Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Reglementen och sednast äfven det af år 1860 (§ 110) intagna bestämmandet i silfver specie af metalliska kassans minimum, äfvensom deremot att uti punkten 12:o bibehålla uttrycket: “128 skillingar banko“ såsom utvexlingsgruud för silfvermynt mot Bankens sedlar, enär bankoräkningen numera är genom lag upphäfd och riksmyntsräkningeu i stället införd.
1862 Sf 1863. 6 Sami. 1 Afd. 20 Höft. 5 STOCKHOLM, TRYCKT HOS ISAAC MARCUS, 1863.
| Banko-Utskottets Memorial JVst' 46.
I JW Ank. till Exp.-Utsk. den 27 Juli 1863, kl. 1 e. m.
Memorial, angående i‘7l:sla § i nu gällande Banko-reglemente.
Banko-reglementet af den 30 Oktober 1860 ålägger, i 171 §, Banko-fullmägtige att, i händelse Privatbank antingen helt och hållet inställer, eller ock, i följd af fattadt beslut att upphöra, i betydlig mån inskränker sin verksamhet såsom låneanstalt samt derest icke å sådan ort enskildt bolag skulle bilda sig för bedrifvande af bankrörelse med Riksbankens sedlar, antingen derstädes inrätta en afdelning af Rikets Ständers bank, för att bedrifva låne- och kreditivrörelse samt hålla upp- och afskrifningsräkning enligt ungefärligen enahanda grunder, som den Privatbank, hvilkens rörelse skall ersättas, eller ock för berörda ändamål, och i mån af det genom Privatbanks indragning minskade rörelsekapital, anvisa nödiga medel åt Bankens vederbörande lånekontor; egande
Fullmägtige att för detta ändamål, utöfver det eljest fastställda maximum för sedelstock, använda 3,800,000 R:dr på sätt omförmälda § vidare bestämmer.
Ett så beskaffadt stadgande intogs först i det reglemente för förvaltningen af Rikets Ständers Bank, som vid riksdagen 1844—1845 upprättades, och har i följande
Banko-reglementen bibehållits med några förändringar i uppställningen.
Anledning till berörda stadgande utgjorde, enligt hvad Banko-Utskottets Betänkanden J\ii 29 och 44 vid förstnämnda riksdag gifva vid handen, att, enär dåvarande Privatbankers oktrojer tilländagingo är 1847 och det, med afseende på den lagstiftning för Privatbanker, som förmodades komma att af Rikets Ständer vid nämnda riksdag beslutas och af Kongl. Maj:t antagas, vore möjligt att en eller annan Privatbank icke begärde förlängd oktroj, utan före då nästföljande riksdag verkställde utredning af rörelsen, behofvet påkallade beredandet af utväg att ersätta den minskning i rörelsekapitalet, som deraf skulle uppkomma.
Då emellertid, enligt hvad Utskottet i sitt Betänkande M 45 anfört, det för Bankens sedelstock utöfver metallisk kassa fastställda maximum icke bör i någon händelse fä öfverskridas, och dä det ifrågavarande stadgandet hvarken under den för Bih. till B.
Prot, 1862 & 1863. 6 Sami. 1 Afd. 21 Håft. 1 Banko-Utskottets Memorial JW flutna tiden blifvit tillämpadt, eller under den närmast följande lärer blifva behöflig!, emedan ingen af hittills varande enskilda Banker inställt sin rörelse, utan tvärtom flera sådana efter hand tillkommit, linner Utskottet sig böra till Rikets Ständer hemställa, att 171 § i nu gällande
Banko-reglemente må ur det blifvande reglementet uteslutas.
Stockolm den 27 Juli 18G3.
Memorial, angående föreskrifterna i Usta Artikeln af Banko-reglementet.
Efter granskning af föreskrifterna i nu gällande Banko-reglementes Usta Art., innefattande under §§ 1—30 stadganden rörande Bankens Öfverstyrelse och några särskilda åt densamma gifna uppdrag, får Utskottet under åberopande, hvad angår nuvarande §8 5, 17 och 20, af de förslag, Utskottet, i Memorialet jiis 44 rörande dessa gg framställt, Rikets Ständers pröfning underställa de förändringar i öfrigt uti nämnda stadganden, Utskottet ansett höra vidtagas.
