Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad 1111 först beträffar frågan, huruvida de utsockne frälsehemmanen i Halland böra förklaras skyldige att utgöra ordinarie rotering eller endast extra rotering; så hafva Utskotten funnit: att dessa hemman, under den tid provinsen lydde under Danmark, voro underkastade utskrifning, och att denna skyldighet ej förändrades genom provinsens läggande under Sveriges krona; att genom fredsfördraget den 26 Februari i658 innevånarne erhöllo den gemen O 0 samma försäkran, att blifva vid deras vanliga rätt, lag och gamla privilegier och friheter olwb< rädt och obehindradt bibehå line, såvida det icke stridde emot Sveriges fnndamenlallagar; alt genom 26 § uti resolutionen på Ridderskapet och Adelns besvär den 26 November 1(160, Kongl. Maj:t försäkrade dem. som innehade gods i Halland och de öfriga konqueterade provinserne, att de skulle vid deras vanliga fri- och rättigheter bibehållas; att genom Malmö recess den 18 September 1662, Ridderskapet och Adeln i dessa provinser erhöll försäkran att förblifva vid de ”immuniteter och privilegier, som det af ålder njutit häfver”, såvida det icke vore i strid med Sveriges fundainentallag och dess välfärd och intresse; alt vidare, vid 1672 års riksdag, det belefvndps, att Ridderskapet och Adeln i Halland skulle hafva samma utskrifnings-förfatlning, som gällde de öfriga provinserna, såvidt deras skattlagdt Stats- samt Allm.
Btsv. och Ekon.-Utsk:ns Utlåtande, i\:o 63. 5 bönder anginge, samt att, genom flere Kongl, iesolnlioner föreskrifvits, att den, hemmanen i Halland åliggande utski ilnings-skvldighet, skulle fullgöias genom erläggandet af ntskrifnings-penningar, hvilka genom Kongl, brefvet den 24 December 1692 bestämdes till 2 daler silfvermynt af hvarje utskrifningsgild person å såväl krono- och skatte-, som utsockne-frälsehemman.
Alt i afseende å fullgörandet af denna ulskrifnings-skyldighet de Halländska utsockne frälsehemmanen voro i lika vilkor, som krono- och kronoskattehemman i provinsen, är således otvifvelaktig!.
En annan fråga åter alden, om de böra åläggas den sedermera, i stället för utskrifning, genom kontrakt inrättade rotering.
Vid bedömandet af denna fråga torde först böra tagas i öfvervägande, huruvida roteringens åtagande genom kneckte-kontrakten var en, för hemmansegarne ovilkorligen gällande, skyldighet.
Att detta icke var förhållandet, utan att dessa kontrakter voro frivilliga, kan tillräckligen inhemtas, dels af iG83 års riksdagsbeslut, i hvars 21 § det heter: ”Vi allmogen i Uppland etc. välbetänkt slutit och ändt ligen therutinnan stannat håfve, ett. visst knecktehåll att undergå’ , dels af de upprättade kontraktens innehåll.
De utskrifnings-skyldige provinserna ingingo nemligen kontrakterne om åtagande af rotering derföre, att de ansågo sådant för sig mera fördelaktigt än att utgöra utskrifningen I provinsen Halland blef något sådant kontrakt ej ingånget förr än 1726 den 9 Maj, och det endast med allmogen af krono och skatte.
Då man efterforska!- anledningen til! uppkomsten af detta kontrakt, finner man densamma bestå deruti, alt sedan, år 1685, på krono- och skattehemmanen i Hallands län blifvit indeldt Riks-Enke-Droltningens Lifregemente till häst, (dervid frälset ej kunde ifrågakomma, emedan kronan deraf ej åtnjöt räntan) krono- och skattehemmanens egare funno denna indelning för sig så tryckande, att de hos Kongl. Majit anhöllo om befrielse derifrån emot utfästelse att i stället åtaga sig rotering.
Sedan, i följd häraf, utsedde kommissarier på Kongl.
Majits befallning upprättat ett roteringsverk för krono- och skattehemmanen i Halland, blef slutligen den 16 Januari 1739 berörde den 9
Maj 1726 upprättade kontrakt faststäldt.
Att Ridderskapet och Adeln i Halland ej var i detta kontrakt inbegripet, synes bestämdt af sjelfva kontraktets och den derå meddelade stadfä - 6 Stats- samt Allm.
