Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I sednare afseendet bör jag i underdånighet upplysa, alt Eders Kongl. Maj:ts flotta redan eger 2:ne ång-corvetler, 6 seglande fregatter, 5 seglande corvetter och briggar, 8 skonertar och mindre exercis-fartyg, 8 mörsare-fartyg, 11 chefsfartyg, 89 canonslupar och 120 canonjollar; hvaraf synes, att 17 canonslupar finnas utöfver det föreslagna antalet, så att nybyggnad lill ersättande af sådane, hvilka, i följd af deras ålder och oanvändbarhet, utrangeras, ännu för längre tid icke behöfver verkställas.
Eders Kongl. Maj:t eger dessutom 10 linieskepp och 22 canonskonertar.
Ingendera af dessa fartygscerter ingår i den nu underdånigst föreslagna planen, men Eders Kongl. Maj:t lärer otvifvelagtigt nådigst finna, huru vigtigt det är, att de försvarsvapen, som finnas, icke allenast bibehållas, utan äfven underhållas, så länge de lämpligen kunna användas och intilldess mera ändamålsenliga kunna tillvägabringas.
Detta gäller isynnerhet om de nuvarande såkallade linieskeppen, af hvilka, sådane de nu äro, enligt mitt förmenande, icke några böi’a framdeles byggas.
De nu befintliga torde likväl böra omsorgsfullt bibehållas, dels för att, så vidt ske kan, förändras till fartyg efter nya planen, och dels, på det att riket, i händelse krig inträffar, innan flottan, efter nya planen, varder bragt till full styrka, icke må sakna deras medverkan till försvar.
Eders Kongl. Maj:ls flotta, skulle, om den af mig nu underdånigst föreslagna plan nådigst godkännes, komma att bestå af två hundra sjuttiotvå (272) bevarade fartyg, af hvilka 32 skulle blifva ångfartyg, samt de öfriga dels seglande, dels roende.
Hvad de förra beträffar, bör jag i underdånighet nämna, alt jag ansett 4 af ångskeppen böra erhålla hvardera 400 hästkrafters machineri, samt de öfriga 4 machiner af 350 hästars kraft, ångfregatterne hvardera 300, ång-corvetterne 2 lill 300, samt ångbogserings-fartygen machinerier om 100 hästars kraft hvardera.
Tacklingen och rundhulten torde å ångskeppen, när nybyggnad af sådana fartyg ifrågakommer, kunna något förminskas mot nuvarande linie-skeppens; och någon förminskning torde äfven kunna ega rum å ångfregatternas tackling, emot hvad fartygens dimensioner fordra.
Ång-corvetterna deremot, egentligen beräknade för hastigheten, höra vara lätt tacklade; och antages det i öfrigt, att alla eller åtminstone de flesta ångfartygen höra förses med propeller.
Vidkommande frågan om de föreslagne fartygens bestyckning, så får jag i underdånighet föreslå, att ångskeppen bestyckas med 50 till 56 canoner, ångfregatterne med 20 till 26, ångcorvelterne med 6 till 8, de seglande fartygen med 32 till 52, corvetterne, briggarne med 10 till 18, skonerterne med 6 lill 8 canoner, mörsare-fartygen, hvarldera med 1 mörsare, canonsluparne med 2 canoner, utom landstignings-sluparne, hvilka böra förses med 3:ne, samt canonjollarne hvardera med 1 canon.
Den betydliga artilleri-effect, som åstadkommes af bomb-canoner, har föranledt den förändring i bestycknings-planerne, att dessa canoner nu måste utgöra en väsendtlig del af försvaret på fartyg af nästan alla cerler; att ångbogserings-fartygen och alla canon-sluparne må förses med hvardera en bombcanon, anser jag af vigt.
För att komma till visshet derom, att den nu i underdånighet fö reslagna flotta kan med den tillgång på manskap, som finnes, vederbörligen bemannas, bar jag uppgjort närlagde förslag, hvilket utvisar, att behofvet, om hela flottan utrustas, är 21,628 man, deri inberäknade såväl befäl som underbefäl.
