Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Manskapet hemkommer halfnaket, utslitet, med förderfvade lemmar, och icke sällan har det förfallit till ett lastbart lefverne.
Jag vill förmoda , att kneckte-contractet efter detta hålles i helgd.
3ian håller indeldt manskap till landets försvar och för att sjelf slippa hålla vapen och utgå i krigstjenst, men icke för att hålla drängar åt bolag eller att bygga fästningar.
Vi betala än i dag Byggnadshjelp jemte tjogtals andra artiklar, som är afsedt att bygga och underhålla fästningar samt andra allmänna byggnader.” Af Sven Heurlin och Anders Johan Sandstedt. 14 Stats- samt Allm. Best.- och Ehon.-Utskotlens Utlåtande, N;o i8.
Nio 18.
Ank. till Exp. Utsk. d. 25 Nov., kl. 5 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om rättighet för invånare i Åse Härad af Skaraborgs
Län att erhålla utsyning å Kronoparkerne Hunne- och Halleberg.
Uti ett af lledervr.
Bonde-Ståndet till Utskotten remitteradt memorial , har Riksdags-fullmägtigen F. von Zweigbergk förmält, att, genom Kongl.
Resolutionen den 12 Februari 1735, Ase Härads allmoge, såsom saknande all tillgång på skog, blifvit tillagd utsyningsrätt på kronoparkerne Hunne- och Halleberg: men att en sådan rätt blifvit samma allmoge sedermera betagen derföre att den skall försummat att bevaka sin rätt vid den med samma kronoparker verkställde reglering; i anseende hvartill och då det icke vore
Staten värdigt att beröfva hemmansegarne inom nämnde Härad en förmon , som skulle vara beräknad så väl vid hemmanens skattläggning , som vid rust- och roteringsskyldighetens åtagande, motionären påyrkat, att Rikets Ständer måtte hos Kongl.
Majit i underdånighet anhålla, att den Åse
Härad från uråldriga tider tillkommande rätt till utsyning å omförmälde kronoparker måtte dem återställas.
Enahanda förslag, som här blifvit omnämndt, framställdes jemväl vid sista Riksdag.
Stats-Utskottet, som då behandlade frågan, upplyste, bland annat, att, efter det besigtning och undersökning, för beredande af en förändrad reglering utaf förenämnde kronoparker, blifvit af vederbörande verkställde, samt de dervid anmälda anspråk å skogshygge och mulbete granskade, Kongl. Majit, genom Nådigt Bref af den 28 Maj 1830, förordnat, att parkerne borde för Dess och Kronans räkning bibehållas, i hvilket afseende åtskilligé beslut och föreskrifter, rörande framtida hushållningen med desamma, blifvit i Nåder meddelade; hvarjemte, beträffande de vid omförmälde undersökning framställde anspråk å skogsfång för hemmanen inom Åse Härad, Kongl. Majit i Nåder förklarat, att, enligt hvad Kongl. Resolutionen den 12 Februari 1735 tydligen utmärkte, den Åse häradsboer derigenom från ifrågavarande kronoparker medgifiia hjelp till byggnad och vidmagthållande af deras hus , icke varit dem gifven såsom någon laglig rättighet eller vore af annan egenskap, än andre derå tid efter annan medgifne utsyningar; i följd hvaraf och då, efter hvad upplyst blifvit, nämnde hemman icke hade oundgängligt behof Stats- samt Allm.
Bese- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 18.
15 af skogsfång ifrån parkerne, något understöd derifrån icke vidare kunde dem tilldelas.
På grund deraf, och då således den väckta frågan om Åse Härads rättighet till utsyning å kronoparkerne Runne- och Halleberg redan blifvit af Kongl. Maj:t pröfvad och afgjord, ansåge sig Stats-Utskottet, som saknade anledning att för framtiden föreslå någon förändring uti hvad Kongl. Maj:t angående hushållningssättet med nämnde kronoparker i Nåder förordnat, böra afstyrka all åtgärd i följd af det väckta förslaget.
