Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet nu tillställda handlingar intagen beräkning, skola de utgifter, som, efter Svenska och Tyska församlingarnes förening, erfordras för bestridandet af Presterskapets och Kyrkobeljeningens aflöning, m. fl. ecciesiastika kostnader samt räntor å kyrkornas skulder, uppgå Lill ett sammanräknadt belopp af 4,856 R:dr 25 sk. 10 r:st årligen, så att, fastän församlingsboernes nu utgående, tryckande bidrag voro till det högsta beräknade, en brist af 2,416 R:dr 25 sk. 10 r:st. förefunnes i de årliga tillgångarne för dessa utgifters betäckande, hvilken brist församlingarnes medlemmar skulle vara oförmögne alt genom ytterligare bidrag fylla.
Krono- och Consistorii-Ombuden, äfvensom vederbörande Contracts-Prost, bafva derföre anmält och vitsordat
Pastoratets behof af ett allmänt understöd, såsom vilkor för möjligheten alt verkställa den utaf Kongl. Majrt i Nåder beslutade förening af bemälde 2:ne församlingar.
Men som , hvarken genom den af Herr Christierson nu väckta nya motion, eller genom de dervid fogade handlingar, frågan angående öfverlåtandet till Staten af den ena utaf dessa församlingars kyrkor blifvit närmare utredd, och motionären icke ens uppgifvit, än mindre, å vederbörandes vägnar, framställt något bestämdt förslag, i afseende på sältet och vilkoren för en dylik öfverlåtelse; alltså och enär församlingarne, derest de vilja begagna sig af den utaf Utskottet antydda utväg till beredande af minskning i deras framtida bidrag för religionsvården och kyrkoväsendet, synas oförhindrade alt derom sjelfve ingå lill Kongl. Maj:t med underdånig framställning, finnér Utskottet sig, under omförmälda frågas nuvarande outredda skick, hvarken kunna eller behöfva uppgöra och Rikets Ständers pröfning underställa det af motionären yrkade förslag rörande detta ämne.
Då Kongl. Maj:t i senare tider förordnat, alt den med Kyrkoherde-beställningen i Carlskrona stads Svenska församling förut förenade Superintendents-tjenst vid Amiralitetet borde för framtiden derifrån skiljas, samt de skäl, s Stats-Utskoltets
Uti åt an dej N.o ^56. hvilka föranledt detta Kongl.
Majjls Nådiga beslut, efter all anledning ännu fortfara samt äfven gälla, i afseende på Kyrkoherde- och Compastors-befattningarnes uppdragande åt samma person, och då Utskottet icke kan vara i tillfälle bedöma, huruvida den nu föreslagna föreningen af berörde Kyrkoherde-beställning och de Amiralitets-Compastors-tjensti n tillhörande åligganden låta sig verkställas, utan en menlig inverkan å religionsvården inom Flottan, så anser sig Utskottet böra afstyrka det härom framställda förslag.
Rikets Ständer hafva redan hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmält de vid innevarande
Riksdag stadgade allmänna grunder och vilkor för förläningsspanmåls meddelande till förbättring af vissa Kyrkoherdars löne-förmoner.
Eldigt Rikets Ständers i detta afseende fattade beslut, är det också vederbörande obetaget att hos Kongl. Majit göra sina underdåniga anspråk å dylikt understöd gällande.
Vid sådant förhållande, finnér Utskottet ej eller anledning att till beredande af berörde understöd för Kyrkoherden i Carlskrona stads Pastorat, tillstyrka Rikets Ständer att till Kongl.
Majit aflåta den härom af motionären äskade serskilda framställning.
Reservation af Herr Grefve von Platen.
”Jag har icke deltagit i det af Stats-Utskottet afgifna yttrande, i anledning af Irsta punkten uti Herr Christiersons motion.
