Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti denna § hafva Revisorerne uppfört utgifts-poster, under Revisions-åren anordnade på 2:dra, 4:de, 5:te, 7:de och 8:de hufvudtitlarnes anslag lill extra och oförutsedda utgifter äfvensom på samma titlars besparingar, samt förmält sig deraf och vid jemförelse af 1845 års — 286 Revisions-berättelse hafva inhemtat, att åtskilliga utgifter återkomma och sålunda synas vara af en mera permanent egenskap, i anledning hvaraf Revisorerne uti följande. §. 25. anmält sig hafva funnit, hurusom de summor, hvilka årligen af Eders Kongl.
Maj:t på besparingar och extra utgiftsmedel anvisas till pensioner, gratifikationer och nådegåfvor, dels stiga till ganska betydliga belopp, dels uti icke ringa mån försvåra öfversigten af hvad å hvarje hufvudtitel för Rikets aktiva tjenst och verkliga behof utgår; och ehuruväl Rikets Ständer vid 1840 och 1841 års Riksdag bestämt anslaget å 7:de hufvudtiteln för extra utgifter till 35,000 R:dr, med afseende å derifrån utgående nådegåfvor och pensioner; men dylika utgifter jemväl måst bestridas af extra utgiftsmedlen å de öfriga hufvudtitlarne, der sådana anslag äro uppförda: hafva Revisorerne, på det för framtiden må varda på ett ställe synligt hvad Stats-verket årligen får vidkännas tili sådana ändamål, föreslagit, att å allmänna indragnings-staten, under 9:de hufvudtiteln, som bestrider sådana pensioner, hvilka i följd af författningarne utgå, hädanefter jemväl uppföres ett anslag till nådegåfvor, gratifikationer och sådana pensioner, hvilka af gunst och nåd tilldelas, hvaremot anslagen till extra utgifter kunde i samma förhållande minskas, för att derefter användas endast för de öfriga tillfälliga behof, som med hvarje särskild hufvudtitel äger gemenskap.
I anledning häraf, får Stats-Kontoret i underdånighet upplysa, att, sedan Kongl. Majrt och Rikets Ständer vid Riksdagen år 1840 beslutat den förändring i Riks-styrelsen, att regerings-ärenderna skulle fördelas på Departementer och deras föredragning, hvar för sig, verkställas af ansvarige Departements-Chefer, blefvo vid stats-regleringen de på Riks-staten uppförda hufvudtillar, med afseende å deras föremål, så fördelta, att hvarje Departements-Chef ägde föredragning och ansvaret lör de utgifts-dispositioner, som tillhörde den eller de hufvudtitlar, hvarför föredragningen honom ålåg, med undantag af allmänna indragnings-staten, såsom innefattande utgifter, tillhörande samtlige Departementerna.
För att gifva åt detta system fullständighet och på det hvarje Departements-Chef skulle kunna äga kännedom af hvad han hade att till disposition inför Eders Kongl. Majrt i underdånighet föreslå, fördeltes det förut å 8:de hufvudtiteln’uppförda anslag, 50,000
R:dr, till extra utgifter, emellan 2:dra, örte, 7:de och 8:de hufvudtitlarne, och 287 — grunden för denna fördelning hemtades från egenskapen af dessa utgifter under de föregående åren.
Af denna, på sådan grund gjorda, fördelning af det förut gemensamma utgifts-anslaget har således blifvit en följd, att nådegåfvor, gratifikationer och tillfälliga pensioner bordt anvisas på den hufvudtitels extra utgifts-anslag för personer eller föremål, hvartill de egentligen kunnat hänföras.
