Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Län, hvilken, jemte om förmälande af behofvet utaf roteringsskyldighetens jemnare fördelning mellan stam- och hjelprotar, yrkat upphäfvande af alla, rörande planpenningar, hittills meddelade och ännu gällande föreskrifter samt utfärdandet af en ny författning, hvarigenom stadgades, att de, sorn hade husareller soldattorp på sina egor, skulle ega att, när sorn helst och utan hinder af upprättade föreningar., få torpen uppskattade till deras innehafvande värde, som borde beräknas i spanmål efter torpets beskaffenhet i dess ouppodlade skick; samt att öfrige delegare i rusthållet eller roten, hvilka icke hade tunga af torpet, vöre skyldige att af det qvantum spanmål, hvartill planen uppskattades, betala i mon af sin andel i rusthållet eller roten; i hvilken motion Andreas Bengtsson från Jönköpings Län instämt.
Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotten, som, i följd af erhållne remisser, berörde motioner, tillika med hvad åtskillige fiidderskapet och Adelns Ledamöter i anledning af Herr ilanokwardts förslag anfört, till gemensamt öfvervägande förehaft, få sitt utlåtande öfver dessa motioner nu vördsamt afgifva samt dervid, till en början, meddela upplysning om hvad, sorn i afseende å regleringen af planpenningar, stam-och utrotar emellan, blifvit i sednare tider tillgjordt samt om innehållet af d« författningar, som, för frågans bedömmande, torde vara nödige alt känna.
Sedan , i anledning af hos Rikets Ständer vid j812 års Riksdag väckt fråga om angelägenheten af ett efter tiderne mera lämpadt stadgande, rörande förhöjning af planpenningar, Rikets Ständer funnit med billighet och rättvisa öfverensstämmande, att hjelprotar borde vidkännas ett emot hemmantalet svarande deltagande uti alia de förrnoner, indeldte manskapet egde rätt att af rotarne fordra, hvaribland äfven borde räknas jordlega för torpen, mulbete, vedbrand och gärdselfång, och fördenskull hos Kongl. Majit i detta ämne gjort underdånig hemställan; så hade Kongl. Majit, i Nådigt Circulaire-Bref till
Dess vederbörande Befallningshafvande af den i3 öctober 1812, anbefallt dem att, med undantag af sådane rotar, der tilläfventyrs med Indelningsverkets tydliga innehåll kunde visas, att slamrotea blifvit ålagd ringare rotering, mot skyldighet att, utan ersättning af dess hjelprote, bestå ofvanuppräknade förmoner, söka befordra frivilliga öfverenskommelser emellan stam- och hjelprotarne om samma förmoners utgörande efter ortens förhållande och contracter, samt att, der ersättning kun - Stats- samt Ålim.
Besv:- ock Ekon.
