Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Bclcinkanden. ning, att dymedelst bort föranledas någon inskränkning i Sundells ovillkorliga skyldighet att indrifva betalningen i samina myntsort hvaruti den contraherats, hvadan alltså den förlust, som genom denna pligts åsidosättande kunde uppkomma, borde drabba Sundell,. hvilken ägde att, emot återfående af förenämnde belopp, 585>8oo Daler i Discont - Representativer y enahanda summa i Riks Bank Sedlar till Krigs-Comitén leverera.
Som nu Föredraganden, tillförordnade Stats-Secreteraren B. C.
Quiding, utan att göra afseende å den af Krigs-Comitén anmälte omständighet, rörande Kongl. Maj:ts i Nåder gifna förbud mot tvångsmedel vid fordringarnas utkräfvande, samt utan att halva leinnat Fält-Commissarien Sundell tillfälle att i saken blifva hörd och sig förklara, inför Kongl. Majit i Stats-Rådet föredragit detta ärende, hvars beredning varit i den mån ofullständig, att Sundells sedermera i underdånighet gjorda anhållan om befrielse från det honom ålagda ansvar för Kronans förlust blifvit jemte Krigs-Comiténs yttrande deröfver till Justitiae Cansleren remitterad, och hvars omedelbara pröfning förutsatte domens fällande i samma stund då fråga om anklagelsen väcktes, genom hvilken summariska process en Svensk Medborgare och Tjänsteman saknat ett i vanlig
Rättegångs-ordning ingen betaget beneficium juris, har Utskottet funnit tillförordnade Stats-Secreteraren, vid handläggningen af detta för öfrigt enskilta mål, hafva uraktlåtit den varsamhet och den öm - Coust.
Betänhandcn.
105 het om lagliga formers bevarande, som hos en Föredragande inför Konungen bort förväntas. 3:0 Stats-B åds Protocollen öfver Krigsärenden för den 4 Mars och den 26 Aug. 1817 utvisa, att en Hemmansbrukare , vid namn Eric Lundberg, för hvilken Krigs- och Kammar-Collegierna den 7 Aug. j8*6 utfärdat Contract på Trettie års arrende af Capitensboställena vid Bohus Läns Regemente, Ormo och Qvarnbacken, blifvit, uppå Boställshafvarens underdåniga ansökning om detta Contracts upphäfvande, från Arrendet peremtorie skild, samt att, då Lundberg, med anledning häraf, anhållit att, så vida Kongl. Maj:t icke täcktes éx incommunicato upphäfva det Contract Lundberg ingått om dess eget Hemmans utarrendering, något skadestånd måtte honom i nåder tillerkännas, denna anhållan, sorn i förra delen ej upptogs, i den sednare ej bifallits.
Utskottet, som ansett nyttjande-rättens skydd vara icke mindre maktpåliggande än ägande-rättens, bar ej kunnat undgå att framställa en anmärkning mot den Föredragningsåtgärd, i följd hvaraf ofvanberörda i Laga ordning tillkomna Contract brutits, utan den andra Contrahentens begifvande, eller ens något honom tillagdt skadestånd.
Och, emedan Föredraganden af detta enskilta mål, Förste Expeditions-Secreteraren A. Bergström, icke allenast genom i Stats-Rådet underlåtit åberopande af sin förut i Allmänna Beredningen yttrade mening att Gontractet ej borde lo6 Coust.
Betätikcinden. rubbas, tillstyrkt Konungen detsammas återkallande, utan ock derefter omedelbarligen afstyrkt beviljandet af en ersättning, som då mera utgjorde den enda utvägen att bereda Lundberg upprättelse för ett lika känbart som oskyldigt lidande, har Utskottet funnit dessa motsägelser och misstag innebära en felagtig Embets-utöfning.