För så väl ledamöter af Banko-Utskott, som Rikets Ständers Revisorer af Bankoverket var tillförene afläggande af tysfhets-ed, enligt faststäldt formulär, föreskrifvet, men detta åliggande har numera upphört hvad angår nämnde Rikets Ständers delegerade; och då samma skäl, som härutinnan rörande dem gjordt sig gällande, äro tillämpliga äfven i afseende på Fullmägtige i Rikets Ständers Bank, hemställer Utskottet att, med borttagande ur 4:de g af föreskriften om eds afläggande, åt denna g må gifvas följande innehåll:
Fullmägtige äro pligtige att, vid förvaltningen af Banken, sorgfälligt ställa sig till efterrättelse ej mindre rikets grundlagar, än äfven de, i afseende på Bankoverket, särskildt utfärdade lagar, ordningar, stadgar och reglementen, samt. doldt och förtega dt bålla hvad sorn rörer enskilde personers förhållanden till Banken, eller i öfrigt vid förvaltningen kan före - Banko-LJtskottets
Memorial 47. 3 falla af sådan beskaffenhet, att det, enligt Rikets Ständers beslut, tyst vara bör.
Den enligt reglementets § 9 en hvar af Fullmägtige åliggande skyldighet att, när eldsvåda yppar sig inom stadens broar, genast infinna sig i Banken, så vidt lian ej genom laga förfall är derifrån hindrad, torde så mycket hellre böra upphöra, som de åtgärder ä Fullmägtiges sida, hvilka vid sådana tillfällen kunna ifrågakomma, lämpligare utloras af den, enligt Bankens Brand-reglemente, af Fullmägtige ibland sig utsedde Inspektör öfver brand-anstalterna, hvilken det åligger att vid sådana tillfällen infinna sig i Banken; hvadan Utskottet föreslår, att sednare punkten af berörda 9 § må utgå och denna § komma att lyda sålunda: 2:o.
Fullmägtige sammanträda en gång i hvarje vecka och oftare, om ärendenas beskaffenhet och oafbrutna gång sådant fordra.
Enligt sednare punkten i litte § eger Banko-sekreteraren att till vederbörandes utlåtande, utan föregången anmälan, remittera sådana emellan Fullmägtiges sammanträden inkomna mål, hvilka påtagligen fordra dylik åtgärd.
Denna bestämmelse synes snarare tillhöra 'den instruktion, hvilken skall lända nämnde tjensteman till efterrättelse, och derföre frän nu förevarande § i reglementet böra uteslutas.
Med iakttagande af omförmälda uteslutning skulle U:te § komma att lyda sålunda: 3:o.
I sammankomst skola alla Fullmägtiges behandling tillhörande mål och ärenden föredragas och afgöras.
Beslut får icke af Fullmägtige tagas, sä framt icke två tredjedelar af deras hela antal och deribland åtminstone en af hvarje Riks-Stånd tillstädes äro; gällande denna föreskrift jemväl i afseende på sammanträden med Fullmägtige i Rikets Ständers RiksgäldsKontor.
Expeditioner i Fullmägtiges namn må ej utgå, utan till följd af beslut, fattadt i Fullmägtiges sammankomst.
Till reglementets nuvarande § 21, sorn rörer besvär, hvilka af Bankens embets- och tjenstemän eller betjente hos Banko-Utskott eller Revisorer kunna anföras öfver förment lidande vid befordringar, eller andra dem rörande, af Fullmägtige vidtagna åtgärder och beslut, synes 2:dra mom. af 22:dra § vara närmast hänförligt, såsom angående ansökningar från personer inom Verket om arfvoden utöfver stat, gratifikationer, eftergifter eller afskrifningar; hvarföre Utskottet föreslår, att, med uteslutande för öfrigt af de i detta mom. förekommande orden: ”på en gång” detsamma må intagas i § 21, hvilken i följd deraf skulle komma att lyda så: 4:o. Mom. 1.
