Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jemte förmälan, hurusom, efter det Norska regeringens Finans-departement hos E. K. M. i underd. anhållit om godtgörelse för 1,328 speciedaler 60 sk., som af Norska statskassan förskjutits till inqvartering åt de Svenska embets- och tjenstemän, hvilka under år 1845 varit Hans Majit Konungen följaktige till Norrige, E. K. M., under den 25 Juni och 6 November samma år, i nåder anbefallt Stats-kontoret att beloppet, utgörande x Svenskt mvnt 3,527 r:dr 27 sk. 9 r:st., utaf 6:te hufvudtitelns anslag till rese- och traktaments-penningar utanordna, hafva revisorerne, som, oaktadt skedda efterforskningar, icke kunnat utröna, att, i följd af ett slikt anspråk från Norska statsverkets sida, någon utgift tillförene drabbat det Svenska, funnit sig icke kunna underlåta att förhållandet anmäla, alldenstund Statsråds-ledamöter, jemlikt 1827 års rese-reglemente, vid tillfället åtnjutit skjuts- och traktaments-ersättning, för hvilken vederbörande i allmänhet vid resor och förrättningar i statens tjenst måste sjelfve bekosta sin inqvartering, samt de öfrige embets- och tjenstemännen uppburit traktamente efter Norska lagen och således till högre belopp, än hvad det i Sverige gällande rese-reglementet medgåfve.
Med anledning häraf få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det täcktes E. K. M. i nåder anbefalla vidtagandet af sådana åtgärder, hvarigenom dylika, på Norska statsverkets ersättnings-anspråk grundade, utgifter må kunna för framtiden undvikas.
Bland reservationerne i de båda rikshufvudböcker, som af 1827 års revisorer blifvit granskade, har förekommit en summa af 2,357 r:dr 16 sk. 10 r:st., utgörande en behållning sedan äldre åren af anslaget till landshöfdingeresidensers inköp; och då upplyst blifvit, att denna post under en följd af år oförändrad balanserats samt sannolikt vore, att några utgifter derå icke vi - Expeditions-tJtskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N.o 191I 403 dare förekomme, liar det synts revisorerne lämpligast, att beloppet aflemnades till Riksgäldskontoret.
Ehuru de i anledning af revisorernes berättelse afgifna underd. utlåtanden icke innefatta något yttrande, beträffande ofvanberörda reserverade summa, hafva Rikets Ständer likväl ansett sig böra hos E. K. M. i underd. anhålla, det måtte Stats-kontoret undfå nådig befallning att till Riksgälds-kontoret afleverera ifrågavarande, under en följd af år reserverade två tusen trehundra femtiosju riksdaler sexton skillingar tio runstycken.
Mynt~ och kontroll verken.
Som, enligt hvad revisorerne anmält, den af Rikets Ständer vid 1840— 1841 årens riksdag väckta fråga om utfärdande af förnyadt reglemente för mynt- och kontroll-ver k en samt ny kontroll-stadga, till hvilka författningar underd. förslag blifvit af Stats-kontoret elen 30 Juni 1843 afgifna, ännu är beroende på E. K. M:s nådiga pröfning, hafva Rikets Ständer, med hänsigt till sakens vigt och med hemtad anledning derjemte af revisorernes vid myntoch kontroll-verkens räkenskaper framställda anmärkningar, funnit sig böra hos E. K. M. i underd. begära, det förenämnda ärenden måtte, så fort ske kan, varda till nådigt afgörande företagna samt nya reglementen för myntoch kontroll-verken, äfvensom ny kontroll-stadga, till efterrättelse fastställda. eterinär-inrättningen i Skara.
Under åberopande af Rikets Ständers vid sistförflutna riksdag, i skrifvelse af den 7 Maj 1845, gjorda underd. anhållan, dels att undersökning måtte företagas angående veterinär-inrättningens i Skara tillstånd och förvaltning, dels alt vederbörande finge sig anbefaldt hålla tillsyn derå, att de med inrättningen afsedda ändamål befrämjades, hafva 1845 års revisorer fästat uppmärksamhet på vigten deraf, att en dylik undersökning af sakkunnige och ojafvige män blefve med första verkställd; och af 1847 års revisions-berättelse inhemtas, det E. K. M., uti nådigt bref till Sundhets-kollegium af den 12 November 1845, förklarat, att, som underdånigt förslag till syftesenlig reglering af ifrågavarande inrättning redan blifvit infordradt, hvilket förslag vöre under Sundhets-kollegii pröfning, samt bern alda kollegium ansett inrättningen hafva motsvarat sitt ändamål, E. K.
