Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Collegiurn, med anledning af Revisorernes anmärkningar dervid, att TrossPassevolance-Cassan med förlust af tre procent bidragil. till Gamla MötesPassevolance-Fondens förstärkande, enär nemligen sistnämnde fonds utlåningar ske emot sex procents ränta, anhållit om Kongl. Maj:ts Nådiga föreskrift, huruvida den anmärkte låneoperalionen borde fortsättas.
Såsom orsak dertill, att tross-passevolance-medlen varit lill nya mötes-passevolance-cassan försträckte, har Collegiurn uppgifvit, dels att den sistnämndes behållningar varit otillräcklige för bestridande af koslnaderne för Armeens vapenöfningar, dels att mötes-passevolance-afgiften för året, till dess halfva belopp inflyter senare än de tider, då Regemenlernes möten eg a rum.
Under förutsättning, att Rikets Ständer, med bifall till mötes-passevolancens upphörande, anslå ett årligt bidrag lör Armeens vapenöfningar, hvarigenom de för detta ändamål behöfliga medel alltid blifva tillgänglige, då behof deraf uppstår; i följd hvaraf hinder icke vidare torde möta emot tross-passevolauce-fondens förkofran medelst utlåning emot högre ränta och fullgod säkerhet, anser sig Utskottet böra föreslå, att Rikets Ständer hos Kongl.
Majit i underdånighet anhålla, det tross-passevolance-medlen hädanefter icke mätte användas lill andra behof, än de med dem afsedde, och att, Cassans behållningar malte emot fullgod säkerhet förräntas.
Stockholm den a3 April 1840.
Af Herr Prosten Stenhammar: ”dag föreställer mig, att hela delta betänkande lämpligast kunnat uteblifva intill dess Rikets Ständer meddelat bifall till Stats-Utskottets förslag att mötes-passevolancen må upphöra och möteskostnaderne bestridas med Stats anslag.
Skulle det förutsatte bifallet icke kunna meddelas, hvilket lärer få anses tänkbart, uppstår det besynnerliga förhållande, att delta betänkande till hufvudsakligaste delen förfaller, yjn tirip a t ion er äro i alla händelser förenade med äfventyr.
Vid den år 18377 förrättade Stats-revisionen bar jag deltagit i det tysta beslutet, alt fråga om granskningsrält öfver gamla passevalancecassan icke skulle ålerväckas.
För min del grundade jag delta beslut på Rikets Ständers vid föregående Riksdagen vidtagne åtgärder i anledning af Stats-Utskottets hemställan i betänkande öfver i832 års Siats-Revision, Stats-Utskottets Utlåtandes JV:o 78. 7 och på elen öfvertygelse», att åter väckt fråga derom icke kan leda till någon önskvärd följd.
Jag framhärdar ännu i denna öfvertygelse.
Rörande 1829 års mötes-passevolance-fond anser jag icke eller någon annan hemställan lämplig, än den, som föreslås af Rikets Ständers 1837 församlade Revisorer (Rev.
Ber. sid. 83), i hvilken hemställan jag jemväl instämt.
Huruvida inga hinder må möta för ulöfningen af gransknings-rätt öfver den fond, som skulle uppkomma genom de till passevolance-fondernas sammanslående, lärer åtminstone vara ganska ovisst och beror af omständigheter, dem jag icke tilltror mig att bedöma.
Men deremot tror jag mig inse, att nya passevolance-cassans behållning icke lärer kunna sammanblandas med de båda äldre passevolance-fonderna, utan rubbning af Rikets Ständers vid 1829 års Riksdag fattade beslut, att denna behållning skall anses såsom rust- och rotehållares egendom.
