Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksgälds-kontoret för afsatt fond till inlösen af bemäldte kontors vid 1823 års slut utelöpande kredit-sedlar och kopparskiljemvnts-pollelter, efter afdrag af de sednares metalliska värde, 275,245 r:dr 4G sk., motsvarande beloppet af utelöpande dylika sedlar, efter den för deras inlösen bestämda preskriptionstidens utgång, blifvit afförda och såsom tillfällig kapitalvinst i Bankens räkenskaper för år 1846 upptagna; så har härigenom Bankens inom linien balanserade fordran för den i omförmäldta afseende afsätta fond, förminskats från 3,968,414 r:dr 23 sk. 2 r.st. till 3,693,465 rrdr 25 sk. 2 r.st,, hvilken sednare summa sålunda bör under följande titel införas i den § af blifvande Banko-reglemente, som kommer att motsvara 150 §, nemligen: ”För inlösen af Riksgälds-kontorets kreditsedlar och kopparskiljemyntspolletter, efter afdrag af de sednares metalliska värde.”
Med ändring för öfrigt af de uti sista punkten af nämnde § förekommande orden ”1845 års” till "innevarande års"; 2:o torde stadgandet i samma § få förblifva oförähdradt.
Sedan preskriptionstiden för inlösen af Riksgälds-kontorets kreditsedlar numera gått till ända, samt Banken sålunda endast för kopparskiljemynts polletternas infriande har att tillhandahålla Riksgälds-kontoret nödig fond; hemställer Utskottet, att föreskriften i 151 § af Banko-reglementet måtte undfå följande lydelse: 3:o Uppå den i Depositions-afdelningen varande räkning för kopparskiljemynts-polletternas inlösen eger ej Riksgäldskontoret att utställa invisningar för andra behof, ätt till 4 Banko-Utskottets Betänkande, N:o 42. infriande af nämnde polletter, utaf hvilka de, sorn tilläfventyrs i vexling inflyta, skola till Banken levereras; Lärande, i händelse af bifall härtill, nämnda förändring få kommuniceras Höglofl.
Stats-utskottet, på det att en likartad föreskrift må intagas i Reglementet för Rikets Ständers Riksgälds-kontor.
Som Utskottet, uppå de i utlåtandet N:o 43 anförda skäl, afstyrkt bifall till en af Herr Aminoff, J. F., väckt motion om afskrifning af Bankens hos Södertelje kanalbolag egande inom linien förda fordran af 100,(HH) r:dr för år 1815 lemnadt lånebiträde; så 4:o lärer föreskriften i 152 § af Banko-reglementet få bibehållas oförändrad.
Banko-reglementets 6 Artikels 2 Afdelning, som innefattar föreskrifterna, angående utlåning från Banken emot pant af guld och silfver, vågförda effekter och låne-banko-obligationer, äfvensom emot inteckning i fast egendom och emot hypothek af intecknade, på Banken transporterade, skuldebref samt till odlingars befrämjande, upptager till en början några ”allmänna bestämmelser'’ af hvilka en del hänföra sig till låne- och kreditiv-rörelsen i allmänhet och de öfriga uteslutande till ofvan uppräknade låne-grenar.
Af de förre torde stadgandet i 153 § om skyldighet för Fullmäktige att, då de finna sådant för Bankens säkerhet nödigt och med dess fördel öfverensstämmande, vägra nya lån och kreditiv, äfven när intet är att anmärka mot den erbjudna säkerheten, 5:o böra oförändradt bibehållas.
Före sistförflutna riksdag var något maximum icke bestämdt för utlåningen emot pant af guld och silfver samt vågförde effekter.
Grunden härtill låg i den säkerhet, sådan pant lemnar.
Men då lån, upptagna äfven emot den bästa pant, under en ofördelaktig konjunktur, kunna verka till förminskning i metalliska kassan samt en begränsning af den del utaf sedelstocken, som saknar motsvarighet i metallisk valuta, icke är möjlig under annat vilkor, än att Banko-ltskottels Betänkande, N:o 42. samtliga låne- och kreditiv-fonder bestämmas till ett visst belopp; så anser Utskottet 1:a punkten i 154 § böra bibehållas, så lydande: 6:0
För hvarje gren af den lane- och kreditiv-rörelse, som bedrifves genom Banken och Diskonterna, bestämmes ett maximum.
