Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Enär voteringen utföll med 76 ja och 43 nej, samt således ja-propositionen vunnit, hafva Rikets Ständer beslutat att, för fullföljande af vestra stambanans anläggning genom Westergöthland till och förbi Götha kanal, bör anvisas en anslagssumma af Sju millioner sexhundratiotusen R:dr r:mt. 4:de Omröstningen.
Den, som till kontra-proposition vid den slutliga voteringen, angående beviljandet af anslag för jernvägs-arbetena mellan Falköping och Jönköping, vill antaga Ridderskapet och Adelns i afseende på detta anslag fattade beslut, genom hvilket en summa af En million trehundratusen
R:dr r:mt blifvit anvisad till påbörjande och grundläggning af sådane arbeten å södra stambanans norra del från Falköping till Jönköping, som fordra en längre tid för deras fulländning, röstar Jilj Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, kommer kontra-propositionen vid samma votering att innefatta Borgare-ståndets beslut, hvarigenom enahanda summa anvisats till förberedande arbeten å en sammanbindnings-bana mellan Falköping och Jönköping.
Som denna votering utföll med 66 ja och 53 nej, var ja-propositionen anta gen till kontra-proposition vid hufvudsakliga, eller 5:te Omröstningen.
Den, som, i likhet med Preste- och Bonde-stånden, anser något anslag vid denna riksdag icke böra beviljas för påbörjande af arbetena å norra delen af södra 4 Stats-Utskottets Memorial M 113. stambanan, från Falköping samt för dessa arbetens fortsättning derifrån till och förbi Jönköping, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, hafva Rikets Ständer anvisat en anslags-summa af En million trehundratusen
R:dr r:mt till påbörjande och grundläggning af sådana arbeten å södra stambanans norra del från Falköping till Jönköping, som fordra en längre tid för deras fulländning.
Denna votering har utfallit med 52 ja och 67 nej; i följd hvaraf Rikets Ständer beslutat i enlighet med nej-propositionen. 6:te Omröstningen.
Den, sorn, i öfverensstämmelse med hvad Stats-utskottet hemställt samt Borgareoch Bonde-stånden bifallit, anser Rikets Ständers beslut, angående det till bestridande af undersöknings-kostnaderna för statens jernvägs-arbeten under denna riksdag beviljade anslag, böra lyda sålunda: att Rikets Ständer, med afseende å angelägenheten deraf, att, innan några andra jernvägs-arbeten varda för statens räkning företagna än de, för hvilka anslag under denna riksdag beviljas, noggranna och fullständiga icke blott tekniska och topografiska, utan äfven statistiska, landets industri och rörelse isynnerhet omfattande, undersökningar blifva anställde, anvisa till Kongl. Majis nådiga disposition ett särskildt anslag af Etthundrafemtiotusen Riksdaler riksmynt för bestridande af de kostnader, som äro förenade med sådana undersökningars anställande i alla nu uppgifna hänseenden, dervid upplysningar böra inhemtas af ej mindre vederbörande embetsmyndigheter, än hushållnings-sällskaperna inom de län, genom hvilka statens jernvägar komma att anläggas, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, kommer samma beslut att erhålla den lydelse: att Rikets Ständer, med afseende å angelägenheten deraf, att, innan några andra jernvägs-arbeten varda för Ståts-Utskottets Memoriel M 113 5 för statens räkning företagna, än de, för hvilka anslag under denna riksdag beviljas, noggranna och fullständiga icke blott tekniska och topografiska, utan äfven statistiska, landets kommunikations-väsende, industri och rörelse isynnerhet omfattande undersökningar blifva anställda, dervid de från Götheborg och Malmö utgående, redan påbörjade banornas jemte deras bibanors lämpligaste sträckning torde förtjena särskild uppmärksamhet, anvisa till Kongl.
Maj:ts nådiga disposition ett särskildt anslag af Etthundrafemtiotusen R:dr r.mt för bestridande af de kostnader, som äro förenade med sådana undersökningars anställande i alla nu uppgifna hänseenden, dervid upplysningar böra inhemtas af ej mindre vederbörande embetsmyndigheter än hushållssällskaperna inom de län, genom hvilka statens jernvägar komma att anläggas.
Voteringen har utfallit med 85 ja och 34 nej; i följd hvaraf Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med ja-propositionens innehåll.
