Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uppläst och återremilteradt hos Ridd. och Adeln den 21 Maji 183/J Uppläst och uppskjutet hos Preste-Ståndet den 21 — — Corgare-Ståndet den 21 — — Bonde-Ståndet den 21 •— — (Se Expeditions-Utskoltels Memorial N:o 10 samt här nedan förekommande Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 4°0 N:o 34.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 21 Maji i834- Preste-Ståndet den 21 — — Borgare-Ståndet den 21 — — Bonde-Ståndet den 21 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse angående inom C011- stitutions-Utskottet vid nasti.
Riksdag väckta och af Rikets Ständer nu godkända förslag till ändringar i Rikets Grundlagar. S. A. K.
Efter föreliafd pröfning af de vid sistförflutne Riksdag hos Constitutions-Utskottet väckta, och lill afgörande vid innevarande Riksdag lagligen beredda förslag till förändringar i Rikets Grundlagar, hafva Rikets Ständer enhälligt gillat och antagit de förslag i berörde afseende, som å upprättad, barbos i underd. bifogad uppgift finnas upptagne; och få Rikets Ständer, med anmälan härom, i underd. anhålla, att ifrågavarande förslag må af E. K. M. i Nåder bifallas, och, sedan de såmedelst vunnit full kraft af lag, i vanlig ordning varda kungjorde.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den. 21 Maji 1834- 44 Expeditions-Utskottets Förslag till lind.
Skrifvelse 2V.0 35.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 24 Maji i834- Preste-Ståndet den 24 — — Borgare-Ståndet den 24 — — Bonde-Ståndet Jen 26 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående frihets-år för Jern-Verk inom Norrbottens och Westerbottens Län. (Stats-Utskotlet N:o 63.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer vid sistförflulne Riksdag beviljat, under vissa år, frihet från erläggandet af lionde-tackjern oell hammarskattsjern; endast för de inom ett bestämdt District af Norrbottens Län, sedan 1818 verkställda eller under loppet af 3o år derefter uppkommande Bruks-anläggningar, i och för tackjerns-ti11verkning eller för stångjernsoch manufaclur-stnide, har, tili en hos Rikets Ständer väckt motion, blifvit anmärkt, dels att manufactur-smide, för hvilket, i allt fall, någon hammarskatt icke erlägges, således origtigt vore ifrågasatt, i stället för ämnes-smide, dels ock hurusom det syntes hvarken ändamåls-enligt eller billigt, att berörde understöd endast skulle meddelas åt de Verk, sorn voro eller blefvo under den utsatta tiden anlagde inom en mindre del af Norrbotten eller hufvudsakligen det så kallade Göljens Bolags Bruks-District, serdeles som det år 1818 ifrågakomné förslag om en Bergslags-Inrättning i nämnde
District och i allmänhet inom Norrbottens
Län, skall befunnits för närvarande icke verkställbar: på hvilka grunder förrberörde beslut ansetts böra erhålla den utsträckning, att alla, äfven för ämnes-smide, under uppgifven tid verkställda Jern-Bruks-anläggningar inom Westerbottens och Norbottens Län, mätte förunnas en dylik räntefrihet.
Med afseende å hvad sålunda förekommit, och som Rikets Ständer derjemte funnit: att de i allmänhet från Bergshandteringen oskiljaktiga svårigheter rnåste än mera träffa dess idkare inom Norrland, hvarest climat-förhållanden och flere omständigheter förena sig att göra densamma mindre lönande; att Bergsrörelsen derstädes är för denna af naturen i flera afseenden missgynnade ort af den vigt och nytta, att den icke bör sakna uppmuntran; äfvensom att Bergshandteringen i Norrland, serdeles i Norrbottens
Län, för hvars uppkomst och befordran enskilde Expeditions 'Viskottets Förslag till lind, Skrifvelse dV.o 36.
45 män nedlagt betydliga capital, utan att dervid hafva lillgodonjutit något biträde af allmänna medel, kan, medelst beviljande för stångjerns- och ämnes-smiden af vissa frihets-år, utan något egentligt bidrag af SiatsVerket, understödjas; alltså få Rikets Ständer i underd. hemställa, att, i likhet med hvad redan för tackjerns-tillverkningen uti Norrbottens Län, till följd af Kongl.
