Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit föreslagna förändrade grunder för beväringsinrättningen och för bildande af en landstorm ännu inom landet äro föga kända; då de derjemte icke väl torde kunna pröfvas Bih. till R.
Fröt, 1865 & 1866. 10 Sand. 1 Afd. 12 Haft. 6 38 Expeditiona- Utskottats Förslag till Rikets Ständers underd.
Skrifvelse, 96. och bedömas förr, än förslag till arméens och beväringens organisation i helhet och sammanhang blifvit framstäldt, och då slutligen med skäl kan ifrågasättas, om den afgående representationen bör, genom yttrande i en fråga af så genomgripande art som denna, i mer eller mindre mån binda en blifvande Riksdags beslut, få Rikets Ständer, till svar å E. K. Maj:ts nådiga Proposition, i underdånighet anhålla, att E. K. Maj:t behagade till en kommande Riksdags pröfning i sin helhet framlägga denna fråga; i sammanhang med hvilken underdåniga framställning Rikets Ständer, med föranledande af E. K. Maj:ts nådiga Proposition i fråga om infanteriets och kavalleriets organisation, i underdånighet anhålla, att E. K.
Maj:t måtte till en kommande Riksdags pröfning i ett sammanhang framställa de särskilda förslag, som afse förändring i grunderna för organisationen af landets försvar.
Stockholm, E. Westrell, 1866.
Expeditions-Utskottets Förslag till underd- Skrifvelse, N:o 97. 1 tf:o 97.
Uppläst och godkänilt hos Ridd. och Adeln den lil Juni 1866.
Preste-Ståndet den 18 — — Borgare-Ståndet den 19 — — Bondc-Slåndet den 19 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Nionde Hufvudtitel.
(Stats-Utskuttets Utlåtanden N:ris 74 & 94 samt Mein. N:ris 97 & 116.) S. A. K.
Beträffande utgifterna under Riks-statens Nionde Hufvudtitel få Rikets Ständer, efter pröfning af hvad under innevarande riksdag i afseende derå förekommit, underdånigst anmäla sina beslut.
Pensions-staterna. l:o.
Vid sistlidna riksdag beviljade Rikets Ständer, uppå Eders Kongl. Maj:ts derom gjorda nådiga framställning, såsom bidrag till Kongl.
Theaterns pensionskassor ett anslag af 18,000 R:dr för innevarande statsregleringsperiod att med 6,000 R:dr årligen utgå; och bar Eders Kongl. Maj:t uti den nådiga Propositionen angående Statsverkets tillstånd och behof nu äskat, att berörda anslag måtte till enahanda belopp, som hittills, varda fortfarande å Riks-staten uppfördt; och hafva Rikets Ständer medgifvit, att ett anslag af 6,000
R:dr såsom bidrag till Kongl. Theaterns pensionskassor må å extra stat uppföras. 2:0.
Sedan Rikets sednast församlade Ständer, med gillande af Eders Kongl.
Maj:ts till dem framlagda förslag om bildande af en pensionsanstalt för fartygsbefälhavare, styrmän och annat sjöfolk, medgifvit, att till en sådan pensionsanstalt finge af tullmedlen utgå ett emot den så kallade föringen ungefärligen svarande belopp, hvilket, enligt de grunder ofvanberörda förslag innehållit, då blifvit bestämdt Bih. till B.
Brot. 1865 & 1866. 10 Sami. 1 Afd. 13 Haft. 1 2 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 97. till 24.000
R:dr årligen, samt Eders Kongl.
Majit på grund häraf under den 29 Januari 1864 förordnat om inrättande af en dylik pensionsanstalt och för densammas förvaltning fastställt reglemente, har Eders Kongl. Majit nu äskat, att omförmälda belopp, 24,000 Ridr, måtte å förevarande Hufvudtitel uppföras under rubrik: »Bidrag till Handelsflottans pensionsstat att af tullmedlen direkte utgå, förslagsanslag»; och hafva Rikets Ständer medgifvit, att omförmälda belopp, 24,000 Ridr, må under förenämnda rubrik såsom reservationsanslag uppföras.
