Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan derefter Chefen för Ingeniör-korpsen uti afgifvet yttrande förmält sig anse stora betänkligheter förekomma emot öppnandet af den ifrågasatta kommunikationsleden, genom hvilken det blefve möjligt för fiendtliga fartyg att kringgå Waxholmen och i ryggen på dervarande befästningar inkomma i hufvudstadens hamn, samt att, om dessa betänkligheter funnos böra vika med afseende å de fördelar, som företaget i öfrigt beredde handeln och sjöfarten, inloppet borde starkt befästas, har, sedan fråga jemväl förekommit om icke farledens upprensning allenast för mindre djupgående fartyg skulle i allt fall medföra väsendtliga fördelar, bemälde Chef, enligt erhållen nådig föreskrift, låtit upprätta en efter farledens fördjupning till tio å tolf fot lämpad befästningsplan, hvars utförande beräknats till 520,000 R:dr, men hvilken kostnad, i händelse farleden fördjupas till aderton fot och sålunda varder tillgänglig äfven för större krigsfartyg, skulle komma att ökas med 150,000 R:dr för befästningarnes förstärkande med två detacherade verk; varande kostnaden för bestyckningen å de för det förra alternativet afsedda befästningar beräknad till 250,287 R:dr.
Efter sålunda vunnen utredning af kostnaderna för farledens upprensning och fördjupning samt förseende med erforderliga befästningar, anbefallde Kongl. Majit, under den 16 September 1859, öfverståthållare-embetet att. efter vederbörandes hörande, till Kongl. Majit inkomma med uppgift på det bidrag, som af Stockholms stad kunde vara att påräkna i kostnaderna för meranämnda kommunikationsleds beredande och framtida underhåll.
Uti det till följd häraf afgifna, Kungl. Majas I\'åd. Skrifvelse i\:o S8. 37 lien '29 Augusti innevarande år till Kongl.
Majit insända yttrande, hafva Magistraten och Borgerskapets Äldste i Stockholm hufvudsakligen anfört, att, då förmedelst upprensning af farleden från Baggens-fjärden till Stora Wärtan, en väg genom skärgården skulle öppnas, som blefve omkring ö| mil kortare och derjemte rakare än den, sorn nu begagnas, visade sig nyttan af ett sådant arbetsföretag för sjöfarten på hufvudstaden af alltför stor vigt, att icke frågan derom skulle af stadens förvaltande myndigheter med lifligaste intresse omfattas, men att fördelen af en genare och beqvämare väg till rikets förnämsta afsättnings- och konsumtionsplats syntes äfven för öfriga orter inom landet, hvarest handel och sjöfart idkas, vara af den betydenhet att företaget icke borde betraktas såsom en hufvudstadens enskilda angelägenhet, utan fastheldre hänföras till sådana allmänna arbeten, hvarigenom hela landets gagn och nytta befrämjas; samt att, ehuru Magistraten och Borgerskapets Äldste, på grund af vunna upplysningar, voro förvissade, att något på en gång mera ändamålsenligt och utförbart sätt till förkortande af vägen för de sjöfarande genom hufvudstadens skärgård, än det nu föreslagna, ej stöde att finna, helst deraf kunde dragas den ytterligare fördelen att, om, efter det företaget kommit till verkställighet, den förut tillräckligt djupa farleden förbi Getinge utprickades och försåges med lotsar, vägen från hufvudstaden till öppna hafvet förkortades till 7 å mil, i stället för nära 20, som den nu utgör, Magistraten och Borgerskapets
Äldste likväl funne sig nödsakade förklara, att, efter de mångå och dyrbara anläggningar till hufvudstadens nytta och försköning, för hvilka under en längre följd af år stadskassans tillgångar blifvit använda, kassans ställning i förhållande till de utgifter, som ännu förestode, icke medgåfve den förvaltande myndigheten att sträcka sin verksamhet utöfver gränserna för stadens eget område, eller till företag, hvaraf nyttan i väsendtlig mån tillfölle Staten, med mindre sådant finge ske på Statens bekostnad eller mot ersättning i afgifter, lagda pä den trafik, hvars underlättande företaget afsåge att befordra.
