Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Långt ifrån att efter mitt omdöme lända embetsmannacorpsen till mehn, bör den kunna tjena till bevis, att några af de svårare fel i embetsutöfning, som omnämnas i 2:a § af Justitie-Ombudsmans-Instruktionen, icke varit att åtala; och att de förseelser, som blifvit bestraffade, i allmänhet varit, i förhållande till hela antalet af embets- och tjenstemän och den stora mängd af mål och ärenden, som af dem handläggas, både få och jemförelsevis obetydliga.
Att åtal icke desto mindre blifvit anställda, torde ändock böra gillas; ty i händelse en mängd smärre missbruk, oriktiga lagtolkningsåsigter, eller förseelser, om än hvar för sig af mindre vigt, finge inrota sig och aflöpa utan all uppmärksamhet eller beifran, kunde skäligen befaras, att mången, som nu finnér sig nödgad att använda omtanke till deras undvikande, skulle, likasom de kontrollerande myndigheterna, mera likgiltigt betrakta dessa ouppsåtliga brister eller smärre missbruk, de der på sådant sätt kunde komma att allt mera tillväxa och i större mån verka menligt på allmänhetens rätt och på aktningen för så väl Jagarne som för de personer, hvilka satte äro att dem tillämpa.
För att vinna stadgadt förtroende bör embetsmannen icke heller mera än den enskilde kunna ostraffadt fela; och omdömet angående den felandes redbarhet, skicklighet och nit i tjenstens utöfning får väl icke antagas deraf lida mera, än det åtalade felet i och för sig förskyllan Enligt hvad Diarierna för de tre sistförflutna åren visa, hafva ärendenas antal utgjort:
Balancerade från föregående år 438.
Under året inkomna 462.
Summa 600.
Under året afslutade 410.
Till år 1857 balancerade 490.
Balancerade från föregående år 490.
Under året inkomna 309.
År Summa 499. 4857.
Under året afslutade 383.
Till år 1858 balancerade 416.
Summa 499.
Balancerade från föregående år 4 46.
Under året inkomna 242.
Ar Summa 358. 4858.
Under året afslutade 272.
Till år 1859 balancerade 86.
Summa 358. 11 Häraf synes, att antalet af ärenden, som fordrat Justitie-Ombudsmannens embetsåtgärd, för hvart och ett af de sednare åren minskats; men detta förhållande har dock i väsendtlig mån härledt sig derifrån, att, sedan Rikets Ständer vid Riksdagen '1853 och '1854- beviljade Justitie-Ombudsmannen ett extra anslag af 200 R:dr R:co årligen intill 1856 års
Riksdag för fortskyndande af fångförteckningarnas granskning på det alt den deri af gammalt befintliga balance skulle kunna afhjelpas, så tillkommer den sålunda samtidigt inträffade granskningen för längre tid en mera än vanlig mängd skrifvelscr och åtal, med deraf följande nummer i sistnämnda
Ars diarium, utaf hvilka sedermera åtskilliga, såsom beroende på förklaringar eller domstols-beslut, blifvit öfverförda till 1857 års diarium och så vidare, men sedermera hunnit att efter hand afslutas.
Under sistförflutna och innevarande år är ock ett betydligare antal mål, angående åtal i följd af Justitie-Ombudsmannens förordnande hos Hofrätterne afgjordt, bland hvilka mål endast tre blifvit genom underdånig klagan hos Kongl. Maj:t fullföljda, så att på samma gäng denna berättelse kommer att omfatta ett antal redovisade mål större än vanligt, blifver
Diariernas nummertal för balancerade mål i samma mån minskadt, hvilket förhållande likväl, såsom uppenbart är, icke härleder sig från någon vid ärendenas behandling inom expeditionen ådagalagd större verksamhet och drift, de der visserligen icke kunnat vara större under sista tiden än förr, utan har sin grund förnämligast i redan antydda orsaker.
