Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedermera hade samma belopp ånyo Riksgäldskontoret påförts, genom ett å liqviden angående 1846 års brister och öfverskott tillagdt »novo conto», enligt hvilket denna summa innefattades uti det ersättningsbelopp, som Statskontoret, på grund af sistnämnde Stats-Utskottets Utlåtande, J/i 6i. 13 liqvid, affordrade Riksgäldskontoret.
Häremot erinrade Fullmäktige åter, att Riksgäldskontoret, lika litet i det vid 1847 och 1848 års Riksdag utfärdade Reglemente, som i det vid aflemnandet af 1845 års öfverskotts-liqvid gällande Reglementet, fått sig ålagdt ersätta Statskontoret skillnaden emellan de behållna öfverskotten och derå anvisade utgifter; hvadan och då någon särskild föreskrift rörande det ifrågavarande beloppets godtgörande icke blifvit af Rikets Ständer, Fullmäktige meddelad, samma belopp likaledes af Fullmäktige afdrogs vid anordnandet af den, såsom Statskontorets fordran, enligt 1846 års öfverskottsliqvid, från Riksgäldskontoret reqvirerade summa.
Under yttrande, att Fullmäktige härvid, enligt Revisorernes åsigt, riktigt förfarit, hafva Revisorerne till Rikets nu församlade
Ständers bepröfvande hänskjutit på hvad sätt det i Statskontorets räkenskaper ännu balanserade beloppet skall komma att godtgöras.
Utskottet, som delar Revisorernes åsigt angående Fullmäktiges förfarande, har ansett sig, i sammanhang härmed, jemväl böra yttra sig öfver den i Kongl. Maj:ts proposition om Statsverkets tillstånd och behof, sid. 86, förekommande framställning rörande Statsverkets godtgörande för ifrågavarande belopp; och då Rikets Ständers år 1847 församlade
Revisorer förklarat sig icke hafva funnit något att anmärka emot de i deras berättelse, sid. 40-41, uppräknade anordningar, som till ett sammanlagdt belopp af 136,119 R:dr 29 sk. 4 rst., skett på öfverskotten å 1845 års Statsinkomster, samt den omständigheten, att dessa anordningar öfverstego de behållna öfverskotten för samma år, icke föranledt någon erinran hvarken från Revisorernes eller från Rikets sednast församlade Ständers sida, så och då det synes både olämpligt och ändamålslöst att fortfarande i räkenskaperna balansera skillnaden emellan det belopp, 130,382 R:dr 8 sk. 1 rst., öfverskottena för sagde år utgjorde, samt den summa, hvartill de härå anordnade utbetalningarne uppgingo, linner Utskottet sig numera icke kunna tillstyrka någon annan åtgärd, än att Rikets Ständer må medgifva, det denna skillnad med 5,737 R:dr 21 sk. 3 rst. varder utaf Riksgäldskontorets medel, efter behörig reqvisition, Statsverket godtgjord. 13:o.
Angående en, uti ligviden öfver 1847 års brister och öfverskott, Riksgäldskontoret till ersättning påförd brist för år 1846.
Enligt hvad de af Utskottet lästa protokoll visa, har, under granskningen af den, på grupd af Rikshufvudbokcn, uppgjorda liqvid rörande öfverskotten å Stats - 14 Stats-Utskoltels Utlåtande, M 61. inkomsterna samt bristerna i förslagsanslagen för år 1847, blifvit hos Fullmäktige anmärkt, att fastän denna liqvid, enligt både den derå befintliga öfverskrift och Kongl. Maj:ts om densamma till Fullmäktige aflåtna Nådiga Bref, endast rörde 1847 års öfverskott och brister, vore en brist af 88 R:dr 11 sk. i det näst föregångna årets anslag till skrifmaterialier och expenser för Sjöförsvars-Departementets Kansli-expedition i liqviden upptagen bland de Riksgäldskontoret åliggande ersättningar; hvarförutan i anledning häraf erinrats, att den, enligt enahanda liqvid för sistnämnde år, uppkomna brist i samma anslag, redan förut, jemte öfriga der uppförda bristsummor, blifvit af Riksgäldskontoret ersatt.
