Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag får blott tillägga , i anledning af den fruktan jag äfven hört yttras , att om smygbandeln, medelst vanliga fartyg, vore lättare att förhindra , sådant dock vore oändligen svårare, då dessa företag skedde med små farkoster eller båtar , hvilket man trodde från Gottland lätteligen skulle kunna verkställas; att sådane företag äro med för stor fara förknip«* pade, under en 12 å 15 mils fart i öppna sjön, med alla derifrån oskiljaktige väderö och den af förslaget lofvade vinsten, i förhållande till risquen, för ringa, för att någonsin, reta någon, med alldrig så liten beräkning, till företag.
Den fruktanatt från Gottland, om ock denna ort vore med än så mycket förbudna varor uppfyld , Sverige skulle af sådana blifva öfversvämmadt , saknar således all grund, 2:0 ”Omöjligheten att så befästa hela fin , att den aflägonar all fruktan för fiendtlig invasion.”
Någon befästning är i Motionen ej yrkad , och torde ej eller vara en ovilkorlig nödvändighet för beviljande af Portofranco, då våra öfrige Städer, som hafva nederlagsrätt, ej äro befästade, och den största nederlagsort i Norra Europa, Hamburg, hvarest finnas så stora upplag af hela verl - BiUt-Bevilln.s~.Allm'Besv.o.Oic.Uti*.B*i.^iiOi'2.2x dens alster, äfvensom Lubeck, också en betydlig nederlagsplats, ej äro befästade. 3:o ”Att Gottland, genom Portofrancoinrättningen, skulle komma i det skiljaktiga förhällandet till moderlandet att icke emottaga till förbrukning något af moderlandets producter.’
Detta skäl lärer vid närmare undersökning finnas mindre grundadt.
För de tillverkningar, som för moderlandet äro passande , såsom för jerntillverkningar samt linne- och simplare bomullsväfnader, skulle ej saknas afsättning, liksom hittills.
Det kunde då endast blifva fråga om sådana Manufacturvaror, som i Sverige voro dyrare än annorstädes, såsom siden och finare bomullsväfnade» , och att för afsättningen af en så ringa qvantitet sådana varor, som på Gott. land skulle kunna åtgå, uppoffra en vigr tig fördel för en hel province, hvartill dess läge är så passande, kan jag ej finna billigt.
Att beviljandet af Portofranco för Gott-: land ej skulle medföra någon våda för Sverige , tror jag mig hafva ådagalagt ; och då denna förmon skulle för Gottland, hvars insulariska läge just gör den dertill så passande, vara af största nytta , får jag yrka bifall till beviljande af Portofranco för Gottland. g2 Ba 'ilin. s- Allm, Besv.o.O*c.Uisk.Bet. AT o 13, I de emot förenade Utskottens Betänkande afgifne Reservationer förenade sig Herr Pios'en Dedekind oell Pehr Burge från Gottl iiiii.
Anlon» till Expcd.
Utskottet den St Juli! 1S49, Betänkande , angående yrkadt förbud emot införsel af Utländska Fabriksvaror m. m.
T-Jti flera till Bevill nings- och OeconomieUtskottens handläggning remitterade Motio. ner har blifvit yrkadt ett mer eller mindre vidsträckt införande af förbud samt vidtagande af åtskilliga andra åtgärder , till förekommande af Utländska Manufactur- och Handtverksvarors import I Riket.
I sådant afseende hafva hos Högloflige Ridderskapet och Adeln Herr Marks cou Wurtemberg, G. B. , och Herr Lefrén , Joli.
Pehr , ansett dterinföiandet of det till 1820 års Riksdag gällande f örbuds-system oundgängligt, såvida Svenska Fabrikerne skola kunna skyddas emot Utländska tillverkares öfverlägsenhet , och inom Valloflige Borgare - Ståndet , Herr Abraham Sevillu. s. Allm. liesv. a.Oec.Utsk.