Special-resolutionen för nya Bergverks inrättande i Norrländerne och Lappmarken, af den g Augusti 1673, ålnjutes, och ända till år i8o3 äfven gällt för stångjerns- och ämnes-smiden derstädes, 20 a 3o frihetsår, som, elter omständigheterna, jemväl kunna, ända lill 5o år, tillökas, må, att räkna från det Verken kommit i gång, åtnjutas för de stångjerns- och ämnes-smiden, som efter år 181S blifvit privilegierade eller intill år 1860 privilegieras inom "Westerbottens och Norrbottens
Län, grundade på tackjern inom berörde
Län, af dervarande malm tillvevkadt.
Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 26 Maji 1834- N:o 36.
Uppläst och godkäiidt tios Ridd. och Adeln den a4 Maji 18.>4•
Presle-Ståndet den 24 — — Borgare-Ståndet den 24 — — Bonde-Slåndet den 2Ö — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelsej angående begärdt låneunderstöd af allmänna medel för fullbordandet af en brobyggnad vid Carlscrona.
N:o 74.) S. A. K.
Sedan Comiterade för byggnaden af en stenbro emellan Höglands park vid Carlskrona och det utanför staden belägna Britasberg, genom E. K. M:s Befallningshafvande i Blekinge Län, hos E. K. M. 1 underd. anhållit om Nådig framställning till Rikets Ständer, att förenämnde stad, till brobyggnadens fullbordande, måtte af Siats-Verket erhålla ett räntefritt lån gf 52,ooo R:dr, att under 6, 8 å 10 års tid utgå, samt att E. K. M. i Nåder täcktes förlänga tiden för den staden medgifna rättighet till bropenningars uppbärande af åkande och ridande, som färdas öfver de dit ledande broar, intill dess så väl detta lån, som den skuld, för hvilken Bro - 45 Expediiions-Utskoltets Förslag till und.
Skrifvelse N.o 3j. byggnads-cassan redan häftar, hunnit betalas, så har E. K. M., genom proposition, till Rikets Ständers Stats-Utskolt öfverlemnat, huruvida, och med hvad vilkor, det i berörde afseende begärda lånet af allmänna medel må kunna erhållas.
Rikets Ständer hafva detta allt i öfvervägande tagit, men som det ieke synes vara af någon serdeles vigt, allraminst för det allmänna, om ofvannämnde brobyggnadsarbete mera långsamt, och först i den mon bropenningarne eller andra af staden sjelf anskaffade medel dertill lemna tillgång, skulle blifva fulländadt, samt i allt fall Statens knappa tillgångar i främsta rummet måste för Stats- och Riksgälds-Verkens behof hållas tillhanda, och några medel icke äro att anvisa till sådane företag, hvilka äro gagnelige endast för någon viss ort, hafva Rikets Ständer icke kunnat det ifrågavarande låneunderstödet bevilja.
Hvilket, till svar å den Nådiga Propositionen, Rikets Ständer få i underd. anmäla; framhärdande &c.
Stockholm den 26 Maji 1834* N:o 20.
Uppläst oell godkändt lios Ridd. och Adeln den 24 Maji 1834- Pieste-Ståndet den 34 — — Uorgare-Ståndet den 24 — — Ronde-Ståndet den 26 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående undersökning i afseende ä Kungsådran i Dählelfven vid Elfkarleby.
(Decon.
Utsk. N:o 38.) S. Å. K.
Då fiskrikheten i en flod så hufvudsakligen beror på en fri communication emellan densamma och det större valten, hvaruti den utfaller, hvilket förhållande de Svenska Fiskeri-författningarne äfven afsett, i det föreskrift om vidmagthållandet af en så kallad Kungsadra genom dem blifvit leornad, men Kungsådran i Dählelfven vid Elfkarleby fått sitt läge uti ett af de derstädes befintliga större fallen, der någon lax omöjligen kan uppgå, och det enda ställe af floden, som kunde lemna tillfälle för fiskens obehindrade uppstigande, genom inrättningar för laxfängst, blifvit helt och hållet spärrad, hvaraf följden varit, alt, då någon fisklek icke Expeditions-Visko(tels Förslag till und.