Det till förändring af sednare delen utaf berörda § åsyftande förslag har, uti en inom Höglofl.
Ridderskapet och Adeln af Grefve Gyldenstolpe, A. G., väckt motion blifvit framstäldt, att nemligen ”Banko-fullmäktige må berättigas att, då i någon af Bankens låne-rörelsegrenar, hvartill äfven räknas kreditiver, större eller mindre del af det derför anslagna förlags-kapital ligger obegagnad, använda beloppet för längre eller kortare tid till förstärkning af den eller de öfriga låne-rörelsegrenar, som deraf kunde vara i behof.”
Den oviikorliga öfverflyttningsrätt, som sålunda blifvit föreslagen, anser Utskottet vara af ganska vådlig egenskap.
De lånegrenar, hvilka redan ega de största förlagskapitalen, eller lånen på fast egendom och utlåningen på namn och reverser genom diskonterna, skulle sannolikt komma att af den öfriga lånerörelsen medtaga en icke obetydlig del, hvilken sedermera, i händelse af behof, ej kunde utan svårighet till de ursprungliga ändamålen återföras, enär, hvad faslighets-lånefonden beträffar, de derå ingående kapital-afbetalningar utgöra allenast omkring 30,000 r:dr i månaden.
Vid detta förhållande och då genom den reglering af lånerörelsen, Utskottet nu föreslår, några större öfverskott icke torde uti någon af låne-grenarne uppkomma, tillstyrker Utskottet, att ifrågavarande föreskrift måtte bibehållas, med den till mera tydlighet ledande förändring, alt de i slutet förekommande orden 'då genast” utbytas emot:
"efter hand och så fort ske kan,” i hvilket fall föreskriften skulle lyda sålunda: 7:o Finnes någon del af de fonder, hvilka blifvit anvisade för belåning af aktier och publika papper eller af guld och silfver samt jern, koppar m. fl. vågförde effekter obegagnade, ega Fullmäktige att, under en tid af högst tre månader, öfverlemna de icke använde medlen till den af dessa låne-rörelsegrenar, som deraf kan vara i behof, med förbindelse för Fullmäktige att, i handels® berörde medel före nämn - 6 Banko-Utskottets Betänkande, N:o 42. da tid varda för det ursprungliga ändamålet erforderliga desamma efterhand ock så fort ske kan återtaga* I afseende åter på de allmänna bestämmelser, hvilka ensamt angå de uti ofvanberorda 2 afdelning af 6:te art. beskrifne lånegrenar, har det ej kunnat undgå Utskottets uppmärksamhet, att Banken fortfarande å en del förfallna lån beräknar ränta på ränta, ehuru Banken numera icke efter enahanda grund godtgör ränta på upplånta medel, hvilket förhållande emedlertid hufvudsakligen föranledt denna ränteberäkning, enligt s. k.
Banko-method.
Banko-reglementets 157 § innehåller nemligen, att ”räntan å alla lån, som öfverskjuta 10 r:dr banko och äro meddelade på ett år eller derutöfver, förfaller till betalning endast en gång om året och skall vid hvarje tolf månaders eller ett helt års förlopp tilläggas kapital-skulden, så att för nästföljande 12 månader eller till betalningsdagen, i händelse den dessförinnan inträffar, räntan jemväl upplöper å den uträknade och, såsom obetald, vid helårets slut tillagde intresse-skulden.”
