Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Svenska jordbrukets vanmagt eller rättare den förlägenhet, hvaruti dess idkare genom mångfaldig skuldsättning blifvit under senare tider fördjupade, hufvudsakligen kunde härledas från bristande fös lags-capital på sådane vilkor och med sådan ränta jordbruket här i landet möjligen kunde draga ; att främmande länders erfarenhet ock tycktes ådagalägga, att jordbruket egde inom sig sjelf ett enkelt, naturligt och osvikligt hjelpmedel genom bildande af Hypotbeks-eredii-föreningar emellan jordegare, på grund af ingående gemensam solidarisk ansvarighet; att åtminstone nu mera syntes vara utredt, att slika förmedlande inrättningar, klokt grundlagde och förståndigt förvaltade, ofelbart skulle tillskynda jordegare den fördel att vid behof kunna erhålla ouppsägbara lån eller sL kallade amortissementslån, sorn, emot erläggande afgift årligen i stadgad proportion till låne-capitalet, afliqviderade sig inom viss lid, hvarmedelst samma inrättningar skulle kraftigt bidraga, att från undergång rädda den nu skuldsatte jordegaren; att också jordegarne i Elfsborgs
Län, med fästad uppmärksamhet å fördelarne af så beskaffade inrättningar, redan beslutat att inom Länet bilda en dylik förening och hos Kongl.
”Majit i underdånighet anmält uppgjord t förslag till Reglemente; men att. jemte det Motionairen ansåg sig böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på nödvändigheten i allmänhet, att de Flypolheks-Föreningar, sorn bildades emellan jordegare, finge påräkna Rikets Ständers stöd och medverkan lill ändamålets vinnande, ansåg Motionairen, såsom Riksdagsfullmäglig för 3;ne Härad inom Elfsborgs
Län, sig böra serskildt tillkännagifva, att framgången af den Hypolheks-Förening jordegarne inom berörde
Län öfverenskomma att stifta, berodde hufvudsakligen af statsmagternas gemensamma beskydd, och af det directa understöd, Rikets Ständer kunde åt Föreningen meddela; samt att, med afseende härå, och under öfvertygelse om Hypotheks-Inrättningars stora nytta, Motionairen finge anhålla, att Rikets Höglofl.
Ständer mätte, på sätt och i den ordning lämpligen ske kunde, afsätta och anvisa ett tillräckligt creditiv, att begagnas på möjligast lindriga vilkor, af de Hypotheks-Föreningar, hvilka dels hittills bildat sig, dels hädanefter och intill nästa Riksdag kunde komma att bildas, emot det alt desamma för creditivens återbetalning kunde erbjuda sådan nödig garantie, sorn Rikets Ständer funno godt föreskrifva; 8 B rf nco-TJtskot tets Betänkande N.o 3g, hvarjemte 'Motionairen sig förbehållit, att framdeles få närmare utveckla sina tankar i ämnet; 2:0 af Anders Mårtensson från södra Jemtland, sorn, under erinran, att intet land kunde vara i sådant behof af ett mindre tryckande skuldsystem, som Sverige, ansett landet kunna uppbjelpas genom klokt stiftade Hypolheks-Inrättningar, hvilka, efter Motionairens tanka, skulla hafva till följd frihet för uppsägelse, inbetalning af skulder i små portioner, och sakel het, att skulden inom ett bestämdt antal år blefve betald, men derjemte, under tillkännagivande, att ett fullständigt förslag i ämnet icke kunde al honom genast uppgifvas, förklarat, alt han genom motionen endast velat bereda sig tillfälle, att i detailerne afgifva utlåtande, då han hunnit forska lfa sig afskrift af det förslag till Hypotheks-Inrättning, som Bruksegarne uppgjort redan den 12 December >832, jemte flere andre till saken hörande upplysningar.
