Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I afseende åter på den i tredje punkten fö. resiagne Författning till bestämmande af beräkningen, huru stor del af bredden utaf en ström eller 3, der Kungsåder ej af ålder varit, bör såsom sådan städse hållas öppen, anse Utskotten, att ehuru otvifvelaktig! skiljaktiga förhållanden uti bredden af en ström eller å, under den rymd af mark, genom hvilken den framföper, skola uppsta, någon svårighet likväl ej kan blifva, att vid bellö) ig jemförelse utröna hvad såsom strömmens eller åens egenteliga bredd bör betraktas; äfvensom att en öfver densamma upprättad hålldams längd icke synes vara en säker grund för bedömmandet i berörde ämne, då anläggningen deraf till större eller mindre längd beror på locala omständigheter; hvarföre ock Utskotten tro någon anledning icke vara till en så beskaffad tydning eller förändring af den åberopade Fiskeri - Stad; Den 2 8 Jani. 133* Stadgan, jemte deröfver utfärdade förklaring, som på sätt ofvan nämdt är, blifvit sökt.
Vidkommande åter den i /jule punkten väckta motion, så emedan hvarje företag af en vattenverks-ägare, att antingen utan behörigt tillstånd Uppföra nya sådana verk, eller verkställa förändringar af de gamla verken, utöfver dessas förra beskaffenhet och tillåtelse, innefattar en lagstridighet, hvaruti rättelse snart bör kunna vinnas; ty finna Utskotten, att, i dessa fall, Konungens Befallningshafvande bör, sedan vattenverksägaren i ' laga ordning blifvit hörd, meddela det förordnande angående vattenverkets förändring eller utrifvande, som med Lag och Författningar är öfverensstämmande; i anledning hvaraf Utskotten föreslå, det ett dylikt stadgande må i detta ämne vidtagas.
Och som, hvad beträffar den i 2:dra punkten omförmälta fråga, det, å enå sidan, otvifvelaktig! leder till osäkerhet och stridiga beslut vid bedömmande, att någon viss termin icke är utsatt, då det är vattenverks-ägare tillåtet, att höstetiden tillsluta dammlucka, samt, å den andra åter, svårighet så mycket mindre synes förekomma, att i detta ämne utstaka ett bestämdt förhållande, som till grund derföre bör tjena, att hvarje ofvanliggande hemmans * ägare ej betages dess naturliga rättighet, att, så länge möjligt är, icke ^f uppdämning hindras uti begagnandet af de 133* Den 28 Juni, de fördelar, han af sin jord kan hämra, finna Utskotten sig äga skäl tillstyrka det allmänna stad. gande, att dämning af vattenvérksägare hädanefter ej må förr än den 1 November hvarje år verkställas, hvilken tid Utskotten anse destomera lämplig, sorn då mestadels tillfälle att nyttja bet© och att anställa odlingar för jordbrukaren upphört.
Ständers pröfning varder dock detta, jemte den,särskilta meningen af Utskottens Ledamöter, enligt hvad bifogade Protocolls-Utdrag utvisar, yttrat, vördsamt öfverlemnadt.
Stockholm den 16 Juni 1815.
På Riksens Hcglofliga Ständers Lag- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie - Utskotts vägnar
Ridd. och På Hogvördiga PrestAdelns Ledamöters Ståndets Ledamöters På Vällofiiga Borgare- På Hedervärda Bonde - vägnar H. F. Strömfelt. s A.
Fantingshausen.
Olof Wallin. J. Ji.
Fellenius. vagnar Ståndets Ledamöters vägnar F. G. Holm.
Fredin„ Ståndets Ledamöters vägnar Petter Jernström.
Nils Mänsson. A. J. Wahl stjerna.
Ut Den 2 8 Juni, 1.333 Utdrag af Protocollet, hållet uti Lagsamt Allmänna Besvärs- och Oeconomie- Utskottens sammansatta Beredning vid Urtima Riksdagen i Stockholm, den 10 Juni 1815- Juslerailes Betänkandet öfver Herr Friherre Carl Akerbjelms Memorial om ändring i Fägens stadgande rörande vattu-uppdämning; och erinrade Herr Borgmästaren Holm vid 3:dje punkten deraf, alt det icke vore vattnets bredd som borde utrönas, utan hela vattenmassan mätas och derefter uträknas den andel som i särskildta fall af vattnet borde hällas öppen.
