Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Rikets Ständer hafva alltså, till E. K. M:s Nådigste bifall och fastställelse, i underdånighet skolat framlägga följande förslag ti fl grunder för bestämmande af förhållandena emellan Ränte-gifvare och Ränte-tagare: 1:0 såsom grund, vid utgörande af så väl Krono-tionde- och Afrads-spannmål , som äfven alla andra å hemman och lägenheter indelta räntor, då de icke in natura utgå, antages, att lösningen sker efter ett medium af senaste fern årens markegångs-pris, sålunda uträknadt, att, sedan årets markegång blif - Exp.-Utsk.
N;o 435. to5 vit satt, hopsummeras samma års markegångs-pris i Länet med de nästföregående fyra årens markegångs-pris i samma Län; blifvande femtedelen af denna summa det pris, hvarefter liqviden emellan Ränte - gifvare och Ränte-tagare hör ske; 2:0 vid de tillfällen, då löpande årets markegång inom
Länet uppgår till lika belopp eller öfver stiger det sålunda uträknade medium af de senaste fem årens markegångs-pris i samma
Län, får ingen uppsägning till leverering in natura ega rum, utan skola räntorna ovilkorligen lösas med contant efter den i irsta punkten stadgade grund ; 3:o då den händelse inträffar, att löpande årets markegångs-pris i Länet understiger medium af senaste fem årens markegångs-pris inom samma Län, är det väl Ränte-gifvaren öppet, att, före Thomasdag, tillsäga , om han vill utgöra prestationerna in natura, men i det fallet åligger det honom, att, vid levereringen, contant till Ränle-tagaren betala skillnaden emellan löpande årets lägre markegångs-pris inom Länet, och det ofvan stadgade fem-årsmarkegångs-priset; 4:o ehvad lösningen sker med contant ioö Exp.-Ulsk.
Skrif v. IV:o 436. eiler Ränte-gifvaren levererar spannmålen in natura, skall han till Räntetngaren erlägga sexton Skil lingar för hvarje hel lunna råg och korn, samt tolf Skillingar för hvarje hel tunna hafra, utöfver det stadgade lösningspriset, svarande emot forsel-löuen.
Uppl. o. godk. hos Ridd. och'Adeln d. g Mars i83o.
Preste-Sländet d. i i —■ Borgare-Ståndet d, Q — — Bopde-Ståpdet d. n —r — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse■_» angående Academiska Domstolarna m. m, S. A. K. H os Rikets Ständer har framställning blifvit gjord om ändring eller upphafvande af den Doms-rätt, som, enligt gällande stadganden, tillkommer de Academiska Dom - Exp.-Utsk.
N.-o 436.
107 stolarna, äfvensom af Academiernas Rectorers Executions-rätt i vissa mål.
Vid öfvervägande häraf, har hos Rikets Ständer i betraktande kommit, att fråga om förändring af allmänna Läro-verkens organisation och styrelse en längre tid utgjort föremål för E. K.
M:s synnerliga uppmärksamhet, samt att E. K.
M. för delta ärendes noggranna utredande och behandling förordnat en Comité, hvars underdåniga yttrande lärer bero på E. K. M:s Nådiga pröfning.
Och sorn Rikets Ständer anse den Academiska Jurisdictionens bibehållande, förändrande elier afskaffande hafva den nära gemenskap med öfriga frågor om organisationen och styrelsen af Rikets Universitet, att dessa ämnen ej böra åtskiljas, utan i ett sammanhang skärskådas, hafva Rikets Ständer skolat hos E. K. M. i underdånighet anhålla, det täcktes E. K. M., vid fattandet af Dess Nådiga beslut i anledning af ofvanbemälte Comites Utlåtande och förslag, tillse och pröfva, om eller i hvad måtto öfriga åtgärder, som i afseende på Läro-verkens ordnande kunna varda vidtagna, fordra, att den Academiska Jurisdictionen bör fortfara, inskränkas eller upphäfvas, Rikets Ständer framhärda etc, io8 Exp,~Uisk■ Förslag till und.
Sbifv. N.-o 437«.
N:o 437.