Ibland de åtal, för hvilka jag sålunda nu går att redovisa, lärer icke något hafva väckt mera allmänt uppseende än ett, som det jemlikt 5:te § uti Ansvarighetslagen för de af Rikets Ständer förordnade Direktörer för Lånekontoren i Orterne den 4 November 1851 ålegat mig anhängiggöra och utföra emot förre Riksdagsmannen, Direktören vid Rikets Ständers Banks Lånekontor i Malmö, Ola Månsson från Gårdlösa i Christianstads län, angifven att hafva, under det han utöfvat förtroendet att vara Direktör vid nämnda Lånekontor, tagit befattning såsom kommissionär med enskildes lånehandlingar hos Kontoret och dervid egennyttigt förfarit
Då detta åtal varit af mera än vanligt ömtålig beskaffenhet och hufvudfrågan blifvit olika bedömd, samt denna derjemte helt nära rörer ett vigtigt ämne, hvilket företrädesvis tillhör Rikets Ständers omvårdnad, har jag ansett mig böra i denna berättelse inlaga Protokollen hos Kongl. Hofrätten, skriftvexlingen i öfrigt och domstolarnes utslag jemte de handlingar, hvilka serskildt åtföljt skriftvexlingen hos Kongl. Maj:t, på det att fullständig kännedom om saken må vinnas och en hvar kunna derom stadga sin öfvertygelse.
Mina åsigter i ämnet äro uttalade i de besvär jag å embetets vägnar varit manad att hos Kongl.
Ofvannämnda handlingar hafva följande lydelse: 12 Utdrag af Kongl. Maj:ls och Rikets Svea Hofrätts Protokoll, hållet \
Stockholm den 2 Februari 4859.
S. D. Sedan Advokat-fiskalen här vid Kongl. Hofrätten Thure Arvid Billbergh, medelst till Kongl.
Hofrätten den 28 December sistlidne år afgifvet Memorial, under åberopande af Rikets Ständers Herr Justile-Ombudbmans förordnande, å Embetets vägnar anhängiggjort talan emot f. d.
Riksdagsfullmäktigen från Christianstads län Ola Månsson i Gårdlösa, derföre att Ola Månsson, under den tid han tjenstgjort såsom Direktör vid Rikets Ständers Lånekontor i Malmö, skall icke allenast såsom kommissionär tagit sådan befattning med lånesökandes angelägenheter, att han af en större mängd enskilde personer emottagit deras låneansökningar och förbindelser till nämnda Låne-kontor, lemnat dessa handlingar till någon Verkets tjensteman och, sedan lånen blifvit beviljade, hos denne uppburit penningarne för låntagarnes räkning, utan äfven på det sätt egennyttigt förfarit, att Ola Månsson dels i några fall obehörigen dröjt med de utqvitterade medlens aflemnande till låntagarne, dels ock, då redovisning af lånen skett, sig till godo beräknat, såsom det ville synas, ända till trefjerdedels procent af lånesumman i kommissionsarfvode, oberäknadt hvad kontorets ofvanbemälde tjensteman för egen del innehållit; och Kongl. Hofrätten med anledning häraf, genom den 17 sistlidne Januari utfärdad stämning kallat Ola Månsson att denne dag, vid upprop klockan tolf på dagen, personligen inför Kongl.
Hofrätten stånda Advokat fiskalen Billbergh till genmäle å hvad han i denna sak lagligen kunde hafva att anföra, så skedde nu, efter det klockan slagit tolf, upprop af detta mål, dervid Advokatfiskalen Billbergh tillstädeskom, men Ola Månsson icke lät sig afhöra; ingifvande Advokat-fiskalen vederbörligt bevis, att förrberörda stämning den 21 sistlidne Januari blifvit Ola Månsson tillställd.
Då, efter någon stund, målet ånyo uppropades, förekom Ola Månsson i närvaro af åklagaren Advokat-fiskalen Billbergh företedde, såsom innefattande Rikets Ständers Herr Justitie-Ombudsmans förordnande för Advokat-fiskaIs-embetet att ifrågavarande åtal utföra, följande skrifvelse: Till Advokat-fiskals-embetet i Kongl. Majrts och Rikets Svea Hofrätt!
