Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Desv, och Occon.-L tskotlets Betänkande N.-o 10S. 7 de lärdas språk, torde bibehållas; — att, då i allmänhet, genom den mindre goda latin, som framställes under dispulations-acler, ämnet snarare försänkes i mörker än upplyses, hvarje speciminanl måtte ega frihet utgifva och försvara sin disputation på Svenska, dock med lemnadt tillstånd, att, om han så önskar, jemväl begagna latinska språket; — alt, då intet bestämdt stadgande finnes, angående de kunskaper, hvilka böra egas af dem, som taga Magister-graden, men följden häraf blifver, att en yngling, som icke är begåfvad med desto större snille, antingen måste använda 6 lill 10 år af sin bästa tid, för att ofullständigt lära litet i hvarje lärdomsgren, eller ock genom ansträngning och studerande blifva till helsa för lifstiden förstörd, det af sådan orsak vore af nöden, att vissa pensa bestämdes för denria grad, på så sätt, att de döda språken något litet finge flyttas åt sidan, för alt lemna rum åt solidare vetenskaper; samt att, då det kunde få antagas, det en yngling, som väl grundlagt sina studier i skolan och gymnasium, borde kunna reda sig, så väl med explicerande af de Latinske Auctorerne, som i uppfattningen af Euclidis Elementa och den högre och lägre Aritlimétiken, det förtjenade en närmare undersökning, huruvida icke, till beredande af tillgång för Läroverkens andra behof, vissa professioner kunde sammanslås, såsom t. ex. Eloqventiac-professionen med den uti Este-i thillén och Malheseos-professionen med den uti Astronomien.
I sammanhang härmed har Hans Jansson, under anmärkning af det olämpliga deruti, att uti i Sect, 7 Cap. 2 §■ af 1820 års Kongl. Skol-Ordning finnes 'bestämd en plikt, utgörande värdet af 1 tunna råg, hvartill den lärjunge är förfallen, som utur Skola afgår, men sådant icke anmäler inom 14 dagar efter den termins början, ela han sist begagnat undervisning derstädes, — föreslagit, att stadgandet om denna plikt mätte komma att upphöra, samt §, derefter rättas.
Utskottet bar tagit denna framställning i behörigt öfvervägande; och hvad först vidkommer de af Hans Jansson, i afseende å vissa delar af allmänna Undervisningsväsendet föreslagna förändringar, så enär desamma innefatta ämnen, hvilka dels redan utgjort föremål för granskning af den Comité, som varit nedsatt till öfverseende af Rikets Undervisningsverk, och hvars till Kongl. Maj:t, under den 20 December 1828, afgifne underdåniga Betänkande ännu är beroende af Kongl. Mapts
Nådiga pröfning, dels stå i strid med vilkoren för en verklig academisk bildning, så hemställer Utskottet, att Hans Janssons härom gjorde förslag icke måtte lill någon Rikets Högloflige Ständers åtgärd föranleda. s Allm.
Bcsi<. och Occon -Utskottets Betänkande N.o io5.
Men hvad deremot beträffar den af Molionairen väckta fråga om upphäfvande af det uti ofvanåberopade §. af Kongl. Skol-Oi dningen förekommande stadgande, att lärjunge, som icke inom 14 dagar efter deri termins böljan, dä han senast begagna! undervisningen, anmäler sig till entledigande ur Skola, skall derföre böta värdet af i tunna ftig, sä, enär höler i berörde fall icke synas vara lämplige eller äudamålsenlige, tror Utskottet sig böra tillstyrka Kikels Högloft.
Sländer, att hos Kongl. Majit göra underdånig hemställan derom, alt det i i:sta Sect. 7 Cap. 2 §. af 1820 års Kongl. Skol-Ordning bestämda ansvar för lärjunge, som underlåter inom utsatt tiri göra anmälan om slutande skolgång, måtte till all kraft och verkan förfalla.
Hvilket dock lill Kikets Högloft.
Stockholm den 20 Aug. 1 So - lsbo 106.
Ank. till Exped.-Utskottet den 21 Augusti.
Utlåtande, i anledning af vädd fråga om uppJulfvande af allt tvång i afseende på skyldigheten att till vissa Bruk försälja eller leverera kol. Hedervärda Bonde-Ståndet har lill Utskottets åtgärd remitterat Riksdagsfullmägtigen Daniel Danielssons från Örebro Län lill Ståndet ingifne memorial, af innehåll, alt, ehuru skattefrälse hemmansegare blifvit, genom Kongl. Förordningen den 21 Februarii 1789, försäkrade om fri disposition af deras skogar, äro de likväl, genom Kongl. Brefvet den i5 Julii 1802, samt Kongl. Kammar- och Bergs-Collegiernas derpå grundade Circulaire d. 27 Oclober samma år, förbudue, att afföra skog eller kol till någon annan än den, som eger skatterätten, när denne, efter gångbart pris, derföro betalning erlägger; att detta gångbara pris, hvars bestämmande, vid uppLommande tvist säljare och köpare emellan, sker enligt föreskrifterne i Kongl. Brefvet den 17 December 1806, ej alltid kan till vederbörandes ömsesidiga belåtenhet regleras, utan olägenhet för den ena eller andra, i nion af Allm.
Bcsv. och Occon.-Ulshotlets Utlåtande AT:o 106. 9 af det beroende af hvarandra, deri Löpare och säljare sig befinna, men sorn vanligen länder den senare till förfång; alf, då en fri skogs- och kol-försäljning skulle bereda både hemmans- och ränté-egares ömsesidiga fördelar, fann Molionairen sig föranlåten, äfven med slöd af den mera liberala anda, som, i afseende på näringarne, i senare lider synis göra sig gällande, all framställa den önskan, att alla de Författningar, som, i förberörde afseende, på något sätt inskränka frälse hemmans-egares fria disposition öfver sina skogar, malte till vidare kraft och verkan upphöra; uti hvilken framställning Riksdagsfullmägligen Hans Jansson från Elfsborgs
Län sig förenat, med afseende på sin hemort, der vissa district eller fredsmilar äro utstakade och vite utsatt för den, som å andra än bestämde ställen försäljer sina kol. Utskottet har, vid behandling af detta mål, inhemtat, att en lika beskaffad fråga vid sista Riksdag varit väckt och pröfvad af Oeconomie-Utskottet, hvars Utlåtande N:o 106, (j8 Sami. 1 Band. af Bihang lill RiksSlåndens Protocoilj), deruti afslag å motionen blifvit tillstyrkt, vunnit samtlige Riks-Ståndens bifall.
Utskottet har, såsom skäl för sitt afstyrkande, anfort; att hvad Bergslagsskogarne beträffar, så finnes, förhushållningen med desamma, tid efter annan Författningar utkomne, hvarigenom deras innehafvares rättigheter och skyldigheter blifvit, i och^för Bergsbrukets upprätthållande, utstakade; att, i afseende på de skogar, hvilka inom Bergslagsdistricten finnas, tillhörige hemman, som icke äro i hylleblåsningen inroterade, eller Bergsbruk idka, så vore kolförsäljningen i allmänhet lika fri och oberoende, som den är från skattehemman på landslagen, så vida icke, genom åtaganden vid anläggningar af Bruk och Bergverk, eller ingångne Contract, förbindelser uppkommit för den ena eller den andra, att endast på vissa ställen kolen afyttra; att befarad olägenhet och godtycklig behandling vid prisbestämmelsen ej synes kunna inträffa, sedan 1806 års Kongl. Bref föreskrifvit, ej blott sättet för pi öfning af köpares och säljares rätt och anspråk, utan ock anvisning, att i blifvande beslut söka ändring; att, vidkommande förd klagan öfver de serskilde föreningar, Bruksegare emellan, om kol-districten, så har Kongl. Maj;t, i nyssnämnde Nådiga Bref, förklarat, att de kol-district, som äro lagligen erkände och stadfästade, icke böra någorstädes upphäfvas; men i händelse andra föreningar skulle finnas, hvilka ej ega samma helgd, och hvilka kunna anses på något sätt leda till de kolandes förfång, är det desse obetaget, att i laga ordning söka rättelse, till Bih. till R.
Fröt. 1834. 8 Sami. 2 so\de Häftet. 10 Allm.
Bcsv. och O teon,-Utskottets Utlåtande N.o 106. afskaffande af bevisliga oordningar; och att Kongl. Förordningen om skogarne i Riket den i Augusti i8o5, i 76 §., uttryckligen stailgar, att alla, så väl krono-skaltc, sorn Iiälse-skatte, genuin samma Författning förunnade föfmonér icke i någon måtto skola minska eller förändra den rättighet till kolfång och andra -skogsföruödenheter, som Bruk och Bergverk, efter de dem förunnade Resolutioner, ega och hitintills vanligen åtnjutit.
På dessa skäl, dem Utskottet till alla delar gillar, och då förevarande ämne egentligen afser rättsförhållanden enskilde personer eller samhälligheter emellan, hvilka ej utgöra föremål för Rikets Högh Sländers pröfning eller bedömande, får Utskottet vördsamt hemställa, att ifrågavarande förslag, om upphäfvande af allt tvång, i afseende på försäljning oph leverering af kol till vissa Bruk, må af Rikets Högloft.
S änder lemnäs utan afseende.
Hvilket dock, jemte en Ledamots serskilda mening, Rikets Högloflige Ständers närmare bedröfvande vördsamt underställes.
Augusti i834* Reservation af Olof Olofsson från Östergöthland:
''Allmänt erkännes och beklagas den svåra belägenhet, samt deraf följande obelåtenhet och vantrefnad, hvari den bål dt beskattade mindre jordbrukaren merendels sig befinner; men sällan undersöker man orsakerne dertill, och, då någon sådan blifvit uppgifven, för att höfvas, förkastar man, utan närmare pröfning, den gjorde framställningen, nöjd, om man, ur flydda liders digra Riksdags-docuinenter eller andra olliciela handlingar, kan låna några rader, för att rättfärdiga sitt förfarande.
Utskottets förslag lill Betänkande öfver den väckta motionen, angående en fri kolförsäljning, synes ytterligare bekräfta denna sanning.
Motionairen har tydligen ådagalagt och visat de så väl för räntegifvare och räntetagare ömsesidiga, som för det allmänna vigtiga fördelar, hvilka skulle beredas och vinnas, genom den för skatte- och frälse-skatle hemmansegare yrkade frihet vid försäljningen af sina skogs-producter och deras, på gällande Lagar och Författningar, dertill grundade rättighet.
Utskottet har ej en gång sökt vederlägga dessa förhållanden, utan, under åberopande af till en del åldriga och bristfälliga undantags-stadganden, förklarat den väckta frågan, såsom egentligen afseende rättsförhållanden enskilde personer och samhälligheter emellan, böra lemnäs utan afseende.
Besv. och Ocean-Utskottets Utlåtande N\o loj.
När skola då någonsin några nyttiga reformer hörja, några för det allmänna fördelaktiga och båtande åtgärder kunna vidtagas, om äldre obilliga Författningar ej kunna undnnrödjas och lemna rum ål föiändringar och förbättringar?
Och tillhör det ej oss, är det ej vår oefteigifliga pligt, att uppdaga bristerne, och söka verka för förbättringarnel Jag tror, att vi både kunna samt böra det.
På sådan grund, och då jag är fullt öfvertygad om nyttan och nödvändigheten af den föreslagne fria skogs- och kol-försäljningen, under iakttagande af ränle-egares rätt alt tillse det ränle-gifvarens hemman derigenom icke förstöres, yrkar jag, att underdånig anmälan måtte hes Kongl. Maj:t göras, för upphäfvande af de hinder, hvilka uti gällande Författningar möjligen kunna finnas emot en sådan frihet.
Ankom till Exped.-Utskottet elen 20 Augusti.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om behof vet af förändrade stadganden, i afseende på Tullafgifterne ä från Finland och Ryssland till Sverige inkommande varor.
Herr Santesson} B. H., har, uti ett till Vällofl. Rorgare-Ståndet ingifyet memorial, sora till detta Utskott blifvit remitteradt, anfört, alt vid den behandling, som frågan om reglerande af Tullafgifterne kora att undergå, borde jemväl tagas i betraktande de serskilde förmoner Finland och med detsamma Ryssland, såsom derifiån omöjligt att åtskilja, njuta för handeln på Sverige; och då tractaten med nämnde främmande magt under innevarande år tilländagått, ville
Motionairen fästa uppmärksamheten på angelägenheten deraf, att berörde tractat på enahanda vilkor ej ytterligare förlängdes, till skada i flere afseenden för landets egna näringar, hvilka numera kunna fylla, med egna producler, hvad som fordom måste, serdeles för hufvudstadens behof, hemtas från Finland, under det ökade tillfällen till afsättning, i senare tider lättade genom förbättrade communications-anstalter, erfordras för Rikets jordbruk, boskapsskötsel, skogshushållning m. in. UlskottPt har, vid behandling af delta mål, inhemtat, att flere motioner, angående Tullen å från Finland inkommande varor, vid denna Piiksdag redan blifvit af Rikets Ständer pröfvade och afgjorde ] I Allm.
Besv. och Oecon.-Utskottets Betänkande A':o 108. så att Rikets Ilöglofl.
Ständer, med bifall till livad Bevillnings-Utskottct, i afgifvet Betänkande N:o 10, tillstyrkt, och på sätt underdåniga Skrifvelsen, N:o 47 den *7 nasti.
Junii, närmare innehåller, beslutat, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det hädanefter icke något serskildt undantag för Finland måtte ega rum, utan detta land vara underkastadt samma tull— afgifter, som i allmänhet blifva af Rikets Ständer å inkommande varor bestämde.
Vid sådant förhållande, och då frågan sålunda redan är afgjord, anser "Utskottet Herr Santessons ifrågavarande motion ej påkalla någon Rikets Höglofl.
Ständers vidare åtgärd.
Hvilket till Rikets Högloflige Ständers, närmare bepröfvande vördsamt öfverlemnas.
Stockholm den 20 Augusti 1834* K:o 108.
Ankom till Exped.-Utskoltet den 20 Augusti.
Betänkande, i anledning af väckt fråga om inrättande af en Skola i stadén Borgholm.
Uti memorial, som från Högvördige Preste-Ståndet blifvit till Allmänna Besvärs- och, Oeconomie-Utskottets Utlåtande remitteradt, har Herr ContractSrProsten Ahlqvist anfört, att Öland, sorn, på i3 mils längd, eger en folkmängd af emellan 29 och 3o,ooo personer; hittills är i saknad af någon allmän undervisnings-anstalt, hvilket vore så mycket mera olägligt, som högst få föräldrar kunna låta sina barn begagna Läroverken i Calmar, så vida de ej skola äfventyra barnens helsa och lif, under den höst och vår oftast vådliga, samt vissa tider på året helt och hållet afbrutna communicationen öfver Calmar sund; hemställande Herr Prosten, på dessa skäl, att en allmän Skola med en Rector, en Collega och en Apologist måtte inrättas i Borgholms stad, sorn är belägen nästan midt på Öland, och der ett Lärohus säkerligen, utan synnerlig kostnad, skulle kunna genom provincens biträde erhållas.
Utskottet liar tagit i öfvervägande denria sålunda gjorda; framställning;; Allm.
Besv. och Occcn.-Vtskollets
Utlät ande IV:o log. 12 och som i afseende å närvarande fall inträffar dél serskilda förhållande, dels' att Öland hefinnes i fullkomlig saknad af undervrsnrngs-anslalter, samt alt det för invånarne derstädes tidtals är med svårigheter och fara förenadt, att låta sina harn besöka de på fasta landet befintliga Skolor, dels att fråga om någon Skolinrättning på Öland icke förevarit, hvarken hos den af Kongl. Majrt till öfverseende af Rikets .Undervisningsverk nedsatta ‘Comité, eller hos senast församlade Revision öfver Elementar-läroverken, anser sig Utskottet böra tillstyrka Rikets HöglofL Ständer, att, uti underdånig Skrifvelse, fästa Kongl. Maj.-ts Nådiga uppmärksamhet på ifrågavarande ämne, med underdånig anhållan, alt, sedan Calmar Stifts styrelse blifvit hörd, samt Ölands invånare jemväl lern näts tillfälle alt sig yttra, desse senare i afseende å kostnaden för en skolbyggnads uppförande, Kongl.
Mapt täcktes, i sammanhang meri den föreslående allmänna regleringen af Rikets Undervisnings-verk, företaga frågan ota inrättandet af en Skola i Borgholm.
Hvilket dock till Rikets Högloft, Ständers närmare pröfning öfverlernnas.
Stockholm; den 20 Augusti 1834* N:o 109.
Antom' till Expeil,-U(skottet den 20 Augusti.
Utlåtandej i anledning af vackt motiony om inrättande af en Apologist-Skola i Borås.
Borgare-Ståndet har till Utskottets Utlåtande öfverlemnat ett af Hr C. G.
Rydin till Ståndet ingifvet memorial, hvaruti han, under anförande af det olämpliga deraf, att Borås, ehuru af städerne inom Skara Stift den folkrikaste, endast är försedd med en så kallad Pedagogi, då likväl flera andra städer inom samma Stift ega Lärdoms-Skolor, samt, med framställning i öfrigt af stadens verkliga behof af en förbättrad Skol-inrättning, yrkat, att Rikets Högh Ständer måtte, oberoende af den föreslagna allmänna regleringen af Rikets Undervisningsverk, serskildt vid detta Riksmöte;, företaga 14 Allm.
Eesv. och Oecon.-Utskottels Betänkande ,N:o Ho. frågan om uppl)jelpandet af Skolan i Borås, hvilken Molionairen ansåg lämpligast böra blifva en Apologist-Skola med 3:ne Lärare.
Under handläggningen af berörde motion, har Utskottet tagit kännedom af det underdåniga Utlåtande, sorn senast församlade Revision till öfverseende af Rikets Elementar-Lärovei k, under den i3 December i832, till.
Maj:t afgifvit, samt deraf inhemta!, att Revisionen, i sammanhang, med ett förslag till allmän reglering af Elementar-läroanstallerne i Riket, bos Kongl. Maj:t i underdånighet tillstyrkt, alt en Apologist-Skola, bestående af 3;ne classen, måtte i Borås blifva inrättad.
Frågan om en ändamålsenligare Skol-inrätlning i nämnde stad utgör således redan föremål för Kongl.
Majcts Nådiga uppmärksamhet, samt lärer icke undgå att blifva behörigen pröfvad i förening med öfrige, undervisningsväsendet rörande ämnen.
Och då, vid sådant förhållande, en framställning härom af Rikets Högloft.
Ständer, enligt Utskottets tanka, är helt och hållet öfverflödig, samt i allt fall icke torde böra föranleda till någon skyndsammare förändring af Skolan i Borås, än som af den allmänna regleringen blifver en följd, finnér Utskottet sig sakna skäl att till motionen tillstyrka bifall.
Hemställandes dock sådant till Rikets Högloflige Ständers egen ompröfning.
Stockholm den 20 Augusti 1834- N:o no.
Ankom till Exp.-Utskottet den 20 Aug.
Ytterligare Betänkande, i anledning af väckta motioner om förändrade stadganden, i afseende på skeppsegares åliggande att uttaga sä kallade Fribref och Turkiske pass. Utskottets i ämnet afgifne Betänkande N:o 18, har af Högvördige Preste-Ståndet den 10 sistl.
April, i de aine punkter, deri något förändradt stadgande ej tillstyrktes, blifvit bifallet, men i 3:dje punkten, hvarigenom en föi längd tid för Fribrefvens giltighet åsyftades, afslaget; deremot samina Betänkande af öfrige respeclive Riks-Slånden blifvit lill Utskottets för - Allm.
Desv. och Oecon.-Ulshotiels Betänkande N.o 110. i5 nya de pröfning återremitleradt, pä grund ;if dervid gjorde an märit ning'ar; inom Flög/o/l.
Ridderskapet och Adeln, af Grefve Cronhjelm, Otto Au».: att Fribrefven tillkommit under cn lid, då ej alia Svenska fartyg, utan endast de pä cravel byggde, fingo tillgodonjuta helfrihet i afgifter, och aLt således, sedan helfrihet blifvit förunnad alla Svenska fartyg, af hvad byggnadssätt och storlek sorn helst, och reciprocitels-lractater emellan Sverige och de fleste främmande magter äro ingängne, hvarigenom nästan all tilllämpning af ProduCt-placatet upphört, vore Fribref öfverflödiga, åtminstone att årligen förnyas, hvadan de borde afskaffas, derom serskilde städers Borgerskap, redan 1762 och vid flera tillfallen sedermera, gjort hemställning; alt Fri brefvens årliga förnyande stundom föranledt dertill, att utländska fartyg mäst befraktas, emedan nytt Fribref för de Svenska ej nog skyndsamt kunnat erhållas, och det äldre varit årsgammalt; att, i den händelse Fribref skola bibehållas, desamma borde i landsorterne vara tillgänglige, i likhet med hvad för Götheborg och Wisby är medgifvet, utan serskilde ansökningar af städerne, enär det kan tagas för afgjordt, att Fribrefvens anskaffande från Stockholm, för aflägsna landsorter, medförer tidsutdrägt; att Svenska fartygs nationalitet, äfven utan fribref, kan styrkas med samma document, som för Fribrefvets erhållande erfordras, och af hvilka handlingar Svenska Tullbevakningen, i afseende på afgifters erläggande, likaledes kan utröna, om fartyget är Svenskt eller icke.
Inom Vcillojlige Borgare-Ståndet: af Herrar Petre' och Levin’, att de biträdde den af Grefve Posse, i dess reservation emot Betänkandet, yttrade mening om befrielse för skeppsredare att uttaga Fribref, hvilkas hufvudsakliga gagn lärer vara att bereda Kongl. Comrnerce-Coliegii Tjenstemän inkomst; af Herr Winberg, med hvilken sig förenat Herrar Bruse, Norman, Maechel, Landin, Linn, Valley, Helleday, ra. fl.; att Utskottet, lili stöd för afslag å motionerne, syntes hafva afsett ett annat ändamål med ifrågavarande skeppshandlingar, än Herr Winberg med deras utfärdande kunde förena; alt Fribref numera endast ådagalägga fartygs nationalitet och för inrikes Tullbehandling ej äro nödige; att nationaliteten lika kraftigt bestyrkes genom det köpe- eller bil-bref, som alltid måste finnas om bord, och att Fribrefvet å utrikes ort efterfrågas endast af Svenske Consulerne, anén ej af främmande magters auetoriteter; att fribrefven således, utan äfventyr för Svenska handeln, kunna afskaffas; dock vore sådant af mindre vigt, än ändring af stadgandet, att de årligen böra förnyas, och dessa handlingars erhållande, utan förlustgifvande tidsspillan och omvägarj att i6 Allni, JBesv.- och Oecon.-Ulskotlets Betänkande IV'.o 110. de så kallade Turkiske passen numera äro af mindre vigt för Svenska fartyg, då del visat sig, att Preussiska och Danska m. fl. fartyg, ouppbringade besegla Medelhafvet, utan dylika pass, och ulan alt nämnde nationer erlagt eller för närvarande erlägga någon tribut lill Barbaresk-Staterne; att passen likaledes uppvisas endast för Svensk Embetsman, hvadan deras ålder af utländske aucloriteter ej kan ifrågasättas, och i följd hvaraf deras förnyelse för hvarje resa ej lärer vara behöflig; af Herr fVijk: att, ehuru Fiibref, Lill bestyrkande af fartygs nationalitet, synas vara behoflige, borde nämnde handling, som kan jemföras med Fastebref, vara gällande, så länge ingen förändring i eganderälten inträffade; att, om sådant stadgades, skulle Fribrefvens uttagande i CommerceCollegium och dermed förenadt uppehåll mindre öfverklagas; alt blanquelter till Turkiska pass borde finnas i alla större stapelstäder, emedan det inträffat, att frakter på Medelhafvet, under det ruan afbidat Turkiska passet, för skeppsredare i de från hufvudstaden aflägsna orter, gått förlorade; af Herr Halling: alt både Fribref och Turkiske pass kunde,
utan skada eller äfventyr för Rikets handel och sjöfart, afskaffas, emedan flerfaldige olägenheter, genom åliggandet, att förse sig med nämnde handlingar, rederierne, serdeles de från hufvudstaden långt aflägsne, tillskyndas, och Regeringen numera icke behöfver, i detta afseende, utöfva något förmynderskap för undersåtarne, hvilka finge skylla sig sjelfva, om de ej iakttogo deras eget bästa, hvadan det ock borde stå hvar och en fritt, att hos Commerce-Collegium uttaga passhandlingarne, och att förändring af Författningarne " om ifrågakomne passhandlingar kunde i ministeriel väg tillkännagifvas främmande magter, om så skulle nödigt anses, och genom Commerce-Collegium kungöras vare Consuler, på det alla möjliga olägenheter af förändringen matte undanrödjas; af Ilerr Holm: att Fribrefven, hvilka egentligen kunna anses för sjöpass, och äro nödige till bestyrkande af fartygs nationalitet, erhållas för en så billig lösen, alt deras årliga förnyelse ej bör finnas för redare kännbar; då deremot en sådan handling, såsom i mera än ett hundrade år bruklig, torde vara alldeles nödvändig, till undvikande af åtskilliga obehagligheter för sjöfarande, och jemväl finnes i en Dansk, år 1829 ulgifven, Tariff å tullafgifter och dermed gemenskap egande ämnen, upptagen såsom ett af de document, hvarmed Svenska och Norrska fartyg böra vara försedde; hvaraf vill slutas, att utländske auctorileter fästa vigt vid Fiibref.
Inom Allni.
Besv. och Oecon.-Ulskotlets Betänkande N-o no. * »7 Inom Hedervärda Bonde-Ständet: af Riksdagsfullmägtigen Anders Danielsson från Elfsborgs Län; att någon ändring i stadgandet om Fribrefs förnyelse är mindre nödig, och kostnaden för berörde passhandlings erhållande obetydlig, vid jemförelse med personel passafgift; hvaremot Fribref kunna gälla 3 år, om fartyget derunder ej återkommer i Svensk hamn.
Hvad sålunda förekommit, har Utskottet tagit i öfvervägande, och i afseende på numera ifrågastäldt fullkomligt afskaffande af Fribref och Turkikiska pass, genomgått de med främmande magter afslutade handelstractater och conventioner, deraf Utskottet, hvad först angår Fribref, inhemtat, att en sådan handling ej uttryckligen finnes omnämnd; men deremot uti Kgl. Reglementet för Svenska handels-sjöfarten under krig emellan främmande sjömagier påbjuden, att innehafvas af alla, under sådane förhållanden, utom Östersjön gående fartyg, samt att, i anledning al sladganden i tractaterne med Preussen och Danmark, om fartygs åliggande, att innehafva ordentlige document, Fribref bland berörde document finnes upptaget i Kongl. Commerce-Collegii Kungörelse den Åug. 1827, och i bemälde Collegii samt Kongl. General-Tullstyrelsens Circulaire den 16 Dec. 1S28.