Enligt min åsigt, hade Utskottet, i närmare öfverensstämmelse med hvad dess Utlåtande Nro 417 innehåller, nu bordt bestämdt förklara, att Utskottet funnit de öfverklagade olägenheterna, i afseende å Carlskrona stads ecclesiastik-verk, vara af den betänkliga beskaffenhet, att snara och verksamma åtgärder till afhjelpande deraf fordrades; hvarför Utskottet också bordt tillstyrka Rikets Ständer att å detta förhållande fästa Kongl. Maj:ts
Nådiga uppmärksamhet samt derjemte i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj t
Läcktes låta undersöka, på hvad sätt tillfälle till ordnandet af nämnde stads kyrko-angelägenheter skulle kunna beredas, hvarvid äfven torde böra tagas i betragtande, huruvida det vore lämpligt, att den ene af de stads-församlingarne tillhöriga 2:ne kyrkor utaf staten öfvertoges för att af Amiralitets-församlingen begagnas, i hvil - Stals-Ulskoltets
V't låt andej N.-o 4S7. 9 hvilken händelse förslag lill verkställigheten häraf torde varda Rikets Ständer i Nåder meddeladt.”
Uti denna reservation instämde Herr Carlberg.
Ank. till Exp. Utsk, den 4 Mars i84r, kl. io f, m.
Utlåtande_, angående arfvode för emottagningen och utdelningen af de vid Riksdagens slut öfverblifva exemplar utaf RiksStåndens Protocoll samt Bihanget dertillj m. m.
Under anförande, hurusom Rikets Ständer, vid de 2.‘ne senast förflutna ittksdagarne, beviljat serskilda arfvoden för de tjenstemän inom RiksgäldsContoiret, hvilka haft sig uppdragen befattningen med emottagningen, vården och utdelningen eller tillhandahållandet af de vid Riksdagarnes slut öfverblifne exemplar af tryckta Riksdagshandlingar, hafva Fullmägtige, enär ansvaret och besväret med dessa handlingars förvarande, utdelning och redovisning, i senare tider högst betydligen ökats, i samma mon som handlingarnes antal och omfång tilltagit, hos Stats-Utskottet hemställt, att enahanda arfvode, eller 6oo
R:dr i ett för allt, som vid nämnde Riksdagar varit bestämdt, äfven vid innevarande Riksmöte måtte beviljas till vedergällning för den person, som, lill följd af Rikets Ständers härom fattade beslut, blifvit af Fullmägtige utsedd att emottaga öfverblifvande exemplar utaf RiksStåndens under denna Riksdag tryckta Protocoll samt dertill hörande Bihang, och hvilken person derjemte fått sig uppdraget att vårda samt utdela och redovisa alla sedan framfarna Riksdagar i Riksgälds-Contoiret befintliga dylika handlingar, äfvensom att för prenumeranter tillhandahålla de tryckta handlingarne för denna Riksdag.
Härförutan hafva Fullmägtige, under förutsättning, att hvad som hitintills varit stadgadt, till förekommande af omtryckning af vissa Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll tillhörande handlingar, äfven hädanefter skall iågttagas, föreslagit, att, i likhet med hvad Bih. till R■ St.
Fröt. i8fo osli 1841. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. g:de Haft. 2 10 Stats-Utskoltets Utlåtande, N.o 4-^7• vid föregående Riksdagar egt rum, ett serskildt arfvode måtte tillerkännas den person, hvilken får sig ålagdt alt under mellanliden till nästa Riksdag vaka deröfver, att, vid förfallande tryckning af sådane handlingar, sorn i Bihariget till Protocollen vid samma Riksdag böra intagas, det härtill erforderliga antal exemplar varder afdraget; hemställande Fullinäglige , att detta arfvode måtte bestämmas till ett belopp af 200 R:dr , så att, derest förslberörde befattning blefve förenad med ifrågavarande åliggande, hvilket Fullmägtige ansågo mest lämpligt, den tjensteman, som erhölle dessa uppdrag, fö 1 jagtligen kom me att för desamma i ett för allt åtnjuta 800 R:dr.
