Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att förluster uppkommit deraf, att åtskilige Magazins-utgifter icke blifvit lagde å Spannmåls-Lagret, utan betungat Inrättningens Fond. 6:0
Att förluster uppstått å till BagareJEmbetet i Stockholm utlemnäd Spannmål m. m. 7:0 Försummad indrifning af CommerceBådet Björnbergs skuld, och att hän derå bör betala Banta. 8:0 Att Lån till Handlande blifvit utlemnade, hvilka Lån ej användts till ändamålet.
Hvarjemte denne Ledamot funnit det vara högst anmärknings-värdt hvad Utskottet yttrat i afseende på gjord hemställan om förökad
Lön för Uppbörds-Staten.
I anledning af detta anförande får Utskottet, med åberopande af hvad dess förra Betänkande upplyser och utreder, serskildt meddelat 1:0
Att den omnämnde Balancen innefattar värdet för sådane försträckningar till Krigsrustningar , hvilka försträckningar på Kongl. Maj :ts Nådiga befallning från Inrättningens förråder utgått, utan att ersättning, derföre från Stats-TJtskottenS Betäniandenl 1913 de Fonder, som dem bordt godtgöras, kunnat meddelas. 2:0 Spannmåls - Fånens verificerande med Rest - längder har hittills ej i Författningarne varit föreskrifvet. 4:0 Afskrifningar å åfskillige SpanntnålsFån äro af Kongl.
Maj:t i Nåder inedgifné:
Dessa afskrifningar hafva icke varit föranledde af någon underlåtenhet å Magazins - Directionens sida. 4:0
De förluster, sorn i denna punkt åtalas, äro af deri beskaffenhet, att de icke kunnat förekommas, hvarom så väl Revisorerne, ’ l som Utskottet tagit den nogaste kännedom. 5:0
I afseende på Magazins - utgifterne, hafva de ej hittills, emot antagen och i Nåder gillad Räkenskaps-forrn, kunnat annorlunda fördelas, än sop skedt är. 6:0
De häruti omnämrjde förluster äro ej eller en följd af Inrättningens förvaltning. 7:0 och 8:0 Åberopas, till undvikande af vidlyftighet, Utskottets Betänkande, deruti äfven närnnes, att Commerce - Rådet Björnbergs Skuld löper med Sex Procents Ränta.
Sedan Stats - Utskottet nu i korthet upplyst, att hvad som blifvit i fråga satt ingalunda är af den egenskap, att Magazins - Birectionen derföre tillvitas kan, anser Utskottet någon vidare förklaring icke behöflig i afseende på hvad den värda Bedamoten funnit anmärkningsvärd t i Utskottets yttrande örn förökad
Fön för Uppbörds - Staten.
Ständer vördsammast underställess och hvarvid bifogas någre Fedamuters yttrade 19 H Stäts-Utskottets Betänk anden. $erskildte tanka i fråga derom, huruvida Riksens Ständers Revisorer skola äga förordna, att någon del af Magazios - Inrättningens Creditif bör i förekommande möjligt fall indragas.
Stockholm den a 3 Junii 1818.
Utdrag af Vrotocollet hitli t uti Riksens häglof.
Ständers Stuts - Utskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 23 Juni i 1818.
D. Då Stats-Utskottet nu heslöf det Utlåtande, som skulle afgifvas ofver de anmärkningar, hvilka inom samtlige Respective Riks-Stånden blifvit gjorde vid Utskottets Berättelse öfver verkställd granskning af Magäzins - Inrättningens förvaltning samt Förslag till denna Inrättnings nya organisation, uppläste Herr-Borgmästaren E i strand följande: ”Jag kan för min del icke frångå den tanka, Höglofl.
Stats - Utskottet i sitt förra Betänkande yttrat och jag i Höglofl.
Afdelningen äfven nu fortsatt, att nemi.
Riksens Ständers _ »t Herrar Revisorer, i fall af befunnen öfverträdelse ning gifne grunder, böra berättigas indraga hälften af dess Creditiv.