Öfver de inom behörig tid till Fullmägtige inlemnade besvär, som af Bankens embets- och tjenternän eller 4 Banlco-Utskottets Memorial Jty? 47. betjente hos Rikets Ständers Banko-Utskott eller Revisorer kunna anföras öfver förment lidande vid befordringar eller andra dem rörande, af Fullmägtige vidtagna åtgärder och beslut, böra Fullmägtige, i ett sammanhang, till Rikets Ständers Revisorer eller Banko-Utskott utlåtande afgifva. Mom. 2.
Ilos Rikets Ständers Banko-Utskott anmäle Fullmägtige, jemväl vid hvarje riksdags början, med bifogade Utlåtanden, alla inom behörig tid till Fullmägtige inkomna ansökningar från personer inom Verket, rörande arfvoden öfver fastställd stat, gratifikationer, eftergifter eller afskrifningar.
Af § 22 kommer alltså nuvarande mom. 1, deri Utskottet icke föreslår någon ändring, att ensamt i en särskild § upptagas.
I afseende på § 23 får Utskottet föreslå att, med bibehållande af sakinnehållet oförändradt, redaktionen må blifva följande: 5:o. Beträdes någon Fullmägtig med förseelse i den honom anförtrodda vigtiga befattning med Bankoverkets förvaltning, ställes han af Rikets Ständer eller deras Revisorer, genom Justitie-ombudsmannen, till ansvar inför Kongl. Svea Hofrätt, och dömes enligt den af Kongl. Majit och Rikets Ständer fastställda ansvarighetslag.
Rikets Ständers år 1860 församlade Revisorer hafva i 6:te § af deras Berättelse angående Bankoverket hemställt, att ljuspenningar hädanefter ej måtte utgifvas till Fullmägtige i Rikets Ständers Bank; och som ljuspenningar numera upphört för embets- och tjenstemän i allmänhet, anser Utskottet sig, lika med Revisorerne, böra föreslå: 6:o. att ljuspenningar till Fullmägtige i Rikets Ständers Bank icke för framtiden böra utgå.
Deremot får Utskottet, med upplysning att berörda ljuspenningar de sednare åren uppgått till 80 R:dr årligen, hemställa att, till ersättning för derigenom uppkommande minskning i godtgörelsen till Fullmägtige, det genom Banko-reglementets § 24 till 1,500 R:dr ärligen fastställda honorarium må höjas med ett nämnda minskning ungefär motsvarande belopp, eller till 1,600 R:dr, och att sålunda reglementets 24:de § må erhålla följande lydelse: 7:o.
Såsom honorarium åtnjuter hvarje Fullmägtig 1,600 R:dr R:mt årligen; hvarförutan Fullmägtig, som ej är i Stockholm bosatt, eger att för en resa ärligen till och från hemorten uppbära kostnadsersättning, beräknad efter skjuts för två hästar.
Som de mot återbetalning i silfver utgifna, ännu oliqviderade fastighetslån numera icke ingå i kreditiv- och låne-förlagen, torde 4:de stycket af 25:te § angående den uppgift, som, enligt 5 § i lagen för Rikets Ständers Bank af den 1 Mars 1830, för hvarje halft år skall upprättas samt tryckas och med allmänna tidningarne utdelas, böra erhålla följande förkortade lydelse: 8;o, Banko-Utskottets Memorial JV& il. 5 8:0. enligt 5 § i lagen för Rikets Ständers Bank af den 1 Mars 1830, att för hvarje halft år låta, efter faststäldt formulär, upprätta samt derefter trycka och med allmänna tidningarne utdela uppgift öfver förhållandet emellan Bankens metalliska kassa samt utelöpande sedlar och depositionsskuld, jemte obegagnade andelar af kreditiv- och låne-förlag.
De öfversigter af Bankens hela ställning, som, jemlikt åberopade § i Banklagen, likaledes skola, efter hvarje års bokslut, tryckas och utdelas, böra uppgöras efter faststäldt formulär; Fullmägtige likväl obetaget, att för framtiden låta uti detsamma iakttaga sådana förändringar, som kunna medföra ökad enkelhet och tydlighet.
