Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Prot. i862 & 1863. 3 Sami. 11 Uäft. 2 Konslilutions-Utshottels Memorial A:o 13. peditions-Utskottet, hvaraf motionären vere ledamot, från Förstärkta Stats-Utskottet ankommit ett Memorial, jemte protokoll för den 6, 7 och 11 sistlidne Augusti, meddelande förloppet vid åtskilliga voteringar i några statsregleringsfrågor och innefattande tillika ett beslut derom, att berörda protokoll skulle jemte Memorialet tryckas och utdelas, hvilket beslut dock flertalet af Expeditions-Utskottets ledamöter ansett icke böra föranleda till någon annan åtgärd å Utskottets sida, än att Memorialet borde tryckas, hvaremot protokollen skulle till Förstärkta StatsUtskottet återställas, med antydan, att Expeditions-Utskottet funné sig icke böra taga någon befattning med tryckning och utdelning af dessa protokoll, motionären, som ansåge detta Expeditions-Utskottets förfarande kunna föranleda dertill, att Rikets Ständer undanhölles all kännedom om ofvanberörda protokoll, föreslagit, att desamma måtte varda till trycket befordrade och bland Rika-Stånden utdelade, hvarjemte motionären begärt, att, i sammanhang med motionens remitterande till vederbörligt Utskott, densamma måtte kommuniceras de Öfriga RiksStånden.
Under fortgången af öfverläggningen rörande så väl den af Riksdagsfullmägtigen Mengel gjorda hemställan, som den väckta motionen, hade, på uppmaning af Talmannen, Bonde-Ståndets Sekreterare sig yttrat i fråga om den af Ståndet beroende åtgärd, hvartill de väckta förslagen kunde föranleda, dervid han fästat Ståndets uppmärksamhet på innehållet af 36, 59 och 72 §§ Riksdagsordningen, i de delar dessa grundlags-stadganden kunde anses vara bestämmande för de nu väckta frågornas behandling, såsom tydligt angifvande föremålen för och omfånget af Expeditions-Utskottets verksamhet, samt förklarat sig icke kunna finna, att Utskottet, då det vägrat låta till trycket befordra, för att bland Riks-Stånden utdelas, de protokoll, som hållits vid Förstärkta Stats-Utsköttets sammanträden den 6, 7 och 11 nästlidne Augusti, handlat emot eller underlåtit de åligganden, hvilka i grundlagen äro Utskottet anvisade, hvadan det icke tillkoinme Ståndet att, på sätt nu blifvit föreslaget, förelägga Expeditions-Utskottet att inom viss tid inkomma med omförmälda protokoll; och fann Sekreteraren alltså, med stöd af 24 § 2 mom.
Riksdags-ordningen, sig icke böra tillstyrka Talmannen att framställa proposition om bifall till detta förslag, hvaremot, på grund af 56 § Riksdags-ordningen, hinder icke syntes möta att bevilja remiss af Riksdagsfullmägtigen Rundbäcks motion till Expeditions-Utskottet, för grundlagsenlig behandling.
Sedan derefter Riksdagsfulimägtigen Mengel förklarat sig frånträda sitt förslag, enär ändamålet äfven kunde vinnas genom deri väckta motionen, mot hvars remitterande till Expeditions-Utskottet betänklighet icke mött; men flere Ståndets ledamöter likväl yrkat på föreläggande för Expeditions-Utskottet att till Ståndet inkomma med en afskrift af de ifrågavarande protokollen, hade Talmannen tillkännagifvit, att, ehuru han icke delade alla de betänkligheter, dem Sekreteraren KonsMulions-Liskotlets Memorial N:o IS.
O O anfort, han likväl i allt hufvudsakligt vore med honom ense samt på sådan grund ansåge sig icke kunna medgifva proposition på bifall till det af Riksdagsfullmägtigen Mengel framställda förslag, och då Ståndet icke med Talmannen häri instämt, utan fortsatt yrkandet om proposition, hade Talmannen förklarat öfverläggningen hvilande, med tiilkännagifvande, att, jemlikt 55 § Riksdags-ordningen, målet komine att förvisas till Konstitutions-Utskottet, som hade att, inom tio dagar efter erhållen del af Ståndets i ämnet förda protokoll, inkomma med sådant utlåtande, som nämnda grundlagsparagraf föreskrifver, hvarefter den af Riksdagsfullinägtigen Rundbäck väckta motion blifvit remitterad till Expeditions-Utskottet och beslut fattadt om dess kommunicerande med de öfriga Riks-Stånden.
