Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Af sådan anledning skall jemväl, enär till vinnande af säkerhet och reda för Statens inkomster, bevillning mäste erläggas af hemman, verk och lägenheter, som Pikets Akademier tillhöra, i den mån eket behörigen styrkes, att inkomsten deraf antingen är anslagen till lön för vederbörande Embetsoch Tjenstemän, och således enligt 1 §. i a.
Art. af denna Stadga, redan beskattad, eller på annat sätt, Akademien verkligen frångår, en sådan bevillning för dem afkorrlas.
De af allmogen, som ej äga eller bruka mer, än hemman och derunder, Torpare, Gerningsmän, Inhyses - hjon, Bruksoch Fabriks-arbetare å landet, samt Arbetskarlar, 3 3 3 Den 2 Juli. lar, Fiskare, och. sådana torftiga personer i Städerna, som ej äro "Borgare, skola, när de hafva fyra barn af ett eller flera giften , det yngsta under atta, det äldsta icke öfver femton år, i den ålagde bevillning njuta ett afdrag af 10 sk., som svarar mot den lindring
I lön- och betalnings-afgift, samt slottshjelp, dem förut varit tillerkänd, hvarjemte de, liksom fördom, för Mantals-penningar frikallas.
Torpare och Inhyseshjon, som vid skattskrifningen med bevis styrka, att de låtit vaccinera fyra barn, skola dessutom i fyra års tid ärligen åtnjuta 10 sk. afdrag å Bevillningen.
Allmogen i Härjeådalen, och den del deraf inom stora Kopparbergs
Fän, som utgöra en Krono-renta under ännu bibehållen titel af Grufvehjelp och Mantals-kol, samt Österoch Vesterdals-fögderi i samma Fän, varde från Bevillning efter i och 2 Art. till hälften frikallade; hvarjemte .de sorn utgöra Grufvehjelp till Föfås Silfververk, samt den så kallade Kungsgårds-hjelpen, så länge dessa onera fortfara, för en fjerdedel förskonas. § 4- Örn Redogörelsen. i Mom.
De Instructioner och Förordnanden , rörande Räkenskaperna öfver Kongl. Maj:ts och Kronans till Stats-verket anslagne rentor samt Uppbörden och Redovisningen, som redan utfärdade finnas, eller framdeles kunna utfärdas, skola Den 2 Juli, 33 3 skola jemväl 1 allt, som angar Bevillnlngen, län* lia Uppbördsman och de flera vederbörande till ofelbar efterlefnad.
Dock må hädanefter, i Landsböcker och Bäkningar , .Bevillningen och öfriga Biksgälds-Contoiret tillslagne fonder icke sam-: manblandas fried Stats-Gontoirets och andra Verks medel, utan skall öfver Biksgälds-Contoirets fonder särskild Landsbok slutas, hvilken, med dess tillhörande verificationer, i Kammar-Rätten granskas.
På det hvarken UppbÖrdsmännen må ådraga sig balance, eller den skattskyldige åsamka sig flera års rester, skall det åligga Kammar-Collegiurn, hvilket jemlikt instruetion och författningar inseendet öfver Uppbördsverket i hela dess vidd är uppdraget, att enär af de årligen inkommande berättelser intages, eller af Fullmägtige i Biksgälds»Contoiret anrnäles, att restantierna på något ställe, utan uppgifven särdeles gilltig orsak, stigit till mer än vanlig höjd, genast låta, genom Konungens Befallningshafvande i orten, eller annan vederbörligen förordnad person , behöriga Best-ransakningar anställas, samt derest vårdslöshet, fel eller försummelse hos någon Uppbördsman förmärkas, utan allt uppehåll låta den felaktige tilltala och till lagligt ansvar befordra.
Äfvensom Collegiurn. åligger Vidtaga sådana anstalter, att de befundne restantierna, med möjligaste skyndsamhet, indrifvas. 334 Den a Juli Om skydd för Taxeringsman Ledamöter af Berednings- Taxerings- och Pröfnings-Committée, hvilken sistnämnde äfven ina sammanträda inom. slutna dörrar, njute i och för deras befattning samma säkerhet och hägn, som i Regeringsformen och Riksdags-Ordningen är åt Riksdagsmän försäkrad.