I 27:de § bör benämningen ”Direktörer” vid Lånekontoren, utbytas mot ”Styrelseledamöter”, hvilken benämning på öfriga ställen i reglementet är iakttagen: hvadan denna § kommer att lyda sålunda: 9:o. Skulle, före nästföljande riksdags början, någon af dem, som blifvit af Ridderskapet och Adeln utsedde till Styrelseledamöter och Suppleanter vid Lånekontoren, med döden afgå eller genom laga förfall sättas ur stånd att detta uppdrag bestrida, böra Ridderskapet och Adelns Fullmägtige i Banken och Riksgälds-kontoret tillika med Riddarhus-direktionen, genast efter erhållen underrättelse derom, gå i författning om nytt val i den afgångne Suppleantens ställe. n Anmäles hos Fullmägtige sådan ledighet ibland PresteStåndets eller Bonde-Ståndets Styrelseledamöter eller Suppleanter vid Lånekontoren, åligge det Ståndets Fullmägtige i Banken att förhållandet till Ståndets Kansli-direktion inberätta.
Sker hos Fullmägtige anmälan om dylik ledighet ibland de af Borgare-Ståndet valde Styrelseledamöter eller Suppleanter vid Lånekontoren, skall den lediga platsen tillsättas genom val af Ståndets Fullmägtige i Banken och Riksgälds-kontoret, dervid de rösta per capita och ordet föres af den främste ibland Ståndets Fullmägtige i Banken.
Skulle åter de af Riks-stånden, i och för granskningen af Lånekontorens räkenskaper, valde Revisorer och Suppleanter mellan riksdagarne afgå eller af laga förfall hindras att berörda uppdrag utöfva, ege Ståndets Fullmägtige i Banken och Riksgälds-kontoret att, så framt icke vederbörande Riks-Stånd derom annorlunda förordnat, genom omröstning per capita, välja annan Revisor och Suppleant; börande dervid den främste ibland Ståndets Fullmägtige i Banken föra ordet.
Jemlikt föreskriften i 6 mom. af 30:de § nu gällande Banko-reglemente, har det vid sednaste riksdag återstående belopp af den så kallade statslänefonden, 6,000,000 R:dr, blifvit till Riksgälds-kontoret från Banken levereradt; men som slutlig utredning af denna fond icke ännu kunnat ega rum, i följd deraf att åtskil Bik till R.
Brot. 1862 & 1863. 6 Sami. 1 Afd. 21 Häft. 2 6 Banko-Utskottets Memorial J\$ ål. liga utgifna
Ian äro på indrifning beroende, så måste vissa bestämmelser angående ifrågavarande fond i det blifvande Banko-reglementet införas; och Utskottet föreslår således att, i stället för nuvarande 30:de §, följande må stadgas: 10:o.
De medel, som från och med detta år inflyta ä den s. k. statslånefondens utestående fordringar, skola, efter afdrag af nödiga förvaltnings-utgifter, till Riksgälds-kontoret aflemnas vid slutet af hvar tredje månad.
Denna fonds räkenskaper vid de särskilda Diskont- och Lånekontoren granskas fortfarande af samma Revisorer, som årligen utses till granskning af nämnda Kontors förvaltning.
Derest före nästinstundande riksdags början slutlig utredning af statslånefondens återstående fordringar kunnat verkställas, skola Fullmägtige till Kongl. Majit i underdånighet insända sammanfattad redogörelse öfver inkomster samt utgifter och förluster i och för statslånefonden.
STOCKHOLM, tryckt hos a. l. norman, 1863. Banko-Utskottets Utlåtande JM 48.
\ N:o 48.
Ank. till Exp.-Utsk. den 4 Ang. 1863, kl. 1 e. m.
Utlåtande, i anledning af f.
Handlanden J.
A Carlqvisls ansökning om eftergift af upplupen ränta å en till Banko-diskonlverket inbetald skuld.
Hos Utskottet har förre Handlanden Johan August Carlqvist, under åberopande af sin medellöshet, anhållit om eftergift af upplupna räntan å en af Handlanden J. F.