Om hvilket allt Förstärkta Stats-utskottet får Rikets Ständer härmedelst underrätta.
Prof. 1856 å 1857. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 20 Haft. 2 STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 1867.
Stats- Utskottets Utlåtande N:o 114. 1 No 114.
Ank. lill Exp.-Utsk. den SS Aug. 1857, kl. IS m.
Utlåtande, med anledning aj ålerr emis serna i fråga om anslags beviljande
Jör den bland statens jernv äg sbyggnader föreslagna stalionsgård på Södermalm, äfvensom Jör reparationsverkstäder här i hufvudstaden.
Då Stats-Utskottet afgaf sitt Memorial N:o 97, i anledning af Riks-ståndens beslut, angående de i Utskottets Utlåtande N:o 62 behandlade frågorna om utförande af föreslagna jernvägs-stamlinier och anvisande af dertill erforderliga medel, yttrade Utskottet, i fråga om de i detta Utlåtande tillstyrkta anslag för en stalionsgård på Södermalm samt reparationsverkstäders inrättande här i Stockholm, att Utskottet ansåg lämpligast, att pröfningen och afgörandet af denna anslagsfråga uppskjötes intilldess sig visat, huruvida några medel för den lill utgående från Stockholm genom Södermanland föreslagna stambana blefve vid denna riksdag anvisade, samt att Utskottet derföre ville genom särskildt utlåtande besvara de från Rorgare- och Ronde-stånden erhållna återremisserna' å Utskottets framställningar rörande anslagen till nämnde stationsgård och reparationsverkstäder.
Sedan numera blifvit i grundlagsenlig ordning afgjordt, att en anslagssumma af 5,679,000 R:dr R.mt skall anvisas, att under tiden till 1860 års slut utgå för påbörjande och fortsättning af arbetena å vestra stambanan från Stockholm öfver Södertelje mot Katrineholm, så får Utskottet detta särskilda utlåtande härmedelst afgifva.
Under förutsättning, att vid verkställigheten af bangårds- och verkstads-anläggningarne inom hufvudstaden behörigt afseende fästes å tillämpningen af den utaf Kongl. Majit godkända och af Utskottet förordade grundsatsen, att de föreslagna vestra och norra stambanorna framdeles borde i hufvudstaden förenas och erhålla en gemensam bangård, hemställde Utskottet i 11 punkten af Utlåtandet N:o 62, att Rikets Ständer måtte, jemte ett särskildt anslag för en bangård på Norrmalm, hvarom frågan under denna riksdag dock sedermera förfallit, anvisa för en mindre stationsgård eller så kal Bih. till R.
Prot. 1853 & 1857. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 21 Höft. 2 Stats-Utskottets Utlåtande N:o HA.
Jad ”anhalt-station” på Södermalm 160,000 R:dr, samt för reparationsverkstäders inrättande här i Stockholm 200,000 R:dr R:mt.
De om dessa 2:ne anslagssummor sålunda gjorda framställningar, hvilka Ridderskapet och Adeln afslagit samt Preste-ståndet ansett hafva förfallit till följd af sistnämnde
Stånds beslut, att inga medel för närvarande skulle beviljas till jernvägsanläggningar, utgående från hufvudsladen, hafva såsom redan är uppgifvet, blifvit återremitterade af Rorgare- och Ronde-slånden, hvarest, med hänsigt till nu ifrågavarande anslag, yrkats och anmärkts: att Utskottets framställningar derom borde lämpas efter det förändrade skick, hvaruti frågan om bangårds- och verkstadsanläggningarne i hufvudsladen blifvit försatt, sedan Rikets Ständer beslutat, att några medel under denna riksdag icke komme att anvisas för en från hufvudstaden norrut gående statsbana; att, till följd af samma beslut, icke blott en ”anhalt-slalion”, utan en verklig bangård erfordrades på Södermalm; att då den beslutade jernvägsanläggningen från Stockholm öfver Södertelje mot Katrineholm icke kunde fullbordas före nästa riksdag, behölde dessförinnan någon bangård härstädes ej inrättas, och skulle under tiden ej heller några reparationsverkstäder här erfordras; att det syntes tvifvelaktigt huruvida Stockholm vore det lämpligaste stället för reparationsverkstäders inrättande, helst denna ort, åtminstone under den närmaste framtiden, komme att utgöra ifrågavarande stambanas slutpunkt; alt den af Utskottet för dessa verkstäder föreslagna anslagssumma vore vida större än behofvet fordrade, enär tillsvidare någon bangård icke komme alt linnas på Norrmalm eller någon jernväg att af staten anläggas norr om hufvudstaden ; att nyssnämnde anslagssumma derföre borde kunna nedsättas till hälften af det föreslagna beloppet, eller till 100,000 R:dr; varande denna summas nedsättning ända till 40,000 R:dr yrkad af en utaf Bonde-ståndets ledamöter; att Stockholms stad borde vara skyldig kostnadsfritt för statsverket upplåta erforderlig jord för bangårdsanläggningen; samt att Rikets Ständer borde uttala den åsigt, att de städer, till eller genom hvilka statens jernbanor framginge, skulle utan ersättning tillsläppa åtminstone elen jord, sorn inom deras område erfordras för bangårdar och verkstäder.