Då emellertid statsanslag till arbetskostnadernas bestridande icke syntes kunna påräknas, så framt icke staden till någon betydligare del i samma kostnader deltoge, men stadskassan icke förmådde att för detta ändamål vidkännas någon uppoffring, ansåge Magistraten och Borgerskapets
Äldste ingen annan utväg för frågans nöjaktiga lösning återstå, än att trafiken sjelf återgäldade någon del af de kostnader, som blefve till dess nytta använde.
I sådant afseende och för att kunna bedöma omfattningen af den trafik, som å den nya kommunikationsleden vore att emotse, hade, med ledning af från stadens Hamn-kaptens-kontor erhållne uppgifter dels öfver antalet och storleken af de ångfartyg, som under sednast förflutna fem år till hufvudstaden inkommit från söder om Landsort belägna orter, dels å de under,samma år in- och utgångna segelfartygs drägtighet, beräkning blifvit uppgjord öfver det antal fartyg, som kunde påräknas komma att 38 Kongl. Maj-ts Nåd.
Skrifvelse ft':o 3S. ärligen betjena sig af nämnda farled, på grund af hvilken beräkning och under förutsättning att i en blifvande taxa afgifterna för farledens begagnande bestämdes för ångfartyg till 25 öre per hästkraft och för seglande fartyg till 10 öre per läst, då de innehafva last. men till endast 5 öre, då de gå med ballast, Magistraten och Borgerskapets Äldste trott sig kunna antaga en årlig inkomst af 17,038 Riksdaler, deraf behållningen, efter afdrag af kostnaderne för farledens underhåll och afgifternas uppbörd, beräknats komma att utgöra 12,538 Riksdaler, och som denna behållning blefve tillräcklig för betäckande af ränta, efter fem procent, å ett kapital af Två Hundra Tusen Riksdaler samt derjemte lemnade ett öfverskott, hvarmed ett lån till nyssnämnda belopp kunde på några och tretio år amorteras, hafva Magistraten och Borgerskapets Äldste i underdånighet anmält, att de, för befrämjandet af ifrågavarande företag, hvilket, enligt ett af Ofverste-löjtnanten m. m. F. W. Leijonancker innevarande år afgifvet förslag till arbetsplan, åsyftande företagets verkställande på kortare tid än förut varit beräknadt. eller på två och ett halft år, skulle erfordra en kostnad af omkring 500 000 Riksdaler, vore villige att å stadens vägnar åtaga sig arbetets utförande och ansvara för farledens framtida underhåll, mot vilkor att bidrag af statsmedel erhölles till belopp af Tre Hundra Tusen Riksdaler och att staden berättigades att, under så lång tid, som erfordrades till amortering af dess andel i kostnadssumman, af de trafikerande, som vilja sig af den nya farleden begagna, uppbära afgifter till här ofvan omförmälda belopp, från hvilka afgifters erläggande dock skulle vara befriade såväl ångfartyg, som bogsera seglande fartyg, som ock de farkoster af alla slag, hvilka icke ligga djupare, än fyra fot och äro oförhindrade att af farleden i dess närvarande skick sig begagna: hvarjemte Magistraten och Borgerskapets Äldste, under antagande att några dyra befästningsarbeten icke vore af nöden för det nya inloppets försvarande, utan att försvaret hufvudsakligast torde kunna verkställas medelst försänkningar, hvilka i farans stund lätteligen och med föga kostnad kunde anbringas, i underdånighet anhållit, det Kongl. Majit måtte genom nådig Proposition hos Rikets
Ständer äska anvisandet af ofvannämnda bidrag till företagets utförande.
