Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Kunde man nu efter en riktig slutkonst säga, att detta första vilkor vore uppfylldt i afseende på förslaget om det nuvarande Adelskapets förändring?
Hade man kommit till ett gillande genom paria vota öfver den sist af Utskottet öfverenskomna voterings-proposition, hvartill Herr Öfver-Intendenten Edelcrantz föreslagit och Silverstolpe understödt den nekande meningen?
Dessa paria vota innebure visserligen ej ett i sjelfva uttrycken liggande formligt ogillande af förslagen om Adelskapets förändrande; de innebure allenast, att förslagen icke blifvit gillade.
Herr Biskoppen Doctor Faxe bade medgifvit, att, om ett formligt ogillande bade utgjort contra-propositionen, kunde Riksens Ständers Plena ej af förslagen erhålla del, men deremot yrkat, att den öfverenskomne contra-propositionen innebure blott en preliminaire-fråga, nemligen den, huruvida, i fall Nej vunne, Utskottet skulle taga under öfverläggning de föreslagne förändringar i det nu stadgade Adelskapet, och att, när Utskottet deröfver stadnat i lika röster, borde stadgandet i 38 § Riksdags-Ordningen om alternativa meningars öfverlemnande till Riksens Ständer äfven bär tillämpas; och hade Herr Biskoppen understödt sin tanke med exemplet af tillgången inom andra Riksens Ständers Utskott, enär de inom sig stadnade i paria vota.
Silverstolpe utbad sig härvid få erindra, att detta exempel, etter bans tanke, icke bär kunde gälla, enär alla andra Utskott handlade i anledning af från Plena remitterade Motioner eller af Propositioner från Kongl. Majit, med hvilka det vore Riksens Ständers ovägerliga rätt att taga befattning, då deremot en befattning med Constitutionsfrågor, af en Riksdagsman väckta, icke tillkomme Riksens Ständer i något annat fall, än om Constitutions-Utskottet deröfver inkouime med ett bestämdt förslag; att lika så säkert det vore, att Riksens Ständer ensamme ägde rätt att fatta definitiva beslut till antagande eller ogillande af Grundlagsförändringar eller förklaringar,! lika säkert vore det ock, att Constitutions-Utskottet ägde rätt att förekomma upptagandet bos Riksens Ständer af Riksdagsmäns Grundlagsmotioner; att Constitutions-Utskottet således i afseende på ett sådant förekommande (ej vidare) handlade med Riksens Ständers magt; att, då detta för - Bilaga G till Exped.
N:o 10. 709 modeligen icke kunde bestridas, följde ock, att Constitutions-Utskottet inom sig ägde till rättesnören de allmänna föreskrifterna rörande verkan af förhållandet sjelfva RiksStåndens röster emellan; att således paria vota i afseende, på alla förslag af Riksdagsmän, som Constitutions-Utskottet ej ännu samtyckt att Riksens Ständers Plenorum pröfning underställa, måste, likasom Riks-Stånden emellan, anses göra förslaget förfallet; att antingen de frågor, som i afseende på sådane förslag inom Utskottet uppkomme, vore definitiva eller preliminaira, åstadkomme sådant ingen skilnad i Constitutions-Utskottets rättighet eller pligt, enär Grundlagarne bestämdt uttryckte, att det vore med förslag Utskottet skulle till Plena inkomma, enär Utskottet ägde den rättigheten att ej gilla och således ej inkomma med en Riksdagsmans förslag, och enär de nu ifrågavarande förslag ej kunde anses gillade genom en votering vare sig öfver saken eller öfver en preliminairefråga, då utslaget ej blifvit annat än paria vota.
