Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Under fängelsetiden bör fången till arbete bållås. 64. $. Besvär, rörande debitering och taxering af de för tillverkning eller försäljning af bränvin bestämda afgifter, fullföljas i den ordning, som för behandling af frågor om debitering eller taxering af allmänna bevillninningen är föreskrifven.
Förbrytelser emot denna Förordning böra, så i stad, som på landet, vid allmänna Domstolarne åtalas och afdömas, med undanlag af frågor om oloflig bränvins-försäljning i de städer, der Police-inrättning finnes, och i hvilka dylika frågor uti hittills vanlig ordning behandlas.
Åklagare, som besvärar med oskäligt åtal, vare skyldig gälda kostnad och skada.
Bil. till Expeditioni-Ulskottets Förslag till und.
Skrifvelse N.o 338, 507 65. §••
Af denna Förordning bör alltid ett exemplar finnas å hvarje roinuteringsställe i försäljningsr ummet uppspikadt, vid böter Tio R;dr B;co, Tor mulaire tili Mätnings- och StämpUngs-bévis ä bränvinsredskapen N:o Ämnet, hvaraf redskapen är förfärdigad.
Mynningens diameter.
Bottnens diameter.
Höjd från midten af bott- nen till mynningen* Luckor och öppningar på hatten.
Tillverkarens namn och hemvists | Reparerad* Tillverkad.
| Kopparslagarens stämpel.j n s tr ?? 1 5* B n S~ no n tT OJ fot tuna fot turn fot tum ar ar Pl . v fa*1), „ > panna /med löst /bröst r , .
Dubbel) * ju(an ) Koppai 00 00 00 00 I st, oval af 6 t. diam. 1 Cylindrisk) “e •
J reel i fi ca tor.
Dubbel) 1 ci 001 imus- tiiifjs wj fästad vid hatten.
! 1 st, rund af 1 t. diam. t att sättas emellan pannan och afkyl- nin gs-redska pen.
Mäskvärmare . . . )hals 1 Redskapens pannerymd äF stämplad å Puniians^öfversta del)— 00 Pi panna, batt, mäskvärmare och rectifieator åsatt min namnstämpel S. S. iS35« N. N. dea »83- (Justerarens namn.) 2t»8 Expeditions-U tskoltets Förslag till und.
Skrifvelse iV/o 3?g. N:o 33c).
Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adeln den g Maji J835.
Preste-Ståndet den 9 — — Borgare-Ståndet den g — Bonde-Ståndet den 14 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, med öfverlemnande af Bevillnings-Förordningen.
(Bev. Utsk.
N:ris 38, 53, 5y, 61 & 62.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer, efter granskning af Stats-Verkets behof och brister, lill deras fyllande vid denna Riksdag åtagit sig en årlig beskattning, att, i egenskap af allmän bevillning för år i836 och de påföljande, intill slutet af det år, då en förnyad Bevillnings-Stadga varder af Rikets Ständer antagen, utgå med
Två millioner Tre hundrade Ett tusende Sex lrundradenittio R:dr B:co, oberäknadt dels den hittills under benämning af centonal-afgift å vissa löner skedda inneliållning af 1 procent, hvilken hädanefter kommer att, i sammanhang med bevillningen, uppbäras till ett calculeradt belopp af 39,000 R:dr, dels ock Tidnings- samt Kort-stämpelafgifterna, beräknade, den förra, till 10,000 R:dr, och den senare, i afseende på Statens andel, lill 3,5oo R:dr, allt B:co; få Rikets Ständer härjemte i underd. öfverlemna den af dem gjorda och samtyckta Författning om den allmänna Bevillningens utgörande under omförmälde tid hvarvid R.
St. tillika skolat i underd. anmäla, det R.
S. i allmänhet bibehållit de grunder, som i den sista Bevillnings-Förordningen af den 21 Febr. li83o äro följde, med tillägg af en serskild Artikel, eller den 3:dje, om bevillning för caracters-fullmagter, hvilka hädanefter meddelas, hvaremot den, jemte bevillningen, hittills uppburne rotefrihets-afgift, blifvit utur Bevillnings-Författningen utesluten, sedan R.