Desv. och Ekon.-Uisk:ns Utlåtande, N:o 63. stelsens ordalydelse, äfvensom deraf, att i ett annat, den 6 Januari 1739 stadfästadt, kontrakt om provinsen Bohus läns rotering, Ridderskapet och Adeln serskildt nämnes såsom varande inhegripet i samma kontrakt.
Val väcktes vid flere riksdagar fråga att de Halländska utsockne frälsehemmanen måtte åläggas att deltaga i roteringen, men sedan dessa hemmans egare protesterat emot en sådan förändring i sättet att utgöra sitt bidrag till försvarsverket, förklarade Kongl. Maj:t, genom nådigt bref den 7 September 1756, såsom i Utskottens förra betänkande blifvit upplyst, att de utsockne frälsehemmanen skulle då och för framtiden bibehållas vid utskrifmngs-penningarnes utgörande i stället för rotering, Härigenom var således afgjordt, huruledes de utsockne frälsehemmanen i Halland frun berörde tid borde utgöra sitt bidrag till försvarsverket.
Men då man icke destomindre af åtskilliga författningar och riksdagsbeslut, som blifvit utfärdade före den tid rotering af provinsen Halland egde rum, velat draga den slutsats, att äfven ifrågavarande hemman vore skyldige att deltaga uti roteringen; så anse Utskotten sig böra erinra, att dessa åberopade författningar och beslut, med undantag af 1721 års Kongl, bref, icke innehålla något om de utsockne frälsehemmanens i Halland roterande, men väl om förhållandet i de redan roterade provinserna och om skyldigheten för de Halländska utsockne frälsehemmanen att utgöra utskrifning eller utskrifnings-penn ingar samt om sättet och vilkoren derför; och sistnämnde Kongl, bref af år 1721, som man jemväl velat lägga till grund för hemmanens roterings-skyldighet, i sådant hänseende icke innehåller någon bestämd föreskrift, utan endast såsom en premiss följande uttryck: 'ehuruväl ”hvarken utsockne frälse eller desse krono- och skattebönder i norra Halland, med skäl och fog borde sig en sådan rotering undandraga, hvilken "deras vederlikar i andra landsorter äro undergifne;” detta uttryck
S3rnes snarare bevisa, att vid den tiden hemmanen ansågos ej kunna, emot deras egares vilja, lagligen påföras rotering; anmärkningen att i 1723 års privilegier för Ridderskapet och Adeln, hvilka privilegier gällde äfven Adeln i Skåne, Halland och Blekinge, utsockne frälsehemmanen ej blifvit upptagne såsom befriade från rotering, är visserligen enlig med förhållandet, men deremot förekommer uti 10 § af samma privilegier följande bestämmelse: ”När Riksens, i lagen omförmälde, tarf förefalla, att någon kontribution må”ste utgöras, skulle ej Adelns landtbönder och utsockne frälsehemman nå - Siats- samt Allm.
Best. och Ekon.-TJtslc.ns Utlåtande, N:o 63. 7 ”got påläggas utan menige Ridderskapet och Adelns, som sjelfve landtgods ”ega, goda ja och samtycke”; hvadan ock nämnde privilegier ej heller kunna åberopas såsom stöd för hemmanens roterings-skyldighel.
Då nu, på sätt ofvan är visadt, de utsockne frälsehemmanen, år 1756, ej vore skyldige till rotering, så återstår att tillse, huruvida efter denna tid dem blifvit ålagdt detta onus.
För att ådagalägga sådant hafva blifvit åberopade dels 2 art. 3 § 5 mom. i Bevillnings-Jöiordningen den j8 Augusti 1812 samt de sedermera till och med 1823 års riksdag utkomne bevillningslörordningar, dels Rikets Ständers underdåniga skrifvelse lill Kongl. 3Vlaj:t den 17 December 1823, äfvensom 1825 års Kongl, instruktion ocb cirkulärbref samt Kongl, brefvet den 2 November i833.
Men alt af dessa författningar och beslut berörde slutföljd ej kan dragas, skola Utskotten nu söka visa.
Nyssnämnde bevillnings-förordning af 1812 innehåller nemligen, på sätt förut är nämndt, väl den föreskrift, alt, du ali i t ild befintlig a olerud jad, sini icre af lila beskuj)enhet med sudan jordj hvilken dittills dragit rulei ing, enligt Bihets Ständers beslut blif vit till kneckle- celi båtsmanshåll indeldj så följde oek deraf, alt rotefrihets-afgiften för ulla säd an c, med extra rotering beiugde, lammön teli lägel heter skulle upphöra.