Enär för påbörjande och fortsättning af arbetena å den del utaf vestra stambanan, som skall utgå från Stockholm öfver Södertelje mot Katrineholm, ett anslag af mer än 5| millioner R:dr R:mt under innevarande riksdag blifvit af Rikets Ständer beviljadt, och då, medelst della anslag, åtminstone den hufvudsladen närmast belägna bandelen bör kunna fullbordas innan nästa lagtima riksdag inträffar, synas medel jemväl böra af Rikets nu församlade Ständer anvisas för anläggningen af en ban- eller slationsgård här i hufvudstaden, så att icke saknaden deraf måtte hindra den färdiga handelens öppnande och begagnande för allmänna trafiken, intilldess det för en sådan bangårds-anläggning erforderliga anslag kan under en kommande riksdag varda beviljadt.
Likaså anser Utskottet, att, då reparationsverkstäder behöfva anlitas, både under jernvägsarbetenas utförande och sedan rörelsen å jernbanorna börjat, Rikets
Ständer nu äfven böra anslå medel för en dylik verkstad härstädes, helst den vid vestra stambanans andra ändpunkt, på statens bekostnad, anlagda reparationsverkstaden icke kan för de i hufvudstadens granskap pågående arbetena samt den der hehöfliga malerielens iståndsättande begagnas förr än samma stambana efter hela sin längd blifvit färdig.
Men beträffande beloppet af det, under, förutsättning af stambanors anläggning både vesteröd) norrut (lån hufvudstaden, i Ofverste Ericssons kostnadsförslag med 200,000 R:dr upptagna och af Utskottet i Utlåtandet N:o 62 tillstyrkta anslag för reparationsverkstäders inrättande i Stockholm under instundande statsreglerings-period, så föreställer sig Utskottet, att detta anslagsbelopp bör utan olägenhet kunna minskas, då, till följd af Rikets Ständers beslut, jernvägsarbetena under sagde period allenast komma att företagas på en enda från hufvudstaden utgående stambana.
Deremot och då icke blott Slats-Utskottets Utlåtande N:o HA. 3 en s. k. “anhalt-station“, såsom Utskottet, med afseende å den af Utskottet förordade gemensamma bangård för både norra och vestra stambanorn, aföreslagit, utan en, om än till någon del provisionel, bangård torde under de kommande åren böra anläggas på Södermalm, erfordras härtill sannolikt en större anslagssumma, än det belopp af 160,000 R:dr, Utskottet i ofta åberopade
Utlåtande tillstyrkt för en sådan mindre stationsgård.
Visserligen skulle en ganska betydlig minskning i de kostnader, statsverket måste vidkännas för nu ifrågavarande anläggning, uppkomma, derest Stockholms stad, på sätt inom Bonde-ståndet yrkats, ulan anspråk på ersättning, uppläle den för bangårds-anläggningen derstädes nödiga jord; och Utskottet förmodar, att nämnde stad ingalunda skall undandraga sig att, för erhållande af den för stadens framtida rörelse och förkofran vigliga förbättring i dess kommunikalions-väsende, derom nu är fråga, göra enahanda uppoffringar, hvartill andra städer inom detta land för samma ändamål förklarat sig beredvilliga; dock finner Utskottet sig, vid föreslåendet af den för bangårds-anläggningen inom hufvudstaden erforderliga anslagssumma, icke kunna taga i beräkning något bestämdt bidrag i sagde hänseende från denna kommuns sida.
