Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
'S kommer, i enlighet med Preste- och Bonde-ståndens beslut, hälften af den per sonliga skydds-afgiften, som för närvarande ingår till Stats-verket, att öfverlemnas åt kommunerna, på sätt nu sker med folkskole—afgiften, under följande vilkor: a) Skol-lärarnes löner höjas, så att hvarje, inberäknade alla emolurnenter, uppgår till minst 400 R:dr Runt. b) Äro de allmänna medlen härtill icke tillräcklige, skall församlingen fylla bristen. c) Är någon Skol-lärare, såsom innehafvare af både klockare- och lärare— tjenst eller på annat sätt redan så aflönad, att någon förhöjning icke behöfves, då skola de här beviljade medlen användas lill andra för folkundervisningen gagneliga ända mål, helst flere lärares antagande. d) De af Staten anslagna medel få icke, utan Dom-kapitlets tillstånd, användas till annat än skol-materiel och lärares aflöning.
Den summa af 24,000 R:dr R:mt, som, enligt Utskottets förslag, skulle ställas till Kongl. Maj:ts disposition, att, i mån af behof, användas till understöd för inrättande af sådane högre folk-skolor, som i mom. 3:e under Litt. B. och C. omförmälas, har blifvit beviljad af Ridderskapet och Adeln samt Borgare- och Bondestånden.
Stånd har likväl, i olikhet med Utskottets framställning, ansett att dessa medel borde utgå af anslaget vid 8:de Hufvud-titeln till folkundervisningens befrämjande.
Presle-ståndet har deremot förkastat hvad Utskottet uti ifrågavarande mom.
3. föreslagit.
Som förstnämnde 3:ne
Stånds beslut således äro öfverensstämmande i afseende å anslagets belopp, har Utskottet ansett detsamma vara af Rikets Ständer bifallet; och torde, sedan Rikets Ständers beslut i afseende å nästföregående punkt blifvit fat— tadt, komma att bestämmas från hvilken titel nu ifrågavarande anslag skall utgå.
Beträffande beloppet al det understöd, som skulle tilldelas hvarje sådan högre folk-skola, hade Utskottet hemställt, alt detta måtte bestämmas till minst dubbelt af hvad i distriktet derför sammanskötes, dock icke öfverskjutande 1,000 R:dr R:mt; men då endast Borgare-ståndet dertill lernnat bifall, har Utskottet ansett sig böra, med frånträdande af sitt i detta afseende gjorda förslag, hemställa att, på sätt Ridderskapet och Adeln samt Bonde-ståndet beslutat, det understöd, som må tilldelas de ifrågavarande skolorna, må be stämmas till högst dubbla beloppet af hvad i distriktet sammanskjutes, dock för hvarje skola ej öfverstigande 1,000 R:dr Runt. 6 Sammansatta Stats-, Bevilln.- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk, Mern. JU 35.
Som den af Utskottet under Litt.
D. l:o gjorda framställning om utvidgande af det i Stockholm varande seminarium blifvit bifallen af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-ståndet, men afslagen af Preste- och Bonde-stånden, har Utskottet ansett sig böra vidhålla sitt berörde, af 2:ne Riks-stånd gillade, förslag, samt inbjuda Preste- och Bonde-stånden att, med frånträdande af sina uti berörde afseende fattade beslut, instämma med de 2:ne öfriga Stånden.
1 händelse denna inbjudning icke varder af någotdera utaf Preste- och Borgare-stånden antagen, torde följande omröstning böra anställas. 2:o.
Den som bifaller Sammansatta Stats-, Bevillnings— samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-ståndet gillade framställning, att det i Stockholm varande seminarium må utbildas till ett seminarium, som fullständigt framvisar don ståndpunkt, hvarpå folkbildningen bör stå, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, warder berörde framställning, i enlighet med Preste- och Bonde-ståndens beslut, afslagen.