Ifrån Hrr Fullmäktige i Rikets Ständers Bank har jag denna dag emottagit: ej mindre en skrifvelse af den 18 uti innevarande månad, innehållande att direktionen öfver Lånekontoret i Malmö, uti skrifvelse af den 3 jemväl i denna månad, hos Hrr Fullmäktige till den i 78 § I mom. af Banko-reglementet den 10 sistlidne Mars föreskrifna åtgärd anmält, att förre riksdagsmannen Ola Månsson från Kristianstads län såsom kommissionär tagit befattning med låneansökningar hos nämde diskontverk, under den tid han i verkets styrelse deltagit; — och enär direktionen i ett vid dess berörde skrifvelse fogadt utdrag af direktionens protokoll för den 24 sist - 13 lidne November yttrat, att Ola Månsson, emot uttryckliga stadgandet uti 1 mom. af förutnämde § i reglementet, såsom kommissionär tagit befattning med låneansökningar hos Diskontverket i Malmö, uti hvars styrelse han deltagit, samt dervid egennyttigt förfarit; så hade Fullmäktige, till följd af stadgandet i 5:te § af ansvarighetslagen för de af rikets ständer förordnade direktörer för lånekontoren i orterna af den 4 November 1851, skolat detta förhållande hos Rikets Ständers Justitie-Ombudsman anmäla till den åtgärd detsamma kunde anses föranleda; hvarförutan Fullmäktige tillkännagifvit, att, då nyssberörde § i ansvarighetslagen innehölle, att den direktör, om hvilken anmälan egt rum, skulle afhålla sig från utöfningen af direktörsbefattningen från det anmärkningen skett, intilldess den tilltalade blifvit genom laga kraftvunnen dom frikänd, Fullmäktige ombesörjt, att annan ledamot under tiden i Direktionen öfver Malmö Lånekontor deltager; cm äfven det uti Hrr Fullmäktiges skrifvelse omnämda protokoll den 24 sistlidne November, hvaraf inhemtas följande; att hos Direktionen nämde dag föredragits en till Direktionen stäld skrifvelse af den 13 förutgångne Oktober, undertecknad P. Wigren i Onslunda, uti hvilken denne sistnämde frågat, såsom orden lyda: »Huru det kunde stå till med hans lån, som riksdagsman Ola Månsson inlemnat för omkring sex månaders tid sedan, och han säger att lånet är beviljadt; men hur mon det dröjer så länge, så var god att gif mig svar tillbakas med budet, om der fås pengar eller icke.
Jag är i behof att skall uttbetalla, och jag väntar tid efter annan och nu kan vi icke få talla med Ola Månsson för han är bortrest;» att med anledning häraf och sedan af tillgängliga handlingar inhemtats, att Wigren den 3 sistlidne Juli af statslåne-fonden fått sig beviljadt ett lån å 1,150 rdr rmt, hvilket lån, efter afdrag af ränta och provision 46 rdr, verkets kamrerare C.