Med undantag af de i ofvannämnde måtto försporda, på det stora helas skick mindre verkande afvikelser, har Constitutions-Utskottet, sorn öfver hufvud i rådslagen om Regerings-Ärendena tydligen röjt det upplysta nitet och den oaflåtna omtankan. för Statens gagn, icke ägt skäl att, under granskningen af Stats-Rådets Protocoll, dervid något anmärka; hvarför ock Utskottet får tillstyrka Hiksens Ständer det förklarande, att de i allt öfrigt anse, med stöd af Riksdags-Ordningens yö Stats-Rådets Ledamöters och Föredragandes ansvarighet för deras rådslag och för utöfningen af deras Embeten, intill den dag då detta nu snart öfverståndna Riksmöte börjades, hafva fullkomligen upphört.
Under denna frikallelse tror Utskottet jemväl Konungens Rådgifvare i Conunandomål för Armén böra ipbegripas.
Hvad åter angår Konungens Rådgifvare i Commandomål för Flottorna; så, enär Utskottet sett sig befogadt, att, enligt dess under den 2 nästl.
April fattade och samtliga Riks-Stånden communicerade beslut, ställa General-Adjutanten Herr Friherre R.
Cederström under tilltal inför Riks-Rätt, är Utskottet satt ur tillstånd Cons t.
107 att om förbemälte
Embetsmans ansvarighet i och för denna sak algifva ett utlåtande, som det numera tillhör Domstolen att meddela; hvaremot
Utskottet anser honom i allt öfrigt under déchargen innefattad.
Då, genom 57 §. Riksdags-Ordningen, Constitutions-Utskottet berättigas att väcka frågor till afgörande in Plenis, och då, jemlikt 60 §. af samina Grundlag, Riksens Ständer är öppet lemnadt att till Konungen framföra deras allmänna önskan i hvad ämne som hälst, betjenar sig
Utskottet af detta tillfälle, för att hos Riksens Ständer anmäla några med Stats-Råds-Protocollens granskning gemenskap ägande ämnen.
Härvid förekomma i främsta rummet de under loppet at tvenne år och sist den 27 Sept. 18‘7 vidtagna anstalter för Malmö-Discont-Verks understödjande och räddning, — anstalter, på hvilkas tillstyrkande Herr Carl Her tzenhjelni grundat en från Höglofl.
Ridderskapet och Adeln till Utskottet remitterad anmärkning mot Stats-Rådet samt Föredraganden af Handels och Finance-ärendena.
Rådslagen om dessa mått och steg har Utskottet funnit styrda och utmärkta af en tidig och fortfarande omsorg att afböja de oredor och åtminstone mildra de eliser, som väckt Nationens lifliga bekymmer och påskyndat dess Representanters sammankomst.
Mot betänkligheten och vådan af ett enskilt décrediteradt Penningverks bispringande med lån ur Stats Cassan, af Discont-Directörernes bibehållande vid förvaltningen, och äfven af ioS C otts!:.
Be bänkanden. de sista fruktlösa försöken att aflägsna Verkets fall, framställa sig, å andra sidan, den trängande nödvändigheten att, om än med _ O t någon uppoffring, förebygga större olägenheter och förluster, — den omisskänneliga afsigten att i det längsta bevara en med Disconternas credit nära förknippad, säkerhet och ordning i Rikets penninge-väsende, — det lemnade efterdömet af de privata DiscontInrättningarnas undsättning genom Riksens Ständers omedelbara beslut, — den uti 63 Regerings-Formen Konungen medgifna rättighet att lör angelägna ändamål begagna det mindre creditivet,— den synbara varsamheten vid Låne-biträdenas meddelande, i följd hvaraf dessa ock till Staten återguldits, — samt ändtligen det stränga lagliga förfarandet mot Discont-Verkets
Directörer, från samma stund då deras öfverträdelser af Lag och Reglemente bevisligen upptäcktes och till fullo bekräftades.