Utskotten, som tagit i öfvervägande
Riksdags-fullmägtigen von Zweigbergks ofvanberörde motion, men dervid icke funnit anledning att frångå Statsutskottets vid sista Riksdag i frågan yttrade, och af Rikets då församlade Ständer gillade åsigt, få alltså vördsamt tillstyrka, att motionen måtte förfalla.
Tryckt hos W. F. DALMAN, 1844.
Stats~ och Bevillnings-Utskoltens Betänkande} N\o 1g, 1 N:o 19.
Ank. till Exp.-Utsk. d. ii Dec. kl. 6 e. m.
Betänkande, i anledning af väckt motion om nedsättning uti postporto-afgiften. lius Yällofl. Borgare-Ståndet har i motion, som till Stats-Utskottet blifvit öfverlemnad, Herr C. W. Palander, enär en billig posttaxa bidrager till utvecklingen af industriella företag och handelsrelationer, föreslagit, att postporto-afgiften för utrikes- och inrikes-correspondancen måtte nedsättas till trefjerdedelar af dess närvarande belopp.
Denna motion, som ansetts tillhöra jemväl Bevillnings-Utskottets behandling, hafva Stats- och Bevillnings-Utskotten gemensamt i öfvervägande tagit; och då den af motionären föreslagna betydliga nedsättning uti porto-afgiften väl möjligen i en aflägsen framtid, efter hvad erfarenheten från andra länder visat, skulle komma att lemna ersättning genom ökad. brefvexling, men af redan från Stats-Utskottet afgifvet Betänkande om Post-Verkets förslagsvis beräknade utgifter inhemtas, att ingen förminskning kan för närvarande medgifvas i inkomsterne, så framt en fullkomligare utveckling af Postinrättningen skall kunna tillvägabringas, och Statsverket derjemte hafva att påräkna den nu, ifrån 150,000
R:dr, hvartill den vid förra Statsregleringen upptogs, till 125,000 R:dr nedsatta årliga behållningen, till fyllande af andra oundgängliga behof; anse sig
Utskotten böra tillstyrka, att motionen må förfalla.
Prot. l844> 4 Stad. 2 A/d.
S Haft, 1 9 Stats- och Bevillnings-UtskoUens Utlåtande, iV:o 20.
Ank. till Exp. Utsk. d. 11 Dec., kl. 6 e. m.
Maj:ts Nådiga Skrifvelse om restitution af bevillning, erlagd inom Neder-Calix socken af Norrbottens Län.
Sedan Kongl. Majrt, uti Nådig Skrifvelse till Rikets Ständer af den 19 sistlidne Augusti (N:o 34), angående de vid öfverlemnande af 1841 års Bevillnings-Stadga äskade uppgifter, till grund för framdeles företagande granskning af minimi-tariffen å hetmnansvärden m. ni., i Nåder fästat Rikets Ständers uppmärksamhet derå, att åtskillige af allmogen inom Neder-Calix socken i Norrbottens
Län, med tillämpning af 148 §. uti lie vi 11- nings-Stadgan, blifvit ålagde att erlägga full bevillning, enligt l:sta Artikeln, då de ega jord, idka näring eller annat jrke, eiler befunno sig uti bättre vilkor och ansågos magta en dylik afgift utgöra, men anledning vore till den förmodan, alt, vid redactionen al Bevillnings-Stadgans 148 §, något misstag om verkliga innehållet af Rikets Ständers, rörande ifrågavarande lindring i beskattningen, fattade beslut, möjligen egt rum, har Kongl. Maj:t till Rikets Ständer i Nåder öfverlemnat att, genom en i närvarande fall på deni allena ankommande förklaring, bereda utväg för de skattskyldige att återfå, hvad tilläfventyrs blifvit dem för mycket till betalande ådömdt och affordradt.