M. funnit någon serskild undersökning rörande densammas tillstånd då icke erfordras.
Vid ofvanuppgifna förhållande har visserligen frågan 0111 den af Rikels Ständer begärda undersökning angående Skara veterinär-inrättnings tillstånd 404 Expedilio •s-Utskollet Forslag lill uncl.
Skr /veise, N.o ’ 91 förfallit; men då emedlertid Rikets Ständer ansett sig ega grundad anledning att instämma i revisarerues yttrade åsigt, att berörda inrättning i sitt nuvarande skick icke bereder orten de fördelar, som dermed varit afsedda, samt efter hvad uti E. K.
Ms befatjningshafvandes i Skaraborgs län år 1844 afgif11a femårs-berättelse jemväl an ty des,' sådant torde i hufvudsaklig nion böra liilskrifvas föreståndarens för inrättningen långvariga vistande å en aflägsen ort, så och med hemtadt ytterligare stöd af 1847 års revisorers i: ämnet gjorda framställning, fa Rikets Ständer i underd. anhålla, det täcktes E. K. M. ej mindre förständiga vederbörande att tillse, det föreståndaren för meranämnde veterinär-inrättning hädanefter oafbrutet må vistas på stället, än ock i öfrigt vidtaga sådana åtgärder, hvarigenom inrättningen, så snart sig göra låter, må försättas i ändamålsenligt skick.
Seraphi mer-ordens-gillet.
Vid granskning af hospitals- och barnhus-fondens räkenskaper hade 1845» års revisorer inhemta!, hurusom Seraphimer-ordens-gillet dels åt general-di1 ektören för lazaretterne och kurhusen i riket anvisat 66 r:dr 32 sk., att såsom skrifvarehjelp från och med början af år 1842 årligen utgå, dels ock, under den 25 Februari 1843, tillagt sysslomannen vid Malmö hospital en löne-förhöjning af 300 r:dr årligen, att räknas från och med samma års början; å hvilka förhållanden revisorerne, utan att ingå i pröfning, huruvida iIrågavarande dispositioner varit af behofvet föranledda eller ej, funnit sig höra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet, enär några Kongl, bref, lill stöd för nämnde beslutade nya utgifter af allmänna hospitals- och barnhus-fondens medel, icke blifvit räkenskaperne bifogade.
Ehuru, efter Rikets Ständers tanka, SeraphimCr-ordeiis-gillet genom anvisandet af omförmälda årliga ansiags-belopp icke kan anses hafva öfverträdt den, enligt 18 § af Kongl, instruktionen för detta embetsverk af den 28 April 1791, Gillet medgifua dispasitions-rätt öfver hospitals- och barnhus-fondens medel, hvadan skäl till anmärkning i sådant hänseende icke är för handen; likväl och dä, vid det förhållande, att berörda fond af allmänna medel uppbär årliga bidrag, ofvannämnda vidsträckta dispositious-rält ingalunda synes lämplig eller af omständigheterna påkallad, få Rikets Ständer hos E. K. M. i underd. anhålla, det täcktes E. K. M. 1 nåder vidtaga sådana förfoganden, till följd hvaraf det icke vidare må tillkomma Seraphimer-ordens-gillet att, utan K K.
M:s nådiga sanktion, till efterrättelse fastställa nya aflöningsstater.
Expeditions Utskottets Förslag till und.
Skrifvelsey N.o 2. 405 Kongl, och Hvitf eldska stipendii-Jonden Jemte anmälan, att, så vidt kändt vöre, kuratorerne för Kongl, oell livitfeldska stipendii-iurättningen, oaktadt derom redan år 183(1 erhållen nådig Befallning, ännu icke afgifvit underd förslag till instruktion för inrättningens styrelse och reglemente för utlåning af dithörande medel, hafva revisorer ne, i afseende på fondens förvaltning, hufvudsakligen erinrat, att, då stipendiiinrättningen under full egande-rätt innehade tvänne säterier af tillsammans G mantal och dessutom 141 mantal in- och ufsockne-frälse samt, vid 1843 års slut, en penninge-behållning af 22,171 r.-dr 42 sk. 8 r:st, syntes den årliga behållna inkomsten af blott 10,000 ä 11,000 r:dr i förhållande dertill alltför ringa; att endast vid pass hälften af ifrågavarande behållna inkomst an vänd ts för inrättningens egentliga föremål, eller underhållande af obemedlade studerande ynglingar, hvaremot, i strid mot det af enkan Hvitfeldt„ angående stipendii-inrättuingeu upprättade testamente, arvoden åt lärare med flere vid Götheborgs gymnasium samt bidrag till bib iotheket derstädes af fonden utgått; att förvaltnings-kostnaderne syntes uppgå till alltför högt belopp, samt att medel vöre utlåntn emot säkerhet af allenast en löftesman.