Men hvarken nämnde bevillnings-förordning eller det i densamma åberopade Rikets Ständers beslut innehåller någon föreskrift derom, alt de utsockne frelsehemmanen i Halland skulle cidinarie rott rasj ty Rikets Ständers beslut, som i denna bevillnings-förordning åsyftas, innefattas uti Rikets Ständers, den 28 April 1810, aflålna underdåniga skrifvelse, och der heter det: att all oroterad jord, af hvad namn den vara må, militär-boställen endast undantagne, skulle eatia rotti as till j 1 esti rar de af nan slup i krigstid.
Af de sednare utfärdade bevillinings-förordningar kan ej heller någon slutsats i nämnde syftning hämtas.
I den lindel dåniga skrifvelse, som Rikets Ständer vid j823 års riksdag afläto till Kongl. Maj:t förekommer väl följande: ”Vidare och i betraktande deraf, alt, efter hvad, genom Rikets Ständers år 1810 fattade beslut varit åsyftadi, extra lotering endast bolde träffa s. k. privilegierad jord, samt alt derifrån således äfven böra skiljas alla hemman och lägenheter af kronoskatte och ii alse natur, hvilka enligt förfatlningarne äro underkastade ständig rotering; anse Rikets Ständer alt vid de blifvande jemknings-förrällningarne böra från upptagande i extra roleringen uteslutas: 8 Stats- samt .liim.
Besa. oell Ekon.-Utskms Ullutande, N:o 63. i:o alla vid iSii års extra rotering antecknade hemman af förenämnde beskaffenhet”, etc.
Härvid torde endast hora anmärkas, alt då Rikets Ständers skrifvelse rörer “alla hemman af frälse natur, hvilka äro underkastade ständig rotering", men utsockne frälset i Halland icke var ständig rotering underkastadt, så kunde det icke vara inbegripet bland de hemman, som enligt Rikets Ständers skrifvelse borde från extra rotering uteslutas.
Åberopade i$25 års Kongl instruktion och cirkulär samt Kongl, brefvet den 2 November 1833 kunna icke hedler anföras såsom stöd för Halländske utsockne frälsehemmanens skyldighet i förevarande hänseende, enär, enligt 8o § regeringsformen, ingen ny eller tillökad rotering kan tillkomma ulan genom Konungs och Ständers sammanstämmande beslut.
Oin man, jemte det Utskotten sålunda anfört, tager i betraktande, att roleringsverket i riket är grundad t på frivilliga kontrakler emellan kronan å ena och provinset nes innevånare å andra sidan; alt, i kontraktet om Hallands rotering, nämnes endast allmogen af krono och skatte såsom de der, med hvilka öfverenskommelsen gjordes, men att, i öfrige kontrakter, deri Adeln för sina frälsegods deltog, sådant finnes utsatt såsom t. ex. uti det med Bohus län ingångna kontraktet, samt alt aldrig Ridderskapet och Adeln i Halland medgifvit för sina utsockne frälsehemman ordinarie rotering; så tro Utskotten det blifva för en hvar tydligt och klart, att dessa hemman icke äro skyldige att utgöra någon sådan roteling, och finna Utskotten ett ytterligare skäl för denna åsigt uti den omständighet, att i Skåne flera såväl utsockne-frälse- som krono-skallehemman ännu finnas, som endast äro extra roterade, af orsak att deras egare vägrat samtycka lill Kongl. Maj:ls år i8i3 dem gjorda förslag alt, emot en viss nedsättning i rotehållet, draga ordinarie, i stället för den dem då åliggande extra rotering.
På dessa samt de af Utskotten förut anförda skäl, vidhålla Utskotten sitt tillstyrkande, att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla, alt de för sin del icke kunna bifalla att ifrågavarande hemman påföres ordinarie rotering.
Beträffande härefter frågan om skyldigheten för samma hemman alt erlägga ulskiifnings-penningar; så få Utskotten först åberopa den utredning i afseende å dessa, sorn i Utskottens förra betänkande förekommer, samt dernäst Stats- samt Allm.
Besv. och Ekon.-Utsk:ns Utlåtande.