Bet. N o 13. aS Hiessleiter anfört , att det friare handelssystem , som efter år 1823 blifvit antaget , skall leda till Fabrikernas oell Näringarnas förfall , samt i anledning deraf yrkat : att alla sådana Fabriks- och Minufacturvaror , som af Landets egne slöjdeidkare kunna till erforderlig godhet och tillräcklig mängd åstadkommas, måtte till införande i Riket förbjudas ; att i detta ändamål 1816 års Tulltaxa måtte å nyo upplifvas; att det vore skäligt för. bjuda en del lux-artiklar, ehuru de icke inom Riket kunde tillverkas; samt alt, efter sådana grunder , den sista Kongl. Förordningen, angående förbud mot import i Riket af otillåtna varor , måtte undergå en alfvarsam granskning.
I dessa Motionairernes åsigter hafva instämt, hos Högloflige Ridderskapet oell Adeln, Herrar Rosenqvist af Akershult, Hartmansdorff och Lagerhjelm , samt inom Vallollige Borgare-Ståndet Herr Helsingius ; hvarförutan, vid föredragning till Retntss, i sistnämnde Ståndet, af Kongl. Maj:!s Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående förslag till förnyad Taxa för Tullafgifterne å inkommande och utgående varor, Herr Vinberg yttrat den mening , att alla sådana Svenska produeter, som ej allenast äro fullt tillräcklige för landets behof, utan äfven öfvergå till export-artiklar, eller ock sådana inländska Manufactur- och Handtverksvaror , som kunna tillräckligt, och någorlunda mot-' $4 Bevilln. s. Ållm.Besv. o, Oec.Vtsk.Bet.
N:oi5„ svarande ulländni agens låt tre fabrieater , fylla landets behof samt allmänhetens billiga anspråk i afseende på priset, borde hellre, än att beläggas med en hög och oformlig
Tull af tili exempel 50 procent, rent af till införsel förbjudas, uti hvilket yttrande hufvudsakligen »ig förenat Herrar Vestman, Lamberg, Helsin• gius och Sanlesson»
Med anledning ej mindre af hvad sålunda blifvit yttradt och yrkadt, än af General Tull-Styrelsens och Kongl.
CommerceCollegii , utaf Kongl. Maj:t till Rikets Ständer öfverlemnade Utlåtanden i dessa frågor* hafva Utskotten noga öfvervägat förevarande ämne } men enär Kongl. Majit, enligt Grundlagen , eger rättigheten att , i frågor om in» och utförsel af si väl inhemska sorn utland*] ska varor, utfärda förbud i de fall Kongl, Majit finner sådant befordra allmänt väl, samt icke allenast senaste tiders erfarenhet styrkt,' att Kongl. Majit, då behofvet sådant fordrat, icke underlåtit att begagna denna rättighet, utan Kongl.
Maj;t äfven uti Skrifvelse tili Rikets Ständer, af den 10 sistlidne Februarii, i Nåder förklarat, ”att, hvad beträffar det skydd, som, genom försvårande eller uteslutande af utländsk medtäflan , åsyftas för inhemska näringar , vill Kongl. Maj:t, under fortsatt omvårdnad om dessas bestånd och förJ kofran , vid utöfningen af den lagstiftande Bevilln. s. Allm.
Besv.o.Oec.Utsk.Bet. N:o 13. 25 magt, Grundlagen tillägger Kongl. Majit i mil , som Rikets allmänna hushållning röra , äfven hädanefter iakttaga all den varsamhet, Som är af nöden, för att bereda allmänt gagn med undvikande af enskildta förluster och olägenheter, och befrämja de industriela krafterne® friare utveckling, utan en hastig rubbning af nu varande förhållanden ; så, och med fullt förtroende iill veikställigheten af detta .Nådiga förklarande, finna Utskotten sig icke böra tillstyrka vidtagandet af de åtgärder, Motionairerne föreslagit för återupplifvandet i mer eller mindre grad af 1816 års Förbudssystem , och anse således någon underdånig Skrifvelse från Rikets Ständer till Kongl. Maj:t, i dessa ämnen, icke vara behöflig , hvarföre Utskotten föreslå; att Motionairemes framställningar härom måtte lemnäs utan allt af-r seende.