Med anledning af förena milda anmärkningar, deröfver nöjaktig förklaring icke meddelats uti det af kuratorerne för ifrågavarande stipendii-inrättning afgifna utlåtande, och hvilka anmärkningar följaktligen nogsamt ådagalägga behofvet af bestämda föreskrifter, hvarigenom, å ena sidan, den tillökning mä beredas uti fondens årliga inkomster, sorn, äfven med iakttagande af arrendatorns och åboers billiga anspråk, bör kunna påräknas, i förening mtd ökad säkerhet vid utlåning af fondens medel, samt, å andra sidan, användandet af stipendii-inrättniugens tillgångar i möjligaste måtto inskränkas tili befrämjande af dermed afsedda • ändamål, få Rikets Ständer hos E. K. M. i underd. anhålla, det instruktion tor slipendii-iurättuingens styrelse och reglemente för utlåning af inrättningens medel må, så lort ske kan, varda upprättade och till efterrättelse fastställda.
Konvoy-Kommissariatet.
De år 1847 församlade revisorerne hafva anfört, hurusom, under de är, revisionen omfattat, Svenska bidraget tili de förenade rikenas gemensamma handels- och sjöfårts-fond varit betydligt högre än förr, under det att
Korsk astais verkets årsbidrag till berörda fond ej blifvit i samma förhållande ökadt,. utan fört fa rit att såsom förut utgöra årligen endast 15,000 JNorska speciedaler, hvilket förhållande revisorerne ansågo förtjena uppmärksamhet.. 406 Expeditions-Utskottets Förslag tilt und.
Skrifvelse, N.-o ig2.
Ehuru konvoy-kommissariatet, enligt hvad dess underd. förklaring gifver vid handen, åtskilliga gånger och sednast den 17 Mars sistlidet år, fastat Norska regeringens Finans-departements uppmärksamhet på behofvet och billigheten af ett förökadt bidrag från Norrige till ifrågavarande fond, hafva likväl, i betraktande af det jemförelsevis alltför ringa belopp, hvarmed samma bidrag hitintills utgått, Rikets Ständer funnit sig ega anledning att, med förnyandet af deras förut gjorda begäran, hos E. K. M. i underd. anhålla, det nödiga åtgärder måtte vidtagas för tillvägabringande af en sådan reglering af Norska statens andel i de samfälda kostnaderne för Svenska och Norska handelns skyddande, som med rättvisa och billighet öfverensstämmer.
Under förmälan, hurusom ett af 1835—1839 årens extra statsanslag för gevärs-faktori användt förskott af 32,156 r:dr 43 sk. 1 rst funnes inom linien balanseradt, hafva så väl 1845 som 1847 årens revisorer hemställt, att nämnda summa måtte varda i räkenskaperna afskrifven.
Af förhandlingarne vid 1840—1841 årens riksdag inhemtas, att, sedan E. K.
M-, i Dess nådiga proposition angående statsverkets tillstånd och behof, till Rikets Ständer öfverlemnat att bestämma, huruvida omförmälda förskott borde betäckas genom försäljning af vissa till Carl Gustafs stads gevärs-faktori hörande lägenheter, eller om all fråga rörande förskottets återgäldande finge förfalla, så hade, enär, i anledning af berörda förskotts meddelande, talan blifvit af Konstitutions-utskottet anställd mot Konungens rådgifvare samt frågan, huruvida ansvarighet kunde, på grund häraf, komma att ega rum, borde föregå pröfningen af afskrifningsfrågan, Rikets Ständer, utan alt i sistberörda ämne då besluta, endast förklarat, att förskotts-summan borde intill nästa riksdag i räkenskaperne balanseras inom linien, och att försäljning af de till faktoriet hörande, i E. K.
M.s nådiga proposition omförmälda, lägenheter icke af Rikets Ständer ansåges vara af behofvet påkallad.
