Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksdagsfullmägtigen Lars Bengtsson från Malmöhus Län, med hvilken sig förenat samtlige Riksdagsmännen från Skåne, har, uti ett till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet memorial, som lill Utskottets handläggning blifvit remitteradt, föreslagit, att Trelleborgs By, belägen i Skytts Härad och förenämnde
Län, mätte, utöfver den ringa handels-rällighel, som redan blifvit Trelleborg medgifven, tillerkännas enahanda privilegier, som de, hvilka Lysekihls Köping i Bohus Län erhållit, genom Kongl. Majtts, Nådiga Kungörelse den 20 Februari i836; och är såsom skäl för denna framställning af motionären andraget: att Trelleborg, som i fordna lider innehaft Slads-Privilegier och ännu måste vidkännas serskilda onera gemensamt med Släderne, ulan alt tillgodonjuta deremot svarande fördelar, är belägen i Rikets bördigaste och folkrikaste trakt, på 3 till 4 mils afstånd från närmaste Stapelsläderne Malmö och Ystad; alt hela kringliggande nejdens invånare derstädes skulle finna den tjenligaste afsättningsplats för deras producler, hvaribland spanmål intager första rummet, då de under närvarande förhållande nödgas transportera den flera mil; alt Skytts samtlige Häradsboar i förening med angränsande socknar hos Kongl. Maj:t sökt att för Trelleborg utverka än Köpstads, än Köpings rättigheter, hvarigenom serskilde, mindre betydande friheter, såsom rättighet att handla med Byggnadsvirke samt Påbud om en årlig frimarknad tillkommit; alt stället redan eger både Post-Conloir, BevakningsTullkammare och Apothek samt alt, i anseende till den ständigt tillta - 4 Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk.
Betänkande, N:o y/). gande rörelsen, jemväl Gästgifveri för a:ne år sedan derstädes blifvit inrättadt; att för närvarande ej mindre än 7 Handlande der äro bosatte och idka en, i förhållande till ställets inskränkta näringsfrihet, icke obetydlig rörelse; att derstädes äfven finnas, utom 3:ne färgerier och 5 garfveriet', Handtverkare snart sagdt af alla slag; och slutligen, alt i senare tider från Trelleborg årligen utförts ända till 29 å 3o,ooo tunnor spanmål och omkring 20,000 kannor Bränvin.
I motionen äro derjemte åberopade följande, dervid bilagde, handlingar: 1:0 ett af Konung Christian IV i Danmark den 19 April 161g utfärdadt bref, hvaraf inhemtas, att de Stads-Pri vilegier och öfrige friheter, hvilka den tiden innehafts af Trelleborg, blifvit derifrån öfverflyttade på Malmö; 2:0 ett från General-Tullstyrelsen den 26 Juni 1838 uttaget bevis af innehåll, att från och med år 1828 till och med år 1837 hafva från Trelleborgs Tullkammare blifvit förpassade ej mindre än 226,555J; tunnor spannrål och 36,Gi3 kannor Bränvin; 3:o ett af Tullbevakningskammaren i Trelleborg den 2 nasti.
Mars rneddeladl intyg, att sist!, år från Trelleborg förpassats med r33 fartyg, 29,675 tunnor spanmål och 8,609 kannor Bränvin, saint att med samma lägenheter, under nämnde lid, dit inkommit omkring 8,000 tolfter bräder och 3oo famnar ved; 4:o ett af Ordföranden i Skytts Härads Hushålls-Cornile, Prosten och Kyrkoherden Bruzelius, den 29 Februari detta år, meddeladt bevis, som innehåller, att jordbruket inom nämnde Härad, beslående af 258^ mantal, betydligen förkofrats, och alt hvarje halft hemman derstädes utan öfverdrift numera kan anses gifva en medel-afkastning af 3oo tunnor spanmål, för hvilkas afsättning
Trelleborgs
By erbjuder det heqvämligaste och lämpligaste tillfälle, om nämnde ställe blef förunnadt Stads- eller Köpings-Privilegier, hvilket jemväl skulle i flera hänseenden vara af yttersta vi”t för hela orten. k! O
Den af motionären omförmälde Nådiga Kungörelsen den 27 Februari )836, hvilken motionären önskar få tillämpad på Trelleborg, innehåller i afseende på Lysekihls Köping, följande stadganden och föreskrifter: ”1:0 att hvar och en välfrejdad, till myndiga år kommen Svensk man eller utländning af Christna trosbekännelsen, sedan han vunnit Svensk medborgare-rätt, må, efter sökt och vunnet tillstånd af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Länet, i Köpingen sig bosätta och utan tvång af Allm. Brsv.- och Ekon.-Utsk.