De 3:ne särskilda stadganden, hvilka Utskottet i öfrigt, rörande seminarierne, föreslagit, äro genom Ridderskapet och Adelns samt Borgare- och Bonde-ståndens dertill lemnade bifall af Rikets Ständer gillade, hvilket Utskottet skolat anmäla.
Hvad angår de anslag, hvilka för bestridande af erforderliga omkostnader för de under Litt.
D. l:o omförmälda föremål af Utskottet föreslagits, så hafva desamma blifvit bifallna af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-ståndet, men afslagna af Bonde-ståndet.
Presle-slåndet, som afslagit Utskottets förslag under litt. b) om beviljande af 20,000 R:dr R:mt till understöd för lärare-lärlingar, har förklarat sig vilja uppskjuta afgörandet af de öfriga under litt, a), c) och d) förekommande anslagsfrågor, intilldess Stats-Utskottels förväntade utlåtande angående regleringen af utgifterna under Riks-statens 8:de Hufvud-titel till pröfning förekomme.
Vid sådant förhållande, och då Utskottet inhemtat att Stats-Utskottet vid regleringen af 8:do
Hufvud-titeln uppskjutit behandlingen af frågorna om anslag till folkundervisningen i afvaktan å Riks-ståndens beslut i anledning af Sammansatta Utskottets deröfver afgifna betänkande, har Utskottet ansett sig böra hemställa, dels att
Preste-ståndet måtte uti de uppskjutna anslags-frågorna nu fatta beslut, dels ock att, intilldess sådant skett, med sammanjemk - Sammansatta Slats-, Hemlin.- samt Allm. Bese.- och Ekon.-Utsh.
JYs 35. 7 ningen af Riks-ståndens skiljaktiga beslut angående anslaget till lärarelärlingar malte anstå.
I afseende å Utskottets hemställan i fråga om vilkoren för foikskole-lärares antagande, hvilken hemställan blifvit af Preste-ståndet afslagen, äro de öfriga Riksståndens beslut i så måtto sins emellan skiljaktiga, att
Bonde-ståndets innefattar bifall lill densamma oförändrad, men Ridderskapet och Adelns samt Borgare-ståndets med den förändring, att, i stället för orden: vederbörande seminarium endast ordet seminarium införts.
I anledning häraf får Utskottet inbjuda Bonde-ståndet att vidtaga enahanda jemkning af sitt beslut, hvarigenom detsamma kommer att öfverensstämma med nyssnämnda tvänne Stånds. Hvad Utskottet föreslagit under Litt. D.
2:o om inseendet öfver folk-slcolorna har blifvit gilladt endast af Ridderskapet och Adeln, men afslaget af såväl Prestesom Bonde-ståndet, med förklarande af sistnämnde Stånd, att det ansåge den föreslagna Inspektörs-stiftelsen icke medföra större säkerhet om folkskole-väsendets ändamålsenliga ordnande och vård, än som, enligt Ståndets tanke, borde förväntas blifva en följd af Folkskole-stadgans och andra allmänna Författningars bestämmelser om Skol-styrelsens, Pastors, Dom-kapitlets och Biskopens skyldigheter i förutnämnde hänseende.
Borgare-ståndet har deremot återremitterat frågan till Utskottet, som af den i ämnet förda diskussion inhemtat, att de ledamöter, hvilkas yttrande föranledt återremissen, ifrågasatt nyttan och ändamålsenligheten af den föreslagna inspektionen i förhållande till den kostnad den skulle komma att medföra.
Då Utskottets förslag således icke vunnit bifall inom mer än ett Stånd, bar Utskottet ansett sig böra, med frånträdande af samma förslag, hemställa, att Borgare-ståndet ville instämma i det beslut, hvaruti Preste- och Bonde-stånden uti förevarande fråga stannat.
