Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Iand, der folklynne oell klimat föga omvexla med åren, af hvilr f» ena merendels är det andra likt, der inga Revolutioner i nautil förändra, knapt skaka, sällan öfversvämma jordytan, och der ett, i €cennier oförändradt Stats-skick lemnat alla Näringar åt sin fria utder är det i sanning svårt att en gång hvart Femte år säga S°t nytt i Oeconomiskt och Statistiskt afseende.
Att åberopa hvad redan blifvit sagdt, torde dock icke alltjemt passa, j Henna inledning, måtte den i någon mån ursäkta det ringa värde W* berättelse må äga, som i följd af Eder Kongl. Majus Nådiga Circuj. .re'Bref den 7 April 1-821, Eder Kongl. Majus
Befallningshafvande i jköpings
Län nu i Underdånighet aflemnar om Länets tillstånd i fö^mnde afseenden. j>.
Be anbefallda Tabeller, som, i Lands-Contoret upprättade, böra Bean åtfölja, bifogas, Deras innehåll berättigar sjelfva Berättelsen Q Jcke belastas med Ziffror och Columner.
För den äro dock föreskrif6 åtskilde rubriker, som höra iakttagas, hvaraf jto Länets Allmänna Beskaffenhet. till jnköpings Länj som utgör Norra delen af Småland, gränsar i Norr Östergöthland, i Öster tili Calmar Län, i Söder till Cronobergs Län ton Alland, i Väster till Elfsborgs- och Skaraborgs Län.
Det är sext0o långt och åtta mil brödt.
Dess areala vidd utgör något öfver Coll <IUacIratmil, som innesluta nio Härader och tre Städer.
Länets Oe0>nie, Polis och Upphörd, förvaltas, under.
Landshöfdingen, af 6 af tll°^°gdar, Q Häradsskrifvare och 22 Länsmän.
Lagarne handhafvas Häradshöfdingar, 3 Rådstufvu-Rätter och en Kämners-Rätt.
Fem ^yHa under Lagmannen i Calmar Läns och Ölands, men fyra ^ittCr Bagmannens i tio Häraders Lagsaga.
Göta Rikes Hof-Rätt bär treC * Länets Residens-Stad.
I Ecelesiastike mål lyder Länet under ,lskoppar> ty sex Härader höra till "Wexiö, två till Linköpings och Bil Skara stift, Bergväsendet vårdas af Bergmästaren i Söderman - lands och Östergöthlands Bergslag, hiträdd af en Bergsfogde.
En min* dre del af Länet hörer dock under Skåne och Cronobergs Bergmästare' döme.
Femton Landtmätare besörja Ägoskiften och tre prov!ncial-Läkare förestå Hälsovården.
Af Länets Krigsfolk är hela Jönköpings Regemente, i Länet indeldt och större delar af Calmare Regemente, Smålands Husar-Regemente och Smålands Grenadier-Rataillon utgöras äfven från detta Län, som förthy anses hårdare Roteradt än de flieste Provincer i Riket.
Alla ofvannämnde Trouppers Befälhafvare äro för närvarande inom Länet bosatte.
Berg och Dalar, Sjöar och Ström* mar, Träsk och Moras, Mossar och Kjärr, Stenrösen och Ljunghedar, bättre och sämre Skogsmarker, Löf- och Barrskog omväxla beständigt under samma synkrets och större bördiga slättmarker äro sällsynta.
De små Landen, hvilka här och der småningom mellan bergen och vattnen blifvit odlade, hafva troligen åt hela provincen gifvit namnet Småland, hvars frenne
Län dock numera icke utgöra ett små-land utan ett af Rikets större afdelningar.
De största sjöar inom Jönköpings Län, äro Wenern och Bolmen; de största Strömmar Nissa och Laga-ä och de märkligaste Berg Taberg i Månsarp Socken samt Lufveberget och Almåskulle i Åsenhöga SockenEn längre bergskedja börjar vid Östgötha gränsen, sträcker sig förb* Grenna Stad och vidare inåt Länet.
Man tror sig derföre bäst uppfylla afsigten med den nu förevavande rubriken alt fullkomna den med en korrt relation om hvarje Härad.
