Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Memorial, i anledning af erhållen åter remiss å utlåtandei N:o aS']. (U. A.) Bonde-ståndet har lill Stats-utskottet återremitterat Irsta punkten af dess under N:o 287 afgifna utlåtande, angående ifrågaställda anslag för aflöning af landsstats-ljenstemän och betjente, men sorn, enligt ankomna protokollsutdrag, berörde punkt blifvit, likasom öfriga delar af samma utlåtande, bifallen utaf Ridderskapet och Adeln samt Pieste- och Borgare-stånden, hvadan, jemlikt 75 § riksdagsordningen, ärendet är af Rikets Ständer afgjordt, har Utskottet funnit återremissen icke kunna till någon åtgärd föranleda.
Bih 1:11 R.
Prol. 1S41 och 184$ j 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 55 Haji. 4 ■!:;)*c£i! gnaWz Hit , tafel? w •;.'<*». * r;oitiaoq?.iö aiafanäi^ .j/tud i bi gaBglli) sno?,k?
b is iiVnid nBÖeJginad »nnsb *1 jmsa fllebA rioo }9qBJi‘a'i9fe Dti 'isiloUzfl .sbnetlådiöli ia*t _____ .
STOCKHOLM, ECKS TE IN SK A BOKTRYCKERIET, 1848. — ,, gsibluallodotoiq fini JU wisb-l-ibt: '(■€.<■ te&A Ho HäBdasobbiÄ Jornm-fd {noiiiaoqoiq ' V _ Jj&elak 9[bi8 Slals-UithoUels Memorial, N:o 307. i N:o 307.
Ank. till Exp. Utsk. den 19 Äng., kl. 8 f. n» Memorial i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut rörande en i utlåtandet N:o 281 föreslagen voteringsproposition. (I. A.) Sedan Stats-utskottet i Tule § af utlåtandet N:o 30 hemställt, att Rikets Ständer, ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet begära, att de för försålde kasserade effekter och persedlar, af hvad slag och beskaffenhet som helst, till statens kassor hädanefter ingående medel, måtte ställas till Rikets Ständers disposition, för att vid en blifvande statsreglering tagas i beräkning såsom tillgång för den hufvud ti tel, hvilken de försålde effekterne tillhört, och denna hemställan blifvit af Borgare- och Bonde-stånden bifallen, men af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet afslagen; så och efter det, vid sådant förhållande, Utskottet uti 3:dje punkten af utlåtandet N:o 281 hemställt, att förevarande fråga, deruti således två Riksstånd stadnat emot två, måtte, jemlikt 69 § Regeringsformen, få afgöras medelst omröstning i förstärkt Stats-utskott enligt en af Utskottet föreslagen proposition, hafva, jemlikt aflåtna protokollsutdrag, Borgare- och Bonde-stånden godkänt berörde voteringsproposition , hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet densamma afslagit.
Jemte anmälan af hvad sålunda förekommit, har Utskottet ansett sig böra hemställa, att Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet behagade med Borgare och Bonde-stånden instämma i godkännandet af den uti Salje punkten af Utskottets utlåtande N:o 281 föreslagna voteringsproposition.
Reservation: af Herr Friherre Cederström, Jakob. Emot Utskottets beslut anmäler jag min reservation.
Fråu 69 $ Regeringsformen kan icke anledning hemtas, Bih. till R.
4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 56 Haft. i 2 Stals-Vtskottels Memorial, N:o 308. att till votering i förstärkt Stais-utskotl söka tvinga ett beslut, som icke direkt inverkar på „statens reglerande eller bevillningens derefter lämpade liela „belopp eller hvad till Riksgäldskontorets inkomster och utgifter hörer, eller ,,grunderna för Riksgäldskontorets styrelse och förvaltning;" utan förevarande fråga innefattar ensamt ett förslag till inskränkning i Kongl. 3!aj:ls fria dispositionsrätt af medel, som under hufvudtitlarne blifvit innefattade; och då i sådan fråga någon rubbning i statsregleringen icke inträffar derigenom att den''förfaller då två stånd stadnat mot två i deras beslut deröfver, så anser jag
Utskottet saknat skäl af grundlagens åberopade § att ånyo anmäla frågan hos Rikets Ständer.
