Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj-.ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer angående pension för Krigsrådet S. G. Ehrenstams enka, Charlotta Gripenstierna; Gifven Stockholms Slott den 46 November 4853.
Hos Kongl. Maj:t har Krigsrådet S. G. Ehrenstams enka, Charlotta Gripenstierna, i underdånighet anhållit att, sedan hennes syster, Mariana Carolina Gripenstierna, hvilken, till följe af Rikets år 1810 församlade Ständers beslut, åtnjutit en, med anledning af de år 1755 genom Rikskammar-rådet Joél Gripenstiernas efterkommande åt Staten eftergifna betydliga kronofordringar, henne tillerkänd och från Riksgälds-kontoret utbetald pension af Etthundrade Sextiosex Riksdaler 32 skillingar Ranko årligen, i December månad 1851 med döden afgått, samma pension måtte af sökanden jemte dess sjukliga och oförsörjda dotter.
Hedvig Aurora Ehrenstam, hvilken varit gift med handlanden och fa briksidkaren L. G. Kling, men från honom blifvit i äktenskapet skiljd, få bibehållas. Sedan Fullmägtige i Rikets Ständers Riksgälds-kontor med infordradt yttrande i detta ämne inkommit, har Kongl. Majit, i betraktande af de särskilda förhållanden, hvilka föranledt det vid 1810 års Riksdag fattade beslut om den Mariana Carolina Gripenstierna tillagda pension, samt med tillika fästadt afseende å den bekymmersamma ställning, hvaruti, enligt hvad upplyst och styrkt blifvit, sökanden och hennes ofvanbemälda dotter sig befinna, velat härmed i Nåder föreslå Rikets Ständer, att Krigsrådet Ehrenstams enka måtte, för sin återstående lifstid, och, med beräkning från 1852 års början, få på sig öfverflyttad den årliga pension af 166
Ranko, som hennes aflidna syster Mariana Carolina Gripenstierna å Riksgälds-kontorets pensions-stat intill nämnde tid innehaft, äfvensom att enahanda pensions-förmån måtte efter enkan Ehrenstams död tillgodokomma hennes dotter Hedvjg Aurora Ehrenstam, så länge hon i torftiga omständigheter sig befinner.
De denna fråga Törande handlingar skola till vederbörligt Utskott aflemnas.
Proposition N:o 19. 9 Utdrag af Protokollet öfver Finans-ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 16 November 1853.
A Närvarande:
"Sr Hans Excellens Justitiae-Statsministern, Herr Grefve Sparre, Hans Excellens Statsministern för Utrikes ärendena, Herr Friherre Stierneld samt Statsråden: Herr Friherre Palmstierna, ♦t' Fåhreeus, fxh Wallensteen, xi Gripenstedt, *a< Grefve Mörner, w« Ulner, Reuterdahl och WT it •
Grefve Gyldenstolpe.
Ti Chefen för Finans-departementet Stats-rådet Herr Friherre Palmstjerna uppläste till justering det förslag, hvilket, i öfverensstämmelse med Kongl.
Maj:ts uppå Stats-rådets enhälliga tillstyrkande, fattade beslut blifvit uppsatt till Kongl. Majrts Nådiga Proposition till Rikets Ständer angående pension för Krigsrådet S. G. Ehrenstams enka, Charlotta Gripenstierna.
Maj:t behagade, jemlikt Stats-rådets tillstyrkande, i Nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes detta Protokoll bilagdt, samt befallte att, i enlighet dermed, Nådig Proposition skulle till Rikets Ständer aflåta». !i Ex protocollo Mildhog Lundgren.
•ré • 'bi f tr -h-' , ■ •• a£ Bih. till B. S. Brot. 1869—1854. 1 Sami. 1 Afd. 8 Bäfl. % 10 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N:o SÖ. i\:o 30.
Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer angående understöd till Hospitals-fonden; Gifven Stockholms Slolt den 19 November 1853.