Uppl. o, godk., hos Ridd,-och Adeln d. g Mars i83o, Preste-Ståndet d, rr — — Borgare-Ståndet d. 9 — — Bonde-Ståndet d. 11 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående Porto-afgiften för Inri-. kes Bref-vexlingen.
S. A. K, Uti underdånig Skrifvelse af den 12 December 1823, hafva Rikets då församlade Ständer hos E. Ii.
M. anhållit, att ÖfverPost-Directeuren måtte i Nåder anbefallas att innan nästpåföljande
Riksdag uppgöra och inkomma med förslag till nya PostTaxor för Inrikes Bref-vexlingen, på det sätt uppgjorda, att vägens längd eller afståndet emelian orterna antages till hufvudgrund för Porto-afgiftens beräknande, och icke, såsom förut, antalet af de PostConloir, hvilka brefven skulle passera; och sedan, i följd häraf, dylika Taxor blifvit af Öfver-Post-Directeuren upprättade, har E. Ii. M., jemte Nådig Skrifvelse af den 26 sistlidne November , desamma till Rikets Ständer öfverlemnat.
Vid öfvervägande ej mindre af det.
N.o 4 >7- i°9 genom Öfver-Post-Directionens försorg upprättade förslag till Porto-afgift, med tillhörande Taxor och Calculer, än öfriga härvid förekommande förhållanden, hafva Rikets
Ständer funnit nämnde förslag väl i allmänhet vara Upprättadt efter den i Rikets Ständers ofvanåberopade Skrifvelse framlagda grundsatts, att vägens längd, och icke Post-Contoirens antal , må bestämma algiften, men stödjer sig tillika på den af Öfver-Post-Directionen antagna, och, i Rikets Ständers tanka, rigtiga princip, att en högre afgift bör fästas vid de första mil-talen, och sedermera i visst förhållande nedsättas.
Af i underdånighet bilagda Tabell N:o i inliemtas, huru denna princip blifvit i förslaget tillämpad, nemi., att för ett bref på en väglängd af 3 mil och derunder skulle betalas . . . . 2 sk.lodet, från 3*- till och med Smil . . 2§ sk. — >— 5J lill och med 7 mil .
. 3 sk. — — nl till och med 10 mil. . 3i sk.
Derefter skulle afgiften ökas för hvar 5:te mil med 6 r:st-, ända till 3o mil, sedermera för hvar iordemil äfven med 6 r:st, ända till 120 mil, och slutligen för hvar i5:de mil likaledes med 6 r:sl., intill 165 mil, då den uppginge till lii sk., samt derutöfver i ett för allt erläggas 12 sk.
För öfrigt inliemtas äfven af den under N:o 2*} *) Dessa 2:ne Tab. igenfinnas vid Bcv. Utsk.
N:o'47- no Exp.-Utsk.
Skrif v i N.-o 43?. härjemte i underdånighet hilagda Tabell , som är upprättad med ledning af ett utaf Post-Directionen meddeladt utdrag af Stockholms Post-Contoirs Bref-Protocoll för år 1826, öfver vigten af de under nämnde år till inrikes orter afgångna bref, samt dea deruti gjorda beräkning öfver intraderna så väl efter nu gällande Taxa, som ifrågavarande nya förslag, att skillnaden i total inkomst är af föga betydenhet, och att således den af Rikets Ständer, i detta hänseende, gifna föreskrift blifvit, efter möjligheten, fullgjord.
Ehuru Öfver-Post-Directionen , i Rikets Ständers tanka, efter rigliga grunder upprättat och låtit utarbeta ifrågavarande Taxor, hafva Rikets Ständer likväl dels fästat uppmärksamheten dervid, att den nog ofta förekommande beräkningen af runstycken icke allenast torde förorsaka tidsutdrägt och olägenhet vid de i och för liqviden af porto å Post-Contoiren förefallande vexlingar, utan äfven medföra onödig vidlyftighet vid räkenskapernas uppgörande och reviderande, samt dels ansett, att Porto-afgiften borde i någon ringa moa höjas, för att bära den högre skjuts-lega samt andra ersättningar, som i vissa fall blifvit af Rikets Ständer vid innevarande Riksdag beviljade.
På sådana grunder har det ansetts lämpligt, att Porto-afgiften, med Exp.-Utsk, Förslag till und.