Fogelklou, såsom ombud för Wigren, uppburit och qvitterat, direktionen förekallat kamreraren och uppmanat honom att i berörda afseende sig förklara; alt kamreraren dervid uppgifvit, att han af ledamoten i Direktionen f. d. riksdagsmannen Ola Månsson emottagit Wigrens lånehandlingar, med anmodan att desamma till Direktionen inlemna och, sedan penningar utfallit, öfversända dem till Ola Månsson; att Fogelklou i följd deraf, straxt efter det lånet utfallit, till Ola Månsson under öppen rekommendation afsändt 1,100 rdr 50 öre, utgörande, efter afdrag af en fjerdedel procent i kommissionsarfvode samt postporto, behållna lånebeloppet, på sätt en vid remissen fogad liqvid utvisade; hvarjemte Fogelklou, till bestyrkande af denna sin uppgift, företett en ifrån Malmö postkontor utfärdad attest, att den 5 sistlidne Juli blifvit af Fogelklou dit inlemnade 8,278 rdr 75 öre rmt för att under adress:
Cimbritshamn och Gårdlösa afgå till Ola Månsson, vid hvilken attest funnits bilagd en särskild specifikation, enligt hvilken besagda penningesumma utgjorde sammanlagda beloppet af utfallna diskontlån till såväl Wigren, sorn sex andra namngifna personer; och ansåg sig Fogelklou ej böra betvifla, att nämde penningeremiss kommit Ola Måns - 44 son riktigt tillhanda, enär endast Wigren och ingen af öfrige, hvilkas lån på omförmälda sätt från Malmö afgått, sedermera låtit sig afhöra; att i sammanhang härmed och för att ytterligare aflägsna misstanken om obe hörigt dröjsmål å hans sida vid utlemnandet af lån, dem han såsom ombud vid lånekontoret lyftat, Fogelklou jemväl önskat få till protokollet anmäldt, att en låntagare från statslåne-fonden vid namn Gumme Persson i Onslunda en dag i förlidne Augusti månad å kontoret efterfrågat ett af honom sökt lån, hvilket redan den 7 förutgångne Juli utfallit och den 8 i samma månad blifvit till Ola Månsson, från hvilken Fogelklou fått emottaga lånehandlingarna, i rekommenderadt bref öfversända enligt företedt af postkontoret i Malmö meddeladt intyg; ali då Direktionen, utom hvad sålunda blifvit upplyst, äfven från annat håll erfarit, att Ola Månsson såsom Kommissionär under den tid han i egenskap af Direktör vid Diskontverket tjenstgjort, tagit befattning med låneansökniugar derstädes, äfvensom att ett vida högre kommissions-arfvode än det verkets tjenstemän såsom ombud för lanesökande vanligen beräknat skulle hafva blifvit låntagare affordradt, deröfver missnöje och klander jemväl låtit sig förnimma; hade
Direktionen beslutit, att samtlige tjenstemännen skulle så i ena som andra afseendet höras, med anledning hvaraf, på framställda frågor, blifvit upplyst: 'I:o af Kamreraren Fogelklou: att han under loppet af April och Maj månader innevarande år af Ola Månsson dels personligen och dels i bref emottagit omkring 90 lånedokumenter för att vid Kontoret belånas, deraf 78 blifvit bifallna och sammanlagdt uppgått till en summa af 4 62,000 R:dr R:mt; samt att Ola Månsson hos Fogelklou uppburit och qvitterat de flesta af dessa lån, och att de öfriga blifvit per posto honom tillsända; — hvarjemte Fogelklou uppvisat dels 61 stycken tryckta blanketter, sådana tjenstemännen vanligen begagnade för liqviders uppgörande med låntagare och för qvittering af lån, å hvilka blanketter, som innehålla lånets belopp, ränta och provisionsafdrag, postporto jemte slutsumman, funnos tecknade de särskilde låntagarnes qvittenser »genom Ola Månsson»; hvarvid det befunnits, att det i liqviderna påförda provisionsafdrag, som Fogelklou sig beräknat, utgjort i procent af lånesumman; dels ock en skriftlig förteckning öfver åtta stycken lån, å hvilka Ola Månsson qvitterat behållningen med tillhopa 30,227 R:dr R:mt; — derefter Fogelklou vidare och beträffande det anmälda klandret öfver oskäligt högt beräknad provision förmenat anledningen härtill böra sökas uti det förhållande, att, enligt flere låntagares sammanstämmande uppgifter, Ola Månsson, i stället för hvad af Fogelklou blifvit i liqviderna afdraget eller J procent, af låntagarne uppburit en hel procent, hvilket
Fogelklou ansett kunna styrkas medelst af honom vid tillfället uppvisade åtta stycken liqvider å lika beskaffade blanketter, som här ofvan finnas omnämnda, synbarligen skrifna af Ola Månsson, samt upptagande provisionen för deri omförmälda lån till en procent, då deremot, såsom först blifvit anmärkt, uti de af Fogelklou uppgjorda och af Ola Månsson qvitterade liqvider för dessa åtta lån provisionen vore beräknad till endast { procent; hvarförutan Fogel - 15 klou slutligen tillagt, att han alltid skrifvit sina liqvider i två exemplar, af hvilka Ola Månsson emottagit ett och meddelat qvitto å det andra; och att
Fogelklou på det sätt åtkommit omförmälda åtta stycken liqvider, upptagande en procents provision, att dessa liqvider inle.nnats till honom af låntagarne, då desse, efter förflutna sex månader, skolat erlägga ytterligare förskottsränta för sina genom Ola Månsson upptagna lån. 2:o af Registratorn Rydberg: att han, sedan flera år tillbaka, ombesörjt tryckning af diverse blanketter, dem tjenstemännen vid Kontoret i och för deras kommissioner begagnat, och att Ola Månsson under loppet af detta år af Rydberg emot betalning bekommit minst 200 stycken blanketter till liqvider med låntagare för utfallna lån. samt att Rydberg sett Ola Månsson flera gånger till Fogelklou aflemna lånedokumenter.