St., med bifall till E. K. M:s Nådiga Proposition, beslutat, att för all, ordinarie rotering underkastad jord, som icke prassterar rotering in natura, hör, i stället för nämnde afgift, erläggas en, roteringsbesväret motsvarande vacance-afgift, som kommer att till Stats-Verket ingå.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den i4 Maji i835. *) Finnes tryckt efter underdåniga Skrifvelserna i detta Band.
N:o 34o. Expeditions-Vlskollets Förslag till und.
Skrifvelse N.o 34».
209 N:o 34o.
Uppläst och godhänd hos Ridd. och Adeln den 12 Maji i835.
Preste-Ståndet den 12 — — Borgare-Ståndet den 12 — — Bonde-Ståndet den 12 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelsej med formulaire dels för den förbindelse} som skall af Hjpotheks-Förening afgifvas till Riksgälds-Contoret, och dels för den garantie sistnämnde Contor eger meddela dylik Förening.
N:ris 42^ & 44^0 S. A. K. Sedan Rikets Ständer uppdragit åt deras Fullmägtige i RiksgäldsContoret alt, under vissa vilkor, å Rikets Ständers vägnar, meddela Hypotheks-Inrättningar garantie för de lån till visst belopp, som de sjelfva finna med deras fördel öfverensstämmande att upptaga; hafva R.
St. låtit upprätta och nu fastställt formulaire, så väl till den förbindelse, som af Ilypolheks-Föreningarne böra till Riksgälds-Contorets säkerhet afgifvas, som ock för den påskrift om garantie, som Fullmägtige i Riksgälds-Contoret ega att å Ilypotheks-Föreningarnes utfärdande skuldförbindelser medddela; varandes dessa formulaire af följande lydelse: 1:0 ”Enligt N. N. Hypotheks-Förenings, vid allmänt sammanträde, oss lemnade fullmagt, förbinde vi oss härmedelst, i hela Hypotheks-Föreningens namn och å dess vägnar, att noggrant ställa oss till efterrättelse följande af Rikets Ständer stadgade hufvudgrunder för Hypotheks-Föreningar: (införes) Skulle så oförmodadt inträffa, att Rikets Ständers Riksgälds-Contor, genom vår uraktlåtenhet i någon mon att punctuelt fullgöra våra, genom Riksgälds-Contoret garanterade skuldförbindelser, blefve tillskyndadt någon utgift, af hvad slag den vara må; förbinde vi oss, en för alla och alla för en, att, vid anfordran, fullt utbetala, till så väl capital som ränta, allt hvad Riksgälds-Contoret, genom dess oss meddelade garantie, blifvit nödsakadt utbetala, och alt 3:ne månader efter derom erhållen föreskrift, Bih. till R.
Prat. i83/f och i83S. 10 Sami. 1 Afd.
2 Bandet. 3 j a jo Expeditions-Utskotlets Förslag lill md.
Skrifvelse Al.-o t. verkställa de ytterligare afbetalningar, Riksgälds-Contoret, i stöd af i4:de hufvudgrunden, kan finna sig befogadt att oss ålägga. N. N. den (datum).” På N. N.
Hypotheks-Förenings vägnar (Underskrifter.) Härjemte bör vara bilagd t Hypotheks-Föreningens, vid allmänt sammanträde, utfärdade fullmagt för
Directionen, att ofvanstående förbindelse,, i Föreningens namn och å dess vägnar, utfärda. 2:0 ”Enligt Sveriges Rikes Ständers, vid allmän Riksdag, oss, deras Fullroägtige i Riksgälds-Contoret, lemnade uppdrag och fullmagt, garantera vi härmedelst, i Rikets Ständers namn och å deras vägnar, fullgörandet af förestående, af N. N. Hypotheks-Förening utfärdade skuldförbindelse å 00 (capital), löpande med 00 ränta och förfallen till full betalning den (datum).”'
På Sveriges Rikets Ständers vägnar (Underskrifter.)