Enligt hvad Utskottet inhemtat, anslogs, vid 1828, 182g och i83o årens Riksdag, en summa af 600
R:dr åt den person, som hade sig uppdraget att emottaga och till prenumeranter utlemna samt afgifva redovisning för RiksStåndens tryckta Prolocoli med tillhörande Bihang, Vid sista Riksdag bestämdes likaledes en vedergällning till enahanda belopp för detta uppdrag samt för befattningen med de, efter Riksdagens slut,, öfverblifna exemplarens utdelning och redovisning.
För det af Fullmägtige omförmäldta serskildta uppdraget till förekommande af omtryckning af åtskilliga handlingar, som jemväl skola i Bihanget intagas, har åter, under liden emellan 1828—- i83o samt 1834 oc^ ^835 årens Riksdagar, utgått ett aifvode af 400
R:dr; äfvensom Rikets nu församlade Ständer medgifvit,, att för samma uppdrag sadan sista Riksdag må utbetalas en summa af 3; o R:dr.
Då Fullmägtige, i anledning af derom väckt fråga, redan vid sistföi flutna Riksmöte, tillkännagåfvo, alt dessa befattningar icke kunde förenas med de åligganden, sorn tillhörde dåvarande ordinarie tjänster inom Riksgälds-Conloiret, hvadan serskilda arfvodens beviljande för samma befattningar ansågs icke kunna undvikas; så och enär de 01 dinarie tjensternes antal vid nämnde Verk sedermera blifvit minskadt och framdeles, enligt Utskottets förslag, kommer att ytterligare inskränkas, anser Utskottet sig böra tillstyrka Rikets Ständers bifall lill Fullmägtiges hemställan om serskild vedergällning för besörjandet af ifrågavarande uppdrag under tiden intill nästkommande Riksdag, B träffmde således beloppet af denna vedergällning, så får, med afseende å den ökade vidlyftigheten af Riks-Ståndens Protocoll och Bihanget dertill samt den med hvarje Riksdag tilltagande mängden af dylika till Riksgälds-Conloiret allemnade och derstädes förvarade handlingar, Utskottet hemställa, att den af Fullmägtige föreslagna summa af 800 R:dr i ett för allt jemväl må varda af Riktis Ständer beviljad, dock med vilkor, att, State-Ulskottets Utlåtande, N.-o 4^58. 11 emot åtnjutandet häraf, den utaf Fullmäglige lill bestridande af ofvanomförmälde befallningar utsedde person skall ej allenast tillbandahålla vederbörande prenumeranter dem tillkommande exemplar af de till Riksgälds-Contoiret aflemnade tryckta Riksdagshandlingar, samt behörigen fullgöra alla öfriga med samma befattningar hitintills förenade åligganden, utan ock derjemte emottaga och vårda samt vid nästkommande Riksdag bland Riks-Ståndens Ledamöter utdela de handlingar, sorn för sådant ändamål i öfrigt antingen redan äro eller framdeles varda till Riksgälds-Contoiret aflemnade eller på delta Verks bekostnad anskaffade.
Vidkommande slutligen liden för det nu föreslagna arfvodels utbetalning, så får Utskottet föreslå, att ena hälften deraf må utanordnas, sedan de öfverblifna exemplaren af Riks-Ståndens tryckta Protocoll för denna Riksdag blifvit lill Riksgälds-Contoiret aflemnade; men att andra hälften först må utgå, efter det omförmälde åligganden, vid nästa Riksdags början, blifvit vederbörligen fullgjorda.
Slockholm den i Mars 1841 - N:o 458.
Ank. till Exp. Utsk. d. 4 Mars 1841 ? kl. io f. m.
Utlåtande, i anledning af Bonde-Ståndets återremiss å Utskottets Memorial JY:o 38g, med förf rågan om Riks Ståndens beslut, angående byggnadslånet till staden lVenersborg.