Men, om sålunda, med hänseende till dessa åtgärder, hvilka ej äro stämplade hvarken af lagstridiga rådslag eller af ett mot Rikets sannskyldiga nytta stridande handlingssätt, ingen anmärkning emot Stats-Rådets Ledamöter och den Föredragande kunnat eller bort af Utskottet framläggas, har dock Utskottet ej saknat anledning att underställa Riksens Ständer, om icke dem skulle täckas till K:gl. Maj:t ingå med den gemensamma underdåniga önskan att, vid möjligen i framtiden skeende Organisationer af sådana enskilta penninge-verk, som kunde äga inflytelse på allmänna crediten och penninge-rörelsen, de ConsL.
v iog grundsatser och det system måtte följas, hvarigenom på en gång Nationen befriades från deltagande i des Aa Verks af en origtig förvaltning härrörande obestånd, samt Konungens Rådgifvare från det svåra val att nödgas tillstyrka dylika Verks öfverlemnande åt ödet och tillfälligheten, eller ock deras upprätthållande med Låne-biträden af allmänna medel.
Utskottet har nu tillika besvarat Herr Hertz enil] ehns mot ifrågavarande åtgärder rigtade anmärkning, och får särskilt härvid upplysa , det Ridderskapet och Adelns anmodan till Utskottet, att inom nästlidne April månads utgång meddela dess utlåtande i detta ämne, så mycket mindre kunnat efterkommas, som den, emot innehållet af Riksdagsordningens 44 §■> Utskottet förelagda tid redan vid först infallande Session hade tilländalupit.
Vidare, och enär det utan tvifvel instämmer med Konungens och Riksens Ständers afsigt, att den välgörande verkningen af de i särskilta nådiga stadganden förekommande anmaningar till tarflighet och sparsam förbrukning af utländska lux-articlar, ytterligare främjas genom prohibitiva Tull-Lagarnes noggranna handhafvande, får Utskottet vördsamligen tillstyrka Riksens Ständer framförandet till Kongl. Maj:t af den underdåniga önskan, att från dessa Författningar, vid hvilkas helgd den allvarsamma, den stora delen af Nationen fästat en synnerlig uppmärksamhet, hädanefter inga andra än högst nödiga och oumbärliga dispenser må beviljas. no Const.
Slutligen, och i anledning af hvad deroir hos Utskottet dess Ledamöter af Bonde-Ståndet andragit, har Utskottet, under erkännande af samma Stånds, uti 24 §.
Riksdags-Ordningen förvarade rätt att, med undantag al Secreterare» , hvilken af Konungen utnämnes, efter eget val tillsätta sin Cancelli-Betjening vid Riksdagarna, icke tvekat att understöda den yttrade önskan, att Bonde-Ståndet måtte, genom Riksens Ständer samfälta bemedling, till denna rätts obehindrade utöfvande i 1 ramtiden förhjelpas.
Maj 18*8* N:r 39» 4o, 41 och 42. Constitutions-Utskottets Memorial till Riksens Ständer, angående behandlingen af Utskottets förslag vid 4 Regerings - Form en.
Sedan, enligt insända Protocolls-Utdrag af den 27 och 23 nästledne April, Höglofl.
Ridderskapet och Adeln godkänt det Andra, samt Vällofl. Borgare-Ståndet det Första af Constitutions- Utskottets alternativa förslag vid 4 g.
Regeringsformen, till behandling efter 3b af nyssnämnda Grundlag, hvaremot, jemlikt Protocplls-Utdrag af d. 8 Maj och d. 18 April, Högvördiga Prest - Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet antagit begge alternativen så - C ans t.
m sorn hvilande förslag; får Utskottet, då några anmärkningar vid förslagen icke blifvit gjorda, härigenom meddela det förklarande, att Utskottet af 56 §:s föreskrift ej kunnat draga annan slutsats, än att begge alternativen, såsom till Grundiags-enlig behandling godkända, böra, hvart efter annat, till antagande eller förkastande af samtliga Respectiva RiksStånden, vid nästa Riksdag framställas, på enahanda sätt som de, äfven under innevarande Riksdag, tili Riksens Ständers pröfning öfverlemnade alternativa projecten till ändring i 38 §•
N:r 43. Constitutions-Utskottets Memorial till Ridder skap et och Adeln i anledning af dess återr en ässer på åtskilliga förslag till Grun dlags-andrin gar. (jenom Protocolls-Utdrag af den ri, 27 och 3o nästl.
April samt den 4 Maj har Höglofl.