Utxkvttens Utlåtande, N:o. 73'. 7 de komma att gifvas, densamma borde bestämmas i span mål eller andra varor, såsom mindre- underkastade- de föränd ringar, sorn ersättning i pen» ningar medförde;: oell skulle Konungens Befallningshafvande ega att, i fall godvillige öfverenskommelser icke kunde träffas, efter derom vid vederbörlig
Domstol föregången undersökning, sådäne ersättningar stam- och' hjelp» rotar emellan bestämma, DS- sedermera vid Riksdagen r8i5 hos Rikets Ständer ett närmare bestämmande af de afgifter, hjelprotarne vid indeldte Regementena borde betala till stamrotarner eller planpenningarnes jemkning till ett, efter dåvarande varupriser, 1'ämpadt belopp, blifvit föreslaget, hade Rikets Ständer, enligt underdånig skrifvelse af den r6
Maj 18‘ 15, i afseende på jord legans förvandling och ersättningarnes bestämmande, funnit endast Indelningsverket och Kneekte-eontracten böra tjena till grund1,- och ersättningen ej fastställas till annat än spanmål, eller deremot svarande penningar efter Länets markegång, så att,, i de orter, der Kneckte-contracten berättigade stamrotarne till någon vedergällning af hjelprotarne, denna ersättning borde utgå till samma belopp, sorn Kneckte-contracten och Indelningsverket utstakade, förvandladt i så mycken spanmål, hälften råg och hälften korn, sorn efter det årets markegång, då hvarje Regementes Kneckte-contract efter Indelningsverket upprättades , belöpte emot de i contractet utsatte penningar, hvarjemte Rikets Ständer ansett, att ej; allenast de stam rotar * hvilka, enligt Indelningsverket, vöre skyldige att, utan ersättning af hjelprotarne, bestå de soldaten tillerkände förmoner, utan ock de rotar, hvilkas soldattorp vid fastställde stor- eller enskiften blifvit utbrutne och planlagda på sådan gemensam mark, hvilken förut tillhört både stam-och hjelprotarne, äfvensom' de stam-rotar, hvilka något ständigt vederlag erhållit, vara till all ersättnings åtnjutande oberättigade, hvarförutan Rikets Ständer funnit, att rättighet till ersättning för den jordrymd, sorni tilläfventyrs, utöfver hvad Kneckte-contracten utsatte,, vid soldattorpen befunnes, icke borde ega rum.
Efter det vederbörande förvaltningsverk öfver denna Rikets Ständers underdåniga framställning blifvit hörde, hade Kongl. Maj:t, uti Nådigt Bref till Krigs- och Kammar-Collegierne af den 28 October 1817 tillkännagifvitf att då, i följd af ofvanberörde i8ra års Circulaire-Bref, inom Westerås och Örebro län öfverenskommelser blifvit afslutade om de ersättningar hvartill stamrotarne al sina hjelprotar vöre berättigade för hvad de förre &
Bes v.- och Ekon.-Vt shott ens Utlåtande, N:o 73. i torpjord, mulbete, gärdselfång oell vedbrand aflälo, samt denna öfverenskommelse (or Westmanlands
Län och Regemente, genom Kongl. Brefvet den 4 Oelober 1813, blifvit stadfästad och uti Örebro Län vid det, den 4 Januari 1815 hällne sammanträde med rotehållarne, ersättningens belopp i spanmål blifvit öfverenskommet och till utgörande för framtiden stadgadt, Kongl. Maj:t funne, hvad anginge Westmanlands och Nerikes inom dessa Län förlagde Regementen, böra vid hvad redan tillgjordt vore, förblifva; att uti Wermlands
Län och vid de derstädes förlagde Wermlands och en del af Nerikes Regementen Kneckte-contractet väl icke innehölle något bestämdt stadgande om soldattorps anläggning, utan endast att soldaten antingen skall med uthus och stuga förses eller hos rotebonden på gården inrymmas och derjemte erhålla visst i spanmål och matvaror årligen; men att likväl torp med egor dertill blifvit sedermera anlagde och, till följd af Kongl.
Circulaire-Brefvet af den i3 October 1812, öfverenskommelser för 3 års tid, eller till 1817 års slut, träffade rotehållarne emellan, om utrotarnes ersättningsskyldighet till stamrotarne; och då all annan eller så beskaffad grund för ersättningens bestämmande, som Rikets Ständer i underdånighet tillstyrkt, saknades, ansåge Kongl. Majit bäst, att, derest ej redan någon allmän öfverenskommelse blifvit träffad och af Kongl. Majlis
Befallningshafvande i Länet gillad, Landshöfdingen borde sammankalla de rotehållare, hvilkas Numer vore med soldattorp och dertill hörande jord försedde, för att höra dem om ett framtida bestämmande af den ersättning, delegarne i roten borde utgöra till den, å hvars egor soldattorpet vöre anlagdt; att, inom Skaraborgs och Elfsborgs Län med Dahlsland , samt inom dessa Län inroterade Skaraborgs, Westgötha Dahls och Elfsborgs Regementen, Kneckte-contracten ej utstakade något vederlag för soldattorpet, emedan det hemman, på hvars egor detta vore anlagdt, vid roteringen påförts mindre andel, i följd hvaraf och med tillämpning af Rikets Ständers 3'ttrade grundsatts, någon ersättning åt stamrotarne vid dessa tre Regementen ej kunde ega rum: att Kongl.