Stockholm den i Julii 1S15.
Ledamöters vägnar vägnar C ari Stellan Mörner.
På Vällofl. Borgare - Ståndets ledamöters vägnar Nils Limnelius.
BondeStåndets Ledamöter* vägnar Joli, Magn. Wessing, ■ Henr.
Foi> i Den 2 Juli. 335 Utdrag af Frot o collet, hållet 'i Riksens Höglofl.
Ständers Bevillningsutskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 16 Junii igi5.
S. D. Vid 2 Alt. 1 §. 1 Mom. anförde Riks» dagsrnannen Rongberg i anseende på EccleciaStiqve Statens Bevillning följande: att då af denna Stat Biskoparne och Kyrkoherdarne framför alla andra Einbets- och Tjenstemän äro väl drygt lönte, så trodde Riksdagsmannen, att de* ras Bevillning icke enligt Beredningens-förslag borde nedsättas till lika belopp med öfriga Tjenstemanna-Corpsens, utan bibehålies efter 1812 års Eevillnings-Förordning.
Vid 2 Art. 2 §• 1 Mom. erinrade Herr Borgmästaren Hambreus, att han fann Bered*, ningen hafva varit mindre billig: 1:0 deruti, alt Handlande, Fabriqueurer, Handtverkare och Borgare blifvit ålagde en procents högre afgift för deras rörelse och näring än Jordbrukarne, och 2.'o att de förstnämdas förluster, sorn alltid framför alla andras äro betydliga, icke fä afdra* gas, utan endast komma i betraktande; hvarföre Herr Borgmästaren påstod, att nämde Stads-innevånare böra icke allenast njuta en lika lindring i Bevillningen som egendoms ägarne, u. tan äfven att de i afseende på sina förluster böra bibehållas vid den förmon 1812 års Bevill* nings-Förordning dem förunnar.
Vid 2 Art. 3 §• 5 Mom.förblefHr Öfverste Drufva vid hvad han i afseende på sistnämda Mom. iBe* red* 1 336 Den 2 Juli. redningen den 33 sistlidne Maji yttrat: att Regements. -Officerares Stabs-Boställen borde från Ro* terings-afgift befrias, heldst Riksens Ständer öfverlemnat till Kongl. Maj:ts ornpröfvande huru vida de skulle Roteras eller ej.
Vid 2 Art. 3 §. 6 Mom. yttrade Herr Stallmästaren von Törne, i afseende på den för Arrendatorer och dem som bruka arrenderad jord, stadgade och nu antagna Bevillning, följande vara dess särskildta tanke: att då Jordägare utgör full Bevillning för egendöm-s-värdet , synes det icke vara skäl. att Arrendator betalar fö r samina jord särskildt andra gången , och ännu mindre att de, sorn bruka arrenderad jord, skola 3:dje gången derföre utgöra Bevillning , hvarföre Herr Stallmästaren trodde att antingen förenämde Moment helt och hållet bör uteslutas, eller ock att de först till någon afgift böra taxeras.
, som äro åtmindstone brukare af ett arrén-* deradt halft Mantal.
Vid 2 Art. 3 §•
7 Mom. reserverade sig Stallmästaren Törne i fråga om den i Momen O , tet lemnade Förklaring, hvarmed Inspector, Fogde och Rättare vid Randt-egendorrtär förstås, och yttrade i anledning häraf, att han trodde då Egendom , den må till Hemmanet vara större eller mindre, kan ombestyras af en dräng, det då bör vara ägarens rättighet , att honom i dylik'egenskap uppgifva och afgift derföre erlägga, utah afseende på fegendomens storlek; äfvensom.
Rongberg begärde att få till Protocollet antecknadt, det hans öfvertygelse vore att Torpare, som innehafva sådana lägenhe ter j. Den 2 Juli. 337 ter, dem de sjelfve uppodlat och derföre under vissa frihets-är utan något arbete eller penninge-arrrende till ägaren bruka, böra från all Bevillning efter 2 Art. vara befriade.
