Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Enligt Uskottets åsigt kan ej heller någon svårighet uppkomma deraf, att medlen nu äro utlånte till enskilde, som vilkorligen tillförsäkrats om lånens bibehållande, så länge de fullgöra räntebetalning och öfriga åligganden, emedan, oafsedt det förbehåll, sorn vid lånens meddelande blifvit fästadt, att dessa må uppsägas, då, i anseende till angelägna utgifter, behof deraf inträffar eller i öfrigt skäl till lånens uppsägning kan förekomma, Riksgälds-kontoret lättare än något förvaltande verk ar i tillfälle alt vid behof af låneuppsägningar afse omständigheterna, för undvikande af våldsamma rubbningar i de allmänna penninge- och kredit-förhållandena.
Då emellertid andra svårigheter än de nu af Utskottet kända, tor verkställigheten af ifrågavarande förändring, möjligen kunna möta och frågan härom i allt fall, med hänsigt till beskaffenheten af omförmälde fonder och de derom hittills gällande föreskrifter, må antagas vara af Kongl.
Maj:ts nådiga samtycke beroende, inskränker sig Utskottet för närvarande till den hemställan, att Rikets Ständer, derest
Utskottets sålunda framställda åsigt varder godkänd, måtte uti skrifvelse till Kongl
Majit i underdånighet anmäla hvad i ämnet förekommit, med anhållan att, sä vid t hinder icke finnes möta lör ofvanomförmälda af Krigs-kollegium hittills förvaltade fonders och kassors öfverlåtande tili Rikets Ständers Riksgälds-kontor, i utbyte mot bestämda ersättningsanslag, Kongl.
Majit må täckas meddela Rikets Ständer nådigt förslag de rom, upptagande jemväl de vilkor och reglemente!iska stadgande!) i öfrigt, hvarunder verkställigheten må ege rum. Stats-Ultkottels Utlåtande M /.?. 99 Kongl. General-krigs-kommismriatet. % *8 1838 års Rev.-ber. pag. 92. IJtlål. pag. 244.)
I afseende å uti Kongl.
Krigs-kommissariatels räkenskaper formelt afförde, men till återbäring anmärkte medel, 4,562 R:dr iO r:st.
Banko, hvilka, i anse ende till anförda besvär, ej kunnat indrifvas, hade Revisorerne inhemta),, att dessa medel, allt efter som klagomålen hunnit afgöras, upptoges lill redovisning af Krigs kommissariatet, som förklarat sig ämna bos Kongl. Maj.t göra underdånig anmälan om de balanser, hvilka vid Kommissariatets upplösning ännu kunde vara oredovisade.
Enligt hvad Utskottet inhemtat, har Kongl Krigs-kommissariatet, i öfverensstämmelse med sin, i anledning af Revisorernes ofvananförda yttrande, i underdånighet tillkännagifna afsigt, jemte skrifvelse den 5 nästlidne Maj, till Kongl.
Maj:t underdånigst insänd t 2:rie särskilda förteckningar, innehållande redogörelse för ifrågavarande anmärknings-ärendens behandling och omfattande, den ena, de frågor, i följd hvaraf anmärkningsmedel till Kommissariatets kassa influtit, och den andra sådana ärenden, hvilka icke föranledt de anmärkta medlens inleverering till Statsverket, utvisande nämnde förteckningar, att utaf de anmärkte medlen endast 45 R:dr 38 sk 9 r:st.
Banko blifvit till Kommissariatets kassa levererade och derefter lill Riksgälds-kontoret aflemnade; hvarjemte kommissariatet under dånigst tillkännagifva, att i afseende ä de öfriga medlen någon vidare åtgärd från dess sida icke påkallades; och har Kongl. Maj:t genom nådigt beslut den 4 Juni innevarande år förordnat om nämnde Kommissariats upplösning samt låtit öfverlemna berörde förteckningar till Kongl. Kammar-rätten för den vidare åtgärd, som af de i förteckningarne uppgifna förhållanden kunde föranledas: — hvilket Utskottet får lill Rikets Ständers kännedom omförmäla.
Kongl landtbruks-akademien.