I anledning af Ståls-Utskottets, uti berörde Memorial, gjorda förfrågan om Riks-Ståndens fattade beslut, i afseende på åtskilliga, vid innevarande Riksdag, föreslagna tillägg och ändringar i de af Rikets sist församlade
Ständer sladgade vilkor och föreskrifter för det lån, som af dem beviljades till staden Wenersborgs återuppbyggande, hafva Ridderskapet och Adeln samt 12 Ståts-Utskottets
Ut lutande j IV-0 4S9- Preste- oell Borgare-Stånden, enligt Utskottet tillhandakomna Prolocolls-utdrag af den 18, i3 och g nästlidne Januari, förklarat, att, med undanlag af den medgifna lindringen i de för detta lån vid sista Riksdag föreskrifne capital-afbelalningar och räntevilkor, Utskottets angående ifrågavarande ämne under Nto i5o afgifna Utlåtande, blifvit af dessa Riks-Stånd bifallet; hvaremot omförmälda Memorial är af Bonde-Ståndet återremitteradt, med åliggande för Utskottet att inkomma med ordentligt förslag i ämnet sam| dervid bifoga Fullmägtiges i Riksgälds-Contoiret uti Memorialet åberopade yttrande.
Men som 3:ne Riks-Stånd således godkänt den, i anledning af Fullmägtiges framställning, af Utskottet i Utlåtandet N:o i5o yttrade åsigt, att några tillägg till de, vid lånevilkorens bestämmande, meddelade föreskrifter för närvarande icke borde af Rikets Ständer stadgas; så finnér Utskottet sig följaktligen numera af Riksdags-Ordningens §. förhindradt att, till följd af Bonde-Ståndets föreskrift, uppgöra och underställa Rikets Ständer något förslag till ytterligare stadganden uti ifrågavarande hänseende.
Härjemte anser sig Utskottet, med anledning af föreläggandet i återremissen, böra erinra, att hufvudsakliga innehållet af Fullmägtiges, rörande detta ämne, till Utskottet afgifna yttrande, blifvit upplaget i Utlåtandet N:o i5©>. sid. i5—17.
Stockholm den 2 Mars iS/fp* N:o 459.
Änk. till Expi Utsk. dfen 4 Mars iSiJi, kl. 5 e. mi Utlåtande} i anledning af erhållen återremiss å Slats-Utskoltets Utlåtandej JS:o 235. 0. A.)
Det af Stals-Utskottet under N:o 235 afgifne Utlåtande, — deruti Utskottet dels hemställt, att väckte motioner om upphörande af tredsko-böter för uragtlåten leverering tili Stora Kopparbergs
Bergslag af ränte-oeh mantals-kolen för närvarande icke måtte till någon ålgärd å Rikets Ständers sida föranledaf dels, i fråga om yrkad befrielse för vissa socknar inom be - Stals-Utskollets Utlåtande, IS.-o 4-5g.
13 rörde
Län, från åliggandet att in natura leverera ränte- och qvarnlulls-kolen, ansett sig böra föreslå, alt,-i händelse af bifall till hvad Utskottet uti Betänkandet N:o- 170 yttrat, i afseende å utgörandet af sådana räntor, som äro in natura anvisade till vissa verks drift, Rikets Ständer ville bos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att jemväl i betraktande måtte komma, huruvida icke skyldigheten för invånare i Stora Kopparbergs
Län att godtgöra mantals-penningarne medelst leverering af kol till Bergslagen, må kunna upphöra och Nådig Proposition derom varda framställd, — har, vid föredragning hos Ridderskapet och Adeln blifvit afslaget, och af de öfrige RiksStånden, för ämnets vidare handläggning, till Utskottet återremitteradt.
Såsom skäl för återremiss har inom Preste-Ståndet blifvit anfördt, att, då förevarande Utlåtande stöde i oskiljaktigt sammanhang med den uti Utlåtandet N:o 170 förekommande fråga, angående ränte-persedlarnes förenkling, de ämnen, som utgjorde föremål för dessa begge Utlåtanden, syntes böra af Utskottet gemensamt tagas i betraktande.