Utsk. den 19 Aug., kl. 8 f. m.
Memorial, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 273.
(Rgs Afd.) Bonde-ståndet har till Stats-utskottet återremitterat Utskottets, under ofvannämnde nummer afgifna, utlåtande, i anledning af väckt motion om anstånd med återbetalningen af det för hamnbyggnaden vid Cimbritshamn, vid 1840 och 1841 års riksdag biviljade lån; men som samma utlåtande, enligt Utskottet meddelade Protokolls-utdrag, blifvit godkändt af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet, den 26:te, och af Borgare-ståndet den 29 sisllidne Juli, har Utskottet, med stöd af 75 § Riksdags-ordningen, ansett ålerremissen icke kunna till någon åtgärd föranleda.
Stockholm den 18 Augusti 1848. Statt-Uukottets Memorial, N;o 309. 3 N:o 309.
Ank. till Exp. Utsk. d. 19 Aug., kl. 8 f. m.
Memorial, i anledning af erhållna återremisser å 2:ne §§ i det, Memorialet N:o280 bifogade, förslag till stadganden i Riksgäldskontorets nya reglemente.
Afd.) Ridderskapet och Adeln har till Ståts-utskottet återremitterat 65:te och 67:de §§ i det af Utskottet uppgjorda och, jemte ofvannämnda memorial, Rikets Ständer underställda, förslag till reglementariska stadganden angående åtskilliga vid föregående riksdagar beviljade och å Riksgäldskontoret anvisade, meri ännu icke verkställda utbetalningar: emot hvilka §§ anmärktes, dels att uti första momentet af den förra §:n, som handlar om det för Götheborgs hamnbyggnad vid sistförlidna riksdag beviljade lån, uteslutits bestämmelsen om tiden, derunder den stadgade årliga inbetalningen af 8 procent utaf lånesumman skulle fortfara, och dels att uti den sednare §:n, angående det vid samma riksdag beslutade inköp af 300 exemplar utaf Svenska Fornskriftssällskapets samlingar, orden: „för hvart och ett exemplar1' likaledes blifvit uteslutna.
Som, på sätt, vid jemförelse emellan nu gällande reglementes föreskrifter och de af Utskottet föreslagna stadganden angående de för omförmälda föremål beviljade statsbidrag, tydligen visa sig de bestämmelser, hvilkas uteslutande anmärktes böra uti ofvanberörde §§ införas, ehuru desamma vid utskrifningen af konceptet till ifrågavarande afdelning af reglements-förslaget kommit att öfverhoppas; så och enär erforderlig rättelse i afseende på 67 §, vid samma §:s godkännande af Preste- och Borgare-stånden, redan blifvit iakttagen, får Utskottet hemställa, att meranämnde 2:ne §§, efter de felande ordens införande, måtte erhålla följande lydelse:: § 65.
I)et för Götheborgs hamnbyggnad af Rikets sednast församlade Ständer å Riksgäldskontet anvisade lån af etthundrafyratiotusen riksdaler 4 Stais-Vtskottets Memorial, Jfro 309. skall, under tio års tid, med fjortontusen riksdaler årligen, till direktionen för Götheborgs hamn- och elf-arbeten utbetalas, efter det följande, för detta låns utbekommande, dels vid sistförflutna och dels vid innevarande riksdag, föreskrifna handlingar blifvit till Riksgäldskontoret aflemnade nemligen s 1:© Nyssnämnde Direktions, af Kongl. Maj:t i nåder godkända, skuldebref, hvarigenom
Direktionen förbinder sig att, efter fem års förlopp från slutet af det år, derunder första hälften af lånesumman blifvit lyf— tad, till Riksgäldskontoret årligen, under fjorton och ett halft års tid, erlägga åtta procent å hela lånebeloppet, hvarigenom lånet kommer att anses så till kapital, som, efter två för hundra beräknad ränta, fullt inbetaldt; börande Direktionen dessutom, intilldess inbetalningen af ett, till liqvid förfallet belopp, verkställes, derför erlägga fem procents årlig ränta; 2:o En af samma Direktion utfärdad särskild förskrifning etc. lika med 2:dra och 3:dje mom. i § 65, enligt Utskottets Memorial N:o 280. § 67. 1 öfverensstämmelse med Kongl.