Majit, på enahanda grund, funne ersättning för jordlega ej kunna ifrågakomma inom Gefleborgs Län och Helsinge Regemente, der inga bjelprotar vöre stamrotarne anslagne, eller planpenningar genom Knecktecontract utstakade, inom Stora Kopparbergs
Län och Dal-Regeméntet, hvarest Stats- samt Allm Bese.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 7Z. 9 hvarest soldat-torp ej vore anlagda eller hjelprotar funnes, vid Westerbottens Regemente inom Wester- och Norrbottens Län, emedan torpen vore upptagne antingen på allmänning eller ock på rotens samfäld ta mark, samt vid Jemtlands regemente, af den grund, att genom det med orten stadfästade contract ej liera än endast en hemmansdel om hvarje soldat deltoge, och således inga utrotar vid detta regementet befunnes; att, vid Bobus Läns Regemente och Norra Bataljonen deraf, genom det den 20 September 1783 stadfästade contract, det vore utstakadt, huru mycken åker omkring soldattorpen borde finnas, äfvensom stadgadt, att den rotehållare, å hvars egor torpet blifvit anlagdt, borde undfå af med-intressenterne ersättning i penningar, efter öfverenskommelse, eller behörig undersökning samt stadfästelse af Landshöfding och Regements-Chef; samt att ehuru något fastställdt kneckte-contract för den år 1791, från Cavallen till Infanteri förändrade Bohus Läns Regemementes södra bataljon, ej funnes upprättadt, Kongl. Maj:t likväl, enär redan under den 24 Februari i Nåder förordnats, huru södra bataljonens soldater med torp skulle förses, och Landshöfdingen tillkännagifvet, att, till förekommande af tvister mellan stam- och utrotar, han den 1 Juni 1807 förordnat, det Kronofogde med två Nämndemän, efter anmälan och anställd besigtning å torpen i alla delegarnes närvaro, skulle, efter de af Landshöfdingen utstakade grunder, bestämma utrotarnes ersättning till stamroten i siid och hö, in natura eller efter markegångspris, och med rättighet för den med förrättningen missnöjde att, inom viss tid, hos Landshöfdingen anföra hervar, i Nåder ansåge bäst, att för Bohus Läns Regementes begge bataljoner vid hvad om hjelprotarnes ersättning till stamroten sålunda förordnadt vore, borde förblifva; att, i följd häraf.
Maj:t funnit den af Rikets Ständer gjorda framställning om planpenningar endast kunna ega rum vid Uplands Regemente inom Stockholms och Upsala Län, vid Södermanlands Regemente inom Nyköpings Län, vid Första Lif-Grenadier-Regemeniet inom Linköpings Län, vid Jönköpings Regemente inom Jönköpings Län, vid Kronobergs
Regemente inom Kronobergs
Län samt vid Calmare Regemente inom Calmare och Kronobergs
Län. hvilka 6 Regementens Kneckte-contract af den 13 Maj och 7 November 1685, den 26 Februari och 23 November 1686, den 1 Februari 1695 och den 4 November 1725 funnes öfverensstämma deruti, att till kneckletorpet skulle utom husen finnas en kåltäppa, ett spannland eller ett halft Bih. till R.
Prot. i845.
