Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Erfarenheten vederlägger således Motionairens påstående, att afskedade militair-personers befordran till Postförvaltare- och Post-Inspectors-tjensterna skall leda till Postverkets skada och förderf; för min del kan jag icke eller fästa något afseende åden klagan, sorn föres öfver orättvisan, som härigenom skall vederfaras de så kallade Extra-Ordinarierne i Postverket, emedan jag, å ena sidan, anser dem hvarken mer eller mindre berättigade till befordran, än hvar och en annan renskrifvare, samt, å den andra sidan, så mycket mindre kan medgifva, att genom den antagne och klandrade ordningen vid Postljensters tillsättande, hoppet om befordran blifvit betaget de Extra-Ordinarier, som ådagalagt nit och skicklighet, som jag har mig bekant, att flere Postförvaltare-sysslor blifvit i senare tider anförtrodde åt personer, sora vunnit deras bildning inom Postverket.
På dessa skäl afslyrker jag bifall till Motionen, helst jag anser det vara ganska orätt att af Postverkets personal vilja tillskapa en serskild Embetsmannacast, som i anseende till lättheten att der vinna inträde och säkerheten om snar befordran till indrägtig syssla, skulle från den verkliga Embetsmannabanan rycka mången yngling, som i framtiden annars hade kunnat gagna fädernes - Besv. och Occon.
Utsk. landet i vigtigare och mera magtpåliggangande värf. Herr Öfversten af Forsell, som vid beslutets fattande i detta ämne af sjukdomsförfall var frånvarande, har sedermera förklarat sig i denna reservation i alla afseendcn instämma.
Af Herr af Schmidt, G. L.:
I likhet med hvad jag i Oeconomie-Utskottets andra Afdelning yttrat, får jag här som reservation emot
Utskottets betänkande den äran ytterligare anföra: att jag linner lyckligt vara, att Kongl. Maj:t, genom ledigblifvande Posttjenster, eger tillfällen alt äfven åt gamla förtjente militairer, hvilka af ålder eller af tillfälliga olyckshändelser blifva ur stånd att mera beträda den militaira banan, lemna sådane befattningar, hvarigenom de kunna tryggas emot behofvens och armodets pröfvoslunder.
Beträffande hvad Utskottet föreslagit, alt ingen må till Postmästare-tjenst blifva antagen, förr än efter att hafva som Extra-Ordinarie inom verket minst 3:ne år tjenslgjorl, eller ock en lika tid sorn Postförvaltare vicarierat, så anser jag första alternativet öfverflödigt, då ingen inom Postverket lärer till Poslförvaltare-befordran kunna komma i fråga, sorn icke tjenslgjort nämnde tid— och hvad det senare, eller vicariulct vidkommer, så anser jag icke 8 Desv. och Oecon.
Utsk. tjenstbefattningen vara af den beskaffenhet, att lärotider för den fordras, eller ens är tänkbart att kunna begagna, emedan, om den förordnade är vicarierande eller till tjensten befordrad, blir förbållandet enahanda, då skyldigheten att ansvara iklädes samma dag Post-Contoret emottages.
Slutligen får jag den äran tillägga, det min tanka är, alt hvad man kallar Postverket, egentligen är Stockholms Post-Contor, inom hvilket befordringsrälten alltid förunnats dem, som der varit engagerade; Men hvad de öfriga Post-Contoren i Riket beträffar, tror jag, att tiil förvaltare vid sådane kunna, utan någons förnärmande, skicklige och förtjente personer, så utom som inom Postverket, befordras.
Utlåtande öfver gjorda Motioner om fullkomlig frihet i afseende å köp och salu af Tackjern, äfvensom vid jerntillverkningen i allmänhet.
Uti arne serskildc Memorial af hufvudsakligen enahanda syftning har 1:0 Herr Besv. och Oecon.
