Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
“ Såsom exempel anföres, att år 1848 under hand inköptes 1,109 alnar ovalkadt eller sä kalladt halfkläde i 3:ne partier för tillsammans 2,074 R:dr 20 sk., och ett parti furubjelkar för 452 R:dr 10 sk. 8 rst., äfvensom större partier jern, spik samt sten- och trädkol af särskilde personer till varierande pris; hvarjemte enligt afgif - — 263 — na räkningar, 646
R:dr 32 sk. blifvit utbetalda för igenmurandet af tvänne hvalfoppningar och en portöppning i östra och vestra flyglnrne af stora tyghuset, och 500 R:dr utgifna för artilleri-planens planering.
Med anledning af dessa anmärkningar, får General-fälttygmästare-embetet underdånigst upplysa: l:o att upphandlingarne af så väl halfklädet som virket skedde i och för de år 1848 i nåder anbefallda rustningarne och erfordrade så skyndsam anskaffning, att icke en gång anbud hunno infordras, ännu mindre entrepenadauktion i den ordning, Eders Kongl. Maj:ts nådiga reglemente för kronoauktioner af den 20 December 1825 innehåller, utlysas och på sådan väg behofven i tid fyllas.
Halfklädet användes till skott, dels för fält-artilleriet och dels för Waxholms och Carlstens fästningar, och virket till mörsare-transportbäddningar för förstnämnde fästning.
2:o att vid slutet af sommaren år 1849 blef uppmärksamheten fästad vid olämpligheten att i ammunitionsförrådets brädbeklädda skjul förvara det betydliga och dyrbara upplaget af handgevärskulor, uppgående till omkring 3£ millioner, och den ännu större att der upplägga det, i mån af tillverkningens fortgång, växande partiet perkussionsbovnber, hvilka i färdigt, tillstånd icke få förevisas andra, än de om tillverkningens hemligheter underrättade personer.
Enda sättet att skyndsamt och innan den årstid, då allt murarearbete för köld måste upphöra, erhålla de så nödvändiga lokalerna i användbart skick, var således att på ackord inom förslagssumman låta verkställa igenmuringen. 3:o att grusningen af artilleriplanen icke har föranledt något öfverstigande af den i kostnadsförslaget uppförda och å Eders Kongl. Maj:ts nådiga stat för år 1849 i nåder anslagna summa till detta behof; af hvilken orsak anmärkning hvarken i Krigskollegii artilleri-revision eller i Eders Kongl. Maj:ts Kammarrätt blifvit gjord deremot att arbetet icke på entreprenadaukt.ion utbjöds.
A General-falttygniästare-embetets vägnar, N. G. THESTRUP.
Fält-tygmästare.
A. Kullberg.
Krigskollegii Fortifikations-afdelnings underdåniga utlåtande, i anledning af Rikels Ständers Revisorers Berättelse om granskningen af 1848 oell 1849 ärs räkenskaper för de under nämnde Afdelning ställda fonder.
All erit ådigste Konung!
Efter erhållen nådig remiss af den 24 nästlidne Januari å Rikets Ständers sednast församlade Revisorers berättelse om verkställd granskning af Eders Kongl. Maj:ts — 264 — och Rikets Krigskollegii räkenskaper för åren 1848 och 1849, får Kollegium öfver samma berättelse, i hvad elen rörer de under Kollegii Fortifikations-afdelning ställda fonders förvaltning, nu i underdånighet afgifva utlåtande:
Ordinarie och extra statsanslagen.
Enligt 2:a §., hafva Revisorerne, i likhet med hvad vid förra stats-revisionen blifvit framstäldt, funnit det vara till mera redighet ledande, om de för hvarje föremål anslagna medlen blifvit uti särskilda konti redovisade, samt tillika uttryckt den förmodan, att, genom det förslag till gemensam hufvudbok för hela Krigskollegium, som blifvit upprättadt, detta ändamål kommer att vinnas.