Allmänna Indragnings-staten. 3:o.
Med föranledande af en utaf de ordinarie och extra ordinarie notarierne i Göta Hofrätt hos Eders Kongl. Majit gjord underdånig ansökning derom, att — sedan vid fastställande af ny afiöningsstat för Göta Hofrätts tjenstemän, sådan den af Rikets Ständer vid 1856—1858 årens riksdag blifvit beviljad, Hofrättens fem kanslisttjenster iörklarats böra indragas, men dåvarande innehafvare af dessa tjenster berättigats att, så länge de vid desamma qvarblefvo, mot det de förrättade den för framtiden åt nyinrättade amanuensplatser afsedda tjenstgöring, utbekomma dem tillkommande löneförmåner af dels arfvoden, som i staten vore åt amanuenser anslagna, och dels vissa andelar uti den aflöning, som eljest skolat utgå till fem notarier i tredje lönegraden och fem med egen protokollstur försedde extra ordinarie notarier, — ett belopp, motsvarande hvad af ordinarie och extra ordinarie notariers löner, arfvoden och andelar i domslösen för närvarande användes till fyllnad i aflöningen åt de tre vid sina befattningar ännu qvarstående Kanslisterne, Häradshöfdingen Wilhelm Kugelberg, vice Häradshöfdingen Carl Thorell samt Gustaf Lorentz Hjertström, kunde blifva å Riksstaten anvisadt att till sistnämnda tjenstemän utgå, på det att samtlige notarierne måtte få- åtnjuta de till deras befattningar afsedda inkomster oafkortade, bär Eders Kongl. Majit, efter det ej mindre Hofrätten än äfven bemälde tre kanslister i ämnet sig yttrat, föreslagit Rikets Ständer, att Kanslisterne Kugelberg, Thorell och Hjertström måtte, mot det de afstå ej mindre all andel i lösen lör Hofrättens domar, än ock det tillskott, som nu till dem utgår af de åt notarierne i tredje lönegraden i stat fastställda löner och åt extra ordinarie notarier afsedda arfvoden, men bibehållas å Hofrättens stat vid den del af deras löner, som utgår af amanuens-arfvoden, eller 600
Eidr för hvardera, förklaras berättigade att från och med månaden näst efter den, då ett sådant förklarande varder dem meddeladt och så länge de icke innehafva annan tjenst å stat än kanslistbefattningen, å Allmänna Indragningsstaten uppbära de belopp, som motsvara hvad de sålunda afstå, nemligen Kugelberg och Thorell hvardera 611 Ridr och Hjertström 561 Ridr, hvilket sistnämnda belopp dock borde höjas till 611 Ridr jemväl för Hjertström, om och när honom tillförsäkrad rättighet att i sin tur tillträda högre kanslistlön kunde göras gällande, samt att bemälde kanslister måtte, derest de vilja från sina befattningar afgå, utöfver ofvanberörda, åt dem föreslagna ersättningsbelopp, uppbära jemväl återstoden af sina löner å allmän indragningsstat, från och med månaden näst efter den, då afsked blefve dem beviljadt; och hafva Rikets Ständer funnit skäligt att till hvad Eders Kongl. Majit i förevarande hänseende föreslagit lemna bifall. 4:o.
Sedan Eders Kongl. Majit genom beslut af den 13 November 1863 förordnat, att den del af Orsa finnmark, som utgjorde Hamra kapell-lag och hvartill den till Mora socken förut räknade, men enligt Eders Kongl. Maj:ts beslut den 18 September 1863 i fråga om afvittring till Orsa socken hänförda Fogelsjö by jemväl Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 97. 3 hörde, skulle skiljas från Stora Kopparbergs län och Öster-Dalarnes domsaga och öfverflyttas till Gefleborgs län samt Vestra Helsinglands fögderi och domsaga, hvilken förändring i judicielt hänseende trädt i verkställighet den i Januari 1865, har Eders Kongl. Maj:t, uppå en af Häradshöfdingen i Öster-Dalarnes domsaga Fehr Erik Bosaeus gjord och af Eders Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande i Kopparbergs län förordad ansökning om godtgörelse för den minskning i inkomster, sorn till följd af berörda förändring drabbat Bosaeus, nu föreslagit, att ett belopp af 150 R:dr R:mt måtte på Allmänna Indragningsstaten uppföras för att årligen från och med år 1865 komma Bosaeus, så länge han innehar Öster-Dalarnes domsaga, till godo såsom ersättning för minskad inkomst af domsagan genom förändring af dess område: och hafva Rikets Ständer, med bifall till Eders Kongl.
