Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Indragningen af de till inbetalning förfallna beloppen af länet sker genom af låntagaren utställda vexlar, hvilkas förfallodagar likväl så utsättas, att de icke inträffa tidigare än nittio dagar från den dag, hvilken enligt kontraktet skall såsom inbetalningsdag för det ifrågavarande beloppet anses.
Vidare betingades å långifvarnes sida en så kallad »jouissance», bestående deruti, att ingen godtgörelse lemnades för redan upplupna räntor å de obligationer,som utlemnades vid de, enligt kontraktet, under första halfåret skeende inbetalningarne.
Andtligen beviljades i % koramissionsarfvode för utom Sverige inlösta obligationer och kuponer.
Obligationer utgåfvos till ett belopp af 555,700 £ med 4^ % ränta.
Enligt kontraktet borde IOO.000 £ inbetalas vid hvardera af följande terminer: den 15 April, den 15 Maj, den 15 Juni, den 15 Juli och den !ö Augusti 1864.
Vid dessa tider voro likväl de å 100,000 £ utställda vexlarne, vid diskontering efter 6 %, värda endast 98,500 £.
Men tillfölje af den betingade »jouissancen» kan låntagaren ej anses hafva vid lånetidens början eller den 15 April erhållit valuta för mera än de till denna tidpunkt rabatterade värdena å nämnde summor.
Sker äfven denna rabattering efter 6 %, så motsvara de uppburna beloppen en den 15 April emottagen summa af ( 1 + 50) + 101 + 201 + 102)’ 98,500 ~ *87,647,664 £, motsvarande en kapitalrabatt af 2.4705 %.
Då nu till ränta och amortering vid hvarje halfår* slut erlades: hälften af annuiteten £ St. 13,750, J månads ränta derå, å 6 %, » 31.375. ^ % af inlösta obligationer
(T^n af 555,700) •••■ » 25,726. } % af inlösta kuponer (medelvärde) » 31,517.
Summa £ St. 13,841,618, så amorteras ett lån å 487,647,664 £ under 54 år genom en inbetalning af 13,841,618 £ vid hvarje hallars slut.
Detta förutsätter en löpande ränta efter 5,3487 %.
Beräknas diskonteringen af vexlarne och förlusten genom jouissancen efter endast 5 %, så uppgår den under den 15 April emottagna lånesumman till ( 1 + '~4t> + + 5°Y 98,750 — 489,686,145 £, motsvarande en kapitalrabatt \ 241 121 81 61/ af 2,0628 %.
Den halfårliga inbetaluingen blir 13,835,888 £, hvilken, då lånet amorteras under 54 är, motsvarar en löpande ränta efter 5,3190 %. 17 130 — Detta lån var från början kontraberadt å 2,000,000 £, men endast fjerdedelen (500,000) var af långifvarne ovilkorligen öfvertagen.
I händelse att äfven de återstående 1,500,000 £ blifvit öfvertagna, så hade dessa enligt kontraktet åtminstone*) kommit att oafkortade utgå.
I detta fall hade alltså, efter -beräkningen för diskontering och jouissance, den lemnade valutan kommit att motsvara en inbetalning vid lånetidens början af åtminstone 1,987,647,664 £.
Den halfårliga inbetalningen hade då blifvit ungefär 4 gånger så stor som i det föregående förutsattes, eller 55,566,472 £.
Då genom denna inbetalning kapitalet amorteras som förut under 54 år, så motsvarar detta en löpande ränta efter 5,2283 %.
I afseende på mindre, icke upptagna omkostnader, äfvensom i afseende på beräkningen af provisionens inflytande på halfårsinbetalningarne, gäller här samma anmärkning som vid de föregående lånen.
Dertill kommer, att vid provisionens beräkning intet afseende blifvit fästadt derå, att en del obligationer och kuponer, hörande till 1864 års lån, möjligen blifvit eller blifva inom Sverige inlösta.