I anledning häraf får Kollegium, — jemte åberopande af hvad i underdåniga utlåtanden den 18 Januari 1848 och den 14 Februari 1850, till följd af Rikets Ständers Revisorers berättelser om granskningen af dels 1844 och 1845, dels 1846 och 1847 års räkenskaper, blifvit rörande ifrågavarande ämne hufvudsakligen anfördt, i afseende å de hinder, som ansetts möta för vidtagande af de ändringar uti fastställda hufvudboksformuläret, som skulle blifva en följd, derest Revisorernes förnyade framställningar skolat efterkommas, — underdånigst tillkännagifva, att genom sednast upprättade, Eders Kongl. Maj:ts nådiga pröfning underställda, förslag till hufvudbok för Kollegium det af Revisorerne åsyftade ändamål vinnes.
Med föranledande af Revisorernes i 3:dje punkten, på anförda skäl, yttrade åsigt, att det vore önskvärdt, om, vid regleringen af extra anslagen, desamma konnne att så fördelas, att de omfatta samma tidrymd, som de ordinarie, får Kollegium underdånigst anföra, att detta, jemte undanrödjande af flera olägenheter, skulle medföra åtskilliga högst väsendtliga fördelar, hvaribland, att fle administrerande embetsmyndigheterna ej vidare, i likhet med hvad hittills stundom inträffat, under en del af det år, sorn begynner perioden af en ny extra statsreglering, skulle befinna sig i ovisshet, huruvida något eller huru stort anslag beviljas till fortsättande af redan började arbeten, — att dessa, till följd häraf, kunde oafbrutet fortgå efter fastställd plan, — och att Rikets Ständer undveke nödvändigheten af partiel reglering samt anvisande af anslag, någon gäng, efter hvad erfarenheten visat, för den korta tidrymden af endast få månader; på grund hvaraf, Kollegium i underdånighet hemställer, det Eders Kongl. Majit må täckas till Rikets näst sammanträdande
Hvad i 4:de punkten omförmäles, angående lånetransaktioner mellan Kollegii särskilda Aftlelningar, föranleder endast till det förklarande, att de af Fortifikationsafdelningen sålunda, år 1848, upptagna lån dels varit oundvikliga, till följd deraf att de hufvudsakligaste beloppen af anslagen till befästningsarbeten samma år först genom Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 20 Oktober 1848 blefvo anvisade, dels erfordrats till bestridande af kostnaderna för nådigst anbefallde arbeten, hvilka bordt med under händer ägande medel utföras, men hvartill Afdelningens mindre betydliga och under hvarje ar för bestämda ändamål afsedda tillgångar ej varit tillräckliga, samt att dylika lånetransaktioner, efter Kollegii med ar 1850 inträdda nya organisation, icke vidare ifrågakomma.
Den uti -5:te punkten gjorda erinran, att utgifter för byggnadsmaterialier orätt införts under titel rese- och traktamentskostnader, besigtningsarfvoden m. m., synes hafva tillkommit genom förbiseende af det förhållande, sorn räkenskaperna likväl utvisa, att hufvudtiteln generella utgifter omfattar kostnader för alla förenämnde jemte flera behof; hvadan någon oriktighet i berörde hänseende ej förelupit, äfvensom de af Revisorerne omfönnälda ”flera likartade förhållanden” torde få antagas — 265 — med likartad förklaring kunnat bemötas, derest de blifvit närmare antydda.
Och vågar Kollegium, såsom följd häraf, antaga, att, derest vederbörlig uppmärksamhet blifvit fästad på den formella uppställningen af utgiftstitlarne, all anledning till öfvertygelsen, att bokföringssättet icke motsvarar hvad man med skäl har rätt att fordra i afseende å redighet och tillförlitlighet vid åskådliggörandet af statsmedlens användande, skulle uteblifvit.
