Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Banko eller Riksmynt R:dr 25,445: —- så återstår behofvet, under åren 1858, 1859 och 1860, af ytterligare 100,805: — Riksdaler Riksmynt; och, då för utförandet af ifrågavarande vigtiga arbeten, hvilka blifvit nödiga till följd af Kongl.
Maj:ts och Rikets Ständers sammanstämmande beslut, icke några medel nu finnas tillgängliga, föranlåtes Kongl. Maj:t att härigenom för Rikets Ständer framlägga det yppade behofvet och i Nåder föreslå, att Rikets Ständer måtte, till betäckande af kostnaderna för skatteförenklingens och det nya jordeboks-verkets fortgång intill 1860 års slut, anvisa till Kongl. Maj:ts Kongl.
9 Maj:ts disposition ett extra anslag af Ett Hundra Tusen Riksdaler Riksmynt, att efter behof utgå under åren 1858, 185!) och 1860.
Kongi. Maj:t förblifver Rikets Ständer med ali Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen.
Under Hans Maj:ts Min Allernådigste Konungs och Herres sjukdom C A K Ia. J. A. Gripenstedt.
Utdrag af Protokollet öfoer Finans-Ärenden, hållet, under Hans Majit Konungens sjukdom, inför Hans Kongl. Höghet Kronprinsen i Stats-Rädet ä Stockholms Slolt den 50 Oktober 1857.
När varan de: Hans Excellens, Herr Justitie-Stats-Ministern Gunther, samt Stats-Råden: Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou, Almqvist, och Friherre af Ugglas.
Chefen för Finans-Departementet, Stats-Rådet Gripenstedt, uppläste till justering ett, i enlighet med nyss fattadt beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående betäckande af de kostnader, sorn för skatteförenklingens och det nya jordeboks-verkets fortgång erfordras.
Kronprinsen behagade, jemlikt StatsRådets underdåniga tillstyrkande, i Nåder gilla berörda förslag, sådant det finnes detta Protokoll bilagdt, samt befallte att Nådig Proposition, i enlighet dermed, skulle till Rikets Ständer afgå.
Ilih. lill R.
Prol. 1836 8$ 1837. 1 Sami. 1 Afd. 2 Hand.
Si Haft. 2 STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, 1857, Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse N:o 131. 1 131.
Ani», lill Exp.
Uisk. ilen H Nov. laar, kl. n f. ra. KONGL.
MA.LTS Nådiga Skrifvelse lill Rikets Ständer i fråga om eftergift, af den f. d.
Lands-kamereraren i (Vermlands
Län, Kammarrutts-rådct Svante Lindberg ådömda skyldighet att ersätta kronans förlust, af arrende-afgifier och krono-ulsky/der rn. rn. för boställena N:ris 1 och 2.
Elfvetorp i Ölme Socken af nämnde Län; Gifven Stockholms Slutt den 30 Oktober 1857.
De från Nerikes Regemente lill Statsverket indragna l:a och 2:dra Trumslagareboställena Elfvetorp Niris 1 och 2, belägna i Öhne Socken och härad af Wermlands Län, blefvo af Kongl. Majlis och Rikets Krigs- och Kammar-kollegier, mot viss årlig afgäld, utarrenderade på 30 års lid tili Bataljons-adj utan ten A. S.
Ekendahl, bostället Nio i den 7 November 1822, att tillträdas den 14 Mars 1823, och bostället
Nio 2 den 7 November 1827 med tililrädesrätt den 14 Mars 1828.
Båda kontrakterna, hvilka i a (skrifter, genast efter afslutandet, öfversändes (rån Kollegierna till Kongl. Majlis Befallningshafvande i Länet, innehöllo i 10 § att, utom till-och afträdes-syn, särskild syn hvart lOide år skulle å boställena förrättas, vid laga ansvar för Kongl.
Majits Befallningshafvande om sådant försummades; i 12:te § att arrendatorn, som reilan ställt godkänd borgen för arrendeskyldigheternas fullgörande under de fem första arrendeåren, borde innan nämnde tids förlopp anskaffa för derpå följande 10 år en dylik borgen, hvilken sedermera för lika många är Lomme att på enahanda sätt förnyas; och skulle Landshöfdingen hålla hand öfver verkställigheten häraf; samt i 15 §, att Landshöfdingen, som fått del af arrendekontraktet, borde med sorgfällighet vaka deröfver, att de betingade och aftalade vilkoren blefve efterlefda och fullgjorda.
