Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Talet oin att kvinnans känsliga hjärta skulle lagga hin- ' r - '.
der i vägen för hennes anvandande i fattigvårdens styrelse %r således endast ett tomt tall.
Nan kan snarare vända om satsen - eller såsom en bland de ph dessa omriden för- farnaste kvinnor uttryckt det:, att gifva understöd &amp; t lat- tingar och drinkare, af oföretagsamhetens och den bristande omtinksamhetens sarskildte representanter - det har hon för känsligt hjärta att vara med oms.
Hon kan ej vara med om ett B system B, som i sin släpphändta missplacering af de skattdragandes medel röfvar friin mingen som verk- ligen.
kan och vill varaktigt upphjiilpas och i stillet fostras oduglingar, kanske brottslingar.
Alldeles oafsedt den mordiska vinsten hkraf, för hvilken ingen yttre värdemätare finnes, medför sådan betanksamhet och daraf följande användning af medlen p&amp; deras .Iattci plats förvisso verklig besparing.
E t t liknande förhillande k m ock aga rum ifriga om kvin- nans inflytande pk f attighusens och f örsör jningsinr aktningarnes inre anordningar.
Genom kvinlig omtanke och kvinlig upp- - märksamhet på, detaljerna kan man ofta bereda understödsta- ga.rne en lyckligare och bättre tillvaro utan atit det beböfver blifva dyrare.
I England och Förenta staterna, dar man liinge- sedan med tacksamhet beredk kvinnan officiel plats i fattig- vhrdens styrelse, har man vid dessa stora hushhl1 på, mång- hundrade personer funnit kvinnans råd.
och insikter ovarder- liga.
Och jag betviflar alls icke hvad som föniihats af Englands banbryterska på detta omride, miss Louisa Twining, i hvilkens siillskap jag haft tillfälle att besöka fattighus i London, näriiiigen att inom de numera, sedan svira miss- förhallanden afl agsnats, allra f örtriiff ligast ordnade inrättinin- gar funnits mycket mer %n ' nbgon anar, som endast ett kvin- ligt öga lcunnat ~ p p t a c k a och genom hvars ändrande vik- tiga förbiittringar införts, utan att dette med nödvändighet behöft medföra ökad kostnad.
Det skulle vara af synnerligt inbesse att, s i snart sa- dant lampligen later sig göra, få lära kiinna erfarenheterna frhn de fattigvirdssamhällen i vårt eget land, dar kvinnor nu under e t t, eller annat år haft tillfälle att arbeta sisom med- lemmar af fifnttigvirdsstyrelse.
Antalet Gr visserligen ännu, ytterst ringa.
Men man bör därvid ej glömma, att p i lan- det lagen endast medgifver kvinnans invaljande dar kommu- e.
.nalniiiilnden icke jamviil utgör fattigvårdsst~relse.
Härigenom &amp; r med ytterst få iiiidmtng liviniians valbarhet inslzränkt.
till st " d erna:.
* * ' J: I Sveriges hufvudstad, soiu man vilntat skulle gå i spetsen för hela rörelsen, hai frågan om kvinnans deltagande i fattigvarden hittills r avancerat bakliinges r.
Redan i in.
struktionen för församlinwrnes fattigvårdsst~relse~ af d.
4 nov.
18 7 1 fanns stadgadt att inom hvarje distrikt i ' försam- lingen skulle finnas en ordningsman, till ' hvilken befattning kupde utses j ä ~ d 7cvinna .. Således hade församlingen då rättighet att anlita kvinnan till ett af de viktigaste göro- inklen inom fattigvarden.
Detta upphörde emellertid vid införandet af rotemansinstitutionen.
Och n är s&amp; närmare .tjugu &amp; r efter den ofvannärniida instruktionens utfärdande Stockholms stads fattigvårdsnämnd hade att afgifva utlatande rökande ' förslaget till lag om kviums.
inväljande i fattig- virdsstyrelse, hade man kommit s&amp; lin@ bakut, att niimn- - den fann sig föra$hteii att afstyrka fökslaget!