I fråga om beloppet af de medel, sorn under tiden intill nästa riksdag erfordras för bangårds- och reparationsverkstads-anläggningarne inom hufvudstaden, saknar Utskottet väl ledning af eli i sådant afseende uppgjordt och efter Rikets
Ständers numera fattade beslut rörande jernvägsarbetena invid nämnde stad lämpadt kostnadsförslag; men i betraktande af den förökning i dessförinnan beräknade kostnader för stationsgården på Södermalm samt den minskning i anläggningskostnaden för de förut föreslagna reparationsverkstäderna, som dessa beslut, på sätt Utskottet ofvan yttrat, komma att medföra, tror sig Utskottet kunna antaga, att för nu ifrågavarande föremål en gemensam anslagssumma af 3 å 400,000 R:dr bör blifva tillräcklig.
Då nu de anslag, som under denna riksdag äro beviljade för statens jernvägsbyggnader, utan beräkning af den för uiidersökningsköstnadér anvisade summa af 150,000 R:dr, hvilken rätteligen synes böra hänföras till sådana af Rikets Ständer lill utgående frän Riksgälds-kontoret beviljade extra eller tillfälliga stats-utgifter, som skola af härtill disponibla medel bestridas, utgöra ett sammanräknadt belopp af 19,679,000 R:dr R:mt,som enligt Rikets Ständers beslut skall af Riksgälds-kontoret anskaffas genom upplåning emot fonderade obligationer, så och enär delta belopp med 321,000 R:dr understiger en rund upplåningssmnma af 20,000,000 R:dr sagde mynt, anser sig
Utskottet böra föreslå, att för oftanämnde bangårds anläggning på Södermalm och reparationsverkstad här i hufvudstaden måtte af Rikets Ständer beviljas och under denna riksdag anvisas en gemensam anslagssumma af Trehundra ljuguelt tusen Riksdaler Riksmynt.
STOCKHOLM, tryckt hos Isaac Marcus, 1857. Stats-Utskottets Utlåtande M 115. 1 N:o 115.
Ank. till Exp.-Ulsk. d. 26 Aug. 1857, kl. 10 f. m.
Utlåtande, angående medels anvisande lill lån för kyrko- och skolbyggnader.
Under åberopande af den grundsats, som, i fråga om skuldsättningen för erhållande af medel till jernvägars anläggning, gjort sig gällande, nemligen att upp offringarne för åstadkommande af sådana med större kostnader förenade anläggningar, hvilka gagna kommande generationer, böra så fördelas, att äfven dessa få deruti deltaga, och då biand de företag, som vore synnerligen betungande för en församlings samtida medlemmar och hvaraf efterkommande åtnjöte fördelen måste räknas uppförandet af ny kyrkobyggnad, har Doktor Sandberg, uti en inom PresteStåndet väckt motion, föreslagit, att Rikets Ständer, — med afseende å behofvet af större kyrkor för den ökade folkmängden och svårigheten för de obemedlade kommunerna att utgöra de bidrag samt anskaffa de medel, som för dessa byggnader erfordras, helst kyrkobyggnads-kostnaderna, till följd af materialiers och arbetslöners förhöjda pris, under sednare tider högst betydligt ökats, men deremot den tillgång till sådana kostnaders bestridande, hvilken af stamboks-medel kunde påräknas, med hvarje år minskats, — måtte låta i Riksgälds-kontoret afsätta en summa af 200,000 R:dr R:mt. för att, i mån af behof, kunna användas till låne-understöd åt de församlingar, som i behörig ordning företoge nybyggnad eller hufvudsaklig förbättring af sina kyrkor; hvarjemte bemälde motionär hemställt, att, såsom vilkor för dylika låns erhållande, måtte af Rikets Ständer stadgas: att ansökningen derom bör vara åtföljd af vederbörligen granskad och godkänd ritning och kostnads-förslag öfver den blifvande byggnaden; att församlingen bör, genom afgifvandet af en sådan förbindelse, som utaf Riksgälds-kontoret godkännes, ingå solidarisk ansvarighet för återbetalningen af det erhållna låne-kapitalet äfvensom för räntans erläggande; Bih. till R.
Prot. 1856 & 1857. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 22 Höft. 1 Stats-Utskotteti Utlåtande M 115. samt att lånet får innehafvas räntefritt under 2:ne år, hvarefter årligen böra inbetalas 6 procent, deraf 4 procent utgöra ranta och 2 afgå på kapitalet med beräkning »efter vanlig banko-method.»