Tillökes denna summa med minst 6 procent för sjuke, samt vidare med omkring 1,100 man befäl och manskap, som fordras för bevakningen och tjenslgöringen vid stationerna, så uppkommer ett totalbehof af omkring 24,000 man, deruti inberäknade öfver- och underbefäl med flere.
För fyllande af detta behof äro påräknade, dels flottans fasta corpser, dels sjöbeväring, och jag utbeder mig således nåden att i främsta 8 rummet få afgifva underdånigt yttrande, i hvilken ninn de ständiga corpsevne, hvilka äro påräknade såsom en säker stam, behöfva ökas, dels för tjenstgöringen i fred, då ingen sjöbeväring till tjenstgöring uppfordras, dels för den effectiva tjensten i krig, då de böra användas till ledning af den rid örlogstjensten mindre vana del af besältningarne.
I sådant afseende bör jag först nämna, alt, sedan Eders Kongl. Maj:t, inom det nu bestådda statsanslaget, reglerat officers- och under-officers-corpserue, någon ytterligare hufvudsaklig reglering endast fordras i följande afseenden nemligen: l:o Matroscorpsen, hvilken utgör kärnan af flottans sjömanskap, samt är påräknad att, under krig, till en stor del användas såsom under-officerare, består för närvarande af 400 man, af hvilka 360 äro förlagde i Carlskrona och 40 i Götheborg, men icke några vid Stockholms station, hvarest vid fartygs upptackling och utrustning måst förhyras så mångå matroser af handelsflottan, som dertill erfordrats.
Antalet är alldeles otillräckligt, så i fred som krig, synnerligen sedan under-officers-corporalerne tagas af matros-corpsen.
Jag hemställer derföre i underdånighet, att denna corps må få ökas lill 580 man, af hvilka skulle beräknas: för Carlskrona 540, „ Stockholm 30, och „
Götheborg eller der vestra Sjöförsvaret i en framtid kommer att förläggas ....
10 580 ena hälften matroser och andra hälften jungman. 2:o Kanonier-corpsen, förlagd i Stockholm och afsedd, dels att fylla antalet af underbefäl för skäi’gårdsvapnet, hvilket, under en allmän utrustning, kommer alt behöfva ett stort antal deraf, äfvensom dels till kanonkommendörer å ång- och skärgårdsfartyg, samt till bestridande af vakthållning i land, utgör nu endast 150 man, fördelade i 2 kompagnier.
Af detta manskap tjenstgöra 15 såsom under-officers-corporaler och de öfrige äro icke tillräcklige för bestridandet af vakthållningen i fredstid, hvartill det bristande antalet fått tagas af båtsmanshållet.
För att afhjelpa bristen, fordras en tillökning af minst 50 man, så att corpsen kommer att utgöra 200 man, ena hälften kanonierer och andra hälften under-kanonierer, fördelade såsom nu i 2 kompagnier; till hysande af hvilken tillökta styrka nuvarande kasern lemnar utrymme; 9 3:o Machinist-corpsen.
Vid sednaste riksdag beviljades löner för 2 machinist-oflicerare, med tillsammans 1500
R:dr, och desse officerare äro de ende, sorn för vården om, och tjenstgöring å, Eders Kongl. Maj:ts flottas ångfartyg äro att tillgå; men, i den mon ångfartygen ökas, eller ångmachiner å andra fartyg anbringas, erfordras också skicklige personer till deras skötande.
Jag får derföre i underdånighet framställa behofvet af ytterligare 2:ue machinist-officerare, till en början och intilldess ett större antal fartyg hinner byggas. 4:o
Läkare-staten är visserligen tillräcklig för tjenstgöringen vid stationerna i fredstid, men deremot alldeles otillräcklig vid större rustningar och under krig.
Svårigheten att, i behofvels stund, för läkarevården erhålla skicklige personer, har under alla krig gifvit sig tillkänna på ett sätt, som visar, huru högst nödvändigt det är att vara beredd på detta behofs fyllande.
