Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Efter föregången öfverläggning med chefen för Ecklesiastik-ilepartcmentsärenden, anmälte Hans Excellens herr Justitie-Statsministern-, att, sedan, på sätt protokollet öfver Justitie-departements- och Ecklesiastik-departements-ärenden den 27 Januari innevarande år innehåller, Kongl.
Majit behagat infordra Högsta Domstolens underdåniga utlåtande öfver ett då framlagdt förslag till nådig proposition till Rikets nu församilade Ständer, angående ändring i vissa delar af föreskrifterna om rättegång i domkapitel, så hade Högsta
Domstolen nu afgifvit samma utlåtande öfver förslaget, hvilket var af följande lydelse:
„Med ändring af lista, 3:dje och 13:de §§ i Kongl, förordningen den 11 Februari 1687, angående rättegången i domkapitel, samt med upphäfvande af Kong!, brefvet den 15 Juli 1752, om domfört antal ledamöter i domkapitel, och af Kongl, brefvet den 13 Juli 1799, som berättigar samtlige lektorer vid gymnasium till säte bch stämma i domkapitel, förordnas: l:o Kongl. -Majlis Nåd.
Proposition, N:o 67. 9 l:o Domkapitel i stift, der universitet ej är, skall bestå af biskop, som förer ordet, och fem ledamöter.
Sjelfskrifne ledamöter äro domprosten, der sådan finnes, läraren i theologie vid läroverket i stiftstaden och den bland öfrige lärarne derstädes, sorn längsta tiden innehaft prebendepastorat, så ock i Götheborgs stift, de, enligt särskilda stadgar, till säte i domkapitlet berättigade pastorerne vid Christinae eller Tyska församlingen i Götheborg.
De ledamöter, sorn derutöfver fordras för fyllande af sagde antal, vardén efter förslag af domkapitlet eller dess tillstädesvarande medlemmar utnämnde af Konungen bland ordinarie presterna i stiftet eller lärarne vid läroverket i stiftstaden. 2:o Domkapitel sammanträde, så ofta ärenderna det fordra och minst en gång hvarannan vecka.
I frågor om upprättande af förslag till embeten eller tjenster, eller om tillsättande deraf, så ock i alla mål, der kapitlet utöfvar, domsrätt, må ej färre än fyra besluta.
Inträffar förfall för ledamot, skall anmälan derom göras i Ilof-rätten, sorn förordnar ordinarie prest i stiftet eller lärare vid läroverket i sliftstaden att i stället såsom ledamot tjenstgöra.
Samma lag vare, derest ledamot är jäfvig och domkapitlet förthy varder ej domfört.
Förekommer ärende, sorn ej tål uppskof, intill dess Hof-rätten i fall, sorn nu sagde äro, hunne förordnande meddela; då må, för handläggning af det ärende, den eller de ojäfvige ledamöter, som när äio, tillkalla så mångå bland ordinarie prester i stiftet eiler lärare vid läroverket i stiftstaden, sorn fordras att domfört antal fylla. 3:o Alla från domkapitel utgående expeditioner skola underskrifvas af ordföranden och kontrasigneras af notarien. 4:o Hvad i 2:dra och 3:dje punkterna stadgadt är, galle pck, i hvad tillämpligt är, för domkapitlen i universitetsstiften och konsistorierna i Stockholm, i afseende på hvilka för öfrigt förblifver vid hvad redan föreskrifvet finnes.“ Högste
Domstolens, fleste ledamöter hafva emot ifrågavarande förslag icke funnit något vara att erinra; men justitie-rådet Alexandersson har varit i så måtto Bih. till R.
Prat. i$50 9 i85i. t Sami, 1 A/J., t6 Hafi. 2 10 f Kongl. Mai:Is JVåd.
