Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Friherre Cederström Jacob , förnyade dess emot Förslaget till Betänkandet inom Beredningen gjorde Reservation, att det efter Herr Eriherrens tanka icke vöre någon hvarken omoralisk eller i något afseende skadelig
Inrättning att bereda ^löjligheten för fast Egendoms försäljning genom Lotteri.
Både Gäldenärers och Borgenärers fördel skulle derigenom befräm* LagUtskottets Betänkande*.
132/ jas och inrättningen således blifva i allmänt oeconomiskt afseende nyttig.
De befarade missbruken kynde genom enkla stadganden, och deribland, att den som ville genom Lotteri föryttra Egendom icke fick åtkomma högre betalning gil sorn utgjorde Egendomens uppskattade rätta värde, förekommas.
Om emot förmodan så lättsinnige skulle finnas, som på detta Lotteyie använde tillgångar hvilka för angelägnare behof voro oymgänglige så skulle de snart återvända när de funno att lyckan ej gyn* nade dem, och om de vunno, skulle de deraf återföras till hushållsagtighet och ordentlighet; och på desse grunder tillstyrkte Herr Friherren för sin del att fast Egendoms försäljning genom Lotteri mätte genom Eag tillåtas, Herr Ribbing, /b‘vicl, yttrade; Ha-,, zardspel hafva tid efter annan blifvit för-, klarade för otillåtne och särdeles hafva de så kallade Lotterier, efter Ständernes särskildta tillstyrkande, af Kongl. Majrt på det strängaste blifvit förbudne, så att blotta tillbudet eller ansökningen att få hålla Lotteri är belagdt med 3,000 daler silfvermynt höter; och ehuru dessa stadganden icke igenfinnes i års Lagbok äro de likväl onekligen af natur att höra till den allmänna Lagstiftningen, samt intogo ock fordom såsom sådane sitt rum bland BrottsmålsLagarne i den så kallade Dobblare-.
Origtigheten af det skäl, att ett ämne 1328 LtgUtskattitt Bctånlandcn. skulle sakna egenskap af allmän Lag, derför att det e) igenfinnes i Lagboken, finner dess utom livar ooh en, som eftersi linar den mängd äldre ooh nyare pura Civil- oeb CriminalLagar, som vi ega i särskildt utgifne Författningar, Samtlige RiksStånden hafva oek endast till Lagutskottet remitterat detta ärende.
Sådant allt oaktadt har Lagutskottet ansett nödigt, förena sig med Ekonomiutskottet, för att kunna tillstyrka Riksens Ständer, att önska ”och i underdånighet anhålla, det den föreslagne Lagen icke måtte blifva utfärdad, men att, om Lagen likväl utfärdades, Riksens Ständer då måtte på förhand bifalla att värderings-summan å en på Lotteri utsatt egendom, må anses såsom rätt köpe och bördeskilling.
Mig synes att, om än Utskotten, olika med mig, bedomina Riksens Ständers rättighet att deltaga i denna fråga, såsom tillhörande allmän Lagstiftning, det likväl icke borde förbises, att Kongl. Majit åt Riksens
Ständer till gemensam handläggning öfVerlemnat ifrågavarande Förslag ; hvilket Förslag, om än blott innefattande fråga om en allmän styrelseåtgärd, utan att i ringaste mån vidröra Lagstiftningen, likväl, enligt tydliga föreskrifter i 89 §.
RegeringsFormen, ovilkorligen bör såsom Lagfråga behandlas.
