Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I afseende på behofvet af en så beskaffad Inrättning, har Stats - Utskottet nogsamt funnit densamrnas nödvändighet i Hufvudstaden till befordrande af ordning och skick, samt att, ehuru den kunde synas erforderlig egentligen för Stockholms Stads befriande från sysslolöse och vanartige personer och deras återförande till förbättrad lefnad, förekommer härvid likväl, att Hufvudstaden årligen från öfrige delar af Riket får emottaga en stor del af de personer, som här måste inrymmas och underhållas, Stats-Utsbottets P.etllnbanden.
875 och hvilka eljest skulle förvisas tillbaka till orterne, samt der ligga allmänheten till last och åstadkomma större olägenheter.
På sådan grund anser Stats •
Utskottet, det
Inrättningen bör understödjas af allmänna medel till det belopp, som är nödigt för densamma® bibehållande i sitt nuvarande verksamma skick för ändamålets befordran; Men, då Staten för den del af Inrättningen, som utgör Spinnhuset, dit brottslige personer från Provincerne under Kongl. Svea Hof-Rätts Jurisdiction dömmas till fängelse-straff, redan består en Summa af 8000 R:dr årligen, har Stats-Utskottet, i anseende till Stats-Verkets knappa tillgångar, önskat att undvika föreslå Statens belastande med något ökadt anslag, samt trott sig böra uppgifva en annan föga kännbar utväg till Inrättningens förseende med det erforderlige bidrag, den nemligen: att en viss mindre afgift, som med Tractater och Författningar står att förena, kunde åläggas
Ved och Victualie-vahror, som till S ockholm införas från Finland, och hvilken afgift skulle jemte Tull-umgälderne uppbäras och derefter lefvereras till disposition af den förordnade
Directionen emot redovisning i behörig ordning.
Utskottet förmodar, att ifrågavarande behof å detta sätt må kunna lämpligast afhjelpas; Och hemställer alltså till Riksens Högloft.
Ständer, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet må anhållas om vidtagande af denne utväg till ernående af de erforderlige medlen för årliga underhålls-kostnaden af ofvannämnde Inrättning, hvarvid på Kongl. Majus .Nådiga pröfning skul - 876 Stats-Utskottets
Betänk andén’, le ankomma, till hvad belopp afglftan må kurt* na och böra bestämmas.
Beträdande åter den skuld, för hvilken In« rättningen häftar i och för iståndsättandet deraf, 13,^78 JR;dr 11 sk. 5 r;st.; så har Utskottet, på ofvanberörde grunder, trott sig böra till' styrka, att denne Summas betalande må beviljas af Stats-Verkets Öfverskott på Intraderne för nä^Iedne eller innevarande år, hvarom underdånig anmälan hos Kongl. Maj;t a-Uså skulle göras; Hvilket allt dock vordsamligen hemställes till Riksens Högloft.
Ständers bepröfva n de.
N:r 191.
Ständers Stats-Ut skotts Utlåtande, angående gjorde anmärkning ningar vid Stats-Utskottets Betänkan• de om Saltpetter-Skattens utgörande.
I anledning af gjorde anmärkningar vid StatsUtskottets Betänkande af den n sisth Martil, angående förändring och lindring i SaltpetterSkattens utgörande, har Höglofl.
Ridderskapef och Adeln genom Protocolls - Utdrag af den 4. dennes och Hedervärda Ronde-Ståndet under den 7 dito, samma Betänkande till Stats-Utskot' tet åter-remitteradt.
