Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
På Bonde-Standets vägnar vägnar H. N. Schwan Lars Olsson h. t. Talman. n. v. Talman.
Uppläst hos Samteliga Riks-Stånden den 2 Juli, Stormägtigste Allernådigste Konung!
Hos Riksens Ständer har fråga blifvit väckt om nödvändigheten af ett allmänt stadgande eller förklaring uti följande omständigheter: no att vid Lagfart af fast egendom, köparen ej rnå anses skyldig att äfven de beviljade uppbud, jemte de betyg derom, som emot fastställd lösen blifva å köpe-afhandlingen tecknade, tillika Särskildt utlösa bevis genom Utdrag af Protocol let: - Den s Juli. 47 let: 2:0 att uti ringare mai, Jer muntlig dämning är i Lag medgifven, det ma vara Nämndemän tillätet att stämningar verkställa, utan att tillstånd dertill af den, som Domaren tillskriftliga stämningars utfärdande forordnat, förut ina behöfva sökas; 3:0 att för författandet af sistnämnde stämning någon annan betalning ej mä fordras, än den fastställde Lösen för densamma, och 4:0 att de i Lagen stadgade vadeskillingar ej må uppbäras till det förhöjda belopp, sorn Kongl. Förordningen den 3 December 1812 angående Expeditions-Lösen utstakar.
Vid öfvervägande häraf, hafva Riksens Ständer funnit: att, som Expeditions-Taxan den 27
Maj 1801 förordnar, att vid det ett Köpebref första gången till Lagfarts och uppbuds erhållande vid Domstolen uppvises, detsamma bör ordagrannt i Protocollet intagas, samt det, jemlikt Kongl.
Förordningen den 14 Maj 1805, åligger
Domstolen vid berörde tillfälle pröfva säljarens åtkomst-handlingar samt innehållet deraf korteligen i Lagfarts-Protocollet anteckna, Köparen både är skyldig och för sin egen säkerhet har nödigt, att utom det uppbuds-bevis, som å köpebrefvet tecknas, särskildt lösa ett Utdrag af det Protocoll, som i ämnet föres; hvaremot och då öfver 2:dra och 3:dje uppbuden något annat bevis ej för köparen erfordras, än det som derom äfven skall å köpebrefvet meddelas, köparen ej bör belastas med Lösen af några särskildta Protocolls-Utdrag öfver dessa 2:pe sednare uppbud.
Att enär Lagen i 11 Cap. 2 §•
Rättegångs-Ealken tillåter, att i ringare mål, den. 4S Den 2 Jalu den som sokes, må muntligen stämqjas, samt i 7 §. af berörde Cap. förordnas, det sådan stämning å Landet bör ske genom .Länsman eller någon af Nämnden med en annan trovärdig man, som inom Häradet bor, häraf är tydligt, att
Nämndemän äro till sådana förrättningar i följd af deras tjenste-befattning berättigade utan särskildt förordnande eller tillstånd, att den i förenämnde Expeditions-Täxa och genom Kongl.
Förordningen den 3 December 1813 till 50 procent förhöjde Lösen för Stämningar inbegriper all den betalning
Stämningssökanden bör för författande deraf erlägga; och att, då Vadeskillingarne äro till sitt belopp uti Lagen bestämde, den genom nyssnämnde Kongl. Förordning stadgade förhöjning uti Expeditions-Lösen ej kan anses vara till dessa utsträckt.
På sådana grunder, och ehuru Riksens Ständer förmoda, att hvad nu omförmäU är i allmänhet af Domare och de personer, hvilka af dessa till Stämnings utfärdande utses , varder iakttages, hafva Riksens Ständer likväl ansett nödigt att genom utfärdande
Författning eller annan lämplig åtgärd det må förekommas, att vid Lagfart af fast egendom köpare ej må, vid andra och tredje uppbuden, tillskyndas annan utgift, än den som för uppbuds-bevisets åtecknande på lcöpe-afhandlingen skall betalas: att muntliga stämningar i sådana mål, der de äro tillåtne, må af Nämndemän obehindradt få verkställas: att för skriftliga stämningar högre be talning under någon förevändning icke uppbäras, än den för desamma stadgade Lösen; samt att Den z Juli. 49 alt i Vade-penningar ej mera får tagas, ä'n sorn. i Xjagen är utsatt; oell då Riksens Ständer allt delta Eders Kongl.