I sammanhang med återremissen af frågan om inseendet öfver folk-skolan har Borgare-ståndet jemväl återremitterat punkten G., deruti Utskottet hemställt, att ett årligt rese-anslag af 1,500 R:dr R:mt måtte för nu instundande statsregleringsperiod varda Herr Grefve Thorsten Rudenschöld anvisadt; men som ifrågavarande rese-anslag genom de 3:ne öfriga Riks-ståndens dertill lemnade bifall är af Rikets Ständer beviljadt, har Borgare-ståndets återremiss ansetts icke föranleda tili någon åtgärd.
Stockholm den 6 November 1857. 8 Sammansatta Stats-, Bevilln.- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Vtsk.
JYi 33.
Reservationer: l:o af Herr Prosten Melander: »Då Utskottet vid öfverläggningen rörande Inspektörer öfver folk-skolorna ansett sig böra till voterings-proposition framställa alternativet att antingen vidhålla eller frångå sitt förra beslut oförändradt, så har jag för min del icke kunnat gilla densamma, utan håller före, att Utskottet bort, i afseende på Ofver-inspektören, frånträda sitt beslut; men att, då de fleste anmärkningarne inom Stånden rört sig omkring olägenbeterna af att inrätta nya tjeusler, och då kontrollen mindre varit afsedd i Utskottets förslag än meddelandet af upplysningar och råd m. m., Utskottet bort i så måtto förändra sin hemställan om Stifts-inspek— törer, att Utskottet föreslagit, aft 15,000 R:dr R:mt måtte ställas till Kongl. Maj:ts disposition för att bereda tillfälle för Seminarii-föreståndare eller andra dertill förordnade personer att besöka stiftens folk-skolor, för att å Domkapitlens vägnar inhämta kännedom om der använda lärosätt samt meddela lärarne upplysning och vägledning». 2:o af Herr J. F. Björkman: »Emot det Sammansatta Utskottets, med en rösts pluralitet, fattade beslut, att frånträda sin mening i afseende på de föreslagne Inspektörerne för folk-skolan, får jag mig ödmjukligen reservera.
Då Ridderskapet och Adeln bifallit Betänkandet äfven i denna del och Borgareståndet återremitterat detsamma, hufvudsakligen emedan betänklighet uppstått att godkänna beloppet af det för ändamålet föreslagna anslag, icke derföre att man ogillade sjelfva principen, tror jag, att det Sammansatta Utskottet ej saknat skäl att i denna fråga, hvilken jag anser vara en lifsfråga för folk-skolans förbättrade organisation, antingen vidblifva sin mening, eller åtminstone endast sålunda förändra densamma, att den för ändamålet föreslagna summan något nedsattes.
Institutionen hade då, fastän i mindre skala, kunnat komma till stånd och, om den befunnits ändamålsenlig, vid en annan Riksdag vinna vidare utveckling».
Häruti instämde Sv.
Renström. 3:o af Daniel Danielsson från Jönköpings län: »Emot Sammansatta Stats-, Bevillnings— samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets förevarande Betänkande får jag anmäla min reservation, af följande skäl:
Jag hade ansett det Sam mansatta Utskottet bordt fästa afseende vid Preste- och Bonde-ståndens sammanstämmande beslut och taga dem till grund för det nu afgifna Betänkandet, såsom de enda fullkomligt sammanstämmande från Riks-stånden, och till följd af detta förhållande hade Utskottet bordt frångå sitt förut fattade beslut.
Häruti instämde Per Nilsson i Espö från Malmöhus län, Nils Svensson från Christianstads län och Jöns Pehrsson från Blekinge.
Sammansatta Stats-, Bertlin,- samt A'lm. Besv.- och Ekon.-[Ilsk.
M 54. 9 M 34.
Ank. lill Exp.-Utsk. d. 9 Nov. 48S7, kl. 6 e. m.
Sammansätta Stats-, Bevillnings- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Memorial, i anledning af Rikets Ständers skiljaktiga beslut, rörande Utskottets Utlåtande JV° 20 öfver vackt motion om beviljande af pension åt Grefve Thorsten Rudenschöld.