För behandling af detta ärende, hvilket af samtlige Riks-Stånden blifvit till Bevillnings-Utskottet remitteradt, har Stats-Utskottets biträde funnits erforderligt, och hafva Utskotten, vid betraktande af de skäl, som föranledt Rikets sist församlade Ständer', till följd af dåvarande Bevillningsutskotts förslag uti serskildta Betänkanden, N:ris 12 och 27, att besluta, det allmogen i Westerbottens, Norrbottens och Jemtlands Län skulle åtnjuta enahanda lindring uti bevillningen efter l:sta Artikeln, som uti 1835 års Bevillnings-Stadga varit medgifven, funnit Rikets Ständers mening tydligen hafva varit, att denna lindring, som blifvit dessa orters invånare medgifven till någon lättnad i deras, till följd af inträffade missväxter, iråkade betryck, borde komma dem till godo, utan afseende på, om de egde jord och idkade näring, eller ej, ehuru en mindre tydlig redaction af 148 §. uti nu gällande Bevillnings-Stadga gifvit anledning till den tyd - Stats- och Bevillntngs-Utskottens Betänkande, N:o 21. 3 ning af densamma, alt orden:
"hvilka icke ega jord, idka näring eller hafva annat yrke" hvilka ord blott hafva afseende uppå ”Fiskare i Bohus Län" äfven blifvit hänförde till •'allmogen i Westerbottens, Norrbottens och Jemtlands Län, äfvensom fjälltrakterne i Wester-Norrlands
Län/* hvarigenom det öfverklagade förhållandet uppkommit, att den delen af allmogen inom Neder-Calix socken, som egde jord, blifvit ålagd att utgöra full bevillning efter l:sta Artikeln; och anse sig Utskotten, till följd häraf, böra tillstyrka, att den skattskyldiga allmogen i Neder-Calix socken må, i reslitutionsväg, återbekomma hvad, som blifvit densamma, genom ofva nnämnde otydlighet i Bevillnings-Stadgan, för mycket till betalande ådömdt och affordradt.
Ank. till Exp.-Utsk. den ii Dee., kl. 6 e. ra.
Betänkande, i anledning af vackt motion, att de medel, som erfordras för Curhus-anstalterne, må af Stats-Verket utgå.
Preste-Ståndet hafva, genom remiss, Stats- och Bevillnings-Ulskotten fått emottaga en af Herr Contracts-Prosten Sandberg väckt motion, deruti föreslås, att
Statsverket medelst directa anslag måtte bestrida de nödiga kostnaderne för Curhusens underhåll och der anställde tjenstemäns aflöning; och att således den personliga afgiften för detta ändamål med nästa år må upphöra, äfvensom att, då någon behöfver begagna dessa inrättningar, kostnaden derför skulle af patienten sjelf betalas, om tillgång finnes, eller i annat fall af vederbörande commun godtgöras.
Utskotten hafva tagit denna motion uti öfvervägande, och då, enligt Kongl.
Kungörelsen af den 7 Juli 1841, dels Curhus-afgiften kan nedsättas till 1 sk. för hvarje mantalsskrifven person, dels uppkommande öfverskott få användas för Lazareltens allmänna utgifter, och bestämmandet af denna afgift med mera skäl synes böra öfverlemnas åt Länens enskildta, 4 Stals- och Bevillnings-Utskottens Utlåtande, IV:o 22. efter behofvet inom olika orter lämpade, reglering, än utgöra föremål för allmän beskattning och stats-utgift, anse Utskotten, att nu gällande grunder för Curhus-kostnadernes bestridande äro de mest ändamålsenliga, till följd hvaraf Utskotten få tillstyrka, att Herr Contracts-Prosten Sandbergs motion må förfalla.
Stockholm den 25 November 1844- N:o 22.
Ank. till Exp.-Utsk. d. i3 Dec. kl. 1 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om inrättande af en Statistisk Central- Bur eau Från Höglofl.