Betänkandej JV-o y 4- Corporationer, Skrän eller Gillen, af hvilken beskaffenhet sorn helst, derstädes idka handel och handtverk, äfvensom hvarje välfrejdad lill myndig ålder kommen person, som dertill hos Kongl. Maj:ls bemälde Befallningshafvande sig anmäler, må förunnas rättighet att i Köpingen idka bryggeri, bageri och slagteri;” "2:0 att alla slags fabriker och manufaclurer må, efter hos Kongl. Maj-ts och Rikets Commeice-Collegium gjord anmälan och dertill erhållet tillstånd, i Köpingen anläggas och drifvas;” ”3:o att alla Landtmanna-producter, som ej äro skämda eller för hälsan skadliga, få, med undantag af Bränvin, vid försäljning hvaraf Bränvins-Brännings-Förordningens allmänna föreskrifter skola tjena Lill efterrättelse, förytlras i Köpingen alla söcknedagar i så små partier som helst ’7y.o att antalet af Värdshus, Spisqvarter och Krogar i Köpingen bestämmes af Kongl. Majrts Befallningshafvande i Länet, som jemväl till idkande af dylik rörelse meddelar tillstånd;” och ”5:o att Kongl. Maj:ls bemälde Befallningshafvande eger, att, till ordningens bandhafvande inom Köpingen, förordna en serskild med Instruclion försedd ordningsman.”
Utskottet, som i behörigt öfvervägande tagit, hvad sålunda förekommit, anser väl, att alla åtgärder, som kunna befrämja handel och näringar, böra, så vidt möjligt är, iagttagas, såsom varande verksamma medel alt befordra trefnad, välstånd och förkofran; men då Ulskollet derjemte, oagtadl de af motionären anförde talande'skäl—- icke vågar med säkerhet antaga, att de för Trelleborg sökte Privilegier kunna komma att medföra beräknade fördelar, för bedömmande hvaraf torde fordras en närmare kännedom om sådana speciella och locala omständigheter, som hvarken af Utskottet eller Rikets Ständer torde kunna väntas, vill Utskottet icke obetingadt föreslå bifall till motionen, ulan får i stället vördsamt tillstyrka, det Rikets Höglofl.
Maj:t täcktes i Nåder föranstallta om vederbörlig undersökning, i afseende på hvad rörande detta ämne nu förekommit, samt att Kongl. Majit, i händelse en utvidgad handelsfrihet för Trelleborg skulle finnas nyttig och ändamålsenlig, dertill behagade lemna Nådigt bifall.
Stockholm den n Juli 1840.
Utlåtandes N:o y5.
Ant. till Exp-Utsk. den ii Juli, kl. 4 e. m. lil lat ande, i anledning af vcickt motion om inrättande af Sparbanker mera allmänt än hitintills.