Den har sedan med orubblig konsekvens vidhållit denna sin ståndpunk$.
Denna konsekve~is iii * emellertid fran en annan synpunkt .en besynnerlig inlronsekvens.
T y i praktiken har man icke billler har i Stoclrholm kunnat undvara kvinnans bitriide.
Fattigvårdsaairinden räknar - det som sin särskilts f örtjänst att några af försatnlin~ar~ias fattigvkrdsstyrelser för tillsyn öfver de fattiga anvärida s. k. församlingsdia.konissor.
Ja, e11 ledamot af fattigvårdsstjrelse skrifver .följande.
oid, - i hvilka sannolikt hvar och en enskildt af fattigvårdsnamndens.
leda- möter ar villig att inst5mma: rfattigvård utan stöd och bi- ' stand af våra kvinnor rent af förefaller som .en otankbar- het ».
Och dock drager just den som yttrat dessa ord hiiftigt i harnad mot tanken pk att geuom kvinnans inväljande i fattigvårdsstyrelse eller nämnd skänka h-ne.
stödet af lagens ansvar och förplilztelser.
Hon är nog bra, men.
blott slsom frivillig.
» Oombedd och oansvarig »., då ar ho11 för- trilff lig.
Men dörren.
' till lagligt delta.g ?nde ', i f attigvardens rådslag och beslut hklles.
omsorgsfullt tillsluten.
Sker detta '.
af en onödig ömhet för kvinnans kvinlighet eller af en h d f t omedveten - fruktan för hennes kritik?
I alla händelser gäller det n u att skapa eii opinion som - vederbörande icke längre 1mnn.a motstå,.
Erwt Beclcman.
Ur de senaste arens litteratur i kvinnofrågan.
(Forts. frhn ' haft.
2,) Det var i Föreda statema kvinnosaksrörelsen föddes, och det ä r därifrån den spridt sig utöfver viklden.
Ingenstädes ha heller kvin norna tagit en s % betydlig del i sitt lands historia.
Under friliets- kriget gåfvo de de största bevis på mod, förstand, dugande kraft och sjalfuppoffrande fosterlandskärlek och vor0 icke sällan i dessa afseen- den ett föredöme ' för männen.
Det var Abigail ginith, hustru till John Adams, senare porenta staternas president, som uppgjorde pla- nen till slcilsmassan från England.
Det var kvinnor, som stiftade Anti-Tea-Leagues och Dauglitersiof-Lights föreningar.
Deras verksamma och kraftiga uppträdande under kriget hade gjort dem v81 förtjänta af a t t deras lands nya frihet och oberoende afven kommit deras kön till godo, men häraf blef intet.
Förgafves agiterade de, liöllo möten, uppsatte petitioner, allt för a t t få rösträtt.
Abigail Smith gjorde ett sista försök.
I mars 1776 skref hon till sin man: &gt;Om kvinnorna icke erhålla de rgttigheter de begära, äro vi beslutna a t t satta i gång ett uppror elnot er, och vi anse oss icke skyldiga a t t lyda lagar, i hvilkas antagande eller förkastande vi icke haft någon dels.
Denna rörelse saknade emellertid organisation och var vanmäktig a t t genoindrifva sina önskningar och sina reformer.
Kvinnornas for- dringar vunno ingen genklang, och kongressen i Washington förblef döf för deras klagan.
Men striden iterupptogs gång på gang, och kvinnofrågan gjor- des till föremil för oriikneliga förearag, möten och broschyrer.
Det var dock en sak, som mer än alt annat bidrog till frigans utveckling, och det var striden för slafveriets afskaffande, I denna strid kam- '.
pade kvinnorna i främsta ledet, de bildade de första antislafveriför- eningarna.
Den l 2 juli 1840 l&amp;ls i London en stor internationell kongress för slafveriets afskaffande.
De amerikanska kvinnoföreningarna ville vara representerade vid kongressen och hade sändt delegerade, nien kongressen nekade att mottaga dessa, emedan.
de voro kvinnor, och de måste återvända till sitt land, utan att hafva kunnat utföra sitt uppdrag.