Prat. 1856 & 1857. 1 Saint. 1 Åfä. 2 Band. 25 Häfl. 1 9 Kongl. Majds Nådiga Skrifvelse N:o 131.
Men vid Ekendahls död den 27 Oktober 1835 befanns dels att den nya borgen, som lör bostället N:o 1 boil till den 14 Mars 1828 och för bostället N:o 2 lill samma dag 1833 anskaffas, icke blifvit al Ekendahl i lifstiden ställd, dels att under hans besinningstid någon särskild syn å bostället N:o 1 icke egt runi, ehuru sådan, enligt kontraktets 10 §, bort ske år 1833, dels ock alt 1831 års ordinarie ränta af begge hemmanen samt både räntan och .arrendeafgifterna för de följande åren voro oguldna.
När vederböra ndeSK ro no lögde den 4 Maj 1836 tillkännagaf, att
Ekendahl allidet och boställena derefter blifvit lemnade utan våld och skötsel, ingick Kongl. Majrts
Befallningshafvande med anmälan derom till Kammar-kollegium, enligt hvars föreskrift nämnda hemman först af Kongl. Majrts Befallningshafvande för Kronans räkning öfvertogos och derpå, eller auktion, utarrenderades; likväl med mindre inkomst för Kronan än de al Ekendahl utfästa arrendebelopp; och dennes qvarlåtenskap lanns vara otillräcklig till gäldens betalning.
Såsom vållande till den förlust, hvilken Kronan lidit genom åsidosättande al behörig tillsyn öfver ifrågavarande bostadsarrende, blefvo, bland andre, f. d. Landskamereraren i Länet, Kammar-rätts-rådet Svante Lindberg, och f. d. Landshöfdingen derstädes, Stats-rådet m. m. Johan al Wingård, hvilken sednare numera är alliden, inför Kongl. Majrts och Rikets Kammar-rätt tilltalade af dess Advokat-fiskals-embete.
1 delta mål algaf Kammar-rätten den 18 December 1850 det Utslag, hvilket Kongl. Majit den 24 Nov. 1852 i nåder fastställt, att, som Kongl.
Majrts ofvannämnde Befallningshafvande, hvilken myndighet, enligt de på grund af Kongl. Brefvet den 17 December 181(5, i arrendekonlrakterna införda stadgande!), ålegat vaka öfver de betingade vilkorens uppfyllande, likväl för ny borgens erhållande af arrendatorn icke tillgjort något vidare, än att, med föranledande af skedd anmälan, åt Kronofogden i orten gifvets uppdrag alt sådan borgen infordra, dock ej förr än genom skrifvelse den 29 Maj 1833 och utan att ens visats kunnat att detta uppdrag haft till påföljd något föreläggande för arrendatorn, samt Kongl.