Utom denna till Stats-Utskottet remitterade motion, har Stats-Utskottet, för att sitt utlåtande deröfver likaledes afgifva, emottagit nedannämnde 4 hos Bonde-Ståndet, rörande samma ämne, under innevarande riksdag väckta motioner, nemligen: 1:o Riksdags-fullmäktigen Peter Jönssons från Jönköpings län motion, innefattande det förslag, att en summa af minst 200,000 R:dr
R:mt måtte å Riksgäldskontoret anvisas till utgående, i mån af behof, såsom lån till församlingar, hvilka i behörig ordning redan börjat eller ämnade ombygga eller hufvudsakligen förbättra sina kyrkor; vakande för dessa lån följande vilkor af motionären föreslagna: låneunderstödet bör icke få öfverstiga en tredjedel af den summa, som kostnads-försiaget till kyrkobyggnadens verkställande, enligt den dervid bifogade af Kongl. Maj:t fastställda ritning, upptager; lånet bör återbetalas inom en för dylika låneunderstöds betalning vanlig eller efter Stats-Utskottets pröfning bestämd kortare tid och på samma sätt, som genom Kongl. Kungörelsen den 13 Juni 1845 är stadgadt, i afseende å lån för vatten-aftappningar till förberedande af odlings-företag; kyrkorådet i den församling, som erhåller sådant låneunderstöd, bör genom härtill vid allmän sockenstämma erhållet uppdrag vara bemyndigadt att för lånets återbetalning utfärda en så beskaffad förbindelse, att densamma kan af Fullmäktige i Riksgälds-konloret godkännas. 2:o En af Riksdags-fullmäktigen Lars Gustaf Andersson från Elfsborgs län vackt motion derom, att Rikets Ständer måtte bevilja och bestämma en summa af 200.000 R:dr R:mt, i ändamål att häraf må kunna emot 4 procent årlig ränta och 2 procent kapital-afbetalning, utlemnas amorterings-lån till de kommuner, som, för ny kyrkas byggande eller tillbyggandet af gammal kyrka, ville af dessa lån sig begagna; hvarjemte föreslagits, att sagde lån, hvilkas belopp, i förhållande till kostnads-försiaget, för hvarje sådan ny- eller tillbyggnad borde bestämmas till minst 5.000 och högst 20,000 R:dr R:mt, måtte få emot vederbörligen aflemnadt hypothek uppbäras den dag, då byggnads-arbetet anses påbörjadt, samt att det årliga ränte- och amortissements-beloppet mätte, såsom cn egendomen åliggande grundränta intill dess lånet vore till fullo betaldt, påföras alla de betalnings-skyldige hemmanen inom socknen, samt, i likhet med hemmans-räntan, debiteras och uppbäras, eller, i fall detta betalningssätt icke godkändes, socknen förklaras solidariskt ansvarig för lånets återbetalning, på samma sätt sorn vid undsättningslån efter inträffade missvexter. 3:o En motion af Riksdags-fullmäktigen Johannes Andersson frän sistnämnda län, hvilkeh föreslagit, att till låne-understöd emot billig ränta, eller 2 å 3 procent, för de församlingar, som styrkte sig vara i behof af sådant understöd för sina kyrkors nybyggnad eller förbättring, måtte afsättas en lämplig fond utaf statsmedlen.
Stats-b Iskottets Utlåtande M 115. i:o Riksdags-fullmäktigen Ephraim Larssons från samma lån motion, angående bildande utaf allmänna medel af en fond å 100,000 eller 200,000 R:dr R:mt för amorteringslån till kyrko- och skol-byggnader.
Såsom Doktor Sandberg i sin motion erinrat, väcktes jemväl under sednast förlidne riksdag fråga om anvisandet af staten tillhöriga medel för att dermed i låneväg understödja församlingar, som måst ombygga eller hufvudsakligen förbättra sina kyrkor; men det härom då framställda förslag bifölls icke af Rikets Ständer, som deremot gillade dåvarande Stats-Utskotts, rörande detta ämne, afgifna utlåtande, hvaruti samma förslag afstyrktes, under erinran, hurusom det af ålder ålegat och ännu tillhörde hvarje landtförsamling att, utan något understöd från stats-verkets sida, bygga och underhålla sin kyrka.