Efter erhållen underrättelse örn den vid 1847 års öfverskottsliqvid gjorda anmärkning, har Statskontoret upplyst, att ifrågavarande brist först blifvit synlig i Förvaltningens af Sjöärenderna hufvudböcker för år 1847 och således ej förr än i samma års Rikshufvudbok kunnat upptagas.
Utskottet finner visserligen ofvanomförmälda förhållande anmärkningsvärd^ men sådant oaktadt och fastän, enligt hvad Statskontoret äfven upplyst, brister i förslagsanslagen för föregående år likaledes blifvit till ersättning uppförda i liqviderna med Riksgäldskontoret angående 1843, 1844 och 1843 års öfverskott, anser Utskottet likväl, enär förslag till förändrade formulär för Statsverkets räkenskaper redan blifvit uppgjorda och dylika förhållanden, efter antagandet och föreskrifvandet af en enklare och ändamåisenligare räkenskapsmethod, icke vidare torde komma att inträffa, någon Rikets Ständers åtgärd med anledning af hvad som vid granskningen af förstnämnde öfverskottsliqvid förekommit, icke vara af omständigheterna påkallade. 14:o.
Angående utbetalningar utaf det så kallade mindre kreditivel.
(Sid. 72 i Rev.-berättelsen.) Utom den af Revisorerna omförmälda kreditivlvftning, har Kongl. Maj:t af den hälft utaf det vid sednaste riksdag anvisade och till ett belopp af 1,000,000
R:dr bestämda mindre kreditiv, som borde vara att tillgå för andra ändamål, än rikets försvar, lyftat: under November 1849, 100,000 R:dr och under samma månad nästlidet år 200,000 R:dr, hvilka medel, äfvensom det, enligt Revisionsberättelsen, redan år 1848 lyftade kreditivbelopp, 150,000 R:dr, skulle användas dels till Statskontorets ersättande för hvad som blifvit förskottsvis utbetaldt till karantänskostnader i anledning af kolera-sjukdomen, och dels till bestridande af sådana ytterligare förekommande, utgifter.
Stats-Ulskottets Utlåtande, M 61. 15 15:o.
Angående kreditivet för inhemska fårskötselns och ullproduktionens befrämjande (Sid. 72-75 i Rev.-Ber.; sid. 34 och 55 i Fullmäktiges Riksdags-berättelse.)
Då detta, till låneunderstöd åt schäferiägare m. fl., af Kommersekollegium disponibla kreditiv under de sednast förflutna åren, likasom under den föregående tiden, endast till en mindre del kunnat för det dermed afsedda ändamål på föreskrifva sätt användas, vill Utskottet, i sitt särskilda utlåtande angående de å Riksgäldskontoret hittills anvisade kreditivsummor, yttra sin åsigt i fråga om minskning af det belopp] eller 300,000 R:dr, hvartill ofvannämnde kreditiv alltsedan 1840 och 1841 års riksdag varit bestämdt. 16:o.
Angående förräntandet af Riksguldskontorets kontanta behållning. /(Sid. 75—75 i Rev.-berättelsen; sid. 51—54 i Fullmäktiges berättelse.)
Jemte det Utskottet får förklara, att Utskottet instämmer i Revisorernes yttrande, att Fullmäktiges uti Revisionsberättelsen omförmälde tillgöranden för att hålla allmänna rörelsen tillhanda och för Riksgäldskontorets räkning förränta detta Verks tills vidare disponibla kontanta tillgång, varit grundade på och öfverensstämmande med de härom i kontorets reglemente meddelade stadganden, anser sig
Utskottet tillika böra yttra samma omdöme i afseende på de, efter revisioustiden, af Fullmäktige, för sagde ändamål vidtagna beslut och åtgärder. 17:o.