Majtts nådiga föreskrift och på grundfaf vederbörlige reqvisitioner, utbetalas af Riksgäldskontoret det belopp, som erfordras för inköpandet af Trehundra exemplar af Svenska Fomskrift*Sällskapets årliga samlingar; varande kostnaden för inköpet af hvart och ett exemplar utaf dessa samlingar beräknad att årligen utgöra omkring
Två riksdaler.
I sammanhang härmed, har Utskottet ansett sig böra anmäla, att sammanräknade beloppet af de i 51 § utaf nu ifrågavarande förslag uppgifna anslagssummor för stads- och häradsfängelsernas ombyggande rätteligen utgör Trehundraadertontusen femhundra riksdaler, men icke 308,500 r:dr, som åberopade $ i det tryckta förslaget innehåller, samt att denna rättelse jemväl, vid det nya reglementets utskrifvande, bör iakttagas.
Stockholm den 18 Aug. 1848, Stati-VtskoUett Memorial, N-o 310. 5 N:o 310.
Ankom till Exp. Utsk. den 19 Äng.» ki 8 f. na.
Memorial, med förslag till reglementariska stadganden, angående de på Riksgäldskontoret anvisade kreditiver.
Stats-utskottet som, uti sitt Memorial N:o 215 redan underställt Rikets Ständer förslag till de §§ i Riksgäldskontorets nya reglemente, deruti stadganderne i afseende på utbetalningen af de s. k. stora och mindre kreditiverna böra meddelas, får nu föreslå lydelsen af de §§ i samma reglemente, hvilka böra innefatta nödiga föreskrifter rörande öfriga, å nämnde Verk anvisade k jedid vsummor; lärande desse §§ böra i reglementet införas vid slutet af den afdelning, som handlar om Riksgäldskontorets utgifter, och följaktligen, vid reglementets utskrifning erhålla en härefter lämpad nummerordning.
Bland de uti bilagde förslag anförde §§ grundar sig den 5:te, angående kreditivet för rustningskostnaderne, och den 6:te, angående det i anledning af garnisonsförstärkningen här i hufvudstaden beviljade kreditiv, på Rikets Ständers beslut genom bifallandet af hvad Stats-utskottet i Utlåtandena Näs 117, 163 och 184 tillstyrkt och föreslagit.
Den 7:de §, angående kreditivet för ullproduktionens befrämjande motsvarar 110 § i 1845 års reglemente och innefattar hittills gällande stadganden i afseende på detta kreditivs begagnande samt betalnings vilkoret för deraf lyftade summor.
Den 8:de §, angående kreditivet för underlättandet af arméens ackordsreglering, äger samma lydelse, som nuvarande reglementes lil §.
De i 108 och 109 §§ af nyssnämnde reglemente förekommande stadganden, angående tillhandahållandet af det för samma reglementes utfärdande återbetalda belopp utaf 1830 års undsättningskreditiv samt utbetalningen af den för undsättningar i missvextår vid sistförflutna Riksdag anvisade särskilda kreditivsumma, hafva dels blifvit fullgjorda och dels genom detta särskilda kreditivs upphörande numera förfallit.
För öfrigt anser sig Utskottet böra erinra, att enahanda föreskrift, som hittills gällande reglementes 108 § 5 Stats-Vtskollets Memorial, N:o 310. innehåller, rörande de medel, hvilka i afräkning å det äldre undsättningskredltivet blefvo till Riksgäldskontoret återbetalda, finnes meddelad uti 11 § af det, Utskottets Memorial N:o 303 bifogade, förslag till reglementariska stadganden angående Riksgäldskontorets inkomster.