S ™ 1B57 års Rev.-bftr. pag. <77. 185B » » » 5 60.) f anledning deraf att Kongl. Landtbruks akademiens räkenskaper dittills icke undergått revision i Kongl, Kammar-rätten hade 1855 års
Ståls-revisorer uppå anförda skäl hemställt, att årliga redogörelsen för bemälda akademis inkom - 50 Stats-Uiskottets Utlåtande M 13■ ster och Utgifter måtte, i likhet med hvad som egde rum i afseende å andra allmänna verks och inrättningars räkenskaper, till granskning i Kongl. Kammarrätten aflemnas.
Efter det Kongl Landtbruks-akademien i anledning af denna hemställan afgifvit underdånigt utlåtande, anhöllo Rikets sednast församlade Ständer, uti underdånig skrifvelse den 22 April 1857, det Kongl.
Majit, jemte meddelande af nådig befallning, att nämnda akademis räkenskaper derefter skulle till Kongl. Kammar-rätten för behörig granskning öfverlemnas, tillika måtte i nåder föreskrifva, att denna granskning borde hufvudsakligen afse siffran och det formella af räkenskapsförhållandena, men icke finge utsträckas till bedömande af den ekonomiska förvaltningen; och har Kongl. Majit, vid föredragning af detta ärende, under den 5
Mars 1858 meddelat nådigt beslut i öfverensstämmelse med Rikets Ständers berörde underdåniga framställning, hvilket Utskottet för Rikets Ständer velat anmäla.
Lasar etts-direktionen. § 20. 11857 års Rev.-ber. pag. 207.
CJtlåt. pag. 305.) Enligt hvad Revisorerne omförmält, upptaga de af Lasarettets Ombudsman ingifna och af Lasaretts-direktionen till betalning godkända expensmedels-räkningarne, bland andra utgifter, ett belopp af 10 Ridr under hvartdera af revisions-åren för besväret att meddela upplysning öfver insättningar å Lasaretts-direktionens Banko-räkning, hvilket belopp blifvit utbetalt år 1854 till Banko-kamereraren Tingberg, hvaremot upplysning saknades till hvilken utbetalningen för år 1855 skett; dock ansågo sig Revisorerne kunna antaga, att beloppet äfven för sistnämnde år uppburits af någon Bankens tjensteman, och funno sig härvid böra åberopa Kongl. Majits nådiga bref af den 27 Maj 1851, deri förbud stadgades mot utbetalande af dylika arfvoden till Bankens tjenstemän.
Uti häröfver afgifven underdånig förklaring anförde
Direktionen, att då erfarenheten visat, att personer, som till Lasarettet borde inbetala medel, icke sällan dröjde att till
Direktionens tjenstemän aflemna attesterna öfver verkställda insättningar å Direktionens räkning i Rikets Ständers Bank, hade, till förekommande deraf, att räntebärande medel finge för bestridande af löpande utgifter indrifvas, då tillgång å Bankoräkningen vore att tillgå, ehuru, när en del attester öfver verkställda inbetalningar ej blifvit oflemnade, kassaräkenskaperna ej kunnat sådant utvisa, Direktionen låtit anmoda vederbörande Kamererare i Banken att under hand meddela upplysning om verkställda insättningar af medel på Direktionens räkning; och som
Direktionen ansett ett sådant biträde ej åligga Kamererare!!
Slats-Utskottets Utlåtande M 13. 31 i och lör tjenste», hade
Direktionen trott hinder af ofvanäberopade Kongl.
Bref ej möta för utbetalande af berörde arfvode, som vida öfvervägdes af den inrättningen genom berörde åtgärd tillskyndade fördel.
Då Utskottet emellertid funnit alt berörde arfvode, enligt hvad sednare årens räkenskaper utvisa, icke vidare af inrättningens medel utbetalas samt rättelse i det anmärkta hänseendet således vunnits, har Utskottet vid detta förhållande an* sett sig kunna tillstyrka, alt förevarande anmärkning må förfalla.
Direktionen öfver Stockholms Stads Undervisningsverk. § 21- (1858 års Rev.-ber. pag. 202.)