En för ordnande af armeens och flottans sjukvårds-angelägenheter nedsatt kommitté har, uti den 8 Januari 1840 afgifvet, och på nådig befallning till trycket befordradt, underdånigt utlåtande, föreslagit en reorganisation af arméens läkare-stat, så att, utom de hittills varande stipendiater och pensionärer, surnumerärer skulle antagas och dertill användas medicinae studiosi, hvilka vore förbundne att antaga den tjenstgöring vid arméen eller flottan, hvartill de kunna anses skicklige, emot erhållande af dagtraktamente under tiden.
Behagar Eders Kongl. Maj:t i nåder bifalla detta förslag, lärer bristen åtminstone till en del blifva afhulpen för de utrustade fartygen, helst då äfven någre läkare af den civila läkarecorpsen, sorn i sednare tider blifvit betydligen tillökad emot förr, lära få paräknas till förhyring. 5:o Lots- och fyrings-staterna tarfva visserligen i ett och annat fall någon reorganisation; men som dessa stater, hvilka på femte hufvud* titeln äro upptagne under serskild rubrik ”för handeln,” icke hafva oskiljaktigt sammanhang med de för sjöförsvaret egentligen afsedde stater och corpser, anser jag mig serskildt och i sammanhang med frågan om erforderliga anslag kunna behandla detta ämne.
Med de tillökningar i flottans fasta corpser, som jag i det föregående haft uåden föreslå, torde dessa corpser blifva tillräckliga för ändamålet.
Sjöbeväringen kommer att fylla bristen i den för bemanningen erforderliga styrka, om Eders Kongl. Maj:t i Nåder gillar och Rikets Ständer antaga det af mig serskildt afgifna underdåniga förslag till sjöbeväringens Bil.
N:o 2 till Kongl Maj:t$ Prop. 184 7, Haft. 1, 2 10 organisation, till följe hvaraf ock den i förra tider under krig Begagnade osäkra förhyringen torde kunna undvikas, äfvensom några andra medel för Bemannings erhållande ej eller behöfva vidtagas.
Hvad beträffar allmänna sjöbeväringens så väl vapenöfning i fred, som dess användande i krig, samt det för densamma nödiga befäls organisation, torde Eders Kongl. Maj:t nådigst tillåta, att jag derom åberopar det serskildta underdåniga förslag, som jag i sammanhang med förslaget lill statsregleringen lärer få afgifva.
Slutligen bör jag icke underlåta att fästa Eders Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet på följande tvänne frågor, hvilka ega sammanhang med den om sjöförsvarets ordnande, och af hvilka synnerligen den första är af serdeles vigt. l:o Redan för längre tid tillbaka har frågan, huruvida vestra sjöförsvaret är förlagdt på lämpligaste stället, utgjort föremål för undersökningar och öfverläggningar.
Den år 1819 nedsatta befästnings-kommitte föreslog skärgårds-floltans förflyttning från Götheborg, och sednasle sjöförsvars, -kommitteen ansåg stationen icke lämplig, utan föreslog Marstrand till etablissement på vestra kusten.
Delande i allo denna åsigt, hvilken är grundad, dels på omöjligheten att emot en fiende försvara det nuvarande etablissementet på nya varfvet,, dels på den läll inträffande händelse, att den vid samma varf förlagda flotta utan svårighet blifver af frenden innestängd, hemställer jag i underdånighet, att vestra sjöförsvaret må förläggas lill Marstrand, dock icke såsom en oafhängig station, hvilket, i anseende -till dess mindre styrka, icke af behofvet påkallas, utan såsom en kommendering från hufvudstationen.
Härigenom kan personalen, synnerligen den civila, betydligen inskränkas; varande dock afsedt, att stationen i Götheborg, intilldess en sådan flyttning kan ske, bibehålies vid sin nu egande personal. 2:o Rikets sednast församlade revisorer hafva framställt fråga om hofjakt-varfvets upphörande och Eders Kongl. Maj:l har, under den 13
Maj nästlidet är, i Nåder förklarat, det Eders Kongl. Maj:t anser revisorernes hemställan i så måtto icke sakna skäl, som detta varf nu mera för sitt förut afsedda ändamål är mindre behöfligt.