På alla dessa skäl kunde Silverstolpe icke instämma i den tanke, att resultatet af den i dag anstälda andra votering borde hvila till Riksens Ständers pröfning vid nästkommande Riksdag, utan ansåge han för sin del Herr Ilegerings-Rådet Hallenstjernas och Herr Kongl. Secreteraren Rothliebs i grunden enahanda förslag för denna gången förfallet, och dessa Herrar, enär de sådant äskade, detta yttrande böra af Constitutions-Utskottet meddelas; äfvensom till upplysning af hvilka skäl, i anseende så till saken som till formen, Utskottet icke deras förslag gillat, han ansåge det vara deras rättighet att, i fall de det åstundade, erhålla transsumt ur Utskottets Protocoller af allt, hvad inom Utskottet i afseende på detta ämne förelupit.
I kraft af det begrepp om Grundlagarnes föreskrifter, som Silverstolpe nu yttrat sig äga, förenade han sig med Herr Grefve
Mörner i dess reservation mot formligheten af en votering öfver den frågan, huruvida resultatet af den sista voteringen borde Riksens Ständers Plena underställas, hälst en sådan votering skulle, i hans tanke, vara en votering om Grundlagens föreskrift; och begåfve han sig till en sådan votering blott af det utaf Herr Grefve Mörner anförde skäl, att han ej insåge, huru ett slut på de yppade skiljaktigheterne på annat sätt kunde erhållas. 710 Riksdagen 1812.
Hvarmed Herrar Doctorerne Wijkman, Falk och Wåhlin instämde.
Jemte det jag förenar mig med hvad Herr Grefven och Ordföranden yttrat, får jag hemställa, om icke ifrågavarande votering tili och med är inconstitutionel.
Då Beredningens förslag är förkastadt och endast återstår Herr Regerings-Rådet Hallenstjernas och Herr Protocolls-Secreteraren Rothliebs Memorial, som hvarken till alla delar med hvarandra öfverensstämma, eller i enlighet hvarmed Beredningen utarbetat något förslag, synes voteringen blifva en nullitet, då något Betänkande deröfver icke finnes att Ständerne förelägga.
Min tanka är så väl och omständeligen utförd af Herr Grefven och Ordföranden och Herr Kammarherren Silverstolpe, med hvilka jag mig till alla delar förenar, att jag icke borde något tillägga, men då jag förmärkt någras discourser utgå derifrån, att detta Utskott icke skulle hafva beslutanderätt, och att
Lagens bokstaf icke blifvit fullgjord, så torde mig tillåtas att tillika förklara, det jag åter finner, så väl att, när Constitutions-Utskottet tillkommer gilla och öfverlemna till Ständerna, eller ej, sådant tydeligen innefattar en beslutande-rätt, som äfven, att den egenteligen och om målens behandlande, endast i ConstitutionsUtskottet, rörande 29 §:s bokstaf au pied de lettre är fullgjord, enär frågan förfaller efter skedd omröstning, utan pluralitet, så vida ej paria vota skola anses för gillande, hälst thy förutan Utskottet enligt samma §:s tydeliga och klara innehåll ej äger Motionen till Riksens Ständers pröfning öfverlemna.
Emedlertid och då jag icke kan göra min mening mera gällande än de öfriga, som inom Utskottet uppkommit, och då således ingen annan utväg än en votering återstår, får jag till erhållande af ett sluteligt resultat framställa följande proposition : Anser Utskottet, att resultatet af den sista voteringen inom Utskottet, i anseende till förändringen af 37 § i Regerings-Formen, bör komma till Riksens Ständers pröfning?
Den, det vill, skrifver Ja; den, det ej vill skrifver Nej.
Nej, eller stadna 2 Stånd emot 2, så anses hela Motionen förfallen.
Bilaga H till Exped.
N:o 10. 711 Emot hvilken proposition Herr Regerings-Rådet Hallenstjerna protesterade.
Efter skedd omröstning befunnos: Af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln: Ja 3 Nej 2.
Af Högvördige Preste-Ståndet:
Ja 3 Nej 3.
I följd hvaraf således Motionen kommer att förfalla, hvarom Författarne till de ingifne
Memorialerne äga att erhålla underrättelse genom Utdrag af detta Protocoll. Bilaga H till Exped.