Med öfverlemnande af härvid gjorda reservationer, hemställes dock detta vördsamt lill Rikets Högloflige Ständers eget ompröfvande.
Stockholm den 14 Julli 18S9. 26 Bil.t.Btv.s'.A!lrr, Resv.o.Oec.Utsk.Bct.
Nio i3.
Reservationer: af He rr Arosenius :
Da, vid behandlingen af förevarande ämne, först till afgörande framställde sig den fråga, huruvida det, till följd af Rikets senast församlade Ständer* yttrade underdåniga önskan , införde friare jmportsystem an vidare bör fullföljas, eller, enligt Motionairernes yrkande , inskränkas , kan jag, i afseende hätå, icke undgå anse det vara en på sakens natur och erfarenheten grundad sanning, att den grad af frihet i handel med utländska varor, som, efter en klok Statshushållning, bör medgifvas, bestämmes af näringarnas förmåga att uthärda den deraf uppkommande täflan, nemligen de näringars inorn landet, som der böra och kunna upphjelpas samt bringas till stadga.
Och då, med tillämpning af denna grundsatts, det måtte anses såsom det mest ofelbara bevis på ett lands sjelfständiga och säkra välstånd, att en fullkomlig handelsfrihet der utan fara och skada kan medgifvas, torde deremot med säkerhet kunna antagas , att detta mål ännu för fäderneslandet är aflägse, och att flera af de näringar , som , enligt landets natur och förhållande, der kunna trifvas, för det närvarande befinnas i det tillstånd, att de för sin fortkomst oundgängligen fordra skydd mot concurrence från andra länder medi redan m.u Bev.s Ålim,Besv.o.Oec. Vtsk.Bet, No i5. a? högt uppdrifven konstfärdighet, stora capitaler, samt mångdubbelt större afsättning.
Sedan ändamålet och gränsen för den inskränkning, sorn , enligt min öfvertygelse, bör ega rum i den utländska handeln, sålunda blifvit angifne, återstår att, i afseende på medlet för åstadkommandet af en sådan inskränkning, göra valet emellan de båda, af serskilda Motionairer understödda sätten, att antingen med hög import-afgift eller så kallad Skydds-Tull belägga sådana varor, hvilkas obehindrade tillförsel utifrån för inhemska konstfliten vore vådlig, eller ock alldeles förbjuda deras införande.
Vid pröfning och jemförelse af de, rörande denna ifråga, uti Kongl.
General-Tull-Styrelsens och Commerce-Collegii yttranden innefattade stridiga åsigter, synas de af Commerce- Gollegium för det senare alternativet anförda skäl mest öfvertygande, och Utskotten borde derföre, i min tanka, stannat vid den mening, att, ehuru man visserligen genom bägge de ifrågavarande medlen skulle i mer eller mindre mon vinna samma ändamål , i händelse en fullkomligt pålitlig Tullbevakning kunde åstadkommas, likväl och då, med fästad uppmärksamhet å Sveriges vidsträckta kuster, och enligt hvad erfarenheten tillräckligen visat, sådant sannolikt får anses såsom omöjligt, bestämda förbud, hvarigenom Iu - sfi Bil.t.Bev.a AI!m%Besv.o.Oec.Vtsk.BeiN:o i3< rendrägeri-varor, hvar helst de träffas, blifr va blottställde för beslagsanspråk och, i an< seende till egenheter, hvaraf de vanligen ä— ro utmärkte, beröfvas möjligheten att skyddas genom falska stämplar, ofelbart äro mera verksamma och säkra, än blotta import-afgifter, emedan, i den mon dessa äro höga, frestelsen till Tullförsnillning blifver större, samt, sedan denna en gång lyckats, svårighe-i terne för beslags anställande mångfalldigade, så väl hvad beträffar stämpelbara varor, som ännu mer de ostämpelbara, hvartill äfven kommer, att prisen å Utländska varor, genom omväxlande cours-förhållanden, nya uppfinningar, förbättrade arbetssätt, utförsel premier, forcerade försäljningar ni. m., äro underkastade så ständiga förändringar, att
Tullafgifterna ofta icke skulle hinna lämpas derefter, innan så betydliga varu.qvan— titeter blifvit införda, att den inhemska tillverkaren deraf råkat i kännbart lidande.