Skrifvelse N:0 38.
47 ian ega rum å de ställen, naturen dertill synes hafva beredt, eller uti fjerdarne högre upp i elfven, utan måste ske i strömmen nedanföre fallen och under så missgynnande omständigheter, att propagationen mycket förhindras, laxfisket år ifrån år betydligen aftagit, hafva Rikets Ständer, ehuru dem bekant är, att E. K.
M. redan i Nåder vidtagit alla de åtgärder, hvilka, för det så kallade strömfiskets befordrande, kunna anses vara af nöden, likväl och sorn, i fall Kronofisket vid Elfkarleby och de dermed gemenskap egande inrättningar upphäfdes, så att laxen kunde upstiga till de större fjerdarne uti nämnde eif, det möjligen kunde väntas, att sådant skulle fördelaktigt inverka på laxfisket, samt en icke obetydlig förmon, genom en slik förändring, tillskyndas alla de personer, som bo vid Dahlelfven, hvilka jemväl villigt torde underkasta sig någon billig afgift för rättigheten till det derigenom uppkommande bättre fiske, hvilken afgift möjligen kunde komma att betydligen öfverstiga den summa, som i arrende för Elfkarleby laxfiske nu erlägges, ansett sig böra hos E. K. M. i underd. anhålla, det undersökning, innan det nuvarande arrendet örn berörde Kronofiske lilländalöper, mätte anställas till utrönande af ofvannämnde förhållande, samt alt E. K.
M. derefter i Nåder täcktes fatta det beslut, son» af omständigheterna kunde finnas påkalladt.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 26 Maji i834* N:o 38.
Uppläst och godländt hos Ridd. och Adeln den 24 Maji idi^.
Preste-St åndet den 24 - - Borgare-Ståndet den 24 — — Bonde-Ståndet den 26 — — Rikets Stänclers underd.
Skrifvelse , rörande Frälsehemmans skyldighet att utgöra Krono-brefbäring.
(Oeconoinie-Utsk.
N.-o 49.) . S. A. K. Ilos Rikets Ständer har fråga blifvit väckt om nödvändigheten af uttryckligt stadgande rörande Frälsehemmans-egares deltagande i Kronobrefbä rings-s kyld ig heten, hvarvid Rikets Ständer- inhemtat, att, sedan Rikets Ständer vid 181 o års Riksdag beslutat, samt Eders Kongl. Majit, med bi - 48 Expeditions-iJtskottcts Förslag till und.
Skrifvelse N.-o 38, fall härtill, genom Förordning den 6 April samma år, i Nåder föreskrifvit, att för Utsockne- och Frälsehemman kronoskjuts borde utgöras under krigstider på lika sätt, som af Krono- och Skattehemman, men under fredstider, såsom dittills, endast till hälften deremot; och att Rå- och Rörs- samt Ir.socknehemman, sådane Kungs-ladugårdar af rå- och rörsnatur, som voro i enskild mans ego, prestbol och stommar samt den ecclesiastik-jord, som af innehafvaren fritt disponeras, och ändlligen ali stadsjord , borde under krig deltaga i kronoskjuts till hälften emot Skatte efter nuvarande mantalsberäkning, och för stadsjorden serskildt, under förbehåll, att densamma ej linge högre sammanlagdt skjutsningsbesvär, än Kronoskatte; så har E, K. M., genom Nådiga Bref af den ii Ju lii 1811 och den ?.5 Januarii 1820, förklarat, dels att kronobrefbäring vore ett emot kronoskjutsning svarande besvär, hvadan de till förstnämnde ändamål anslagna hemman i allmänhet vore fria från skjutsning, dels ock, att Konungens Befallningshafvande borde, hvar inom sitt Län, tillse, att kronobrefbärande jordegare, i jemförelse med de kronoskjutsskyldige, icke må öfver billigheten lietungas, samt hålla hand deröfver, att de härom utfärdade Författningar noggrant efterlefvas, och att inga missbruk med kronobrefbärings-rältighelen föröfvas, lill obehörig tunga för allmänheten; i öfverensstämmelse med hvilka stadganden E. K. M. jemväl, uti serskilda mål, enligt hvad Kongl. Brefven af den 21 Maji 1819 och den 1 Julii i83o utvisa, i Nåder förklarat
Frälsehemman icke kunna undgå att kronobrefbäring besörja, i den nion dem ålåg att kronoskjuts utgöra.