Bohman i lifstiden den 30 April 1861 på sökanden dragen och af denne accepterad vexel å 4,375 R:dr 25 öre R mt, hvilken, ställd alt betalas 4 månader från utgifningsdagen, blifvit af Bohman hos Banko-diskontverket under JM 710 diskonterad; varande vid ansökningen fogade bevis, dels af Ordningsmannen i 11:le distriktet, S:t Jacobs församling här i staden, att Carlqvist befunne sig uti knappa omständigheter, men detta oaktadt, genom oaflåtligt sträfvande, sökte att bereda sina 4 barn en kristlig och för samhällslifvet nyttig uppfostran, dels ock af Sysslomannen i Carlqvisls konkursmassa, att vid utredning af nämnde massa, densamma icke lemnade mera än 10 procent för de bevakade fordringarne.
Bankodiskont-direktionen, hvars yttrande häröfver blifvit infordradt, har upplyst, ali innan berörda vexel förföll till betalning, icke allenast Bohman med döden afgick och hans sterbhusdelegare sökte urarfvaförmån, utan äfven sökanden afträdde sin egendom till borgenärers förnöjande; alt, sedan vid förfallotiden vexeln blifvit för bristande betalning i vederbörlig ordning protesterad och bevakning derefter i berörda 2:ne konkursmål egt rum, Diskontverkets förevarande fordran till betalning fastställts genom Stockholms Rådslufvu-rälts särskilda domar af den 28 April 1862, i urarfvamålet efter Bohman och af den 30 Juni samma år i sökandens konkurs; varande genom förstnämnda dom urafvaförmån Bohmans sterbhusdelegare beviljad; att från Bohmans urarfvabo, som blifvit slutredovisadt, till Diskontverket influtit den Bih. till R.
Prat. 1862 & 1863. 6 Sami. 1 Afd. 22 Hä[t. 2 Banko-Utskottets Utlåtande JVS 49. 80 Januari 1862 R:dr 2,852: 20 öre och den 25 April 1863 R:dr 903: 92 öre, hvarefter sökanden den 15 nästlidne
Maj inbetalt vexelns hela kapitalåterstod 619 R:dr 13 öre; samt att den å vexeln upplupna ränta, hvilken ännu vore ogulden, utgjorde 224 R:dr 41 öre; och har Diskont-direktionen, beträffande den sökta eftergiften, med afseende derå att, ehuru, enligt hvad Sysslomannen i sökandens konkurs intygat, tillgångarne deri endast lemna en utdelning af 10 procent å de i konkursen bevakade fordringar, sökanden likväl för atl möjliggöra ett ackord med sine öfrige borgenärer, dels sjelf, dels genom vänners biträde till Diskontverket inbetalt ett högre belopp, än sorn sålunda kunde vara från konkursmassan alt i utdelning förvänta, hvarigenom
Diskontverkets fordran blifvit till kapitalel fullt betald, funnit sig ega anledning tillstyrka, atl Diskontverkets ofvanberörda ränlefordran måtte sökanden efterskänkas.
I betraktande ej mindre af hvad sålunda anfördt blifvit än ock af öfriga i ansökningen uppgifna och till rigtigheten vitsordade, bevekande omständigheter, får Utskottet vördsamt hemställa, att Diskonlverkels ifrågavarande räntefordran må sökanden eftergifvas och ur Verkets räkenskaper få afskrifvas.
Alik. till Exp.-Utsk. den 4 Aug. 1863, kl. 1 e. m.
Utlåtande, i fråga om ett af f.
Apothekaren C. P. Lidmans hustru, Jenny Lidman, jodd Bentzelstjerna, gjordt ackordsanbud.
