Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
521 rit, försummat om Bolaget och deri skedd förändring sä kungöra som serskildt stadgadt är, fä Riki> sens Stander i underdånighet eripra: att, om Bolags-mannen eljest varit af Borgenären känd, och lian icke vägrar vidkännas ansvaret för de förbindelser, han i sådan egenskap sig ådragit, åstadkommes ingen skada genom försummelsen af Bolagets kungörande: att, om åter en känd Bolagsman hemligen galt utur Bolaget, fortfar ändock hans förbindelse för Firmans skol Jer så länge han ej genom Circulärer och behörig anmälan •vid domstolen yppat sig vara derifrån skild: men att förhållandet blifver alldeles olika om någon obehörigen och utan tillkännagivande begagnar sig af en firma, hvaruti han ej är eller varit delägare, i hvilket fall, och om han såmedelst tillnarrar sig förtroende af personer, som föreställt sig endast ega med de förre delegarne att skaffa, hans handling innefattar icke vårdslöshet utan bedrägeri.
Och, emedan för öfrigt böter för försurnmadt kungörande om Bolag redan finnas föreskrifna i Kongl. Förordningen den a8 Juni 1798, samt én slik underlåtenhet icke synes böra derutöfver med ansvar beläggas, så vida icke i densamma tillika ingått någon bevislig afsigt att bedraga, anse Riksens Ständer 4 §:ns innehåll i denna del böra uteslutas, och §:n således erhålla följande lydelse:
Gäldenärs oförmögenhet hafva tillkommit af slöseri, dobbel, lättja eller amian uppenbar vanvård , eller har Gäldenär under fördöljande af sitt obestånd , genom vingleri, vare sig i Vexelrörelse, eller dymedelst att lian begagnat andras skul* Bihang till Riks-St.
Prot, 1S17— i8iS* i»:dc Sami, N:r 66, 67- Underdåniga Skrifvelser, debref, dem han fur motförbindelser sig förskaffat, eller pä annat sätt underhållit förtroende till sin vederhäftighet, eller har Gäldenär, som idkat handel eller annan rörelse, deröfver
Bok hällas hör , icke fört ordentliga Böcker , eller har Gäldenär, inom de sista Tratio dagarne förr än linn sin egendom af trädde eller , der egendomens afträde tvunget är, sedan Borgendrernes ansökning derom honom kungjord blifvit, upplänt penningar eller varor, och ej kan för dem riktig redo visa :
I hvartdera af dessa fall skall Gäldenär o- s. v. 5- $•
I likhet med hvad förut uti 4 §;ri 1. och 2!
Momenten af 1798 ars Konkurs-Stadga varit föreskrifvet, finna Riksens Stander i denne sabora såsom ett bedrägligt förhållande anmärkas om Gäldenären efter Afträdes-ansökningen förskingrar IBoets egendom, hvilket kan uttryckas genom ettefter orden kungjord var inflytande så lydande tillägg : _ —; eller har Gäldenär, sedan han sjelf begärt fä sin egendom afträda, eller dertill tvungen blifvit, något af egendomen, Borgenärerne till förfdng , pantsatt, försålt eller annorledes förskingrat; eller har, Gäldenär rymt o. s. v. 8- §J
För att med fullkomligaste tydlighet få utmärkt, att det serskilda ansvar, sorn uti 8:de §:n stadgas för den, hvilken bevakat och besvurift falsk fordran, förutsätter brottets begående i hera-; ligt förstånd med Gäldenären , föreslå Riksens Stan; der i början af §:n följande förändrade lydelse:
Varder någon öfvertygad, att han i hemligt för-, stand med Gäldenären antingen hulpit honom o. s. r. Underdåniga.
Skrifvelser. 5*3 4.
Ka p. Om siikerhet ä Gtilderqtrs Person och am hans underhåll medan ^Rättegång,en varar. 8. §.
