Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3 Maji 1834- Preste-Sl nndet den 2 — — JBorgare-Slåndet den 2 — — Bonde-Ståndet den 5 — — Rikets Ständers linder duniga Skrifvelse, angående beviljad afskrifning af några Stats-Verkets fordringar hos Allmänna Hospitalsf anden, äfvensom Curhus-Inrättningarne i Södermanlands samt Götheborgs och Bohus Län.
Nso 26.) S. A. K.
Sedan hos Eders Kongl. Maj:t Rikets Ständer vid sislförflutna Riksdag, med anmälan, hnrusom, vid granskningen af allmänna Hospitals-och Barnhusfondens räkenskaper, förekommit, dels att bland nämnde fonds skulder vore, under rubrik:
Konungens ensaks bötesmedel, balancerad en sammanräknad summa af 3i,o4g R:dr 4 sk. 11 rst., och dels alt deremot, såsom fondens fordran, vore upptaget ett, sedan flere år tillbaka oförändradt belopp af 5og R:dr 27 sk. 3 rst , i underd. anhållit, att förhållandet härmed måtte, innan påföljande Riksdag, varda fullständigt utredt, på det att då kunde komma under pröfning och afgörande, huruvida någon fordran (kulle Stats-Verket god t göras eller afskrifning anbefallas; så och efter 'det E. K. M:s Seraphitner-Ordens Gille, i anledning häraf, upptyst: att Gillet, ■nder den g
December 177g. erhållit
Nådig tillåtelse alt tills vidare uppbära och förränta de, enligt Kongl. Förordningen af den 20 Januarii sata - 5* Expcditions-Ulskottets Förslag till tind.
Skrifvelse ff.o sa - ltia år, inflytande ensaks- och vitesböter; att häraf blifvit, under åran. 1796, 1797, 1798, 1799 och 1800, för Allmänna Hospitals- och Barnhnsfondens räkning, såsom lån begagnadt ett belopp af 1 1,533 R:dr 16 sk., derå den upplupna oell i räkenskaperne fonden påförda räntan, vid 1826 årsslut, utgjorde 19,815 R:dr 36 sk. ir rst ; att fondens omförmälds fordran åter tillkommit, genom inlösen, år 1786, för Ensaks- och Vitcsbötes-cossans räkning, af en Riksgälds-Contorels räntebärande obligation å 5oo R:dr; samt alt, genom Kongl. Brefvet af den 28 November 1797, väl blifvit stadgadt, det ensaks- och vitesbötes-medlen skulle till Stats-Verkefc ingå, men alt någon föreskrift icke blifvit meddelad rörande dispositionen af förrberörde bos Seraphimer-Ordcns Gillet innestående belopp, lill hvars godtgörande icke heller någon tillgång kunnat af Allmänna Hospitals- och Barnhusfonden sammansparas, har E. K. M., genom Nådig Proposition af den 18 nasti.
Januarii, föreslagit Rikets Ständer, att ifrågavarande poster måtte, sådana desamma nu i Räkenskaperne balanceras, få afskrifvas.
I sammanhang härmed har E. K. M. i Nåder tillkännagifvit, att, till följd af Rikets sistförsamlade Ständers derom gjorda nndérd. anhållan, Stals-VerkeLs fordringar hos Curhus-Iurättningarne i Stockholms, Gottlands, Elfsborgs och Jemtlands Län, för erhållna förskott blifvit till fullo godtgjorda; men att deremot, i afseende på Stals-Verkets enahanda fordringar af Södermanlands samt Götheborgs- och Bohus Läns Curlms-Inrällningar, förekommit: alt de, till inrättande af serskilda Curhus i vestra delarne af förstnämnde Län, utaf Medicinal-fondens besparingar utbetalda förskott af tillsammans 7,1 t3 R:dr 1 sk.