Jag anser mig derföre i underdånighet böra föreslå, att hofjakt-varfvet må indragas, samt de der nuvarande fartyg förflyttas till flottans varf på Skeppsholmen och Djurgården.
Sedan jag nu sökt fullgöra den första delen af Eders Kongl. Majrts ofvanberörde nådiga befallning, eller upprättandet af ett förslag till ordnan - 11 de af sjöförsvaret, vägar jag i underdånighet anhålla alt, i afseende på den andra delen deraf, eller uppgifvande af hvad, sorn kan blifva föremål för nådig Proposition rörande detta försvar, lill Stander, härmed få anslå, intilldess Eders Kongl sluta, huruvida Eders Kongl.
Majit täckes gil hvarefter mig torde, enligt hvad jag äfven här ofvan haft nåden antyda, tillåtas att uppgifva sättet och beräkna kostnaderne för den sålunda fastställda planens utförande, hvilka uppgifter oell beräkningar sedermera kom - Rikels nästsammanträ dande Maj:t behagat i nåder bedet nu afgifna förslaget, ta ma lagts att alt lägga grunden lill det förslag till nådig Proposition, som mig å1 underdånighet uppgöra.
Stockholm den 21 April 1847. C. A. Gjllengranat.
Uppgift: pä de besättningar, sorn ungefärligen erfordras för nedan - nämnde antal och certer Farty o* i 1 Antal.
( 1 Ångskepp med machiner af 400 bästars kraft 550 8 3 dito dito 1650 1 dito ! 350 dito 500 l 3 dito . dito dito 1500 8l 1 Ångf regatt . 300 dito 450 7 dito . dito dito 3150 { 1 Ångkorvett . dito dito 160 8 3 dito . dito dito 480 1 dito . 200 dito 110 3 dito dito 330 8( 1 Ångbogserings-fartyg . . 100 dito 60 7 dito . dito dito 420 (' 1 Seglande fregatt . 500 8 3 dito • • • 1,500 1 dito ♦ • « 320 ( 3 dito 960 ( 1 dito korvett • • • 130 8 3 dito 390 1 dito brigg y •
• 90 l 3 dito •
« • 270 8f 1 Skonert • • • 45 7 dito • • • 315 transp:t 56j transport | 13,880 12 Antal. transp:t56 8i 1 Mörsare .... transport • • 13,880 33 7 dito ....
• « 231 »4 1 Chefs-fartyg * > 29 15 dito .... • 4 435 *•70 \ 1 Bataljon kanonslupar • . 720 721 5 dito dito • • 3,600 1201 1 Bataljon kanonjollar • 270 9 dito dito • 2,430 S:a 272| Summa 121,628 Utdrag af Protokollet öfver Sjoför svar s-Depart emmi et tillhörande Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Statsrådet å Stockholms Slott den 9 November 1847.
Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för utrikes ärendena, Herr Friherre Ihre; Statsråden: * Friherre Stael von Holstein, Munthe , Friherre Peyron, Silfverstolpe, IVcvrn , F riherre Gyllen gr anat, Faxe , Fåhreeus.