Hvilket Rikets Ständer skolat hos E. K. M. i uuderd. anmäla.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 12 Maji 1835.
Nio 34i.
Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adeln den Ti Maji >835.
Preste-Ståndet den 12 — — Borgare-Ståndet den ja — — Bonde-Ståndet den 12 — — Rikets Ständers underd.
Skrifvelse, angående förklaring af / Cap. 2 $'■ Straff-Balken samt Kongl. Brefvet den 2S September 1777.
(Lag-Utsk, N;ris 178 & >84) S. A. K. Ilos Rikets Ständer har framställning blifvit gjord om ett sådant förtydligande af Kongl. Brefvet den 25 September 1777, att ej någon för brott emot 5 Cap. x §.
Missgernings-Balken anklagad må kunna i häkte inmanas förr, än Kongl. Majit, efter erhållen kännedom om första ransakningsprotocollet, utlåtit Sig, huruvida saken må nedläggas, eller ransak - Expecli(ions~TJiskottcts Förslag till und.
Skrifvelse N-o 342.
211 ringen vidare fortsättas; och som R.
St. ansett den uti ofvanberörde Kongl. Bref uttryckta afsigt endast ofullständigt kunna vinnas, derest en för ifrågavarande brott angifven person kunde i häkte insättas, förr än Konungens svar om åtalets fullföljande ankommit; samt det dessutom icke synes med rättvisa och billighet öfverensstämmande, att Domaren, eller annan underordnad myndighet, skulle kunna, oaktadt Kongl. Maj:t ensam förbehållit
Sig pröfningen, huruvida mål af ifrågavarande beskaffenhet må nedläggas eller fullföljas, likväl låta i fängelse inmana den, som derföre blifvit angifven, och således liksom gå Kongl. Maj;ts höga pröfningsrätt i förväg; alltså, och då dertill kommer att, om någon blifvit på angifvelse för ofvannämnde brott sin frihet beröfvad, men, på Kongl. Majrts förklarande, att ransakning icke finge ega rum, från häktet lösgifven, det icke lärer kunna betagas honom rättighet att anställa den reconventionstalan, hvartill han, i händelse af angifvelsens obehörighet, kunde finna sig föranlåten, hvarigenom Domaren åter sättes i villrådighet, huruvida han egde ingå i undersökning öfver tillvaron af, och omständigheterna vid en förbrytelse, hvilken Kongl. Maj:t velat åt glömskan öfverlemna; hafva R.
St. för sin del beslutit en så beskaffad förklaring af 1 Cap. 2 §.
Straff-Balken samt Kongl. Brefvet den 25 September 1777» alt ej någon må häktas för brott emot 5 Cap. 1 §.
Stockholm den 12 Maji i835.
Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adelö den 14 Maji 1835.
Presle-Ståndet den i/j — — Borgare-Slåndet den i4 — — Bonde-Ståndet den 14 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående RiksgäldsContorets behof ifrån och med i835 till och mecl i83yl (Stats-Utsk.
N:ris 204, 4J7< 444 & 4^40 S. A. K. Sedan Rikets Ständer låtit för sig utreda Riksgälds-Contorets behof till nästa lagtima Riksdag, samt serskildt förordnat angående betalning af 212 Expedilions-UtskoUets Förslag till und.
N-o Z^i.
Riksgälds-Contorets skuld vid 1834 års slut, för af allmänheten upptagne lån; hafva R.
St. nu bestämt samma Contors behof, ifrån och med år 1835 till och med år 183$, sålunda, att Riksgälds-Contorets enskilda utgifter under nämnde tidrymd, efter afdrag af dess inkomster, blifvit beräknade att uppgå lill 4i625,i22 R:dr i4 sk. 6 rst,, häruti inbegripne 200,000 R:dr till årlig ränta och aruortissement för den upplåning af 2,000,000 R:dr, som till i834 års slut egt rum, hvilken förstnämnde summa, fördelad på 5 år, erfordrar ett årligt anslag af 922,000: — — hvilket belopp jemväl innefattar ett serskildt anslag af 200,000
R:dr årligen lill ränta och amortissement för den upplåning, som hädanefter kan komma att af RiksgäldsContoret verkställas.