Vihde N.o 112. 9 G. Em. af Geijerstam yrkat, att som hvarje näring, för att kunna fortskrida och fullkomnas, måste ega frihet i sin utöfning inom det land, der den anses naturlig, och jerntillverkningen inom Sverige kan anses såsom sådan, borde densamma i följe deraf befrias från de tvångsband', som nu mera ej gagna, och hvaribland Motionairen ansett sorn ett af de hufvudsakligasle: den vissa ståingjerns-verks-egare åliggande skyldighet, att tillverka det för deras förädlingsrätt nödvändiga tackjern, hvarom ock framställning redan skett vid föregående Riksdagar; och 2:0 af Riksdagsfullmägtigen Carl Gustaf Fahlander från Stora Kopparbergs
Län blifvit ansedt, att, ehuru det vore för hvarje tackjerns- tillverkare öppet lemnadt att afyttra sitt tackjern, huru honom bäst synes, voi'e det deremot alldeles icke tillåtet för hvem som helst att detsamma köpa, utan serskildt tillstånd, och hvarigenom, efter Motionairens tanka, en öfverproduction tillkommit, hvilken ännu mera ökades genom rättigheten att få anlägga nya masugnar utan motsvarande nya smiden , i synnerhet sedan tackjerns-exporten lill Finland de senare åren minskat sig från 9000 till 6000
Skäf årligen; af hvilka sämmanlagde anledningar
Motionairen yrkat full frihet för de redan anlagde verkstäder, alt , när och hvar egarne cnskade, io B esit. och Occon.
Utsk. få förse sig ined sitt tackjerns-behof, samt att för nya smiden måtte få påräknas den tackjernstillgång, sorn genom de i senare tider anlagde masugnar kunde blifva att påräkna; i hvilket senare yttrande Riksdagsfullmägtige Lars Persson från Vesterås Län, Petter Persson från Örebro Län, och Jan Eric Jansson från Vermland sig förenat.
Rörande den af Herr Geijerstam väckte fråga, har Herr C. F. Hammarhjelm yttrat sig icke kunna biträda Motionairens tanka, enär den föreslagne förändringen, enligt dess mening, icke skulle åstadkomma annat än beständiga fluctuationer eller omväxlingar i tackjernsprisen och de på eget tackjern grundade Bruk dessutom alltid ega tillfälle hos Kongl. Bergs-Collegium söka rättighet tili tackjerns-köp, när de af sådant äro i behof och tillgången så medgifver; hvarjemte Herr C. D. af Uhr anfört, att då handteringen i flere andra afseenden eger band på sig af långt större inflytande, än det ifrågavarande, ansåge Herr af Uhr, som, för sin del, gerna önskade en annan sakernas ordning, den nu föreslagne förändringen blott såsom en partiel utväg, den der från grunden ej Bereder den frihet i handteringen, som man åsyftat, och hvarföre Herr af Uhr röstade för afslag å Motionen.
Om man skulle söka utforska grunden till det af Motionairen öfverklagade stadgande, kan den troligen ej igenfinnas i något annat än den tillfälligheten alt anläggare af de på eget tackjern grundade smiden , vid de sammas först skedda privilegierande, haft egna malmtillgångar och hytta, och således fått sig ålagdt att allt framgent på denna egna tillverkning grunda sin förädling, Utskottet, som visserligen inser nödvändigheten att i närvarande tid undanrödja alla de verkliga hand, som kunna lägga något hinder i vägen för handteringarnes fria och fullkomliga utveckling, har dock icke kunnat finna, att det öfverklagade tvånget i någon väsendtlig del medfört de verkningar, som vittna om ett sådant förtryck, men deremot fått anledning förmoda, att upphäfvandet af detta stadgande skulle för öfrige
Slångjernsverks-egare medföra ett ganska skadligt inflytande.
Då det är kändt, att af circa 424>00°Sk&
Bergsvigt, som det nu varande smidet i Riket utgör, äro 179,442 SkÄ privilegierade på eget tackjern, inses lättligen, hvilken betydlig rubbning det skulle förorsaka i hittills stadgade förhållanden, om egarne till dessa privilegier skulle tillåtas att hvar som helst upphandla sitt råämnes behof.