Ridderskapet och Adeln behagat, med gjorda anmärkningar, återremittera Constitutions-Utskottets tid efter annan afgifna förslag till ändringar eller tillägg i 7, 9 och 107 §§.
Regerings-Formen samt i 14, 2g och 38 Riksdags-Ordningen.
Men, då ingen anledning dertill förekommer, att dessa anmärkningar 112 Const.
Betänkanden. förklarats utgöra Ridderskapets och Adelns gemensamma tankar, finner Utskottet sig ej erättigadt, att, emot innehållet i sednare delen af Regerings-Formens 56 §•> åt berörda återremisser lemna något till jemkning af förslagen verkande afseende.
Med tillkännagifvande häraf, får Utskottet tillika anmäla, att de Trenne öfriga Riks-Stånden, till behandling efter Grundlagen, godkänt meranämnda förslag.
Stockholm den 15 Maj 1818* N:r 44- Constitulions-Utskottets Memorial till Borgare-Ståndet, i anledning af dess Reitiiss å Herr Edelbergs Memorial, angående tryckning af ett Utskottets Omröstaings-Protocoll.
T[ ill svar å Vällofl. Borgare-Ståndets communication af Hr L. L.
Edelbergs Memorial, åsyftande tryckning af Constitutions-Utsko.ttets Öfverjjäggnings- Och Voterings-Protocoll uti frågan om utiemnandet af Handlingarna i anmärkningsmålet rörande meddelta föreskrifter om Truppers proviantering under fredstid, får Utskottet härigenom tillkännagifva att det, med anledning af 2 §.
TryckfrihetsFörordningen, ansett något hinder ej möta Coust.
Utslt.
Betäiikcinden.
115 för detta Protocolls extraderande till Herr Edelberg, när han sig derom hos Utskottet anmäler.
Stockholm den 22 Maj 1818* N:r 45. Consbibubions-Ubskobbebs Memorial bill Riksens Ständer med förslag bill ändrad Redacbion af 102 §.
Vid pröfningen af ett till Constitutions-Utskottet ingifvit förslag, åsyftande dels en mera bestämd föreskrift om Riks - Piä ttens sammansättning, egentligen i hvad angår dess Ledamöter bland Presidenterne och Riden i Rikets Collegier, dels ock ett hittils saknadt stadgande huru den genom laga förfall eller jäf möjligen uppkommande bristen i Domfört antal bör fyllas, har Utskottet, lika med författaren, funnit ej allenast att, efter Grundlagens bokstaf, inga andra Collegier kunna lemna Medlemmar till Riks-Rätten, än sådana, der verkliga Presidents- och Råds-Embeten gifvas, utan äfven att, enligt Lagens princip, dessa Collegier, för att i förrberörda hänsigt vara behörigen qvalificerade, måste äga Domsrätt, och utöfva den genom beräkning af samtliga Ledamöternes röster; hvarjemte Utskottet erkänt behofvet af ett uttryckBibang till Rikt St.
Fröt. 1817, 1818.3',dje Sami.
N:ri5.l6, n4 Coust.
Betänkanden. ligt stadgande, till undanrödjande af alla hinder för Riks-Piättens Domförhet.
Med hufvudsakligt gillande af förslaget, får således Utskottet, för, en med Grundlagen instämmande behandling, vördsamligen tillstyrka sådana förändringar och tillägg i Regeringsformens 102 §., hvarigenom densamma må erhålla följande lydelse: »Denna Domstol, som Riks-Rätt kallas, skall i sådant fall bestå af Presidenten uti Konungens och Rikets Svea Hof-Rätt, hvilken deruti löre ordet, Presidentérne uti Pakets Kvigs-, Kammar-, Bergs- och Commerce- Co/Zegier samt Kammar-Rätt, Fyra de äldste f,iats-Råd, högste Befälhafvaren öfver de i Hufvudstaden Tjenstgörande Trupper, Högste närvarande Befälhafvaren för den vid Hufvudstaden förlagde Escadern af Arméns Flotta, tvenne af de äldste Råd i Svea Hof-Rätt och det äldsta Råd i hvarje af de Feni här ofvan nämnde Collegier.a. »Då antingen Justitiae-Cantzleren eller Justitia:-Ombudsmannen finnér sig befogad att Högsta
Domstolen samfält eller särskilta dess Ledamöter inför Riks-Rätten tilltala, aske han hos Presidenten i Konungens och Rikets Svea Hof-Rätt, såsom Riks Rättens Ordförande, laglig kallelse å den eller dem, som skola tilltalas.