Maj:ts till Rikets Ständer vid sistlidna Riksdag gjorda
Nå» diga framställning om beviljande af årligt anslag till Hospitals-fondens understöd, beslöl#
Rikets Ständer att ett belopp af högst 25,000 R:dr årligen finge, under den tid, den vid berörda Riksdag uppgjorda Statsreglering omfattade, från Riksgälds-kontoret utgå, att, i ml* af behof och emot redovisnings-skyldighet, användas till betäckande af den Hospitals-foadens brist, som under tiden möjligen kunde uppkomma derigenom, att fondens årliga in» komster icke blefvo tillräckliga till utgifternas bestridande.
Jemte anmälan, att i följd häraf Serafimer-Ordens-gillet i Riksgälds-kontoret upp« burit för år 1852, 25,000 R:dr och för innevarande år 12,000
R:dr, utom hvad som under året vidare kan komma att lyftas, har Ordens-gillet, uti skrifvelse den 12 sistlidne Oktober, i underdånighet anfört, att genom berörda bidrag, jemte de under sednaste tvänn* åren gällande höga markegångsprisen å spanmål, Hospitals-fondens tillstånd i så målto förbättrats att, utom det nödiga utgifter för Hospitals-vården och Hospitalens vidmakthållande under tiden blifvit bestridda, Ordens-gillet kommit i tillfälle att till Kongl. Maj:t* och Rikets Stats-kontor återbetala de 14,000 R:dr, hvilka år 1850 af statsmedlen förskjötos till nödiga utbetalningar för fondens behof, ätvensom mindre afbetalningar å fonden» skulder kunnat göras, men att, sådant oaktadt, fonden ännu häftar i skuld till belopp af 18,577 R:dr 37 sk. 4 rst.; och då, ehuru sannolikt vore, att markegångsprisen för innevarande år icke blifva lägre än under de två sistförflutna åren, häraf likväl blir en omedelbar följd att utspisnings-kostnaden vid Hospitalen blir i samma mån stegrad; — då erfarenheten under en förfluten tid ådagalagt, att, efter det spanmålsprisen det ena året varit höga, de under påföljande år, når skörden varit fördelaktig, fallit högst betydligt; — då under sådana år, under hvilka markegångsprisen äro låga, Hospitalsfondens inkomster icke äro tillräckliga för utgifternas bestridande, utan en större brist är att emotse; — då af anspråken på en omsorgsfullare och mera ändamålsenlig vård om Hospitals-hjonen äfven följer fordran å förbättrade lönevilkor, ej mindre för Hospitalens läkare, hvilkas tid numera, nästan uteslutande, måste egnas åt de vansinnigas vård och kurativa behandling, än äfven för de vid Hospitalen anställda prester, syssloman och betjening; — då utrymme, så vidt ske kan, utan att större bvggnads-företag inledas, måste beredas till mottagande af sådana patienter, för hvilka skyndsam
Hospitalsvård är för deras återställande nöd - Kongl. Majits Nåd.
Proposition N:o 20.
11 tändig, men hvilka hittills, i saknad af rum å Hospitalen, ej kunnat der intagas; — då fCr patienternas kurativa behandling en mera bestämd fördelning af dem efter de olika graderna af vansinne, äfvensom de olika könens åtskiljande, är af behof påkalladt, men •ådant ej låter sig göra utan förändringar i Hospitalens inredning; och då för berörda åndamål, äfvensom för Hospitalsvårdens bättre ordnande i flera delar, högre utgifter än hittils synas förestå, har Ordens-gillet, med anförande af dessa skäl, underdånigst hemställt, att Kongl. Majit täcktes till Rikets Ständer aflåta Proposition derom, att anslag till minst enahanda belopp som vid sednaste Riksdag, eller 25,000 R:dr årligen, under den tid blifvande Statsreglering kommer att omfatta må till Ordens-gillets disposition anvisas, •tt emot redovisnings-skyldighet användas till betäckande af den brist i Hospitals-fondens Inkomster, hvilken för bestridande af nödiga utgifter till Hospitalens underhåll samt till förbättring af Hospitals-vården möjligen kan uppkomma.