Denna liandelse öppnade ögonen på de amerikanska kvinnorna, de insågo, att det icke var nog att begära ' negrernas frigörelse, utan att de äfven behöfde uppträda mot det ok, som tryckte dem själfva.
Alt sedan 1840 har ocksi ett korsthg pågått i F.örenta staterna för höjande af kvinnans ställning.
Å r 1848 hölls i Seneca Falls den första kvinnokongressen.
Sedan dess har nära ett halft arhundrade förflutit.
Negrerna i Nordamerikas Förenta stater hafva sedan länge varit i åtnjutande af alla medborgerliga rättigheter, men kvinnorca, undantagandes i en enda stat, sakna ännu medborgarens första rätt, den att utöfva inflytande p % sitt lands lagstiftning!
Likväl har icke denna rörelse varit utan sina välsignelserika följder p % kvinnornas ställning i familjen och staten.
Öfverallt har genom speciella lagar tillförsäkrats skydd för de unga flickorna och aktning för kvinnan.
Lagstiftarne ha frigjort den gifta kvinnan och tillerkänt henne lika rattigheter med mannen öfver hennes agendom och hennes barn.
Det finnes i Förenta staterna tv % olika system, soin tillämpas i afseende på den gifta kvinnans civila ställning.
Det ena, ägen- domsskilnadens, gör af den gifta kvinnan en juridisk personlig- het, fullt skild fran mannen.
Hon är icke längre.
ställd under mannens in %lsmanskap utan ä r, fullkomligt fri och obe- roende.
Hon förfogar fritt öfvei dl sin lösa och fasta ägendom och agei äfven att genom testamente disponera öfver den .. Utan mannens bistånd kan hon tala och svara inför domstoi.
ä agen ' t. o. m. för- bjuder l~varje öfverenskommelse .inellan makarna.
hvilken vore ' af den art, att den kunde fil1 den enes förman inskränka den andras frihet.
Detta system råder liiifvudsakligen i de östra staterna.
I de vestra staterna däremot gäller i allmänhet iigendomsgemen- skap makarna emellan.
Detta system, som först antogs i Kalifornien, skiljer sig dock betydligt frin hvad vår lagstiftning menar med ägen- domsgemeriskap.
Makarnas rättigheter och skyldigheter äro fiillkom.
ligt desamma inom iiktenskapet: Lagen har i afseende pk liustrun ' '
afskaffat alia diskvalifikationer, som icke samtidigt träffa mannen.
Modern har samma rättigheter och samma skyldigheter som fadern gent emot de omyndiga barnens vård, uppfostran och underhåll.
Hon delar med honom ratten att bestämma öfver barnens undervisning och framtid.
Ingen af de b8da makarna kan utan den andras samtycke afsliita något kontrakt.
Rörelsen för kvinnans rätt har dessutom åstadkoininit en mängd reformer.
till förmån för den kvinliga ungdomens uppfostran och under- visning.
I de flesta stater ar afven gossarnes undervisning anförtrodd %t kvinnor, samuppfostrau ar flerstädes införd, de unga flickorna er- hålla aileänt samma undervisning soin gossarne, högskolor och iini- versi-t st % dem öppna.
De barrierer, som i andra länder inskränka det.
kvinliga verksamhetsomr %det, hafva af lagstiftarna borttagits; Handtverk och fria yrken stå kvinnorna öppna.
Tusentals kvinnor agna sig åt läkarekallet.
I 25 stater och distriktet Colnmbia ha kvinnorna ratt att idka advokatyrket.
5Ianga äro Sven de statens ämbeten, som kunna beklädas af kvinnor, sal kunna de blifva fangelse- och skolinspektörer, sjukhus- och hospitalslakare, ledamöter af skol-, sjukhus- och fängelsestyrelser.
Vid tullverket, vid doinstolarna, vid de ministeriella byraerila, vid polisen, o. s. r.
äro kvinnor anställda.
I de ' Resta stater - ha kvinnorne rösträtt och valbarhet till skolrhden.