Det oaktadt, kan man af de obetydliga belopp, hvartill dessa provisioner i jemförelse med annuiteteu uppgå, med säkerhet sluta, att en noggrannare bestämning af deras inverkan på halfårsinbetalningarae, äfven om en sådan varit möjlig, skulle ganska obetydligt inverkat pä slutresultatet. *) Kontraktet innehåller visserligen en bestämning (rörande s k. »Aufgeld»), hvarigenom en särskild förmån möjligtvis skulle kunnat komma låntagaren tillgodo-
Men då kontraktet derjemte temnar låneöfvertagarne rättighet att, om de så önska, inom 14 dagar efter kontraktets undertecknande öfvertaga en större eller mindre del af den icke lixa låneandelen. utan att något »Aufgeld» i sådant fall skulle ifrågakomma, så har denna endast eventuella förmån här icke blifvit tagen i beräkning. II.
Jemförelse af 1864 och 1858 års lån med det af år 1860, i afseende på kapitalrabatten.
1864 års lån.
1860 års lån antogs vara å 8,000,000 Th:r, med 6 % 'kapitalrabatt, d. v. s. man antog, att valuta lemnades, motsvarande 7,520,000 Th:r vid lånetidens början.
Amorteringen antogs ske under en tid af 38,3079 år, hufvudsakligen genom en halfårsvis utbetald annuitet af <5t % af det ursprungliga beloppet (8,000,000).
1864 års lån var enligt 6-%-beräkningen å 500,000 £, hvilka hufvudsakligen, genom en annuitet af likaledes <54 % skulle på samma sätt amorteras, men under 54 år.
Till följe af öfriga' lånevilkor, beräknades den löpande räntan till 5,3487 %.
Vill man nu göra jemförelsen med 1860 års lån pä det sätt, att man frågar huru mycket lånegifvarne skulle velat kontant erlägga vid lånetidens början, ifall lånet med oförändrad halfårsinbetalning (13,841,618 £), motsvarande en annuitet af 54 %, skulle amorterats under lika lång tid sorn 1860 års lån, eller 38,3079 år, så erhålles till svar, att med be - — 131 - räkning af samma förmån för lånegifvarne som de nu erhållit, eller 5,3487 % löpande ränta, skulle de kunnat lemna endast 449,051,1 £, d. v. s. ett afdrag å 500,000 £ af 50,948,9 £ borde dem beviljats, hvilket utgör en kapitalrabatt af 10,1898 %.
Efter 5-%-beräkningen skulle pä samma sätt erhållits en kapitalrabatt af 9,8790 %. 1858 års låu. i 1858 års lån a togs vara å 7,600000 Th:r med % kapitalrabatt.
Amorte ringen skedde under 40 är, hufvudsakligen genom inbetalning halfårsvis af en annuitet, uppgående till 5| % af det ursprungliga kapitalet.
Vid jemförelse med de föregående lånen, för hvilka annuiteten var endast %, kan man först antaga, att lånets ursprungliga belopp varit • 7,600,000 8,060,606,061 Th:r, som borde amorteras under 40 0 2 år, hufvudsakligen genom en annuitet af likaledes 5^ % af detta belopp, hvilket för kontrahenterne vore likgiltigt, enär de årliga inbetalningarne kunna antagas blifva desamma.
— Då nu lånegifvarne lemnade endast 7,410,000 Th:r vid lånetidens början, sä erhöllo de, enligt beräkning, ränta efter 5,2700 %.
—Det kapital, som efter denna ränteberäkning genom samma halfårliga inbetalning (223,106,853 Th r), motsvarande en annuitet af 51 % å 8,Oöij,6O6,061 Th:r, skulle kunna amorteras under 38,3079 år, uppgår till endast 7,312,638,3 Th:r, hvilket, då det lemnäs som valuta för 8,060,606,061 Th:r, förutsätter en kapitalrabatt af 9,2794 %.
Mot denna beräkning skulle den anmärkning kunna göras, att då amorteringstiden förkortades, så ökades halfårsinbetalningarne något, derigenom att provisionen ä 1 % å inlösta obligationer och kuponer fördelades på en kortare tid.