N:o 63. 9 dernäst yttra: att, då Utskotten slödt sin öfvertygelse om hemmanens frihet från skyldighet att utgöra ordinarie rotering, hufvudsakligen på den omständighet, ott deras egare ej åtagit sig förändringen från utskrifningspenningarnes utgörande till sådan roteling, Utskotten anse hemmanen, som, genom ofvan åberopade 1^56 års Kongl, bref, erhållit rättighet att vid utskrifnings-penningarnes utgörande, i stället för rotering, derefter framdeles bibehållas, hafva bort, så snart det af dem uppställda extra roterings-manskapet ifrån 1812 års krig hemkom, fortfarande erlägga berörde afgift.
Då likväl en längre tid förflutit, sedan hemmansegarne, enligt Kongl. Majrts och Rikets Ständers beslut, upphörde att betala omförmälde afgift, och i afseende å sältet för dess utgörande förekommer, att densamma, om den utginge efter den uti 1692 års Kongl, bref stadgade grund, skulle ojemnt trycka vissa hemman, men deremot blifva desto lindrigare för andra, allt efter som å desamma funnes flere eller färre utskrifningsgilde personer, och enär det synes vara en lämpligare grund för utgörande af en dylik afgift alt lägga densamma å hemmantalet, desto heldre, som derigenom det lätt verkställda missbruk skulle förebyggas, att de utskrifningsgilde personerne läto mantalsskrifva sig å hemman, som ej voro skyldiga betala ulskrifnings-penningar, hvarigenom kronan kunde gå i mistning al sin tillbörliga rätt, få Utskotten, med fästadt afseende jemväl derå, att nämnde utskrifnings-penningar redan förut, såsom det år 1648 med provinsen upprättade kontrakt innehåller, utgått med viss afgift af hvarje hemman och i betraktande deraf, att desamma år 1811, eller det sista året de ulgingo, bestego sig till 3,964 r:dr, sorn, fördelade på de 1,1 o5 89/720 mantal Halländska utsockne frälsehemman, ulgöra något mindre än 4 ,;dr banko på hvarje hemman; samt alt utskrifnings-penningarne, om de utgöras med en viss afgift för hvarje person, skulle, i anseende till provinsen Hallands sedan år 1811 förökade folkmängd, för närvarande otvifvelaktig! utgå med ett något högre belopp än sistnämde år, tillstyrka, att Rikets Ständer för sin del besluta, att utsockne frälsehemmanen i Halland, från början af nästkommande år, erlägga utskrifnings-penningar med 4r:drbanko för hvarje helt hemman, hvilka medel böra bland statsverkets inkomster ingå och reserveras till kommande Ständers dis(lik. till n. St. prof. 1847 <fc 1848 , 4 Sami. % Afi. 16 Haft. 2 10 Stais- samt Allm.
Besv, och Ekon.-Utsk‘.ns Utlåtande, l\T:o 63. alt denna afgift skall på hemmanen fördelas position efter den grund, sorn blifvit följd vid upprättandet af roteringsverket för Halland, men att deremot samma afgift icke utgår, då hemmanen, i krigstid* såsom Utskotten bär nedan tilIstjrrka, åtgöra extra rotering.
På de grunder, Utskotten redan anfört, vidhålla Utskotten sitt yttrande, i fråga om de utsockne frälsehemmanens i Halland extra roterings-skyldighet.
Hvad slutligen beträffar frågan om eftergift af de rotevakans-afgifter, som blifvit de utsockne frälsehemmanen påfö-rde, oell återbetalning af deni, som redan blifvit erlagde, så få Utskotten upplysa, att för åren 184T> 1842 och i843 sådane rote-vakans-afgifter blifvit debiterade* oell deraf inlevererats lill Halmstads ränteri följande belopp, nemligen: 4,241: 42 / 4,834 4.291: 3,337: '9- 1. 4- I o. I.
År 184 f. Debiteradt: ä 55 r:dr 39 sk. 1 rst. per rote:
För Laholms fögderi - - - - . — Halmstads fögderi - - - - — Warbergs fögderi - - - - — Fjäre fögderi ------ - 0,307: 10. 10.
Ar 1842'.
a 69 r:dr 10 sk. 7 rst, per rote:
För Laholms fögderi ------ 5,260: 36. - - - - 5,995: deraf inbetaklt: IOO: 22. 10. 83: 7. — 45: 15. 8. ingenting.
— Halmstads fögderi — Warbergs fögderi å 68 r:dr I7 sk. 4 rst. per rote:
För Fjäre fögderi - - År 1843.
För Laholms fögderi - — Halmstads fögderi — Warbergs fögderi Fjäre fögderi - 29. 5,32i: 33. 4- i. 6. 124: roa: 56: 24. 7* 8... II. ingenting. 5,235: 20^ 5,966: 35. 5,240: 6. 4.)