Som beräkningen af ränta på ränta icke ifrågakommer förr, än då ränteliqviden blifvit utöfver förfallodagen fördröjd, så har densamma, betraktad såsom ett vite för den försumlige gäldenären, hittills ansetts böra bibehållas; men utom det att detta vite, i anseende till dess obetydlighet, ej förmår att tvinga till ordentlighet, förekommer emot ifrågavarande ränteberäkning, att en dylik beräkning, stridande emot föreskriften i 9 kap. 6 § Handelsbaden, icke begagnas af någon annan inrättning och föranleder dertill, att det för vederbörande låntagare blifver nästan omöjligt att sjelfva utröna beloppet af deras återstående skuld till Banken.
Då för öfrigt denna ränteberäkning, utan att för Banken medföra någon vinst af betydenhet, orsakar dess tjenstemän serdeles möda och besvär samt motverkar en eljest möjlig förenkling i göromål, har Utskottet ansett sig böra 8:o hemställa, att all beräkning af ränta på ränta måtte från och med 1849 års början upphöra.
Och torde, i händelse af bifall härtill, föreskriften i 157 § af Banko-reglementet få emot en så lydande ulbvtas: 9:o
Det för närvarande brukliga säll att beräkna ränta på ränta begagnas till och med slutet af år 1848, hvarefter all sådan ränteberäkning upphör icke allenast å de lån, hvarå Banko-Utskottet» Betänkande, N:o 42. 7 räntan från och med den 1 Januuari -1849 lill betalning förfaller, utan äfven å de lan, för hvilka räntebetalningen derförinnan förfallit.
Beträffande de bestämmelser, §§ 155 och 156 innefatta; så, enär någon ändring af desamma icke synes vara af behof påkallad, tillstyrker Utskottet 10:o att desamma må bibehållas.
Innan Utskottet öfvergår till behandling af föreskrifterna, angående de serskilda låne- och kreditiv-rörelse-grenar, hvilka genom Banken och Diskonterna bedrifvas, anser Utskottet sig böra framlägga en utredning, som visar, i hvad mån låne- och kreditiv-fonderna voro anlitade vid nästlidet års ut "ån" samt det belopp inom hvarje fond, som, vid jemförelse med det i nu gällande Banko-reglemente fastställda maximum, fanns odisponeradt. g Banko-Utskottets Betänkande, N:o 42.
Län och Kreditiv den 31 December 1847.
Förlags-kapital, Utestående Oanvändt enligt nu gällande den 31 December den 31 December BanUo-regleraente. 1847. 1847.
Emot pant af guld och silfver . .) 384,046: ) „ „ « Jern och andra expor-f 3 500 000: 582,275: 26. 1 >2,532,718: 21. 11. tabla effekter . \ » Tackjern . . . .) 960: ) „ „ „ Fast egendom i städerna och på landet . 6,500,000: 6,484,720: 8. - 15,279:40.
— Till skiften och odlingar .... 80,000: 70,532: 31. 3. 9,467: 16. 9.
Kreditiv åt Fahlu Bergslag och Sparbankerna m. fl 300,000: - - 94,460: 205,540:
Vti Banko-Diskontverket:
Utlåningen mot namn och reverser . 5,800,000:— — 4,583,180:17. 3. 1,216,819:30.
9. på publika papper . . 300,000: 157,661: 6.8. 142,338:41. 4. „ genom Handels- och Nä rings-diskonten . . . 2,200,000: 1,358,360:26.9. 841,639:21. 3.
Vti Lånekontor et i Götheborg:
Utlåningen mot namn och reverser . 2,100,000: — — 2,052,084:41. 9. 47,915: 6. 3. „ pä publika papper.
. . 190,000:— — 127,488:31. 7. 62,511:16. 5. „ genom Handels- och Nå rings-diskonten . . . 900,000: — — 681,098: — 7. 218,901:47. 5.
Uti Lånekontoret i Malmö:
Utlåningen mot namn och reverser . 1,100,000: — — 695,010: 404,990: — — „ på publika papper . . 10,000: — — 10,000: — — „ genom Handels- och Nä rings-diskonten . . . 400,000: — •— 256,533: 16. — 143,466: 32. — Kreditiv till Kongl. Kommers-kollegium 1,500,000:— — 1,325,877:19. 1. 174,122:28.11.