Att besluta om dispositionen af andras egendom, utan egarnes hörande, förekommer mig vara en rättsvidrig ålgård, Lill hvilken jag ville hoppas, att närvarande Ständer icke skola göra sig skyldiga.” Af Herr Professoren Doctor Thomander j som ansåg följande tillägg böra i betänkandet inflyta: ”Dock att för den alldeles oförtnodliga händelse alt en eller flere Rust- eller Rotha 11 are skulle finnas hugade alt, ] afseende å den så kallade passevolanccn, i allo vidblifva hittills varande rättigheter och skyldigheter och sig derom anmäler inom lämplig piaescriptionstid, sorn af Kongl. Majit lärer i Nåder bestämmas, tillfälle må dem dertill öppet lemnäs.” Af Herr Moberg: ”Jag reserverar mig emot Högloflige Stals-Utskot tets beslut, på skäl, att det Öfverskott eller den tillgång, som finnes af nya mötes-passevolancen, är, enligt 182g års Riksdagsbeslut, rust- och rothållares egendom, som icke Rikets Ständer ega rätt alt disponera öfver utan rust- och rothållares medgifvande.”
Uti sistnämnde Reservation instämde Herr Biskopen Doctor Hedrénj, Prosten Östberg och Herr Carlberg. STOCKHOLM, Nord s t rö m s ka Boktryckeriet, 1840.
Stats-Utskottets Utlåtande, N:0 jg. 1 N:o T9.
Ank. till Exp. Utsk. den 29 April, kl. i e. ni.
Utlåtande, i anledning af erhällne Återremisser å Stats-Utskotlets Betänkande JS:o 3c2j angående den lönereglering, sorn erfordras i följd af Stats-Rådets förändrade organisation.
(U. A.) §Jedan Stats-Ulskoltets Utlåtande N:o 3a, angående den lönereglering, som erfordras i följd af Stats-Rådets förändrade organisation, blifvit af Högvordige Preste-Ståndet, enligt Pi otocolls-Utdrag af den 8 innevarande Apiil, bifallet, men af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, enligt ProtocollsUtdrag af samina dag, af Vällofl. Borgare-Ståndet, enligt Protocolis-Utdrag för den 8 och 11 April, och af Hedervärda Bonde-Ståndet, enligt Utdrag af Protocollet för den 4 i berörde månad, lill Utskottet återremilteraat; så får Utskottet de hos sistnämnde trenne Riks-Stånd, till grund för återremissen, förekomne anmärkningar och förslag till besvarande upptaga punktvis i den ordning, som vid de serskilda frågornas uppställning uti det först afgifna Utlåtandet blifvit följd. i :o Härvid har Utskottet ansett sig böra först taga i öfvervägande den, i afseende på formen för ärendets behandling, af flere Ledamöter uti Borgare- och Bonde-Stånden gjorda erinran, att, innan frågan om Stats-Rådets lönereglering blifvit till Rikets Ständers pröfning Öfverlemnad, Rikets Ständer bordt hafva från Kongl. Maj:t erhållit förslag lill en fullständig organisation af Rikets Styrelse, i öfverensstämmelse med den antagne Grundlags-förändringen; så alt deraf närmare kunnat bedömas beskaffenheten och fördelningen af de göromål, som komma att åtfölja de ifrågavarande nya Embetena, hvilken anmärkning äfven och i synnerhet blifvit framställd i afseende å Expeditions-Cheferne; men ehuru Utskottet medgifver, alt det ej kunnat vara utan fördel, om, innan löner beviljas de Stats-Råds-Ledamöter och Expeditions-Chefer, som i följd af ofvanberörde grundlags-förändring komma att tillsättas, kännedom erhållits om den fördelning af göromålen deni emellan, som bör anses komma att efter deras tillsättning ega rum, har Utskottet likväl, då Rikets Ständer, genom en antagen grundlags-förändring, redan beslutat ett visst antal Departements-Chefs-, och conBih. till R.