Nådiga pröfning i underdånighet underställa, fade derjemte om en sådan Författnings utfärdande underdånigst anhålla.
Eders Kongl. Maj:ts underdåhigste, tropligtigste tjenare och undersåter På Riddersk. och Adelns På Prest-Ståndets vägnar _ ' vägnar Carl Mörner J. A. Lindblom h. t.
Landtmarskalk. n. v. Palman.
På Bonde-Ståndets vägnar vägnar II. N. Sclnvan Lars Olsson h. t.
Uppiast hos Samteliga Riks - Stånden den 4 Juli, Stormägtigste Allernådigste Konung!
Till Riksens Ständer har en framställning blifvit gjord rörande de olika meningar, som vid tillämpningen af Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 17 December 1810, samt Kongl. Kammar-Collegii och Kongl. Kammar-Rättens i följd deraf den 18 Februari 1811 samfäldt utfärdade i itc Bandet, 7< 8« Kurt» Den 2 Juli. kungörelse , i sa. måtto kunna deraf uppstå, att då uti berörde Kungörelse prsesériptionstiden för Revision af Kronans Uppbordsmäns oell Redogörares Räkenskaper är utstakad till 10 år, men deremot denna prasscriptionstid är inskränkt till tre år i afseende på de personer, af hvilken class som helst , de der för tillfället anförtros några Kronans medel, ätt till något visst extra behof användas, emot särskildta Redogörelsers afgifvande, det icke är nog tydligen bestämdt, huruvida sislberörde kortare piaescriptionstid bör äga rum i afseende på de redogörelser , som för krigskostnader afgifvas ; hvarjemte blifvit anmärkt, ej mindre svårigheten och stundom omöjligheten att inom så korrt tid verkställa en fullständig
Revision af bersrde redogörelser, än äfven den förlust Eders Kongl. Maj:t och Kronan deraf tillskyndas, om Redogörarne undgå ansvarighet för sådana behöriga anmärkningar , som vid deras aflemnade räkenskaper äf nämnde orsak icke hinna upptäckas.
Ständer har härvid förekommit den vidlyftighet, som åtföljer Krigs-Räkenskaperna, den längre tids - utdrägt
Revisionen deröfver medför, om den med behörig noggrannhet skall verkställas, den svårighet, som måste uppstå, att, efter ett slutadt krig, då de särskildte derunder antagne Redogörares befattningar upphört , och de blifvit spridde på åtskilliga, kanske ofta okända, vistelseorter , både inom och utom Riket, kunna få anmärkningar, som vid deras Räkenskaper göras, dem tillställda, om än samma anmärkningar hinna att inom den korrtare prse serip - Den 2 Juli. 5* scriptionstiden af trenne år författas, men hvilket tillställande inom besagde tid bör ske, så vida anmärkningen skall mot Redogöraren äga någon verkan.
Ständer hafva härjemte ansett Krigs - admistrationerna och Redogörarne icke kunna från annan synpunkt betraktas, än i likhet med andra Kronans Uppbördsmän, och att de således icke böra njuta någon kortare prtescriptionstid, inom hvilken anmärkningar å deras Räkenskaper kunna falla dem till last, än för de sednare är utsatt, eller Tio år, hvilken ansvarstid Riksens Ständer äfven anse vara förenlig med hvad angående fordringar emellan enskildte personer , så vida de vid deras gäldande kraft skola bibehållas , är i Rågen stadgadt.