I betraktande af den högst tryckande ställning, uti hvilken Sveriges jordbruk onekligen, för närvarande, sig befinner, och med kännedom af det lyckliga inflytande Hypotheksföreningar i andra länder egt på jordbruk och näringar, inser Utskottet ej allenast, lika med Motionairerne, behofvet af utvägars vidtagande lill afbördande af den stora skuld, hvarmed Rikets jord är belastad, utan eger ock den öfvertygelse, att Hypotheksföreningar skola blifva för Rikets jordbruk i hög grad gagnande, så vida desamma uppföras på fullkomligt säkra grunder, samt hyser jemväl det hopp, alt, sedan landet nu mera återvunnit ett stadgadt mynt, den tidpunkt ej är aflägsen, då dylika Föreningar skola kunna härstädes sig bilda på lika säkra grunder, som de bästa utländska, ibland hvilka företrädesvis torde kunna åberopas den i Stor-llerligdömet Posen stiftade; men hvad beträffar Herr Giinthers förslag, att, medelst öfverflyttning af Bankens lånerörelse till annat Statens Verk, grundlägga en för hela landet allmän HypotheksInrättning, så, enär Rikets Höglofl.
Ständer redan, uppå de af Utskottet i Utlåtandet N:o 16 anförde skäl, funnit godt afslå öfverflyttningen af Bankens lånerörelse till annat Verk, och dä, efter Utskottets omdöme, Staten lika litet som Banken bör uppträda i egenskap af omedelbar Hypthekslångjfvare, utan, enligt andra länders erfarenhet, lämpligast synes, att enskilde härutinnan endast af Staten understödjas, allt efter som Hypotheksföreningar - Banco-Utskottets Memorial N.-o 60. 9 föreningar uppstå öch sådant understöd fordra samt Statens tillgångar kunna det medgifva, måste
Utskottet afstyrka stiftandet af en så beskaffad allmän Hypoteksförening, som af Herr Gunther blifvit föreslagen.
Vidkommande dernäst frågan, i hvad mon de serskilde Hypotheksföreningar, hvilka inom landet kunna sig bilda, må ega att af Rikets Ständers Bank påräkna biträde, finnes densamma redan afgjord, genom de beslut Rikets Höglofl.
Ständer, i anledning af 21 och 22 punkterne i Utskottets ofvanåberopade Utlåtande N:o 16, fattat; till följd hvaraf och då den af en Ledamot inom Höglofl.
Ridderskapet och Adeln gjorda framställning, det Bankens fastighetslån, såsom redan stående i hypotheksform, skulle till dessa föreningars understödjande användas, destomindre kän föranleda något tillägg i Rikets Ständers berörde beslut, som den af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln till Med-Ständerne gjorda inbjudning, om de å Bankens fastighetslån ingående afbctalningnrs användande såsom Crediliv till Ilypotheksföreningar, blifvit af öfrige 3:ne Riks-Stånd afslagen, finnér Utskottet sig ej i tillfälle, att nu för Hypotheksföreningar tillstyrka något annat eller kraftigare understöd, än de Cassa-Creditiv, hvilka redan blifvit af Rikets Höglofl.
Ständer beviljade, att för detta ändamål från Rikets Ständers Bank utgå.
Och anser Utskottet sig icke tillhöra att, på sätt af åtskillige Motionairer blifvit yrkadt, uti någon lagstiftning för omförmälde föreningar ingå.
Stockholm den 21 October 1834- N:o 60.
Ankom till Exp.-TJtsk. den 23 October.
Memorialj med hemställan om förhöjda arfvoden för Bankens Brandmästare och Conducteur.
. Sedan Banco-Fullmäglige den 27 October i83o, i sammanhang med förebafd pröfning af uppgjorde förslag till Brand-Reglemente för Banken, Bih. till R.