„ „ Jernkontoret .... 600,000: — — 438,360: 161,640: — — „ M Skånska Hypotheks-för eningen 300,000: — — 59,900: 240,100: — —■ „ „ Bruksegares Hypotheks kassa 300,000: 51,000: 249,000:
„ Östgötha Hypotheks-för ening 200,000: 60,000: 140,000:
Summa 26,280,000:- - 19,463,548:33.— 6,816,451:15. — " 26,280,000.
Belåningen lianko-lllskottets Betänkande, N:o 42.
9 Belåningen af guld och silfver, afhandlad uti 158 —163 §§ af Banko-reglementet, har icke vid denna riksdag föranledt till något inom Riksstånden vackt förslag, åsyftande förändring i en eller annan del af de derför meddelade föreskrifter; och Utskottet, som ej eller ansett skäl vara för handen att för närvarande föreslå någon afvikelse från berörda föreskrifter,, får alltså hos Rikets Ständer vördsamt tillstyrka, 11:0 att omförmälda lånerörelse måtte oförändrad bibehållas; dock med följande mindre förändringar i redaktionen af föreskrifterna, nemligen: 1:o att, med borttagande frän § 158 af den del deraf, som har afseende på verkställigheten af vid nästlidne riksdag fattade förändrade beslut om minimi-lånebeloppet, stadgandet i nämnde § uppställes sålunda: 12:o Af Bankens låne-afdelning utgifvas lån emot pant af guld och silfver, arbetadt eller oarbetadt, som är försedt med svensk kontroll-stämpel, Svenska och Holländska dukater samt guld- och silfver-medaljer, dock ej något lån till mindre belopp än Tio r:dr banko. 2:o att, enär denna låne-inrättning begagnas icke allenast af invånare i Stockholms stad och orter näst deromkring, utan äfven i atlägsnare delar af riket, de kungörelser, hvilka omförmälas uti 162 § af reglementet, måtte få införas 13:o uti Post- och Inrikes-Tidningar samt Stockholms Dagblad; samt 3:o, alt, då Fullmäktiges depositionsräkning N:o 1 numera upphört, 1 i: o benämningen afN:o 2 i 163 §, måtte få uteslutas.
I afseende på belåningen af jern, koppar och andra vågförda effekter, uppräknade i 164 § af Banko-reglementet, hvarom något till förändring ledande förslag ej är vordet inom respektive Riks-slånden vid denna riksdag väckt; har Utskottet skolat hemställa, 15:o att nu gällande och i Banko-reglementets 164—I70§§dels Bih. till B.
Prof. 1847 och 1848. 6 Sami. 1 Afd. 15 Haft. 2 10 Banko-Utskottets Betänkande, N:o 42. intagna och dels åberopade föreskrifter, angående omförmälde lånerörelse måtte få förblifva oförändrade.
Vidkommande låne-rörelsen på tackjern, hvarför grunderna äro utstakade i 171 och 172 §§ af reglementet, har riksdagsfullmäkligen Better Pettrsson från Örebro län förnyat en vid förra riksdagen väckt, men då afslagen motion, om intagande uti reglementet af en så lydande föreskrift:
"Masugnsegare inom bergslag skola anses berättigade att lån på tackjern erhålla, sedan inom det hyttelag, lånet sökes, delegarne förut, genom af bergmästaren i orten utlyst hy ttestämma, dervid protokoll af bergmästaren skall föras, utsett en inom hyttelaget boende, besuten och välkänd, delegare att i sitt förvar taga allt tackjern, sorn i Rikets Ständers Bank skall belånas.
För detta tackjern bör icke allenast bemälde delegare stå i fullt ansvar, utan ock alla de öfrige delegarne i hyttelaget uti protokollet, en för alla och alla för en, såsom för egen skuld förbinda sig att ansvara för och ersätta, i händelse den till förvarare af det belånade tackjernet utsedde person skulle i ringaste mån befinnas åsidosätta eller brista i samvetsgrant uppfyllande af det honom lemnade uppdrag.