Tveta Härad omgifver Länets Residens och gränsar till sjön ‘Wettern på ömse sidor örn Jönköping, på hvars Torg aldrig saknas afsättning för det omgifvande Landets production.
De märkvärdiga, från höga klippor nedstörtande vattenfallen vid Husqvarna, drifva det der befintliga betydliga Gevärs-Factorie, som nu varande ägaren iståndsatt och förbättrat, så att Factoriet oafbrutit är sysselsatt med de Gevärsbeställ* ningar, sorn af Eder Kongl.
Majus Krigs-Collegium här årligen göras.
Med stark gödning och täta rägnskurar gif' ver den vacker, men tily förutan svag gröda. — 5 — Häradets största landtegendom^ äro Fidei-Commi^- T^n^lm och Ulfsnäs, det förra i Adlerbeth.» det sednare Ribbing ka sld t n Vidare Stensholm och de så kallade Theela gea sen och deije mteKid^ dersberg, Strömsholm, Björneberg, m. fl. £gfm , , fö frän »enet Idberg hafva under de viala 3o .Jo . hirf . » o - ■mel och den senare H. nS™^“ÄrÄ“idda»n1f Wasa Orden Prydnad. lags ungs o ar - jokal och fö tacksam jord bära vittne, ali ö'du"T„SnTs£ d icke efver ögonblickets, utan kommande ål igt af sin man i dagen och af sin tvärbranta lodratta hoj > och har ytan.
Det synes som ett natur-fenomen vult omkung landet skänkt sitt namn åt hela den pingi van‘ ®ärps^Ro»berga, Månsarps, SandTabergs Bergslag hgger ^kallade Hyttelag, seryd och Byarums Socknai. i„oen vissa bruk, mot hvilkas tackjerns-tillverkning egen igen rättecåne att få tillgodonjuta hvilkas ägare Bergsmännen likväl nu an tällt ratteöåna 0 \ författningarna om en fri tackjerns-ham e .
T b den förra flyter Nissa och Laga ä upprinna , närheten £ uga„de sia W
Kissa kärr på Huckelsebo sg * f ökas af mötande vattendrag, fek “ deri »STÄT ^££1 ttÄÄ X“kssbo och fanor -.igen i ballet vid Halmstad, ,4 frän ^‘t ursprung Soc. , Laga ä äter flyter ur en mosse på Jalie egor •>» tör til „dlad! l!U en lee; vidare leder den sig m at ss 0 ’ ., genom mera leende lied ström, flyter den förbi Wernamo ecb sig i hafvet. rakter till Laholm, der den e er ten skog, sorn nu svedjas el Voro dessa floder sege ara, su - J Vjnstgifvande export-artikel W runnar på deras stränder, kunna blifva en ö i *ör orten.
. • cfa men till bördigheten det Wista Härad är till area1lem e m^ s’ocknar> men dessa äro npp*'annsta i Länet.
Det består allen Härads-8 och mera än bälf skattade tre och en half gånger högre an M H tredjedel större ten af Wassbo Härads 27 Socknar.
Dess be tolk ilin a ) bördiga än Mn Härj, Man finner man Länets storsta Herregods, det bordina 6 Lyckås j Jönköpings Kornbod, sora, nära en mans ålder väl vårdad t inom Adelsvärdska familjen, fortfar att vara landels prydnad; Gyllensvard* Fidei-Commisset Wästanå, förr stort oell präktigt, nu styckad t och bortarrenderadt; Östanå, väl underhållit af en erfaren Landthushållare, Länets äldste Possessionat, Majoren och Riddaren af Eder Kongl. Maurts ^Vasaorden Frejtag; Wretaholm och Ärenäs med flera lägenheter som utmärka detta Härad, hvilket gränsar till Östergöthland, hvars lerjord och åkerbruk sträcka sig in i blott denna lilla del af Småland; Grenna, obetydlig sorn stad, men utmärkt för sina körsbärslundar oell sin sköna local; den emot liggande ljufliga Wisingsö, flytande på Wetterns oroliga vågor, med sina fornminnen och konunga-grafvar; Ruinerna Wisingsborg oell Brahe' hus, vittnande om Rikets första Grefve-ätts fordna storhet och rikedom, allt detta utgör en tafla, hvars prakt få ställen i Riket hafva att uppvisa Hela Häradet, med flere Kyrkosocknar i andra Härader, äfven utom Länet, utgjorde fordom ett Grefskap för Grefvarne Brahe till Wisingsborg* som här uti fattigförsörjnings- och undervisnings-anstaller samt andr* fromma stiftelser qvarlemnat många minnen af ädelmod och mennisko' kärlek.
