Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
(U. A.) 1 anledning af vid sisth Riksdag gjord framställning om nödvändigheten alt stadga vissa grunder för att, vid framtida regleringen af Hof-StatsPensioner, tjena lill efterrättelse, hafva Rikets då församlade Ständer, som icke voro i tillfälle alt känna de serskilda förhållanden, som vid denna frågas behandling möjligen borde komma i öfvervägande och då liden i öfrigt icke medgaf, att derom från vederbörande infordra fullständiga uppgifter, medelst underdånig skrifvelse den 5 Mars i83o, anhållit, att, på det någon ledning må finnas för Rikets Ständer i de fall, då beviljandet af Pension för Kongl. Personers Hof-Stats-Personal kan ifrågakomma, ett förslag, som upptager de till Kongl. Hofven hörande Embets- och Tjenstemäns samt Hof-Fruntimmers och Betjenings serskilda befattningar, jemte de Pensions belopp, som anses lämplige, mätte varda upprättadt och till Rikets Ständers granskning vid nästföljande Riksmöte ©fverlemnadt.
Med anledning häraf har Kongl. Maj:t i Nåder anbefallt Dess RiksMarskalks-Embete, att ett sådant förslag upprätta och dermed, jemte utlåtande i ämnet, till Kongl. Majit i underdånighet inkomma; och sedan Riks-Marskalks-Embetet sådant fullgjort, har Kongl. Majit under den 12 24 Stats-Utskottets Utlåtande N:o *72. nasti.
April till Stals-Utskoltet öfverlemnat handlingarne i denna fråga för den åtgärd, hvartill samma handlingar kunde finnas föranleda.
Med deraf tagen kännedom har Utskottet inhemtat, att redan ifrån äldre tider, äfvensom efter Högstsalig Konung Gustaf lil och flere Kongl. Personer, Embets- och Tjenstemän och Hof-Fruntimmer samt Betjening, hvilkas tjenstgöring upphört, fått åtnjuta deras löner å Rikets Stat; och att, efter Högstsalig Hans Maj:t Konung Carl XIII:s frånfälle år 1818, Kongl. Maj:t till då varande Rikets Ständer aflåtit Nådigt förslag till Indragningsstat för Kongl. Maj:ts
Hof och de deruti uppförde personers öfverfly ttning på Riks-Staten, hvarvid Rikets Ständer i betraktande togo de allmänna grunder, som af Rikets Ständer vid 1809 oc^ arens Statsreglerin gar, likmätigt deras skrifvelse den 16 October sistnämnde år, blifvit lagde för löners och pensioners åtnjutande på Allmänna Indragnings-Staten, samt sedermera följde, äfven då Högstsalig Hennes Maj:t Enke-Drottningens Sophia Magdalenas Hof-stat indrogs och uppfördes på nyssberörde allmänna Stat; och då Kongl.
Majit var betänkt på en sådan förändring med Kongl. Hof-Staten, hvarigenom de till indragning uppförde personer skulle komma att sakna aflöning vid Kongl. Hofvet, samt Kongl. Majit derföre i Nåder äskade, att de på Rikets Indragnings-Stat öfvertogos, hvarigenom de således skulle, såsom tjenstfrie, förbyta deras egenskap ifrån löntagare å Kongl. Hof-Staten till Pensionairer vid Stats-Verket, ansågo Rikets Ständer dem i detta senare afseende underkastade tillämpningen af de i allmänhet gifne stadganden om löners eller pensioners åtnjutande på Allmänna Indragnings-Staten.