4 Sami 2 Afd. 17 Haft. 2 10 Stats- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.-Utslsottens Utlåtande.
N:o 73. tunnland åker, hälften till livart års utsäde, samt äng till två 'sonimarlass hö, men i Östergöthland till 1 i/a lass hö årligen, utan ock deri, att det hemman i roten, på hvars egor knecktetorpet med ofvannämnde lägenheter lage, skulle af sine rote-intressenter erhålla Tre Daler Kopparmynt, eller En Daler silfvermynt, samt i Östergöthland Sex mark silfvermynt om året i vederlag, likväl med förbehåll, inom Stockholms, Upsala och Nyköpings Län, att, så vida det hemman der kneckte-stugan vore uppbyggd, bestode af bättre och märkeligare förmoner, något vederlag för torpet ej egde rum, och derjemte i Nyköpings Län, att, om ett helt och ett halft hemman stöde tillsammans i roten, det hela icke eller åtnjöte något vederlag.
Vid bestämmandet alltså af planpenningarnes rätta värde den tiden, de utsattes, och vid jordlegans hänförande dertill, funne Kongl.
Maj:t, de vid indelningen i planpenningar föreskrifne
Tre daler i det närmaste svara emot Tio och Tvåtredjedels kappar spanmål, och pröfvade fördenskull skäligt förordna, att vid nämnde regementen planpenningar, i de händelser de enligt Kneckte-contracten borde utgå, och behöriga öfveienskommelser till ett annat förhållande icke föranledde, skulle af hjelp-eller utrotarne samfäldt och i nion af deras andel i roten till stamroten erläggas med Tio och Tvåtredjedels kappar säd, hälften råg och hälften korn, eller med penningar efter markegång, men i Östergöthland endast med hälften deraf eller Fem och en tredjedels kappar spanmål; att, vidkommande åter den af Krigs- och Kammar-Collegierne väckta fråga om bestämmandet af ett visst vederlag i spanmål åt stamroten för åt soldaten lemnade gärdselfång, vedbrand och mulbete för hans kreatur, Kongl. Maj:t, enär af Rikets Ständers sednare framställning i detta ämne ej inhemfades. att dessa soldatens förmoner borde ingå i den af Ständerna önskade föreskrift för jordlegans förvandling till spanmål, ansåge så mycket mindre lämpligt att härutinnan något förordnande meddela, som i allmänhet icke endast stamroten dessa förnödenheter för soldaten tillsläppte; och slutligen, att Kongl. Maj:t ej funne nödigt att, på sätt Rikets Ständer önskat och Collegierne jemväl hemställt, utfärda något ovillkorligt påbud derom, att den jord, soldat-torpen utöfver kneckte-contractet innehade, borde utläggas, emedan derigenom en rubbning uti de emellan rote och soldat möjligen träffade öfveienskommelser eller afhandlingar skulle åstadkommas.
Derefter och i anledning af hos Rikets Ständer vid 1823 års
Riksdag väckte frågor om en billig jemkning af de olika onera, som träffade stamrote vid de indeldte Regementena emot hvad hjelproten till soldatens underhåll Stati- samt Allm.
Besvärs- ock Ekonomi-Utskollens Utlåtande, N:o 73, 11 ©eli försörjning bidroge, hade Rikets Ständer, som inhemtat hvad i detta hänseende genom ofvanberörde Kongl. Bref af den 13 Ocfober 1812 och 28 October 1817 tillgjordt blifvit, hos Kongl. Majd i underdånighet anhållit, att Kongl. Maj:t i Nåder ville låta i de Län, der stridighet om planpenningars utgörande ännu kunde uppstå, förständiga Dess Befallningshafvande att, i likhet med hvad under den 13 October 1812 blifvit i Nåder föreskrifvet, söka befordra frivilliga öfverenskommelser emellan stam- och utrotarne om de ifra— gaställda förmonernes utgörande efter ortens förhållanden, contracter m. m., eller, der sådana öfverenskommelser icke kunde trädas, i Nåder påbjuda, att med soldatens afgång, den jord torpet utöfver Kneckte-contractet innehade, borde utläggas och till liemmansegarnes disposition återgå, då all fråga om planpenningar utöfver kneckte-contractet derefter förfölle, utan rubbning af de mellan rote och soldat möjligen träffade öfverenskommelser.