På dessa grunder får jag således reser" vera inig mot Utskottens Betänkande, helst Utskotten, i anledning af de förhållanden jag här ofvan angifvit, i min tanka , bordt tillstyrka Kikets Högloflige Ständer att till Kongl. Maj:t framföra den underdåniga ön»kan: ”att Kongl.
Maj:tktill skydd för de slöj”der, som kunna här i landet idkas och för” kofras, men som ännu ej hunnit den grad fullkomlighet och stadga, att de, utan fa - Bil.t.Bev.s.Allm.Besv.o.Oec.Utsl.
N:o 13; 59 ’*ra för deras bestånd och vidare fortkomst, ”kunna uthärda en obehindrad täflan med anföra länders konstflit, ville till införsel från ”främmande orter förbjuda alla dylika slöj— ”ders alster*’ Härmed förenade sig följande Ledamöter af Vällofl. Borgareståndet, nemligen : Herrar Hiessleiter, Zethelius, heffler, Strehlenert, Modin, Meijer, Monthan, Pettersson, Brovallius, Winblad, Alund, Mattsson } Lundman, Dalenius och Bergelin, Herr
Quiding:
Ehuru jag, lika myc ket som någon annan, tryggar mig vid KgK Majas, uti Dess Nådiga Skrifvelse, af den 13 sistlidne Februarii meddelade Nådiga förklarande, att, ”hvad beträffar det skydd , som , igenom försvårande eller uteslutande af ”främmande medtäflan, åsyftas för inhemske ”Näringar, vill Kongl. Majit, under fortsatt ”omvårdnad för dessas bestånd och förkofran, vid utofningen af den Lagstiftande ”Magt Grundlagen i allmänhet tillägger Kgl. ’’Maj:t i mål , som Rikets allmänna hushåll, ”ning röra, äfven hädanefter iakttaga all den ”varsamhet, sorn är af nöden, för alt bereda ”allmänt gagn, med undvikande af enskilda ”förluster och olägenheter, och befrämja de ”industriel krafternas friare utveckling, u”tan en hastig rubbning af nuvarande för - 5o' Bilt.Bev.s.
Allm.Besv.o.Oec. Vtak Bet.
N:a 13 ’’hållanden har jag, som är öfvertygad, att Svenska Näringarna ännu någon tid behöfva skydd emot främmande medtäflare , och att detta skydd säkrare kan vinnas genom in* förselförbtid , än genom höga Tulhfgifter , icke kunnat instämma i de sammansätta Utskottens beslut, att tillstyrka Rikets Ständer att lemna .utan afseende de Motioner, som t flera Stand blifvit väckta och utgjort ämnet för Utskottens rm slutade öfverläggning, i synnerhet, sorn jag anser Kongl. Majus Högst-’ berörde Nådiga förklarande gifva Rikets Ständer en ökad anledning att i underdånighet frambära sina önskningar om vidtagande af de åtgärder, Rikets Ständer finna lämplige tilt vinnande af det stora ändamålet, Näringarnes förkofran.
Såsom Embetsman har jag, lika med mina medbroder i Kongl. Commerce Collegium, i underdånighet tillstyrkt Kongl.
Maj t, att låta de införselförbud fortfara, som vi ansett nödige för Svenska Fabrikernas skydd ; såsom Representant tvekar j3g icke att tillstyrka Rikets Ständer, att inför Thronen framföra den underdåniga önskan, att Kongl. Majit täcktes till införsel förbjuda de tillverkningar, som till erforderlig godhet och mängd kunna i Riket åstadkommas , och ofverlemnar åt dem , sorn hafva andra åsigter af ämnet än jag, att fritt bedöma den anda, som i ena oeh andra fallet styrt mitt handlingssätt.
Bil.i.Bev.s.Allm.Besv.o.Oec.Visl.