På alla dessa skäl , och då Riksens Ständer funnit, att då i fråga ställde författning uti ofvan omförmälte omständighet icke äger så tyd* liga och bestämda uttryck, att de ju kunna lemna tillfälle till skiljaktigt bedömmande af deras rätta mening och orda-förstånd; hafva Riksens Ständer ansett en sådan förklaring af förenämnde Kungörelse nödvändig, att Prsesctiptionstiden för Revision af Krigs-Räkenskaper må vara på lika sätt, som angående andra Kronans Uppbördsmäns Redogörelser blifvit stadgadt,* till Tio ar bestämd.
Hvilket beslut Riksens Ständer härmed få till Eders Kongl. Maj:ts pröfning och Stadfästelse i underdånighet anmäla.
Ständer framhärda med djup undersåtlig vördnad y trohet och nit Stor - .63 Den s Juli.
Stormagtigste Allemådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligfigste tjenare och undersåter På Riddersk. och Adelns På Prest Ståndets vägnar vagnar J A. Lindblom * n. v. Talman.
På Bonde-Ståndets C ari Mörner h. t.
Landtmarskalk, På Borgare-Ståndets vägnar Ji. N. Schwan h. t. Talman. vägnar Lars Olsson n. v. Talman.
Uppläst hos Samteliga Rlks-Ständen den 2 Juli.
April, har Eders Kongl. Maj:t i Nåder täckts meddela Riksens Ständer Des« förslag till ett nytt stadgande, huru förfaras bör vid Besvärs anförande i brottmål hos Eders Kongl. Majit, hvilket stadgande borde gälla intill dess den Allmänna Eagen, som är under omarbetning , hunne utfärdas Riksens Ständer, då de hufvudsakligen i underdånighet instämt i det förslag Eders Kongl. Majits Nådiga Proposition innehåller, hafva dock,för att undanrödja all osäkerhet i detta ämne, och till undvikande af ali möjlig irring uti den föreskrift, sorn af Hofeller Öfver-Rätt meddelas, till den samma, med den Sen 2 Juli. 53 dea ändring, efter hvad följande redactlon in« nehäller, i underdånighet gifvit sitt bifall. ”Den som vill hos Kongl. Maj:t söka ändring i något af Hof- eller Öfver-JRatt tned”delt Utslag i brottmål, som efter anslag är ut”färdadt, ingifve i Kongl.
Majestäts Justitia”Bevisions-Expedition sina underdåniga besvär, ”inom hälften af den tid, som i 30 Cap. 9 §. ”Bätteg:s-Balken för tvisters fullföljande finnes ”utsatt.
Har målet varit Hof-Bättens pröfning wunderstäldt, vare lika tid till underdån. besvärs ”inlernnande, ifrån den dag Parten af Utslaget ”bevisligen undfått del.’’’ ”Böter, ersättning för Bättegångskostnad och ”hvad Hof- och Öfver
Bätten derjemte ålagt ”den missnöjda parten att gaida, skola, der så”dant ej förut vid Besvärs anförande derstädes ”mot Under-Bättens Utslag skett, nedsättas hos ”Konungens Befallningshafvande, Magistrat elller Kronofogde i orten , samt bevis derom bi”fogas de underdåniga besvären.
Ar den sak”fällde så fattig, att han ej kan utgifva de me”del Hof- eller Öfver-Bätt honom ådömt, bör, ”jemte besvären företes intygande derom af ”Domstol eller Domare, eller, om det ej ske ”kan, af vederbörande Krono-betjente el ler Kyrkoherden i den församling, der den sakfällde ”bor och har sitt hemvist.
Jemväl åligger kla”ganden att ställa sig till efterrättelse Kongl.
J’Maj:ts Kungörelse af den 1 October 1812 , om ”hvad som bör iakttagas vid besvärs-skriftersn ”författande och inlernnande.
Försummas någ<ft ”af hvad sålunda är föreskrifvet, skall d©i klagan - 54 Den % Juli. ”gande anses'hafva förlorat sin talan och hans ”besvär ej komma under pröfning.” ”1 afseende på brottmål , der den tilltalade ”är häktad , förhålles enligt 2 9 och 3 0 punkterna af Kongl.