Uppläst hos samtliga Riks-Stillden den 28 Juni. Riksens Högloft.
Ständers Stats - Utskotts Betänkande, i anledning af anmärkningar viddess Utlåtande om förra Mantalsskrifvaren Åkerströms
I anledning af Riksdags-Fullmägtigen Olof Gtson Bagges från Hedervärda Bonde-Ståndet remitterade - *334 Den 28 Juni. rade Memorial, angående bland annat att förre Mantalsskrifvaren P.
Akerström måtte komma i åtnjutande af den rätt lian, i följd af Kongl. Kungörelsen den 9 December 1812 om prescriptions lid för dem, som bos Stats-Verket äga fordran, förlorat,, att få uppbära innestående Mantalsskrifnings-provision för åren 1809 och 1810 samt Pension för å-r 1811 och den påföljande tiden, har Stats-Utskottet, genom Utlåtande den 26 sistlirine Maj, förklarat sig icke kunna sådant tillstyrka , "enär ej i behörig ordning vore utredt huruvida Äkerström iakttagit den skyldighet, att inom föreskrifven tid anmäla sig till utbekommande häraf, samt i hvad man han verkligen forlorat rättigheten till utbekommande af denna icke fö* alla åren till beloppet uppgifna
Lön eller pension.
Vid detta yttrande hafva bos Höglofl.^Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda BondeStåndet anmärkningar blifvit gjorda, nemligen af Pierr P. König , som andragit att Åkerström inom behörig tid anmält sig till utbekommande af ifrågavarande provision och pension, hvilket Herr König ville närmare upplysa och styrka med handlingar, som i sådant afseende skulle Utskottet tillställas, samt utaf Riksdags - mannen Bagge, som likaledes sökt ådagalägga, det någon försummelse af Akerström icke vore begången , som kunde betaga honom denna sin rätt; med hvilka anmärkningar ärendet blifvit återreinitteradt till Utskottet ifrån bemalla 2.:ne Stånd; hvar - Den 2 8 Juni. 1335 hvaremot Högvördiga Prest- samt Vä Hofi. Borgare-Stånden den salje uti innevarande månad bifallit Utskottets yttrande.
Utaf de af Herr König åberopade och Utskottet tillsända Handlingar inhämtas: att Akerström redan den 17 Juni 1812, samt således innan Kongl. Jvungörelsen den 9
December samma år orri prescriptionstiden otkoin, anmält sig hos Kongl. Majus Befallningshafvande i orten till undfående af sin Mantalsskrifvarepro vision för åren 1809 och 1810, tillika med den pension för år 1811, som vid harts afskedstagande sistnämnde år, enligt Kongl. Majits Nådiga Bref af den 8 October 1810, honom tillädes, äfvensom att reqvisitionen härå den 26 Augusti 1812 blifvit insänd till Kongl.
Kammar-Collegiurn, gom öfverlemnat Handlingarna till Kongl. StatsContoirets åtgärd; i anledning hvaraf Kongl. Stats Contoiret, för att kunna anordna pensionen, sorn borde utgå till det belopp Mantalsskrifnrngsprovisionen utgjort, beräknad efter Nio års Medium, genom'skrifvelse den 24 December 1812 anmodade Kongl. Majus Befallningshafvande, att låta upprätta och insända uträkning å berörde provision, men hvilket icke skeft, ulan har Kongl. Majus
Befallningshafvande sedermera först den 12 April 1814 till Kongl. Stats Contoiret inskickat en ny Reqvisition å Mantalsskrifnihgs-provisionen för åren 1 809 och 18 10, men hvaruti hvarken den förra eller Kongl. Stats-Coutoirets derå aflåtne svar åberopas; i anseende hvartill och ehuru - 1336 Den s>8 Juni. ru beloppet af den i sista reqvisitionen för Åkerström uppförda provision, bestigande för år 1809 till 80 R:d 18 sk. 3 rst. och för 1810 till 80 Il:d 29 sk. 8 rst , vid anstäld granskning i Kongl. Stats-Gontoiret funnits rigtigt, Kongl. Stats.Contoiret, vid målets förehafvande elen 15 Augusti förlidét år, funnit sig emot Kongl. Kungörelsen den 9
December 1812 icke kunna bevilja utbetalning af denna provision, såsom ej reqvirerad inom den föreskrifna tiden af den 1 Juli året efter det, hvarunder fordringen tillkommit.
