Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Skrifvelsej Ar.-o 18. 35 het, derom köparen, oaktadt Iian vidtagit alla möjliga försigtighetsmått, likväl icke erhållit kännedom vid köpets afslutande, utan först efter en längre tids förlopp, då säljaren ofta varit urståndsatt att godtgöra de förluster, som genom så beskaffade gravationer köparen'tillskyndats; att ej mindre fastighetsegare^, än undantagsinnehafvarens säkerhet syntes fordra, det undantagsförmoner blefvo behörigen inlecknade och förnyade, hvilken åtgärd ej kunde vara förenad med större svårighet i detta fall, än då fråga vore om vanlig skuldfordran, samt att den del af en egendom, som säljaren undantagit, eller den afgäld af egendomen, som han sig förbehållit, icke kunde tilläggas sämre rätt, än obetald köpeskilling, enär, derest undantaget icke varit, köpeskillingen i stället blifvit förhöjd; så har, på dessa skäl, dem E. K.
Sig godkänna, såsom gällande för inteckning af all slags nyttjande-rätt till fast egendom, jemväl af lifstidsstädja, hvilken nu är emot sedermera blifven ny egare gällande, utan behof af inteckning, och således, änskönt denne, när handeln skedde, icke haft kännedom om städjan, hvarigenom han beröfvades nyttjande-rätten till sin egendom, E. K. M. behagat i aflåten Nådig Proposition föreslå Rikets Ständer att, med upphäfvande af sista punctjen i 15 § 16 Cap. Jorda-Balken, samt af hvad, angående lifstidsstädja, är stadgadt genom Kongl.
Förklaringen den 2 Mars 1802, förord nåd t varder, som föijer: § V
På sätt angående arrende-afhandlingar, ingångna för viss tid, föreskrifvet är, skall ock annan handling, hvarigenom besittnings- eller nyttjanderätt till hus eller jord å landet blifvit på viss tid eller på lifstid upplåten hos Ilärads-Rätten intecknas och inteckningen behörigen förnyas, för att,, emot egande- eller intecknings-rätt, hvilken tillkommer annan, än den, som upplåtit, eller lika med honom förbunden är, hafva bestånd. § 2:
Ilar den, som å annan öfverlåtit sin egande-rätt lill fast egendom å landet, dervid såsom undantag förbehållit sig nyttjande-rätt till större eller mindre del af samma egendom, eller afkomst deraf, ege lian säkerhet derför i den öfverlåtna egendomen, med den förmonsrätt, allmänna Lagen i 11 Cap. 2 § Jorda-Balken obetald köpeskilling tillägger: men försummar han att, inom den i berörde lagrum utsatta lid, afhandlingen, hvari förmonerne betingade äro, för Härads-Rätten uppvisa, och i inlecknings-protocol - 36 Expeditions-Utskollets Förslag till mich Skrifvelse, N.o >8. let intaga låta, eller att inteckningen derefter behörigen förnya, njute sedan ej bättre rätt, än för annat fördrings-anspråk, §• 3.
I det bevis, Rätten öfver inteckningens beviljande meddelar, varde inTordt, att inteckningen inom hvart tionde års slut bör förnyas, så vidt den skall fortfara att vara gällande. §4.
Dessa stadganden träda i verksamhet från och med nästkommande — månads början (sex månader efter Författningens datum).
I afseende på dessförinnan upprättad, men ej inlecknad, afhandling af ifrågavarande beskaffenhet, vare, utan minskning af den rätt, densamma, efter hittills gällande Lag, må kunna medföra, tid att inteckning söka till nästa års slut.
För öfrigt, och på det mindre kunnige personer ej må sakna underrättelse och erinran om ifrågavarande lagbud, har E, K.
M. ansett i den blifvande Författningen, eller samtidigt dermed, böra föreskrifvas, att densamma skall, en eller flere gånger under det år, då Författningen utfärdas, och trenne gånger under det påföljande året, kungöras i kyrkorna, samt derjemte, under nämnde lid, uppläsas vid början af hvarje ordinarie Häradsting.