Enligt 7:de punkten, hafva Revisorerne fästat uppmärksamhet å det belopp, hvartill afskrifningsprocenten för Redogöraren vid Carlsborgs proviantförråd år 1848 uppgått; erinrat, att medelpriset, hvarefter afskrifningsprocenten beräknats, varit högre än de levereringspris, som å upphandlingsauktionen den 6 Oktober 1848 bestämdes; af dessa förhållanden hemtat anledning till den åsigt, att nu gällande afskrifningsreglemente behöfver öfverses och förändras, desto hellre som detsamma ej bestämmer efter hvilka grunder medelpriset bör beräknas; samt derjemte antydt angelägenheten af ett förändradt, bagerireglemente å Carlsborg och anmärkt, att mjöl, som skolat förbakas, ej aflemnats direkte från qvarnen, enligt 2 dra momentet i kontraktet med Bagaren, utan tillhandahållits från magasinet, hvarigenom betydlig afskrifningsprocent utgått, Kronan till förlust.
Penningevärdet. af de år 1848 såsom afskrifningsprocent beräknade proviantartiklar har uppgått till 1,455
R:dr 25 sk. 6 r:st banko, och då Magasinsförvaltare!! såsom lön eller arfvode uppbär endast 360 R:dr, har hela inkomsten utgjort 1,815 R:dr 25 sk. 6 r:st.
Men enär i betraktande tages, att Förvaltaren måste föda samt aflöna en Bokhållare och minst en dräng, synes återstående beloppet ej utgöra någon öfverdrifvet hög vedergällning för den bade ansvarsfulla, maktpåliggande och besvärliga befattningen, synnerligast då härtill kommer, att afskrifningsprocenten i allmänhet cj obetydligt understiger förstnämnde»summa, såsom följd af lägre upphandlingspris, förskämning af de magasinerade varorna, särdeles mjöl vid mindre goda eller gynnsamma skördar, m. fl. omständigheter.
Att afskrifningsprocenten för är 1848 icke beräknats efter de vid upphandlingsauktionen den 6 Oktober samma år erhållna pris, synes desto mindre bordt föranleda till någon erinran, som dessa pris gällde 1849 års leveranser, och upplysning derom blef Revisorerne särskilt meddelad; hvadan den framställda anmärkningen hvarken kan tillskrifvas misstag, förbiseende eller bristande kännedom om rätta förhållandet.
Då vidare i öfvervägande tages, att medelprisen vid Carlsborgs magasin rätteligen grundas icke ensamt på inropsprisen, utan jemväl på varuqvant.iteterna, saknar Kollegium, af den erfarenhet, som från förvaltningen af nämnde magasin kunnat hemtas, all anledning att dela Revisorernes åsigt om behofvet af ändring i nu gällande afskrifningsreglemente, helst för gifvet och obestridligt antagas kan, att, iden män afskrifningsprocenten minskades, Förvaltarens ordinarie aflöning mäste höjas, såvida någon person med redbarhet och pålitlighet skulle kunna för befattningen påräknas, och hvarförutan staten snarligen torde få vidkännas förluster, vida öfverstigande den besparing, som kunde åvägabringas genom nedsättande af Förvaltarens rättmätiga inkomster under det belopp, som erfordras äfven för den tarfligaste utkomst.
Beträffande förbakningsarfvodet och erinran, att Bagaren icke mottager Kronans mjöl direkte från qvarnen, får Kollegium underdånigst anföra:
Under de första aren af fästnirigsbyggnaden tillgick visserligen sålunda, att upphandlad spanmäl förmaldes vid Forsviks, en mil från fästningen belägna, qvarn, hvarefter mjölet genast aflemnades till Bagaren: men då, utom de betydliga kostna 34 - — 266 — der, sorn transporten fram och åter medförde, samt de förluster, som uppkommo genom afdämning, tull m. ni., vida öfverstigande den afskrifningsprocent, som nu, enligt reglementet, tillfaller Förvaltaren, jemväl ieke sällan inträffade, att erforderliga qvantiteter spanmål vid nämnde qvarn, den enda i orten, ej hunno afverkas, vidtogs åtgärden att i stället upphandla mjöl, hvarmed ock alltsedan fortfarits till obestridlig vinst och båtnad för Kronan.