Vid sådant förhållande och då Riksrätten, genom dom af den 2 Juli 1842, befriat de Konungens rådgifvare, hvilka tillstyrkt ifrågavarande förskotts beviljande, från det för denna åtgärd yrkade ansvar, hafva Rikets Ständer funnit sig böra, i öfverensstämmelse med revisorernes åsigt, medgifva, att meranämnda förskottssumma, trettiotvåtusen etthundra femtiosex riksdaler 43 sk. 1 rst må i räkenskaperne afskrifvas.
Krigs -Kollegium. l:o Artilleri-af delningen. evärstillverkningen meddelad t samt till nybyggnader vid Carl Gustafs stads Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N.-o 192.
407 2:0
Häst jägare-sy vadrons fond.
Då någon redovisning för denna fond icke funnes i r i k sh u f v tid bok en intagen, hvilken redogörelse, efter revisorernes åsigt, derstädes bordt i serskild så kallad generalräkning inflyta, i likhet med hvad för öfrige af Krigs-kollegium förvaltade samt andra af allmänna medel bestående fonder egde rum, hafva 1847 års revisorer ansett sig ej böra förbigå denna omständighet5 — och få, af sådan anledning, Rikets Ständer hos E. K. M. i underd. anhålla om nådig befallnings meddelande till Statskontoret att för framtiden tillse, det så kallad generalräkning öfver Norrbottens hästjägare-svadronsfond varder uti rikshufvud boken intagen. 3:0 Utrednings-af delningen.
Sednast församlade revisorer hafva, med instämmande i den uti 1845 års revisions-berättelse uttalade åsigt, att utrednings-afdelningens räkenskaper voro förda efter en mindre redig method, förklarat, att dessa räkenskaper för närvarande egde en så förvillande och, enligt revisorernes tanka, onödigt invecklad uppställning, att det knappast torde vara möjligt att på den tid, som vid ett revisionstillfälle deråt kunde egnas, vinna en nöjaktig insigt i förhållandena, hvadan revisorerne hemställt, att en enklare och mera upplysande räkenskaps-method mätte varda anbefalld.
Med anledning af denna, i Rikets Ständers tanka välgrundade, hemställan, få Rikets Ständer hos E. K, M. i underd. anhålla, det måtte Krigs-kollegium i nåder förständigas tillse, att utrednings-afdelningens räkenskaper varda för framtiden upprättade efter en enklare och mera upplysande method än den, hvilken hittills legat till grund för samma räkenskapers uppställning.
Stochholms stora barnhus.
Uti 1847 års revisions-berättelse förmäles, att i hnfvudböckerna balanserades åtskilliga barnhusets fordringar hos redogörare och andre personer, hvilka fordringar, tillkomna för flera år tillbaka, revisorerne ansett böra utredas och indrifvas eller afskrifvas, i hvilket sednare afseende uppgifvits: hos Under-ståthållaren Skyttes arfvingar, lbr oliqvidcrade landtbo-räntor, vid 1845 års slut uppgående till r.dr 1,570: 40. — samt hos General, Grefve Löwens arfvingar, för dito . . 187: 1. 9.
Utaf den förklaring, som i anledning häraf, blifvit af direktionen öfver allmänna barnhuset afgifven, inhemtas att, rörande ifrågavarande fordran hos 408 Expeditions-Vlskottets Forslas, lill lind.
Skrifvelse, N.o igi.
Skyttes arfvingar, densamma grundar sig på af Ståthållaren Skytte år 1622 upprätta dt, sedermera lii ränd ra dt, testamente, enligt hvilket afkomst en utaf
Sätra gård i Bränkyrka socken jemte underlydande lägenheter skulle användas till fattiges underhåll; att, i följd al förändring i det primitiva sättet för denna afkomsts utgående, densamma blifvit hänförd till landtbo-räntor af
Sätra gård med underlydande; att dessa landi bo-räntor, såsom tillhörande den år 1785 till allmänna barnhuset öfverflyttade husfattigkassan, blifvit ifrån denna tid såsom barnhusets tillgång beräknade, ehuru ingenting deraf ifrån år 1751 eller sedermera barnhuset tillflutit under denna titel; att den fortsatta debiteringen och tillökningen af 16 r:dr 32 sk. årligen uti barnhus-inrättningens räkenskaper skedde i stöd af direktionens den 10 Juli 1788 fattade beslut, samt slutligen att så mycket mindre någon inkomst af landtboräntor från Sätra gård vore att påräkna, som, efter hvad antagas kunde, ett utbyte skett af deni emot de ifrån Trogsta hemman i Upland inflytande frälseräntemedel, som vid husfattigkassans öfverlemnande jemväl kommit barnhuset till godo och derefter ordentligen ingått, hvadan ock direktionen hemställt, att omförmälda fordran hos Ståthållaren Skyttes arfvingar för landtboräntor af Sätra gård måtte afskrifvas.
