Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Minderårig, af man- eller qvinn-kön, hvilken fyllt aderton år, som i laga ordning är vorden emanciperad, och som utaf den i 487 art.
i Civil-lagboken medgifna rätten, att handel eller rörelse idka, vill göra bruk, må ej kunna börja att göra affärer, eller med laga verkan och ansvar såsom fullmyndig häfta för ingångna affärsförbindelser, derest han eller hon icke: a) utaf sin fader, eller, der han är död eller frånvarande, utaf sin moder, eller, om begge äro aflidne eller frånvarande, genom ett af slägten (conseil de famille) fattadt, utaf allmänna Civil-domstolen faststäldt, beslut, blifvit på förhand dertill bemyndigad; och om, b) i öfrigt icke tillstånds-urkunden blifvit inregistrerad och offentligen anslagen vid Handelsdomstolen uti den ort, der han eller hon lagligt hemvist hafva. 3.
Hvad i föregående art. föreskrifvet är, gälle äfven för omyndiga, de der ej idka handel eller rörelse, i afseende på alla sådana deras handlingar, hvilka i 632 och 633 art. utaf denna lagbok blifvit för handels-affärer förklarade. 4.
Hustru, hvars man ännu lefver, vare utan hans tillåtelse icke berättigad att handel eller rörelse idka. 5.
Hustru, som handel eller rörelse idkar, stånde, utan någon mannens ytterligare tillåtelse, i ansvar för de förbindelser, hon ingått och som hennes handel eller rö - \ 46 Kongl. Maj:ts Nåd.
Skrifvelse, N:o 40. reise angå; häfte ock mannen för slika hennes förbindelser, derest deras giftermålskontrakt innehåller, att deras förmögenhet icke skall vara skiljd, utan boet gemensamt (s’il y a communauté entre eux).
Idkar mannen handel, och hustrun ej på annat sätt i hans rörelse deltager, än att hon åt honom utsäljer sådana varor, hvarmed han handel drifver, vare hon då icke ansvarig och ansedd såsom skulle hon sjelf idka handel eller rörelse; endast i det fall, att hon drifver någon särskild rörelse, vare hon såsom idkande handel eller rörelse ansedd. 6.
Minderåriga, som handel eller rörelse idka, och som, på sätt ofvan sagdt är, blifvit dertill bemyndigade, må äfven i afseende på deras fasta egendom kunna ingå förbindelser och i denna gifva inteckning.
Sådan egendom må de äfven kunna föryttra, dock ej utan iakttagande af de föreskrifter, som i 457 art.
Allmänna Civil-lagen stadgas. 7.
Hustru, som handel eller rörelse idkar, vare det äfven, änskönt hennes man lefver, obetaget att i och för' hennes fasta egendom förbindelser ingå, och alt denna inteckna eller föryttra.
Innehåller äklenskapskontraktet, att makarnes förmögenhet skall vara skiljd, må likväl hennes enskilda egendom endast kunna intecknas och föryttras i de fall och på det sätt Allmänna Civil-lagen uttstakar.
ANDRA TITELN.
Om Itandcisliocker. 8.
Hvar och en, som handel eller rörelse idkar, vare förpligtad att hålla en bok öfver deri dagliga rörelsen (un livré journal), och att i denna bok dag efter dag uppteckna sina fordringar och skulder, sina handelsföretag, sina penninge-affärer, sina accepter och endosseringar å handelspapper, korteligen allt hvad han, af hvad grund som helst, mottager eller utgifver, och att i densamma, månad efter månad, anteckna de summor, som till hushållsutgifter äro vordna använda, — allt detta oberoende utaf öfrige i handeln bruklige, men icke oundgängligt nödige böcker.
Likaledes åligge honom att låta sammanhäfta alla mottagna bref, och att uti en kopie-bok införa afskrifter utaf dem, han afsänder. 9.
Jemväl vare han förpligtad att hvarje år upprätta en förteckning (Inventairebalance-extract), med sin underskrift besannad, öfver all sin fasta och lösa egendom, samt fordringar och skulder, och att afskrift af densamma uti en särskild bok införa. 10.
Journalen och inventarieboken måste å hvarje sida vitsordas af vederbörande med antecknadt märke (parales), och likaså för dem en gäng årligen uppvisas och med deras påskrift förses (visés).
Brefkopieboken vare dock ej denna formalitet underkastad.
1 alla nu nämnde böcker måste inskrifningarne göras noga efter dag och månad, utan tomma mellanrum, luckor eller tillägg i brädden (transports en marge). 11.
Böcker, som idkare af handel eller rörelse, enligt föregående art. 8 och 9, är vorden ålagd att föra, vare en ledamot af handelsdomstolen, eller borgmästaren i staden, eller borgmästarens biträde, pligtig att kostnadsfritt och i vanlig förm foliera, parafera och visera, och skola sådana böcker af den, handel eller rörelse idkar, minst tio år bevaras.