Enär nämnde undervisningsverks räkenskaper utvisade, att Kniggeska donutionsfondens utlånta kapital, 5,000 R:dr Bko, blifvit den 25 April 1855 af låntagaren inbetald t, men sedermera icke varit räntebärande förrän den 10 Maj påföljande år, då fem stycken Skånska Hvpolheksföreniogens obligationer, hvardera å 1,000 R:dr, derför inköpts, hade, enligt hvad Revisorerne omförmält, derigenom inträffat att Stockholms stads allmänna undervisningsfond nödgats under revisionsåret förskjuta ett belopp af 261 R:dr 16 sk. till bestridande af den aflöning vid Adolf Fredriks skola, som af Kniggeska donationens räntemedel bort utgå.
Uti häröfver afgifven underdånig förklaring, hvilken dock så sent inkommit, att densamma icke kunnat i sammanhang med revisionsberättelsen till trycket befordras, har bemälde Direktion andragit, hurusom, oaktadt flere försök medelst annonser i stadens tidningar att få nämnde kapital utlånt, det likväl icke varit Direktionen möjligt att för detsamma erhålla nöjaktig inteckningssäkerhet, hvadan Direktionen, för att icke längre gå miste om räntemedel, slutligen nödgats inköpa omförmälde fem obligationer.
Vid det af Direktionen sålunda upplysta förhållande torde förevarande anmärkning ej böra till vidare åtgärd föranleda § 22. (1858 års Rev.-ber. pag. 202.)
Vidare hafva Revisorerne anmärkt, att den för Maria läroverk afgifna rökning icke meddelade någon redogörelse öfver den termins- eller skol-afgift, hvilken, jemlikt Kongl. Cirkulären af den 6 Juli 1849 och den 1 Oktober 1851, bör af 32 Stats-Utskottet* Utlåtande M 13. lurjungarne vid rikets elementarläroverk erläggas samt af Rektorerne uppbäras och redovisas.
Rektorn vid nämnde läroverk har uti en till bernälde Direktion ställd och af Direktionen til!
Maj:t underdånigst insänd förklaring, hvilken af samma anledning, som i nästföregående § omlörmäles, ej kunnat i sammanhang med revisionsberättelsen till trycket befordras, anfört, att, enligt Kongl. Stats-kontorets räkenskaper, nämnde afgift, för höst-terminen 1853 uppgående till 405 R:dr B:ko. och för vårterminen 1856 utgörande 402 R:dr samma mynt. blifvit deri förra den 28 December 1855 och den sednare den 16 September 1856 till Kongl Räntekammaren erlagd.
Ehuru Utskottet anser att ifrågavarande afgifter rätteligen bort redovisas i skolans räkenskaper och upptagas såväl bland dess inkomster, då medlen influtit, som bland utgifterne, då de blifvit utbetalde; likväl och då afgifterna, på sätt ofvan förmäles, och hvilket jemväl är genom Kongl.
Stats-kontorets räkenskaper vitsordadt, blifvit till detta embetsverk behörigen levererade, hemställer Utskottet, det Rikets Ständer måtte vid den i ämnet afgifna förklaring låta bero. § 23- 1858 års Rev.-ber. pag. 202.
Enligt hvad Revisorerne ytterligare omförmält, upptogs uti 1855 års redogörelse öfver Maria skolas premie- och fattigkassa bland inkomsterna »Nymanska stipendium 8 R:dr», men uti den af Revisorerne granskade räkningen öfver nämnde kassa (för år 1856), hade dessa stipendiimedel icke till redovisning blifvit uppdebiterade.
Uti sin i nästföregående § omförmälde förklaring har Rektorn vid nämnde skola upplyst, att förhållandet med detta stipendium, hvilket han benämner det »Nymarckska», vore sådant, att det icke uttoges och utdelades hvarje år, af hvilket skäl detsamma icke blifvit upptaget i räkenskaperna för läseåret 1855—1856; och får Utskottet i anledning häraf hemställa, att vid den afgifna förklaringen mätte få bero.
Ultuna Landtbruks-inslitut. § 24.
