Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att bland dessa fvrationio domsagor, i hvilka sålunda månadslingen efter Rikets Ständers omdöme genast kunde införas, några bestå af flera härader och tinslag, än tingsstäder, torde icke utgöra något hinder för den föreslagna anordningen, emedan följden deraf endast blefve att två särskilda nämnder finge vara på samma dag tillstädes, och just delta förhållande skulle sannolikt verka dertill, att härader och tingslag med gemensam tingsstad snart förklarade sig villiga att äfven sammansluta sig lill gemensamt tingslag.
Rikets Ständer hafva genom upplysningar, lemnade af representanter från skilda delar af riket, inhemlat, att den allmänna meningen redan gjort sig tillräckligt förtrogen med behofvet af den ifrågavarande förändringen i Häradsrätternas arbetssätt! för att denna saks ordnande efter de lokala bebofven skulle med intresse omfattas af de särskilda orternas innevånare.
Del ambulatoriska arbetssättet torde derföre ännu ganska länge komma all förblifva den enda möjliga formen för domstolarnes verksamhet i dessa trakter, och detta förhållande eger rum inom eii stor del af de Norrländska landskapen.
Men äfven derstädes rör sig nu för liden ett allt mera omfattande affärslif, och della kan icke i längden nöja sig med en domstolsorganisation, sorn egentligen är afsedd för kolonister och nomader.
Det vore fara värdi, att, om dessa aflägsnare orter skulle blifva i saknad af alla de fördelar, som genom permanenta domstolar kunna beredas del öfriga landet, de skulle röna ett menligt inflytande deraf i sina affärsförbindelser med de i delta afseende lyckligare lottade orterna.
Särdeles är det af vigt, att sådana rältsärenden, som närmast röra affarsverlden och hvartill i främsta rummet måste räknas lagfarts- och inteckningsärenden, Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 55. 5 kunna så ofta som möjligt anbängiggöras och med motsvarande skyndsamhet expedieras.
Det har synts Rikets Ständer, att åtminstone i detta afseende likhet för de olika landsdelarne kunde utan svårighet beredas, och alt för detta ändamål i de domsagor, der omständigheterna för närvarande ej medgifva, att allmän rättegångsdag hålles så ofta som en gäng i månaden med hvarje härad och tingslag, till en början kunde åtminstone för handläggning af lagfarts- och inleckningsärenden månadtligen hållas en för hela domsagan gemensam särskild rättegångsdag, då parter kunde få dylika mål skyndsamt afgjorda i domarens hemvist eller å annat ställe inom domsagan i närvaro af ett mindre antal nämndemän.
Rikets Ständer hafva väl icke ansett lämpligt, att den nuvarande domsageindelningen i någon väsendtligare mån rubbas; men, då den åsyftade sammanslutningen af tingslagen otvifvelaktig! skulle på många orter underlättas, om i sammanhang dermed utbyte af tingslag emellan angränsande domsagor kunde ske, loide tillfälle böra hållas öppet för en sådan jemkning af domsageindelningen, som kan lända till lagskipningens större beqvämlighet, och för detta ändamål vara nödigt, att afven de Häradsböfdingar, som hädanefter, och intill dess månadstingen blifvit allmänt införda i de mellersta och sydliga delarne af riket, komma att utnämnas, dervid förbindas att underkasta sig reglering af domsagans område, på sätt som skedde under tiden från den 23 Mars 1847 till den 7 Februari 1860 med de Häradsböfdingar, som då utnämndes.
En särskild anledning härtill ligger i den omständighet, alt, om lagskipningen å landet vinner en ökad skyndsamhet, åtskilliga mindre städer sannolikt skola önska att lägga sig under närmaste landsrätts domvärjo; och då det otvifvelaktig! vore en fördel för lagskipningen i dess helhet, om dessa mindre sladsdomstolar kunde alldeles upphöra, så torde också en sådan önskan, der den yppar sig, böra, så vidt möjligt är, tillfredsställas; och dertill torde i ett och annat fall erfordras någon jemkning i domsageindelningen.