Orätt har man behagat kalla sådant ett straff för Landet, drabbande deni, sorn icke det minsta felat; mig synes det icke annorlunda än som en välgerning för undsättnings tagare och hjelpbehöfvande.
Långt ifrån att tro möjligheten af en sådan öfverträdelse hvarken å Regeringens eliev Mägaains Directioaens sida, vill jag antaga fö* Stais Utskottets Betänkanden. i g 15 säkert, att skäl till ifrågavarande indragning aildrig hädanefter skall kunna förefrnnas, och. hvad är då att befara af deri' klandrade föreskriften?
Platt intet —- men Ständer ne hafva erned ertid fullgjort den pligt, sorn jag anser bland de mäst heliga för dem, att nemligen för den framtid, ett nu utfärdande Reglemente troligen länge skall komma att gälla, hafva sökt försäkra sine Committenter eller Nationen, det deras anslag af penningar lill denna Handels- och Undsättnings - anstalt icke skola förskingras ocli minskas.
Antager jag åter för ett ögonblick möjeligheten af en öfverträdelse och. att vådan af indragningen blefve för handen, så borde jag väl än mera befara fortsättning af öfverträdelserne och hvad blefve följden deraf?
Jo — att hela Fonden kunde forstöras och denna Inrättning, sorn man anser så högst nödig för Landet, derigenom alldeles skulle upphöra , så framt män ej kan taga för afgjordt, att Ständerne vi le och Banken kunde gifva en ny Fond — jag kan för min dol icke se denna vilja och förmåga i en framtid så tydelig, utan tviflar derpå lika mycket som på möjligheten af öfverträdelse och lemnar en hvar att döm ma om då icke vid den händelse» jag nu för ett ögonblick måst antaga möjelig, den att Fonden genom öfverträdelse!- befunnes minskad, det vore en välgerning för de hjelpbehöfvande att halfva Fonden indroges och kunde vara i behåll, att en gång åter användas för sitt rätta ändamål sedan Ständerrte p^ nytt fått derom besluta; jag är åtminstone icke i stånd att se saken annorlunda, utan tror för* 1915 Stats-Utsftottets Betänkanden. deln af indragningen vid en sådan högst oförmodad händelse alltför påtagelig — vådan deremot föga märkbar genom de modificationer, förra Betänkandet innehåller, att nemi. af Revisorerne skola finna skäl till indragningen och derjemte bestämma en sådan tid för verkställigheten deraf, som de anse den kunna ske utan våda för Landet.” ’Ora man med tillämpning af t 06 eller 107 §. §. af Regerings-Formen ville påstå, att Correctivet emot dylika öfverträdelser af Konungens Föredragande redan der finnes stadgadt, matté, om så är, detta Coirectiv föga gagna, enär ersättning för de 2 Millionerne R:dr säkert alldrig kunde gifvas af den felande; Och, så vida Magazins - Directionens befattning är alldeles olik Stals Contoirets deri' att den iörra skall åsyfta Fondernes bibehållande, alltid utan förminskning, derest Verket skall kunna fortfara, rhen det sednare deremot blott har att till bestämda ändamål årligen utbetala hvad sorn fås in, så långt det räcker, mätte ett förvarings-medel emot Fondernes förminskning, i afseende på Magazins
Directionen, vara att anse lämpligast, när deremot ett Correctiv allena eller bestraffning för den felande, i afseende på Stats - Contoirets förvaltning, kan vara tillräckligt.
” ”Jag har länge ansett Magazins-Directionen för en olycklig Inrättning i vårt Land och jag békänner att jag vid våra första öfverläggningar uti Höglofl.
