Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att helt och hållet fritaga fartyg, som vid utclarerandet i Svensk hamn betalt fyr- och båkafgift, ifrån erläggande af den serskilda vinddrifvare-afgiften, då det sedermera nödgas söka annan hamn, anser Utskottet icke böra medgifvas, emedan sådant skulle strida emot principen af Författningen; men deremot och enär Herr BFijks framställning i öfrigt synes fullkomligen vara förtjent af behjertande, samt många klagomål i allmänhet under senare tider försports öfver det betungande deri, Allni.
Besvärs- och Oeconomie-Utskottets Utlåtande IV:o j8. att vinddrifvare-afgiften skall erläggas hvarje gång ett fartyg för storm eller andra tillfälliga orsaker nödgas anlöpa Svensk hamn, finner Utskottet sig böra tillstyrka den förändring uti nu gällande föreskrifter om vinddrifvare-, fyr- och båkafgiften, att densamma icke må komma i fråga, då fartyg återkommer såsom vinddrifvare tilldämma hamn, hvarifrån det utclarerat, utan att hafva lossat eller lastat på mel-' lantiden, — äfvensom att berörde afgift icke under samma resa må beräknas mera än en gång, om än fartyget, vare sig Svenskt eller Utländskt, vinddrifves flera gånger.
Och torde, i händelse Rikets Höglofl.
Ständer bifalla detta Utskottets förslag, underdånig skrifvelse i ämnet till Kongl.
Maj:t komma att aflåtas.
Stockholm den i3 Jun ii 1834- N:o 78.
Ankom till Exp—Utsk. den i3 Jiinii.
Utlåtande, i anledning af vackt motion, angående afskajfande af den i 2 Art. 9 §. af för Skeppsmätning den 9 Maji 1822 mät ning af fartyg.
Borgare-Ståndet har till Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottets
Utlåtande öfverlemnat ett af Ståndets vice Talman, Herr OAVijk, afgifvet anförande, hvaruti är vordet yrkadt, att då berörde Kongl.
Reglemente uti 9 §. foreskrifver, att de i Stockholm, Götheborg och Carlskrona varande
Skeppsmätares förrättningar skola pröfvas af en i hvarje af dessa Städer tillförordnad Constructions-Officer, men berörde stadgande, hvad Götheborg beträffar, ej sällan orsakat menligt hinder och uppehåll, enär den vid Flottans på en half mils afstånd ifrån Götheborg belägna station, Nya Warfvet, commenderade Constructions-Officer icke alltid är i tillfälle berörde control-mätning genast verkställa, samt en edsvuren Skeppsmätares intyg om fartygens storlek synes böra vara lika tillfredsställande uti ofvannämnde 3:ne städer som i andra Rikets hamnar, helst de på förstnämnde ställen varande
Skeppsmätare i allmänhet torde vara mera kunnige än annorstädes, hvilket Motionairen uppgifvit vara fallet i Götheborg, der nuvarande Skeppsmätaren tillika är Premier-Lieutenant vid Kgl. Majrts Flotta; —Rikets Högloft.
Ständer alltså måtte hos Kongl. Maj:t göra underdånig framställning der - Kongl. Reglementet föreskrifna control - 8 Allm.
Besvärs- och Oeconomie-UIslottets Utlåtande N:o j8. om, att den, enligt Motionairens tanka, högst öfverflödiga control-mätningen måtte komma att upphöra.
I anledning häraf får Utskottet upplysa, alt den genom 9 §.
2 Art. af Kongl. Reglementet för Skeppsmätning den 9 Maji 1822 föreskrifna controlmätning af fartyg icke allenast gäller för sådane som äro hyggda och mätte inom Stockholm, Götheborg och Carlskrona, utan jemväl, enligt 10 §. i samma Kongl.
Reglemente är utsträckt till alla för utrikes sjöfart begagnade fartyg och båtar, däckade eller odäckade, hvilka till någon af förenämnde 3:ne städer första gången ankommaj i hvilket afseende Tullkamrarne derstädes genast efter ett dylikt fartygs ankomst höra till granskning och påskrift öfverlemna mätarebrefvet till vederbörande Constructions-Oflicerare, hvilken åligger att, utan uppehåll eller kostnad för rederien, förnyad eller controlmätning, med biträde af Stadens Skeppsmätare, verkställa.