Fröt. iS34- 6 Sami. 1 Afd. 2 Band. a i3:de Häftet. lO Eanco-utshoUets Memorial IV.o 60. och innan då ännu någon Brand-Styrelse hunnit alt ofganiserås, beslutat, att, såsom årliga arfvoden åt Brandmästaren och Conducteuren, anslå 100 B:dr Banco till hvardera; så har Bankens Revisions-Commissarie, i egenskap af Verkets Brand-Chef, uti dess till Utskottet afgifna Berättelse, anmält, att efter nu mera vunnen noggrannare kännedom om de åtgärder, hvilka åligga förenämnde befattningar, han funne sig föranlåten anhålla, att för Conducteuren och i synnerhet för Brandmästaren någon tillökning måtte beviljas i de dem sålunda förunnade arfvoden; uti hvilken anhållan jemväl BrandInspecteuren, efter Brand-Styrelsens .hörande, instämt, äfvensom BancoFullmägtige infordradt Utlåtande i frågan afgifvit; och då i betraktande tages den betydliga tillökning Conducteuren och Brandmästaren i hushyreomkostnader måste vidkännas, i anseende till nödvändigheten att, i och för deras befattningar, välja deras bostäder i Bankens granskap, för att desto hastigare kunna sig infinna, vid möjligtvis påkommande behof af deras biträde, hvarigenom de för dem bestämda arfvoden lida en sådan minskning, att desamma icke kunna anses slå i behörigt förhållande med de besvär och åligganden dessa befattningar åtfölja, finner Utskottet, i likhet med BaneoFullmäglige, sig böra tillstyrka, att de, genom Banco-Fullmägliges beslut af den 27 October i83o, Conducteuren och Brandmästaren anslagne ofvanomförmälde arfvoden af 100 R:dr Banco må förhöjas till 100.
R:dr för dem hvardera, att beräknas ifrån och med den 1 i denna månad.
Stockholm den 21 October 1S34- STOCKHOLM, Ecksteinska Tryckeriet, 1834. * Hirinco-Utskottets Memorial A’: o Cs» "k N:o 61.
Ånlora till Exp.-TJtsk. den i4 Not.
'Memorial, i anledning af liiksdags-Fullmägtigen Nils Strindlunds motion ■, angående upplåtande af rum i Riksgälds-Contorets förra hus till begagnande af Rikets -Ständers
Fulltnägtige i Fanken -och Riksgälds-CoUtorét, Under •■den fde innevarande månad, liar Utskottet från Hedervärda Bonde-Ståndet enrot tagit en af 11 i k s d a g s - Fu 11 m ä gli g e n Nils Strindlund från Vester-Norrlands
Län väckt, till Stäts- och Banco-Utskotlen remitterad motion, att då de rom i Riksgälds-Contorets förra hus , sorn blifvit inredde ■och användas till de ofrälse Ståndens och åtskilliga Utskotts sessioner under Riksdagarne, deremellan, om de stodo obegagnade, kanske icke obetydligt lomme att missfaras i brist pä tillsyn, Fullmägtige i Banken och Riksgälds-Contoret, såsom något bidrag jemväl lill vedergällning för deras möda, måtte tillåtas emellan Riksdagarne begagna och bebo desse ruin 5 uti hvilken motion åtskillige af Ståndets Ledamöter sig förenat.
Men då Banco-TJtskottet ej eger att ingå i någon disposition öfver den byggnad, nti hvilken Rikets Ständers Fullmägtige, enligt Molionairetas förslag, skulle erhålla boningsrum, utan på Siats-Utskottet allena synes ankomma att yttra sig öfver dispositionen af samma byggnad, hvilken står tinder Riksgälds-Contorets vård, finner Banoo-Utskottet sig föranlåtet, att, med begagnande af den i 44 §•
Riksdags-Ordningen medgifne rättighet, härmedelst återlemna förevarande mål, såsom tili Banco-Ulskottets befattning ej hö* rande.
Stockholm den i2 No v. 1834'
Vrot. 6 Sorni, i Afl 2 Bandet« 1/pde Häftet. 1 Hattco-HSisJmttts Memorial N:o <$%■ N:o 6x Ankom till Exped.-tJtsk., den i4 I?ov: Memorial], i anledning af erhållen återremiss.. d. Utskottets Betänkande Nio, 52^ På grund af gjorde anmärkningar, har Hedervärda Bonde-Ståndet, genom Protocolls-Utdrag den 2» sisth 0ctonér, till Utskottet återremitterat Betänkandet N:o 5,7*, i- anledning af- åtskilliga inom Riks-Stånden väekte motfenev, . angående- anstånd med inbetalningar ock lagsökningar för BiscenfrYerkens räkning, för de orter, der Clio!eraniarsoten härjat,- oell får Utskottet tili svar härå allenast vördsamt meddela,, att berörde Betänkande, enlig,t'
Utskottet lillhandakomne Pr o toco 11 s-Utdrag, blifvit af Hoglofl.