Befallningshafvande ej heller i öfrigt vidtagit åtgärder till bevarandejaf Konans i arrendekonlrakterna bestämda rätt förrän till följd af Kronofogdens ofvanberörda framställning den 4 Maj 1836; alltså, och emedan, vid betraktande i hvad mån den sålunda föreiupna försummelsen borde til {skrifvas de ti I bt L ä n s-s ty reis e 11 i Wermland då hörande Embetsmän, det förekom mot Kammarrätts-rådet
Lindberg i hans förra egenskap af Lands-kamererare, alt, ehuru Landskontoret, tili följd al Kongl. Kungörelsen den 15 Oktober 1828, hvarigenom förordnals, att arrenden för de lill Statsverket indragna Militie-boställen skulle dädanefter uppbäras och redovisas i sammanhang med allmänna uppbörden, egt ovilkorlig förpligtelse, att, jemte kontrollen å denna uppbörd inom Länet, hafva tillsyn derå, alt arrenden för derstädes befintliga sådana boställen, hvartill hemmanen Elfvetorp hörde, blefve behörigen erlagda och i öfrigt Kronans säkerhet för kontraktsvilkorens fullgörande nöjaktigt betryggad, samt ehuru arrendekonlrakterna om boställena Elfvetorp blifvit för verkställighet af åberopade stadgande från Chefs-embetet för Nerikes Regemente den 12 Juli 1829 öfversända till Kongl. Majits
Befallningshafvande och emottagne afLandskontoret, som sålunda jemväl kommit i tillfälle, att. med afseende å dessa boställen, sitt nyssnämnda åliggande uppfylla, Lindberg, det oaktadt, och fastän utfäste afgälder från hemmanen redan för år 1831 upphört att lemnäs samt borgen för ena kontraktet då jemväl saknats och för det andra med påföljda arrendeår gått till ända, underlåtit att föri-, än i anledning af vederbörande Kronofogdes år 1836 afgifna, ofvanberörda Memorial, bos Kongl. Majlis
Befallningshafvande göra hemställan om åtgärd lill bevakande af Kronans rätt härutinnan, hvilken underlåtenhet destomindre kunde af den omständigheten, alt, såsom Lindberg erinrat, ärenden rörande Militie-boställen skulle varit Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse N:o 757. 3 vid Läns-styrelsen fördelade lill handläggning uti Lands-kansliet, lagligen ursäktas, som Lindberg derigenom, att han, efter arrendekontrakternas erhållande, i Lands-kontoret expedierat en från Landshöfdinge-embelet aflålen Skrifvelse den 16 Juli 1829, hvarmedelst samma kontrakter, för del i 1828 års Kongl.
Kungörelse afsedda ändamål, blifvit till uppbörds-förvaltningen i orten aflemnade, måste antagas sjelf hafva ansett och gifvit tillkänna att ärenden angående boställena Elfvetorp dåmera borde, såsom utgörande föremål för Lands-kamererarens tjenstebefattning uti Lands-kontoret handläggas; ty och då sålunda Kammarrätts-rådet Lindberg, gemensamt med dåvarande Landshöfdingen, sedermera Stats-rådel al Wingård, hvilken ansågs, i sin förra egenskap af Landshöfding, halva likaledes åsidosatt sin skyldighet att söka förhindra Kronans ifrågavarande förluster, genom försummade embetspligter vållat ej mindre att förfallna arrendeafgifter och utskylder, som af Ekendahl bort för hemmanen Elfvetorp gäldas, icke blifvit utsökte, än ock att Ekendahl, ehuru han ej anskaffat förnyad borgen för sina i arrendekontrakten utfästa förbindelser, likväl fått hemmanen fortfarande under en längre tid innehafva, utan att erforderlig åtgärd til! betryggande af Kronans rätt blifvit vidtagen, samt Kammarrätts-rådet Lindberg, jemte Stats-rådel, af Wingård, följaktligen icke kunde undgå att, hvardera i mån af sin försummelse, ansvara för den förlust å dessa hemman, sorn för Kronan uppkommit antingen genom vanhäfd under Ekendabls besinningstid. eller genom uleblifven betalning af afgälder (ill och med det arrendeår, under hvars lopp Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande, på sätt ofvan är nämndt, föranlåtits att hemmanen ä Kronans vägnar öfvertaga; blefve, jemlikt åberopade lagrum och författningar, i första rummet Lindberg och, derest tillgång hos honom saknades, Stats-rådet af Wingård ålagdt att ersätta ej mindre de oguldna arrende-algifler och krono-utskylder, som, enligt Kontrakterna, hort, intill midfasta» år 1837. utaf hemmanen Elfvetorp komma Kronan till godo och jemväl blifvit, sedan konkurs efter arrendatorn Ekendahl yppats, till betalning fastställde, men icke kunde af konkursmassan gäldas, utan ock det belopp, hvartill blifvande nybyggnad, husröta eller annan vanhäfd å hemmanen, vid den tid de af Kronan pä förberörde sätt öfvertogos, kunde vid laga syn hafva blifvit uppskattade, likaledes i den mån fastställd betalning derför af konkursmassan icke erhölles: hvilka samtliga ersättningar skulle, efter konkursens slutliga utredning, till siffran bestämmas genom behörig uträkning af Lands-kontoret i Wermlands Län.