N.o xn uteslutande af runstycks-beräkningen , erlades endast i skilling-tal; och Rikets Ständer hafva, med afseende å alla härvid förekommande omständigheter, bestämt den Porto-afgift, som här nedan finnes intagen, hvarvid Rikets Ständer förmodat, att, då uteslutandet af runstycken stundom ökar och stundom minskar kostnaden för de corresponderande, den i öfrigt, af förut angifven orsak, skedda tillökning i Porto, dels, å ena sidan, lärer anses så obetydlig, att den icke kan kallas synnerligen kännbar, och dels, å den andra, finnas billig och oundviklig, då bland Stats-Verkets inkomster till visst belopp beräknas behållningen från Post-Verketj hvilket bör bära de i och för dess bestånd nödiga utgifter; Rikets Ständer hafva alltså ansett, att för bref, på en väglängd af till och med 3 mil, bör betalas ...... 2 sk. per lod, ifrån 3| till och med 5 mil 3 — d:o — — 5| till och med 10 mil 4 — d:o — ■— 10J till och med 20 mil 5 — dto —.
20j lill och med 4° — d:o — -— 4°| till och med 60 mil 7 —■ d:o — —. 60?. till och med .80 mil 8 — d:o—. — 80* till och med 100 mil g —. d:o—. -— ioo|. oc^ ,ne^ I2^ naii 10 —• d:o — 125] till och med i5o mil 11 —, d:o — 4 samt derutöfver 12 —• dto •—•
I öfverensstämmelse härmed har den lia Exp-Utsk.
N.o föj. i Tabellen
N.‘o 2 intagna calcul, med ledning af lodtalet å de till inrikes orter år 1826 från Stockholm afgångna bref, blifvit upprättad, hvilken upptager intraden af Porto-afgiften så väl efter nu gällande Taxa, som både Öfver-Post-Directionens förslag och Rikets Ständers nu gjorda beräkning.
För att undvika vidlyftighet, hafva Rikets Ständer endast gjort tillämpning af detta senare för Stockholms Post-Contoir; men då erfarenheten visat, att inkomsten derstädes utgör något mindre än tredjedelen af bela Rikets, och förstnämnda inkomst, efter nya förslaget, är calculerad lill R:dr65,i54- 24 s^*> eller 7688 R:dr ip sk. 6 r:st mera, än det belopp, b vartill den, efter nu gällande Taxa, år 1826 uppgått, eller 07,816 R:dr 4 sk. 6 r:st; så kan deraf den slutsatts hemtas, att, om correspondancen blifver ungefärligen densamma, det uppkommande öfverskottet torde i det närmaste motsvara den Ökade Post skjutslegan af omkring ir,ooo R:dr samt de ersättningar, hvilka Rikets Ständer, i sammanhang dermed, äfven beviljat.
Härvid böra Rikets Ständer, likväl i underdånighet upplysa, att, ehuru Wisby endast är beläget omkring 70 mil ifrån Stockholm, Porto-afgiften likväl blifvit bestämd lika med den högsta eller 12 sk., af Exp.-Utsk.
Förslåg till tind, Skrifv.
N:ö 437. il3 af den anledning, att postens transporterande öfver hafvet, till och ifrån Wisby, fordrar en serskild icke obetydlig kostnad, Åfgiften år äfven i nu gällande Taxa fastsLälld efter samma grund, och sådant bör behörigen iakttagas vid upprättandet af de speciela Taxorna i fråga om Porto-afgiflen från och till Wisby.
Jemte det Rikets Ständer hos E. K. M. i underdånighet få anmäla, att de, uppå här ofvan angifna skäl , icke kunnat ovilkorligen antaga de af Öfver-Post-Directeuren upprättade Post-Taxor för inrikes brefvexlingen, utan af sådana anledningar bestämt den Porto-afgift, som omförmäld finnes, samt, till undvikande af vidlyftighet, tillämpat densamma endast i Taxa för Stockholms Post-Contoir, anhålla R.
St. tillika i underdånighet, att E« K. M. täcktes lemna Öfver-Post-Directeuren del af detta Rikets Ständers beslut, till behörig efterrättelse, med Nådig föreskrift derjemte, att, efter de sålunda bestämda grunder, upprätta och vederbörligen allmängöra Taxor för alla Rikets Post-Contoir.