Sedan förhållandet sålunda är upplyst och utredl samt det hinder derigenom upphört, som satte Stats-Utskottet ur tillfälle, att i dess förra utlåtande hufvudsakligt yttra sig öfver denna fråga, få får nu Utskottet förklara, att som förra Mantalsskrifvare!!
Akerström, såsom förberprdt är, å vederbörligt stalie oell i behörig tid anmält sig »ill utbekommande af sin innestående Mantalsskrifvare-Provision för 180g och 1810, tillsammans utgörande, enligt pröfvad och godkänd uppgift, 360 R:d 47 sk. 11 rst.; så anser Stats-Utskottet honom berättigad att detta belopp få uppbära, och hemställer derföre, att dertill måtte beviljas medel, hvarå i sådant fall Utskottet skall uppgifva tillgång.
Beträffande åter hans Pension för år 1811 och ilen sedermera förflutna tiden, så finner o 1 Stats-Utskottet likaledes att
Akerström ej må betagas sin rätt dertill, enär han den i 7 Juni 1812 äfven Den 2 S Juni'.
ÖTven anmält sig till utfående deraf för i 811 samt sedermera f j kunnat något härvid tillgöra i anseende till det hos Lands* Contoiret i Götheborg förelupne dröjsmål med den uträknings inskickande, hvarå bestämmandet af pensions beloppet, och utbetalningen deraf berott; men då i saknad af samma uträkning
Utskottet ej kan föreslå den Summa, hvartill denna pension bestiger, tillstyrker Utskottet, att Riksens Hoglofl.
Stander hos Kongl. ]Maj:t i underdånighet anmäla detta ärende till den åtgärd, hvarigenom Akerström må komma i åtnjutande af Pensionen från och mediSu, och hvartill Besparingarne å Riks-Statens Sjunde Hufvud-Titel for de sednare åren lemna tillgång; hvilket allt vördsamt hemställes Riksens H öglofl.
Ständers omprofvande.
Pa Hoglofl.
PrestAdelns Ledamöters Ståndets Ledamöters Pi Vällofliga Borgare- På Hedervärda Bonde - vagnar Carl De Géer. vagnar Gustaf Murray, Ståndets Ledamöters vägnar C ari Fred.
Ståndets Ledamöters o vägnar Jon Jonsson. C. Tunelius'.
Upp - Den 2 8 Junii Uppläst hos samtliga Riks-Stunden den 28 Juni Riksens Högloft.
Ständers Allmänna Besvärs- och Oeconomie - t tskotts Betänkande 3 angående vidtagande medel till vaccinationens befrämjande.
Utskottets Utlåtande häröfver är påkalladt af följande Memorial och anföranden , nemligen : 1:0 Landshöfdingen och Riddaren B. W. Focks Memorial, remitteradt från Höglofl.