\ rst,, väl bort, enligt E. K M:s Nådiga Bref af den 27 Mars 1S19, så snart sådant, utan ändamålets förfelande, ske kunde, återgäldas af de årligen, till disposition af Direcljonen öfver Länets Lazaretts- och Ciirhus-auslalter inflytande medlen; dock hade endast ett mindre betydligt belopp härå sedermera blifvit afbetaldl, hvadan Medicinal-fondens ännu återstående fordran utgjorde 6,689 h:dr 6 sk. 8 rst.; att, videttår 1831 hållet sammanträde med Deputerade af Länets invånare, desse enhälligt förklarat, att som de hvarken blifvit hörde öfver den bestridda utgiften,, eller egt tillfälle bedöma det meddelade förskottets behöflighet, eller tillse, huruvida detsamma vore lill sitt egentliga ändamål användt, och enär desamma, för att bringa Länets Curhus i syflesenligt skick, godvilligt flera år underkastat sig
Curhns-afgiftens högsta belopp, de alltså beslridde alt, sedan mer än 10
Ar förflutit elter förskottets meddelande, åtaga sig en betalningsskyldighet, hvars ifrågaställande de icke egt anledning förmoda; Exp edil ion s-Ulskottels Förslag till und.
N-0 33 förmoda; att likaledes, enligt hvad E. K. M:s Befallningshafvande i Götheborgs- och Bohus Län i underd. anmält, Curhus-afgiften jemväl inom detta Län ulginge med högsta beloppet; men alt, sådant oaktadt, likväl, i anseende till de betydliga utgifterne, icke något eller ringa öfverskott forefunnes till godtgörande af de 2,943 R:dr 10 sk., sorn utgjorde Medicinal-fondens fordran af Uddevalla Curhus-Inrättuing, för meddelade förskott för flera år tillbaka; alt nämnde Curhus-Inrättning dessutom egde en skuld af 1,468 R:dr 8 sk. till Stals-Verket för medel, som voro från Länets Landt-Ränteri förskjutna, och hvilken skuld borde, till följd af långt före delta erhållna föreskrifter, godtgöras, i den nion Curhus-cassans tillgångar det medgåfvo, samt att, derest denna Inrättning skulle motsvara sitt ändamål, något följaktligen icke kunde å ifrågavarande belopp under flera år afbetalas, hvadan underd. anhållan om detsammas afskrifning blifvit gjord; och har E. K. M , vid dessa förhållanden, och i öfverensstämmelse med hvad vederbörande Embetsverk tillstyrkt, i Nåder föreslagit Rikets Ständer, att äfven bevilja afskrifning af Stats-Verkets omförmälda fordringar.
M. sålunda tillkännagifva och föreslagit, hafva Rikets Ständer i öfvervägande tagit; och beträffande först de, under rubrik Konungens ensahs bötesmedel, uti Seraphimer-Ordens Gillets Räkenskaper balancerade medel; så enär Rikets Ständer redan vid 1809 och 1810 årens Riksdag förklarat, att alla emellan Kronans publika Veik, före år 1809, gjorde försträckningar borde afskrifva», samt Allmänna Hospitals-Inrältningen, änskönt uti dess fond bidrag af den enskilda välgörenheten ingått, likväl utgör en del af Statsförvaltningen, hafva Rikets Ständer bifallit, att de i liqviden emellan ensaks- och vilesbötesmedlen samt Allmänna Hospitals- och Barnhusfonden balancerade poster må, sådana desamma för närvarande finnas uti Seraphimer-Ordens Gillets Räkenskuper upptagne, deruti afskrifvas.
Vidkommande derefter de 6,689 ^:dr 6 sk. 8 rst., som ännu återstå på det till
Direclionen öfver Södermanlands Läns Lazaretts- och Curhusanslaller, år 1819, utaf Medicinal-fondens besparingar utgifna lån; så emedan upplyst är, dels alt detta lån blifvit beviljadt, i anseende till en då mera allmän sjuklighet uti vestra delen af nämnde
Län, samt användt till förekommande af sjukdomens spridande till nästgränsande orter, dels ock, att
Curhus-afgiften i detta Län redan en längre tid utgått med dess högsta belopp, samt att ett serskildt Curhus i Eskilstuna härmed underhålles, Bih. till R.
Prot. 1834• 10 Sami. 1 Afd. 5 34 Expeditions- Utskottets Förslag till md.
Skrifvelse No 25. bafra Rikets Ständer funnit skäl till afskrifning af ifrågavarande 6,689 R:dr 6 sk. 8 rst. lemna bifall.
