Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet, som, i saknad af de i sådant afseende erforderliga utredningar, icke är i tillfälle afgifva något yttrande angående de särskilda befästning-arbeten, hvilka, lill följd af meranämnde kommunikations-leds öppnande, möjligen mäste företagas till hufvudstadens betryggande vid framtida fredsbrott, samt beloppet af de ytterligare kostnader dessa belaslnings-arbelen kunna för Staten medföra, anser emellertid lämpligast, att, hvad den nu antydda frågan beträffar, densamma hänskjutes till Kongl. Majlis pröfning och afgörande.
Utskottet får alltså tillstyrka och föreslå, 28:o att Rikets Ständer, under förutsättning, att Kongl. Majit med hänsigt till ordnandet af anstalterna för hufvudstadens försvar vid inträffande krig, icke finner någon betänklighet förekomma emot denna kommunikations-leds öppnande, måtte bevilja ett anslag utan äterbelalningsskyldighet å Tre hundra tusen Riksdaler Riksmynt och ett län af Ett hundra femtio tusen Riksdaler samma mynt för verkställigheten af de muddrings- m. 11. arbeten, som erfordras för att bereda en segelled af minst 18 fots djup under lägsta vattenytan från Baggens fjärden genom sunden vid Bo, Baggens stäke och Skuru till Saltsjöviken Stora Wärtan utanför Stockholm, samt att Rikets Ständer mätte förklara, alt Stockholms stad eger att dessa medel, i mån al arbetenas fortgång, uppbära, emot skyldighet att ej allenast, i öfverensstämmelse med derför af Kongl. Majit fastställd plan, utföra och fullborda omiörmälda företag, utan ock allt framgent tor allmänna trafiken till ofvanberörde djup vederbörligen underhålla samma farled; börande lör öfrigt, i afseende på sagde medels utbekommande samt lånesummans återbetalning, samma vilkor, förbehåll och förbindelser iakttagas, som för andra lill vallen-kommunikationernas förbättrande under denna Riksdag anvisade medel varda stadgade; och torde, derest för låneunderstödets återgäldande samt meranämiide kommunikations-leds (ramgena vidmakthållande afgift vid dess begagnande pröfvas vara oundgängligen nödvändig, denna afgift böra bestämmas till så lågt belopp, som omständigheterna anses skäligen medgifva.“ D O
Uti ofvanstående reservation instämde Herr P. Murén.
Emot 32 punkten, angående ytterligare lån för sänkningen af sjöarne Jernlunden, Renym och Asunden: Slats-Ulskollels Ullålande N:o 'IBS. 85 af Grefve M. Hamilton.
Emot 37:de punkten, angående statsbidrag för en hamn-anläggning och en kanal mellan Carlstad och Kanike-näset vid Wenern: af Herrar G.
Bildt och 11. G. Montgommery, Biskop Annerstedt, Kontraktsprostarno Malmstedt, Wåhlander och Hohnberg samt Herrar P. Murén och G.
Falhem, hvilka åberopade Riksgälds-afdelningens så lydande förslag till utlåtande: ”Då, enligt hvad erfarenheten ådagalagt, den för sjöfarten til! och från Carlstad samt den vidsträckta och folkrika landsbygd, som omgifver Klar-elfven och Frykens vattendrag, anlagda hamn och dertill hörande upplagsplats, i anseende till utrymmets otillräcklighet, numera icke motsvarar rörelsens behof, samt denna hamns afstånd från nämnde stad medför betydliga olägenheter och kostnader för transporterandet af den högst ansenliga mängd varor och effekter, soin ankomma lill eller skola afgå från samma hamn, sä och i betraktande af den lättnad och förbättring, sjökommunikationen mellan Carlstad och Rikets öfriga handelsorter skulle erhålla, äfvensom de fördelar för allmänna trafiken i flera andra hänseenden, som mäste uppkomma genom hamnens förläggande invid staden, finner Utskottet sig ega tillfvlleslgörande skäl att, äfven för sin del, förorda och tillstyrka beviljandet af det lör den föreslagna nya kanal- och hamnanläggningen begärda statsbidrag, som, enligt sökandernes yttrade förmodan, skall blott motsvara en tredjedel af anläggnings-kostnaderna.