Hyttestämmo-protokollet skall sedan, efter att af bytfe-intressenterne hafva blifvit undertecknadt, öfverlemnas i förvar till vederbörande bergs- eller kronofogde i orten; äfven tillåtas 2:ne svagare hyttelag sig förena."
Sorn förslaget hvilar på den förutsättning, att det belånade jernet skall ligga under enskild vård, och ett dylikt förvaringssätt icke är med Bankens säkerhet förenligt, så afst\rkte
Banko-utskottet vid nästförflutna riksdag bifall till den likartade framställning, som då gjordes.
Utskottet hyser jemväl den åsigt, att det uppgifna sättet för pantens förvarande icke är med Bankens säkerhet öfverensstämmande.
Enligt förslaget skulle nemligen det pantsatta jernet kunna komma att ligga under gäldenärens förvar.
Då allmänna lagen, såsom vilkor för erhållande af förmånsrätt uti lös pant, bestämmer, att panten skall finnas hos långifvaren eller 3:dje man; kan Banken således icke medgifva, att belånadt tackjern qvarstadnar under gäldenärens egen vård.
Utan att derjemte öfverväga, huruvida ett lättadt tillfälle för masugnsegare att i Banken undfå lån på nämnde pant, komme att för honom medföra den fördel, motionären synes taga för gifven, måste Utskottet äfven af den anledning 16:o till förslaget afstyrka bifall, att vid detsammas verkställighet flera svårigheter, med afseende dels å sjelfva låne - Banko-Utskottets Betänkande, N:o 42.
11 transaktionerna och dels å vidmakthållandet af behöfliga kontroller skulle komma att uppstå.
Enär i öfrigt hvarken någon ändring af eller något tillägg vid föreskrifterna, i fråga om tackjerns-belåning, blifvit föreslagen, 17:o hemställer Utskottet, alt desamma måtte oförändrade bibehållas.
Hankens förlag"'för lån emot pant af silfver och guld, jern, koppar och andra vågförda effekter samt tackjern, beslämdes vid sednaste riksdag, enligt 173 § i Banko-reglementet, till 3,500,000 r:dr banko.
Den fördelaktiga konjunktur för jernexport, som under de nästförflutna åren varit rådande, har naturligtvis föranledt, att nämnde förlag i obetydligare mån anlitats; men då det ingalunda är anledning förmoda, att berörda gynsamma förhållande skall äfven under den kommande tiden fortfara, anser Utskottet sig böra tillstyrka, 18:o att förlaget till lån emot pant af silfver och guld, jern; koppar och andra vågförda effekter samt tackjern må bi behållas vid Tre millioner Fem hundra tusen riksdaler banko.
Härvid har Utskottet till pröfning förehafl den af Grefve Gyldenstolpe, A, G., uti en till Utskottet från Höglofl.
Ridderskapet och Adeln remitterad motion, gjorda framställning, det Banko-fullmäktige må berättigas att till förstärkande af lånefonden för jern, koppar m. fl. vågförda effekter, då sådant för en längre tid kan erfordras, äfvensom vid alla tillfällen, då nytta deraf kan för Banken beredas, af allmänheten upptaga lån mot utfärdande obligationer å 1000, 250 eller 100 rdr banko, löpande med 3 procent ränta och ställde på högst tre månaders uppsägning.
Genom bifall härtill, skulle, enligt förmenande af Herr von Hohenhausen, M. S., uti ett, i anledning af berörda motion hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln afgifvet samt till Ctskottet. öfverlemnadt anförande, fördel egentligen beredas penuinge- och kapitalist-intresset samt alla i Stockholm boende, hvilka 12 Banko-llukottets Betänkande, N:o 42. nödgas att hålla kassa i riksmynt, emedan tillfälle på detta sätt dem bereddes att fruktbargöra sina kassa-behållningar; hvadan Herr von Hohenhausen afstyrkt en sådan åtgärd.