Men af det föregående är dock påtagligt, att denna omständighets inverkan på resultatet är af ganska ringa betydenhet.
Hj. Holmgren, t. f. Professor vid Teknologiska Institutet. — 132 — Fullmäktiges i Riksgälds kontoret utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse om den vid 1864 års statsrevision verkställda granskning af Riksgälds-kontorets för. vältning.
Till Rikets Högloflige Ständer.
Emot Fullmäktiges förfarande, beslut och åtgärder vid behandlingen af frågan om det sednast upptagna lånet för jernvägsbyggnader, hafva Rikets Ständers Revisorer uppställt en serie af ogillande anmärkningar, slutande dermed, att dessa beslut och åtgärder icke blifvit i den för öfrigt tillstyrkta dechargen inbegripna.
Detta förhållande har icke kunnat undgå att ådraga sig en mer än vanlig uppmärksamhet; och då Fullmäktige nu gå att rörande de af Herrar Revisorer uppställda anmärkningar afgifva sin förklaring, anse de derföre sin pligt mot det allmänna ur mer än en synpunkt fordra, att i densamma inlägga en större utförlighet, på det att en hvar, som det önskar, må sättas i tillfälle att dock slutligen kunna bedöma, huruvida de framställda anmärkningarne äro grundade på objektiv verklighet.
Kontrakten angående de tre af Svenska Staten för jernvägsbyggnader hittills upptagna, på årlig amortering ställda, penningelåu på utrikes ort skilja sig, i fråga om lånevilkoren, uti åtskilliga väsend! liga punkter betydligen från hvarandra, jemte det några andra kostnadspunkter för alla tre äro lika.
Annuiteten (årlig ränta och amortering sammanräknade) för lånet från år i 858 utgör 5 § procent att utgå halfårsvis, under fyratio (40) år, och beräknades beviljadt kapital-afdrag, eller rabatt, vid inbetalningen efter 2 | procent, hvadan kapitalet 7,600,000 Tbaler preussiskt kurant, motsvarande efter 2 j Riksdaler Riksmynt per Thaler, 20,260,666§ Riksdaler Riksmynt, ingick endast med 19,760,00!) Riksdaler.
För lånet från år 1860 utgör annuiteten procent, att utgå halfårsvis under en tid af omkring 38 J år, och beräknades den då beviljade kapitalrabatten vid inbetalningen efter 6 procent af den förskrifna lånesumman.
Denna summa utgjorde ursprungligen 10,000,000 Thaler preussiskt kurant, hvaraf likväl kort derefter 2,000,000 Thaler konverterades till s. k. premielån, att inbetalas utan något afdrag, och uppgick således det belopp, för hvilket nyssnämnda vilkor förblefvo gällande, till 8,000,000 Thaler, motsvarande enligt ofvannämnda evalvationsgrund 21,333,333 * Riksdaler Riksmynt, hvilket belopp, efter afdrag af rabatten 6 procent, ingick med 20,053,333f Riksdaler!; varande härvid ingen skilnad att göra emellan de 1,600,000 Thaler preus - — (33 — siskt kurant, hvilka af detta lån reserverades för svenska Riksbankens räkning, och den utrikes upptagna andelen, emedan vilkoren i hvartdera hänseendet äro desamma.
För lånet från år 1864 utgör annuiteten likaledes 5| procent, att utgå halfårsvis under 54 år; hvaremot det i 8 § af kontraktet om detta lån uttryckligen är aftaladt, att vid inbetalningar på detsamma »något afdrag eller s. k. kapital-rabatt icke får ega rum»; hvadan det förskrifna lånekapitalet, ehvad det af långifvarne öfvertages till fulla summan, 2,000,000 £ St, motsvarande efter 17: 50 öre per Pund, 35,000,(<00 R:dr R:mt, eller, enligt vissa i kontraktet bestämda förbehåll, endast till en viss del deraf, alltid oafkortadt kommer att ingå.