Departements-chefen, Statsrådet, Friherre
Gyllengranat anmälde och föredrog i underdånighet: 13 3:o Förvaltningens af Sjö-ärendena underdåniga skrifvelse af den 9 sistlidne Mars, angående anslaget till expenser för förvaltningen — — Kongl. Majit fann väl, enligt Statsrådets underdåniga tillstyrkan, icke skäl att af rikets nästsammanträdande Ständer äska någon tillökning i statsanslaget för detta föremål; men som, enligt hvad Departements chefen i underdånighet anmälte, det nu varande anslaget i liks-staten erhållit en felaktig rubrik, skulle Rikets Ständers uppmärksamhet derå fästas, till vinnande af rättelse i den blifvande statsregleringen. 4:o Handlingarne i målet, angående båtsmansbeklädnadens öfvertagande af kronan, deraf inbemtades:
Medelst skrifvelse till förvaltningen af Sjö-ärendena den 11 October 1844, hade Kongl. Maj:t i nåder tillkännagifvit, alt, enär då pågående riksmöte redan långt framskridit och statsregleringen till stor del blifvit uppgjord, hade Kongl. Maj:t då icke funnit för godt, alt till slutligt afgörande upptaga den af rikets, år 1841, församlade
Ständer i underdånighet gjorda framställning om båtsmans-beklädnadens öfvertagande af Staten eruot vissa årliga afgifter af rotehållarne, samt i nåder öfverlemnat kominilterades underdåniga betänkande i ämnet till Förvaltningen af Sjö-ärendena, sorn försländigades att, rörande detta ämne, tidigt före nästinträffande riksdag, med anmälan till Kongl. Majit i underdånighet inkomma; och hade, till fullgörande häraf, Förvaltningen, i underdånig skrifvelse den 11 sistlidne Februari, endast på detta sätt, med återställande af berörde betänkande, anmält förevarande fråga.
Rikets Ständers ofvanberörde underdåniga skrifvelse af den 13 Februari 1841, innehöll, bland annat, att, då beklädnadsbeslyrets öfvertaganle af kronan emot en viss afgift af rotehållarne, skulle, med undanrödandet af flere olägenheter, jemväl bereda närmare öfverensstämmelse och ikhet i båtsmännens drägt, hemtade Rikets Ständer deraf anledning till 14 den anhållan, alt nådig framställning målte göras till roteiiållarne, för alt inhemta, huruvida de kunde vara hugade att ingå kontrakt om båtsmansbekbidnadens öfverlagande af kronan, emot vissa årliga afgifter af rotehållarne; och sedan, med nådigt bifall härtill, rot-hå larne blifvit hörde öfver denna fråga, hade, al 5694 rotar 3862 framställt den önskan, att kronan malte öfvertaga beklädnads-bestyret, mot årlig afgift af rotarne; 167 vidblifvit det nu stadgade beklädnadssället, intilldess nådigt förslag till förändring lörelägges; 1222 önskat vidblifva nu varande beklädnadssätt och 443 icke yttrat någon önskan i afseende å denna fråga.
Den för frågans närmare utredning och afgifvandet af förslag i ämnet serskildt tillsatte kommittés betänkande innehöll hufvudsakligen: att bålsmans-beklädnaden, i sitt nuvarande skick, ej är fullt ändamålsenlig; alt det är en vinst för roteiiållarne att slippa bestyret med anskaffningen deraf; att, enligt kominitterades åsigt, bålsmans-beklädnadens öfvertagande af kronan måste ske allmänt för hela bålsmanshållet; samt att, om ett sådant allmänt öfvertagande icke kunde tillvägabringas, något öfverlagande för serskilda län, eller kompagnier, eiler rotar, ej borde ega rum, ulan i sådant fall samtlige rust- och rotehållare, hädanefter som hittills, sjelfve bekläda sina båtsmän; att, i öfverensstämmelse med dessa åsigter, kommitterade i underdånighet föreslogo, att Kongl. Maj:t och kronan må öfvertaga beklädnadsbestyret, utom hvad beträffar kappsäck, skjortor, strumpor och skor, hvilka persedlar fortfarande borde af roteiiållarne lemnäs båtsmännen in natura; att den beklädnad, som kronan skulle bestå, bör vara bättre än den nu varande och