Det är naturligt alt tackjernet skulle i början stiga, de mindre calculerande Bergs - 12 Besv. och Oecon.
Utsk. männen skulle hårdare anlita sina skogar, än sorn vore förenligt med dessas bestånd i längden, och de olyckliga följderne af en, utöfver den naturliga gränsen tidtals uppdrifven production skulle blifva resultaten af denna förändring.
Det synes temligen troligt, att i vissa orter der malmprisen äro högst uppdrifne, såsom i Vermlands Bergslag, skulle de Grufegande Brukspatronerne, i stället för att sjelfve tillverka tackjern, afyttra sin malm till Bergsmännen, hvilka på grund af det erhållne förlaget äro skyldige att tillverka tackjern, äfven om det skulle medföra förlust och hvarigenom de sålunda blott skyndsammare skulle komma till den dem hotande undergången.
De Bruksegare, hvilkas smiden äro grundade på eget tackjern, hafva troligen ett betydligare undersmide *), hvilket de säkerligen skulle återtaga, om de egde frihet att köpa Tackjern, och derigenom Blott oskäligen uppstegra prisen för de öfrige Bruksegarne, utan att denna förändring af nu gällande förhållanden för någon af handteringens idkare kunde medföra en varaktig nytta. *) Undersmide eller restsmide uppkommer, när en Bruksegare icke under året hinner utsmida det privilegierade smides-beloppet, för hvilket alla onera likväl blifvit betalte, och hvarföre sådant undersmide sedermera kan återtagas efter beqvämlighet och förevarande omständigheter.
Vihde.
N.o 112. i3 Hvad vidkommer de privilegierade nya masugnar och den al’ dem förväntade produetion, så kan densamma alldeles icke anses uppgående emot de sedan år i8o3 privilegierade smiden, hvilka senare uppgå till 70,000 Skåf. och hvarföre den af Riksdagsfullmägtigen Fahlander i delta afseende gjorda anmärkning icke torde kunna afses, äfvensom den tackjerns-tillgång icke torde förtjena någon uppmärksamhet, som förmenas hafva yppat sig dels genom den minskade exporten till Finland dels genom öfver vigten på tackjern, enär den inrikes consumtionen, som, de senare åren, genom utvidgade Gjuterier, så betydligt förökat sig, ej på samma gång kommit i öfvervägande.
Af dessa anledningar anser Utskottet sig icke kunna tillstyrka bifall å ofvannämnde Motioner, så mycket mindre, som enligt hvad Herr Lagerhjelm upplyst, frågan för närvarande hvilar hos Kongl. Maj:t, för att i sammanhang med öfrige författningar, rörande Bergsväsendet, komma under pröfning.
En reservation i ämnet bifogas.
Reservation: af Herr Grefve Posse, Arvid:
Jag kan icke godkänna de skäl, som i Utskottets i4 Desv. och Oecon.
Utsk. Utl.-de. N.-o 112j 113. #
Betänkande blifvit anförda, ty dels anser jag dem stridande mot begreppet om en nyttig näringsfrihet, dels kari jag icke inse de stora olägenheter, som skulle uppkomma, om vissa Stångjernsverks-egares skyldighet att tillverka det för deras hruksbehof nödiga Tackjern, upphörde; men då Herr af Geijer stams Motion, enligt hvad Herr Directeuren af Uhr anmärkt, endast åsyftar en partiel förändring, som från grunden ej bereder den af hehofvet påkallade frihet i jernhandteringen, samt tillika upplyst är, att frågan hvilar hos Kongl. Maj:t för att i sammanhang med öfrige författningar rörande Bergs-väsendet komma under pröfning, så instämmer jag i så måtto med Utskottet, att jag på nu anförde skäl finnér, att Herr af Geijerstams Motion för det närvarande icke bör föranleda till någon Rikets Höglofl.