Angående närmare öfverensstämmelse mellan förvaltningsdtgärderna vid Rikets Ständers Bank och Riksgäldskontoret■ (Sid. 75 - 76 i Rev.-berättelsen, saint Fullmäktiges yttrande sid, 81—84.)
Ofver den af Revisorerne i berättelsen angående
Riksgäldskontorets förvaltning och räkenskaper gjorda, samt i Revisionsberättelsen rörande Banken åberopade, framställning i anseende till saknad föreskrift om en sådan beröring emellan dessa begge verks styrelser, hvarigenom stridiga beslut kunde förekommas och en större enhet i förvaltningsåtgärderna vinnas, har Banko-Utskottet uti 12 § af dess betänkande M 10, angående Bankens styrelse och förvaltning, redan sig ut - 16 Stals-Vtskottets Utlåtande, M 64. låtit; och då Rikets Ständer gillat och godkänt den af nämnde Utskott härvid yttrade åsigt, att ifrågavarande framställning icke föranleder någon Rikets Ständers åtgärd, lärer samma framställning icke påkalla något vidare yttrande å Stats-Utskottets sida. 18:o.
Angående ombyggnaden af Strömsholms kanal- och slussverk.
I öfverensstämmelse med härom uti 12 § af Riksgäldskontorets Reglemente införda stadganden, hafva Fullmäktige, på sätt protokollen innehålla, genom årligen anställda val utsett en ledamot i Strömsholms Nya Kanalbolags direktion, äfvensom ett ombud vid revisionerna af kanalverkets räkenskaper; men Utskottet har i dessa protokoll saknat, hvad som der borde förväntas, en årlig anmälan inför Fullmäktige om fortgången af byggnadsarbetena vid nämnde kanal.
Dock som någon bestämd föreskrift om en sådan årlig anmälan icke finnes uti Reglementet meddelad, samt den af Fullmäktige utsedde ledamoten i kanaldirektionen, enligt protokollet för den 15 November sistlidet år, till Fullmäktige aflemnat en omständlig berättelse om de under bela den förflutna byggnadstiden verkställda arbeten samt hvad för öfrigt vid utförandet af omförmälde kanalbyggnad förekommit; så finner Utskottet den anmärkta saknaden af någon anmälan uti ifrågavarande hänseende under de förulgångna åren, till hvilka Utskottet sträckt sin granskning, icke föranleda en framställning af Utskottet till Rikets
Ständer om någon åtgärds vidtagande med hänsigt till den tid, som redan förflutit; kommande Utskottet, att, i anledning af ofvannämnde, till Fullmäktige inlemnade och af dem hos Utskottet anmälda, berättelse, afgifva serskildt utlåtande angående åtskilliga vid ombyggnaden af Strömsholms kanal- och slussverk förekomna anmärkningsvärda omständigheter. 19:o.
Angående anslagen till fängelsebyggnader.
Enligt hvad Riksgälds-Kontorets räkenskaper utvisa, har det belopp, som vid sednaste riksdags början iuuestod utaf de för uppförandet af härads- och stadsfängelser anslagna medel, icke behöft, på sätt Rikets då församlade Ständer, under stadgadt förbehåll af framtida godtgörelse, medgåfvo, användas till fortsättande äfven af Slals-Ulslioltels Ullålande, M 61.
17 af andra påbörjade fängelse-byggnader, än dera, för hvilka dessa medel vid deras beviljande anvisades.
Utaf den, under 1840 oell 1841 års riksdag, för Länshäktenas ombyggande och förseende med celler, beviljade anslagssumma, 900,000 R:dr, blef det vid sednaste riksdags början återstående belopp, 85,179 R:dr 17 sk. 11 rst. redan under Mars månad 1848 från Riksgälds-Kontoret reqvireradt och utbetaldt.
Likaledes har den dåvarande återstoden, 90,000 R:dr, utaf det för en ny fängelsebyggnad här i Stockholm vid förstnämnda riksdag anvisade belopp af 170,000 R:dr sedermera från Riksgälds-Kontoret utbekommits.