I betraktande af de utaf Serafimer-Ordens-gillet sålunda andragna skäl har Kongl. llaj:t velat föreslå Rikets Ständer att, för den tid och till det ändamål Ordens-gillet uppgivit, anvisa ett belopp af högst 25,000 R:dr årligen, att i mån af behof och emotredoTisnings-skyldighet tili Ordens-gillet utbetalas.
Nåd och ynnest städs* vål* bevågen.
OSCAR. B. Reuterdahl, 1% Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition, N:o SO. ■T 3 i i Utdrag af Protokollet öfver Ecklesiastik-ärenden, hållet inför Hans Majit Honungen i Stats-i ådel under Hans Kongl. Höghet
Kronprinsens närvaro d Stockholms Slott den 19 November 1853.
Närvarande: i i l Hans Exellens, Justit'’ae-S'a!s Ministern, Herr Grefve Sporre, Hans Excellens, Stais Ministern för Utrikes ärendena, Herr Friherre Stierneld, Stals-råden: Herr Friherie Palmstjerna, Faln ceus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Liner, Reuterdahl, Grefve Gyldenstolpe.
Chpfen för Ecclesiastik-Departementet Stats rådet Reuterdahl upp'äste till jus'ering underdåniga förslag till följande af Kongl.
Maj:t den 9 innevarande månad beslutade Nådiga Propositioner och Skrifvelse lill Rikets Sländer, nemligen: l:<i Angående understöd lill Hospitals-fonden; Kongl.
Majit behagade, jemlikt Stats-rådets underdåniga tillstyrkande, beiörda förslag i Nåder gilla, och befäl
Ite att, i enlighet dermed.
Nådig Proposition, sådan den finnes delta Protokoll bilagd, skulle till Rikets Ständer afgå.
Ex protocollo Gast.
R bbing.
Proposition, N:o Si. 13 Ank. till Exp.
Utsk. d. 12 Dec. 1855, kl. 10 f. m.
Majis Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående den så kollade kurhusafgiften; Gifven Stockholms Slott den 19 November 1853.
I enlighet med Rikets Ständers vid sistlidne riksdag fattade beslut, har Kongl. Maj:t genom
Nådig kungörelse den 1 Oktober 1851 förordnat, att till veneriska smittans hämmande hvarje mantalsskrifven person skall årligen från och med år 1852 till och med det år, då nu påbörjade riksdag slutas, erlägga en kurhus-afgift för Stockholms stad med högst 16 skillingar och minst 1 skilling, samt inom öfrige delar af riket med minst 1 skilling och högst 5 skillingar, hvilket sistnämnda belopp dock inom de lasaretts- och kurhus-distrikt, der lasarettets eller kurhusets bestånd det oundgängligen fordrar, må kunna höjas till 6 skillingar, allt banko, lika för alla betalande inom hvarje kurhus-distrikt, efter dess behof; att afgiften skall bestämmas af vederbörande inom hvarje distrikt, antingen till ettdera af dessa belopp eller deremellan, men icke må, utan vid särdeles tvingande omständigheter, fastställas till det högsta; att denna afgift skall utgå och redovisas inom hvart kurhus distrikt särskildt, så att den blifver alldeles skiljd från hospitalers och lasaretters fonder och räkenskaper; samt att de inflytande medlen skola i första rummet ovilkorligen begagnas för de efter behof och öfverenskommelse på ett eller flera ställen inom länet inrättade kurhus-anstalter och derefter, hvad icke är för veneriska smittans hämmande erforderligt, användas för allmänna helsovården i länet, särdeles såsom bidrag till bestridande af lasarettens utgifter för svårare skador och sådana sjukdomstiilfällen, som fordra kirurgisk behandling.