Efter det jemväl Cheferne för Landt- och Sjöförsvars-departementen i frågan afgifvit särskilda yttranden, deruti de sammanstämmande förklarat sig icke kunna tillstyrka den nya farledens åvägabringande, med mindre än att genomloppet vid Södra Stäket starkt befästas, hvarförutom Chefen för sistnämnda
Departement ansett segelleden böra blifva farbar endast för fartyg, som draga högst nio fots vatten, har Kongl. Majit nu tagit denna fråga i nådigt öfvervägande, dervid, enär omförmälda kommunikationsleds upprensning till det af Rikets Ständer ifrågasatta djup af aderton fot under lägsta vattenytan skulle bereda ett nytt inlopp tili hufvudstaden. genom hvilket större fartyg, utan att Kongl. Majlis Nåd.
Skrifvelse N:o 38.
39 behöfva passera Waxholmssunden och de derstädes uppförda fästningsverk, kunde direkte från Östersjön uppgå till Stockholm, Kongl.
Maj:t emot öppnandet af en dylik segelled funnit grundade betänkligheter förekomma och ansett det blifva oundgängligen nödigt att, till hufvudstadens betryggande emot fiendtliga anfall, å lämpliga ställen vid den nya kommunikationsleden uppföra befästningar, hvilkas anläggning, bestyckning och underhåll komme att medföra högst betydliga kostnader; hvilka icke komme att i väsendtlig mån förminskas, äfven om farledens fördjupning blefve till tio eller tolf fot inskränkt, enär starka befästningar i allt fall dä icke kunde undvaras.
I betraktande häraf och då dessutom Stockholms stad, oaktadt de fördelar, som medelst den nya kommunikationens åvägabringande skulle beredas stadens handel och sjöfart, icke för ändamålets vinnande velat åtaga sig större uppoffring, än att tillskjuta två femtedelar af den, enligt sednast uppgjorda beräkning, härtill erforderliga kostnadssumma af Femhundra Tusen Riksdaler, under förbehåll att, för detta tillskotts godtgörande, fä under så lång tid, som till detsammas amortering erfordras, af de trafikerande uppbära afgifter, hvilka sålunda under en längre tid skulle komma att betunga allmänna rörelsen å berörda farled, har Kongl. Majit funnit sig sakna skäl att af Rikets Ständer nu äska anslag för detta företags utförande; men vill, jemte tillkännagifvande häraf, likväl, med anledning af Rikets Ständers gjorda begäran att varda underrättade om Stockholms stads i ämnet afgifna förklarande samt om beloppet af de för företagets fullständiga verkställande erforderliga kostnader, låta de till frågan hörande handlingar till Rikets Ständers Stats-Utskott öfverlennäs.
Datum ut supra. CARL. G. Lagerstråle. 40 Kongl. Majus Nåd.
Skrifvelse N:o SS. Utdrag af Protokollet öfver Civil-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i , cember 1862 Konungen i Stals-Bådet å Stockholms Slott den Ut!
De - Närvarande: Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Greiwé Manderström, Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulstrup, Beuterskiöld.
Departements-chefen, Statsrådet Lagerstråle, föredrog i underdånighet:
Slutligen uppläste Departements-chefen, Statsrådet Lagerstråle, till justering ett i öfverensstämmelse med Kongl, Maj:ts, uppå Stats-Rådets enhälliga tillstyrkande, förut fattade beslut uppsatt förslag till nådig Skrifvelse till Rikets Ständer, angående en för djupgående fartyg ifrågasatt ny farled genom Stockholms skärgård emellan Baggensfjärden och Stora Wärtan; Och befallde Kongl. Maj:t, med gillande af detta förslag, att nådig Skrifvelse, så lydande, som bilagan till detta Protokoll utvisar, skulle till Rikets Ständer expedieras.
Ex protocollo JV.
STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, 1862.