Emot Lagkomiléens förslag har bland annat blifvit anmärkt, att nämndemansbestyret skulle derigenom försvåras.
En sådan följd måste också uppenbart inträffa, örn en för hela domsagan gemensam nämnd skall öfvertaga de bestyr, som förut ålegat flera särskilda nämnder i tingslagen.
Rikets Ständer, som på ofvan anförda skäl, icke kunna biträda Lagberedningens åsigt, att denna olägenhet bör afhjelpas genom en nedsättning i antalelet af domför nämnd, anse, alt denna befarade olägenhet kan på ett vida enklare och dertill fullständigare sätt afhjelpas derigenom, att de tingslag, som förena sig med hvarandra, berättigas att fortfarande hvar för sig välja fulltalig nämnd, och att de sålunda utvalde nämndemannen sedermera sins emellan fördela tjenstgöringen vid de gemensamma rättegångsdagarne.
Derigenom blefve besväret med tingsuppvaktningen för nämndemännen på det hela taget alldeles oför ändrad!.
Härmed hafva Rikets Ständer angifvit de hufvudgrunder, genom hvilkas tillämpning det så länge eftersträfvade målet af permanenta domstolar å landet, efter Rikets Ständers omdöme, torde kunna uppnås.
Som emellertid denna fråga ingriper i den judiciela administrationen och till följd deraf äfven har en ekonomisk sida, hafva Rikets Ständer ansett sig icke böra, i fråga om ett förändradt arbetssätt för Häradsrätterna, nu, för sin del, besluta några vissa lagförändringar, utan att ämnets vidare utredande och den vigtiga förändringens befordrande böra åt E. K.
Maj:ts visa omvårdnad ölverIemnas; Och få Rikets Ständer derföre — med tillkännagifvande alt Rikets Ständer, för sin del, anse en förändring i Häradsrätternas arbetssätt vara af behofvet synnerligen 6 Exped iti a n s - Vis ko t le is Förslag till underd.
Skrifvelse. A: o 56. påkallad — hos E. K.
Majit täcktes vidtaga nödiga åtgärder för att förbereda och, så fort ske kan, för
Riksdagen framlägga förslag till lagens ändrande i den af Rikets Ständer angifna syftning.
Uppläst och godkändt hos Kidd. och Adeln den 2 3 Maj 186 6 Preste-Ståndet den 2 3 — — Borgare-Ståndet den 2 6 — — Bonde-Ståndet den 2 8 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående förändrade föreskrifter i afseende på sättet för kommunikationer af besvär, som blifvit till Hofrätt ingifna.
(Lag-Utskottets Betänkande N:o 23 och Memorial N:o 41.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har vid innevarande riksdag fråga blifvit väckt om förändring af gällande föreskrifter angående sättet för kommunikation af besvär, som blifvit till Hofrätt ingifna; och hafva Rikets Ständer, med afseende å olämpligheten af berörda för särskilda fall olika föreskrifter, genom hvilka tillfälle lemnäs tredskande parter alt obebörigen uppehålla målens afgörande, för sin del, beslutat en författning, hvarigenom, med ändring af hvad lag och författningar stadga i afseende på hvad iakttagas skall, dä Hofrätt pröfvar besvär vara sådana att andra parten öfver dem höras bör, förordnas som följer i § 1 "I mål, som hos Hofrätt genom besvär fullföljas, skola, på sätt i 27 Kap. 6 § Rättegångsbalken för lagvadda och instämda saker stadgadt är, alla inlagor med bevis, sorn dertill höra, tväfaldt ingifvas: den ena att vara i Hofrätten qvar, den andra att gifvas till vederparten.
E xp edit) o n s - Uts kott e ts Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 5 7. 7 § 2- Finnér Hofrätten, alt någon öfver besvären böras bör, och är målet ej af den beskaffenhet, att offentlig myndighets åtgärd för sådant ändamål anlitas må, vare den klagande pligtig, alt ena exemplaret af besvären med dertill hörande bevis uttaga och vederbörande tillställa samt behörigt intyg derom till Hofrätten ingifva inom den tid, som af Hofrätten bestämmes.