Maj:ts förevarande nådiga framställning, medgifvit att för Häradshöfdingen Bosaeus må uppföras å Allmänna Indragningsstaten ett årligt belopp af 150 Ridr, att från och med år 1865 och så länge han nämnda domsaga innehafver, till honom utbetalas såsom ersättning för minskade löneinkomster. 5:o.
Hos Rikets Ständer har Eders Kongl. Majit i den nådiga Propositionen angående Statsverkets tillstånd och behof, på grund af särskilda ansökningar och enligt Fångvårds-styrelsens tillstyrkan, äskat, att följande vid fångvården anställde tjenstemän och betjente, nemligen
Direktören vid länscellfängelset i Carlstad Peter Holmgren, Direktören vid straff-fängelset i Norrköping, Riddaren af Kongl. Wasaorden August Leopold Hård af Segerstad, Direktören vid länsfängelset för Stockholms län, Underlöjtnanten i arméen, David Ludvig Lock, Kompanichefen vid Kronoarbetskorpsen, Kapitenen i arméen, Riddaren af Kongl. Svärds-orden Wilhelm Ulrik Kuylenstjerna, Direktören vid länscellfängelset i Örebro Lsak Fredrik Ohlin, Vaktknekten vid länscellfängelset i Gefle Olof Wennherg.
Vaktknekten vid länscellfängelset i Örebro Per Pettersson samt Vaktqvinnan vid straff- och arbetsfängelset å Norrmalm Anna Catharina Eriksson måtte, vid sin afgång ur tjenst, varda uppförda till nedannämnda pensioner å Allmänna Indragningsstaten, att beräknas från månaden näst efter det afsked erhålles; och inhemtas af det den nådiga Propositionen bilagda Statsråds-protokoll öfver Justitie-departements-ärenden den 13 September 1865 äfvensom af till ärendet hörande handlingar: angående Direktören Holmgren, att han, som är född den 8 Oktober 1802, efter att hafva den 21 Augusti 1827 blifvit konstituerad att vara förste enspännare i Wermlands län, den 30
September 1834 erhållit tjenst vid fångvården såsom vaktmästare vid länsfängelset i Carlstad samt från den 1 Juli 1847 framgent, på grund af erhållna förordnanden, förestått direktörstjensten vid då öppnade nya länscellfängelset derstädes, samt att Holmgren, enligt gällande aflöningsstat, åtnjuter såsom fängelsedirektör 1,500 R:dr jemte skrifvarearfvode 150 R:dr, förutom andra förmåner; och har Eders Kongl. Majit föreslagit, att Holmgren må berättigas att uppbära en årlig pension till belopp af 1,500 R:dr; angående Direktören Hård af Segerstad, att han, som är född den 2 Juli 1806 och inträdt i Statens tjenst år (831, blifvit år 1840 anställd vid fångvården och år 1843 befordrad till direktör vid straff-fängelset i Norrköping; samt att
Hård af Segerstad, enligt gällande stat, eger i lön 2,000 R:dr jemte skrifvarearfvode 300 R:dr årligen, utom andra förmåner; och har af Eders Kongl.
Majit blifvit föreslaget, att Hård af Segerstad, när han uppnått en ålder af 60 år och derjemte styrker, att hans helsa är så försvagad, att han icke förmår sin befattning vid fångvården bestrida, samt på sådan grund erhåller afsked, må uppbära en årlig pension för sin återstående lifstid till belopp af 2,000 Ridr; 4 Expeditions-Utskottets Förslag lill imderd.