Proposition A:o 59. 1 JV:o 59.
Auk. till Exp.-Utsk. den 14 Jan. 18C3, kl. fi e. w. Kong/.
Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående en ridskolas inrättande vid Strömsholm; Gifven Stockholms Slolt den 30 December 1862.
Redan vid 1856, 1857 och 1858 års riksdag fastades af Kongl. Maj:t Rikets Ständers uppmärksamhet å behöfligheten af anslag för inrättande af ridskolor, hvarest det vid Kavalleriet och Artilleriet äfvensom vid Generalstaben inträdande befäl kunde ega tillfälle att förvärfva nödig färdighet i ridkonsten samt passande elever, som visade sig dertill hafva särskild fallenhet och håg, skulle kunna utbildas till beridare och stallmästare vid regementena.
Dervid erinrades tillika, hurusom sjelfva ridkonsten, hvilken fordom stod ganska högt i Sverige, numera vore nära att utgå, så framt icke ändamålsenliga och kraftiga åtgärder i tid vidtagas till densammas upphjelpande, samt att, ehuru hästafveln onekligen hade gjort stora framsteg och Svenska rytteriet vore mycket bättre beridet nu än förr, förmågan att bilda goda ryttare och att inrida remonter likväl blefve alltmera sällsynt, hvilket beklagliga förhållande vore en naturlig följd af den brist eller saknad af ridskolor, som egde rum och hvilken borde afhjelpas, innan dc få elever, som ännu finnas qvar efter redan bortgångne skicklige stallmästare, hunnit en alltför hög ålder för att kunna påräknas vid ridskolornas uppsättning.
Vidare anmärktes, att, om denna, för svenska rytteriets och artilleriets tjenstbarhet så vigtiga, angelägenhet ytterligare försummades, skulle derefter blifva omöjligt att på annat sätt afhjelpa olägenheten, än att från främBih. till II.
Brot. 1862 & 1863. 1 Sami. 1 Afd. 2 Band. 6 Iläfl. 1 5 Kongl. ifaj:ls Nåd.
Proposition N.o 39. mande land införskrifva instruktörer i ridkonsten, hvilken utväg dock troligen blefve förenad med vida större svårigheter och kostnader, än som kunde ifrågakomma för dylika instruktörers bildande inom riket.
Det af Kongl. Majit då framställda förslag om två ridskolors inrättande, den ena vid Strömsholm och den andra i Malmö, blef dock icke af Rikets Ständer bifallet, enär Rikets Ständer för sin del ansågo behofvet af dylika undervisningsanstalter icke så tvingande, att ju dermed kunde tills vidare anstå, helst statens tillgångar då togos i anspråk för mångfaldiga andra mera vigtiga behof och för öfrigt, enligt Rikets Ständers tanke, tillfälle ej saknades till erhållande af undervisning i ridkonsten, dels genom private lärare, dels genom de vid kavalleri-regementena anställde stallmästare.
En tid af sex år är nu förfluten sedan denna fråga väcktes, men bristen qvarstår ännu lika, om ej mera, kännbar.
Majit har derför anbefallt den tillförordnade Landtförsvars-kommittéen att vidare utreda de härmed sammanhang egande omständigheter; och har denna Kommitté, uti derom afgifvet särskildt betänkande, ansett frågans lösning ej längre kunna åsidosättas, enär för kavalleristers fortfarande bildning och duglighet lämpligt ordnade ridskolor äro ett oeftergifligt vilkor.
Efter utveckling af vigten utaf god hästdressyr samt det inflytande, ryttarens kunskap deruti och skicklighet i öfrigt måste utöfva på hästens utbildning och bedömande af hans förmåga, hvilket allt icke utan arbete och längre öfning kan förvärfvas, har Kommittéen anfört: att, hvad beträffade de vid indelta kavalleriet anställde stallmästare, deras af truppens instruktion och hästarnes dressyr upptagne tid icke medgåfve, att något väsendtligt för befälets högre undervisning kunde åstadkommas; hvarförutan der felades, — hvad som vore ett nödvändigt vilkor för denna undervisnings allvarliga befrämjande, — tillräckligt antal hästar att för en sådan begagna.
