses vara föranledde af ett redan upptaget ärende, otvifvelaktig! bordt ske; så anse Utskotten sig icke tillständig!, att i något hufvudsaklig:
Utlåtande deröfver ingå.
I anledning af Herr Ehingers anmärkning om behofvet af ett stadgande, med deruti bestämdt ansvar för så väl Handtverkare, hvilhen underlåter att vid bestämd tid hafva tingadt arbete färdigt, som Be* ställare hvilken försummar att vid samma tid arbetet afhemta och betala, få Utskotten åberopa de skäl, sone pagina 49 i det tryckta Betänkandet blifvit af Utskotten ar förde, såsom orsak dertill, att ett sådant stadgande ansetts icke böra i HandtverkeriReglementet upgtagas, och dem
Utskotten ännu tro vara kraftiga nog för orubbadt bibehållande af Utskottens i detta ämne redan yttrade tankar, Sluteligen och dä hvarken 1 Handtverks eller HandelsOrdningen någon ting blifvit faststäldt, huru med pröfningen af ansökningar om burskap till idkande af Coopvardie sjöfart såsom Skeppare bör förhållas, är den gifne följden deraf, at£ i afseende härå kommer att förfaras efter redan gällande atadganden, utan att ena, té« 204 Lagutskottets Betdnkanien. sorn Herr Montan förment, detta lärer behöfva omnämna* i någon af berörde Ordningar, som ej med denna fråga kunna egt gemenskap.
Det lärer icke undgå Riksens Höglofl.
Ståders uppmärksamhet, att Utskotten vid besvarandet af återremissen i detta grannlaga och vidtomfattande ämne, icke gifvit all den utveckling åt sina omdömen om de emot Betänkandet framställde anmärkningar, som deras Författare skäligen kunnat fordra, och Utskotten äfvenväl sjelfve önskat deråt bereda * men fruktan att derigenom än mera öka ett redan nog vidlyftigt arbete, i förening med den insedda nödvändigheten, att icke genom ett längre dröjsmål med afgifvandet af detta Utlåtande, föranleda uppskof i frågans afgörande till närmare Riksdagens slut, hvarigenom mahanda tillräcklig tid till mogen öfverläggning i ämnet skulle komma att saknas, hafva måit bestämma Utskotten för den in. skränkning, som af dem blifvit iakttagen; Och öfverlämna Uiskotten nu vördsamt ärendet ytterligare till Riksens Höglofl.
Ständers egen upplysta profning, med bifogande af någre Ledamöters yttrade särskilde tankar.
Stockholm den s8 Octcber 1823.
JagUtsltotttts B et <inh andin* 20Ö N:o 217.
Ank cm den 7 Nov, 1823.
Ho» Riksens Höglofl.
Stäuder anser Lagutskottet sig böra anmäla, det Utskottet icke kunnat med dess ordinarie Betjening ombesörja alla till Ut*kottets C.inzli hörande göromål den Canzlist Utskottet vid Riksdagens början antagit har tjenstgjort såsom Notarius i Utskottet och dess med snöre Utskott sammansatte Beredningar.
Utskrift af Betänkanden och Memorialer har egenteligen ålegat den sedermera i slutet af sistlidne Mars månad med Riksens Höglofl.
Ständers bifall tillsatte Canzlist; men då Expeditionerne ej vidare i tryckte exemplar kunnat till RiksStånden »Aemnäs, har det blifvit omöjligt för eo Canzlist att medhinna utskrifning af 5 till 6 eyemplar utaf alla Expeditioner, deraf en del varit särdeles vidlyftige.
Utskottet har derföre sett »ig nödsakadt att gagna biträde »f 2:ne och Stundom 3:ne extra ordinarie Canzlister; öfvensom , det oagtadt, någre Expeditioner måst utlemnas till uiskrifc mot betalning, nämnde extra Canzlister hafva allt ifrån Riksdagens början och i synnerhet ifrån Msrtii månads slut oafbrutet varit och äro ännu med träget arbete sysselsatte; Och då aofi Lagutskottet!
Bttdnkandtn, det icke vore billigt att begära detta utan all slags vedergällning, får Utskottet hos Riksens Högloft.