Utom sjön Wenern , som gränsar lill Häradets alla tre Socknar, före' komma sjöarna Bium, Ören och Handsjön.
Den största ström är den sou1 drifver Röttle Qvarnar och Pappersbruk.
Skogen Holaveden, de^ Carl Knutsson segrade öfver Danskarne år 1452, är Häradets allmänning och utgör dess Norra del på Östgötha gränsen.
Der omkring ligger ock Örtens största gods, Friherre Söderling Hermelins Fideicommiss Gripenberg ^ sitt antika hus och sina fyra lorn.
Längre fram i Häradet förekomnjel ett annat Fideicommiss Bordsjö med flera underlydande Säterier i Greflig* Bondeska Familjen, — vidare Patronat-godset Herrestad oell sedan de,Tf odlade och bebyggde Sätesgårdarne Nobynäs, Widaholm, Göberg» 1 a ’ Södraholm, Aneby med flera.
Sjön Kalängen är märkvärdig af sin Flottholme, som någon gatlS l,Pl^ stiger från djupet och ligger i dagen en liten lid.
Anteckning^6 denna Flottholme i Marbecks Kyrkobok, börjas med år 1 °r!u' | Gustaf lil besökte den *778.
Sist var den synlig 182S. te.nSc, ^erga ström är Svartån, som uppvnller ur en källa å Äskhults ägoi 1 0 - Socken af Södra Wedbo Härad och rinner genom Bålängen samt Sä till Somen, hvarifrån den följer nied Östgötha vattne» hafvet. 7 arten i Häradet är allmänneligen lergrus, sand- och svartmylla.
Bosk a psli a lid ela är här liflig.
Norra Wedfio Härads
Allmoge är kanske den mäst behållna i Länet.
De sprängda frälsegodsen hafva kommit i dess händer.
Södra Wedbo Härad är något svagare än del sistnämnde lill Jordmån.
De största Sjöar bär äro Möeklafloen och Soljen.
De största Strömmar Brusa-ån Och Wärno-ström.
Nämde Bruk hade af en ung och i Bergsvetenskapen kunnig ägare blifvit från yttersta lägervall upprätta dt, då i83i örn sommaren en våldsam regnflod förderfvade och 0fustörtade hans verk; men den verksamme mannen förlorade ej modet.
Folket i orten finnér bär daglig förtjenst medelst kolfning, forsling, malmhämtning ur toarne m. m.
Den här belägna lilla Staden Eksjö sprider mera lif och rörelse 1 orten ari man af dess trånga gator och oansenliga hus kunde förmoda; men flen är en samlingsplats för ortens Militairer, hvilkas Chefer alltid bott i oller omkring Staden, på hvars grund ock ligger Ränneslätt, de Småländska Husar- och Grenadier-Corpsernes campements-plats, som bidrager att teda penningar till Staden och dess omgifning.
Östra Härad gränsar i Öster till Calmar och i Söder till Kronobergs t»än.
Bland Häradets många Sjöar Nömmen i Björkö och Soljen i Stenberga Socken de största.
Enida, s°m på kusten af Calmar Län faller i hafvet, flyter genom detta härad H naii.
Alsheda moderförsamling med sina annexer Skede och Öckna, u.tgöra Länets största Pastorat till hemmantalet.
Bikets enda Guldgrufva Ädelfors ligger inom nämnde församling.
Den, med sina tillhörande verk 0ch inrättningar fästade starkt i förra seklet administrationens uppmärksamhet.
Den drefs då med kraft och framgång af kunnige och nitiske j^än.
Guldmalmen minskades dock efter band och arbetet drefs medförUst- Nu är grufvan öde och nedlagd, samt dess tillhörigheter för Statsverkets räkning antingen försända eller till andra ändamål använda och 8 det prydliga Stenhuset, förvaltnings-personalens bostad, af vådeld för* tärdt.