Den inskränkning till endast fastighet å landet, hvilken i Rikets Ständers år 1835 afgifua förslag förekommer, bade äfven i den Nådiga
Pro positionen blifvit iakttagen, enär ifrågavarande stadganden voro vida mindre behöflige, i afseende på stadsegendom, än hvad jord och bus å landet angick, och emedan, genom berörde inskränkning, kunde undvikas att göra förslaget beroende af möjligen olika åsigter, i fråga om intecknande, för längre eller kortare tid, af hyresrätt till bus och lägenheter i stad samt af brukningsrätt lill stadsjord.
Vid öfvervägande af hvad denna Nådiga Proposition innehåller, hafva Rikets
Ständer ansett sig böra till alla delar instämma i de skäl, som E. K. M. i Nåder anfört till stöd för ifrågavarande förslag, hvadan och enär den, sorn, vid öfverlåtelse af fast egendom å landet, gjort förbehåll om nvtt jande-rätt till någon del utaf samma egendom, eller viss afkomst deraf," ej; skäligen bör njuta företrädesrätt för dessa fördelar, hvilka äro af samma egenskap, som köpeskilling, under andra vilkor, än de, som måste iakttagas, Expediiions-TJtskattels Förslag till und.
Skrifvelse, N:0 ig. 3?
derest dylik rätt för köpeskillings-fofdrau skall erhållas, Rikets Ständer Högslberörda Nådiga Proposition antagit.
Hvilket Rikets Ständer få härigenom till svar i underdånighet anmäla.
Stockholm den 26 October 1844.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 24 Oct. i844* Preste-Ståndet den 26 — — Borgare-Ståndet den 26 — — Bonde-Ståndet den 26 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelsej angående tillhanda« hållandet af Gesäll-böcker.
(Allm. Besv.. och Ekon.-Utsk:s Bet., Nio 15). S. A. K.
Hos Rikets Ständer har framställning blifvit gjord, hurusom det förhållande, alt de uti Kongl. Förordningen den 16 nästlidne Januari, till inskränkande och ordnande af Gesällvandringen, föreskrifna Gesäll-böcker till salu hållas å boklådor oell tryckerier, bereder en möjlighet för lösa och kringstrykande personer, äfvensom för förrymda brottslingar, att åtkomma sådana vandringsböeker och således blifva i tillfälle att bedraga allmänheten, hvilka olägenheter skulle kunna förekommas derigenom, att Gesäll-böckerne blefve att tillgå endast hos Borgmästare i Städerna, Polismyndigheter samt Handtverks-Embetenas åldermän ; och få Rikets Ständer, med anledning häraf, hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att föreskrifter i berörde afseende måtte i Nåder varda utfärdade.
Rikets Ständer framhärda &c..
Stockholm den 26 Oct. 1844. 33 Expeditions-Utskot els Förslag till und.
N.o 2o. N:o 20.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 27 Nov. 1844.
Preste-Ståndet den 27 — — Borgare-Ståndet den 3o — — Bonde-Ståndet den 3o — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse > angående förhöjd dagspenning för till handtlangning vid Militias-Boställs-byggnåd commenderadt manskap.
Besv.- och Ekon.-Ulsk:s Bet., N:o 31.) S. A. K.