Och sorn ömför.malde Riksdags-beslut och Författningar sålunda innefatta ej blott ändring i hvad o §. af Ridderskapels och Adelns Privilegier den 16 October 1723, om Frälsehemmans befrielse ifrån kronobrefbäring, stadgar, utan ock föreskrift, att delta åliggande bör, i samma förhållande som skjutsnings-skyldigheten, fullgöras, anse Rikets Ständer väl någon ovisshet härom icke förefinnas eller vidare bestämmande häraf erfordras; men då skiljaktig tillämpning af hvad i ämnet redan finnes stadgadt, möjligen skulle kunna inträffa, i följd deraf, alt i 1810 års Riksdags-beslut och Förordning icke uttryckligen omför mäles, huru med Frälsehemmans kronobr efbärings-skyldighet borde förhålLs, äfvensom af den orsak, att ofvannämnda Kongl.
Bref icke äro allmänligen kungjorde, få hos E. K. M. Rikets Ständer, till undanrödjande af tvätydighet i della fall, i underd. anhålla, alt Eders Kongl. Maj:t täcktes låta utfärda Nådig Förordning derom, att Frälsehemmans kronobrefbärings-skyldighet bör, efter enahanda grunder, Expedilions-lhskotttts Förilag till und.
Skrifvelse F.o 3g.
49 grunder, utgöras, som, i afseende på krono-skjutsning, filipus stadgade «cb påbudne.
Stockholm den 26 Maji j S34- N:o 3g.
Uppläst oell godkändt Iios Ridd. och Adeln den 28 Maji 1834.
Preste-Slåndet den 3o — — Borgare-Ståndet den 3o — — Bonde-Ståndet den 3o — — Rikets Ständers underd.
Skrifvelse > angående upphörande af de i Norra Länen af Riket utgående s. k.
Räfste-TingsPcnningarne.
N;o 62.) S. A. K.
Yiil förehafvande af en inom Riks-Stånden väckt motion, om upphörande af de i Rikets Norra Län, eller Gefleborgs, Westernorrlands, Jemtlands och Westerbottens
Län utgående så kallade Räfste-Tings-Penningar, hafva Rikets Ständer, i afseende på tillkomsten och beskaffenheten af denna afgift, inhemtat: att* Räfste-Tings-Penningarne härleda sig ifrån den uråldrigalid, då, jemlikt Lands-Lagen, 9 och 10 Cap. Tingsmåla-Balken, RäfsteTing höllos i ändamål att tillse, det lag och rätt skipades i landet, hvarvid de som dömde skulle hafva sin kost, flen Fogden hade alt bestrida genom upptagande af gärd; att, genom Kongl. Resolutionen den 12 December 1672, blifvit förordnadl, att af den till Räfste-Tings-gästningen förut beviljade afgift af 1 Daler Kopparmynt af hvarje gård, 6 öre skulle utgå till Härads Tings-gästnings-penningar, och de öfrige 4f öre Silfvermynt användas såsom Räfste-Tings-penningar, hvilka, enligt Kongl. Resolutionen den 26 Augusti 1680, skulle utgöra ersättning för det
Befallningsmannen reste omkring i landet och clarerade med allmogen om utlagorna lill Kronan; att påföljande år Gouverncuren öfver Wester-Norrland fått sig tillagdt omförmälde 4f öre Silfvermynt af hvarje rök, lill underhåll vid dess många resor; att, i anledning af väckt fråga om Räfsle-Tings-penningarnes indragning till Kongl. Majit och Kronan, sedan, efter den år 1762 skedda LänsBih. till R.