Afdelningen yrkat dess upphörande derföre, att dess Spannrnåls-handel hittills nästan alltid slagit ut med förlust, att den Stats-Uiskottets Betänk anden1917 deremot skolat söka sin vinst uti BrännvinsBränning af biott strid
Säd, drifven i stort till Landets skada mera än gagn, att den qvale enskildta Handels -speculationer och loflig indu* stri, att den genom Spannemåls - undsättningar, ofta öfver verkeliga behofvet, till låga pris och. på Credit , snart sagdt uppmuntrat Landtmannen till lättja, till liknöjdhet att sjelf skaffa sig
Säd för året och att i stället sälja eller bränna upp sin Säd om hösten , hvartill jag ville lägga den bedröfliga erfarenhet, sistledit ar letnnade, att nemi, hungersnöd då var för handen, i flere orter och i min ort endast derföre, att man väntade lofvad Undsättnings- Spannmål; Jag vill dock icke bestrida att Inrättningen kan vara gagnande om den ställes så, att den bär sig utan de^ stora Brännvins - Fabrilcerne, otn dess ändamål b1 i r förnämligast att hålla frösäd, deraf vi för Climatets tilltagande hårdhet nog ofta mäste se oss i behof; om genom en sådan inskränkning undsättnings - tagares anspråk tninskas i stället att de nu med hvart år ökas, och om utborgning af
Säd för de mä sta och kanske för alla blir förbuden.
Nuj da en svår missväxt hotar, vill jag medgifva att tidén ej är inne för Inrättningens upphörande eller så' stora reform, utan erkänner jag med full öfvertygelse det 'behof, Kongl. Maj t af Landsfaderlig omsorg nu framställt, att Magazins-Directionens Fonder för tillfället okas, men detta gör ock, att jag måste anse desto mera af vigt, att Fonderne förvaltas utan någon förminskning, och att, i den oförmodade händelse att annat resultat af upphandlings - opera - 39‘8 Stats Utskottets Betanianden. tionerne skulle visa sig till någon förlust för Verket, er: del af Fonderne bör conserveras just till fördel och icke tili straff för deni som
Fonden är bestämd att understödja och värja från hungersnöd, — en tanke den jag alltid trott mig kunna och böra oförstäldt yttra, utari fruktan att dömas misstänksam och blott derföre att Jag ansett min pligt, som Fullmäktig liär, ovilkorligen det fordra.” Herr Assessoren Lagerhjelm anförde: ”Grundlagen kallar Svenska folkets rätt att sig beskatta, Urgammal; Historien rättvisar benämningen.
De allmänna (undernes ursprung, nemi. fran räntor eller sammanskott, leder naturligen granskningen af deras förvaltning i folköls händer.
— En af Sveriges största Konungar, skapare af inre Styieisens hela samroanfogning, har nt folket lemnat Hankens vård, och grundlagen innehåller samma stadgande.
Eika naturlig som denna vård är äfven Folkets skyldighet att hålla Bankens förbindelser i helgd, förgäfves tror man sig kunna disponera Bankens fontler utan ansvar; och deremot svarar rättighet att bestämma förvaltningsgrunder och tillse alt de följas.
Häraf följer Ständers rätt, att genom egne fullrnägtige förvalta Banken och Biksgälds-Contoiret.
Magazins-Inrättningens och Manufactur-Discontens Creditiv på Banken kunna icke underkastas samma åtgärd, emedan för. valtningen är sarnmanb!ahdad meri ren Ernbetsim-nna-åtgärd; Men Rikets Ständer, hvilka här icke kunna, verkställa samma anspråk ehutu de aro underkastade samma ansvar, böra söka att, Bitd bibehållande af Gonstitutionelia förmer,. Stals-Vtskottets BttUnkanden. approximera lill samma förvaltningsrätt; oell dertill finnes endast e'.t sätt:
Öfverlemnande af Magien i Revisorernes hander. ■ ’!Ett folk, sorn ser att uppoffring af Lif eker Egendom sker åt Staten, bär den med glädje, om det annars vill förtjena ett rum i Historien.
Detta folk har gjort s/fr, när stridbara söner samlas kritig Konungens fanor; när Skattkammaren får sitt behof och de Allmänna fonderne göra sin tjenst.
Det är Konungen likgiltigt huru detta sker, biordet består i verklighet, men på formen beror det om effecten svarar emot ansträngningen.