Eldigt Nådigt Bref af den 15 Mars 1826, hade Kongl. Maj:t godtfunnit i Nåder bifalla, att, utom hvad sednast rörande planpenningars erläggande vid indeldta Infanteri-Regementena genom Kongl. Brefvet den 28 October 1817 blifvit stadgadt, Kongl. Majds Befallningshafvande i de Län, der stridighet om planpenningar ännu kunde uppstå, skulle, såsom Rikets Ständer i underdånighet föreslagit, ega att, i likhet med hvad under den 13 October 1812 blifvit i Nåder förordnadt, söka befordra frivilliga öfverenskommelser emellan stam- och utrotarne om de ifrågaställde, soldaten tillkommande, förmoners utgörande efter ortens förhållanden och contracten m. m.; hvaremot, beträffande Rikets Ständers underdåniga hemställan om påbjudande, att, der sådan öfverenskommelse icke kunde träffas, vid soldats afgång, den jord, torpet utöfver kneckte-contractet innehade, borde utläggas och till hemmans-egarens disposition återgå, Kongl. Maj:t icke funnit ett så beskaffadt allmänt påbud vara lämpljgt eller nödigt, enär redan, i händelse inkräktningar af soldaten vid deras boställen blifvit gjorde eller göras utöfver det, som i kneckte-contracten eller förordningarne bestodes, Kongl.
Resolutionen på Allmogens allmänna besvär af den 28 Juni 1731 uti öde punkten föreskref, att utläggning deraf borde ske, och det alltså tillhörde Kongl. Majds Befallningshafvande att, då någorstädes klagan öfver obehöriga inkräktningar fördes, deröfver, sedan nödig andersökning föregått, i hvarje lall efter förhållandet och omständigheterna sig lagligen utlåta. 12 Stats- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.-Ulskottens Utlåtande, N:o 73.
Efter att salunda hafva redogjort för hvad rörande planpenningar i sednast utfärdade författningar stadgadt blifvit, gå Utskotten att besvara de i ämnet nu väckte motioner.
Härvid få Utskotten tillkännagifva, a tt de, lika med motionärerne, anse berörde författningar, syrinerligast så vidt genom desamma bestämmes ett vist varde å den ersättning, stamrotarne vid en del indeldta Regementen skola för upplåtande af torpjord åt soldaterne af sine hjelprotar uppbära, icke hafva medfört den jemkning mellan stamoch utrotarnes i denna del af roteringsbesväret åliggande ömsesidiga skyldigheter, som varit åsyftad och af behofvet påkallad; men då Utskotten således erkänna, att ytterligare åtgärder för beredande af en sådan jemkning erfordras, äro Utskotten, i afseende å medlen dertill, af skiljagtiga tankar nied motionärerne.
Utskotten anse nemligen — och hemta dertill jemväl stöd af Rikets Ständers, enligt hvad här blifvit omförmäldt, uttryckta åsigter, — att grunden för bestämmandet af stam- och utrotars ifrågavarande skyldigheter bör sökas i Regementenas kneekte-contracter, hvilka äfven utstaka de förmoner, soldaten i förevarande hänseende eger af roten utbekomma.
Hafva dessa af en eller annan orsak ökats utöfver kneckte-contractets lydelse och liar sådant skett till föllust för stamroten, så synes antingen denna tillökning böra återgå, eller stamrotarne äfven å sin sida erhålla tillökning i den enligt sagde contract dem tillkommande ersättning af utrotarne, hvilka ingen förlust drabbat.
Hvad angår indragningen af de ökade förmonerne för soldaterne, så har vid flere tillfällen öfverklagats de inkräktningar å stamrotens enskilda eller rotelagels gemensamma mark, med hvilka soldaten ökat torpets ego-område.