Proposition, N:o 67. ) skiljaktig, sorn han anmärkt, dels vid 1 momentet sista punkten, att der förekommande orden „eller dess tillstädesvarande medlemmar11 syntes böra uteslutas, såsom varande i strid med 2:dra momentet, dels ock vid 2:dra momentet, att anmälan hos Hof-rätt om förfall icke borde påbjudas så ovilkorligen, som i 4:de punkten skett, helst behofvet deraf berodde af förfallets varaktighet och tillgången på domfört antal ledamöter, äfvensom att det syntes böra vara Konungens höga rätt, att om vikarie för den genom förfall eller jäf, möjligen under lång tid, från tjenstgöring hindrade ledamoten förordna, utan hinder af hvad här stadgas om Hof-rätts behörighet, att förordnande i ämnet, uppå anmälan, meddela.
Hans Excellens herr Justitie-Statsministern hemställde, med anledning af de utaf justitie-rådet Alexandersson gjorda erinringar, i underdånighet: att sednare delen i Esta momentet äfvensom slutet af 2:dra momentet måtte erhålla följande lydelse:
Moment 1.
Andra perioden:
Be ledamöter, som derutöfver fordras för fyllande af sagde antal, förordnas af Konungen Wand ordinarie presterne i stiftet eller lärarne vid laroverket i stiftstaden; samt Moment 2 sista perioden: efter orden „fyra besluta-1:
Inträffar jäf, som i Rättegångs-balken för domare sögs, för så många ledamöter, att domkapitlet förthy ej domfört är, eller finnes eljest belvöfligt att förordna annan till ledamot i stället för den, som förfall fått, gore domkapitlet derom anmälan hos Konungen, som då bland stiftets presterskap eller lär.arne vid stiftstadens läroverk Förordnar dem, som i de af jäf eller förfall hindrades ställe ledamöter af domkapitlet vara må.
Förekommer under tiden ärende, som ej tål uppskof, intilldess Konungen förordnande meddelat; då må för handläggning af det äiendet,. den elfer de oja frige ledamöter, sorn när aro, bland de män, hvilka efter hvad nu sagdt är, kunna i domkapitel sitta, lillhälle så många, som fordras att domfört antal fylla-1.
Sluteligen hemställde Hans Excellens, att uii den författning, sorn i ämnet komma att utfärdas, måtte bestämmas, att densamma skall lända till efterrättelse från den 1 Maj nästkommande år 1852, Kongl. Majlis Nåd. Proposition, N:o 68. 11 Efter tillstyrkande af Stats-rådets öfrige ledamöter, beslöt Kongl. Maj.t, att, enligt det afgifna förslaget och med de af Hans Excellens herr justitie-stats-ministern deri tillstyrkta ändringar, nådig proposition, sådan den finnes bilagd detta protokoll; skulle Rikets Ständer till antagande öfverlemnas.
In fidem, C. P. A.
Ank. till Exp.-Utsk. den 14 Maj 1851, kl. 6 e. m. KONGL MAJ-.TS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående eftergift af Kronans rätt till
Dana-arf efter vice Länsmannen Peter Lök Rosl er, till förmån för hans arfvingar; Gifven Stockholms Slott den 9 Maj 1851.
Uti en till Kongl. Maj.t i underdånighet ingifven skrift, har vice häradshöfdingen Sten Drakenberg, såsom befullmäktigad! ombud för i Norrige vistande arfvingar efter vice länsmannen Peter Lök Röster, förmält, att, sedan Röster den 20 Maj 1846 å Eknäs gård i Ytter Selö socken och Selebo härad af Södermanlands 1*2 Kongl; Maj:ts Nåd.
Proposition, N:q 68. län aflidit,, utan, att efterlemna, bröstarfvingar,. samt hans enka, Christina Nilsdotter, den 5 Mars 1848 jemväl genom, döden algått, så hade, enär Rösters utom riket vistande, vid hustruns frånfälle okände, arfvingar icke inom den i lag föreskrifna tid af natt och år från dödsfallet vidtagit någon åtgärd för bevakande af deras afsrätt, Advokat-fiskals-embetet i.
Majits och Rikets Kammar-kollegium tilli 1850 års sommartipg med Selebo härad instämt inspektoren F. A. Lindberger^ hvilken den It) Maj 1849 blifvit af Ilärads-rätten till god man för de okände arfvingarne förordnad, med påstående, att den del af qyarlåtenskapeu, sorn,, i händelse af laglig bevakning, hort tillfalla Rösters arfvingar, måttet Kongl. Majit och Kronan såsom dana-arf tillerkännas;; hvarefter bemälde liärads-rätt, genom utslag' den 30
November näst lidno Sr* såsom dana-arf' tilldömt Kongl. Majit och Kronan den andel i qvarlåtenskapen efter Röster och hans hustru, som bort hans arfvingar tillkomma, derest de i laga tid sin rätt iakttagit; och har,, med anledning häraf, vice häradshöfdingen Drakenberg \ 11; de r-, dånigst anhållit, det Kongl. Majit täcktes till Rikets nu församlade Ständer göra nådig framställning, att berörde, andel i Rösters och hans hustrus qvarlåtenskap, utgörande, enligt afgifven redovisning, ett belopp af femhundrafemtio e» riksdaler 29 sk. fiirst banko måtto varda, till förmån för Rösters i torftiga omständigheter stadde arfvingar eftergifven.
Majit har detta ärende i nådigt öfvervägande tagit; och då vice länsmannen Rösters i Norrige vistande arfvingar såsom orsak till underlåtenheten alt inom. o “ i. lag föreskrifveu tid deras arfsanspråk anmäla och bevaka, uppgifvit saknad kännedom, af Rösters och hans hustrus inträffade död, hvarom underrättelse genom allmänna tidningarne eller på annat sätt icke skall blifvit arfvingarne meddelad, vill Kongl.
Majit, med jemväl fästadt afseende å den medellösa ställning, hvari dessa arfvingar sig betinna, härigenom föreslå Rikets, Ständer,, att Kronans rätt till ifrågavarande dana-arf iuå till sökandernes förmån efter gifvas.
De till denna fråga hörande handlingar skola tillhandahållas det Utskott, till Ilvars handläggning ärendet varder öfverlemnadt; och Kongl.
Datum ut supra, OSCAR.
MojUs Nåd. Proposition.,, N:a, 68* Utdrag af Protokollet öfver Finans-ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen i Stats-rådet å Stockholms Slott den g
Maj i85u Närvarande: Han-s Exfefellehs, Jnstitie-Siatshiitiistérii Herr Grefve Sparre, Hans.
Ex cell ens, .Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr friherre Stjerne!dg Stats-Råden:
Fåhrens, von Hohenhausen., Wallensteen, Gunther, Genberg, G ripe astedt och' Grefve ton Elnien.
. T. fj chefen för Finans-departementet, Stats-rådet Gripenstedt uppläste titl< justering ett, i enlighet nied Kongl.
Majlis nådiga beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga proposition till Rikets Ständer, angående eftergift sf Kronans rätt till dana-arf- efter vice länsmannen Peter Lök Rösler, till förmån för hans arfvingar.
Majit behagade, jemlikt Stats-rådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt,, samt befalla, att nådig, proposition, i enlighet dermed, skulle till Rikets Ständer afg.å> Ex protocollo, Garl von Schödte. 14 Kongl. Maj:t-i Nåd.
Proposition, A:o 69.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 16
Maj 1851, kl. 7 e. m.
MAJ:TS Nådiga Proposition till Rikets Ständer om antagande af ny Vexel-Lag; gifven Stockholms Slott den 22 April 1851.
Under sistförflutna Riksmöte öfverlemnade Rikets Ständer tiR Kongl.
Maj:ts pröfning en af Rikets Ständer för deras del beslutad
Lag för utrikes vexlar, hvilken Kongl.
Maj:t likväl, i anseende till åtskilliga förekomna anmärkningar, och deribland jemväl den, att den föreslagna Lagen, i flera väsendtliga delar, skiljde sig från de grunder för lagstiftningen om inrikes vexlar, som uti Lagen den 20 Maj 1835 blifvit följda, fann Sig förhindrad att antaga; men Kongl. Maj:t gaf tillika Lagberedningen befallning att uppgöra och till Kongl. Maj:t inkomma med förslag till allmän Vexel-ordning, på det Kongl. Maj:t måtte sättas i tillfälle, att till Rikets nu församlade
Ständer aflåta nådig proposition om de för både inrikes och utrikes vexelhandeln gemensamma lagbestämmelser, som kunde vara af behofvet påkaljade.
Lagberedningen har sedermera inkommit med ett så beskaffadt förslag; och sedan Högsta Domstolen och Stats-rådet deröfver blifvit hörde, har Kongl. Maj:t detsamma i öfvervägande tagit samt för Sin del godkänt, dock med vissa tillägg och ändringar, hvartill grunderna finnas utvecklade uti bilagde Stats-råds protokoll. Kongl.
Majit vill alltså härmed föreslå Rikets Ständer, „att, med upphäfvande af ej mindre Lagen för inrikes vexlar den 20 Maj 1835, än äfven Vexel-slado-an af den 21 Januari 1748, jemte alla öfriga hittills gällande författningar rörande den Kongl. Moy.ts IS åd.
Proposition, K:o 69.
15 utrikes vexelhandel, i hvad de icke angå sjelfva ordningen för köpslut af utrikes vexlar och kontrollen derå, uti hvilka delar samma författningar, så vidt de icke här nedan äro ändrade, böra fortfarande lända till efterrättelse, intill dess förändrade föreskrifter derom, i sammanhang med ny Mäklare-ordning, kunna varda af Kongl. Maj:t meddelade, antaga följande för både inrikes och utrikes vexlar gemensamma Vexel-Lag. i Kap. Om vexels fonn och om vexelgifvares ansvarighet.
1 § Vexel skall, för att kunna såsom grund.för vexel-rätt blifva gällande, innehålla : a) uppgift på orten hvarest och tiden när den utfärdas; b) uttrycklig benämning af vexel; e) dens namn, till hvilken eller hvars order vexeln skall betalas, kallad Vexel tagare (remittent); d) den peuningesumma, som skall betalas; c) deus namn, som skall inlösa vexeln, kallad godkännarc (trassat, acceptant); f) orten hvarest godkännaren bor; den ort gälle som vexelns betalningsort, der ej serskild betalningsort utsatt är; g) tiden, då vexeln skall betalas; h) dens underskrift, som vexeln utställer, kallad vexelgifvare (trassent). 2 §.
Vexel kan vara dragen på en person att betalas å annan ort, än der han bor (domicilicrad vexel); den kan vara ställd att betalas till-vexelgifvaren sjelf (vexel till egen order); den kan vara dragen att inlösas af vexelgifvaren sjelf på annan ort (trasserad egen vexel, trasserad sola vexel; den kan vara utfärdad å annans vägnar efter fullmakt (procura). 38 / Mangi.
Maj:ta flåd.
Proposition, 'Mm • 69.
Vexel Skall vara ställd att betalas å viss dag, eller vid uppvisandet (vid sigt, å vista) eller viss tid efter uppvisandet (efter sigt) , eller viss tid efter utgifvandet (å dato).
Är den penningesumma, som skall betalas, utsatt med både bokstäfver och siffror, men till olika belopp; gällp det, som med bokstäfver utsatt är.
Finnas flera olika belopp utsatta, vare sig med bokstäfver, eller endast med siffror; galle det, som minst är. 5$.
Vexelgifvare st&nde för vexelns godkännande och betalning; i ansvarighet efter vexelrätt, till alla dem, sorn af vexeln blifva innehafvare. >2 Kap. Om Vexelkiip. 6 §.
Vexelköp kan slutas med eller utan mäklares biträde. ] 7§.
Vexelgifvare vare skyldig att, samma dag vexelslut skett, hålla den betingade vexeln vexeltagaren tillhanda, så framt denne till afhemtaude deraf sig anmäler och den öfverenskomna betalningen derför erlägger. 8 §.
Är vexel aflemnad, utan att vexeltagare derför erlagt betalning, på sätt aftaladt varit, eller underlåter vexeltagaren att vexeln afhemta; då bör vexelgifvaren senast å andra dagen efter den, då vexelslutet skedde, emot vexeltagaren protestera - Kongl. Maj:ts Md.
Proposition, N:o 69.
17 ra och inom åtta dagar, räknade från samma tid, å honom taga stämning till den domstol, sorn i 83 § sägs. Vexelgifvare, hvilken iakttagit hvad nu är sagdt, ege att utbekomma sin fordran med samma rätt, som vexelfordran i allmänhet tillagd är; men försummar han det, håfve då ej bättre rätt, än i annat skuldfordringsmål. »§•
Då två eller flera exemplar af samma vexel utfärdas, vare det andra i ordningen, äfvensom hvart och ett af de följande i vexeltagarens hand gällande, såsom qvitto å erlagd betalning till vexelgifvaren.
Å betalning för vexel, som i ett exemplar utfärdas, erfordras icke annat qvitto än sjelfva vexeln. 10 §.
Hvar, söm i egenskap af syssloman, vexel upphandlar, stånde i ansvar derför, att betalning till vexelgifvaren erlägges.
3 Kap. Om öfverlåtelse af vexel. 11 §•
Vexel må öfverlåtas, ändå att rättighet dertill ej blifvit i vexeln, eller i öfverlåtelse deraf, uttryckligen medgifven genom orden “till order* eller annorledes. 12 §.
Öfverlåtelse (indossament) skall innehålla; dens namn, till hvilken vexeln' öfverlntes (iudossat), namnteckning af den, sorn vexeln öfverlåter (in-dossant)-.
Vexel må ock öfverlåtas genom öfverlåtarens blotta namnteckning på vexelns baksida (indossament in blanco); och stånde innehafvare fritt att blanco indossament fylla, genom insättande af indossats namn.
Prol. tS'50 f ISöt.
I i Aid., tö Haft. 3 18 Kongl. Majlis. Nåd..
Proposition, N:o 69. 13 §.
Öfverlåtelse skall tecknas å sjelfva vexeln, eller å en afskrift deraf (copia), eller. å. ett vid vexela eller afskriften häftadt blad (älonge)> 14 §.
Vexel kan öfverlåtas äfven till vexelgifvaren,. till godkännaren). eller till föregående öfverlåtare,, och af dessa åter till andra. 15 §.
Hvar,, sorn vexel öfverlåter,. stånde för dess godkännande och betalning i ansvarighet, efter vexelrätt, till alla dem,, som efter honom blifva deraf innehafvare, så framt han ej i öfverlåielsen uttryckligen förbehållit sig att vara från ansvarighet fri. 16 §.
Har vexelgifvare i sjelfva vexeln uttryckligen förbudit öfverlåtelse deraf, gifve öfverlåtelse, som ändå sker,, ingen vexelrätt.
Innehåller en öfverlåtelse uttryckligt förbud att vexeln vidare öfverlåta, och öfverlåtes den ändå af den,, sorn vexeln med det förbud erhöll,, håfven efter honom följande innehafvare mot den öfverlåtare som förbudet gaf, ej vexelrätt. 17 §.
Öfverlåtelse,, sorn innehåller blött en fullmakt eller ett uppdrag “till inkassering“ eller dylikt (procura indossament), medföre ej äganderätt till vexeln, utan vare sysslomannen endast behörig, att vidtaga erforderliga åtgärder till vexeliättens bevarande af vexelsummans utsökande, och att densamma uppbära, så^ock att öfverlåta vexeln genom nytt procura indossament.. 4 Kap. Omi vexels godkännande. 18 §.
Ärv vexel ställd att betalas å viss dag, eller viss tid efter lifgifvande!, ege Kongl. May.ls Md.
19 hvar, som vexeln i händer häfver, rätt att, när som helst före förfallotiden, densamma lill godkännande förete, och att, der vexeln cj godkännes inom den i 20 § stadgade tid, derföre protestera. , 19 §.
Är vexel ställd att betalas viss tid efter uppvisandet, då vare innehafvaren, vid förlust af sin vexelrätt mot öfverlåtare och vexelgifvaren, om de i Sverige bo, skyldig att vexeln till godkännande förevisa inom tid, som dertill i vexeln föreskrifven är, eller, der serskild föreskrift derom saknas, inom tre månader från utgifningsidagen, om vexeln är dragen från en på annan inrikes ort, inom sex månader, om den är dragen från eller på någon utrikes i Europa belägen ort, inom ett år, om den är dragen från eller på någon ort utom Europa, med undantag af de å andra sidan Goda Hopps-udden eller Cap Horn belägne orter, och inom aderton månader, om den är dragen från eller på någon af sistnämnde orter.
Öfverlåtare, som i sin öfverlåtelse af sådan vexel viss förevisnings-tid föreskrifvit, vare från vexel-ansvarighet fri, der den tid af innehafvare försummas. 20 §.
När vexel blifvit till godkännande förevist, skall bestämdt svar, jakande eller nekande, afgifvas inom tjugofyra timmar derefter.
Lemnäs ej svar inom den tid, anses godkännande hafva blifvit vägradt.
A helgedag må godkännande ej äskas. 21 §•
Godkännande
,af vexel skall skrifvas på vexeln och förses med godkännarens namnteckning.
Är vexel ställd att betalas viss tid efter uppvisandet ; då skall ock dagen utsättas, å hvilken godkännandet sker: sätter ej godkännaren dagen ut, eller vägrar han att vexeln. godkänna, vare innehafvaren, vid förlust af sin vexelrätt mot öfverlåtare och vexelgifvaren, förpliktad att protestera inom den förevisnings-tid, som i 19 § sägs; och varde då vexelns förfallotid ifrån prötestfdagen beräknad: sker ej protest, då skall förfallotiden mot godkännare, sorn sitt godkännande ej daterat, räknas från sista dagen af den i 19 § stadgade förevisnings-tid. 20 Kongl. Majlis Nåd.
Proposition, Nio 69. 22 §.
Drages vexel på bolagsfirma, då skall godkännandet ske medelst firmans teckning; uraktlåles det ; vare innehafvaren, till bevarande af sin återgångs-talau efter 5 kap., skyldig att protestera, ändå att vexeln godkännes af en eller flera bolagsmän i eget eller egna namn.
Är eljest vexel på två eller flera personer dragen, att betalas af antingen den ena eller den andra, då är anderas godkännande lika gildt, som hade vexeln på honom ensam varit ställd., 23 §.
Är vexel ställd att betalas å annan ort, än der godkännaren bor, och har ej vexelgifvaren i vexeln utsatt, af hvem betalningen å den andra orten skall erläggas; sätte då godkännaren det ut i det godkännande, han å vexeln tecknar; gör han det icke; varde det så ansedt, som hade han å sig sjelf gifvit anvisning till v ex eiris, inlösen å betalnings-orten. 24 §.
Vexel bör godkännas efter dess lydelse, utan vilkor eller förbehåll; sker det icke, anses godkännande vägradt, svare dock godkännaren för hvad hans afgifna godkännande innebär.
Ej vare honom förment att inskränka sitt godkännande till en del af den i vexeln utsatta penningesumma. 25 §.
Godkännande må ej, sedan det å vexeln tecknadt är, återkallas. 26 § .
Hvar, som vexel godkännt, ansvara efter vexelrätt för dess betalning till innehafvaren å förfallotiden.
Godkännaren vare, till följd af sitt godkännande, äfven vexelgifvaren ansvarig, efter vexelrätt.
Deremot håfve godkännaren ej vexelrätt emot vexelgifvaren. 27 §.
Vägrar den, å hvilken vexel blifvit dragen, att densamma godkänna, ändå Kongl. Majlis Nåd.
Proposition, N:o 69. 21 att han gifvit
Iof tili vexelns utställande; vare då skyldig till ersättning för den kostnad och skada, vexelgifvaren genom sådan vägran tillskyndas.
5 Kap
Om atergångs-talan för uteblifvet eller osäkert godkännande. 28- §.
Varder vexel icke inom den i 20 § bestämda tid godkänd, elier sker godkännande med vilkor eller förbehåll, eller inskränkes det till en del af vexelns belopp; vare ihnehafvaren, sedan han derföre protesterat, berättigad att, emot protestens aflemnande, af vexelgifvaren eller hvilken som helst bland öfverlåtarne, fordra antaglig säkerhet för betalning å förfallotiden icke allona af den i vexeln utsatta pcnningesumma, eller af dess återstod i fall vexeln för en del deraf blifvit godkänd, utan och af de genom uteblifua eller ofullständiga godkännandet förorsakade kostnader. 29 §•
Öfverlåtare håfve, på grund af protesten för uteblifvet godkännande, likaledes rätt att, emot protestens aflemnande, äska antaglig säkerhet af hvilken som helst bland föregående öfverlåtare eller af vexelgifvaren. 30 §.
Vill den, å hvilken vexel dragen är, densamma efter protest godkänna, då må innehafvaren ej vägra att godkännandet antaga, der vexeln ännu i hans värjo är och godkännaren ersätter honom de genom protesten tillkomna kostnader.
Sedan godkännande skott, efter ty nu är sagdt, upphöre den rätt till säkerhet, som i 28 och 29 §§ stadgas. 31 §.
Har, innan vexel till betalning förfallen är, den, som vexeln. godkänt, kontmit i konkurs-tillstånd eller vid utmätning befunnits sakna tillgång till gälcfs betalning, och har han ej heller, när vexel-innehafvaren af sådan anledning det äskat, tsällt antaglig säkerhet för vexelns inlösen å förfallotiden; vareu ock då, sedan för - 22 Kongl. Möj:ts Md.
Proposition, A':o 69. hållandet blifvit genom protest bestyrkt, innehafvare och öfverlåtare afvexeln berättigade att, emot aflemnande af protesten, äska säkerhet af föregående öfverlåtare eller vexelgifvare!), såsom i 28 och 29 §§ sägs. 32 §.
Ej må man fordra säkerhet af öfverlåtare sedan den af vexel-gifvaren ställd blifvit, ej heller af sednare öfverlåtare, då den af föregående öfverlåtare ställd år, så framt det ej visas, att den redan ställda säkerheten ej är tillräcklig. 33 §.
Finnes vexeln i dens hand, som på grund af protest för uteblifvet godkännande är berättigad till säkerhet efter 28 eller 29 §, och vill han ej med sådan säkerhet åtnöjas; stånde honom fritt, att af den eller dem, som skolat säkerheten ställa, genast fordra betalning för vexeln ut, jemte provision och kostnads-ersättning» som i 46 § sägs; njute dock den betalande i detta fall afkortning å vexeksumman för ränta derå, efter fern för hundrade om året, under den tid sorn vid liqviden kan återstå till vexelns förut bestämda förfallotid. 34 §.
Äskar vexelns innehafvare säkerhet, och vill den, som är skyldig att säkerheten ställa, heldre genast inlösa vexeln med vilkor, sorn i 33 ,§ sagda äro, stånde ock det honom fritt.
6 Kap. Om vexels förfallotid och betalning. 35 §.
Vexel skall å den tid inlösas, hvarå den till betalning förfallen är, < och egen förty uppskofsdagar ej rum. 36 ;§.
Är tiden för betalning af vexel utsatt i visst antal dagar efter utgifvandet, Kongl. Maj:ls Nåd.
Proposition, A’:o 69.
“23 eller efter uppvisandet, vare den dag oräknad, då utgifvandet eller uppvisandet skedde.
Ar betalningstiden bestämd i vecka, månad eller år ef ler utgifvandet, eller efter uppvisandet, lände till efterrättelse hvad om sådan lids beräkning L 94 § sägs. 37 §.
Vexel, som lyder å betalning vid uppvisandet (sigt), varde vid uppvisandet inlöst.
Om tiden, inom hvilken sådan vexel skall till betalning uppvisas och om påföljden för uraktlåtenhet deraf, vare lag,, som om förevisning till godkännande af vexel, den der lyder å viss tid efter sigt, i 19 § sagdt är. 38 §.