I följd deraf och sedan de vid denna reglering förekommande serskilde omständigheter blifvit tagne i öfvervägande, fastställde Rikets Ständer för densamma följande hufvudgrunder:
De personer, som funnos ifrågaställde till indragning, borde, i och för deras olika egenskap eller vilkor m. m. olika betraktas; och beträffande Embets- och Tjenstemän samt Hof-Fruntimret, hvilka, såsom Rikets Ständer i deras underdåniga skrifvelse yttrade, ingått i tjenst vid Kongl. Hofvet med hopp att deruti framgent bibehållas, samt alltså icke kunde blottställas att sakna den utkomst de på detta ställe väntat och derföre icke i Rikets tjenst eller annorlunda sig beredt, ansågo Rikets Ständer dem berättigade att undfå pension, svarande emot deras å Hof-Staten innehafde löner i penningar men utan beräkning af andre förmoner såsom bo - Stats-Utskottets Utlåtande N:o vjz. 25 boningsrum, ved, ljus, utfodring för hästar eller equipage, kostpenningar m. m., samt med undantag och vilkor: 1:0 alt den Embels- eller Tjensteman härifrån borde uteslutas, som egde eller erhöll pension på Rikets Ordinarie- eller Indragnings-Stat, eller vid något af de Kongl, eller Fursteliga Hofven biefve bibehållen eller antagen, och dervid komrne att uppbära eller undfå lika eller högre lön, men att om lönen, sorn sålunda innehades eller erhöllcs, icke uppgick till det belopp, hvartill pensionen på Indragnings-Slaten skulle bestiga, finge öfverskoltet åtnjutas på sistnämnde Stat; och 2:0 att af IIof-Fruntimret de, som förut åtnjölo motsvarande eller högre pensioner å de på Rikets Indragnings-Stat öfver flyttade förre Kongl, eller Furstelige Hof-Slalei ne, eller b i be b ö 11 os eller1 sedermera anlogos vid de Kongl, eller Furstelige Hofven, icke finge åtnjuta ifrågavarande pension lill större del, än densamma kunde öfverstiga hvad de förut innehade eller derefter erhöllo i lön eller pension.
Vidare, angående Betjeningen i allmänhet, funno Rikets Ständer det ålder och tjenstetid för dem borrie utgöra grunden till det understöd eller den pension, som dem skulle beslås; och fastställde Rikets Ständer, i likstämmighet med hvad uti dylika fall blifvit stadgadt, och med Pensions-Förfallningarne i allmänhet instämmer: 1:0 att den, som tjent 20 år, skulle, utan afseende på lefnadsåren, uppföras lill åtnjutande af fulla lönen, att uppbäras såsom pension, så framt han ej å Kronans eller publikt
Verks eller å någondera af de Kongl, eller Furstelige Hofvens Stater innehade eller undfinge lön, i hvilket fall han, lika med hvad rörande Embels- och Tjenstemän ofvan var stadgadt, skulle uteslutas ifrån, eller frånträda ifrågavarande pension lill större eller mindre del; 2:0 att den, som uppnått en ålder af 55 år, oansedt han blott i5år varit uti Hofljensten, skulle få tillgodonjuta enahanda förmon, som uti nästföregående punkt är upptagen; 3:o alt af denna Betjening alla, som tjent i5 år, och icke uppnått nyssnämnde ålder, undfinge i pension blott hälften af deras innehafde lön; men Bihang till R.
Fröt. 1S34• 4-de Sami. 1 Afd. aldra Bandet. 4--de Häftet. 4 26 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 172. 4:0 den lägre Betjeningen, de, hvilka kunde räknas till tjen stehjon eller handtlangare, samt icke uppnått nämnde ålder, eller varit i5 år i tjenst, och hvilka, efter det deras tjenster vid den Kongl. HofStaten upphörde, kunde taga andre tjenster eller utvägar för sin bergning, ej skulle såsom Pensionärer för lifstiden belasta Slats-verket, utan borde endast få sig tilldelade gratificationer, svarande emot deras innehaide löner ifrån den tid tjensten upphörde lill årets slut, hvarförinnan de hade tillfälle skaffa sig ny tjenst eller annat näringsfång.
Vid Nådig pröfning af hvad Rikets Ständer sålunda i underdånighet framställde, täcktes Kongl. Maj:t de stadgade bufvudgrunderne Nådigst gilla, endast med den förändring, all Ilof-Stats-aflöning, i anseende lill dess beskaffenhet, icke skulle å Pensions-beloppen afräknas, och att de af den lägre betjeningen, som tjent 10 år, erhöllo, utan afseende å ålder, hälften af lönerne såsom pensioner, lika med hvad Kongl. Maj:t, vid regleringen af Högstsalig Hennes Maj:t Enke-Droltningen Sophia Magdalenas Hof-Stat, i Nåder täcktes förklara.