Såvidt af räkenska3. 'perne synes, är af 5.fmolstående belopp 4,026: l4- lo.) ej något inbetaldt. hvarvid likväl bör anmärkas, att i de belopp, som, på sättnämndt är, blifvit erlagde, ingå rotefrihets-afgifter äfven af sådane krono- oell kronoskattehemmansdelar, sorn vid uppgörandet af det nya roteringsverket för Hallands Stats- samt Allm. tesv. och Ekon.
Utshns Utlåtande, N:o 63. ii län varit oroterade, men ansetts böra ordinarie rotering påföras, och till följd deraf blifvit med sådan rotering belagde.
Den rotefrihels-afgifl, som skulle af staten återbetalas, komme således alt på sin böjd uppgå lill 5oo rtdr, men sannolikt alt betydligt understiga delta belopp; och få Utskotten alltså, på de skäl, sorn det återremitterade betänkandet innehåller, vidblifva sitt yttrande äfven i denna del.
Res e rvat ion: åf Herr von Troil: ”Sedan Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-utskottens betänkande n:o 22 blifvit af Irenne Riksstånd återremilteradt och frågan, lili följd deraf, undergått ny behandling, sladnade den sammansatta Afdelningen L det beslut ott i allo tillstyrka bifall till Kongl. Martts nådiga proposition; men då målet förekom i Utskottens plenum, från hvilket för tillfället ganska mångå ledamöter voro frånvarande, underkändes förslaget och beslut fattades, i enlighet med hvad nu förevarande betänkande utvisar.
Emot detta beslut reserverar jag mig, såsom, i min tanka, den af alla minst ly^ck — liga utvägen att komma till ett slutligt afgörande af detta visserligen ganska intrasslade ämne.
Frågan är i korthet denna:
Halländska ulsoekne-frälse-hemmanen, ont hvilkas rotering man i åi hundraden tvistat och hvarom representationen vid olika tillfällen fattat olika beslut, erlade, i stället för rotering, så kallade ut^krifningspenniagar intill år 1812, då desamma upphörde, emedan Rikets Ständer da ansågo dessa hemman vara ordinarie rotering underkastade.
Men sorn vid samma tiel den år 1810 beslutade extra rotermgen uppsattes för alt under krigsåren tjenstgöra, hafva innehalvarne af nämnde hemman sökt göra gällande den mening, att de genom extra roleringens införande blifvit fiikallade från att betala utskrifningspenningar.
Orimligheten häraf faller klart i ögonen, då man betänker, att extra roteringen pålades ej blott Halland, utan hela riket.
Det var således en tillökning i onera, pålagd all i 12 Stats- samt Allm.
Besv. och Ekon.-Utsk:ns Utlåtande, A :n 63. riket oroterad jord, men ej en tjensteskyldighet, som kunde medföra befrielse från förut egande åligganden, Allra minst kunde den nya författningen för Hallands län ensamt medföra en sådan fördel.
Emedlertid hafva Hallands läns innevånare, ända från 1812 och lill våra dagar, lyckats att genom protester förhindra roterings-frågans slutliga afgörande.
På grund af 1823 års riksdags-beslut är roterings-verket uppgjordt och af Kongl. Maj:t för Dess del faststäldt, med en beräkning af omkring fyra hemman på roten, samt role-vakans-afgifter derefter debiterade och af en del hemman uttagne.
Maj:t har nu föreslagit Rikets Ständer, att för framliden endast två tredjedelar af vakans-afgifterne skulle komma att erläggas samt att, för det förflutna, de redan debiterade afgifterne skulle helt och hållet efterskänkas, eller, der de blifvit erlagde, återbekommas.
Jag frågar, om en mera lindrig rot.eringsgrund kan upptänkas, och för min del tillstyrker jag således i allo bifall till Kongl. Maj:ts nådiga proposition.
Märkvärdig är emedlertid den behandling, denna fråga erhållit.
Röster hafva visserligen höjt sig, som ifrat för att de ifrågavarande hemmanen skulle frikallas både ifrån utskrifningspenningar och ordinarie rotering samt således för rikets försvar underkastas endast extra rotering.
Obilliglielen häraf var likväl allt förstärkt i ögonen fallande alt vinna medhåll
Man stadnade alltså på Afdelningen i den mening, alt antingen skulle jemte extra rotering utskrifningspenningar åter erläggas, eller ock borde ordinarie rotering införas.