Deremot har någon utbetalning af den för fängelsebyggnader i rikets öfriga städer anslagna summa, så vidt Fullmäktiges protokoll visa, ännu icke ifrågakommit, hvadan denna anslagssummas hela belopp, 130,000 R:dr, finnes i Riksgälds-Kontoret innestående.
Utaf anslaget för häradshäktenas ombyggande och förseende med celler, har hittills endast det för en fängelsebyggnad i södra Möre härad af Kalmar län i nåder disponerade och redan i början af år 1846 utanordnade belopp, 1,500
R:dr, blifvit hos Riksgälds-Kontoret reqvireradt; och utgör alltså återstoden af samma anslag, 98,500 R:dr.
Beträffande ater det under sednast förflutna riksdag beviljade och till utgående med 100,000
R:dr under hvartdera af åren 1849, 1850 och 1851 anvisade Ytterligare anslag för uppförande af cellfängelser, så hafva häraf, efter behöriga reqvisitioner, från Riksgälds-Kontoret utbetalts 1849 och 1850 års anslagssummor. 20:o.
Angående lyftningen af alla återstående tillfälliga anslag för ordnandet af försvarsverket till lands och sjös.
Under läsningen af Fullmäktiges protokoll, har det fästat Utskottets uppmärksamhet, att, oaktadt Kongl. Maj:t, med bifall till Rikets sednast församlade Ständers derom i underdånighet gjorda anhållan, under den 29 Maj 1848, för— ständigat vederbörande embetsverk, att endast i mån af behof reqvirera och lyfta de medel, hvilka för erforderliga uppgifter skola de serskilda embetsverken tillhandahållas, Stats-Kontoret likväl, till följd af Förvaltningens af Sjöärendena och Krigs-Kollegii reqvisitioner, dels under Februari månad nästlidet år, på en gång, lyftat alla i Riksgälds-Kontoret då innestående medel, tillsammans utgörande 276,260
R:dr utaf de vid sednaste riksdag för sjöförsvarets ordnande beviljade och till utgående från sistnämnde verk anvisade anslagssummor, och dels under nästlidne Bih. till R. S. Prof. 1830 & 1850.
4 Sami, 1 Afd., 17 Haft. 3 18 Slats-Ulshottets Ullålande, JA 61.
September och November månader uttagit hela återstoden, 429,530
R:dr utaf de, vid samma riksdag beviljade, tillfälliga anslag för försvarsverket till lands; hvarföre Utskottet, i öfverensstämmelse med Riksdagsordningens 42 §, begärt upplysning, huruvida dessa betydliga anslagssummor, då de hos Riksgälds-Kontoret reqvirerades och lyftades, för dermed afsedda ändamål erfordrades; skolande Utskottet, efter den sålunda begärda upplysningens erhållande, derest Utskottet då finner sig dertill ega anledning, göra serskild framställning hos Rikets Ständer rörande detta ämne. 21:o.
Angående det, prosten P. Wallgren, för utdikningen af Mellinge Myr på Gottland, beviljade lån.
(Sid. 21, 22 i Fullmäktiges Berättelse.)