Ständer vördsamt anhålla, att ett Canzlistarfvode måite såsom Skrif* varehjelp
Utskottet beviljas ifrån den i:ste sistlidne April till fördelning emellan bemälde extra ordinarie Canzlister samt be* stridande af utgifterna för hvad emot be* telning blifvit skrifver.
Till upplysning får Utskottet jämväl meddela, att LagUtskottets afgifne
Betan* handen vid innevarande
Riksdag redan opp* gå till nära dubbelt antal emot den föregående Riksdagens, då Utskottet erhöll 300 Riksdaler Banco till extra skrifvarhjelp, hvilken åter nu icke kommer i fråga, ihan* delse Riksens Högloflige Ständer bifalla denna hemställan Stockholm den 30 öctober 1825, N:o fl 18.
Lag saint Allviånna Besvärs och Ekonomi Utskotts Förslag till jemkning emellan de af RiksStånden fattade beslut öfver frågan om den af Kongl. Majit i Nåder proponeradc Författning LagUttkotttts Betänkattdtn.
307 om utrifning eller ändring af vattenverk, som genom uppdämning skada gjord eller hindra dess odling.
Sedan Utskotten under den 29 sisth Maji afgifvit Betänkande i detta ämne samt uti särskildt Utlåtande af 5:te påföljande September besvarat de anmärkniogar , som emot det förra Betänkandet blifvit framstälde, har vid slutfig pröfning af målet Höglofl.
Rid* derskapet och Adeln, Vällofl.
BorgareStån* det samt Hedervärda BondeStändet, beslu* tat antagandet af ifrågavarande Lag, men Högvördige PrästeStändet afslagit frågan i hela dess vidd.
Då sålunda genom 3 Stånds beslut blifvit afgjordt, att i frågavarande
Lag skall utfärdas, och frågan derom således ej na mer kan förfalla, men dessa 3:ne Riks* Stånd, hvar för sig vid det pröfvade
För» slaget beslutat skiljaktiga förändringar, så beror det nu på huruvida de respective RiksStånden sig derom förena, i annor händelse, måste skiljaktigheterne jemlikt 73 §. i Riksdagsordningen af de till 30 af hvarje Stind förstärkta sammansatta Utskotten, 6iuteligen afgöras.
Ridderskapet och Adeln har beslutat en redactionsräitelse i I §. af orden den uppdämde jorden till uttrycket den genom uppdämning lidande jorden och då denna fötäc.diing i Förslaget endast utgör en rättelse af en felaktig redaction, förmo* 2c8 Lagutskottet: Betdnknndtn] da Utskotten, att de respective RiksStänden om denna förändring sig fpr.ens. ValloU.
BoagaieStåndet har beslutat, att b':ind de
Vattenverk j hvilka utgöra föremål för ifrågavarande Författning icke skola inbegripas sådane som liro nödvändigt jår bedrifvande af Bruk- och Bergverk samt får större Fabriks- och Manufactur-anlåggtiingar med hvad[dertill hörerj ej eller skånne skattlagdt Sågverk och Mjölqvarnar som ejler
Domarens beprnf vandi äro oumbärlige för vissa orters behof.
Hedervärda BoudeStåndet bar besdut-Jt: r:o
Att från skyldighet att afstå Vattenverk emot ersättning bör undantagas större Bruk eller Fabriks-anläggningar. 2:0
Att den tillökning j som blifvit föreslagen till grund för lösningsråttten utöfver Vattenver. hets värde, bör nedsättas från \o till 2j procent; och 3:0
Att de gode Män j som komma att biträda vid värdens bestämmande, böra af Jord- och Vattenverks-egare sjelfve utväljas.
Utskotten få vördsamt föreslå såsom jemkning emellan de af Vallöf!.
BorgareStåndet och Hedervärda BondeStån !et fattade beslut, att de respective RiksStänden ville förena sig derom alt undantaga från Författningens tillämpning större Bruk och Bergverk samt större Fabriks-anläggningar.
Att Hedervärda BondeStåndetl^
Ville frånträda sitt beslut om nedsättning från 50 till »5 procent af den genom Lag.Förslaget be* stämda LlagUtskottcts Eciänkanden.
209 stämda ersättningsrättigheten utöfver Verkets värde eller att Högvördige PresteStåndet ville med Höglofl.