Enär, jemlikt 16 § i 1836 års
Mil iliae-Bostalls-Ord ning, jemförd med Kongl. Brefvet den 5 November 1811 och Krigs-Col leg ii derpå grundade Circulaire af den 23 i samma månad, det åligger manskapet vid Regementena att, derest sådant påfordras, efter upprättande fördelning, utgöra dagsverken, till handtlangning vid om- och nybyggnad af caractershus å Chefs-, Regements-Ollicers- och Compagnie-Chefs-boslällen, emot åtnjutande af sex sk. banco per dag, hafva Rikets Ständer, med fästad uppmärksamhet härå, ansett den dagspenning, som för dylikt arbete sålunda beslås, vara alltför ringa, hvarvid likväl, och då det ej bordt lemnäs ur sigte, att en sådan commendering är ett den indelda soldaten tillhörande tjenste-åliggande, Rikets Ständer trott billigheten kräfva, att ifrågavarande godlgörclse blefve ökad till det belopp, som vanligen bestås karlen, då han för Kronans läkning är till annat arbete commenderad och erhåller aflöning i contant, eller 13 sk. 6 rst. b;co, tobaksskillingen inberäknad; och få Rikets Ständer alltså hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att den dagspenning af 6 sk.
B:co, som, enligt Krigs-Collegii Circulaire af den 23 November 1811, blifvit bestämd för de handtlangnings-dagsverken, hvilka gemenskapen af den indeldta Arméen, jemlikt 16 § af 1836 års Militiae-Boställs-Oidning, bör utgöra vid om- eller nybyggnad af caracteishus å Regementenas Chefs-, Re» gements-Ofllcers- eller Compagni-Chefs-boslällen måtte hädanefter komma att beräknas till 13 sk. 6 rst. b:co.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 30 Nov. 1844.
Expeditions-U tskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N.o 21.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 2 Nov. l844- Preste-Stnndet den 3 — — Borgare-Ståndet den 2 — — Bonde-Ståndet den 2 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående tiden jör aflemnandet till Riksgälds - Contoret af öfver skotten å Statsverkets inkomster.
(Stdls-Ulsk:s Ull., N:o 21.) S. A. K.
Under anmälan, alt öfverskollen å Sluts-Verkets inkomster för år 1840 icke kommit Riksgälds-Conloret lill godo, förrän i slutet af Mars 1843, hafva Rikets Ständers sednast församlade Revisorer, ji afgifven Berättelse angående nämnde Contor, yttrat, det de ansågo, att, till vinnande af reda i räkenskaperna samt likstämmighet i de årliga licjviderne emellan SlaU-och RiksgäldsContoren, Stats-Verkets öfverskott alltid borde, såsom jemväl vanligtvis iakttagits, lill Riksgälds-Conloret aflemnas löre slutet uf det år, då den Rikshufvudbok, hvarpå de sig grunda, skall vara afslutad, helst det för Riksgälds-Contorets linanciella operationer kunde vara af väsendtlig vigt, att ifrågavarande, på förband obestämdbara, tillgång, så snart som möjligt, blefve för detta Verks styrelse känd och disponibel.
Rikets Ständer, sorn instämma i Revisorernes härutinnan yttrade åsigt, få alltså hos E. K. M. i underdånighet anhålla om Nådig föreskrift för Stats-Contoret att hädanefter aflemna till Riksgälds-Contoret de detta Verk tillkommande öfverskottsmedel, så snart den Rikshufvudbok, hvarpå liqviden härom skall sig grunda, hunnit afslutas, samt alltid under loppet af det år, hvarunder samina hufvudbok bör vara färdig.
Stockholm d. 2 Nov. 1844. 4° Expedilions-ZJtskoltets Förslag till und.
Skrifvelsej N.-o 25.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 2 Nov. i844.
Preste-Slåndet den i — — Borgare-Ståndet den i — — Bonde-Ståndet den i — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelsej angående ollongäldens upphörande. £Siats-Qtsk:s Uti., N:o 33.