Genom detta stadgande har, så vidt möjligt varit, vunnits control öfver mätningar al äfven öfrige städers fartyg, sorni annat fall icke kunrtat ske, utan att derstädes anställa serskilde Cons true tions -Officerare, hvilket åter skulle medfört stora kostnader.
Utskottet betviflar icke, att den i Götheborg för närvarande befintliga Skeppsmätaren eger all den kunskap och pålitlighet, som i och fördess befattning erfordras, men då sådant likväl endast är tillfälligt, samt då erfarenheten visat; att Skeppsmätningar i allmänhet icke med säkerhet verkställas, hvadan det är nödigt, att desamma på allt möjligt sätt controleras; till vinnande af hvilket ändamål man jemväl i andra länder funnit angelägenheten af bestämda föreskrifter i ämnet, så finnef Utskottet sig icke kunna tillstyrka, att den uti Kongl. Reglementet af den 9 Maji 1822 stadgade control-mätning af fartyg, hvarken i Götheborg eller annorstädes, må upphöra; hvilket dock underställes Piikets Höglofl.
Stockholm den i3 Junii i834- Allm, Besvärs- och Oeconomie-Uislotiets Utlåtande JY:o jg. N:o 79.
Utlåtande, i anledning af väckta motioner om nedsättning af de afgift er, som Svenske och Norrske Consulerne ega att af Svenska fartyg uppbära.
Inom Vällofl. Borgare-Ståndet har vice Talmannen, Herr TVijh, yrkat, att då, ibland de mångå utgifter, hvilka för närvarande betunga utrikes sjöfarten och göra redandet i skepp för Svenska undersåtare mindre lönande, afgifterne till Sveriges, på utrikes orter, varande Consuler, icke utgöra en bland de minst tryckande, den förändring måtte vidtagas uti de nu härom gällande föreskrifter, att all skillnad i beloppet af Consulad-afgift mätte upphöra och den samma bestämmas, att med 4 piaster af hvarje större eller mindre fartyg utgå.
Vid remissen af denna motion, har Herr Halling 3 uti ett till Borgare-Ståndet serskildt ingifvet anförande, förklarat sig väl inse behofvet af en förnyad reglering af Consulade-afgifterne, men tillika yttrat, att då den af Herr TVijh föreslagna afgiften af 4 piaster kunde leda till förfång och betungande för sjöfarten till och ifrån de Stapelstäder i Riket, hvilkas handel bedrifves med mindre eller medelmåttigt stora fartyg, samt bereda fördel ensamt åt de stora skeppens Rederier, denna beräkning således icke vore antaglig, men att det dermed åsyftade ändamål lättast kunde vinnas genom det tillägg vid Commerce-Collegii Girculaire den 21 Augusti sistlidet år, alt den deruti omnämnde
Consulade-afgift icke må beräknas för det lästetal hvarmed ett fartyg öfverstiger 100 läster eller möjligen något derunder.
Derjemte och hvad serskildt beträffade de i och för sjöfarten på Danmark fastställda afgifter, yrkade Herr Halling dels alt den, genom Commerce-Collegii ofvanberörde Circulaire, bestämda afgift af 2 R:dr Banco för däckade och t
R:dr samma mynt för odäckade fartyg, som Consuln i Helsingör eger uppbära af Svenska fartyg, hvilka för tullens clarerande anlöpa nämnde ställe, måtte komma att helt och hållet försvinna, utom i den händelse, att Skepparen begagnar Consulns biträde, antingen för clarering af tull eller uti någon annan angelägenhet, dels att, så vida de för närvarande gällande föreskrifter örn Consulade-bevis för varor, som i Danmark intagas i Svenska båtar, komma att bibehållas uti de förväntade nya TullLagarne, afgiften för dylika bevis till Svenske och Norrske Consulerne i Bihang till R.