I anledning af hvad sålunda förekommit får Konstitutions-Utskottet vördsamt anföra, att då det väckta förslaget afsett ett föreläggande för ExpeditionsUtskottet att till Hedervärda Bonde-Ståndet inkomma med en afskrift af åtskilliga Förstärkta Stats-Utskotfets protokoll och således, i den form det blifvit framstäldt, icke kan betraktas såsom en allmän fråga, hvarmed, jemlikt 44 § Riksdags-ordningen, förstås sådana, som kunna eller böra komma under samtliga Riks-Ståndens pröfning, i hvilket fall det ock, enligt samma grundlagsparagraf, ej kunnat i Ståndets plenum till omedelbart afgörande upptagas, utan det framställda förslaget måste anses innefatta en Bonde-Ståndet särskildt rörande ange lägenhet; men grundlagen, som i 44, 49 och 73 §§ Riksdags-ordningen föreskrifver sättet och ordningen för meddelanden mellan Riks-Stånden och Utskotten, icke gifver någon anledning till antagande af ett särskildt Riks-Stånds behörighet att i en för detsamma enskild fråga gifva Rikets Ständers Utskott förelägganden, så anser Konstitutions-Utskottet Bonde-Ståndets
Talman hafva i grundlagens stadganden haft stöd för sin vägran af proposition å det inom Ståndet väckta förslag om föreläggande för Expeditions-Utskottet att till bemälda Riks-Stånd inkomma med en afskrift af de vid Förstärkta Stats-Utskottets sammanträden den 6, 7 och 11 sistlidne Augusti förda protokoll.
Reservationer: af Herrar Blanche, Lovén, Carlén och Schenström, samt Riksdagsfullmägfigen Carl /jäders Larsson.
STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, !8fi3.
Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 16. 1 H:0 10 Ank. till Exp.-Utsk. den 15 Sept. 186 3, kl. 1 e. m.
Memorial till Rikets Ständer, med förslag till ändring i åtskilliga grundlags-stadganden, för att bringa dessa till öfverensstämmelse, med strafflags-fårslaget.
Sedan Kongl. Maj:t täckts till Rikets nu församlade Ständer öfverlemna förslag till ny strafflag, hvilket för närvarande är på Rikets Ständers pröfning beroende, har Konstitutions-Utskottet fästat uppmärksamhet på vigten deraf, att, för den händelse nämnda förslag skulle blifva såsom lag gällande, de i grundla garne förekommande straffbestämmelser, så vidt ske kan, lämpas efter dem, som i lagförslaget äro för motsvarande fall föreskritna.
Man finner nemligen i grundlagarne åtskilliga stadganden, som dels lyda å andra straffarter än lagförslaget bestämmer, dels i öfrigt icke öfverensstämma med hvad der för likartade fall är stadgadt, dels ock hänvisa till lagrum, som genom den nya lagen komme att uppkäfvas.
Det blifver således nödvändigt, att grundlagarne i dessa delar ändras, ech Utskottet finner den omständighet, att straff lags-förslaget ännu icke blifvit slutligen pröfvadt, så mycket mindre böra utgöra hiuder för Utskottet att nu framlägga förslag till de erforderliga grundlagsförändringarne, som af den pröfning, Rikets Ständer redan egnat förstnämnda förslag, visar sig, att någon väsendtlig skiljaktighet icke förefinnes i afseende å de lagrum, hvilka afse de i grundlagarne omförmälda brott, och de grundlagsändrings-förslag, Utskottet framställer, i allt fall först under nästa riksdag kunna till slutligt afgörande förekomma.