Ridderskapet och Adeln den 11 Maj, hufvudsakligen af det innehåll, att sorn, genon de från Regeringen gifna uppmuntringar af alla slag , Läkares och Pre. sterskaps bemödanden samt de i Församlingarna tillförordnade Vaccinateurers åtgärder , vaccinationen ännu icke haft ali den framgång, som dess värde försenade, hvartill såsom orsak mäste antagas, dels en skadlig vantro hos okunniga Föräldrar , och dels en oväntad sorglöshet, som ställt vaccinateuren utur tillfälle, att undersöka den anluagta vaccinens äkthet och verkan; så borde någon ansvarighetslag stiftas, som directe verkade ttll det angelägna ändamålet, hvilket Herr Landshöfdingen ansåge kunna säkrast vinnas, genom en årlig beskattning eller Capitations-afgift for hvart och ett barn , som icke kunde vid Mantalsskrifningen med vaccinateurens bevis styrkas vara, inom 6 månaders ålder, ej allenast vaccineradt, utan ock sedermera hafva, i rätter tid, blifvit för läkaren eller vaccinateuren uppvist, samt befunnits hafva haft verkeliga skyddsko p - Den s 8 Juni. 1330 koppor; hvarjemte, i förening härmed, borde stadgas, att Presterskapet skulle, inom en viss dag i hvarje månad, lill församlingens vaccin;, te ur öfverlemna ett Utdrag utur Dop Boken, för deri nästföregångna , på det såmedelst all möjlig cc.ntroll och upplysning om de foddas antal och vistelseort kunde vara alt tillgå; hvarefter desse Utdrag, försedde med vaccinateurens anmärkningar, om hvad tillgjordt blifvit, äfven borde vid.
Mantals- och Skaltskrifningen till granskning företes af Krono-Betjeningen i orten, som alltid skulle åtta dagar förut deraf'undfå del; ochhar Herr Landshöfdingen i öfrigt ansett, det ingen annan borde får befalla sig med vaccinationen, änden sorn af vederbörande Provrncial-Läkare godkändes äga erfordelig skicklighet dertill, och att ett Reglemente loide böra utfärdas för alla vaccinateurer, rörande deras pligter, i och för vaccinationens utöfning. — 2:0 Herr Professorn och Riddaren Carl Trafvenfelts den -22 nästlidne Maj, från Högled.
Ridderskapet och Adeln remitterade Dic.tamen, hvaruti, med åberopande af de utaf Ivongl.
Maj:t år 18x1 i Nåder tillförordnade He rrar Comiterade öfver Allmänna Läkarevården, den 25 Mars 1812, uti afgifvet underdånigt Betänkande, rörande medlen till vaccinationens underhållande och befordrande, gjorda förslag, det livar och en borde, vid vite åläggas , att inom första året låta ympa sina barn , samt att de, som icke blefvo inom denna lid vaccinerade, skulle af Pastor upptecknas på en lista, som lemnades till Mantalsskrifvare^ med det ansvar för 9 a34o -D«n 28 Juni. för Föräldrarna, att för hvarje år barnen, efter det första, fortforo att vara o vaccinerade, utan att de eljest varit sjuka, erlägga en plikt, lika stor med de vanliga Mantalspenningarna, och hvilken skulle af de ordinarie Uppbördsmännen uppbäras och indrifvas; äfvensom af erfarenhetens vittnesbörd tillstyrkes, att uti detta mål tvångsmedel matte vidtagas, åtrnindstone intill dess, genom Religioiys-Lärarnas och Uppfostrares nitiska åtgärder, det största hindret för all physisk och moralisk bildning, nemligen tron på ett blindt öde, med tiden hunne häfvas; att i följd häraf, terminen, inom hvilken alla friska barn skulle vaccineras, borde utsättas till ett år; att jemväl stadgas borde, det icke någon finge ingå uti publiquetjenst eller erhålla lysnings-attest, som ej kunde upté bevis, att han haft smittkoppor eller blifvit vaccinerad; att så väl Conitollen borde verkställas som plikten uttagas genom Krono-Betjeningens åtgärd, så att