Hwetlanda Gästgifvaregård bär i häradet, är en af Länets större samlingsplatser: der fem stora landsvägar sammanstöta, der Ting och Marknader hållas, der trupper sammandragas och öfvas och der Apothek samt Post-Contoir finnas.
Hälsobrunn samlar här under sommartiden fremlingar till orten.
Jordbruket i Östra Härad står på en liög ståndpunkt, ty Häradet bär från längre tider tillbaka haft Possesionater, de der utmärkt sig så' som stora Odlare och Landthushållare* Derigenom befinna sig fler»1 Landtegendomar mycket väl milliverade och såsom sådana, eller eljest af mera betydenhet, må nämnas Trollebo, Farstorp, Salshult, Gölberga> Trishult, Hellinge, Bjädesjö och Flishult.
Någon egentlig Bruks-egeO' dom finnes här icke.
Härad har svagare jordmån i allmänhet än något af de föro* beskrifne, Härifrån gör dock Nydala Socken ett undantag, hvarföre oc» Medeltidens Munkar, hvilka i trakten icke kunde finna en mera frukta* lokal, till bostad, här byggde Nydala Kloster i Konung Sverker dd1 äldres tid år t »44- Ännu är Nydala Säteri med sina underlydande hemman, Häradets största gods och ett bland de större i Länet, pryd' ligt bebyggd!; pcb med omsorg underhållit af ägaren Ryltmästaren Silf' versparre.
Här förekomma derjemte två andra i fordom tid markvard^ ga Herre-Säten Eksjö Hofgård ett af de ädle Slurarnes och Lundholmen) Gyllensljernornes stamgods.
De underlydande Hemmanen äro länge seda1* undansålde till Bönder, men Sätesgård arne ännu ostyckade, och, lyck' ligtvis, i sådana händer som omsorgsfullt bibehålla en viss qvarlefva a deras fordna storhet.
Hök med Lindefors Bruk och underlydande Hemman pryda Häradets norra del, och Winsjö, Fredricsdalil, Prinsnäs^ Hullerstad, Thorarp, Björnskog, och Nordanskog äro för öfrigt alt alif bland Häradets mera utmärkte possessioner.
Olis Bruk, som befinner si» i en uti Bergs-vetenskapen bildad ung mans band, är, i Häradets
Södr del, att jemföra med det, som nyss blifvit nämndt som en prydnad 0 den Norra.
.rån össbo
Härad utgjorde, jemte Wassbo och det i Cronobergs b belägna Sunnerbo, det från Sago-åldren bekanta Kämpa Landet Finnfe^ Jordarten Norr i Häradet är mycket svag, men i Söder något bättr^
Man vill här hafva anmärkt, att, mot vanliga förhållandet, hörder 0 ^ backar äro mera bördiga, än dalar af sidländta marker, hvilka bär me — 9 — Andels bestå af mjäll sand, tjenlig blott för Skogsväxt, Också bär Hära» det varit Skogrikt och är det jemförelsevis till en del ännu.
Derföre lrmas ock bär flera Bruk, än i hela det öfriga Länet.
Bland dem märes främst det ståtliga Hörle med sitt ansenliga Stenhus, som jemte flera tillhörande Jernverk och Masugnar, under namn af Hörelska Verken, bigöra Länets största Bruksegendom.
Dernäst Göthafors sorn med Säagården Bratteborg utgöra Grafvarne von Sets Fideicommiss och vidaEckersholm, samt Göthaström och slutligen det nya Åminne, ett varaktigt minne af anläggare^ som det med stora uppoffringar och mye. et arbete från grunden byggt med Gjuteri och Masugn, hvilket allt några få år kommit i full gång. Af Landtegendomar äro Hindse*bid, Näsbyholm, Herrestad, det vackra och smakfulla bygdå Källundaf e,'delaf Yxkullsunds-godset, Fideicommisserne Lundboholm och Wallerst<?j det förra i Lilj ecreutzska, det sednare i Liljenbergska släglen, Gä~ och det på fornminnen rika fordna Trolle-godset Edh, de ansen^öNste.
Fur och Flå, ^Vidöstern och Hindsen jemte Laga å, *0|5, sedan hon genomskurit Häradets norra del, söder örn Wernamo ,aUer i Widöstern, äro Häradets största vattenmassor.