Herr Regerings-Rådet Hallenstjerna uppläste ett skrifteligt anförande, deruti han yrkar, att om Utskottet icke behagar taga något beslut öfver hans förra Memorial angående upphäfvande af skillnaderna imellan den gamla och nya Adeln, han nu måtte få återföra Utskottets uppmärksamhet på denna fråga; vidare anhålles, att Utskottet måtte till Riksens Ständer uppgifva förslag huru förhållas må, då Adelskap genom arf tillfaller Magistratspersoner i Städerna, ofrälse Justitim-Råd o. s. v., och då en sjelfadlad ärfver annat namn och annan nummer; 712 Riksdagen 1812. äfven torde det blifva nödigt till förekommande af arfstvister inom de nya brokiga familjerna, att påminna Riksens Ständer om ett nytt Capitel i Ärfda-Balken: »Då Högloft Constitutions-Utskottet icke behagat upptaga och låta under öfverläggning komma, hvad jag så val i mitt Memorial af den 4 förlidne månad som i mitt svar på Tit.
Silverstolpes yttrande deröfver till Utskottets pröfning uppgifvit, är jag nödsakad återföra Utskottets uppmärksamhet derå.
Jag bär tagit till grund för mitt förslag den olikhet, som blifvit införd i Adels-Ståndet genom 3 Mom. af 37 § i Regerings-Formen, en olikhet den allmänna opinionen icke gillar och som icke bör gillas, då alla medlemmar i ett Riks-Stånd böra njuta enahanda rättigheter.
Jag har yrkat, att, om den nya Adelns barn icke fingo samma egenskap, samma rätt till representation som den gamla Adelns, borde den gamla Adelns försättas i samma belägenhet som den nya Adelns, af samma skäl som Tit.
Silverstolpe nyttjat emot dennes barn, och således den visa lagstiftningsprincipe, som ligger förvarad i 37 §:n och som har till ändamål att genom olikhet i Stånd inom samma familjer bereda en likhet i Stånd utom eller Ståndstvisters bättre förlikande och leda till tjensters bättre besättande, snarare hafva sin verkan.
Om Utskottet icke behagar på mitt förslag derom i mitt förra Memorial taga beslut, anhåller jag att genom ett nytt få väcka denna fråga, ty till en likhet måtte vi väl slutligen få komma.
Vidare och då Utskottet icke utlåtit sig, huru förfaras må, då Adelskapet i den nya Classen tillfaller genom arf sådane personer, som innehafva Embeten, som icke få innehafvas af adliga personer, såsom Magistrats-Ledamöter i Städerne, ofrälse Justitim-Råd och Ledamöter i Allmänna Beredningen, med flere, om de kunna lika fullt bibehållas eller skola afsättas, anhåller jag om ett förslag derom till Riksens Ständer.
Vidare huru förhållas må, då en sjelf-adlad ärfver ett annat namn och en annan nummer på Riddarhuset.
Det torde äfven blifva nödigt till förekommande af arfskapstvister inom dessa nya brokiga familjerne att vara omtänkt om ett nytt Capitel i Ärfda-Balken och att derom påminna Riksens Ständer.
N:o 10. 713 I anseende till beslutet att då 2 Stånd äro mot 2 Stånd i förslag, som väckas i Constitutions-Utskottet, anse saken förfallen, hvilket jag anser vara rakt stridande mot 38 § i Regerings-Formen, och innan detta beslut genom justeringen blir ståndande, ber jag Utskottet täcktes efterse, huru vid frågan om det nya rättegångssättet i Tryckfrihetsfrågor procederades, och att Protocollet för den 15 Junii måtte framtagas, för att förekomma ett olika behandlingssätt.
Jag tror, att, om Utskottet anser det vara möjligt att 2 Stånd inom ett Utskott kunna i något fäll hindra och qväfva förslag emot 2 Stånds gillande deraf, stora och vådliga händelser deraf kunna inträffa, och att 38 §:s föreskrift är tydlig.