3:o af förste Bokhållaren Högström: att han under Kamreraren Fogelklous frånvaro, å dennes vägnar, afsändt till Ola Månsson de lån. om hvilka postqvittenser den 5 och 8 Juli handlade; — att Högström kunde vitsorda Fogelklous uppgift angående den efterfrågan Gumme Persson gjort i afseende på det af honom sökta lån; samt att Högström varit närvarande då Ola Månsson till Fogelklou aflemnat lånehandlingar. i:o af andre Bokhållaren Himmelman: att han till Ola Månsson den 24 sistlidne April och den 14 Juli, emot dennes qvitto, på begäran aflemnat två utfallna lån, med en behållning af 11,071 R:dr 25 öre R:mt, för att vederbörande låntagare tillställa; men att Himmelman för tillfället icke erinrade sig, huruvida han af Ola Månsson emottagit lånehandlingarna; hvarjemte Himmelman, som förmält sig hafva vid flera tillfällen sett Ola Månsson lemna lånedokumenter till Kamreraren Fogelklou, förevisat en tryckt blankett och en handskrifven promemoria, å hvilken ofvannämnda penninge belopp af Ola Månsson qvitterats; samt 5:o af tillförordnade Ombudsmannen W. T.
Malmros: att han under sistlidne Juni månad till belåning vid Kontoret af Ola Månsson emottagit ett lånedokument å 10,500 R:dr R:mt, samt att efter det en del af de utfallna penningarna användts till inbetalning t Handelsdiskonten för låntagaren G. W. Stridds räkning, Ola Månsson emottagit återstoden eller 6,276
R:dr 25 öre enligt qvittens, som funnits tecknadt å en af de vanliga tryckta blanketterna; slutande Direktionens protokoll dermed, att, då uppenbart vore, det Ola Månsson emot uttryckliga stadgandet i 1:a mom. af 78 § Banko-reglementet, såsom
Kommis sionär tagit befattning med låneansökningar hos Malmö Diskontverk, i hvars Styrelse han under tiden deltagit, samt dervid egennyttigt förfarit, skulle, jemlikt föreskriften i åberopade § anmälan, derom hos Herrar Fullmäktige göras för den åtgärd, som på dem berodde, äfvensom utdrag af omförmälda protokoll och deruti anmärkta handlingen komme att bifogas den skrifvelse i ärendet, hvilken ofördröjligen borde expedieras.