Bet. N o i3. 31
Det år icke första gången jag fått emottaga oblida omdömen ; jag skall hädanefter, som hittills, fördraga dem utan obehag, då jag vet, alt, ehuru jag visserligen kati misstaga mig, jag likväl följt min öfvertygelse otn hvad sorn är sannt och rätt.
Jag instämmer till alla delar uti den reservation, Herr Arosenius och öfrige Ledamöter af Borgare-Ståndet afgifvit.
Herr Prosten Spiering reserverade sig äfven mot Betänkandet, under åberopande af Herr Arosenii anförande.
N:o 14, Ankom till Exped- Utsk, den 21 Juli! 1829.
Betänkande, angående dels begärd Nederlags-frihet förStäderne Gefle, Malmö, Hernösand, Ystad, Helsingborg, Calmar och Christianstad, och dels Herr Arosenii framställning att antingen Författnin - 3* garne rörande Credit-upplag måtte Förändras, eller Staden Norrköping äfven erhålla Nederlags-rättighet, Till Bevillning* samt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens handläggning har Välloflige Borgare-Ståndet remitterat ett Memorial, af Herr Waleij, hvaruti Motionairen, med hemtad anledning af den skeppsfart och handel med Utrikes Orter, som idkas i Star den Gefle, samt uppå flere anförde skäl, yrkar, att så kallad Nederlags-rättighet, som består uti friheten att införa och utan förtull— ning eller andra umgälder, än stadgad reeognitions-afgift, upplägga, samt antingen förtulla eller åter utföra alla slags till införsel förbud na eller lofgifna, med Svenska eller främmande fartyg inkomna, utländska varor för så val Svensk som utländsk .-nans räkning,äfven borde af Staden Gefle få tillgodonjutas, samt anhåller, att Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t göra underdånig hemställan, det Gefle måtte erhålla en dylik nederlags-rätt, i likhet med hvad, genom 4 §. af Kongl. Förordningen den 4 December 1807, blifvit förunnadt Städerne Stockholm, Götheborg, Carlshamn och [Landscrona.
Och hafva, vid föredragning af detta Memorial inom Välloflige Borgare-Ståndet , BcviUn.$:i Allm.Besv.o.Oec.UtsKHet- N:o i4.’ 33 det, Herrar Ståhle, Hemberg, Rydström, Falkman, TVestman och Cronius i sammanhang dermed begärt, att en dylik rättighet mitte beviljas Städérne Helsingborg, Ystad, Ca! mar, Mal mö, Hernösand och Christianstad , samt Hr Arosenius, dels uti ett serskildt anförande, framställt de olägenheter, hvilka, 1 hans tania, uppkomma genom det olika förhållande, gom, i Iråga om förtullning till Inrikes bruk, nu eger turn emellan varor, upplagde pä så. kalladt Credit-upplag, och dem, sorn på Nederlag uppläggas, att nemligen dessa senare förtullas efter den Tull , som gäller då de Uttagas, att de få qvarligga under obestämd tid samt för dem tillgodo beräknas leccage , ta. m., på hvilka grunder Herr Arosenius ansett nödigt och begärt, att hela Författningen om Nederlag underginge pröfning och en sådan jemkning, att de Städer, hvilka endast få begagna Credit-upplag, icke måtte blifva allt för mycket vanlottade i jemförelse med dem, som hafva Nederlag; dels ock, i den händelse denna Författning icke komme att undergå en dylik förändring, förbehållit, att Staden Norrköping afven måtte undfå Neder» lags-rättigheten*
Vid öfvervägande af dessa ämnen hafva Utskotten funnit, att, ehuru en vidsträcktare Sik, till Riks-St, Fröt, >818 och t8ig, g Samt, % Afd. 3 5:te H;t> 5/j Bevilln. suÅllm.Besv* o. Oee. XJisk.