Ankom till Exped, Utskottet d. 20 Maji 182g.
Ytterligare Utlåtande, i anledning af erhållne återremisser å Utskottets Betänkande N;o 4o, angående kla - Besv. och Oecon.
Utl.dc. JY.-o n3. i5 gan deröfver, att Bergsmännen inom Nerikes och Vestmanlands Bergslager blifvit ålagdt, att vid Masijgnarne begagna Malmvågar i stället för skoflar m. m.
Uti dess, rörande detta ämne, afgifne yttrande, hade Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottet förklarat att de af vederbörande Autoriteter meddelade, men af Kiksdagsfullmägtige från ofvannämde Bergslager öfverklagade föreskrifter för Bergsmännen, att, till befordrande af en mera jemn och förmonlig Hyttegång, så väl vid sine Hyttor inrätta Malmvågar till Malmens påsättning och för kolens transporterande upp på Masugnarne begagna sig af uppsättare med skjutkorg, som äfven att till Hyltarbetarne, i stället för kost in natura, betala penningar, enligt Utskottets öfvertygelse, medföra obestridliga fördelar framför de utvägar, hvaraf Bergsmännen derförinnan sig i dessa hänseenden beljenat; i anledning hvaraf ock Utskottet tillstyrkt, att dessa anstalter måtte bibehållas vid alla de Hyttor, der desamma, innan det allmänna påbudet derom utfärdades, blifvit efter vederbörandes frivilliga medgifvande, vidtagne; men deremot ansett det äfven för framliden bora öfverlennäs åt Hyllela - 16 Desv. och Oecon.
Utsk. Utl.-dc. N:o 113. gen, att fritt antaga eller förkasta de omnämnde förändringarne, samt att deras allmänna antagande ej lämpligen kunde annorlunda beredas, än derigenom att de tjenstemän, som öfver Bergshandteringen hafva uppsigt, söka utbreda upplysning och öfvertygelse om den dermed förenade nytta och fördel.
Enligt till Utskottet ankomne Protocolls-Utdrag, har detta Utlåtande blifvit af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln afslaget, af Högvördige Preste-Ståndet samt Vällofl. Borgare-Ståndet, i följd af dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återförvist, samt af Hedervärda Bonde-Ståndet bifallet; hvarefter likväl Per Persson från Örebro Län, underrättad derom att Betänkandet blifvit af tvänne Riks-Stånd återremitteradt, ingifvit ett, jemväl till Utskottet öfverlemnadt anförande, deruti han ytterligare sökt framställa obilligheten och skadligheten af det tvång, som, genom de öf verklagade föreskrifterne, tillskyndats Bergshandteringen; hvarifrån han derföre yrkar att densamma måtte alldeles befrias; uti hvilket anförande flere det Hedervärda Ståndets Ledamöter instämt.
Utskottet, som i följd häraf egt att uti detta ärende ånyo sig utlåta, bar der vid - Bctv. ocli Oecon. tltsk. Utl.-de. N.-o n3. 17 vid tagit i betraktande, hurusom alla emot lletänkandet afgifne yttranden inom de respectiva Riks-Stånd, hvilka detsamma återremitterat, ytterligare bekräfta och med sakkunniga omdömen och upplysningar styrka Utskottets förut tiilkännagifna öfvertygelse om de öfverklagade anstalternes fördelaktiga inflytelse på Tackjerns-tillverkningen; hvarifrån den slutsatts blifvit härledd, att det ovilkorliga påbudet om deras allmänna antagande borde förblifva oförändradt.
Men som Utskottet häruti ej kunnat finna några nya skäl mot dess förra mening, att ifrågavarande Författningar, oaktadt till sitt ändmål goda och nyttiga, dock innefatta föreskrifter, som nog mycket ingripa i den enskilda hushållningen, för att höra genom maktspråk göras gällande; samt dertill kommer, att införandet af fölvandringar, hvilkas förmonliga verkan ådagalägges genom omgifvande exempel hos dem, af hvilka desamma redan blifvit vedertagna, icke lärer kunna möta ett långvarigt motstånd; har Utskottet icke trott sig ega anledning att uti dess förra Utlåtande tillstyrka någon ändring.