— Beträffande åter förbakningsarfvodet, kan detsamma ej i något afseende betraktas såsom för högt, enär det, oaktadt vedprisen nära nog tredubblats, sedan fästningsbyggnaden börjades bibehållits oförändradt och otvifvelaktigt skulle utgöra en otillräcklig inkomst för Bagarens bergning, derest icke under de sednare åren personalen på Carlsborg betydligen stigit i antal.
Uti S:de punkten omförmäles, dels att kostnaderna för ved och ljus vid fästnings- och garnisonsorter år 1849 med 6,597
R:dr 35 sk. 3 r.st öfverskrida det för ändamålet anvisade årliga beloppet, 19,000 R:dr, hvilket, efter Revisorernes förmenande, härleder sig deraf, att upphandlingarne skett genom auktion endast vid fästningarne och icke, såsom 1825 års Kongl, reglemente foreskrifver, på samma gång inför Kollegium; dels att af anslaget emellertid, jemlikt Eders Kongl. Maj:ts nådiga bref af den 25 September förstnämnde år, Kommendanten å Waxholm tillagts en gratifikation af 144 R:dr för ådagalagd synnerlig omsorg och tillsyn vid upphandlingen och förbrukningen af ved och lysningsämnen för fästningens behof.
Vidkommande först förutsättningen, att de högre utgifterna föranledts deraf, att auktioner för upphandlingen endast hållits i landsorterna, synes den fullständigt vederläggas deraf, att nämnde auktioner befunnits helt och hållet ändamålslösa, emedan några anbud, med undantag för Carlsborg, nästan aldrig erhållits, och med fullkomlig visshet våggr Kollegium antaga, att verkan af härstädes samtidigt förrättade auktioner, — hvilka dock, med tillämpning af 2:dra momentet 15 §. i högstberörde reglemente, ansetts kunna undvikas, — endast skolat återfinnas i den om ock obetydliga förhöjning i utgifterna å denna titel, som kommit att föranledas af de med auktionernas kungörande och verkställande förenade kostnader, och, beträffande den nådigst beviljade gratifikationen, synes en välförtjent ringa belöning eller uppmuntran för ådagalagdt särdeles nit och visad utmärkt omtanke icke lämpligen böra göras helt och hållet beroende af ett bestämdt anslags större eller mindre tillräcklighet.
Med föranledande af IO:de punkten, får Kollegium endast i underdånighet vitsorda riktigheten af Revisorernes förutsättning, att skillnaden mellan hela kostnaden för iståndsättandet af kronobagerihuset i Stockholm och hvad Statskontoret utbetalt, eller 94 R:dr 13 sk., blifvit godtgjord genom de, efter försäljning af öfverblifna gamla effekter, enligt vid räkenskaperna fogade 2:ne reversaler, influtna belopp.
Då Revisorerne, jemlikt, Urte punkten, fästat uppmärksamhet dervid, att, ehuru ett frän Frankrike införskrifvet parti asphalt, som bordt utgöra 591 skeppund, efter framkomsten befanns väga endast 562 skeppund, utan att någon ersättning för felande 29 skeppund sedermera kunde Kronan beredas, — den person, sorn i Paris haft bestyr med upphandlingen, emellertid erhöll 245 francs i discretion, får Kollegium i underdånighet anföra, att, enär genom anställda noggranna undersökningar utrönt och utredt blifvit, att ofvanberörde undervigt tillkommit genom afdämning och spillning, hufvudsakligast vid den länga landtransporten genom Frankrike, hvilket ock föranledde, att, på sätt Revisorerne anfört, ersättning för bristen ej kunnat Kronan beredas, Kollegium, för sin del, icke kan uttänka någon laglig elier billig grund lör den slutsats, att nämnde förhållande i någon mån borde eller kunde in - — 267 — verka på koinmissionärens rätt till ersättning och vedergällning för den tidspillan, möda och besvär honom genom det lemnade uppdraget tillskyndats.