Ridder skap et ocli Adeln samt Vä 11 o fl, Borgare-Ståndet den af, och af Högvördige PresteStåndet den 30 si-stlidne Oetober gpdkändt;. vid' hvilket förhållande Utskottet finner den eeindtne ålerremissen, icke påkalla någon vadare åtgärd, från* Utskottets sida..
Stockholm den id Nav.. r 834'- 3ST:o 63i.
Ankom till'
Exp.-Utsk. den t.f N'or.
Betänkandei anledning af Herr Rosenblads^.. B.x motionangående rättighet för Banco-Fnllmägtige att temporairl förstärka Fonderne för publika papper samt för handeln, och den större rörelsen; Under den 22 sisth September, har Hoglofl.
RidderskapeJfc och Adeln behagat till Utskottet remittera en af Herr Rosenblad,Bernhard, väckt motion, hvarigenom såsom Supplement till Herr Silfverhjelms motion, angående anstånd med inbetalningar samt lagsökningar för Discont-Verk ens räk - Banco-Utskotters
B'ei andande N\o 65. 3 ning, för de orter, eter Ghelera-farsoten härja t, blifvit föreslaget, a tt BancoFullmägtige måtte berättigas att temporairt kunna till fördelning emellan Discont-Verken förstärka Fonden för publika papper med 200,000 R:dr; samt Fonden för handeln och den större rörelsen nied 2 5q,ooo R:dr, allt Banco, under vilkor, alt berörde temporaira Giediliv återgäldades Banken till halfva beloppet inom April månads slut i835 , och återstoden inom samma års slut.
Dervid Motionairen, för dem, sorn kunde anse en. sådan sedcl-emission farlig, trott sig höra fusta uppmärksamheten deråt 1:0 att rörelsens behof af mynt bestämmes af dess mer eller mindre liflighet, så att, under ett hämmad t omlopp, större summa rörelse-medel eller penningar behöfdes än under ett lifligt, samt alt, om nuvarande stagnation skulle upphöra, och således rörelsen ej behöfva den ökade Sedelstocken, de nya Sedlarne ej komma att utgå, ekler i alla bill ingå, sä fort behofvet upphört; 2:0 att ingen Bank, ej ens den varsammaste enskilde, dragit i betäckande alt under sådane conjuncturer (ylå circulationm behöfver nya Sedlar) öka sin discontering på kort tid; 3:o att Banken allt sedan- börj_an af i83r genom inställde Siffver-uppköp m. in. indragit sin Sedelstock, hvilken minskning under innevarande första halfår utgjorde 1,000,000 R:dr Banco; 4:o att Bankens Silfver-fond är så rikligen försedd, att icke. den affägsnaste farhåga finnes, att densamma inom den tid, då det föreslagna förskottet skulle vara till fullo ersatt, kunde nedsjunka till någotdera af de i 2:dra och 1 o:de punkterne af Rikets Ständers beslut, i anledning af BancoUtskottets Betänkande N:o r5, afsedda förhållande; och 5:o att Banken, enligt samma beslut, vore numera berättigad att för hvad förekommande fall sorn helst begagna sin credit.