Dessa anmärkningar hafva hos Höglofl, ilidderskapet och Adeln blifvit gjorda af Herr Lagmannen Grefve Gyllenborg och Herr Fri - St äts-Vt skottets Betiinkaiiden, gyy hette Stael von Holstein, samt hos Hedervärda Bonde-Ståndet af vice Talmannen Hyckert saint Anders Vanielssoti från Elfsborgs Län, Johan Olsson Långberg från Gefleborgs Län, Jon Jonsson från Blekinge och Pehr Jonsson fran Kronobergs
Län med flere af Ståndets Ledamöter, och bestå hufvudsakligen deruti:
Att priset å den Saltpettér, sorn af de Gärdskyldige med pert. ningar löses, matté nedsättas till det belopp, söm svarar emot Saltpetter-värdet, då Biksens Stan» der vid 1800 års Biksdag åtogo sig denna afgift: att sjelfva Saltpettef-gärdén äfven måtte tills vidare nedsättas ifrån no till 5 m:kr för hvarje helt Hemman: — Att Saltpetter-fonden måtte endast och allenast användas till någon lindring för de Gärdskyldige t—•
Att de 16 sk., som nu innehållas på Krono - betalningen för hvarje L:pd Salfpetter, måtte åter få komma de Gärdskyldige till godo, så att de oafkortadt måge få njuta den primitiva betalningen af 1 B;dr a4 sk. för Gispundetj
Utan allt afdrag eller innehållning: — samt sluteiigen att Saltpetfergjuderi-Styresmännen, jemte den öfrige Salipetter-sjuderi-Betjeningen, måtte, såsom öfverflödi,- ge, indragas.
Hvad angår det yrkade nedsättandet af lösnlngs-priset för den Saltpetter, som icke in natura lefverera®; så kan Stats - Utskottet, på de skäl dess förra Betänkande innehaller, icke tillstyrka bifall derå.
Stats - Utskottet anser, lika nied Biksens Höglofl.
Ständer vid 1815 års Biksdag, för otvifvelaktig^, att, om Saltpettertillverkningen fortfar att vara i stigande och producrionen deraf årligen öka», skall, i samma 878 Stats-TJtskottets Betänk anden. man, lösnings- prisets nedsättande deraf blifva en följd; Men, för att icke alldeles förstöra eller qväfva denna närings-gren uti den fördelaktiga riktning till förkofran den på de fleste orter nu synes hafva tagit, niåste en mera lärnpelig och tjenlig tid , an den närvarande, dertill afpassas.-
Att nedsätta Saltpettef-gärden fran iö till 5 M kr för hvarje belt Hemman, kart Stats.Utskottet icke tillstyrka.
Beloppet af denna Gärd är grundad på »dikets och försvars»verkets behof af Saltpetier: och, då Saltpettern är ett af för svars-medlens förnämsta ämnen, blifver det ali” tid utom gränsen för Stats - Utskottets både befattning och omdöme, att bestämma den tid, då försvars-verkets behof med en mindre Gärd kan anses uppfylldt; Men Stats-Utskottet hyser den öfvertygelsen, att, om framtida behofvet skulle tillåta någon ändring eljer nedsättning härutinnan, JCongl.
Maj:t då icke lärer underlåta, att med Nådigt välbehag omfatta ett så dant tillfälle, för alt dymedelst bereda sine trogne undersåtare all den lindring uti denna Gärds Utgörande, som omständigheterna kunna medgifva.
Angående Saltpetter * fondens användande, har Stats-Utskottet i dess förra Betänkande sig omständeligen yttrat, och bar nu icke något, att dervid ytterligare tillägga.
Att Saltpetter sjuderi-Verkmästare och lärlingar må indragas och afskaffas, i den mån ■Saltpetter - tillverkningen ibland Allmänheten vunnit den tillväxt och förkofran, att densampia, utan ett sådant biträde, kan af Hemmana - Siats-TJtskottets Betiinkanden. 879 innehafvarne sjelfva bpdrifvas, det tillstyrker Stats-Utskottet, äfvensom' att i sädant fall Under-Styresmännen jemväl torde kunna indragas; Men hvad Styresmännen angår, så lära de icke kunna helt och hållet umbäras, dels för den alltid fortfarande nödiga tillsynen öfver Salpetter - tillverkningen, och dels såsom Kongl. Majus och Kronans Ombud vid lefvereringarrte, och de där, vid yppande skiljaktigheter einellan de lefvererande och emot tagar ne, skola bevaka så väl Kronans, Mm den enskildes örn. sesidiga rättigheter; Men att Styresmännens an. tal, i den man denna närings-gren vinner tillväxt, torde kunna inskränkas till ett färre, än det nu varande, synes Stats-Utskottet icke omöjligt.