Prot. 1834. 8:de Sami. 2 15-de Häftet. io Allm.
Besvärs» och Oeconomie-XJLskoltels Utlåtande 2V:o yg.
Köpenhamn och Helsingör, fastställda genom Commerce-Collegii förenämnde Circulaire till sk.
Hamburger Banco, måtte varda nedsatte till 16 sk. samma myntslag, —• samt slutligen, att, under den tid, som sundhetsbetyg ännu kan erfordras vid farten från Danmark till Sverige, desamma för hvarje person ej måtte medföra större afgift än i 2 sk.
Hamburger Banco och detta belopp icke kunna ökas om ock flera personer på samma gång anmäla sig att erhålla ett gemensamt sundhelsbetjrg.
Utskottet får till upplysning, rörande ifrågavarande ämne, vördsamt anföra, att, sedan Kongl. Maj:ts och Rikets Commerce-Collegium, tid efter annan under sistförflutna åren, hos Kongl. Maj:t anmält åtskillige Svenske och Norrske Consulers ansökningar, att, till betäckande af de i och förderas befattning oundgängliga utgifter, få af de till deras dislrict ankommande fartyg uppbära Consulade-afgift tillika belopp med hvad, i kraft af Norrska Lagen af den 14 Junii 18(6, hvarje Svensk och Norrsk Consul är berättigad att af ankommande Norrska fartyg erhålla eller rT5:dels Species per läst, så vida fartyget å den ort, hvarest Consul eller vice Consul är anstäld, antingen lossar eller intager last; samt Kongl. Maj:t med Nådigt afseende härå, tillagt Consulerne i Hamburg, Amsterdam, Antwerpen, Neapel, Palermo ochTrapani, rättighet att beräkna Consulade-afgift afSvenska till deras distriet ankommande fartyg, i närmaste likhet med hvad för de Norrska är bestämdt, äfvensom Kongl. Maj:t förordnat enahanda beräkning af Consulade-afgifter för Consulerne i Grekland, Alexandria, Smyrna, Odessa och till Dess Beskickning i Constantinopel, samt likaledes i Nåder förordnat om jemkning af berörde afgifter i Gagliari och Marseille; — så anmälde Commerce-Collegium hos Kongl. Maj:t, uti underdånig skrifvelse af den 17 April sistlidne år: ”att Collegium sedermera emoltagit dels från flere Consuler, dels från Beskickningen i Paris, ytterligare framställningar om billigheten och lämpligheten deraf, att, äfven i öfrige hamnar, Consulerne måtte njuta någon ersättning för den möda och kostnad, deras embetsbefattning dem ådrager, samt att denna ersättning icke måtte förete någon sådan skiljaktighet i umgälder, Svenske och Norrske sjöfarande emellan, som möjligen skulle föranleda missnöje eller ojemnhet i omsorgen för hvarderas interessen.
Då Commerce-Collegium erkände vigten af dessa skäl, ansåg Collegium sig böra lill Kongl.
Majrts pröfning öfverlemna underdånigt förslag lill en sådan allmän reglering af Svenske och Norrske Consulemes enibels-inkomster, att de Öfverklagade olägenhelerne af närvarande aflöningssystem skulle derigenom undanrödjas; i hvilket afseende Collegium upplyste, att, i kraft af äldre förordnanden, Consulerne i S:t Petersburg, Riga, Allm.
Besvärs- och Oeconomie-Utslcottets Utlåtande lS[:o yg. 1t - Köpenhamn, Helsingör, Stora Briltannien, Lisabon, S:t Ybes, Cadiz, Alicante, Cette, Genua oell Livorno, hade sig ti Hägde mer eller mindre betydliga inkomster af Svenska ankommande fartyg och deras laddningar, men att deremot alla andra, än förut uppräknade Consulat bestriddes utan annan inkomst af Svenska fartyg, än hvad lösen för tillfälligtvis erforderliga documenler kunne inbringa; — att, enligt gjord beräkning, Svenska handelns och skeppsfartens afgifter till Consulerne inom de district, hvarest dylik afgift eger rum, utgjort år i83o R:dr Banco 21,000: 11, 5. samt år 1831 20,797: 45, 6; — att sammanräknade lästetalet af de till berörde district ankomna Svenska fartyg uppgått år i83o till 74,373 och år i83i till 71,809 läster, för hvilka Consulade-afgiften, beräknad efter ^.'dels Species eller Spansk piaster per läst, skulle hafva belöpt år i83o till 12,661 R:dr 28 sk.