Sådan uträkning är den 15 Mars 1853 afslutad och upptager:
Utskylder och arrendemedel för åren 1831, 1832, 1833, 1834 och 1835, tillsammans utgörande, enligt Svea Hof-rätts dom uti Ekendabls konkurs den 19 Mars 1838 B:ko ILdr 605: 42. 10.
Minskadt arrende för år 1836 eldigt Ölme Härads-rätts Utslag den 6 Maj 1847 ,, 129: 5. 2.
Nybyggnader, husröta och vanhäfd på hegge boställena, enligt Syne-rätts Utslag den 7 Augusti 1845, nemligen för samtliga husens nybyggande på begge boställena ‘ 2,072: 18.
— För humlegårdars anläggande, ängsladors och hägriaders uppförande samt brunnars och jords iståndsältande, tillsammans . . . 115: 40. 6. 2,188: 10. 6.
Summa i}:ko~K:dr 2,923: 10. 6, hvaraf Kronan, i utdelning ur Ekendahls konkursmassa, erhållit blott . 48: 47.
3. och således B:ko ILdr 2,874: 11. 3. ålåge Kammarrätts-rådet Lindberg och Stats-rådct af Wingård att gälda.
4 Kongl. Ma;j:ts Nådiga Skri/velse N:o 431.
För sistnämnde belopp blef, på ansökning af Kammar-rättens Advokat Fiskal oell efter Öfverståthåilare-embelels beslut den 8 April 1853 utmätningsförsök anställda den 28 i samma månad, bos Lindberg, sorn dervid befanns ega ingen tillgång; men sedan Stals-rådet af Wingård i lifstiden erlagt, i afräkning på Kronans ifrågavarande fordran, ett belopp af 1,000 R:di\ har för återstoden 1,874 R:dr 1! sk, 3 rsl Banko införsel blifvit, genom Utslag af Öfverståihållare-embetet den 21 November 1856 och af Svea Hof-rätt den 16 Januari 1857, beviljad i Lindbergs pension på Allmänna Indragnirigs-staten, 1,200 Ilair, hvaraf, i den mån pensionen utföile, halfva beloppet skulle af bemälde Advokat-fiskal eller hans rätts innehafvare, på Kronans vägnar, uppbäras, intill dess skulden blifvit, till fullo gulden; och på detta sätt har Kronan af innevarande ars
La, 2:dra och 3:dje pensions-qvarlaler utbekommit tillsammans 450 Kalr B:ko, så att till ulkräfvande återstå 1,424 R:dr 11 sk. 3 rst.
Redan förr än nyssberörda qvartaler utfallit, har Kammarrätts-rådet Lindberg hos Kongl, Maj:t i underdånighet anhållit, att, då pensionen vore för honom, den 73-årige famiTjfadren, efter 48 års arbete i Statens tjenst och deraf 37i år såsom Landskamererare, den enda tillgång för anskaffandet af ett tarfligt lifsuppehälle och af den omvårdnad, sorn hans ålderdomskrämpor särskildt påkallade, Nådig framställning måtte till Rikets nu församlade
Ständer aflätas om eftergift af bola det ådömda beloppet, 2,874 R:dr 11 sk. 3 rst.
Bd io, med undantag af den andel deraf, som åklagaren i målet tillkommer.
Emellertid har inträffat, att, sedan vice Häradshöfdingen Gustaf Laurell, sorn, enligt kontrakt med Kammar-kollegium den 8 Februari 1841, arrenderat boställena Elfvetorp för 30 års tid, fått Kollegii medgifvande att, i stället för en bostad å hvardera bostället, uppföra en dylik, gemensam för båda, och kostnaden för denna åbyggnad blifvit vid laga syn den 18 Augusti 1848 uppskattad till 1,466 R:dr 38 sk.