Uti häröfver infordradt Utlåtande hafva Banao-Fullmäglige, med åberopande af dess förut nfgifne yttrande öfver den af Herr Silfverhjelm ifrågasatte ökning af Creditiven för Discont-rörelsen, förklarat sig fastmindre behöfva iugå i speciel pröfning af Motionairens, till stöd för dess tanka framställda uppgifter, satser och motiv, som det icke kunde vara tvifvel underkastadt, att dessas antagande hos Rikets Ständer komma alt för Banco-Fullmägtiges handlingssätt bestämma helt andra synpunkter än Fullmägtige, enligt de för Baneo-Styrelsen ännu gällande instruetioner, oell under tillika fästadt afseende å kända beslut, tillkomne dels genom Stånds 4 Bnnco-Vtskotteu Bet'inkande N:o 63. pluralitet, dels genom omröstningar i förstärkt Utskott, ansågo sig under närvarande förhållanden böra följa och vidblifva.
Och sorn 3:ne Riks-Stånd redan, uppå de af Utskottet uti Betänkandet N:o 57 anförda skäl, afslagit det af Herr Silfverhjelm framställda, här ofvan omförmälda Förslag, dertill nu ifrågavarande motion, enligt hvad antyd t blifvit, endast utgör ett Supplement, finner Utskottet, i likhet med Banco-Fulimägtige, sig på samma skäl kunna och böra tillstyrka Rikets Högloflige Ständer, alt jemväl meddela afslag å Herr Rosenblads ifrågavarande motion.
Stockholm den i3 No v. i834- Reservation: af Herr Grefve Frölich:
"Emot ofvanstående beslut får jag mig re servera, och för min del, uppå de 1 motionen uppgifue grunder, tillstyrk* bifall till de föreslagna Credi liven". STOCKHOLM, 1834 ; bos J. A. W al ldoti. B/wco-XJtsksttett Memorial N:o 64» i N:o 64. 4.
Antom tili Exp.-Utsk. den al Not.
Memorial, i anledning af 3;ne Riks-Stånds beslut, angående åt~ gärders vidtagande till Riksdagens snara af slutande.
Sedan så val Högvördige Preste-Ståndet som Yällofl.
Borgare-Ståndet, med antagande af Hedervärda Bonde-Ståndets inbjudning af den a3 sisll.
OeLober, beslutat ej mindre, alt hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes utsätta Riksdagens, afslutande till någon dag emellan den 15 nästinstundande December och Jul, än ock, att Utskotten skulle föreläggas, att med sine Betänkanden i alla oafgjorda ämnen inkomma inom den 1 December, samt Bonde-Ståndet, genom Protocolls-Utdrag af den 1 o innevarande månad, lemnat Utskottet del af omförmälde föreläggande, anser Utskottet sig skyldigt till svar härå vördsamt meddela, att, ehuru Utskottet lika litet hädanefter som hitintills skall lemna någon möda ospard, att med möjligaste skyndsamhet fullgöra de Utskottet tillhörande arbeten, likväl, enär det, enligt c) §. i Banco-Utskotlets Inslruclion, tillhörer Utskottet att uppgöra och sammanfatta det Reglemente, som, intilldess vid följande Riksdag annorledes förordnas, kommer att tjena Banco^Styrelsen till eften ättelse, samt härtill fordras Rikets Ständers föreskrifter och beslut i alla de mål, hvilka utgöra föremål för samma Reglemente, men härvid möter: att en till Utskottet remitterad motion om totalt förändrande af Bankens Öfver-Styrelse, i afseende på dess functioner och verksamhet, ännu icke hunnit behandlas, hvarförinnan 1 Art. af Banco-Reglementet, egenlligen handlande om Bankens Öfver-Styrelse, icke kan uppgöras; att det förslag till alldeles förändrad reglering af hela Bankens nuvarande Departemenls-Indelning, hvilket blifvit uppgjordt och till Rikets Ständer öfverlemnadt, är vordet af 3;ne Riks-Stånd återremi tterade, och motion, afseende upphäfvandet af Bankens Commissariat, såsom Collegial beredande Under-Styrelse betraktadt, i sammanhang härmed ännu är under Utskottets behandling, samt före dessa frågors definitiva afgörande atdra Art. af Banco-Reglementet ej kan redigeras; Bih. till R.
x834* 6 Sami. 1 A/d. 2 Bandet, * i5:de Häftet.