Hvad slutligen angår Medicinal-fondens hos Curhus-Inrättningen i Uddevalla egande fordran af 2,943 R:dr 10 sk., vore härmed förhållandet enahanda som med nyssberördelånebiträde, eller att densamma tillkommit, i följd af nödiga befunna anstalter, till veneriska sjukdomens hämmande, hvadan och enär Curhus-afgiften äfvenledes i Götheborgs- och Bohus
Län utgår nied dess högsta belopp, samt för öfrigt någon återbetalning icke kail verkställas, så vida Länets Curhus-Inrättning skall motsvara det dermed afsedda ändamål, Rikets Ständer alltså afskrifning af sistnämnde belopp jemväl beviljat.
Hvilket allt Rikets Ständer få, till svar å E. K. Mrs Nådiga proposition, i underd. anmäla, och Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 5 Maji 1834- N:o 2 5.
Uppläst och godkäodt hos Ridd. oell Adeln den 2 Maji i83f.
Preste-Ståndet den 3. — — Borgare-StänJet den 2 — — Bonde-Ståndet den 5 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse_, angående ändring i 3 Cap. Sjaskade-Balken Sjö-Lagen.
(Lag- Utsk. N:o i5.) S. A. K.
I anledning af väckt motion öm ändring i 3 Cap.
Sjöskade-Balken Sjö-Lagen, har Rikets Ständers uppmärksamhet blifvit fästad dervid, hurusom den uti berörde lagrum stadgade bergare-Iön af 60 daler för sådane liändelser, då det bergade godsets värde öfverstiger 240 daler, ofta kan utgöra en allt för ringa vedergällning, äfven om någon serdeles möda eller fara ej varit med bergningen förenad, och desto hellre bör, i raon af det större värdet, ökas, som bergarelön bör vara sådan, att den ej allenast innefattar en verksam uppmuntran för de vid bergningen biträdande, utan också minskar frestelsen att förtiga och undansnilla gods, sorn, utan egarens eller dess ombuds vetskap, blifvit bergadt; hvarförutan är att befara, det ett stadgande, som icke medger förhöjning af bergare-lönen, då godsets värde öfverstiger en viss summa, någon gång skulle kunna medföra FxpcdiUons-Utskotlels Forslag. till lind.
Skrifvelse N.o 26.
35 den menliga påföljd, alt, der mera gods, utöfver samma värde, vöre att rädda, bergningen deraf åsidosattes, såsom icke medförande någon Ökad vedergällning, eller ock dervid försummades det nit och den omtanka, som behofvel påkallade.
Likväl och enär omständigheterna vid sjöskador och bergnings-tillfallen kunna vara högst olika, och till följd häraf, en i lagen införd classificalion af desamma sällan skulle uppfylla sitt ändamål, hvaremot den understundom kunde framkalla tvistigheter, hafva Rikets Ständer ansett annan grund för bestämmande af bergarelönens belopp icke lämplig, än att, vid pröfningen deraf, afseende bör fästas å så väl godsets värde som ock den större eller mindre möda och omtanka, sorn den bergande användt, samt den fara, hvilken varit dermed förenad.
På dessa skäl få Rikets Ständer i underd. föreslå: att genom utfärdande Nådig Författning måtte, med ändring af sista momentet i 3 Cap. af Sjöskade-Balken Sjölagen, stadgas; att, då tvist uppstår om bergarelön för gods, hvars värde öfverstiger 240 daler, domaren bör taga i betraktande, ej mindre godsets värde, än äfven den möda och omtanka, som den bergande användt, samt den fara dermed varit förbunden, oelr, i mon af allt detta, vedergällningen bestämma.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 5 Maji 1S34- N:o 26.
Uppläst och godkändt hos Rödd. och Adeln den Preste-Ståndet den Borgare-Ståndet den Bonde-Ståndet den Rikets Ständers underd.
Skrifvelse, i anledning af väckt fråga, att mål angående den nidingstjufnad, hvarom 3 , /j. och 5 42 Cap. Missgernings-Balken omförmäla, må upphöra att vara af underställnings-egenskap.