Beträffande barnhusets fordran hos Generalen, Grefve Löwens arfvingar, så vore äfven densamma dels grundad på Skytteska testamentet och dels år 1785 flyttad till barnhuset från husfattigkassan, hvarvid likväl förekomme, att bern alde arfvingar i äldre tider årligen inbetalt, såsom ränta af Kungshatt, 5 r:dr 20 sk. 8 rst, men sedan de dermed upphört, hade denna fordran, under en lång följd af år, blifvit under titel af nämnde arfvingars skuld med en lika stor, efter denna grund tillökad summa för hvarje år uti barnhusets räkenskaper upptagen, ehuru ingen del af fordringen under hela tiden influtit och allt hopp saknades, att något belopp under denna titel skulle någonsin komma barnhuset tillgodo.
I anledning af hvad sålunda blifvit anfördt, få Pukets Ständer hos E. K. M. i underd. hemställa, att allmänna barnhus-inrättningens hos Under-ståthållaren Skyttes och Generalen Grefve Löwens arfvingar egande, uti barnhusets räkenskaper balanserade fordringar måtte varda afskrifna.
Med förmälan, att den underd. berättelse om fångvården, som, vid den tid 1847 års statsrevision egde rum, sednast var af styrelsen a (gifven, omfattade - Expeditions-Utskottets Förslag till lind.
Skrifvelse j N.o ig2. 409 tade arén 1843 och 1844, hafva revisorerne yttrat, att det, enligt deras tanke, vore af serdeles vigt, om styrelsens berättelse kunde för framtiden omfatta samma båda år, hvilkas redogörelse granskas af Rikets Ständers revisorer, samt att denna berättelse, såsom angående ett ämne, hvarpå allmänna uppmärksamheten vöre i hög grad fästad, blefve till trycket befordrad samt med post- och inrikes tidningar utdelad} — och fa Rikets Ständer, som dela revisorernes omförmälda åsigt, alltså hos E. K. M. i underd. begära, att styrelsen öfver fängelser och arbetsinrättningar måtte i nåder anbefallas att framdeles så tidigt afgifva sin underd. berättelse om fångvården under det förflutna året, att berättelse icke kommer att saknas tor något af de år, hvarje statsrevision omfattar, äfvensom att årsberättelsen må blifva, på sätt revisorerne här ofvan föreslagit, till allmänhetens kännedom befordrad.
Det hade synts revisorerne, att med det å 2:dra hufvudliteln förslagsvis »ppförda anslaget till fångvården, hvilket hvarje år blifvit öfverskridet, den förändring lämpligen kunde och borde vidtagas, att detsamma delades uti 2:ne afdelningar, den ena för de bestämda och permanenta utgifterna, såsom styrelsens embets- och tjenstemäns aflöning, med flera generela förvaltningskostnader, den andra för de fluktuerande, till beloppet endast approximativt beräkneliga, utgifterna, såsom förplägning, fångtransporter, bevakning o.s. v., till bestämmande af hvilken sednare afdelnings förslags-utgifter ett medium af fem föregående års kostnader kunde tagas till grund.
För vinnande af lättare öfversigt och beräkning utaf de af ifrågavarande anslag bestridda, bestämda och permanenta utgifter, hafva Rikets Ständer, lika med revisorerne, ansett en fördelning af samma anslag böra ega runi; och fä Rikets Ständer alltså hos E. K. M. i underd. anhålla, det täcktes E. K. M. till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta nådig proposition, med förslag till fullständig arvodesstat för styrelsens embets- och tjenstemäns aflöning, med flera i och för fångvården nödiga generela förvaltningskostnader, så att utgifterna för dessa ändamål kunna skiljas från sådana utgifter å det nuvarande fångvårds-anslaget, hvilka egentligen äro att betrakta såsom endast förslagsvis beräknade.
Af 1845 års revisorer är vordet anmärkt, att fångarnes så kallade fliLpenningar fått till betydlig del användas under sjelfva fängelsetiden, ofta till Bih. till Ii.
Prot. 1847 och 1848» 10 Sami. t Afd. 52 410 Expeditions-Utskotlets Förslag till und.