I Kansas äro de röstberättigade och valbara till den kommunala re- presentationen.
I Wyoming hafva de sedan 1869 b %de kommunal och politisk rösträtt, Samtidigt fingo de afren i nämnda stat ratt att sitta i jury.
Sistnämnda rättighet har gifvit de bästa resultat, hvilket bl, a. fraxnghr af en rapport af John Kingman, ledamot af Förenta stater- nas.
Iiogsta domstol.
Ur denna rapport anföra vi följande: 2 8 8 länge jiiryn ensamt utgjordes af män, var det ständigt omöi - ligt för domstolarna a t t.
f&amp; lagar niot dryckenskap, spel, osedlighet, oordning.
under olika former tillämpade.
Sedan några kvinnor suttit i juryn under hvarje session har det blifvit helt annorlimda.
De, tyvärr alltför ' f % kvinnor, som deltagit i juryns arbeten, hafva med framgång utfört sitt %liggande.
Hvarken i straff- eller civilmiil har inan sett nsgon dom ändrad i en process, där kvinnor deltagit i arbetet, och det ar helt naturligt: de följa med större uppmärksamhet malets g %iig; de granska noga alla handlingar; de l i t a mindre in- verka p % sig af affärsförbindelser och yttre hänsyn; de sköta med ett ord sagdt sitt uppdrag ined större samvetsgrannhet.
Det finnes intet exempel på att jurykvinnor %dragit sig Ilat eller att man brustit i vördnad mot dem.
Tvartom äro de allinht aktade och ansedda., Och i sjalfva domsalen liar kvinnornas närvaro haft '
ett godt iiitlytande, ' där rhder ordning, dekorum ' och männen iakttaga.
det mest vördnadsfulla sätt mot dem.
I alla afseendeu har .saleii an- tagit ett allvarligare utseende och rättsförhandlitigarna expedieras Iia- stigare.
Till slut vill jag förklara, att jag icke märkt någen af .de olägenheter, som ständigt anföras af dem, hvilka äro emot a t t kvin- norna få tillträde till det effentliga l i f v e t.
Om vi ifrån den stora republiken pk hinsidan atlanten vända våra blickar till vår egen viirldsdel, niåste vi erkänna, a t t den i af- seende pk kvinnans ställning står betydligt efter, hvilket också fram- gfir af dessa redogörelser.
Nästan p i alla stadier af undervisningelis område är det säinre sörjdt ' för flickofnn an ' för gossarne.
I flere länder sasoin Tyskland, Ryssland, Spanien äro universiteten.
stängda för kvinnor.
Politisk rösträtt hafva de endast ' på ön Man samt inom godsägarklissen i den österrikiska monarkien, kommiinal rösträtt eri- dast ' i några få länder såsom England och .Sverige.
Ytterst f å plat- ser i statens tjänst, och dessa alltid af underordnadt slag, sta dem öppna.
Advokatyrket ä r ännu öfverallt stangdt .för dem, ehuru flere kvinnor aflaat fullständiga juridiska examina och så väl i Belgien som Italien sökt inträde p i advokatbanan.
Och den gifta kvinnans ställning iiiför civillagen, hurudan a r '. '
d % den?
SI och ' med äktenskapet förlorar kvinnan alla sina rättigheter, Hon förlorar sin frihet och sitt oberoende.
Hon iindrar namn och antager sin mans nationalitet och ' har icke ' längre själf ' ratt a t t välja vistelseort.
Hon ar skyldig sin nian lydnad och ser sig ' tvungen a t t följa honom- hvar han behagar SI&amp; sig ned, t. o. m '.
om det ' vore p&amp; ett stalle, ' d#r pesten, rasade.
Om hustrun nekar a t t sammanbo med ' sin man, har denne rätt a t t med våld återföra henne till makarnes lieni.
Våra lagar %lägger hustrun plikten af absolut trohet utan ' att mannen är maerkastad samma plikt.
Öfver barnen äger modern in- gen rätt, utöfningen af f öraldramy ndiglieten tillkommer.
ensamt man- iien.