I dessa ändringsförslag har Utskottet öfverallt, der tvekan ej kan uppstå om hvilken af strafflagens bestämmelser är tillämplig å det fall, som i grundlagen omförmäles, endast åberopat allmänna lagen, hvarigenom förekommes hvad eljest, i följd af den skiljaktiga handläggning, som är föreskrifven för grundlags- och för lagförändringar, lätt kan inträffa, att, sedan en lagförändring blifvit tillvägabragt, stadganden i strid dermed eller hänvisande till lagrum, som icke längre äro gällande, qvarstå i grundlagen.
Der åter den förbrytelse, som i grundlagen omnämnes, ej i strafflagen förekommer eller ej der är så rubricerad, att icke ovisshet Bih. t ill B.
1862 Sf 1863. 3 Sami. 12 Haft. 2 Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 16. möjligen skulle kunna ega rum vid tillämpningen, har bestämdt stralF eller bestämdt lagrum blifvit utsatt.
Hvad nu beträffar hvarje särskild af nedan föreslagna grundlagsändringar, så bar för lil § Regeringsformen, hvari stadgas, att riksdagsmans ofredande skall, under der uppgifna förhållanden, anses och straffas såsom edsöresbrott, hvilket brott ej ens till namnet i det nya lagförslaget förekommer, blifvit föreslagen den redaktion, som innefattas i 110 § af det under innevarande riksdag, i sammanhang med Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om antagande af ny Riksdags-ordning, afgifna förslag till ändringar i Regeringsformen, äfvensom motsvarande § i Riksdags-ordningen (§ 77) blifvit i öfverensstämmelse härmed omredigerad.
Det stadgande i allmänna lagen, hvartill den nya redaktionen af lil § Regeringsformen hänvisar, igenfinnes i 10 Kap. 1 § Strafflagen.
I 17 § 1 mom.
Riksdags-ordningen, hvarest åberopas 5 Kap. 4 § Straffbalken, som genom den nya lagen komme att upphäfvas, har Utskottet föreslagit en hänvisning till allmänna lagen, då den förbrytelse, berörda grundlags-moment afser, omisskänligen är upptagen i 10 Kap. 15 § Strafflagen.
I 78 § Riksdags-ordningen stadgas, att om någon inom Stånd, Utskott eller Ståndens gemensamma sammanträde öfverfaller den andre med hugg och slag, eller nyttjar emot honom vapen, håfve den angripande förverkat lifvet.
Då Strafflagen i 11 Kap. 5 §, jemförd med 1 § i samma Kap., bestämmer straffet för våldsgerning mot annan å rum, der Rikets Ständer eller deras Afdelningar eller Utskott församlade äro, har Ivonstitutions-Utskottet ansett tillräckligt att i omförmälda grundlags-paragraf hänvisa till allmänna lagen.
I 1 § 8, 9 och 10 mom.
Tryckfrihcts-förordningen förekommer en straffart, fängelse å fästning, hvilken ej igenfinnes bland dem, som i Strafflagens 2 Kap. 1 § äro uppräknade.
Då den i förstnämnda mom. omförmälda förbrytelse synes vara af mindre grof beskaffenhet än de i de båda sednare momenten omnämnda, har, i den af Utskottet föreslagna nya redaktion af dessa moment, straffbestämmelsen fängelse å fästning blifvit i 8 mom. utbytt mot fängelse samt i 9 och 10 mom. mot straffarbete.
I 3 §, 1, 4, 7 och 11 mom. samt i 4 § 9 mom.
Tryckfrihets-förordningen åberopas lagrum, hvilka upphöra att vara gällande, när den nya strafflagen träder i tillämpning.
I de här nedan föreslagna ändringar af dessa moment har hänvisning skett till allmänna lagen.
Do motsvarande bestämmelserna i strafflagen igenfinnas, för den i 3 § 1 mom.
Tryckfrihets-förordningen omförmälda förbrytelse, i 7 Kap. 1 § Strafflagen, för den i 3 § 4 mom.
Tryckfrihets-förordningen uti 9 Kap. 5 § 1 mom.
Strafflagen, 7 mom.
Tryckfrihets-förordningen uti 10 Kap. 11 mom.