Reservation i ämnet af tvänne Ledamöter bifogas.
Brot. 1828 oah 1829. 8 Sami. 2 2 i:n Ht. lS Be.sv, och Occon.
Reservation: af Herr Grefve Posse:
Då det är upplyst och af Utskottet medgifvet, att de klandrade föreskrifterne, angående så väl Malmvågarne, sorn förändrade methoden med kol-inrättningen i ugnarne och kostpenningarne, medföra obestridliga fördelar framför de utvägar, hvaraf Bergsmännen förr sig i dessa hänseenden betjenat, synes det mig orätt att föreslå en åtgärd, som otvifvelaktig! skalle motarbeta dessa förändringars införande i allmänhet; — och på sådan grund hade jag hoppats, alt Utskottet, i anledning af de mot dess första Betänkande gjorde anmärkningar, skulle frånträdt sin hemställan, om icke Rikets Ständer ville hos Kongl. Majit anmäla deras underdåniga önskan, att det må på vederbörande Hytte-delegares godtfinnande och fria val få ankomma alt antaga meranämnde förändringar eller icke; men då Utskottets pluralitet icke delat min åsigt i detta fall, återstår för mig icke annat, än att reservera mig mot det fattade beslutet.
Häruti instämde Herr Friherre Stjerncrona* Hest), och Oecoti.
Ull.cle. lY. o i1^< i 9 N:o 114* Ånkom till Expécl.
Utskottet den 20 Maji 182c}* Ytterligare Utlåtande, rörande yrkadt förbud mot otillåtna Landemark* nader samt om Militaire marknadsvakter, och inställande af en marknad i Borås, ötkottets uti detta ämne, under N:o 38* förut afgifne Betänkande har af samtlige respective Riks-Stånden blifvit återförvist} tued deremot gjorde anmärkningar.
Hvad först beträffar Utskottets tillstyrkande af rättighet för Läns-Styrelserne* att, till förekommande af otillåtna marknader samt till ordningens bibehållande vid de tillåtna, directe bos närmaste Militaire-Autoritet begära militairisk handräckning; har Utskottet, vid öfvervägande af de i anledning häraf inom alla Riks-Stånden yttrade farhågor och erinringar, rörande vådan af Militaire-styrkas inblandande uti en fredlig och lättstyrd Allmoges samlingar* samt möjligheten alt derigenom reta till oordningar, som i annat fall ej inträffat* ansett sig pligtigt att foga sig efter den så all - io Desv. och Oecon.
Utsh. mänt uttryckta meningen, och får derföre sin härutinnan gjorda hemställan återtaga, så alt äfven hädanefter må hero vid den rättighet, Konungens Befallningshafvande i berörde hänseende redan innehafver.
Vidkommande derefter de af åtskillige Ledamöter inom Högv. Preste-Ståndet till Utskottet gjorda uppmaningar alt, för upphäfvandet af de otillåtna Landtmarknaderne, uppgifva ”bestämda åtgärder,” har Utskottet funnit sig icke ega att häruti något föreslå, utöfver den anvisning, som uti dess förra Utlåtande innehålles.
Och hvad slutligen angår afskaffandet af den öfverklagade marknaden i Borås; så, ehuru äfven dervid samma yttrande torde böra tillämpas, har Utskottet likväl, med afseende ej mindre å det betänkligare ofog, som, efter hvad anfördt blifvit, af denna folksammankomst skall förorsakas, än å de från Högv.
PresteStåndet samt Vällofl. Borgare-Ståndet gjorde stridiga uppgifter, huruvida densamma är att anse som en verklig marknad eller endast en vanlig torgdag, trott detta ämne förtjena en serskild uppmärksamhet och en närmare undersökning; och får Utskottet, för detta ändamål vördsamt hemställa, det Rikets Höglofl.