Derjemte behöfves, för den af R.
St, verkställde extra Statsreglering, ett sammanräknadt belopp af R:dr 800,000 hvartill kommer det vid sista Riksdag till Rotehållarne vid Westerbottens Regemente gjorda anslag af omkring i,6oo R:dr årligen, men hvilket ännu icke blifvit uttaget, och som detsamma intill nästa Riksdag fortfarande kommer alt utgå, beräknas det för 10 år med . . — 16,000 R:dr 816,000 hvilken summa, fördelad på 5 år, fordrar ett årligt anslag af 163,200: — —- då Riksgälds-Contorets årliga behof blifver i,o85,20o: — — Men då R.
St. ansett denna summa böra beräknas så, att tillgång till någon oförmodad mindre utgift icke kommer att saknas, samt derjemte i rundt tal bestämmas, hafva R.
St. beslulit, att, i och för RiksgäldsContorets behof, intill nästa Riksdag anvisa och anslå en årlig summa af En Million Tvåhundrade Tusen (1,200,000) R:dr B:co; hvarvid R.
St. tillika, i afseende på fyllandet af Riksgälds-Contorets öfriga behof, öfverlemnat åt deras Fullmägtige i Riksgälds-Contoret, alt, efter sig företeende omständigheter, emot Obligationer i Svenskt mynt, upptaga större eller mindre lån, alt betalas vid anfordran, efter uppsägning eller på bestämd förfallotid, dock att förfallotiden ej blifver längre, än femton år från Obligationernes utfärdande, och att räntan ej bestämmes högre, än till feax proc.; men Fullmägtige skola företrädesvis begagna de förstnämnde lån§- Expeditions-Ulskoticts Förslag till und.
N:0 343» 1t3 sätten, sora erbjuda förmonen af en lägre ränta; äfvensom att någon upplåning emot capital-rabatt icke under något vilkor må ega rum.
Hvilket allt Rikets Ständer skolat bos E. K. M. i underd. anmäla* Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den i\
Maji i835. tf:o 343.
Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adeln den 14 Maji i835.
Preste-Ståndet den i4 — — Borgare-Ståndet den 14 — — Bonde-Ståndet den 14 — — Rikets Ständers tinderd.
Skrijvelsej med öfverlemnande af den upprättade Riks-Staten. (Stats-Utsk, N:ris 365 & 4^90 S. A. K.
Till E. K. M. få Rikets Ständer härjemte i underd. öfverlemna den af R.
St. upprättade och fastställde Riks-Stat för år i835 och följande år 9\ intilldess den vid nästkommande Riksdag skeende Statsreglering vidtager; hvarvid R.
St. tillika skolat i und. anmäla: 1:0 att, ehuru, i afseende på inkomst-beräkningen, den olikhet för innevarande år emot de följande eger rum, alt Tullmedlen, i allmänhet upptagne till 2 900,000 R:dr årligen, och Bränvinsbrännings-afgiften till 750,000
R:dr, icke kunnat för år 1835 beräknas högre, än, de förre till 2,700,000 R:dr, och den senare till 43o,ooo R:dr, hafva likväl, —enär en extra Statsbrist-summa af 870,000 R:dr blifvit af R.
St. på Riksgälds-Contoret anvisad, att för innevarande år hållas Stats-Verket tillhanda, — Tullmedlen och Bränvinsbrännings-afgiften jemväl för detta år blifvit upptagne till det högre beloppet, äfvensom den årliga Statsfyllnadssumman från RiksgäldsContoret är vorden, till följd deraf, beräknad lill det bestämda beloppet af 1,145,190 R:dr; och har det ansetts göra tillfyllest, att endast genoni anmärkning inom linien å Riks-Staten omnämna och utreda förhållandet med denna tillfälliga skiljaktighet för år i835; samt ') Finnes tryckt efter Bevillnings-Förordningen i slutet af detta Band. al4 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse IV.o 344- 2:0 att då, genom den af R.