(18S8 års Rev.-ber. pag. 216.)
Uppå Rikets sednast församlade Ständers, uti underdånig skrifvelse den 22 April Sluts-Ulsknttets Utlåtande M 15 33 April 1857, derom gjorda anhållan, har Kongl. Maj:!, genom nådigt bref den 5 Mars 1858, förordnat, att Ultuna Landtbruks-instituts räkenskaper, efter det den i Institutets stadgar föreskrifna revisionsförrättning egt rum, skola jemte tillhörande verifikationer öfverlemnas till Kongl. Kammar-rätten för behörig granskning, hvilken dock hufvudsakligen bör afse siffran och det formella af räkenskapsförhållandena, men icke utsträckas till bedömande af den ekonomiska förvaltningen; i följd hvaraf Institutets räkenskaper, enligt hvad 1858 ärs Revisorer tillkännagifvit, blifvit för revisions-året till Kongl. Kammar-rätten insände; hvilket Utskottet ansett. sig böra till Rikets Ständers kännedom omförmäla.
Allmänna Institutet för döfstumma och blinda. % 28. {1858 års Kev.-ber. pag. 217.)
Allmänna Institutets för döfstumma och blinda räkenskaper, som granskas af särskilda Revisorer, en af hvarje Riksstånd, hvilka af H. M. Enkedrottning
Desideria i nåder ulses, hade före år 1858 icke undergått revision i Kongl. Kammarrätten; men i anledning af Rikets sednast församlade Ständers derom underdånigst gjorda anhållan, har Kongl. Maj:t genom nådigt bref af den 5 Mars nämnde år förordriat, att
Institutets räkenskaper för hvarje år skola för behörig granskning till Kongl.
Kammar-rätten öfverlemnas; hvilket Utskottet ansett sig böra omförmäla. § 26 (1857 års Rev.-ber. pag. 242. 1858 » a » 218.) 1857 års Revisorer hade, med anledning af hvad nästföregående revisionsberättelse omförmäler, angående olämpligheten af utsedd plats för den nya byggnad, till hvars uppförande ett anslag af 25,000 R:dr Ranko vid 1854 och 1855 årens riksdag blifvit beviljad t, efter verksläldt besök å Institutets lokal tillkännagifvit, att några åtgärder för byggnadens uppförande dittills ej vidtagits, emedan frågan om utseende af annan byggnadsplats, än den först bestämda, då ännu icke varit slutligen afgjord.
Sedan Rikets sednast församlade Ständer, i anledning af Kongl.
Maj:ts derom i nåder gjorda framställning, ytterligare anvisat en summa af 120,000 R:dr Riksmynt för uppförande af en större nybyggnad vid nämnde Institut på den plats, II,h. till It.
Prut. 185(1 A 1860- i Sami. t Afd. 6 Haft. 5 3 i Stats-Ulskollels Utlåtande M- 13. hvilken Kongl. Majit kunde i nåder pröfva dertill vara mest tjenlig, sami Kongl, Majit under den 20 Mars 1858 anbefallt Institutets Direktion, alt, efter samråd med Öfverintendents-embetet, inkomma med underdånigt förslag till lämplig plats för den beslutade nybyggnaden; så hafva 1858 års Revisorer tillkännagifvit att, enligt hvad Revisorerne vid anstäldt besök å Institutet inhemtat, Direktionen dåmera utsett plats för den nya byggnaden i närheten af det så kallade Öfre Manilla, ehuru kostnadsförslag och ritningar då ännu icke hunnit blifva uppgjorda och till Kongl. Majit öfverlemnade.
Utskottet ej kunnat undgå att fästa uppmärksamhet vid det långa dröjsmålet, som visat sig ega rum vid ärendets handläggning; men då Revisorerne icke beledsagat sin ofvanomförmälda framställning roed någon anmärkning eller hemställan, inskränker Utskottet sig dertill, att förhållandet hos Rikets' Ständer vördsamt anmäla.
Kammar-rätten. § 27. (1857 års Rev.-ber. pag. 242.
Hilar. pag. 524. 1838 »du 220. » u 289.)