Krån Högvördige Preste-Slåndet liar Utskottet fått emottaga en motion af Heir Contracts-Prosten Sandberg _, sorn, med afseende derå, att besparande af det, som kan undvaras för dagens nödvändiga behof, är en af många förgäten och försummad utväg till framtida bergning, och under förmenande, alt en sådan utväg skulle beredas genom inrättande af Sparbanker, föreslagit: i :o att vederbörande
Landshöfdingar måtte tillvägabringa inrättande af Sparbanker i alla städer, der sådane icke redan finnas; 2:0 att. äfven genom Landshöfdingens försorg, Filial-Sparbanker måtte inrättas på landsbyggden, antingen för hela Härader, Dislrict eller serskildta Pastorat; 3:o att Rikets Ständer beredde utvägar lill understöd på de ställen, der icke någon fond kunde samlas till sjelfva grundläggningen af Sparbanker; 4:o att Liins-Styrelserne, medelst kungörelser för menighelerne och sammanträden med dem, på ett ändamålsenligt sätt bibringade öfvertygelsen om Sparbankers nytta; 5:o att Sparbanks-syslemet så ordnades, att den största möjliga förmonen tillskyndades enskilde tjenaren, dagakarlen och mindre bemedlade personer, enär egentligen desses väl skulle med inrättningen afses; och 6:o alt de reglementariska föreskrifter, som finnas inom Län, der Sparbanks-inrättningar redan uppstått, måtte hufvudsakligen tagas till grund för de nu föreslagne.
Enligt hvad Utskottet inhemlat, hafva redan i åtskilliga orter, såsom Upsala, Christianstads och Malmöhus med flere Län, Filial-Sparbanker å Landet med fördel blifvit inrättade och försedde med reglementariska stadganden, och det är troligt, alt äfven å andra orter föga hinder torde möta för lillvägabringande af sådane anstalter, om uppmärksamheten väckes och nödig ledning gifves för deras ordnande.
Hen stora nyttan at sillin. Besv.- och Ekon.-Utsk.
Betänkande, N:o ~6. j Sparbanks-inrällningar, genom deras verkan att hos den mindre bemedlade folkklassen väcka och underhålla en bättre anda för arbetsamhet, nyckterhet och sparsamhet, anser Utskottet vara af erfarenheten så allmänt känd, att något ådagaläggande deraf icke kan vara behölligt.
Då alltså Utskottet anser af vigt, att Sparbanker inrättas ej mindre i de städer inom Riket, der de nu icke finnas, än i landsorterue, der omständigheterne sådant icke hindra, får UtskoLtet, som det icke tillkommer att meddela yttrande öfver motionärens i 3:dje puncten gjorde förslog om understöd till Sparbankers inrättande i vissa fall, tillstyrka, att Rikets Höglofl.
Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att till samtlige Läns-styrelserne, så väl som till Husbållnings-Sällskaperne inom hvarje
Län, må utfärdas Nådigt Circulaire med uppmaning, att Sparbanker inom städer allmänneligen, och i landsorter, der locala förhållanden så medgifva, måtte ti 11- vägabringas; samt att nödige reglemenlariska föreskrifter mätte, i moa de kunna åstadkommas, för hvarje ort meddelas.
Ank. till Exp.-Utsk. den n Juli, kl. 4 e. ni.
Betänkande, i anledning af väckt fråga om ändring af 12 $. uti Kongl.
Patent-förordningen den 13 December 1834- Uti ett från Höglofl.
Ridderskapet och Adeln till detta Utskotts behandling remitteradt memorial, har Herr Palmcrantz anfört, att för Svenska Industrien förefölle högst menlig den för närvarande gällande principen, att, enligt Patent-förordningen, frågor, rörande Patent och nya uppfinningar, skola tillkomma en Nämnd, hvilken af parlerne sjelfve, efter behag, utses på det säLt, att hvardera parten väljer tvänne gode män, utan minsta förbehåll af sakkunskap eller oväld hos desse senare, och hvilka fyra gode män sedermera genom lottkastning sins emellan bestämma, om den 5:le ledamoten skall tillhöra ena eller andra partiel; att härigenom inträffade, alt de vigt igaste enskilda rättsförhållanden ofta kunde, enär den - 8 Allm. Besv.- och Ekon.-Ut sk.