Jag skulle äfven önska, att mot Lotteriinrättning för Fastigheters bortspefande, och till ådagaläggande af dess skadlighet i'Betänkandet måtte införas följande skäll; LafcTJtskottets Betånkaitden. 132g 1:0
Att utan gagn för det allmänna oell ulan att hvarken komma den till godo som egendomen bortspelar eller den som vinner, en störe summa åtgår till de dryga omkostnaderne för LolteriCollecteurs provisioner, premie-vinster, aflöning till verk och betjening, extra omkostnader, postporto, tryckning af listor och sedlar, hvilket allt vid det nu varande genuesiska Lotteriet, som dessutom har ett särskildt tryckeri, ganska betydligt graverar den behållna vinsten; så att vid jemförelse och beräkning häraf, en egendom, som tillexempel anlages i värde till 5o,ooo
R:dr fordrade en lottförsäljning af 70 till 75,000 R:dr. 2:0
Då det är hvarje Fastighets-egare öppet, att fästa hvad värde han behagar vid sin egendom och Lottegaren ej lärer ega skäl beklaga sig, att det är flir högt, när han för 2 å 3
R:dr kan erhålla en större fastighet, men säljaren skulle finna sin räkning vid att låta dragningen för sig gå sedan så många Lottsedlar blifvit försålde alt omkostnaderne vore bestridde och ändå ett öfverskott influtit, ehuru icke svarande emot den begärda summan; så risquerar han dervid blott-att få några 1000
R'dr mindre än han begärt, men han har tillika den probala fördelen, att vinsten på hans Amber utfaller då han får behålla håde sin egendom och hvad, som på försäljningen influtit, hvarigenom han sålunda, utan risque, roat sig med att skattlägga allmänhetem 1330 Lagutskottets Betänkandtn. 3'q
Sam det blir Säljaren tillåtet, att, sedan egendom till lottning är utbuden, under band försälja den om han dertill finner tillfälle, då naturligtvis ytterligare lottförsäljning, äfvensom ali åtgärd af Lotteri-verket skulle inställas, ocb hvarje Lottegare/ har rätt, att, emot återställande af sin Lottsedel, återfå ilisattsen; så uppstår i sådant fall fråga livar tillgång finnes för Collecteurersrarfvode, hvilket
Collecteurerne hade full lätt att fordray men som Lottköparne ej kunde vidkännas* enär de haft nog lidande deraf, att, utan allt än-, (lamål en längre tid sakna disposition af sine insatte penningar, I det Förslag till Betänkande, sorn nu är för Utskotten framhigdt, förekommer, att bestämniflgarne angående BördsRätten vore den enda Lag-förändrirg, som vid ptgifvandet af Författningen om Fastighets?
Lotterie, komme i fråga; men detta är, efter min öfvertygelse, desto mera origtigt, sorn i Cap, 1 §.
JordaBalken upptager alla sätt att förvärfva fast Egendom, utan att deribland nämna spel, —> blefve nu spel påbudet såsom ett Laga fång, så uppstodo, derigenom ett tillägg i Lagen, hvartill Ständernas samtycke fordrades.
Vill man åter hänföra spel under det Laga fång då ''Latt. (isa köpt äj>M ett begrepp x som. man åtmin? stone icke hitintills fästat vid en vinst på ett hasardspel, och sorn visserligen minst, fordrade en Lagförklaring för1 att så kun» lia uttydas, LagUtskottets Betänknnden.
1331 Den förlust för Riket, sorn genom Utländska Lotters försäljning inom Landet uppstått, härrörer från underlätet handhafva 11 de af det 1^83 den 11 December häremot utfärdade förbud, om hvars återupplifvande, med ökat ansvar, hos Kongl. Maj:t i underdånighet torde höra anhållas.
Skulle Utskotten icke fästa något afseende vid hvad jag nu haff den äran anföra, ulan gilla Betänkandet, sådant som Beredningen def föreslagit, så får jag blott för min enskilda del, mig deremot reservera, Herr von Hauswolf x Carl Gustaf, anförde:
Jag får tillkännagifva, det jag icke kan deltaga uti Utskottens* Berednings nu ppplästa förslag till Betänkandet och i de åsigter h vilke någre värde Ledamöter till förment styrka derföre yttrat; utan instämmer i enahanda tanka, som Herr Friherre Cederström förut vid Beredningens öfver-, läggning och jemväl nu an för dt, och jag skall, så kort sorn ämnets vigt medgifver, ådagalägga de skäl hvilke stadgat min öfvertygelse.
