Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
» 159,123 5,304 5 — — Kamel-: ofärgadt &c » 4 — 13 — — färgad t &c » 152 12 8 — — Ull-, alla slag: ofärgadt &c » 50,066 3,337 35 — — färgadt &c » 50,358 4,028 31 — Gryn, a lia slag, &c » 962,881 6,419 10 — Hudar och Skinn: ej hänförliga till Pelsverk: oberedda: torra, osaltade &c. saltade &c. 2,362,884 11,814 7,876 20 13 — — våtsallade &c. » 2,063,773 10,068 42 — Humle » 107,240 4,289 29 — — Jern:
Gjutet: Tack- och Barlast &c. Smidt eller valsadt:
Stång-, Platt- och Band- &c.
Sk@- 1,050 ej infördt 448 — — — Plåtar: oförlenta dito — — — — förtenta ....
Sk®” 1,077 1,148 38 — Jornskrot &c » 220 93 42 — — Transport: — 54,841 46 88,313 20 12 Kongl. MajUs Nåd.
Prop. J\s SI.
Ljus:
Talg- och Palmetin- . . g" Stearin- och Margarin- . » Andra slag » Oljor, alla &c » Salpeter &c. intill slutet af år 1858 »j från och med år 1859 . »( Salt: oraffineradt: Kok- . . . T:r Berg- ... » Stearin g" Stål, alla slag » Tjära &c T:r Tobak: oarbetad: Stjelknr ... g" Tråd:
Guld- och Silfver-, oäkta Lod Koppar &c.: förgyld &c. . g" andra slag » Väfnader:
Hel- och Halfsiden, Leib och Plys g" Summa Utförsels-tull: Trävaror:
Läkter: huggne eller täljde Tolfter Summa Summarum Införd qvantitet.
Nedsättning i tullinkomst.
Förhöjning i tullinkomst. — 54,841 46 88,313 20 14,300 13,010 229 72,799 860 286 520 15 485 28 19 13 16 32 57 16 250,000 2,102 97 53,825 65,568] 118,055 651 2 538 Införseln till- fällig; hvar- före ej be- räknas. 26 i 6 26 12 — — 1,497,741 — — 59,909 20 100 68 590 9 43 22 20 52 38 4,435 kan ej be- räknas.
175,415 9 148,323 30 17,788 3,557 3 — 175,415 9 151,880 33 Kongl. Maj:Is Nåd.
Prop. M Si. 15 Utdrag af Protokollet ofver Finans-År enden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet ä Stockholms Slott den 13 Februari 1857.
Nä rvarande: Hans Excellens, Herr Justitie-Stats-Ministern Gunther, Hans Excellens, Herr Stats-Ministern för Utrikes Ärendena, Friherre Lagerheim, Stats-Råden Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou, Almqvist oell Friherre af Ugglas.
Chefen för linans-Departementet, Stats-Rådet Gripenstedt, uppläste till justering ett, ^ i öfverensstämmelse med förut fattadt beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om förändringar i lagstiftningen angående tull och andra dermed förenade afgifter.
Majit behagade, enligt Stats-Rådets tillstyrkande, i Nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, och befallde, att Nådig Proposition skulle, i öfverensstämmelse dermed, till Rikets Ständer aflåtas.
Ex protocoIIo:
Sl. Prot. 18S6 & 1857. i Sami. 1 Afd. 2 Bd. 1 Uäft. 5 STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOH. BECKMAN, I8S7.
Vrop. JY§ 51. 1 Utdrag af Protokollet öfver Finans-Ar enden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 27 Januari ■1857.
Hans Excellens Herr Juslitie-Stats-Ministern Gunther, Hans Excellens Herr Stats-NIinistern för Utrikes ärenden, Friherre Lagerheim, Stats-Råden Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou, Almqvist, och Friherre af Ugglas. Hepartemenls-Chefen, Stats-Rådet Gripenstedt, föredrog gemensamt med Chefen för Civil-Departementet, Stats-Rådet Almqvist, i underdånighet följande mål, nemligen: l:o.