Fröt. 1840. 4 Sami. 1 A/d. 3z Häftet. 1 2 Slals-Ulskoltels Ullålande, N.o jg. sullalive Slats-Råds-Embeten, och enär Expeditions-Cheferne, i öfverensstämmelse med summa Rikets Ständers Beslut, ej kunna antagas blifva färre än en för hvarje
Departement, icke ansett lönereglerings-frågan böra häraf uppehållas eller någon vidare upplysning i afseende derpå för närvarande erfordras, än den, som innefattas i Kongl. Maj:ls, Rikets Ständer i Nåder meddelade tillkännagifvande, alt Kongl. Maj:t ämnar till meranämnde Beslut lemna Dess höga bifall; i följd hvaraf Utskottet tillstyrker, att de sålunda, i afseende på formen för ärendets behandling gjorde anmärkningar, må lemnäs utan afseende. 2:0
I frågan om det af Utskottet alternativt väckte förslag, att antingen Departements Cheferne böra förses med boställen uti samma hus der deras Expeditioner varda inrymde, eller ock att Expeditionerne må kunna sammanföras i en local, och att emedlertid en årlig hyres-ersättning af 1000 R:dr Banco må tilldelas hvardera af dessa Chefer, som af boställen icke komma i åtnjutande, hafva stridiga meningar inom de olika Riks-Slånden gjort sig gällande, då nemligen dels det första af dessa begge förslag blifvit af flere Ledamöter företrädesvis bi t rädt, äfven med tillägg, att boställsrummen borde med anständiga möbler förses på Statens bekostnad, eller ock möbler hyras af Staten, eller viss ersättning för delta ändamål anvisas, dels det andra förslaget funnits lämpligast och fördelaktigast; äfvensom den föreslagne byres-ersätlningen dels ansetts böra ega rum, dels åter alldeles afslyrkts, under förmenande, att vei kställighet af förslaget om boställens anskaffande derigenom skulle komma ätt fördröjas, dels den utsträckning af den föreslagne hyres-ersättningen blifvit påyrkad, att en sådan förmon äfven borde komma Stats-Rådets Ledamöter utan D parlement tillgodo, dels det föilydligande uti Utskottets Utlåtande ansetts nödigt, att hyres-ersättning äfven skulle komma att tilldelas Justiliae-Stats-Ministei n, dels slutligen såväl boställens anvisande som hyres-ersättning blifvit alldeles bestridt.
I anledning häraf får Utskottet erinra, att, uti dess ifrågavarande Utlåtande, något bestämdt förslag till verkställighet af det ena eller andra alternativet icke blifvit afgifvel, enär Utskottet icke funnit lämpligt att, före en nödig ansedd undersökning af de omständigheter, som på bedömandet af frågan kunna inverka, i närmare pröfning deraf ingå; och har Utskottet, af de inom Riks-Stånden förekomne skiljaktiga omdömen om det ena eller andra alternativets företräde, hemtat ett ytterligare stöd för sin åsigt, alt någon annan åtgärd, ån den af Utskottet föreslagne underdåniga anhållan bos Kgl.
Stitts-U Iskol tels Utlåtande, N:o J<).
3 Mij:t oell den i sammanhang dermed tillstyrkta hyres-ersällningen, ej bör för närvarande komma i fråga; hvadan ock
Utskottet i delta afseende åberopar dess förut afgifne Utlåtande, med det tillägg endast, alt den hyres-ersattning, sorn kommer alt tilldelas de Departemenls-Civefer, hvilka af boställsföi mon icke komma i åtnjutande, äfven bör ega rum för Justitiae-Stats-Mini stern, och komina att för den lid, desse Ledamöter af Siats-Rådet icke åtnjuta en sådan förmon, uppföras intill nästa Riksdag. 3:o I afseende på de uppförde lönerne, hafva tvänne af Ridderskapet och Adelns och en af Borgare-Ståndets Ledamöter ansett