Maj:t i underdånighet anhålla om nådig befallning till vederbörande alt Besv. oeh Oecon.
Utsk. undersöka förhållandet, samt derefter vidtaga de åtgärder, som, i öfverensstämmelse med Lag och Författningar, af omständigheterna kunna föranledas.
Ledamöters reservation i ämnet hifogas.
Slockholm den i3 Maji 182c). t Reservation: Grefve Posse yttrade: alt han hade sig ganska väl bekant de stora olägenheter, som uppkomma genom de i vissa orter brukliga olofliga Landt-marknaderne, hvars föremål icke vore handel med Landtmanna-varor, utan egentligast lönnkrögeri, fylleri och andra vanarter.
Herr Grefven trodde derföre, att Utskottet icke fästat den uppmärksamhet vid Professor Hasselroths Motion, som den verkligen förtjente; men då frågan vore af den beskaffenhet, att Kongl. Maj:t, utan Piikets Ständers medverkan, kan vidtaga de Författningar, sorn i detta fall äro nödige, vore det Herr Grefven likgiltigt, om någon underdånig skrifvelse, angående Militaire-vakter, blefve beslutad eller icke.
Herr Grefven ville derföre icke reservera sig mot Utskottets beslut i denna del; men deremot ansåg 3?
Besv, och OecQih Utsk.
Vilde, No 114* 11S, Herr Grefven den föreslagna underdåniga skrifvelsen, angående marknaden i Borås, belt och hållet öfverflödig.
Härmed förenade sig Herr Dom-Prosten Lidman och Anders Håkansson ifrån Elfsborgs Län, i hvad sorn angick marknaden i Borås. N:q Antom till Exped.
Utskottet d, ao Maji 182g, Ytterligare Utlåtande, rörande väckt fråga om rättighet att leverera Ränte-hö och halm in natura för Kongl, Hof-Stallets behof.
I anledning af till Utskottets handläggning remitterade Motioner af Fullmägtige från Stockholms, Upsala, Södermanlands samt "Westmanlands Län, bär Utskottet, uti dess under N:o 36 till respective Riks-Stånden afgifne Betänkande, tillstyrkt Rikets Höglofl.
Ständer, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om upphäfvande af den, genom Kongl. Brefvet den 3 Aug, 1823, stadgade föreskrift, qtt den stråpersedelsränta, som från nämnde Län förut blifvit in natura levererad för Kongl. Hof-Stallets behof, Besv. och Oeeon.
Utsk. skulle lösas med penningar efter markegång, samt om beviljande af optionsrätt för räntegifvarne att samma ränta antingen med penningar lösa, eller efter uppsägning in natura leverera.
Detta Betänkande har af Höglofl.
BorgareStåndet blifvit bifallet, men af Högvörd.
Presle-Ståndet samt det Hederv.
BondeStåndet till Utskottet återremitteradt.
Och hafva inom det förstnämnde Ståndet Herr Bisk.
D:r Thyselius, Herr Prosten Anjou samt Herr Biskoppen och vice Talmannen m. m.
Doctor af Wingård erinrat, att, då ofvannämnde Kongl. Bref varit föranledt af det Nådiga afseende, Kongl. Maj:t fästat vid Rikets Ständers flerfalldjgt upprepade önskningar, det skulle från Rikets Ständers sida tillkännagifva föga likstämmighet i tankar och beslut, samt en ytterlig foglighet alt, efter en lid af endast fem år, understödja en motsatt begäran, hvilken dessutom icke utan svårighet och kostnad skulle kunna verkställas.
Hvaremot Herr Prosten Forslind, med gillande af Utskottets förslag i hufvudsaken, endast gjort deri anmärkning, alt det af Utskottet vid dess tillstyrkande fogade vilkor, det prcestatio71 en in natura borde verkställas å den plats, som för sådant ändamål kan blifva^ anvisad, innefattade ett nog obestämdt stadgan - 24 Besv. och Oecon.