Vid föredragning af ofvannämnda Utlåtande hafva Ridderskapet och Adeln samt Presle-ståndet bifallit, att den af Utskottet föreslagna pensionen 2,000 R:dr R:mt årligen, må varda Grefve Thorsten Rudenschöld för hans återstående lifstid tillagd, att från och med nästkommande år af allmänna Indragnings-statcn utgå; hvarvid Preste-ståndet likväl fästat det vilkor, att, derest Grefve Rudenschöld inträder i Statens tjenst, så stor del af pensionen skall afdraga» och Slats-verket behållas, som motsvarar den lön, han af Staten uppbär.
Borgare-slåudet har deremot fattat ett från Utskottets förslag i så målto skiljaktigt beslut, att nämnde Stånd ansett pensionens belopp böra bestämmas till 3,000 R:dr R:mt; uti hvilket beslut öfriga Riks-stånden blifvit inbjudna att sig förena; och har Bonde-ståndet afslagit Utskottets ifrågavarande utlåtande.
Som Borgare-ståndets ofvannämnde inbjudning icke blifvit antagen af något utaf de öfriga Riks-stånden, hvilka vidblifvit sina i ämnet fattade beslut, har Utskottet, på grund af föreskriften i 73 § Riksdags-ordningen, jemförd med 69 § Regerings-formen, skolat till frågans afgörande föreslå följande omröstningar i förstärkt Stats-Utskott: l:o (om konlra-proposilion).
Den, som till kontra-proposition i hufvudsakliga voteringen i fråga om pensions beviljande för Grefve Thorsten Rudenschöld antager Borgare-ståndets beslut, att denna pension skall bestämmas lill 3,000 R:dr R:mt, alt årligen från och med nästkommande år af allmänna lndragnings-staten utgå lill Grefve Rudenschöld för hans återstående lifstid, röstar ja; den det ej vill, röstar nej; Vinner nej, antages lill k®ntra-proposition Bonde-ståndets beslut, hvarigenom denna pension blifvit afsla gen; samt Bik. lill R St.
Brot. ifiöfi & l#S7. 4 Sami. 2 AN. 13 Haft. 2 10 Sammansätta Stats-, Bcvilln.- »ami Allm.
Besv - och Ekon.-Ulsk.
Jtä 54. 2:o (i hufvudsaken).
Den sorn bifaller att, på sätt Utskottet föreslagit samt Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet beslutat, en pension af 2.000 R:dr R:mt årligen må varda Grefve Thorsten Rudenschöld för hans återstående lifstid tillagd, att från och med nästkommande år af allmänna Indragnings-staten utgå, röstar ja; den det ej vill, röstar nej; Vinner nej, beslutas i enlighet med den blifvande konfra-propositionens innehåll.
Beträffande ofvannämnda af Preste-ståndet stadgade vilkor för rnerherörde pensions åtnjutande, så torde, derest Preste-ståndet icke skulle frångå detsamma, samt i händelse ja-propositionen i hufvudsaklign voteringen hlilver vinnande, följande omröstning böra anställas: 3:o.
Den som vill, att för den Grefve Thorsten Rudenschöld beviljade pension skall fästas det af Preste-ståndet beslutade vilkor, att, derest Grefve Rudenschöld inträder i Statens tjenst, så stor del af pensionen skall afdragas och Stats-verket behållas, som motsvarar deu lön, han af Staten uppbär, röstar ja; den det ej vill, röstar nej; Vinner nej, kommer berörde vilkor icke att stadgas.
Stockholm den 6 November; 1857. lies er nation; af Herr Grefve Björnstjerna, C. M, som ansett att, då 5 Stånd sammanstämmande beslutat bevilja pension åt Grefve Rudenschöld, volPringen nu icke kunde omfatta annat än frågan örn det belopp, hvartill denna pension borde bestämmas, äfvensom om det af Preste-ståndet dervid stadgade vilkor.