Äktenskapet liar icke endast den verkan, a t t det ohintetgör iiastrans frihet, utan det medför också för henne ett absolut jiridiskt oniyndighetstillstånd.
' Den gifta kvinnan får icke föra sin talan inför domstol, hon får icke bortskänka, afyttra, inteckna eller tillliandla sig iigendom utan mannens tillåtelse. '
H a r hon gift sig utan ' äktenskaps- förord, Iivilket i syiinerhet inom arbetsklassen är det vanliga, ser hon s i n ägendoin, sina räntor, sin arbetsförtjänst, sitt bohag falla i nian- '
nens hander.
Yår civillagstiftning gör af den gifta kvinnan en va- relse underlägsen slafven, ty inedau i det gamla Rom en husbonde kunde frigifva sin slaf, a.r det under trycket af våra lagar mannen förbjudet att afstå från nhgon af sina rättigheter på liiistruns person eller något af de prerogativ, hvilka tillkonimer honom som farnil- jens clief.
B ' Så skildrar Louis Frank den gifta kvinnans ställning och on1 hans skildring närmast afser de länder, pii hvars lagstiftning verlds- betvingaren Napoleon tryckt sin prägel s % val som sitt namn, finner den dock i mycket sin tillämpning afven pi % andra eiiropeiska länders lagstiftning, ehuru det bör erkännas, att seden i allmänhet är biittre an lagen.
a ~:: I: I 3 La Femme dans les Emplois ppzrblz ' cs~ har Louis Frank lit- förligt granskat en af de in %ng,z sidor af kvinnans ställnirig i sain- liället, som han iner eller mindre öfversiktligt behandlat i sin ofvan omskrifna bok ~ E s s a sur i la Condition politique de la Femme,.
Han redogör själf i företalet for anledningen till utgifvandet af sitt senaste arbete.
Med början af år 1893 öfvertog belgiska staten i flere stader telefontjänsten, hvilken förut legat i enskilda bolags händer.
Kvinnor hade allmänt och med stor framgång anvandts aF de enskilda bolagen, men detta förhkllande var icke i den konservative belgiske post- och telegrafministern Vandenpeerebooins smak, och han beslöt att göra en ändring häri.
Till detta ändamål föreskref han en examen, som äf- ven skulle aflaggas af de redan anstälda telefonisterna.
Fordringarna voro dock s&amp; höga - s % fordras bl.
a. kunskap i - såväl franska ocli flamländska som i två framniande sprak samt ganska stora insikter i matematik (kvadratrötter, lösning af ekvationer af andra graden etc), fysik och kemi - att enligt all sannolikhet telefonisterna icke skulle kunna genomgå denna pröfning, så mycket mer so111 de under sin trägna 10 timmars dagliga tjänstgöring icke torde h a h a mycken tid att bereda sig till denna examen, livilken nästan kan betraktas som en orimlighet, i synnerhet soni den högsta lön telefonisterna i statens tjänst erhiilla ' är 750 francs.
Detta var emellertid icke första gbngen ministern Vandenpeere- boom ipp tradt fiend tligt mot kvinliq verksain het.
Allt sedan han 1884 kom i spetsen för post- och telegrafdepartementet ha inga kvinnor fått tillträde till de tjiinster, som förut inoin dcssn verk statt '
deni öppna, och inan liar soiii iirsiikt för.
kvinnornas utesliitonde p$- statt att försökei ined deras anställande ej utfallit gynnsanit i ~ e l ~ i e n.
Frank liar diirföre med sin broschyr velat länpm en ikredning af resiiltcbten i andra läiider af kviiiriniis anviindaiide i statens ocli det allmäniias tjlnst, och lian redogor för samtliga förordningar och dekret .röraiide denna frapa, för antalet anstgllda kvinnor i, de olika länderna, beloppet a f, deras löner, villkoren för deras aiistiillande ocli avancp.inent, exnmensfordri ngar, anför vidare nt1.åtanden och oindöinen af departeinentschefeï och ininistrar rörande resnlta4en af kvinnors arbete på desso.
verlzsainlietsoinrAden.