Presterskapet ej måtte åläggas deltaga uti en sådan för dem ej passande befattning; att plikten måtte tillfalla Mantalsskrifvaren, till uppmuntran för hans besvär vid uppbörden och Dop Förteckningarnas insamlande ; att Herr landshöfdingen Focks förslag om månadiliga förteckningars afgifvande åt vaccinateurerna öfver de föddas antal och hemort, om vaccinateurers antagande och om nödvändigheten af ett allmänt vaccinations Reglemente, borde understödjas; men uti hvilka afseenden redan åtskiMiga åtgärder skulle vara vidtagna, så att Herr Professoren trodde, det något annat för Riksens Ständer icke återstå» de .Den 28 Juni. 3 341 do , än i underdånighet hemställa till Kongl. Majst 1 otn icke tiden nu vore inne, att vidtaga äfven tvängs-medel till vaccinationens allmänna befrämjande, på sätt Kongl. Majst i sin vishet tjenligast funne. — 3:0 Herr Professoren Eberhard Munck af Rosenschölds ofvanberörde d, 22 Maj från Höglo!!, ilidderskapet och Adeln remitterade Memorial, uti hvilket'yttras, att, enär en allmän Moral-princip förböde Staten att tvinga medborgare till begagnande af ett äfven nyttigt medel , samt det af Herr Professoren ansåges vara bättre, otn några barn blefvo offer för Föräldrarnes okunnighet eller fördom, än att styrelsen skulle störa husfriden och göra intrång på Föräldrarnes fria disposition öfver sina barns äfven physiska vård; sä skulle Regering och Ständer ieke äga rättighet, att tvinga Folket lill vaccinationen , hvilket tvång, som i sin princip vore orättvist, äfven skulle icke vara nödvändigt för en allmän verkställighet af vaccinationen i vårt land; såsom, skäl hvarföre Herr Professoren åberopat sin egen erfarenhet inom Punds-stift, jemte flera andra omständigheter; men då, fastän man icke ägde Rättighet tvinga någon, att begagna ett skyddsmedel, Staten likväl vore berättigad hindra hvem som heldst från att skada, och således från att med sjukdom smitta andra, äfvensom att, genom intlirecta tvångs-medel, förmt\
Föräldrar att underkasta sina barn vaccinationen ; tillstyrkte Herr Professoren, för sin del, att Presterna borde, vid årets slut, uppläsa från Predikstolarna Förteckning på dem, som vägrat låta vaccinera sina barn; att, 134'2 Den 2 8 Juni. alt tia ett barn blefve sjukt, skadadt eller död t af koppor, det likaledes skulle kungöras, allt med förebråelse och varning; att ett med koppor behäftadt barn skulle sättas under en slags qoarantaine-, att när ett barn spridt smittan till andra, plikt borde endast i sädan t fall erläggas af Föräldrarna, men deremot rnindskning i skatten förunnas åt medellösa Föräldrar, för de barn som hro vaccinerade då de nfverstego ett visst antal; samt sluteligen, att ingen rnottages till begagnande af Publique Verk och Inrättaringar, utan att förete behörigt betye, att han antingen haft äkta kp-koppor eller undergått de naturliga rnenniskokopporna, eller ock, att han, oaktadt ofta repeterad behörigen anstäld ympning, ej knnnat af Ko-kopporna afficieras; hvarförutan Herr Professoteri sig yttrat, att om Staten skulle tvinga Föräldrar låta vaccinera sina ban, måste den äfven vara skyldig bidraga till deras underhall, när Föräldrarne voro så medellösa, att de ej hade nog verkande skäl önska barnens räddning fran koppor, för att sedan dö af annat elände; af hvilken anledning Herr Professoren föreslagit det stadgande, att då en frisk och stark
Daglönare hade ett större antal barn, än han med sin dags. penning möjligen kunde uppföda till friska och dugliga menniskor, borde åt honom förunnas understöd af Församlingens Fattig-Cassa, om han ej vägrade, att låta vaccinera dessa barn; och har Herr Professoren vidare hemställt, att uppmuntringar för vaccinateurer måtte med rättvisa och oväldighet utdelas, åt dem som i egna personer vid Den 28 Juni, *343 vid vaccinations arbetet lagt verksam hand, samt ntt en något större summa än hitintills matte an. slas, till underhållande af flera Vaccin-Depots. 4:0 Hietainen till Höglofl.