En af svenske ledamöterne i den utaf Kongl. Majit i Nåder förordnade kommitté, sorn haft sig uppdraget att föreslå åtgärder för ett ändamålsenligare ordnande af Sveriges och Norriges ömsesidiga handels- och sjöfartsförhållanden, den 2
Maj näsllidet ar i underdånighet adåten skrifvelse, hvarigenom dels öfverlemnades ett utaf bemälde kommitté-ledamöter, med hänsigt till den svenska tullagstiftningens närmande till den norrska, uppgjordt förslag lill tulltaxa, dels ock framställningar gjordes ej mindre om förändring i afseende å utgörandet af afgiften till handelsoch sjöfartsfonden samt städernas Tolag, Våg- och Stämpelpenningar, än ock rörande åtskilliga andra med handeln och tullväsendet gemenskap egande frågor.
I sammanhang härmed anmältes:
Vih. till R.
Prof. 1856 & 1857. 1 Sami. 1 Afd. 2 Bd. 2 Haft. 1 2 Kongl. Maj:ts Nåd.
Prop. M Si. 2:o.
Kommers-kollegii underdåniga utlåtande den S sistl.
November, i anledning af ofvanbemälde kommitlerades förslag i afseende å utgörandet af afgiften till handels- och sjöfartsfonden samt städernas Tolag, Yåg- och Stämpelpenningar. 3:o.
Kommers-kollegii och General-tullstyrelsens den 4 sistl.
September underdånigst afgifna förslag till ändringar eller tillägg uti gällande tulltaxa, i afseende å artik— larne bränvin och sprit, tegel, väfnader och apoteksvaror. 4:o. Kommers-kollegii och General-tullstyrelsens den 6 sistl.
November afgifna underdåniga utlåtande, angående ej mindre ofvan omförmälda förslag till tulltaxa, än ock följande, i anledning af samma förslag underdånigst gjorda framställningar, nemligen af a) Stockholms fabriksförenings fullmäktige, som anhållit, att Kongl. Maj:t täcktes tillsvidare, eller intilldess erfarenheten bekräftat angelägenheten och nyttan af ytterligare nedsättning i nu gällande införselstull, låta densamma förblifva oförändrad; b) Bomullsspinneri- och bomullsfabriksidkare i Götheborg och dess grannskap med anhållan, det Kongl. Maj:t täcktes nädigst afböja införandet af en nedsättning uti gällande införselslullafgifter för bomullsväfnader; c) Norrköpings fabriksförening, som begärt, att Kongl. Majit måtte föreslå Rikets Ständer en sådan tullsats å ylleväfnader, att yllefabriksnäringens bestånd och utveckling inom fäderneslandet derigenom betryggades; d) Åtskillige fabriks- och husslöjdsidkare i Elfsborgs län, hvilka anhållit, det Kongl. Majit, i sammanhang med pröfningen af ofvanberörde tulltaxeförslag, täcktes låta anställa en noggrann undersökning af väfverinäringens förhållanden och värna slöjdidkaren från täta och hastiga omvexlingar i tullagstiftningen; e) Sockerbruksidkare i Stockholm och Götheborg, med anhållan, att vissa af dem föreslagna bestämmelser, i afseende å tullagstiftningen för artikeln socker, måtte i Nåder varda fastställde; i anledning hvaraf jemväl Technologiska Institutet, efter erhållen remiss, den 14 innevarande månad afgifvit ett nu anmäldt underdånigt utlåtande; f) Sidenfabriksidkarne i Stockholm, med anhållan att få orubbadt åtnjuta det skydd, som nuvarande tullbestämmelser å sidentillverkningar kunde lemna; samt g) Klädesfabriksidkarne i Nyköping med anmälan, att de förenade sig med Norrköpings fabriksförening uti dess ofvanberörde framställning.
S:o. Kommers-kollegii och General-tullstyrelsens den 18 sistlidne November afgifna Kongl. Maj.ls Nåd.