Skrifvelse, N:o 97. angående Direktören Lock, att han, som är född den 22 December 1801 och år 1820 inträdt i krigstjenst, men år 1828 derifrån undfått afsked och påföljande året utnämnts till underlöjtnant i arméen, den 17 Juni 1845 erhållit tjenst vid fångvården och den 1 Mars 1848 blifvit till direktör vid länsfängelset för Stockholms län befordrad; att Lock i berörda egenskap åtnjuter i lön 1,500 R:dr jemte skrifvarearfvode 300 R:dr, utom andra förmåner; att han i anseende till försvagad helsa redan vid slutet af år 1864 nödgats begära tjenstledighet och, enligt hvad företedt läkarebetyg utvisade, hade föga anledning att blifva till helsan så återställd, att han vidare kunde i tjenst inträda; med afseende hvarå Eders Kongl.
Maj:t föreslagit, att Lock måtte berättigas att uppbära en årlig pension till belopp af 1,500 R:dr; angående Kapitenen Kuylenstjerna, som är född den 12 Januari 1803 och år 1822 inträdt i Statens tjenst, samt från den !5 Oktober 1843 i egenskap af kompanichef tjenstgjort vid Kronoarbetskorpsen, att han hade cn årlig lön af 1,350 R:dr; och har Eders Kongl.
Maj:t hemställt, att Kuylenstjerna må, efter det han för styrkt sjuklighet undfått afsked från kompanichefs-bcfattningen, komma i åtnjutande af en årlig pension af 1,350 R:dr; angående Direktören Ohlin, att han, som är född den 26 Mars 1804, blifvit, efter att hafva förrättat fångvaktmästaretjenst, den 31 December 1836 till vaktmästare vid länsfängelset i Örebro utnämnd, och från den 6 September 1859 innehaft befattning såsom direktör vid det derstädes inrättade nya länscellfängelset, samt att Ohlin, enligt gällande stat, för berörda befattning åtnjuter i lön 1,500
R:dr jemte skrifvarearfvode 300 R:dr, iörutom andra förmåner; och har Eders Kongl. Maj:t föreslagit, att Ohlin, när han styrker, att hans helsa är så försvagad, att han icke förmår sin befattning vid fångvården vidare bestrida, samt på sådan grund erhåller afsked, må uppbära en pension till belopp af 1,500 R:dr; angående Vaktknekten Wennherg, att han, som är född den 23 Januari 1791, från den 1 September 1847 varit såsom vaktknekt vid länsfängelset i Gefle anställd, ehuru han sedan den 1 Augusti 1863, i anseende till sjuklighet och ålderdomssvaghet åtnjutit tjenstledighet; att, enligt läkarebetyg, Wennberg fortfarande lider af försvagade kropps- och själskrafter, i följd hvaraf han är oförmögen att vidare tjenstgöra, samt att Wennbergs lön utgår med 400 R:dr jemte beklädnadshjelp; varande af Eders Kongl. Majit föreslaget, att Wennberg må berättigas att uppbära en årlig pension till belopp af 400 R:dr; angående Vaktknekten Pettersson, att han, som är född den 19.November 1804, tjenstgjort i egenskap af vaktknekt först vid gamla länsfängelset i Örebro från den 4 Mars 1829 till Oktober 1859 och derefter vid nya länsfängelset derstädes till Juni månads slut 1861, från hvilken tid han i anledning af sin försvagade helsa åtnjutit tjenstledighet; att Pettersson under denna sin tjenstetid skött sin befattning väl och utan anmärkning; att han, enligt läkarebetyg, icke eger den själs- och kroppskraft, som erfordras för tjenstens bestridande, samt att Petterssons nuvarande lön å fångvårdens stat utgjorde 400
R:dr jemte beldädnadsbidrag; med föranledande hvaraf Eders Kongl. Maj:t äskat, att
Pettersson måtte berättigas att uppbära en årlig pension till belopp af 400 R:dr; samt angående Vaktqvinnan Anna Catharina Eriksson, att hon numera, vid en ålder af 54 år och efter att hafva sedan den 1 Juni 1850 innehaft vaktqvinne-befattningen, enligt läkares intyg, icke allenast är oförmögen att förrätta sin tjenst vid fängelset, utan ock saknar förmåga att genom arbete bidraga till sitt framtida underhåll; att Anna Catharina Eriksson under sin tjenstgöring ådagalagt mycket nit i förening med ett redbart och i allo hederligt uppförande, samt att hennes kontanta aflöning utgör Expeditions-Utskottets Förslag till widerd.
