Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I öfverensstämmelse med fullmäktiges sålunda meddelade förklarande och då någon förändring uti kapiten Klingströms eganderätt till den intecknede egendomen samt ansvars- och redovisnings-skyldrghet såsom tjensteman sedermera icke inträffat, har hvad som i fråga om ofvanbesagde inteckning förekommit, nu blifvit af fullmäktige anmäldt, hvarvid fullmäktige tillika upplyst, att den genom låntagarens försorg uppförda och för byggnadslånet intecknade åbyggnad utgöres dels af ett större grundmurad! boningshus, vid brandförsäkringen värd erad t till 10,000 r:dr, utom inrednings-kostnaden, och dels af ett mindre boningshus samt ett uthus af furu-korsvirke och tegel, med ett sammanlagd! brandförsäkringsvärde af 2000 r:dr.
Enär riksgälds-kontoret fått sig uppdraget, att tillse, det de vid beviljandet af byggnadslånet till staden Wexiö föreskrifna vilkor och förbehåll vederbörligen iakttoges och uppfylldes, hafva fullmäktige, sorn dessutom i allmänhet ega sig ålagdt, att omsorgfullt vårda riksgälds-kontorets rätt och säkeiher, enligt Utskottets åsigt, rätteligen vägrat godkänna och antaga den skuldförbindelse, hvarom nu är fråga; men då byggnads-låne-kommittéen, åt hvilken lånemedlens fördelning mellan vederbörande tomtegare varit anförtrodd, oaktadt kapiten Kling str< ms uppbördsnranna-befattning, tilldelat' honom ett betydligt belopp af dessa medel, och då nyssbemälde låntagare, enligt hvad kommittéen vitsordat, med största omsorg bebyggt" sin tomt samt 6 Stats-Utskottcts Utlåtande, N:o 183. städse utmärkt sig för synnerlig ordentlighet och redbarhet, anser Utskottet Rikets Ständer icke sakna anledning att, om riksgälds-kontorets säkerhet eljest kan på ändamåls-enligt sätt betryggas, för Klingström bevilja ett undantag från hvad uti nu ifrågavarande hänseende är stadgadt, helst han, i annat fall och derest han ej vill lemna sin inneha*Vande tjenst, biifver nödsakad att antingen genast inbetala hela lånet eller försälja den genom dess erhållande bebyggda egendom.
Utskottet får derföre tillstyrka, att kapiten Klingströms för meranämnde lån intecknade skuldförbindelse må, utan afseende å utgifvarens egenskap af uppbördsman, få utaf fullmäktige antagas, såvida, jemte öfriga föreskrifna lånehandlingar, till Riksgälds-kontoret aflemnas sådan serskild säkerhet, som fullmäktige godkänna för betalnings-vilkorens behöriga uppfyllande under den tid, hvarunder den för låntagarens uppbörd nu gällande förmånsrätt framför den för byggnadslånet meddela inteckning kan komma att fortfara. iStockholm den 17 Maj 1848.
Ank. till Exp. Utsk. den 18 Maj, kl. 11 f. m.
Memorial, i anledning af återremiss å en punkt i memorialet N:o ; 126, angående aflöningen för Riks-ståndens och Utskottens i, kanslier och vaktbetjening.
(Rgs Aid.) Enligt Stats-utskottet tillhandakomna protokolls-utdrag af den 29 nästlidne April och den 2 innevarande månad, har ofvannämnde memorial blifvit af samtliga Riksstånden bifallet, med undantag likväl af den deruti gjorda framställning, angående arfvodet samt hyres- och rese-kostnads-ersättningen för Bonde-ståndets Sekreterare; hvilken framställning Ridderskapet och Adeln till Utskottet återremitterat; men som äfven denna del af ifrågavarande memorial är af de trenne öfriga Riksstånden godkänd, så kan, emot riksdags-ordningens 75 §., den af Ridderskapet och Adeln beslutade återremiss icke till någon vidare åtgärd föranleda. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 183.
7 Upplysningsvis anser sig Utskottet härvid jemväl böra anmäla, att, jemlikt det af Borgare-ståndet numera meddelade förklarande, bör aflöningen för en af ståndets notarier, hvilken tjensfgjort sedan den 15 November sistlidet år, från sagde dag beräknas, samt dagtraktamentena för trenne af detta stånds vaktmästare utgå från den 11 i samma månad, hvilken dag dessa personers tjenstgöring begynt.
STOCKHOLM, w. f. dalman, 1848. Stats-Utskottets Utlåtande, N.-o 184. 1 N:o 184.