Med förmälan hurusom vid den af 1857 års
Revisorer verkställde revisioosförrältning, liksom vid de föregående, det inträffat alt (lere verks och inrättningars räkenskaper för de sednare af revisions-åren icke hunnit undergå granskning i Kongl. Kammar-rätten, förrän de blifvit till Stats-revisionen allemnade, hafva nämnde Revisorer, enär berörde förhållande, om det framgent komtne att fortfara, skulle medföra den olägenhet, att vid derefter blifvande stats-revisioner, hvilka omfattade endast ett års räkenskaper, dessa i allmänhet hiel ve öfverlemnade till granskning af Rikets Ständers Revisorer, utan ali förut hafva undergått den speciella revisionen i Kongl.
Kammar-rätten, funnit det vara af vigt att åtgärder vidtogos, hvarigenom anmärkta olägenhet kunde för framtiden förekommas.
I anledning häraf utlät sig Kongl.
Kammar-rätten underdånigst: att den af Revisorerne anmärkta olägenhet väl kunde, efter hvad Kongl. Kammar-rätten, uti särskilda utlåtanden af den 2 April 1856, angående ifrågasatt förkortning af tiden för åtskilliga räkenskapers öfverlemnande till granskning, samt af den 30 December samma år, rörande förändring af tiden för åtskilliga räkenskapers öfverlemnande till granskning, då redan i underdånighet anfört och föreslagit, i någon mån förebyggas; men då en del räkenskaper vore af vidlyftigare beskaffenhet, uppkomme dock, — med afseende dels å den tid, som för dylika räkenskapers afslutande och aflemnande till Kongl.
Kamrnar-rätten vore nödig, och dels å den längre gransknings-tid, som dessa Stat»-Utskottets Utlåtande .M 15- erfordrade. — det förhållande, att granskningen af samma räkenskaper ej heller kunde uti Öfver-revisions-departementet vara fullbordad, då Rikets Ständers Revisorer sammanträdde, helst sedan dessa sammanträden numera skota årligen ega rum samt taga sin början en månad tidigare, än förut varit öfligt. 1858 års Revisorer hade derefter inhemtat, alt Kongl. Maj:t, vid pröfning af den fråga, som utgjort föremål för Kongl. Kammar- rättens utlåtande af den 30 December 1856, och hvarvid nästföregående Revisorers ofvanomförmälda framställning kommit i nådigt öfvervägande, under den 6 April 1858, för alla de räkenskaper, som till Kongl. Kammar-rätten ingå, i nåder fastställt, vissa terminer, inom hvilka desamma skola till bemälda embetsverk för behörig granskning aflemnas, på sätt Kongl. Kammar-rättens, med stöd af högstberörde nådiga beslut, den 30 i samma månad utfärdade kungörelse utvisade; men *dä emellertid Kongl. Kammar-rättens ofvan— anförda yttrande i detta ämne gifvit Revisorerne anledning till den förmodan, att, oaktadt den förkortning i tiden för räkenskapernes aflemnande till granskning, hvarom Kongl. Maj:t sålunda i nåder förordnat, det likväl dädanefter, liksom vid den då verkställda stats-revision egt rum, skulle komma alt inträffa, att företrädesvis de räkenskaper, hvilka vöre af större omfång och betydenhet, ej undergått granskning i Kongl. Kammar-rätten, då de till Rikets Ständers Revisorer öfverlemnades, förmälde Revisorerne, sorn ansågo att berörda oegentliga förhållande borde för framtiden förekommas, sig icke kunna underlåta att å nyo lästa uppmärksamhet på angelägenheten af rättelse härutinnan, antingen sådant kunde ske genom påskyndande af gransknings-arbetel uti Kongl. Kammar-rättens
Olver-revisions-departement eller pä hvad annat sätt, som funnes lämpligt och ledande til! ändamålet.