Man vore således inskränkt till stallmästarne vid de värfvade regementena.
Vid det ena af dem, der ännu finnes en utmärkt stallmästare, hade äfven, genom Sqvadrons-chelernas välvilja att för ändamålet tillhandahålla hästar, tillfälle till ridning kunnat beredas, ehuru visserligen endast för ett ringare antal.
Likaledes ock vid hofstallet i Stockholm medelst hästar, tillhörande detsamma.
Hvad öfriga enskilda ridsko lor anginge, kunde hvad der läres icke benämnas ridkonst, då uet inskränker sig till att bibringa förmåga att sitta någorlunda fast i sadeln och att nödtorftigt styra en häst.
Men hvad uti alla fattas, då lärarekrafter ej härtill finnas afsedda, vore tillfälle tili inhemtande af den grundligare kännedom om hästen, hvarifrån ridkonsten, så vidt den skall högre drifvas, måste utgå.
Dessutom kunde dylika skolor aldrig medföra för
Staten berättigade anspråk på högre skicklighet hos kavalleri-befälet, hvilka anspråk å Statens sida och för dess nytta borde vara lika oeftergifliga, som å andra sidan befälets att utaf Staten erhålla medel att förvärfva en för dess tjenst behöflig kunskap.
Då derjemte den högre Kongl. SIaj:lt Nåd.
Proposition N:0 39. ridkonsten härstädes snart kunde sägas tillhöra en försvunnen tid och de få. som från denna herntat lärdom, vore vid gränsen af den ålder, som förlamar större verksamhet, ansåge Kommittéen det vara af vigt att, innan dessas kraft fullkomligt brytes, söka deraf sig begagna.
Landtförsvars-kommittéen har, på grund häraf, föreslagit: att, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med den plan, som 1856 års för denna angelägenhet särskildt tillsatta Kommission framlagt och på hvilken plan Kongl. Maj;t grundat sin förra framställning i ämnet till Rikets Ständer, ridskolor så skyndsamt som möjligt måtte inrättas: varande af Kommittéen tillika uppgjordt förslag öfver de kostnader, som för Statsverket skulle uppkomma för de tvänne ifrågställda ridskolorna, den ena vid Strömsholm och den andra i Malmö.
Ofver detta Landtförsvars-kommittéens förslag har Kongl. Majit inhemtat
Stuteri-öfverstyrelsens underdåniga utlåtande, sedan, med afseende å det för ridskolorna påräknade antalet hästar från Strömsholms och Flyinge stuterier, vederbörande Stuteri-chefer blifvit hörde; hvarefter Landtförsvars-kommittéen vidare yttrande i ämnet afgifvit.
Af Stuteri-myndigheterna hafva blifvit framhållna vissa betänkligheter i afseende å ridskolornas ställande i sammanhang med stuterierna, under förmenande att sådant kunde ofördelaktigt inverka på stuteriernas egentliga ändamål eller hästafvelns förbättrande; och har derjemte af Stuteri-Öfverstyrelsen blifvit väckt fråga, huruvida icke den vid Strömsholm afsedda ridskolan heldre skulle kunna förläggas i Upsala eller i Stockholm.
Då likväl upplyst blifvit, att nuvarande stall och ridhus i Upsala icke lemna utrymme för annan ridskola än den, som der är förut inrättad för den akademiska ungdomen, blefve der, likasom i Stockholm, om ridskolan skulle dit förläggas, nödigt att uppföra särskilda för densamma oumbärliga byggnader; och Kongl. Majit anser alltså otvifvelaktig!, att ridskolas inrättande i någondera af dessa städer skulle medföra en kostnad, vida öfverstigande den, som ifrågaställes för en sådan vid Strömsholm, hvarest behöflige byggnader till större delen redan finnas att tillgå.