Stockholm den 18 Aug. 1848.
FéllSIAC} tili Reglemente för Rikets Ständers Riksgäldskontor, (Fortsättning.)
Angående de å Riksgäldskontoret anvisade kreditiver. §§. 1-4.
(Dessa §§, hvilka komma att innefatta erforderliga stadganden om de i Regeringsformens 63 § föreskrifna kreditivsummor och motsvara 104, 105, 106 och 107 §§ i 1845 års reglemente, äro intagne uti memorialet
Nio 215 och, jemte samma memorial, redan af Rikets Ständer godkända.]) § 5.
Majits, under innevarande riksdag derom gjorda framställning, hafva Rikets Ständer, till Kongl. Maj:ts nådiga disposition för bestridande af kostnaderne för nödiga förberedande rustningar och andra, af de politiska förhållanderne påkallade åtgärder, å Riksgäldskontoret anvisat en serskild kredUivsumma af två millioner riksdaler, att lyftas i mån af behof och emot framtida redovisning; hvarjemte Rikets Ständer uppdragit at fullmäktige att, genom upplåning anskaffa de medel, som med hänsigt till detta kreditiv, för Riksgäldskontoret oundgängligen erfordras; börande enligt Rikets Ständers i afseende på besagde upplåning fattade och fullmäktige redan serskildt meddelade beslut, densamma verkställas emot Riksgäldskontorets obligationer, underskiifna af en fullmäktig för hvarje Riksstånd samt Slats-UtskotUh Memorial, N:o 310. 7 kontrasignerade af fullmäktiges sekreterare och Riksgäldskonlorets bokslutskamererare.
Dessa obligationer, hvilka icke få utfärdas å mindre belopp än 250 rdr, skola vara ställda till inlösen antingen efter viss förfallotid eller efter föregången uppsägning; och får, vid deras utlemnande, någon kapitalrabatt icke medgifvas; varande åt fullmäktige öfverlemnadt, att, med hänsigt till de vid ej mindre upplåningens början, än under dess fortgång sig företeende omständigheter och förhållanden, bestämma räntevilkoren för samma obligationer, dervid fullmäktige, så vidt af deras tillgörande beror, böra söka att erhålla den erforderliga lånesumman emot den möjligen lägsta ränta.
Likaledes hafva Rikets Ständer åt fullmäktige öfverlemnat att, med afseende å de tider, då den till ränta och amortissement för nu ifrågavarande lån anvisade årliga tillgång samt de för öfrigt härtill disponibla medel kunna för Riksgäldskontoret påräknas, fastställa betalningsterminerna för så väl obligationernas kapitalbelopp, som de upplupna räntorna. § 6.
Med anledning af Kongl. Majrts nådiga tillkännagifvande, att Kongl. Maj:t i anseende till ordningens och lugnets störande inom hufvudstaden unden sistlidne Mars månad, funnit sig föranlåten att förstärka härvarande garnison, hafva Rikets Ständer å Riksgäldskontoret till Kongl. Majus nådiga disposition anvisat en kreditivsumma af etthundrafemtiotusen riksdaler, för att, i mån af behof, kunna emot framtida redovisning användas för de kostnader, hvilka genom omförmälde, till hufvudstaten inkallade garnisonsörstärkning, komme att Stats-verket tillskyndas. § 7.
Det för inhemska fårskötselns och ullproduktionens befrämjande å Riksgäldskontoret anvisade kreditiv, må, inom detsammas förut bestämda belopp, eller Trehundratusen riksdaler, emot tre procents årlig ränta för derå yftade summor, fortfarande intill nästa Riksdags slut begagnas för låne-understöd åt Schäferi-ägare m. fl.; kommande ulldiskontfomlen att äfven framgent vara Riksgäldskontoret ansvarig för återbetalningen af hvad å detta kreditiv är eller kan blifva lyftadt, äfvensom för godfgörandet af derå upplupna eller upplöpande räntor. s Stats-Utskottets Memorial, if.o 310. § 8.