Med hänsigt till Rikets sednast församlade Ständers beslut, att det, genom Kongl, kungörelsen den 13 Juni 1845, stadgade betalningssätt för menigheter tilldelade lån till vattenaftappnings-företag, jemväl borde tillämpas i afseende på, enskilda personer för dylika företag beviljade, låneunderstöd, anmärktes vid granskningen af de till Riksgälds-Kontoret ingifna handlingar, rörande ett, prosten Wallgren tillerkändt myrutdikningslån af 2,870 R:dr, att låntagaren hvarken vore egare till något af de hemman, hvilkas jord genom utdikningen komme att förökas och förbättras, eller skulle erhålla äganderätt till någon del af den sålunda förökade och förbättrade jorden; men då den af honom afgifna, med derför fastställdt formulär öfverensstämmande, skuldförbindelsen innehöll de af Rikets Ständer meddelade stadganden, angående lånesummans fördelning mellan de betalningsskvldige hemmanen, samt de årliga ränte- och kapital-inbetalningarnes antecknande i Jordeboken och utgående jemte samma hemmans allmänna utskylder, så och enär Riksgälds-Kontoret fått emottaga en af sex personer ingången, och af Kongl. Maj:t i nåder godkänd solidarisk borgen för denna förbindelses uppfyllande, samt låntagaren, jemte skuldförbindelsen, inlemnat, till Riksgälds-Kontoret, ett, af fyra serskilde egare till någre bland omförmälda hemman meddeladt bemyndigande, att tillförbinda dessa och blifvande egare till samma hemman att, efter uppgjord fördelning, vederbörligen verkställa de årliga inbetalningarne, såsom ett, deras hemman åliggande, allmänt onus under hela den för lånets återbetalning erforderliga tid, biföllo Fullmäktige, som ansågo Riksgälds-Kontorets säkerhet medelst de aflemnade lånehandlingarne vara till fullo betryggad, att ifrågavarande lån fick utbetalas tili bemalde prost, för hvilken det visat sig icke vara möjligt att närmare Slals-Ulskotlels Ullålande, JY! 61.
1SI än som skett, efterkomma de i förevarande hänseende meddelade bestämmelser, hvarföre han följaktligen genom ett fortsatt yrkande af desammas noggranna iakttagande skulle blifva urståndsatt utbekomma den honom tillerkända lånesumma samt fullfölja ett arbetsföretag, hvilket Kongl. Maj:t pröfvat för det allmänna fördelaktigt, och fördenskull ansett böra med statens medel understödjas; dock beslöto Fullmäktige att för Rikets Ständer anmäla de serskilda förhållanden, som i afseende på detta lån förekommit, och föranledt Fullmäktige bevilja detsammas utbetalning, oaktadt dessförinnan icke visadt var, att egarne till alla de betalningsskyldiga hemmanen åtagit sig att, på det i ofvanåberopade Kongl, kungörelse föreskrifna sätt, återbetala den för hvart och ett af samma hemman belöpande andel utaf lånesumman; varande denna anmälan verkställd i Fullmäktiges, vid nu pågående riksdags början afgifna, berättelse.
I betraktande af de skäl och omständigheter, på hvilka Fullmäktige grundat sitt medgifvande att lånesumman finge utbetalas, och då-Utskottet anser Riksgälds-Kontoret hafva erhållit tillfyllestgörande säkerhet för lånevilkorens behöriga uppfyllande, tillstyrker Utskottet, att den af Fullmäktige beviljade utbetalningen af meranämnde lån må af Rikets Ständer godkännas. 22:o.
Angående ansvarighets- och betalnings-skyldigheten för de lill myrutdikningar och andra vattenaftappningar utbekomna lån.
29—50 i Fullmäktiges berättelse.)
Sedan Kongl. Maj:ts vederbörande befallningshafvande, genom det i sednaste Revisionsberättelse (sid. 53) omförmälda Cirkulärbref, blifvit anmodade vidtaga erforderliga och på dem ankommande åtgärder för verkställigheten af Rikets Ständers, enligt 1845 och 1848 års Kongl.
Kungörelser, fattade beslut angående sättet för dessa låns återbetalande, hafva, efter hvad Utskottet af Fullmäktiges protokoll och riksdagsberättelse inhemtat, åtskilliga resolutioner rörande betalningsskyldighetens fördelning och de årliga inbetainingarnes antecknande i jordeboken, blifvit af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande meddelade och, jemte tillhörande handlingar, till Fullmäktige insända.