„ „ „ 16 „ 4 § 9 mom. „ „ „ 10 „ 21 §.
Då de i Tryckfrihets-förordningens 3 § 1 och 3 mom. omförmälda förbrytelser äro ordnade annorlunda i Strafflagen än i Grundlagen, har Utskottet ansett sig böra föreslå ändring af dessa båda mom. till öfverensstämmelse med Strafflagens 7 Kap. 1 och 2 §§.
Tryckfrihets-förordningens 3 § 2 morn., som åberopar 1 Kap. 4 § Missgernings-balken, hvilken redan finnes upphäfd genom Kongl. Förordningen den 23 Oktober 1800, angående ändring i gällande bestämmelser om ansvar för den, som träder till eller utsprider villfarande lära, har blifvit föreslagen alt ändras till öfverensstämmelse med 1 § i denna författning, dock så att maximum af böterne Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 16. 3 upptagits till det i Strafflagens 2 Kap. 8 § i allmänhet fastställda högsta bötesbelopp af 500 R:dr R:mt eller 333 R:dr 16 skillingar Banko.
Dä för de i Tryckfrihets-förordningens 3 § 5, 6 och 13 mom. omförmälda förbrytelser straffbestämmelser äro utsatta i Strafflagens 9 Kap. 5 § 2 mom. och 8 § samt 18 Kap. 12 §, har i förslagen till ändringar i dessa mom. hänvisats till allmänna lagen.
I den nya redaktion af nyssnämnda grundlags 3 § 9 morn., som föranledts deraf, att i detsamma åberopas lagrum, hvilka genom Strafflagen komme att upp häfvas, har Utskottet, då den i samma mom. omnämnda förbrytelse ej är i Strafflagen så bestämdt rubricerad, att icke tvekan möjligen kunde uppstå vid tillämpningen, funnit sig böra hänvisa till Strafflagens 8 Kap. 28 §, såsom närmast hänförlig till ifrågavarande fall.
Enär den i första stycket af 3 § 10 mom.
Tryckfrihets-förordningen omnämnda förbrytelse äfven omfattar deu i sednare stycket af samma mom. upptagna, och denna sistnämnda tydligen blifvit särskildt omförmäld endast med hänseende till den skärpta straffbestämmelse, som förekommer i 1 Kap. 5 § Missgernings-Balken, så har, då Strafflagen i 8 Kap. 19 och 18 §§ upptager båda fallen, Utskottet ansett det sednare stycket af ifrågavarande grundlags-moment kunna uteslutas, då hänvisning skett till allmänna lagen.
Den i Tryckfrihets förordningens 5 § 15 mom. omförmälda, i Strafflagen ej förekommande straffart, fästning för lifstiden, har af Utskottet föreslagits att utbytas mot straffarbete på lifstid.
Då den i samma moments sednare del stadgade förvandling af böter är väsendtligen skiljaktig från den i Strafflagens ‘2 Kap. 10 och 11 §§ föreskrifna, men någon skälig anledning till en sådan skiljaktighet ej synes förefinnas, har Utskottet i sitt förslag till ändring af detta mom. hänvisat till allmänna lagen.
Likaledes har 16 mom. i samma grundlagsparagraf, hvarest en annan fördelning af böter är föreskrifven, än i Strafflagens 2 Kap. 8 §, blifvit föreslaget att ändras till närmare öfverensstämmelse med detta Strafflagens stadgande.
I enlighet med hvad sålunda är vordet anfördt, får Konstitutions-Utskottet till Rikets Ständers grundlagsenliga behandling vördsamt framställa följande förslag till ändringar i Regerings formen. § lii.
Bl ifver någon Riksdagsman, under påstående Riksdag eller under dess resor till och från Riksdagen, med ord eller gerningar ofredad, sedan han tillkännagifva, att han i sådant ärende stadd är, då skall sådant såsom Edsöresbrott anses och straffas.