BorgareStåndet sig i denna del förenaJ samt att Hedervärda BondeStåndet ville frånträda sitt beslut rörande sättet att utse gode Män* eller Högvördige PresteSiåndet sig med Ridderskapet och Adeln samt Vällofl.
BorgareStåndet förena, eller ock samteligö de öfngo Stånden med BondeStåndet i detta afseendé instämma; trien i det fall de respectiva RiksStånden skulle hvar för sig förblifva vid sina förut fattade beslut, få Utskotten föreslå följande vöierings-proposiiioner för de till Hämd, på sått 73 §.
Riksdags-Ord» ningen föreskrifver, förstärkta Utskotten, nemligen: 1:0
Den söm bifaller Utskottens Förslag till Författning om utrifvande eller ändring af vattenverk, som genom uppdämning skada jord eller hindra dess odling, voterar fjfa > den det ej vill voterar Nej.
Nej kommer att genom särskild vorering utrönas, om Vällofl.
BorgareSiåndets eller Hedervärda RondeStåridets beslutade undantag från tillämpningea af Författningen på vissa slags Vattenverk actages.
Ja — propositionen biifver bifallen, förfaller all vidare votering; men LagUtskoitets Betänkanden.
14. ai© latgUt skottets Bttdnkandcn. i motsatt fall kommer att röstas öfver nedanstående propositioner. 2:0
Den som befaller, att bland de Vattenverk, hvilka utgoraföremåi for den ifrågavarande Författningen icke skola inbegripas sådane som de äro nödvändig© för bedrifvande af Bruk och Bergverk samt för större Fabriks- och Manufactur anläggningar med.
. hvad dertill hörer, ej ellar säd.ne »Kattlag. de Sågverk och Mjölqvarnar, sorn efter Domarens bepröfvande äro oumbärlige förvissa orters behof, voterar Ja j den det ej vill voterar Nej.
Nej kommer från skyldigheten att afstå Vattenverk emot ersättning endast att undantagas större Bruks- eller Fabriksanläggningar. 3:0
Den som bifaller, ett lösnings* summan för ett utdömt
Vattenverk bestämmes till 50 procent utöfver väidet, voterar Ja, den det ej vill voterar Nej.
Nej bestämmas lösningsskillingen utöfver värdet till 35 procent; och 4.50
Den som bifaller, att gode Männen, hvilka komma att bitiälavid värdens bestämmande, utses på sätt Utskotten'föreslagit, voterar Ja j den det ej vill voterar Nej.
Nej kommer deise gode Män, att af Jord- och Vatteaverksegare sjelfva utyäljas.
Detta allt Lag Uiskottett Betånkandett. 21 i undarställa Utskotten Riksens Höglofl.
Stockholm den 4 November I8ä5< N:o 210.
Ankom den 12 Noir. 1823b Utlåtande ofver anmärkningar vid Utskottets Betänkande N-.o 154, angående föres lagné ändring uti Kongl. Brefvet den 17 October 1778, rörande Barnamord.
Detta Betänkande har blifvit återremitterad! af Högi.
PrästeStåndet, i anledning af följande vid föredragningen deraf afgifne yttranden.
Hos förstnämnde RiksStånd af Herr Hartmansdorffj
August j som icke velat antaga den j Betänkandet yttrade mening, att nu gällande Författning om Barnamord i allmänhet vore rigtig, men deremot trott, att den tanka en Utskottets Ledamot uti Representationerne framstält vore vida bättre, emedan den går derpå ut, att det förbud, som hindrar anhörige och Husbönder att underrätta sig om en Ogift hafvande 2is LagUtskatttts Bttinkaadta.
Q vinnas tillstånd, innan Barnafödseln är förhanden, mätte afhäfvas, och sälunda förekomma?, att icke, såsom nu, biygselns starkaste verkan uppskjutes till födelsestunden , hvarigenom fostret snarare uppoffras.
; Herr von Hartmansdorff hav yttrat, sig vara öfvertygad, att om den förändring' vidtages som denna Ledamot föreslagit, skulle månget lif, som eljest af våldsam hand förkorrtas, varda räddadt; och denna Ledamots anmärkningar icke syntes vara af Utskottet tagné i det betraktande, sorn vederbordt, saint Utskottet, utan att fästa sig vid dem, egentligen hållit sig till de Motioner, som inom PrestéStåndet blifvit gjorde, har Herr von Hartmansdorff hem* hemstäldt, om icke Betänkandet borde återremitteras.