Försummar klaganden att inom bestämd tid sådant intyg ingifva, och kommer ej heller vederpartens förklaring inom samma tid in, varde besvären ej till pröfning upptagna.“ § 3.
Nu har den, som höras skall, fått del af besvären, såsom i 2 § sägs; vare då skyldig att inom den tid, som af Hofrätten utsatt blifvit, sin förklaring till Hofrätten tväfaldt ingifva.
Kommer han ej inom den liden med förklaring in, må sådant ej hindra målets afgörande.1'
\:« Ä». Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 23 Maj 1 866.
Preste-Ståndet; den 2 3 — — Borgare-Ståndet den 2 6 — — Bonde-Ståndet den 28 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående ändring i Kyrkolagens föreskrift rörande tiden för barnaqvinnas kyrkogång.
(Lag-Utskottets Betänkande N:o 29 och Memorial N:o 44.) S. A. K. Enligt 5 Kap. I § Kyrkolagen "skola barnaföderskor bålla sig inne vid pvss sex veckor efter födseln : emedan" (såsom det heter) “en kristlig sedvana, tukt och ärbarhet, så ock deras egen helsa sådant fordrar," 8 Expeditions-Uiskottets Förslag lill underd.
Om ändring af detta stadgande har hos Rikets Ständer framställning blifvit gjord; Och då erfarenheten ådagalagt, alt de flesta barnaföderskor, isynnerhet de af arbetsklassen, vida tidigare än ses veckor efter barnets födelse återvinna helsa och arbetsförmåga, hafva Rikets Stander, för sin del, beslulat en författning, hvarigenom, med ändring af föreskriften i 5 Kap. 1 § Kyrkolagen om tiden för barnaqvinnors kyrkogång, förordnas, alt kyrkogång må tillstädjas fyra veckor efter barnets födelse, eller tidigare, om vederbörande kyrkoherde finnér giltiga skäl för banden, att det tillåtas må.
\:a 58.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 2 3 Maj 186G.
Preste-Ståndet den 2 3 — — Borgare-Ståndet den 2 6 — — Bonde-Ståndet den 2 8 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående ändring af 7 0 § i Kongl.
Förordningen om ko m mun als turels e ä landet.
(Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 80.) S. A. K. Kongl.
Förordningen af den 21 Mars 1862, angående komrnunalslyrelse å landet, föreskrifver väl. att exekutor eger beräkna tre procent arfvode vid indrifning af resterande kommunalutskylder, men bestämmer ej, hvem som skall ersätta dessa procent, hvadan kronofogden nu afkortar beloppet vid medlens levererande.
Emedan den betalningsskvldige finner det vida beqvämare att i sitt hem aflemna ufskylderna till den, som kommer att utkräfva dem, än att inställa sig vid uppbördsstänunan, helst han såmedelst kan vinna en eller annan månads anstånd med liqvideti, har ofta inträffat, alt många från uppbördsstämman uteblifvit; att kommunen, i saknad af påräknad uppbörd, nödgats upplåna penningar, derå räntan, likasom ifrågavarande uppbördsprovision, sålunda drabbat den ordentlige belalaren ; och att ett ökadt besvär tillskyndats kommunalstämmans ordförande.
1 be - Expeditions-(Jtsfottets Förslag lill anderd.
Skrifvelse, !S:o 59, 9 1 betraktande häraf hafva Rikets Ständer, vid pröfning af hos Rikets Ständer i detta ämne gjorda framställningar, för sin del ansett sista punkten i 70 § af Kongl. Förordningen om kominunalst^reise å landet höra ändras till följande lydelse: “Vid indrifvandet al dessa medel egei kronofogden att såsom uppbördsprovision jemväl uttaga hos den restskvldige tre procent af det resterande beloppet"; Och få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att E. K. Maj:t täcktes gilla en sådan ändring al berörda § och derom utfärda nådig förordning.
