Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jemte meddelande, att Direktören och Redogöraren vid straff-fängelset i Landskrona, Underlöjtnanten Carl Peter Westergren i underdånighet anhållit om afsked från nämnda direklörsljenst med undfående af den pension, hvartill han kunde finnas berättigad, har Kongl. Majit, uti en den 17 sistlidne Februari till Rikets Ständer allålen nådig Pioposition (Nio 80), föreslagit, att hemälde Westergren, som, då han upphörde att i egenskap af Direktör och Redogörare vid Landskrona straff-fängelse tjenstgöra, åtnjöt ett-lönebelopp af 1,400 R:dr R;mt, mätte förklaras berättigad alt från och med månaden näst efter den, då han erhölle afsked från Direktörsbefattningen, å allmänna indragnings-stalen uppbära en årlig pension af 1,400 Riksdaler Riksmynt.
Af den nådiga Propositionen inhemtas, alt Westergren, som är född år 1802, år 1824 inlrädt i mililärtjenst, derifrån lian. efter att hafva flera år innehaft sergeanlsgrad, erhållit afsked, hvarefter honom i nåder tillagts Underlöjtnants namn heder och värdighet; att Westergren emellertid den 1 November 1857 blifvit anställd såsom Föreståndare för omförmälda fängelse, till en början under benämning af Vaktmästare och sedermera från och med 1848 under benämning af Direktör, och alt han, enligt hvad Fångvårds-styrelsen inlvgat, med synnerligt nit, drill och skicklighet i utöfning af denna befattning fortfarit intill 1860 års utgång, då han undfått tjenstledighet, hvaraf han, såsom enligt läkarebetyg besvärad af sådan sjuklighet, som gjorde honom otjenlig alt med den ansträngande befattningen fortfara eller åtminstone skulle för hans återstående lefnad ännu mera försämra hans försvagade helsa, allt sedermera varit i åtnjutande; och har Fångvårds-styrelsen Westergrens begäran om pension förordat.
Med hänseende till hvad sålunda blifvit anfördt angående den tid, under hvilken Westergren varit i långvårdens tjenst anställd och angående det väl vitsordade sätt, hvarpå han samma tjenst utöfval, får Utskottet, i öfverensstämmelse med de grunder, hvilkas antagande Utskottet under 5:dje punkten härolvan tillstyrkt i fråga om pensionsrält vid afskedstagande för de vid fångvården anställde embets- och tjenstemän, hemställa, alt Rikets Ständer mätte bifalla hvad Kongl. Majit uti ifrågavarande hänseende behagat föreslå. 23:o.
Uti skrifvelse af den 14 Mars nästlidet år hade Fångvårds-styrelsen underdånigst förmält, alt sedan åtta lifstidsfångar hvilka den 1 Februari 186 1 rymt från straff-fängelset i Landskrona samt den 6 i samma månad blifvit på en gång dit återförde, vid deras ankomst till fängelset, af starka drycker öfverlastade, upp - Stats-UtsJcottets Utlåtande N:o 153. 31 fört sig våldsamt och kastat stenar på bevakningen, hvarvid, enligt hvad protokollet öfver hållen undersökning vid Krigsrätt rörande tilldragelsen utvisade, inträda!, att Befälhafvaren för Artillerivakten, Sergeanten vid Wendes Artilleri-regemente Nils Ollo Jonasson dels blifvit träffad på högra benet nära fotknölen af en kastad sten och dels vid det han skolat begifva sig ut genom dörren å planket emellan inre och yttre borggårdarne, fastnadl med högra foten emellan planket och dörren under det fångarne våldsamt fört till den sednare, hvarigenom foten blifvit så svårt klämd, att Jonasson derefter icke kunnat stödja på densamma; hvadan och enär, enligt läkares intyg, den Jonasson sålunda tillfogade skada haft till följd, att han blifvit oförmögen till vidare krigstjenst, samt alt han ej vore fullt arbetsför eller duglig till något sådant kroppsligt arbete eller ansträngning, som mer eller mindre kunde taga den skadade lemmen i anspråk, Sergeanten Jonasson, som derför måst söka afsked från sin sergeants-beställning och efter erhållet afsked, enligt tillkännagifvande från Direktionen öfver Arméens pensions-kassa, från nämnda kassa undfår i årlig pension endast 180 Hulr Runt, hvilket belopp vore otillräckligt för bans försörjning med hustru och två barn, hos bemälda Styrelse anhållit, att honom måtte beredas fyllnad i samma pension, så att han komme alt åtnjuta hvad som under enahanda förhållande skulle hafva tillkommit en Sergeant vid straff-fängelsets inre bevakning.