Det är Frankrike aran tillkomnier att först Iiafva i t kvinnor öppnat tillträde till statstjiinst6r, och detta föi iner ' ä11 ett århnndi.de sedan.
Andra stater, diir kvinnor iiineliafvn tjiinster i det offentliga lifvet, hnfvudsakligen inom post-, telegraf- och telefoiiverlren, samt - vid.
järnvägsrne, men äfven ioom andra omriden, äro storbi ' itannien, Scliweiz, Hollaiicl, Italien, sianien, Sverige, orge ge, ' Ikninark, Fin- land, ~ ~ s l r l ~ n Österrike, cl, Ungern, ~umiinien, Ryssland, samtliga britiska koloiiier, flere af de sydamerikanska republikerna ocli Förenta staterna.
I sistn&amp;inda land inneliade 1891 icke mindre an 14,692 lrvinnor, tjänster inom olika grenar af förbiiiidsförvaltiiingei7, llvartill koin en mängd kvinnor, so111 voro aiist&amp;llda i de olika staterms s#r- skilda administrationer.
Af de ineddelade uppgifterna fr,zingkr, att kvinnornas verksain- liet laiiinat de blista resultat, öfverallt liar de anställda kviiiiit; irnsu.
antal ökats och flere vesl~samlietsomr~clen öppliilts för dem.
De oni- döinen, som afgifvits om det sätt, livainpå de skött sina &amp; ligganden, äro afven de fördelaktigiste.
Att efter Frank citei1a alla dessa omdöme!
sk,ulle fö- oss för l h g t, dock vilja vi s&amp;soni exempel anföra dem,: soin nfgifvits.
i tv&amp; i socialt och politiskt afseende så skilda länder s o m ~ y s s l a n d ocli Förenta st ?terila.
Den ryske rriinistern föi * koinmiiniltationsvlsendet yttrar i en rappoït af den 29 nov.
1892., Kvinnoarbetet kan ooiiitvistligen anses soin i alla .afseenden mycket fiirdelalztigt Allt niedan det är billigare än inannens, utföres det vanligen ytterst samvetsgrannt och punktligt och lainnar .i jiini-.
förelse med niäiiiiens ingeiiting öfrigt att; önska.&gt; I ett meddelande af den 27 sept.
1892 f r i n Förenta stateriias.
arbetsmi nisterium skrif ves:, .., Vi kiinna lainna er följande vittnesbörd frhn departeinentsclie- ferna och alla deni, soni Iiafva nilgon erfarenhet i iiiniiet: Alla erkänna ' ' *
94 / och betyga, a t t kvinnoarbetet, sedt i sin helhet, standigt varit pb det högsta tillfredsst~llande (eniinently satisfactory).
p å gnind af denna utredning drager Frank den s l u t ' s a t ~ e n,,.
~ t t om försöken med kvinnors anställande i statens tjänst icke i Belgien utfallit lyckligt, beror d e t t a pk a t t den konservat ' iva regeringen a priore önskat experimentets misslyckande.
Men samtidigt förklarar - han, a t t lians arbete icke tillkommit i något partisyfte och tjllägger: .Försvaret af kvinnornas rättigheter bör icke vara ett monopol för något sarskildt politiskt parti.
.På detta omrkde fordrar billigheten, a t t upplysta män af alla partier racka hvarandra handen, då kvin- norna i vårt land icke äga ' någon erkänd politisk makt och ieke in0.m parlamentet aga nkgra .ombud, som kunna representera deras intressen ocli försvara deras rättiglieter.
s Med dessa högsinnade, ord af den belgiske författaren vilja vi för denna gång sluta vår öfversikt af nigra af de seiiaste arbetena inom kvinnosakslitteraturen för a t t möjligen en alinan gång Aterkomina till en granskning af .nå,gra andra, siirskildt ett par arbeten af stort intresse, so111 nyligen utkoinmit i vårt grannland Finland.
, ' Maric~ Cedwschiöld.
