Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I den breda midtelavenyen ökas trängseln och villervallan, vagnar rada sig vid vagnar med gröna, hvälfda tak, hästar frusta, och hjul gnissla.
Nu är den första kommersen börjad — butikegarinnornas.
De armbåga sig ut på trottoaren, de betrakta varorna, de fråga efter priset, de rycka på axlarna, de tillkalla bärarne, fadewr ' &amp; m&amp;, som samlas i allt större skaror — pittoreska karlar i blå blusar o,ch blodröda, napolitanska mössor och med sin fyrkantiga korg fastbunden på ryg- gen.
Man köpslår, man lassar af och las- sar på, man tränges, man brottas, utan miss- kund, utan pardon — det kunde kallas en strid för tillvaron!
Och medan gasen släckes och dagsljuset böljar in i ljusblå floder, är det ett dån, som stiger upp mot zinkhvalfven.
(F o r t s, o c h slut Priset i / duns i nästa n:r.)
julklappsbazar tilldelats fru Ebba Larsson, Lund, hvilken har insände en hel serie omvexlande beskrifningar, af hvilka flere erhållit våra läsarinnors förord.
Att hembrygga Prisbelönt godt öl och svar a prisfrågan svagdricka.
I. ajsH ö r att få ett g o d t ö l o c h m å l t i d s d r i c k a fordras yt?
v ä l b e r e d d malt, o c h d å d e n n a uppsats v ä l sär- skildt är afsedd för landtfruar, äro d e j u i tillfälle att i sina h e m mälta för att få ' en b å d e billigare o c h bättre vara, ä n, d e n m a n k ö p e r.
J a g har därför an- sett l ä m p l i g t att i n l e d a m i n u p p s a t s m e d en b e - skrifning på, h u r u g o d m a l t å s t a d k o m m e s.
1 Man sätter u p p ett l a g o m stort kar, väl r e n g j o r d t, p å en b ä n k, l ä g g e r en slå e m o t p å baksidan u n d e r b o t t e n, så att det lutar e m o t tapphålet.
E n t o r r v i s k a eller h a l m v r i d n i n g lägges i n n a n f ö r tapphålet.
D å detta är g j o r d t, ilägges stridt o c h v i k - tigt k o r n, o c h friskt b r u n n s v a t t e n slås därpå, h v a r - efter t a p p e n urtages, så att vattnet får sila i g e n o m o c h taga m e d s i g allt d a m, s o m m ö j l i g e n k a n finnas i kornet.
S e d a n sättes t a p p e n åter i, o c h öses så m y c k e t vatten på, att d e t står v ä l öfver k o r n e t, o c h får det så stå i 3 d y g n, efter h v i l k e n tid vattnet t a p p a s från k o r n e t, s o m får l i g g a k v a r i karet för att taga v ä r m e o c h visa t e c k e n till g r o d d, o m k r i n g t v å d y g n u n d e r d e n kallare årstiden, m e n b l o t t ett O c h n u ö f v e r g å r j a g till själfva b r y g d e n.
E t t p a r dagar före b r y g d e n g n i d a s alla t u n n o r o c h kärl, s o m v i d d e n s a m m a s k o l a a n v ä n d a s, m e d granris o c h kallt vatten samt sedan ytterligare m e d stark o c h het enlag,.
h v i l k e n sednare står k v a r i kärlen ända till k v ä l l e n före b r y g d e n, då i stället friskt vatten iöses.
S a m t i d i g t d ä r m e d u p p m ä t e s maltet, o c h tages däraf allt efter s o m m a n v i l l hafva ölet starkt.
D e t l ä g g e s n e d i ett r y m l i g t kar, o c h några s k o p o r friskt vatten påhällas u n d e r flitig o m r ö r i n g.
D e t t a kallas att » syfta » maltet, s o m b ö r blifva väl g e n o m b l ö t t, hvarefter det täckes öfver o c h får stå o m k r i n g fyra timmar.
I g o d tid m o r g o n e n d ä r p å k o k a r m a n u p p en p a n n m u r vatten, så att tillräcklig t i l l g å n g därpå fin- nes.
A f detta v a r m a vatten slås sedan några s k o p o r i sänder p å det sålunda kallt b r u k a d e maltet, o c h o m r ö r e s g r u n d l i g t alltsammans m e d ett s. k.