(Den föreslagna lydelsen):
Bl ifver Riksdagsman, medan Riksdag samlad är, eller under resa till eller ifrån Riksdag, när man vet honom i sådant ärende stadd vara, med ord eller gerning ofredad, galle derom hvad angående våld eller förolämpning emot Konungens Embetsman, i eller för embete, i allmän lag stadgadt är. 4 Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 16. Riksdags-Ordningen. § 17- l:o.
Bcträdcs någon annan, att, genom lockande, tubbande eller hotelser, hafva stört Valfriheten, må lian sitt brott ej med penningeböter umgälla, utan straffes med tillämpning af 5 Kap. 4 § Straff11 alicen, kroppsplikten svarande emot Tjugufem till och med.
Sextio Dalers böter, efter omständigheterna.
Vid alla — — — Akademifonden. l:o.
Beträdes någon annan att, genom lockande, tubbande eller hotelser, hafva stört valfriheten, strafes efter allmän lag.
Ingen obehörig — Protokollet. 2:o.
Vid alla — — — Akademilonden. § 77.
Blifver någon Riksdagsman, under påstående Riksdag eller under dess resor till och ifrån Riksdagen, med ord eller gerningar ofredad, sedan han tillkännagifva, att han i sådant ärende stadd är, eller ock efter Riksdagen, på våldsamt sätt, i och för Riksdagsgöromålen antastad, då skall sådant, enligt lil § Regerings-Formen, såsom Edsöres-brotl anses och straffas; börande detta stadgande uti Riksdagskallelsen intagas.
Skulle — beifra låta.
Blifver Riksdagsman, medan Riksdag samlad är, eller under resa till eller från lliksdag, när man vet honom i sådant ärende stadd vara, med ord eller gerning ofredad, eller ock, efter Riksdagen, på våldsamt sätt i och för riksdags-göromålen antastad, straffes förbrytaren på sätt i lil § Regeringsformen sägs; börande erinran om detta stadgande i Riksdagskallelsen intagas.
Ej må — — — utsätta.
Ståndens gemensamma sammanträde den andre med hugg och slag, eller nyttjar emot honom vapen, håfve den angripande förverkat lifv et; och må han — — — tjenstehjon.
Ej må — utsätta.
Men öf verfaller någon inom Stånd, Utskott eller Ståndens gemensamma sammanträde den andre med hugg och slag, eller nyttjar emot honom vapen, varde straffad efter allmän lag; och må han — — — tjenstehjon.
Ti^yckfrlhets-Förordiftlngeii. § l. 8:o.
Vid rättegångens kalla. in - kalla, 8:o.
Vid rättegångens — in - Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 16.
5 Skulle böter.
Har Boktryckare, utan Författarens eller Utgifvarens tillstånd, dess namn en Skrift åsatt, straffes med fängelse å fästning från och med Två Månader till och med Ett år. 9:o. Hvarje Skrift ensak.
Lag samma utgifva.
Utgifvare — — — utgitver.
Diktadt — — — keintad. 10:o. A hvarje — förlustig.
Hädelse emot Gud; Brottet skall umgällas såsom i 1 Kap. 1 § Missgernings-Balken Allmänna Lagen stadgadt är, och Skriften konfiskeras. 2:o.
Förnekelse af en Gud och ett lif efter detta, eller af den rena Evangeliska Läran; Förbrytaren skall anses efter 1 Kap. 4 § Missgernings- Balken, och Skriften konfiskeras. 3:o.
Gäckeri af den allmänna Gudstjensten, Guds ord oell Sakramenten; Förbrytelsen skall umgällas med Etthundra Riksdalers böter, och Skriften konfiskeras. 4:o.
Allt slags lastligt yttrande om den Regerande Konungens Höga Person eller gerniugar, eller dess Gemål Drottningen, eller Rikets bestämda Thronföljare; Brottet skall straffas enligt Missgernings-B alkens 5 Kap. 1 §, och Skriften konfiskeras.
Har Boktryckare, utan Författarens eller Utgifvarens tillstånd, dess namn en skrift åsatt, dörnes till fängelse från och med två månader till och med ett år. 9:o. Hvarje skrift — — — ensak.
Utgifvare — — — ntgifver.