Prot. i834- to Sami. 1 Afd. rj 5 o Expeditions-Vtskotlets Förslag till lind.
Skrifvelse N.-o 3g. fördelning, Landshöfdingarne i Gefleborgs och Wester-Norrlands
Län erhållit serskilda indelta resepenningar, det beslut är vordet genom Kongl. Brefvet den 3o April 1781 meddeladt, att Räfste-Tings-penningarne dädanefter såsom dittills borde af Landshöfdingarne få uppbäras till hela det belopp i Riksdaler, som desamma, beräknade efter 3 Daler Silfvermynt på Riksdalern, kunde utgöra, i följd hvaraf afgiften ock allt sedermera utgått; samt att, enligt hvad häraf synes, de Landshöfdingarne nu tillkommande RäfsteTings-penningar utgöra en, i fortsättning af förra Räfste-Tings-kostnaden, med hänseende lill nämnde orters vidsträckta Belägenhet och egna beskaffenhet, serskildt beviljad afgift, emedan den utgår endast i de landskap, som hört till det fordna Ilöfdingedömet Wester-Norrland, hvarutaf Gefleborgs, det nuvarande Wester-Norrlands och Jemlands Län bestå, såsom . . . r T . • ock i den likaledes frånskiljda och Westerbottens
Län, vid fördelningen deraf i tvänrie Län, tillagde Nordmalings församling, samt utan att dessa orter njuta någon deremot svarande befrielse från de annorstädes utgående utgifter af Lagmans- och Häradsböfdinge-ränta eller Tings-gästnings-penningar.
Och som, vid detta förhållande, samt enär, genom sedermera år 1810 ytterligare skedd fördelning af Gefleborgs-och Wester-Norrlands
Län, den förut gällande orsaken till afgiften, eller dervarande Landshöfdingars Större rese-omkostnader, än i andre Län, försvunnit, berörde afgift numera är mindre lämplig, såsom utgörande en icke allmän beskattning för ett äfven upphördt behof, hafva Rikets Ständer för deras del ansett, att invånarnei Gefleborgs, Wester-Norrlands, Jemtlands och Westerbottens
Län, böra befrias ifrån utgörande af de så kallade Räfste-Tings-penningarne, hvilka, enligt hvad Rikets Ständer inhemtat, för år 1831 utgjort tillsammans 1,713 R:dr 42 sk- 4 r:st.
Då likväl Landshöfdingarne i förrberörde
Län äro berättigade till ersättning för denna af dem hittills åtnjutna löne-inkomst, vilja Rikets Ständer vid Stats-regleringen uppföra ett deremot svarande anslag.
Hvilket allt Rikets Ständer härmed få hos E. K. M. i underdånighet anmäla.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 3o Maji 1834- Expeditions-Uiskoltets FÖrllag lill und.
Skrifvelse N.o 4©- N:o 4o.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 5 Junii 1834.
Presle-Stnndet den 5 — — Borgare-Ståndet den 5 — — Bonde-Ståndet den 5 — -— Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående de af Kongl. Maj.t, vid sistförjlutna Riksdag, föreslagna ändringar uti ig:de, 2i:sta och 88:de §§. aj Regerings-Formcn. S. A. K. Genom »flåten Nådig Proposition till Rikets vid sistlidne Riksdag församlade Ständer, har E. K.
M. föreslagit åtskilliga ändringar uti de i ig, 21 och 88 §§• af Regerings-Formen intagna föreskrifter, angående det sätt, hvarpå förklaringar öfver Lagens rätta mening böra af E. K. M:s Högsta Domstol meddelas; äfvensom E. K. M., vid samma Riksdag, aflåtit serskild Nådig Proposition om ett tillägg till sistnämnde §., hvarigenom skulle bestämmas, huru alla emellan Riksdagarne utfärdade Lagförklaringar borde komma till Rikets Ständers kännedom.