lika i hela båtsmanshållel; att beklädnaden bör begagnas viss tid såsom paradbeklädnad vid stationen och till sjös samt viss tid såsom släpbeklädnad, så väl under uppfordring sorn i landsorten, hvarefter den är båtsmannens tillhörighet och af honom nyttjas till arbetskläder; att rust- och rotehållare ej böra besväras med beklädnadens förvarande i rotekistan; att rust-och rotehållare till kronan erlägga en kontant ersättning i fredstid, svarande emot \ delar af nuvarande beklädnadskostnad efter medium af 10 års markegång i hvarje län; men i krigstid full ersättning efter markegång samt att elt årligt statsbidrag af omkring 28,000 r:dr, förslagsanslag, för ändamålets vinnande dessutom erfordrades; framställande kommitterade i öfrigt det förslag, att om sistnämnde summa af Rikets Ständer icke beviljades, elt mindre belopp af 10,000 r:dr om året måtte anvisas, till anskaffande af paradkläder, i hvilket fall dock rust- och rotehållare fortfarande komma att bekläda sina båtsmän. 15 Enligt Statsrådets underdåniga tillstyrkan, täcktes Kongl. Majit i nåder bifalla, att forrbemälde komraitterades förslag, hvilket al Kongl. Maj:t i hillvudsaklig del gillades, må till rikets nästsammanträdande
Ständer öfverlemnas, med tillkännagifvande uti nådig skrifvelse, det Kongl. Majit vill i nåder bifalla Rikets Ständers underdåniga förslag om båtsmansbeklädnadens öfvertagande al kronan, i fall rust- och rotehållare framgent erlägga fyra femtedelar af kostnaden för de af nuvarande persedlar, från hvilkas utgifvande in natura rotarne frikallas, samt Rikets Ständer å 5:te hufvudtiteln anvisa för ändamålet ett årligt förslagsanslag af 28,000 r:dr b:ko. 5:0 l anledning af Rikets Ständers, uti underdånig skrifvelse den 11 Januari 1845, gjorda underdåniga anhållan om undersökning, i hvad nion lotsarnes vilkor, der så behöfdes, må kunna förbättras, samt att resultatet af detta vigtiga utredande malte inför rikets nästsammanlrädande Ständer framläggas, hade Kongl. Maj:l, efter föregången så beskaffad pröfning, under den 3 Februari innevarande år, i nåder förklarat, det Kongl., Majit fann någon förhöjning för närvarande icke böra bestämmas uti gällande lols-taxor, men alt Kongl. Majit, vid pröfning af 5:te hufvudtitelns statsbehof, ville taga i öfvervägande, om och till hvad belopp serskildt anslag må hos Rikets Ständer begäras för åstadkommande af ifrågavarande, af så väl Konung sorn Rikets Ständer, nödiga ansedda lönförbättring.
Departementschefen anmälde nu, det, till följd af detta Kongl. Majlts nådiga beslut, en utredning blifvit upprättad öfver det belopp, som erfordras för att kunna tillförsäkra förrbemälda personal en årlig inkomst af minst 200 ridr för hvarje lots-ålderman, 150 ridr för hvarje mäster-lols och 100 ridr för hvarje sekund-lots, utöfver hvad de genom fiske kunna bereda sig till bidrag för eget och de sinas underhåll.
Det belopp, som för tillvägabringande af en så beskaffad lönförhöjning erfordrades, utgjorde enligt upprättade kalkuler Ridr 20,709; 22. 11. men afdroges derifrån dels den summa, som nu är afsatt för gratificationer eller ....... 7,500: — Transport 7,500: — 20,709; 22. 11. 16 transport 7,500: — 20,709: 22. 11. dels det högre belopp, hvarmed stalsverkets inkomst af lois- och båkmedlen är upptaget, e mot livad som beräknades vid sista riks-staten 5,000: — — 12,500: så återstod ett belopp af R:dr 8,209: 22. 11. hvilket åter, derest 10 lästers fartyg befriades från skyldighet att begagna lots, hvarom fråga förevarit, behöfde ökas med 1,790: 25. 1. då sammanlagda R:dr 10,000: — — utgjorde den summa, hvilken Deparlements-cliefen föreslog att af Kongl.
Majt bos rikets nästsammanträdande
Ständer äskas för beredandet af ifrågavarande löntillökning.