. ^ Wärnamo i detta Härad, är den största Gästgifvaregård i Länet. ^°ra Landsvägarna från Stockholm till Helsingborg och från Götheborg J/J Carskrona, korssa här hvarandra.
Ilär hållas Lagmans- och Häradsäng.
Här finnes Postcontor och Apothek, Handelsbodar och HandtVerks-niäslare.
Stället är att anse för en Köping och Wärnamo markild har för sig ett stort Småländskt rykte.
Skillingaryd, Jönköpings e§ernentes Campernents-plats, är, de lider här hålles läger, ett för— Enligt afsättningsställe för den omgifvande svaga Lands-orten.
.i bVassbo
Härad är ett mycket vanlottad!
Naturen har nekat je^ aU delaktighet af sina yppiga håfvor, men deremot i rikt mått till— eR det Ljunghedar, mossar och nakna berg, samt Stora ödeskogar, som 6eHotnskäras af den förr nämnda Nissa-å, hvilken flyter från öster till ^ster i Häradet, som dessutom vattnas af eli mängd andra strömmar o sjöar, hvaribland Bolmen, en af de största sjöar i södra Sverige, Röyter en hel Kyrko-Socken Bolmö, som förmenas fordom hafva va*tt säte för Fylkis Konungar och för de i Hervara-Sagan omtalte Jeanie Arngrim Berserk och Angantyr, med flere.
Allmänna jordell i hela Häradet Ursand- och grusmylla, som i allmänhet blott bär Lundsli. 5-årsberättelse ofver Jönkopings Län. 2 hafre, oalt fädt allmogen bär, mer än annorstädes, solter att med gödsel' samlingar och jordblandningar föi bättra sitt svaga åkerbruk.
Ljungfälten gifva kreaturen ett svagt bete och de såkallade ängarna ■ sorn omgifva vattendragen, hembära mest starrfoder.
Likväl lefver bar f ett lyckligt och idogt folk, som aflägsnadt tio å tolf mil från alla Städer och följaktligen mindre smittadt af luxe och flärd, gör Staten och hvar man rätt.
Man finner här icke större fattigdom än i bördigarö trakter och de vanliga tvister socknar emellan örn fattiges försörjning äro härifrån sällsamma.
Häradet är uppfylldt af en mängd små Säter*' er, lemningar från Fylkes-tiden.
En och annan af desses fordne adli" ge ägare togo sjelfve till plogen och slagan och under Generationer!!®5 lopp hafva Ättemännen, väl kännande sin börd, och bärande dess narn11' likväl antagit Bondens drägt, språk och seder samt slutligen helt och hållit införlifvat sig med Häradets allmoge.
Icke längesedan funnos välborna Bönder Roos kanske af samma Stam, som den högättade Boo5' hvilken mäste afstå Brud till Gustaf Wasa.
Gyllenfors
Bruk, det en^ i Häradet var länge i lägervall och utan nytta för orten; men är n« 1 ståndsatt och vårdas med omsorg.
De bättre Landtägendoraarne ä|<?
Dannäs; Stora Gafle, Segerstad; slagteri Hårdhs fordna Stamgods, kantorp_ Anneberg, Schedingsnäs, Källeryd och det i Bönders hand fa^' na Patrongodset Svaneholm, \ Mo Härad är likt det nyssnämnde Wassbo.
Jordmånen består a’ mager örjord och sandmylla; också är åkerbruket i Mo Härad blott att anse som en binäring.
Skogsbruk och varu-transporten äro här att aOse för hufvudnäringar.
För Jönköping utgör detta fordom skogrika , ännu iche skoglösa Härad, både vedbod oell material-magazin, ty stadens bränsle och byggnadsämnen hämtas härifrån.
Genom Häradet löper s*°' da landsvägen mellan Jönköping och Götheborg.
Foror dessa bego^
Städer emellan tryta aldrig och utgöra för ortens allmoge en inkoiu5^ kalla, hvaraf ännu blott en ringa del flutit till Götha Canal.
Så läf>lje
Jönköping saknar egna farkoster och Wettern Ångfartyg, får val
Härad behålla sin frakt-förtjenst.
Den lifvas ock af det här belägg3 Nissafors, det andra i ordningen af Länets Jernbruk och Löwensköld5*3 Faraiilens Fideicommiss, hvars lifliga rörelse fordrar biträde icke bl°1^ af dess betydliga gods, utan ock af deli kringboende allmogen.