Ar formen god, inen medlen tillräck' ige; så blir det utförandets ensak om något saknas, och det är endast
Styrelsens interét att felet lättas obekymrad hvar det- ytterst hvilar.
Denna rättelse är lätt, om granskningen är skarp oell tanklöshet eller väld sky för trackter, där de lemna märke efter fjäten.
— I Sanning! där misstag eller oduglighet stämplas af rysliga följder; där bildas opinion; där födrs alfvar i förvaltning; och detta alfvar bör återkallas af nöden, ty annars lyder det icke kallelsen.
Herr Öfverste Lieutenanten och Riddaren Pahlman samt Herr Prosten Almqvist instämde uti de af Herr Borgmästaren Ekstrand och Herr Assessoren Lagerhjelm yttrade tankar, thed det tillägg af Herr Prosten Almqvist, att han icke kunde föreställa sig huru det uti Utskottets förra Utlåtande öfver detta ämne föresi igne Correctiv kunde medföra någon våda för Landet; men trodde deremot att detta stadgande »kulle bereda Allmänheten mycken tillfreds-.taö Stats- Utskottets Betänkandeni leise i afseende på förvaltningen af de stora Summor, sorn för denna Inrättning blifvit från Banken beviljade.
Och skulle dessa reservationer, enligt begå* rån, medfölja det till Rikets Högiofl.
Ständer afgående Utlåtande.
, '■ N r 317.
Riksens Flöglof.
Stunders Stats - Utskotts Utlåtande öfver Kongl. Maj:ts, under den 25 December LSI7, till Utskottet aflätne Nådiga Skrifvelse om Liqviden af Rikets Utländske Gäld. T o -Lill Stats-Utskottet har ankommit följande JCongl.'
Majlis Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständers Stars-Utskott örn Liqviden om Rikets Utländske Gäld; Gifven Stockholms Slott den 2 3 Decem ber 1817.
Majus Proposition,' beslöto Riksens Ständer, vid Riksdagen år 1812, att Rikets Capipal-Gäld i Holland, Babrant och Genua till två tredjedelar af dess belopp genast skulle försvinna; hvarjemte Rikets Ständer, uti underdånig Skrifvelse af den 19 Julii samma år, hos Kongl. Majit anmälde detta deras Beslut, med tillkännagifvande, dels att derutin nan likväl icke skulle inbegripas de af Svenske Medborgare till inlösen företedde 418 Obligationer af Holländske och Brabantske Lånen, dels, att återstående tredjedelen af ofvannämn - Stats-ZJtskottets Betänk anden! 1921! de Capital-gäld val tills vidare matte Uti Riksgälds-Contoirets Räkenskaper upptagas, dock att Ilikets Ständer till Kongl. Majus afgörande öfverlemnade, att, om och enär Kongl. Maj:t skulle finna det nödigt, något anspråk på berörde tredjedel erkänna, eller ock förklara densamma alldeles förfallen, på lika sätt, som, i afseende på de två tredjedelarne och räntorne, förut var beslutet.
I sammanhang härmed anmälde Rikets Ständer dessutom hos Kongl. Majit deras vidtagne Beslut Och Författningar, angå* ende Rikets gäld uti Leipzig och Hamburg.
Sedermera, vid 1815 års Riksdag, och efter det Kongl, Majit, genom Nådig Proposition af den 6 Julii samma år, erbjudit
Sig att, på då tillika framställde villkor, af de medel, hvilka, såsom lösen för Ön Guadeloupe, medelst Tractaten med Stora Brittanien af den 13 Mars 1813, tillfallit Kongl. Majit och Dess Efterträdare på Svenska Thronen, enligt Successions* Ordningen af den 26 September 1810, besörja indragningen och liqviden af all den Utländska Skuld, hvarföre Sverige dittills häftat, hafva Rikets Ständer, med förklarande och särskildt ådagaläggande af deras tacksamhet, detta anbud emottagit och derjemte till Kongl. Maj.t öfver* lemnat, att låta besörja Liqviden af hela Riksgälds-Contoirets Utländska Skuld, hvarmed Riksgälds - Contoiret således icke vidare komme att taga befattning.