Hvad slutligen angar de 16 sk., som af Krono - betalningen för hvarje U;pd Saltpetter nu innehållas; Så får Stats-Utskottet tillkännagifva, att, enligt 5 puncten i Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse af den 17 Aug. 1312, äro desse 16 sk. anslagne, att ersätta Kongl. Majit och Kronan de förskott, som användas å undervisnings- och till verk nings-ans taller, samt åtgå, ej mindre för tillsynen, controllen och uppbörden af Saltpetter- tillverkningen, än till praämiers meddelande vid inrättnirigarnes början; — Men, sorn Riksens Ständer uti 6 puncten af samma Skrifvelse förklarat, att de Orter, Socknar eller enskilde Jordägare, sorn, utan att besvära Kongl. Majit och Kronan med underdånig anhållan om förskott af kokpanna eller andra omkostnader, skola njuta oafkortad betalning, å 1 R:dr 24 sk.
Råneo per Lispundet |8ö Stats- Vtskottéts.
Betänkande/U - frit defa<S årliga Saltpettér-lefverants; Sa äilsé?
Siats - Ut‘kottet, att vid hvad Riksens Ständer såluhda besluiit hörr oföränrlradt förblifva» Örn Riksens Höglofl.
Ständer' täckas bifalla hvad Stata - Utskottet härutinnan sålunda, föreslagit och hemställt; Så lära Riksens Höglofh Ständer täckas göra Underdånig anmälan hos Kongl.
Majit i de delar, soln kunna ‘finnas for* dra någon åtgärd eller rättelse. fl vilket allt vördsamt underställes Riksens Hcglofi, Ständers Egit ompröfvande.
Stockholm den 22 April j • ^ Nir ■ ltjA Riksens flög lo fl.
Ständers StatS-Utskotts
Ut* låtande, 1 anledning af gjorde anmärh tångan låd dess afgifne Betänkande t angående de uti Södermanland varande 5" ag backar. id det Betänkande, Stats - Utskottet, under den 21 sistledn© Eebruarii, afgifvit, i anled-* ring af Kongl. Majus Nådiga Proposition orri användande af de, inom Södermanland varande Jagbackar, hafva åtskillige anmärkningar hos JTöglof).
Ridderskapet och Adeln, Högvördig© Prest-Ståndet samt Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit gjorde; Och är, på grund häraf, ärendet till Stats-Utskottets åtgärd åter-remitteradt» Då Utskottet sålunda åligeer, att sig härutinnan ytterligare utlåta, får Utskottet, beträffande först de ir.om Höglofl.
Ridderskapet oeR Ståts-Utskottets Betänk anderi. 8Sl’ 'Allein gjörtlé anmärkningar emot det af Utskottet förestagne
Sätt till skyndsamt afgörande af vederbörandes anspråk å dels ägande- dels nyttjande * rätten till en del af ifrågavarande Jagbackar, anföra, att, då, såsom tillförordnade Stats-Secreteraren Herr Friherre Ehrenborgh, vid framställningen af dess anmärkningar, upplyst,’ Kongl. Maj:t genom Nådigt Bref till Dess Befallningshafvande i Nyköpings
Län, af den i5 April nastlidet år, redan täckts föreskrifva, hur ru så beskaffade anspråk böra väckas och pröfvas, anser Utskottet hvad i denne del blifvit föreslaget, af sig sjelft förfalla.
Hvad dernäst angar åtskillige Ledamöters påstående, att de under Kungsgård eller ändra Kronans Lägenheter samt Boställen hörande Jagbackar, hvilka inom dessas Rågångar äro belägne, icke böra serskildt försäljas, utan mot Viss afgift upplåtas Vederbörande
BIHANG till Samtlige Riks-Ståndens Protocoll, Innehållande de Handlingar, hvilka till Riks-Stånden blifvit aflemnade, såsom Konungens Nådiga Propositioner, Riksens Ständers Utskotts Betänkanden och Förklaringar, samt Riks-Ståndens Protocolls-Utdrag vid Lagtima Riksdagen i Stockholm 18*3.- • Fjerde Samlingen. Stats-Utskottets Betänkanden. 2:dra Bandet.