Bih. till Riks. St, l'rot. 1828—i83o. lottie Somt. 3 B. 8 Il4 Exp.-Utsk.
N.o 43 N:o 438. r Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adelil d. g Mars )83o.
Preste-Ständet d. i i — Borgare-Ståndet d. 9 — — Bonde-Ståndet d. 11 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse> angående uppliäfvande af serskilda Domstolar, eller så kallade Ford Privilegiata. S. A. K.
Sl. har Iråga blifvit väckt, att, till befordrande af enhet i Lagskipningens former, de så kallade Fora Privilegiata, eller serskilda Domstolar, malte varda upphäfna.
R. Sl., som, af sådan anledning, tagit detta ämne under öfvervägande, utbedja sig att å följande omständigheter, hvilka dervid kommit i betraktande, få fästa E. K. M:s Nådiga uppmärksamhet.
Serskilda
Domstolar för serskilda medborgare-classer och corporationer, verk och inrättningar, yrken och näringar, voro i Sveriges äldre
Lagskipning lika okända som undantägs-lagar voro främmande för Lagstiftningen; men i den mon de senare infördes, åtföljdes de snart af de förre.
Då Ex/).-Utsk.
JV.-o 43#. n5 nemligen Stånds-skillnader och Class-fördelningar eftef hand bildade sig och alstrade personliga Företrädes-rättigheter, eller förut obekanta yrken, slöjder och handteringar uppkommo samt genom vissa formoner, som tillerkändes deras idkare, uppmuntrades och befordrades,Updrogos handhafvandet och tillämpningen af de Författningar, hvarmed sådane företrädes-rättigheter och förmoner befästades, åt vissa dertill Förordnade serskilda myndigheter, af Fruktan, såsom det synes, att de olika classernas eller yrkenas lnleressen ej skulle af gemensamma
Domstolar tillbörligen vårdas och skyddas, Om nu det, som en gäng blifvit antaget såsom nödvändigt i en viss tid och under vissa förhållanden, icke bör bibehållas, sedan dessa förhållanden och denna nödvändighet upphört: så anse R.
St. de ifrågavarande
Domstolarne i allmänhet så mycket hellre böra afskaflas , sorn de äro ej allenast öfverflodiga , samt, i följd deraf, för Staten onyttigt betungande, utan äfven menlige för Lagskipningens jemna och säkra gång.
Likasom de öfverflödiga instantierna i allmänna
Domstolsinrättningen förorsaka långsamhet i rättegångs-ärendenas behandling och afgörande, så vålla de serskilda Domstolarne oreda och förvillelse.
Ofta är nemligen gränsen emellan de allmänna och de serskilda Dom - ii6 Exp.-Utsk.
N.-o 438. stolarnes jurisdiction, äfvensom emellan de sistnämndes inbördes, så otydlig och obestämd, att ej allenast den Rättsökande stannar i villrådighet till hvilken Domstol lian rätteligen bör vända sig, utan äfven
Domstolarne sjelfve sakna grund för urskiljandet af sin behörighet eller obehörighet att den Rättsökandes talan till pröfning upptaga; och denna ovisshet föranleder ej sällan icke blott till onyttig kostnad, omgång och uppehåll, då parten måste förgäfves söka den ena
Domstolen efter den andra, innan han finner den rätta, utan ock till förlust af rättigheter, som på fataliers bevakande bero.
Ehuru den enbet i former, som är ett
Bland hufvudvilkoren för en god rätlegångs-ordning, efter Rikets Ständers tanka, fordrar, att de privilegierade
Domstolarne upphöra, hafva Rikets Ständer dock funnit Betänkligt att tillstyrka deras afskaffande på en gång, emedan oreda tilläfventyrs kunde deraf uppslå.
Rikets Ständer, som, på sådana grunder, ansett indragningarne för närvarande ej böra sträcka sig längre än till de serskilde Domstolar och Executions-säten, hvilkas antingen skadlighet eller umbärlighet är uppenbar och allmänt erkänd, få nu endast i underdånighet föreslå: a) att Ö/re och Nedre Borgrätterne må indragas, och deras domsrätt öfverflyltas till de allmänna Domstolar, dit de Exp.-Utsk.