St. beviljade tillökning i E. K. M:s Justitise-Revisions samt Cancellies lönings-anslag, 2:dra Hufvud-Titelns totalsumma kommit uti Rikets Ständers underd. skrifvelse af den 3o October förb år att upptagas, i ojemnt tal, till 2,354.474 R;dr 9 sk. 7 rst., men R.
St. ansett, att Hufvud-Titlarnes anslagssummor böra, der det låter sig göra, jernnäs, har å Lands-Staten ett jemkningsbelopp blifvit uppfördt af 5 R:dr 38 sk. 5 rst., hvarigenom 2:dra Hufvud-Titeln i Riks-Staten slutar sig med 2,354.43° R;dr B:co.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 14 Maji i835.
N:o 344* Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adeln den 16 Maji 1835.
Preste-Ståndet den 16 — — Borgare-Slåndet den 16 — — Bonde-Ståndet den 17 — — Rikets Ständers underd.
Skrifvelse, angående grunderne för markegångs-prisens bestämmande, räntepersedlarnes omsättning och förenkling, samt andre med grUndskatternes utgörande gemenskap egande frågor.
N;ris 273, 393 &C 457^ S. A. K. Genom Nådig Proposition af den 7 Maji förlidet år, bar E. K. M. behagat meddela R.
Dess åsigter och förslag i de vigtiga frågorna om grunderna för markegångs-prisens bestämmande, räntepersedlarnes omsättning och förenkling, indelta räntors och tionde-anslags återingående till Kronan, samt andra med grundskatternes utgörande gemenskap egande ämnen, hvarvid E. K. M , med öfverlemnande af vederbörande Embets-Verks härutinnan afgifne und.
Utlåtanden och efter framställd öfversigt af hvad R.
St. vid sista Riksdag i förrberörde hänseende i und. yttrat och föreslagit, i Nåder anfört, att, hvad angick frågan om förändring i nu gällande method för markegångssättningen i Riket, E. K. M. funnit nuvarande förhållande med markegångssättningen vara olämpligt, icke allenast derföre, att den verkställes om hösten, icke långt efter slutad inbergning, innan Expeditions- Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse N.o 344* a 15 ännu prisen å spanmål och andra räntepersedlar äro stadgade, eller annan spanmålshandel vanligen egt rum, än om de mindre qvantiteter, som $ Städernes torg utbjudas till salu, ulan ock emedan på de Riks-StåmJens
Deputerade, hvilka ega bestämma markegångsprisen, sådana enskilde interessen kunde inverka, som det ena året, då ibland dem räntetagare och spanmålssäljare hafva öfverviglen, föranledde till oskäligt höga, och åter, det andra, då tillfälligtvis räntegifvare hade öfvervigten, till alltför låga pris, hvaraf ock inträffade, att de i början af November upprättade markegångs-prisen sällan svarade emot de försäljningspris, som vid afradstiden i Februarii allmänt gingo och gällde, och hvilka rätteligen borde tjena till grund för liqviden räntetagare och räntegifvare emellan. E. K.
M. ansåg alltså en förändrad method i markegångs-sättningen böra införas; men då de i orten nu inverkande local-interessen otvifvelaktig! skulle göra sig lika gällande, äfven om sjelfva markegångssättningen ankomme på andra i orten bosatte personer, än som nu af Riks-Stånden väljas, och sjelfva markegångssättningen utgjorde en del af den handläggning vid beskaltningsväsendet, sorn R.
St. ensamme lillkomme, funne E. K.
M. den enda säkra utvägen, lill vinnande ef rättelse härutinnan, vara, alt R.
St. vid hvarje Riksdag upprättade markegångstaxa, gällande till nästföljande Riksdag, eller under fem års tid, icke allenast för hvarje serskildt
Län, der skiljaktighet i markegångsprisen antingen hittills befunnits nödig, eller hädanefter, till följd af anställd undersökning, ansåges böra införas; och ville E. K. M., för den händelse R.