Utah. Utl.ile iV.-o 1/5. de, sorn i framliden kunde gifva anledning till nya tvister och klagomål; äfvensom åtskilige Hederv. Bonde-Ståndets Ledamöter dels, i nyssberörde hänseende, yttrat sig i enlighet med Prosten Forslind, dels yrkat, att, då den af Utskottet för räntans uppsägning lill leverering in natura jemväl föreslagna termin, elier den i5 Augusti, vore allt för tidig, för att räntegifvaren skulle kunna rätt bedöma, hvilketdera sättet af räntans utgörande för honom vore det fördelaktigaste, samma termin mätte framflyttas lill September eller October månad.
Utskottet har tagit detta i öfvervägande, och får, med afseende på den förstnämnde anmärkningen, åberopa hvad Utskottet i detta ämne förut yttrat, såsom utvisande ej mindre den uppmärksamhet, Utskottet fästat vid det mindre lämpliga för Rikets Ständer uti framförandet af så stridiga önskningar, än äfven de skäl, sorn föranledt Utskottet alt åsidosätta denna betänklighet.
Utskottet förblifver derföre vid sitt förra tillstyrkande, och det så mycket hellre, som de framställda motsatta önskningarne tyckas hänvisa på meddelandet af en fri optionrält, såsom det enda medel att undanrödja all anledning till vidare missnöje.
Beträffande åter den yrkade framflyltliingeu af tiden för räntans uppsägning till Btsv. och Oceon.
Utsk. längre fram på hosten, har Utskottet, med afseende å den, äfven i dess förra utlåtande framställda nödvändigheten för vederbörande att i tid känna det quanlum af foder, som till fyllande af Hof-Slallets behof från andra håll mäste anskaffas, funnit sig härutinnan icke kunna tillstyrka någon förändring, helst vid den föreslagna tiden, den i5 Augusti, fodertillgången för året äfven af räntegifvarne kan med säkerhet beräknas.
Hvad åter vidkommer den gjorda anmärkningen, att Utskottet bordt närmare bestämma platserne för räntans aflemnande, på det icke, genom el t godtyckligt utsättande deraf, räntegifvarne måtte betagas möjligheten att begagna sig af den åsyftade törmönen, så, enär Utskottet medgifver, att dess i fråga om levereringsställena nyttjade uttryck varit obestämdt, samt alt allt godtyckligt förfarande vid de sammas utsättande bör förebyggas; får Utskottet till det uti dess förra Betänkande föreslagna vilkor: attprcestationen in natura måtte verkställas ä den plats, som för sådant ändamål kan varda anvisad, vördsamt foga det tillägg, att denna levereringsplats hör utsättas inom Lagsagan eller vid Kongl.
Hofstallet i Stockholm: med hvilken a6 Besv. och Oecon.
Utl:den IV.-o liSj 116. förändring Utskottet i Öfrigt endast åberopar sitt i ämnet förut afgifne Betänkande.
Stockholm den 13 Maji 1829, N:o 116.
Utskottet d. ao Maji 1829, Ytterligare Utlåtande, angående väckt fråga 0111 åtgärders vidtagande till spridda Roteandelars sammandragande.
I anledning af väckta Motioner i detta ämne, bär Utskottet, uti dess under N:o 27 aflåtne Betänkande, föreslagit ett tillägg till Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den 3o Maji 1826, hvilket af Högvördig#
Preste-Ståndet och Vallöf].
Borgare-Ståndet blifvit gilladt, men af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet, med deruti vrkade förändringar, återförvist.
Såsom hinder mot det med Roteflyttningeu åsyftade ändamål har blifvit anmärkt, inom båda respeclive Riks-Stånden, att, enligt Utskottets förslag, en sådan flyttning skulle ega rum endast emellan de uti en och samma Socken belägne hemman, men att sammanjemkning af rotar, äfven då de, såsom olla inträffade, vore spridda uti fle - Besv. och Oecon.