Då de af Kongl. Maj:t och Rikets
Ständer sålunda stadgade grunder för pensionering af Högstsalig Konung Carl XIIIis indragne Hof-Stat stödja sig på äldre förhållanden och stadganden, samt gällande författningar, så vidt de röra Rikets Allmänna Indragnings-Slat, och enär desse grunder hufvudsakligen tjenat till efterrättelse vid Hof-Stats Pensionsregleringarne efter Högstsalig Hennes Maj:t Enke-Di ottningen Hedvig Elisabeth Charlotta och Högtsalig Hennes Kongl. Höghet Prinsessan Sophia Albertinaehuru, genom Rikets Ständers anslag af bestämde summor, förhållandet för desse senare Hof-Stater, i afseende på de dervid förekommande serskilde förhållanden, varit fördelaktigare; så har RiksMarskalks-Embetet ansett sig ega all anledning i underdånighet hemställa, alt samma hufvudgrunder äfven för framtiden må förklaras gällande för de högst sorgliga tillfällen, då någon indragen Hof-Stat kan komma i fråga att till pensioners erhållande å Allmänna Indragnings-Staten öfverflyltas; hvarjemte Riks-Marskalks-Embetet underdånigst bifogat förteckningar å Hans Majit Konungens och Hennes Majit Drottningens samt Deras Kongl.
Höghelers Hof-Stater, sådane Riks-Marskalks-Embetet dem dels låtit upprätta, dels ifrån vederbörande Chefer erhållit, utvisande så väl de belopp, hvar och en derå uppförd för närvarande erhåller, som, efter benämningarne, deras serskilde befattningar, men då, enligt RegeringsFormens 48 Konungens
Hof står under dess enskilda styrelse och Ko - Stats-Ut skottets Utlåtande N:o 172. 27 nungen deruti kan förordna som honom godt synes, samt alla beställningar vid Sitt liof, efter behag, tillsätta och derifrån afsätta, samt på Kongl. Majit äfven heror, aLt när som helst aflönings-beloppen förändra och Embeten, Tjenster och Funclioner tillförordna eller indraga, hvadan de nu öfverlemnade Förteckningarna äfven upptaga en och annan personel löneförhöjning, föranledd af längre tjenstetid, och endast för det närvarande kunna tjena lill efterrättelse, har Riks-Marskalks-Embelet ansett förnyade uppgifter, då fråga om pensioneringar kan förekomma, vara af behofvet påkallade och böra afgifvas; kunnandes dock af ifrågavarande Förteckningar inhemtas jemförelse emellan de lönings-belopp, som åtfölja Hof-Einbeten mot löner på Rikets Stat, och hvaraf visar sig alt Hof-Stalerne i allt fall blifva vida mindre väl lottade vid indragningar, än andre på Riks-Slaten, som ett lika öde träffar, enär Ilof-Slats-personalens betydliga fördelar af boningsrum, utfodring för hästar, eller equipage, kostpenningar och beklädnad m. m. icke få vid deras pensionering beräknas.
Sedan, på sätt ofvan är nämndt, Rikets senast församlade
Ständer i underdånighet anhållit om meddelandet af ett förslag till ledning vid bestämmande af llof-Stats-personalens pensionerande för framtiden, och Kongl. Majit, med anledning häraf, ett sådant förslag till Stals-Utskottet öfverlemnat, anser Utskottet det äfven åligga sig, att yttrande deröfver meddela och underställa frågan Rikets nu församlade Ständers pröfning.