Prop. JY! SI. 3 underdåniga utlåtande öfver särskilde af åtskiilige bomullsspinneri- och bomullsfabriksidkare i Norrköping samt af strumpfabriksidkaren derstädes G.
Wiechel i underdånighet gjorda påminnelser vid ofvannämnde kommitterades förslag till tulltaxa. 6:0.
Följande i underdånighet ingifna särskilda skrifter, innefattande påminnelser dels vid ofvanberörde förslag till tulltaxa, dels ock vid Kommers-kollegii och Generaltullstyrelsens deröfver afgifna utlåtanden, nemligen af a) Riksdagsfullmäktige af Bondeståndet för Kinds, Redevägs, Marks och Bollebygds härader af Elfsborgs län, J.
Smedberg och Joban Peter Andreasson, i fråga om tullbestämmelserna för bomullsväfnader; b) Åtskiilige fabriks- och husslöjdsidkare i Elfsborgs län, angående införselstullen å dylika väfnader; c) Åtskiilige garfveriidkare i Stockholm, i fråga om tullbestämmelserna för hudar och skinn; d) Fullmäktige för Stockholms handtverksförening, beträffande tullbestämmelserna för åtskilliga handtverksvaror; e) Egarne till Bromö, Gyllenforss, Eda och Ytterstforss glasbruk i fråga om tullafgifterne för glasvaror; f) Fabriksföreningen i Norrköping, angående tullafgiften för valkade ylleväfnader; samt g) Tobaksfabriksidkarne i Stockholm, i fråga om införselstullen å tobaksblad och cigarrer. 7:o.
En utaf sämskmakarne i Stockholm A. Claesson, J. G. Buhre, S. L.
Sidvall och P.
Isoz i underdånighet gjord ansökning, att Kongl. Maj:t, vid utfärdande af förnyad tulltaxa, måtte i Nåder stadga förbud mot utförsel af råa, oberedda rehnshudar, samt nedsätta nuvarande införselstull å samma artikel.
Departements-Chefen, Stats-Rådet Gripenstedt, anförde härvid i underdånighet: »De till handelns lättnad syftande grundsatser, hvilka redan en längre följd af år varit inom tullagstiftningen i allmänhet godkända, har Eders Kongl. Majit, genom hufvudsakligt bifall till de af Rikets Ständer vid sistlidne riksdag föreslagna förändringar i detta afseende samt genom derutöfver vidtagna väsendtliga tull-lindringar, gifvit en vidsträcktare tillämpning.
Under ingen föregången tid har Sveriges utrikes bandel och sjöfart och icke heller den inhemska varuomsättningen och förädlingen varit lifligare, för statskassan och för den enskilta företagsamheten mera tillfredsställande, än under de 2:ne år, som förflutit, sedan nämnde förändringar beslu - Kongl. MajUs Nåd.
Prop. JYs 51. tades.
Orsakerna till dessa lyckliga förhållanden äro visserligen många; att beskaffenheten af den lagstiftning, som närmast berörer landets industriella förhållanden, ibland dessa orsaker intager ett betydande rum, är dock otvifvelaktigt.
Med den större frihet, som blifvit inrymd Sveriges inre och yttre handelsoch näringsförhållanden, och med den allt närmare anslutning emellan de förenade Rikena, som regering och folk på begge sidorna om Kölen lifligt önska, kunde de under en annan tid och andra principer i näringslagstiflningen emellan Sverige och Norrige slutade aftal om villkoren för dessa länders ömsesidiga varubyte och sjöfart icke annat än finnas i flera hänseenden oförenliga.
Med anledning häraf har också Eders Kongl. Maj:t behagat den 3 Oktober 1835 förordna en af svenske och norrske män sammansatt kommitté, att utarbeta förslag till ny förordning, angående Sveriges och Norriges ömsesidiga handels- och sjöfartsförhållanden.