B:ko (eller 605 R:dr 28 sk. mindre än för begge gårdarnes bebyggande upptogs vid 1845 års syn och derefter fördes Lindberg till last), så har Olme Härads-rält i tvist emellan Laurell och Kronan, genom Utslag deri 3 Januari 1855, förpiigtat Kronan alt till Laurell, såsom ersättning för nybyggnad, husröta och vanhäfd å ifrågavarande boställen, utgifva det belopp, hvartill bvggnads-kostnaden enligt >848 års syn uppginge med ‘ B;ko R:dr 1,466: 38. — jemte det är 1845 stadgade beloppet för humlegårdar, ängs lador, hägnader och brunnar m. m ,, 115: 40. 6. tillsammans B:ko R:dr 1,582: 30. 6. i den mån medel dertill redan influtit eller framdeles kunde inflyta, jemte 5 procent årlig ränta å de, vare sig af Ekendahls konkursmassa, Stats-Rådet af Wingård eller Kammarrätts-rådet
Lindberg redan guldna medlen, räknadt frän stämningsdagen, 14 dagar före början af 1854 års böste-ting med häradet, intill dess betalning skedde; hvilket beslut är genom Svea Hof rätts laga kraftvunna dom deri 6 Mars 1856 fäst— ställdt.
De medel, hvarpå ränta sålunda bör beräknas, äro såsom handlingarna utvisa B.ko R:dr 39: 1. 3. af utdelningen ur Ekendahls konkursmassa och de ,, 1,000: — — som Stats-Rädet af Wingård i lifstiden erlagt, eller tillhopa B:ko R:dr 1,039: 1. 3.
Hörd öfver Lindbergs ofvauberörda, efter hvad det vill synas, utan kännedom om 1848 års syn och 1856 års dom författade underdåniga ansökning om eftergift af hans Kongl. Maj:ls Nådiga Skrifvelse N:o 431. 5 ersättnings-skyldighet, hur åklagaren, som i nyssnämnda dom funnit en anledning att afstyrka bifall till ansökningen, lik viii icke kunnat vägra Lindberg det vitsord, alt iian, under sin långa tjenstetid i allmänhet med både nit och skicklighet fullgjort de värf, som varit honom anförtrodda; och beträffande särskildt den försummelse, hvars för Lindberg olycksbringande följder nu äro i fråga, har åklagaren redan under sjelfva åtalets handläggning medgifvit, alt denna försummelse kunde i viss mån ursäktas derigenom, att Lands-kontoret icke lätt del af den till Läns-styrelsen med Krigs- och Kammar-kollegiernas skrifvelse den 7 November 1822 öfversända afskrift utål arrendekontraktet om Elfvetorp N:o I, jemte borgens-förbindelsen, utan ärendet i stället blifvit i Läns styrelsens Kansli-afdelning behandladt; äfvensom den med nämnda Kollegiers skrifvelse den 7 November 1827 till Lands-kansliet ankomna afskrift af arrende-kontraktet angående Elfvetorp N:o 2 med tillhörande borgens-förbindelse i original qvarstanna! i Lands-sekreterarens vård, ända lill dess han den 24 Maj 1833 aflemna! dessa handlingar tili Lands-konlorel.
Kammar-rätten har. i underdånigt utlåtande den 18 sistlidne Augusti, anfört, att. dä Kammarrätts-rädet Lindberg, enligt egen uppgift, vid nu framskriden ålder befunne sig, med familj, i mycket torftiga omständigheter, hvilken uppgift vunnit stöd deraf, att han är 1853 saknat lös egendom till gäldande af Kronans fordran, samt Lindberg uti Statens tjenst tillbragt en lång tid, hvarunder han, enligt ofvan anförda vitsord, i allmänhet med nit och skicklighet fullgjort siira åligganden, syntes, vid betraktande äfven deraf, alt, vid innevarande Riksdag, andra tjenstemän vid Läns-stvrelse beviljats eftergift af ersättning, likaledes ådömd i följd af underlåtenhet att tillse Kronans rätt.
Lindbergs underdåniga ansökning vara förtjent af behjertande; likväl sålunda, att all fråga om eftergift al de 1,000 Ridr, som Stats-rådet af Wingård betalt och hemmanen Eifvetorps nuvarande arrendator i busröte-ersättning redan uppburit, skulle förfalla, och Lindbergs befrielse från belalnings-ansvar följaktligen, om den medgäfves, afse blott återstoden.
1,874 R:dr 11 sk. 3 rst.