Uti denna reservation hafva instämt: Herr Biskopen Björck, Herr Prosten Melander, Herr Doktor Säve, Herr Lektor Sondén samt Herr Björkman, hvilken sistnämnde derjemte velat hafva antecknadt, att han icke var närvarande i Utskottet, då förevarande fråga der behandlades.
Sammansatta Stats- och Banko-Utskottets Memorial Nio 35.
I i\:o 35.
Ank. lill Exp.-Utsk. den 15 Nov. 1837, kl. li t', m. Memorial, i anledning; af Rihs-ståndens beslut ofver sammansatta Stals- och Banko-Utskottets Utlåtande N:o 29, i fråga om förhöjning af det åt Fullmäktige i Banken och Riksgäldskontoret anvisade honorarium.
Utskottets i berörda Utlåtande N:o 29 gjorda hemställan, att det Fullmäktige i Rikets Ständers Bank och Riksgälds-kontor tillkommande honorarium må, från och med början af nästa år 1858, få utgå med ett förhöjdt belopp af 2,000 R:dr
R:ml årligen för hvardera, är, enligt
Utskottet tillhandakomna protokolls-utdrag af den 17, 19 och 21 näsllidne Oktober, bifallen af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet, men afslagen af Borgare-ståndet, som ansett nuvarande honorarii-belopp, 1,000 R:dr R:m(, böra bibehållas oförändradt; och har Bonde-ståndet, för sin del, beslutat, att ifrågavarande honorarium skall, från och med början af nästkommande år, till hvardera af bemälde Fullmäktige utgå med 1,500 R:dr R:mt årligen.
Då förhöjning i Fullmäktiges honorarium sålunda blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Preste- och Bonde-stånden beslutad, vid hvilket förhållande Borgare-ståndets serskilda mening, angående bibehållande af samma honorarium vid sitt närvarande belopp icke lärer till någon åtgärd föranleda; men i fråga om den förhöjning, som förstnämnde 3 Riks-slånd ansett böra ega rum, förekommer, alt densamma, på sätt ofvan inhemtas, blifvit bestämd af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet, i enlighet med Utskottets förslag, lill 2,000 R:dr, men af Bonde-ståndet åter till endast 1,500 ll:dr, har Utskottet ansett sig böra inbjuda Borgare- och Bonde-stånden att instämma i Utskottets förevarande, af 2:ne Riks-stånd godkända hemställan, och får, i fall inbjudningen icke skulle vare sig al'
Borgare- eller Bonde-ståndet antagas, tillstyrka, Bih. till B.
Brot. 1856 A 1857. 4 Sami. 2 Afd. 44 Haft. 2 Sammansatta Stats- och Banko-Vtskottels Memorial N.-o 35, att frågan må i förstärkt Sammansatt Stats- och Banko-Utskott afgöras, enligt följande proposition:
Den som bifaller Utskottets, af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet gillade, hemställan, att det Fullmäktige i Rikets Ständers Bank och Riksgälds-kontor tillkommande honorarium må, från och med början af nästa år 1858, få utgå med Två Tusen R:dr Riksmynt årligen för hvardera, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej: vinner nej, kommer, enligt Bonde-ståndets beslut, Fullmäktiges i Banken och Riksgäldskontoret honorarium, att, från och med nästkommande år 1858, utgå med 1,500 R:dr Riksmynt årligen lill hvardera.
Stockholm den 13 November 1857. STOCKHOLM, tryckt hos Isaac Marcus, 1857.
Be.sv. och Ekon.-Utskottets Utlåtande jyt 36. 1 N:o 36.
Auk. till Esp.-Ulsk. d. 10 Dec. 1857, kl. 2 e. m.
Utlåtande, t anledning af väckt motion, angående tillsynen öfver och regle ringen af den Gymnastiska undervisningen inom landet.