Svenskt Banco och år 1831 till i3,oi5 R:dr 18 sk. 4 rst. samma mynt; — att de Svenska fartyg, som besökt hamnar, der ingen Consulade-afgift erlades, i sammanräknad drägtighet utgjort år i83o, 49,343 läster, för hvilka en afgift af -^idels Spansk piaster per läst skulle uppgått till 8,399 R:dr 32 sk. 10 rst Svenskt Banco, samt år 1831 45,275 läster, för hvilka densamma skulle stigit till 8,206 R:dr \ sk. 6 r:st, så att totala utgiften i alla utrikes hamnar i och för Consulade-afgifterne beräknad till T'?:dels Species eller Spansk piaster per läst skulle hafva blifvit år i83o Banco R:dr 21,060: 12, 10. och år i83i, 21,221: 22, 5; — att med bibehållande tills vidare af nu gällande högre Consulade-afgifter på vissa orter, och med införande af den för Norrska fartyg stadgade beräkningsgrund i alki öfriga, sammanlagda utgiften i denna del för Svenska sjöfarten skulle hafva varit år i83o Banco R:dr 29,400: 44» 5. och år 183 r, 29,004: 2. eller för hvartdera af dessa år omkring 8000
R:dr meraj än hvad under närvarande förhållanden utgått; hvaremot skepps-rederiens utgift lill Consulerne skulle, om den för Norrige stadgade beräkning varit å alla platser antagen, förhållit sig närmast lika med hvad me på vissa privilegierade stationer varit betaldt, eller under hvartdera af de båda anförda åren hafva uppgått till omkring 21,000 R:dr Banco”, "Med föranledande häraf och enär ett annat aflöningssätt för Consulerne, grundadt på bestämda *årliga löner, af någon tillgång å Riks-Staten icke understöddes; hemställde Collegium, att Kongl. Maj:t måtte i Nåder stadga, att nu gällande sätt, alt till större eller mindre belopp godtgöra Svenske och Norrske Consulers kostnader och möda, i och för deras befattning , genom en afgift af ankommande Svenska skepp , måtte bibehållas och utsträckas till alla Kongl. Maj:ts Consuler, i fullkomlig likhet med hvad, ge - 12 Allm.
Besvärs- och Oeconomie-Utskottets Utlåtande JV:o yg. nom Norrska Lagen af den 14 Junii 1816 är i afseende på Norrska fartygs utskylder till samma tjenstemän föreskrifvet, så att af hvarje Svenskt fartyg, som på den ort, hvarest Svensk och Norrsk Consul eller vice Consul är anställd, antingen lossar eller intager ny last, eller håde lossar och lastar, Consul vore berättigad uppbära i Consulade-afgift en femtondedels Qj-f) Riksdaler Hamburger Banco, Spansk piaster eller deremot svarande belopp i landets mynt för hvarje svår läst af fartygets drägtighet efter dess mätarebref; hvaremot Consul ej borde få af fartyg, som hvarken lossa eller lasta, uppbära någon Consulade-afgift, utom i Helsingör, hvarest Consulns inkomster äro serskildt bestämda.” Efter Nådigt öfvervägande af Commerce-Collegii förrberörde underdåniga hemställan, har Kongl. Maj:t, genom Nådigt bref af den 2g Junii sistlidet år, behagat i Nåder förklara, att Kongl. Maj:t funnit godt bifalla, det Svenske och Norrske Consulerne må ega att af Svenska skepp uppbära den af Commerce-Collegium föreslagna afgift, hvilken beräkning dock icke komme att utsträckas lill de Consuler, sorn vid sin tillsättning fått sig en högre Consuladeafgift beviljad och hvilka under sin tjenstetid borde dervid bibehållas; hvarjemte Kongl. Maj:t täcktes i Nåder förordna, att samma Dess Nådiga beslut, hvarom Commerce-Collegium hade att utfärda Kungörelse, borde ifrån och med innevarande år träda i verkställighet.