I öfrigt hade, beträffande Sergeanten Jonasson, upplysts, att han under år 1861 vid Regementet åtnjutit i lön på stat 500 R:dr, i beklädnadsmedel 150
R:dr, och i servismedel 12 R.dr eller tillhopa 662 R:dr Ruut, dels ock alt lian från en vid Wendes Artilleri-regemente befintlig enskild pensions-kassa kommer alt efter afskedstagandet i sin tur årligen erhålla 120 R dr Runt, men icke förr än något pensionsrum för honom blifver ledigt, hvilket, i anseende dertill att två exspektanter redan finnas, förmodades komma att dröja någon tid. åled anledning af hvad sålunda förekommit och då, enligt nådiga Brefvet den 24 Maj 1841, blifvit antagen den grundsats, att långvårdsljensteman, som i och för Ijensten blifvit genom af fångar begånget våld skadad till lemmar eller helsa, samt dymedelst oförmögen till vidare tjenstgöring, må, utan afseende å ålder eller tjen stetid, behålla hela sin ordinarie löneinkomst, samt billigheten syntes fordra, att Sergeanten Jonasson, hvilken under fångbevaknings-ljenstgöring inom straff-fängelsets i Landskrona inre område lidit ifrågavarande skada, som nödgade honom att från tjenslen afgå, må af motsvarande förmån komma i åtnjutande, hade Fångvårdsstyrelsen med tillkännagifvande, all lönen till de vid nämnda fängelses inre bevak ning anställde Underolficerare, med hvilka Jonasson befinner sig i jemnlik ställning, utgör 500 Hulr Runt, i underdånighet hemställt, att Sergeanten Jonasson, hvilken, på sätt ofvan är förmäldt, efter afskedstagande! bar alt från Arméens och Regementets pensions-kassor förvänta en årlig pension af sammanlagdt 500 R:dr, måtte i nåder tilläggas pensionsfyllnad med ett belopp af 200 R:dr Runt årligen, att utgå från och med månaden näst efter den, under hvilken afsked från sergeantsbesläll - 32 Stats-UtsJcotiets Utlåtande N:o 153. ningen vid Wendes Artilleri-regemenle honom beviljas, äfvensom ali dessutom, i händelse Jonasson icke genast från samma lid skulle få uppbära den från Regementets enskilda kassa honom tillkommande pension, eli deremot svarande belopp, eller 120 R:dr R:mt för år, mätte, intilldess sådant kunde komma alt ega rum, få, likaledes från och med månaden näst elter afskedstagande^ till Jonasson af allmänna medel utbetalas: och har Kongl. Maj:!, i öfverensstämmelse med Fångvårds-styrelsens berörda hemställan, föreslagit, alt Sergeanten Nils Otto Jonasson, hvilken under fångbevaknings-tjenstgöring lill sin helsa skadats så alt han derigenom blifvit oförmögen lill vidare tjenstgöring, malte från allmänna indragnings-slalen erhålla pension med ett belopp af Två Hundra R:dr
Runt årligen för hans återstående lifstid, alt utgå från och med månaden näst efter den, under hvilken afsked från sergeantsbeställningen vid Wendes Artilleri-regemente honom beviljas, äfvensom alt, i händelse Jonasson icke genast från samma lid skulle få uppbära den från Regementets enskilda kassa honom tillkommande pension, ett deremot svarande belopp, eller Eli Hundtaljugo IV.dr Runt för år, måtte, intill dess sådant komme all ega rum, få, likaledes från och med månaden näst efter afskedstagandet, lill Jonasson från allmänna indragnings-stalen utbetalas.