Dock som i de flesta fall hvarken af dessa resolutioner eller af dervid bilagde handlingar ådagalades, att ansvarighets- och betalningsskyldigheten blifvit fördelad mellan alla de hemman och hemmansdelar, hvilka genom arbetsföretagens utförande erhållit ny eller förbättrad jord, så ock för betryggande af Riksgäldskontorets säkerhet för låne- och räntebeloppens ve - 20 Slats-Ulskollets Utlåtande, M 61. derbörliga inbetalning hafva, med dessutom fästadt afseende å inteckningshafvares eller andra personers af den verkställda fördelningen möjligen beroende rätt, Fullmäktige låtit å Riksgäldskontorets vägnar öfverklaga största delen af de emottagna resolutiouerna, med yrkande af målens återförvisning till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, på det att vidden och beskaffenheten af den förbättrade eller tillkomna jord, hvart och ett betalningsskyldigt hemman till fpljd af vattenaftappningsarbetet erhållit eller komme att erhålla, måtte vederbörligen utredas, innan det derefter lämpade sammanlagda ränte- och kapitalbelopp, som för lånets liqviderande bör af samma hemman årligen utgöras, varder i stadgad ordning bestämdt och fast— ställdt samt derefter i jordeboken antecknadt.
Då, enligt Utskottets åsigt, Fullmäktige vid sina nu anförda åtgärder sökt ej mindre vårda och bevaka Riksgäldskontorets rätt och säkerhet, än tillvägabringa en syftesenlig och likartad tillämpning af Rikets Ständers här ofvan åberopade beslut och förordnanden, tillstyrker Utskottet, att dessa åtgärder och tillgöranden må varda af Rikets Ständer gillade. 23: o. Angående bokförandet af ränteutgifterna samt taxeringskostnaderna i anledning af 1848 års krigsrustning smedel.
53 och 56 i Fullmäktiges berättelse.)
Vid de i Riksgäldskontoret, enligt Reglementets föreskrift, för åren 1848 och 1849 upprättade liqvider mellan detta verk och Statskontoret, uti hvilka liqvider upplupna räntor för de till 1848 års krigsrustningskostnader upplånta medel, äfvensom förskottsvis bestridda utgifter för krigsrustningsafgiftens uttaxering inom hufvudstaden, jemväl blifvit sistnämnde verk påförda, har af Statskontoret anmärkts, att någon föreskrift om sagda räntors och taxeringskostnaders påförande i statsverkets räkenskaper icke vore af Kongl. Majit meddelad.
I anledning af denna anmärkning, hafva Fullmäktige åter erinrat, hurusom det serskilda skattebidraget till krigsrustningskostnadernas gäldande, enligt Rikets Ständers beslut och Kongl.
Kungörelsen den 3 November 1848, vore anvisadt för godtgörandet af ej mindre de för bestridandet af dessa kostnader erforderliga medel, än de ränteutgifter, sorn upplåningen af samma medel komme att medföra, hvarförutan enahanda vedergällning, som med hänsigt till allmänna bevillningen vore bestämd, blifvit beviljad för ifrågavarande skattebidrags debitering och redovisning.
Då nu hela beloppet - Stats-Ulshotlels Ullålande, JUS 61. 21 loppet af de till utgående för hvartdera af åren 1848 och 1849 påbjudna, fastän först under nästföljande år influtna, skattebidraget redan i 1848 och 1849 års räkenskaper afräknats å de, utaf Statskontoret från Riksgäldskontoret reqvirerade och utbekomna, krigsrustningsmedel, så följde häraf, att de intill dessa års slut upplupna räntor, jemte ofvannämnde taxeringskoslnader, hvilka af skattebidraget för samma år skulle ersättas, måste uti räkenskaperna och liqviden tilläggas det till Statskontoret utbetalda och derföre samma verk påförda kreditivbeloppet.
Utskottet, som funnit den anmärkta påföringen i Riksgäldskontor räkenskaper öfverensstämmande med de af Fullmäktige, till stöd derföre, åberopade stadganden, får således hemställa att densamma måtte godkännas. 24:o.
Angående betäckningen af källar ehv älfv en invid Riksgäldskontorets hus.
(Sid. 86 i Fullmäktiges berättelse.)
I sammanhang med beslutet om försäljningen och borttagandet af de mellan nämnde hus och Riddarholmskanalen uppförda tvenne uthusbyggnader, förordnade Rikets sednast församlade Ständer, att de källarehvalf, hvilka befunnos under en del af norra uthusbyggnaden skulle, vid dess försäljning, undantagas och för Riksgäldskontorets räkning bibehållas, samt förses med en i samma plan som den öfriga gården, liggande ändamålsenlig betäckning.