Skrifvelse, N.-o 192. ganska onyttiga effekter och varor, såsom exempel hvarpå blifvit anfördt redogörarens vid södra korrektions-inrättningen rättighet att ur förråderna, emot ersättning efter inköpspris, till fangarne utlemna varor till det pris, han funne godt bestämma, hvadan, i anseende till den icke obetydliga vinst, som härigenom tillskyndades redogöraren, det blefve stridande emot hans intresse att afböja flitpenningarnes användande vid sjelfva inrättningen.
Då under åren 1844 och 1845 förekommit vid berörda korrektions-inrättning enahanda förhållande med fångarnes flitpenningar, hvilka, jemte besparingar från föregående år, utgjorde år 1845 sex tusen sexhundra sjuttioen r:dr 24 sk. 5 rst, deraf 5,761 r:dr 34 sk. 2 rst blifvit uttagne och vid inrättningen använda, hafva 1847 års revisorer förnyat den vid 1845 års statsrevision gjorda ofvan omförmälda anmärkning.
Lika med revisorerne, hafva Rikets Ständer ansett det vara ett af fångvårdsstyrelsens vigtigaste åligganden att, så vidt möjligt är, söka för fången bespara hans genom öfverarbete erhållna förtjenst, på det han vid frigifvandet må ega någon, om än ringa, summa, för att dermed sig lifnära och börja en förbättrad vandel; och ehuru fångvårds-styrelsen väl vid serskilda tillfällen föreskrifvit, att hvarje fånge endast egde att för två tredjedelar af sin arbetsförtjenst uttaga vissa bestämda proviant-artiklar efter inköps- eller gångbart pris, dock som de härom meddelade föreskrifter icke medfört åsyftad verkan, äfvensom tillåtelsen för fånge att af sina flitpenningar använda inom inrättningen |:delar, är i Rikets Ständers tanka för vidsträckt, föranlåtas Rikets Ständer i underd. fästa E. K.
M:s nådiga uppmärksamhet på ifrågavarande anmärkta förhållande, på det fångvårds-styrelsen måtte undfå nådig föreskrift att egna en noggran omsorg åt detta ämne, som på fångarnes förbättring utöfvar ett stort inflytande.
Jemte omnämnande af de spisordningar, hvilka äro upprättade för norra ocfi södra korrektions-inrättningarne, hafva 1847 års revisorer funnit kosthållet vid dessa vara bättre, än det, som den frie, uti andras bröd ej varande, arbetaren, den indelde soldaten vid tåg och marche samt den fattigare delen af befolkningen i allmänhet äro i tillfälle att erhålla.
Rikets Ständer, som dela denna af revisorerne yttrade åsigt och derjemte af flera skäl ansett det vara af synnerlig vigt, att den allmänt rådande föreställning, det fångarne vid dessa inrättningar äro, i afseende på sina lefnadsförnödenheter, försatte uti bättre belägenhet än den frie men fattige ar - Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse} N.-o 191. 4:11 beta ren, varder undanröjd, hålla före, att fångutspisningen bör förenklas och till qvantiteten möjligen kan förminskas; men som Rikets Ständer sakna ledning för omdömet, huru och i hvad mon en dylik förenkling och minskning lämpligen må ega rum, få Rikets Ständer hos E. K. M. i underd. begära, att E. K. M., efter det Sundhets-kollegium blifvit i ämnet hördt och utlåtande afgifvit, behagade meddela sådana nådiga föreskrifter, hvarigenom fångkosten icke blifver bätti’e, än behofvet oundgängligen kräfver.
Att stuteri-öfverstyrelsen, ehuru densamma med Ranken öppnat räkning, likväl, enligt hufvudböckerne, egt vid 1844 års slut ett belopp af endast 3,266 r:dr 32 sk i Banken insatt, deremot hela kontanta behållningen utgjorde 5,517 r:dr 43 sk. 8 rst, samt vid 1845 års utgång innehaft i kassan qvarliggande hela den då bokförda kontanta behållningen, till ett belopp af 4,272 r:dr 5 sk. 7 rst, har 1847 års statsrevision funnit anmärkningsvärd!; — och då det, i Rikets Ständers tanka, icke är förenligt med nödig säkerhet och god ordning, att större belopp, än som erfordras för bestridande af dagliga utgifter, äro uti kassan inneliggande, men någon skyldighet att i Rikets Ständers Bank insätta kassa-behållningen icke är vorden påbjuden uti den för öfverstyrelsen gällande instruktion, få Rikets Ständer i underd. anhålla, det E. K.
M. täcktes meddela stuteri-öfverstyrelsen nådig föreskrift att en sådan insättning för framtiden verkställa.
Salpeter- fonden.