Ridderskapet och A.deln har en derstädes af Grefve Frölich, David, väckt motion blifvit till Utskotten öfverlemnad, deruti anföres: att det visserligen inom hvart och ett af Rikets Styrelse-verk funnes någon viss embetsman och stundom en ”hel bureau,” som vore sysselsatt med statistik öfver de Verket tillhörande ämnen; att dessa Verk jemväl afgåfvo underdåniga berättelser till Kongl. Majit, uppgjorda efter någon plan, som antingen blifvit föreskrifven, eller ock vore lemnad till Verkets eget val, samt att sålunda en massa af volumineusa statistiska documenter funnes, serdeles om man dil räknade Landshöfdingarnes Fem års Berättelser; men att likväl en hvar, som kände behofvet af att få de lösa detaljerna efter systern för hvarje år ordnade, eller ock ville under en högre stats-ekonomisk synpunkt försöka att uppfatta i dess helhet landets inre verkliga tillstånd, snart skulle finna, huru svårt, om icke omöjligt, det vore, att utur de statistiska uppgifter och berättelser, som nu af de serskilda Verken meddelades, erhålla nöjakliga upplysningar.
Dels vore vissa beräkningssätt, som borde vara lika i enahanda ämnen hos serskildta Embetsverk, sins emellan olika, och kunde således ej med hvarandra sammanföras, dels skulle nämnde uppgifter och berättelser till formen förblifva stationära, ehuru de behöfde att uuder bestämd enhet i ledningen och med afseende å tid efter annan växlande förhållanden ändras, så väl till uppställningssätt som Stats- och Bevillnings-Utskottens Utlåtande, N:o 22. 5 innehåll, och dels saknades alldeles den väsendlliga åtgärd, att det vigtigaste i dessa uppgifter och berättelser samraandroges och meddelades allmänheten i någorlunda systematisk uppställning, så att derutaf hvar och en kunde med lätthet hemta säker upplysning, rörande fäderneslandet och dess ekonomiska tillstånd.
I anseende härtill har motionären föreslagit inrättandet af en Statistisk Central-Bureau, som ansetts böra organiseras, i likhet med den af Belgiska regeringen år] 1841 tillsatte Statistiska Gentral-Commission; uppgifvande motionären, med hänsigt härtill, att alla ledamöterne af denna Conimission, utom serskildt utnämnde Ordförande och Secreterare, bestode af sådane de administrativa Verkens ordinarie tjenstemän, hvilka förut varit sysselsatte med statistiskt arbete, hvar och en inom det Verk, han tillhörde.
Berörde motion hafva Utskotten tagit i öfvervägande, och få nu upplysa, att Rikets Ständers serskilda Utskott, enligt sitt, vid i8a3 års Riksdag, i frågan om reglering af Rikets Styrelseverk, afgifna Betänkande, ansett ett Statistiskt Conior böra finnas och derföre tillstyrkt inrättandet af eit sådant, hvilket borde ”erhålla utsträckt omfattning till alla föremål för landets statistik.” Till detta Conior skulle tabellerne öfver Rikets folkmängd, jemte
Landshöfdingarnes Fem års Berättelser, ingå; och der skulle innehållet af dessa handlingar ordnas och sammandragas; hvarjemte Contoret borde ega rättighet att, från hvilket embetsverk som helst, begära och erhålla statistiska upplysningar, hvilka sedan borde till ett sammanhängande helt för hela Riket utarbetas och städse i ordning hållas, på det att fullständig kännedom i alla dithörande delar kunde vinnas.
I anledning af det i förevarande ämne nu ånyo framställda förslag, få Utskotten vördsamt anföra, att, ehuru det vore nyttigt och fördelaktigt att få alla upplysningar och uppgifter, som kunna inhemlas, rörande landets statistiska förhållanden, på ett ställe samlade, efter en fastställd plan sammanförde och ordnade samt slutligen i lämplig form för allmänheten tillgänglige, helst någon allmän öfversigt af dessa förhållanden icke lärer kunna vinnas af de i serskilda Regerings-departement spridda berättelser, arbetsförleckningar och rapporter från domstolar och förvaltningsverk; Utskotten likväl emot inrättandet af en serskild bureau, som skulle hafva ett sådant arbete till föremål, funnit öfvervägande skäl förekomma.