Ank. till Exp.-Utsk. den 25 Maj, kl. 2 e. m.
Utlåtande, angående beredandet af t
Mgångar för det till rustningskostnader beviljade serskilda kreditiv.
(Il:gs Afd.)
Sedan Rikets Ständer, med anledning af Kongl. Maj:ts derom gjorda och i Stats-utskottets utlåtande n:o 163 tillstyrkta framställning, beslutat att till Kongl. Maj:ts nådiga disposition, för bestridande af kostnaderna vid nödiga förberedande rustningar och andra åtgärder, som af de politiska förhållandena kunna påkallas, å riksgäldskontoret anvisa en serskild kriditivsumma af 2,000,000 riksdaler banko, så har Stats-utskottet, som för verkställigheten af de å detta kreditiv ifrågakommande utbetalningar, redan underrättat fullmäktige i riksgäldskontoret om rikets ständers härom meddelade beslut, ansett sig nu böra för rikets ständer serskildt uppgifva och föreslå det sätt, hvarpå de för besagde utbetalningars bestridande erforderliga medel skola erhållas; i hvilket afseende utskottet inhemtat fullmäktiges upplysning och Yttrande angående dels det för dessa utbetalningar nu genast disponibla belopp och dels sättet för anskaffandet af de tillgångar, hvilka, till följd af nämnde kreditivsummas anvisande, måste för riksgäldskontoret beredas.
Med anledning häraf, hafva lullmäktige upplyst: att riksgäldskontorets kontanta behållning å dess räkning n:o 1 i rikets ständers bank, enligt kassarapporten för den 16 innevarande månad, utgjorde 555,650 r:dr 41 sk. 8 rst., utom det å banken anvisade kreditiv af 1 million riksdaler, som riksgäldskontoret, intill den l:ste nästkommande Juli, för sina utgifter egde begagna; att af de till riksgäldskontoret ingående bevillningsmedel, hvaraf sedan årets början influtit 1,584,239 r:dr 37 sk. 4 rst., ett belopp af minst 200,000 r.dr vore att under loppet af denna och nästinstundande månad ytterligare påräkna; att riksgäldskontorets ränteinkomster under samma lid, jemte en nu förestående återbetalning utaf de, sedan sistförllutna riksdag, å mindre krcditivet lyftade medel, kunde antagas till 165,000 r:dr; att de för riksgäldskontoret till nästkommande månads slut disponibla kontanta tillgångar följaktligen utgjorde ett sammanräknadt belopp af omkring . r:dr 1,920,000: -— samt att riksgäldskontoret för närvarande innehade Trollhätte kanalbolags fem procents samt skånska och östgötha hypotheksföreningars 4 1/2 procents obligationer å tillsammans . . 906,250: — — af hvilken obligationssumma likväl 378,000 r:dr visserligen tillhörde den för Strömsholms kanals och slussverks ombyggnad afsalta fond; men derest, på sätt fullmäktige Bih. till R.
Prot. 1847 £ 1848. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 10 Haft. 2 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o IS4. härvid hemställde, denna återstod af nämnde fond hädanefter endast behöfde i riksgäldskontorets räkenskaper, bland detta verks räntebärande skulder, upptagas, kunde jemväl de för fondens räkning hittills afsatta obligationer till nu ifrågavarande utbetalningar användas.
Under förutsättning af rikets ständers bifall till denina hemställan, skulle alltså till den Uste nästkommande Juli ett sammanlagdt kapital af mer än 2,820,000 r:dr vara att disponera för riksgäldskontorets utgifter, och hvilket belopp, efter hvad fullmäktige trodde sig kunna antaga, i fall statskontoret icke gjorde betydligare reqvisitioner, skulle intill nämnde tidpunkt vara tillräckligt för bestridande af ej allenast de riksgäldskontoret förut ålagda utbetalningar, utan äfven de utgiften, som af ofvanberörde kreditiv komme att föranledas.
I afseende på anskaffandet af de tillgångar, som kunde komma att erfordras dels för att inom Juni månads slut godtgöra det dessförinnan utaf riksgäldskontorets kreditiv å banken lyftade belopp och dels för att fullgöra derefter förestående utbetalningar, hafva fullmäktige yttrat, det fullmäktige ansågo nödigt att upplåning för besagde ändamål blefve genom riksgäldskontoret verkställd; hvarjemte fullmäktige fästat utskottets uppmärksamhet å angelägenheten af denna upplånings skyndsamma företagande, så att derigenom tillgång till nyssnämnde kreditivskulds liqviderande inom löreskrifven tid måtte kunna erhållas, och föryttrandet af de riksgäldskontoret tillhöriga räntebärande papper således för närvarande undvikas.