Af hvad sålunda förekommit finner jag förre Riksdagsmannen Ola Månsson från Christianstads län vara angifven för det han skall, under den tid han tjenstgjort så - 16 som Direktör vid Rikets Ständers Banks Lånekontor i Malmö, icke allenast såsom Kommissionär tagit sådan befattning med lånesökandes angelägenheter, att han af en större mängd enskilda personer emottagit deras låneansökningar och förbindelser till nämnde Lånekontor, lemnat dessa handlingar till någon verkets tjensteman, och, sedan lånen blifvit beviljade, hos denne uppburit penningarne för låntagarnes räkning; ulan äfven på det sätt egennyttigt förfarit, att Ola Månsson dels i några fall obehörigen dröjt med de utqvitterade medlens aflemnande till låntagarne, dels ock, då redovisning af lånen skett, sig till godo beräknat, såsom det vill synas, ända till f procent af lånesumman i kommissions-arfvode, oberäknadt hvad Bankens ofvanbemälde tjensteman för egen del innehållit; och föranlåtes jag häraf, samt af föreskriften i 12 § Instruktionen för Rikets Ständers Justitie-Ombudsman den 1 Mars 1830, jemförd med 5 § uti Ansvarighetslagen för de af Rikets Ständer förordnade Direktörer för Lånekontoren i Orterna den 4 November 1851, anmoda Advokatfiskals-embetet att i vederbörlig ordning ställa förrbemälde Ola Månsson under tilltal inför Kongl. Maj:ts och Rikets Svea Hofrätt, för hvad sålunda blifvit anmärkt, och sedan Ola Månsson haft tillfälle att sig häröfver förklara, samt målet vunnit fullständig utredning, framställa de påståenden om ansvar och ersättning, hvartill lag och sakens beskaffenhet föranleda Bifogande de hit inkomna handlingarna, nemligen Herrar Fullmäktiges skrifvelse samt deri åberopade protokoll af den 24 sistlidne November, förväntar jag i vanlig ordning underrättelse om ärendets fortgång.
Stockholm, af Rikets Ständers Justitieombudsmans-Expedition den 18 December 1858.
CARL WESTER. N. A. Fröman.
Efter uppläsande af denna skrifvelse och sedan parterne på tillfrågan förklarat sig icke äska uppläsning jemväl af de vid samma skrifvelse fogade bilagor, yttrade Advokatfiskalen, det han åberopade innehållet af nämda skrifvelse, såsom utveckling af åtalet för närvarande; hvarjemte, enär de lån, om hvilka i detta mål blefve fråga, uppginge till ett ganska stort antal, afseende ett sammanlagdt belopp af öfver Tvåhundratusen Riksdaler, Advokatfiskalen hemställde, huruvida Ola Månsson nu, utan att förut hafva egt tillfälle närmare granska en af Advokatfiskalen å dessa lån uppgjord förteckning, kunde vara beredd att redogöra för den befattning, han med hvart och ett af dem må hafva haft, eller om icke förhöret denna gång lämpligen kunde inskränkas till de lån, i afseende å hvilka låntagarne voro uti Diskont-Direktionens undersöknings-protokoll så väl som Herr Justitie-Ombudsmannens skrifvelse särskildt namngifne.
Med anledning häraf förmälde Ola Månsson, att han, som förut af de allmänna tidningarna inhämtat närmare kännedom om de angifvelser, som blifvit emot honom gjorda och nu funnit tidningsreferaten vara med Herr Justitie-Ombudsmannens skrifvelse öfverensstämmande, vore beredd att nu förklara sig icke allenast i ofvan antydda hänseendet, hänseendet, utan äfven i öfrige delar af målet; förbehållande sig dock Ola Månsson, derest de frågor, sorn kunde komma att framställas, icke voro nöjaktigt hesvarade uti ett skriftligt anförande, som Ola Månsson ämnade i målet ingifva, då få muntligen summa frågor genmäla.
Härefter, och uppå anhållan af Advokat-Fiskalen, blefvo till Ola Månsson framställde följande frågor: 1:o. Om Ola Månsson sisllidne år I808 varit såsom Direktör i Rikets Ständers Lånekontor i Malmö tjenstgörande den tid, hvilken i detta mål afses, eller månaderne April, Maj, Juni och Juli?