Då nemligen Kongl. Maj:t, i Sitt Nådiga Tal till Rikets Ständer, vid Riksda - 6 Stats- och Bevillnings-Utskottens Utlåtande, AT:o 22. gens öppnande, förklarat
Sig inse vigten och behofvet af den inre förvaltningens förenkling och vilja åt denna angelägenhet egna Sina oafbrutna omsorger, saint fråga sålunda är å bane att på ett enklare och mera ändamålsenligt sätt reorganisera styrelseverken, så synes det för närvarande icke vara lämpligt att öka antalet af dessa Verk med ett nytt, utan tiden dertill först vara inne, sedan en sådan reorganisation försiggått och om någon lucka eller brist deruti visat sig.
I betraktande häraf och då dertill kommer, att den föreslagna central-bureauens inrättande sannolikt skulle, i anseende till derstädes behöllige tjenstemäns aflönande samt effecters anskaffande och underhåll, medföra åtskilliga hittills opåräknade kostnader för Stats-verket, utöfver de, som för anslalteF af enahanda syftemål, såsom Commissionen öfver Tabell-verket och Commerce-Collegii statistiska C011- tor, redan utgå, få Utskotten tillstyrka, att Herr Grefve Frölichs ifrågavarande motion icke må till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda.
Stockholm den 12 December 1S44* Reservation af Herr Friherre Tersmeden, IV.:
”Då det icke torde kunna bestridas, att de statistiska uppgifter, som, enligt gällande föreskrifter, nu böra till Kongl. Maj:t ingifvas och hvilka till största delen finnas i de från domstolar och förvaltningsverk på vissa tider inkommande arbetsförteckningar, berättelser och rapporter, både i anseende till sin uppställning, hvarvid, äfven der ämnena äro af lika beskaffenhet, någon gemensam plan ej följes, och, såsom ingående till serskildta Regerings-departement, utan att sedermera, med undantag af dem, som röra den egentliga lagskipningen , till något helt sammanfattas, icke kunna lemna om tillståndet och förhållandena i Riket fullt tillförlitlig upplysning eller ens någon allmän öfversigt, och dessutom äro för allmänheten otillgänglige, eller åtminstone svåre att, utan besvär och omgång, ernå, synes en anstalt af den beskaffenhet, motionären föreslagit, och som hade till föremål att, i bestämd ordning och efter fastställd plan, uppfatta och sammanföra nogranna och fullständiga uppgifter, rörande alla, landets statistik tillhörande, ämnen, vara af synnerlig vigt och kunna medföra flera fördelar.
Till sådana torde Stats- och Bevillnings-Utskottens Utlåtande, N:o 22. 7 böra räknas icke blott, att Kongl. Maj:t af de upplysningar, som i förevarande hänseende Honom tillhandahölles, finge, tilläfventyrs lättare än förr, tillfälle inse behofvet af och hemta ledning för åtgärder och författningar till upphjelpande af den allmänna hushållningen, samt till andra förbättringar inom serskilda grenar af förvaltningen, ulan ock, under förutsättning, att frukterna af den föreslagna Gentral-anstaltens arbeten blefve fölen hvar, utan svårighet eller betydlig kostnad, tillgänglige, att en närmare kunskap om fosterlandet utbreddes bland alla folkklasser och derigenom ett allmännare intresse för dess bestånd och förkofran utvecklades, äfvensom att, genom tillfället till jemförelse mellan de serskilda orternas industriella och sociala förhållanden, hågen att tillegna sig, hvad nyttigt i sådan väg finnes på en ort och saknades på en annan, mer och mer skulle väckas.