N:o 21.) S. A. K.
Sorn de uti 3, 4 och 5 §§. af Cap.
Missgernings-Balken, under benämning af nidingsstöld, uppräknade tjufnader, nemligen då ”skeppare, forman eller deras folk stjäl det dem gifvet är att föra eller förvara; eller gästgifvare eller krögare, i thy fall, från gästen stjäl; eller någon tager svikeliga af barn, som yngre är än tolf år, eller af den som af - 2 Maji 1834. 2 5 — — 36 Expediiions-Utsko/lets Förslag till uncl.
Skri/velse N.o :i"j* vita Sr, kläder, smide eller annat, hvad helst de A sig bära; eller någon stjäl i badstufvn eller af den i svår sjukdom ligger, eller af död menniska, elier af sofvande å marken, eller der allmän farsot i hus är, eller af det skepp eller gods, sorn strandat eller utan folk till lands kommit är”, straffas lindrigare än hustjufnad, men Under-Rätts ransakning och dom i mål angående förenämnde nidingsstölder böra, enligt a5 Cap. 5 §.
Rättegångs-Balken, underställas Öfver-Rätls pröfning, hvilken underställning deremot, jemlikt Kongl.
Kungörelsen den to September 1823, icke eger rum rörande hustjufnad; så och då de skäl, som talat för upphäfvande af föreskriften om Under-Rätts åliggande alt dess ransakning och utslag, angående sistnämnde brott, Öfver-Rätts pröfning underställa, och deribland förnämligast den af underställningen uppkommande förlängning af arrestantens fängelsetid, innan straffet kan gå i verkställighet, ännu mera synas vara gällande i afseende å nidingsstölder, hvilka icke till deras natur äro af någon så ömtålig beskaffenhet, att deras behandling fordrar större grannlagenhet, än många andra brottmål, deri underställning icke eger rum; få Rikets Ständer härmedelst hos E. K. M. i underd. föreslå utfärdandet af en allmän författning, hvarigenom förklaras, att den, enligt a5 Cap. 5 §. Rättegångs-Balken, Under-Rätt ålagda skyldighet, att i grofvare brottmål sända sin ransakning och dom till Hof-Rättin för att der vidare pröfvas och skärskådas, kommer, i afseende å sådan nidingstjufnad, hvarom handlas i 43 Cap. 3, 4 oe^ & §§.
Missgernings-Balken, hädanefter alt upphöra.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 5 Maji 1834* N;o Uppläst och godkändt hoj Ridd. och Adeln den , Maji 18I4.
Preste-Slåndet den 2 — — Borgare-Ståndet den 2 — — Bonde-Ståndet den 5 — — Rikets Ständers underd.
Skrifvelse, angående upphäfvandc af eller ändring uti föreskritterne om tiden för begrafninsar.
N:o 22.) 0/5 S. A. K.
Inom Pi e-steslåndel har fråga blifvit väckt, att tå väl före*kriften i Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skri/velse IV:o 28. i4 §. af Kongl.
Resolutionen pä presterskapets Besvär rjen 22 October 1723, ”alt alla begrafningsakter uti kyrkorna skola vara slutade innan det ringes i vård om aftonen”, sorn ock stadgandet i 1 1 §. 7 mom. af Kongl.
Förordningen den 8 November 1731, ”att i Släderne böra liken om hösten och vintern innan kl. halt lill fyra, samt om våren och sommaren innan kl. sex, vid hundra daler silfvermynls vite, bäras utur husen, så att ej ljus eller lycktor må behöfvas”, måtte antingen upphäfras eller ock förändras sålunda, alt den nu inskränkta tiden för liks bärande utur husen må för höst och vinter lämpligen utsträckas.
Med anledning häraf, och då ofvannämnde föreskrifter i senare tider icke efterlefvats eller numera synas påkallade af sådana olyckshändelser, hvilka man derigenom velat förekomma, men lagbud böra antingen vidmaglhållas eller upphäfvas, emedan, om de ostraffadt få falla i glömska, missaktning för all lag och borgerlig ordning deraf uppkommer, så få Rikets Ständer i underd. anhålla, att E. K. M. genom utfärdande Nådig Kungörelse täckes förklara, att ofvanauförda stadganden hädanefter lill all kraft och verkan upphöra.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 5 Maji i834* N:o 28.