Dessutom hafva fullmäktige hemställt, huruvida icke, oaktadt 132 § af riksgäldskontorets reglemente berättigade fullmäktige att genast foga anstalt om den nu erforderliga upplåningen, lämpligt vore att för densamma utverka rikets ständers serskilda authorisation, helst sådant förmodades komma att bereda större kredit för de obligationer, som af riksgäldskontoret varda utgifna, och att jemväl för öfrigt underlätta låneoperationen.
Vidare och efter förklarande, att med all sannolikhet syntes kunna antagas, det riksgäldskontoret, åtminstone under den närmaste framtiden, skulle inom riket erhålla de för kontoret behöfliga lånesummor, hafva fullmäktige uttalat den åsigt, att olika vilkor, lämpade efter vederbörande långifvares olika behof att under kortare eller längre tid göra sine kapitaler räntebärande, borde för den nu förestående upplåningen bestämmas, samt obligationerne ej allenast utfärdas å sådane valörer, hvarigenom deras cirkulation underlättades, utan ock indelas i vissa serier, dervid förfallotiden lör hvarje serskild serie borde lämpas efter de tider, då amorteringen med härtill anvisade medel kunde verkställas; dock syntes det derjemte böra vara fullmäktige obetaget att, oberoende af dessa serier, efter sig företeende omständigheter och derest sådant funnes vara för riksgäldskontoret mest fördelaktigt, äfven utgifva obligationer med kortare uppsägnings- och förfallotid.
Under erinran hurusom riksgäldskontorets bland allmänheten tillförene utlemnade obligationer varit försedde med underskrifter af endast 4 fullmäktige, eller en för hvarje riksstånd, samt Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 1S4.
B kontrasignation af fullmäktiges sekreterare och bokslutskamereraren, ehuru något be stämdt stadgande härom icke blifvit meddeladt, hafva fullmäktige, som ansett detta underskrifningssätt jemväl hädanefter böra iakttagas, begärt, att serskild föreskrift i sådant hänseende måtte erhållas.
Slutligen och då riksgäldskontoret hvarken egde eller hade att förvänta några tillgångar, som till nu ifrågavarande låns amorterande kunde användas, hafva fullmäktige hemställt, att härtill erforderlige medel måtte, på det sätt regeringsformens 66 § föreskrifver, genom serskild bevillning beredas, hvarigenom de obligationer, hvilka för dessa lån komme att utgifvas, såsom grundade på en af rikets ständer anvisad fond, förmodades skola tillvinna sig ett ökadt förtroende.
Innan utskottet yttrar sina egna åsigter angående förevarande högst maktpåliggande ämne, torde utskottet böra anföra de i riksgäldskontorets nu gällande reglemente införda bestämmelser i afseende på den för bestridande af kontorets utgilter redan medgifna upplåning.
Ofvanåberopade 132 § i detta reglemente innehåller nemligen härom följande stadgande: ”1 händelse sådant, för verkställandet af riksgäldskontorets ”förestående utbetalningar, finnes oundgängligen nödvändigt, ega fullmäktige att upplåna härtill erforderlige medel emot detta verks obligationer, som skola lyda å svenskt ”mynt och vara ställda till inlösen, antingen efter föregången uppsägning eller efter ”viss bestämd förfallotid, hvilken sednare dock icke får bestämmas öfver 10 år från ”obligationernas utgifningsdag.
Fullmäktige skola dervid företrädesvis söka begagna ”det af ofvanberörde lånesätt, hvarigenom den lägsta räntan beredes, och får denna ”icke i något fall öfverstiga fem procent, eller rabatt å obligationernes kapitalbelopp ”medgifvas”.
Derjemte är i samma reglementes 105 §, rörande anskaffandet af de medel, som, i händelse af det s. k. stora kreditivets lyftning, kunde erfordras, stadgadt, att dessa medel skola anskaffas ”genom upplåning emot riksgäldskontorets obligationer, ställda att, efter minst ett och högst tre års förfallotid, inlösas med de ”medel, som af rikets näst sammanträdande ständer varda härtill anvisade”.