I betraktande af dessa och andra skäl, delar jag motionärens åsigt om behofvet af en Statistisk Central-Bureau, men anser likväl icke Rikets Ständer böra föreslå planen eller formen för densamma, utan tror sådant böra ankomma på Kongl.
Majrt, som, derest inrättandet af en sådan bureau skulle i Nåder beslutas, bäst är i tillfälle att bestämma organisationen deraf, i förhållande lill den omfattning och verkningskrets, Han vill deråt gifva; och är min tanke således den, att Utskotten bordt tillstyrka Rikets Ständer att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Majtt täcktes i Nåder låta uppgöra och till Rikets nästsammanträdande Ständer öfverlemna förslag till en Statistisk Bureau, som borde hafva till ändamål att samla och efter en bestämd plan sammanföra alla sådane Sveriges Statistik rörande uppgifter och upplysningar, som för närvarande antingen alldeles icke eller ofullständigt och i spridda berättelser och meddelanden komma till allmänhetens kunskap.”
Uti denna reservation instämde Herr Munck, B., och Herr Bergsten.
8 Stats- och Ekon.-Vtshottens Utlåtande, IV:o 23.
Ank. till Exp.-Utsk. den i3 Dec. , kl. i e. m.
Utlåtande, t anledning af väckt motion om befrielse för invänarne i PUäddÖ församling af Stockholms
Län från skyldigheten att uppföra och underhålla åtskilliga byggnader vid Grisslehamns Post-Contor.
Bondeståndet ingifvet, och till SLats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotten remitteradt Memorial, har Riksdagsfullmäktigen Matts Pehrsson från Stockholms Län anfört: att, ehuru vid sistlidne Riksdag Rikets Ständer, genom underdånig skrifvelse den 17 April 1841, jemte hemställan om förhöjning i legan för skjuts öfver Alands haf vintertiden, anhållit, att laga undersökning måtte ske, huruvida icke Wäddö sockens invånare, såsom ersättning för de dem ålagda postföringsskyldigheter m. m., fordom varit förunnade rättigheter, af hvilka de i sednare tider gått i mistning, samt om ej, med afseende härå, anledning kunde förefinnas till deras befriande från underhållandet af uthusen jemte brobyggnaden vid Grisslehamn, en sådan undersökning likväl icke, motionären veterligen, blifvit företagen; att Kongl.
Maj:t väl, jemlikt Nådigt Bref tili Öfver-Post-Directörs-Embetet af den 25 Juli 1843, bifallit den begärda förhöjningen i skjutslegan samt förordnat, att brohufvudet i hamnen vid Grisslehamn, likasom sjelfva hamnbyggnaden, borde på Postverkets bekostnad underhållas, men deremot förklarat någon eftergift af den byggnads- och underhållsskyldighet, som, enligt lag och förfatLningar, Wäddö sockens inbyggare åligger, icke kunna beviljas.
— I anledning häraf och då allmogen vore fullt förvissad derom, att den lagligen icke vore skyldig bygga och underhålla husen vid den så kallade Gästgifvaregården, som egenteligen nu kunde anses såsom Post-station, och hvilka hus endast begagnades af Postförvaltningen; då en sådan skyldighet vore betungande, såsom förenad med betydliga kostnader; då, för den händelse, Grisslehamns Post-station kunde betraktas såsom blott Gästgifvaregård, icke blott socknen, utan hela Häradet, borde dela underhållsskyldigheten; och då Stats- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N.o 23, 9 då antagas kunde, att Postverket af ålder varit ålagdt äfven underhållsskyldigheten, helst den enda byggnad, socknen uppfört, varit en stuga för Eckerö postförare, hvilken stuga, sedan postföringen numera verkställdes med Kronans bålar och manskap, blifvit borttagen, — har motionären yrkat, det Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Wäddö församling kunde befrias från ifrågavarande skyldighet, eller, derest sådant icke medgåfves, behörig undersökning anställas, huruvida Wäddö församling lagligen vore skyldig att underhålla husen vid Grisslehamns Poststation.