Jemte det kommittéen fullgjort detta uppdrag och i sitt underdåniga betänkande, hvilket med dervid fogadt förslag redan varit föremål för särskild underdånig föredragning, utvecklat, hurusom den betydliga skiljaktigheten emellan de förenade Rikenas tulltariffer utgjorde väsendtligt binder för tillvägabringande af den friare handelsgemenskap emellan Rikena, som ur flera synpunkter vore särdeles önskvärd, hafva kommitténs svenska ledamöter, uti afgifvet särskilt underdånigt betänkande af den 2 Maj 1836 förmält, att de, under antagande, att den största möjliga likhet i de förenade Rikenas tulltariffer ej allenast skulle bereda väg för det ömsesidiga varubytets fullkomliga frigifvande, utan äfven, med de bestämmelser förslaget till mellanrikslag innehölle, både framkalla ett lifligaro varubyte emellan länderna, och, hvad dermed vore lika angeläget, aflägsna den på begges statskassor och ömsesidiga belåtenhet menliga inverkan, som betydligt skiljaktiga lullsalser och deraf skapade konstlade handelsvägar utöfvade, ansett sig böra utarbeta förslag till sådane förändringar i den svenska tullagstiftningen, sorn närmandet till den norrska tariffen betingade.
Detta förslag, ehuru närmast föranledt af de skäl kommitterade sålunda anfört, har, såsom det vill synas, i följd af det inre sammanhang, som en systematisk lagstiftning kriifver, gilvits den omfattning, att icke allenast tulltariffen i sin helhet, jemte de reglementariska föreskrifter, som för tariffens tillämpning skola tjena till efterrättelse, utan ock andra i tullagstiftningen ingående frågor blifvit af kommitterade behandlade.
Sålunda hafva kommitterade, såsom vilkor både för ett närmande af de begge Rikenas tulltariffer och för möjligheten att i svenska tulltaxan tillämpa den regel, att tulltariffen bör lemna fullt tillförlitlig och betryggande anvisning om beloppet af all afgift, som vid en varas in- eller utförsel skall erläggas, föreslagit, alt de härstädes, jemte tullafgiften, utgående särskilta afgifter, dels lill handels- och sjöfartsfonden, dels ock, under namn af tolag, till städerna, måtte såsom särskilta beskattningstitlar upphöra, emot godtgörelse af lullmedlen, samt innefattas i den tullsats, Kongl. Majlis Nåd.
Prop. JV? 81. 8 sorn för varors in- eller utförsel genom taxan bestämdes; i hvilket hänseende kommitterade närmare utvecklat både olägenheterna af dessa särskilta afgifter och sältet, hvarpå det föreslagna utbytet af desamma kunde bringas till verkställighet.
Vidare hafva kommitterado i sammanhang härmed underdånigst hemställt om anbefallande af erforderliga undersökningar för reglering af jemväl till städerna utgående våg- och stämpelpenningar, äfvensom af de s. k. dragarepenningarne.
Uti redogörelsen för de allmänna grunder, sorn vid sjelfva tulltaxe— förslagets uppgörande blifvit följde, hafva kommitterade, bland annat, erinrat om den härstädes på sednare tiden varsamt beträdda öfvergången från det länge hyllade prohibi— tivsystemet och huruledes man baft den tillfredsställande erfarenheten, att ingen loflig näring dervid funnit sig illa.
Sammanfattande sina åsigter i tullagstiftningen dertill, att denna lagstiftning borde återföras till sin ursprungliga betydelse af endast skattereglering, och att dervid följaktligen borde afses de grunder, som i allmänhet bestämma statsbidragens rättvisa fördelning emellan samhällets medlemmar, betraktade kommitterado emellertid sitt förslag såsom en fortsatt öfvergång från det hittills följda skydds-systemet; hvarföre ock kommitterade, vid behandlingen af frågan om de särskilta tullsatserna, sorgfälligt sökt förskaffa sig alla erforderliga och tillgängliga upplysningar, samt i sådant hänseende rådfört sig så väl med idkare af Svenska fabriker och handtverkerier, som med handlande, hvilka sysselsätta sig med införsel af utländska tillverkningar; varande resultatet af dessa undersökningar i korthet antydt uti de motiver till förändringar i tulltaxan, hvilka blifvit förslaget bifogade.