St. instämde i den af E. K.
M. sålunda framställda åsigt, göra Nådig
Proposition lill beredande i stadgad ordning af en dermed enlig förändring uti ^5 §.
Vidkommande sedermera frågan om förändring och reduclion af liernmansränlorna, hade E. K. M. i Nåder inbemtat, alt de åsigter, som i omförmälde hänseende af R.
St. vid sista Riksdag framställdes, i alloöfverensslämde med hvad som blifvit i underd. yttradt af E. K. M:s och Rikets Kammar—Collegium, uti dess den 8 December 1829 lill E. K. M. i und. afgifna och till R.
St. öfverlemnade, samt af dem godkända förslag till räntepersedlarnes orasättning.
Efter pröfning af hvad uti förevarande fråga anfördt blifvit, hade E. K. M. funnit, att räntepersedlarnes omsättning och förenkling skulle medföra flera lättnader vid kronoräntornes debitering och utgörande, samt kunna, ulan förnärmande af någons rätt, verkställas, hvadan E. K. M. i Nåder framställt lill Rikets Ständers pröfning och bifall; * ro Expeditions-Ulskottets Förslag till und.
Skrifvelse N o 344- t;o att räntepersedlarne måtte sammanslås och förenklas i öfverensstämmelse med nyssnämnde af Rikets Ständer vid sista Riksdag godkände Kammar-Collegii förslag af den 8 December 1829; 2:0 att denna omsättning af räntepersedlarne verkställdes på den allmänna grund, att ingen räntegifvare skulle erhålla högre eller mindre grundskatt ari förut, och att den räntegifvare, som ansåg sig på ett eller annat sätt härutinnan förnärmad, finge i behörig ordning deri söka ändring, hvilken rättighet äfven Kronans Ombud förbehölles; och 3:o att åtgärderna för räntepersedlarnas förvandling måtte, efter fastställde grunder, handhafva af serskilde Comiterade i hvarje Län, under Ordförande af E. K. M;s Befallningshafvande, hvilka Comiterade skulle ega att, efter räntegifvares hörande, för hvarje hemman bestämma dess blifvande förenklade grundskatt, med rättighet för så väl räntegifvare som räntetagare, eller Kronans Ombud, alt deruti hos Kammar-Collegium söka ändring; och borde alla åtgärder för ränlepersedlarnes omsättning så skyndsamt fullbordas, att Kronoi äntorne för år 1837 kunde öfver hela Riket debiteras och utgå efter den, nya methoden.
I afseende på väckt fråga om ett förändradt stadgande för framtiden, rörande dispositionen af Kronans kappmål vid de tillfällen, då markegången eller Kronans lösningspris understiger det i orten gångbara, eller tiondetagarens bestämda lösningspris, så hade E. K.
M. inhemtat, att Kronans behållna kappmål å kronotionde, bestående, enligt Kongl.
Förordningen om mått, mål och vigt af den 29 Maji 1739, uti halfva rågan, eller 2 strukna kappar, eller f:del af spanmålslunnans fastställda innehåll, 36 strukna kappar, eller 32 kappar i fast mål, vanligen blifvit på det sätt disponeradf, att Kronofogden anvisat ett eller flere hemman med deras hela kronotionde till utgörande af den, hvarje indelningshafvare tillkommande spanmålstionde, reducerad efter 34 strukna kappar på tunnan, men andra hemman åter att till Kronan leverera den deras hemman åsalte tionde, till ett emot Kronans kappmål å indelningsposten svarande belopp.
Då likväl dispositionen icke alltid kunnat så afpassas, att tionden fått erläggas på ett ställe antingen till indelningshafvaren eller till Kronan, så hade för det quantum, hvarmed ett hemmans, eller flere hemmansdelars tionde öfverskjutit sammanlagda kappmålet på den tiondespanmål, som af alla till indelning anslagne hemman tillhopa skolat levereras, anvisning måst ske, dels till Kronan, dels till tiondelagaren; o«h ehuru detta senare alltid skall varit för tiondegifvaren mer eller mindre - Eap:cl:lions-Uti kol tets Forslag till und.