På de af Kammar-rätten anförda skäl, och med afseende på hvad i målet för öfrigt förekommit, bland annat derom, att husröte-ersättning för hemmanen Elfvetorp blifvit Kammarrätts-rädet
Lindberg till last förd till högre belopp, än hvartill deras fullständiga bebyggande med nya hus, enligt numera förändrade föreskrifter, är vid sednare syn upptaget, finner Kongl. Majit väl skäligt ali Lindberg befrias från någon del af del honom ädömda ersättningsansvar, men denna efteigift af Statens fordran må icke skäligen omfatta mera än hvad sorn skulle utgöra en behållen inkomst för Stats-kassan, eller sträckas derhän, att nuvarande boställs-arrendalorns genom laga kraftvunnen dom belastade rätt derigenom komme att lida intrång eller ådraga Kronan rättegång och möjligen en kontant utgift, från hvars godtgörande Lindberg da vore pä förhand Inkallad.
Majit har följaktligen icke velat i vidsträcktare män bifalla den af Lindberg i förevarande mål gjorda ansökning, än att Kongl. Majit härmed till Rikets Ständer öfveriemnar, huruvida icke anledning må förefinnas till sådan eftergift af Kronans fordran hos Lindberg, att, sedan han till Kronan inbetalt återstoden af de här ofvan omförmälda Ett Tusen Femhundra åttatio tvä Riksdaler 30 skilhngar 6 runstycken Banko, hvilka vice Häradshöfdingen Laurell, såsom nuvarande arrendator af hemmanen Elfvetorp, fått sig genom Svea Hof-rälts dom den 6
Mars 1856 tillerkända, äfvensom den derigenom stadgade ränta, och sedan det åklagaren i målet tillkommande arfvode jemväl utgått, Lindberg må från erläggandet af det belopp, som derutöfver borde Kronan tillfalla, befrias; och skulle, i händelse af sådan eftergift för Lindberg, äfven den ansvarighet, som för samma belopp borde i andra rummet drabba Stats-rådet af Wingård och blifvit i den efter honom uppkomna konkurs bevakad, komma all förfalla.
1 Sami. 4 yJ/ä. 2 Band. 25 Käft. 2 Kongl. Maj.-tt Kådiga Skrifvelse N:o 131.
Handlingarne i detta mål skola tillhandahållas det Utskott, tili hvilket frågans behandling varder af Rikets Ständer ölverlemnad; och Kongl.
Majit förblifver Rikets Ständer med ail Kongl. Nåd och önnest städse välbevågen.
Under Hans Maj:ts, Min Aller Nådigste Konungs och Herres sjukdom CARL J. A. Gripenstedt.
Viding nj Protokollet lifner b inans-Ärenden, hållet, under Haris Majit Konungens sjukdom, inför Hans Kongl. Höghet Kronprinsen i Stats-Rådet å Stockholms Slott deri 30 Oktober ■1857.
Hans Excellens, Herr Justitie-Stats-Ministern Gunther, samt S l a t s- R å d e n /Vallens te en, Gripen stedt.
Grefve Mörner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou, Ahnqvist och Friherre af Ugglas.
Chefen för Finans-departementet, Stats-Rådel Gripenstedt, uppläste till justering ett, i enlighet med nyss (ättadt beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj ts Nådiga skrifvelse i fråga om eftergift a! den f. d. Lands-kamereraren i Wermlands Län, Kammarrätls-rådel Svante Lindberg, ådömda skyldighet att ersätta Kronans förlust af arrende-afgifter och krono-utskylder för boställena N:ris 1 och 2 Elfvetorp i Olme Socken af nämnde Län.
Hans Kongl. Höghet Kronprinsen behagade, jemlikt StalsRådets underdåniga tillstyrkande, i Nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes detta Protokoll bilagdt, samt befallle alt Nådig skrifvelse i enlighet dermed skulle till Rikets Ständer afgå.
Ex Protocollo: L. F.
Maj:ls Kådiga Skrifvelse N:o 132. i\:o 132.
Ank. till Exp.-Utsk. cl. 24 Nov. 1857, kl. 10 f. m.
Mcij:ts Nådiga Skrifvelse lill Rikets Ständers Stats-Utskott, angående användande af medel från anslaget till fångars vård och underhåll för uppförande af en byggnad vid straffängelset i Landskrona; Gifven Stockholms Slott den 40 November 4857.