Som upplåning från Bankens sida måste leda till den påföljd, dels att
Banken får vidkännas ränta för en del af de medel, hvilka eljest å depositräkning i Banken innestå utan ränta, och dels att, då Banken utlånar de upplånade medlen, depositioner förvandlas till utelöpande sedlar; så bör, efter Utskottets öfvertygelse, Banken icke vid andra tillfällen verkställa upplåning, än när dess säkerhet kräfver, att i Banken fästa derstädes insatta medel och till Banken indraga utelöpande sedlar; men vid sådane fall är det nödigt, att de obligationer, som utfärdas, icke ställas å mindre summor, enär dylika obligationer antaga naturen af sedlar, och följaktligen öka det cirkulerande myntet.
På dessa skäl och då Fullmäktige kunna, i händelse af behof, från oanvända medel i en annan låne-gren hemta understöd åt fonden för jernlån, torde någon vidare åtgärd icke vara för nämnde fonds förstärkning erforderlig; och Utskottet får fördenskull 19.0 afstyrka bifall till Grefve Ggldenstolpes ofvanberörda förslag.
Enligt Bikets Högloft.
Ständers vid sistförflutna riksdag fattade beslut, skulle utlåningen emot pant af låne-banko-obligationer upphöra från och med början af 184-6, men de derförinnan utgifna län få fortfarande qvarstå.
Vid nästlidet års slut utgjorde beloppet af utestående lån emot berörda pant 45,132 r:dr 5 sk. 3 r:st„ banko; och enär någon anledning till förändring af hvad sålunda stadgadt blifvit, ej förekommit, torde, i afseende på utlåningen mot pant af låne-banko-obligationer, följande föreskrift få, i stället för §§ 174, 175 och 176, i blifvande Banko-reglemente inflyta: 20:o Obligationer af Låne-banken, härledande sig från dess före år 1830 gjorda upplåningar, få icke i Banken belånas.
För de lån, hvilka emot berörda pant utestå oliqviderade, erlägges fortfarande 5 procent ränta årligen; och så snart Banko-lånet med obetald ränta uppgått till lika belopp med obligationen och dess upplupna ränta, skall i allmänna tidningarna derom 3:ne serskilda gånger tillkännagifvas, Banko-Utskottets Betänkande, N:o 42.
13 samt, med upptagande af så väl obligationens som lånets nummer, summa och namn, utsättas en preskriptionstid af ett år, inom hvars förlopp låntagaren, så framt han önskar att obligationen vidare begagna, eger att till liqvid sig infinna, vid påföljd, att
Bankens skuld i annat fall emot dess fordran qvittas samt obligationen, såsom fullt infriad, afskrifves och dödas.
Egande Fullmäktige att äfven hädanefter låta infria Låne-banko-obligationer, då sådant af innehafvarne äskas.
De föreskrifter, som afse sättet för återbetalning till Banken af lånen emot pant af fastighet och återbetalning i silfver, äldre fastighets-lån, öfrertagna frän statsverket samt lånen till städer och korporationer, och hvilka föreskrifter igenfinnas uti 177, 178 och 180 §§ af Banko-reglementet, 21:o torde få oförändrade gälla till efterrättelse.
Som anmanings-räkningar för fastighets-lån i allmänhet fortskaffas genom Kongl. Maj:ts vederbörande befallningshafvande, anser Utskottet något serskildt stadgande i förevarande fall, hvad lånen på fast egendom i Stockholms stad beträffar, destomindre erfordras, som dylika lån nedgått till ett antal af endast 43 st., samt 22:o tillstyrker sålunda, att 179 § i Banko-reglementet måtte få utgå.
Cirkulations-kapilalet emot inteckning i fast egendom, vid 1834—1835 årens riksdag faslstäldt till 4,780,000 r:dr, vid 1840—1841 årens riksdag förhöjdt till 5,500,000 r:dr och vid sednaste riksdag lill 6,500,000 r:dr, deruti inbegripet beloppet af lånen emot återbetalningsskyldighet i silfver, har, oaktadt dessa vid hvarje riksdag meddelade tillökningar, under den sednare Iliden, visat sig vara otillräckligt, enär, på sätt Utskottet i memorialet N:o 31 hos Rikets Höglofl.