För att ådagalägga i hvad mån ofvanberörde afgift fortfarande må vara för lasarettens och kurhusens underhållande behöflig, har Serafimer-Ordens-gillet insändt uppgjordt sammandrag af inkomne summariska räkningar och revisions-berättelser angående kurhusmedlens belopp samt länslasarettens och kurhusens öfrige inkomster och utgifter under år 1851, utvisande, det kurhusafgiften för året utgjort 161,887
R:dr 32 sk. 5 r.st. och öfrige inkomster lt0,203 R:dr 9 sk. 10 rist., samt att utgifterna uppgått till 226,670 Rldr 23 sk.
B:ko; hvarjemte Ordens-gillet anfört, att, då häraf ådagalades, att 14 Kongl. Majus Nåd.
Proposition, N:o 91. nämnda sjukvårdsinrättningar utan kurhusafgiften icke kunna ega bestånd, samt denna af* gift är bestämd att utgå endast till och med det år, hvarunder nu påbörjade riksdag slutas, Ordens-gillet ansåge sig ega skäl i underdånighet hemställa, att Nådig proposition om samma afgifts fortfarande måtte till Rikets Ständer aflåtas.
Med afseende å hvad sålunda förekommit vill Kongl. Maj:t i Nåder hos Rikets Ständer föreslå, att ifrågavarande så kallade kurhusafgift må till samma belopp och under enahanda vilkor, som vid sednaste riksdag af Rikets Ständer bestämdes, fortfarande utgå till och med det år, då nästa riksdag slutas.
Majrt förblifver Rikets Ständer med all Kongl.
OSCAR. B.
Reuterdahl.
Utdrag af Protokollet öfver Ecklesiastik ärenden, hållet inför Hans Maj.t Konungen i Stats-Rådet, under H. K. H.
Kronprinsens närvaro, å Stockholms Slott den 19 November 1853.
Närvä rande:
Hans Excellens Justitiae-Statsministern Herr Grefve Sparre, Hans Excellens Statsministern för Utrikes ärendena, Herr Friherre Stjerneld, Statsråden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhraus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Viner, Reuterdahl och Grefve Gyldenstolpe.
Ma]:ts Nåd.
Proposition, N:o Si. 15 Chefen för Ecklesiastik-departementet, Stats-rådet Reuterdahl, uppläste till justering underdåniga förslag till följande af Kongl.
Majit den 9 innevarande månad beslutade Nådiga Propositioner och Skrifvelse till Rikets Ständer, nemligen: 2:o Angående den såkallade kurhusafgiften.
Majit behagade, jemlikt Stats-rådets underdåniga tillstyrkande, berörde förslag i Nåder gilla, och befallte att, i enlighet dermed.
Nådig Proposition, sådan den finnes detta Protokoll bilagd, skulle till Rikets Ständer afgå.
Ribbing.
STOCKHOLM, TRYCKT HOS N. MARCUS, 1853.
Maj:is Nåd. skrifvelse, M 22. 1 JVs 22.
Ank. till Exp.-Ulsk. d. 12 Dcc. 18S3, kl. 10 f. m.
Maj:ts Nådiga skrifvelse till Rikets Ständer, angående folkskolelärares pensionering; Gifven Stockholms Slott d. 19 November 1853.
Sedan Rikets Ständer vid -sistlidne riksdag i underdånig skrifvelse den 50 Augusti 1851 tillkännagifva, att al de besparingar, sorn vid nyssnämnda års slut kunde hafva uppkommit å de vjd föregående riksdagar anvisade medel lill folkundervisningens befrämjande, en summa af Åttaliotusen riksdaler banko blifvit afsatt och i Riksgälds-kontoret tills vidare lemnad innestående, för alt af Kongl. Majt användas lill stiftsvis inrättade pensionsanstalter för folkskolelärare under vilkor, alt herrvälde lärare och församlingar till sådana anstaller lemnade bidrag, har Kongl.
Maj t under den 1 Oktober samma år genom cirkulär till samtlige
Domkapitlen lemnat vederbörande underrättelse om hvad Rikets Ständer sålunda beslut it samt anbefallt de åtgärder, som till ändamålets vinnande voro erforderliga.