Jag ber Utskottet fästa sin uppmärksamhet på hvad i §:n stadgas, att underställningsfrågor i Banco-Utskottet, der 2 Stånd äro mot 2, likafullt skola med alternativerne ingå till Plena, och endast de mål, som böra der hemliga hållas och der Utskottet med Riksens Ständers rätt besluter, kunna af 2 Stånd mot 2 qväfvas.
Efter analogie och då Constitutions-Utskottet icke är undantaget, eller besluter med Riksens Ständers rätt, eller de förekommande frågor hemlige, tror jag 2 Stånd der icke qväfva ett förslag, som af 2 Stånd är bifallet.
Jag talar såsom vore mitt förslag af 2 Stånd bifallet, egenteligen har derom endast indirecte varit fråga.
Huruvida Utskottet har den magten att genom andra analogier och med att sätta sig i Ständers rätt anse 2 Stånd i Utskottet mägtigare än 2 Stånd och dervid upphäfva den citerade §:n, tvifiar jag högligen.
Åtminstone tyckes mig, att frågan förtjenar underkastas
Ständernes bättre pröfvande, och anhåller, om alternativerne ej få gå till Ständerne, att nu genast underställning göres, så att mitt förslag må denna Riksdag kunna till nästkommande
Ständernes afgörande komma och icke genom denna fråga vägen stängas.»
Hänvistes till granskning af Andra Fördelningen.
RIKSDAGEN 1815 Utdrag af Protocollet hållet hos Riksens Högloft.
Ständers Constitutions-Utskott den 14 Martil 1815. 1815 den 14 Martii kl. 11 f. m. sammanträdde å Riddarhuset, för första gången under innevarande Urtima Riksmöte, Riksens Högloft.
Ständers Constitutions-Utskott, till ledamöter hvaraf, enligt från respective Riks-Stånden ankomne och nu uppläste Protocolls-Utdrag, följande Herrar och Män blifvit utsedde, nemligen: af Högloft.
Ridd er skåpet och Adeln: N:o 101 Grefve Bunge, Fullm.:
Friherre Cederström, Rudolf. » 48 Friherre Creutz, Fullm.:
Friherre Ceder ström, Jacob. » 318 Friherre Liljehorn, Fullm.: Herr Silver stolpe, Axel Gabriel. » 2160 Herr Munck af Rosenschiöld, Eberhard.
» 2204 Herr Gahn af Colquhoun, Carl Pontus. » 2219 Herr Rothoff, Birger. af Högrör dig a Preste-Ståndet:
Hr Biskoppen m. m.
Doctor Carl von Rosenstein. » Biskoppen m. m.
Doctor Joli.
» Biskoppen m. m.
Doctor Wilhelm Faxe. » Professoren m. m.
Doctor Sv. Wijkman Casp:son. » Contracts-Prosten Doctor Math. Falk. » Constracts-Prosten Doctor C. M. Agrell. 718 Riksdagen 1815. af Vällofi. Borgare-Ståndet:
Hr Commerce-Rådet m. m.
Joli. G. Wegelin. » Lagmannen oell Borgmästaren And.
Nensén. » Lagmannen och Borgmästaren Axel M. Rönqvist. » Borgmästaren Carl Ulr.
Egge. » Borgmästaren Gahr.
» Borgmästaren Jonas Ullberg. af Hedervärda Bonde-Ståndet:
Vice Talmannen Anders Jansson Hyckert.
Eric Ericsson från Orebro Län. Anders Nilsson från Jemtland.
Anders Danielsson från Elfsborgs Län.
Aberg från Westerbotten.
Hans Hansson från Kopparbergs Län.
Utskottet förordnade undertecknad till dess Secreterare och beslöt att till arbetets fortskyndande likasom å de tvänne sednaste Riksdagarne i Örebro sammanträda å 3:ne Fördelningar, i följd hvaraf Utskottet behöfde biträde af 3:ne Canzlister, hvartill, bland Tretton sökande, förordnades Canzlisten uti Justitim-Fördelningen af Konungens Canzli Carl Anton Kock, Hofrätts vice Notarien Knut Liljebjörn och Canzlisten vid Ecclesiastique-Expeditionen af Kongl.