Utskottet, enligt hvars åsigt det vöre för befrämjandet och framtida betryggandet af allmänna trafikens och staden Carlstads gemensamma intressen önskligt, alt denna stad, i likhet med andra städer, för hvars hamnbyggnader och kommunikations-förbättringar dylika bidrag blifvit förut beviljade eller nu föreslagna, öfvertoge utförandet af det sålunda understödda förelaget äfvensom ansvarigheten lör vidmakthållandet af den verkställda anläggningen, anser sig dock, i • % < _ c? O O 7 _ O 7 saknad al lullsländig kännedom om de hinder, som möjligen kunna Förekomma emot detta företags verkställighet genom stadens försorg, icke böra framställa sitt förslag härom såsom ett bestämdt vilkor för nu ifrågavarande statsbidrags utbekommande.
Utskottet får således tillstyrka, att Rikets Ständer, under förbehåll, att de stadganden, som i afseende på statsbidrag för andra hamn- och kanal-anläggningar under denna riksdag beslutas, varda vid nedauuämnde förelag vederbörligen tillämpade, mätte bevilja ett stals-anslag afEtl hundra tusen R:dr Ruut för anläggningen af en hanm-bassin invid Carlstad samt en kanal med tillräckliga dimensioner derifrån till Kanike-näset vid Wenern.”
Emot 40 punkten, angående statsbidrag till Umeå eils upprensning: af Herr P. G. Rönblad: “Höglofliga Utskottets afstyrkaude af min motion om ett statsanslag af 20,000 R:dr R:mt, såsom bidrag til! upprensning af Umeå eif från staden till elfvens utlopp i hafvet, grundar sig endast å det antagande, att arbetet möjligen icke skulle ega bestånd.
Detta skäl anser jag icke hafva bordt föranleda till afslag af motionen, ulan endast till stadgande af det vilkor vid anslagets beviljande, alt Umeå stad icke blott skulle uppmuddra, utan äfven framgent underhålla elfven vid ett djup af 10 fot.
Äfventyrel lage dä ensamt ä staden, sorn har det största intresse i förbindelsens uppfyllande, då dess välfärd dermed är nära förknippad.
Herr Ofverstelöjlnanten Modig, som tir 1842 undersökte elfven, uttalar visserligen, uti sitt deröfver afgifna utlåtande, någon farhåga i afseende på varaktigheten af elfvens uppmuddring, enär hvad em> året uppmuddrades, kunde finnas igenfylld! efter del andra årets vårflod, men yttrar tillika: all å andra sidan det ej vore omöjligt ali, i följd af den lättrörliga jordmån, hvaraf elfvens botten hufvudsakligen består, det efterföljande 86 Stais-Utskottets Utlåtande N:o 458. årets vårflod kunde verkställa betydliga utskärningar i fortsättning och med föranledande af den muddring, som ett föregånget år blifvit förrättad; att muddring följaktligen lika vä! kunde komma att göra ringa som mycken nytta, och att, då man för närvarande ej hade annat val än att verkställa ett i afseende på framtida beståndet tvifvelaktigt arbete med en på förhand bestämd summa, eller ock göra ingenting, utan låta uppgrundningarne obehindradt fortsättas, Herr Ofverstelöjtnanten ansåg alt muddringsarbete borde vidtagas.
År 1856 anställdes förnyad undersökning af Kommissions-iandtmätaren Sandström, dervid utröntes, att elfven då var lika djup, som vid undersökningen 1842.
Häraf eger man grundad förhoppning, att elfvens fördjupning till 10 fot skall ega bestånd, helst tillika är utröndt, att fällningarne de sednare åren afsatts längre ned i elfven eller nedanför holmen Sand, der vattnet numera uppgrundats så, att det för närvarande har endast 11 fots djup.