Kammat-rättens, i anledning häraf, afgifna underdåniga utlåtande är hufvudsakligen af det innehåll, att enär alla till Kongl. Kammar-rätten ingående räkenskaper, i mån al omfång och beskaffenhet, vore uppskattade till viss arbetstid, omvexlande från en dag, hvartill de minsta beräknats, och ett år, som de största och vidlyftigaste ansågos erfordra, samt hvar och en af de i Öfver-revisions-departementet anställde Revisorer och Kammarskrifvare, med undantag blott af dem, som inom hvarje af de tre revisions-kontoren vore sysselsatte med renskrifning och aktorats-räkningens förande, lått sig tilldelade räkenskaper, utgörande så kallad full revisions-lott eller 12 månaders revisions-arbete, läte det sig icke göra, åtminstone icke med nuvarande, vid sednaste löne-reglering, med afseende å nyss anlörda förhållanden, till antalet i möjligaste måtto begränsade nrbets-personal, att på en tid af 7| månader, eller till dess Rikets Ständers Revisorer sammanträdde, hafva fullbordat ett arbete, annars beräknadt att, med noggrannhet verkstäldt, ej kunna afslutas på mindre än ett helt år.
Att åter tillstyrka en så betydlig förstärkning af revisions-personalen, som skulle erfordras, för att på den nu angifna kortare tiden verkställa ifrågakomna arbete, ansåge Kongl. Kammar-rätten, för sin del, betänkligt, då, utom den tillökning i kostnad, som deraf blefve följden, den alltjemt återkom - Sfi Stats-Utskottets Utlåtande M 15- mande svårigheten, ait emelian flere Revisorer fördela vissa större räkenskaper, alltid qvarstode.
Det syntes icke heller Kongl.
Kammar-rätten tjenligt, att erhålla en tjenstemanna personal, som, strängt anlitad med arbete under två tredjedelar af året, för återstoden deraf blefve nära nog utan sysselsättning.
Då härtill komme, att stats-revisionen omfattade samma räkenskaper, som för året borde i Ölver-revisionsdepartementet granskas, funne Kongl. Kammar-rätten ingen annan möjlighet att så ordna gransknings-arbetet inom nämnde departement, att detta arbete kunde vora fullbordadt vid tiden för Rikets Ständers Revisorers sammanträden, an örn dessa kunde framflyttas A\ månader eller inpå följande kalender-är.
Huruvida delta åter lämpligen kunde ske, ansåg Kongl.
Kammar-rätten sig dock icke böra bedöma,; men enär annat sätt att lösa den förelagda uppgiften icke kunde af Kongl. Kammarrätten utfinnas, hade bemälda embetsverk ej tvekat att på denna utväg fästa uppmärksamhet.
Att den granskning af Statsverkets räkenskaper, som Rikets Ständers Revisorer åligger, väsendtligen lättas derigenom, att räkenskapen förut undergått granskning i Kongl. Kammar-rätten, är uppenbart; och Utskottet anser alltså ingen åtgärd böra underlåtas, som kan vara erforderlig, för att betrygga verkställigheten al denna Kongl. Kammar-rättens föregående handläggning.
Det medel härför, som Konni.
Kammar-rätten alternatilt omförmält, att öka antalet af detta embetsverks tjenste-personal, finner dock Utskottet näppeligen kunna uppfylla ändamålet, helst, såsom Kongl. Kammar-rätten sjelf erinrat, svårigheten att emellan flere Revisorer fördela vissa större räkenskaper derigenom icke blefve undanröjd.
Icke heller kan Utskottet tillstyrka någon åtgärd med afseende å den andra af Kongi.
Kammarrätten ifrågasatta utväg, att några månader framflytta tiden för Rikets Ständers Revisorers årliga sammanträden, alldenstund sådant icke utan grundlags-föriiudring kan ega rum.
Hos Utskottet har emellertid förekommit, att de stadganden, som genom Kongi.
Maj:ts ofvanåberopade nådiga beslut af den 6 April sistlidne år meddelats, rörande terminerne för afgifvandet af de till Kongl. Kammar-rätten ingående räkenskaper, otvifvelaktig! skola utöfva ett väsendtligt inflytande på de förhållanden, hvarom nu är fråga.