I 12:te punkten hafva Revisorerne, jemte förmälan, att till Kronan försålts af det ä fästningsvallame vid Carlsborg skördade, fortifikationsbefälet och tjensternännen tillkommande, hö, år 1848: 2,555 LU 12 1% för 567 R:dr 43 sk. 9 r.st, och år 1849 : 3,637 Lii 12 ti mot 12 sk. 10 r.st lispundet, dels anmärkt, att entreprenadauktion för upphandling af det sistnämnde år för fästningen erforderliga hö ej enligt författningarne ägt rum, dels tillkännagifvit, att 880 skeppund å Wisingsö skördadt. hö samma år blifvit, för Kronans räkning, å auktion i Grenna försåldt för 2 R:dr 25 sk. skeppundet, eller 6 sk. 1 r:st för lispundet, och således för mindre än hälften af hvad Kronan för ofvanberörde hö å Carlsborg fått betala.
Till genmäle härå torde endast böra upplysas: att allt det hö, som vid upphandlingsauktionen om hösten år 1847 utbjöds till lefverering vid Carlsborg, under loppet af år 1848 blifvit betaldt med 14 sk. banko per lispund; — att, i anseende till det betydliga höförråd, som förefanns vid 1848 års slut, upphandlingsauktion å hö för 1849 års behof ej ansetts erforderlig, äfvensom att det fortifikationsbefälet och tjenstemännen tillkommande vallhöet, som lefvereras med 25 Tk på IM, ingalunda blifvit för år 1849 för mycket betaldt med 12 sk. 10 rst. per lispund, — hvilket lärer utgjort det då i orten gångbara priset, enär samma års markegångstaxa för Skaraborgs län, hvarinom Carlsborgs fästning är belägen, upptager priset å 1 IM liö, med 20 W på Lik, till 12 sk. banko.
— Vidkommande åter det ytterst låga priset af 6 sk. 1 r.st. per IM, hvartill Kronans å Wisingsö skördade hö blifvit samma år försåldt vid auktion i Grenna, utvisar detta påtagligen endera, att nämnde hö varit af dålig beskaffenhet, eller att detsammas afhemtande varit förenadt med kostnader och olägenheter, då i båda fallen den uppställda jemförelsen blifver ej blott vacklande, utan missledande, eller ock att
Kronans rätt vid sistberörde auktion icke vederbörligen bevakats, helst 1849 års markegångspris å hö, jemväl för Jönköpings län, utgjorde 12 sk. per IM; ett förhållande, hvilket snarare än ofvan anmärkta omständighet synes varit förtjent af Revisorernes uppmärksamhet.
Hvad i 16:dc och 17:de punkterna blifvit anmäldt, rörande förre Fortifikationsredogörare!] å Carlsborg K. N. Hallströms balans, och om verkställd liqvid för bröd till kommenderingar å Carlstens fästning, påkallar ej något yttrande från Kollegium, som åter, rörande framställningarne i (ilie, 9:de, 13:de, 14:de och 15:de punkterna, endast får i underdånighet åberopa Chefens för Eders Kongl. Maj:ts Ingeniör-corps bifo0* ade utlåtande.
O En per mille fonden.
Rörande den i l.-sta punkten omförmälda åsigt om sättet för upptagande i räkenskaperna af ett utgifvet belopp för redan upplupen ränta å inlösta obligationer, får Kollegium endast i underdånighet anföra, att redovisningen af dylika utgifter synes kunna verkställas i enlighet med Revisorernes förslag, äfvensom på andra sätt, utan särdeles vinst eller förlust i afseende å räkenskapernas tydlighet.