Får denna uppgrundning fortgå, inträffar snart den tid, då far tvg ej kunna uppkomma ens till Sand, i hvilket olyckliga fall stadens och ortens sjökommunikation blir helt och hållet afbruten.
Hvartill delta skal! leda, nr lätt att inse.
Angelägenheten af en uppmuddring är alltså påfallande, och det stats-anslag, jag för delta vigtiga ändamål vågat bendia, äi, i föihal.andc till hvad andia baltic lottade or ter i riket erhållit och än vidare vid denna riksdag torde erhålla, så obetydligt, att det dermed icke kan komma i någon jemförelse.
Till Ytterligare stöd för motionen får jag vördsamt erinra, att Umeå, som förut icke njutit något stats-anslag, har icke obetydlig utrikes sjöfart.
Antalet af dess fartyg utgjorde vid slutet af förlidet är 43, med en sammanräknad drägtighet af 3,000 läster.
Äfven inrikes varutraGken är ganska liflig.
Bör Umeå då icke hafva lika, om ej större, anspråk på ett ringa understöd för sin hamn, som t. ex. flera af de mindre städerne vid landels insjöar, hvilka, för hamn-anläggningar och förbättrande af förut egande, tid efter annan fått anslag, mot hvilka det, som här är i fråga, är en ringa penning?
Svaret öfverlemnas till Rikets Höglofliga Ständers rättskänsla.
1 Jag vili endast tillägga, att de kostnader och olägenheter, som föranledas deraf, att passagerare måste landsättas och allt fraktgods upplossas på holmen Sand, mil från Umeå, äro särdeles känn bara och tryckande, samt att dessa olägenheter och kostnader drabba icke blott staden, utan äfven i sin mån hela den angränsande vidsträckta landsorten och de mångå resande från andra delar af riket, som med ångfartyg färdas till och ifrån Umeå.
Då jag, på sålunda anförda skäl, reserverar mig mot Utskottets beslut, vågar jag anhålla, alt Rikets Högloflig»} Ständer täcktes bevilja staden Umeå, för elfvens uppmuddring, ett anslag ulan ålerbetalningsskyIdighet af 20,000 R:dr R:mt, utgörande |:delar af den för arbetet beräknade kostnad, mot förbindelse för staden att framgent underhålla farleden i elfven vid elt djup af iö fot.”
Emot 43:e punkten, angåendestatsbidragförsjöarneffo/««»7?’e?j«och Wirénssänkning: af Herr G.
Bildt, sorn, i likhet med hvad Riksgälds-afdelningen tillstyrkt, och då, vid beviljandet af bidrag utaf allmänna medel för sjösänknings- och andra valtenaflappnings-arbeten, under innevarande, likasom under flera föregående riksdagar, antagits, att en del utaf dessa bidrag bör meddelas i egenskap af anslag utan åleibetalningsskyldighet, ansåg Utskottets hemställan angående ifrågavarande företags understödjande med statsbidrag böra erhålla den af Riksgälds-afdelningen föreslagna lydelse: ”Att Rikets Ständer, för sänkningen af sjöar ne Kotsnaren och Wiren i Södermanland, mätte, under samma vilkor och förbehåll, sorn i afseende på andra för vattenaltappniogs-arbeten vid innevarande riksdag anvisade medel varda stadgade, bevilja ett statsbidrag af Sextio tusen R:dr R:mt, samt att en sjettedel deraf, eller 10,000 R:dr, målte få utgå i egenskap af anslag utan återbetalningsskyldighet, och det öfriga beloppet, eller 50,000 R:dr, såsom lån.”
Hur till Stats-Utskottets Utlåtande N:o 458. 87 (Ilaf Slals-1Jlskottet vid 1856 och 1857 års Riksdag i Ullålandet N:o 158 tillstyrkta Statsbidrag fiir ^^anläggningar och vägfurbättringar, hamnbyggnader och kanaler saint sjösänkningar och andra valtenaftappningsföretag m. fl. dylika föremål.