Upplä9t och godkändt hos Ridd. och Adeln den 26 Maj 1 866.
Preste-Ståndet den 28 — — Borgare-Ståndet den 2 8 — — Bonde-Ståndet den 30 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, ang fiende regleringen af utgifterna under Riks-statens Sjunde Hufvudtitd.
(Stats-Utskottets Utlåtande N:o 53 och Memorial Nös 69 och 82.) S. A. K.
Vid pröfning af de uti E. K.
Majrts nådiga Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof gjorda framställningar rörande Riks-statens Sjunde Hufvudtitel, hvilken innefattar anslagen till Finans-departementet, hafva Rikets Ständer fattat de beslut, hvilka härnedan omförmälas i den ordning, hvari de särskilda anslagstillarne finnas i Riks-stalen uppförda.
På skäl, hvilka finnas intagna i det vid ofvannämnda nådiga Proposition lögade Slatsräds-protokoll öfver Finans-ärenden, har E. K. Maj:l, i enlighet med KamBih. till H. St.
Prat. '1865 i 860. 10 Sami. i A fä. 5 Haft. 2 10 Expeditions- Ut sfi o t tets Förslöf/ till underd.
Skrifvelse, N:o 59. mar-kollegii uti underdånig skrifvelse af den 2 Juni sistlidna år gjorda hemställan, föreslagit, att för Notarierne i Kollegium, hvilka för närvarande åtnjuta i lön 2,200 R:dr, måtte beviljas löneförhöjning å 800
R:dr lor de tre äldre och å 300 R.dr för de två yngre; Men då den för de förstnämnde sålunda föreslagna förhöjning, hvarigenom deras löner skulle komma att uppgå till 3,000 R:dr, möjligen kunde från andra håll föranleda ökade anspråk, hafva Rikets Ständer ansett sig böra endast i den mån bifalla E. K.
Maj:ts nådiga framställning i detta hänseende, att för Kammar-kollegii Notarier beviljats löneförhöjning med (500 R:dr för hvar och en af de tre äldre och 300 R:dr, pä sätt begärdi blifvit, för hvardera af de två yngre. 2:o.
Maj;t. i enlighet med Kammar-kollegii pä anförda skäl gjorda hemställan, föreslagit, att för Kollegii A ammar förr nndter, hvilka, likasom Notarierne, för närvarande åtnjuta i lön 2.200
R:dr, mätte beviljas en löneförhöjning af 800
R:dr för hvardera af de tvä äldre och 300
R:dr för hvardera af de två yngre; Och hafva Rikets Ständer, äfven beträffande desse tjenstemän, ansett förhöjningen för de äldre böra inskränkas till samma belopp, sorn för de äldre Notarierne, och sålunda för Kammar-kollegii Kammarförvandter beviljat en löneförhöjning, för hvardera af de två äldre med 600 R:dr och för hvardera af de två yngre med 300 R:dr.
Majit begärt: 3:o anvisande af ett årligt belopp af 150 R:dr såsom hyresersältning för Kammar-kollegii Förs/e Fäktmästare; hvilket Rikets Ständer bifallit; samt 4:o tillökning i Kollegii anslag till gratifikationer åt e. o. tjenstemän och vakthetjente med 3,500 R:dr; hvilken anslagslörhöjning Rikets Ständer jemväl beviljat.
Genom hvad sålunda blifvit beslutadt har Kammar-kollegii anslag, nu utgörande 109,600 R:dr, blifvit förhöjdl lill 117,450 R:dr.
Statskontoret. 5:o.
Majit föreslagit, att eli å anslaget för Statskontoret med Kronomngasincrna befintligt odisponeradt belopp af 700 R:dr må, såsom icke vidare hehöfligt, från staten uteslutas och anslaget således med nämnda belopp minskas; Och hafva Rikets Ständer till denna nådiga framställning lemnat bifall. öfver-1 n tendén ts-eml>etet. 6:o.
Med anledning af Öfverintendenls-embelets uti till E. K.