Ut supra Ex Protocollo Matths Weibull.
Utdrag af Vrotocollethållet i Riksens’ Höglofliga Ständers Bevillnings- Utskott , vid Urtima Riksdagen i Stockhohn den ai Juni 1315.
S. D. Vid s Art. 4 §.
1 Mom. trodde Herr Öfverste Drufva, att de underrättelser Herr Kammereraren Bäck förliden gårdag meddeladt, lillräckeligt upplyst Utskottet om de förmoner Krut-Bruksägarne af sitt tillverkning kunna draga, och då Herr Öfversten däraf inhämtat, att inkomsten för dem icke är af den betydenhet, att de framför andre Bruksägare böra beskattas, så ock med afseende på deras ingångne Contract med.
Kongl. Maj:t och Kronan, kunde Herr Öfversten icke finna, att de till högre Bevillning för hvarje Centner Krut kunna taxeras än sex skilling.
Herr Justitia-Cancelleren Klinteberg yttrade:
Då i detta ätnne så mycket är talat, att något vidare ej kan fordras för dess upplysning, så borde jag ej uppehålla tiden med något vidare tillägg., heldst jag tycker mig finna, deni Utkottet rådande taukan, ej vara öfverensstäm5, te Bandit. 43. 44, man - I 338 Dea g Juli. mande med den jag hyser derom, men dä det är tillfredsställande följa sin öfvertygelse och att yttra den, så nödsakas jag anmärka, att då Krutbruk lika med alla andra Bruk äro underkastade Bevillning efter deras ägande värde och då likväl särskild Bevillning af Krutbruk för tillverkningen kommer att erläggas, så böra väl Besolutioner och Contracter, de sednare slutade på god tro, vara lika gällande i detta fall, som i alla andra, der Utskottet haft det fasta och rättvisa ögnamärke, att dem respectera, och på denna grund, samt då skedde missbruk ej böra utestänga eller försvåra ett lofligt bruk, och utrönt är att Sex skillings Bevillning endast varit beräknad af Krutbruk, vid de derom med Kongl. Majit och Kronan slutade Contracter, då handteringen är ganska vådlig , och då rörelsen, med Krut-tillverkningen är inskränkt endast till handel med Kongl.
Majit och Kronan och för dess behof, eller efter dess anvisning, hvarigenom denna vådliga rörelse blifver mindre förmonlig än alla andra, så kan iag ej annat finna, än att Bevillningen bär bibehållas, vid hvad i Contracterna är utsatt och i Calcul ingått.
Med Herr Justitite-Cancelleren förenade sig Biskoppen Doctor Bjurbäck och Prosten Ekroth. Herr Grefven och Ordföranden anförde, att då han sjelf, som haft tillfälle, genom dess nära granskap med ägaren till Torsbro Krutbruk, inhämta en tillräckelig kännedom om Krutbrukens beskaffenhet och förmoner dervid, funnit hvilka kostnader, som åtgå till deras underhållande och vådan af deras arbeten, och Herr Gref - Den 2 Juli. 339 Grefven dessutom, vid nogaste calculerande, icke kundej anse deras årliga vinst öfvergå alla andra rörelsers och verks afkastningar, så fann Herr Grefven ingen billighet, att Innehafvar ne af berörde Bruk skola vidkännas en drygare beskattning, hvarföre Herr Grefven till alla delar instämde Uti hvad Herr Justitise-Cancel» leren Klinteberg anfört.
tJt supra Ex Protocollo . Matths Weibull.
Utdrag af frotocollet, hållet inför Riksens Högloft.
Ständers BevillningsUtskott, vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 22 Juni 1815* S. B.
Inlemnade och Uppläste Herr Biskoppén Boctor Bjurbäck följande Anförande: s’En slags förnöjelse intog mitt sinne, då ^ uti Högloft.
Utskottet någre dess Väidq Uedaä’möter väckte frågan, om icke för hundar nu ‘'äfven som förr borde erläggas Bevillning.
Jag ''tiilstår detta med risque att utsätta mig för ”åtlöjets förakt.