Till hvad Kongl. Maj:t sålunda behagat föreslå får Utskottet, på de i det Kongl.
Maj:ts nådiga Proposition åtföljande Statsråds—protokoll åberopade skäl, tillstyrka Rikets Ständers bifall. 24:o.
Efter det Fångvårdsstyrelsen, lili skrifvelse af den 2 1 Februari nästlidet år, till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemnat en, i ändamål att af nu församlade
Ständer erhålla något understöd af allmänna medel, till bemälda Styrelse ingifven ansökning af Vaktmästaren vid straff-fängelset i Landskrona Nils Nilssons enka, Maria Catharina Nilsson, född Falkman, af hvilken ansökning, äfvensom i öfrigt tillgängliga handlingar, hufvudsakligen inhemtades: att Vaktmästaren Nilsson, hvilken tjenst gjort såsom Slottsknekt vid förenämnda straff-fängelse från 1845 till 1859, då han befordrades till Vaktmästare derstädes, aflidit den 29 Augusti sislberörda år vid nära 50 års ålder, efterlemnande åt enkan och fyra barn, af hvilka det äldsta då var 19 och det yngsta 12 år, en behållning enligt bouppteckning af endast 52 R:dr 21 öre Runt; att Nilsson, hvilken under hela sin tjenstetid gjort sig känd för utmärkt nit och pålitlighet, under sin tjenstgöring blifvit af fångar med knif svårt sårad i ansigtet två gånger, sednast den 5 Juni 1859, samt några timmar derefter insjuknat i ett underlifslidande, som blef hans död, och hvarom vederbörande läkare förklarat att, ehuru sådant ej läte sig med visshet bestämma, dock såsom sannolikt kunde antagas, alt nämnda lidande varit medelbart framkaliadt af det Nilsson öfvergångna våld i förening med en tillkommen förkylning, samt alt Nilssons enka, född den 20 September 1805, städse varit känd för ett stilla Ståts-Utskottets Utlåtmäe K:o 153.
B3 stilla väsende jemte ordentlighet och flit, men efter mannens död befinner sig med de ännu hemmavarande barnen, af hvilka, efter hennes uppgift, ett skall vara ofärdigt, i fattigdom och nöd, med alseende hvarå Kongl. Maj:t jemväl, under den efter Nilssons död förflutna tid, två särskilda gånger åt enkan Nilsson meddelat tillfälliga nådegåfvor; har Kongl. Maj:t, i enlighet med Fångvårds-styrelsens uti berörda skrifvelse gjorda underdåniga förslag, föreslagit, att enkan Maria Catharina Nilsson, hvars yngsta barn inom kort uppnår 15 års ålder, måtte för sin återstående lifstid undfå en årlig pension af Ett Hundra R:dr Runt från allmänna indragnings-staten; och får Utskottet, på de uti den nådiga Propositionen anförda skäl, tillstyrka Rikets Ständers bifall till denna Kongt.
Maj:ts framställning. 25:o.