Uppläst och godkandt hos Ridd. och Adeln den 12 Maji 1834* Preste-Slåndet den 12 — — Burgare-Ståndet den 12 — — Bonde-Ståndet den 12 — — Rikets Ständers underd.
Skrifvelse om utvidgad frihet för Presterskapet att få Embetsbref till Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande j genom Kronobetjeningens försorgs fortställde.
(Oeconomie-Utsk.
N:o 27.) S. A. K. Genom Kongl. Circulaire-brefvet till samtl.
Landshöfdingarna oeh Consistorierne i Riket af den 16 Junii 1813 är väl vederbörande Presterskap berättigad t, alt sådana ”skriftliga upplysningar, sockenstämmo”protocoll, utlåtanden m. m., som af E. K. Maj:ts Befallningshafvande ”infordras, till närmaste kronobetjent, lör undgående af postportokest*. 38 Expeditions-Utskottets Förslåg till Vild.
Skrifvelse N.-o 29. ”nåd, aflemna, hvarefter denne är pligtig att handlingarne med den van"liga kronobrefposten till Landshöfdingen fortställa"; men som det ofta inträffar, att Presterskapet föranlåles, dels till följd af ständigt gällande föreskrifter, dels tillfälligtvis, till E. K. M:s Befallningshafvande! insända handlingar och skrifvelser, som icke infordras, hvarigenom belydliga utgifter Presterskapet tillskyndad; så' hafva pikets Ständer, för .att afhjelpa denna olägenhet och dymedelst förskaffa
Presterskapet en ytterligare lindring vid ulöfvandet af de pastoral vården åtföljande verldsliga embelsärenden; samt då dessutom fråga icke är om begagnande af den redan 110g mycket tryckande kronöbrefbäringen , ansett sig böra hos E. K. M. i underd. anhålla, det stadgandet i högstberörda Nådiga Circulaire-bref, angående sättet för fortställande till E. K. M:s Befallningshafvande af ifrån Presterskapet infordrade utlåtanden, protocoll och handlingar, måtte i Nåder varda utsträckt till alla de Embetsbref, som af Presterskapet till E. K. M:s Befallningshafvande aflåtas, med skyldighet, för brefafsändaren, att å omslaget anteckna brefvets innehåll, och för krouobetjeningen, att, när så äskas, öfver emottagandet meddela bevis.
Rikets Ständer framhärda &c.^ Stockholm den 12 Maji 1834- N:o 2g.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 12 Maji 1834.
Preste-Ståndet den«i2 Borgare-Ståndet den 12 Bonde-Ståndet den 12 — Rikets Ständers underd.
Skrifvelse _, angående arbeten, som för Kongl:
Flottans i Carlskrona behof verkställas. fOeconomi-Ulsk.
N:o 2g.) S. A. K.
Då, till följd af I103 Rikets Ständer gjord framställning, i afseende på de arbeten, sorn vid Kongl. Flottans station i Carlskrona erfordras, Rikets Ständer fått tillfälle inhemta: att de i Flottans tjenst varande arbetare, utom serskild ersättning för arbetet, af E. K. M. och Kronan åtnjuta lön i penningar och spanmål, samt derföre äro mera dyrlegd#
Expeditions-TJtskoltets Förslag, till und.
N-0 3o. 39 än andra handtverkare, utan att den högre kostnaden lärer motsvaras af den fördel, som tillskyndas Flottan derigenom, att desse arbetare alltid kunna påräknas och äro att tillgå; att endast en del af de arbeten, hvilka för Flottans behof verkställas, äro af den beskaffenhet, att dertill behöfvas större insigter och färdighet, än hos skråhandtverkare vanligen finnas;] samt att meranämnde arbetare ofta, då de blifva ålderstegne eller bragte till fattigdom, falla E. K. M. och Kronan, i hvars tjenst de äro, till last; så få Rikets Ständer hos E. K. M. i underdånighet anhålla, det undersökning om ifrågavarande förhållanden måtte ske, och att E. K.