Från nio stift, nemligen Linköpings, Strengnäs. Wexiö, Lunds, Götheborgs. Kalmar, Carlstads.
Hernösands och Wisby, hafva förslag, till största delen helt nyligen, inkommit, uppgjorda med hänseende till de af Rikets Ständer bestämda vilkor.
Dessa förslag halva icke varit af den beskaffenhet, att Kongl. Majit funnit dem kunna fastställas, hvadan också hela anslaget förblifvit oanvändt.
Utom nyssnämnda för särskilda stift uppgjorda förslag har Kongl. Majit fått från skolelärarne i Westerås stift emottaga underdåniga framställningar åsyftande pensionering af afskedade folkskolelärare i hela riket, hvilken framställning Kongl.
Majit dock icke kunnat till noggrannare pröfning företaga, innan sig visat, huruvida ändamålet kunde på det af Rikets Ständer beslutade sättet vinnas.
Under sådana förhållanden har Kongl. Majit velat till Rikets Ständer i nåder hemställa, att det vid förra riksdagen gjorda anslaget af Åttaliotusen riksdaler banko måtte ytterligare få blifva i Riksgälds-kontoret till nästföljande riksdag qvarstående, för att af Kongl. Majit användas på det sätt och med de vilkor, som Rikets Ständer kunna finna vara för ändamålet lämpliga.{
OSCAR. H. Reuterdahl.
Prol. 1853, 1851. 1 Sami. 1 Åfd. 9 Haft. 1 2 Kongl. Majlis Nåd.
Proposition, Jtä 23.
Utdrag af Protohollet öfoer Ecclesiastik-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Slats-Itädet, under Hans Kongl. Höghet Kronprinsens närvaro, å Stockholms Slolt den 19 November 1853.
Hans Excellens, Jnslilie-Slats-Ministern Herr Grefve Sparre, Hans Excellens, Stals-Ministern för Utrikes ärendena Herr Friherre Stjerneld, Stats-Råden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Reuterdahl, Grefve Gyldenstolpe.
Chefen för Ecclesiastik-departomentet Stals-Rådet
Reuterdahl uppläste till justering underd/iniga förslag till följande af Kongl. Maj:t den 9 innevarande månad beslutade nådiga Propositioner och skrifvelse lill Rikets Ständer, nemligen: 5:o
Angående folkskolelärares pensionering.
Majit behagade, jemlikt Stats-Rädets underdåniga tillstyrkande, berörde förslag i nåder gilla, och befallde att, i enlighet dermed, nådig skrifvelse, sådan den finnes detta protokoll bilagd, skulle till Rikets Ständer afgå.
Ex protocollo Gust. Ribbing.
M 23.
Ank. lill Eip.-Ulsk. d. 15 Dec. 1853, kl. 11 f. m.
Maj:ls Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående grunderna för rättigheten att tillverka bränvin samt beskattningen derför; Gifven Stockholms Slolt den 9 November 1853.
Bland de ämnen, som under den nu förestående riksdagen komma att utgöra föremål för Rikets Sländers öfverläggningar, finnas få al större vigt än frågan om att så ordna lagstiftningen och beskattningen i afseende på bränvin,-att de högst menliga följder, som tillverkningen och bruket af denna vara nu medföra, måtte lörekommas eller förminskas.
Proposition, J\f 23.
3 De frågor, sora under riksmötet kunna komma under behandling, hemta nemligen sin större eller mindre betydelse frän beskaffenheten af det ämne, sorn utgör deras föremål.
De, som afse statens eller folkets moraliska utbildning och fullkomnande, sättas billigt i främsta rummet; derefter komma de, sorn stå i sammanhang med staUborgarnes fysiska välbefinnande eller ekonomiska fördelar; men frågan om bränvins-lagstiltningens ordnande efter sunda grundsatser omfattar alla de särskilda ämnen, som här blifvit antydda.