På det slutet af denna §. må blifva i en nödig likstämmighet med den föregående; j:te §:n, bor, i Riksens Ständers tanka, 8 §• sluias salunda: . ... ; vare Lag semina, der Mätten ej finnér bin dande omständigheter och liknelser till vårdslöst eller bedrägligt .förhållande hafva emot honom förekommit. lo.
För att göra meningen af föreskriften i denne §. mera lättfattlig, föreslå Riksens Stander, att i .stallet för orden: sorn lill hans. hustrus och oför sörjile barns underhäll larf vas, rnå införas: r som till hans eget, hans hustrus och oför sörjda barns underhåll tarf vas. 5.
Kap. Om Rättegång i Konkarsmåh 8. §.
Genom det här förekommande stadgande anse Fikfens Ständer icke vara nog tydligen bestämdt, huruvida Gäldenären är ovilkorligen pliki tig att vid det tillfälle, då hans Borgenärer öfver hans Afträdes*ansökriing höras, den afgifne Boupteckningen edligen fästa, eller om denna skyldighets fullgörande får uppskjutas; Och, som ett sådant uppskof icke bör tillåtas, så vida ej Galdenären är af sjukdom^-förfall hindrad frän inställelse vid förhöret, få Riksens
Ständer föreslå en så lydande förändrad början af denna :
Mar Gäldenär ej genast kunnat fullständig upp-' 524 Underdåniga Skrifvelser. tekning författa, gifve vid förhöret upp hvad mera till Boet hörer, och skall Gäldenären då, eller, orri hart af sjukdom är hindrad, genast derefter, der han vistas, med Ed fästa BouptekningenS riktig* het - - - o. s. v. lo. §•
Till förekommande af ali obestämdhet ans* Riksens Ständer den, genom Eder Kongl.
Majus Kådiga Bref d. 27 Maj igot, utsatte tid för Rättegång-tiinans slut vid Härads-Rätt äfven böra i denna §. utmärkas sålunda, att näst orden inom Rättegångstirnmans slut införas: klockan
Sju på af* tonens 39- Enär i 0 5:te Kap. 4. och 5. §§.
RättegångsBalken den tid är föreskrifven, inom hvilken Ha* rads-Rätt och Radstufvu-Rätt skola till Hof-Rät. ten insända Handlingarne uti de vid nämnde
Domstolar dömde och till Höf-Rätten vädiade Konlurstvister , hafva Riksens Ständer trott det vara med ordning öfverensstämmande, att denna tiel äfven har utmärkes genom ett tillägg vid §:ns slut, i följd hvaraf den bör blifva så lydande:
Vadjar någon emot Rådstufvu-Rätts eiler Hiirads-Rätts Dom, åligger Rätten eller Domhafvanden , att. alta Handlingarne, som saken röra , till Idof-Rätten insända tre veckor förr än parterne sko* la sig der inställas 6.
Kaps Om Sysslomäns Redovisning och om Utdelnings 5- §•
Det undantag, som i denna §. vid inträffan» de Konkurs åsyftas i afseende på räntans beräk:
TJnderdaniga Skrifvelser.
5®5 ning för intecknad fordran , anse Riksens Stan.’ der lämpligen uttryckas genom §:ns följande för» ändrade lydelse :
Pantegare njute utur pant ränta intill lyftnings* iller utrednings-dagen, der ränta förskrifven varit, eller eljest efter Lag egt rum.
Samma rätt njute ock Jnteiningshafvare utur inteknad egendom: doek galle, förmånsrätten till ränta, sorn före Konkursen upplupen är, ej för längre tid än tre är.
För BarTiagods hos Förmyndare njutes full ränta till dess ilet utgifves. g. Kap. • _ Om Arsstämning ä Borgenärer. 3- §•
Dl Bolag kunna upprättas om bedrifvande af *ådane Rörelser och Näringar, som egentligen icke grunda sig pä Handel, samt det uti denna §. befintliga Stadgande bör äfven för dylika Bolag vara gällande enär deras Bolags-aftal äro lemnade till allmän kännedom, fa Riksens Ständer föreslå, att §:ns lydelse må sålunda förändras:
Varda Makar i äktenskap skilde, eller upplöses Bolag som, enligt hvad serskildt stadgadt är, allmänt kungjordt varit, eller varder Myndig Person under Förmyndare ställd; I dessa fall må ock kallelse å Borgenärer fä sökas och beviljas, som i i. och a» § §.ne sägs.