Min fägnad var icke deröfver, ”att jag deri såg någon betydelig- lindring eller undsättning i afgiften för de öfriga Artiklar, "utän den framkallades af den föreställning att igenom denna Öfverflöds-Artikels beskattning, 'Hagon lindring kunde vinnas för den lidande . menskligheten. % 34» Den s
Juli ”Jag menar icke vall-, jagt-och band-hun« "’dar.
Vall-hundar äro nu merendels komne ”utur bruk, sedan erfarenheten lärt, att dessa 5Jmera läcka till än skrämma vilddjuren ifrån ‘”boskaps-hjordarna.
Jagt-hundar kunna tjena till ”nöje och nytta, band-hundar till väktare vid ”enstaka bonings-platser.
”Men alla andra så kallade knärackor och ”löshundar, som infestera alla gator i våra Stä”der med oljud natt och dag' och icke sällan ”med osäkerhet och våda för lif och lem, synnerligen under de heta Sommar - månaderna.
”Man säger:
Detta är Politiens icke Beskattningens sak:
Jag menar det vara bägges. ’’lcke sällan har jag sett små barn och ”sjuklingar på gatorna utsatte för dessa odjur: ”Ett barn såg jag en gång, vid anfallet af en li”ten knä hund, få hjertsprång och convulsiongr.
”Mången menniska i våra Städer liggei- år ut ”och år in uti värk och vedermöda Sömnen ”besöker honom sällan under hvilans timmar: ”n en om desse olycklige under vissa stunder er”fard någon lisa i sömnen, så händer ej sällan att ”skrål och oläten af dessa djur väcka den åter "hill dess plågor och jemmer.
Och hvarföre ?
J\)o, blott derföre, att andra dess lika skröplige ”och i samma nöd en gång qvidande medchrist9’ne hafva den caprice, den köld i sinnet, att ”föda djur, som göra dem ingen nytta och an”dra oro och svårigheter.
Afven har handt att ”de döende få icke bortgå i frid, utan blifvit ’’oioade af dejta emot begreppet om ett höfsadt och Den 2 Juli. ”och så kalladt humaniseradt Samhälle högst con’ trasterande oljud och ofridsamhet. '■''.Flera af dessa hundar njuta kräSeligare ”och rikare underhåll och Ömmare ^omvårdnad af ”sina ägare än den öfriga betjeningen, och än ”mera än arbetaren.
”Hvarföre jag vördsammast tillstyrker det ”uti Bevillnings-Projectet vall-, jagt-och band”hundar utföras till lika afgift som hittils med ”8 sk., men alla öfriga hundar, hvarje stycke ”till mindst 3 ä 4 B:dr.
Och skulle detta yttrande, på begäran, till Högloft.
Ständerna åtfölja Utskottets Betänkande angående Allmänna Bevillningen..
Ut supra Ex Protocollo P. Reinholdson.
Utdrag af frotocollet, hållet i Riksens Högloft.
Stånders Bevillnings - Utskott, vid Urtima Riksdagen Stockholm den 21 Juni 1815, S.
D Vid 3 Art. förkla rade Herr Stall mästa» ren von Törne, att lian icke i discussion om denna Artikel deltagit,t emedan han varit af annan mening än Höglofl. Utskottet, rörande sjelfva Artikeln, hvilken efter Herr StaLlmästarens tanka icke bordt existera," af skäl, som redan både munteligen och skrtfteligen blifvit anförde, men instämde för öfrigt deruti, att både Bränvins-Consumtions-afgifteri, Tull-ersättningen och flera 343 Den 5 Juli, flera andra öfverilödiga benämningar, helt och hållet borde utgå , och kunde skadestånd för den brist, som derigenom förorsakades, lämpeligt erhållas derigenom, att afgiften efter 2 Art. öktes så mycket, att den erforderliga summan erhölls, utan att särskildta Artiklar derföre behof» de inrättas.
Ert Protocollo l , Matths Weibull, Utdrag af Protocollet, hållet uti Riksens Håglöf.