N:0 344 dre besvärligt, samt jemväl stridande emot den i Kongl. Förordningarne af år i8o3 och 181 5 lagda grund för tiondens utgörande, nemligen att hvarje åbo bör anvisas till leverering af bela sitt tiondebelopp på ett enda ställe, hade likväl den förra dispositionen, eller då bela kapp måls-beloppet å indelningen jemnt svarat emot en eller flere hemmansdelars tionde, så alt dessa endast dermed kunnat anvisas till Kronans magasin, verkat till olika utgift för de skatlskyldige, vid det förhållande, att tiondetagaren, med begagnande af dess i Författiiingarne stadgade rätt, låtit uppsäga säden till leverering in natura, men Kronan deremot tillåtit räntegifvaren alt lösa kappmålet efter årets markegång.
Till albjelpande af de härigenom uppkommande olägenheter, intilldess ständiga tionde-anslag hunnit införas eller annorlunda kunde blifva förordnadt, i anledning af frågan om indelningarnes ingående till Kronan, ansåg E. K.
M. den lämpligaste utväg vara, att tiondegifvare skulle hvar och en för sig af det hemmanet eller hemmansdelen åsätta tiondebelopp utgöra till en indelningshafvare, åt hvilken hemmanets tionde vore anslagen, det qvantum i tunnor eller kappar spanmål, som honom tillkomme, tunnan beräknad till 34 kappar, eller, då lösen egde rum, erlägga densamma med -indelar af spanmålens bestämda iösningspris, men deremot lill Kronan utgifva lösen efter årefs markegång, utan tillägg af forsellön för den emot Kronans andel i kappmålet svarande återstående idel af hemmanets tiondebelopp, så vida ej tiondegifvaren hellre ville till närmaste Kronomagasin i Länet leverera berörde kappmål in natura, och detta så myckel hellre, sorni Rikets Ständers vid sista Riksdag fattade och genom E. K. M:s Nådiga Bref lill Stats-Contoret den i3 Mars i83o godkända beslut, angående uppbörden af Kronans spanmåls-intrader, redan vore stadgadt, alt tiondegifvaren alltid skulle ega rättighet att efter markegångspris lösa sin spanmål, så vidt den vore Kronan förbehållen, utan tillägg af forsellön, hvaraf följde, att Kronans af indelningarne tillfallande kappmål borde på enahanda sätt liqvideras, hvarigenom alia till samma indelning anslagne hemmansinnehafvare kommo i lika belägenhet, och den ena icke kunde på den andras bekostnad ensidigt gynnas.
— För så vidt i någon ort Kronans ursprungliga kappmål antingen belt och hållet eller till något visst belopp kunde vara, vid eller efter indelningstiden, till serskilda behof anslaget, ansåg E. K.
M. den sålunda föreslagna lösningsrätt af samma kappmål efter markegångspris icke böra komma i fråga, så länge nu gällande förhållanden foi tforo, eBih. till R.
St, Prot, t834 och t83S. to Sami. i Afd a Bandet. a8 Expeditions-ZJtskoltets Förslag till und.
Skrifvelse N-'0 344- medan löntagare, som fått kappmålet sig tilldeladt, innehade detsamma med lika rätt sora indelningshafvare» af de 34 strukna kapparne utaf tionde-beloppet; men E. K.
M. har tillika funnit rättvist, att, i sådant fall, ordentligt tionde-anslag af vissa hemman för dea ena eller andra indelningshafvare!! upprättades allestädes, der det icke redan skett, så att både den äldre och senare indelningshafvare!! erhölle hvad honom rätteligen tillkomme i nämnde hemmans fulla tiondebelopp och hvarje heraman finge med en, men icke med flere räntetagare, att skaffa.
Hvad åter angick frågan om indragning till Kronan af de till M i 1 i - taire- och Civil-Staterne jemte Scholai-Staten och andra allmänna ändamål indelta räntor och kronotionde-anslag, emot anvisning af motsvarande summor på Stal; så hade E. K.