”Ehvad missnöje emot Hof- eller Öfver”Rätts
Utslag i brottmål anmälas eller icke, ”bör Utslaget alltid innehålla tydlig, noggrann ”och fullständig underrättelse om allt hvad par”ten vid ändrings-sökandet hos Kongl.
Majit ?’har att iakttaga” I öfrigt anse Riksens Ständer nödigt , att enahanda Ordalag af Hof- eller Öfver-Rätt bör på alla ställen i Stadgandet iakttagas; hvilket allt Riksens Ständer härmed till Eders Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning och stadfästelse i underdånighet öfverlemna.
Ständer framhärda med djup un* dersåtlig vördnad, trohet och nit, Stormägtigste Allörnådigste Konung Eders Kongl. Maj:ts underdånigste , tropligtigste tjenare och undersåter På Riddersk. och Adelns På Prest-Ståndets vägnar vägnar Carl Mörner J. A. Lindblom h. t.
På Bonde-Standets vägnar vägnar N. Schwan Lars Olsson h» t. Talman. n. v. Talman. upp. Den 5 Juli. 55 Uppläst hos Samteliga Riks-Ständen den 2 Juli.
Hos Riksens Ständer har en framställning blifvit gjord om de Exclusiva Privilegiernas skadliga inflytande på konstflitens och slöjdernas förkofran; och har, i ändamål att gifva dessa privilegier en för samhället förmånlig och gagnande rigtning, blifvit föreslaget: att alla exclusiva privilegier , sorn innehafvarne i 2o ar begagnat, måtte upphäfva* och till deras kraft varda dödade: att hädanefter icke något privilegium, på hvad production som helst, matte, såsom fullkomlig uteslutande rätt, ineddelas: att sådana för konstfliten tjenliga uppmuntringar, sorn förvissa om ägande rättens ostörda åtnjutande, måtte hafva afseende på tillverknings-methoden; men ej på sjelfva saken eller ämnet: att ett sådant privilegium ej måtte blifva hinder för erhållande af ett nytt privilegium å bevisligen nyttiga förbättringar af en redan privilegierad arbets-method; och at< dessa privilegier ej måtte tilldelas på längre tid än Tio år , och om prolongation sökes, ej beviljas för längre tid, än Fem år.
Riksens Ständer, sorn redan vid 1809 års Riksdag förehade detta ämne till pröfning, hafva nu icke annat kunnat, än förblifva vid den öfvertygelse , som då föranledt deras beslut: att alla privilegia exclusiva, som uppfinnare af någon inrättning, eller förfärdigare af något arbete, för mer än 20 år tillbaka undfått, och sedan tillgodonjutit, böra förlora deras exclusiva e gen - Ben 2 Juli. geriskap, och andra personer tillåtas att med production af. samma slags arbete sig sysselsätta : att sedan en person gjort någon ny uppfinning, men en annan bevisligen upptäckt någon ny och gagnelig förbättring uti samma ämne, den förras privilegium exclusivum icke bör ligga den sednare i vägen, att erhålla en dylik förman , om han behörigen kan styrka, att förbättringen varit en följd af hans egen , och icke af någon annans skicklighet: och ändtligen, att icke något privilegium exclusivum hädanefter måtte beviljas för längre tid, an Tio år: eller, om uppfinningen fordrat särdeles möda och kostnad, högst Femton år , utan någon prolongation , hvilken i sådant fall aldrig bör meddelas.
Som emedlertid exclusiva privilegier , då de ej på kortare tid , såsom en rättvis belöning , utan pä längre tid, sorn en uteslutande förmån, varda meddelade, ostridiat kunna räknas ibland de största hinder för konsternas , handelns och slöjdernas framsteg, dels derföre , att de qväfva den täflan, som utgör själen af all industri, och icke allenast hindra hvar och en privilegierad Näringsgren att sträfva till en högre fullkomlighet, utan äfven, enligt erfarenhetens vittnesbörd, genom privilegii-innehafvarnes trygghet för alla medtäflare ,ofta nedsätta en sådan privilegierad slöjd eller slöjde-product till en allt större grad af försämring och ofullkomlighet , dels ock derföre , att de göra hvar och en annan medborgare modfälld, sorn, med ett lika lagligt utöfvande af sina krafter, ser kretsen för sin verksamhet inskränkt eller afbruten , och den privi» le - Din 2' Juli. 57 legierade medlemmen ensam skörda de frukter, pä hvilka närings-omtanken och konstfliten äga. ett gemensamt rättvist anspråk; så få Riksens Stander, på dessa grunder, hos Eders Kongl, Majit anmäla deras förnyade underdåniga önskan, att Eders Kongl. Majit taktes göra Nådigt afseende på hvad Riksens Ständer i detta ämne, vid tvänne Riksmöten, till Eders Kongl. Majit underdånigst hemställt.