Vidare hafva kommitterade redogjort för af dem föreslagna förändringar i tulltaxans uppställning, bestående dels deri, att vid införsel tullfria varor blifvit i sjelfva taxan införde, dels ock i uteslutandet af den nu förekommande tullvärdes— kolumnen.
Både till förenkling af nu under olika namn medgifna särskilta upplagsförmåner och till beredande af väsendtligare lättnader för handeln med och förädlingen af de stora s. k. kassa-artiklar, af hvilka den bufvudsakliga tullinkomsten inflyter, hafva kommitterade föreslagit vissa förändrade grunder för beviljande af nedcrlags-rätt, i och hvarmed det nu i tulltaxan medgifna kredit-upplag skulle komma att upphöra.
I sitt underdåniga betänkande hafva kommitterade jemväl behandlat frågan om lämpligaste sättet att tillvägabringa verksamma kontroller emot oloflig varuinförsel och tullförsnillning.
Och slutligen förekommer i samma betänkande den beräkning öfver sannolika resultaten för statskassan utaf kommitterades förslag, hvilken i Eders Maj:ts Nådiga Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof blifvit omförmäld.
Enligt Eders Maj:ts Nådiga föreskrift, har kommitterades förslag lill tulltaxa, jemte betänkandet och tillhörande bilagor, blifvit af trycket utgifvet.
Den offent - 6 Kongl. Maj:ls Nåd.
Prop. JYs SI. liga granskning, förslaget således varit underkastadt, har föranledt följande underdåniga framställningar, nemligen af: l:o Stockholms Fabriks-förenings fullmäktige, som anhållit, att Kongl. Majit täcktes tillsvidare eller intilldess erfarenheten kunde bekräfta angelägenheten och nyttan af ytterligare nedsättning i nu gällande införselstull, låta densamma få förblifva oförändrad. 2:o Bomullsspinneri- och bomullsfabriks-idkare i Götheborg och dess grannskap, hvilka i underdånighet anhållit, att Kongl. Majit täcktes afböja införandet af en nedsättning uti införselstullen för bomullsväfnader, hvaraf förorsakades rubbning i dessa industrigrenar, hvilka ännu behöfde lång tid, för att om möjligt kunna motstå påtryckningen af andra länders öfverlägsenhet i mängden af bomullsväfveri-alster. 3:o Norrköpings fabriksförening, som i underdånighet begärt, att Kongl. Maj :t måtte föreslå Rikets Ständer en tullsats å ylleväfnader, tillräcklig att betrygga yllefabriksnäringens bestånd och utveckling i fäderneslandet; 4:o
Atskillige fabriks- och husslö täcktes Kongl. Majit, jemte den Nådiga pröfning, som tulltaxeförslaget komme att undergå, nådigst anbefalla en noggrann undersökning af väfverinäringens närmare förhållande och värna slöjdidkaren från täta och häftiga omvexlingar; ä:o Sockerbruksidkare i Stockholm och Götheborg, hvilka ansett en tullsats af lä öre vara den lägsta, som innebure ett lämpligt skydd för raffinad-socker, och förklarat sig hysa det hopp, att Kongl. Majit, efter att hafva låtit utreda de af sökänderna uppgifna förhållanden och sedan dessa blifvit befunna riktiga, icke skulle tillåta någon nedsättning i omförmälda belopp, med mindre tullsatsen å råvaran sänktes, så att, om tullen å rått socker bestämdes till 7 öre, tullen å raflineradt blefve 13,73 öre, och efter 6 öre råsockertull, 12,SO öre; hvarförutan sökanderna begärt, dels att Havanna-terres-socker icke måtte, på sätt kommitterade föreslagit, hänföras lill rått, utan till raffineradt socker, och dels att tulire— stitutionen för det socker, som från Sverige utföres, måtte fastställas: till 10 öre, i händelse tullafgifteu å rått socker bestämdes tili 8 öre; till 8,73 öre, om råsocker-tullen blefve 7 öre; och till 7,30 öre, om algiften å rått socker nedsattes till 6 öre. 6:o Sidenfabriks-idkarne i Stockholm, med underdånig anhållan att få orubbadt åtnjuta det skydd, som nuvarande tullbestämmelse å sidentillverkningar kunde lemna; 7:o Klädesfabriks-idkarne i Nyköping, hvilka instämt uti den af Norrköpings fabriksförening ingifna underdåniga framställning; 8:o Bomullsfabriks-idkarne i Norrköping, hvilka, i anledning af kommitterades förslag till tullsatser å ofärgade, färgade samt tryckta och pressade bomullsväfnader, framställt åtskilliga allmänna anmärkningar och, under förmenande att den föreslagna tullnedsättningen icke vore af något verkligt behof påkallad, tillika för - Kongl. Majus Nåd.