— Gemensamma bestämmelser för alla tre lånen äro: att halfårsannuiteten skall hållas låneöfvertagarne tillhanda 14 dagar före förfallodagen, och att såsom provision för utrikes verkställd liqvid af utlottade obligationer och förfallna räntekuponer dem ^ procent skall tillgodokomma.
Att lånekapitalet i 1864 års lån oafkortadt skall inbetalas, finnes ej omförmäldt i revisionsberättelsen, hvarken i det stycke, der öfversigt lemnäs af lånevilkoren, eller annorstädes; och har detta förhållande sålunda lätteligen kunnat undgå uppmärksamheten hos de läsare af berättelsen, som ej haft tillfälle att genomgå lånekontraktet eller underkasta Revisorernes beräkningar noggrannare granskning.
Det ligger emellertid mycken vigt på denna omständighet vid bedömandet af den lånevilkorens dyrhet, sorn beror af bestämmelsen om annuitetens utgående under 54 år.
Enligt hvad inhemtas kan af protokollet af den 25 Februari detta år, förelågo på Fullmäktiges bord den dagen till pröfning två alternativa låneaubud, det ena, ett 4^ procents lån till 60 procent med samma amorteringstid som för 186(1 års lån, och således, med amortering af 1 procent årligen, omkring 38^ år, det andra, ett lån att inbetalas al pari, eller utan kapitalafdrag, och att amorteras nied en annuitet af 5| procent under en tid af 55 år; hvarjemte vid hvartdera anbudet förbehölls, att endast en fjerdedel genast skulle fäst och ovilkorligt öfvertagas och återstoden ställas till bjudarenes option för en viss tid.
Fullmäktige komma att i det följande närmare yttra sig om de omständigheter och skäl, med afseende å hvilka de funno sig icke böra längre uppskjuta lånets uppgörande, och få nu endast anföra, att som vid anställda beräkningar och jemnförelser af de två alternativa läneanbudens förhållande såväl till hvarandra, som till de två äldre jernvägsbyggnadslåneu, det sednare af dessa anbud befanns ur financiel synpunkt vara för staten fördelaktigare och mera närma sig lånevilkoren vid de två äldre lånen, detta sednare alternativ af Fullmäktige ansågs ega företräde samt antogs med förbehåll, att amorteringstiden skulle förkortas till 54 år, hvartill bjudarne samtyckte.
För att nu ådagalägga, huru en jemnförelse utfäller, som anställes emellan lånevilkoren vid de tvä äldre lånen och de vid 1864 års lån fästade vilkor, fä Fullmäktige här meddela följande öfversigt, grundad på en deröfver upprättad beräkning af en, utom Fullmäktiges krets stående, i sådana kalkyler mycket hemmastadd man, och hvilken beräkning finnes bilagd detta Fullmäktiges utlåtande; hvarvid Fullmäktige tillika få erinra, att derigenom äfven åtskilliga uti den af Herrar Revisorer fr.imlagda jemnförelse influt-- na misstag varda rättade.
Såsom förut är nämndt, skall en annuitet, stor 5 g procent, för 1858 års län halfårsvis erläggas under 40 år Halfårsbetalnivgen, eller hälften af annuiteten, utgör alltså 2 procent 2,91666 .., och halfårsräntan 2,518 procent (för två halfår således 5,036); men som å detta lån en kapital-rabatt af 2 £ procent är medgifveh, okas halfårsräntan ä effektiva kapitalet till 2,611 (för två halfår 5,222); och om dertill komma räntan för 14 dagars förskottsinbetalning at annuiteten, beräknad efter 5 procent för är, samt — 134 — | procents provision för ofvanberörda liqvidationsbestyr, stiger den verkliga halfårsräritan till 2,637 (för två halfår 5,274) procent.
Annuiteten för lånek* från år 1860 är 5 i procent, sora skall utgå hvarje halfår under omkring 38 4 år (rätteligen 38,3066 år, eller 76,6132 halfår).