Majit ingifvet memorial, på anförda skäl. gjorda framställning om löneförhöjning för åtskilliga af detta verks embets- och tjenstemän, har E. K.
Majit, med någon nedsättning i de utaf Öfverintendents-embetet i sådant afseende föreslagna belopp .hemställt, dels att löneförhöjningar mätte medgifvas, för Ofver-in tendén ten med 1,000 R:dr, för Intendenten vid ritnings- och byggnads-afdelningen 1,000 R:dr, för Sekreteraren, under vilkor att med denna befattning ej finge förenas annan tjenst med lön på rikets stat, 1,100 R:dr, samt för Kamereraren och Kassören 800 R:dr, och dels att, jemte det nuvarande arfvode! till en Kanslist och Kammarskrifvare ä 1,000
R:dr bibehölles såsom arfvode för en Kanslist, ett särskildt arfvode för en Kammarskrifvare mätte beviljas till belopp af 400 R:dr.
Expeditions-Ulskottets Förslag lill anderd.
Skri/valsa, N:o 59. 11 Den allmänna reglering af aflöningsförhållandena lör Öfverintendenls-embetets embets- ocb tjenstemän, som E. K.
Majit sålunda föreslagit, bar synts Rikets Ständer lämpligen icke böra för närvarande till hufvudsakligt afgörande företagas, utan torde denna reglering, äfven om den må vara nödig, ulan olägenhet kunna till kommande riksdag anslå; men då Rikets Ständers uppmärksamhet blifvit fästad derå, att Öfverintendents-embelets Sekreterare, hvilken icke, såsom Ijenstemännen inom Ritnings- ocb Ryggnads-afdelningen, eger tillfälle ali genom utförande af enskilda uppdrag bereda sig inkomst, och hvars göromål i tjensten dessutom lära fullt upptaga hans tid, i lön uppbär endast 2,400 R:dr, hafva Rikets Ständer ansett billigheten fordra, att denne tjensteman tillägges någon löneförhöjning, hvilken dock, vid jemförelse med lönebeloppen för andra likartade tjenstebefattningar, synts icke böra utsträckas utöfver 600 R:dr.
I enlighet härmed hafva Rikets Ständer alltså funnit sig ej kunna bifalla E. K.
Maj:ls nådiga framställning, så vidt den angår löneförhöjning för Ö
Iver-intendenten, Intendenten och Karne pera ren samt arfvode åt en Kammarskrifvare; hvaremot lönen för Sekreteraren blifvit, under vilkor alt med befattningen ej får förenas annan tjenst med lön på rikets stat, förhöjd med 600
R:dr, eller från 2,400 R:dr lill 3,000 R:dr. 7:o.
Till arfvode för en i viirinnings- och ventitations-inräUningars konstruerande och vård kunnig Ingeniör har E. K.
Majit för nästa statsregleringsperiod begärt ett belopp af 1,000 Ridr.
Beträffande denna fråga bade, enligt Statsråds-protokollet, Öfverintendents-embetet anfört, att, då uti åtskilliga offentliga byggnader inom landel apparater för en centraliserad uppvärmning blifvit anbragla och befunnits ändamålsenliga, det vore af synnerlig vigt, säväl för de publika byggnader, hvilka redan egde eller framdeles kunde komma ali erhålla dylika uppvärmnirigsanstalter, som äfven med hänsigt till de särdeles inom sjukhus, kaserner, fängelser och äfven skollokaler alltmera använda och till sin behöflighet erkända ventilations-apparaterna, att en kontroll öfver berörda inrättningar från Statens sida vederbörligen utöivades, för hvilket ändamål erfordrades ett särskildt arfvode, för att utgå till en i konstruerande och vård af värmnings- och venlilationsinrältningar kunnig och erfaren ingeniör, hvilken kunde biträda vid granskning af ritnings- och kostnadsförslag till dylika inrättningar, kontrollera deras anbringande och gifva anvisning till alhjelpande af de felaktigheter, som vid deras begagnande möjligen yppades; Men då det biträde, som för vården af ifrågavarande apparater må vara erforderligt, bör, derest det icke kan lemnäs al någon bland Öfverintendenls-embetets arkitekter, kunna beredas genom särskildt aftal med annan|person,l hvars godtgörelse af den särskilda anstaltens anslag lärer kunna bestridas, hafva Rikets Ständer ej funnit skäl bifalla E. K.
