Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Betänkanden. genom den okade Productionen ; hvaraf följer , att Tull- intraderne derigenom, att varu- productionen allt mer och mer tilltager, slutligen skola vinna genotn den föreslagna nedsättningen, En värd Teda mot medgifver väl Utskottets principe , att varu- exporters uppmuntran ökar Näringsfliten, men fruktar att ändring i TullStadgan skulle skada Brukshandteringen ; Likväl torde det böra besinnas, att här icke är fråga om kohl och smärre Skogseffecter, utan om mastträn, bjelkar och bräder, samt att den farhåga man yttradt för Skogarnes förstöring genom den föreslagna ändringen är blott chimerique; ty de många inskränkningar, hvarmed tid efter annan alla slags näringar blifvit belägne, och det Förmynderskap, hvarmed man velat föra medborgare vid både enskild och allmän hushållning, har qväft Sveriges välmåga, ehuru vårt land äger större obegagnade Rikedomar än de flästa andra.
JDå Utskottet fullkomligen erkänner de Herrars förtjenster, som utarbetat den nu gällande Tulltaxan, anser Utskottet sig ej behöfva annorlunda besvara hvad en värd Ledamot i detta ämne anfört, än att Utskottet med bemälte Herrar icke kan vara ense om principen vid bestämmande af Tullen för utgående Varor, och att Utskottet följaktligen tror, det rättelse i detta fall icke allenast skulle vara nyttig utan påkallad af sjelfva nödvändigheten ; Och, som Utskottet redan här ofvan yttrat sin mening angående Tackjern och Råkoppar, hvilkas export icke blifvit tillstyrkt, får, i afseende på satpma värda Ledamots utlåtande, att Tullen BevillningsVtsi.
Betänkande^ 385 på Trädvaror vöre afpassad efter ändamålet, Utskottet förklara sig icke kunna häruti instämma; ty så vida ändamålet icke är att gifva Svenska SkeppsRedare
Monopolium öfver denna handel, att nedtrycka priset på SkogsEffecterne, att hin* dra odling och folkökning i det inre af Ean-, det, att förstöra Skogarne genom Svedjande, der de nu äga intet värde, utan blott förordsaka hinder ; så är Taxan i detta fall alldeles förfelad ; Deremot, om utförseln af Trädvaror, genom lindrig Tull, uppmuntras, så skall Skogsägaren lära att rätt värdera och vårda sin egendom, och, genom den afkastning han deraf kan hämta, vinna enskild välmåga, och med detsamma bidraga till Statens förkofran, som alltid med den förra är oskiljaktig.
Det af Utskottet föreslagna sätt att bestämma varornes värde, tror Utskottet icke, såsom, den värde Eedamoten förment, vara osäkert och ledande till underslef, om värdet upprättas af vederbörande Auctoriteter, men icke af ägarna sjelfve.
Ständer gilla de föreslagne grunderna, så är mycket mer att förmoda , det Kongl.
Majit i Nåder upphäfver Författningen af den 2 gide Januarii 18x7, hvarigenom stadgas förhöjning å utgående Tull för Jernet efter olika Cours-förhållanJen, som 7 puncten i Utskottets Betänkande så bestämt innehåller, att icke exportTullen må kunna ökas öfver hvad I81b års Tulltaxa föreskrifver, hvilket Utskottet, i anledning af samma värde Dedamots anmärkning , ansett sig böra såsom svar meddela.
Utskottet tror sig fullkomligen hafva ådagalagt 386 BevillningsUtsk.
Betänkandm, nyttan af Tullens nedsättning på* ufgåend® Trädvaror, och, om det derjemte tillåtes fram* mande skepp, att få afhämta dem, på sätt Betänkandet utreder, så är Utskottet öfvertygadt, det den förmodan, att England nu ej mera så begärligt som förr emattager dem, icke skall inträffa.
England har alltid behof af Skogs- effec* ter och, enligt säkra underrättelser, vänta flere Skepp på tillstånd att få afhämta våra.
Det finnes ingen antaglig grund för den supposition , att England helldre skulle vilja förse sig med desse nödvändighetsvaror i Ryssland och Preus* sån , än i Sverige.