Hos Högvördige Preste-ståndet har Herr Lektor Sondén uti väckt och till Sammansatta Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet öfverlemnad motion anfört, hurusom Sverige egde. såsom ett arf efter den oförgätlige
Ling, en nv eller alltifrån den klassiska forntiden förgäten helsobringande vetenskap, under namn af den Svenska Gymnastiken, känd och aktad i llere Europas länder.
London, Wien och Berlin nemligen egde nu hvardera trenne efter Central-institutet i Stockholm ordnade Gymnastik-inrättningar i full verksamhet, likaså Petersburg.
Helsingfors, Cöln, Elberfeld. Posen, Dantzig, Magdeburg m. fl. städer.
Under det således det Svenska namnet, till följd af Lings forskningar och ädla verksamhet, ärades i fremmande länder, borde väl icke Svenskarne sjelfve uraktlåta att taga vara på och till fosterlandets eget gagn för framtiden bevara deras välgörande resultater.
Åtskilligt vore i detta hänseende redan gjordt, alltifrån år 1814, då, på egen begäran, Ling i hufvudstaden upprättade ett gymnastiskt Gentral-institut, sedan han erhållit lokal dertill i Styckgjutaregården samt, utom obetydliga reparations-medel, 500 R:dr årl?gt anslag samt 400
R:dr till inköp af attiralj och intill 1848, då anslaget till samma Institut sednast förökades till ett årligt belopp af 5,033 R:dr 16 sk.; likväl återstode åtskilligt och det ganska väsentligt att göra på det att gymnastikens framtid inom fäderneslandet måtte kunna anses betryggad och ingen fara för handen att Sverige, vid en persons frånfälle, måtte nödgas att utifrån införskrifva både gymnasiark och handböcker, som motsvarade gymnastikens utveckling efter den tid, då Lings arbete:
Gymnastikens allmänna grunder utkom
Här saknades nemligen ett Reglemente, som motsvarade Institutets nuvarande fordringar och bestämmelse, äfvenBih. till 11.
4 Samt. 2 Afd. 15 Haft. t 2 Sammans.
Besv. och Ekon.-Ut skot tets Utlåtande M 36. som tillsyn af en Styrelse, som icke blott med allmän insigt af sakens stora vigt och värde nitälskade för dess förkofran, utan äfven egde den detaljkunskap, som erfordrades, för att verksamt kunna bidraga till dess utveckling och framgång i dethela och i dess särskilta syften; och till följd af dessa brister hade Institutets nu varande verksamhet förlorat nästan allt sammanhang med de författningar, som för flere decennier sedan blifvit gifna till gymnastikens befrämjande och ännu på papperet oförändrade qvarstode.
För att ådagalägga dessa betydliga brister ansåg motionären det vara nödigt, att, med fästadt afseende på gymnastikens hufvudsyften såsom pedagogisk, militärisk och medicinsk, gå tillbaka till dess ursprung och betrakta dess vidare utveckling.
Då Ling år 1813 anhöll att i hufvudstaden få anlägga ett Gymnastiskt Centralinstitut var han ingalunda angelägen hvarken att verka regellöst eller tillegna sig ett monopol.
Sjelf föreslog han ett reglemente, som ålade Föreståndaren en ganska vidsträckt både undervisnings- och redovisnings-skyldighet, jemte tillsyn öfver gymnastikens handhafvande så väl i landsorterne som i hufvudstaden.
Några §§ af detta förslag erhöllo nådig stadfästelse den 25 Maj 1814 under det andras sanction uppskjuts, hvilka handlade om substitut eller underlärare, hvilken under Föreståndarens besigtningsrcsor i landsorten eller sjukdomsförfall skulle uppfylla hans åligganden vid Institutet.
Sedan Kongl. Majit den I'
I September 1816 beslutat att en sådan substitut skulle skyndsamt antagas, stadfästades äfven den '16 April 1817 tvänne §§ i reglementet, hvilka handlade om denne substituts skyldigheter.
Lmgs förslag sanktionerades obesedt.