Suuiran.
Majöls
Nådiga disposition för an- läggning al nya saint förbättring eller om- läggning al hackiga eller eljest mindre go- da »ägar under äien 1858, 1859 och 1860, 150,000
R:dr årligen, eller tillsammans 450,000 450,000
För an lii yijninc/ af en vily på Björ Ina inom Bro och Wälö Skeppslager af Stockholms län 24,000 _ 24,000 „ en vägs anläggning mellan Vester- och Ö- ster-Dnlarne, genom den lill Öje k apell - församling hörande del af Wenjans socken 15,000 15,000 ,, anläggning af viig mellan Öfoer- Torneå och Pajala socknar 67,500 — — 67,500 „ anläggning af 2:ne Flottbroar öfver Dal- ellven och den s. k.
Lillelfven i närheten af Thorshags kyrka _ 10,000 10,000 Till Kongl. Maj:ts
Nådiga disposition för mindre hamnbyggnader och arens/lingar under åren 1858, 1859 och 1860, 20,000 R:dr årligen, eller tillsammans 60,000 60,000 För hamnbyggnad vid Färjestaden på Öland 12,850 — 12,850 — 25,700 — v dito vid Falkenberg . . . . 20,000 — 47,000 — 67,000 — „ dito vid Strömstad — 15,000 — 15,000 — ,, öppnandet af en båtled mellan sjöarne Sto- ra och Lilla Rengen samt Jcrnlunden och Asunden i Östergöthland 150,000 150,000 „ en utvidgad och förbättrad hamn- och ka- nal-anläggning vid Carlstad _ 100,000 100.000 Transport | 649,350 — 334,850 — 984,200 - 88 Hör till Stats-Utskottets Utlåtande N:o 158.
. Lån.
Transport 649,350 334,850 984,200 Till Kongl. Maj:ls Nådiga disposition för utdik- n ingar och af tappningar af sonka trakter och sjöar, til] beredande al odlingslöretag, under åren 1858, 1859 och 1860, 100,000 R;dr årligen, eller tillsammans . 60,000 240,000 300,000
I „ sänkning en af sjöarne finlsnaren och Hirén i Södermanland 60,000 60,000 „ d:o af Storan samt några sjöar inom Tjellmo tingslag i Östergötland 20.000 80.000 100,000 Summa Rdr Runt ' 729,350 714,850 — 1.444,200 - STOCKHOLM, tryck t hos Isaac Marcus, 1857. Stats-V(skottets Memorial N:o 159. 1 N:o 159.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 15 Nov. 1857, kl. 12 m.
Memorial, med förslag till allmänna vilkor och stadganden i afseende på de under denna riksdag beviljade stats-bidrag till våg-anläggningar och väg-för bättring ar samt hamn-byggnader och vallen-aflappningar m. fl. arbets-företag.
Under hvar och en af de sedan 1Ö40—talets början hållna riksdagar hafva vissa allmänna vilkor och iakttagelser blifvit af Rikets
Ständer stadgade för utbekommandet af de anslag och låne-understöd, som beviljats för landsvägars anläggning eller förbättring, liro- och hamn-byggnader, kanal- och sluss-anläggningar, slröm-rensningar, sjö-sänkningar samt myr-uldikningar och andra vatten-aftappnings-arbeten; och då Rikets
Ständer jemväl vid innevarande riksdag torde komma att lör nu uppräknade föremål dels bevilja och dels till Kongl. Maj is
Nådiga disposition anvisa åtskilliga betydliga tåne- och anslags-summor, har Stats-Utskottet ansett sig höra uppgöra och underställa Rikets Ständers pröfning och godkännande förslag till sådana allmänna bestämmelser och stadganden, som, jemte de vid statsbidragens beviljande löreskrifna särskilda vilkor, skola iakttagas och tillämpas i afseende på dessa medels lyftning och användande äfvensom återbetalningen deraf.