Att nu, på sätt Revisorerne föreslagit, på allmänna indragningsstafen, som bestrider sådana pensioner, hvilka i följd af författningnarne utgå, hädanefter jemväl uppföra ett anslag till nådegåfvor, gratifikationer och sådana pensioner, som af gunst och nåd tilldelas, emot motsvarande minskning i extra utgifts-anslagen under de särskilda hufvudtitlarne, skulle rubba det riktiga ändamålet med fördelningen af 1840 och 1841 års
Riksdags statsreglering och försvåra dispositionen, utan att någon egentlig fördel deraf synes kunna vinnas, enär dispositionerna, sådana de nu göras, ligga öppna för Revisorernes kännedom; hvarjemte erinras bör, alt anslaget till allmänna indragsnings-staten är ett förslags-anslag, hvartill Revisorerne förmodligen icke afsett, att det nu föreslagna skulle förvandlas. §§. 26, 27, 28.
I dessa §§. omförmäles endast förhållandet’ med proprie balanser, de i Kongl. Räntekammaren förvarade säkerhets-handlingar samt anordningar på öfverskotterna å Stats-verkets inkomster, utan att någon erinran dervid blifvit gjord, och föranleda således icke till yttrande af Stats-Kontoret.
Charta Sigillata-Verken.
Härom hafva Revisorerne icke anfört något, som påkallar StatsKontorets utlåtande.
Mynt- och Kontroll-Verket.
Öfver hvad Revisorerne vid dessa Yerks räkenskaper anfört och anmärkt bifogar Stats-Kontoret särskildt underdånigt utlåtande af ÖfverDireklören vid dessa Verk. — 288 — Avesta Krono-Jnspektions räkenskaper hafva, enligt hvad Revisorerne anmält, icke föranledt till någon erinran från Revisorernes sida.
I anledning af hvad Revisorerne anfört och anmärkt efter granskning af de öfver allmänna magasins-ärenderna upprättade redogörelser: för iStats-verkets Spanmäd in natura_, Kreditivfonden , Undsättningsanstalterna efter 182,6 års missväxt samt allmänna Magasins-fonden, afgifver Stats-Kontoret nu särskildt underdånigt utlåtande.
Redovisningen för Skogsplanterings-kassan har icke föranledt till annan åtgärd af Revisorerne, än att de öfver förhållandet dermed framlagt en tabell.
Länens Landsböcker.
Med anmälan, att uti Östergöthlands Läns Landsböcker;; för åren 1844 och 1845 upptagas uti skuldbalanserna under titel: Landt-Ränteriets äldre förskotter, 24,137 R:dr 26 sk. 1 rst. för durchmarchekostnader, hafva Revisorerne yttrat sig icke kunna inse skälet, hvarföre ett förskott såsom skuld bokföres^, och hemställt, att utredning af förhållandet med berörde, uti de till Stats-Kontoret ingående LandtRänteri redogörelse-handlingar icke upptagna, post måtte med görligaste första äga rum.
Detta af Revisorerne anmälda förhållande har för Stats-Kontoret varit okändt, enär, såsom Revisorerne uppgifvit, något så beskaffad! förskott icke finnes intaget i de från Länet inkomna Ränteri redogörelse-handlingar, samt Landsboken ingår lill Kammar-Rätten och der granskas; lärande Eders Kongl. Maj:t, i enlighet med hvad Revisorerne hemställt, i nåder anbefalla skyndsam utredning häraf.
Likaledes lärer Eders Kongl. Majit i nåder anbefalla vederbörandes uppmärksamhet till behörig rättelse deraf, att, enligt hvad Revisorerne anmärkt, ingående balansen i Kronobergs Läns Landsbok för år 1845 icke utgör samma belopp, som utbalanseras i det föregående årets Landsbok.
Expens - - 289 — Expens-medels Bälningarne.