Med de sålunda uppgifne ändringar, rättelser och tillägg, antaga Riksens Ständer för sin del ifrågavarande till granskning nu förehafda Förslag såsom den Dag, hvilken hädanefter uti förekommande Afträde*- Boskillnads- och Urarfva-tvi - 5 »6 Underdåniga Skriföeler - ster bör tjena till allmän efterlefnad, samt anhålla i underdånighet, att Eder Kongl. Majit må i Nåder täckas härtill lenina Sitt bifall saint i sådan händelse låta samrnanfatta denna nya Eag med dössa ändringar, rättelser och tillägg, och densamma sedermera i nämnda ändamål utfärda och allmänneligen kungöra , hvarvid Ed.
Majit jemväl lärer täckas meddela Nådig föreskrift ifrån hvilken tid verkställigheten deraf skall taga sin början.
Ständer framhärda ££c.
N:r 213.
Uppläst och godkänd hos Ridd. och Ad. d. 25 Juni iSi8« — Prest-Ståndct d. 25 — — — BorgareStåiidetd. 25 •— — — Bonde-Ståndet d. 26 — —•
Riksens Ständers underdåniga Skri fvelse angående förändring a f H:de Kap. I §:ti Gi ftermåls Balken om Äktenskaps-Förord.
Under granskning af det i sammanhang med Forslaget till ny Konkurs-Lag af Eder Kongl. Majit vid Sin Nådiga Proposition den ig sisil.
Februari till Riksens Ständer öfverlemnade Förslag till ändring af 8töe Kap. 1. §:n Giftermåls. Balken, hafva Riksens Ständer funnit i sin ord. ning, att Domstol för Äktenskaps Förords ingifvande blifvit uttryckligen bestämd , och att detina Domstol hör vara i den ort, der Makarne ega sitt Bo och hemvist elier sätta sig neder att ho, helst den underrättelse om förhållandet med Ma - TJnderdaniga Skrifvelser* karnes egendom, som af Förord vinnas; IifmpliJ gast måste eler sökas; Äfvensom Riksens Ständer trott den i allmänhet föreskrifna tid för Förordets lagföljd, i anseende till den redan i Lagstiftningen erkända vigt af detsammas tidiga offentliggörande , icke böra utvidgas.
Men, då, enligt Kongl.
Brefvet d. 15 Sept. 1773, Trnlofvada ega, sedan lysning å behörig ort är verkställd , söka vigsel å hvilken annan ort de åstunda, for hvilken rättighets begagnande hinder kunde uppstå om Äktenskaps l örord alltid och ovilkorligen, skulle inom den utsatte kortare tiden lagföljas f Makarnes Foto domicilii, samt Riksens Ständer föreställt sig den händelse, att personer,, sorn ingå Äktenskap, låta sig sammanvigas på den ort, hvarest endera af dem då vistas eller Lysningen skett , och strax efteråt afflytta till annan mera aflägsen ort, "der de sätta sig neder att bo, är, i Riksens Ständers tanka, det tillägg, nödigt, att,om vigseln förrättas i annan ort än den, som antingen är eller blifver deras boningsort, så att lagföljden ej kan verkställas på sätt i allmänhet föjeskrifves, skall Forordet företes inom bestämd tid ifrån vigseln inför
Domstolen i vigningsorlen, samt ingifvas, sedan Makarne kommit till sitt hemvist, hos Domstolen derstädes med bevis från den. förre om det företeende, som der skett.
Genom det Förordet uppvises i vigningsorten, är redan ändamålet af dess offentliggörande hufvudsakligen vunnet, och Riksens Ständer anse således en rymligare tid för ingifvandet i bonings-orten utan våda kunna ega rum, hvadan Riksens Ständer antagit denna tid i Stad till En månad och å Larn det till det Ting, som infaller näst efter Tre må - 52S Underdåniga Skrifvelse?. nailer ifrån det Makarne till Bonings-orten korn.’ mit.