SVl4-O C K H 0 L M, Tryckt hos Elmin och Granberg, J.P. Lindks Enka, F. B. Nestius, Z.
Haeggström, A.,E. Ortman, .samt å Ecksteinska och Marcjuardska Boktryckericrne, 1023 och 1824 Bihang lill samtliga Riks - Ståndens Protocoll, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm år 1823, innehållande Stats-Utskottets Betänkanden.
Fjerde Samlingen.
Sednare Bandet.
STOCKHOLM, Tryckt hoj J. P. Lindus Enka, i8v.3. Stats-Utskottets Tietänkanden, gaS N:0 162.
Ankom den at Maji i8a3.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående granskningen af TullVerkets Räkenskaper, jemte åtskillige dermed gemenskap egande Motioner. (jenom Remiss Från samtlige Respective Riks-Stånden, har Stats-Utskottet emottagit följande:
(Se I Sami. ) Hvarjemte till Utskottet blifvit ofverlemnade ej mindre Herr Friherre C. H. Ankarsvärds, Herr A. von Hartmansdorffs> Herr Professoren Frubergs, Herr Bagges och Riksdags-Fullmågtigen J, Ruthbergs> innan delfåendet af denna Nådiga Skrifvelse, våckte Motioner om Riksens Högloft Stånders och deras Revisorers gransknings rått, så vål af ofvannåmnde, med flere uppgifne Cassör, som af Stats-Verket till alla dess delar, ån ock de sårskildte an - 926 Stats-Ut skottets Betänkanden. foranden, hvartill samma Nådiga Skrifvelse och Motioner föranleda
Vid en allmän uppfattning af desse sårskildte vidlyftige Motioner och anföranden, har Stats-Utskottet funnit dem, som åsyfta tiilvågabringandet af ifrågavarande vidstråckte granskning af Riksens Ständer ocli deras Revisorer hufvudsakeligen stodja sig på 58 §.
Regerings - Formen, samt 30 och 68 §§• af Riksdags-Ordningen; hvaremot, hvad särskildt beträffar Motes-Passevolance-Cassan och sådane fonder, som på grund af private personers dispositioner till milda stiftelser, finnas stålde under Kongl. Seraphimer-Ordens Gillets förvaltning, inom Hoglofl.
Ridderskapet och Adeln blifvit anmärkt, att den förra uppkommit genom ett emellan Kongl. Maj:t å ena, samt Rust- och Rotehållarne, å andra sidan, afslutadt EntreprenadeContract, derpå forlusten lika litet kunde drabba Stats-Verket, som ofverskottet i motsatt fall, borde detsamma tillkomma; hvadan, och då Kongl. Maj:t, ofver denna Gassa egde ovilkorlig dispositions-rått, förvaltningen deraf icke vore annan granskning underkastad, ån den Kongl. Maj:t tillåtit genom Kammar-Rätten Stats-Vtskottets Betänkandeti. 937 anställas; och som Riksens Stånder icke kunde föreskrifva Barmhertighets-Verk, skulle Riksens Stander ej eller ega någon ratt att tillse, huru enskildes donationer till milda stiftelser förvaltas, utan vore dispositionen af sådane medel förbehållen Kongl. Maj:t allena, såsom Representant af allmänna magten; äfvensom en Ledamot inom Hoglofl.
Ridderskapet och Adeln begärt Stats-Utskottets särskildta yttrande, huruvida Riksens Ständers Revisorer kunna anses hafva ofvertrått gränsen af sin befattning, medelst de af dem vidtagne, och uti Kongl. Maj:ts högstberorde Nådiga Bref anmärkte åtgärder..— Då Kongl. Maj:t, på sått detta Nådiga Bref innehåller, redan i Nåder samtyckt, att Tull-Verkets Räkenskaper, jemte Råkenskaperne, så väl för de under Kongl. Krigs-Collegium stålde Mililias-Bostålls- och Krigsmanshus-Cassorne, sorn får den del af Kongl. Seraphimer-Gillets-fonder, hvilken af allmänna medel utgöras, hädanefter måga utaf Riksens Hoglofl.