Redan år i^Zi förordnades, att inkräktningarne skulle utläggas; men en sådan föreskiilt synes hafva blifvit utan väsendtlig påföljd, helst genom Kongl. Brefvet den 11 Juli i^So det blifvit soldat eller dragon, under vissa vilkor och bestämmelser, tillåtet att vid sitt torp verkställa uppodlingar af jord, utöfver hvad honom rätteligen tillkomme.
Dylika inkräktningar eller odlingar, vare sig att de skett med eller utan vederbörligt tillstånd, hafva emedlertid sannolikt ingått i beräkning vid uppgörandet af legovilkoren mellan rotehållare och soldaten, åtminstone å de sednares sida, och synas således icke kunna, så framt lego-contraelet skall hafva bestånd, utläggas, förrän då numret blifver ledigt.
Vid dylikt tillfälle kunna de af den afgångue soldaten utöfver contractet innehafde förmoner återkallas, men sådant skall vid numrets recruterande otvifvelagtigt verka till förhöjning i legan, lönen eller hemkallet.
Då det likväl är både stam- och utrotarne, som, i mon af hvarderas andel i roten, utgöra legan och aQöningen för soldaten, syses det böra på dem Stats~ samt Allm. Besv.- och Ehon.-Utskottem Utlåtande, N:o. 73.
13 gemensamt ankomma, huruvida antingen den nya soldalen må tillträda torpet med de förmoner, utöfver K neck te-contractet, af hvilka den afgångne soldaten varit i åtnjutande, eller om dessa skola indragas, och stam- och utrotarne hellre underkasta sig ett högre legomål.
I förra fallet anse Utskotten dock billighet och rättvisa fordra, att, då de i kneckle-contracten bestämda samt i sednare tider uti spanmål valverade planpenningar antagas motsvara den förminskning i ego-område, stamrote genom soldattorpets anläggning på dess mark tillskyndats, de af soldaten tid efter annan gjorde inkräktningar och odlingar, som ytterligare förminskat berörde ego-område, varda efter uppskattning stamroten af utrotarne godtgjord.
Det är med stöd af hvad Utskotten sålunda yttrat, som Utskotten lå vördsamt föreslå : att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet begära, det Kongl. Maj:t täcktes öfver den i Kongl. Brefvet den 28 October 1817 meddelda föreskrift angående planpenningarnes beräknande vid vissa Regementen till Tio och Tvåtredjedels kappar säd, eller med penningar efter markegång, meddela den Nådiga förklaring, att, derest i detta hänseende frivilliga öfverenskommelser stam-och utrotarne emellan, på sätt med Kongl.
Circulaire-Brefven den i3 October 1812 och r5 Mars 1826 åsyftas, icke kunna träffas, berörde quantum spanmål, eller dess markegångsvärde i penningar, må anses motsvara den ersättning, kneckte-contracten tillförbinda hjelp- eller utrotar att till stamroten erlägga för dea jord stamroten till soldattorpet afstår, samt att, om torpet
Önnes innehafva jord eller andra förmoner utöfver contractets föreskrift och rote-interessenterne icke anse utläggning af jorden och indragning af förmonerne böra verkställas, utrotarne då skola med stamroten, efter hvarderas andel i roten, deltaga i detta kneckteeontractet överskjutande roterings-besvär, och, i följd deraf, stamroten af utrotarne erhålla den ytterligare ersättning derför, hvartill, elter skeende behörig uppskattning, stamroten må finnas berättigad.