Till Utskottet har förre Apothekaren C. P. Lidmans hustru, Jenny Lidman, lödd Bentzelstjerna, inlemnat en skrift, deruti hon anfört, alt, sedan hennes man, i följd af borgen för ett af Domprosten Sven Lidman i lifstiden den 16 Januari 1845 hos Banko-diskontverket upptaget lån. stort 1,800 R:dr Banko, nödsakats i April månad 1846 afstå all sin egendom till borgenärers förnöjande, och konkursmassans Banko-Utskottets Utlåtande M 49. 3 hufvudsakliga tillgång, bestående af Apotheket i Södertelje med dertill hörande privilegier, blifvit å auktion försåld till ett pris, understigande dess verkliga värde, hvaraf inträffat, att de oprioriterade borgenärerne endast till en del erhållit godlgörelse för sina fordringar, så hade makarne
Lidman beredt sig ett tarfligt uppehälle genom den undervisningsanstalt för flickor, som sökanden med stor ansträngning och under många bekymmer i nämnda stad inrättat, men hvarken genom arf erhållit eller annorledes kunnat förvärfva några medel till liqviderande af den graverande skulden, nu utgörande i kapital 1,367 R:dr 4 öre; i anseende hvartill, och då C. P. Lidman, hvilken ensam iklädt sig borgen för lånet, icke af detsamma haft någon enskild fördel samt makarne Lidmans oförmåga att gälda skulden blifvit af vederbörande exekutor under loppet af mera än 15 år intygad, sökanden anhållit att, emot vilkor alt 500 R:dr, hvilket belopp några för dem sig intresserande personer lofvat sammanskjuta, inom någon viss föreskrifven tid till Diskontverket inbetaltes, Verkets återstående fordran måtte få afskrifvas.
Bankodiskont-direktionen, som i häröfver afgifvet utlåtande ansökningen tillstyrkt, har upplyst, att, innan ifrågavarande af Domprosten Sven Lidman under Jtä 515, emot borgen af dåvarande Apothekaren C. P.
Lidman, hos Banko-diskontver ket upptagna lån å 1,800 R:dr Banko den 16 Juli 1815 förföll till betalning, hade Domprosten Lidman aflidit och hans sterbhusdelegare sökt urarfvaförmån, hvilken ock af Rådstufvurätten i Linköping, genom dom den 15 Juni 184-6, med faststäl lande af Diskontverkets fordran, beviljades; att fordringen jemväl är vorden bevakad och till betalning fastställd i C. P. Lidmans konkurs genom Rådslufvu-rättens i Södertelje den 26 April 1847 deri meddelade dom, samt att Diskontverket frän dessa slutligen utredda konkursmassor bekommit följande utdelningar, nemligen: från låntagarens: den 16 Januari 1847 B:ko R:dr 600: — — den 31 December 1847 » » — 18. 8. den 7 Januari 1853 » » 129: 27.11. från löftesmannens: den 31 Maj 1849 » » 158: 32. — Tillsammans B:ko R:dr 888: 30.
7. hvarigenom
Diskontverkets ifrågavarande kapitalfordran, 1,800 R:dr Banko, blifvit förminskad till 91 I R:dr 17 sk 5 r:st.
Banko, eller 1,367 R:dr 4 öre Riksmynt Alldenstund, enligt hvad Bankodiskont-direktionen jemväl meddelat, vid de undersökningar, som tid efter annan och sednast den 15 Februari 1862 i vederbörlig ordning hos C. P Lidman egt rum till uttagande af hvad genom konkursdomen honom blifvit ålagdt att till
Diskontverket gälda, städse vitsordats att gäldenä ren dertill saknade all tillgång; och då det synes vara föga sannolikt, att genom fortsatta exekutiva åtgärder
Diskontverket skall kunna beredas liqvid för dess fordran, har Utskottet, i betraktande såväl häraf som af öfriga i ansökningen uppgifna 4 Banko-Utskottets Memoriale JV5 50. omständigheter, ansett sig böra. i likhet med hvad Bankodiskont-direktionen tillstyrkt, vördsamt hemställa, att, derest 500 R:dr R:mt inom en månad, efter det Rikets Ständers beslut härom varder sökanden delgifvit, till Diskontverket inbetalas i afräkning å Verkets hos förre Apothekaren C. P. Lidmans egande fordran, utgörande i kapitel 1,367 R:dr 4 öre R:mt, återstoden af samma fordran i såväl kapital som ränta måtte eftergifvas och ur
Diskontverkets räkenskaper få afskrifvas, Stockholm den 3 Augusti 1863.
N:o ÖO. Ank. till Exp.-Utsk. den 4 Aug. 1863, kl. 1 e. m.