Betänkande, N-o yG. lia fem-manna
Nämnds fleste röster bestämde utslaget i sisla Inslancen, komma att helt och hållet bero på Irenne antingen i ämnet, och i afseende på lagbeslämmelserne okunnige eller rent af ill v i 11 ige personers godtycke och af slump i stället för af lag.
På desse med
Here andre grunder har motionären föreslagit: i:o att en serskild edsvuren Municipal-auctoritet, till stående Opinions-Nämnd för teckniska frågor, måtte inrättas inom liufvudstaden, sammanträdande en gång hvarje månad å bestämda dagar eller oftare, derest enskild man underkastade sig koslnaderne, för att gemensamt afgifva utlåtande specielt rörande dels tvister, i afseende å Patenl-Författningarne, dels nya uppfinningars duglighet, allmän nytta och utförbarhet, då enskild man eller någon Åuctoritet derom anlitar; och vare denna Opinions-Nämnd ansvarig för den skada, sorn genom förhastade beslut kunde förorsakas; alt denna Nämnd borde sammansättas af endast allmänt agtade, kunnige och ojäfvige män, samt dess Ordförande ständigt vara den Kongl. Vetenskaps-Academiens Ledamot, som författar och utgifver Academiens årsberättelser om technoiogiens framsteg; hvarjemte ledamöterne borde bestå af: a) 6 arbetande medlemmar af Kongl.
Vetenskaps-Academien, utsedde af Academien vid allmän sammankomst; b) Technologiska Institutets
Directeur och 2:ne de äldste lärarne derstädes uti Mechanik och Chemie; c) 6 Officerare af Armeens Getiie-Corpser och Flottans Mechaniska Corps, invalde af de förenämnde Ledamöterne för ett år i sender; d) två af parterne eller enskild sökande för hvarje serskild fråga tillkallade specielt sakkunnige, ojäfvige och aglade personer eller män något ifrågakommet yrke; samt såsom Secreterare någon juridiskt bildad tjensteman från Kongl. Commerce-Coliegium, emot rättighet lili sportler af lösen för utlåtanden, protocoll och betyg m. rn.; och skulle sju ledamöter af denna Nämd, eller Ordföranden, jemte sex ledamöter, utgöra domfört antal, sedan de likväl af parterne icke kunnat jäfvige förklaras; och egde icke någon åuctoritet att i denna Nämnds beslut göra ändring; samt 2:0 alt Svensk uppfinning, hvaröfver denna Opinions-Nämnd meddelat det utlåtande, att den är allmänt gagnelig, ulförbar och vinstgifvande, måtte, derest uppfinnaren sådant äskade, på allmän bekostnad (af medel på Nionde hufvudlileln) varda realiserad genom Technologiska Institutets försorg, antingen i ordenligt exemplar, eller, derest dyrbarheten skulle förbjuda sådant, uti prof eller modell, och borde Institutet, för dylika fall, egn att städse företrädesvis disponera öfver allmänna arbetsinrättningar samt enskilda verkstäder och fabriker, sorn hädanefter inrättades , Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk.
Betänkandej N:o j6. tades, emot ersättning enligt räkning, hvilken, jemte det fullbordade arbetet, af Opinions-Nämnden borde granskas, med rättighet för uppfinnaren att, inom viss tid efter arbetets fullbordan, detsamma till sig lösa efter ofvannämnde pris; hvaremot, i händelse en sådan lösningsrätt icke inom den bestämda liden verkställdes, uppfinnaren borde vara densamma förlustig, samt arbetet, sedan det eti viss tid varit å Technologiska Institutet till offentlig exposition ulsläildt, för Statens räkning bortauctioneras.