Af en lill Rikets Ständer aflåten särskild nådig Proposition (N:o 6) angående pension på allmänna indragnings-staten för Regements-läkaren vid Konungens f. d. Eget värfvade regemente, Öfverfältläkare!! och Riddaren af Kongl. Wasaorden, Medicine Doktorn Fredrik Bågenholm, inhemtas, hurusom Bågenholm uti en den 30 Oktober 1861 till Kongl. Maj:t ingifven skrift i underdånighet anhållit, att, då han redan hade uppnått 68 lefnadsår och under 48 år varit anställd såsom Militärläkare i Statens tjenst samt nu genom ålderdomssvaghet och sjuklighet alltmera hindrades i behörig utöfning af tjenstepligterna, men hans efter afsked enda påräkneliga medels tillgång för eget och familjs, deribland tre oförsörjda barns, underhåll utgjordes af den honom tillkommande pension, 600 R:dr, från Arméenfi pensionskassa, han måtte, vid frånträdande af berörda regementsläkare-beställning och sina tillika innehafvande befattningar såsom tillförordnad Bataljonsläkare vid Wendes Artilleri-regemente och Läkare vid fåstningsfångelset i Landskrona, varda förhulpen till åtnjutande af en pension å allmänna indragnings-staten, som motsvarade bans nuvarande löneinkomster, af honora beräknade till inalles 2,400 R:dr, eller hvilken åtminstone blefve jemförlig med bvad afskedstagande Regementsläkare vid Arméen, då de uppnått föreskrifna lefnads- och tjensteår, egde uppbära.
Sedan så väl Sundhets-kollegium blifvit häröfver hördt, som äfven Direktionen af Arméens pensionskassa sig yttrat angående Bågenholms pensionsrätt i nämnda kassa, bär Kongl. Stats-kontoret, uti afgifvet utlåtande och efter meddelande af de grunder, som för närvarande äro gällande i afseende å Militärläkares pensionering, anfört: att handlingarne i målet visade, att Bågenholm år född den 14 September 1793, blifvit den 16 December 1817 förordnad till Bataljonsläkare vid Lifgardet till häst och derefter 1822 befordrats till Regementsläkare vid Konungens dåvarande
Egel värfvade regemente, hvilken befattning han innehaft intilldess detta regemente, år 1829 upplöstes, då han förflyttades på regementets indragningsstat med bibehållande af sin lön och med skyldighet att besörja läkarevården vid den under beBih. till B.
Brot. 1862 (2 1863. 4 Sami. 1 Åfd. 3 Bomå. 10 fflft. 5 34 Stats- Utskottets Utlåtande N:o 153.
Dämning af Landskrona Garnisons-kompani återstående del af berörda regemente; alt Bågenholm vidare, efter förordnande, bestridt flera mililärläkare—tjenster och för närvarande, likaledes på grund af förordnande, förestode bataljonsläkare—beställningen vid den i Landskrona förlagda afdelning af Wendes artilleri-regemente och läkaretjensten vid fästningsfängelset i samma stad; samt att lian numera lider af ålderdomssvaghet och annan sjuklighet; alt den aflöning, hvilken Bågenholm i egenskap af tillförordnad Bataljonsläkare vid Wendes artilleri-regemente och Läkare vid fästnings— fängelset i Landskrona såsom arfvode uppbär, utgjorde vid den förra tjensten j, f 00 R:dr och vid den sednare 500 R:dr samt att regementsläkare-lönen vid Konungens f. d. Eget värfvade regemente, sådan den med derunder inbegripna förhöjning för 30 tunnor spanmål under år i 8G i från regementets indragningsstat utgått, bestege sig till 886 R:dr 5 öre; och slutligen att Bågenholm, efter afskeds erhållande, egde åtnjuta pension från Arméens pensionskassa med ett belopp af 600
Vid underdånig föredragning a! detta ärende har Kongl. Majit, enär Bågenholm icke innehade tjenst på ordinarie stat, ulan regementsläkare-beställningen vid Konungens f. d. Eget värfvade regemente redan för lång tid tillbaka blifvit indragen, samt de öfriga begge béfatlningarne eller bataljonsläkare-sysslan vid Wendes artilleri-regemente och läkareljensten vid fästningsfängelset i Landskrona blott efter förordnande af honom bestridas, funnit honom väl icke vara berättigad till pension å allmänna indragnings-stalen; men som emellertid, enligt hvad Sundhets-kollegium äfven anfört, Öfverfältläkare!1.