Litt. A.) S. A. K. Sedan Rikets sednast församlade Ständer, i anledning af väckt fråga om afskaffande af den så kallade ollongälden, hvilken erlägges för de svinkreatur, som på Kronans ollonskogar emottagas, för alt der betas, uti underdånig Skrifvelse den 18 November 184-0 anhållit, att, efter fullständig utredning af ämnet, vid nästkommande Riksdag måtte för Rikets Ständer framställas de förslag till förändringar i stadgandena angående ollongälden, hvilka af förhållandena kunde påkallas, har E. K. M., uti en lill Rikets Ständer aflåten Nådig Proposition, föreslagit, att, enär inom trenne af de fyra Län, hvarifrån omförmälda afgäld utgått, eller uti Malmöhus, Christianstads och Blekinge Län, numera icke funnes några Kronoskogar, i och för hvilkas begagnande till bele ollongäld kunde erläggas, och då uti det återstående, eller Hallands Län, under de sistförflutna 25 åren, dylik afgift endast tvänne gånger kunnat debiteräs, nemligen år 1817, då den utgjort 182 R;dr 36 sk-, och år 1835, då densamma uppgått till allenast 25 R:dr 36 sk., samt för öfrigt ej eller derstädes torde kunna vidare påräknas, Rikets Ständer, med afseende å berörde omständigheter, måtte medgifva, att ifrågavarande skattebidrag för framtiden upphörde.
Vid öfvervägande häraf och då, efter hvad de uti E. K. M;s Nådiga Proposition meddelda upplysningar gifva vid handen, någon uppbörd af förenämnde afgäld hädanefter icke torde ifrågakomma, samt i allt fall med visshet lärer kunna antagas, att Stats-Verkets inkomst af berörde skatt, derest densamma i framtiden komme att erläggas, icke uppgår till högre belopp, än att densamma utan afsaknad må till förmon för de skattskvldige efterskänkas, hafva Rikets Ständer, i öfverensstämmelse med hvad E. K. M. i Nåder föreslagit, funnit skäligt medgifva, att den under benämning Expeditions-lilskotids Forslas, till and.
Skrifvelse> N.-o 23.
4« af ollongäld upptagna afgift må, ifiån och med nästkommande år, helt och hållet upphöra.
Hvilket Rikets S änder få, till svar å Högstberörde Nådiga Proposition, härigenom i underdånighet anmäla.
Rikets Ständer framhärda &o. Stockholm den 2 November 1844.
N:o 23, Uppläst oell godkändt lios Ridd. och Adeln den 2 Nov. i844- Preste-Ståndet den i — — Borgare-Ståndet den 2 — — Bonde-Ståndet den 2 — — Rikets Ständers underdånig Skrifvelse, angående upphörande af den s. k.
Sölf • eller Husmanskatten i Bohus Lån. (Stais-Utsk.
Ut1, N:o 33, Lii. B.) S. A. K. 1 sammanhang med pröfningen af ett utaf E. K, M:s. Befallningshafvande i Götheborgs och Bohus Län samt E. K. M:s och Rikets KammarRätt afdomdt och genom besvär hos E. K. M. i underdånighet fullföljdt mål, angående förment oriktig debitering och uppbörd af den i Bihus Län utgående så kallade husmansskatten, har E. K, M., efter att i ämnet hafva inhemtat D-ss och Rikets Kamraar-Gollegii underdåniga utlåtande, med afseende å de uti frågan förekomna serskilda förhållanden, genom Nådig Proposition föreslagit Rikets Ständer alt berörde skattebidrag måtte för framtiden helt och hållet upphöra.
Af de till ärendet höi ande handlingar hafva Rikets Ständer inhemtat: att tillkomsten af ifrågavarande skatt härleder sig från en redan under den tid, då Bohus Län var till Norrige hörande, utfärdad Förordning, enligt hvilken torp skulle af Kronobetjmiingen anmälas vid Tinget, för att af HäBih. till R, St.