Vid öfvervägande häraf har Utskottet trott sig finna, att flere åligganden för den i motionen föreslagna Opinions-Närnnd äro af den besvärliga egenskap, att knappast någon ledamot ville underkasta sig desamma; I detta fall anförer Utskottet bland andra betänkligheter följande: att Nämnden icke skäligen bör stadna i ansvarighet för den skada, sorn genom förhastade beslut kunde förorsakas, enär i allmänhet det föregående omdömet öfver en uppfinnings duglighet icke kan antagas såsom ofelbart, utan endast genom erfarenheten vitsordas; att Nämndens sammansättning, på sätt molionairen föreslagit, skulle antingen utan arfvode ganska rnycket betunga en mängd vetenskapsmän, eller med af gifter falla den rättsökande alltför mycket kostsam; samt att Technologiska Institutet hvarken billiglvis lärer kunna åläggas skyldigheten att, då patent-egaren sådant äskar, föranstalta om en ny uppfinnings realiserande i ordentligt exemplar, prof och modell, eller tilläggas rättigheten att för sådant ändamål disponera öfver allmänna arbets-inrältningar eller enskilta Verkstäder och Fabriker.
På dessa grunder anser Utskottet sig icke kunna i vidsträcktare måtto biträda de af motionairen gjorda förslag, än att vördsamt tillstyrka Piikets Högh Ständer, att hos Kongl. Maj:t göra underdånig hemställan derom, att 12 §. af Kongl.
Patent-Förordningen den i3 December 1834- måtte sålunda ändras: att de, för tvistefrågors afdömande, deri upptagne Gode
Män eller Compromissarier, böra hädanefter till antalet blifva sju, samt på det sätt utses, att Kongl. Coinmerce -Collegium utnämner tre; den som klandret anställt, två, och Patent-innehafvaien två, hvilka derefter hafva att, genom anställande val bland de af Kongl. Coinmerce-Collegium utsedde 3:ne ledamöter, utvälja Ordförande i Compromiss-Rätten, äfvensom slutligen att alla sju ledamöterne böra, på sätt i allmänhet Bih. till R St.
Prat. 1840■ 8 Sami. 20 Haft. 2 io Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk.
Betänkandej JV:o JJ. vid Jury tillgår, aflägga en i formulär föreskrifven edsförpligtelse , innan de deras domarekall få utöfva.
Anlt. till Exp.-Utsk. den n Juli, kl. 4 *• m. Betänkande, i anledning af väckt motion, om uppförande af en hrygga vid Blockhus Uddes Tullstation.
Riksdagsfullmägtigen Stefan Andersson från Stockholms Län har, uti ett den 7 nasti.
Mars till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet och derifrån till detta Utskott remitteradt Memorial andragit, att enligt gällande författningar åligger det alla mindre fartyg, från Storbåtar till Roddbåtar, hvilka besöka Stockholm, att vid inloppet dit, anlägga vid Blockhus-Udden, för erläggande af serskild Tull- och Drätsel-afgift, och då, vid sådant förhållande, billigheten tyckes fordra, att derstädes för de trafikerande funnes en lämplig brygga, hvarvid fartygen kunde anlägga, men en sådan för närvarande saknas, hvarigenom de sjöfarande tillskyndas betydliga olägenheter; så har motionären, lill afhjelpande deraf, föreslagit, alt, derest skyldigheten att lägga till vid Blockhus-Udden, än vidare kommer alt fortfara, en brygga derstädes måtte anbringas på bekostnad a( Tullverket och Stockholms Stads Drätsel-Commission.
I anledning af hvad sålunda blifvit föreslaget får Utskottet vördsamt upplysa, dels att, efter det ifrågavarande motion blifvit väckt, har Kongl. Majit, uppå derom gjord underdånig ansökning, uti skrifvelse till General-Tullstyrelsen den 24:de nasti.
Mars i Nåder förklarat, att odäckade fartyg af i5 läster och deröfver, hvilka vid inlopps-stationen undergått tullvisitations behandling, må varda befriade från skyldigheten, att, enligt 23 $. i 1835 års Förpassnings-stadga, vid Blockhus-Uddes Tullplats anlägga; dels att vid nämde Udde skall, enligt de upplysningar Ulskotlet inhämtat, redan finnas en brygga, så beskaffad, att de mindre farkoster, hvilka ännu äro förpligtade, alt derstädes sig uppehålla, kunna ulan olägenhet densamma anlöpa.