Då Revisorerne instämt uti 1845 års Revisorers omdöme i afseende på inköp af Slats-lidningar och Kalendrar i Kammar-Kollegium, Stats-Kontoret och Kammar-Rätten, samt åtgången af Kalendrar och papper i Krigs-Hof-Rätten, deruti någon märkbar inskränkning under revisionsåren icke skall ägt rum, får Stats-Kontoret åberopa det utlåtande, som öfver denna anmärkning i 1845 års Revisions-berättelse blifvit i underderdånighet afgifvel; hvarförutan, i afseende på hvad Revisorerne vidare vid expens-medels räkningarne anmärkt: att
KammarKollegium låtit för renskrifning af arhets-berättelsen utbetala år 1844 — 120
R:dr 12 sk. och år 1845 — 98 R:dr 24 sk.; att uti expens-räkningarne för Justitie-Kanslers-Expeditionen, Utrikes-Departementet, Civil- Finans- och Ecklesiastik-Departementens Expeditioner afförts utgifter för prenumeration å Svenska tidningar och dagblad, som icke äro af officiel egenskap; samt att uti Civil-Departementets Expedition, af expens-medlen, år 1844 utbetalts 133 R:dr 16 sk. till arfvoden åt 2:ne extra vaktmästare; Stats-Kontoret ej anser sig tillbörligt att annat anföra, än upplysa, hvad berörde utgift af expens-medlen uti Civil-Departementets Expedition beträffar, att, enligt verifikation vid bemälte
Departements expens-medels räkning för år 1844, denna utbetalning blifvit af Departements-Chefen anbefalld, till följd af Kongl. Maj:ts den 2 Februari sistberörde år fattade och åberopade nådiga beslut, och att dylika utgifter för nödvändiga tjenstebiträden af extra ordinarie och lönlöse tjenstemän och vaktbetjente tillförene blifvit på expens-medlen anvista, utan någon anmärkning deremot af Rikets Ständer eller deras Revisorer.
I afseende på hvad Revisorerne slutligen anfört, angående formulärer för de förvaltande Verkens räkenskaper, hvilket öfverensstämmer med hvad i slutet af 1845 års Revisions-berättelse förekommer, får StatsKontoret i underdånighet! åberopa sitt slutliga yttrande i det öfver samma Berättelse afgifna underdåniga utlåtande af den 20 Februari 1846.
Revisorerne hafva nu tillagt, att, då uti alla penningeförvaltande
Verk journaler och anteckningar öfver hvad dagligen i räkenskapsväg förefaller, ovilkorligen måste föras; men dessa icke, på sätt med Stats-Kontorets memorial-böcker äger rum, aflemnas till Rikets Stän 37 - — 290 ders Revisorer, utan endast de, på grund af berörde journaler, särskilt upprättade hufvudböcker, det skulle, i Revisorernes tanke, vara af synnerlig vigt och leda till närmare kontroll öfver förvaltningens gång, om dessa dagliga anteckningsböcker öfverlemnades, jemte hufvudböckerna, till Rikets Ständers Revisorers granskning.
Härvid torde] Stats-Kontoret få erinra: att till hvarje hufvudbok hörer en kassa-räkning, som, specielt upptagande hvarje inkomst- och utgiftspost, innefattar i renskrift allt hvad igenfinnes uti en i konsept förd så kallad journal; att granskningen af denna sistnämnde, i fall den skall äga rum, ökar det redan nog vidlyftiga revisions-arbetet, utan att öka kontrollen, och att en sådan granskning vore en utsträckning af den i 68 §.
Riksdags-Ordningen föreskrifna granskningen utafafslutade räkenskaper; men Stats-Kontoret hemställer likväl i underdånighet, om icke öfver hvad Revisorerne i detta hänseende yrkat de förvaltande
Verkens underdåniga utlåtanden må i nåder infordras.
Den i nåder remitterade Revisions-berättelsen återställes härjemte, och Stats-Kontoret framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Aller n ådig s te Konung!
Eders Kongl. Majrts underdåniste, tropligtigste tjenare och undersåter, P. WESTERSTRAND. C. E. AF TUNELD. L. G. af SILLÉN.
Th. NYSTRÖM.
Stockholm den 20 Januari 1848. O. F. af Sillen. C. FF. Gråd. 291 — Öfver-Direktörs-Embetets vid Kongl.
Mynt-Verket underdåniga Utlåtande öfver anmärkningarne vid detta Verks räkenskaper för åren 1844 och 1845.