Ridderskapets och Adelns Protocoll, för samma dag, af Herr Kongl. Förste Archiatem och Corn mend euren D. von Schulzenheim, hvaruti Herr Professoren Munck af Rosenschölds yttranden vederläggas och antagande af det vile Herr Professoren Trafvenfelt föreslagit, uppå anförda grunder, tillstyrkes; samt 5:0 Herr Professoren Munck af Rosenschölds ytterligare munteliga anförande till samma Protocoll, innehållande förnyadt förklarande af Herr Professorens öfvertygelse, att Riksens Ständer inga directa tvångs-medel för vaccinationens befrämjande borde bifalla, rnen deremot yrkar på Quaranlaine-Mesurer, till förekommande af koppfarsoten , — samt vidtagandet af indirecta tvångsmedel tili vaccinationens befrämjande.
— Af detta allt, så val som hvad i öfrigt till hufvudsaklig upplysning uti målet lända .kunnat, har Utskottet företagit en noga och sorgfällig granskning, samt får i anledning deraf härmedelst till Riksens Höglofl.
Ständer öfverlemna hvad Utskottet, för sin del, ansett behörigt och nödvändigt.
— Het synes, enligt Utskottets öfvertygelse, både uti moraliskt och politiskt afseende, vaxa en Regeripgs ej allenast ostridiga rättighet, utan till och med ovilkorliga skyldighet, att, genom tjenliga författningar, söka skydda undersåtarna ifrån sinitiosainma sjukdomar, sorn dels i för - ■1344 Den 28 Juni. förtid lägga dem i grsfven, dels gora många lytte oeh vanstälde; hvilken princip gäller, och uti de flesta Stater utöfvas, i anseende till pes ten och alla andra mycket folködande farsoter.
— Som koppsrniitan onekeligen äger, ibland dessa farsoter, om icke det aldraförsta, dock åttnindstone ett af de främsta rummen, och innan ympning samt i synnerhet vaccinationen blefvo allmänna, årligen i Sverige per medium bortryckt flera 1000 mennisko-lif, men densamma, enligt hvad erfarenheten utvisat, kan, genom vaccinationens allmänna antagande förekommas och utrotas; så bör det, jemlikt Utskottets tanka, vara Begeringen obetaget att till besparande af de manga menniskors lif, som genom detta medel kunna räddas och at samhället bevaras, påbjuda vaccinationen äfven som en skyldighet, för samhällets medlemmar, samt att vidtaga alla för verkställigheten lämpliga åtgärder.
Utskottet tror, att af dem ingen kan vara mera verkande och mindre hård, än det stadgan de, att Föräldrar, som antingen af fördom, tröghet eller annan orsak äro motsträfviga, att låta vaccinera sina barn, borde vidkännas någon viss obetydlig afgift i penningar årligen , for hvarje barn ut,(ifver en viss ålder, som icke undergått antingen naturliga koppor eller vaccination, att vidtagas efter en viss bestämd tid , sedan Förordningen häröfver blifvit publicerad och öfver ■erläggandet af denna afgift kan tillsynen icke blifva besvärlig; hvaremot det på sätt här ofvan Deri 2 8 Juni i Ml 5 omförmäles, framstiitde förslag till kdppsmlttans hämmande medelst qvaranlainés anstalttjr synes inom vårt Fädernesland vid Verkställigheten m<
Eet förefaller Utskottet nästan overkställbar! att ett fattigt Torpare-hushåll eller en inhyses boende Pinka med liera små Barn, hvilka bebo en enda trång stufva) skulle kunna skilja det af kopporna smita tade barnet från de öfriga deraf äntlu icke angripne, och Utskottet kan ej inse hurti och hvad utväg hos någon enskild person Skulle kunna yppa sig antingen för det sjuka barnets vardande och skötsel eller för de friskas emottagande och Underhållande, men i händelse åter sådana Quara.ntäines anstalter skulle på Statens bekostnad anläggas, borde de icke allenast blifva ganska tätt intill hvarandra inrättade, hvarigenom en högst ansenlig kostnad tillskyndades det Allmänna , Utan en den Största controll och vidlyftigaste till* syn deröfver skulle då jemväl erfordras, om de eljest kunde uppfylla ändamålet, och det torde i öfrigt ej Undvikas, att jti esomoftast Föräldrarna eller de som eljest borde hafva vården om ert af koppor smlttadt batli Loke hade kunnat märka, det Barnet vore af Koppsmittan angripet och borde under
Quarantaine ställas, förr än deböa anstadlt redan vore för sen ecb smittan fått tillf*.Hö att spridas till många flera.