Ständer, eller deras Revisorer granskas, återstår endast för Stats-Utskottet att sig utlåta, huruvida enahanda Revision, i afseende på öfrige Stats-medel, må bora Riksens Ständer och deras Revisorer tillkomma.
Härvid får Utskottet upplysa, att, då frågan sista Riksdag förevar om granskning af Motes-Passevolance-Cassan, yttrade Stats-Utskottet, uti Memorial den 17 Junii Igi8> alt såsom denna Cassa bestode af en afgift, sorn Rust- och Rotehållare åtagit sig erlägga till Kongl. Majit och Kronan, emot befrielse från Hästars och Manskaps underhållande vid Måten, samt under Marscherne till och ifrån Motesplatserne, kunde densamma icke annorlunda anses, ån såsom en del af Statsverket på det hela, så vål i betraktande af dess tillkomst och intrader , som ock på grund af dess publika foremåK vid hvilket förhållande och enar den Revision af Passevolance-Cassans Räkenskaper, som uti Kongl. Kammar-Rätten hufvudsakligen till ziffran verkstålles, icke syntes bora utesluta den öfversigt af förvaltningen häraf, som Riksens Ständer, enligt 68 §* af Riksdagsordningen tillkommer, ofver Stats-Verkets alla tillgångar och öfrige Räkenskaper, hvilka likaledes af Kongl, Kammar-Rätten revideras, StatsUtskottet tillstyrkte, att Riksens Ständers och deras Revisorers åtgärd i nämnde hänseende äfven måtte utsträckas till berörde Gassa och blef detta Stats-Utskottets yttrande af Riksens Ständer bifallet, Stat s~Ut skottets Betänkanden• samt underdånig skrifvelse i anledning deraf till Kongl. Maj:t expedierad; åfvensom Riksens Stånder, i afseende på Lazarettsoch Hospitals-Fonderne, under den 15 Junii, samma år i underdånighet forklarade, det de funnit, att Hospitals-inråttningarne val ifrån början tillkommit genom forlåningar af framfarne Konungar, samt enskildes donationer, men att likväl fonderne hufvudsakligen utgjordes af Hemma ns-råntor och Krona-Tionde samt Afrads-Spannemål, jemte ett forråntadt Capital af 159,812 R:dr 18 sk. 2 rst., som genom besparing af någre Hospitals ofverskotts-medel uppkommit, samt dessutom någre mindre Capitaler, och som desse Hemmans-räntor, Krono-Tionde och Afrads-Spannemål, samt deraf samlade Capitaler vore att anse, såsom af Staten bestådde, ehuru desamma till ifrågavarande särskilde ändamål, blifvit af framfarne Regenter upplåtne; så och på de flera enahanda skål, som för beslutet om Passevolance-Cassans granskning hår ofvan finnas åberopade, anhollo Riksens Ständer i underdånighet om Kongl. Maj:ts Nådiga sanction deruppå, att Råkenskaperne och förvaltningen ofver så vål desse, som öfrige till Hospitals-Inråttningarne hörande medel, måtte öfverses och granskas af fj3o Stats-Utskotiets Betänkanderu Riksens Stånder eller deras Revisorer, vid samma tillfälle, som Stats-Verket på det hela Revision undergår; hvarjemte Riksens Stander i underdånighet hemstålde,
att alla de för Hospitalen anslagne inkomster måtte bland Stats-Verkets öfrige tillgångar uti Riks-Staten och Råkenskaperne upptagas, och derifrån till det beståmda ändamålet disponeras, på det, i händelse af brister, eller åkade behof, Riksens Ständer måtte kunna, i ett sammanhang beräkna tillgångarne, hvilka dittills blott till obetydlig del igenfunnits uppå Riks-Staten, men för öfrigt utan Riksens Ständers kännedom blifvit disponerade.
Riksens Ständers sålunda meddeldte yttranden, i frågan om Revision af Passevolance-Cassan, samt Hospitals- och Lazaretts-Fonderne, instämma fullkomligt med Stats-Utskottets åsigter af ämnet, med den inskränkning likväl, i afseende på sistnämnde Fonder, att hvad private personer deraf sammanskjutit, och, enligt donations-brefvens innehåll, bestämdt ofverlemnat till särskild förvaltning af Öfverstyrelsen för Hospitalen och Lazaretterne, icke må underkastas Riksens Ständers och deras Revisorers granskning, men Stats-Utskottets Betänkunden.