Baj”a^ dets största Herresäte Gundlaberg med underlydande hemman, possede^ ras numera af Bönder.
Qvarsebo
Postcontor är här inrättadt för Niss3' fors Bruks samt detta och Wassbo Härads beqvämlighet.
Utom den st°' la Nissan, som drifver Nissafors och flera grenar från nämnde å, genomskäres Häradet af en mängd mindre strömdrag, der qvarnverk, i synnefhet mångfaldiga Sågar, finnas öfverallt inrättade, 2:0 Invänarne.
Län äro, såsom Smålänningarne i allmänhet, ett Utstyrt folk.
Beror det på dem sjelfva att jaka eller neka, besvaras ?8I tillgörande propositioner oftast nied nej; men allmänna påbud och *Ungöreluer lydas utan knot och gensägelse.
Smålänningen är till lynjlet lätt och liflig, höflig och tjenstfärdig.
Mera trög och maklig är ['au i den del af landet, som gränsar till Östergöthlands Slättbyggd. älskar icke tunga Landtmanna-arbeten och hans lätta jord fordrar 1ens icke heller.
Hail är nog böjd för handel och vandel, särdeles i del af Wästbo, som gränsar till den handlande Westgöta allmenus bostad.
, Folkets moraliska oell religieusa bildning beror mycket af PresterS*apet.
J)er cJet är nitiskt, exemplarisk och sedligt, såsom det i allmänhet lyckligtvis är, der röja sig ock omisskänneliga tecken af en bält—■ J'e Ordning, en lugnare tidsanda:
Till allmänhetens bildning finnas dessUt°Ui Städernes Skolor och på Landtbygden äro särskilda Skol-inrättninlar i tjugofem men saknas i sjuttiofem församlingar.
Att likväl sedes*0rderfvet är, tyvärr, i tillvext, föranleder, bland annat, den årligen vettle Fång-personalen.
De vanliga Fång- och Correctionshusen förslå ptlnu icke att inrymma den.
Till detta Läns häkte inkomma månat3en omkring femtio personer att antingen befordras till ransakning }^r gröfre brott, eller ställas till Cancellie-förhör såsom lösdrifvare, elr Undergå ådömdt fängelse. , .
Folkmängdent genom Tabell-verket, som ingår från de Ecklesiastika Uctorijeterna och Tabell-Commisionen, upplyses säkrast förhållandet armed, men så vidt den kan beräknas af mantalslängderne, utgör Lääets nuvarande folkmängd i36,883 personer afbida könen, hvaraf65,060 rät* ^antalsskrifne och *71,823 Mantalsfrie.
Enligt 1828 års Femårs-Be^ Heise utgjorde folkstocken då 129,876 personen Deli har således uner de sistföi flutna fem åren ökat sig med 7,007 personer.
Bör denna stora tillvext af folkmassan glädja eller bekymra?
Dena fråga är icke lätt besvarad.
Det börjar nemligen visa sig att närings - medlen icke lillvexa i samma trion som folkmängden och ma» tror en nog mycket lättad delning af jorden, jemte minskade anspråk på besutenhet och laga försvar är» orsaker till en ökad både folkmängd och fattigdom.
”Med biträde af freden, vaccinen och potäterne har ina1* också i hög grad lyckats att stegra folkmängden, men ock att öfverfyM3 Landet med Backstugor.”
I ett enda fögderi, Norra och Södra Wedb* Härader, finnas x349 sådana och i många af dem flera än ett hushåll'
Man föreställe sig dessa hushåll, utan annan förmögenhet än sin arbets' kraft och deras öde när denna antingen tryter eller af grannarne ick® tillitas.
Backstufvu-sitlare åge sällan ett lefvande kreatur, om ic' ke en gris, och bela afkastningen af deras egna jordbruk är några tutt' lior potäter, skördade i den sandiga mark, der de fått uppsätta sina n^ sten.
”På detta sätt bär folkmängden stigit och stiger årligen, men 1 samma förhållande och i ett vida högre, stiger äfven armodet, och Ta' bell-verket förvandlas efter band till en Fattiglisla.”'
Men icke må det*3 beklagliga förhållande mycket tillskrifvas författningarne om jordas^' ten och besutenhet.