» r o d e r ».
O b s e r v e r a s b ö r, att h ö g s t ett ä m b a r vatten för hvarje g å n g p å s p ä d e s, o c h fortsattes d ä r m e d, tills k v a n t i t e t e n i karet blir sådan, m a n v i l l hafva d e n.
Brukningen eller o m r ö r i n g e n b ö r ske m e d all kraft u n d e r o m - k r i n g en t i m m e s tid, hvarefter karet väl täckes o c h får stå e n k v a r t s t i m m e.
D ä r p å öses försiktigt d e t t u n n a ö l ä m n e t åter i d e n t o m m a p a n n m u r e n för att å n y o u p p k o k a, h v a r p å d e t slås tillbaka i g e n i k a r e t; detta förfaringssätt f ö r n y a s i fyra o m g å n g a r, o c h b ö r b r y g d e n u n d e r tiden stå väl öfvertäckt m e d e n l i n n e d u k samt d ä r ö f v e r täcke eller filt, till kylas och d ä r m e d följande s u r n i n g s f ö r e k o m m a n d e.
För att u n d v i k a att n å g o t af maltet följer m e d det t u n n a, d å m a n sålunda i sakta m a k öser fram o c h åter till o c h ifrån p a n n m u r e n, b ö r en h a l m k r a n s h o p v r i d a s o c h läggas u n d e r s k o p a n, h v a r m e d ö s n i n g e n försiggår.
Nu b ö r d e t s. k.
» p å b ä r i n g s k a r e t » vara i o r d n i n g, och ställes detta u p p p å e n b ä n k n ä r a p a n n m u r e n med ett m i n d r e v e d t r ä d lagdt u n d e r b o t t e n å b a k - sidan, så att d e t lutar n å g o t framåt.
K ä p p a r af en, väl b a r k a d e o c h r e n g j o r d a m e d e l s enlag o c h v a r m t vatten, läggas sedan k o r s o c h tvärs p å b o t t e n af karet, d e kortaste o c h flesta n ä r m a s t tapphålet.
Se- d a n h o p v r i d e s af l å n g h a l m ett a r m s t j o c k t b a n d, s o m l ä g g e s r u n d t o m k r i n g p å b o t t e n, samt v i d a r e ett kors af l i k a d a n a h a l m s t r å n, h v i l k e t lägges i m i d t e n af karet, o c h b ö r a a r m a r n e p å detta k o r s v a r a så långa, att d e r ä c k a öfver kanten p å d e t s a m m a, o c h förses med knutar i ändarne.
S l u t l i g e n l ä g g e s en l i t e n h a l m k r a n s i hvarje fjärdedel samt ett lager af t u n n h a l m däröfver.
N å g r a s k o p o r v a r m t vatten påösas, för att r e n a h a l m e n, o c h få afrinna g e n o m tapphålet.
U n d e r d e n tid v ö r t e n för fjärde g å n g e n u p p k o k a s, bäres maltet p å » r o s t e n » (så kallas n ä m l i g e n d e t nyss beskrifna karet), d o c k så, att när e n h a l f t u n n a däraf är påburet, b ö r m a n hafva i o r d n i n g att l ä g g a emellan ytterligare t v ä n n e n y a h a l m b a n d till ett k o r s o c h fyra s m å kransar samt d ä r ö f v e r ett t u n n t h a l m l a g e r, alltsammans förut väl r e n g j o r d t i n n a n re- sten af maltet påbäres (detta, u n d e r förutsättning att b r y g d e n är n å g o r l u n d a s t o r).
V i d d e n n a p å b ä r i n g af maltet b ö r m y c k e n försiktighet iakttagas, så att ej för m y c k e t för hvarje g å n g lägges p å » r o s t e n »; ty d å h ä n d e r lätt, att h a l m e n för hastigt blir n e d t r y c k t och d ä r i g e n o m sjelfva afrinnandet försvåras o c h blir för trögt.
i T a p p e n tages n u ur, o c h ett l a g o m h o r n inpassas tapphålet, h v a r p å d e n k o k a n d e v ö r t e n sakta öses i karet o c h därifrån u t r i n n e r, b i l d a n d e en fin stråle.