Man har, för alt göra Motionen, i öfverensstämmelse med Konungens Nådiga Proposition om en Lotteri-anrättning till Fastigheters försäljning, motbjudande, tecknat och yttrat hvarjehanda till understöd, för preventionen deremot; och således sökt yjsa huruledes Inrättningen förnärmade Modalitet , Statens Rätt, StatsOeconomien, samt bilman och enskild g<‘gn och nytt b — och 1332 LagVtskottets Bttänkanden, derunder benämt denna inrättning såsom ett liazardspel, hvilket skulle medföra alla de äfventyr och rysliga följder liazardspel i Samhället enligt erfarenhetens ojäfaktiga bevis åstadkomma.
Men enär frågan med lugn och utan fördom granskas, försvinna dessa skuggor, och resultatet varder alldeles motsatt.
Visserligen varder Inrättningen ett Lotteri. — Nå väl—.hvad fördömligt deruti? —•
Menniskans fleste handlingsätt och företag äro Lolterie, beroende af okända händelser eller hvad i allmänhet kallas ödet och Försynens för oss dolda beslut.
Handel, Seglation, hvarjehanda såsom lofliga ansedde speculationer, ja till och med Giftermål rn. m. kunna under denna Rubrique hänföras; men jag förmodar derföre lika litet böra fördömmas som till exempel bruket af eldstäder, af eld och lysningsämnen, af krut m. m. kan förbjudas för de mångå olyckor., hvilka ofta genom oförsigtighet inträffa, för de tillfällen hvilka derigenom lämnas illasinnade, att medelst mordbrand, och försåtliga anläggningar, tillställa vådliga följder för Samhället eller individuel’, och utöfva en afskyvärd hämnd.
Ringa är den konst att med öfverspända ideer, beskugga det oskyldigaste, det nyttigaste förslag.
Ingen lärer vara okunnig om de olyckor och rysliga händelser, hvilka stundom inträffat genom hazardspel; och jag delar fullkomligen öfvertygelse!! om £skadlighoten af sådane spel LngVtskottets BctHnhamitn. *333 enär de uppstiga till öfverdrift; men ock alL genom öfverdrift, det mäst gagneliga kail blifva högst skadligt och fördöinmeligt.
— Hemställandes dock lill hvarje oväldig och fördomsfri, om lämpligheten af denna jemförelse. —.
Hazardspelare i deras egentliga bemärkelse afvända sin hog från allt annat gagneligt, från ali nyttig omtanka, samt förslösa tiden och deras penningar vid spelborden under dryckenskap och hvarjehanda utsväfningar.—•
Och månne följden af ifrågavarande inrättning kan befaras blifva enahanda?
•—•
Nej det är icke ens tänkbart-—-och hvad tid bortslöses väl derigenom att man skriftligen eiler personligen begär en eller flere Lottsedlar på den fastighet som efter en stadgad plan kommer att försäljas. —•
Tvärtom torde inrättningen äfven i moraliskt afseende kunna medföra gagn och nyttig impuls.
— Mången, som nu förslösar tid och penning på spel, spectacler, värdshuslefnad och andra flygtiga nöjen, hvilka aldrig kunna vid mogen eftertanka skänka honom någon ljuf tillfredsställelse, torde återföras till det Beslut, att använda sin tid mera gagneligt och sitt egande mer eller mindre öfverflöd på penningar, alt stundom inköpa några Lottsedlar och sålunda under det han försöker sin egen lycka, derigenom åtminstone i sin mån bidraga, att förhjelpa behöfvande likar ifrån deras ofta utan eget förvållande genom qförutsedda händelser iråkade förlägenhet. *334 Lagutskottet!
BttHnkandtn.
Och hvarför skall just denna ifrågasatte inrättning anses så fördömelig, då vi för; ut hafva flere dylika, hvilka vunnit allmänt deltagande; hvaraf vi funnit de hälsosammaste följder och hvarigenom mångå lidande, hiåiiga af behofvets harn blifvit tröstade, åter upplyftade, och i deras bekymmer, iner och mindre underhjelpte.