931 hvilken granskning deremot bor dem tillkomma, i händelse sådant förbehåll å gifvarnes sida icke blifvit gjordt, hvarigenom desses bidrag iklådt sig enahanda egenskap som alla andra allmänna medel, hvilka åro ställde under Kongl.
Maj:ts och Riksens Ständers gemensamma vård och inseende.
Och till stod för ifrågavarande åsigters öfverensstämmelse, med Grundlagarnes både anda och ordalydelse, tror Utskottet sig endast bora hänvisa till Grundlagarnes innehåll, och det sammanhang de derutinnan på olika ställen förekommande Stadganden sinsemellan ega i detta afseende.
Enligt 57 §. af Regerings-Formen, eger Svenska Folket, att sig sjelf beskatta.
Den häruppå nästföljande 58 §• innehåller, att Konungen vid hvarje Riksdag låter uppvisa Stats-Verkets tillstånd i alla dess delar till Inkomster och Utgifter, fordringar och skulder, för det Statsutskott, som Riksens Ständer utvälja.
Med alldeles samma ordalag utmårkes Stats-Utskottets verkningskrets, uti 30 $. af Riksdags-Ordningen, enligt hvilken Stats-Utskottet jemväl åligger tillse, huruvida Stats-Verkets medel blifvit dragne gZ2 Stats-TJtskottets Betänkanden. till andre ändamål, ån hvartill de finnas anviste; och slutligen år, uti 68 §• af Riksdags-Ordningen, Riksens Stånder förbehållet, att emellan Riksdagarne, genom utsedde Revisorer granska Stats-Verkets tillstånd, styrelse och förvaltning.
Då det nu år gifvet, att med Statsverket icke kan forstås annat, ån denna allmänna fond, dit Medborgares gemensamma bidrag, till bestridande af Statens utgifter, ingå, och Riksens Stånder icke åro i tillfälle att behörigen utöfva den dem ensamt tillkommande rätt att bestämma beloppet af nämnde bidrag, utan kännedom, huruvida förut gjorda anslag kommit Staten till godo för det behof, hvars fyllande dermed varit åsyftat; hvilket åter endast af Råkenskaperne kan inhemtas; så blir häraf en lika naturlig, som uti Grundlagarne bestämdt uttryckt följd, att granskningen af Statsverket, samt alla andra genom allmänna bidrag samlade Cassör, af hvad namn och beskaffenhet som heldst, icke kan Riksens Ständer eller deras Revisorer förvägras.
På sådan grund och under förutsättning, att Riksens Höglofl.
Ständer bifalla denna Stats-Utskottets framställning, tillstyrker Stats-Utskottet, att Riksens Stats-Utskottets Betänkandeiu cj33 Höglofl.
Stander, jemte förnyande af förenämnde, vid sista Riksdag aflåtne, underdåniga skrifvelse, angående Revision af Passevolance-Cassan, samt Hospitalsoch Lazaretts-Fonderne, dock med den inskränkning, hvad desse sednare angår, som Utskottet hår ofvan föreslagit, måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla deras beslut, att jemväl alla andra medel och Cassör, utan undantag, hvilka genom allmänna bidrag tillkommit, hädanefter komma att af Riksens Ständer och deras Revisorer granskas, i den uti Grundlagarne föreskrifne ordning; Och hyser Stats-Utskottet den underdåniga förhoppning, att Kongl. Maj:t, som redan i Nåder medgifvit Revision af Tull-Råkenskaperne, samt redogörelsen förde under Kongl.
Krigs-Collegium ställde MilitiaeBostålls- och Krigsmanshus-Cassör, och derigenom, enligt Dess Nådiga tillkånnagifvande, i förvåg instämt uti Riksens Ständers uppfattade åsigt, af de uti 30 och 68 §§• af Riksdags-Ordningen åberopade allmänna Stadganden, af samma anledning, äfven täckes lemna Dess Nådiga sanction å ifrågavarande underdåniga anmälan, heldst genom ett sådant Nådigt erkännande af Riksens Ständers och deras Revisorers oinskränkta granskningsrått. <j?>
\ Stats-Ulakottets Jietänkanden. ofver Statens alla tillgångar, det förtroende ytterligare stadgas, som utgör hufvudsakliga vilkoret för de skattdragandes fortfarande beredvillighet, att anstränga sin förmåga till medels anvisande för Statens behof.