S k u l l e d e n v i d afrinnandet ej befinnas lika klar s o m vin, så låter m a n d e n ä n n u en g å n g k o k a u p p o c h passera g e n o m » r o s t e n » i karet.
S e d a n ä n d t l i g e n all ö l v ö r t afrunnit, sättes d e n att k o k a i e n a n n a n p a n n m u r u n d e r tre t i m m a r s tid o c h påspädes m e d k o k a n d e vatten, så att i n g e n m i n s k - n i n g i kvantiteten i n t r ä d e r.
V i d a r e ilägges minst ett hälft s k ä l p u n d (2 1 3 g r.)
h u m l e till tre såar ö l; och b ö r d e n n a h u m l e förut hafva legat i ett såll samt där blifvit hastigt öfveröst m e d k o k t vatten, som fått afrinna.
» j u l ö l » b r u k a s o m l i g a ilägga p o m e r a n s s k a l o c h russin, ett hälft s k å l p u n d (213 g r.)
af hvardera s o r t e n m o t t u n n a n (l, o h l.)
malt.
D å ö l e t är f ä r d i g k o k t, u p p ö s e s det i ett kar, som sedan sättes i ett åtta graders v a r m t r u m för att afsvalna o c h sedan jäsa, h v i l k e t senare sker g e - nom att i l ä g g a e n h a l f liter g o d färsk j ä s t m o t ö l efter en t u n n a (1,6 h l.)
Karet b ö r därun- der vara v ä l täckt, o c h d å h u m l e n så s m å n i n g o m börjar flyta u p p, så tappas ö l e t p å tunna, o c h sprun- det lägges löst öfver u n d e r halfva första d y g n e t.
S e d a n tillklämmes det hårdt, m e d l i n n e l a g d t e m e l - lan s p r u n d e t o c h t u n n a n, o c h öfvertäckes till sist med e n d e g a f aska o c h v a t t e n, s o m väl tilltryckes om sprundet.
V i l l m a n buteljera ölet, så låter m a n dessförinnan t u n n a n stå o r ö r d i en sval källare u n d e r en tid af fyra v e c k o r, o c h b ö r v i d buteljeringen n o g a tillses, att t u n n a n varsamt b e h a n d l a s, så att i n g e n j ä s t m e d - följer, i h v i l k e t fall buteljerna s p r i n g a.
•s / Drickati&gt; beredes p å det sätt, att sedan m a n fått ö l v ö r t e n i p a n n m u r e n, fortsattes p å ö s n i n g m e d v a r m t vatten å » r o s t e n », så l ä n g e m a n k ä n n e r n å g o n malt- s m a k; k o k a s sedan s å s o m ölet, d o c k ej m e r än u n d e r e n t i m m e s tid, o c h h u m l e ilägges efter s m a k.
» Prestfru-n.
Vår Gerdas söndagseftermiddags- klubb.
funderingar angående äktenskapet.
» É
Tiden lider, året går, aldrig får jag man i år. » » Det förbjude Gud, hvad skulle du här med en man, för att plantera cigarrstumpar på dina blomkrukor och knäppa aska på din förmaksmatta! » » Nej men, E l m a!
D u pratar som om det ej funnes annat än obehag i äktenskapet; det är riktigt rysligt att höra, då du varit gift så många år? » » Ja, ser du, just det, att man så länge varit lycklig, gör, att man tryggt kan skämta litet med äktenskapet, ty ej må du tro, att vår lycka går omkull för några skämtsamma ord.
Men det var sannt: Gerda skulle upp- bygga oss med ett längre föredrag i äkten- skapsfrågan; allt med anledning af att hon nu studerar Idun ' och fått tag i fru Langlefs artikel.
Så att om Matilda nu förser mig med två koppar kaffe för att stärka tåla- modet, så må du börja; Matilda blir den intresserade åhörare-skaran, jag den erfarna kritiken. » » Tycker ej Gerda om fru Langlefs åsik- ter? » » Jo visserligen, och jag har visst ej tänkt, att man skulle anse hela sitt äktenskap olyck- ligt därför, att man någon gång råkar ut för små meningsutbyten.
Man kan ju gräla ganska skarpt med sina syskon och om en stund vara lika goda vänner igen.