Skrifvelse, N:o 97. 5 300 R:dr; och har Eders Kongl. Mnj:t föreslagit, att Anna Catharina Eriksson må berättigas att uppbära en årlig pension till belopp af 225 R:dr.
Innan Ilikets Ständer öfvergå till behandlingen af förenämnda särskilda pensionsfrågor, hafva Rikets Ständer ansett sig böra erinra om de olika förhållanden, som, vid jemförelse med Statens tjenare i andra befattningar, ega rum i afseende å pensioneringen af de vid fångvården anställde tjenstemän och betjente.
I anledning af Kongl. Maj:ts vid 1840—1841 årens riksdag gjorda framställning om pensionsrätt för de vid korrektions-inrättningarne anställde tjenstemän, förklarade Rikets då församlade
Ständer uti underdånig skrifvelse den 20 Mars 1841, att de af anförda skäl så tillvida bifallit den nådiga framställningen, att ifrågakomne tjenstemän och vaktbetjente vid fångvården tillerkändes rättighet att, sedan de minst 10 år tjenstgjort vid korrektions-inrättningar och i öfrigt under samma vilkor, som för civile embetsoch tjenstemän redan vore stadgade, uppföras till pensioner å Allmänna Indragningsstaten, beräknade efter de i då gällande stater bestämda arfvoden.
Rikets Ständer utgingo således dervid från den grundsats, att de vid korrektions-inrättningarne anställde tjenstemän, för hvilka pensionsrätt då blifvit medgifven, borde, jemte det de minst 10 är derstädes tjenstgjort, i öfrigt hafva fullgjort de vilkor, som i afseende på civila tjenstemän i allmänhet äro för pensionsrätt stadgade och således kunna åberopa antingen 70 lefnadsår och 30 års oafbruten tjenstetid i Statens värf, eller 65 års ålder och tillhopa vid pass 40 tjensteår samt försvagad helsa.
Men äfven om dessa vilkor skulle vara uppfyllda, hvilket icke i afseende på någon af de nu ifrågavarande personerna eger rum, torde uppmärksamhet böra fästas dervid, att tjensterna vid fångvården numera äro jemförelsevis ganska väl aflönade, samt att de personer, som dervid användas, i allmänhet först vid en mognad ålder, utan några särskilda vilkor i afseende på kompetens, antagas utan föregången anställning i Statens tjenst eller ock till befattningen förflyttas från andra tjenster, der de åtnjutit vida lägre aflöning.
I förra fallet lära de sällan kunna uppfylla vilkoren för pensions erhållande, så vida de icke qvarstadna äfven efter det de upphört att för befattningen vara fullt lämpliga, och i sednare fället synes pensionen icke böra bestämmas uteslutande med afseende å tjenstgöringen och aflöningen vid fångvården, der tjenstetiden oftast blifver jemförelsevis kort.
Det synes således temligen uppenbart, att de vilkor, som i allmänhet gälla för pensionsrätt åt civila tjenstemän icke äro tillämpliga å de vid sjelfva fångvården anställde personer, utan endast egnade att bibehålla dem vid tjensterna äfven efter det de blifvit för befattningarne otjenliga och i öfrigt föranledande antingen ett orättvist betungande af Statsverket eller den uttjente tjenstemannens fullkomliga hjelplöshet.
Intill dess andra och rigtigare grunder för bestämmande af det understöd, som må tillkomma afskedade tjenstemän vid fångvården, hvilka deraf äro i behof, blifvit uppställda och antagna, måste emellertid jemförelse hemtas från de i 1841 års nådiga Bref godkända grunder.