Inom Borgare- och Bonde-Stånden, af hvilket sistnämnde de fleste Ledamöter förklarat sig instämma uti de af motionärerne väckte förslag, hafva följande hufvudsakliga anmärkningar blifvit emot Utskottets ifrågavarande Utlåtande framställde: att, enligt de af Kongl. Bergs-Collegium till Kongl. Maj:t i underdånighet afgifna Årsberättelser, koppartillverkningen vid Fahlun, sorn. på 1600-talet utgjorde 10 å i5,ooo SkM. och i början af 1700-talet 8 å <5,000 SkM. årligen samt ännu vid detta århundrades början uppgick till 5 a 6,000 SkM., under de senare åren icke stigit till högre belopp än 2 å 3,ooo SkM, och år i83c> ej ens skall uppnått 2,000 SkM, genom hvilket aftagande uti tillverknings-qvantiteten ortens kolbehof undergått en högst betydlig förminskning; att bland den i allmänhet tungt beskattade allmoge?
af hvilken ifrågavarande kol-räntor skola erläggas, en del, såsom uti Gustafs, Thorsångs och Tuna socknar, knappast ega skog till vedbrand, ännu mindre till kolning, och en annan del åter, efter numera verkstäldt stor skifte, fåt® sina skogslotter förlagde på 627 mils afstånd från bostaden och sålunda ieke utan högst känbar kostnad kunna sin kol-levererings-skyldigliet fullgöra; alt de räntegifvare, hvilka af en eller annan orsak saknade utväg att från egna skogar leverera kol, svårligen voro i tillfälle att genom köp anskaffa den behöfliga qvantiteten af denna vara, enär, jemnlikt en utfärdad Kgl. Förordning, Bergslaget vore företrädesvis berättigadt till inköp af sälje-kol; hvaremot den skaltskyldige, som för berörde ändamål åslundar att tillhandla sig kol, måste vara försedd med behörigen styrkt intygande, att han saknar all skogstillgång för anställande af kolning; att, edligt utdrag af veder - 14 Stats-UIskottets Utlåtande, JS.o 459- Lörancle Kronofogdars räkenskaper, de uli Nedan-Siljans Fögderi, beslående af circa 253 hela hemman, från år 1829 till och med år i838 erlagde böter för uragtlålen leverering af mantals-kol utgjort 4*870
R:dr 35 sk. 6 rst., och af hemmansränle-kol 5,204 R:dr 6 sk. 2 rst., samt uti Säthers Fögderi, beslående af omkring 3yo hemman, under samma lid erlagts i böter för bristande mantals-kol 6,984 R:dr 39 sk. 9 rst., och ränle-kol 6,283 R:dr 11 sk. 7 rst.; att ifrågavarande böter, hvilkas erläggande icke skall grunda sig på något af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer gemensamt fattadt beslut, utgjorde en för den medellösa Dal-allmogen i högsta målto tryckande extra beskattning, desto mera obillig, som intet deraf korn me Stats-verket till godo, utan allenast tillskyndade Bergslaget en enskild vinst; att, genom upphörandet af meranämnde tredsko-böter, någon kolbrist icke vore för Bergslaget att befara, enär, utom det att de närmast boende räntegifvare, hvilkas enda binäring utgöres af kolning, icke torde undandraga sig att in natura leverera sina kol-räntor, Bergslaget derjemte vore i tillfälle att af samma allmoge upphandla kol till sitt fulla behof och emot ett pris, som nästan alltid understege, men åtminstone aldrig öfverstege ortens markegångspris; att vid den tid, då ifrågavarande ränte- och mantals-kol blefvo Stora Kopparbergs Bergslag beviljade, Staten derifrån uppburit en betydlig inkomst genom tionde-koppar, hvadan, då denna inkomst genom ständiga nedsättningar uli tionden till största delen försvunnit, det vore obilligt, att Bergslaget finge dessa kolräntor oafkortadt bibehålla, samt att, i strid emot nämnde kol-räntors ursprungliga bestämmelse, desamma numera stundom dels användas i och för de så kallade Slaggvarpen, som icke tillhöra den privilegierade grufvan, dels af Bergslaget öfverlåtas på åtskilliga jernbruk; på grund af hvilka förhållanden och enär kändt vore, att Stora Kopparbergs Bergslag hos Kongl.