Skrif v. N.-o 438.
117 inål och ärenden , hvilka Borgrätterne nu, enligt serskilda Författningar, upptaga och behandla, efter allmänna Lagens grunder, höra; E) att Riksmarskalks-Embetets executionsrätt må tilt Öfverståthållare-Embetets Cancellie öfverlemnas; c) att Slottsrätterne må upphöra, och de till deras jurisdiction hörande! mål af vederbörande allmän Under-Rätt upptagas ; dock att Slottsrätten för Stockholms Kongl. Slott och Stockholms Stad, i anseende till serskilda localförhållanden och den egna beskaffenheten af åtskilliga dithörande mål, varder tills vidare bibehållen; d) att Posträtter, så väl enkla, som blandade, må afskaffas, och deras domsrätt öfverflyttas till vederbörande allmän Under-Domstol ; e) att, i följd deraf, E. K. Maj:ts Cancellie-Rätts befattning med så kallade Postmål må upphöra, och dessa mål från Uimer-Domstol fullföljas i vederbörande IIof-Rätt; alt Bergs-tings-rätters samt Gruf ve-och Bergs-Rätters domsrätt i alla de bruksoch bergs-handteringen rörande tviste-, brott- och utsöknings-mål, hvilka, genom E. K. Maj:ts Nådiga Förordning den 17 April 1828, blifvit öfverflytta - 118 Exp.-Utsk.
Skri/v, N.o 438, de från Bergs-Collegium till Svea HofBätt, må uppdragas åt vederbörande allmänna Under-domstolar; och g-) att Sjö-tulls-rätterx Gränse-tulls-räller och Hall-rätter må indragas och deras befattning med judiciela ärenden öfverstås åt Råd-stufvu-rätterna i de Städer, der förstnämnda Domstolar finnas.
Men då en noggrannare och mera detailerad kännedom, än den, Rikets Ständer ega, angående flera bland de till indragning sålunda föreslagna serskilda
Domstolarnas organisation och verknings-krets, är nöd-, vändig, för att kunna bestämma de åtgärder och stadga de reglementariska föreskrifter, sorn i och för indragningens verkställande blifva erforderliga; hafva R.
St. derjemte skolat i underdånighet hemställa, det täcktes E. K, M., efter att hafva i Nåder infordrat vederbörandes Utlåtanden, besluta och utfärda den Förordning, sorn, för verk-, ställigheten af R.
St. ofvanberörda underdåniga förslag,, pröfva» lämplig och ända-.
Uiålsenlig.
N.o 43g. »19 N:o 439.
Uppl- o, godk. hos Ridd. och Adeln d. 9 Mars i83o.
Preste-Ståndet d. 1 1 — — Borgare-Ståndet d. 9 — — Bonde-Ståndet d. 11 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående indragning af Lagmans- och Kämners-Rätter. S, A, K X anledning af derom väckta frågor har B.
St. uppmärksamhet] blifvit fästad å medlen att förekomma de mångfaldiga öfyerklagade olägenheter , hvilka för rätt sökande parter härflyta af nödvändigheten att genomgå de flere instantier, nu gällande Rättegångs-ordning bestämmer.
Vid. granskning af det förhållande, som härutinnan tillförene egt rum, hafva R.
St. funnit , att den äldre Domstols - inrättningen i Sverige endast hade 3:ne instantier.
Lag synes hafva åsyftat bibehållandet af samma antal, enär den benämner såsom allmänna Rätter och Domstolar blott Härads-Rätt och LagmansRätt på landet samt Kämners-Rätt och Rådstufvu-Rätt i Staden, och öfver dessa 120 Exp.-Utsk Forslag till und.
N.-o 4 >9< Hof-Ratt, sorn var Konungens högsta Nämnd, emot hvars dom ingen egde att vädja.
Men den Revision, hvilken, i följd af tillåtelsen att anhålla om Konungens pröfning af HofRättens
Dom eller Utslag, hlef inrättad och tid efter annan på olika sätt organiserad, iklädde sig likväl efter hand egenskapen af en allmän Domstol, och var i sjelfva verket att anse som en fjerde inslantie, redan innan den, såsom sådan, i nu gällande Grundlag formligen erkändes och stadgades, under namn af Konungens Högsta Domstol.