Bågcnholms frånträdande af Regementsläkare-tjenslen vid Konungens f. d. Eget värfvade regemente varit föranledt, icke af egen ansökning om afsked från densamma, utan af Regementets indragning, samt, derest detta icke skett, han sannolikt fortfarande qvarstått vid regementsläkare-beställningen och under sådant förhållande kommit i åtnjutande af den löneförbättring, som tid efter annan desse tjenstemän beviljats, samt följaktligen, efter erhållet afsked, jemväl fått tillträda den pension, motsvarande regementsläkare-lönen, 2,000 R:dr, som, efter afdrag likväl af belöpande pension från Arméens pensionskassa, Regementsläkare för närvarande ega åtnjuta; alltså och då icke heller vore med billighet öfverensstämmande, att han, vid den af honom uppnådda höga ålder och efter att hafva under en lid af omkring 45 år Ijent det allmänna, skulle, när han nu för sjuklighet nödsakas lemna sina befattningar, ålnöjas med den för hans och hans familjs bergning uppenbart otillräckliga pensionen från Arméens pensionskassa; har Kongl.
Slaj:t föreslagit, att Öfverfältläkare!), Doktor Fredrik Bågenholm, med frånträdande af regementsläkare-lönen vid Konungens f. d.
Eget värfvade regemente, mätte efter erhållet entledigande från de bänne öfriga af honom nu innehafvande bestäliningarne, uppföras å rikets allmänna indragningsstat, alt derifrån, i likhet med andra afskedstagande Regements-läkare, såsom pension uppbära ett belopp, svarande emot skilnaden emellan nuvarande regementsläkare-lönen och pension från Arméens pensionskassa, eller 1,400 R:dr årligen.
Stats-UtsTcottets Utlåtande N:o 153. 35
I fråga om det pensionsbelopp, sora skäligen må å allmänna indragnings-stalen tilläggas Doktor Bågenholm, när han från sina här ofvan omförmälda beställningar afgår, bar, under iakttagande af den i allmänhet af Rikets Ständer hittills följda grundsats alt pension ej må för iner än en tjenst åtnjutas, Utskottet för sin del ansett detta belopp böra bestämmas till likhet med hvad allöningen vid den af dessa befattningar af hvilken Bågenholm under sin tjenstetid baft högsta löneinkomst utgjort, eller 1,100 B:dr, motsvarande den aflöning han såsom andre Bataljonsläkare vid Wendes artilleri för närvarande uppbär; och Utskottet får på grund häraf och nied afseende å hvad i denna fråga i öfrigt förekommit, hemställa, det Rikets Ständer, på det sätt bifalla Kongl. Maj:ts nådiga Proposition i detta ämne, att Doktor Bågenholm förklaras berättigad, att jemte bibehållande of sin pension såsom Regementsläkare från Arméens pensionskassa, vid afskedstagande! ur rikets tjenst, på allmänna indragnings-stalen uppföras till åtnjutande för återstående lifstid af en årlig pension stor 1,100 R:dr, motsvarande bans nu innehafvande aflöning såsom andre Bataljonsläkare. 2Gio.
På sätt Kongl. Majit uti sin nådiga Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof tillkännagifvit, har Kong).
Majit uti särskilda nådiga Propositioner under den 24 Oktober sistlidet år äskat, alt andre Bataljonsläkaren vid Calmar regemente, Doktor Ehrenfrid Jeremias Kampf, Löjtnanten vid Westgöta regemente Carl Julius von Holten, Underlöjtnanten vid Jemtlands iiästjägare—korps Carl August G son Stjernefeldt, Regements-kommissarien vid södra Skånska infanteri-regementet Johan Krook samt konstituerade andre Bataljonsläkaren vid Svea artilleri-regemente Fredrik Adolf Zettergren måtte, vid deras afgång ur tjenst, varda uppförde till nedannämnda pensioner å allmänna indragnings-staten, och inhemtades af berörda Propositioner, angående andre Bataljonsläkaren Kampf (Propositionen N:o 8): att han, som efter slutad studiekurs med ganska fördelaktiga kunskapsbetyg inträdt i utöfningen af läkare-verksamheten; den 25 Oktober 1857 blifvit utnämnd till sin nu innehafvande andre bataljonsläkare-tjenst, men genom en år 1859 iråkad sinnessjukdom, blifvit urslåndsalt att vidare tjenstgöra utan måst intagas på Wexiö hospital, hvarest han ännu vårdades; och enär, enligt hvad läkare intygat, någon förbättring i Doktor Kampfs helsotillstånd under dessa år icke inträdt samt förhoppning om hans återställande till helsan icke eller förefinnes, bar Kongl.