Det är endast de band, sorn blifvit lagde på utförseln, hvilka hindrat exporten, och, om desse blifva lösta, så kan man ej tvifla, att afsättningen å SkogsProducter åter skall blifva liflig och den påräknade allmänna och enskildte nyttan derigenom vinnas.
Hvad sluteligen angår Utskottets förslag till helfrihet å utgående Tullen under 3:ne år för de Fartyg , som i Sverige byggas och till Utländningen försäljas, hafva flere af Vällofh BorgareStåndets
Eedamöter yttrat tvifvelsmål om nyttan deraf; Men det synes hafva undfallit dessa Herrar, att den Inhemska Industrien befrämjes i den mon tillfället till afsättning ökes, och att denna afsättning pä våra Skepps» Varfs Producter måste tilltaga genom en sådan beviljad fördel; att Capital-vinsten för försållde Fartyg sannolikt blir betydlig och till mångå Industrie- grenar utsprider sig, oberäknad! hvad i der hela Sveriges Export- handel derigenom vunne Hvad sålunda blifvit anfördt i anledning BevillningsUtsL Betånianden. 387 af de i Vallöf].
BorgareStånpet gjorde anmärk* ningar mot det afgifne Betänkandet, hvilket af de trenne öfrige RiksStånden under den 5rt«
II:te och i5tde i denne Månad blifvit gilladt, får Utskottet till Riksens Höglofl.
Ständers pröfning vördsamt öfverlämna.
Stockholm den ?3:dje Junii 1818.
I Riksens Höglofl.
Stånders BevillningsUt skotts Memorial\ angående för - lindringar i Projectet till en blifvande
Chart rfSigillateeFörordning.
Ständers BevillningsUtskotts den 22 sistledne Maji afgifne Utlåtande, rörande de mot Projectet till en förnyad ChanteSigillatsFörordning gjorde Anmärkningar, har Högvördige PresteStåndet, med antagande af hvad nyssnämnde Utlåtande för öfrigt innehåller, beslutit, ej allenast det borde, till vinnande af mera tydlighet, 22 §. 12 Mom. i det ingifne Projectet erhålla följande Redaction : ’’Arrendatorer of Kongsgårdar , J?oställen eller Landt Egendomar, hvilka ej hafva Tjenst eller Caracter , hälften mot hvad de , såsom 'ägare af Lägenheten , skulle betalautan äfven att det, på erinran af en värd Ledamot af Höglofl.
Ridderskapet oc-h Adeln tillkomne stadgande af ansvar för den Erabets* och Tjenste-man - 388 JtevillningsIJtsJi.
Betänkanden, sorn förser ett Dokument med Stämplad t Papper till högre belopp, än hvad Författningen innehåller , eller ock Charterar, hvad icke Charteras bör, måste helt och hållit utgå, såsom endast förorsakande .Allmänheten en mängd olägenheter, vida öfvervägande de fördelar, som härigenom kunna vinnas , och hvilket sednare Beslut Vällofl.
BorgareStåndet äfvenledes fattat.
Men, som Hedervärda BondeStåndet, till följd af Högvördige PresteStåndets inbjudning om deltagande i samma Beslut, den 13 dennes förklaTat, att, då det samma redan den II sistledne
April och 8 i denne månad oförändradt bifallit BevillningsUtskottets i denna fråga afgifne Betänkande , ansåg
Ståndet sig dervid böra förblifva , octa således ej kunna antaga Högvö dige PresteStåndets framställning, så finner BevillningsITttskottet , som for sin d^l anser de föreslagne förändringarne tjenande till Författningens förtydligande, sig icke kunna undgå , att , oaktadt Höglofl.
Adeln instämt i ofvanberörde Beslut och Vällofl.
BorgareStåndet nu äfven i förra delen deraf, åt Höglofl.
Förstärkta StatsUtskotte s afgörande öfverlemna dessa ärenderj så framt ej det Hedervärda BondeStåndet skulle finna för godt att frånträda dess mening ; och får Utskottet i motsatt fall till Riksens Höglofl.