Maj:ts Canzli M. Meurling.
Expeditioner till Riksstånden. N:o 1.
Memorial i anledning af Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposition om uppskof till nästa Riksdag med af görandet af de livilande Grundlagsfrågorna.
Riksens Ständer hafva under den 29 sistlidne Martii till deras Constitutions-Utskott remitterat Konungens Nådiga Proposition om uppskof till nästa Riksdag med afgörandet af de hvilande Grundlagsfrågorna, gifven Stockholms Slott den 28 Martii 1815, och Utskottet skyndar nu att härmedelst till Riksens Ständer öfverlemna de tillstyrkanden, hvilka, efter en noggrann pröfning, Utskottet, i anledning af denna remiss, ansett sig böra afgifva.
Utskottet har fullkomligen insett giltigheten af det i högstberörde Nådiga Proposition framstälda yttrande, att åtskilliga af de sedan sist förflutne Riksdagar hvilande
Grundlagsfrågor ännu icke hafva af allmänna tänkesättet hunnit blifva så förberedda, att ett mot deras omfattning svarande beslut med någon säkerhet torde kunna tagas, samt att deremot andra ej äro för ögonblicket af den magtpåliggande art, att de icke medgifva en längre pröfning. 720 Riksdagen 1815.
Utskottet har insett, att Hans Kongl. Majit varit ledd af dessa grundsatser vid valet af de tvänne frågor Hans Majit till Riksens Ständers afgörande genast i Nåder föreslagit, och har i afseende på dem för sin del ingenting att tilllägga till hvad Utskottet vid dessa förslags öfverlemnande till Riksens Ständer sig yttrat, annat än i anledning af frågan om 41 § Regerings-Formen, fästa Riksens Ständers uppmärksamhet på stadgandet i 8 § af Konungariket Norriges Grundlag, och det nära sammanhang, hvari förslaget till förändring i bestämningen af Konungs myndighetsålder dermed står, samt slutligen ytterligare hemställa, det måtte Riksens
Ständer med betraktande af dessa frågors betydliga vigt för framtiden, deras afgörande med det snaraste företaga.
Då Utskottet sedermera punktvis genomgått alla de förslag till ändringar i Grundlagarne, som sedan de föregående Riksdagarne ännu finnas hvilande på bordet, och dervid med noggrannhet haft till ögonmärke att pröfva, huruvida allmänna tänkesättet öfver dessa förslag må kunna hunnit så stadga sig, att ett mot deras omfattning svarande beslut med någon säkerhet torde kunna tagas, har Utskottet funnit ganska giltiga skäl att i det hufvudsakligaste tillstyrka Hans Kongl.
Nådiga framställning om uppskof med deras afgörande till nästa Riksdag i likväl har Utskottet trott sig, med full öfvertygelse att sinnena dertill redan är o tillräckligt förberedda, till afgörande hos Riksens Ständer böra föreslå några få frågor, då det ©tvifvelaktigt skulle leda till stor nytta, om bestämda beslut ju förr dess hellre af Riksens Ständer deröfver fattades; och när således Utskottet, äfven i af - Memorial N:o 1. 721 seende på denna del af Kongl. Majits Nådiga Proposition i allmänhet tillstyrker Riksens Ständers underdåniga bifall, har det dock ansett det enligt med sjelfva de af Hans Majit Konungen i Nåder stadgade grundsatser, om Riksens Ständer dervid skulle fästa ett undantag för afgörandet af endast några få bland de ännu hvilande förslagen, hvilka Utskottet utbeder sig att hos Riksens Ständer härmed få anmäla.