Det till underlättande och befrämjande af ackords-regleringen inom arméen beviljade, och å Riksgäldskontoret anvisade,1 räntefria, kreditiv må, för detta ändamål, emot Direktionens öfver Arméens Pensionskassa fortfarande ansvars-förbindelse för de lyftade kreditiv-medlens behöriga återbetalning, begagnas till ett belopp af högst Etthundratusen riksdaler, deruti inberäknad den häraf för närvarande lyftade summa.
De å detta kreditiv lyftade medel skola ovilkorligen Riksgäldskontoret ersättas, i den mån dertill afsedda tillgångar blifva för bemälde Direktion disponibla.
Vid kreditivets ytterligare anlitande, eller då Fullmäktige eljest så äska, böra, genom
Direktionens försorg, de handlingar Fullmäktige tillhandahållas, hvarigenom ådagaläggas, ej allenast de ackords-liqvider, hvartill kreditivmedlen blifvit begagnade eller skola användas, utan ock huruvida några, för de redan lyftade medlens godtgörande, påräknade tillgångar till ackords-fonden influtit.
STOCKH OL M, f. »alsh», 1848. Slals-Ulskotlets Utlåtande, N:o 311. 1 M 311.
Ank. till Exp. Utsk. den 22 Aug., kl. 2 e. m.
Utlåtande i anledning af väckta motioner om anvisandet af ärlig pension åt framlidne Professoren Friherre Berzelii efterlemnade enka. (U. A.).
Lis serskilde, med stöd af 56 § Riksdags-Ordningen, hos Ridderskapet och Adeln samt Presteståndet väckta och till Stats-Utskottet remitterade motioner hafva herr von Troil, S.
G. och professoren Selander, jemte framställning af den förlast, fäderneslandet och vetenskaperne tillskyndats genom Professoren Friherre J. J. Berzelii timade frånfälle, och under åberopande af den frejdade mannens utmärkta, utaf hela den civiliserade verlden erkända, förtjenster så väl om vetenskaperne i allmänhet som om den vetenskap isynnerhet, hvars icke allenast ouppnådde idkare utan ock grundläggare i dess nuvarande skick han varit,v med afseende härå föreslagit, att, då rättvisa och nationens ära oafvisligen kräfde en värdig hyllningsgärd åt den hädangångnes minne, Rikets Ständer måtte besluta, att den årliga pension å allmänna indragningsstaten, stor 2000 r:dr banko, hvilken vid 1840— 1841 årens riksdag blifvit Friherre Berzelius tillagd, såsom bevis af Svenska folkets erkänsla för hans vetenskapliga förtjenster, måtte öfverflyttas på friherrens efterlemnade enka, friherrinnan Elisabeth Berzelius, född Poppius, att utgå under bennes återstående lifstid.
Vid motionernas föredragning lill remiss hos de respektive Riksstånden har, hos Ridderskapet och Adeln, friherre Hamilton, Hugo, förklarat sig biträda herr von Troils afgifna förslag, äfvensom herr von Hartmansdorff, A., yttrat sig i enahanda syftning; och hafva uti professor Selanders motion Presteståndets samtlige ledamöter instämt.
Lika med motionärerne anser Utskottet det Svenska nationen värdigt, att åt minnet af den store vetenskapsmannen, hvars långvariga gagneliga verksamhet så väsendtligen bidragit att främja fäderneslandets ära, hembära en gärd af saknad och erkänsla, äfvensom Utskottet tror denna tacksamhetsförbindelse kunna i någon Bilt. till R.
Prol. 1847 och 1848. 4 Sami. 1 Afd. 2 band. 57 Häft. 1 2 Stats-Utskottels Utlåtande, N:o 312. mån gäldas genom öfverflyttning på friherre Berzelii enka af den hennes framlidne man i lifstiden tillagde pension; hvadan Utskottet funnit sig böra hemställa, att enkefru friherrinnan Elisabeth Berzelius, född Poppius, må förklaras berättigad att å allmänna indragningsstaten uppbära en årlig pension af 2000 r:dr banko, att utgå från och med år 1849.