Efter att sålunda hafva framställt hvad i afseende på Consulade-afgifternes Reglering blifvit tillgjordt och beslutadt, får Utskottet, beträffande Herr TVijks förslag, att Consulade-afgiften, såsom tryckande och hinderlig för utrikes handeln, måtte undergå nedsättning, vördsamt yttra, att Utskottet anser denna afgift, sådan den numera är bestämd, icke i något fall dertill föranleda.
Enligt Utskottets tanka, är det af synnerlig vigt, att
Consulsbefattningarne i allmänhet innehafvas af personer, som ega tillräckligt inflytande att vinna uppmärksamhet åt de framställningar, som af dem till förmon för Svenska handeln och sjöfarten kunna göras, samt kunskaper och förmåga att uppfylla de många och vigtiga embetsåligganden, som med dessa tjenster äro förenade, oeh hvilka i Consuls-stadgan finnas bestämda.
Men ju vigtigare och ansvarsfullare Consulernes befattning är, destomera billigt skulle det vara, om, i likhet med hvad bruket är hos andra nationer, dessfe Tjenstemän blefvo försedde med bestämda inkomster.
Som likväl Statsverket härtill icke lärer lemna tillgångar, torde Consulerne åtminstone böra bibehållas vid den inkomst, som genom Consulade-afgiften är dem beredd, och hvilken, ehuru i och för sig sjelf otillräcklig för deras underhåll, likväl Allm.
Besvärs- och Oeconomie-Utskottets Utlåtande IV:o yg. i3 kan lemna ersättning för de utgifter, som med deras befattningar äro förenade.
Af sådan anledning och då, enligt hvad Commerce-Collegium uppgifvit, sedan den af Kongl. Maj:t, i afseende å Consulade-afgifterna beslutade reglering hunnit, i n.on af innehafvarnes afgång, bringas i verkställighet äfven vid de Consulat, hvilka för närvarande äro till uppbärande af högre umgälder berättigade, sanunanlagde beloppet af berörde afgifter icke kan anses uppgå högre än till omkring 21,000 R:dr B:co, hvilken summa, fördelad på hela Svenska handelsflottan, hvarken för densamma bör vara serdeles betungande, eller mera än motsvarande de stora fördelar, som sjöfarten eger att påräkna genom Consulernes biträde å utrikes orter; samt enär dessutom Herr TVijks förslag, att
Consulade-afgiften måtte beräknas till 4 piaster för hvarje större eller mindre fartyg, åsyftar en förändring, hvilken, på sätt deremot jemväl blifvit anmärkt, skulle tillskynda redarne af de stora fartygen en vinst på de mindres bekostnad, så myckel mera obillig, som de förra, hvilka i allmänhet medföra mera dyrbara laddningar, lättast böra kunna vidkännas den högre Consulade-afgift, som genom fartygets större lästetal uppkommer; finner Utskottet sig icke kunna tillstyrka, att någon ändring måtte göras uti de grunder, som för Consulade-afgiftens utgörande, genom Kongl.
Brefvet den 29 Junii sistlidne år, blifvit bestämda.
Vidkommande Herr Hallings motion om upphörandet af den afgift, hvilken Consuln i Helsingör eger uppbära af fartyg som passera sundet, så är förhållandet dermed sådant, att berörde afgift, som till följd af äldre författningar utgår med 2 R:dr Svenskt Banco för däckade och 1 R:dr samma mynt för odäckade fartyg, endast får beräknas, i den händelse fartygen öfverstiga 10 lästers drägt och ej gä inrikes orter emellan.
Då fartvg högst sällan anlöpa Helsingör, för att der lossa eller lasta varor, samt den uti Kongl.
Brefvet den 29 Junii 1833 bestämda beräkningsgrund af Consulade-afgiften sålunda icke kan tillämpas eller kommer i fråga, utgör nyssnämnde afgift den egentliga inkomsten för bemälde Consul, i och för dess befattning med de för Sundska tullens erläggande till nämnde ställe ankommande Svenska fartyg.
Skulle nu denna afgift borttagas, blefve det nödvändigt tillägga Consuln ersättning på annat sätt, emedan det i mera än ett afseende är vigtigt, att berörde Consuls-befaltning beklädes af en pålitlig och duglig person, hvilket åter ej är att påräkna, om han ej förse* med en anständig bergning.
Men som af hvad anfördt blifvit, Rikets Höglofl.
Ständer upplyst torde finna, att den i berörde afseende föreslagna förändrin - i 4 Allm.
Bespctrs- och Oeconomie-Utslcottets Utlåtande JV:o jg. gen hvarken
Ian anses vara af behofvet påkallad eller verkställas utan Statsverkets belastande, så lärer Herr IIallinus derom gjorda förslag icke böra bifallas.
Hvad dernäst vidkommer samme Motionairs framställning, att lösen för de Consuls-Certificat, som, enligt tullförfattningarne, erfordras för varor, hvilka i Danmark uti Svenska båtar intagas, måtte varda nedsatt ifrån 24 sk. till 16 sk.
Banco; så enär den, genom berörde certificat afsedda control, icke lämpligen lärer böra försvinna, samt sjelfva afgiften i och för sig sjelf är mindre betydlig och utgör den enda afgift som Consulerne i Köpenhamn och Helsingör af färjemans- och andra mindre båtar uppbära, finner Utskottet icke skäl tillstyrka, att densamma må ytterligare varda nedsatt.
Beträffande slutligen frågan om beräkningen af lösen för de sundhetsbetyg, som erfordras under den tid anstalterna emot Choleran fortfara, får Utskottet upplysa, att densamma, enligt Kongl. Majrts till Commerce-Collegium aflåtna Nådiga Skrifvelse den 20 Augusti i83i, beräknas på det'sätt, att färjeman, sjömän, fiskare, jemte alla mindre bemedlade personer, ega utan losen af Consuln erhålla sundhetsbetyg eller legalisation af dylik, utaf fremmande Autoritet utfärdad handling; — att, om för flere resande på samma båt eller fartyg, ett gemensamt sundhetsbetyg af Consul utfärdas, lösen derföre utgår på sätt Expeditionstaxan för Consulerne innehåller, eller med 1 R:dr Hamb.
B:co, som bör till lika belopp till betalning fördelas emellan alla på fartyget eller båten varande personer, hvilka ej, enligt förutnämda stadgande, äro fritagne från lösens erläggande; samt att, vid de tillfällen^ då resande önska serskildt sundhetsbetyg, derföre ej må fordras högre lösen än 16 skillingar Svenskt Banco, och för legalisation af sundhetsbetyg, utfärdade af Utländsk Autoritet, 8 skillingar berörde mynt.
Enär sålunda lösen för sundhetsbetyg för enskilde personer ej beräknas högre än 16 sk.
Svenskt Banco eller vida understigande det af Herr Halling föreslagna belopp 12 sk.
Banco, samt något skäl ej förekommer, att den, på ofvanberörde sätt, af Kongl. Maj:t i Nåder fastställda afgift för dylikå handlingar må förändra^ eller ytterligare nedsättas, finner Utskottet sig föranlåtet att äfven afstyrka bifall till Herr Hallings i denna del gjorda framställning.
Besvärs- och Oeconomie-Utslottets Betänkande IV. o So. i5 Hvilket allt vördsamligen underställes Rikets Höglofl.
Stockholm den i3 Juna i834« N:o 80» Antom till Exp.-Ulsk. den i3 Junii, Ytterligare Betänkande, i anledning af väckt fråga om upphörande af Högloft.
Itidderskåpets och Adelns rättighet att å frälseegor anlägga krogar.
Sedan Utskottet, i afgifvet Betänkande N:o rr, som blifvit bifallet i Ilögvörd.
Preste-Ståndet och Vällofl. Borgare-Ståndet den 10, samt 1 Hedervärda Bonde-Ståndet den 21 sisth April, med anledning af derom väckte motioner, tillstyrkt, att sista morn. af 14 §•
Ridderskapets och Adelns privilegier måtte, i den ordning 114 §•
Regeringsformen medgifver, till vidare kraft och verkan upphäfvas; så har samma Betänkande af sistnämnde lliks-Stånd blifvit till Utskottet återremitteradt, på grund af dervid gjorda anmärkningar, dels att ifrågavarande rättighet, till följd af Höglofl.
Ridderskapets och Adelns afsägelse af uteslutande besittningsrätt till Säteri och Frälse jord och den alla medhorgare-classer upplåtna frihet att idka hvilken borgerlig näring som helst, mot skyldighet att underkasta sig de afgifter och controler, som i hvarje fall finnas nödiga, borde anses upphäfven, eller från Ridderskapet och Adeln öfverflyttad till alla egare af frälse jord, dels ock att, om Höglofl.
Ridderskapet och Adeln ensamt afsade sig rättigheten att anlägga krogar, skulle den möjligen det oaktadt kunna anses qvarstående för ofrälse egare af säteri och frälse jord).
Utskottet får, efter öfvervägande häraf, yttra att rättigheten, hvarom fråga är, så mycket mindre lärer kunna anses upphäfven, som hvarken Kongl.
Förordningen den 10 April 181 o, angående vissa förändringar i RiksStåndens privilegier, ej eller Riksdags-Beslutet den 2 påföljde Maji, härom innefattar något stadgande; och bestämda ord men ej: tvetydiga slutföljder torde böra ligga till grund för dylika frågors bedömande.
Beträffande åter rättighetens förening och öfvergång med jorden, i hvars hand denne än må finnas, så ehuru genom en utsträckt tolkning af 1810 års concessioner en dylik slutsats kan vinnas, då det synes uppenbart att Höglofl.
Ridderskapet ooh Adeln vid upplåtande af uteslutande l6 Allm.
Besvärs- och Oeconom ie-Ut slottets Utlåtande JV:o 8u besittningsrätten till säteri och frälsejord, dermed jemväl såsom frånlrädde betraktat alla de företrädes-rättigheter, hvilka bemälde Riks-Stånd i egenskap af jordegare, enligt privilegier innehade; likväl och då alla privilegier och undantagslagar böra efter deras ordalydelse tydas, och den åberopade §. innehåller att Ridderskapet och Adeln eger att å deras frälseegor bygga krogar, utan att denna rättighet finnes i 181 o års Förordning eller Riksdagsbeslut omnämnd; så har Utskottet trott med en sträng Lagtolkning det vara mest öfverensstämmande att, såsom ett privilegium för Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, anse oftanämnde rättighet, hvarföre Utskottet också främst påkallat Höglofl.
Ridderskapets och Adelns eftergift deraf.
Hvad slutligen angår anmärkningen alt bifall till hvad Utskottet redan föreslagit skulle betaga Höglofl.
Ridderskapet och Adeln en rättighet, som för andre egare till säteri och frälsejord kunde anses qvarstå; så torde detta inkast förfalla vid betraktande deraf, att just det privilegii-stadgande, hvarpå rättigheten att å frälseegor anlägga krogar grundas, är till upphäfvande föreslaget och att en ogiltig förklarad lag ej lärer af någon samhällsmedlem kunna åberopas, till stöd för rättigheters utöfvande.
För att likväl undanrödja den mest aflägsna tvetydighet och all olikhet i tillämpning, anser Utskottet sig böra vördsamt föreslå: att, med upphäfvande af sista momentet i 14 §• af Höglofl.
Ridderskapets och Adelns privilegier den 16 October 1723, den derpå grundade rättighet alt å frälsejord anlägga krogar må upphöra, i hvars hand jorden än finnes.
Ständers närmare pröfning vördsamt underställdt.
Stockholm den i3 Junii 1834* N:o Si.