Tillverkningen af bränvin utgör en näring, som på en gång ingriper i hela folkets moraliska, sanitära och ekonomiska tillstånd, och detta på ett sådant sätt, alt dess skadliga inflytande på ettdera af dessa förhållanden sällan förekommer eusamt, utan merändels i förening med lika menliga verkningar på de ölriga.
Denna företeelse, och hränvins-hränningens förderfliga inflytande på hela statskroppen, hafva gifvit mer än tillräcklig anledning till djupa bekymmer för fäderneslandets framtida väl; och Kongl. Maj:t tillförs er sig, att Kikels nu sammanträdande Ständer skola, i hvad på dem ankommer, understödja Kongl.
Maj:ts afsigt, alt, genom användande af verksamma medel, hämma och förekomma ett ondt af så djupt ingripande beskaffenhet.
Det hi. fvutlsa k liga skälet för bränvins-bränningens hittills under vissa vilkor foregifna allmänna utöfning har varit öfverlygelsen om dess nödvändighet för jordbruket, eller snarare för boskaps-skötseln, åt hvilken den har ansetts lemna ett kraftigt stöd, hvarföre den ock af förra tiders lagstiftare, blifvit fästad vid jorden.
Erfarenheten har dock icke bekräftat riktigheten af denna åsigt.
Om de ifrån Landshöfdingarne i länen inkomna femårsherättelser för år 1822 jemföras med dem, sorn redogöra för år 1850, så visar det sig, att, oaktadt spanmåls-produktionen under dessa 28 år ökat sig med 49 procent, antalet af underhållen boskap dock endast ökat sig med 23 procent; och boskapsskötseln har således, oaktadt det förmenta stödet af bränvins.-hränningen, icke hållit lika steg med åkerbruket, äfvensom det visar sig, alt, oansedt spanmåls-produktionen inom riket ökats i vida betydligare mån än folkmängden, införsel af utländsk sparimål, synnerligast af råg och korn, erfordras, så snart skörden utfaller under medelmåttan.
Förklaringen af denna omständighet kan endast finnas deri, alt den ökade produktionen af spanrnål till stor del blifvit använd såsom medel för en omättligt uppdrilven bränvins-bränning, under det alt alfallet, dranken, på det sätt den i allmänhet behandlas och användes, långt ifrån alt upphjelpa boskapsskötseln, varit och är ett hindér för .uppdragandet af sunda och kraftiga djur, ett förhållande. hvilket både vetenskap och prakti,k erfarenhet ådagalagt ej allenast beträffande fabriks-bränningen, utan ock, i; lika hög om ej i högre grad, med hänsigt till husbehofsbränningen, oaktadt man, hvad dien na sednare angår, sökt fiirsvara den med det påslåendet, att hvad som saknades i produktion af sprit, återfanns uti och kom till godo genom dranken, som förmenades vara bättlre viii denna tillverkning, just emedan man mindre lörstått att tillgodogöra alla de sprilbiUlande beståndsdelar, som säden eller potälerna innehålla.
Under det boskapsskötseln sålunda af bränvins-bränningen blifvit hindrad i sin utveckling, har åkern blitvit utsugen genom frambringandet af de lör denna närings bedrifvande erforderliga råämnen, , medan odlingen af foderväxter blitvit tillbakasatt, och grödornas framgång gjorts mera /beroende af väderlekens omvexlingar, än som skulle varit händelsen, ifall jorden blifvit, uppbringad till den kraft och bördighet, hvari den i allmänhet endast kan försättas geno;*) en högt nppdrifven, på foderodling grundad boskapsskötsel.
Af alla de skäl, med hvilka man försökt att försvara bränvins-bränningen, finnes således ej något, som uthfärdar profvet af en strängare granskning.
Intet land med högt nppdrifven boskapsskötsel och lönande åkerbruk finnes, som för en sådan lycklig ställning har att tacka Inänvins-jbränningen, och tron på dennas nödvändighet för jordbruket saknar derföre allt stöd af tyen erfarenhet, som vunnits, såväl inom som utom fäderneslandet.