Titt, N o t4 sätt tili Nederlag bereder verkliga fördelas*
St handeln i allmänhet, och serdeles befordrar
Tran si t o-handeln, det likväl är obestridligt, att, om den till allt för mariga ställen utsträckes, stora och för Landets väl i flera hänseenden skadliga missbruk derigenom kunna föranledas, samt att den således icke utan verklig vida kan medgifvas andra Städer ari dem, hvilkas rörelse är nog utvidgad för 3tt der underhålla en talrikare bevaknings-personal, och hvilka derjemte ega tillgång på säkra och rymliga magazin till uppläggande af Nederlags-gods, serskildt från andra varor.
Utskotten anse för öfrigt, att då, till ett fördelaktigt begagnande af denna rättighet, fordras betydliga Capitaler samt en stadgad Cre-* dit hos Utländske Handlande, en sådan Nederlags- och Transito-rörelse endast kan och bör etableras på ställen, der läge och omständigheter skapat en större Utrikes handel,' och icke i Städer, hvarest Capital-förmögenheten och Utländska Crediten endast motsvara en inskränktare handel eller hufvudsakligen ett direct varubyte; och att en större utsträckning deraf är så mycket mindre behöflig, sorn en Handlande, på hvad ort sorn. helst, hvilken har Capital och omtanka att utvidga sina handels-speculationer, efter nu gällande stadgar, kan oförkränkt idka Tran-; aito-Handel, då den vissa städer förunnade allmänna Nederlags-rätt är lika öppen för alla Hevilla.s:l Allm, Besv. oi Oec.Vtsk.Bet, N:ox4. 35 andra Städers Handlande och för Utländnin. gen, sorn för den Stads invånare, hvarest Nederlaget finnes.
Vid sådant förhållande, och då den för närvarande beviljade Nederlags-rätt synes vara ändamålsenligt utsträckt, enär den är förunnad alla StapelStäder för Salt, omalen Spannmål och Hampa ; då den är beviljad Strömstad för Danska och Norrska varor, och är oinskränkt för Stockholm, Götheborg, Carlshamn och Landscrona, med ofvannämnda rättighet för hvarje Svensk man att sig deraf begagna; då rättigheten att på Nederlag upplägga till införsel förbudne varor, hvilken först ar 1827 beviljades Stockholm, utan någon märkbar fördel för dem eller det allmänna, varit under manga ar begagnad af Städeme Carlshamn och Landscrona, som innehaft den från den tid, då handeln emellan England och Continenten endast kunde bedrifvas från Svenska hamnar, och då slutligen 7 §. a£ Kongl. Kungörelsen, den 19 December 1 8 37, orri ne« derlag och hvad dervid iakttagas bcir , innehåller, att Kongl. Maj:t, efter förekommande omständigheter, i Nåder vill yttra Sig när, vid serskilda tillfällen, Nederlag sökes för handels-varor i Stapelstad utöfver den rätt, Staden t sådant afseende eger; —så fin na, i betraktande af allt detta , 36 B fAlin. s:l Allm.
Ilesv.o.Oec Uisk, Bet,N:0 14, Utskotten destomindre anledning ®tt tillstyrka någon åtgärd af Rikets HÖglofl.
Ständer» med anledning af den nu för Städerne Gefle, Malmö, Hernösand , Ystad .
Helsingborg , Calmar och Christianstad ifrågasat» te utvidgning i Nederlags - rätten , som dessa Staders invånare, på ofvannämnde sätt, ega hos Kongl. Matjt i underdånighet anmäla denna deras angelägenhet, och det, enligt 89 §• Regerings-Formen, på Kongl. Maj:t ankommer att, med af. seende på Rikets nytta, härom förordna.
Vidkommande dernäst den väckta frågan om utvidgande af rättigheten till så kalladt Credit-upplag, samt att grunderne derföre måtte bringas i närmare öfverensstämmelse med dem för allmänna Nederlags-rätten, och, såsom en följd deraf, hithörande Författningar i sådant ändamål öfverses och ändras, så hafva Utskotten dervid funnit förekomma följande förhållanden, nemi,; i;o. att Credit-upplag egentligen är ett anstånd med Tullens clarerande, faeviljadt till lättnad för den handlande , som derigenom kommer i tillfälle att, efter förmåga och beqvämlighet , antingen i smärre partier för - Jjevilln. s, Allm Besv.o. Oec, Utsi.