De ntkommo 1827 och hafva icke kunnat verka p^ ett tillstånd, som är långt äldre:
De angå oek blott den sjelf-ägancfe jo t' den, hvars innehafvare af allmogen befinna sig, sorn man nedanför* skall söka visa, i tämmelig! välstånd.
Den theoreliske Stats-Oeconome1* må emedlertid beprisa folkökningen huru myaeket som helst: det dock förlåtas den practiske, om lian, med hoppet alt krig och farsot^* uteblifva, förenar en viss fruktan, då lian-, örn än för närvarande bio1* i perspectiv, ser en öfverbefolkning som, arbets-och näringslös, i korrt' mande sekler står färdig till folkvandringar och emigrationer.
Man skall, som nyss nämndes, söka visa alt den jordägande allm0' gen är tamm ellgen behållen.
År iS3o innehade, såsom Taxeringsfängderne upplysa, Länets Ri^' dårskap och Adel ett jordvärde uppskaltadt till 2,4i7>7io K:dr, sorn, ert' ligt samma års Intecknings-protoeoller, var behäftad! med skuld 0* 1,102,786
R:dr eller 45f procent af värdet.
Ståndspersonerne i Löne* ägde, berörde år, jord, uppskattad tilt 1,318,694 R-'dr, belastad med e(t inteeknad skuld stor 631,775 Rcdr, eller 47! procent af värdet, hverén»0*’ Länets allmoge, med en jordmassa, värderad till 6*856,698 Rulr var' enligt nämnde års rnteckningsprotoeoller, skuldsatt för endast 906,49*
R:dr elter blott l3f procent af jord-värdet.
De serskilda folkklassernas ointecknade skulder, kunna naturligt?1* hvarken uppfattas eller tant rall er as» men troligt är att de stå * 1*^* — i3 — förhål lande som de inlecknade och då till det ofvannämnda kommer åtfr .an adelns uteslutande rättighet alt besitta Säterier upphörde, fyratioslu stycke» bebyggda Herregods och Sätesgårdar r länet, utgörande *e*lio hela mantal, kommit i allmogens händer, efter det de uuderlyande Frälsehemmanen, förut och sedermera gått samma väg; så är det längre ett problem, olan snarare ett axiom» att Länets besutna all. °8e eller Bonde-Slåud lyckligtvis befinner sig, som ofvan är sagdfc, * tämmelig! välstånd.
Detta aftar deremot dageligen och synbarligen i Såkallade högre Stånden, bland hvilka, med undantag af ännu qvarIarar*de verkelige godsägare, det högre Presterskapet oell löntagande .Pikets män, röjer sig mycken förlägenhet, särdeles hos ur tjenst gå ugne dilair- och C-ivil-Embetsmiin samt atulia Ståndspersoner a Landet» .°rt* med tjenstehjon måste bruka sina små, oftast skuldsatta, gårdar och . e vant sig att lefva som allmogen en utväg som dock slut ellgen mäste blågås om de icke skola aldeles gå under.
Man bär i det föregående med citations-teeken utmärkt några 1 ålita junkar ur det underdåniga betänkande Wexiö Consistorium afgifvit anjj^nde Fattigvården.
Utom de orsaker som verka utifrån att öka tigga'Sett håde på Landet och i Städerna» nemligen det obegränsade tillt “ndet för utfattige hjon alt bygga obetänkta äktenskap och för jordega®tt etablera Backstugusittare, de liberala åsigterne i frågor om laga tr ifV°r oc*1 behandling af lättingar, hvilka, emot den» nu först ej mera ^‘Unde Kongl.
Förordningen af den 3i Augusti 1819', icke kunde tvinjj till arbete om de icke tillika vöre öfverbevista tjufvar eller tiggare, . e der ändock icke ulan mångå och invecklade omgångar kunde förflylS u<r samhället lill arbetshusen, hvilket allt måhända ägde sin goda j
Utld i obestridliga theorier, fastän det motverkade administrationen af tel Pract*ska lofvet, antager berörde betänkande, med hvilket Läns-Stysen nu fgr an.jra gången sig förenar, ”äfven andra och inre orsaker» *1 bidraga- till fattigdomen och som måste sökas i sede me och fe/v bältet.