Denna motion hafva Utskotten tagit i Öfvervägande, och få, vid afgifvande af sitt utlåtande deröfver, först anmäla, att, sedan Kongl. Majit öfver Rikets Ständers ofvanomförmälde skrifvelse infordrat Öfver-Postdireklörs-Embetels underdåniga utlåtande, bemälde Embete, i underdånig skrifvelse af den 23 Juni 1843, dels anfört: att, från äldre tider, vissa hemman i Wäddö socken, indeldta i rotar, varit ålagde att fortskaffa poster och resande från Grisslehamn öfver Ålands haf till Eckerön, emot en bestämd ersättning för hvarje resa, hvilken ersättning tid efter annan blifvit förhöjd; att dessa hemman dessutom åtnjutit frihet från fördubblingsbåtsmäns uppsättande, samt det år, hvarunder deras ordinarie båtsmän varit utcommenderade, en serskild ersättning, beräknad till fidei af vedergällningen för postföringen; att, genom Kongl. Brefvet den 5 April 1821, hemmanen blifvit, från och med October månad samma år och tills vidare , bef riade från posters och resandes öfverförande med bålar, hvilka transporter alltsedan blifvit med Kronans manskap och båtar verkställda, dock under vilkor, att hemmanen, vid inträffande isföre, skulle besörja skjutsningen öfver hafvet, äfvensom framgent ansvara för underhållandet af de bro- och andra byggnader vid Grisslehamn, som dem dittills ålegat; och att hemmanen, under de sednast förflutna tolf åren, endast tvänne vintrar varit besvärade med skjutsning öfver hafvet; dels ock, i afseende på byggnaderne vid Grisslehamns Postförvaltareboställe, som från äldre tider {tillika varit och ännu vore gästgifvaregård, upplyst, att, sedan Postoch Värdshuset vid Gamla Grisslehamn år 1719 blifvit af Ryssarne uppbrändt, ett nytt sådant hus, på Kronans bekostnad, år 1722 derstädes blifvit uppförd t; att när detta sedermera, vid slutet af år 1754, genom vådeld förstörts, ett nytt post- och värdshus, jemte tvänne flygelbyggnader af sten och nödiga uthus af träd blifvit, för Postverkets medel, uppbyggde Btk. till R.
Prat. 1844•
4 Sami, 2 A/d. 5 Ha/t, 2 10 Stats- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N'.o 23. vid Nya Grisslehamn, beläget på Byholma hemmans egor, dervid allmogen i Wäddö socken likväl med ett visst anlal dagsverken biträdt; att vid samma tillfälle nämnde allmoge vid nya Grisslehamn uppbygt en serskild stuga, för att deri inhysa Eckerö postförare, när de med poslen öfverkonime; att allmogen, som, jemlikt Kongl. Brefvet af den 19 November 1755, på förekomne skäl, för den gången befriats från uppförandet af ulhusbyggnaderne vid nya Grisslehamn, likväl, enligt så väl detta som Kongl. Brefvet af den 17 September 1757, skulle framgent desamma underhålla, hvadan ock Kronan eller Postverket, som sedermera städse vidmaglhållit hufvud- och flygelbyggnaderne derstädes, icke efter nämnde tid fått vidkännas några kostnader för ulhusbyggnaderne; att, sedan postföringen från Grisslehamn till Eckerön blifvit med Kronans båtar och manskap bestridd och hyra för rum åt manskapet, under uppehållet på Åländska sidan, erlagd, samt ett lika förhållande egt rum, när Eckerö postförare till Grisslehamn öfverkommit, den stuga, som derstädes för de sednares inhysande varit uppförd, blifvit borttagen; samt att brohufvudet i Grisslehamns hamn allt hittills underhållits af Wäddö allmoge, hvaremot hamnbyggnaden derstädes i sednare tider blifvit af Postverket bekostad.
Och som, enligt stadgandet i 28 Gap. 2 §.