Fröt. 1844- w Sami. t t Afd. 6 42 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N.o 23. rads-Rätten få sig åsatt en årlig ränta, husmansskatt kallad; alt undervisningen för Bohus Län, hvilken föreskrifver, att Sölfskatt eller Contribution skulle af alla Skatte-, Knape-, Krono-, Castelle- och Frälse-strögods samt
Adelns fiälse-hemman betalas med 7 daler 16 öre silfvermynt af hvarje hemman, tillika bestämmer, att dylik afgift borde af husmän och strandsittare efter deras förmåge, såsom de vid Tingen blefvo taxerade, erläggas, dock med befrielse för de under Adelns sätesgårdar och veckodags- eller insockne-frälse-hemman hörande torp; att, sedan Bohus Län blifvit tili Sverige afträdt, liusmans-skalten i allmänhet utgått af husmän och strandsittare i Inlands, Orousts och Tjörns, Sunnervikens samt Norrvikens Fögderier, hvaremot nämnde skatt uti Hisingens fögderi redan år 1725 upphört att dibiteras och utgå; att skattens belopp under serskilda tider och i olika orter betydligt orn■vexlat, så att t. ex. år 1836 densamma uti Sunnervikens Fögderi erlagts med 1 å 2 sk. för hvarje lägenhet, men uti de öfrige fögderien uppgått till 4 sk„ 36 sk., 40 sk., å 1 R:dr; samt att uti Norrvikens fögderi endast de torpare och strandsittare, som bebo egna lägenheter, blifvit för meranämnde skatt debiterade, hvaremot uti ändra fögderier äfven sådana lägenheter, hvilka Blott under besittningsrätt innehafvas, vid skattens erläggande tagits i beräkning.
Län utgående husraanskatt, hvilken saknar motsvarighet uti Rikets öfriga provincer, icke eller är förenlig med de uti Kongl. Förordningarne af den 3 Augusti 1731 och den 25 November 1740, jemte sedermera utfärdade Författnin gar, meddelta stadganden, angående nyodlingars befrielse från skatts utgörande, samt härtill kommer, dels att denna afgift, ehuru af grundskatts natur, likväl icke, på sätt i afseende på andra grundskatter tillgår, bestämmes genom ordentlig skattläggning, utan hufvudsakligen beror af godtycke, helst föreskriften om taxeringslängdens uppläsande vid Tinget icke alltid blifvit tillämpad; dels ock alt nämnde afgäld uti vissa delar af Bohus
Län aldeles icke erlägges, och uppbörden, der den eger rum, verkställes efter olika och obestämda grunder; så och enär bibehållandet af meranämnde inkomst, hvars belopp år 1836 utgjort allenast 178 R:dr 9 sk., är för Statsverket af ingen betydenhet, hafva Rikets Ständer godtfunnit besluta, alt den så kallade husmansskatten i Bohus
Län, eller den del af sölf-skatten, hvilken erlägges af husmän och strandsittare, må ifrån och med 1845 års början helt och hållet upphöra; dock utan att härigenom åsyftas någon rubbning uti den ränta, som utgår af sjelfva hemmanen, å hvilkas egor nämnde husmän och strandsittare äro boende.
Hvilket Rikets Ständer,, i anied - Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N-0 24. 43 ning af E. K.
M:s högslberörde Nådiga Proposition» få härigenom i underdånighet anmäla.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 2 November 1844.
Uppläst och godkändt lios Ridd. och Adeln den 2 Nov. 1844» Preste-Ståndet den 2 — — Borgare-Ståndet den 2 — Bonde-Ståndet den 2 -— — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående nedsättning i den för tack]erns-tillverkningen utgående tionde-ajgift.
(Stats-Utsk;s Uti. N:o 33., Lit. C.) S. A. K.
Då Svenska taekjernstillverkningen, hvars föremål är beredandet af rudimaterie!! för Rikets förnämsta export-artikel, följaktligen innefattas bland de näringar, hvilkas upprätthållande och befrämjande äro för Staten af synnerlig vigt, hafva Rikets Ständer, med behjertande, fästat uppmärksamhet vid den allmänt kända olördelaktiga ställning, hvaruti berörde näring för närvarande sig befinner, enär priset å taekjernet i sednare tider nedgått till ett jllerst lågt belopp, utan att, sådant oaktadt, afsättning af varan städse står att erhålla; hvarjemte den omständighet företer sig, att tackjerns-prodpctionen i allmänhet är underkastad vida drygare beskattning, än stångjernstillverkningen, sedan, i följd af Rikets Ständers vid sistförflutna Riksdag fattade beslut och K.