2 Banco Ut shot tets Memorial N:o 64 alt tjenstegrader och löne-reglering bero af Departemenls-Indelningen; att Befordrings-Lagarne bero i hufvudsaklig mon af frågan, huru Chefskapet inom hvart
Departement skall uppfattas och förstås, och att de framtida grunderne för pensions beräkning svårligen kunna uppgöras innan nyssnämnde förhållanden blifvit bestämde, hvaraf följer , att Banco-Reglementets 3 Art. icke kan till slutlig pröfning företagas, innan desse frågor äro af Rikets Ständer slutligen pröfvade och afgjorde; samt att utlåtande olver den till nu gällande J3anco-Reglementets 4 Art. hörande fråga, angående Bankens nya Sedelmynt, ej kan af Utskottet afgifvas, innan Kongl.
Maj:t meddelat Dess Kådiga beslut rörande blifvande mynt-enheten; så och då flere väsendtliga reglemenlariska stadganden äro beroende af, huru den vigtiga frågan om ytterligare Lagstiftning för Rikets Ständers Bank blifver af Rikets Ständer afgjord, hvilken fråga måste af Banco-Utskottet gemensamt med Rikets Ständers Lag-Utskott behandlas, kan Utskottet ej inse möjligheten, alt intill den r
December kunna afgöra alla Utskottet tillhörande mål, de der hvart för sig äro af sådan vigt och omfattning, att de påkalla sorgfälligare pröfning, än att densamma, oaktadt alla använda bemödanden, skulle kunna verkställas samt utlåtanden i dessa ämnen binna upprättas och expedieras inom de få dagar, hvilka ännu återstå till den tidpunkt, då ofvan omförmälde föreläggande borde vara fullgjordt.
Stockholm den 20 November i834* Reservationer: af Herr Biskop Hedren:
J’£mot den nu af Utskottet beslutna skrifvelsen måste jag reservera mig.
Rlksdags-O dningens 44 §• medgifver åt Rikets Ständer rättighet att förelägga Utskotten tid till deras Belänkandens afgifvande, utan att någon anledning i samma stadgande innehålles för Utskotten, att å sådant föreläggande meddela annat svar, än att vid den utsatta lidens förlopp inkomma med de äskade Beiänkandena.
Att nu gennäst aflemna ett svar, med förklarande af omöjligheten att verkställa föreskriften, anser jag dels sakna allt stöd i Grundlagen, dels kunna föranleda helt annat resultat, än det som åsyftas.
Man vill nemligen öfvertyga Rikets Höglofl.
Ständer om omöjligheten att uppfylla den förelagda åtgär - Ei:kli-U >ko:rets U ilat au de N:o 65. 3 den.
Men då Rikets Ständer icke kunnat öfvertygas af cle i Stånden varande Ledamöters yttranden, ulan ansett sig, oaktadt dessa/ändock böra begagna sin rätt att förelägga tid, så lärer en skrifvelse från Banco-Utskottet verka något helt annat än en förändrad öfvertygelse i denna del.
Jag har icke nied min l öst velat bidraga till den nya tids-ödelse, måhända äfven obehagliga ofverläggningar, som den nu beslutna skrifvelsen möjligen ksn åstadkomma.
Jag hade ansett lämpligast, att, ulan vidare tidsspillan, genom oförtrutna bemödanden söka motsvara Ständernas fordran: hvarefter, och då möjligen äfven i min tanka den utsatta tiden skall finnas otillräcklig, anser jag vid densammas förlopp rätta tillfället vara inne, att anmäla de orsakar, som förhindrat Utskottet från alt fullgöra Ständernas och sin egen önskan: öfvertygad, att Rikets Ständer snarare på en sådan väg, än på den nu valda, skola bedöma förhållandet med lika sorgfällig pröfning, som vanlig rättvisa.”
Uti denna reservation instämde Herr Grefve Frölich, Herr Biskop Lundblad, Herr Prosten Ödmann och Herr Doctor Hvasser.
Herr Prosten Åstrand och Herr Doctor Morén hegärde antecknadt, att de ej varit närvarande, då Utskottet fattat dess beslut i denna fråga.