Maj:ls förevarande nådiga framställning. 8m.
Angående behofvet af tillsyn öfver byggnadsväsende! i landsorterna hade Öfverintendents-embetet uti särskildt underdånigt memorial, på anförda skäl, hemställt, att, till åstadkommande af en tillförlitligare kontroll öfver byggnadsarbetens rigliga och ändamålsenliga utförande,’ än hittills funnits att tillgå, särskilde byggnadskunnige tjenstemän, under benämning af Läns-arkitekler, skulle i vissa delar af riket anställas, med åligganden enligt särskildt föreslagna bestämmelser.
Med godkännande häraf har E. K.
Majit föreslagit, att till löner för åtta Länsarkitekler, med de åligganden, Öfverintendents-embetet hemställt, måtte, under vilkor alt vederbörande landsting, derom hörda, åtoge sig att lill enahanda ändamål utgöra samma belopp, anvisas och i Riks-slaten uppföras 8,000 R:dr.
Äfven med erkännande af behöfligheten utaf en förbättrad och mera verk sam tillsyn öfver byggnadsväsende! i landsorterna, hafva Rikets Ständer dock icke an - 12 Expeditions-11 In kottets Förslag lill anderd.
Skrifvelse, i\':o 59. sett sig deri ega tillräcklig anledning alt för närvarande anvisa statsmedel för ifrågavarande ändamål.
Då nemligen behofvet af sådana personer, för hvilkas anställande anslag nu blifvit äskadt, otvifvelaktig! i vida högre grad förefinnes lör kommuner och enskilda personer, än för Kronan, har det sjuts Rikets Ständer mindre lämpligt att, innan ens vederbörande kommunalmyndigheter blifvit i ämnet hörda, anvisa statsmedel för tjensternas bildande.
Med mera skäl torde det böra på bemälda myndigheter i första hand bero, all för bebolvels fyllande vidtaga de förberedande åtgärder, sorn kunna finnas för ändamålet erforderliga; Och hafva Rikets Ständer i följd häraf ansett sig ej böra lill E. K.
Maj:ts ifrågavarande nådiga framställning lemna bifall.
Då inkomsten af postmedlen blifvit beräknad (ill 2,000.009 R:dr, har E. K. Maj:l hemställt, alt det under nu förevarande Hufvudlitel uppförda kontanta anslag på förslag, att af postmedlen direkte utgå till postverket, måtte bestämmas till samma belopp och således förhöjas med 500,000 R:dr: och har denna nådiga framställning blifvit af Rikets Ständer bifallen, hvadan nämnda anslag uppförts med ett belopp af 2,000,000 R:dr. 10:o.
Enär indelta räntor, som med ett lorslagsvärde af 1,119 R:dr äro uppförda å anslaget lill Jägeristaten, men numera, efter åtskilliga jägeriljenslemäns och betjentes afgång från sina befattningar, till Statsverket indragits, blifvit vid beräkningen af den indelta ordinarie räntan derifrån uteslutna, är af E. K. Maj:t föreslaget, alt samma räntor ock, i öfverensstämmelse dermed, måtte från ulgiftsstalen utgå, äfvensom att en, af enahanda anledning, med 207 R:dr 93 öre uppkommen behållning å den kontanta delen af berörda anslag måtte derifrån afdragas; Och hafva Rikets Ständer till denna nådiga framställning lemnat bifall.
Blifvande härigenom anslaget till Jägeristaten från nuvarande beloppet, 2,712 R:dr 37 öre, nedsatt till 1.385
R:dr 44 öre. ll:o.