Sedan Rikets Ständer, i den, genom 56 § 2 mom. af Regerings-Formen, föreskrifna ordning beredt, och vid innevarande Riksmöte lill afgörande fö reha ft frågan om dessa af E. K. M. sålunda, föreslagna Grundlagsändringar, få hos E. K. M. Rikets Ständer nu, lill följd af senare momentet utaf samma Grundlags 81 §, sitt beslut härutinnan, jemte de skäl, sorn derföre legat till grund, i underd. anmäla.
Då den lagstiftande magt, som af Konung och Ständer gemensamt utöfvas, efter Rikets Ständers öfvertygelse, bör betraktas såsom ett sammanhängande helt, hvilket icke kan söndras utan äfventyr, att jemvigten, Statsmagterne emellan, derigenom tillika rubbas, hafva Rikets Ständer trott, alt det skulle innefatta en afvikelse från denna allmänna grundsats, och måhända äfven kunna leda lill minskning af det anseende och den vigt, som alltid bör åtfölja ett Konungens Beslut, derest Konungen ensamt för Sig skulle antaga en af Högsta Domstolen föreslagen Lagförklaring, hvilken, sedan densamma under flera år blifvit tillämpad, likväl af den andra Statsmagten, eller Rikets Ständer, vid en påföljande Riksdag, skulle finnas vara af beskaffenhet att den icke kunde vinna deras bifall, och derföre borde afskaffas.
Det vill deremot synas, sorn skulle den Högsta Domstolen, enligt Grundlagens nu varande lydelse, lemnade rättighet, att, i anledning 5* Expeditions-TJtskotteis Förslag till unct.
Fo Ifi. af till Konungen inkomne förfrågningar från Domstolar och Embetjroä® om Lagens rätta mening,, deröfver afgifva förklaring, i och för sig sjelf mindre innebära en egentlig lagstiftningsvättighet att införa nya Lagbud, än en åtgärd att närmare tillämpa redan gifven Lag, såsom oundgänglig för lagskipningens jemna gång, och deruti Konungen icke i någon väsendtlig mon deltager»
Och då betänkligheter af annan art mot de föreslagna Grundlagsändringarne jemväl synts Rikets Ständer icke sakna all vigt, såsom: att den varsamhet med hvilken
Lag förklaringar böra väckas och pröfvas måhända skulle i viss mon aflägsnas, derest Högsta Domstolen sjelf erhölle initiativet att dylika förklaringar föreslå; samt att, derest Högsta Domstolen funne sig böra hos E. K. M. i underd. tillstyrka en Lagförklaring, hvilken E. K. lil. icke fann godt bifalla, Högsta
Domstolen derigenom skulle sättas i nödvändighet, att antingen frånträda egen öfvertygelse om hvad den ansåg vara en rigtig tillämpning af Lag, eller, med bibehållande af sin mening, utöfva en Lagtolkning, sorn vore stridande mot E, K.
Mrs höga vilja: ett förhållande, som, i hvilhetdera fallet, alltid vore på en gång oformligt och ledande till missnöje i det allmänna, hafva Rikets Ständer ansett sig icke kunna ifrågavarande Nådiga Förslag till ändringar i 19, si och 88 af Regerings-Formen antaga» Rikets Ständer framhärda &e. Stockholm den 5 Junii i834- N;o 4r» Uppläst och godlund t hos Ridd. och Ådefn den % Janir rSAf' Preäte-Ståndet den 3 —"
— Borgare-Ståndet den 2 — Bonde-Ståndet den 3 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i fråga om rättighet för hemmansegare på Gottland, att få erlägga penningelözen för deras ränte-tjära. £Suts*Utsk.
N:o 61.) S. A.- K, Hos Rikets Ständer liar fråga blifvit väckt om rättighet för räntegifvare på Gottland, alt, efter markegångspris, få erlägga penningelösen för Expeditions-Utskotlels Förslag till und.
Skrifvelse JV.o £t.
53 den deras hemman såsom grundskatt påförda ränte-tjara, hvilken, till följd af äldre stadganden, hittills blifvit in natura för Flottans behof levererad.