Lättare ännu måste det väl vara att försona sig med en, som man älskar så högt som sin make. » » Ja, det är då säkert, men må man ej låta misshälligheten så småningom jämka ut sig, ty då stannar alltid en liten udd kvar.
Nej, man måste åstadkomma en riktig för- soning.
Må man efter ett, på omständighe- terna beroende, längre eller kortare » tjurar^
slå armarna kring gubbens hals och förklara sig ej orka » suras » längre; eller mannen ber med en kyss sin lilla hustru ej vara ledsen utan glömma alltsammans, och så är man lika goda vänner igen.
I lifvets stora frågor må man för öfrigt söka öfvertyga hvarandra med allvarliga skäl för och emot, och då detta ej lyckas, så må man respektera hvar- andras åsikter.
Vanligen uppstå de flesta meningsskiljaktigheten, då barnen kommit och det gäller deras uppfostran, men då hvar och en förnuftig människa vet, huru förderf- ligt det är för barnen, om de märka den ringaste misshällighet emellan föräldrarne, så jämkar man nog gärna från hvardera sidan. » » Det var ej heller om skärmytslingarna i äktenskapet j a g.
v i l l e tala, utan om en annan sak, hvilken jag tror är orsaken till att mån- get äktenskap blir, om ej just olyckligt, så dock utan värme och sol.
Jag menar att man ej tillräckligt värnar sitt hem mot yttre inflytanden. » » Jaså!
D u menar den gamla visan om svärmödrar, tanter och svägerskor! » » Nej, visst inte!
Men om du nu ser dig omkring i en större stad, så finner du snart sagdt hvarje hem fullkomligt lika utrustadt, nästan som efter en schablon.
Öfverallt finner du t. ex. rummen öf- verfulla af möbler, tunga draperier, kinesi- ska solfjädrar, makartbuketter, en massa japanskt krimkrams, o. s. v. Ä r det väl möjligt att alla hafva precis samma smak.
Jag vill nästan tro det hvad fruntimmerna beträffar, ty det är verkligen besynnerligt huru kvinnornas smak ofrivilligt följer modet.
Men männen äro mera konservativa.
Jag är öfvertygad om, att mången man med saknad sett utdömandet af den kära långa soffan, där man så skönt kunde sofva middag, för att i stället finna en liten chäs- long, några taburetter och en japansk skärm.
Huru saknar han ej det präktiga, gamla ma- hognybordet, hvaromkring hela familjen sam- lades vid aftonlampan.
Skulle man mera taga männen till råds vid ordnandet af hemmet, mera tänka på, huru man själf finner det trefligt, än huru vänner och besökande skola tycka om det, så skulle helt visst hemmen få en mera in- di viduel prägel, blifva dubbelt så angenäma.
Mannen skulle ej finna värdshuslokalen fullt lika komfortabel som sitt hem, ty där hemma finnes just den stolen, han tycker mest om, på den plats, där han helst sitter, rökbordet på lagom afstånd från stolen och tidnings- ställningen likaså.
Och man må tala huru mycket som helst om kvinnan som hemmets sol, så är dock mannen den axel, kring hvil- ket allting vänder sig, och lampan lyser dub- belt så klar och skrattet klingar dubbelt så gladt, om pappa är med i kretsen.
Och ett annat exempel: Lilla frun har varit på förmiddagsvisit hos fru F.
och har hört och sett, huru utmärkt ordnadt allting är.
H o n hör om syltburkarnes jämna rader i skafferiet, om etiketten på hvarje flaska och burk, om nyckelknippan, som aldrig gif- ves i tjänarinnans hand.
H o n känner en kall kåre öfver ryggen.
Just i dag lemnade hon päronsylten bland sallatsburkarne och kastade nyckelknippan åt gamla Sofi, för att hon skulle lägga nndan frukosten, då Axel ropade sin lilla hustru för att hjälpa honom med några skrifningar.
Nej, sådant finge ej mera hända.
Lilla frun blir en pedantiskt ordentlig husmor, men Axel saknar sin lilla glada hjälparinna och trefnaden är borta.