Deremot har E. K. Maj:t föreslagit, att det kontanta anslaget till
Sk o gsp lant erin g v k n ss n n mätte ökas med en summa, motsvarande ej mindre nyssnämnda, på anslaget lör Jägeristaten uppkomna behållning, 207 Rör 93 öre, än äfven 4,431 R:dr 66 öre, hvarmed de omförmäld.i kassa tillkommande ersättningar för till Statsverket indragna hemmansränlor och arrenden vid 1863 års slut befunnits öfverstiga anslagets nuvarande belopp, tillsammans 4,639 Rör 59 öre eller i jemnadt tal 4,640.
Och. har jemväl denna nådiga framställning blifvit af Rikets Ständer bifallen Kommande i enlighet härmed Skogsplanteringskassans kontanta anslag alt uppföras till 22,940 Rör. 12:o.
Enär del lör åren 1864, 1865 och 1866 i Riks-stalen upptagna reservationsanslag af 75,000 Rör för 5k ags-institutet, lägre skogssko/or samt öfriga lill skogsstaten hörande tjenstemäns aflöning fortfarande vore behöflig!, har E. K. Maj:t äskat, att detsamma mätte jemväl lör nästa statsregleringsperiod varda uppfördt; och hafva Rikets Ständer, med bifall till denna E K.
Majlis nådiga framställning, jemväl för är 1867 till omförmälda ändamål anvisat eli reservationsanslag af 75,000 Rör.
Expo.lilioiis-Utskottets Förslag lill anderd.
Skrifvelse, N:o 59. 13 l.‘3:o.
Slutligen bar E. K. Maj:t föreslagit, att då del under Sjunde Hufvudtileln uppförda reservationsanslag til! byggnader och reparationer i landsorterna visat sig för behof'et alldeles otillräckligt, samina anslag, nu utgörande 60,825 R:dr, måtte förhöjas till 70,000 R :dr eller ökas ined 9,175 R:dr; och har denna anslagstillökning blifvit af Rikets Ständer beviljad. 14:o.
I fråga om öfriga till Sjunde Hufvudtiteln hörande ordinarie anslag, i afseende hvarå någon förändring hvarken blifvit af E. K.
Maj:t äskad eller eljest i fråga k om mit, hafva Rikets Ständer funnit samma anslag böra i den blifvande
Riksstaten med oförändrade belopp uppföras, dock att, till jemnande af Hufvudtitelns slutsumma, förslagsanslaget till skrifmaterialier och expenser, ved m. m., som för närvarande utgör 18,659 R:dr 58 öre, minskas med ett belopp af 38 R:dr 7 öre, eller till 18,621 R:d. 51 öre.
Kommande, i följd af hvad enligt förestående punkter blifvit beslutadt, Hufvudtitelns samtliga till ordinarie statsregleringen hörande anslag, att på sätt hosföljande tabell Litt.
A närmare utvisar, uppgå till 6,072,500 R:dr.
Beträffande sådana, till föremål under Sjunde Hufvudtiteln hänförliga behof, som äro af mera tillfällig beskaffenhet och således tillhöra den så kallade extra s/alsregleringen, hafva Rikets Ständer all besvara följande af E. K. Maj:t gjorda framställningar. 15:o.
Enligt hvad af ofvannämnda Slalsråds-protokoll inhemtas, har E. K. Maj:ts Befallningshafvande i Jönköpings län, — som redan år 1861 gjort underdånig hemställan om vidtagande af åtgärder för uppförande å Jönköpings fästningsområde af ett behöfligt nytt Lan ds It öfd inge-v esidens, tillika innefattande lokaler för embetsrum och arkiv, men för hvilket ändamål E. K. Maj:l ej funnit lämpligt att vid sistförflulna riksdag begära något anslag, — nu, på ytterligare anförda skäl, i underdånighet förnyat sin berörda framställning; och har, med anledning häraf E. K. Maj:t nu i nåder föreslagit att utaf den för berörda byggnadsföretag beräknade kostnadssumma, 130,000 R:dr, ett belopp af 70,000 R:dr mätte för år 1867 anvisas.
Genom hvad E. 1\.