Prop. M SI. 7 miilt, att borttagandet af tolags- samt handels- och sjöfarts-afgifterna, såsom kommitterade föreslagit, redan ingåfve de inhemska bomullsvafverierna de största och mest rättmätiga farhågor; samt 9:o Strumpfabri/csid/caren i Norrköping, G. Wiechel, som, med åberopande af åtskilliga främmande länders tullsatser, anmält betänkligheter emot den för vissa strumpstolsväfnader till 32 sk. b:ko föreslagna införselstull.
Olver kommitterades förslag till tulltaxa och nyssornförmälda deraf föranledda underdåniga framställningar, hafva Kommers-kollegium och General-tullstyrelsen under den 4 sistlidne September samt den 6 och 18 derpåföljande November infordrade underdåniga utlåtanden afgifvit, hvarefter Kommers-kollegium ensamt öfver den del af förslaget, som afsåg upphörandet af de särskilta afgifterna till handels- och sjöfartsfonden samt till städerna, sedan vederbörande deröfver blifvit hörde, med särskildt underdånigt utlåtande inkommit.
Sedermera hafva ytterligare påminnelser emot kommitterades förslag blifvit i underdåniga skrifvelser framställda, nemligen: af Kinds, Redevägs, Marks och Bollebygds häraders riksdagsfullmäktige, äfvensom af åtskilliga fabriks- och husslöjdsidkare i Elfsborgs Län, i afseende å föreslagne tullsatserna för vissa slag bomullsväfnader; af Garfveri-idkarne i Stockholm, i fråga om tullbestämmelserna å hudar och skinn; af Fullmäktige för Stockholms handtverksförening, angående tullsatserna å åtskilliga handtverksvaror m. fl.; samt af Bromö, Gyllenforss, Eda och Ytterstforss glasbruksegare, i fråga om tullafgifterna å glasvaror; äfvensom Fabriks-föreningen i Norrköping afgifvit underdåniga påminnelser vid Kommers-kollegii och General-tullstyrelsens utlåtande, angående tullafgiften för ylleväfnader, samt Tobaksfabrilcs-idkarne i Stockholm framställt erinringar emot nyssbemälde embetsverks från kommitterades förslag afvikande yttrande, angående tullsatserna å tobaksblad och cigarrer; hvarjemte slutligen åtskilliga Sämskmakare i Stockholm anhållit, att förbud måtte stadgas mot utförsel af rehnshudar, och att införselstullen å denna vara måtte nedsättas.
I fråga om anledningen till kommitterades afgifna tulltaxeförslag och de vid utarbetandet deraf följda grundsatser, samt de väsendtliga förändringar, som af kommitterade blifvit ifrågaställde, rörande sådane artiklar, hvilka i större eller mindre mån utgjorde föremål för inhemsk bruks-, fabriks- och handtverks- eller husslöjds-industri, hafva Kommers-kollegium och General-tullstyrelsen, på anförda skäl, väl ansett någon giltig anledning till genomgripande förändringar i Sveriges tullagstiftning icke kunna hemtas från Norrska tulltaxans bestämmelser; men i öfrigt förklarat sig dela de åsigter, hvilka lågo till grund för kommitterades förslag.