På tröskeln till Asien. '
Underligt kandes ' det att sätta foten på Asiens jord, detta gamla Asien, där vårt släktes vagga stått - urheininet för religioner och civilisationer - kontinenten ined det mystiska inre, hvarifrån vulka-.
ner af människokrafter sh ofta utsände sina lavaströmmar öfver Eu- ropa, skakande det i dess grundvalar.
Det var i Batzcm vid Svarta hafvet landstigningen skedde.
Man hade bara a t t vanda ryggen till liainnen, dar svarta ångbBtskolosser - tillräckligt fula för a t t vara från Europa - lago och lastade fo- togén för a t t f å ett lefvande och starkt intryck af a t t befinna sig i en.
ny världsdel.
Omkring femtio olika folk tra.ngcs inom Kaiikasusläiidernas icke alltför vidsträckta område, ocli på dessa s&amp;g ' nian redan har en brokig profkarta.
Den öfvervägsnde delen a f dessa inanniskor tycktes till- höra en lå.ngt ädlare race än de europeiska folken i alllnanhet, men här funnos ocksh typer ined utseenden .sh vilda, så hemska, så rof- .. djursliknande, a t t nykomlingen fattades af en ovillkorlig skräck.
Alla- -
' tycktes de besi9a ett öfvermått af fysisk kraft, alla vor0 de - beväp- nade till tanderiia, soin om den råa styrkans, dagar ännu icke.
vor0 räknade.
Blla biiro dräkter högst olika deni man ser i vhr.världsde1, och - för att göra intrycket fiillstäridigt - det kvinliga elementet lyste genom sin frånvaro.
J a, detta var Asien, det var tydligt, - Asien i sin kraft som i sitt barbari, i sina stelnade lifsforiner och dock med det iiråldriga adelsmärket på, pannan.
A t t se Iivilka villkor moder Evas döttrar lefde under i denna hennes egen världsdel intresserade mig naturligtvis i högsta grad.
A t t det var här som Islains inördande bojor tryckte kvinnan tyngst, det var mig icke obekant, ej heller att här fiinnos kristna folk, som lhtit sig påverka, af inuhammedansk- uppfattning, livad kvinnan beträffar.
Men historien hade, ocksh lärt mig, att bland alla de stackars träl- bundna systrarna skulle finnas en typ af ntprägladt godt gry, som försthtt- att förviirfva sig en för denna världsdel enastående frihet och som inäktat fostra frie män, hjältar och i häfderna verksamt ingripande kvinnor.
Det var i förgta rummet denna typ jag ville l ä r i kilnna.
Med makalös energi lm ryssarne lyckats, niedelst järnväg, för- binda en hamn vid det Svarta hafvet med en hanin vid det Kaspiska.
Hvad denna bana ha.r kostat, särskildt med afseende på människ.olif, lär vara förfärligt.
Banan g i r nämligen till att barja med genom vilda, träskuppfylda lirskogar, där sumparnes och den starka.
växtlig- hetens.
iitdunstiiingar alstra febrar så niördande, att människorna falla - för deras angrepp, som axet för lien p&amp; skördens dag.
Det är icke utan en känsla af tacksamhet - och djup tacksam- het and&amp; -, so111 man i dessa vilda trakter återser de skenor, Iivilka af poetiska resande i Europa så ofta blifvit förkättrade, och nog skulle man vara ett odjur af känslolöshet, om icke tanken dröjde med röfelse vid de tusende människolif, soin offrats för att bereda vag för dessa.
skenor och funnit en namnlös graf i denna mördande naturs famn.
Från Tiflis hade nian skrifvit till mig, att det alltid på dessa tåg fanns htininstone en dainkiipd och att jag ändtligeii borde skaffa mig plats i deniia.
På sainina gång hade man varnat mig för a t t taga handbagage ined i kiipdn.
Vägen gick naniligen genom trakter, där befolkningen hade en uppfattning af mitt ocli ditt, som stundorn blef ödesdiger för de resandes effekter.
, Efter a t t lia br %kat litet med de svbra ryslra bokstiifverna fann jag ganska riktigt dainkupén.
Det var en stor, treflig vagn i flera afdelningar med passage inidt igenom.