M;ts i öfverensstämmelse dermed under den 18 Februari 1843 utfärdade Nådiga Kungörelse, den vid stångjernshamrar utgående hammarskatt blifvit fastställd till
En procent af privilegierad eller, vid begagnande af derutöfver medgifven smidesrält, eljest åstadkommen tillverkning; — och hafva Rikets Ständer, som, med anledning häraf, varit betänkte uppå att afhjelpa, eller åtminstone lindra, tack - 44 Expedition s-Utsl ottel.s Fö/slag lill imil.
Skrifvelse, N.o if. jerns-produeternes omförmälda nödslällda belägenhet, anseLt, vid nämnde förhållanden, sådant helst kunna ske derigenom, att nedsättning i tiondetackjerns-afgiften blefve beviljad.
Likväl och enär härvid icke bör förbises, att nyssbemälde producenters nu iråkade förlägenhet hufvudsakligen härleder sig från conjunctur-förhållanden, hvilka, fastän utsigten för en blifvande förbättring ingalunda synes lefvande, måste betraktas såsom af öfvergående beskaffenhet, hafva Rikets Ständer trott lämpligast vara, alt skattenedsättningen endast medgåfves för tiden, intill dess den vid nästkommande Riksdag blifvande Slats-reglering träder i verkställighet, vid hvilken reglerings uppgörande Rikets Ständer blifva i tillfälle att, med hänsigt till de för tackjerns-li 11 verkningen rådande conjuncturer, bestämma, huruvida ifrågavarande näring må anses fortfarande ega behof af den medgifna lindringen i tionde-lackjerns-algilten, eller nämnde afgilt dädanefter bör till dess förra belopp utgöras.
I öfverensstämmelse härmed hafva Rikets S änder alltså velat för deras del medgifva, att den för tackjerns-tiliverkningen till Stats-Verkel utgående lionde-afgift n.å, från och med nästkommande år 1845, intilldess den vid nästa Riksdag blifvande Slats-reglering träder i verkställighet, erläggas med hälften af det belopp, hvartill samoa afgift, efter de på serskilda orter gällande olika grunder, för närvarande utgöres.
Hvilket Rikets Ständers beslut i ämnet härmedelst till E. K. M:s Nådiga sanction i underdånighet anmäles.
Rikets Ständer framhärda &e. Stockholm d. 2 Nov. 1844.
Expeditions-Uiskottets Forslag till und.
Skrifvelsej N.o ^5 N:o 25.
Preste-Ståndet den 2 — — Borgare-Ståndet den i — — Bonde-Ståndet den 2 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelsej angående skyldigheten att med Sqvadronsmärken Jörse C av all er i-hästar.
(Allm. Besv.- och Ekon.-Ulskts Betänkande, N:o 38). S. A. K.