För en sadan tillämpning hemta Riksens Ständer ytterligare sfpd vid betraktande deraf, att Hustrun , hvars rätt oell förmån egentligen genom förordet åsyftas, lätteligen “-kulle kunna förgäta ifrågavarande angelägenhet då hon, flyttad till en annan ort , blir i saknad af råd och biträde från dem, hvilka det tillhört att hennes rätt före Giftermålet bevaka.
På nu anförde grunder finna Riksens Ständer för sin del 8
Giftermåls-Balken böra hädanefter erhålla följande lydelse: ”Vilja Man eller Qvinna, der hon Enka är, 95 i o ’eller Giftoman å
Mös vägnar, göra Förord sig ”emellan före Äktenskapet ; då skola de det skriftligen och med tvenne Vittnen upprätta innan ”vigsel sker.
Ej må förord göras om annat än ”Makarnes Giftorätt, eller till förfång för dem, ”sorn bättre rätt till egendomen å den tid hafva.
”Äktenskaps-förord skall öppet ingifvas till Rätten ”i den ort, der Makarne hafva sitt Booch hemvist , eller sätta sig neder att bo, i Staden in”om åttonde dagen, och på Landet å nästa Ting, ”sedan vigsel skett; och lale Rätten det i Protokollet införas:
Är vigsel å annan ort förrättad, ”och kan förthy den lagföljd ej ske, som nu fö”reskrifven är, då skall Förord inom sagde tid ”hos Rätten i vignings-orten företes, pch varde ”det, då Makarne till Bonings-orten kommit, sist ”inom En månad i Stad, och å Landet, vid det ”Ting, som näst efter Tre månader infaller, till ”rätter Domstol ingifvet med bevis af Rätten i ”vignings-orten, att det der företedt varit.
Är ej ”med förord så förfaret, som nu sagdt är, vare det Underdåniga Skrifve!seri 529 ‘"kraftlöst.
Hvar, som begär, ege att hos Rätten ”undfå del af Aktenskaps-förord.”
Detta förändrade Förslag underställa Riksens Ständer i underdånighet Eder Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning och framhärda 8Cc. N:r 214.
Uppläst opb godkänd hos Ridd. och Ad. d. 25 Juni 1818.
Prest-StSiidet d. 25 — — Borgare-StSndet d. 25* — Bonde-Ståndet d. 26 — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse i anledning af Nådig Proposition med Förslag till ändringar uti 7:de Kap.
Rättegångs-Balken angående Intekning i Fast Egendom.
Jemte den Nådiga Proposition, Eder Kongl. Majit d en 19 sisth Februari till Riksens Ständer aflåtit, har Eder Kongl.
Majit öfverlemnat ett af den förordnade Lag-Kommittéen uppgjordt samt af Eder Kongl. Majit i Dess Stats-Råd, efter Hög. ste
Domstolens hörande, öfvervägadt och granskadt Förslag till ändringar uti 7:de Kap. Rätteg.
Balken, hvarigenom dess förra Stadganden tillika med Förordningen d. 15 Oktober lgio, angående vissa omständigheter i afseende å Intekning i Fast Egendom, komma att tili deras yerkan upphöra.
Som de föreskrifter, hvilka innefattas uti nämnda förslag till 7:de Kap. af Rättegångs-Balken äro till betydlig del desamma, hvilka redan yti detta Kapitel af Allmänna Lagen och uti ser - Underdåniga Skrifvelse!'. skilde Författningar finnas gifne och gällande , samt till elen öfriga delen, hvarigenom antingen ändringar i nuvarande stadganden eller nya sådana skulle antagas, af Riksens Ständer ansetts vara så beskaffade, att de erfordras och ostridigt skola medföra ordning och allmän säkerhet, hafva Riksens Ständer icke funnit några anmärkniti' gar dervip ega ruin.