Beträffande frågan, huruvida Riksens Stånders Revisorer måga anses hafva i de uti Kongl. Maj:ts Nådiga Bref anmårkte omständigheter, öfverskrida den gråns,som för deras befattning blifvit utstakad; så förekommer härvid, att 68 $• Riksdags-Ordningen innehåller, det Revisorerne skola sammanträda så ofta, att hvarje Revision må kunna omfatta 2:ne års afslutade Räkenskaper.
Detta Stadgande afser sålunda endast den granskning af afslutade Räkenskaper, hvilken blifvit Revisorerne, såsom en skyldighet ålagd.
Rättigheten deremot för dem, att till StatsVerkets förvaltning i allmänhet utsträcka .denna granskning, så vidt tiden det medgifver, kan, efter Stats-Utskottets tanka, emot sjelfva förrättningens ändamål, icke vara tvifvel underkastad.
Den år dem ock ovillkorligen medgifven uti Kgl. Maj:ts, under d. 10 Junii 1812, utfärdade nådiga Kungörelse, angående Riksens Ständers för deras Revisorer fastställda Instruction §. 2, hvaruti föreskrifves, att St a i.:-Ut skottets Betänk emden. g35 ReviSörerne skola ega tillgång till alla Räkenskaper, Protocoller och Handlingar, ej allenast för de år, till hvilka Revisionen sträcker sig, utan ock ega rått, att af vederbörande undfå de upplysningar och handlingar, som de föröfrigt nödige linna; Och härmed instämmer äfven 3 som bjuder, att, om Revisorerne finna något af Riksens Ständer faststålldt anslag vara öfverskridet, eller något i öfrigt vid förvaltningen att erinra, bora Revisorerne sådant, uti deras till Riksens Ständer afgifvande Berättelse anmärka, och sitt utlåtande deröfver meddela; dock ega Revisorerne icke rättighet att lemna några föreskrifter, eller besluta några förändringar, hvad Stats-Verket angar.
Vid sådant förhållande, och då 1820 och 1822 årens Revisorer, om hvilka hår nu år fråga, uti sine utlåtanden till ledning för Riksens Höglofl.
Ständers omdömen, endast anvist hvilka åtgärder i vissa fall kunde finnas befordra mera ordning och säkerhet i Stats-Verks förvaltningen, och Revisorerne alltså icke kan till last läggas, att emot stadgandet i ofvannåmnde 3 hafva beslutat förändringar och meddelt föreskrifter till framgen efterrättelse, kan Stats-Utskottet för sin del icke finna, att Revisorerne i desse g36 Stats-Utskottets
Betänkande/i omständigheter origtigt förfarit, utan an* ser Utskottet dem härutinnan hafva liandladt i fullkomlig öfverensstämmelse med gifne föreskrifter, Föröfrigt och då på sätt Kongl. Majrt i Nåder tillkännagifvit, Riksens år 1818 församlade Ständer underlåtit, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla den af dem då beslutade förändring, uti 1812 års Instruction för Riksens Ständers till Stats-, Banco- och Riksgäld sVerkens öfverseende Valde Revisorer, hemställer Stats-Utskottet, att sådant nu måtte varda iakttaget; dock torde härmed böra anstå tills Riksens Högloft.
Ständer förordnat, huruvida, på grund af det förslag Stats-Utskottet är betänkt att innan kort afgifva, ifrågavarande Instruction äfven i andra delar bör någon förändring undergå, på det ärendet i ett sammanhang må till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemnas.
Dock varder detta allt Riksens Högloft.
Ständers närmare bepröfvande vördsammeligen underställdt.
Stockholm d. 20 Maji 1823.
Stats- Utskottets B et änkan den. gZ'] N:0 163.