Utskottet, som uti dess algilna utlåtanden, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens hulvud-titlar, föreslagit, att de af Utskottet tillstyrkta extra eller till de ständiga stats-behofven icke hänförliga utgifts-summ orna måtte anvisas att utgå från Riksgälds-kontoret, har trott sig kunna antaga, att de stats—utgifter, hvilka för ofBih. tiU R.
Pro t. 1856 $ 1857. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 8 tiäft. 1 2 Ståts-Utskottets Memorial N:o 159. vanberörde föremål nu varda beviljade, jemväl skola af detta verks mede! utbetalas; och har Utskottet under sådan förutsättning ansett att de utaf Rikets åren 1850 och 1851 församlade
Ständer antagna och fastställda samt vid sednaste riksdag bibehållna stadganden, rörande ej mindre utbetalningarnes verkställighet, än de åligganden och förbindelser, som vederbörande, innan stats-bidragen få af dem lyftas, skola sig underkasta, böra i det hufvudsakligasle äfven hädanefter bibehållas och tillämpas, helst erfarenheten i allmänhet bekräftat deras ändamålsenlighet.
Dock synes några förändringar uti hvad hittills varit stadgadt dels påkallade af nuvarande ' förhållanden, dels erforderliga för vinnande af de med samma stadganden afsedda syftemål; hvadan Utskottet, i nedanstående förslag, iakttagit dessa förändringar, för hvilka Utskottet nu får redogöra, under hänvisande till sednaste riksdags Stats-Utskotts Memorial N:o 157 samt 101 § af reglementet för Riksgälds-kontoret, hvaraf ifrågavarande stadgandens nu egande lydelse kan inhemtas.
Då vid arbetsplanens uppgörande svårligen kan bestämmas när arbetet skall hörjås och bör vara fullbordadt, emedan sådant merändels heror af det dertill sökta stats-bidragets erhållande och de terminer, då vederbörande kunna påräkna att af detsamma komma i åtnjutande, har stadgandet i Usta momentet, angående tiden för arbetenas påbörjande och fullbordan, ansetts hörå derifrån utgå, helst föreskriften härom egentligen tillhör de bestämmelser, sorn' konlrakterna skola innefatta, och bland hvilka densamma jemväl förekommer.
Deremot har i detta moment tillagts, att, på sätt vid alla i sednare tider med bidrag af allmänna medel understödda ar- - beten iakttagits, kostnadsförslag skall tillika med arbetsplanen vara uppgjordt innan stats-hidraget erhålles.
Då de med understöd af allmänna medel företagna och utförda väg-anläggningar och väg-förbättringar samt bro-byggnader måste, för att de med statsbidragens beviljande afsedda ändamål skola vinnas, framgent vederbörligen underhållas, så och ehuru hvad i gällande lag och författningar är stadgadt rörande underhållsskyldigheten för allmänna vägar och broar hör vara tillämpligt äfven i afseende på de med bidrag från stats-verkets sida verkställda dylika företag, har Utskottet dock ansett, att, bland de allmänna vilkoren och stadgandena för stats-bidrags erhållande lill väg- och bro-anläggningar m. m., jemväl bör intagas en särskild föreskrift angående dessa vägars och broars franlgena underhållande intilldess fullgörandet af ifrågavarande underhållsskyldighet kan blifva i laga ordning vedérbörande jordegare ålagdt samt delta åliggande dem emellan fördeladt.
Enligt hvad ej mindre Rikets Ständers år 1855 församlade Revisorer äti Stats-Utskottet i sina afgilna berättelser om granskningen af Riksgälds-kontorefs förvaltning för Rikets Ständer anmält, här Kongl. Maj:t vid mångfaldiga tillfällen med^ gifvit anstånd med arlifets-företags fullbordande sedan deh derför beélämda tiden till— ändagått, och dä sådäha anståhds1 beviljande icke kan skäligen fötVägras - vid inträf - Ståts-Utskottets Memorial N:o 159. 5 fade naturhinder för arbetenas verkställighet eller då andra vid företagens påbörjande icke förutsedda omständigheter förekomma, så synes bland nu ifrågavarande föreskrifter böra uti 9:de momentet intagas hittills saknadt stadgande, att dylikt af Kongl.