Ständers pröfning vördsamt framlägga följande VoteringsPropositioner; 1:0
Den, som vill att 33 §. I?
Mom. i den pro - BevillningsUfsk.
3§ g projecterade ChartaeSigillatseFörordningen skall blifva af följande lydelse:
Arrendatorer af Kungsgårdar, Boställen eller LandtEgendomar, hvilka ej hafva Tjenst eller Caracter , hälften mot hvad de, såsom ägare af Lägenheten, skulle betala
,” skrifver Ja , den det ej vill , skrifyer
Nej ; Vinner Nej, kommer den förra Kedactionen att bibehållas sålunda: ”Arrendatorer af Eängsgårdar , Boställen eller Landt Egendomar , livilke ej hafva Tjenst eller Caracter, hälften, mot ägaren, dock ej under 24. sk. 2:0.
Den, som vill, att den Embets- och Tjensteman , sorn förser ett Document med Stämpladt Papper till högre belopp, än hvad Författningen innehåller, eller ork Charterar hvad icke Charteras bör, skall derföre vidkännas det i 25 §. 12 Mom. af Projecter till Författningen föreslagne ansvar, skrifver
Ja , den det ej vill , skrifver Nej ; Vipner
Nej, så kommer stadgandet att oförändradt förblifva på sätt, så väl det af Utskottet inlemnade Projectet, som 1815 års Författning innehålla.
Hvilket allt vördsamt underställes Riketg Höglofl.
Stockholm den 23 Junti 18 18.
Bihang till Riks. St Prof, 18t?~ 1818.5: te Sami. får 30,5/. 39<> BevillningsUtsk.
Ständers Bevill ningsutskotts Utlåtande, i anledning af de, emot 3:dfe Art. i BevillningsStadgan, angående Afgift för för brukning af vissa Öfverflådsvaror , framställde Anmärkningar.
I enlighet med dess vid BevillningsSfadgans öfverlemnande i det öfriga åtagne förbindelse , skyndar BevillningsUtskottet, att afgifva dess vördsamma påminnelser, vid de Anmärkningar» sorn emot den serskildta Artikeln orri Beskattning å vissa Öfverflödsvarors föibrukning förekommit, utan att dervid finna sig hindradt af Vällofl. BorgareStåodets , genom ProtocollsUtdrag under den 20 Junii meddelte Beslut, eller den af dess Ledamöter inom Utskottet skedde reservation; enär förenämnde Beslut hvarken innefattar något undandragande från Bevillningens utgörande, eller, i afseende på det deri anförde resultat, emot 69 och 71 §. §. i RegeringsFormen, samt 31 och 37 §. §. i Riksdagsordningen, kan af BevillningsUtskottet till Riksens Hoglofl.
Ständer framställas.
Att Artikeln örn Afgift för Öfverflöd, sådan den tillförene och efter dess då ägande åsigt uppställdes, icke vunnit Riksens Höglofl.
Ständers bifall , har Utskottet af de mångfaldige Anmärkningar deremot nogsamt erfarit; men, då omständigheterne nu mera undergått deri förändring, att Utskottet trott sig kunna härjemte vördsamt framlägga en förnyad redaction, åt - BmllnlngsUtsk.
Betänkandett. 39! följd af derill hörande Calculer , hvilken vä! , derigenom art i fråga om afgift för Tobaks nyttjande 2tne
Stånd stannat emot Två , innefattar 2:ne Alternativ , men i begge utmärkef ett inskränkt antal föremål för beskattningen 5 och endast med undantag af sistnämnde förbrukning, utan åtskilnad på Stånd, lindrigt beräknade afgifter, äger Utskottet anledning att hoppas ett mera gynsamt afseende, och torde således ej behöfva att vidare försvå; a en åtgärd, sorn , under olika synpuncter , tiIIvägabragt genom deras ombytta skick både till döss verkan och till dess i de fleste delar klandrade sarn*- mansä tning , förf .Hit.
Likväl anser Utskottet dess yttrande nödigt i sådane ämnen , sorn äfven till det rut ingifnö Förslaget äro lämplige.
Dervid förekommer först den 1 allmänhet yrkade grund för beskattning å Öfverflöd, att den i förhållande till hvar och ens större för* mogenhet och deraf förmodade betydligare Consurmion borrie erläggas ; men, utom det, alt ett sådant förhållande icke ovillkorligen kan vifs-t ordas, utan medgifver mångå undantag, skulle jemväl en beskattning af denna beskaffenhet, lika ofta strida emot billighetens grundsattser, som dent koinmo att drabba, antingen en person med betydlig, men till, större delen skuldsatt Egendom, eller sådane Embetsman i Staten , hvilka roed en hög numerair i Lön-beräki ningen hafva ert ännu större antal utgifter , i mån af det anspråk på representation, som ifrån deras ställning är oskiljaktigt; hvarförutan ert störts Consumtion af Utlandska varor i sig 39?
BeviUningSlJtsL Betänhanden. sjelf innebär en drygare Bevillning , da deri derföre erlagde TullAfgift kommer med i rakningen.
Dernäst är af en vä;d Ledamot inom.
H ögvördige Presteslåndet hemställt, atr , i synnerhet i fråga om afgift för bruket af Vin och and:a Utländska drycker, borde i stal'et för hvarje Mantalsskrifven Mansperson införas hvarje Husfader eller Matmoder , emedan i annat fall sådane Hus , som förestås af Enkor, ehuru Vin der fortares, icke komrno att vidkännas någon afgift.
Utskottet anser likväl de undantag, hvilka ka sålunda till ett iinga antal kunde äga rum , ojemförligt mindje betvdlige , än de påföljder, som skulle inträffa , om en annan beskattnings» grund för denne , än öfrige förbrukningar skulle äga rum , eller om den i detta fall före-/ slagne, i allmänhet skulle tillämpas; då i begge desse händelser , icke ens de mest inskränkta afgifter med säkerhet kunde påräknas ; Och Utskottet förmodar der således vara bäirre, att uppgöra denna beräkning efter Consurnenternes antal, i synnerhet då de afgifter, som af dem, nu komma att utgöras , på intet vis äro tryckande.
Af flere värde Ledamöter inom Höglofl.
Kidderskapet och Adeln, samt Vällofl.
BorgaleStåndet, är beskattning å Meubler ansedd mindre lämpelig och deribland jemväl anmärkt , ait Chiffonierer af Utländska trädslag blifvit uteslutne.
Utskottet medgifver gerna att förstnämnde beskattning, for sig sjelf betraktad» både kan BevitlningsTJtsk.
Betänkanden, 393 med något utseende af billighet motsägas och i allt fall, i synnerhet hvad rum med Sidentapeter angar, är för Staten föga indrägtig; men Utskottet förmodar, att en allmännare öfversigt af detta ämne skall rättfärdiga Utskottets åtgärd.
Bik eller prydlig Meublering af turn, e< huru stundom af nödvän tigheten , mången gång 'af fåfängan, och ofta af den goda smaken påkallad, utmärker ändå alltid en viss prakt eller välmåga , som på allmänhetens ögon gör intryck; och for den torftige Medborgaren, som måste skatta för en njutning , hvilken vanan för honom gjort oumbärlig, för den i knappa vilkor stadde Jordbrukaren, eller Arbetaren, som är undeikastad afgift för det dess Hustru eller Döttrar bruka en Mössa , några Band eller en Halsduk af Siden, skall det alltid falla tungt och klandervärdt, att hela rum, med Sidenbeklädnad eller SidenMeubler, äro från skattskyldighet frltagne.
Det är af denna anledning, som TJtskotfet trott sig böra föreslå en afgift för bruk af Siden, icke till visse delar, utan till dess hela omfattning, och det är vid jemförelst-n mellan rum med SidenMeubler och dem med Utländska trädslag som Utskottet icke kunnat undvika, att på dem alla fästa uppmärksamhet.
Utskottet har dock icke velat härmed på • •
I alltför indtviduelt tillväga , utan endast dämpa afgifien till hela rum , sorn med det ena eller andra äro Meublerade , och under denna synpunct har en enda Meubel af sådan beskaffenhet, ett Bord, en Chiffonier, som i ett rum kan fin - JtevillningS Utsi.