Ani. till Exp.-Utsk. den ai Nov.
Utlåtande_, till svar å de inom Höglojl.
Ridderskapet och Adeln samt Hogvard.
Preste-Ståndet framställde anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o a63 angående fortfarande understöd till ynglingen Silfverstolpe.
Yid Utskottets förenämnde Betänkande har blifvit anmärkt, inom Tlöglofl.
Ridderskapet och Adeln, af Herr Friherre Ehrenborgh, att då egentliga ändamålet med de.t af Rikets Ständer år i8a3 beviljade understöd åt Enkan Silfverstolpe varit alt bidraga till fulländningen af hennes barns uppfostran, men sonens uppfostian ännu icke kunnat fullbordas, och bifall till Enkan Silfverslolpes nu ifrågavarande ansökning utgjorde ett vilkor derföre.
4 Banco-TSt skottets Utlåtande N:o 65. någon nedsättning i beloppet af den hittills till Enkan Silfverstolpe årligen utgångne gratifikation ej borde ega runi, utan det begärda ytterligare understödet bestämmas till 200 R:dr Banco årligen, under arne år; uti hvilket yttrande Herr Friherre v.
Schultzenheim_, samt Herrar Rosenblad, B., och Hartmansdorff', A., sig förenat, samt inom Ilögvörd.
Preste-Ståndet af Herr Doctor Moren, att sedan Utskottet genom den föreslagna gratiflcationen erkänt, att skäl till gåfva vore för banden, men ett så ringa belopp, som Utskottet tillstyrkt, ej uppfyllde ändamålet, ådagalade detta en sådan njugghet, som ej vore Ständerna värdig, utan borde man antingen afslå allt understöd, eller ock gifva så mycket, att den medellöse ynglingen, för hvilken det söktes, blefve dermed liulpen; i hvilket afseende Herr Doctorn föreslagit, alt understödet malte bestämmas antingen till 200 R:dr årligen, i 2:ne år, eller ock till 4°° R:dr samma mynt, att på en gång utbetalas; deruti flere af Högvörd. Preste-Ståndels Ledamöter instämt.
Jemte det Utskottet anser sig böra upplysa, att Utskottets under N:o 26 afgifne Betänkande i ämnet redan blifvit af 2:ne Riks-Stånd bifallet, får Utskottet till svar å ofvanupptagne anmärkningar meddela: alf.
Rikets Ständer, genom det vid 182S års Riksdag åt Enkefru Silfverstolpe beviljade understöd, redan synas hafva lemnat ett ganska betydligt bidrag till hennes sons uppfostran, såsom en gärd åt aflidne Banco-Commissarien
Silfverstolpes förtjensler mot Banco-Verkel; att då unga Silfverstolpe, vid den tid berörde understöd kommer alt upphöra, redan uppnått 20 års ålder och sålunda kommit till de år, att han lika med andra obemedlade ynglingar bör kunna genom information sjelf fullända sin uppfostran, måste det nu föreslagna ytterligare bidrag af 100 R:dr Banco i aine år, elium i och för srg sjelf otillräckligt, icke kunna anses såsom någon för honom obetydlig hjelp, samt ali, derest unga Silfverstolpe icke sjelf sökte medverka till sin utkomst, det af ålskillige
Ledamöter yrkade högre bidraget af 200 R:dr B:oårligen, visserligen ej heller skulle blifva tillräckligt för bans underhållande vid Åcademien; och finner Utskottet på grund häraf sig böra vidhålla dessförut gjorda tillstyrkan: att ett understöd af allenast 100 R:dr Banco årligen, i arne år,, räknadt ifrån slutet af andra (jvarlaJef nästkommande år, må, såsom bidrag, till fulländandet af afl. Banco-Commissarien Silfverslolpes sons uppfostran,, ifrån Banken utgjfyas, med förbehåll, att, Banco-Utskottcti Utlåtande Kto 65. 5 i händelse bemälde yngling före utgången af samma år aflider, detta understöd genast indrages.