Utskottets förslag upplaga allt för ringa belopp, och tillstyrkt lönernes bestämmande för Justitiae-Slats-Ministern till dels 12,000 R:dr, dels 1 1,000 R:dr, dels 10,000 R:dr, för Siats-Ministern för Utrikes Ärendena till dels 16,000 R:dr, dels 1 5,ooo R:dr, dels i4,ooo R:dr, för de öfrige Departements-Cheferne till 8000 R:dr och för Siats-Råden utan Departement lill dels 8000 R:dr, dels 7000 R:dr, hvarjemte en Ledamot af Borgare-Ståndet yttrat, att lönen för Utrikes Ministern vore för ringa, utan att likväl föreslå något visst belopp för densamma; en Ledamot af Ridderskapet och Adeln tiar ansett lönen för Juslitiae-Stats-Minislern böra blifva lika med öfrige Departements-Chefers, och en annan Ledamot af samma Riks-Slånd, att ingen tillökning uti den lön, som för nuvarande Slals-Råd finnes anslagen, måtte ega runi, meli deremot Jusliliae-Stals-Minlslerns lön, vid innehafvarens afgång, äfven nedsättas till ett lika belopp; flere Ledamöter af Borgare-Ståndet hafva ock ansett de 1111 för Slals-Råd bestämde löner vara fullt lillräcklige, och att förhöjning åtminstone icke borde medgifvas, förr än göromålens fördelning blifvit närmare bestämd; och uti Bonde-Ståndet har ej allenast af de fleste Ledamöter, som sig yttrat, all tillökning uti Stats-Rådens löner blifvit bestridd, utan flere talare äfven föreslagit bestämmande af lägre löner, än som nu utgå, eller för Utrikes Ministern 6000 R:dr samt för Justi) iae-StatsMinistern och Stats-Rådels öfrige Ledamöter hvardera 5ooo R:dr; hvarjemte åtskilliga anmärkningar förekommit dervid, att en del af de föreslagne nya löne-inkomsterne uppförts, under benämning taffelpenningar, i och för represen tations-kostnader.
Utskottet, som, i afseende på den för Justilias-Stats-Minislern föreslaglie högre lön, än som tillstyrkts för Stats-Rådels öfrige Ledamöter, hvilka tillika äro Departemenls-Chefer, åberopar hvad Utskottet anfört, rörande det ännu i Grundlagen Justitiae-Stats-Ministern framför Stats-Rådets öfrige Ledamöter lillagde företräde, uti hvilken omständighet det icke tillkommer 4 Stals-Utskottets Utlåtande, N.-o "JQ.
Slats-Utskotlet alt föreslå Rikets Ständer någon förändring, oell som lill fördelningen af de föreslagne löne-inkomslerne uti lön på Stat och taffelpenningar, äfvensom den förras bestämmande för alla Stats-Rådels Ledamöter till det nuvarande beloppet 4>5oo R:dr, hemtat stöd af den omständigheten, att den ordinarie lönen, vid civile Embetsmäns afgång, då de enligt gällande Författningar äro berättigade till pension, Rigges till grund för densammas belopp, har med anledning af de väckte serskilde förslagen, om dels förhöjning dels minskning uti de föreslagne total-beloppen icke ansett sig böra tillstyika någon förändring uti det af Utskottet i denna del afgifne Utlåtande. 4;o Utskottets förslag, att hvad Förfaltningarne stadga om liggetids och nådårs-besparingar icke må iagtlagas, i afseende å lönerne för blifvande Stats-Råds-Ledamöter, hvilkas sterbhus följaktligen icke eller skulle komma att begrafningshjelp tillgodonjuta, äfvensom att några afgifler för StatsRådels Ledamöters fullmagter icke böra erläggas, har blifvit bestrid t af en Ledamot utaf Ridderskapet och Adeln och en Ledamot af Borgare-Ståndet, denne senare med yttrande, alt ett dylikt förslag ej bordt partielt för StatsRådels
Ledamöter framställas, hvaremot de Ledamöter i öfrigt, hvilka yttrat sig rörande detta förslag, detsamma underslödt; och får ('(sköttel, som anser sig hafva, uti dess redan afgifne Utlåtande, tillfyllest utvecklat skälen till detta förslag, åberopa nämnde sitt Utlåtande, med blott det föreslagne tillägg, att på samma grunder må tillämpas enahanda föreskrift om nådårs och liggetids-besparingar samt befrielse från fullmagtslösen, i afseende på de Ledamöter af Stats-Rådet, som under loppet af innevarande år r84<> blifvit elier blifva dertill utnämnde, 5:o