Betänianden. * rias', icke bort till Bevillning upptagas, äfven af det skäl, att alltför många och åtskilda föremal för debitering ocii uppbörd deraf skulle upkomina , och ännu flera anledningar gifvas till missunsarnhet och åtal.
Äfven bar en värd Ledamot inom Hög» vöidige PresteStåndet förment , att en till S B:cir Banco stadgad plikt för hvarje underlåten uppgift , vöre mera ändamålsenlig , än deri Utskottet föreslagit; men, då förseelser af denna beskaffenhet rätteligen böra mätas efter den förlust , som de tillskynda Staten ; så torde jemförelsen emfellan afgifterne för ett med Siden b.ekladt rum och för bruket af mindre Sidenpersedlar allena göra tillfyllest för den påföljd Utskottet fästat vid hvardera* undandöljande.
För öfrigt är af en värd Ledamot inom Vällofl, BnrgareStåndet hemstäldr, att vid utfärdande af Kungörelser om Taxeringarne, hvilka Kungörelser flere gånger borde uppläsas, tillika måtte, för att förekomma Allmogens blott* smilande genom okunnighet, både uppräknas de med skatt belagde ÖfverflödsArtiklar, och ansvaret för uteblifven uppgift derjemte tillkännagifvas. Härvid bör Utskottet erinra, att det är egenteligen vid MantalsSkrifningarne , som ifrågavarande uppgifter erfordras; hvarefter påföringen till Bevillning, utan vidare taxering, fika med alla andra afgifter af dylik beskaffenhet , kommer att verkställas, enligt 5 Art. 2 §. 14 Morn.
i BevillningsStadgan; Och, då vid Utfärdandet af Kungörelser till Mantalsskrifning Bevillnings-Utst.
Betänkandet 395 iakttages hvad 1 §. 1 Mom. i samma Artikel, samt Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning af den 30 September Ibl2 påbjuda, samt vid sjelfva Mantalsskrifningen den föreskrift om upprop för. hvarje förbrukning, som Utskottet i dess Reglementariska del af ÖfverflödsArtikeln föreslagit» synes ingen ytterligare utväg till vederbörandes upplysning i detta ämne vara möjlig eller nödvändig.
Huruvida Utskottet i allt detta rätteligen förfarit öfverlemnas vördsammast till .Riksens Höglofl.
Ständers mogna och bepröfvade omdöme.
Beträffande åter den IV Art. om FyllnadsAfgift för LandiTullsersättningen, så är dess tillvarelse efter samtelige RiksStåndens
Be» slut otvifvelaktigt afgjord; Och Utskottet förmodar sig i följe deraf endast böra vördsammast anmäla denna Artikel till bibehållande af det rum som den i Förslaget till BevillningsStadgan innehafver.
» Stockholm den 25 Junii 1818» Art.
II r.
Bevillning för Consumtion och Öfverflöd. §■ I* 1 Mom.
För nyttjande af
Vin eller andra tillåtna Utländska drycker , hvarje Mansperson öfver 15 år, utan skilnad till stånd 3? sk..
Bevillning för Consum~ tion och Öfverflöd. §•
I» 1 Mom.
För nytjande af Vin eller andra tillåtna Utländska drycker, hvarje Mansperson öfver 15 år, utan skilnad till stånd a 4 sk. 3 g6 BevillninasTJtsL Betänlanden. 2 Morn.
För förbrukning af Caffe och Thé, antingen begge eller endera , b vane Mantalsskrifven Person , öfver 15 år . af båda könen, utan afseende på Ständ 16 sk. 3 Mom.
För bru ltet af SidenTapeter , hvart rum, större eller mindre . 8 B:dr. 2:0 För Meubler med Siden-öfverdrag, Sängar, Soffor, Stolat och Gar diner, hvart rum, der alla eller några af dessa Meubler nyttjas 4 Hulr. 3:0
Finnes rikta Förgyllning på alia eller några af nu uppräknade Meubler , betalas serskildt for hvart rum 4 R:dr.
4:0 ^Likaledes för Sängar , Soffor eller Stolar af Mahogny eller andre Utländske trädslag (vare sig af fullt träd eller fanerade) hvart rum 4 R:dr.