Memorial, angående föreskrifterna i 8:de artikeln af Banko-reglementet.
Vid verkställd granskning af nämnde artikel i Banko-reglementet, hvilken omfattar stadganden rörande Bankens pappersbruk Tumba, har Utskottet icke funnit annan förändring af nöden, än att, sedan Utskottet, på derom af Banko-fullroägtige gjord framställan, beslutat att andre bokhållare-befattningen vid Tumba bruk finge indragas, med rättighet för
Fullmägtige att af derför anvisade löne-inkomst använda hvad som för den nya regleringen af göromålen erfordrades, §§ 182 och 183 i Reglementet måtte, i öfverensstämmelse med detta beslut, förändras; med iakttagande hvaraf berörda §§:r i blifvande Banko-reglemente skulle erhålla följande lydelse: 1:0. (motsvarar § 182.J
Brukets egentliga förvaltning besörjes på stället af en förvaltare, som på förordnande tills vidare af Fullmägtige tillsattes.
Banko-Utskottets Memorial JV3 50.
5 Förvaltaren skall för den uppbörd, som kan blifva honom anförtrodd, ställa godkänd borgen eller annan säkerhet, till det, belopp Fullmägtige bestämma.
Till förvaltarens biträde äro anställde, för papperstillverkningen, en verkmästare och en pappersmästare, samt vid räkenskapsgöromålen och den öfriga förvaltningen, en bokhållare, hvilka alla. uppå förvaltarens förslag, tillsättas på förordnande tills vidare af Fullmägtige.
För förvaltaren och öfriga bruksbetjeningen gäller till efterrättelse den af Banko-Utskottet den 15 December 1857 fastställda instruktion; med den ändring, som af andre eller materialbokhållare-tjenstens indragning följer. 2:0. (motsvarar § 183.)
I afseende å de
Tumba bruks tjenstemän och vaktmästare tillkommande löne- och öfriga förmåner kommer den af BankoUtskottet, på grund af Rikets Ständers beslut, den 11 Oktober 1860, utfärdade aflöningsslat att tjena till iakttagande; dock med rättighet för Fullmägtige att af lönen för andre Bokhållaren använda det belopp, som för den nya regleringen af göromålen kan erfordras.
6 Hank o-U t skot tels Utlåtandet JSQ St. N:o 51.
Auk. till Exp.-Utsk, den 4 Aug. 1863, kl. 1 e. m.
Utlåtande, i anledning a/ väckt motion att granskningen af B aidi o-diskont verkets räkenskaper och förvaltning hädanefter må verkställas af Rikets Ständers Revisorer öfver Stats-, Banko- och Riksgäldsverken.
I en mom Hedervärda Bonde-Ståndet väckt, till Utskottet remiterad, motion (N:o 442) bar Riksdagsfullmägtigen P. F. Mengel från Upsala län föreslagit, att revisionen af Banko-diskontverkets räkenskaper och förvaltning hädanefter årligen måtte förrättas af Rikets Ständers Revisorer för granskning af Stats-, Banko- och Riksgälds-verkens tillstånd, styrelse och förvaltning, samt till stöd härför hufvudsakligen anfört, att föreskriften om särskild revision af Banko-diskontverket tillkom på den tid, då det ansågs af särdeles vigt att nämnda låne-inrättnings jemte lånekontorens verksamhet både ofta och noggrannt kontrollerades, och då granskningen af Statsverkets samt Bankens och Riksgälds-kontorets tillstånd, styrelse och förvaltning allenast hvart tredje år egde rum samt sålunda, jemväl i anseende till det nya statsskickets ännu outvecklade tillstånd, medtog mycken tid, men att, sedan Kongl. Kammar-rätten fått sig uppdraget att utöfva den mödosamt minutiösa siffergranskningen, med hvilken Revisorerne nu mindre, än förr, behöfva sysselsätta sig, Stals-revisionerna, som nu årligen förrättas, kunna med vida större lätthet än tillförene verkställas, till följd hvaraf sistbemälde Revisorer borde kunna medhinna att, på den i 68 § Riksdags-ordningen fastställda tid, äfven granska Banko-diskontverkets förvaltning.