Jemte det att vissa terminer blifvit fastställde för insändande af räkenskaper, för hvilka föreskrift derom förut saknats, har nemligen derigenom tiden för åtskilliga räkenskapers och redogörelsers insändande till Kongl. Kammar-rätten blifvit förkortad; och då häraf den slutföljd kan dragas, att, ehuru Rikets Ständers Revisorers årliga sammanträden nu mera inträffa en månad tidigare på året än förr, för Kongl.
Stajf-l [/tiloffris Utlåtande. M 1?>.
.">7 Kongl. Kammar-rättens grnnsknings-arbele, ändock torde återstå en rymligare tid innan berörda sammanträden, än under fordna förhållanden, då räkenskaperne från åtskilliga förvaltnings-mvndigheter flera månader Sednare inkommit, och då .det jemväl må kunna antagas, att gransknings-arbetet skall blifva lältadt i den män, som nya, med riks-hufvudboken öfverensstämmande, läkenskaps-formulärer för de särskilda förvaltande verken varda fastställde, finner Utskottet frågan om någon vidare åtgärd i förrberörde afseende skäligen kunna ankomma på någon tids erfarenhet om och hvilka verkningar ofvannämnda förändrade förhållanden kunna för afsedda ändamålet medföra, och hemställer alltså, att hvad Rikets Ständers Revisorer härom andragit icke för närvarande må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. § 28.
Enligt hvad här ofvan blifvit nnfördt, har Utskottet funnit, sig böra uppskjuta åtskilliga af de uti revisions-berättelserna förekommande frågor, som med ståtsregleringen ega sammanhang och hvaröfver
Sådane tillsvidare uppskjutna frågor öro, utom de i §«§ 6, 7, 8 och 1 8 af detta utlåtande omförmälda, följande: 1:o angående vissa förändringars vidtagande uti nästa riks-stat, i afseende å de till skogsplanterings-kassan anslagna räntor.
(1857 års Rev.-ber. pag. 24, § 14.) 2:o d:o d:o angående Upsala Akademi anslagen kronotionde af åtskilliga socknar i Långhundra fögderi.
(Pag- 25 § 16 i 1857 års Rev.-ber.) 3:o d:o d:o angående från
Drottningholms kungsgård indragen kronotionde. (1857 års Rev.-ber. pag. 25 <§ 17.) 4:o d.o d:o angående de till åtskilliga kassor och myndigheter utgående ersättningar för indragna räntor, kronotionde m. m. (1857 års Rev.-ber. pag. 26 § 18.) 5:o d:o d:o angående räntor, från hvilkas utgörande befrielse åtnjutes af Akers krutbruk och Husqvarna gevärs-faktori.
(Pag. 26 § 19 uti 1857 års Rev.-ber.) 6:o d:o <l:o angående anslag å 9:de Hufvudtiteln till åtskilliga pensions-inrättningar.
(1857 års Rev.-ber. pag. 27 § 20.)
7:o frågan om nedsättning i Karta Sigillata försäljnings-provisionen.
(1858 år» Rev.-ber. pag 20.) 8:o d:o angående indragning af en till Kongl.
Krigs-akademien anslagen dagsverksränta.
(Pag. 104 § 2 uti 1857 års Rev.-ber.)
Brot. 1S59 & 1860.
4 Sami. 1 Afd. 6 Haft. 6 38 Stals-Ulshiillels
Ut tåla ii dr .
V /,5. § 29.
Hvad i öfrigt blifvit al Rikets Ständers Revisorer anmäldt och erinrad!, liar Utskottet funnit dels vara genom vederbörandes afgifna underdåniga utlåtanden nöjaktigt fork la rädt, dels hafva medfört åsyftad rättelse och dels icke vara af beskaffenhet att från Utskottets sida påkalla något yttrande.
STOCKHOLM, TKYCKT HOS JOIL BECKMAN, <859 Ståts-Utskottets Betänkande N:o 14. t I:o t i.
Ank. till Exp.-Utsk. den 18 Dec. 1859, kl. 1 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckta frågor om anvisande af Stats-anslag för åtskilliga af Icyrkokassorna i Skåne och Halland hitintills bestridda utgifter. (U. A.)