Jag vill härvid icke nämna att vid arfskiften, Jorddelningar, rösteräkningar m. m; Lottdragning stundom enligt
Lag måst af O Q < O O göra'
Samhällsmedlemmars företrädesrätt.
Men vi hafva hvarjehanda Assecuranceoch försäkrings-inrättningar.
Wadstena Adeliga Jungfrustift; Pehsions-stiftelSer med fleréj hvilke ailä ärö till enahanda ändamål och äf enahanda syftning, sorri den ifrågavarande , nemligen välgörande räddnings-anstalter till understöd för behöfvande likar eller vid inträffande olyckor. •—■ Öonatiöner äf Öfverheteii och en-; skilde ädelt sinnade Medborgare hafva väl till eii del dertill influtit. •— Meri de fläste gimilda sig på dels frivillige; dels öck tvungne sammanskott, ehuru många af deni som dertill bidragit aldrig sjelfva komma att deraf njuta någon fördel; och stundom afgör Lottdragning lyckans bestämmelse; utan att jag äilim bordt
Sådåiit klandrats; eller förblandas ined moraliskt fördötnlige hazardspeh
Och med ali den goda tanka vi böra hysa om sedligheten i vårt älskade fädernesland, kunna vi väl icke förneka att i ändra Riken finnas stora män LagUtshotttts BttAnkandctt. *335 hvilka lika som vi önska Tidelivarfvets förbättring i Gudsfruktan och goda Seder, och lika med oss motarbeta alla förslag ledande till sedeförderf; och det öäktadt hafva vi funnit att eii sådan inrättning som nu är i förslag, redan vunnit burskap och Öfverhetens Sanction i åtskillige
Riken hvarest upplysningen i sednare tider märkbart stigit —• hvarvid jemväl bör besinnas, att om än detta Lotteri icke uti vårt fädernesland antageSj kan det icke förekominas, att de hvilka hafva lust att försöka lyckan » i alla fall göra insättningar å utrikes Lotterier enligt städse i våra och Tyska Tidningar befintliga förledande aniioncer, hvarigenom en betydande penni nge-förlust otvifvelaktig! tillskyndas vårt eget Land, äfvensom det synes icke öfverensstämmande med helgden af egande och fri dispositionsrätt; iföljd hvaraf enligt Constitutioii och medborgliga Lagar, Egendomsegare efter godtycko måga bortsälja, till och med bortgifva sin fastighet, och fria medborgare egä efter välbehag att sine penningar använda enär det icke sker till alinor mans förfång eller att dermed skada åstadkomma; om uti detta ifrågavarande fäll, en förbuds-lag skulle stadgas hvarigenom egande rätten inskränkes inom ett gifvet förmyndare-tvång och under ett magtspråk som befaller, att ehuru egarens fördel kunde beredas och hail räddas från undergång, lian likväl skall blifva ett offer för samma tvångsLagi 133Ö LagUtskottgtsBitänkandett.
Denna föreslagna inrättning tor således icke benämnas eller classificeras bland spel, utan såsom den till sin natur och syftning verkligen varder, ett Contract af lika beskaffenhet och ändamål med våra andra Assecurancelnrättningar, och hvarigenom egare till en Fastighet emot en viss insättningssumma, och efter gifne och fastställde former, öfverlåter den åt hugade speculanter eller köpare, bland hvilke, sorn sålunda assurerat honom att för ett sådant afträdande från egande och dispositionsrätten blifva skäligen godtgjord till reglerande af sine affairer, Lottdragningen sedermera kommer att afgöra den fråga , hvem egande rätten skall tillfalla, efter fastigheten hvarken kan eller enligt Contractet får emellan Lottagarne klyfvas.