Åtminstone har man svårt att annorlunda förklara den omständigheten att, ehuru den § blifvit utmönstrad, som ålade
Föreståndaren att göra besigtningsresor i landsorterna, fastställdes dock utan förändring en sednare § i förslaget, hvilken ålade substituten att under dessa resor i hans ställe vid Central-instituteti tjenstgöra.
Att detta reglemente, under
Lings lifstid föga behöfligt, skulle råka förgätenhet, var icke underligt; Det hade, med undantag af en enda §, aldrig blifvit tryckt.
Annu år 1829 var det väl i Högvördige Preste-ståndet icke förgätet, men år 1848 så fullkomligt bortglömt, att det till sin existens var obekant till och med för ledamöter i den Direktion, under hvilken Institutet närmast lydde.
Den mest bekanta § af nämnde reglemente vore den enda i tryck utkomna, nemligen den 3:dje, som genom Kongl. Brefvet den 4 November 1822 meddelades Konsistorierne till vederbörande läroverks kollegiers efterrättelse, och hade följande lydelse; »ingen må till offentlig lärare i gymnastiken antagas, utan att vara försedd med ett af Central-institutets Föreståndare utfärdadt betyg, så val om sm skicklighet i alla till gymnastiken hörande delar, hvarunder fäktning med sabel och värja, voitigering pä lefvande häst samt simning äfven inbegripas, som om en bepröfvad sedlighet, samt utan att derjemte på offentliga öfningsställen hafva undergått theoretisk och praktisk examen.»
Huruvida under institutets äldre tider betyg blifvit utfärdade, hvilka berättigade sina innehafvare att enligt denna § till lärareplats komma i åtanke, hade Sammans.
Besv. och Ekon.-Ut skot tets Utlåtande M 36. 3 motionären sig icke bekant.
Denna § utgjorde dock den pedagogiska gymnastikens grundlag inom fäderneslandet, och af egen erfarenhet vore det motionären bekant, i hvilken ohjelplig villrådighet ett kollegium, åt hvilket besättandet af dessa lärareplatser blifvit anförtrodt, måste råka i afseende på den hufvudfrågan, om en sökande vore kompetent eller icke, när denne sökande företedde ett betyg, visserligen utfärdadt af Gymnastiska Central-institutets Föreståndare och innehållande en mängd specialvitsord om diverse theoretiska och praktiska ämnen, men utan uppgift om dessa ämnen äro alla till gymnastiken hörande delar eller ej, om betygs-innehafvaren är kompetent till en lärare-syssla eller ej.
Hvarken af läroverks-kollegier, Konsistorier eller Diskopar, hvilka, enligt sist utgifna Kongl.
Skol-stadga af den 14 Augusti 1856, borde sådane lärare tillsätta, kunde man fordra kännedom af »alla till gymnastiken hörande delar,» och fara vore således, att de antingen kunde af blindt förtroende till Föreståndarens namn och missförstånd om meningen med ett ofullständigt betyg anförtro en så vigtig befattning, som gymnastiklärarens, åt en person, som genom sin okunnighet skadade, i stället för att befrämja ungdomens fysiska utveckling, eller ock förkasta en dertill skicklig person, emedan i hans långa betyg hvarken alla gymnastikens delar, eller de i reglementet specielt omtalade funnes intagna.
Skulle således det ändamål vinnas, hvilket blifvit afsedt genom gymnastik-lärares anställande vid rikets elementar-läroverk, så vore nödvändigt att Institutets reglemente och Föreståndarens praxis — man kunde tillägga elementar-läroverkets egen författning — bringades i öfverensstämmelse, och, framför allt, att de betyg, sorn från Institutet meddelades, obesvärade af onyttigt vetenskapsprål, blefve så enkla och klara, att en auktoritet, utan att vara invigd i den gymnastiska vetenskapens alla delar, kunde inse, om den person, betyget rörde, vore duglig att förestå en pedagogisk gymnastiklärare-syssla eller ej.