Maj:t i underdånighet anhållit om nedsättning i den, med afseende å Fahlu koppargrufvas nuvarande tillstånd, öfverdrifvet höga koppar-ränta, som utgöres med hvarje tionde skeppund af tillverkningen, det blifvit inom Borgare-Ståndet yrkadt, att, i sammanhang med sistnämnde underdåniga ansökning, jemväl förhållandena med allmogens skyldighet att till bemälde Bergslag leverera ränte- och mantalskol, samt alt för uragtlålenhet deraf erlägga böter, måtte komma under behörig pröfning och ändras på ett med lidens fordringar öfverensstämmande sätt; hvaremot inom Bonde-Ståndet de af motionärerne uli ifrågavarande hänseenden föreslagne förändringar ansetts kunna och böra af Rikets Ständer beslutas, ulan att något medgifvande från Bergslagets sida dertill vore erforderligt.
Stals-Utskotlets Utlåtande, JV.o /{5g. 15 Bönde-Ståndet, sorn till pröfning förehaft Stals-Utskottels meranämnde Utlåtande N:o 235, i sammanhang med Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskoltets Utlåtande N:o i a6, deruti, med anledning af en dit remitterad motion, angående ifiågavarande tredskoböters upphörande, Utskottet endast hänvisat till det af Stats-Utskottet i detta ämne afgifne yttrande och förslag, har visserligen till begge Utskottens gemensamma handläggning återremitterat berörde tvänne Utlåtanden; men då Preste- och Borgare-Stånden, hvarest Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets
Utlåtande blifvit lagdt till handlingarne, vid deras till Stats-Utskottet aflåtne ålerremisser icke meddelat föreskrift, det Utskottet borde för ärendets behandling med Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet sammanträda, har vid detta förhållande Stats-Utskottet, som för sin del icke eller ansett ett så beskaffadt sammanträde vara af behofvet påkalladt, trott sig af Bonde-Ståndets ofvannämnde beslut oförhindradt att de erhållne återremisserne ensamt till besvarande upptaga
För närmare utredning af förhållandet med ifrågavarande lill Stora Kopparbergs Bergslag anvisade kol-räntor, får Utskottet anföra, att mantalseller- q varnt ull s-kolen, hvilka ursprungligen utgjort en efter gångbart pris till persedel förvandlad mantalspenninge- eller fordom så kallad qvarnlullsafgift, samt efter fastställde olika grunder erläggas för hvarje mantalsskrifven person ibland den skatlskyldige allmogen uti vissa Fögderier af Stora Kopparbergs
Län, skola, vid hvarje år skeende liqvidation, den praestationsskyldige allmogen af Bergslaget contant godlgöras till kolens fulla värde, efter årets markegång’, dock att från nämnde värde afdrages det belopp, som motsvarar bemälde allmoges mantalspenningar, för hvilkas inbetalning lill Stats-vet ket Bergslaget åligger gemensam ansvarighet.
Hemmansränte-kolen åter, hvilka utgöras af skatte-allmogen i Kopparbergs, en del af NedanSi 1 juns och Näsgårds Fögderier, motsvara den på andra orter utgående hemmansi änte spanmålen och erläggas, i öfverensstämmelse med den så kallade kol-disposition, som af Kongl. Majits Befallningshafvande i Länet årligen uppgöres och deruti bestämmes, till hvilka hyttor kolen från vissa district skola levereras; varande Bergslaget gemensamt ansvarigt för erläggandet till Kongl. Majit och Kronan af ifrågavarande ränte-kols markegångsvärde.