Majit medgifvet anstånd icke medför inställelse af vidare utbetalning utaf det beviljade stats-bidraget eller skyldighet att återbära dessförinnan redan uppburna medel.
Likaså och till förtydligande af hvad samma moment innehåller, angående öfverlemnande! till Rikets Ständer af frågor om längre anstånd än intill nästa riksdag, synes höra uttryckligen förklaras, att detta endast gäller i afseende på anstånd med utbekomna medels återbäring.
1 sammanhang med frågan om förändring af den i 12:te momentet förekommande tidsbestämmelse för påbörjandet af de arbets-företag, för hvilkas utförande medel blifvit af Rikets Ständer anvisade, torde Utskottet böra yttra sig öfver en af Riksdagsfullmäktigen Lars Magnus Knutsson från Östergöthlands län, inom Bonde-Ståndet gjord framställning, att sådana arbeten, som dem, hvarom 101 § i Riksgälds-kontorets nuvarande reglemente handlar och för hvilka medel vid denna riksdag anvisas, icke måtte behöfva vara började förr än under det sista af de år, hvarunder dessa medel äro för angifvet ändamål ställda till Kongl.
Maj:ts nådiga disposition, samt att således, derest de medel, som af Rikets nu församlade Ständer varda härtill anvisade, komme att utgå för åren 1858—1861, ifrågavarande arbeten icke förr än under sistnämnde år behöfva påbörjas.
Under sednaste riksdag framställdes enahanda förslag till ändring al då stadgade vilkor för de till väg-anläggnings- och väg-förbättrings- samt vatten-aftappnings-arbeten beviljade stats-bidrag; men hvilket lörslags bifallande afstyrktes af dåvarande Stats-Utskott, som dervid, bland annat, erinrade, hurusom Rikets Ständer, då de vid föregångne riksdagar anvisat medel tili Kongl.
Maj:ts disposition för kommunikations-anstalternas förbättring samt företagandet af valten-aftappningar, funnit lämpligt föreskrifva, alt dessa medel borde vara disponerade och dermed understödda arbets-företag påbörjade före slutet af det år, då nästföljande lagtima riksdag skulle inträffa, på det att Rikets Ständer, innan nya tillgångar för samma ändamål anvisades, skulle kunna dels erhålla kännedom huruvida de förut anslagna medlen blifvit begagnade samt de arbeten, för hvilka desamma disponerats, verkligen vore företagna. dels lill andra stats—utgifter använda hvad utaf sagde medel icke åtgått för dermed afsedda föremål.
Derjemte yttrade samma Utskott, att, enär de för allmänna arbeten anvisade anslags-summor endast successivt och i mån af arbetets fortgång finge utbekommas, syntes, på grund af de förflutna årens erfarenhet, kunna med säkerhet antagas, att tillgång icke komme att saknas för de utbetalningar, hvilka böra vara verkställda innan sista årets anslqgs-summa kan till vederbörligen beviljade och förfallna utbetalningars bestridande användas, helst vid hvarje års slut ganska betydliga belopp af förut disponerade enahanda stats-bidrag vanligen funnes i Riks - 4 Stals-Utskottets Memorial N:o 159. gälds-kontoret innestående.
Nuvarande Stats-Utskott, sorn delar de sålunda vid sednaste riksdag i fråga om förlängning af tiden för arbets-företagens början ullalade och af Rikets Ständer godkända åsigter, får alltså hemställa, att Rikets Ständer, utan afseende å Lars Magnus Knutssons ofvanberörde framställning, måtte förklara, att de arbeten, hvartill bidrag varda beviljade utaf de vid denna riksdag anslagna medel, böra sednast under loppet af år 4859 påbörjas.