All. Besv.- och Ekon.-Utsk.
Betänkande s N:o j8. 11
Vid sådant förhållande och då Utskoltet anser föremålet för ifrågavarande motion vara af den underordnade beskaffenhet, alt det lämpligast genom anmälan hos vederbörande
Auctoriteter kunnat i administrativ väg behandlas, får Utskottet hemställa, att Stefan Anderssons motion må förfalla.
Slockholm den 7 Juli i84o.
Ank. till Exp. Utsk. den 11 Juli, kl. 4 e- m< Betänkande, i anledning af väckt motion, om ändring i Kongl. Maj:ts Nådiga Tågordning.
Med fästadt afseende å de förändrade förhållanden, hvilka inträffat efter utfärdandet af Kongl. Maj:ls Tågordning den i5 September 1791 , hvars 26 §. innehåller, som orden lyda: ”På landet intager Bonden i dess eget ”rum, så många man, som der kunna rymmas och skall den ordning ”hafvas och hållas, att ej mera manskap inlägges hos den ena Bonden än ”hos den andra, och att den ena ej oftare besväras än den andra.
Vid ”sådana inqvarteringar må afseende ej göras på hemmantalet, utan på ”matlaget, emedan en åbo med större gårdsbruk ändock sällan har mera ”utrymme i sina boningsrum än den, som innehafver mindre hemmans”del, dock bör den som äger mera än ett belt hemman vidkännas något ”större onus;” har Riksdagsfullmägtigen Måns Jössesson från Christianstads Län, biträdd af Per Jönsson från samma Län, uti ett, från Hedervärda Bonde-Ståndet lill detta Utskott remitteradt Memorial, föreslagit, att berörde stadgande måtte undergå en ändamålsenlig förändring, och vid skeende inqvarteringar afseende fästas å hemmantalet då detsamma understiger i:dels mantal.
Såsom skäl för denna framställning är af Motionären anfördt: att, då ifrågavarande författning utfärdades, var förhållandet med hemmantalen helt annorlunda än nu: att fastighetsegare då sällan innehade under i eller ^:dels mantal, och alt det då icke kunde vara så noga, örn den Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk.
Betänkandej N:o y8. (ira truppens förnödenheter den tiden sammantogs från hela orter och utdelades af Kronobetjeningen på stället der inqvartering skedde; men sedan heinmansdelarne numera blifvit klufne ända till g6:delar och vida derutöfver, hafva äfven utvägarne, att emottaga större inqvartering, betydligen minskats, enär hvarje jordegare merendels förskaffar sig utrymme i förhållande till sitt jordbruk: och sedan den gamla seden, att sammantaga proviant, äfvenledes upphört, och hvar och en i följd deraf nödsakas, att af eget förråd förse det inqvarterade manskapet emot en kostnaden understigande ersättning, måste det för de mindre heinmansinnehafvarne blifva alltför kännbart att draga en lika inqvarteringstunga med de större samt jemväl inqvarteringstagarne blifva lidande, då hvad dera rätteligen borde tillkomma, stundom icke finnes att tillgå.
Utskottet anser, lika med Motionären och på grund af här ofvan upptagne skäl, att en förändring i föreskrifterne i Tågordningen högligen af behofvet påkallas, och föreställer sig att hvad Motionären egentligen åsyftat, skulle kunna vinnas om vederbörande Kronobetjening beordrades, att vid skeende inqvartei ingar, så vidt sig möjligen göra låter, efter erhållit förskott från Landträuterierne, uppköpa och tillhandahålla truppen proviant efter en fastställd spisordning, samt inqvarteringsgifvarne deremot i sådant fall endast förpliglades. att, i förhållande till deras hemmantal, emottaga och förse manskapet med nödigt husrum, ljus, värme och underbädd, på sätt hittills skett, hvarigenom ej mindre de sistnämnde skulle komma att befrias från en oftast högst betungande mathållning, än äfven truppen med större säkerhet kunna påräkna god proviant samt undvika att spridas från marchvägen till mera aflägsna qvarter, hvilket nu icke sällan inträffar; och får alltså Utskottet tillstyrka Rikets Höglofl, Ständer alt i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes i Nåder anbefalla omarbetning af Tågordningen af den i5 September 1791 , samt att dervid, i afseende på inqvarterad trupp, må iagttagas hvad här ofvan antyd t blifvit.