Ständers Bevillningsutskott vid Uttima Riksdagen i Stockholm den 26 Juni 1815- S. !>•
1 anledning af de vid sista sammanträ de gjorda reservationer uppläste Riksdagsmannen Rangberg följande anförande till Protocollet. ’’Med anledning af min sistlidne Pleni-dag gjorda reservation emot Utskottets beslut rörån* de Tull-ersättningen, och att den hädanefter skall ingå i Allmänna Bevillningen, får jag föl* jande ödmjukeligen anföra.
Såsom fyllnad i den häraf uppkommande bristen i Stats-medlen, har Utskottet antagit : 1:0
En förökad afgift af 1 sk. på hvarje R:dr sorn utgår efter 3 Art. 3:0 Beräknat 6 sk. afgift efter 3 Art. för Publique verk, hvilke likväl enligt förut fattadt beslut, varit fria från denna .afgift. 1 3:0 Upptagit Hundar, 4:0 Ef* Den 2 Juli. 34 5 4:0 Efter Herr Hof-Predikanten Thyselii project och till fyllnad, hvad vidare kommer att brista, ålagt hvar och en som efter 2 Art. hetalar från 2 Rtdr till 8
K:dr 8 sk. samt derutöfver 36 sk Från Utskottets första sammanträde har dess gemensamma syftemål varit, att undvika vidlyftighet och inskränka antalet af de hittills varande särskildta Benämningar för Bevillningen, utan att medföra gagn eller ökade inkomster för Staten, endast beredt oredor och vidlyftigt arbete för Embetsman-
Detta syftemål har troget blifvit följdt, ända till sista Pleni-dag, då 3 nya titlar antogos och deribland en, som innefattar progressiv-afgift.
Jag har alltid varit af den tankan , att den * som lyckan tillskyndat en mera hopad förmögenhet borde ock i förhållande dertill bidraga till Slaten, och att progressiva afgiften med tillåtelse för den som ägde skuld, att den afdraga, sedermera för den verkliga förmögna vara bibehållen, och genom dessas bidrag den fattigare Classen af Medborgare lindrade.
De nedsättningar Utskottet i vissa fall tillåtit, och genom förkastandet; af 3 Art. i 1812 års Bevillnings-Stadga, har den så högt omtalta jemna fördelningen af Stats-utskylderna i mon af hvar och ens verkliga förmögenhet helt och hållet försvunnit , och bördorna blifvit öfverflyttade från verkliga rikedomen på den fattiga och mindre bemedlade Medborgaren.
Denna, hvaribland Pikets Allmoge utgör största antalet, har således emot öfriga invånare, och 344 Dm 2 Juli. och i synnerhet Embetsman blifvit ansenligt betungar!.
Den befrielse
Allmogen erhållit fran hittills uttagne Bränvins-Gonsumtions-afgiften låter val något på papperet, men saknar en mera verklighet, sedan Uandttulls-ersättningen skall utgå på sätt förra dagen beslutades.
Efter 1812 års Författning utgjordes .Landttullen afStäderna med i- eller 60,000 B:dr' af Xandet med de öfriga ■§■ 40,000 B:dr.
Nu deremot inträffar ett motsatt förhållande , så att den större afgiften öfverflyttas på Landtmannen, och Städerna, som egentligen borde vidkännas Tullersättningen, njuta deremot lindring.
Utom befrielsen från Bränvins-Gonsumtionen har Allmogen genom den af Utskottet antagne Bevillnings-Förordning på intet ställe blifvit särskildt hågkommen med lindring i dess afgifter , ehuru den ägt den rättmätigaste fordran till betydlig nedsättning af de skäl, att den 181?
' fått på en. gång en tillökning eller öfver 100 p:Ct emot hvad den betalte efter 1810 års Förordning.
Hvarje opartisk må derföre döma huruvida jag eller Ledamöteme af mitt Stånd kunna billiga Höglofl.
Utskottets förfarande eller lemna samtycke till ett beslut, som så synbarligen strider emot Allmogens rätt, mot billighet och mot ett opartiskt bemötande.