Fruntimmer öfver 15 år, som 2 Mom.
För förbrukning af Caffe och Thé, antingen begge eller endera, hvarje Mantalsskrifven Person, öfver j 5 år, af båda könen , utan afseende på stånd 12 sk. 3 Mom.
För bruket af SidenTapeter , hvart rum , större eller mindre . 6 R:dr. 2:0 För Meubler med Siden öfverdrag, Sängar, Soffor, Stolar och Gardiner, hvart rum , der alla eller några af dessa Meubler nyttjas 3 R:dr. 3:0
Finnes äkta Förgyllning på alla eller några af nu uppräknade Meubler, betalas serskildt för hvart rum 3 R:dr. 4:0 Uikaledes för Sängar , Soffor eller Stolar af Mahogny eller andre Utländske trädslag (vare sig af fullt träd eller fanerade) hvart rum 3 R:dr. 4.
Fruntimmer öfver 15 år, sorn Bevilhiings Utsi.
397 bruka antingen hela klädringar af Siden, eller sådane öfverplagg, såsom Kapotter, Peliser, Pälsar m. m. betala derfo j re , utan åtskillnad på Stånd , hvarje person 24 sk.
De som endast nyttja mindre klädespersedlar ,; Hufvudbonader, Halsdukar , Band m. m. af Siden , betala derföre , livar person , 4 sk. 5 Morn.
HvarjeMansperson, sorn spelar Kort, erlägger . 24 sk. §. 2.
Alla i förestående §, bruka antingen hela kläd» ningar af Siden, eller sådane öfverplagg, såsom Kapotter, Peliser, Pälsar m. m. betala derfö i re utan åtskilnad på stånd , hvarje person 16 sk.
De som endast nyttja i mindre klädespersedlar, Hufvudbonader , Halsdukar , Band m. m. af Siden, betala derföre s hvar person . 3 sk. 5 Mom.
Hvarje Mansperson , som spelar Kort, erlägger . 24 sk. 6 Mom.
Hvarje Mansperson, öfver 15 år, som röker, snusar eller tuggar Tobak , om han är Adelsman, Prest, Borgare eller Ståndsperson 8 sk.
Af All mogen och andre Glassér, endast med undantag af gemenskapen vid Arméen och Flottorne, så länge de aro i verklig tjenst 4 sk. §• st Alla i förestående §. 3gS BevillningsUtst.
Betänhanden, anförde förbrukningsArtiklar böra vid Mantalsskrifningen noggrannt uppgifvas ; kommande den , sorn sådant underlåter, men lika fullt med förbrukning af det ena eller andra blifver beträdd, att derföre betala den afgift, han undanhållit, och plikta fyra! gånger dess belopp, An gifvarens eller Åklagarens ensak. §• 3. • i Mom.
Till vinnande af erforderlig säkerhet, att de i denna Art. stadgade afgifter niaga i rättvist förhållande utgå, skall det åligga MantalsSkrifvaren, att för alla dem, som göra sina uppgifter mun teligen, uppropa hva je förbrukning serskildt, enligt dertill inrättade Columner,och,efter hvar och ens yttrande, afgif (erne införa. till och med 5 Momentet anförde förbruknings* Artiklar, böra vid Mantalsskrifningen noggrant uppgifvas; men Tobaks nyttjande , såsom af en mera allmän omfattning, efter hvad också förr vanligt varit, antingen uttryckeligen afsägas, eller i brist deraf på« föras. §•
Den som underlåter att sådane uppgifter vid ; Mantalsskrifningen anmäla, eller Tobaks nyttjande sig afsäger, men likafullt med förbrukning af det ena eller andra blifver beträdd, skall derföre betala den afgift han undanhållit och plikta
Fyra gånger dess belopp , Angifyarens eller Åklagarens ensak. §• 4.
Till vinnande af erforderlig säkerhet , att de i denna Art. stadgade afgifter jBevilhungsUtsi.
Hetänkanden.