N:o 79 Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk.
Betänkande, N:o yg. i3 N:o 79.
Anie. till Exp.-Utsk. den 11 Juli, kl. 4 e' m.
Betänkande, i anledning af väckt motion, om stationerande af en Läkare i Vrigstad af Vestra Härad och Jönköpings Län.
Genom remiss från Hedervärda Bonde-Ståndet, har Utskottet fått emottaga ett utaf Riksdagsfu Hmäg ligen Petter Persson från Jönköpings
Län ingifvet memorial, hvaruti han, med fästadt afseende, så väl å nödvändigheten att, vid inträffande sjukdom, kunna erhålla Läkarevård, som ock å de svårigheter och kostnader, hvilka merendels uppstå då Läkare för sådant ändamål ofta måste hemtas på flere mils afstånd, föreslagit, att en af Småländska Regementenas Bataljons-Läkare, eller ock annan Läkare, som njuter lön af allmänna medel, måtte, emot serskild lämplig betalning, samt skyldighet att med läkarehjelp tillhandagå ortens invånare, stationeras i Vrigstads kyrkoby, belägen ungefärligen midt uti Vestra Härad af Jönköpings Län, sex mil från närmaste städerne Wexiö och Jönköping.
Hvad motionären sålunda föreslagit, har Utskottet i öfvervägande tagit, men då dels ordinarie Provincial-Läkare redan hafva sina bestämda districter föreskrifne, och dels Bataljons-Läkare, stationerade på landet, enligt Kongl. Brefvet den 23 November 1824, ega rättighet att bo hvarhelst de vilja inom Bataljonens stånd, och enär Stats-Utskollet i Utlåtande N:o 4°> 11 punkten (rörande Provincial-Läkare-vården), föreslagit Rikets Ständer, alt, för aflönande af ytterligare Åtta Provincial-Läkare med a5o R:dr Lill hvardera, låta å Stat uppföra en Summa af 2000 R:dr, med förbehåll, bland andra, att de sålunda beviljade arfvoden ej må utgå förr än Kongl. Maj:t, sedan Dess samtlige Befallningshafvande blifvit hörde och Sund lie ts-Collegium i ämnet afgifvit tillstyrkande, kommit i tillfälle att pröfva, hvarest tillökt antal Läkare kan finnas af behofvet påkalladt, samt att, vid anställandet af Extra Provincial-Läkare, hufvudsakligt afseende må fästas å de orter, som sakna medel och förmåga alf sjelfva Bih. till R.
Prot. 8 Sami. 20 Haft. 3 i4 Allm. Besv.- och Ekon.-Utsh. Betänkande j, JY:o yg. bekosta underhållet af sina Läkare; alltså, och under förutsättning alt berörde förslag vinner Riks-Ståndens bifall, anser Utskottet, att hvad motionären åsyftat, lättast kan vinnas genom ansökning hos vederbörande Auctoriteter; hvadan Utskottet på ofvananförde skäl vördsamt hemställer: alt Petter Perssons ifrågavarande motion må förfalla.
STOCKHOLM, No rd st rom sk a Boktryckeriet, iBJo.
Allm, Besv,- och Ekon.-Utskottets Betänkande , N‘,o 80, i N:o 80.
Ank. till Exp. Utek. den 29 Juli, kl. 9 f. m. jBetänkande, i anledning af väckt motion, att Hussar-Regementenas uniformer måtte förändras till likhet med dem, som äro fastställde för Skånska Dragon-Regementet.