De af Myntmästaren samt Kamreraren vid Mynt- och Kontrollverken afgifna förklaringar i anledning' af Rikets Ständers Revisorers gjorda anmärkningar vid bokföringssättet för nämnde
Verk öfverlemnas härmedelst underdånigst; och får Öfver-Direktörs-Embetet, äfven för dess del, i underdånighet vitsorda riktigheten af de förhållanden, nämnde tjenstemän uppgifvit till närmare utredning af de anmärkningar, som vid Mynt- och Kontrollverkens räkenskaper af sednaste StatsRevision blifvit gjorda.
Eders Kongl. Maj:ts tropligtigste, underdånigste tjenare och undersåte, IV. Wilh. Almroth.
Seb. Tham.
292 - Myntmästarens och Mynt-Kamrer ar ens Utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorersj vid granskningen af Statsverkets räkenskaper för åren 1844 0C^L 1845, gjorda erinran i afseende på medalj-tillverkningen å Kongl.
Då uti 74 §. af underdånigt projekt tili det år 1836 nådigst fastställda Reglemente för Kongl. Myntverket var afsedt, att, vid försäljning af medaljer och jettoner, behållningen å dessas tillverkning, efter afdrag för alla omkostnader dervid, skulle lika fördelas emellan Kongl. Myntet och Myntmästaren, så föranleddes deraf föreskriften uti samma underdåniga förslags 73 §. om inkomsternas öfverlemnande af Myntmästaren till Mynt-Kamreraren, i och för behållningens beräkning och fördelning; men enär, vid berörde Reglementes fastställande, Kongl.
Maj:t i nåder pröfvade skäligt deruti göra en sådan förändring, att Myntmästaren ensamt ägde sig till godo räkna den å medalj-tillverkningen uppkommande behållning, relativt till besväret och ansvarigheten, visserligen af föga betydenhet, dock under vilkor, att alla omkostnader dervid till dagsverken, afgång i guld och silfver, materialier och reparationer å medaljpressen m. m., varda Kongl. Myntet af Myntmästaren godtgjorda; så följer af detta Kongl. M.ij:ts nådiga medgifvande, att fråga om redovisning endast kan uppstå för så stor del af under året, enligt fastställd taxa, influten lösen för medaljer och jettoner, som motsvarar de för dessas tillverkning upplupna kostnader, hvilka af Myntmästaren ersättas och på det nogaste kunna bestämmas af de dagliga anteckningar, som af Verkmästaren föras för alla verkstäder, samt den derpå grundade beräkning öfver åtgången af brännmaterial m. m.
Myntets hufvudbok biläggas derföre, för hvarje halft år uppgjorda, förteckningar eller uträkningar öfver Myntmästaren till last fallande medalj-tiliverkningkostnader, som af Myntmästaren emot qvitto aflemnas till MyntKamreraren och af denne tjensteman specielt redovisas uti Kongl. Myntets kassa-räkning; hvarjemte uti särskildt conto i hufvudboken, i enlighet med Myntmästarens särskilt afgifvande redogörelse, redovisas för det guld och silfver, som i och för medalj-tillverkningen blifvit användt och genom insättning å Kongl. Myntets Bankoräkning godtgjordt; af hvilket allt tillfyllestgörande upplyses förhållandet med medalj-tillverkningen.
Någon annorlunda beskaffad bokföring och redovisning till följd af Kongl. Reglementet lärer icke heller kunna skäligen påfordras eiler anses lämplig, då ändamålet med Kongl.
Reglementets föreskrift i detta — 293 — fall afses och då tillika tages i betraktande dels ojemheten i medaljtillverkningen och de försålda medaljernas ofta inskränkta antal, som synes deraf, att preglingskostnaderna uppgått för år 1841 till 147 R:dr 30 sk.; för år 1842 till 62 R:dr 27 sk. 4 rst.; för år 1846 till 84 R:dr 24 sk.; men för år 1847, vid pregling af större antal kröningsmedaljer för Rikets Ständers Banks räkning, till 657 R:dr 40 sk., allt Banko, dels svårigheterna, äfven om en särskild person emot aflöning dermed sysselsattes, att i detalj framställa alla, Myntmästaren enskilt angående, förhållanden med afgång å alla de ädla metallerna, med invexling af förut utlemnade medaljer och Kongl.