Den kan utan tvifvel bedrifvas, att idkaren deraf skördar vinst; men dess inflytande p§ J 1 ( l / 4 Kongl. Majus Nåd.
Proposition, JM 25. jordbruket och boskapsskötsel, äfvensom pä landels ekonomiska utveckling i allmänhet, har städse visat si? ej allenast icke gynnande, nian i hög erad skadligt.
Husbehofs-bränningen, sorn gifver den minsta och sämsta produkten bäde af sjelfva varan och affallet, saint fordrar största qvantiteten bränsle och arbete, har derlöre, oaktadt ganska lindrigt beskattad, länge visat sig vara i altagande.
Antalet af bränvinspannor under 23 kannors rymd, hvilket är 11(29 npp.dck till 125,305 stycken, hade år 11(41 nedgätt till 55,045 och utgjorde år 1051 endast 54,474 stycken.
Delta förhållande kan under en sä låg beskattning, som den, hvilken hittills egt rum, icke förklaras på annat sätt, än att husbehofs-bränuingens idkare funnit den-amma medföra ekonomisk förlust, hvarföre de upphört med en tillverkning, hvars fördelar befunnits enda>t skenbara.
Men om bränvins-tillverkningen i ekonomiskt hänseende visat sig på det hela ofördelaktig, äro dock verkningarne af det öfverlind på en rusgifvande dryck lör ytterst billigt pris, som derigenom beredes, ännu mera lörderfliga.
Genom den lika allmänna som skadliga seden att tillåta barn och unga personer att förtära bränvin, hämmas kroppen i sin utveckling och stannar i växten, under det att frön nedläggas till svaghet och sjuklighet i den mognare åldern.
Men äfven de, som först sedan kroppsbyggnaden hunnit blifva fullständigt utbildad börja med begagnandet af denria dryck, hvars bruk och missbruk stå hvarandra så nära, skada i allmänhet sin helsa och utsätta sig mången gång lör faran af att slutligen använda den till öfverflöd och sålunda blifva offer för dryckenskapslasten med alla dess olyckliga följder.
Kland dessa följder är både den moraliska förnedring, som det öfyerlastade tillståndet medlör och deraf vanligen följande försvagad helsa och förstördt välstånd, så allmänt insedde, att de här endast beböfver antydas.
Det är en vid rikets domstolar lika allmän som sorglig erfarenhet, att de flesta dråp och sjelfmord och största delen af de öfriga griifre brott, som der äro föremål för åtal, föröfva,ts under öfverlasladt tillstånd.
För drinkaren är, under rusdryckens inflytande, ingenting heligt, och, sedan han slitit mensklighetens starkaste band, slutar han ofta sitt brottsliga lif antingen genom lagens arm, eller trälläd af naturens lika hämnande hand, som ändtligtyn beröfvar honom det förnuft, han länge sökt tillintetgöra och låter honom sluta sitt lif i ett tillstånd af fullkomligt förstörda både kropps- och själsförmögenheter.
Hedan vid flera föregående riksdagar har Kongl, t,Majit fäslat Rikets Ständers uppmärksamhet på nödvändigheten att vidtaga åtgärder till förminskning i tillverkningen af en vara, sorn utöfvar ett så förderfligt inflytande på hela folkfts sanna väl.
De hittills vidtagna lagstiftnings-ålgärderna hafva dock icke verkat till delta ändamål.
Den skadliga varan tillverkas ännu i omåttlig mängd samt säljes lill lågt pris, och erfarenheten har visat, att dess förminskning icke kan tiilvägabringas med så svaga medel, som de, hvilka intill närvarande dag blifvit använda.
Majlis pligt, såsom den högste vårdaren af samhällets väl, Dess varma önskan att se omkring
Sig ett ädelt och sedligt folk, lika frljtt från de förnedrande bojor, hvilka påläggas af låga begär, sorn från utländskt våld och inhemskt förtryck, samt hela den länkande deleus af Svenska folket otvetydigt uttalade ömkan, föranlåta Kongl.