Majit, med anledning af Rikets Ständers vid 1854 års riksdag meddelade förklarande i fråga om obotlig ansedd sinnessvag, lam eller blind tjenstemans skiljande från ordinarie befattning i rikets tjenst, föreslagit alt, i öfverensstämmelse med hvad Regements-chefen hemställt och Kongl.
Sundhets-kollegium tillstyrkt, Doktor Kampf måtte med månaden näst efter den, i hvilken han erhåller nådigt afsked från regementet, få på allmänna in - 56 Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 153. dragnings-staten uppföras lill åtnjutande under sin återstående lifstid af en årlig pension, motsvarande hans nu på regementets stat inneliafvande andre Bataljonsiäkare-aflöning, eller Åttahundra Riksdaler; angående Löjtnanten von Holten (Propositionen N:o 5): att sedan Chefen för Westgöta regemente uti ett af General-befälhafvaren i tredje militärdistriktet med förord insändt memorial i underdånighet anmält, att Löjtnanten von Holten alltsedan år 1056, i följd af kroppslig sjukdom, förenad med en sinnets slöhet och förvirring, som stundom gränsat till fullkomlig galenskap, varit oförmögen att någon tjenst vid regementet förrätta såsom alldeles oanvändbar och för sina handlingar olillräknelig; hvadan och då genom detta sjukdomsförhållande, hvilket af jemväl ölverlemnade läkarebelyg vitsordades och hvaruti någon förbättring icke vore att förvänta, regementet, hvars Subalternofficers-grad vore låtaligare än vid de flesta andra infanteri-regementen, sannolikt under en längre lid komme alt förblifva i mistning af en tjenstbar officer, synnerligast som von Holten, hvilken vore född år 1020, i anseende till sitt behof af en årlig inkomst till bekostande af sitt lifsuppehälle torde vid regementet qvarstå åtminstone intill pensionsåldern, derest icke något lör hans lefnadsomkostnader väl behöfligt bidrag kunde honom annorledes beredas, Regements-chefen hemställt, att von Holten måtte såsom pension iå bibehålla sina löneförmåner eller så stor del deraf, som motsvarade hans nu innebafvande lön efter normal-stat, ut görande 525 Riksdaler Riksmynt att af Statsverket årligen utbetalas med beräkning från den dag, han från löjtnants—beställningen erhåller afsked; — så har Kongl. Maj:t, på enahanda skål, som här ofvan finnas anförda i fråga om Doktoren Karapfs pensionering, föreslagit Rikets Ständer, att Löjtnanten von Holten måtte, med månaden näst efter den, i hvilken han erhåller nådigt afsked ur krigstjensten, få på allmänna indragnings-slaten uppföras till åtnjutande under siu återstående lifstid af en årlig pension till belopp af Femhundratjugofem Riksdaler, motsvarande hans nu inneliafvande lön efter normal-stat; angående Underlöjtnanten Stjernefeldt (Propositionen N:o 9): att han i underdånighet anhållit alt, i anseende lill sjuklighet och försvagad synförmåga, som dagligen försämrades, så att han icke kunde hoppas alt vidare blifva mägtig till aktiv tjenstgöring,