Uppå Statsrådets öfrige ledamöters underdåniga tillstyrkan, täcktes Kongl. Maj:t i nåder besluta att, uti aflålande nådigt svar till rikets nästsammanträdande Ständer, äska den ifrågavarande, af Konung och Ständer nödiga ansedda, löntillökning, behöfliga summa af Tio Tusen (10,000) r:dr banko årligen. 6:o Handlingarna i målet, angående en lots- och båk-inrättning å insjöarna i kanal-leden från Götheborg till Mern, deraf inhemlades:
Då upprensningen, så af Ettersundet som vid Stegeborg, till vinnande af samma vattenhöjd, som den öfriga farleden till
Mern eger-, äfvensom anställandet af lotsar å insjöarna i kanal-leden från Götheborg till sistnämnda ställe, samt dessa sjöars förseende med håkar och andra sjömärken, der sådane kunde finnas af behofvet påkallade, vore af icke ringa vigt för segelfartens befrämjande på Götha kanal, men utförandet af ett sådant företag icke ansetts tillhöra kanalbolaget, utan böra af det allmänna ombesörjas och bekostas, hade
Direktionen öfver Götha kanal-verk i underdånighet hemställt, det Kongl. Maj:t måtte i nåder anbefalla vidtagande af nödiga åtgärder för ernående af det ifrågavarande ändamålet, samt i nåder anvisa derför erforderliga medel.
Med öfvervägande så väl deraf, som af hvad Förvaltningen af Sjö-ärendena, genom den 30
December 1845 afgif vet - 17 vet utlåtande i underdånighet anfört, hade Kongl. Majit, medelst nådigt Bref, den 14 Januari sistlidet år, förklarat hvad af ofvanberörda direktion blifvit i underdånighet hemstäldt, i afseende å anställandet af lotsar på kronans bekostnad å insjöarna i kanal-leden från Götheborg till Mera, samt dessa sjöars förseende med båkar och andra sjömärken, icke för det närvarande föranleda annan åtgärd, än att förvaltningen af Sjö-ärendena anbefalldes upprätta och i god tid före nästinträffande riksdag till Kongl. Majit i underdånighet inkomma med fullständigt och motiveradt förslag öfver kostnaden för lots- och håkinrättningen å förrberörda insjöar, på det att derefter måtte kunna bedömas, om och i hvad mån förhöjning i anslaget för lots- och fyranstalterna kunde blifva behöflig, till följd af det utaf kanal-direktionen i förevarande afseende framställda förslag.
Förvaltningen af Sjö-ärendena hade, till följd af Kongl.
Maj:ts förberörde nådiga beslut, under den 16 sistlidne Februari inkommit med förslag i förevarande ämne, dervid anfördes:
Ehuru seglationen å sjön Wenern sedan äldre tider fortgått och skeppningen från dess hamnar icke varit obetydlig, syntes dock af åtskilliga anteckningar, alt några väsendtliga säkerhetsanstalter till ledning för sjöfarande, äfvensom någon lots-inrättning, icke före 1790-talet valdt anbragt.
Den första karta öfver Wenern hade 1789 utgifvits af dåvarande General-adjutanten F.
Nordenankar, och följes ännu denna karta.
Sedan Kapitenen vid Örlogs-flottan J. F. Warberg fått sig uppdraget uppliktningen och inseendet öfver nämnde anstalter, ulgafs år 1797 en afhandling om sjöväsendet å Wenern och 1805 en s. k. seglationsbok.
Begge dessa arbeten voro hvar för sig af stort värde för sin tid och i förhållande till den då tillvexande trafik på nämnde sjö, ehuru ofullständiga de nu mera i sjelfva verket äro.
Enligt ett af bemälde
Kapiten afgifvet förslag, biel' en slags lots- och båk-inrättning ordnad, hvarefter Kongl.
Majit år 1813 lät i nåder utfärda reglemente och stadgar, rörande vården och tillsynen af dessa anstalter och om uppbörden för dem.
Uti detta nådiga reglemente bestämdes, alt en sjö-officer, dåvarande Hydrografen för Wenern, skulle anställas i egenskap af befälhafvare och styresman.