Halfårsbetalningen utgör alltså 9,75 procent; och som å detta lån en kapital-rabatt efter 6 procent är be viljad, ökas halfårsräntan å det effektivt inbetalda kapitalet till 2,476 procent (för två halfar 4,952 procent); och om härtill komma räntan, efter 5 procent för år, för 14 dagars förskottsinbetalning af annuiteten samt 4 procents provision för liqvidationsbestyret, stiger den verkliga halfårsräntan till 9,503 procent (för två halfår 5,006.)
För 1864 års lån utgör annuiteten likaledes 5 4 procent, att utgå under 54 år.
Halfårsbetalningen utgör alltså 2,75 procent, och verkliga halfårsräntan 2,573 procent (för två halfår 5,146 procent); och då härtill komma räntan för förskottsinbetalningen samt provisionen efter ofvan uppgifna grunder, stiger den verkliga halfårsräntan till 2,595 procent (för tvä halfår 5,190).
A detta lån eger kapitalrabatt ej runi; men om man till kostnaderna ville räkna förlust derpå, att för indragning af första fjerdedelen af lånet icke sigt- utan tre-månaders vexlar skulle begagnas, skulle denna förlust af vexelränta, beräknad efter 5 procent för år, ytterligare höja den verkliga halfårsräntan till 2,605 (för två halfår 5,210) procent; varande härvid dock att erinra, att hithörande punkt i kontraktet egentligen afsåg, att vexlar till indragning af de till inbetalning förfallna belopp af lånet icke förr än på 80:de dagen efter inbetalningsdagen skulle, ehvad de tidigare eller sednare inom denna tid utställdes, behöfva inlösas.
Den verkliga halfårsräntan. inberäknade de för alla tre lånen gemensamma kostnaderna, uppgår således: för 1858 års lån till 2,637 (två halfår 5,274 procent) för 1860 års lån till 2,503 (två halfår 5,006 » ) för 1864 års lån till 2,595 (två halfår 5,190 » ) eller, om vexelränteförlusten pkjjer dedelen*) af sistnämnda lån inräknas, till 2,605 (två halfår 5,210 » ); utvisande detta, att halfårsräntan för 1864 års lån utfaller billigare än det af år 1858, ehuru den aftalade Aufgeldern på optionsdelen här lemnats utom beräkning.
Uppställes åter frågan, huru stor kapitalrabatt hade skolat medgifvas, derest tiden för amorteringen af 1864 års lån blifvit, med för öfrigt samma vilkor som nu, bestämd till 76 6132 halfår (38,3066 år) blir svaret 8,513 procent; i följd hvaraf det effektivt ingående kapitalet skulle hafva blifvit reduceradt till 91,487 procent af det nominela. *)
Om icke något af länet utöfver denna fjerdedel lemnäs, och således vexelränteförlusten ejSfår fördelas å liela, lånet, så blir denna Ijerdedels halfårsränta 2,836 (två halfår 5,272) procent.
Vid dessa beräkningar är ej afseende fästadt på den så kallade »jouissancen», som är ett vid upptagande af lån i London vedertaget bruk, hvarigenom den under lånets inbetalningstid upplupna månadsränta kommer lånesubskribenterne till godo, och hvarigenom lör 1864 års låns introduktion på engelska marknaden en uppoffring af 4,166 2/s L St. uppstod, utgörande för en gång omkring */» procent af hela lånesuminan 2,000,000 L.
Beräknad endast efter 8^ procent, skulle sålunda denna kapitalrabatt nied 2,975,000 Riksdaler Riksmynt minskat den af Rikets Ständer fastställda lånesumman, sorn alltså hade måst höjas med ett rabatten motsvarande belopp, hvaraf åter blifvit en följd, att äfven annuiteten skolat ökas, hvilken ökning, då en annuitet af 5 4 procent, beräknad för 100, stiger till 6,011 för effektivt inbetalda 91 i, hade sålunda kommit att utgöra 178,825 Riksdaler för äret utöfver annuiteten för 35 millioner.