Vid sådant förhållande kan det icke anses vara af billighet påkalladt, att dylika tjenstemän skulle, efter en kortare anställning vid fångvården, få å de högre löner, som de der åtnjutit, beräkna pension i samma förhållande, som öfrige Statens tjenstemän, hvilka, hvar inom den verksamhetskrets, der de efter föregången särskild pröfning tjenstgjort, småningom blifvit till högre lön befordrade.
I enlighet med dessa åsigter och med hänseende till de särskilda omständigheter, som i afseende å de ifrågavarande personerna förekomma, hafva Rikets Ständer medgifvit: a) att för Direktören Holmgren må uppföras å Allmänna Indragningsstaten en årlig pension af 1,500 R:dr; b) att för
Direktören Hård af Segerstad må uppföras en årlig pension af 2,000 R:dr; 6 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 97. c) att, med hänseende till Direktören Locks kortare tjenstetid, lian må uppföras till erhållande af en mot jj af hans lön svarande pension af 1,000 R:åi' årligen; d) att, sorn1 Kapitenen Kuylenstjerna från Arméens Pensionskassa uppbär 600 Ridr årligen, pensionen för honom må bestämmas till 1,000 Ridr; e) att jemväl i tlöljd af kortare tjenstetid Direktören Ohlin inå tilldelas pension med 1,000 R:dr, motsvarande | af hans nuvarande lön; f) att, i betraktande deraf att Vaktknekten Wennberg först vid fy llda 56 år kommit i Statens tjenst, bans pension må bestämmas till 250 R:dr; g) att Vaktknekten Pettersson må erhålla pension af 300 R:dr årligen; h) att för Vaktqviunan Anna Catharina Eriksson må uppföras en årlig pension af 200 R:dr; samt i) att samtliga förenämnda pensioner må anvisas att utgå från och med månaden näst efter den, då afsked från befattningen varder vederbörande meddeladt.
Uti särskild nådig Proposition af den 7 November nästlidet år, på underdånig ansökan af Kommendanten och Direktören vid straff- och arbetsfängelset å Långholmen, Majoren i arméen, Riddaren af Kongl. Wasa-orden Frans August Tellander, och efter Fångvårds-styrelsens hörande, har Eders Kongl. Maj:t föreslagit, att ett belopp af 2,800 R:dr, motsvarande direktörslönen 2,000 R:dr, kommendantsarfvode 500 Ridr, samt det åt direktören vid straff-fängelset anslagna arfvode för inseende öfver Stockholms stads kronohäkte å Långholmen 300 E:dr, måtte varda å Allmänna Indragningsstaten beviljadt Majoren Tellander såsom årlig pension, att utgå från och med månaden näst efter den, då afsked frän kommendants- och direktörsbefattningen kan blifva honom meddeladt.
Enligt meddelade upplysningar är Tellander född den 1 Mars 1812, inträdde 1 Statens tjenst J828, och har, oberäknadt omkring tre års tjenstgöring såsom kompanichef vid Kronoarbetskorpsen, innehaft kommendants- och direktörs-befattningeu vid förenämnda fängelse i nära tolf år; och har Tellander sedan längre tid lidit af särskilda sjukdomar, hvaribland njursten och hjertlidande.
Oaktadt Tellander, hvarken i afseende å lefnadsålder eller tjenstetid uppfyllt de för pensionsrätts åtnjutande vid civila befattningar i allmänhet stadgade vilkor; hafva Rikets Ständer, med afseende å hans synnerligen väl vitsordade femtonåriga verksamhet i fångvårdens tjenst och hans sjuklighet, ansett sig böra förenämnda nådiga förslag bifalla. 7:o.
Sedan, efter Expeditions-sekreteraren m. m.