Efter öfvervägande af de grunder, som blifvit följde vid senast verkställde regleringar af pensioner för Hof-Slats-personalen, äfvensom af hvad Riks-Marskalks-Embetet i ämnet yttrat, får Utskottet i hufvudsaklig öf- • verensstämmelse med hvad hittills egt rum, tillstyrka antagandet af följande grunder för hädanefter skeende dylika regleringar:
För Embets- och Tjenstemän> äfvensom Hof-Fruntimret : 1:0
Att desse må anses berättigade undfå pension, svarande mot deras å Hof-Stalen innehafde löner i penningar, men ulan beräkning af andre förmoner såsom boningsrum, ved, ljus, utfodring för hästar eller equipage, kostpenningar m. m.; 2:0 alt den Embets- eller Tjensteman härifrån dock undantages, som erhåller en högre pension på Rikets Stat, eller vid något af de Kongl, eller Fursteliga Hofven varder bibehållen eller anlagen och dervid upp - 28 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 172. bär eller undfår lika eller högre lön; men att, om lönen eller pensionen, som sålunda innehafves eller erhålles, icke uppgår lill det belopp, hvartill pensionen på Indragnings-Staten skulle sig besliga, öfverskottet får åtnjutas å sistnämnde Stat; 3:o att de Hof-Statens Embets- och Tjenstemän, hvilka, efter att hafva undfått pension, sedermera erhålla ny lön eller lönförhöjning på Stat, böra af pensionen frånträda ett motsvarande belopp, men derjemte ega rättighet att, om de embetet eller tjensten sedermera frångå, få pensionen åter tillträda; 4:o att af IIof-F.unlimret de, som förut åtnjuta motsvarande eller högre pensioner å de på Rikets Indragnings-Slat öfverflyttade förre Kongl, eller Furstliga Hof-Stater, eller bibehållas eller sedermera antagas vid de Kongl, eller Furstliga Hofven, icke må åtnjuta ifråga varande pension till .större del, än den samma kan öfverstiga hvad de förut innehafva, eller derefter erhålla i lön eller pension; För IIof-Stats-Betf eningen: 5:o att den, som tjent 20 år må, ulan afseende på lefnadsåren, uppföras till åtnjutande af fulla lönen att uppbäras såsom pension; 6:0 alt den, som uppnått en ålder af 55 år, oansedt han blott j5 år varit uti Hof-ljensten , må få tillgodonjuta enahanda förmon, eller en emot hela lönen syarande pension; 7:0 alt af denna Betjening alla, som tjent i5 år, men icke uppnått nyssnämnde ålder, må i pension undfå hälften af deras innehafde lön; samt 8:0 att af den lägre Betjeningen de, hvilka kunna räknas lill tjenstehjon eller handtlangare och icke uppnått nämnde ålder eller varit i5 år i tjenst, och hvilka efter det deras tjenstgöring vid den Kongl. IlofStaten upphör, kunna taga andra tjenster eller utvägar för sin bergning, ej må såsom Pensionärer för lifstiden belasta Slats-Verkel, utan höra endast få sig tilldelad en gratificalion,
svarande emot ett års lön.
Dapå sätt Riks-Marskalks-Embetet anfört, så väl antalet af Hof-Statens Embets- och Tjenstemän samt Betjente, som äfven beloppet af den hvar och en tillkommande aflöning af uppgifne orsaker är förändring nnderkastadt, och således, då fråga om pensionering kan förekomma, nya Stats-Utskottets Utlåtande N:o iyz. förteckningar blifva behÖfliga, har Utskottet icke ansett nödigt, alt i sin fullständighet meddela Rikets Ständer de Utskottet tillställde förteckningar, ulan trott sig böra inskränka detta meddelande
Lill en uppgift å aflönings beloppen för Hofvels Embets- och Tjenstemän samt ldof-Frunlimret.
Å en af de Utskottet tilihandakomne förteckningar finnes aflöningeu, som nu åtnjules, upplagen för Kongl. Maj:ts i:sle Lif-Medicus med 1,800
R:dr samt för Hand-Secreleraren, med 3ooo R:dr, men som, vid jemförelse med den öfriga Hof-Slals-personalen, dessa aflönings-belopp icke synas kunna antagas såsom grund för dessa tjenstégraders pensionering, anser Utskottet lämpligast vara, att om fråga derom uppstår, sådant då blifver föremål för serskild pröfning.
Stockholm den i4 Junii 1834- Uppgift på Kongl. Hof-Staternes nu varande Löner.