I oeconomiskt afseende kan denna inrättning ej eller blifva skadelig, utan tvärtom högst gagnelig, under närvarande tidsförhållanden, penningeförlägenhet samt förfallne allmänna och enskilda Credit; ty på sådant sätt kan en ofta genom olyckshändelser, eller genom tillfälligheter hvilka icke kunna förutses, utan tillkomne genom vacklande Cours och omvexlande Författningar angående vårt mynt och Rikets financer, gäldbunden och dereglerad, som annars skulle bedraga fordringsegare och kanske stundom, med talrik famille, försättas i overksamhet och blottställas för fattigdomens alla rysliga följder, åter blifva - LngVtskoittitBttHnkaniin. >337 ta Förhjelpt från sin förlägenhet, förnöja, sine Creditorer; varda nyttig medlem i samhället» och finna utväg, att uppfostra sine harn äfven till gagnelige medborgare* —- Penningarne komma i omlopp inom lan* det, de förmögnare lemna något af deras öfverflöd, att underhjelpa de af lidelser och Lagsöknings-hotelser förtryckte och stundom förtviflade; och hvad i synnerhet bör verka afseende, fasta Egendomar, som el* jest skola i värde allt mer och mer nedsjunka, och endast af de förmögnare vid Executiva Auctioner för en bagatell eller för underpris till förfång så väl för Gäldenären som för hans Borgenärer, åtkommas, såsom erfarenheten i några år nogsamt ådagalagt, skola otvifvelaktigt komma att vid deras sanna värde någorlunda bibehållas; hälst den rike eller penninge-karlen varder då föranlåten att köpa den fastighet, som väckt hans begär, för hvad skäligt kan vara, då han vet, huruledes den förlägne Gäldenären har utväg, att få samma Egendom afyttrad, utan att blottställas för de menliga följder af en nödtvungen executiv Auction.
— Och igenom en sådan Inrättning varder ej någon i Samhället förorättad, utan alle vederbörandes rätt och. förmån förvarad, enär vissa Lagar och Reglementariska Stadganden under denna åsigt utfärdas och efterlefvasj hvilket ingalunda kan sägas om de hittills gällande ExecutionsLagar och ridtagne Lagutskottets Betänkande. 8$ 1338 L*gUtskotiets fittånkanhn.
Executiva åtgärder. —•
1784 års
Lag med sedermera tillkomne förfa tini ngar och förklaringar om köp och laga fång samt börd undergå derigenom icke den ringaste förändring, ty som den nu föreslagne handel om fast Egendom alldrig varit förbuden, bar den onekeligen förut varit tacite ansedd såsom ett lagligt modus acqvirendi, ehuru sådant hvarken, såsom icke då inventeradt, blifvit särskildt omnämndt, eljer behöft annorlunda specificeras, än under den generella benämning i 1 Gap. 1 §.
Balken af köp och skifte eller byle, huruledes man behagar detsamma anse; och den enda Lagtilläggning eller förklaring, sorn i detta fall varder nödig blifver bestämmandet, huruledes Bördeskillingen skall beräknas, att Bördercianneiis rätt icke må förnärmas eller emot lag betungas, såsom oek uti det Lagförslag som åtföljt den Kongl. Propositionen blifvit projecteradt; det öfriga angår det reglementariska. *—.
Man har väl ock invändt att underså kallade Speltiden, skulle egendomen al dess innehafvare missvårdas.
— Att spelsättet skulle föranleda till sysslolöshet bland lycksökare; och till den flärd och öfverdrifna vinningslystnad, att till exempel egaren fixerar spel eller insättnings-sumjnan till 5o procent utöfver Egendomens lätta värde.