Afdelningen tillstyrkte i sitt första betänkande det förra, i det sednare det andra af dessa alternativer; men i Utskottens plenum gjorde sig den mening gällande, som i betänkandet finnes uttryckt.
Den är af alla den sämsta.
Utskrilningspenningarne hade för sig gammal häfd.
Den 1111 föreslagna skatten är en ny pålaga, som, ehuru i sig sjelf jemnare, drabbar vissa hemman mer, andra mindre än ulskrifningspenningarne.
Man anser sig ej ega rätt att pålägga den lindrigaste rotering, som för någon del af Sverige blifvit föreslagen, men man tilltror sig att kunna pålägga hemmanen en efter alldeles nya grunder utgående beskattning.
Jag är öfvertygad, att de respektive Riksstånden skola inse olämpligheten häraf, och täger mig derföre friheten förorda Afdelningens här nedan anförda förslag, hvilket jag såsom min reservation upplager. ’ Hvad först beträffar frågan, huruvida de utsockne frälsehemmanen i Halland böra förklaras skyldige att utgöra ordinarie rotering, eller endast ex - Stais- samt Allm.
Besv. oih Ekon.-Utsk:ns Utlåtande, A: o 68. 13 Ira rotering, så liar Utskottens Afdelning väl funnit, att, genom Malmö Recess den i3 September 1662, Riddeiskåpet och Adeln i Skåne, Halland och Blekinge tillförsäkrades att blifva bibehållne vid de privilegier och förmåner, som det af ålder njutit och då egde, så framt sådant ej stöde i strid med Sveriges lagar; äfvensom att egarne af de utsockne frälse-hemmanen icke voro inbegripne i det knekte-kontrakt, som den 9 Maj 1726 upprättades med allmogen af krono- och krono-skatte i Halland, samt derefter den 16 Januari 173p af Kongl. Maj:t fastställdes; men Utskottens afdelning bar deremot tagit i betraktande, att genom riksdags-beslutet den 27 Augusti 1664 bestämdes, att allt frälse, med undantag af sätesgårdar och veckodags-hemman, ”skulle blifva lika uti båtsmanshållet;” att vidare uti i683 års riksdags-beslut, som föreskref, bland annat, hvilka hemman borde från rotering vara befriade, ej upptages allmänt frälse, hvarmed utsockne-frälset i Halland lill sin natur är lika; samt att i Ridderskapet och Adelns privilegier af år 1723 någon befrielse för utsockne-frälset i Halland från utgörandet af ordinarie knektehåll ej blifvit medgifven.
Utskottens Afdelning anser derföre de ifrågavarande hemmanen redan vid denna tid hafva varit skyldige att utgöra ordinarie rotering
Att hemmanen, oansedt en sådan deras skyldighet, ej indelades till ordinarie knektehåll redan vid nämnde tid, synes härröra derifrån, alt, då år i685 på Hallands län indelades Riks-Enke-Droltningens Lif-regemente till häst. och till dess underhåll vissa af kronans ordinarie räntor anslogos, de utsockne frälse-hemmanen ej kunde ifrågakomma vid denna indelning, enär icke kronan utan Ridderskapet och Adeln egde större delen af de utaf hemmanen utgående räntorna, samt hemmanens egare sedermera vid roteringens verkställande i piovinsen Halland åberopat berörde omständighet jemte deras privilegier såsom skäl för sin vägran att rotering utgöra.
Om nu, genom förutnämnde Kongl bref den 7 September 1766, utsockne frälsehemmanen i Halland skulle hafva erhållit en frihet från deltagande i rotering, som andra hemman af enahanda natur ej fingo åtnjuta, så anser dock Utskottens Afdelning en sådan frihet redan hafva upphört till följd af stadganden, som i afseende å roteringen i allmänhet derefter utkommit; och åberopar Afdelningen, till stöd för en sådan sin mening, ofvannämnde Rikets Ständers skrifvelse den 29 Juni 1812, Bevillnings-förordningen den 18 Augusti samma år, Rikets Ständers skrifvelse den 17 December 11 Sta'ls- sami Allm. desv. och Ekon.-Ulsk:ns -Utlåtande, A':o 63. iS23 samt Kongl, brefven den 2 November 1833 oell den 24 Oktober i83^p af hvilka alla det är tydligt, att all i riket befintlig oroterat! jord, sorn är af lika beskaffenhet med den, sorn-utgör ordina! ie rotering, skall till sådan rotering indelas.