Banco. B.iks-Marskalken . 4ooo Öfverste-Kammarherren 2000 Öfverste-Marskalk i5oo Öfver Hof-S tall mästare • • • • • • • • • • 1000 Öfver Hof-Jägmästare . 1000 Öfver Hof-Mästarinna . »«»••••••• 1000 Stats-Fru • ••••••••• 5oo ICammar-Fi öken . 5oo Hof-Fröken . 4oo Hof-Marskalk I 100 Förste Hof-S tal (mäst are •
•••••* 5oo Cabinetts-Kammarherre 400 Kammarherre 4oo 32 Hof-S tall mästare, den nu varande 666 Under-Stallmästare . 5oo i Secreterare och Kamererare 200 i Beridare . . 4oo I D:o 33o Kammar-Page i5o Öfver Hof-Predikant 5oo Hof-Predikant 200 Hof-Consis tori i-Not arie 100 Föredragande för Hof-Ärenden ,...•••••
6oo Hof-Auditeur 700 Hof-Notarie . 200 3o Stats■ Utskottets Utlåtande N:o 172. läa nco.
Hof-Cancellie-Secreterare .......... 35o Cancellist ............. 2ÖO Copist .............. 175 Hof-Medicus ............. 5oo D:o 3oo Kamererare!! vid Piiks-Marskalks-Emhetet ....... 5oo Kammarskrifvare . . . . . . . . . 100 Kamererare!) vid Htisgeråds-Kammaren ....... 3oo D:o vid Klädes-Kammaren ..... ... 200 Chefen för Deras Kongl. Höglieter Kronprinsens och Kronprinsessans
Hof 2000 Öfver Hof-Mästarinna ........... 1000 Kammar-Fröken ............
5oo Hof-Fröken ............. 4oo Hof-Mästarinnan vid deras Kongl. Högheters Arf-Furstarnes och Prinses- san JEugenias Hof-Stat .......... 800 Hof-Marskalk ............ 1000 Kammarherre ............ 4oo Lif-Medicus ............. 1200 Hof-Medicus ............ 3oo 1 Hof-Kamererare ........... 85o 1 D:o 45o 1 Kanimar-Page 3oo Stallmästare ............. 700 1 Beridare 5oo 1 D:o ............. 200 Hof-Capellan hos Hennes Kongl. Höghet Kronprinsessan ....
1200 Läraren för de Kongl. Arf-Furstarne 1000 Reservationer.
Af Herr Petrej Th.: ”Emot de af Stats-Ulskottet, för Hof-Statens pensionerande, föreslagne grunder, har jag intet att påminna, men anser alt med framställning deraf hort dröjas intill dess upplysning vunnits, huruvida den högre
Hof-personalens tillsättande inom en enda privilegierad medhorgare-class, må hetraktas såsom ett för densamma gällande företräde, af den beskaffenhet, alt åtminstone några af Hof-Stats-pensionerne möjligen kunna besparas; varande denna erinran motiverad af min nyligen verkställda granskning af Indragnings-Staten.” Af Riksdagsfullinägligen Anders Andersson ifrån Skaraborgs Län: ”Jag anser mig böra bestrida allt beslut angående pensioner för Hof-Statens personal.
Det är i min tanka alldeles oformligt, att stadga bestäm - Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 172. 31 da grunder för en Pensions Stat, åt Einbets- och Tjenstemän samt Betjening vid ett Hot’.
De äro i alia Länder ansedde såsom de Fursteliga personernas enskilde tjenare, men icke såsom Statens; och jag anser ej den lingaste anledning, att i Sverige betrakta dem på annat sätt.
Det synes mig nästan vara ett gyckel med den så kallade constilutionela eller grundlagsenlig Statsformen, alt ifrågasätta dylika inrättningar, då Konungens beröring med Folket der, mindre än i de enväldige Staterna, kiäfver någon Hof-personal, ulan allt går igenom Statens Embetsman, med undantag af desse enskilde supliker, som icke lära fordra annan handläggning, än deras emottagande, anmälande och öfverlemnande lill behörige Autoriteter.