Ständer anmält , vid början af Februari månad detta år, låneansökningar å ett sammanräknadt belopp af 568,000 r:dr banko voro, i brist på tillgängliga medel, hvilande. 14 Banko-Utskottets Betänkande, N:o 42.
Åberopande denna omständighet, hafva ock följande ledamöter af Heder v.
Bonde-ståndet, nemligen G. B. Appelqvist från Blekinge län, P. Olsson från Upsala län, A. Gunnarsson från Elfsborgs län samt A. Sandstedt från Jönköpings län, uti serskilda till Utskottets behandling remitterade motioner, i hvilka flere af bemälde Biks-stånds ledamöter sig förenat, framställt yrkande derom, att ofvannämnda cirkuiations-kapital måtte förhöjas.
Då det med Bankens fördel närmast torde öfverensstämma, afl de lån, Banken utgifver, med lätthet kunna realiseras, vill det väl synas, sorn skulle lånen mot pant af fastighet, hvilka, genom årlig inbetalning, fordra en tid af 28 år, för att slutligen liqvideras, icke vara för Bankens rörelse lämplige.
Men då dessa län, hvilka böra anses för Banken innebära tillräcklig säkerhet, enär fastighet ej får belånas till högre belopp, än motsvarande halfva taxerings-värdet, och detta i de flesta landsorter vanligen utgör frdelen af försäljningspriset, kunna, enligt lydelsen uti de derför afgifna förbindelser, från Bankens sida till betalning efter 6 månader uppsägas; har Utskottet tagit under öfvervägande, huruvida en tillökning i fonden för ifrågavarande lånerörelse kan, inom nu bestämda maximum för Bankens låne- och kreditivrörelse på det hela, åstadkommas.
Härvid har förekommit, att, genom förminskning af andra låne-rörelsegrenar, hvilka under den sednare tiden icke upptagit de åt dem anvisade medel, en tillgång af 500,000 r:dr skulle kunna beredas fastighets-lånefonden, hvarigenom denna blefve uppbringad till ett belopp af 7,000,000 r:dr, samt att, i händelse nämnde tillökning beviljas, största delen af nu, i brist på medel, hvilaude låne ansökningar kunna bifallas och de sökta lånen utgifvas.
Vid dessa förhållanden, och då ifrågavarande lån äro för den mindre jordbrukaren af större fördel, än Banko-diskont-lånen, emedan de förra sätta honom i tillfälle att kunna småningom afbörda sig den gäld, han nödgats åsamka sig vid inköp af hemmanet, och bereda honom en sjelfständighet i ekonomisk väg, förutom hvilken det icke är för honom möjligt att motstå ens en enda felslagen skörd, samt då egare af mindre hemmansdelar svårligen kunna på andra håll undfå lån å sina fastigheter; får Utskottet hos Rikets Ständer tillstyrka, 23:o att cirkulations-kapitalet, för lån emot pant af fast egendom i städerna och på landet, måtte förhöjas från 6,500,000 r:dr till 7,000,000 r:dr, allt banko. Banko-Utskottets Betänkande, N\o 42. 15 Det nu bestämda eirkulations-kapitalet i berörda låne-rörelse är, enligt 181 §, morn. 2, litt. b, sålunda fördeladt, att 5,650,000 r.dr hållas tillhanda för inteckningar i egendom å landet, och 850,000 r.dr för inteckningar uti hus och jord i städerna utom Stockholm.
Som nämnde 850,000 ndr icke varit tillräckliga för fyllande af låne behofvet, torde af den ofvan tillstyrkta förhöjningen någon mindre del böra afsättas för stads-Iån; och Utskottet får fördenskull, under förutsättning af Rikets Ständers bifall till nästförestående tillstyrkan, härigenom föreslå: 24:o att de deruti upptagna 7,000,000 r.dr sålunda fördelas, att 6,100,000 r:dr hållas tillhanda för inteckningar i egendom å landet, och 900,000 r.dr för inteckningar uti hus och jord i städerna utom Stockholm.