Enligt Rikets Ständers underdåniga Skrif-; velse af den ig Julii 1812, var, vid Riksdagens början samma år, Riksgälds-Contoirets UtLihartg till Riks.St.
Fröt. iiii - igiS. 4-de Sami, N:r 241. 142. 19 i a Stats-Utskottets Bctänkandenl Jändska Capital-gäld, med deri Inbegripne Svenske Medborgare tillhöiige 418 stycken Obligationer för Länen i Holland och Antwerpen, hvardera ä 1000 Gulden, så beskaffad, som följer, nemligen: A. Z Holland.
Fyra Millioner, 235,100 Riksdaler Holländsk Courant i flere serskildte Lån, hvaraf 529,500 R:dr voro Lif räntor.
I Brah ant:
Sju Millioner 541,000 Gulden Rrabantskt Vexel-mynt i flera serskildte Lån. C. 1 Genua:
Lires
Nio millioner, 475,142:] 6. 3 Juor! di Råneo, i särskildte
Ian, hvaraf 45,125 Li* res Voro Lif-räntor. D. 1 Leipzig:
Ett derstädes till realisationens befrämjande år 1802 upptaget
Län af En Million 350,000 R:dr Conventions-mynt. E. I Hamburg. ilo Ett derstädes, genom numera framlidne Cantzli-Rådet och General - Agenten Awerhoff, fourneradt Lån ai 500,000 R:dr Hamb.
Råneo. 2:0 Allmänna Magazins-Directionens Skuld till Aiverhoffska Sterbhuset, hvilken, vid 1809 och 1810 årens Riksdag i Stockholm, på Riksgälds-Contoiret blifvit öfverflyttad, utgörande 150,400 E:dr Hatnb.
Råneo, utom derå beräknade Inteiessen1 och omkostnader. Stats-Vtskottets Betänkamhn. ig? 3 Kongl. Maj:t, som, i anledning af hvad Rik.
Sens Ständer, vid 1812 och 1815 arens Rikt* dagar, på förutnämnde sätt, beslutat och hemställt, åtagit
Sig att besörja betalningen och Liqvida,pionen af ifrågavarande Stats-Skuld, härj i fö'jd af detta åtagande, och med afseende på Riksens Ständers för hvarje setskild Skuldpost fattade beslut eller gjorda hemställanden, tid ef« ter annan, vidtagit de åtgärder, hvarom Kongl. Maj t nu får Riksens Ständers Stats-Utskott underrätta, nemligen: A.
Angående Capital Gulden i HollamU Denne, under åren 1784 till och med 1797, genom
Nio serskildte upptagne ärftelige
Rån och ett upptaget Lifränte-Lån, tillkomne Rikets Skuld, ntgjorde ifrån början Sex millioner 600.000 Riksdaler, eller Sexton Millioner 500.000 Gulden Holländsk Courant, men var redan, förmedelst verkställde afbetalningar el!er återfallne Rifräntor , minskad, på sätt ofvanberördt är, till Fyra Millioner 2 3 5,000 Riksdaler eller Tio Millioner 587,500 Gulden, när år 1812 beslutet om dess nedsättning till en tredjedel af Riksens Ständer fattades.