Allt hvad Hof-personalen i öfrigt uträttar, rör ej allmänheten, ej Landets Styrelse, ej ens något vigligt interesse i Staten, utan är alldeles af enskild natur.
Det kan således icke gerna tänkas mer än någre fä fall, då pensionering för dem bör ifrågakomma; och detta fall är ingalunda bestämdt af fullmagten, värdigheten, Hofarfvodet eller något gifvet allmänt' förhållande, ulan endast genom ett personligt, ett, — jag ville kalla det, rent caracters-förhållande.
Funnes, nemligen vid en Konungs död, någon gammal redlig och aktningsvärd Hofman, som troget tjenat sin Herre, i den ädla öfvertygelsen, att han bäst tjenas af dem, som vårda och yrka folkets bästa; Och är denne ej nog gynnad af lyckan , eller händelsevis icke i det Kongl. Testamentet belönad för alt lugn kunna motse framtiden, måtte man då värdigt belöna förtjensten, om denna aflägsnas ifrån den nya Konungens Ilof. Om en Tronföljare dör, och det finnes någon, som kanske genom en orubblig tillgifvenhet för honom, under sådane förändringar, som famille-lifvet äfven ibland jordens höge och mägtige är underkasladt, ej ser sig bibehållen af den tillträdande, må han då, om dess ädla handlingssätt ej af den Regerande belönas, erhålla ett bevis på nationens aktning för dygden och redligheten.
Eller om någon gång en annan anledning verkligen uppstår för någon enskild Hofmans utmärkelse af nationen — månne då nationens ombud skulle vägra att anslå en sådan belöning; och månne det ej är omöjligt, eller åtminstone obehöfligt att derföre bestämma några grunder?
Mig synes delta så mycket vigtigare, som anledningar först kunna uppstå, långt efter den Furstliga personens frånfälle, att taga en sådan belöning i betragtande, samt frågan derom möjligen, till och med först en längre tid efteråt af granlagenhet för de lefvande Höge personerne kunna framställas.
Då nu man ej behöfver mer än flygtigt åskåda Utskottets förslag lill 02 Ståts-Utskottets Utlåtande N:o i"jz. grunder för Pensions-regleringen, för ali finna huru orimligt det vore, att gifva Hof-Tjenstemän en större säkerhet för pensionering, än Rikets Tjenstemän; — då man ej kan fördölja för sig att dessa grunder, derest de af andia Ständer tillämpas, skulle säkerligen medföra högre pensionsvilkor, än de fleste Statens Embetsman åtnjuta; — då man icke kan framställa ett enda antagligt skäl hvarföre man mer skulle tänka på pensionering af sjelfva Hof-Stats-Betjeningen än af allt annat troget tjenste folk, som onekligen slita vida mer ondt, under mindre Iöne-vilkor och fördelar: — samt då man nödgas erkänna: att allmänna omdömet högt skulle ogilla, om vi under nu varande bekymmer för Stals-medlens erhållande, bifalla sådane nya påfund, som i måhända större delens af nationens ögon, måste synas alldeles öfverflödige och — jag vågar säga det— opassande; kan jag, för min del, ej annat än afstyrka allt beslut om bestämda grunder för Pensions-Regleringen åt Hof-Slaten.
Man invänder: ”alt sådant förra Riksdagen beslutades; alt Rikets Ständer sjelfva begärde ett sågant förslag.”
Val beslutade Rikets Ständer alt begära ett förslag till ledning vid bestämmandet af Hof-Slats-personalens pensionerande för framtiden , och begärde det äfven; men detta var ock allt.
Beslutet derom kan ej förbinda lill någon pligt alt ovillkorligen pensionera.
Det var ej förra Ständerna, som kunde besluta om aflöning och Pensions Stater för de kommande Ständerna, äfven om deras märkbara beredvillighet att gifva allt hvad som begärdes, hade kunnat gifva dem lust dertill.
Lyckligtvis är det ej eller vi, som nu ega att ingripa i kommande Ständers rätt, och stadga grunder för ett pensioneringssält, som dem tillkommer att, efter sig företeende omständigheter, då pröfva och besluta.
Jag vågar tro, att, uti intet constilulionelt samhälle, nationens representanter ansett en dylik fråga vara af den riksvårdande beskaffenhet, alt några grunder derföre bort på förhand uppföras, och jag ville fördenskull äfven tro, att Svenska folkets Ombud icke böra vara de första ibland alla nationalrepresentationer, som antager en dylik pensionerings-princip, hvarvid tror ligtvis anmärkningar icke torde uteblifva. i8a3 års
Ständer anlogo icke ett då likadant vackt pensionei ings-försiag; och på samma grund torde äfven i834 års
Ständer icke böra antaga det nu ifrågavarande.
Jag vrkar således alt vi icke böra vidtaga någon annan åtgärd härmed, än att, i sammanhang med Stals-Regleringens öfverlemnande till Kongl. Maj.t, i underdånighet anmäla Förslagets emottagande, med tillägg: att någon anledning lyckligtvis nu icke är för handen att taga detsamma under ompröfning. STOCKHOLM, H. G. Nordström, 1834- Stats-Utsloltels Utlåtande N:o ij3. i N:o ij3.
Ankom till Exp.-Utsk. den 14 Junti.
Utlåtande, i anledning af väckt motion, att Kongl. Kammar-Rättens Revisions-Departement icke må ega att anmärka något emot de grunder, som följas vid Mantals-och Skattskrif ningen, samt Berednings-och Taxerings-Comitéerna. (U. A.)
Uti en ifrån Bonde-Ståndet till Stats-Utskottet remitterad motion, liar Riksdagsfullmägtigen ifrån Jönköpings Län Peter Jönsson yttrat sig anse, att, ehuru Kongl. Kammar-Rättens Revisions-Departement väl har förbindelse att granska Kongl.
Maj:ts och Kronans jemte alla andra allmänna räkenskaper, som under dess skärskådande komma, samt att anmärka de deruti befintliga fel, — läge likväl hvarje påminnelse emot de grunder, som blifvit följde vid Mantals- och Skattskrifningar samt Berednings- och Taxerings-Comitcer utom gränsen för de under berörde
Departementer subordinerande Embetsmäns åliggande, hvilka icke desto mindre, under de senare åren, ofta framställt så beskaffade anmärkningar; och som sådana anmärkningar, hvarigenom kostnader och besvär tillskyndades, så väl de vid Uppbördsverket anställde, som enskilde personer, destomindre voro af behofvet påkallade, som omnämnde förrättningar hållas under inseende af Landshöfdingarne eller någon i deras ställe samt i närvaro af Presterskapet eller ock andre ortens Tjenstemän, hvilka äro i tillfälle att med mera säkerhet än någon annan Autoritet bedöma de- förhållanden och omständigheter, som böra ligga lill grund för beskattningen eller befrielse derifrån, och icke heller lära underlåta, att behörigen iakttaga Kongl. Mapts och Kronans rätt, så har Motionairen föreslagit, att dylika anmärkningar hädanefter icke må få ega rum, utan vederbörande förständigas att dermed innehålla.
Då detta förslag dels strider emot de grunder, som genom serskild förnyad Nådig Instruction blifvit fastställde för Kongl. Kammar-Rättens Revisions-Contors verksamhet, dels ock skulle omintetgöra den control, sorn å Landt-Räkenskaperna anses behöflig, samt, med förutsättning af mindre pålitlighet hos någon Tjensteman, som med debiteringen eger befattning, skulle kunna föranleda till missbruk och betänkliga påföljder, utan att sådant Bihang till R.
Prot, 1834- 4ide Saint. 1 ista AJd. %\dra Bandet. 1 inte Håjlet. Ståts-Utskottets Utlåtande N:0 iy4- finge åtalas, och då man derjemte bör antaga, att anmärkningar utan giltig grund sällan utfärdas samt, om så inträffar, lätteligen kunna vederläggas, kan Utskottet till Peter Jönssons ofvanberörde förslag icke tillstyrka bifall.
Stockholm den 14 Junii 1834* N:o 174- Ankom lill Exp.-Utsk. den i4 Junii.