M. derefter, i afseende å verkställandet af arbeten för Flottans i Carlskrona behof, täcktes låta vidtaga de förändringar, sorn med. allmän och enskild nytta i Nåder må prölvas förenlige.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 12 Maji 1834- N:o 3o.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adelö den 12 Maji i834, Preste-Ståndet den 12 — — Borgare-Slåndet den 12 — ■— Bonde-Ståndet den 12 — — Rikets Ständers underdi Skrifvelse angäende det af Civilstatens Pensions-cassa väckta anspråk på nådår sbesparing af pensioner ä Allmänna Indragnings-Staten. (^Sluts-Utskottet N;o 53.) S. A. K. Sedan E. K. M., vid pröfnrngen af det utaf Civil-Statens'Pensionscassa väckta anspråk på nådårsbesparing efter Em bets- och Tjenstemän, hvilka afskedas med pension å Rikets Allmänna Indragnings-Stat, under den it Februarii 1833 i Nåder förklarat någon sådan nådårsbesparing tills vidare ej böra bemälde Pensions-cassa tillkomma, så har E. K. M., enligt då tillika fattadt beslut, genom till Rikets Ständers Stats-Utskott den 8 sisth Febr. aflåten Nådig Proposition, denna fråga till Rikets Ständer öfverlemna!, med anmärkning att Civil-Statens Pensions-cassa, som redan af Staten njuter betydliga bidrag, icke har oundgängligt behof af den serskilda tillgång, hvarå anspråk blifvit väckt; att, genom bi - 4o Expeditions - Utskottets Förslag till und.
N-o 3/. fall till detsamma, en dubbel utgift skulle Stats-Verket tillskyndas; samt att, då Rikets Ständer vid i823 års Riksdag medgåfvo och E. K.
M. under den 2 Sept. samma år biföll anvisning till förmon för Pensions-cassan af hvad under vacance- och liggemånader å civila Erubets- och Tjenstemäns löner besparades, skälet dertill uttryckligen hemtades ifrån cassans åliggande, att lill delegare utbetala begrafningshjelp, hvilket åliggande ej för cassan eger rum i afseende på de Embets- och Tjenstemän, som på ofvanberörda Indragnings-Stat öfverflyttas.
Delta med hvad mera den Nådiga Propositionen innehåller hafva Rikets Ständer i öfvervägande tagit, och på de skäl, som grundlagt det af E. K. M. i frågan gifna Nådiga Beslut, funnit godt, jemväl för deras del, förklara, det Ci vil-Statens Pensions-cassa icke är berättigad till nådårs-besparing efter sådane Embets- och Tjenstemän, som efter uppnådda 65 års ålder, erhållit afsked med lönens bibehållande såsom pension å Rikets Allmänna Indragnings-Stat.
Hvilket, till svar å den Nådiga Propositionen, Rikets Ständer få i underdånighet anmäla; framhärdande &c. Stockholm den 12 Maji 1834- N:o 3i: 1 Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den si Maji 1834.
Preste-Ståndet den a t — Borgare-Ståndet den ai — — Bonde-Ståndet den ai — ' — Rikets Ständers tinderd.
Skrifvelse _, angående skyldighet för Båtsmän att vid återkomst från commendering vara försedde med prestbevis. (Xag-Utsk.
N.o 3c>) S. A. K.
Af den anledning, alt Båtsmän, hvilka ej sällan tillbringa hela år #ch deröfver i tjenstgöring, skola, med få undantag, vid återkomsten antingen sakna prestbevis eller ock medföra de vid bortgåendet undfångne, utan alt derå skett uågon vidare påskrift af vederbörande Presterskap, har, lill vinnande af rättelse uti ett sådant förhållande, hos Rikets Ständer motion blifvit väckt att Båtsman, hvilken frän tjenstgöring - Fxpeditions-Ltskottels Förslag lill uncl.