Hvilken som å en skrift bedrägligt titelblad O . ® eller orätt författare- eller utgifvare-namn utsätter, dömes till straffarbete från och med sex månader till och med två år.
Utsätter någon å tryckt skrift falskt Boktryckarenamn eller orätt tryckningsort, skall han derutöfver dömas till straffarbete från och med två månader till och med ett år.
Hvad — beskaffenhet. 3.
Under anses: l:o.
Hädelse emot Gud eller gäckeri af Guds ord eller Sakramenten; Brottet straffes efter allmän lag, och skriften konfiskeras. 2:o.
Förnekelse af en Gud och ett lif efter detta, eller af deu rena Evangeliska Läran ; Förbrytaren skall straffas med böter från och med Tretiotre Riksdaler Sexton skillingar till och med Trehundratretiotre Riksdaler Sexton skillingar, eller fängelse från och med två månader till och med ett år, och skriften konfiskeras. 3:o.
Gäckeri af den allmänna Gudstjensten; Förbrytelsen skall umgällas efter allmän lag, och skriften konfiskeras. 4:o.
Allt slags lastligt yttrande om den Regerande Konungens Höga Person © O C eller gerningar, eller dess Gemål Drottningen. eller Rikets bestämda Thronföljare; Brottet skall straffas efter allmän lag, och skriften konfiskeras.
6 Konstitutions-Vtskotteis Memorial N:o 16. 5:o.
Smädliga uttryck emot nägon af de öfriga Personer af det Regerande Konungahuset, hvilka Konglig eller Furstlig värdighet inom Riket åtnjuta; Brottet skall straffas med Etthundra Riksdalers höter, och Skriften konfiskeras. 6:0.
Smädliga uttryck om Riksens Ständer, eller någon af deras Fördelningar; Brottet skall straffas med Etthundrade Riksdalers höter, och Skriften konfiskeras. 7:o.
Uppmaning till myteri eller uppror; Brottet skall straffas enligt 6 Kap. Missgernings-Balken, och Skriften konfiskeras. 8:0.
Smädliga — Allmän Lag. 9:o. Smädliga, förgripliga eller till osämja med främmande Makter syftande omdömen och yttranden om samtida Nationer eller Stater, med hvilka Riket är i fredligt förhållande, om deras varande öfverhet, Regering och Regeringssätt, Höge Embetsman och Sändebud, inre eller yttre förhållanden, företag eller underhandlingar; Förbrytelsen skall straffas enligt 6 Kap. 5 § Missgernings-Balken, jemförd med Kongl.
Förordningen af den 20 Januari 1770, och Skriften konfiskeras.
Är — — — konfiskeras. 10:o.
Allt kungörande i tryck af hvad som rörer Statens å färde varande Underhandlingar med främmande Makter, eller eljest af Konungens, i sammanhang med dem, tillärnade beslut och afsigter, samt Dess Ministrars, Råds och Sändebuds värf, om det ej sker med Regeringens tillstånd, eller med officiel tillåtelse; Förbrytelsen straffes i likhet med hvad i föregående moment stadgadt är.
Sker sådant kungörande af den, som Konungens och Statens hemligheter hetrodda äro, straffes hrottet enligt 4 Kap. 5 § Missgernings-Balken, och, i håda fallen, konfiskeras Skriften. ll:o.
Angripclser emot enskild man, hvilka å ära gå, eller för dess borgerliga namn och rykte förklenliga äro; Brottet straffes efter 60 Kap. Missgernings-Balken, och varde dessutom Skriften konfiskerad. 5:o.
Smädliga uttryck emot någon af de öfriga Personer af det Regerande Ö O Konungahuset, hvilka Konglig eller • • • T-» •
Furstlig värdighet inom Riket åtnjuta; Brottet skall straffas efter allmän lag, och skriften konfiskeras. 6:0.
Smädliga uttryck om Riksens Ständer, eller någon af deras Fördelningar; Brottet skall straffas efter allmän lag, och skriften konfiskeras. 7:o.
Uppmaning till myteri eller uppror; Brottet skall straffas efter allmän lag, och skriften konfiskeras. 8:0.
Smädliga — — — allmän lag. 9:0.