Ständer framhärda med djup undersåtlig vördnad, trohet och nit , Stormägtigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Majtts underdånigste , tropligtigste tjenare och undersåter På Prest-Ståndets vägnar J. A. Lindblom n. v. Talman.
På Bonde-Ståndets vägnar Lars Olsson n. v.
Uppläst hos Samteliga Riks-Stånden den 2 Juli.
Stormägtigste Allernådigste Konung! X anledning af hos Riksens Ständer gjord motion, om tillåtelse för Allmogen i Skåne att an - På Riddersk. och Adelns vägnar Carl Mörner h. t. landtmarskalk.
På Borgare-Ståndets vägnar H. N. Schwan h. t.
Den 9 Juli. antingen leverera den Stockholms Barnhus tillhöriga Tionde - Spannmål uti närmaste KronoMagazin, eller ock att alltid få lösa den efter Markegångspris, få Riksens Ständer härmed i underdånighet öfverlemna deras häröfver fattade beslut.
Sedan Riksens Ständer hafva inhämtat utaf de tid efter annan af Eders Kongl. Majit i detta ämne utfärdade
Nådiga författningar, att nuvarande sätt till leverering af Krono-TiondeSpannmålen för Stora Allmänna Barnhus-Inrättningen i Stockholm är mera betungande för Allmogen, än öfverlemnande af den andra Fromma Stiftelser i Riket tillagde Krono - TiondeSpannmål ; äfvensom att något lidande Barnhuset icke kunde tillskyndas, om dess Krono-Tionde-Spannmål, hvilken Kronan ej behöfver inlösa, finge på samma sätt, som den öfriga Barnhusen och Hospitalen anslagne Tionde-Spannmålen, på Auctioner uti mindre Poster, högst lo tunnor i hvarje utrop, försäljas, hvarigenom dessa Tionde-gifvares åliggande blefve satt i likhet med den öfriga till Fromma Stiftelser skattskyldige Allmogen; få Riksens Ständer, i följd häraf, i underdånighet hos Eders Kongl. Majitanhålla, att, så framt icke några särdeles vigtiga omständigheter sådant hindra, med förhöjningen af den Stockholms Allmänna Barnhus !> tillslagna Krono-Tionde-Spannmål måtte få för hållas på alldeles samma sätt, som i anseende till öfriga Fromma Stiftelser blifvit genom Eders Kongl.
Majits Nådiga Instruction för Seraphimer-Ordens-Gillet den 38 April 1791, samt Ede*° Den 2 Juli. 59 Eders Kongl.
Maj:ts och Rikets KammarGolIegii Kungörelse den 21 Mars innevarande år, stadgadt och förordnadt; hvarigenom det lidande, sorn, genom Spannmålens forslande, Tionde-gifvarne förorsakas, synes allrabäst blifva afhulpet.
Detta allt få Riksens Ständer i underdånighet Eders Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning underställa.
Riksens Ständer framhärda med djup un* såtlig vördnad, trohet och nit, Stormägtigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste , tropligtigste tjenare och undersåter På Riddersk. och Adelns På Prest-Ståndets vägnra vägnar Carl Mörner J. A. Lindblom h. t. Landtmarskalk. n. v.
Talrhan.
På Bonde-Ståndets vägnar vägnar H. N. Schwan Lars Olsson h. t. Tallmarv n. v. Talman Uppläst hos Samteliga Riks-St5nden den 4 Juli.