Skrifvelse N:0 31. ring till hemorten återvänder .ovilkorligen bör med prestbetyg styrka burn beskaffad! bans uppförande varit under tjenstgörings-liden Detta hafva Rikets Ständer i öfvervä^andp u„;( i ,, r „ Nådiga Tjenstgorings-Reg lemen te för Armeen af den’r Mars ,8r9 utf* Cap., 4 §., 1. 4 och 5 momenten, föreskrifter: "att prestbevis ?ka“af hvar och en af Kronans manskap medföras från den församling der han vistas så val v,d indelt Regemente, då han uppbryter UllVge ments-mote och commendenng, som vid värfvadt Regemente när efter längre permission, Iian återvänder till Regementet- mi ’ !?
n mente, efter slutadt möte, fälttåg eller commenderirnr
St ^e£e_ äfven skall å betyget anteckna briens Ö'i^Ä och nar han commumcerat; samt att dessi hrt™ • i i ,teu!>KaP af hvar och en ademnas til, Preste,, fä ÄÄT ites SÄJ!4 p'Ti“e?f’ stadgande,, ,cke hafva afseende på båtsmän, samt högstbe,WdTTi.Tates" rtngs-Reglemente dessutom ,eke finnes vara på det sätt kungiorb” a« andra an de, som hora t,II Kr,g,.Staten. kunna betraktas sky dine’ a om detsamma ega kännedom; alltså få Rikets Ständer i i jf’ , a„hå"a, att F K.
M täcktes låta till .^bir.Ä.L ".'iK rättelse utgå nans manskap, hvilka vant till tjenstgöring commenderade ifrån hemor ten, eller på permission vant borta, böra, när de återvända, rara försedde med bevis om deras frejd, samt huruvida de ingått äktenskapsförbindelse och commumcerat, och hvilka bevis böra antingen af Prest eller, vid commendenng, af Befälhafvaren, derest Prest icke är dervid anställd, meddelas och mom ,4 dagar efter hemkomsten till Pastor i församlingen aflemnas. aww Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 21 Maji 1834- Bih. till R.
Prot. 1834■ ro Sami. 1 A/d. 6 4* Expeditions-Utskotlets Förslag till und.
Skrifvelse N.-o5 3x* N:o 3a.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 2r Maji 1834* Pieste-Ståndet den 21 — — Borgare-Ståndet den 2 1 — — Bonde-Ståndet den 21 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, rörande af Kongl. Maj:t i Nåder jöreslagne och af Rikets Ständer antagne förändringar i Rikets Grundlagar. S. A. K.
De af E. K. M. vid nästfoiflutne Riksdag till Rikets Ständer i Nåder framställda förslag till förändrade redactioner dels af 63 §.
RegeringsFormen och dels af 24 § 1 mom.
4;de punkten Riksdags-Ordningen hafva Rikets Ständer i grundlagsenlig ordning till pröfning förehaft och enhälligt antagit; i följd hvaraf nämnde Grundlags hafva erhållit följande förändrade ordalydelse:
Re gerings-Formen. §. 63.
Dessutom böra, för oförsedda händelser, tvänne serskilda tillräckliga summor anslås och, till utbetalning å Rikets Ständers Riksgälds-Contor, anvisas; den ena att vara tillgänglig då Konungen till Rikets försvar eller andra högst vigtiga och angelägna ändamål, sedan hela Stats-Rådets tankar deröfver blifvit inhemtade, finner den vara oundvikligen nödig; den andra att, vid infallande krig, af Konungen lyftas, sedan Han Stats-Rådet in pleno hört, och Rikets Ständer sammankallat.
Rikets Ständers förseglade anordning å sistnämnde summa må ej förr brytas, eller summan af Fullmägtige i Riksgälds-Contoret utbetalas, än sedan Riksdags-kallelsen blifvit i Hufvudstadens kyrkor vederbörligen kungjord. Riksdags-Ordningen. §. 24 i:sta Mom. 4:de Punkten.
• — Till nämnde betjening, hvilken af Stånden sjelfva tillsättes, räknas hos Riddcrskapet och Adeln fvra Cancellister, i Preste - Fxpeditions-Vlskollets
Skrifvelse N.o 33 och 3f 4^ Ståndet en Notarie och två Cancellister, i Borgare-Ståndet sammaledes, och i Bonde-Ståndet två Notarier och fyra Cancellister. — — — Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 21 Maji 1834* N:o 33.