Vidkommande 2:dra punkten, åberopas underdånigst bilagda utlåtande af Chefen för Ingeniör-corpsen.
— 268 — 3:dje punkten föranleder ej till något yttrande, hvilket äfven är förhållandet ined hvad i berättelsen omförmäles angående särskilda anslaget till stall- och magasinsbyggnader i Ystad.
Kollegium framhärdar, med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste Allernåd igste Konung!
Eders Kongl. M a j: t s underdånigste, tropligtigste tjenare oell undersåter, J. JP. LKFKKY. C. MEYER. S. C. NISSER.
Chefens för Ingeniör-corpsen underdåniga utlåtande, i anledning af 1851 års Revisorers anmärkningar vid Kongl. Krigskollegii Fortiflkations-afdelnings räkenskaper.
Underdånigste Utlåtande! Eders Kongl.
Maj:ts och Rikets Krigskollegium, anbefaldt att afgifva underdånigt utlåtande öfver Rikets Ständers Revisorers berättelse om granskningen af statsverkets räkenskaper för åren 1848 och 1849, sä vidt den omfattar Kollegii förvalt”!nS’ har, da, 11 de delar deraf, hvilka röra Fortifikations-afdelningen, anmärkningar jorekonima, hvilkas förklaring och besvarande lämpligast hör kunna ske genom Chefen för Ingeniörcorpsen, infordrat mitt underdåniga yttrande öfver nedan förekommande paragrafer; hvilket jag härmedelst har nåden afgifva.
Ordinarie och extra anslagen.
Fortifikations-afdelningen. §. 6.
Med anmälan, att den för år 1849 till rese- oell traktamentspennirigar för Fortifikationsofficerare i stat fastställda summa blifvit öfverskriden, hvartill täta ombyten af befäl a fästningsorterna till en del bidragit, uppgifves, att hufvudsakliga anledningen mäste sokas uti de i utgiftsbeloppen ingående reseräkningar, hvaraf Revisorer - — 269 — ne hemtat, ytterligare anledning till öfvertygelsen om behofvet af rese-reglementets snara omarbetande.
Rätta anledningen till högre utgift å denna titel, än i stat var beräknad, bör deremot sökas i flera kommenderingar och omflyttning af det vid arbets-tillsynen på fästningarne behöfliga öfver- och underbefäl, i följd af detta befäls kommendering till armé-corpsen i Skåne år 1848, och af de ökade fästnings-arbeten, detta års händelser föranledde; hvaremot, då af den för år 1849 utbetalda summa, 5,844 R.dr 5 sk. 1 rst., endast 1,746 R:dr 47 sk. 10 rst. utgingo i rese-ersättningar, enligt resereglementet, men återstoden, 3,097 R;dr 5 sk. 3 rst., till traktamenten åt det i fästningsorterna och annorstädes anställda befälet, icke efter resereglementet, utan efter en vida lägre beräkningsgrund, så lärer resereglementet icke skäligen kunna tilläggas någon särdeles betydande del i öfverskridandet af det för årets behof otillräckliga anslaget. §. 9.
Då berättelsen innehåller, att af den summa, 21,833 R:dr 16 sk., sorn för reparationer å gardesregementenas kaserner, stall- och öfriga lägenheter blifvit utbetald, 3,875
R:dr utgått på grund af kontrakter, afslutade år 1846, hvaraf är klart, att den återstående, för årets arbeten ackorderade summan, 17,998 R:dr 16 sk., såsom Eders Kongl. Majit nådigst anbefallt, icke öfverskridit den för arbetena beräknade kostnadssumman, 18,918 R:dr, så är härvid intet att förklara eller tillägga, om ej att framställningen af detta förhållande synes icke af något ändamål vara påkallad.