Dessa så väsentliga grunder för hvarje beslut har Bonde-Ståndet aldrig frånvikit, de hafva medgifvit befrielse och lindring der den behöfts, men aldrig kan lemna bifall till sådana delar, sorn åsyfta den ena eller andra Medborgarens - Deri 2 Juli. 34 5 „ gårås beskattning utöfver dess förmåga, endast för att befordra lindring för andra.
Jag bestrider ingalunda Utskottets gemensamma önskan af Uandttullens försvinnande, jag till och med yrkar detta, för att så troget sorn möjligt kunna följa den antagna förändrings-principen, och till erinrande häraf vågar jag lika med hvad jag förra Pleni-dagen föreslog, att afgiften efter 3 Art. höjes till 8 sk. på R:dr, att hundar beskattas och att vinst-medel för Publique Verk erlägga afgift efter 3 Art.; antages detta project är jäg färdig lemna bifall för Tullersättningens förkastande sådan den nu utgår, men i annat fall bestrides den.
Jag anhåller att dessa mina tankar må till Ständerna åtfölja Utskottets Betänkande.” Saint Riksdagsmannen Nils Håkansson ett Sa lydande: ‘’Då Högloft.
Bevillnings - Utskottet sista Plenidag genom votering afgjorde frågan om Tull-ersättningen, var jag tillika med öfriga mina Medbroder inom vårt Ständ af den tankan, att denna skatt så väl som all annan Bevillning borde erläggas af hvar och en i mån af dess egendom och rörelse, efter hvad lian enligt 2 Art. blir uppskattad till, och således den mindst ägande medelklassen och den rikare, alla draga lika tunga.
Att ingen som har under 1000 R:dr egendom skall erlägga något till denna afgift, tror jag vara så mycket mera olämpligt , som jag är säker om att i Riket gifves mer än hälften af dem 34&
JJen 3 Juli. dem erlägga skatt efter 2 Art., hvilka derigenom blifva fria.
De åter som efter samma Art. hafva 2 R:dr skatt skola likaså väl betala 8 sk.'Tull-afgift, sorn de som hafva 8 R:dr, och de sorn hafva några skillingar öfver 8 R:dr eller 420 R:dr egendom,, skola betala härtill 36 sk. , och mera skall icke hellerMillionairen betala, ehuru denna sednare kan på en gång till Staden insända q å 300 lass emot det att den förra kommer med högst ett och två lass, är icke detta sednare blott för att lindra den rike.
I början af mitt anträde i detta Hoglofl.
Utskott hörde jag mycket talas om att 3 Artikeln i 1812 års Bevillnings-Förordning var i anseende till Progressiven olämplig och medförde mycket besvär derigenom, att mången skattskyldig kunde hafva sina egendomar i flera
Län, och då för att sammandraga Taxeringsrsumrnorxia många skrifvexlingar föreföllo.
Den tiden gjordes det i stort, nu åter skall det göras i smått.
En har ett å två tusende B:drs egendomar, men desse äro belägne i 2 å 3 Län , dock likväl på hvarje ställe ej så stora, att de uppgå till tusende R:dr , måste man icke då äfven hafva skrifvexlingar att sammandraga hela dennes Taxerings-summa, för att erhålla 8 sk. i Tull-afgift, och lika förhållande blir det för att utfå de stadgade 36 sk.
Efter det nu vidtagne beslutet blir det medelklassen af Rikjets inbyggare som skola draga största tungan i Tull-afgiften; huruvida detta är rättvist lemnar jag hvar och en Patriotisk granskare - V Den 2 Juli. 347 skare att bedömma; Jag kan aldrig komma från den tankan, att den som äger en större förmögenhet borde vara skyldig att i ali Bevillning (Personela afgifter undantagne) i Progressivt förhållande bidraga; ty denna kommer lättare åt att betala en R:dr än ofta den fattige en skilling; ager detta grund så tror jag mig ännu mera hafva rättighet påstå, att den rika likaså väl bör betala sitt öre för hvarje R:dr han äger som den hvilken är i medelklassen; om så skedt skulle jag ingen ting haft att påminna.
Jag anhåller allerödmjukast att dessa mina enfaldiga tankar jemte hvad jag förut i Höglofl.