I afseende på 20 § Regerings-Formen hvilar på bordet ett förslag till ändring, af innehåll att, om de militaire Stats-Råden skulle vara hindrade att bivista Högsta Domstolens Sessioner i mål, som ifrån Krigs-Domstolar dragas under Konungens pröfning, tvänne militaire personer af högre grad dertill af Konungen må kunna kallas att i Stats-Rådens ställe i Högsta Domstolen intaga säte under
Domare-jäf och ansvar, och utan särskildt arfvode.
Ett förslag är äfven på bordet hvilande till ändring af 70 § Regerings-Formen, innehållande föreskrift, att Bevillnings-Utskottet opåmindt vid hvarje Riksdag bör uppgifva de allmänna grunderna för den blifvande Bevillningens fördelning, då, sedan summans belopp blifvit faststäld, Utskottet bör, med tillämpning af dessa grunder, författa förslag till Bevillningens utgörande.
I afseende på anmälandet af förslaget till ändring af 74 § Regerings-Formen, innehållande ett tillägg om ersättning för förplägning vid troppars tåg, för att vid denna Riksdag till afgörande föreslås, stadnade inom Utskottet tvänne Stånd emot två, i anledning hvaraf Utskottet, såsom alternativ, till Riksens Ständers afgörande får hänskjuta, huruvida det vid denna § gjorda 31 722 Riksdagen 1815. förslag till tillägg bör till afgörande nu upptagas eller uppskjutas.
Af samma anledning och på lika sätt får äfven Utskottet såsom alternativ framställa, huruvida förslaget till ändring uti 110 § RegeringsFormen, om bestämmandet af pluraliteten vid omröstningar inom Riks-Stånden, enär fråga kunde uppstå att ställa under tilltal eller beröfva sin frihet en Riksdagsman för dess gerningar och yttranden i Riks-Stånden eller något Riksens Ständers Utskott, bör till afgörande nu upptagas eller uppskjutas. Ytterligare får Utskottet, af samma skäl, såsom alternativ hos Riksens Ständer anmäla 34 § Riksdags-Ordningen, om Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets befattningar, och ett i anledning deraf på bordet hvilande förslag till förändring deri genom ett tillägg vid §:ns slut, ledande till större tydlighet i afseende på verkan af måls remisser till Utskott och deras ytterligare behandlingssätt.
Vidare föreslår Utskottet Riksens Ständer att till afgörande upptaga förslaget till ändring i 38 § Riksdags-Ordningen, innehållande stadgande, att alla omröstningar inom Riksens Ständers Utskott skola förrättas per capita, och ej ståndsvis.
Slutligen trodde sig Utskottet till afgörande vid denna Riksdag böra anmäla förslaget till ändring i 56 § Riksdags-Ordningen, rörande motions-tidens inskränkning till
En månad efter Riksdagens början, hvilken beräknas ifrån den dag Konungens Proposition om Stats-Verket till Stats-Utskottet blifvit öfverlemnad.
Med afseende så väl å de §§, som Kongl. Maj:t i dess Nådiga Proposition anmodat Rik - Memorial N:o 1. 728 sens Ständer att afgöra, som å dessa nu af Constitutions-Utskottet föreslagna, får Utskottet vördsamt erinra, att derest Riksens Ständer, genom de beslut de häröfver kunna komma att fatta, skulle stadga någon ändring i vissa delar af nu gällande Grundlagar, i sammanhang med dessa nya stadganden, de öfrige Grundlagar, som innehålla dylika föreskrifter eller dem åberopa, äfven måtte undergå en lika lydande förändring.
Sålunda förekomma i sjelfva Regerings-Formen flere §§ med föreskrifter i afseende på Konungens myndighets-ålder, hvilka böra vara af lika innehåll med den 41 §:n, samt i Riksdags-Ordningen åtskillige, hvilka med Regerings-Formens stadganden stå i ett omedelbart sammanhang.
Enär Riksens Ständer häröfver fattat deras beslut, lärer det åligga Constitutions-Utskottet att ined dess redactions-förslag till ändring i dylika lagstadganden till Riksens Ständer inkomma, för att deras granskning underkasta ordalagens enlighet med de fattade besluten.