— Den blef likväl, genom inlösen af åtskillige Svenske Medborgare då tillhörige Tartial Obligationer ytterligare något minskad, så att den, vid December månads slut 1815, enligt af Riksgälds-Contoiret då meddelad uppgift, utgjorde Fyra Million er, 160,700
R;dr eller Tio Millioner 401,7 50 Gulden Holländsk Courant återstående Capital i namn-värde, oberäknadt återståenda intill den 1 Augusti 1812 upplupne räntor, svarande emot 970,2815 R:dr Holländsk Courant, &4)*4 'Ståts-Utskottets Betänkandenl Till säkerhet för Lånen i; Holland hade"
Vid deras upptagande, blifvit letnnade, dels Konungens Authorisation och Förbindelse samt Stats-Contoirets Obligationer , dels ock Konungens Authorisation samt Riksgälds •
Contoirets Garantier och Förbindelser, för liufvudbeloppet af de hvarje gång negocierade
Lån; men desse säkerhets-handlingar blefvo alltid, hvad de
Nio upptagne ärftelige Länen beträffar, ned» Jaggde i Lagligt förvar hos en Notarius Pub-' licus i Amsterdam, till hypothek för den ingifvande Allmänheten; och de Banquierer, genom hvilka Lånen för Svensk räkning upptogos, voro deremot befullmägtigade att, under samme Notaries Controll och med dess påskrift, utfärda Partial-Obligationer å Etti Tusende Gulden Holländsk Courant hvardera, och försedde med Ränte * Coupons för den tid Lånen borda löpa, till så stort antal, sorn emot Hufvud-Obligationerne sVarade.
Med det upptagne Lif-Ränte-Lånet inträffar åter det serskildta förhållande, att Hufvud-Obligationen qvarlemnades hos det Banquiershus, sorn besörjde Lånets upptagande och som derföre utfärdade L i frän t el- Con. stitutio.ner, till ett Hufvud-Obligationen motsvarande belopp, under Controll och med påskrift af Konungens Minister i Haag.
Majit fått del af Riksens Ständers Beslut och Skrifvelse, under den a Augusti 1815, lät Kongl. Majtt underhand1 ingar börjas ined ett emedlertid från Holland liitsändt, de fläste Fordrings-ägarnes Lagligen befullmägtigade Ombud, W. G. van de Poll, och, efter åtskillige svårigheter, lyckades det ändte - Siats- Utskottets Betänk anden". 19
Det af Riksens Ständer först år 1812 vidtagne, och sedan år 18x5 bekräftade Allmänna Resiutet, om Siats-Skuldens nedsättning, har, genom denna Convention, blifvit vidmakthållet och till grund för Licjviden, äfven ifrån Holländske Fordrings ägares sida, antagit, i följd hvaraf Kongl, Maj:t låtit, af det år 1815 i Holland återstående Lane Capitalet, såsom Svenska Statens Skuld, erkänna en tredjedel, med tillhopa En million 386,900 Riksdaler eller Tre millioner 467,250 Gulden Holländsk Courant, för hvilken erkända Skuld Kongl. Maj:t
Sig förbundit att, t ett för allt, hetala En million 300,000; R:dr Hamb, Råneo på serskilte Terminer, i den ordning och med de villkor för öfrigt, sam Konventionen utmärker.
Majrt har deremot, vid Conventionens afslutande, låtit fordra och betinga de uti Ho land då utelöpande partiella Skuldförbindelserna, äfvensom Ränte-Couponernas återställande inom viss tid, och dessutom hafva, med förutseende af de svårigheter, sorn oundvikligen skulle möta Hufvud-Obligationernes och Garaptie- Handlingarnes återlemnande, s.å länge icke alle Partial -Titlar, utan undantag, voro infriade eller förfallne, sådane förbehåll ifrån Kongl, Majus sida och, å dess vägnar blifvit uti Konventionen gjordes som dedat alla anspråk emot 1926 Stats Utskottets Betänk anden.
Svenska Riket, i samma stund Kongl, Majit uppfyllt Conventions-villkoien.
Vidare hlef genom Gonventionen öfverenskomma, att den, till liqviderande -af Rikets hela återstående gäld i Holland, betingade Contanta Summa af En million 300,000 Eidr Hain b.
Banco, skulle utbetalas och Ccnventioneas verkställighet i öfrigt, anförtros tilt en, Committée i Amsterdam, bestående, jemte det bär varande Ombudet aari de Poll, af de Partia!
- Obligations- och Lif-RänteConstitutions - tnnehnfvarnes sorn, å desses vägnar, utstäl;t vart de Palls Fullmakt', nemligen: J, J. Bourin, M. C- van Hull och J.