Beredning haft äran skriftligen andraga , må med den uppgjorde Bevillnings-Förordriingen till Riksens Höglofl.
Ständer vara följaktige.
” Med Nils Håkansson förenade sig de öfrige Bonde-Ståndets Ledamöter ; och skulle på deras begäran så väl Uongbergs, som Nils Håkanssons förberörde särskildta Utlåtanden Utskottets framdeles afgående Betänkande åtfölja.
Ex Protocollo J\latths Weibull.
Utdrag af frotocollet, hållet inför Rikets Höglofl.
Ständers Bevillningsutskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den i Juli 1815. S. D. I anledning af förut gjorda reservationer, inlemnade Herr ICongl.
Hof-Predikanten.
Thyselius 31* Den 2 Juli.
Thyselius följande anförande till Protocollet , 1 frågan om Bränvins-Consumtions-afgiften.
5,Gerna lemnar jag all anmärkning vid sjelf* va Propositionen i della ämne, ehuru jag ej kan anse den fullt Constitutions- enlig, dä efter min tanka, det bruk, som är i RiksSiånden öfligt, ali Contra-Proposition föreslås af dem, som äro af olika tanka med den mera allmänt yttrade, är det rätta , och får jag hemställa till Höglofliga 1 tskottets upplysta pröfning, hurudant förhällandet skulle blifvit, oin arne Ständ stannat emot två i denna fråga, antingen Consumtions-afgif* ten skulle försvinna, eller en ytterligare öfverläggning derom äga rum; i stället för de 2.'ne alternativt väckta frågor, om Tull-ersättningen, eller Bränvins (åonsumtions-afgiften borde i Allmänna Bevillningen ingå.
Men hvad jag aldrigkan bifalla, är, att Bränvins - Consumtionsafgiften, som är en personel, skall förvandlas till en reel, tunga.
Jag bör icke förtiga, att har icke är fråga om en, utan om fem skillingar å.hvarje Riksdalers Bevillning efter 2 Art., ty alla dessa fern skillingar kunna försvinna, om Bran vins-Consumtions-afgiften på hittills vanligt satt utgår.
Gerna vill jag likväl bereda lindring för Torpare, Inhyses och-Backstugu-bjon , samt i allmänhet tjenande Classen, och dem, som efter 2 Art. icke hafva två R:drs Bevillning, och i sådant ändamål tillstyrka en högre Classification i Bevillningen för de personer, som erlägga den till ett högre belopp; men, att Bevillningen, som förut redan nog hardt trycker Akerbruket, skall pä detta satt; för vissa Medborgare - Den 2 Juli. 349 gare-Classer ,. få den drygaste tillökning, pä det andra utan behof skola derifrån fritagas,- finnér jag alldeles oskäligt.
12 skjllingars afgift är för en Hemmansbrukare icke tryckande, men trehundrade tolf skillingar äro det i högsta grad för en gäldbunden Possessionat; Progressiva afgiften skonade vid ett lägre Bevillnings belopp, men denna trycker utan all skonsamhet, utan att ändå lemna den tröst, att det är för den torftiges lindring inan skattar.
Om således den .Ledamot a£ Vällofl. Borgare Ståndet1, som väckt, och med så mycken nit, den jag för min del icke gillar, genomdrifvitBränvins-Consumtions-afgiftens flyttning från personer till Egendom , för sin Landsort, der den personliga Bevillningen, må hända , har en större proportion till Egendoms-Bevillningen , än annorstädes, menat väl, har likväl den lindring, som af densamma vunnits , måst af hela det öfriga Riket dyrt köpas, och denna sanning kan af inga, på blotta suppositioner grundade uträkningar vederläggas.
Jag får således på det kraftigaste reservera mig emot B ränvins-Consumtions-afgiftens flyttning från personer till egendom, under medgifvande likväl, att för de torftigare Folk Glassér den må alldeles försvinna, genom, en tillökning från de öfriga, väl ej af tio, men två procent å Bevillnings be* loppet efter 2 Art. samt 24 skillingars personlig afgift af alla dem, hvilkas så beskaffade Bevillning öfverstiger femton R:dr.