Såsom anmärkningsvärdt anföres, att ehuru årligen betydliga reparationer å olvannämnde lägenheter ägt rum, byggnaderna kunnat få så förfalla, att tiden icke medgifvit entreprenadauktions verkställande vid företagandet af en så betydlig reparation, som den år 1848 verkställda.
Det synes såsom tvänne misstag skulle ligga till grund för anmärkningen, nemligen: förmodan, att alla lägenheterna efter 1847 års utförda reparationsarbeten varit fullständigt iståndsätta, samt att byggnadernas förfallna skick icke lemnat tid till entreprenadauktionens verkställande; men så var ej förhållandet.
Enligt år 1844 hållen besigtning å gardesregementenas lägenheter, befunnos de, i följd af dittills bristande tillgångar till erforderligt underhåll, i det skick, att. kostnaden för deras iståndsättande af besigtningsförrättningen uppskattades lill 60,024 R:dr banko, hvarjemte årliga underhållskostnaden, på grund af föregående tidens erfarenhet, beräknades till 5,860 ll:dr.
Under dessa förhållanden öfverflyttades år 1846 bestyret med byggnadernas underhållande från Öfverintendents-emhetet, till Krigskollegium och Chefen för Ingeniörcorpsen, hvarefter bristerna, i man af tillgångar, efter hand blifvit afhjelpta; dock kunde tili år 1848 blott en del medhinnas, och ganska betydligt återstod att iståndsätta både detta och följande år, innan årliga underhållskostnaden kunde bringas till sitt lägsta belopp.
Egentliga grunden för entreprenad-ackordernas afslutande under hand är, att auktionerna, hvilka icke allenast borttaga den för arbetenas verkställande fördelaktigaste årstiden, utan äfven hittills lemnat otillfredsställande resultater, leda till stor svårighet, ja nästan omöjlighet, att fä hvarje arbete väl och ändamålsenligt utfördt, emedan erfarenheten visat, att de särskilda entreprenerande handtverkarne, vid dessa lappningar af hvarandra oberoende, icke kunna lämpa sig i den tid och ordning, som riktig verkställighet fordrar, ett förhållande, som till och med tillskyndat Eders Kongl. Maj:t och Kronan opåräknade kostnader.
Det är, med afseende a dessa förhållanden oell till beredande af reparationernas ändamålsenliga — 270 — verkställighet, sorn ackoriler under hand befunnits vara fördelaktigare, än deras uppgörande medelst auktion, utan att bristfälligheternas större eller mindre betydenhet i ringaste man dertill medverkat. §• 13.
Som både fortifikations- och arbetsbefälhafvarne hafva behof af särskilda personer, icke allenast till uppassning i deras tjensterum, utan ändå iner under arbetstiderna, i och för meddelanden till underlydande befäl, arbetsställen och verkstäder m. m., så mäste behofvet fyllas af den tillgängliga arbetspersonalen; men då ett soldatdagsverke kostar minst 32 sk. och en vanlig fri arbetare 20 till 24 sk banko, samt ofvannämnde tjenstgöring kan bestridas af mindre arbetsföre personer, har Chefen för Ingeniörcorpsen ansett det vara med riktig hushållning öfverensstämmande, att kraftiga arbetare icke dragas från de göromål, der de behöfvas, och derför redan år 1S45 anbefallt, att, till bestridande af ofvannämnde kontors-vaktoch ordonnanstjenstgöring hos fortifikations- och arbetsbefälhafvarne på Carlsten, skola användas passande ynglingar eller gossar, med nedsatt dagspenning af 16 sk. banko för den ena och 10 sk. 8 r:st för den andra.
Som den, i följd häraf, utgående aflöning i grunden icke är annat än vanlig dagsverkspenning, ehuru den i följd af sin särskilda beskaffenhet alförts under rubriken arfvode, har den i förslag och stater icke blifvit mer specificerad än annan dagsverksaflöning.
Likväl skall dess uppförande deri för framtiden iakttagas, såsom ledande till besparing äfven i anmärkningsväg. §• 14.