>—* Men det synes mig svårt att inse hvarföre egaren skulle missvårda Egendomen, enär hans egen fördel är förknippad med Egendomens afkastning, och Ltgijtskotttt: BuÅnkandctt. *33% bm iian, sedan Egendomen så till sågan* des blifvit åt speculanter upplåten och derföre af Domaren besigtigad och värderad, skulle förstöra skogen eller andre Egendo* mens härligheter* finnes Correctivet dertill lämpeligt, sorn är stadgadt för den säljare, sora så olagligt förhåller sig vid förvaltning af den Egendom han till annor försålt, men under fardag disponerar och den befarade oskjäligä stegringen af insättnings-sLimmän öfver Fastighetens värde, kan uti det reglementariska stadgandet förekotnmas, Så att, till exempel, enär vid laga värdering å fastighet efter den föreslagne verderings method värdet som utsättes merendels varder under vanligt försäljningspris* ett maximum stadgas af 10, 20, eller 3o procent högre än värderings-summan * hvaröfver insättnings*$ummaii icke må fö* jesias; SI utei igen får jag äraii tillägga, att då allt hvad emot denna inrättning blifvit invänt eller möjligen kan anmärkas, äro blott gissningar, föranledde af särskild farhåga, som så kallade hasardspel inspirerat, men förslaget till inrättningen deremot innefattar all probahilité, att inrättningen, sorn synes af allmänna penninge förlägenheten påkallas, varder nyttig så vida den ändamålsenligt organiseras, samt erfarenheten säkrast kan utvisa hvilkendera slut* sats riktigt bedömt följderna och i alla falll det beror af Konungens nådiga välbehag att ifrågavarande inrättning tillåta ©Iler 134® hgUtikntets Bitånkntsdeti. förbjuda; äfvensom om den varder medgifven, men framdeles skulle befinnas icke svara emot ändamålet; eller i ett och annat afseende missbrukas och erfordra förändring, att då i nåder efter godtycke, i det
Reglementariska anbefalla den inskränkning och de förbättringar, hvilka pröfvas nödiga och af uppdagade förhållanden erfordras; tillstyrker jag att Motionen bifalies; att de föreslagne LagReglementariska stadgnnden mätte till Utskottens granskning och öfverläggande nu uppläsas —. samt alt Beredningens projecterade Betänkande i följd deraf ogillas och frågan återremitteras till sammansatta Beredningen, att nytt förslag till bifall i motionen och i likhet med hvad i öfrigt angående det reglemenariska varder af Utskotten hemställt, affatta och framdeles till Utskottens ytterligare pröfning öfverlemna, hvarvid jag nu på förhand får anmäla min önskan, att i Lag- eller Reglements-förslaget jemväl stadgas förbud emot ett deltagande i så kalladt spel å Fastigheter utom Riket belägne, med betydeligt ansvar för den som deremot bryter, och säker Controll emot ett sådant högst skadeligt oskick — samt att anslallter fogas till lättnad i synnerhet för Allmoge och mindre Hemmans-egare i aflägsne Landsorterne, att insättning och dragning jemväl må kunna ske hos Konungens Befallningshafvande, emedan, såsom najad t är, i aflågsn#
Landsorter, allmog®» L«gUtikotttts fiftdnkinden, *i4i svårligen ian komma alt af denna nyttiga inrättning sig begagna.
Skulle dock denna min åsigt i frågan icke öfverensstämma med Majoritetens; får jag anhålla, att den likväl varder såsom min reservation åtföljande Betänkandet till Respective RiksStånden.
Herr Grefve Rosen, Axel Pontus, förenade sig med Herr Friherre Cederström och Herr von Hauswolff och tilläde, att så länge fast Egendoms försäljning å Lotteri är tillåten i andre Länder, men förbuden här i Landet, så vore det äfven i financiel!; afseende nyttigt att detta förbud upphäfves, emedan erfarenheten visat, att be - tydelige summor för Lottsedlar å Utländske Lotterier från Riket utgått.
Herr Gyllensvahn yttrade: jag kanintet biträda Beredningens åsigter om skadligheten af den föreslagna Egendomsförsäljningen genom Lotterie; jag tror tvärtom, att det skulle vara ett stort Stats-oeconomiskt fel att afslå den, ty derigenom uppstod ofelbart den förlust Staten , som af tvenne värda Talare Herr v. Hauswolff och Grefve Rosen så väl blifvit framställd, och till sin grund så fullkomligt motiverad och utvecklad, att jag i detta afseende finner för mig intet vidare att tillägga.