Beträffande betalnings-vilkoren för de i egenskap af lån anvisade understöd för valten-altappningar eller odlings-lörelag, stadgades vid 4 840 och 4 844 års riksdag, att dessa, likasom alla andra lån, som då beviljades, utan att särskilda återbetalnings-vilkor för dem bestämdes, borde, sedan 5 år efter medlens utbetalning förflutit, liqvideras genom erläggande af 5 procent årligen utaf den ursprungliga lånesumman, dervid 5 procents ränta å det, vid hvarje liqvid återstående kapital-beloppet skulle beräknas och det öfriga utgöra afbetalning å kapitalet.
Vid 1844 och 4 845 års riksdag löreskrefs åter, att å de låne-biträden Rikets Ständer då beviljade, skulle i alla de läll, der ej annorlunda blifvit särskildt förordnadt, efter 5 års förlopp från slutet al det år, hvarunder medlen blifvit utbetalda, och för de successivt utgångna lånen 5 år från slutet af det år, hvarunder 4:sta hälften af lånet blifvit Ivftad, årligen erläggas 8 procent af bela den beviljade låne-sunnpan; och skulle vid dessa inbetalningar ränta godtgöras efter 2 procent för det då återstående kapitalet och öfverskottet utgöra kapital—afbetalning; hvarjemte stadgades, att derest inbetalning ej verkställdes å bestämd tid, vore låntagaren skyldig att å det till liqvid förfallna beloppet erlägga 5 procent årlig ränta intilldess betalningen skedde.
Under riksdagen åren 4847 och 4 848 blef för de lån, som utan särskilda betalnings-vilkors föreskrifvande beviljades, det årliga inbetalnings-beloppet bestämdt till 6 procent å hela låne-summan, af hvilka 6 procent räntan å det vid hvarje liqvid återstående kapitalet skulle godtgöras efter 4 procent årligen; och bibehölls det vid nästföregångne riksdag meddelade stadgande, angående erläggandet af 5 procents årlig ränta för det förfallna, men icke inbetalda kapital- och ränte-beloppet.
Sistnämnde betalnings-vilkoi hafva vid 4850 och 1854 samt 4853 och 1854 års riksdager blifvit bibehallna för de lån, som, emot den i allmänhet bestämda återbetalnings-skyldigheten, derunder anvisats till andra företag än vattcn-aftappningar, dock med den förändring, att räntan och betalnings-tiden icke beräknades förr än efter slutet af det år, hvarunder låne-medlen lyftats.
För de lån, som erhållits till sjö-sänkningar och vatten-aftappningar eller andra odlings-företag, skulle, enligt de vid sednast förflutna 2:ne riksdagar fastställda betalnings-vilkor, efter 5 års förlopp från slutet af det år, hvarunder låne-medlen från Riksgälds-kontoret först utbekommits, årligen erläggas 8 procent å hela den lyftade låne-summan, hvaraf räntan skulle godtgöras efter 2 Stats-Utskotleis Memorial N:o i59. 5 för 100 utaf det obetalda kapital-beloppet och det öfriga komma att utgöra afbetalning å delta belopp. 11 ^91 Enär den för sistberörda lån sålunda stadgade ränteberäkningen, i förhållande till den för närvarande allmänt gångbara penninge-räntan, förefaller Utskottet allt för låg, och då vid bestämmande af räntebeloppet för de lån, som hädanefter varda från Riksgälds-kontoret utgifna, icke torde böra förbises, att detta verk, under nuvarande förhållanden, vid den upplåning detsamma för derå anvisade stats-utgifters bestridande kan blifva nödsakadt företaga, måste vidkännas högre ränta, än som vid sådan upplåning i sednare tider hehöft erläggas; så och i betraktande af det ökade värde den genom vatten-aftappningarne vederbörande låntagare tillfallande nya eller förbättrade jord äfvensom denna jords afkastning nu eger, anser Utskottet en förhöjning af räntan för alla de låne-understöd till sjösänkningar eller andra valtenaftappnings-löretag, som vid innevarande