Af Herr af Harmens: ”Rikets Ständer hafva vid Riksdagarna åren 1815 och i823 för sin del förklarat, att reglering af planpenuingarna ber - 14 Stats- samt Allm. Best.- och Ekon.-U(skottens Utlåtande, N-.o 73. de bestämmas, endast på grund af Kneckte-contracten och såsom ersättning förden jord, hvilken stamroten vöre skyldig upplåta till kneckte-torp, samt att hvad soldaten derutöfver innehade, i följd af contrakt eller annorledes, borde till stamroten återgå; hvarjemte Rikets Ständer i underdånighet anhållit, att Kongl. Maj:t täcktes utfärda en allmän förordning, sorn äfven i sistomnämnde afseende borde tjena till efterrättelse.
För alt afhjelpa de vid ofvannämnde Riksdagar öfverklagade olägenheter, utfärdades Kongl. Förordningen af den 28 October 1817, som bestämmer hjelprotens afgift till stamroten till Tio Tvåtredjedels kappar säd, mea i afseende på den andra delen af frågan förklarades, att ”Kongl.
Maj:t icke funnit ett så beskaffad allmänt påbud vara lämpligt eller nödigt, enär redan, i händelse inkräktningar af soldaten vid deras boställen blifvit gjorde eller göras utöfver det, som i kneckte-contracten eller förordningar bestodes, Kongl. Resolutionen på Allmogens besvär af den 28 Juni 1781 uti 5:te punkten föreskref, alt utläggning deraf borde ske, och det alltså tillhörde Konungens Befallningshafvande att, då någorstädes klagan öfver obehöriga inkräktningar fördes, deröfver, sedan nödig undersökning föregått, i hvarje fall efter förhållandet och omständigheterna sig lagligen utlåta.” Häraf är tydligt, att båda Statsmagterna, alltifrån kneckte-contractens upprättande, varit euse derom, att stamroten icke borde upplåta åt soldaten mera jord, än nämnde contract derföre bestämmer, och tillämpningen af denna grundsatts är, efter min öfvertygelse, af största vigt och nytta för rotehållare i allmänhet och det enda sätt att förekomma tvister emellan Rote-interessenterne om den ersättning, den ene bör utgifva till den andre.
Då en recrut antages och torpet innehafver den egovidd, kneckte-contractet föreskrifver, har stamroten uppfyllt sitt åliggande, och om rote-interessenterna finna för godt att derutöfver i ett eller annat afseende tilldela soldaten några förmoner, fördelas dessa på hela roten i mon af hemmantal, och någon stridighet kan icke uppstå.
Om deremot Kongl. Maj:t oeh Rikets Ständer skulle gilla de sammansatta Utskottens åsigt och den begärda förklaringen af 1817 års Förordning utkomma, uppväckes icke allenast tvister’ inom hela Rotehållet om förklaringens tillämpning, i afseende på nu gällande contracter, utan då nya contracter skola upprättas, måste de stridiga interessena inom roten framkalla motsatta påståenden, sorn slutligen endast kunna slitas genom rättegångar, värderingar, härads-syner och besigtuingar.
Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-U tskottens Utlåtande, N:o 74. 15
På de skäl, jag här ofvan anfört, afstyrker jag den underdåniga skrifvelsen, icke allenast såsom ”olämplig och onödig”, utan såsom för Rotehållare förderflig, så väl i fredstid som serdeles då soldaten är commenderad och roten är skyldig att sköta soldat-torpet, hvilket i egovidd någon gång motsvarat i/8:dels manta], just iden provins, motionären bebor.
Det missförhållande, hvilket i detta fall kan ega rum, beror det på stamroten att afhjelpa, i stöd af gällande författningar och Statsmagternas vidare inblandning häruti blir endast för saken skadlig.
Ju mera rättvisan omgifves af irrgångar desto svårare att åtkomma,” I ofvanstående reservation hade Herr L. G. Celsing instämt.
Ank. till Erp.-Utsk. d. 5 Mars, kl. 6 e. m. 11 låtande, i ättledning af väckt fråga om upphäfvande af skyldigheten för rust- och rote-hällare att förse Ryttaren eller Soldaten med torp.