Akademiernas jettoner, med beställda, men ej uttagna skådepenningar o. s. v., ofta till mehn för Myntmästaren, enär lian i alla händelser måste godtgöra tillverkningskostnaderna.
Det torde ock icke böra förbises, att det nuvarande redövisningssättet, som iakttagits alltifrån Kongl. Mynt-reglementets utfärdande år 1836 utan ringaste anmärkning, allt hittills blifvit så väl af Kongl.
Maj:ts och Rikets Kammar-Rätt, som af Rikets Ständers Herrar Revisorer godkändt.
Stockholm den 20 Januari 1848. J. A.
Grandinson. A. G. Berndes.
294 — Mynt- och Kontroll Kamrerarens utlåtandes i anledning af Rikets Ständers Revisorers vid granskningen af Stats-verkets räkenskaper för åren 1844 0C^L 1845, gjorda anmärkningar vid räkenskaperna för Kontrollverket.
Ehuru Herrar Revisorer i sin Berättelse icke tillkännagifvit uti hvilkendera af Kongl. Kontroll-verkets hufvudböcker, antingen den for Stockholms stad, eller den för landsorterna, de anmärkta, men ej specificerade ”åtskilliga summeringsfel” skulle förefinnas, har jag all anledning förmoda, att deli sednare afses.
Då jag, efter granskning, icke kunnat taga reda på dessa fcl, må det tillåtas mig att utur denna hufvudbok uppgifva följande förhållande, som torde kunna lemna ledning för bedömmandet:
Balans från år 1843 .... 31: 26.
5 Enkel afgift för 12,015 ^ qvintin guld ä 5 sk dito 114,347i lod silfver ä 1 sk. 4 rst. .... } 4,684. 43.7. afgift för 12,325 U. tenn å 1 sk
Dubbel afgift för guld och silfver 27:
,» 9- Vederbörandes i Laholm fordran till näst afgifvande räkning, antecknad vid samma stad, .... 1: 10. —.
Summa 4,744: 32. 9.
I Credit åter finnes affördt: Magistrat-arfvode . 1562: 34. 8.
Postporto .... 83: 40. —.
Lefvereringar till Ränterierna . . 3,065: 36. 4.
Balans till år 1845 26: 46. 5.
Afskrifning .... 4: 28.
Vederbörandes i Transport 4,743: 41. 5. - 295 — Transport 4,743: 41. 5.
Laholm fordran från 1843, anteknad vid samma stad, ,, 39. 4.
Vid granskning huruvida den för kontrolleringen debiterade afgiften af 4,684 R:dr 43 sk. 7 rst. öfverensstämmer med hvad den bör utgöra för ofvanomförmäldte belopp af kontrolleradt gods, enligt dervid utsatt afgift, befinnes, att den debiterade afgiften öfverskjuter den sålunda hopräknade med 8 sk. 10 rst, Kongl. Maj:t och Kronan till godo, som härflyter derifrån, att af 83 st redogörelser, som denna hufvudbok omfattar, alltid finnas åtskilliga der missräkning skett, redogöraren till skada eller tvertom.
I förra fallet göres af mig ingen anmärkning, såsom vid städerna Askersund och Cimbritshamn, utom öfriga, och i sednare fallet åter har jag, enär beloppet icke varit stort, sjelf insatt i Rikets Ständers Bank för Kongl. Räntekammarens räkning hvad som brustit, såsom synes vid städerna Eskilstuna, Uddevalla och Westerås, enligt Ränteri-qvitto, till undvikande af den flerdubbelt större kostnad, som skulle drabbat Kongl. Maj:t och Kronan genom postporto, föranledd af den skriftvexling, som skulle för rättelse härvid uppstått.
Af hvad som här nu blifvit framstäldt, skulle jag våga tro, att inga summeringsfel finnas, så vida ej dermed afses den difference, som, från och med 2:dra och 3:dje folierna, uppstår både i debet och credit emellan hvar och en af dessas sista kolumns-summa och de öfriga kolumnernas sammanlagda belopp, och hvilken är just den in- och utgående fordran, vederbörande i Laholm fått derigenom, att de influtna medlen icke hunnit till att bestrida utgifterna; och hvilken fordran, för alt underlätta åskådligheten af hvad som rörer denna stad, blifvit antecknad derstädes i sista kolummen.