När det nu uti revisionsberättelsen, sedan annuitetsbelopp och amorteringstid för de tre lånen blifvit uppgifna, yttras: — »att kapitalrabatten å det i obligationerna törskrifna belopp utgjorde för 1800 års län 0 procent, under det att för 1858 och 1864 års lån blifvit beviljade sådane ränte- och provisionsfördelar, som motsvarade en kapitalrabatt för 1858 års lån af 9,2794 procent och för 1864 års lån, efter två olika beräkningsgrunder, antingen 10,1898 procent eller 9,8790 procent, samt att deri effektiva räntan, sorn utgår för det influtna kapitalet, utgör för 1858 års lån 5,2700 %, för 1860 års lån 5,0022 procent och för 1864 års län antingen 5,3190 % under vissa, men 5,3487 % under andra förutsättningar», — så visar sig härvid först ett och annat misstag i afseende å sifferuppgifterna om procenterna och dernäst i fråga om kapital-rabatten en sådan ordställning, sorn, enär hvarken här eller annorstädes upplysning förekommer derom, att för 1864 års lån kapital-rabatt icke är medgifven, lätteligen kunde leda till den uppfattning, att för detta lån, med sin under 54 år utgående annuitet, dessutom en kapitalrabatt till antingen något öfver eller något under 10 procent vore, emot hvad det verkliga förhållandet är. beviljad.
Att lånet är afslutadt i engelsk valuta, utvisar lånekontraktet.
Meningarne kunna vara mycket delade om frågan, huruvida i allmänhet England är den rätta eller lämpliga marknaden för svenska fondpapper, och denna olikhet i åsigter kunde särskildt ega sin goda grund under en tidsperiod, då fondbörsen derstädes samtidigt hade att bjuda på så mångfaldiga andra värdepapper, tillhörande olika statslån, afslutade på vilkor, som åt spekulationen lemnade ett vida större utrymme, än det, sora antagliga vilkor för ett svenskt statslån kunde erbjuda.
Dä emellertid under sednaste riksdag, vid hvilken ifrågavarande lån beslutades, den önskan allmänt uttalades, att, med afseende ej mindre särskildt på den svenska exporthandelns intressen, än flera andra förhållanden, den engelska marknaden företrädesvis borde för ifrågavarande lånetransaktioner sökas, ansägo sig
Fullmäktige böra i främsta rummet rikta sin uppmärksamhet åt förverkligande, så vidt det ske kunde, af denna önskan.
En öfverblick af annuiteter och öfriga lånevilkor för utländska lån, upptagna i England under en föregående tid, gaf' väl icke, äfven då dervid ej togos i beräkning de i lag bestämda afgifter, som för värdepapper på Englands börs skola erläggas, anledning förmoda, att ett svenskt lån derstädes skulle kunna afslutas på billigare vilkor, än på andra orter, och detta än mindre under en för penningställningen så betryckt tid, som den, hvilken, begynnande redan under hösten 1863, vid början af detta år framträdde i så starka, ännu ej tillbakagångna proportioner, som allmänt äro kända; men då det, efter fortsatta negociationer, ändock visade sig vara möjligt att uppgöra länet i engelsk valuta mot en annuitet, modererad såsom årsutgift, ehuru utsträckt till betalning för några år längre, och utan rabatt, funno Fullmäktige, sora, efter hvad i det följande kommer att visas, icke längre hade fritt val af tid, sig icke böra längre dröja med afslutandet af detta lån, sådant det nu till sina vilkor föreligger uti det derom upprättade kontraktet.
Herrar Revisorer hafva sjelfva icke kunnat undgå att förklara, att läneviikorené dyrhet »icke atyör anledning till klander* enär tiden för länets negocierande ovedersäg - - 136 — ligen varit särdeles ogynnsam», men då så är, då det ej kunnat visas, att
Fullmäktige dervid i något afseende öfverskridit sina fullmakter, eller lättsinnigt och utan allvarlig pröfning af tid, omständigheter och vilkor ingått på lånet, eller under den tid, negocia tionerna fortgingo, brustit i förmåga att fullgöra de af Rikets höglofliga, Ständer på Riksgäldskontoret anvisade, mångahanda utbetalningar, så vill det synas, som skulle inför en upplyst och med sakförhållandena förtrogen pröfning all verklig anledning till klander i och med detsamma hafva bortfallit.