H os Riksens Ständer hafva likväl härvid komr mit i öfvervägande någre i detta amne nudig.i tillagg, detn Riksens Ständer nu få i underdånighet anmäla.
Enar uti Rikets nu gällande
Lag icke ät nog tydligen bestämdt hvad å Landet såsom fast gods bor beräknas, kan detta förhållande lemna tillfälle till olika begrepp hoe
Domstolarne att under sådane benämningar äfven låta komma Hus, annan Byggnad och Vattenverk å Landet, hvilkas innehafvare icke hafva ständig egande-rätC till grunden , hvarå de äro uppförda, och för en sådan slutsats kan anledning hemtas af Lagens lydelse i io:de Kap. 2:dra §:ri Giftermåls Kalken.
Lanna tydning finna val Riksens Ständer desto mindre lämplig, som begreppet om fast gods gör vara, att rättigheten till så val grunden och jorden, som hvad derå finnes, äro i egarens hand förenade, från hvilket begrepp Riksens Ständer tro den tanka icke kunna föranledas att hus å o» fria tomter i Städerne ej böra såsom fast gods anses, då skyldigheten till årlig
Tomtöre-afgifts erlägä gande för egarne medför en så ständig rätt till grunden, att de ej annorledes kunna från den skiljas, utan genom det lösen för husen till dem betalas.
Riksens Ständer anse, i grund häraf, nö - XJnderdaniga Skrifcélser. digt ett förordnande, hvarigenom förelcommes ^ att uti nämnda a annors grund på Landet uppförda Hus, JBvggnader och Vattenverk Intekning, liksom uti fast gods derstädes, må beviljas och såmedelst försträckningsgifvare förledas till förtroende för en säkerhet , sorn genom sådan Inlekning icke är dem förvarad.
Dernäst, och då det Riksens Ständer jemväl meddelta Förslag till ny Konkurs-Lag i 6:te Kap. 5 §:n„ med afvikande från förra Konkursförfattningen, innehåller ordalag, som synas inskränka verkan af Stadgandet om tiden till förznånsrätt för ränta 1 inteknad fordran till endast de händelser, då verklig Konkurs genom egendomens afträdande uppkommit, samt anledning häraf kunde gifvas ti 11 föreställning, att Lagens grund vore ändrad , och att vid liqvid öfver Köpskilling för utmätningsvis såld fastighet, en hvar Irateckningshafvare i sin ordning borde till godo njuta ränta utan afseende örn lian låtit den innestå i flera eller färre år, hafva Riksens Ständer ansett allmänna regeln för förhållandet i detta fall böra uti Inteknmgs-Lagen införas.
För öfrigt är ock Riksens Ständer uppmärksamhet fästad dervid, att, ehuru de föreslagna ändringar i 7:de Kap. Rättegångs - Balken endast hafva för afseende förhållandet med Intekningar uti fast gods för fordringar, och att således genom desamma någon rubbning icke sker i hvad Kongl. Förordningen d. 13 Juni 1800 föreskrifver om Arrende-Kontrakts Inteknande och den deraf härflytande följd och säkerhet, olika meningar härutinnan lik val möjligen kunna fattas, le-j dande till skiljaktiga förfaranden af Homstolarn© 53* Underclaniga Skrifvelser. och deraf oumgängeligheten att söka rättelser eller lagförklaring; på hvilka skal Riksens Stander alltså funnit uti detta Kap. nödig en tydlig bestämmelse af 1800 års Kongl.
Förordnings äfven hädanefter forifarande fulla kraft och yerkan.
Med åberopande af hvad Riksens Ständer nu anfört, få Riksens Ständer i underdånighet förklara, att de gillat och antagit såsom hädanefter gällande
Lag det salunda granskade Förslag till 7
Ej ml Intekning bevilja* i Hus, annan Bygg. nåd och Vattenverk , hvarmed ständig rätt till grunden icke är förenad.