Jokan Gabriel Richerts den 2 Januari 1864 timade död, Eders Kongl. Majit under den 5 i samma månad tillåtit, att till hans efterlemnade enka, Sofia Schönherr, finge tillsvidare och intilldess en sådan förbindelse hunne af Rikets Ständer öfvertagas, af Statskontoret förskjutas ett belopp, motsvarande den pension, som varit åt Richert å Allmänna Indragningsstaten anvisad, har Eders Kongl. Majit nu föreslagit, att dels en summa af 3,000 Ridr måtte å nämnda stat uppföras för att, såsom årlig pension, tilldelas enkan Richert under hennes återstående lifstid, dels enahanda belopp, efter år räknadt, till Statskontoret utgå, såsom ersättning för hvad derifrån under år 1865 blifvit och vidare blefve till följd af Eders Kongl.
Majits förenämnda beslut till enkan Richert utbetaldt, intilldess ifrågasatta pensionsrätt komme att träda i kraft; Och hafva Rikets Ständer funnit skäligt på det sätt bifalla Eders Kongl. Majits förstberörda nådiga framställning, att ett belopp af 2,000 Ridr må från och med år 1867 å Allmänna Indragningsstaten uppföras, för att, såsom årlig pension, tilldelas enkan Richert under hennes återstående lifstid.
Expeditions-TJtskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N.-o 97.
7 Vidkommande Eders Kongl. Majits framställning i öfrigt, så har, enligt livad upplyst blifvit, Statskontoret, för hvad under år 1864 är uti ifrågavarande hänseende förskjutet, redan erhållit godtgörelse från de å Riks-statens Andra Hufvudtitel uppförda extra utgiftsmedel, till följd hvaraf de pensionsbelopp, som nämnda embetsverk till enkan Richert sedermera förskjutit eller intill 1867 års ingång kan komma att förskjuta, utgöra sammanräknade 6,000 Ridr; Och hafva Rikets Ständer, till Statskontorets ersättande för sistberörda förskott, anvisat ett belopp af 6,000 R:dr, att, enligt Eders Kongl. Maj:ts nådiga disposition, från Riksgälds-kontoret utgå. 8:o.
Såsom ersättning för biträde och andra kostnader vid fortsatt utgifvande af arbetet “Sveriges gamla lagar“, hvarmed Professoren, Kommendören af Eders Kongl.
Majits Nordstjerne-orden, Doktor O. J.
Schlyter fortfarande är sysselsatt, har Eders Kongl. Majit äskat, att å Allmänna Indragningsstaten måtte uppföras enahanda belopp, som vid förra riksdagen för sådant ändamål anvisades, eller 900 R:dr årligen, att af utgifvaven uppbäras emot redovisning i vanlig ordning; Och hafva Rikets Ständer till Eders Kongl. Majits ifrågavarande nådiga framställning lemnat bifall. 9:o.
BIHANG TILL SASmnUKBB MESaOTÅHIDIEHS fl Lagtima Riksdagen i Stockholm Åren 1847 och 1848.
FJERDE SAMLINGEN. !*“* Afdelningen: StaTs-Ut skottets Memorial, Utlåtanden och
Bet än handen.
Am S> ® A Sållin Slats-UtskoUels Utlåtande, IV :o i53. 1 N:o 153.
Ank. till Exp.-Utsk. den 29 April, kl, 6 e. m.
Maj.ts nådiga skrifvelse, i fråga om delaktighet i Civilstatens pensions-inrättning för Borgmästare i rikets ställer utom Slockholm, äfvensom för Kommission s^landt mätare.
(U. A.) Samtlige Riksstånden hafva till Stats-utskottets handläggning remitterat Kongl. Majrts den i i sisth Februari till Rikets Ständer aflåtne och under N:o 71 i irsla Sami. irsta Afdeln. af Bihanget till Riks-ståndens protokoll intagne nådiga skrifvelse, deruti förmäles, att sedan, med anledning af Kongl. IMajrts vid sist lid ne riksdag gjorda nådiga framställning, i fråga om delaktighet uti civilstatens pewsionsinrättning, för borgmästare i Rikets städer utom Stockholm äfvensom för kommissionslandtmätare jemte deras enkor och barn, Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse