Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Borgare-Ståndet har i 3 mom. i stället för orden; ”ställa 2:ne hemmansegares borgen eller annan säkerhet, hvarmed beslagaren sig åtnöjer,” antagit löljande lydelse: ”ställa borgen af tvänne personer, hvilkas vederhäftighet blifvit behörigen styrkt eller annan säkerhet.” Och har Hedervärda Bonde-Ståndet i 1 mom. ansett orden : ”samt Kronofjerdingsmän pä landet” böra utgå; och i ardra mom, förändrat orden: ”eller dennes på stället varande ombud,” till följande uttryck; ”eller i hans frånvaro någon af hans husfolk.”
Då irsta och 2:dra momenten blifvit af trenne Stånd bifallne, anse Uskotten Hederv.
Bonde-Ståndets serskilda mening böra förfalla, hvilket förhållande äfven eger rum med Vällofi.
Borgare-Ståndets belsut vid 3:dje momentet, som af de trenne öfrige Stånden utan förändring blifvit antaget. 59 §.
Preste-Ståndet har nedsatt de för beslagare, derest han nattetid företager visitation, utan att förbrytelse finnes vara begången, uti 2 mom. stadgade böter till 10 R:dr; men då de öfrige trenne Stånden bifallit Utskottens förslag, kommer Preste-Ståndets beslut att förfalla. 62 §.
Uti första mom, har Höglofl.
Ridderskapet och Adeln beslutit följande förändring: ”Alla i denna Förordning utsatte böter fördelas sålunda', att målseganden, der han saken vid Domstol sjelf utförer, tillfaller 1 och i den församling, inom hvilken brottet skett, att användas antingen till fattigvården siler skolinrättningar.
Varda förbrylelserne hos Fiscaler eller Sevillu.- Lag- samt Allm. Eesv.- och Oecon.-Utsk. Memorial N.o i3. jg Kronobe! jente, eller andre för tillsynen behörigen tillförordnade personer angifne, samt målen af dem, på sätt 58 §. innehåller, instämda och utförda, då skall målsegande lotten, eiler | af böterne, till hälften emellan angifvaren och åklagaren fördelas.’' Vällofl. Borgare-Ståndet har förändrat a mörn. på följande sätt: ”Bränvinsredskap eller bränvin, som är förbrulet dömdt, skall fördelas på enahanda sätt; börande så väl redskapen som bränvinet, med kärlet, hvari det förvaras, på offentlig auction försäljas, och så väl auctionsbeloppet sorn vigten af den metall, hvaraf redskapen beslår, af vederbörande Uppbördsman med Auclions-Pi otocoll bestyrkas och i saköreslängden redovisas.
Bonde-Ståndet fattat beslut derom, alt Kronans andel i böterne skall tillfalla Socknens fattige, deruti Högv.
PresteStåndet efter inbjudning sig förenat.
Hval angår Ridderskapets och Adelns beslut om förändring i andelame vid böternes fördelning; så enär Utskottens förslag härutinnan blifvit af de Irenne öfrige Stånden gilladt, kommer Ridderskapets och Adelns serskilda mening att förfalla; och sorn sistnämnde Stånd samt Preste- och Bonde-Stånden instämma deruti, att den andel i böter, sorn förut tillfallit Kronan, hädanefter bör komma de fattige tillgodo; alltså hemställa Utskotten, om icke Höglofl. Ridderskapet och Adeln skulle finna för godt att frånträda det alternativ i dess beslut, sorn angår bötesandelens användande äfven till skolinrättningar, samt att, med bibehållande af redactionen i i mom. af Utskottens förslag, detsamma må i likhet med desse Irenne Stånds sammanstämmande beslut i nyssberörde omständighet rättas.
Då 2:dra momentet blifvit af 3:ne
Stånd antaget, kommer BorgareStåndets beslut om ändring af detsamma att förfalla. 63 §.
Ridderskapet och Adeln har förändrat denna §. på följande sätt; ”Böter skola gäldas af den pliktfälldes egendom i löst och fast så långt den räcker, med förvandling endast af bristen.’'
”Vid böters förvandling, som skall ske till fängelse, svare emot böter af till och med io R;dr . . . - ......
. . .. j vecka ifrån 10 till och med 2 5 R:dr ......... 2 veckör 2 5 ~ o o —- . . . . . . 3 veckor -— 5o — 100 1 månad
Gå de öfver 100 R:dr, ökes straffet med 1 månads fängelse för det Bevilln.- Lag- samt Allm.
Be sv.- oeh Oeeon.-Utsk.
Memorial N.o l3. öfverst ju tande beloppet till och med nästa hundradetal, så att 2 månaders fängelse svara emot böter från 100 till oeh med 200
R:dr, tre månaders fängelse mot böter från 200 till och med 3oo R;dr o. s. v. Ej må dock någon för bristande bötesti 11gäng mer än ett år i fängelse hållas, ehvad belopp böterne må utgöra/’ ”Onder fängelsetiden bör fången till lämpligt arbete hållas.” Hedervärda Bonde-Ståndet har i stället för Utskottens förslag antagit 63 §. i Utskottens Betänkande N:o 6 med den förändring, att sista perioden i irsta momentet, "börande Kongl. Maj.ts och Kronans rätt icke Jörr utgå, än målseganden sin andel njutit/* skall uteslutas, Högv.
Preste-Stånde t har förändrat sista perioden i 1 mom. sålunv da: ”börande de fattiges rätt icke förr utgå, än målsegande sin andel njutithvaremot Vällofl.
Borgare-Ståndet bifallit
Utskottens förslag oförändradt.
Och som i fråga om böters förvandling tvänne
Stånd stannat emot två i olika beslut; alltså kommer att i detta ämne förblifva vid hvad förut varit stadgadt; hemställande Utskotten likväl, i händelse Ridderskapet och Adeln skulle antaga den vid 62 §. föreslagne inbjudning, att 66 §. i i83o års Förordning, som vid det nu inträffade förhållande fortfar att blifva gällande, må i så måtto ändras, att sista perioden i irsta momentet erhåller följande lydelse: ”bärande de fattiges rätt icke förr utgå, än målsegande sin andel njutit."^ 64 §• ardra mom. af denna §. hafva Höglofl.
Preste-Ståndet förändrat sålunda: ”Mål. som angå oloflig bränvinsföraäl jning, upptagas oeh afdöroas å landet antingen hos Konungens Befallningshafvande eller vid Härads-Rätt,men i städerne vid vanlig
Domstol, med undantag likväl af de städer, der policeinrältning finnes, hvarest dylika frågor,uti hittills vanlig ordning behandlas.
Då den tilltalade skriftligen anmäler sitt erkänna nde af förbrytelsen, må personlig inställelse undvikas.
Om i de fall, då åtal hos Konungens Befallningshafvande anställes, vittnens hörande erfordras, må vittnesförhöret i vederbörandes närvaro verkställas, der det beqvämligast ske kan, vid domstol i stad eller på landet.
Öfrige förbrytelser emot denna Förordning skola så väl i stad, som på landet upptagas och afdömas vid allmänna domstolarne.
Åklagare, sam besvärar med oskäligt åtal, vare skyldig gälda kostnad och skada."
De tvänne öfrige Stånden bafvå deremot gillat Utskottens förslag.
Då vid delta förhållande två Stånd stannat emot två i olika beslut Bevil/n.- Lag- saint Ailm. Besv.- och Oecon.-Utsk. Utlåtande N.o 14- ai i fråga om den auctoritet, hos hvilken förbrytelser emot Förordningen höra upptagas och afgöras, kommer det alt förblifva vid hvad i detta ämne förut varit stadgadt; hvartill likväl, i likhet med Utskottens, af samtlige Riks-Stånden i öfrigt antagne förslag böra göras följande tillägg: ”Då den tilltalade skriftligen anmäler sitt erkännande af förbrytelsen, må personlig inställelse undvikas.
Åklagare, som besvärar med oskäligt åtal, vare skyldig gälda kostnad och skada." 65 §.
TIONDE SAMLINGEN.
Afdelningen: Fxpeditions-Utskottets Förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelser till Kongl. Majit, m. m. jemte R iksdags-Beslut et.
Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse om under innevarande Riksdag.
Uppläst och godkändt lios Ridd. och Adeln den i Aug, 1844* S. A. K.
Preste-Ståndet den 3 — — Borgare-Ståndet den 3 — — Bonde-Ståndet den 3 — — N:o 1.
Kröningens firande JLh E. K.
M:t uppsteg på elen thron, hvilken K K. M;s Höge Fader och Företrädare; rik på år och ännu rikare på ära, lemnat, hade höga, Konung” liga egenskaper och dygder, lika allmänt som rättvist erkända, redan gjort oupplösliga de band, som vid E. K. M. och Dess Höga Gemål fästa Svenska folkets hjertan.
Med liflig känsla af undersåtlig vördnad och kärlek är det, som Rikets Ständer nu för E. K. M. i underdånighet uttrycka den enhälliga önskan, att E. K.
M. täcktes låta Sig och Sin Höga Gemål, H. M. Drottningen, under loppet af innevarande Riksmöte, krönas och sålunda högtidligen besegla den tro och lofven, Konung och Folk gifvit hvarandra. E. K. M. värdes med Nådigt välbehag anse denna första underdåniga anhållan, Rikets Ständer samfäldt till E. K. M. frambära och emottaga försäkran om den djupa undersåtliga vördnad, trohet och nit, hvarmed Rikets Ständer framhärda etc.
Stockholm den 3 Åtig. 1844. ftih. titt R. SK Prot. 1844• 10 Sami., 1 Afd.t I 2 Expeditions-Utskottets Förslag tilt und. Skrifvelse j Wig s. N:o 2.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 7 Sept. i844» Preste-Ståndet den 7 — Borgare-Ståndet den 7 — — Bonde-Ståndet den 7 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående Riksdagskostnadernas bestridande genom Riksgälds-Contoret.
QStats Utsk:s Mern.
N:o 5). S. A. K. Rikets Ständer, sorn beslutat, att, under innevarande Riksmöte, alla kostnader i och för Riksdagen skola af Riksgälds-Contoret bestridas, få, med anmälan härom, tillika i underdånighet anhålla, att för alla sådana af Rikets Sländers sammanvaro föranledda utgifter, hvilka, i anseende till deras föremål eller beskaffenhet och i likhet med hvad sorn under nästföregående Riksdag egt rum, dels redan blifvit, dels framdeles under Riksdagens lopp kunna varda af E. K.
M. i Nåder godkände och å Statskontoret anvisade, detta Embetsverk matte i Nåder förständigas, emot öfverlemnande af vederbörliga verificationshandlingar, från Riksgälds-Contoret reqvirera ersättning, då ifrågavarande utgifter, efter anställd granskning af verificationshandlingarne, skola blifva Statskontoret af Riksgäldskontoret godtgjorde.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 7 Sept. 1844.
Expedit ions-l't skol lots Förslag till lind.
Skrifvelse, N.-is 3 & 4" 3 N:o 3.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den i4 Sept. i844* Preste-Ståndet den i4 — — Borgare-Ståndet den 18 — — Bonde-Ståndet den 18 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående verkställd omröstning öfver Högste Domstolens Ledamöter. S. A. K.
Hos E. K. M. få Rikets Ständer härigenom i underdånighet anmäla, att den, i öfverensstämmelse med 103 § Regerings-Formen och 64 § Riksdagsordningen, af Rikets Ständer utvalda Nämnd, medelst omröstning, förklarat Högste
Domstolens samtlige Ledamöter vara förtjente att i deras vigtiga kall bibehållas.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 18 Sept. 1844.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adelil den 21 Sept. i844« Preste-Ståndet den 21 — — Borgare-Ståndet den 21 — •
Bonde-Ståndet den 25 •-*- — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse om förändradt sätt för Kröningspenningars utdelande.
(Allin. Besv.- och Ekon.-Utsk;s Bet.
Nso 5). S. A, K.
Hos E. K. M. få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att E. K.
M. läcktes i Nåder bestämma något annat sätt för utdelandet af d *, till minne af E. K.
M:s snart stundande kröning, slagna skådepenningar, än det i Expedit ions-Ui skottets Förslag till tind.
Skrifvelse, N.o S. hittills brukliga att bland folket utkasta desamma på gator och torg, hvilket föranledt folkträngsel, oordning och bullersamma uppträden, minst passande vid ett så högtidligt och för hela nationen kärt tillfälle, som det ifråga varande.
Stockholm den 25 Sept. 1844.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 5 Oet. i844- Preste-Ståndet den 5 — — Borgare-Ståndet 'den 5 F — — Bonde-Ståndet den 5 — -r Rikets Ständers underdåniga Skrifvelsej angående bestämmandet af en pr ceser iptionstid för fordringsanspråkj i anledning af Götha Canal-Bolags och Malmö f d.
Disconters utredning.
(Stats-Utsk;s Uti.
N:o 12). S. A. K.
Under anförande, hurusom, genom K. M:s Nådiga Kungörelse af den 29 Sept. 1818, val blifvit stadgad en prasscriptionstid af natt och år, att räknas från den 1 derpå följde December, inom hvilken ej mindre innehafvarne af Götha Canal-Bolags och Malmö Disconters assignationer, än andre fordringsegare hos dessa Disconter, borde sina fordringar, af hvad namn och beskaffenhet de vara måtte, till liqvids erhållande, hos Riksgälds-Contoret anmäla, så framt de ville derför njuta betalning, samt sålunda en viss termin bestämd för väckandet af alla de fordrings- och ersättningsanspråk hos nämnde Disconter, som förefunnos, då bestyret med dessas utredande af Rikets Ständers Fullmägtige i Riksgälds-Contoret öfvertbgs; men att, i afseende på anmälandet och fullföljandet af sedermera uppkomna enahanda anspråk, något serskildt stadgande icke vore meddeladt, hafva bemälde Fullmägtige, då under den tid af nära 26 år, som Discontatredningen af Riksgälds-Contoret besörjts, bevakningar och utbetalnjngaar Expeditions-Utskottels Förslag (ill und.
Skrifvelse, F-o 5. 5 för
Disconternes räkning blifvit verkställda i flera hundra concurser, hvarest utdelningarne icke sällan skett emot villkorlig återbäringsskyldighet, samt dessutom, under samma tid, mångfaldiga andra mer eller mindre invecklade liqvider förefallit, derifrån förmenta anledningar till anspråk och efterräkningar emot
Discont-utredningens styrelse möjligen skulle kunna hemtas, hos Rikets Ständer framställt angelägenheten af att Riksgälds-Contoret, medelst en i laga ordning utfärdad prasscriptions-författning, skyddades från dylika framtida anspråk och efterräkningar, i hvilket afseende och på det icke en förutsedd möjlighet af eljest förestående ytterligare utbetalningar måtte hindra
Discont-ulredningens fullkomliga afslutande samt uppgörandet af den slutliga liqviden med Rikets Ständers Bank för dess försträckningar under utredningstiden, Fullmägtige föreslagit, att under innevarande
Riksdag måtte bestämmas en viss lämplig tid, inom hvilken alla de, som förmena sig ega något slags fordringsanspråk, af hvad beskaffenhet det vara må, emot Riksgälds-Contorets styrelse, i anledning af dess befattning med utredningen af Götha Canal-Bolags och Malmö f. d. Discont-inrättningar, böra, vid förlust af all rätt till betalning, samma anspråk hos bemälde Styrelse anmäla och, så vidt ske kan, behörigen styrka.
Delande de af Fullmägtige yttrade åsigter, angående vigten och behofvet af en sådan praescriptionstids bestämmande, hafva Rikets Ständer, med hänsigt till den i högstbeiörde Kongl. Kungörelse af den 29 Sept. 1818 bestämda tiderymd och under förutsättning, att den ifrågastäilda pra:- scriptions-författningen varder under loppet af innevarande år vederbörligen kungjord, ansett slutet af nästkommande år 1845 böra bestämmas såsom den tid, inom hvilken ifrågavarande fordringsanspråk böra, vid ofvan föreslagne påföljd, anmälas och styrkas, samt få hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att, derest E. K.
M. jemväl för Dess del gillar berörde pnescriptionstids bestämmande, Nådig
Kungörelse härom måtte till allmän efterrättelse varda utfärdad* Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 5 Oct. 1844.
Expedition s-TJl-dotlct-, Förslag till lind.
Skrifvelse N.-o 6.
Uppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln den 9 Oct. 1844- Preste-Ståndet den 9 — — Borgare-Ståndet den 9 — — Bonde-Ståndet den 9 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse . i fråga om afgifterne vid utflyttning till utrikes ort.
Og- Ulsk:s Bet., N:o 6), S. A. K. Sedan Kongl. Maj:t den 9 December 1818 i Nåder beslutat, alt den afgift, benämnd Jus detractus, hvilken, enligt 15 Cap. 2 § Ärfda-Balken, borde utgå af arf, sorn arfvinge, boende å utrikes ort, ville utur liket föra, derest icke annorlunda emellan begge riken slutet var, skulle afskaffas, till fördel för alla de länders undersåtare, hvilkas regeringar voro sinnade att låta Svenska och Norrska undersåtare vederfaras enahanda förmon; samt åtskillige utrikes magter, efter erhållen behörig underrättelse om detta K.
M:ts beslut uti derå meddelade svar, jemväl gjort framställning om ömsesidigt upphäfvande af census emigrationis, eller den afgift, som eger rum, när enskild man utflyttar med sin egendom ur riket; så bar E. K. M. behagat, under den 1 nästlidne Augusti, lill Rikets Ständer aflåta Nådig Proposition, hvaruti, jemte förmälan härom, äfvensom att de stadganden i sistnämnde afseende, hvilka innefattas i 3 Cap. 5 § i Handels-Balken och 32 § af Ri lderskapets och Adelns Privilegier den 16 October 1723, utgöra hinder för E. K. M., att om afgiftens upphörande ingå aftal med främmande magter, E. K. M., enär ifrågavarande afgift härledde sig från grundsatser, hvilka numera icke voro tillärnplige, samt Rikets Ständer således ej torde finna betänkligt att åt K.
M. öfverlemna alt med utländska magter sluta aftal om detta slags afgifts upphörande, i Nåder föreslagit, dels att, i likhet med hvad uti 15 Cap. 2 § Ärfda-Balken, rörande Jus detractus, finnes stadgadt, också i 3 Capitlet 5 § Handels-Balken, i afseende på census emigralionis för Svensk borgare, sorn flyttar utrikes, det tillägg må göras, att den i sistnämnde § föreskrifna utflyltnings-afgift bör ega rum endast i den händelse, ”der ej anuorlunda emellan begge riken slutet är,” dels ock att förklaras må, det stadgandet i 32 § af Ridderskapets och [ Adelns Privilegier, den Expeditions-Utskottets Försias, lill nnd.
Skrifvelse j N.o 6. ? 16 October 1723, icke skall lägga hinder i vägen för Kongl. Maj:t att om upphörande af den der nämnda utflyltnings-afgift träffa öfverenskommelse med ulländsk magt; och skulle, i händelse af Rikets Ständers bifall till detta förslag, åberopade 5 § i 3 Cap.
Handels-Balken komma att hädanefter lyda sålanda: ”Vill man säga upp burskap; gore det inför Borgmästare och Råd, sex "månader förr, än han sin borgerliga näring afträder, eller från orten ”flyttai-; och vise, att han sin borgarepligt fullgjort häfver, som sagdt är.
”Flyttar han utrikes; gifve ut sjette penningen af all sin egendom, Konungen och staden till tväskiftes, der ej annorlunda emellan begge riken "slutet är.
Förer han egendomen ut, eller bjuder han till att skaffa dea ”bort, förr än afgiften betald är; bafve då förverkat hälften deraf.
Viker ”han ock sjelf af, innan han i detta fall rätt för sig gjort, varde för menedare förklarad.
Flyttar han till annan ort inrikes, vare för afgift fri, der "ej annorlunda serskildt stadgadt är.
Flyttar han fö r, än han burskap ”uppsagt och bevis undfått, att han sin borgare-piigt fullgjort; bote femtio ”daler och njute dessförinnan ej burskap i annor stad”.
Rikets Ständer hafva tagit denna Nådiga Proposition i öfvervägande, och dervid funnit den föreslagna förändringen vara grundad på rättvisa och billighet, samt jemväl öfverensstämma med stadgandet i 15 Cap. 2 § Ärfda-Balken och således leda till enhet i lagstiftningen, hvadan Rikets Ständer pröfvat skäligt antaga det af E. K. M. i Nåder föreslagna tillägg till 5 § 3 Cap. Handels-balken, under förklarande tillika, att stadgandet i 32 §:n af Ridderskapets och Adelns den 16 October 1723 utfärdade
Privilegier icke utgör hinder för K.
M. att om upphörande af deri omnämnda utflyttnings-afgift träda aftal med utländsk magt.
M:ts högstberörde Nådiga Proposition, få härmedelst i underdånighet anmäla, Rikets Ständer framhärda &c.
Stockholm den 9 October 1844. s Expediliont-Utskollcts Forsla® till tind.
Skrifvelse, IT.-o 7. N:o 7.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 9 Oct. 1844- Preste-Ständet den 9 — — Borgare-Ståndet den g —■ — Bonde-Ståndet den 9 — — Rikets Ständers underdåniga.
Skrifvelse, angående an skaff andit af militair-poster, till bevakning vid låne-contoiren i Malmö och Götheborg. (Banco-Utsk:s Mern. Wto 7.) * S. A. K.
Hos Rikets Ständer har anmälan blifvit gjord, dels derom, att allmänna säkerheten i Malmö skall hafva så aftagit, att det under några af de sednare åren ansetts nödigt att nattetid låta bevaka Rikets Ständers i nämnde stad befintliga låne-contoirs hus, inom hvars hvalf icke allenast gäldenärernes förskrifningar, utan ock ofta betydliga contanta summor förvaras, dels ock att, i stället (ör det af låne-contoiret i Götheborg hittills emot hyra begagnade, nära intill dervarande högvakt belägna hus, hade i November 1841 en fastighet blifvit inköpt, hvilken, ehuru för Öfrigt ändamålsenlig, till följd af dess belägenhet, icke lika väl tryggad emot inbrott; och hafva Rikets Ständer, med fästad uppmärksamhet å hvad sålunda förekommit samt enär af en enskild vaktkarl, som under hel natt icke ombytes, samma säkerhet ej är att förvänta, som af en soldatpost under rnilitairisk disciplin, och hvilken vissa timmar aflöses, ansett sig böra, till låne-contoirens betryggande mot tillgrepp af derstädes förvarade penningar, reverser och hypothek, hos E. K.
M. i underdånighet anhålla, det E. K.
M. täcktes i Nåder förordna, att, till bevakning nattetid utanför hvartdera af Rikets Ständers låne-contoirs hus i Götheborg och Malmö, en militaire-post anstäiles, utan annan kostnad för låne-contoiren, än anskaffande af vaktkurar och, om så erfordras, vaktpelsar till posterne, på sätt förhållandet är med de 2:ne militaire-poster, hvilka utgöra bevakningen af Rikets Ständers Banks härvarande hus.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 9 October 1844.
Expedit iöns-Vt skotteis Förslag till tind.
Skrifvelsej N’.o 8. 3 N:o 8.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 12 Oct. 1844 Piestc-Ståndet den 12 — — Borgare-Ståndet den 14 — — iBonde-Slåndet den 12 — Rikets Ständers underd. skrifvelsej rörande Kongl. Majit i Nåder föreslagen och af Rikets Ständer antagen förändring af 8y § Regerings-formen.
Uskottets Memorial, N:o 4~) S. A. K.
Det af K. M. vid näslförflutne Riksdag till Rikets Ständer i Nåder framställda förslag till förändring af 87 § Regeringsformen hafva Rikets Ständer i grundlagsenlig ordning till pröfning förehaft och enhälligt antagit, i följd hvaraf nämnde Grundlags-§ erhållit följande förändrade ordalydelse : Regerings-Formen § 87.
Ständer äga gemensamt med Konungen makt att stifta allmän Civil- och Criminal- samt Kyrko-Lag och att sådan förut stiftad
Ej må Konungen, utan Riksens Ständers samtycke, och icke Ständerna utan Konungens, någon ny Lag göra eller gammal afskaffa.
Frågor härom må i Ståndens Plena kunna väckas och skola, sedan Lag-Utskottet deröfver, efter dea ordning, 56 § i allmänhet stadgar, blifvit hördt, af Riksens Ständer afgöras.
Lag eller om gammal Lags upphäfvande eller förändring, aflemna de förslag derom genom Talmännen till Konungen, sorn inhemte Stats-Rådets och Högste
Domstolens tankar deröfver, och, sedan Han Sitt beslut fattat, kalle Riksens Ständer på Rikssalen att antingen emottaga
Kan Konungen icke förr än Riksens Ständer åtskiljas, fatta och meddela Sitt beslut, vore
Han oförhindrad att före nästföljande Riksdags öppnande förslaget orBih. till R.
Fröt. 1844' 10 öarnl 1 Afd. 2 10 Expeditions-TJtskoltcts Förslag till und.
Skrifvelse, N:0 g. dagrant bifalla och allmän Kungörelse derom utfärda.
Finner Konungen godt någon Lagfråga för Riksens Ständer framställa, äske Han Stats-Rådets och Högsta Domstolens yttranden deröfver, samt rueddele Riksens Ständer Sin Proposition, tillika med berörde yttranden.
Riksens Ständer infordra Lag-Utskottets
Utlåtande häröfver, beslute sedan och öfverlemne Konungen deras svar uppå Rikssalen, om de bifallit Konungens Proposition, och skrifteligen genom Talmännen, om de densamma afslagit.
Stadna två Stånd emot två, förfaller frågan och förblifve vid det, som förut stadgadt varit.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 14 Oct. 1844.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adelö den 12 och 17 Ort. 1844* Preste-Ståndet den 12 och 17 — — Borgare-Ståndet den 14 och 17 — — Bonde-Ståndet den 12 och 17 — — Rikets Ständers underdåniga Skrif veis '3 angående godkända förslag till ändringar i Rikets Grundlagar.
(Gonstitutions-Utsk:s Mern., N;is 3, 4 och 7). S. A. K. Sedan Rikets
Ständer till pröfning förehaft åtskillige vid sistförflutne
Riksdag väckta och till afgörande vid den nu pågående lagligen beredda förslag till förändringar i Rikets Grundlagar, hafva Rikets Ständer enhälligt godkännt och antagit de ibland dessa förslag, genom hvilka nedan - Expeditions-Vtskotlets Förslag till nud.
Skrifvelse, N:0 9. u upptagne Grundlags *§§ skulle erhålla följande förändrade lydelse, nemligen : Regerings-Formen. § 4.
Konungen äger att allena styra Riket på det sätt, denna RegeringsForm föreskrifver; Inhemte dock, i de fall här nedanföre stadgas, underrättelse och råd af ett Stats-Råd, hvartill Konungen kallar och utnämner kunnige, erfarne, redlige och allmänt aktade infödde Svenske män af den lena Evangeliska Läran. § 17. Konungens
Domsrätt skall uppdragas Tolf af Honom utnämnde lagkunnige män, hvilka fullgjort, hvad Författningarne föreskrifva dem, som uti Domare-Embeten må nyttjas, samt i sådana värf ådagalagt insigt, erfarenhet och redlighet.
De kallas Justitise-Råd och utgöra Konungens Högsta Domstol. § 22.
Ej må flera än Åtta Ledamöter på en gång tjenstgörande vara. § 31 Stats-Ministrarne innehafve Rikets Högsta värdighet, och Stats-Råden den närmaste derintill.
Justitiee-Råd må ej tillika annat embete innehafva eller utöfva. 5 39.