Då Constitutions-Utskottet härmed afgifvit dess yttrande i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, återstår allenast att för Riksens Ständer anmäla Utskottets tankar i afseende på frågan om ett allmänt rättesnöre för behandlingen af alla de intill denna Riksdag beredda Grundlagsfrågor, antingen de nu komma att afgöras eller af Riksens Ständer blifva uppskjutna.
Utskottet har för sin del ansett denna fråga hufvudsakligen bero af det beslut, Riksens Ständer fatta rörande den föreslagna förändringen i 56 § Regerings-Formen och de dermed i sammanhang stående §§ så i Regerings-Formen som Riksdags-Ordningen.
Utskottet har trott det ej kunna sättas i fråga, att de mål, 724 Riksdagen 1815. sorn till äfventyrs till afgörande kunde upptagas, innan Riksens
Ständer stadgat deras beslut i afseende på nyssnämnde §§ och detsamma vunnit Konungens sanction, böra efter 56 § RegeringsFormen tagen i oskiljaktigt sammanhang med den 81 §:n behandlas.
Utskottet tror sig dock derå böra fästa Riksens Ständers uppmärksamhet, att, till följe af det obestämda i föreskrifterna, när de användas på Grundlagsfrågors afgörande, och blott med afseende på de anledningar det kunde gifva, att genom olika meningar om Grundlagens förstånd Riksens Ständers beslut kunde stadna utan kraft, det vore af högsta vigt, att berörde 56 § först till afgörande företoges.
Det var på sådan grund, som Constitutions-Utskottet vid sistförlidne Riksdag föreslog, att denna fråga skulle blifva en af de första, som vid nästa Riksdag komme under Riksens Ständers pröfning, och nu åberopar sig Constitutions-Utskottet denna hemställan, då detsamma äfven för sin del deri instämmer.
Skulle Riksens Ständer täckas antaga berörde förslag till tillägg i 56 § Regerings-Formen, och vunne detta Riksens Ständers beslut Konungens Kådiga sanction, vore ifrån det ögonblicket en otvifvelaktig regel stadgad för behandlingen, så väl af de Grundlagsfrågor, som hittills blifvit väckta och till afgörande beredda, som de, hvilka hädanefter i laglig ordning kunna uppstå.
Ständers rätt att antaga eller förkasta de redan under flera Riksdagars lopp lagligen beredda förslagen är i hela dess vidd bevarad, och en laglig utväg öppnad att genom återremiss åstadkomma förbättringar, som eljest ej kunnat äga rum.
Det är sedan vår Grundlag redan i flera år bevisat sin förmåga att skydda Memorial N:o 1. 725 folkets rätt och constituera en fullt kraftig styrelse, som Constitutions-Utskottet, såsom en förtjenst i det föreslagna stadgandet, för Riksens Ständer framställer sjelfva den långsamhet, hvilken enligt detsamma Grundlagsförändringar åtföljer, och tillika tror sig förutse, att inga andra än full mognade förslag någonsin efter detta tilläggs antagande kunna komma att Riksens Ständers bestämda bifall eller afslag underkastas; och då under det lyckliga lugn hvari Fäderneslandet befinner sig ingen trängande nöd fordrar hastiga beslut, torde Riksens Ständer finna både rättast och klokast att först stadga en bestämd föreskrift och sedan handla derefter vid de öfriga Grundlagsfrågornas afgörande.
Stockholm den 10 April 1815.
Ridderskapet och Adelns Ledamöters vägnar: Rudolf Cederström.
På Högvördiga Preste-Ståndets Ledamöters o o vägnar: C. v. Rosenstein.
På Vällofl. Borgare-Ståndets Ledamöters vägnar: J. Wegelin.
På Hedervärda Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar: A. J:son Hyckert. G. A. Silverstolpe.
Härmed följa 4 bilagor (A—D). 726 Riksdagen 1815.
Bilaga A till Mom.