Mos Kongl. Majit liar Styrelsen öfver Fängelser och Arbets-inrättningar i riket, uti underdånig skrifvelse, anfört, bland annat, att sedan den vid fästnings-fängelset i Landskrona uppförda, Kongl. Majit och Kronan tillhöriga så kallade Gula Kasernen, uti hvilken, jemte derinvid genom Styrelsens försorg verkställd tillbyggnad, Grefve Sten Lewenhaupt, jemlikt med honom afslutadt kontrakt, lemnat 200 lifstidsfångar daglig sysselsättning med fabriks-arbete, den 19 Februari innevarande år nedbrunnit, och jemväl nämnde tillbyggnad af elden tagit skada, hade Styrelsen, efter inledd underhandling om ett större antal fångars sysselsättning vid fängelset, med Grefve Lewenhaupt uppgjort förändradt kontrakt, dermed Styrelsen afsett ej allenast att fortfarande under en längre tid förskaffa Fångvården en icke obetydlig inkomst genom användandet af fångarnes arbetskraft, utan äfven och hufvudsakligast att åt det stora antal lifstidsfångar, som vid fängelset förvaras, bereda nyttig sysselsättning, såsom säkraste medlet att bland dem Bih. lill B.
Prot. 1856 $ 1857. 1 Sami. 1 Afd. 2 Band. 26 Hafi. 1 2 Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse N:o 132. upprätthålla ordning och efterlefnad af den för fängelset stadgade disciplin, i hvilket afseende Styrelsens omsorger för nämnde fängelse komme att i ökadt mått tagas i anspråk. då, efter fullbordandet af redan anbefalld tillbyggnad för fängelsets utvidgande, eu betydlig tillökning i fång-antalet derstädes komme att ega rum.
På sätt detta nya kontrakt med Grefve Lewenhaupt utvisade, innefattade det hufvudsakligen, ad en ny byggning i den nedbrunnas ställe uppföres och qvarstående delen af så kallade tillbyggnaden påbygges genom Fångvårds-styrelsens försorg med en kostnad, hvilken, fördelad på tvänne år, antagits komma att uppgå till högst Femtiofem tusen Riksdaler Banko, deruti inberäknad kostnaderna för smärre byggnads-arbeten, som afsågo att bereda en direkt, emot rymnings-företag mera betryggande, förbindelse emellan fängelset och fabriken; att samma kostnad skulle af Grefve Lewenhaupt godigöras på det säll, att han, jemte den i det äldre kontraktet betingade räuta till fem procent å deruti oraförmälda (illbyggnads-kostnad, Åttatusen R:dr Banko, skulle, å kostnaden för den nu ifrägakomne fabriksbyggnaden, dock högst till belopp af Femtiofemtusen R:dr Banko, erlägga ränta efter sex procent årligen under den tid af 20 år, under hvilken kontraktet skulle gälla, och att grefve Lewenhaupt skulle, sedan 4 månader efter byggnadernas emottagande förflutit, i dagsverkspenuing erlägga
Fyra skillingar banko för hvardera af de arbetsfångar, som honom tillhandahållas, till högst ett antal af trehundra dagligen:
Och har, under förutsättning alt det med Grefve Lewenhaupt sålunda vilkorligen uppgjorda kontrakt vunne Kongl. Majds nådiga bifall, Styrelsen i underdånighet hemställt, att ifrågasatta bygguads-föreiag, för hvilket blifvit öfverlemnade af Öfver-Inlendents-erabetet granskad ritning och kostnads-förslag, måtte få genom Styrelsens försorg verkställas, med användande, så vidt ske kan, af fångarnes egen arbetskraft; äfvensom Fångvårds-styrelsen, i afseende på de härtill nödiga medlen hemställt, att de i mån af behof finge tagas af det årliga fångvårds-anslaget, mot det de af Grefve Lewenhaupt utfästade årliga räute-belalningar i Styrelsens hufvudbok godtgjordes kontot för byggnader och reparationer å straff- och arbets-fängelserna, hvarigenom denna utgifts-titel komme att under kontraktstiden med motsvarande belopp minskas.