Ej heller må Intekjring beviljas I annan egendom, änden Galdenären veterligen genom laga fång förvärfva!, och deraf han egare är, då lntekning gökes:
Ar e^gemlomen kommen i hans hand genom fång, som lagfaras bör, varde ej lntekning fastställd förr , jin uppbud skett. lG. §. lntekning, som fastställd varder, galle för Borgenär med förmånsrätt, som i 17.
Kap. Handels
Balken skils ifrån den dag han Intekningen vid Laga Domstol sökt.
Ej må dock ränta a Inteknad fordran tilläggas förmånsrätt för flere än Irenne år:
Out ränta å Inteknad fordran, då Gäldenär afträdt sin egendom till samtlige Borgenärers förnöjande, stadgas i Konkurs-Lagen. t/nderdäniga Skrifvelseti 53 3 29. §< Om Tntekning af Arrende-Kontraktér är serskildt stadgadt.
.Riksens Ständer framhärda Sca N:f 215: ifppläst och godkänd hos Ridd. och Ad, d. 25 Juni 1818, — Prest-StSiidct d. 25 -— BorgareStSndct d. 25 — -- — Bonde- Ståndet d. 2Ö — — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse oni Lag för sådane Personers anhållande och tilltalande, soln begå förbrytelser i ett af de Förenade Riken Sverige och Norrige samt derefter afvika till det andras, tider Kongl, Majit liar genbm Nådig Eropo-' eitiön deta 21 »istl.
Mars gifvit Riksens Ständer tillkänna, att, då forhållandet mellan de under Eder Kongl.
Majrts Spira förenade Konunga-Riken Sverige och Norrige synes påkalla åtskillige föreskrifter, hvarigenom, till ömsesidig säkerhet för bägge Rikenas undersåtare , bestämmes huru brott , som af det ena Rikets undersåter i det andra begås , böra beifras och bestraffas sedan förbrytaren till sitt Fädernesland sig åter begifvit, Eder Kongl, Majit varit betänkt att låt;?" uppgöra Förslag till en för Rikena gemensam
Lag, hvaruti ofvannämde och dermed sammanhang egande ämnen afhandlades; I följd hvaraf Eder Kongl. Majit ett sådant till Riksens Ständer öfverlemnat med underrättelse, att Eder Kongl. Majit jemväl Underdånig (t Skrfivelser. later framlägga dets a trun a för det i Norrige församlade Stor-Ting; Riksens Ständer anse äfven för sin del, vid nuvarande förhållanda emellan Sverige oell Norrige, både öfverensstämmande med ordning och ländande till ömsesidig säkerhet, att det eria Rijkets undersåte, sorn förbrutit sig i det andra, icke må, då lian sedermera fått tillfälle återkomma till sitt Fädernesland, derstädes finna en Fristad från det lagliga straff och ansvar, han i det andra Riket sig ådragit; Otih Riksens Ständer finna följaktligen ett allmänt och för begge Riken gällande Stadgande, det så väl den Svenska som den Norrska undersåten må antingen uilefvereras eller ock kunna med laga verkan stämmas till inställelse vid behörig
Domstol uti det andra Riket till ansvar för det af honom der föröfvade brott, vara af behofvet påkalladt.
Vid granskning af hvad Lag-Förslaget i dessa afseenden innehåller, dels att hvardera Rikets undersåte bör dömas efter det Rikes Lag, inom hvilket han sig förbrutit, dels om sättet huru förbrytarens utlefverering från det ena Riket till det andra skall genom vederbörande Embets-Verk äskas och verkställas, saint hvad vid påfordran deraf bör iakttagas, dels huru det må förhållas, då en och samme person inom båda Rikena begått brott eller då någon deltagit i förbrytelser inom dec ena genom Handlingar uti det andra Riket, dels ock rörande förfarandet vid Stämningars tillställande och Stämningstid i brottmål vid Domstol i det andra Riket, hafva Riksens Ständer funnit alla dessa Stadganden stödde på behöriga Lagjjrugder ooh ledande till bibehållande af person - Underdåniga Skrifvelse: lig säkerhet; Äfvensom Riksens
Ständer i öfrigt ansett det vara tillbörligt och instämmande med den närmare förening, Rikenas Invånare med hvarannan vunnit, alt personer, hvilka uti ettdera Risket genom slutligt Utslag-blifvit'fran äran! dömde, fridlöse förklarade eller landsfor v>Me , skola, så länge ansvaret efter samma
Döm tfar, inom det andra Riket vara ärelose, frid ? 3 oell landsförviste, och att efterapning eller förfalskning af Rikenas Sedelmynt, samt utp ■. etling af sådane oriktige Sedlar, bör hestra ifås t r det Rikes Uagar, inom hvilket slikt brott verk 11 Under förmodan, att ifrågavarande Lagförslag af det nu i Norrige församlade Stor Thirig godkännes, hafva alltså Riksens Ständer det-amma, sådant det i Nådiga Propositionen finnes in.' fördt, för sin del antagit, att såsom gällande
Lag till framdeles efterrättelse utfärdas.