Med anledning af den utaf Fullmägtige vid 181 5 års Riksdag för allmogen i Kopparbergs, Säthers,Nedan-Siljans och Näsgårds Fögderier i underdånighet gjorda ansökning om befrielse för bemälde allmoge från skyldigheten alt utgöra manlalspenningarne medelst kol-leverering till Stora Kopparbergs IG Ståts-Utskottets Utlåtande, N.-o 45'9- Bergslag, liar Kongl. Majli, uli Nådigt Bref af den i Mars 1820, förklarat, alf, enär Slöra KopparBergslaget vid flere tillfällen erhållit
Nådig försäkran om mantals-kolens utfående in natura lill förut stadgadt quantum, och det äunu icke hunnit utrönas, huruvida indragning af samma kol-prestation vöre med kopparverkets fortfarande drift och bestånd förenlig, Kongl.
Majit ansett betänkligt alt då i Nåder samtycka lill allmogens frikallande från mantals-kolens dittills påbjudna effecliva leverering.
Då, enligt ofvan omförmälde officiella uppgifter, koppar-tillverkningen inom Stora Kopparbergs
Bergslag nedgått till ett obetydligt belopp, i jemförelse med hvad förhållandet varit vid den lid, då uppbärandet af ifrågavarande ränte- och mantals-kol Bergslaget tillförsäkrats, och enär, i följd häraf, de till Bergslagets disposition anslagne betydliga kolräntor icke vidare kunna vara för kopparverkets drift och bestånd behöflige, men deremot å andra sidan ostridigt är, alt för allmogen uti en del socknar, hvarest antingen skogarne under senare tider i ansenlig mon medtagils, eller, vid verksläldt storskifte, de skattskyldige fått sina skogslotter anvisade på längre afstånd från deras bostäder, skyldigheten att in natura leverera meranämnde ränte- och mantals-kol måste i flere afseenden medföra förlust och olägenhet, anser Utskottet rättvisa och billighet påkalla en så beskaffad förändring uti de, rörande ifrågavarande kol-räntors levereiing, nu gällande föreskrifter, hvarigenom, under iagttagande af Bergslagets i laga ordning vunna rätt, den qvantitet af samma räntor, sorn bör till Bergslaget levereras, blefve till erforderligt belopp nedsatt och lill utgörande fördeld emellan de tillverkningsorten närmast belägne socknar, som dertill ega nödig skogsti 1 Igång.
I öfverensstämmelse med denna åsigt och då, till följd af Riks-Ståndens skilj» agtiga beslut, i afseende på Utskottets under Niris 170 och 326 afgifne Utlåtanden, angående de indelda räntornas indragning till Stats-verket och sältet för deras lösande, så väl dessa frågor, som den i sammanhang dermed gjorde hemställan, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet begära-, det Kongl. Majit ville i Nåder tillse, huruvida icke skyldigheten att utgöra sådane räntor, hvilka äro in natura anvisade till vissa verks drift, och deribland kolrä'ntorne till Stora Kopparbergs
Bergslag, må kunna upphöra, torde Köfra betraktas såsom förfallne, har Utskottet funnit sig föranlåtet att på d,e6 sätt förändra, hvad uti ifrågavarande hänseende är vordet uti Utlåtandet Nio u35 förslaget, att Utskottet tillstyrker, alt Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Majit låta i behörig ördning anställa unders sökning 'Stais-Utskottets Utlåtande, N.-o 4^9- 17 Sökning till utrönande af så väl beskaffenheten utaf de privilegier, hvarpå Stora Kopparbergs Bergslags rättighet att in natura utfordra ifrågavarande ränte- och mantals-kol sig grundar, sorn oék beloppet af den kolqvanlitet, som, med afseende å Fahlu grufvas nuvarande tillstånd, kan anses erforderlig för koppar-tillverkningens inom Bergslaget bestånd och fortfarande drift; äfvensom att, så framt icke omförmälde privilegier deremot lägga hinder i vägen, det lör Bergslaget behöfliga quantum kol, måtte lill utgörande, på hittills föreskrifvet sätt, fördelas emellan de närmast belägne, förut i berörde afseende skattskyldige, socknar, hvilka ega tillgång på för kolning passande skog, samt allmogen uti socknar inom Stora Kopparbergs