Enligt hvad fullmäktige upplyst, kan visserligen den kreditivsumma, hvarom nu är fråga, af riksgäldskontoret tillhandahållas, så länge detta verk eger begagna sitt i banken egande kreditiv; men då de å detta kreditiv, hvilket under Juli och Augusti månader icke lår anlitas, lyftade summor ovilkorligen skola vara banken godtgjorde före förstnämnde månads ingång; då riksgäldskontorets hela kontanta behållning, liksom alla dess förväntade inkomster, redan äro tagna i beräkning för bestridandet af andra utaf rikets ständer dels vid sistförllutna och dels vid innevarande riksdag beviljade statsutgifter; och då de riksgälds-kontoret för närvarande tillhöriga räntebärande papper synas åtminstone tills vidare böra bibehållas, såsom en lätt användbar och i synnerhet under den tid, då kreditivet i banken icke är disponibelt, behöflig tillgång för den händelse att någon större opåräknad utbetalning måste af 4 Stats-Utslcottkts Utlåtande, N:o 184. riksgälds-kontoret fullgöras; så anser utskottet, lika med fullmäktige, högst angeläget, att den af dem föreslagna upplåning, så skyndsamt som möjligt, kommer att verkställas.
Utskotttet tillstyrker således, jemväl för sin del, besagde upplånings ofördröjliga företagande; dock anser sig utskottet härvid böra tillika erinra om vigten och nödvändigheten deraf, att rikets nu församlade ständer, i öfverensstämmelse med stadgandet uti Regeringsformens 66 §, anvisa ”de medel, som för betalande af ”denna gäld till ränta och kapital oumbärliga finnas, så att rikets kredit varder ”bibehållen och vårdad.”
Enligt utskottets öfvertygelse, utgör nemligen fastställandet och anvisandet af den tillgång riksgälds-kontoret för de upplånta medlens återbetalande måste hafva att påräkna, den förnämsta och väsenatligaste bestämmelsen i afseende på den af nuvarande omständigheter ovilkorligen påkallade upplåning, ty af det beslut, som i afseende härå varder utaf rikets ständer meddeladt, komma ej allenast betalningsterminerna för de obligationer, hvilka i och för denna upplåning skola utfärdas, utan äfven, tilli hufvudsaklig del, räntevilkoren för samma obligationer att blifva beroende.
— I betraktande af ej mindre de förhållanden, som föranledt Kongl. Maj:t att begära och rikets ständer att bevilja det kreditiv, hvarför meraniimnde upplåning måste ske, än beskaffenheten af de utgifter, dertill detta kreditiv bör användas, anser utskottet betalningsskyldigheten för de upplånta tillgångarne samt den dermed förenade nya eller ökade beskattning ingalunda böra under en längre tid utsträckas.
Dock som härvid afseende väfven måste fästas å den menliga inverkan på landets tillgångar och penningerörelse samt de skattdragandes deraf beroende förmåga att skattebidragen utgöra, hvilken de politiska förhållandena jemte ställningen inom andra riken dels redan förorsakat, dels otvifvelaktigt komma att ytterligare medföra; så och med hänsigt till de medel, som, jemte de vanliga utskylderna, måste under den närmaste framtiden inbetalas för återstående undsältningsskulders liqviderande, kan utskottet nu icke tillstyrka omförmälde betalningsskyldighets inskränkande inom en så kort tiderymd, som utskottet eljest skulle velat föreslå.
Med afseende å alla här ofvan anförde omständigheter, anser utskottet den summa, som för godtgörandet af ifrågavarande lån, jemte den derför belöpande ränta, måste i skatteväg tillskjutas, böra bestämmas till ett årligt belopp af 300,000 r:dr samt utgå både för innevarande och påföljande år; kunnande i sådant fall detta lån, om det också måste till ett hela kreditivsumman motsvarande belopp upptagas, vara till fullo återbetaldt inom en tid af åtta år.
Beträffande räntan för de obligationer, som i anledning af den nu förestående upplåningen komma att af riksgälds-kontoret utfärdas, så anser sig utskottet hvarken böra eller med behörigt iakttagande af det allmännas fördel kunna föreslå samma räntas belopp; utan torde bestämmandet häraf desto heldre böra åt fullmäktige öfverlemnas, som de äro bäst i tillfälle att lämpa räntevilkoren efter de omständig - Stats-Utskottet* Utlåtande, N:o 184. 5 heter och förhållanden, hvilka ej mindre vid upplåningens början än under dess forlgång böra tagas i noggrannt betraktande 3 och är utskottet förvisadt, att fullmäktige icke skola underlåta att, så vidt af deras tillgöranden beror, söka erhålla den erforderliga lånesumman emot den minsta ränteuppoffring, som omständigheterna möjligen kunna medgifva.