N:o i4. 37 tulla eller Sfer utskeppa de på Tull-Credit upplagde varorne, och att det således ligger i sakens natur, att förtullningen bör ske efter de Författningar, som gällde, då varorna upplades, hvilket äfven utgör den säkraste beräknings-grunden; men att deremot, då Nederlags-va ror anses lika som läge de på Utländsk ort, dessa böra förtullas efter de Författningar, som gälla, då de angifvas till förtullning ; 2:0. att de! vore stridande emot begreppet om och ändamålet med Gredit-upplag, att tillåta, det till införsel förbudna varor derpå uppläggas, hvilket äfven skulle upphäfva den mest vasendtliga skillnaden emellan Credit-upplag och Nederlag} 3:0, att då, för begagnande af Nederlagsrätt, \ procent af varuvärdet erlägges, icke allenast vid varans uppläggande och åter exporterande, utan äfven årligen, om den qvarligger öfver 3 är, men någon sådan afgift icke eger rum i och för Credit upplaget, det således häraf följer, att en viss tid bör vara bestämd, inom hvilken varor böra vara från Credit-upplaget antingen förlullade eller reexporterade ; samt 4:o. att afdrag för leccage 5 varor, hvilka bordt förtu!las efter deras qvantitet, icke SS Beviln. $:t Allm.
Besv. o. Otc.
Utsk, £et.N‘.o ip skäligen Iean medgifvas, dä en sådan minskning, om den egt rum, endast tillkommit un. der den tid, godsegaren på egen begäran fått tillgodonjuta Credit ined Tuliens erläggande.
Det år i823 för Rikets Höglofl.
Stander af Bevillnings-Utskottet framlagda Förslag om Credit-upplag blef af Rikets Höglofl.
Ständer gilladr, derefter af Kongl. Maj't i Nåder promulgeradt; och dervid har Kong!.
Majit sedermera endast tillagt de , med ändamålet af Credit-u pplaget förenlige och af omständigheterne påkallade stadganden , att, då en vara fortullas från Credit-upplaget , Tullen bör erläggas efter de Författningar, hvilka gällde dä samma vara upplades, samt att varor kunna från ett Credit-upplag till ett annat transporteras; men att tiden, inom hvil» ken export eller förtullning bor ske, alltid skall räknas från den dag varan först blef upplagd.
Bevillnings-Utskottet har, vid uppgörandet af grunderne för Tull-BeviUningen, noga öfvervägat detta ämne, men icke funnit anledning föreslå annan förändring med Crediiupplaget, än att denna förmon må utsträckas till alla de städer, hvarest uppbörden af Tull-, Convoj- och Bak-medel uppgår till 14,001» R:dr; och förenade Utskotten, som anse dö nn gällande stadganden för Credit-upplaget vara BevilliuY.Allm.Besv.o.Oec.Visk, B et.
N:o i4. 3g ändamålsenliga ; och att de af Hr Arosenius begärda förändringar och jemkningar i Författningame om Nederlag och Credil-upplag derföre icke böra vidtagas, kunna alitsa icke understödja
Moa tinnairens framställning i detta härn* seende 3 och hvad angar det alternativt gjorda yr2 kandet, att, derest Nederlags - Författningen icke komme att undergå en sidan förändring,' Staden Norrköping måtte erhålla en allmän Nederlags*rätt , så få Utskotten åberopa det här ofJ van afgifna yttrande, om begärd rättighet till Nederlag för åtskilliga andre Städer, såsom tillämpligt äfven i fråga om Norrköping, Stockholm den 14 Julii 1829] STOCKHOLM, Blméns och Granbergs Tryckeri, 1839, Hevilla.samt Allm, Eesv.o Oee.-Utsk.Bet. N:ö 15 j i'
Ank. till Exp.-Utsk. d. 19 Aug. 1829* Betänkande, angående yrkad högre tull å vissa från Ryssland och Finland inkommande varor.
Uti Memorial till Vällofl. Borgare-Siandet har Herr Hessleiler yrkat, att Rikets Högloft.