Revisorer hafva emellertid betraktat saken ur en annan synpunkt.
Hos dem hade »stadgat sig den öfvertygelsen», att Fullmäktige i sitt sätt att tillvägägå vid fullgörande af det åt dem lemuade ansvarsfulla uppdrag icke ådagalagt »ali den sakkännedom och omtänksamhet», som af dem hade kunnat förväntas i betraktande af de nära nog oinskränkta fullmakter, som åt dem i sådant afseende voro gifna, och för att gifva stöd åt denna sin öfvertygelse, eller detta sitt omdöme, hafva Herrar Revisorer angående
Fullmäktiges sätt att tillvägägå framställt en mängd anmärkningar, som det nu åligger Fullmäktige att till bemötande upptaga.
För dera, som komma att taga kännedom af Fullmäktiges till saken hörande protokoll, skall det snart blifva klart, att större delen af dessa anmärkningar fått sitt upphof sålunda, att då uti protokollen skälen för och emot angående en under öfverläggning förevarande fråga finnas, jemte Fullmäktige- beslut framställda, Herrar
Revisorer gemenligen ansett, att hvad Fullmäktige om saken beslutat, icke hade bordt beslutas eller tillgöras, och tvärtom; ett förhållande, som på ena sidan torde få anses ådagalägga, att Fullmäktige, då de förmått betrakta en fråga från dess båda sidor, icke varit i saknad af all sakkännedom och omtänksamhet vid frågans bedömande, och på den andra endast bevisar olika åsigter emellan Revisorerne och Fullmäktige om beslutets lämplighet; hvarvid likväl den erinrau torde tillåtas, att, då Fullmäktige äro underkastade juridisk ansvarighet för sina beslut och åtgärder, Revisorerne till 0det högsta endast äro bundne vid en moralisk ansvarighet för sina anmärkningar.
Åtskilliga andra bland dessa anmärkningar åter grundas på faktiska misstag.
Den första bland anmärkningarne går derpå ut, att Fullmäktige, ehuru de egde »antaglig visshet derom, att låneuppdraget skulle lemnäs i Fullmäktiges händer», likväl icke under den långa tid, lånefrågan hos Rikets Ständer behandlades, vidtagit sådana förberedande åtgärder, som, då uppdraget slutligen erhölls, kunnat verka till »frågans utredande och konseqventa behandling», och att ej ens något program, upptagande de hufVndsakliga vilkor, hvarunder Fullmäktige skulle velat inlåta sig i underhandling med hugade låneöfvertagare, blifvit uppgjordt, hvarken före eller vid den tid, låneuppdraget åt Fullmäktige lemnades, eller under de flera månader, som derefter förflöto, innan lånet afslutades.
Hvad med de förberedande åtgärderna här åsyftas, är svårt att fatta.
Så länge något låneuppdrag ej kommit Fullmäktige till handa, kunde de, i brist af fullmakt, vid saken intet tillgöra.
Från medlet af Maj 1863, då lånefrågan första gången förevar till behandling hos Rikets Ständer, till den 8 Oktober, dä Stats-utskottets skrifvelse med beslutet om lånets upptagande tili Fullmäktige ankom, hade denna fråga på riksdagen varit föremål för flera skiftningar.
Att uppdraget skulle lemnäs i Fullmäktiges händer, så vida länet definitivt beslutades, derom kunde de väl vara förvissade; men huruvida Rikets Ständer, på samma gång de bestämde sjelfva lånebeloppet, ville angående lånevilkoren eller i andra afseenden meddela Fullmäktige några speciela föreskrifter till — 137 efterrättelse, derom kunde desse intet veta förr, än lånebeslutet dem till verkställighet delgafs.