Som hos Riksens Ständer andraget blifvit, att då hos Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande påstående af fordringsägare blifvit gjordt, art 6o Den 2 Juli. att gäldenär, hos hvilken , vid utmätning , tillgång till det ådömda saknats, matte till det i allmänna Lagen tillåtna arbetstvång befordras, för att afijena skulden med arbete, det handt, att Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ansett frågan derom vara af tvistig beskaffenhet och förvist fordringsägaren att sio talan vid Domstolen utföra, och i följe deraf en sådan Lagförklaring blifvit yrkad, att Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i dylikt fall skulle åligga att fordringsägarens yrkande om bysättning å gäldenär och att få honom i arbete inställd, pröfva och afgöra , samt beslutet till verkställighet befordra; hafva Riksens Ständer, efter öfvervägandet af de för detta yrkande anförda skäl , och dä allmänna Lagens mening i detta fall ej lärer kunna anses tvetydig, endast funnit nödigt anhålla, att Eders Kongl. Maj:ts Befäl Iningshafvandes åliggande i detta afseende måtte genom ett allmänt stadgande blifva bestämdt.
Hvilken önskan Riksens Ständer härmed få till Eders Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning i underdånighet frambära.
Eders Kongl. Maj:ts underdåriigste, tropligtigste tjenare och undersåter På Riddersk. och Adelns På Prest-Ståndels vägnar vägnar Carl Mörner J. A. Lindblom In f. Landtmarskalk. n. v. Talman.
Den a Juli. 6* 3?i Borgare-Ståndets vägnar if. N. Schwan h. t.
Uppläst hos Samteliga Riks Ständen den 2 Juli.
Stormägtigste Allernådigste Konunt?!
Då lios Riksens
Ständer fråga blifvit väckt 6m rättigheten att meddela bevis till bestyrkande af sjukdoms-fövfall , hafva Riksens Ständer funnit, att i de händelser, då allmänna medborgerliga skyldigheter skola uppfyllas, riten någon , antingen af sjukdoms-förfall hindras att dertill sig inställa, eller söker att derifrån sig undandraga, såsom med sådana periodiska åkommor eller dolda kroppsfel besvärad, hvilka dertill göra honom oskicklig; kunna Tät arens betyg derom ej alltid anses nödvändiga , utan sådant betyg äfven kunna meddelas af andra trovärdiga personer , enär dessa betyg jemväl äro af Presterskapet i församlingen till deras rigtighet besannade.
Riksens Stander hafva derföre velat föreslå ett sådant stadgande till iakttagande af dem, hvilka i kraft af deras innehafvande ämbeten och tjenster, eller efter särskildta "uppdrag, äga att skyldigheternes fullgörande utfordra.
Hvilket förslag Riksens Ständer härmed få Eders Kongl. Majit i underdånighet till pröfning och stadfästelse underställa.
Ständer framhärda med djup undersåtlig vördnad, trohet och nit Stormäg - 6?
Den 2 Juli, Stormagtigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter På Riddersk. och Adelns På Prest-Ståndets Uppläst hos Samteliga Riks-Stände^- den 2 Juli.
Då en längre tids erfarenhet styrkt, att varggårdar och varggropar icke kunna anses såsom fullkomligen verksamma medel till skadedjurs utrotande, samt ingalunda till sin nytta motsvara den tidspillan, den kostnad och det skogödande, deras upprättande och vidmagthåi* lande förorsaka; få Riksens Ständer för Eders Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla deras beslut, att 4 §. i 23 Gap. Byggninga-Balken, som handlar om sådana varggropar och varggårdar, samt, i förening dermed, den följande 5 §., må förklaras icke mera gällande, samt att, der så* dant ej redan skett, det må hädanefter bero på de föreningar, Socknarnes inbyggare kunna, en - vägnar Carl Mörner h. t.
Landtmarskalk. vägnar J. A. Lindblom n. v.
På Borgare-Ståndets vägnar H. N. Selwan h. t. Talman.