Det vore väl, om världen ej ville ställa upp några hustru-ideal, utan inse, att den hustru är god, som gör de sina i hemmet lyckliga, hon må då redan vara ett mönster för alla husliga dygder eller en glad och hjärtlig liten slamsa. » » Vist taladt, du unga äktenskapskandidat, jag vill blott tillägga några ord för män- nen, så att de ej alltid må skylla hustrurna för hemmets otrefnad.
Skulle blott männen komma ihåg, att en smekning eller en gil- lande blick gör hvarje uppoffring lätt, visade de intresse för alla små detaljer i hemmet, så blefve detta en kär uppmuntran, och man sporrades till nya ansträngningar.
Men om männen emottaga all uppmärksamhet, alla små tjänster, utan att gifva akt därpå, som en själffallen sak, då kan det lätt hända, att hustrun söker erkännande på annat håll och sålunda skattar åt den allmänna smaken, ty vi äro j u alla mer eller mindre känsliga för beröm! » » Ja, j a!
N o g ser jag nu, att det är en kinkig ' sak med det där äktenskapet, och nog är det sannt, hvad jag nyligen läste i en tid- ning, att äktenskapet ej är någon hamn, utan tvärtom ett stormigt haf, och man må se till att man är väl rustad och har en säker styrman för att begifva sig ut. » » Sannt, men med aktning som styrman och kärlek som lots kan man ändå våga försö- ket, de öfriga dygderna får man sedan för- söka lasta in under vägen.
— Men nu hafva vi igen pratat för länge.
Fort kapporna på och så — adjö!
adjö! » M.
N. Smånotiser från kvinnovärlden.
En märklig motion h a r af h r F. T.
B o r g v ä c k t s i n u s a m m a n t r ä d a n d e riksdags F ö r s t a k a m - m a r e, a t t n ä m l i g e n giftasåldernför koinnan måtte höjas till minst 21 år, s å a t t r ä t t i g h e t e n a t t i n g å äktenskap skulle blifva lika f ö r b å d e m a n o c h kvinna.
Kronprinsessans helsot / illstånd.
E n kor- r e s p o n d e n t från K a r l s r u h e till V o s s i s c h e Z e i t u n g tror s i g v e t a, att d e underrättelser, k r o n p r i n s e n v i d sitt b e s ö k i K a r l s r u h e p å å t e r r e s a n från N e r v i till S t o c k h o l m h a d e a t t m e d d e l a d e t s t o r h e r t i g - liga paret a n g å e n d e deras dotters helsotillstånd, t y v ä r r ej v o r o a f g l ä d j a n d e a r t.
K r o n p r i n s e s - s a n s l u n g l i d a n d e h a r n u utvecklats därhän, att ett å t e r v ä n d a n d e till d e t n o r d i s k a k l i m a t e t, s å s o m ä m n a d t v a r efter t v å m å n a d e r, ä r o t ä n k b a r t.
E n - dast g e n o m årslångt vistande i södern k a n kron- p r i n s e s s a n h o p p a s b l i f v a b e f r i a d från d e t o n d a, hvaraf h o n lider.
Detta d e n tyske korrespondentens m e d d e l a n d e är, e n l i g t h v a d f ö r n i m m e s från s ä k r a s t e k ä l l a, i h u f v u d s a k riktigt.
Det » årslånga vistandet i s ö - d e r n » b ö r d o c k u p p f a t t a s s å, att k r o n p r i n s e s s a n antagligen e n tid bortåt hvarje år behöfver för s i n h e l s a s s k u l l v i s t a s n å g r a m å n a d e r i ett s y d - ligare klimat.
« En skola för levinliga journalister.
Ut- gifvarinnorna af Londontidningen » Westminster a n d L a m b e t h g a z e t t e », f r ö k n a r n a Hill, h a n y l i g e n i L o n d o n öppnat en skola för kvinliga journali- ster, d ä r d a m e r k u n n a u t b i l d a s till f ö r f a t t a r i n n o r, stenografer, korrekturläserskor o c h repörters.
E n dylik s k o l a finnes i Detroit i A m e r i k a under led- ning af en medarbeterska i tidningen » Detroit Free Press », m e n d e n ofvannämnda journalistsko- l a n i L o n d o n t o r d e v a r a d e n f ö r s t a i sitt s l a g i vår världsdel.
operan g i f v e r f o r t f a r a n d e f ö r f u l l a o c h g o d a h u s D e l i b e s ' o p e r a » L a k m é », i h v i l k e n frö- ken Petrini m e d o f ö r m i n s k a d framgång debuterar s o m titelrollens innehafvarinna.