Reservation: af Tobias Lind från Götheborgs och Bohus län:
Med fästadt afseende såväl å statens knappa tillgångar som enkefru Berzelii ekonomiska ställning, har jag icke, med min röst, inom Höglofl.
Utskottet kunnat tillstyrka berörde enka en årlig pension af 2,000 r:dr, utan ansett henne varit fullt belåten med hvad utgiftsafdelningen föreslagit 1,200 r:dr och derjemte tillika trott, att den hädangångne stora vetenskapsmannens ädla minne, lika ärofullt skall fortgå i tidernas längd från slägte till slägte.
M 312.
Ank. till Exp. Utsk. den 30 Aug., kl. 3 e. m.
Utlåtande i anledning af erhållna återremisser å betänkandet J\° 242, angående dels Kongl. Maj:ts nådiga proposition om beskattningsväsendets samt uppbörds- och redogörelseverkets förenkling, dels enskilda i samma ämnen väckta motioner. (J. A.)
Vid föredragning hos Ridderskapet och Adeln af Stats-Utskottets förenämnde betänkande har detsamma blifvit i sin helhet återremitteradt.
Presteståndet, som förklarat sig icke anse lämpligt att då fatta definitiva beslut öfver de i detta betänkande förekommande serskilda momenter, har till Utskottet återremitterat ej mindre de anmärkningar, som emot betänkandet i allmänhet blifvit af ledamöter i ståndet afgifna, än ock vissa enskilda punkter, samt ansett 36 punkten förfalla; Slats-Ulskotlels Utlåtande, N:o 512. 3 hvarjemte ståndet, som lemnat utan anmärkning de öfriga punkterna, förbehållit sig att, vid pröfningen af Utskottets svar å återremisserna, öfver betänkandet i dess helhet besluta.
Borgareståndet har lagt till handlingarne eller låtit hero vid vissa punkter, antagit den 57 med ett tillägg, som nedanföre skall uppgifvas, och bifallit betänkandets öfriga delar.
Af Bondeståndet äro samtliga punkter uti förevarande betänkande godkända, med undantag af den 36:te som förklarats förfalla.
Efter tagen kännedom af de förekomna anmärkningarna, får Utskottet i ämnet afgifva det förnyade utlåtande, hvartill omständigheterna funnits föranleda.
I afseende på ärendets formella behandling har så väl hos Ridderskapet och Adeln som Presteståndet blifvit anmärkt, dels att räntegifvare och räntetagare, hvilkas rätt onekligen vore af frågans utgång beroende, icke blifvit öfver komiterades förslag hörde, ett förhållande, desto mera oförväntadt, som Rikets sednast församlade Ständer, uti underdånig skrifvelse af den 24 Maj 1845, anhållit, att Kongl. Maj:t täcktes låta alla räntegifvare läns- eller distriktvis höras, huruvida de önskade att framgent bibehålla sin nu egande optionsrätt eller huruvida de åstun dade att för framtiden ovilkorligt erlägga räntor och kronotionde i kontant, dels ock att så beskaffade upplysningar i ämnet, som uti 10 § Regeringsformen afses, icke blifvit före ärendets slutliga handläggning hos Kongl. Maj:t från vederbörande embetsmyndigheter infordrade och afgifna.
Inom Presteståndet har, med anledning häraf, blifvit yrkadt, att Rikets Ständer mätte, jemte erkännande af komiterades nogsamt ådagalagde förtjenst samt frågans stora vigt, i underdånighet begära, det täcktes Kongl. Maj-.t låta öfver komiterades förslag höra så väl de skattskyldige i allmänhet som vederbörande embetsverk, hvarefter Rikets Ständer blefve i tillfälle att med klarare insigt fatta sitt beslut.