Visserligen skulle denna fordran kunnat blifva antecknad aldra sist, men då hade man ock undgått fördelen af att hafva] på ett ställe hvad som rörde Laholm.
Resultatet af det hela hade i alla fall blifvit detsamma.
Hvad de anmärkta felande .verifikationerna för dubbelafgiften angår, så synes af landsorts-räkenskaperna, att alltid en skrifvelse från Öfver Direktören för Kontrollverket finnes bifogad, som bestämmer beloppet för denna afgift, der den förekommer; och för Stockholms stad åter är Kontrollören, den som efter författningarne är skyldig att hålla reda på — 296 — det, som med dubbel afgift bör beläggas, i enlighet hvarmed Kamererarens uppbörd derför också sker, af Kontrollören attesterad för hvarje vecka, såsom af räkenskaperna synes.
Stockholm den 20 Januari 1848. A. G. Berndes. — 297 — Kongl.
Stats-Kontorets underdåniga Utlåtande, i anledning af Rikets Ständers år 1847 församlade Revisorers Berättelse, angående de till Kongl. Landtförsvars-Departementet hörande anslag.
Stormäktigste A11ernådigste Konung!
Sedan Eders Kongl. ‘Maj:t, under den 28 sistlidne December, i nåder anbefallt Stats-Konloret att, i anledning af bilagdt utdrag af Rikets Ständers Revisorers Berättelse om verkställd granskning af Stats-verkets samt andra af allmänna medel bestående fonders styrelse och förvaltning för åren 1844 och 1845, afgifva oell till Eders Kongl. Maj:ts Landtförsvars-Departemenls Kansli-Expedition insända underdånigt utlåtande; får Stats-Kontoret sådant härmed fullgöra. §. 2.
I anledning af hvad Revisorerne häruti anmärkt emot anordnandet till vederbörande Chefs disposition af löner på stat, arfvoden och gratifikationer, får Stats-Kontoret åberopa sitt till Eders Kongl. Maj:ts Finans-Departement härom afgifna underdåniga utlåtande, så lydande: (se här ofvan sid. 284). §. 5.
Då Revisorerne ansett sig böra anmäla, att under åren 1844 och 1845 enahanda utgifter blifvit anvisade till General-Löjtnanten Lorichs med 1,200 R:dr för bestridandet af Ordförande-embetet i KrigsHof-Rätten och 600 R:dr för utöfvandet af Öfver-Kommendants-befattningen i hufvudstaden, dels å besparingarne, dels å anslaget för oförutsedda militär-utgifter, som i 1845 års Revisions-berättelse äro anmärkta; gifver denna anmälan icke anledning till annat utlåtande, än hvad Stats-Kontoret öfver denna framställning i 1845 års
Revisionsberättelse i underdånighet anfört, och hvilket således endast åberopas. 38 — 298 — §• 6.
Revisorerne hafva fästat uppmärksamhet dervid, att, sedan ÖfversteKammarjunkaren m. m.
Grefve L. E. von Stedingk, medelst fullmakt af den 14 Maj 1842, blifvit utnämnd till Kapiten-Löjtnant i survivance vid Lifdrabant-Corpsen, honom, uppå ansökning om erhållande af en, genom General-Majoren Grefve N. Gyldenstolpes död, ledigblifven Kapiten-Löjtnants lön, 1000
R:dr med 80 tunnor spanmål derunder, blifvit, genom Eders Kongl. Maj:ts nådiga Bref af den 26 November 1844, tillagda, såsom Kapiten-Löjtnant, årligen, tills vidare 700 R:dr, från och med Mars månad år 1845; förmenande Revisorerne, att då Lifdrabant-Corpsen redan år 1821 var bestämd till indragning, det syntes som skulle bela den, genom Grefve Gyldenstolpes afgång, uppstådda besparing hafva bordt komma Stats-verket till godo, i stället för att, såsom nu inträffat, 700 R:dr af densamma anvisats till lön för en tjenst, som icke mera i verkligheten finnes.