I afseende på den föreslagna lönen för en ny Ledamot i Högsta Domstolen, har den anmärkning blifvit väckt, att, då, i stället för JusliliaeS|ats-lVJ[inistern, som, i kraft af sitt Embete, varit Ordförande i Högsta Domstolen, en Ordförande blefve af nöden, den nja lönen borde bestämmas högre, än hvad nu finnes för Ledamöterne derstädes uppfördt, eller till Booo R:dr; men, enär, enligt Grundlagen, ingen serskild Ordförande för Högsta Domstolen finnes bestämd, hvaraf foijer, att der, likasom uti Rikets öfrige Embetsverk och Domstolar, den Äldste närvarande Ledamoten, kommer, vid hvarje serskildt tillfälle, att föra ordet, har Utskottet ej kunnat fästa något afseende på förslaget om högre lön för en ny Ledamot i Högsta Domstolen, 6:0
Vidkommande löneregleringen lör Expeditions-Cheferne i de sex Stats-Ulskollels Utlåtandej N-o "jg. 5 nya Stats-Departementen, hafva åtskillige Ledamöter inom de serskiide tvenne Riks-Stånden bestridt dessa Chefers lämplighet och behöflighet, enär det befarades, alt de skulle blifva ett slags Stats-Secreterare, utan ansvarighet, och Departements-Cheferne deiigénom få tillfälle alt undandraga sig göromålen, äfvensom det blifvit ifrågasläldt, att möjligen flere Expeditionschefer skulle komma alt anställas inom hvarje Departement, och således Staten tillskyndas en betydligt ökad utgift, jemte det förslag blifvit vackt, alt desse tjenste]- borde af Expeditions-Secreterarne bestridas, och anmärkning gjord, att de föreslagne lönerne vore alltför högt beräknade; hvaremot andie Ledamöter af Ridderskapet och Adela samt Borgare-Ståndet ansett, att för desse
Embetsman alltför ringa löner blifvit föreslagne, och deruti yrkat förhöjning, dels till 4>°°o Ridr, dels lill 3,5oo R:dr, äfvensom det föreslagits, alt Expedilions-Cheferne måtte erhålla löner oell icke arfvoden, att de måtte få, utom lönen, beräkna 5oo R:dr hyresersättning, samt att yttrandet om deras förut innehafvande löners besparande till Stats-Verket målte försvinna, enär desse löner alltid böra tilldelas deni, som deras förra tjensler förrätta.
Vid jemförelse af de olika meningar, som rörande denna del af Utskottets Utlåtande gjort sig gällande, Ilar Utskottet icke trott sig kunna föreslå någon lämpligare sammanjemkning deraf, än som innefattas i berörde Utlåtande, med det förtydligande i afseende på desse Expeditionschefers antal, hvarom framställning blifvit väckt, hvadan Utskottet, i öfverenstäramelse dermed, tillstyrker att för 6 Expedilions-Chefer, en i hvarje af de 6 utaf Kongl. Majit ifrågaställde nya Stats-Departementen, må anvisas arfvoden till belopp af 3,ooo R:dr för deni hvardera; hvaremot den Embetsman, som till dylik befattnings bestridande kan varda förordnad, under tiden från träder de lönevilkor, som åtfölja förut innehafvande tjenst, och hvilka då, efter omständigheterne, antingen uppbäras af den, som kommer att samma tjenst bestrida, eller ock Stats-Verket besparas. 710
De under discussionen rörande detta Utlåtande inom Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet väckta förslag, att pensionsrätt för StatsRåds-Ledamölerne måtte i sammanhang med löne-regleringen bestämmas, anser Utskottet icke böra sammanblandas med del Utlåtande, som Utskottet, i anledning af åter-remisserne, nu afgifvit, utan åberopar i detta afseende det Betänkande, som serskildt lill Rikets Ständers pröfning öfverle milas.
Stockholm den 28 April i84o. 6 Slals-Utskottcts Utlåtande, TS.-o So.