Riksens Ständer framhärda 8Cc. N:r 2t 6. "
Uppläst och godkänd lios Ridd, och Ad. d, 20 .Timi 1818, Öfriga Riks-Stånden d. 22 — — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse om Belöningar för dem, som upptäcka Efterapare eller Förf alskare af Bankens eller Riksgälds-Kontorets Sedlar eller de falska Sedlarnes Ft prånglare.
Ständer hafva fästat sin uppmärksamhet dervid, att, till bevarande af allmän sä-' kerhet i Rikets Sedelmynt, icke är tillräckligt att i möjligaste måtto försvåra efterapning oc* för - 536 tJuderddiiigä
Skrif veisel-* falsknirtg af de i allmänna rörelsen gängse Bankosedlar samt Riksgälds-Kontorets Kreditsedlar, utan tillika kraftiga åtgärder nödvändiga, för att,4 när dylika brott icke destomlndre begås ; befordra upptäckande af så väl Efteraparne eller För-* falskarhé som ock dera, hvilka de efterapade Och förändrade Sedlarne utprångla!; Och, sora ibland de till skyndsam upptäckt ländande medel äfven det i märkelig raan bidrager, att personer, hvilka använda tid, kostnad och möda till förskaffande af sådan säker kännedom om Efterapare, Förfalskafe eller Utprånglare, hvarigenom desse kunna ställas till laga ansvar, äro förvissade derför örn en skälig vedergällning, samt vådan för allmänheten är enahanda om den bedrages att emottaga falska Bankosedlar eller falska Riksgälds-sed, lar, anse Riksens Ständer ej allenast beloppen af de belöningar, sorn för nämnde upptäckter i hvarje serskildt fall tilldelas, böra säkert bestämmas och Vara allmänt kunniga , än ock belöningarne böra blifva lika, antingen upptäkterne röra Bankoeller Riksgälds-Verket, helst i båda dessa fall da såmedelst uppenbarade brott hafva samma egenskap och Författningarne äfven å dem stadga samma straff.
> .Med sådane äsigter finna Riksens Ständer de för ifrågavarande ämnen nu gällande förordnanden , sorn innefattas i Kongl, Kungörelserne den 20 December 1754 och d. 5 Juni 1792, icke vara instämmande, då den förre Kungörelsen för ■upptäckande af en Efterapare utaf Bankens Sedlar utstakar en Belöning af 40,000 Daler Kopparmynt eller R;dr 10 skill. 8 rtst.
Banko, som Underdåniga Skrifvelser.
537 som synes öfverskrida hvad skäligen derför bör tilläggas , men deremot icke bestämmer någon vedergällning för upptäckt af Sedlarnes förfalskare , samt den sednare åter utsätter en vida skiljaktig
Summa edler ioooR:dr Riksgälds-Sedlar för den, som Upptäcker dylika Sedlars efterapare, och lemnar till en godtycklig pröfning hvad förfalskarens upptäckare bör ethalia; hvarförutan uti håda saknas föreskrift om någon eller huru stur Belöning bör tillfalla den , sorn tillrättaskaffar utpranglare af efterapade eller förfalskade Bai»kueller Riksgälds-Sedlar.