Smädliga, förgripliga eller till osämja med främmande Makter syftande omdömen och yttranden örn samtida Nationer eller Stater, med hvilka Riket är i fredligt förhållande, om deras varande Öfverhet, Regering och Regeringssätt, Höge Embetsman och Sändebud, inre eller yttre förhållanden, företag eller underhandlingar; Förbrytelsen skall anses enligt 8 Kap. 28 § Strafflagen, och skriften konfiskeras; Ar — konfiskeras. 10:o.
Allt kungörande i tryck af hvad som hörer till Statens å färde varande underhandlingar med främmande Makter, eller eljest af Konungens, i sammanhang med dem, tillärnade beslut och afsigter, samt Dess Ministrars, Råds och Sändebuds värf, om det ej sker med Regeringens tillstånd, eller med officiel tillåtelse; Förbrytelsen straffes enligt allmän lag, och skriften konfiskeras. ll:o.
Angripelser emot enskild man, hvilka å ära gå, eller för dess borgerliga namn och rykte förklenliga äro; Brottet straffes enligt allmän lag, och varde dessutom skriften konfiskerad.
Konstitutions-Utskottets Memorial JV:o 16. 7 12:o.
Lögnaktiga — — — konfiskeras. 13:o.
Sedernas vanhelgd, vare sig genom offentliga läror till någon last, särdeles den, som sårar ärbarheten, eller sådana ohöljda och skändliga framställningar af denna lasts utöfning, hvarigenom främjandet af ett förderfligt lefnadssätt åsyftas; Brottet skall umgällas med Femtio till Etthundra Riksdalers höter, och Skriften konfiskeras.
Såsom ansett. § 9:o.
Hvar som —- — — grunder.
Rubbning af qvarstad, hvaruppå försäljning eller utspridande icke följt, umgälles efter 8 Kap. 8 § Utsöknings-Balken. § 15:o.
Alla mål — behandlas, äfvensom den brottslige, i alla de fall, då han cj redan gjort sig saker till dödsstraff eller fästning för lifstiden, skall — — — ådragit.
Böter efter denna Lag må ej förvandlas i annat straff, än fängelse å fästning, efter beräkning af Sexton Riksdaler Tretiotvå skillingar, såsom svarande emot hvarje månads fängelse, månaden räknad till Tjugoåtta dagar.
Böter efter o den na
Lag gånge till tväskiftes emellan Åklagaren och närmaste inrättning för de fattige, de fall undantagna, då Böter, enligt hvad här ofvan stadgadt är, målsäganden ensamt tillfalla. 12:o.
Lögnaktiga — — — konfi O O slteras. 13:o.
Sedernas vanhelgd, vare sig genom offentliga läror till någon last, särdeles den, som sårar ärharheten, eller sådana ohöljda och skändliga framställningar af denna lasts utöfning, hvarigenom främjandet af ett förderfligt lefnadssätt åsyftas; Brottet skall straffas enligt allmän lag, och skriften konfiskeras.
Såsom — ansett. 9:o. Hvar som grunder.
Rubbning af qvarstad, hvaruppå försäljning eller utspridande icke följt, umgäll es enligt allmän lag. 15:o.
Alla mål behandlas, äfvensom den brottslige, i alla de fall, då han ej redan gjort sig saker till dödsstraff eller straffarbete på lifstid, skall — — — ådragit.
Böter, som i denna Lag utsatta äro, förvandlas efter allmän lag. 16:o.
Böter efter denna Lag, tillfälle Kronan, de fall undantagna, då böter, enligt hvad här ofvan stadgadt är, målseganden ensamt tillkomma.
STOCKHOLM, TRYCKT HOS ISAAC MARCUS, 1863. Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 17. 1 M:o II.
Ank. till Exp.-Utsk. den 14 Nov. 1863, kl. 1 e. m.
Memorial till Rikets Ständer, angående Talmannens i Bonde-Ståndet vägran af proposition i fråga om votering i Förstärkt Stats-Vtskott med anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, rörande ifrågasatt kostnads-ersättning för en del resor i tjenste-ärenden.