Rikets Ständer hafva härvid inhemtat: alt, af Kronans behållna skalle* tjära på Gottland, 3g3| tunnor äro anvisade lill
Öi logs-Flottans behof, med afdrag af 12 tunnor, som till påfyllning ansetts afgå; att denna räntepersedel utgöres af en mängd skattegifvare uti smärre delar; och att uppbörden deraf, jemte magasinering och utleverering, är förenad med omgång och kostnader så väl för Kronan som för de skatlskyldige.
Yid öfvervägande häraf, och då anledni ngen till Kongl. Påbudet af den <5 Julii iy3o, om preesterande årligen för Amiralitetet i Carlskrona af 400 tunnor god Gottlands-tjära, nemligen, att annan tjära ej med samma nytta kunde användas, numera upphört, sedan, å ena sidan, tjärutillverkning icke såsom tillförene utgör en hufvudnäring på Gottland, utan denna vara understundom måst å auction upphandlas, och, å andra sidan, tillfällen icke mera lära saknas till uppköp af tjära för Flottans behof utaf lika god om icke bättre beskaffenhet än förenämnde skatletjära; sä anse Rikets Ständer det vara öfvensstämmande, icke allenast med ömsesidig fördel, utan ock med den grundsats E. K. M. och Rikets Ständer gemensamt antagit, rörande Kronans spanmåls-intrader, hvilka, jemlikt Kongl.
Brefvet den 3o Mars i83o, tills vidare böra så litet sorn möjligt in natura levereras, utan de skattskyldige eg,a, att spanmålen efter årets markegång med penningar lösa, att den hittills föreskrifna levereringen af 3g3J tunnor tjära in natura från Gottland hädanefter bör upphöra, och ifrågavarande ränletjära i stället få, efter hvarje års markegång, med penningar af de skatlskyldige lösas, och såmedelst i den öfriga kronouppbörden ingå; men då Flottan icke bör sakna tillgång till den påräknade tjäruejvantiteten, skola Rikets Ständer, emot det alt lösen för skaltetjäran ingär under ordinarie räntan till Stats-Verket, till uppköp af ett lika quantum tjära, vid Stats-regleringen å Riks-Statens Fjerde Hufvud-Titel uppföra ett erforderligt belopp, hvilket, efter ett medium af de senare årens markegångspris, till omkring 3,000 R:dr kan bestämmas, motsvarande den påräknade förhöjningen å ordinarie räntan.
Såsom en följd af ifrågavarande förändrade uppbördssätt, och då, vid mtgörandet af ränteljäran på Gottland, den på Gottlands Läns-Stat upptagne så kallade TjärOskuraren, hvars åliggande Varit, att biträda vid tjärans emottagning, hädanefter således icke vidare erfordras, hafva Rikets Ständer ansett den för samma befattning anslagna lön af 80
R;dr 24 sk* med derunder beräknade 7 tunnor spanmål, böra på Allmänna Indrag - 54 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse N.o 4-2. nings-Staten uppföras, samt efter nuvarande innehafvarens afgång indragas och besparas.
Hvilket allt Rikets Ständer få i underdånighet anmäla; framhärdande &c. Stockholm den a Junii jS34- N:o 42.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 11 Junii 1834- Presle-Ståndet den 17 —■ — Borgare-Ståndet den 17 — — Bonde-Ståndet den 17 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af väckt fråga om af skaffande af accord till Landshöf dinge-Embeten. (peconomie-Utsk.
N:ris 7 och 55.} S. A. K.
Ehuru Rikets Ständer, i anledning af väckt fråga, att det af E. K. M. uti Nådigt Circulaire-Bref af den 22 December 1801 meddelade förbud emot accord till Lnndt-Stats-Tjenster jemväl måtte till Landshöfdinge-Embeten utsträckas, inhemtat, att, genom af E. K.
M. redan i Nåder vidtagen åtgärd, åtskilliga Landshöfdinge-Embeten blifvit accordsfrie, äfvensom att amortering af accorden till andra af dessa Embeten blifvit beslutad och påbörjad; likväl, och då skadligheten af tjenste-accorder är gifven, och jemväl är vorden af E. K. M. erkänd, samt E K.