Majit, som i öfrigt anser Strömsholm vara för en ridskola i mellersta delen af riket det mest lämpliga ställe, samt de framställda betänkligheterna emot en ridskolas förläggande derstädes icke vara af beskaffenhet, att hinder deraf bör möta för förslagets verkställighet i detta hänseende, helst de härvid anförda svårigheterna synas kunna lätt undanrödjas, då boningsrum i Strömsholms slott få till elevernas begagnande upplåtas, vili alltså, i ändamål att till någon del kunna afhjelpa den länge öfverkiagade och erkända bristen af nu ifrågavarande undervisningsanstalter, härmed föreslå Rkets Ständer att, för organiserande af en ridskola vid Strömsholm i hufvudsaklig öfverensstämmelse med Landtlörsvars-kommittéens afgifna underdåniga förslag, dels anvisa, ej mindre ett årligt anslag af 14,200 R:dr, enligt bilagda förslag, att å ordinarie stat under 4:do 4 Kongl. MajUs Kärl. Proposition N:o 39.
Hufvudtiteln uppföras, än oek ett extra anslag, för en gång, af 18,000 R:dr till cn stallbyggnad på stället, dels äfven medgifva, att af årsanslagen må, intilldess ridskolan kan komma i full verksamhet, få användas det belopp, som erfordras till anskaffning af sadlar och betseltyg, till bostads anordnande åt stallmästaren, samt till nödige möbler åt eleverne m. m. för skolans komplettering.
Hvad åter angår den jemväl af Landtförsvars-kommittéen föreslagna ridskola I Malmö, finner Kongl. Maj:t
Sig för närvarande ieke böra något anslag dertill hos Rikets Ständer äska.
De till detta ärende hörande handlingar skola tillhandahållas det Rikets Ständers Utskott, till hvars handläggning frågan varder hänvisad; och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen.
Datum ut supra. CARI,. A. F. Z.
Artig kostnad för en ridskola rid Strömsholm•
Aflöning: 1 Chef ............ utan lön.
Befattningen bör företrädesvis innehafvas af Chefen för Strömsholms stuteri. 1 Stallmästare, arfvode ...... 1,800: — Tjenstgöringspenningar 1,200: — 3,000: 1 Förste Instruktör, arfvode 1,050: — 1 Andre d:o, d:o 750: —*
Med skyldighet för dessa begge Instruktörer att vid ridskolan tjenstgöra äfven en månad före kursens början.
1 Veterinär-läkare, arfvode 200: — för undervisning i hofbeslaget . • . . 100: — gQO: — Transport Runt R:dr 5,100: -- Kongl. Maj.ts Nåd.
Proposition N:o S9.
5 Transport 5,100: — 1 Lärare i Gymnastik och Vapenföring, arfvode . . 750: — Arfvoden åt 2 Stallmästare-elever, å 300 R:dr . . . 600: — 1 Redogörare, som tillika besörjer upphandling och magasinering af fourrage, arfvode 200: •— 1 Fodermarsk och 3 Stalldrängar, för officerarnes hästar, åtnjuta dagtraktamente för hela året, nemligen: 1 Fodermarsk å 1 R:dr 50 öre 547: 50.
3 Stalldrängar å 1 R:dr 25 öre hvardera . . . 1,368: 75.
4 Stalldrängar tillökade för stuteriet, åtnjuta dagtrakta mente, å 1 R:dr 25 öre hvardera, under 182 dagar om året . 010: — 9,476: 25.
In qvar terin g s-kos Inadev: 2 Instruktörer, 1 Lärare i vapenföring, 14 Elever; tillsammans 17 personer åtnjuta i servisersättning för ett halft år 12 R:dr hvardera 204:
— Ved till 2 rum för Officerarnes stallbetjening, 4 famnar å 7 R:dr 28: — 232:
Fourrage:
För 14 Officershästar i 182 dagar, å 1 R:dr om dagen för hvarje häst, afskrifningsprocenten inberäknad . . 2,548: — » 30 af stuteriets hästar, tillökning af 130 T:r hafra, motsvarande 819 kubikfot, å 10 R:dr tunnan, afskrifningsprocenten inberäknad, 1,300: — 3,848:
Diverse kostnader:
Lyshållning i stallet, stallpersedlar, sadlars underhåll, m. m 150: — Anskaffning och underhåll af fäktsablar, floretter m. m. 100: — Underhåll af stallbyggnaden 200: — Extra utgifter 193: 75. 643: 75.
Summa R:dr R:mt 14,200: 6 Kongl. Maj:ls Nåd.
Propotiliön N:o S9.
Utdrag af Protokollet (ifver Land iför svars- Ar endenA hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Stats-Rådet å Stockholms Slott den 30 December 1862.
Chefen för Landtförsvars-departementet, Statsrådet Reuterskiöld, uppläste till justering ett, i öfverenstämmelse med Kongl. Maj:ts förut fattade, af Stats-Rådet enhälligt tillstyrkta, nådiga beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående en ridskolas inrättande vid Strömsholm; Och täcktes Kongl. Maj:t, enligt Stats-Rådets underdåniga tillstyrkan, i nåder gilla nämnda förslag, samt förordna, att, i enlighet dermed, nådig Proposition, sådan den finnes vid detta Protokoll bilagd, skulle till Rikets Ständer afgå.
Ex protocollo J. H. E. von Knorring.
Konyl. ilaj-.ts Nåd.
Propoiilion N:o tio. 7 No GO, Ank. till Exp,-Utsk. den 14 Jan. 1863, kl. 6 e. m.
Kongl. Maj:Is Nådiga Proposition lill IIika ts Ständer, om beviljande af ett, till följd af förändrad reglering i afseende ä vissa IVesterås domkyrkas inkomster och utgifter, erforderligt fy 11- nadsans/ag i löningsstaten för högre elementar-läroverket i IVesterås; Gifven Stockholms Slott den 30 December 1803.
Sedan Rikets Ständer vid sistförflutna riksdag, i sammanhang med beviljandet af 28,000 R:dr R:int till understöd för reparation af domkyrkan i Westerås, att återgäldas i den mån domkyrkans inkomster dertill framdeles lemna tillgång, ansett lämpligare, att de ränte- och arrendemedel samt kronotionde m. m., som åt domkyrkan blifvit anvisade, äfven vore oafkortadt för kyrkans förvaltningsoch framtida underhållskostnader att tillgå, än att, enligt hvad hos Rikets Ständer blifvit upplyst, en ganska betydlig del deraf utginge till underhåll af domkyrkan tillhöriga, men utan ersättning begagnade lektorsgårdar, äfvensom till boställshyror och aflöning för lärare vid elementar-läroverket i Westerås, och Rikets Ständer derjemte i underdånighet anhållit, att erforderliga åtgärder måtte vidtagas i ändamål att, på sätt af Kongl. Majit kunde pröfvas lämpligt, Westerås domkyrka mätte befrias frän de utgifter, som för närvarande af dess kassa bestridas, men icke äro till kyrkans underhålls- och förvaltningskostnader att hänföra; samt Kongl. Majit, med anledning häraf, genom nådigt Bref den 20 Juli 1860, anbefalit Dess Befallningshafvande i Westmanlands län och Westerås stifts konsistorium att, efter vederbörandes hörande, meddela fullständig upplysning om beskaffenheten och beloppet af domkyrkans inkomster samt om de särskilda ändamål, för hvilka de användas; har Dorakyrko-kommissioncn 8 Kongl. Maj:ls Nåd.