Prå-steStåndet har Herr Doctor Palm yttrat:
Att Doctorn hörde med glädje i början af Riksdagen frågan om förändring elier upphåfvande af Kongl. Brefvet den 17 October 1778 rörande Barnamord motioneras, i den vissa förhoppning, att Lagutskottet skulle göra sig den mödan, att utreda detta vigtiga ämne med mera sorgfällighet, än det skedde vid förra Riksdagen, då samma fråga af Herr Doctorn motionerades 5 men att Herr
Doctorn med ledsnad och oro funne af det nu afgifne Betänkandet, att Utskottet icke allenast ingenting hufvudsakligt dervid tillgjordt, utan tvertom till försvar för o tuktslasten yttrat, att den ej alstras af låga af - Lag Utskotttts Betäahmdtn. sigter, eller är till sina följder störande Samhällets frid och säkerhet, då likväl efter Herr Doctorns tanka, ingen afsigt kali vara mera mera gudlös, än den att förföra oskulden, och inga följder för det allmänna mera vådliga ån de sorn härleda sig från det allmänna sedeförderf, i hvilkefc våra tiders väilustingar ligga nedsänkte; att bland de beprisade följder af 1778 års Författning som Betänkandet omtalar, räknar minskning af barnamord, utan att man gifvit akt på de tillförlitlige upplysningar som genom Herr OfverHofPredikanten Doctor Hedren blifvit gifne om det rysliga antal af oäkta barn, som årligen genom vanskötsel indirecte mördas, eller att lästa uppmärksamhet dervid, att utaf 693 barn i stora Barnhuset 1821» icke mindre ån ett antal af 221 afleda innan de hun« dit ett halft års ålder; Att den oförväntade erinran Utskottet lemnat LäroÅmbetet om dess pligt, att, genom en Sorgfällig vård om ungdomens uppfostran och väckelse till sann hederskänsla, förebygga det öfverklagade sedeförderlvet, torde, lindrigast sagdt, vara mer än öfverflödig och förtjente en särskild anmärkning, om Herr
Doctorn kunde föreställa sig, att Utskottet dermed haft något allvar, samt att den yrkade förändringen i afseende på våra nu gädande strafflagar vore nödvändig såsom säkraste och Sivart sagdt enda botemedlet emot tidens tilltagande lättsinnighet och sedeförderf.
Jemte det Hemw Doctorerne 2l4 Lagutskottett Betnnknnden.
Rönbeck och Hedrén instämt uti Doctor Palms berörde yttrande, har den sednare särskildt anmärkt, att Utskottet icke skall fastat behörig uppmärksamhet vid de upplysningar om barnamord, som Herr Doptorn sist!.
Riksdags j denna fråga afgifvit; att, om detta skett, eller ännu, i anledning af återremiss, skulle ske, Utsl'Pttet icke så lått och bestämdt skali afgöra, om verkligen antalet af barnamord genom 1778 års Författning blifvit minskaat eller ökadt; att just denna Författning varit följd af mångdubbelt ökadt antal oäkta barn , och att dessa dö bort till mera än hälften under första lefnadsåret, en dödlighet mer gn hälften öfverstigande dödligheten ibland akta barn, skall, enligt Tabellerr.e, vara alldeles obestridligt, och man har således i stället för att mjnska barnamorden, dem nemligen, som afdömas vid Domstolarne, tvärtom på ett grufligt sätt förökat deras antal, genom den omenskliga missvårdnad desse olyckliga Varelser mäste utfärda; att efter det ifrågavarande Författning utkom, de födda barnens antal varit nästan lika stort sorn förut, åtminstone icke större, men de oäktas deremot 4 till 5 gånger fördubbladt; hvaraf tydligen skall följa, att
Författningen hufvudsakligen haft ingen annan verkan ån minskning, af äktenskap; att Utskottet icke lemnat någon uppmärksamhet åt desse många hemliga j enskilde nåsten Vander lögda Mödrars händer dagligen förpfyade barnamord, utan endast åberppat LagUttkottets Bttdnkantttv, &i5 den minskning, som visat sig i dem sorn vid