På Bonde-Ståndets vägnar Lars Olsson n. v. Talman. ligt Den 2 Juli. 63 ligt Kongl. Förordningen örn Jagt och Djurfång af den 13 April 1808, sig emellan träffa, och på hvad hvarje Dans styrelse Iean, efter behofvet, finna nödigt föreslå, hvilka anstalter må till odjurens utrotande vidtagas; till hvilka aftal invånarne destomera lära blifva villige, som de sjelfve icke kunna undgå att inse den förmån, dem deraf tillskyndas.
Hvilket allt Riksens Ständer få till Eders Kongl.
Maj:ts Nådiga pröfning och stadfästelse i underdånighet hemställa.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste , tropligtigste tjenare och undersäter På Riddersk. och Adelns På Prest-Ståndets vägnar ■> vägnar Carl Mörner J. A. Linblom h. t. Landtmarskalk. n. v. Talman.
På Eorgare-Ståndets
På Bonde-Ståndets vägnar vägnar IT. N. Sclavan Lars Olsson h. t.
Uppläst hos Samfeliga Riks-Stånden den 2 Juli, Stormägtigste Allernådigste Konungr!
Hos Riksens Ständer har blifvit föreslaget, att i frågor, som röra personers inflyttning till Stä - 64 Deri 2 Juli.
Städerna’, Fatligvårds-Directionerne icke mä anses skyldige att erlägga Fosén för de Utslag*, som deröfver varda från Eders Kongl. Maj:ts och Bikets Kammar-Collegium utfärdade; och hafva Riksens Ständer funnit det vara ett allmänt stadgande, sa väl uti de förut utfärdade, sorn de sedermera tillkomna och nu gällande Expeditions-Taxor och Chartte - Sigillataa - Författningar, så väl att fattige rättsökande parter, som intet äga, hvarmed de kunna betala, skola vid Domstolar och Executions-Säten utan vedergällning undfå hvad för dem till deras rätts sökande och försvar nödigt är, sorn ock, att dessa böra vara från Chartse-Sigillatas-afgift i så-» dant fall befriade, äfvensom det är föreskrifvet, att ansökningar och Actioner af och för Skolor, Hospital, Fattigvårds - inrättningar och alla andra Fromma Stiftelser, böra vara från Chartäj-Sigillatas-afgift befriade.
Enär nu Fattigvårds-Directionerna hvarken vanligen för sitt besvär undfå någon vedergällning, eller hafva andra medel under sin disposition, än dem, som till de fattiges försörjande antingen årligen sam manskjutas, eller af Fattighus-Inrättningarna tillslagna Fonder inflyta; och de tvister, hvilka desse
Directioner måste utföra, rörande rättighet att i Fattig Inrättningarna varda intagne, eller derifrån njuta understöd, hufvudsakligen innefatta ämnen, som fullkomligen kunna sättas i jemförelse med dem, då de fattige söka eller försvara sin rätt; hafva Riksens Ständer funnit skäligt i underdånighet anhålla om en Författnings vidtagande, hvarigenom - Den 2 Juft. 65 genom Fattigvårds-Directioner varda befriade från all utgift till Chartte-Sigillatse oell Utslags Frösen, i de händelser, då frågor göras anhäagiga om fattigas intagande till vård uti de inrättningar, som äro under nämnde
Directioners förvaltning ställde: hvaraf Riksens Ständer an se blifva en ostridig följd, att ett lika förhållande bör vara med alla de stridigheter, sora emellan Församlingarna å Landet uppsta, om skyldigheten till fattighjons vård och försörjande, helst äfven i alla dessa fall den talan, sorn föres, ej annorlunda kan betraktas t än som ett Oeconoinie- och Folitie-ärende, hvilket rörer en hel menighet , eller härleder sig frän allmänna onera, vid hvilka händelser frihet från ChartaeSigillatse-afgift är stadgadt; hvilket allt Riksens Stander härmed till Eders Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning och stadfästelse få öfverlemna.
Ständer framhärda med djup un dersåtlig vördnad, trohet och nit -Stormägtigste Allernådigste Konung!