Likaså synes det utskottet lämpligast, att rikets ständer äfvenledes åt fullmäktige öfverlemna att, med afseende å de tider, då den till ränta och amortissement för lånet anvisade årliga tillgång samt härtill för öfrigt disponibla medel äro att påräkna, fastställa betalningsterminerne för så väl obligationernas kapitalbelopp, som derå upplöpande räntor; lärande det jemväl lä ankomma på fullmäktige att bestämma, huruvida och till hvad belopp obligationer med kortare uppsägningstid må utgifvas.
— Ehuru utskottet delar fullmäktig ges åsigt i fråga om lämpligheten och ändamålsenligheten af obligationernas indelande i vissa serier, anser utskottet dock någon serskild föreskrift ej heller behöfva härom af rikets ständer meddelas.
Deremot och då ett hittills ,‘aknadt stadgande angående dylika obligationers förbindande kraft, fastän de icke äro af samtliga fullmäktige underskrifna, måhända torde vara erforderligt, så finnér utskottet sig böra tillstyrka rikets ständers bifall till hvad fullmäktige i sådant hänseende hemställt.
Vidkommande åter fullmäktiges framställning om erhållandet af rikets ständers serskilda authorisation lör Ofta berörde låns upptagande, så synes en dylik authorisation desto mindre behöflig, som det, jemlikt Regeringsformen, tillhör riksgäldskontoret att ombesörja rikets gäld samt rikets ständers här nedan föreslagna beslut rörande detta lån dessutom måste anses innefatta ett fullständigt bemyndigande för fullmäktige att gå i författning om detsammas upptagande; vid hvilket förhållande och då meddelandet af den nu begärda anthorisationen sannolikt skulle föranleda anmärkning emot saknaden af enahanda handling vid andra för riksgäldskontorets räkning, under rikets ständers frånvaro, ifrågakommande upplåningar och möjligtvis då komme att desamma försvåra, utskottet anser sig icke kunna sednast omförmälda framställning understödja.
I öfverensstämmelse med de af utskottet nu ytlrade åsigter, får utskottet alltså föreslå: l:o att fullmäktige i riksgäldskontoret må genom upplåning anskaffa de medel, hvilka för riksgälds-kontoret oundgängligen erfordras i anseende till det serskilda kreditiv å 2,000,000 r:dr, som till kostnader för rustningar och andra af politiska förhållanden påkallade åtgärder blifvit utaf rikets nu församlade ständer å nämnde kontor anvisadt; 2:o att, för godtgörandet af de sålunda upplånta medlen samt liqviderandet af härför upplöpande räntor, rikets ständer må anslå ett årligt belopp af trehundra tusen (300,000) riksdaler banko, att utgå för inne - 6 Stats-Ut skottets Utlåtande, N:o 184. varande samt följande år, intill dess samma medel äro till fullo återbetalda; 3:o att bevillningsutskottet må få sig uppdraget att till riksstånden inkomma med förslag angående detta årliga belopps utgörande för ej mindre den tid, hvarunder innevarande riksdags bevillningsförordning kommer att tillämpas, än äfven för det nu pågående skatteåret; 4:o att ofvan omförmälda upplåning må verkställas emot riksgäldskontor ets obligationer, underskrifna af en fullmäktig för hvarje riksstånd samt kontrasignerade af fullmäktiges sekreterare och riksgälds-kontorets bokslutkammererare; börande dessa obligationer vara ställda till inlösen antingen efter viss förfallotid eller efter föregången uppsägning; och bör vid deras utlemnande någon kapital-rabatt icke fåmedgifvas; 5:o att åt fullmäktige må öfverlemnas att, med hänsigt till de vid ej mindre upplåningens början, än under dess fortgång sig företeende omständigheter och förhållanden, bestämma räntevilkoren för nyssnämnde obligationer, dervid fullmäktige, så vidt af deras tillgöranden beror, böra söka alt erhålla den erforderliga lånesumman, emot den möjligen lägsta ränta; 6:o att fullmäktige likaledes må få åt sig öfverlemnadt att, med afseende å de tider, då den till ränta och amortissement för nu ifrågavarande lån anvisade årliga tillgång samt de för öfrigt härtill disponibla medel äro att för riksgäids-kontoret påräkna, fastställa betalnings-terminerna för så väl obligationernas kapitalbelopp, som de upplupna räntemedlen; 7:o att obligationernas valörer m. m. må af fullmäktige få bestämmas, under vilkor likväl någon obligation icke får utfärdas å mindre summa än 250 r:dr banko.