L ö r d a g e n d e n 1 februari gifves e n ovanligt i n - tressant s y m f o n i k o n s e r t, d å för första g å n g e n här- s t ä d e s k o m m e r att u p p f ö r a s e n s y m f o n i af T s c h a i - kowsky, hvarjämte programmet upptager en sym- f o n i a f J o s e p h D e n t e, f ö r u t ej s p e l a d å n å g o n s y m - fonikonsert, samt ballad af Aug.
Söderinan.
Dess- utom medverkar Franz Neruda, d e n framstående violoncellisten, s o m förut härstädes skördat s å lifligt o c h v ä l f ö r t j ä n t b i f a l l.
A Verdis n y a opera » Otello » hafva repetitionerna nu, begynt.
K. dramatiska teatern h a r m e d k o m e d i e n » G h a - m i l l a c » haft d e n s ä l l s p o r d a f r a m g å n g e n, a t t n ä m n d a s t y c k e k u n n a t g i f v a s e j m i n d r e ä n 2 3 aftnar å rad f ö r fulla e l l e r g o d a h u s.
F ö r a t t e m e l l e r t i d bereda någon omvexling i programmet och någon hvila för d e i » Chamillac » uppträdande upptages i d a g (tisdag) e n n y k o m e d i i fyra akter » P å n å d o c h o n å d » a f G u i s e p p e G i a c o s a, ö f v e r j ä t t n i n g frän italienskan.
D e n n a f ö r s t a f ö r e s t ä l l n i n g g i f v e s till förmån för kungl.
teatrarnes pensionskassa.
Efter h v a d v i h ö r t u p p g i f v a s lär D r a m a t i s k a teatern ä m n a upptaga Strindbergs genialiska skå- despel » Mäster Olof ».
V i k u n n a ej a n n a t ä n h e l s a detta b e s l u t m e d s y n n e r l i g tillfredsställelse.
» M ä - ster Olof » b o r d e v a r a stående p å r e p e r t o a r e n, helst d å det finnes e n s å oöfverträfflig Gerdt B o k - p r ä n t a r e s o m h r H i l l b e r g.
D e, s o m sett d e n f r a m - stående skådespelaren i sagda roll, g l ö m m e r h o - n o m ej lätt.
Vasateatern h a r g j o r t ett l y s a n d e s l a g m e d sitt n y a s t y c k e » M i k a d o n », operett i t v å akter a f Sul- livan.
H v a r e n d a a f t o n u t s å l d t h u s o c h d e mest- stormande applåder.
M u s i k e n i operetten är o c k b l a n d det vackraste o c h m e s t anslående i d e n n a väg vi p å länge hört.
Utförandet förtjänar ock erkännande, samspelet är synnerligen godt och en hvar har synbarligen nedlagt m y c k e n o m - sorg p å sin roll.
S k a d a b l o t t att h v a d d e t v o k a l a b e t r ä f f a r k r a f t e r n a ej r ä c k a l i k a b r a till p å m a n s - sidan s o m p å fruntimmerssidan.
Fröknarna Ek- ström o c h Johnson s a m t fru KUnger bilda en i a l l a a f s e e n d e n förträfflig s y s t e r t r i o s o m _ K o k o s p u - p i l l e r Y u m Y u m, Titti S i n g o c h P i p B u h, o c h e n ' bättre representant f ö r d e n giftaslystna K a t i s h a ä n fru Jensen hade m a n näppeligen kunnat få.
F r ä m s t b l a n d d e u p p t r ä d a n d e t o r d e f å s t ä l l a s hr Strömberg, hvilken af öfverste mästermannen K o k o s k a p a t e n ö f v e r d å d i g t r o l i g t y p.
H r Varberg som M i k a d o n stod värdigt v i d d e n förres sida.
Båda få o c k s o m o f t a s t m o t t a g a a p p l å d e r i n f ö r ö p p e n ridå.
H r KUnger s o m Nankipu, Mikadons son,, r ö r s i g l e d i g t, m e n g å r i v o k a l t h ä n s e e n d e ej r i k - tigt b r a u t m e d partiet.