I 4 de B.
N:0 löij, iyo» <5> Den 28 Junii I följd af Utskottets sålunda yttrade grundsatser anser det sig böra afgifva följande tillstyrkanden: 1:0
För hvart oell ett Barn, som efter fylda tva ars ålder annu icke blifvit vaccineradt, borde Föråldrarne, eller de, sorn i deras stalie besörja Barnets vård och uppfostran, erlägga en afgift, lika stor med de vanliga Mantalspenningarne, så' framt icke med Pastors i Församlingen intygande kunde styrkas, att barnet varit af sjukdom hindrndt att kunna vaccination undergå, eller ock att brist på skicklig vaccinateur eller tjenligt vaccinämne hindrat denna operation, hvaremot Utskottet hemställer, om icke de Föräldrar af Allmogen, hvilka äga 4 vaccinerade Barn under 15 årsålder, Forde få njuta någon eftergift uti utskylderna, i likhet med hvad Författningarne innehålla om dem som äga 4 underåriga barn; hörandes ofvan föreslagna afgifts erläggande taga sin början ett år efter det Förordningen härom blifvit allmänneligen publicerad. 2:0
Till vinnande af erforderlig controll i detta afseende, skulle, innan hvarje Mantalsskrifning, en af vaccinateuren upprättad längd öfver de inom året uti Socknen vaccinerade barn till Pastor inlemnas och förhållandet i Husförhörsboken antecknas, i enlighet hvarmed Presterskap pet, som vid Mantalsskrifningen alltid är närvarande, skulle då lemna upplysning om de ovacci. n.erade Barnens inom Socknen namn. 3:0
Deri 2 8 Juni* 1347 3:0
I Stockholm torde det böra Slaggas hvar och en, som hos Presterskapet anmäler sig om, Betyg, att då han är vaccinerad, uppvisa vederbörande vaccinateurs intygande deröfver, på det förhållandet härmed må kunna uti Prestbetyget införas; hvarförutan de åtgärder, som till vinnan-j de af närmare controll i detta afseende kunde uti Stockholm behöfva vidtagas, synas böra af Ofver-Ståthållare - Emhetet, efter öfverläggning med Stockholms Stads Consistorium, föreslås. 4:0
Den mantalsafgift, sorn, till följd af det föregående, bör erläggas för 0vaccinerade barn, skulle tillfalla till hälften Mantalsskrifvaren och, till hälften Socknens Fattiga. 5:0
På det vaccination må kunna så väl i Städerna, som uti alla Socknar å Landet, så efta behofvet fordrar, anställas, torde kraftiga anstalter böra vidtagas, att icke allenast tillräckliga
Depots af tjenligt vaccinämne måtte uti alla Landsorter, isynnerhet hos hvar och en ProvincialMedicus, finnas, utan ock att skicklige vacGina» teurer må, på sätt Kongl. Maj:t redan förordnat eller vidare kan förordna, vara att tillgå till så store antal, som behofvet erfordrar.
Alla de åtgärder härförutan, som i ändamål af vaccinationens befordrande kunde vara att vidtaga, gör Utskottet sig förvissadt, att Kongl. Sundhets-Collegium och Pikets upplyste Läkare» Corps, som medelst vaccinationens främjande utf vårt - 13 i 8 Den 28 Juni. vårt Fädernesland gjort sig på ett utmärkt sätt förtjente, af ej mindre Rikets egna Medborgares än Utlänningars Allmänna och oinskräpkta högaktning, ej skola Underlåta, att på det bästa och lärn» pligaslé sätt låta verkställa. fiiifvandes allt hvad Utskottet nu anfört Riksens Höglofl.
Ständers egen pröfning vördsam! igen understäldt.
Stockholm deri 21 Juni 3815.