måtte varda uppförd på indragningsstat med ett understöd, motsvarande håås nuvarande behållna lön, som, enligt Regementsskrilvarens intyg, under åren 1852—1861, med inbegripen löutillökning för åren 1857— 1860, utgjort, efter afdrag af bäst- och fouragemedel, ackordsränta och pensiousafgift, i medeltal 440 R:dr 38 öre; och hade, efter det af handlingarne inhemtats att Stjernefeldt vore född den 14 Mars 1820 samt den 6 Mars 1844 utnämnts till Underlöjtnant vid Jemtlands hästjägare-korps, vid hvilken befattning han ännu qvarslode, enär han för sin sjuklighet nödgats afsäga sig sin tur inom korpsen till lörmån för yngre officerare derstädes, samt sedan ej mindre Chefen för omförmälda corps, ån äfven Generalbefälhafvaren i 5;le militärdistriktet, med afseende å de af Stjernefeldt anförda om - Stats-Utsltottets Utlåtande N:o 153. 37 ständigheter och det för korpsen menliga förhållande, sorn skulle uppstå, derest Stjernefeldt, i saknad af pension, nödgades qvarstå i tjenst, till den underdåniga ansökningen tillstyrkt bifall, Kongl. Majit, i betraktande af hvad sålunda förekommit och då Stjernefeldt, som, enligt hvad tillika blifvit styrkt, saknade enskild förmögenhet, under flera är lidit och ännu vore lidande af obotlig sjukdom jemte en i hög grad försvagad synförmåga, hvarigenom han urslåndsatles att sin tjenst förrätta eller på annat sätt sig försörja, föreslagit
Stjernefeldt måtte med månaden näst efter den, i hvilken han erhåller nådigt afsked ur krigstjensten, få på allmänna indragningsstalen uppföras till åtnjutande under sin återstående lifstid af en årlig pension, hvil— keu med afseende å det belopp, hvartill den behållna delen af Stjernefeldts lön under de löre ansökningen sednast förflutna tio åren i medeltal uppgått, skäligen torde kunna bestämmas till Fyrahundra Ridr Rimt; angående Regements-kommissarien Krook (Proposition (N:o 7): att uti en af Generalbefälhafvare!) i lista militärdistriktet insänd och med vitsordande af Krooks ådagalagda utmärkta förhållande i Ijenslen, förordad underdånig ansökning, beraälde Regemenls-kommissarie i underdånighet anhållit, att han, som uppnått nära 73 års lefnadsålder och vid Södra Skånska infanteri-regementet lillryggalagt en tjenstetid af 49 år; deraf 30 i egenskap af Regements-kommissarie, samt uti fälttåg deltagit, måtte, med bibehållande af den honom såsom Regements-skrifvare tillagda pension från Arméens pensionskassa, vid afskedstagande från regementskommissarie-tjensten få från samma tid och intill sin död åtnjuta det nämnda befattning åtföljande, årliga arfvode af Ett Tusen riksdaler.
Uti häröfver afgifvet underdånigt utlåtande, har Kongl. Krigs-kollegium, vid det förhållande att den af Krook inuehafvande regementskommissarie-befattning icke är förenad med lön på stat, väl ansett honom enligt författningarne icke vara berättigad alt vid entledigandet derifrån erhålla pension, men enär uppå Kongl. Majits derom gjorda framställningar, Rikets Ständer ej mindre åt förre Regements-kommissarien vid Skånska husar- och dragon-regementena Johan Ludvig Aberg, än äfven åt förre Regements-kommissarien vid Jemtlands fältjägare-regemente Salomon Grundad tillförsäkrat rättighet att vid entledigandet från sina berörda tjensler undfå pension å allmänna indraguings-staten till ett deras innehafda regementskommissarie-arfvoden motsvarande belopp, hade Kollegium, med afseende jemväl å de i fråga om Krooks ålder oeh tjenstetid ådagalagda förhållanden, funnit sig ega anledning hemställa, det Kongl.