Schölling, samt af de Banquierer, sorn tilförene besörjt ärfielige Länens upptagande, nämligen Jan et Carl Hasselgren och IJogguer 8c Camp., detta sednare hus genom huset Kelivick och Voorribergh, äfvensom att Kongl Majit ägde utnämna en Special Commissarius, för att, å dess vägnar, bevaka Conv6ntionens behöriga verkställighet.
Såsom följd af allt detta, afskickade Kongl. Majit i Februarii månad 1815, 'Kammar-Rätt» Badet Paul Öhrwall till Amsterdam, försedd med nödig Fond till Con ventions-Summans fulla betalande, och med Instruction, att i öfrigt vaka öfver verkställigheten af Gonventionen, i anseende till så väl Conventions-Summans utdelning, samt Partlal-Titlarnes inlösen och återställande, som Hufvud-Titlarnes återfordrande och det mera, hvarigenom Svenska Statens säkerhet för framtiden ytterligare kunde befästas, — Detta Kongl.
Majus Ombud har, efter slutad förrättning, oin förloppet afgifvit sin underdåniga
Be - Stats-ZJtskottets Betänkanderi. 1927 rättelse, hvaraf inhämtas: att sedan, efter före* gången Kungörelse till allmänheten om tillvarelsen och innehållet af Conventionen, hela deri betingade Conventions-Summan efter hand blifvit till Liqvidations Committéens disposition betald , hade emedlertid den med de enskilde Fordrings - ägarne i Amsterdam började Liqvidation likväl icke, utan långt dröjsmål och många svåiigheter, blifvit fortsatt och slutad, på det satt, att hvarje serskild innehafvare aflPartial Obligationer, eller af Lif-Ränte-Constitutioner, ändteligen förklarat sig nöjd med Liqvidations-grunden och medgifvit sådane ägande Partial-Titlars öfverkorssande och utlefverering till Kongl. Maj:ts Ombud, och med den framgång för öfrigt, att, vid medlet af Mars månad innevarande år, af hela den massa, som, vid Liqvidationens början, borde finnas utelöpande, endast 284 Partial-Obligationer, hvardera å 1000 Gulden nämnvärde, och Lif- Ränte - Canstitutioner för ett sammanräknadt namnvärde af 94,750 Gulden saknades, såsom då ännu icke ingångne, men hvilka 1’artia’ -Titlar Kongl. Maj;t förmodar vara, antingen genom tillfälligheter under tidens lopp förkomne, eller ock utslocknade genom, ibland Lif-Ränte-Tituiairerne, sedan år 1812 timade dödsfall.
I alla händelser äro likväl redan vid Conventionens afs!utande så kraftiga förbehåll från Kongl. Majus sida gjorde, att de, jemte i öfverensstämmelse dermed sedermera vidtagne åtgärder, fullkomligen försäkra Svenska Staten från kraf för den ringa del af sistnämnde oantn^lile Partial-Obligationer och Lif - 192 8 Stats-Utsbottets
Betänk anden* jRänte-Constitutioner, hvilken ännu tilläfventyrs Jean vara i Holland utelöpande.
Emedlertid, och då de vid ärftelige Lånens upptagande ifrån Sveriges sida utställde Hufvud, och Hypothekariske förbindelser, blifvit aflemnade till samtelige Långifvarnes gemensamma säkerhet och, i sådan afsigt, nedlagde såsom ett depositum hos Notarius Publicus Wilhelm vart Homrigh i Amsterdam, har desi omständighet, att alla i anledning af samma Hufvud- Documen» ter utfärdade Partial-Obligationer icke till Liqvidations-Committéen ingått, eller möjligen kunnat ingå, haft till påföljd, att denne Emhetsman, med stöd af Landets Lagar, vägrat utlefverera Hufvud-Documenterne, förr än antingen en hvar af de utfärdade Obligationerne är infriad, eller den genom Lagarne för kraf i allmänhet bestämda praesciiptions-tid till ända» lupit; Och hvilket vägrande således förorsakat, att Liqvidations- Committéen icke till Kongl, Majlis