Emot Utskottets beslut uti t, 2 och 3 punk terne af Utlåtandet reserverade sig Hrr FFalley och Moberg-, äfvensom Anders Nilsson från Östergöthland, under åberopande af den inom Hedervärda Bonde-Slåndet vid ärendets behandling förefatfiie discussion, anmälte sin reservation, deruti Sven Heurlin från Kronobergs
Län, Nils Persson från Örebro Län, Bengt Gudmundsson från Hallands Län och Petter Persson från Jönköpings
Län jemväl instämde.
Utsk. den 29 April, kl. 1 e. in. Utlåtande, i anledning af väckte förslag om bestämmande af pensionsrätt för Siats-Rådets Ledamöter, i sammanhang med den löne-regtering, sorn af Utskottet föreslagits , i följd af StatsRådets förändrade organisation. (U. A.)
Under den discussion, som bos Tlögloflige Ridderskapet och Adeln förefallit, i anledning af Stats-Utskoltets Utlåtande N:o 32, angående den löne-reg!eiing, sorn erfordras, i följd af Stats-Rådets förändrade organisation, bar Herr Grefve Anckarsvärd, C. H., väckt det förslag : att pensionsrält måtte stadgas för Departements-Chef, som funnit sig föranlåten ali, vid något möjligt tillfälle, lemna sin plats, heldre än alt biträda beslut, hvilka, ehuru icke åsyftande någon bestämd öfverträdelse af Grundlagen elbr andra lagar, likväl voro stridande mot
Rikets sannskyldiga nytta, samt att för ingen händelse, pensionsbeloppet för innehafvare af dessa löner kunde blifva högre än 3,5oo R:dr, utan Rikets Ständers serskilda förordnande för hvarje fa!l, men deremot, vid tillfälle af resignation ifrån Minislerpiatsen, till följd af bristande afseende å föreställningar och råd, hela lönen alltid bibehållas intill dess Rikets
Ständer förhållandet pröfvat oell deröfver beslutat, äfvensom alt, då Stats-Rådets nj'a organisation och StatsSecretrrare-Emhelets upphörande möjligen kunde komma att föranleda anspråk å Stals-Secreterare-lönens bibehållande såsom lifstids-pension, Utskottet i förväg måtte för Rikets Ständer utreda det rättsenliga förhållandet, och, i fall något gällande lagstadgande för en så oförutsedd händelse icke skulle Stals-Ulsholtcls Utlåtande, N.o
So. 7 finnas pä hudet, i afseende på innehafvare af förtroende-sysslor, till Rikets Ständer inkomma med förslag, huru i sådant fall borde förhållas.
Med föranledande af Utskottets ilrågakomne Utlåtande, har Herr Gjllenhaal, L. H., under åberopande af sin dertill i Grundlagen förvarade lätt, väckt den motion: att, för den händelse Ledamot af Stats-Rådet väl icke i följd af vägrad conlrasignation, uti hvilket fall Grundlagen föreskrifver, huru meri löneinkomsten skall förhållas, men emedan lian funnit sig icke böra eller kunna längre fortfara med denna befattning, begär sitt endlledigande, det måtte på förhand bestämmas, huru en sådan afgående StalsRåds-Ledamot, som ej redan uppnått den ålder, att lian lagligen är berättigad tilt pension, bör å allmänna Indiagnings-slaten indemniseras från och med den dag, då han ur Stats-Rådet afgår; och har, i anledning af dessa förslag, Herr von Hartmansdorff, A., hemställt, att, till undvikande af all pensionering, med Slats-Råds-Ledamöters utnämning kunde förhållas på samma satt som med Rikets Standers Justitiae-Oinbudsman, att de nemligen kalLdes al
Konungen att inträda i Rådet, lernnade sina förut innehnfvande
Embeten att under liden skötas af andra, och när de sedan, af hvilken orsak som helst, erni lied ilades, återgingo lill sina förra beställningar; äfvensom Riksdags-fullmägligen Hans Jansson från Elfsborgs Län, under den hos Hedervärda Bonde-Ståndet i anledning af berörde Utlåtande förefallne diseussion, väckt föislag i enahanda syftning med det sistnämnda.