H r r Lundahl och Lundin sköta äfven sina roller v ä l, särskildt d e n förre.
Hr L u n d i n h a r e n präktig b a s, s o m s y n n e r l i g a s t g ö r s i g förträffligt g ä l l a n d e i d e n v a c k r a m a d r i - galen.
Uppsättningen är m i n s t sagdt g l ä n s a n d e.
S å prakt- fulla d r ä k t e r, v a c k r a d e k o r a t i o n e r o c h s å b l ä n - d a n d e l j u s e f f e k t e r t o r d e h ö r a till s ä l l s y n t h e t e r n a härstädes.
Säkert är, att d e t aldrig presterats å denna scen, hvilken under hrr Varbergs o c h S t r ö m b e r g s l e d n i n g intagit e n f r a m s t å e n d e plats b l a n d operett-teatrarne.
O c h a r r a n g e m a n g e n till d e t t a n y a s t y c k e, s o m s y n e s b l i e n förträfflig k a s s a - p j ä s, s t r ä c k a s i g ej b l o t t till s c e n e n, u t a n ä f v e n till salongen o c h förstugorna, s å s o m de besökande g e n a s t v i d f ö r s t a i n t r ä d e t ä r o i tillfälle s e.
K a - pellmästaren Berens förtjänar erkännande för o p e r e t t e n s o m s o r g s f u l l a i n ö f n i n g, l i k s o m o c k fru Gullberg för de vackra grupperingarna o c h dan- sen.
S t y c k e t ä r f ö r öfrigt o f ö r a r g l i g t till sitt i n - nehåll, o c h af d e n v a c k r a m u s i k e n h a r m a n b e - tydligt m e r b e h å l l n i n g ä n a f o p e r e t t m u s i k i all- mänhet.
N ä s t a n y h e t å d e n n a teater blir » P r i n s e s s a för e n d a g », o p e r e t t i 3 a k t e r efter e n f r a n s k i d é a f Ernst Wallmark, m e d m u s i k af Vasateaterns ka- p e l l m ä s t a r e H e r m a n B e r e n s.
U p p f ö r a n d e r ä t t e n till » Der arme Jonathan », operett i 3 akter a f H u g o W i t t m a n o c h Julius Baner, m e d m u s i k a f C.
M i l l ö c k e r, ä r a f d i r e k t i o n e n f ö r v ä r f v a d.
H r r W a r b e r g o c h Strömberg h a för ytterligare tvänne spelar förhyrt Vasateatern.
Till en intressant debut h a d e Södra teatern i m å n - dags l o c k a t e n visserligen ej allt f ö r talrik, m e n dess m e r a o m d ö m e s g i l l p r e m i e r p u b l i k, b l a n d h v i l k e n märk- tes e n större d e l a f h u f v u d s t a d e n s literärt b i l d a d e o c h intresserade kretsar.
D e n u n g a, r e d a n v i d t k ä n d a o c h skattade författarinnan fru Anna Wahlenberg-
Kjerrman, h v i l k e n s o m b e k a n t äfven I d u n h a r för- m å n e n r ä k n a b l a n d sina m e d a r b e t a r i n n o r, framträdde n ä m l i g e n d å för första g å n g e n m e d e n d r a m a t i s k p r o - d u k t, e n k o m e d i i 3 akter b e n ä m n d » Påvakt ».
De m å n g a v ä n n e r n a a f A n n a W a h l e n b e r g s skriftställar- s k a p h a d e ansett s i g e g a v ä l g r u n d a d e a n l e d n i n g a r att v ä n t a n å g o t v e r k l i g t g o d t, o c h e r k ä n n a s måste, att d e ej b l e f v o b e s v i k n a.
D e goda egenskaper, s o m k ä n n e t e c k n a t författarinnans n o v e l l i s t i s k a a r b e t e n, h a d e ej h e l l e r n u s v i k i t h e n n e: e n s y n n e r l i g e n skarp o c h fin k a r a k t ä r s t e c k n i n g, e n l e d i g, j a, r e n t a f y p - perlig dialog o c h en grundfond af g o d m o d i g, m e n därför ej så litet träffande h u m o r.