Sättet huru dertill erforderliga bidrag och medel skulle anskaffas eller utgöras, vore föreskrifvet i allmänna lagen jemte flera särskilda författningar.
Endast vid utomordentliga tillfällen hade för denna byggnadsoch underhålls-skyldighets fullgörande särskildt biträde utaf allmänna medel ansetts böra beviljas en eller annan menighet.
Skulle åter, i enlighet med nu ifrågavarande förslag för kyrkors byggande och förbättrande, en viss större fond af sagde medel anvisas och afsättas, komme framgent hvarje församling, hvars kyrka behöfde ombyggas eller iståndsättas och utvidgas, att ega anspråk på erhållandet af allmänt understöd dervid.
Och en sådan särskild, för härmed afsedt ändamål alltid tillgänglig fond samt tillfället att derifrån utbekomma mer eller mindre betydliga lån, skulle möjligen föranleda företagandet af allt för kostsamma och måhända mindre nödvändiga kyrkobyggnads-arbeten samt således komma att för vederbörande församlingar förorsaka en långvarig och tryckande skuldsättning.
Statsverkets härtill disponibla tillgångar medgåfve ej heller bildandet af en dylik fond, utan att de behof åsidosattes, till hvilkas fyllande dessa tillgångar borde företrädesvis användas.
Riksgälds-kontoret upplåna det för sådant ändamål föreslagna belopp, komme åter att medtaga en icke obetydlig del utaf de medel, som möjligen erfordrades för bestridande af förestående stats-utgifter och måste genom nämnde embetsverk i upplåningsväg anskaffas.
Dessutom syntes det framgent, likasom allt hittills, böra öfverlemnas åt den kommunala omtankan och verksamheten att bereda utväg till och verkställighet af nödiga kyrko-byggnader och kyrko-reparationer
Det vore för öfrigt vederbörande menigheter obetaget, att om sådana arbeten i behörig ordning göra anmälan med anhållan om det låne-understöd utaf allmänna medel, som härvid förekommande särskilda omständigheter och förhållanden kunde påkalla.
Nuvarande Stats-Utskott, som till alla delar instämmer uti här upprepade af Rikets sednast församlade
Ständer godkända åsigter i fråga om bildandet af en särskild lånefond utaf allmänna medel för kyrkors ny- och ombyggande eller reparerande, anser sig icke behöfva tillägga några ytterligare skäl för sin hemställan, att de i afseende på samma fråga under denna riksdag å nyo gjorda framställningar jemväl måtte förfalla; 4 Stats-Utskottets Utlåtande Jtä 115.
Och då, enligt den lydelse 3 § af 1842 års folkundervisnings-stadga erhållit genom Kongl. Kungörelsen den 29 Maj 1850, kostnaden för anskaffningen och underhållandet af tjenliga rum för folkskolan inom hvarje skol-distrikt skall, der ej annorlunda öfverenskommes, utgöras af alla inom distriktet boende, efter de grunder, som inom orten följas i fråga om kyrkobyggnad, dock utan afseende å den befrielse från sådan byggnad, som efter privilegier och särskilda stadganden i vissa fall eger rum; så och enär samma skäl, som förekomma emot afsättandet af en särskild fond till lån för kyrkobyggnader, äfven gälla emot en dylik fonds bildande för att derifrån kunna meddela låne-understöd åt vederbörande vid de tillfällen, då den dem åliggande jemförelsevis vida mindre betungande byggnads-skyldigheten i afseende på uppförandet af skolhus skall fullgöras, får Utskottet hemställa, att ej heller det af Ephraim Larsson väckta förslaget om en fonds afsättande för sistnämnda ändamål måtte bifallas.
Reservation: af Riksdags-fullmäktigen Anders Eriksson från Elfsborgs län. Stats-Utskottets Utlåtande M 116. i N:o 116.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 26 Ang. 1857, kl. 10 f. m.
Utlåtande, angående hegardt lån för återuppbyggande af Wallentuna församlings genom åskeld förstörda kyrka.
Sedan åskan i medlet af November månad sistlidet år nedslagit i tornet vid ^ allentuna uti häradet af samma namn och Stockholms län belägna kyrka och detta torn, som dervid antändes, nedstörtat samt krossat kyrkans hvalf, äfvensom en del af dess yttermura , så att nämnde gamla, af gråsten uppförda, kyrka härigenom fö vandlats till en ruin, har Riksdags-fullmäktigen J.