Härvid får Stats-Kontoret endast i underdånighet anföra: att, enligt innehållet af det åberopade Kongl. Brefvet, Eders Kongl.
Majit funnit disponibel tillgång för den tills vidare i nåder beviljade utgiften, hvarutöfver likväl en besparing uppkom af den genom General-Majoren Grefve Gyldenstolpes död ledigblifna Kapiten-Löjtnantslönen, samt att Eders Kongl. Maj:t, i sammanhang dermed, i nåder förklarade, att, i likhet med hvad i afseende på den till öfrige qvarvarande personalen af Lifdrabant-Corpsen utgående aflöning redan var i nåder stadgadt, jemväl de 2:ne hittills på stat bestådda Kapiten-Löjtnantslönerna borde hädanefter, så snart afgång inträffar, ovilkorligen indragas och till Stats-verket besparas. §. 7. Revisorernes anmälan, att anslaget till oförutsedda militär-behof, 45,000 R:dr, blifvit öfverskridet år 1845 med 5,419 ,R:dr 45 sk. 3 rsf; men att, till bristens betäckande, det föregående året uppstått en besparing af 6,090 R:dr 36 sk. 10 rst., lärer icke vara gjord i någon klandrande afsigt, enär det icke kunde vara för Revisorerne obekant, att besparingar på föregående års anslag få reserveras och af Eders Kongl. Maj:t disponeras, samt en sådan reservation på ifrågavarande anslag från 1844 uppkom, som lemnade tillgång för de anvisade utgifterna, hvilka således icke öfverskredo stats-anslaget, utan deremot lernnade en, ehuru mindre, besparing tili år 1846. 299 - §. 8.
Enär, jemlikt Kongl.
Brefven den 2 Februari 1844 och 31 Juli 1845, af anslaget, 20,000 R:dr, till durchmarche-kostnader utgått hvartdera året 300
R:dr till så kallade hemfärds-penningar åt sjukliga afskedade soldater af Stockholms garnison och andra Regementer, hafva Revisorerne detta anmärkt, enär utgiften, som egentligen icke vore annat, än en för fattigdom utdelad nådegåfva, blifvit bestridd af det för truppers fortskalfande anvisade förslagsanslag.
Då utgiftens behöflighet icke blifvit ifrågasatt, utan allenast huruvida den bordt utgå från det anslag, hvarpå den blifvit i nåder anvisad, synes anmärkningen hvila på omdömet, huruvida enskilde afskedade soldaters hemfärd till deras födelseorter må hänföras till hvad som förstås med tågande manskap; hvilket förmodligen så ansetts, när Eders Kongl.
Maj:t i nåder anbefallt utgiften. §. 9.
Med afseende å den stora behållning å durchmarche-anslaget, som fanns vid 1845 års utgång, hafva Revisorerne tillstyrkt, att de medel, som för durchmarche-kostnader anslås, må till en mindre summa, än den nuvarande, förslagsvis å Riks-staten uppföras.
Anledning till detta förslag hafva Revisorerne visserligen hemtat från förhållandet för de sista åren, då utgiften på detta anslag varit mindre betydlig; men likväl bör här icke förbises, att helt andra och motsatta förhållanden kunna inträffa, som medtaga hela anslaget och möjligen kunna någon gång göra det otillräckligt. §. 10.
Hvad 1845 års Revisions-berättelse innehåller, angående i nåder beviljad ersättning till Registratorerne i Kongl. Landtförsvars- och Civil-Departementens-Expeditioner för den förlust, de fått vidkännas genom minskade inkomster af charta-sigillata-provision under åren 1844 och 1845, hafva Revisorerne åberopat; i anledning hvaraf Stats-Kontoret icke har annat att anföra, än jemväl åberopa sitt öfver denna anmälan afgifna underdåniga yttrande vid 1845 års Revisions-berättelse. §. 20.