Da hos Rikets Ständer blifvit framstäldt, huruledes åtskillige olägenheter skulle härflyta från den genom Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Krigs-Collegiutn af den 25 October 1839 meddelade föreskrift, om numerhästarnes vid indeldta Cavaleriet förseende med Sqvadronsmärken, medelst brännstämplars begagnande, hafva Rikets Ständer detta ämne tinder öfvervägande förehaft och dervid fästat uppmärksamhet å följande omständigheter; att om med if ågavarande
Nådiga stadgande vore afsedt att deri O O . genom hindra rusthållaren att afyttra en inskrifven numerhäst, så är en sådan a fy tt lin g redan med böter belagd, hvadan oedi då rusthållarnes skyldighet i alli fall qvarstår, att alltid hafva sitt åboende rusthåll med duglig häst försedt, samt med dess fördel är förenadt både att väl vårda och således länge bibehålla densamme, de fall måste vara serdeles få, då sådana otillåtna utbyten inträffa', helst dessa hos allmogen jemväl ytterligare försvåras deraf, att ej mångå rusthållare ega ensamt ett helt rusthåll; samt atti deremot, tiå numerhästen är att anse för ruslhållarens egendom, åtminstone när den till honom återfaller vid cassation, rusthållare ris rätt synes vara förnärmad derigenom, att en sådan rusthållet hemfallen häst kommer att bära ett outplånligt märke af sin förra bestämmelse, hvilket ingalunda okar hästens värde, utan tvärtom minskar detsamma, oberäknadt svårigheten att kunna försälja en casserad häst, enär behörigheten dertill skulle kunna ifrågasättas, och det derigenom blefve nödigt, alt ytterligare ett eassations-märke påtrycktes hästen.
Och få Rikets Ständer, med åberopande af hvad härutinnan sålunda förekommit, hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att Hogstberörda Nådiga Skrifvelse af den 25 October 1839, an - 46 Expeditions-Vtskotlets Förslag till und.
Skrifvelse, N.-o 26 ■ gående numerhästarnes vid indeldla Cavaleriet förseende med sqvadrons» maiken, måtte till all kraft och verkan upphöra.
Rikets Stäuder framhärda &c. Stockholm den 2 November 1844.
Uppläst och godkändt Los Ridd. och Adeln den 7 Nov. i844* Preste-Ståndet den 9 — — Borgare-Ståndet den g — — Bonde-Ståndet den 9 — — Rikets Ständers Underdåniga Skrifvelse> angående de bland Stats» Verkets ordinarie inkomster upptagna gerningsören.
(Slats-Ulsk:s Utlåtande, N:o 33, Litt. E). S. A. K.
Rikets Ständer hafva under öfvervägande förehaft väckt fråga derom att de bland Stats-Yerkets ordinarie inkomster upptagna, vid sistlidne Riks-’ dag till allenast 1,700 R:dr beräknade, så kallade gerningsören, hvilken skatt sedan äldre tider tillbaka erlagts med En daler, eller 16 sk. banco, af hvarje å landet bosatt gerningsman eller sockenhandtverkare, måtte, till beredande af lättnad vid uppbörden och förenkling i räkenskaperne, från ordinarie inkomstberäkningen uteslutas och Stats-Verket för derigenom uppkommande förlust godtgöras medelst förhöjning uti den af bemälde handtverkare utgående bevillning; •— och ehuru det otvif velak tig L skulle leda till ordning och förenkling uti uppbörds- och redovisnings-väsendet samt jemväl möjligen innefatta en säkrare controll å skattemedlens behöriga ingående, derest ifrågavarande gerningsören, i stället att, såsom nu är förhållandet, upptagas under en serskild rubrik bland Statens ordinarie intrader, blefve debiterade och uppburne i sammanhang med de bevillning-; afgifter, handtverkare å landet i allt fall, enligt gällande Bevillnings-Förordning, äro underkastade, hafva Rikets Ständer likväl funnit hinder emot verkställigheten af en sådan åtgärd förete sig i den omständighet, att vissa bland Rikets Städer, genom de för dem utfärdade privilegier och sednast me - Expeditiöns-Vtshottets Förslag till und.
Skrifvelsej N.-O 26. 4y deist Kongl.
Resolutionen på Ständernas besvär den 12 Juli 1731, § 25, samt Kongl. Kungörelsen af den 19 Juli 1815, fått sig tillerkänd rättighet att åtnjuta serskilda andelar af berörde gerningsören, hvartill kommer, att ifrågavarande afgift å vissa orter tillfaller städerne odeladtj på andra åter emellan kronan och staden fördelas, samt slutligen å andra ställen helt och hållet ingår till Stats-Verket.