Likasom Friherre Cederström och Herr Hauswolff tror jag, alt det af Beredningen fruktade moraliska onda, intet är af den betydenhet, att det bör afskräcka Riksens ^tinder för* vidtagandet af ett för Statia 134* LagUtskoftttf Bttankanlett, nyttigt medel att inom sig sjelfve behåll la sine tillgångar, Vidare tror jag alldrig, att det är lärn-, peligtj princip-enligt, eller bidragande till någon väsendtelig nytta för det allmänna, att Staten upphäfver sig till Förmyndare för den enskilde Individuel}; denna min Öfvertygelse, rättfärdigas af äldre och nyare tiders erfarenhet; och i de
Samhällen der ej den enskilda ointankaqs och spe-, culatioiiens företag äro skyddade af frihe-. ten, derifrån flyckta snart trefnad och "Välmåga.
Discussionen vidare blifvit fort-?, satt, hvarunder Herr Prosten Grevillius, Herr Biskop Wingård, Herr Palm med fle-? re talat för bifall af Beredningens förslag till Betänkande, men åtskillige andre Le-? damöter hiträdt den mening sorn här ofvan blifvit yttrad, framställdes följande proposition till votering:
Den som bifaller Beredningens förslag till Betänkande skrifver ja, den det ej vill skrifver nej; vinner nej, återremitteras för-* slaget till ny Redaction, Vid Voteringen blef Beredningens förslag bifallit med 29 ja, emot j nej; och skulle alltså i enlighet dermed Betan-, kandet till Riksens Höglofl, Ständer ex-, pedieras, Herr Gyllenswahn yttrade:
Emot det medelst voteringens utgång fgttade beslut, får jag för min enskilda def reservera mig, förundrad öfver att finna * Lagutskottets B(tankandtn. *343 det vi ej tyckas hafva hunnit till den grad af upplysning, alt vi kunna inse fördelen af de för vårt verkeliga intresse tjenliga inrättningar, hvaraf våra grannar redan befinna sig väl; och att vi med öppna ögon, medelst skrå mässiga mesurer, motarbeta den förkofring inom oss, som vi naturligtvis borde önska erhålla.
Ex Proiocollo, Joh. Jacob Kleman. Xv ;o 194.
Ankom den 19 Öct, j823.
Utlåtande i anledning af Åtevre?niss af Utskottets Betänkande under N:o 3 5, om tipphåfvande af de författningar, sorn hindra Sakegares fria val af Rättegångs ombud, Uti berörde Betänkande har Lagutskottet hemställt, att, i öfverensstämmelse med den af Utskottet antagne tydning af i5 Gap. 3 §.
Rätleg.Balkon och Kongl. 1544 lågVtskittets Betänkande».
Brefvet af den 27 Maji iSor, en förklaring må blifva utfärdad, af innehåll att genom nämnde Kongl. Bref någon ändring af i5 Cap. 2 § Rätteg.Balken, eller inskränkning i de stadganden, som deri finnas, angående rättigheten att föra andras talan, icke blifvit gjord; hvaremot Utskottet icke funnit skäl att bifalla RiksdagsFullmägtigea Anders Danielssons yrkande, att Domstolarne må förlora all rätt ej mindre att vägra tillåtelse för någon, att inför Rätten föra andras talan, än äfven att för vanvördligt skrifsätt eller inblandande af hvad till saken icke hörer, döma någon förlustig rättigheten att såsom Fullmäktig gagna.
Detta Betänkande har blifvit åtterremitteradt af samfelige Riks Stånden.
Hos HöglofL Ridderskapet och Adeln har Herr C. Ehrenborg anmärkt, att han icke rikligt kunnat fatta Utskottets utredning, huruvida i5 Cap, 2 §.
Rätteg.Balken må anses ändrad genom sedermera utkomne författningar; att