Frågan om pensionsrätt för Slals-Råds-Ledamöler, så vidt dels densamma icke redan är vid den i allmänhet stadgade ålder för Civile Embetsman uti gällande Författningar bestämd, dels serskild föreskrift meddelad uti Grundlagen, huru förhållas bör, då Föredragande vägrar conlrasignation, skulle komma att afse tvänne fall, det ena, då Siats-Råds-Ledamot, löi e den i Lag stadgade ålder, blir genom sjukdom och bräcklighet oförmögen att Einbelet förvalta, det andra, då en sådan Ledamot kan finna sin pligt fordra, alt afgå ifrån platsen när han på densamma icke lyckas att göra gällande sina åsigter vid förekommande styrelse-åtgärder; men då, såväl i det ena, som det andra fallet, Rikets Ständer blifva i tillfälle att vid en korn mande Riksdag besluta, angående den rätt lill pension, som en sådan Sfats-RådsLedamot bör kunna tillerkännas, och då Utskottet dessutom föreställer sig, att det nya Stals-skick, hvars införande genom den grundlags-enligt beslutade förändringen uti styrelsens organisation åsyftats, bör lemnäs mera tillfälle alt utveckla sig, innan någon föreskrift i afseende på en serskild pensionering för desse Ledamöter, i olikhet med hvad i allmänhet är för Statens Ellibet*- och Tjenstemän stadgadt, lämpligen bör meddelas, har Ut - 8 Stats-Utskottets Utlåtande, IV;o So. skottet, sorn tror, alt frågan om pensioner för afgående Slats-Secreterare rätteligen bör pröfvas efter afskedstagande!, icke ansett sig böra, i afseende på Slals-Rådels Ledamöter, lör närvarande föreslå någon förändring uti eller tillägg till de redan för Embels- och Tjenslemäns pensionerande i allmänhet gällande författningar; och som det af Herr von Hartmansdorff väckta förslag ej kan förenas med Grundlagens föreskrift, att Stats-F.åd icke tillika får bekläda annat civilt Embete, uti hvilket stadgande det icke tillkommer Slats-Ulskollet att föreslå någon förändring, har Utskottet icke ansett sig kunna detta förslag till pröfning upptaga.
Stockholm den 28 April i84o> N:o
St ats-U t skottets Utlåtandet N.o St - 9 N:o 81, Ank. lill Exp. UUk. den 29 April, kl. I e. m.
Utlåtande^ i anledning af S. F.
Lannges ansökning om prolongation af arrendet å Lunda Kronohemman j eller skatteköp derå. (I. A.) Medelst
Nådig remiss af den 24 sistlidne Mars, har Kongl.
Majit behagat till
Sta ts-Ulsk ottel öfverlemna en af arrendatorn utaf Lunda Kronohemman 1 mantal i Lofö socken Färentuna Härad af Stockholms Län Salomon F. Lannge> lill Kongl. Maj:t i underdånighet ingifven skrift, deruti Lannge, under anförande, huru som han å nämnde egendom dels redan verkställt, dels vöre sinnad ytterligare företaga odlingar och förbättringar, hvaraf någon kostnaden motsvarande afkastning dock ej vore förr, än efter en längre tids förlopp, alt förvänta, äfvensom all en ovilkorlig förlust skulle för honom uppslå, derest han vid nuvarande arrendetidens slut, midfastan år 1846, nödgades, i brist af nöjaktig ersättning, bortflytta de för hemmansbruket nödvändiga hus, han derstädes låtit uppföra, anhållit, att honom måtte förunnas antingen 3o års prolongation af nu innehafvande arrende, eller ock rättighet att omförmälde hemman lill skatte lösa; öfver hvilken ansökning Kongl. Majlis Befallningshafvande i Länet, samt Kongl.
Majlis och Rikets Kammar-Collegium afgifvit infordrade underdåniga utlåtanden.
Vid öfvervägande af hvad i detta ärende förekommit, har Utskottet icke funnit skäl tillstyrka Rikets Ständer bifall till förevarande ansökning, för så vidt den angår fråga om skatteköp af Lunda kronohemman.
Deremot och enär, enligt hvad Kongl. Majlis Befallningshafvande i Stockholms