Att den tillökning i instantiernas antal, som sålunda tillkommit, långt ifrån att i och för sig sjelf gagna de Rättsökande, fastmer endast åstadkommit långsamhet i Lagskipningens gång, utan att öka dess säkerhet, derom är allmänna öfvertygelsen så befästad , att R.
St., som dela denna öfvertygelse , anse några skäl för dess rigtighet ej behöfva framläggas.
Frågan vore derföre blott, huru en inslantie lämpligast må kunna åter borttagas och skyndsamhet i Lagskipningen, utan säkerhetens förnärmande, derigenom befordras.
Och jemväl härutinnan har allmänna meningen uttalat sig i den nästan enhälliga önskan, att LagmansRätterna och Kämners-Rätterna, såsom bägge öfverflödiga och derjemte, i synnerhet de förra, för Lagskipningen hinderliga, måtte afskaffas. Exp.-Utsk.
N.-o 43g. 121 Grunden lill denna mening hafva Rikets Ständer trott sig finna vara den, hvad Lagmans-Rätterna angår, dels att, då i Lagmans-Rätt, likasom i Härads-Rätt, endast Ordföranden är lagfaren, och hos LagmansRättens
Ordförande ej i allmänhet praesumeras en större grad af kunskap, skicklighet, erfarenhet eller oväld, än hos ,Härads-Rättens, parterna sakna anledning att sätta större förtroende till Lagmans-Rättens domslut än till Härads-Rättens , och dels, samt förnämligast, att, enär Lagtima Lagmans-ting hålles endast en gång om året, ett helt år ifrån den dag, då Härads-Rättens beslut meddelas, stundom förbigår, innan målet kan, utan bekostande af urtima Ting hos Lagmans-Rätten fullföljas, och, i fall målet då måste uppskjutas till nästa Lagtima Ting, åter ett helt år, innan Lagmans-Rättens Dom eller Utslag erhålles.
Hvad åter Kämners-Rätterna beträffar; så har deras umbärlighet tillräckligen ansetts bestyrkt af det förhållande, att bland de Städer, der Kämners-Rätt ej är, några hafva dubbelt större folkmängd, än en del af dem, i hvilka Kämners-Rätter finnas , utan att rättvisans skipande eftersattes mera i de förra än i de senare.
Om man, med ledning af erfarenheten, söker orsaken till det förhållande, att af den stora mängd tvistemål, som från Hä - 11% Exp-Vtsk.
N.o 4 <9-, rads- och Kämners-Rätter genom vad fullföljas i Lagmans- och Råd-stufvu-rätter, ett jemförelsevis ganska ringa antal fastställes i Hof-Rätterna, lärer man ej kunna undgå att finna den förnämligast deruti, att, utom i Vexel- och Sjö-rätts-saker , samt de mål, som tillhöra Råd-stufyu-rätt i de Städer, der Kämners-Rätt är, eller Hof-Rätt, såsom första Domstol, den lappande parten ej är skyldig, att, då saken dragés under en högre instantie, utgifva hvad honom blifvit ådömdt, innan han genom tvänne Domstolars sam-, manstämmande beslut är dertill förpliktad.
Om denna orsak nndanrödjes, och, till den ändan, Doms fullgörande stadgas såsom vilkor för vads fullföljande från Härads-Rätt och Råd-stufvu-rätt till Hof-Rätt ; så synes anledningen till den förutsättning, att Hof-Rätterna skola, om Lagmans- och Kämnärs-Rätlerna afskaffas, blifva besvärade med flera vädjade tvistemål än nu dit inkomma, i och med detsamma vara undanröjd, helst om vade-skillingen i Härads-Rätt derjemte bestämmes till lika belopp med den, som nu i Lagmaus-Rätt erlägges, och Domstolarna för öfrigt använda de medel till obefogade Rättegångars hämmande, som Lagen gifvit dem i händer, I betraktande häraf, och då Rikets Ständer, utan afseende derå, huruvida det af Lag-Comiten författade Förslag till ny Exp.-Utsk.
N-'o 43g- l?3 allmän Civil-lag en gång må varda till större eller mindre del antaget eller icke, hysa den öfvertygelse, att den ifrågaställa indragningen af Lagmans-Rätter och Kämners-Rätter, med undantag likväl af Kämners-Rätterna i Stockholm, hvilka, såsom i Tryckfrihets-förordningen omförmälde, för närvarande ej kunna afskaffas, både hör, Utan uppskof, för sig gå, och jemväl kan, genom några mindre betydliga ändringar i nu gällande Lag , tillvägabringas , hafva R.
St. som anse Lagmans - Rättens upphörande af sig sjelft leda lill den följd , att den serskilda Öfver-Rätt, för vissa egonell rågå ngs-t vister, hvilken i Lagen benämnes Riddare-sy ne-ratt , bör i sammanhang dermed afskaffas, enligtj här ofvan antydda åsigter uppgjort och få härmed till E. K.
M:s Nådiga pröfning och stadfästelse öfverlemna följande FÖRSLAG till Kungörelse och Förordning om upphäfvande af Kämners-Rätter, Lagmans-Rätter och Riddare-syne-Rätter samt om ändring af åtskilliga Lagens rum rörande Rättegångs-ordningen. j;o Alla Kämners - Rätter , med undantag af Kämnärs - Rätterna i Stockholm, skola från och med den i April nästkommande år upphöra, och sådana mål 12$ Exp.-TJtsk.
N-o 43g. och ärenden, som, enligt Lag eller serskildaiFörfattningar, nu höra till Ivärriners-llätt, efter den 3i Mars samma år, omedelbarligen upptagas af Rådstufvurätt, på sätt för närvarande sker i de Städer, der Kämners-Rätt ej är; börande jemväl de mål, hvilka intill förstnämnda dag blifvit hos Kämners-Rätt anhängige gjorda, men då ännu icke äro afslutade, öfverlemnas till vederbörande Rådstufvurätt , att der vidare handläggas. 3:0 Likaledes skola alla Lagmans-Rätter upphöra, på det sätt, att vad, som emot Härads-Rätts beslut erlägges eller anmäles från och med den 1 April nästkommande år, bör fullföljas i vederbörande Hof-Rätt, samt att de saker, hvilka före sistnämnde dag vädjas under LagmansRätt och ej å nyssberörde års lagtima Lagmans-ting blifva afgjorde, skola till vederbörande Hof-Rätts handläggning öfverlemnas. 3:o
Riddare-syne-rätter varda ock sålunda afskalFade, att vad, som emot
Häradssyne-rätts beslut i jorda-tvister erlägges eller anmäles, efter den 31 Mars nästkommande år, skall fullföljas i vederbörande Hof-Rätt; egande den, som med Hof-Rätts beslut ej nöjes, att i vanlig Exp.-Utsk.
N- o 4^9- ia5 ordning draga saken under Konungen i Dess Högsta Domstol.
I sammanhang härmed varda nedannämnda Lag-rum dels upphäfne och dels ändrade på sätt som följer; dock att de bland dessa Lag-rum, som angå Kämners-Rätter och Råd-stufvu-rätter, skola, i afseende på Kämners-Rätterna i Stockholm och Rådstufvu - rätten derstädes oförändrade bibehållas.
Rättegängs-Ba lken. i Cap. i §.
Denna § skall lyda sålunda:
Första Domstol eller Under-rätt å landet är Härads-Rätt.
Der döme Häradshöfding, med tolf Bönder, som i Häradet ho, och dertill valde är o.
De tolf kallas Härads -Nämn d. 2 och 3 §§.
Dessa §§. varda till ali kraft och verkan upphäfna.
Följande §§. i detta Cap. ändras till denna lydelse. 4 §•
Forsta Domstol eller Under-Rätt i Stad är Råd-stuf vu-rätt.
Der ege Stadens Borgmästare och Rådmän döma. 116 Exp.-Utsk.
Förslag till tind Skrifv. N.-o 439» 5 §.
Öf ver dessa liro Hof-Rätter , dit Rättegångs-saker ifrån Under-Rätterna komma mågej sorn framdeles i denna Balk sägs. 8 §.