399 masa i rättvist förhållande utgå, skall det åligga Mantals-Skrifvaren , att för alla dem, som göra sina uppgifter jmundtel gen, uppropa hvarje förbrukning serskildt, enligt dertill inrättade Columner, och efter hvars och eris yttrande, afgifterne införa, med iakttagande tillika af det, som angående TobaksAfgiften ofvan är stadgadt.
Om någon alldeles undanhåller sig Mantalsskrifning , sedan med honom så förfarit är, sorn här nedanföre i V Art. I §.
5 Morn. förordnas , hör den der stadgade utväg äfven i detta fall tjena till efterrättelse , att nemligen Mantals- och Skattskrifning verkställes efter de upplysningar, sorn kunna inhemtas, och den uteblifne skylle sig sjelf, om någon ÖfverflödsArtikel, som uppgifvas bort, dervid kommit att uteslutas, och han derföre får laga ansvar vidkännas, 3 Mom.
Förekommer vid Mantalsskrifningen skalig anledning, att en eller flera förbruka sådane Öfverflödsvaror, derföre de bort , meri försummat att sig angifva, och kunna tvenne för god fräjd kände
Män sådan anledning bestyrka, varde den genast och vid ansvar af SkaitSkrifvaren hos ÖfverStåthållaren i Stockholm och Landshöfdingarne i .Länen tillkännagifven, för att belördras tili laga handläggning. 400 Be.villningsTJtsk.
Mantals- eller SkatfSIcrifvare?
, genom hvars muraktlåtna uppmärksamhet, någon fran afgift för Öfverflöd obehörigen blifvit utesluten , skall sjelf betala sådan afgift, och plikta Fyra gänger dess belopp till de fattige i den Församling, der oriktighet sig tilldragit; beträdes han annan gång dermed, blifve han pa ett halft år suspenderad , och tredje resan miste tjensteri.
Hvaremot, i händelse han uppfyllt dess åliggande , att ordentligen förrätta upprop , och icke destomindre något underslef elier oriktigt förfarande inträffar, hvilket genom dess nit och redlighet upptäckes , skola de derå fallande böter honom tillhöra, sedan målet, genm OfverStåthållarens eller Landshöfdingens försorg , af •vederbörande Fiscaler eller Publique Åklagare blifvit vid vederbörlig
Domstol i laglig ordning instamdt och utfordt.
Stockholm den 25 Junii 181 8.
(De liit hörande 2;ne Alternativa Calculer finnas serskildt tryckte och hit inte;linade,) N:r 31.
Ständers Bevill“ vings-Ut skotts Memorial, angående votering i afseende pä Charta:SegillatreFör ordningen.
Sedan Hedervärda BondeStåndet, enligt Protocolls-Utdrag af denna dag, till undvikande BevillningsUtsk.
HetänJtdnden. 401’ af Votering, frånträdt dess förra mening , i afseende pä redaclionen i vissa delar af den blifyande ChartoeSigillataeFörordningen , och förenat sig med de öfriga respective Riks-Ståfiden , så lärer detta måls hänskjutande till Höglofl.
Förs a t k ta Stats Utskottet, på sätt Bevillningsutskottet i Memorial af den 23 dennes hemställt, nu mera icke vara af nöden; hvilket förhållande Bevillnings-U skottet ansett sig bära Riksens Höglofl.
Ständer vöriisamlieen tillkännagifva.
N:r 3 2 Riksens Höglofl.
St meier s Bevillningsutskotts Memorial, angående den så kallade Minimi-Tabellen.
Som"7' vid förehafd granskning af Riksens Höglofl.
Ständers Bevillnings-Utskotts den 17 dennes afgifne Utlåtande i anledning af åtskilige mot X, II, V och VI Artiklarne i Projectet till en blifvande
Be villnings-Föroi dning gjorde Anmärkningar, det samma blifvit under den 20 och 22 i samma Månad af Riksens Höglofl.
Ständer i Allmänhet bifallit och godkändt, dock med undantag af den så kallade Minimi-Tabellen , hvars antagande Hedervärda' BondeStåndet afslagit, så får Bevillnings-Utskot-t tet, sorn redan tvänne särskildte gånger frarns 40 5 BevillningsZJtsJt.