I anledning af hvad sålunda blifvit erinradt och yrkadt får Utskottet anföra, att, enligt hvad uti komiterades betänkande jemväl förmäles, vederbörande embetsverk redan tillförene vid flerfaldiga tillfällen afgifvit yttranden rörande de ämnen, som utgjort föremål för komiterades behandling, i hvilket afseende må nämnas Kammar-kollegii utlåtande af den 8 Dec.
1828 med förslag till räntepersedlarnes förändring till färre antal; Krigs- och Kommar-kollegiernes utlåtanden af den 11
Maj 1831 dels angående indragning af de indelta räntorna, dels om förändring i sältet för hemmansräntors och tiondes utgörande; Kammar-kollegii af den 21 Aug. 1835 om markegångssättning, kronotiondens och afradsspannemålens utgörande samt hemmansräntornas förenkling; Stats-kontorets af den 50 Okt.
1834 angående väckt fråga, att uppbörden af åtskilliga förvaltande verks inkomster måtte, emot bestämda statsanslag, af statsverket öfvertagas; m. fl., hvilka samtliga handlingar varit till komiterades handläggning öfverlemnade, hvadan alltså saknad af embets - 4 Slats-Utskollels Utlåtande, N:o 512. myndigheters yttranden icke synes kunna med skäl åberopas såsom grund för uppskof med ärendets definitiva afgörande.
Hvad beträffar det gjorda yrkandet om räntegifvares hörande öfver komiterades ifrågavarande förslag, så skulle naturligtvis en sådan åtgärd dels i verkställigheten blifva med betydliga svårigheter förenad, dels ock i väsendtlig mon bidraga att fördröja tillvägabringandet af den utaf omständigheterne högeligen påkallade och sedan lång tid tillbaka af nationen efterlängtade förenkling af rikets invecklade skatteväsende.
Med afseende härå och då de förslag, som innefattas uti Kongl.
Maj:ts nådiga proposition om beskattningsväsendet samt uppbörds- och redogörelseverket, äfvensom uti komiterades meranämnde betänkande, redan blifvit af Borgare- och Bondestånden slutligen pröfvade, har Utskottet i detta sakens skick ansett sig böra hemställa, att de i fråga om ärendets formella behandling framställda ofvanberörde anmärkningar och yrkande må få förfalla.
Innan Utskostet går att till besvarande upptaga de emot utlåtandets serskilda punkter framställde anmärkningar, får Utskottet, hvars i förevarande ämnen afgifne yttranden och förslag hufvudsakligen öfverensstämma med dem, hvilka innelattas uti komiterades oivannämde underdåniga betänkande, — såsom vederläggning af förberörde anmärkningar i allmänhet åberopa den i komiterades betänkande förekommande utförliga motivering. l:sta punkten, deruti Utskottet afstyrkt én allmän jemkning i jordegendomarnas skattebördor, är, i likhet med öfriga delar af betänkandet, från Ridderskapet och Adeln återremitteradl; som emedlertid hvarken inom nämnde Riksstånd eller hos Presteståndet någon anmärkning emot berörde punkt förekommit och densamma är af Borgare- och Bondestånden bifallen, får Utskottet sitt derutinnan afgiIne yttrande vidblifva.
Vid 2:dra punkten, angående föreslagne förändrade bestämmelser i fråga om skatterätts erhållande till, under åborätt upplåtna, kronohemman, hvilken punkt återremitterats från Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet, är erinradt, att hvad i Kongl. Maj:ts nådiga proposition och Utskottets betänkande blifvit uppgifvet rörande den omgång, hvarmed skatteköps verkställande vore förenadt, icke öfverensstiimde med verkliga förhållandet.
Någon skattevärdering egde nemligen numera aldrig rum, utan förfores sålunda, att, sedan ansökning om skatteköp, åtföljd af bevis öfver nedsatt köpeskilling, till Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande inkommit och derest klander icke blifvit anmäldt, handlingarna i målet genast insändas till kammar-kollegium som, i händelse sökandens besittningsrätt befinnes lagligen befästad, genast utfärdar skattebref, hvilket vanligen till Kongl. Maj:ts befallningshafvande öfversändes för att vederbörande tillställas.