Presidenten i IIof-Rätten foge derefter anstalt om Riks-Rättens sammanträde, för att kallelsen utfärda och målet vidare i laglig ordning behandla.
Skulle, emot förmodan, han detta underlåta eller någon af de öfriga förenämnde Embetsman undandraga sig att i Const.
Betänkanden. 115 Riks-Rätten deltaga, stånd? derföre till lagligt ansvar, såsom för annan uppsåtlig försummelse af deras Embetspligt.
Hafva en eller flere af Riks-Rättens Ledamöter laga förfall, eller finnes emot någon af dom laga jäf, vare ändock Rätten Domför, om Tolf deruti sitta.
Brister något, i detta antal, ti/lkalle då Riks-Rätten af de äldste i ordning varande Stats - Rådets Bedara oter samt IlofRätts och Vederbörande Coll egil Råd, så många, att Rätten blifver domför; iakttagandes dervid att kallelsen utfärdas till närmaste Ledamot af det eller de Verk, hvarifrån det, bestämda antalet ej utgått.
Är Presidenten i Svea Hof-Rätt af Jaga förfall eller jäf hindrad, företrädes dess ställe af den äldste i tjenst varande Presidenten och efter Presidenterne af den Beda mot, som innehafver högsta Embets-värdigheten.u »Denna Domstol äge, sedan Ransakningen ar fulländad, och Domen efter Lag fälld, att densamma för öppna dörrar afkunna.
Ingen håfve magt att sådan Dom ändra, Konungen obetagit att göra nåd, hvilken likväl icke må sträcka sig till den persons återinsättande i Rikets tjenst, som blifvit dömd sitt Embete förlustig.« Stockholm deri'28 Maj 1818- N:r 46.
Consbitubions-Ubshobbebs Memorial bill Riksens Ständer, med utlåtande och irfi Coust.
Utsh. Betänkandxm. förslag i anledning af Kgl.
Maj.ts nådiga Proposition om ett Additament till Riks-Acten emellan Sverige och Norrige.
Under den 25 nästlidne
Maj hafva samtlige Riks-Stånden till Constitutions-Utskottet remitterat Kongl. Maj:ts nådiga Proposition af den 21 i samma månad, hvaruti föreslås, såsom Additament till Riks-Acten emellan Sverige och Norrige, en reciproque Lag för Tryckfrihetens utöfning
Nationerna inbördes emellan, öfver hvilken Proposition Kongl.
Majit i nåder äskat Riksens Ständers beslut, för att Norriges Rikes nu församlade StorThing meddelas.
Utskottet har i denna nådiga framställning röjt och vördat Kongl.
Majits visa omsorg att, äfven med hänsigt till bruket af yttrande-rätten i tryckta skrifter, bereda constitutionel helgd åt
Rikenas ömsesidiga förhållanden, och att ytterligare trygga Brödrafolkens förbund genom befästandet af deras aktning för hvarandra.
Men, om således Utskottet trott sig äga skäl att hufvudsakligen tillstyrka Riksens Ständer antagandet af Kongl. Majits nådiga förslag, har Utskottet ickedestomindre vågat dervid göra några jemkningar, som framför allt syfta derhän att bringa föreskrifterna i öfverensstämmelse med Tryckfrihets-Förordningen, af hvilken, blott det ena Rikets Grundlag, dessa för båda Rikena gemensamma föreskrifter väl icke egentligen be - Cons t.
Betänkanden. 117 ro, men till hvilken de, efter Utskottets tanka, böra, så mycket möjligt är, närma sig.
Ur 1 och 2 gg. har Utskottet ansett orden directe eller indirecte kunna uteslutas, såsom mindre nödvändiga, och måhända ledande till tvetydighet; hvarjemte orden s?nädelser och förgripelser, såsom uttryckande olika förbrytelse grader torde böra förändras till små delser eller förgripelse]', hvilken sammanbindning äfven är enligare med 3 g. 9 Mom. i Tryckfrihets-Förordningen.
Förslagets 4:de g. har Utskottet sökt uppställa i likhet med den utaf Riksens Ständer under innevarande Riksdag gillade redaction af 1 g. 7 Morn., samt i Analogie med 4 8 Mom. i nyssnämnda Grundlag.
Då ett raisonneradt, men med någon högre grad af värma framburit project till National-Representationens förändring, hvilken åtminstone i Sverige kan utan ansvar yrkas, möjligen skulle misstolkas, såsom en anmaning till Representationens kränkande, har Utskottet funnit lämpligast att hvad 5 §• härom innehåller må utgå.
Enär det tvifvelsutan vore ett lika magtlöst som obetänkt bemödande af enskilt man, att rikta en tryckt skrifts innehåll till inskränkning af fri- och rättigheter, som tillhöra en sjelfständig Nation och af dess Öfverhet skyddas, har Utskottet trott hela den 6:te §:n kunna försvinna.
Slutligen har Utskottet icke tvekat att i 8 g:n införa ett mera positift stadgande om Jurys befattning, och att i öfrigt närma gm* 118 Coust.
Betänkanclen. lydelse till den af 5 §.
4 Mom. i Tryckfrihets -Förordningen.
I enlighet härmed och under åberopande af 5 §■ i i8ir) års Riksdags-Beslut, får Utskottet vördsamligen tillstyrka Riksens Ständer godkännandet, under denna Riksdag, af följande Lag-fönJag, med förbehåll att detsamma vard r af Norriges Rikes Stor-Thing likaledes antagit.
Additament till den emellan Sverige och Norrige vid Riksdagen i Stockholm, den 6 Aug. 18 r5, och af Stor-Thiriget i Christiania den 31 förutgående Julii fastställda , samt af Kgl. Maj:t under förstnämnda dag antagna och bekräftade Riks-Act. §•
Det är förbjudit att i Sverige trycka något, som innehåller smädelser eller förgripelser emot Norska Nationen, dess Styrelse-Former, Lagar, Medborgare-Classer eller Allmänna Inrättningar. §. 2.
På enahanda sätt är det förbjudit att i Norrige trycka något, som innehåller smädelser eller förgripelser emot Svenska Nationen, dess Styrelse-Former, Lagar, MedborgareClasser eller Allmänna Inrättningar. g- 3.
Författare, som häremot sig förbryta, straffas med fängelse från Tre månader till Cons t.
Utsfs.
119 Tvenne år, efter omständigheterna och Skriften confisqueras. §• 4- Om i Dagblad ellar Periodiska skrifter införas
Articlar af ofvanberörda innehåll, staude utg fvare derför tili dubbelt ansvar, så vida han ej kan bevisligen uppgifva Författaren, och ankomme det, i båda fallen, på Kongl; Mai:ts nådiga förordnande, huruvida Redactören må detta eller något annat
Dagblad vidare utgifva: ägandes vederbörande Autoriteter i hvartdera Riket att Bladet eller Journalen genast indraga och med sequester belägga, intilldess dömdt blifvit. g- 5.
Skriften bestämd anmaning till upplösande eller rubbning af den emellan bada Rikena slutna förening, eller till upphäfvande eller förändring : f den i båda Rikena stadgade Suceessions-Ordning förThronföljden, straffes som förräderi. §• 6.
Missfirmas Norrsk Embetsman i och för tjernsten , eller enskilt Norrsk Medborgare, uti tryckt skrift som i Sverige utgifves, eller Svensk Embetsman i oell för tjensten, eller enskilt Svensk Medborgare, uti tryckt Skrift som i Norrige utkommer, straffas Författaren efter hvad hvartdera Rikets Lag stadgar, rörande sådana förnärmanden mot egna Embetsman och Medborgare. 120 Coust.
Betiinlianden. §• 7* Förbrytelser emot denna Lag pröfvas af en Jury, som äger att med Ja eller Nej yttra sig huruvida skriften är brottslig efter det af åklagaren åberopade Lagens rum.
Domare åligge derefter att, i händelse skriften förklaras brottslig, det lagliga ansvaret bestämma.
Stockholm den i Juni 1818» N:r 47- Constitut iöns- Utskottets Memorial till Riksens Ständer, med yttrande i anledning af Ridd er skåpets och Adelns anmärkningar nid Utskottets sednare alternalif till ändring af 38 §.
Riks da gs-Ordningen.
/ Genom Protocolls-Utdrag af den 27 i nasti, månad, har Höglofl.
Ridderskapet och Adeln till Constitutions-Utskottet hänvisat, såsom utgörande Ståndets gemensamma tankar, åtskilliga redan förut meddelade anmärkningar vid sednare alternativet af Utskottets under den 13 April detta år afgifna förslag till ändrad Redaction af 38 §•
Af dessa anmärkningar, hvilkas åsyftning förnämligast synts vara, dels at fullständigare förebygga Constitutions-Utskottets inactivitet, i händelse voteringen efter
Stånd inom Ut - Cons t.
Betänkan den. izi skotten bibehålles, dels ock att förtaga möjliga misstankar om någon hemlig beskaffenhet af Utskottets förhandlingar, har Utskottet hemtat den mest grundade anledning att till Riksens Ständers ompröfvande och bifall öfverlemna, örn icke ofvanberörde vid 38 §• Riksdägs-Ördningen af Utskottet uppgifna alternativa förslag eller rättare correctif må uttryckas genom följande ordalydelse af §:n: »Alla opiröstningar i Utskotten ske Ståndsvis.
Stanna dervid Två
Stånd mot Två, skola de särskilta meningarna, såsom alternativer, i förslaget intagas.
Galle ock detta stadgande för Banco- Utskottet i Undeiställningsfrågor; men i de mål, som köra hemliga hållas, och der detta Utskott med Riksens Stä/iders rätt besluter, skall, äf vensom uti alla inom Constitutions - Utskottet förekommande mål, förhållas med omröstningen på sätt i 53 ,$*• här nedanföre stadgas; hörandes i ofvanupptagna särskilta fall uti Banco-Utskottet teå tredjedelar af hvarje Stånds Ledamöter -vara tillstädes.cc Utskottet har genom denna Redactionsförbättring sökt förena samtliga Riks-Stånden om ett enahanda utlåtande, och får, i händelse af skiljaktigheter, vördsamligen erinra om den i 56 §.
Regerings-Formen stadgade slutliga jemkning.
Stockholm den 1 Juni 1318- »2* Const.
Constitubions-Utskottéts Memorial till Riksens Mander med yttrande i anledning af Ridder skåpets och Adelns samt Prest-St ån dets anmärkningar mot
Ut skoi tets förslag vid 9 Reger ings-Foi m en.
Med anledning af de fran Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, under den 27 nasti.
Maj, och från Högvördiga Prest-Ståndet, under den 7 förutgående April, remitterade Anmärkningar, hvilka bemälta Stånd, hvar för sig, förklarat utgöra deras gemensamma tankar, har Constitutions-Utskottet till möjligaste jemkning å nyo förehaft dess förslag af den 26 Mars detta år, att i 9 §.
Regerings-Formen en citation af samma Grundlags 107 §. måtte på behörigt ställe inflyta.
Ha rvid har Utskottet icke funnit skäl att, på sätt Piidderskapet och Adeln yrkat, framflytta citationen till §:ens början, enär, i slikt fall, §:n komme att hänvisa till stadganden om ansvaret för pligters uraktlåtande, innan dessa pligter blifvit nämnda och definierade; hvaremot, med godkännande af Prest-Ståndets erinran, Utskottet härigenom får tillstyrka, i dess ofvanberörda förslag, den mindre betydliga, men till föreskriftens bestämdhet ledande förändring att, i stället för: »såsom i 106 eller 107 §§.« må införas; »såsom i 10S Const.