Vid den ut - 8 Kongl. Maj:ls Nåd.
Prop. JYs 51. veckling — säga Kommers-kollegium och General-tullstyrelsen vidare — som inhemska industrien numera vunnit, och med lästadt afseende å de lättnader vid täflan med den utländska, som genom nedsättningar i afgifterna å de flesta råoch beredningsämnen erhållits och än vidare blifvit ifrågaställde, borde någon betänklighet icke möta, alt, oaktadt visserligen icke någon längre tid förflutit sedan, genom borttagandet af åtskilliga införselsförbud och tullafgifters nedsättning, en väsendtlig rubbning blifvit gjord i förut följda skydds-system, nu genom förnyade nedsättningar i skyddslullarne taga ett ytterligare steg till uudanrödjande af de genom detta system lagda hinder för ett friare varubyte med andra nationer och lill minskning af den lockelse till en på oloflig väg verkställd varuinförsel, som af öfverdrifna tullafgifter framkallades.
Så vidt Kommers-kollegium och General-tullstyrelsen egde sig bekant, hade den erfarenhet, som så väl härstädes, i hvad förut blifvit i detta hänseende vidgjordt, som i andra länder vunnits, ådagalagt, att denna bana vore den ur hvarje allmännare synpunkt rätta och att ett varsamt beträdande deraf, afven i afseende på sjelfva industriens utveckling och ändamålsenliga bedrifvande, visat sig medföra de mest tillfredsställande resullater.
Någon bestämdare erfarenhet rörande den verkan nu gällande tJulltaxa i sistberörde hänseende utöfvat, hade likväl icke kunnat inhemtas under den korta lid samma taxa varit i sin helhet tillämpad.
I allt fall, äfven under förutsättning, att de tullsatser, som af kommitterade blifvit föreslagne, voro de, som i och för sig sjelfva kunde anses vara de närmast riktiga och äfven för de deraf beroende näringar innebure ett afpassadt tillräckligt skydd, syntes nödig försigtighet samt ett billigt afseende på de farhågor, som för en alltför brådstörtad rubbning i det bestående kunde af vederbörande näringsidkare hysas, bjuda, att ej nu på en gång och så kort tid efteråt taga ett ytterligare så betydligt steg i samma riktning, som det kommitterade ifrågaställa helst ändamålet ansågs kunna med lika fördel, men större säkerhet, genom fortsatta öfvergångsbestämmelser uppnås.
Kommers-kollegium och Generaltullstyrelsen funno sig derföre höra hemställa, huruvida icke för vissa uppgifna taxerubriker, hvilka jag utbeder mig att i det följande få närmare omförmäla, de ifrågaställde tullnedsättningarne för närvarande kunde till anförda belopp inskränkas, hvarigenom något till åstadkommande af en ändamålsenligare och säkrare tullbehandling särskildt afsedt syfte icke förfelades.
Varande jemväl i öfrigt vid åtskilliga delar af kommitterades förslag anmärkningar af Kommers-kollegium och General-tullstyrelsen framställda.
Vid de föregående tillfällen, då jag haft anledning att i hithörande frågor uttala min mening, har jag icke dragit i betänkande att oförbehållsamt och i hela sin vidd bekänna mig lill den grundsats i tullagstiftningen, som innefattas i kommitterades här förut omförmälda yttrande.
Det hos oss redan öfvergifna prohibitiv-systemet, likasom det förmedlande skyddssystem, som trädt i det förras ställe, utgöra begge afvikelser från tullagstiftningens ursprungliga — jag vågar säga enda Kongl. Maj:(t Nåd.
Prop. M SI. 9 riktiga — ändamål, en skattereglering.