Slutligen och med anledning af fullmäktiges hemställan, angående de till fond för den återstående ombyggnaden af Strömsholms kanal och slussverk afsatta obligationer, får Utskottet förklara, att då Rikets Ständer, vid beviljandet af stats-anslaget för detta byggnads-företag, endast föreskrefvo, att den bestämda anslagssumman skulle i riksgäids-kontoret afsättas, för att, jemte upplöpande räntor, under femton års tid användas till utbetalning af 50,000 r:dr årligen, utskottet anser fullmäktige icke vara af Rikets Ständers härom meddelade föreskrift förhindrade att utbyta de obligationer, hvaraf nämnde fond för närvarande består, emot andra, af riksgäldskontoret utfärdade, räntebärande obligationer, under vilkor att äfvenledes den å dessa sednare upplöpande ränta fonden tillgodoföres, och att obligationernas kapitalbelopp, jemte denna ränta, till fullo motsvarar hvad som under den återstående anslagstiden bör af riksgäids-kontoret utbetalas.
Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 184.
7 Reservation af herr Schartau, som ansåg: att då omständigheterna gjort det nödvändigt att bereda sig på skuldsättning, man äfven borde sörja för, att skulden möjligast snart blefve gäldad och rikets financer återförsatte i det tillstånd af soliditet, som Rikets Ständer alltid torde låta sig angeläget vara att upprätthålla, samt att derföre en större årlig summa för amortissement och ränta, än den uti 2:dra punkten föreslagna, bordt tillstyrkas; anseende herr Schartau denna summa kunna fastställas till minst 400,000 r:dr, under beräkning, att allmänna bevillningen ändock icke derigenom skulle behöfva höjas till jemnbredd med förhållandet före 1840 och 1841 årens riksdag.
Vidare reserverade hr Schartau sig mot det förslag i 4:de punkten, att lån skulle kunna af riksgälds-kontoret upptagas på viss tids uppsägning, emedan ett sådant upplåningssätt väl kunde i upplåningens första stadium bereda en något billigare ränta, men deremot ovilkorlig! skulle medföra osäkerhet och lätt kunna tillskynda riksgälds-kontoret förlägenhet, med åtföljande dryga uppoffringar, i händelse konjunkturen blefve sådan att långifvare finge anledning till uppsägning.
Hr Schartau trodde, på grund häraf, att Stats-utskottet bordt tillstyrka, att de ifrågavarande obligationerna måtte utställas till inlösen, antingen efter viss förfallotid och vissa månaders uppsägning, eller och efter viss förfallotid allena, eller ock efter utlottning.
Jemväl mot slutmeningen i utlåtandet hade hr Scharsau att anmärka, att det vore till intet gagnande och nära löjligt, om riksgälds-kontoret skulle på det vis bilda fond för sina förbindelsers uppfyllande i och för Strömsholms kanal- och slussombyggnad, att kontoret till sig sjelf, och för att af kontoret sjelf förvaras, utfärdade räntebärande obligationer, i stället att helt enkelt af Rikets Ständer förpligtas till den åtagna förbindelsens fortsatta uppfyllande.
Uti denna reservation instämde doktor Thomander och herr E. G. Lindström.
Af herrar af Geijerstam och Kock emot 2:dra och 4:de punkterna.
STOCKHOLM 1848, hos J. A. Walldén. Stats-Vtskottets Memorial, N:s 185, 1S6. i N:o 185.
Arik. till Exp.-utsk. den 26 Maj, kl. 7 e. m.
Memorial, i anledning af erhållen åter remiss å utlåtandet N:o 131. (I, A.) Till Stats-utskottet har Bonde-ståndet återremitterat dess under N:o 131 afgifna utlåtande i anledning af Kongl.
Maj:ts nådiga skrifvelse angående upphörandet af invalid-inrättningen vid Ulriksdal; men som, enligt ankomna protokolls-utdrag, berörda utlåtande blifvit bifallet af de trenne öfriga riksstånden och ärendet följaktligen är af Rikets Ständer afgjordt, har Utskottet funnit återremissen icke kunna, emot 75 § riksdags-ordningen, till vidare åtgärd föranleda.
Memorial, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 153. (U. A.) Från Bonde-ståndet har Stats-utskottet erhållit återremiss å sitt under N:o 153 afgifna utlåtande i anledning af Kongl.