Ola Månsson förklarade, att han afrest den 17 Juni från Malmö till Ystad och påföljde dag derifrån med ångfartyg hit till Staden, hvarifrån lian återvändt den 8 Juli, och att lian således icke deltagit i Direktionens sammanträden, som under denna tid hållits, men att Ola Mansson före den 17 Juni varit tjenstgörande i Direktionen, duck ej vid alla sammanträden, och derunder deltagit i prö/ningen utaf de fleste, elium icke alla, af de län, till erhållande af hvilka han från lånesökande i sin hemort medfört lånchandlingar till deras kommissionärer i Malmö. 4?:o. Om Ola Månsson under ifrågavarande tid till Lånekontoret eller någon af dess Tjenstemän inlemnat, för låns erhållande, handlingar från P> Wigren i Onslunda och från Gumme Persson, äfven i Onslunda?
Härtill genmälde Ola Månsson, att han till Lånekontorets Kamrerare Fogelklou, som var Gunnne Perssons kommissionär, aflemnat Gumme Perssons lånchandlingar, och att hvad anginge Wigren, Ola Månsson väl till Kontoret medhaft och till Fogelklou aflemnat handlingar till ett af Wigren sökt lån, som blifvit afslaget; vid,hvilket tillfälle Ola Månsson i Direktionens beslut, deltagit, men icke kunde bestämdt erinra sig, örn handlingarna till det af Wigren sedermera sökta lån, sorn bifallits, och om hvilket nu vore fråga, blifvit af Ola Månsson till Fogelklou elior annan Tjensteman i Verket aflemnade. 3:o. Enär Ola Månsson, enligt hvad uppgifvet vore och jemväl med bevis kunde Styrkas, den 5 Juli frän Fogelklou i bref med posten fått sig tillsände beloppen af de Wigren jemte sex andre personer beviljade lån; men Wigren sedermera i skrifvelse till Direktionen vid Lånekontoret af den 13 Oktober gjort förfrågan angående sitt lån, hvilket då ännu ej skulle hafva kommit honom tillhanda, hvad Ola Mänsson till förklaring häröfver kunde hafva att andraga?
Ola Månsson förmälde, att Wigren inom behörig tid oell så snärt Ola Måmsson, som, enligt hvad han förut uppgifvit, äfrest från Stockholm den 8 Juli, efter sin hem-* komst, medlen från Postkontoret erhållit, desamma utaf Ola Månsson bekommit; — till bestyrkande hvaraf Ola Månsson inlemnade dels ett så lydande bevis: »På begäran af »Riksdagsmannen Ola Månsson vill jag till bevis meddela, att jag enligt sörsselt quiltö »i behörig tid erhållit Liqvit för dett Lån jag från Malmö LånneKontor lii' stads Lanne-1 »fångden den 3 sistlidne Julli blefvitt beviljad till ett belopp af I 150 Riksdaler RGsmyntt fl.
St. Just-Ombudsmans End).--Berättelse till 1850 års Riksdag. 3 \H »och har i denna Liqvitt afräknas förskottsränta 46 Rijsdaller arfvode 3 Rijsdaller 56 »öre allt Rysmynt deraf 50 öre beräknas sorn postporto hvadan thett belopp, som af »bemälte Olla Månsson blifvett mig tillställt uttgorde 1100 Rijs-daller 50 öre Rijsmynt »arkjanas och attesteras Onslunda den 26 Dessember 1658.
P. Wigren. I.
Onswlunda. »som vittne härtill »Ola Wahlquist Ola Jeppsson »Åbo 60 ä ö l Onslunda Abo JVs. 6 Gårdlösa.» och dels en å tryckt blankett ifylld handling af följande lydelse: »Liqvid för det lån, »som vid Rikets Ständers Lane Contoir i Malmö blifvit beviljadt Landtbrukar P. Wi»gren Onslunda den 3:dje Julii 1858» »Det sökta länet R:dr 1 150: — »Afgår: »Förskottsränta R:dr R:mt 46: — »Lösen för vederhäftighetsbetyg » » — — »Provision » » 3: — »Postporto, Rckomd. och assurans afgift . . » » — 50. 49: 50.
»Återstoden lemnäs med kontant R.mt R:dr 1100: 50.