Till fullgörande af denna föreskrift, hafva, enligt hvad Utskottet af Fullmäktiges protokoll inhemtat, källarehvaifven blifvit betäckta genom en bädd af väl arbetad och packad lera af lA alns tjocklek samt ett deröfver utbredt gruslager till den höjd, som detta lager kunnat erhålla utan att förorsaka olägenhet eller hinder för de derinvid befintliga ingångar till Riksgäldskontorets hus.
Utskottet, som ansett sig böra för Rikets Ständer anmäla det sätt, på hvilket ifrågavarande betäckning blifvit verkställd, har dervid tillika velat erinra, att den efter betäckningsarbetets fullbordande förflutna tid icke torde vara tillräcklig, för att på den hittills vunna erfarenheten grunda ett tillförlitligt omdöme om denna betäckning är tillfyllestgörande för käliarhvalfvens framtida bibehållande i oskadadt skick.
Pral. 1880 & 1831. 4 Sami, 1 Afd., 17 Hafi. 4 22 Stals-Ulskottets Ullålande, JM 61. 25:o.
Angående decharge för Riksgaldshontorets styrelse.
(Sid. 80 i Rev.-Berättelsen.)
Som någon anmärkning emot Fullmäktige icke förekommit under den dels vid sednaste statsrevision och dels af nuvarande Stats-Utskott verkställda granskning af Riksgäldskontorets förvaltning under tiden från början af sistförflutna riksdag till och med den 29 November nasti idet år, så får Utskottet, som funnit, att ifrågavarande förvaltning med synnerlig omtanka och på ett i allo tillfredsställande sätt blifvit besörjd, tillstyrka, att Fullmäktige i Riksgäldskontoret må för de under nyssberörde tiderymd vidtagna och i Fullmäktiges protokoll antecknade beslut och åtgärder tillerkännas decharge.
STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOH. BECKMAN, ISSI.
Siats- Utskottets Utlåtande, N:o 62, \ J»:o 6*3.
Ank. lili Exp.-Utsk. d. 26 Febr. 1851 kl. 7 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om Magislratspersonernes ersättning för eller befrielse från deltagandet i ränteri-inventeringar.
CXgs. Afl.)
I anseende till det besvär oell den ansvarighet, som skyldigheten att deltaga uti inventeringarne af Landtränteriernas behållningar utaf kontanta medel samt stämpladt papper medförde för magistraterne i de städer, hvarest ett sådant åliggande dem tillhörde, och då Landskamrerare och Landträntmästare, hvilkas ansvarsskyldighet för sagde behållningar de af staten ej aflönade magistratspersonerne måste dela, åtnjöto viss procent utaf de redovisade uppbördsmedlen, har Herr J. H.
Sijk, uti en inom Borgareståndet väckt motion, föreslagit, att de magistratspersoner, hvilka hade sig uppdraget att i nämnde inventeringsoch ansvarsskyldighet deltaga, måtte förklaras berättigade att derför erhålla ersättning, antingen genom något visst arfvode eller medelst någon viss procent utaf redovisningsbeloppet; yrkande motionären, att, derest hans framställda förslag icke skulle bifullas, magistraterna måtte från ifrågavarande åliggande helt och hållet befrias.
Med anledning af denna motion, hvilken till Stats-utskottet blifvit remitterad, tillika med ett serskildt anförande af Herr Winge, deruti den föreslagna ersättningen förordats, under åberopande af Rikets sednast församlade
Sländers beslut angående magistratspersonernes godtgörande för biträde vid syner å'kronans hus m. m., har Utskottet trott sig upplysningsvis böra erinra om följande omständigheter.
Den af motionären omförmälda skyldigheten att deltaga i vården om och ansvaret för ränteribehållningarne, utgör ett gammalt åliggande för magistraterna inom länens residensstäder.