Skrifvelse, N:o 40. 47 12.
Ordentligt förde böcker öfver handel och rörelse må i affärstvister emellan deni, som handel eller rörelse idka, kunna såsom bevisningsmedel af domare tillåtas. 13.
Har idkare af handel eller rörelse, vid förandet af de böcker, dem han är pligtig att hålla, icke iakttagit de föreskrifter, som ofvan stadgade äro, må de ej > kunnä såsom bevis för honom inför rätta företes eller antagas; galle dock, utan hinder härutaf, hvad i lilie boken om konkurs (des fallissements et banqueroutes) varder bestämdt. 14.
Endast i tvister om arf, boskillnad och delning af bolags-tillhörigheter må domare kunna förordna att böcker och balance-extrakter skola till domstolen öfverlemnas, för att genomses. 15.
Likaså ege domare, jemväl då sådant icke af någondera parten äskas, att kunna förordna böckernas företeende inför domstolen, för att från dem utdraga hvad den omtvistade frågan angår. 16.
Nu befinna sig böcker, hvilkas företeende erbjudes, äskas eller förordnas, på ort, som ligger aflägse ifrån det ställe, der domstol, hos hvilken målet är anhängiggjordt, häfver sitt säte; aflåte då domstolen skrifvelse tili handelsrätten i den ort, hvarest böckerne äro befintlige, eller uppdrage åt fredsdomaren i samma ort, att låta böckerna förete och utur dem taga till protokoll hvad målet angå och upplysa kan, samt derefter det häröfver förda protokollet insända. 17.
Nu vägrar part, åt hvars böcker motparten vill gifva vitsord, att dem förete, stånde då domaren fritt att för fyllnad i bevisningen denne sednare edgång tillåta. 48 Kongl. Maj.is Nåd.
FJERDE BOKEN.
Om Iuga domstol i handelsmål.
FORSTA TITELN. f Om organisationen af Iiandcl$ilom$to!ar. Art. 615.
En särskild förordning bestämmer antalet af handelsdomstolar och de städer, hvilka genom omfånget af deras handel och industri äro utaf sådan beskaffenhet, att dylika domstolar der kunna inrättas. 616.
Handelsdomstolens domvärjo är ^enahanda med; civildomslolens i orten ; hafva flera handelsdomstolar inom en civildomstols område blifvit inrättade, varder för hvar och en dess särskilda område utslakadt. 617.
Hvarje handelsdomstol är sammansatt utaf ordförande domaren, domare och suppleanter.
Utom ordförande må domrarnes antal icke vara under två, ej öfver åtta.
Suppleanternas antal rättar sig efter behofvet.
En särskild förordning bestämmer för hvarje handelsdomstol domrarnes och suppleanternas antal. 618.
Handelsdomstolens ledamöter skola genom val utses.
De förnämligare idkarne af handel eller rörelse (les commercants notables), och särdeles hufvudmännen för de firmor, de der genom ålder, rättskaffenhet och ett redbart ordningssinne gjort sig förtjente af aktning och förtroende, vare de valmän, som ega att domstolens ledamöter utse. 619.
Förteckningen på dessa valmän åligge det Prefekten att upprätta, och varde den derefter fastställd af Inrikes Ministern.
Deras antal må i stad af 15,000 invånare eller derunder icke vara mindre än 25; är befolkningen större, varde antalet ökadt med en för hvarje tusende invånare. 620.
Hvarje idkare af handel eller rörelse må kunna lill domare eller suppleant väljas, när han fyllt trettio år, och under fem år på ett värdigt och hedrande sätt handel eller rörelse idkat; till ordförande må icke någon väljas, som icke uppnått fyratio års ålder. 621.
De flesta rösterna bestämma valet; skall ordförande väljas, varde sådant, innan valförrättningen må försiggå, uttryckligen tillkännagifvet. 622.
Vid först inträffande val varde ordförande och hälften af domrarne och suppleanlerne utsedde för två år, andra hälften väljes blott för ett år; alla derefter skeende val skola för två år göras.
Skrifvelse, N:o 10. 49 623.
Ordförande domare och domare må ej längre än två år fortfara i embelef, och kunna först efter eli års förlopp väljas ånyo. 624.
Vid hvarje handelsdomstol skola förordnas en sekreterare (greffier) och tjenstemän, som verkställa kallelser och utföra domstolens beslut (huissiers); de utnämnas af regeringen, hvilken genom ett särskildt reglemente utstakar deras åligganden och skyldigheter samt de algifter, dem de för sina förrättningar hafva att uppbära. 625.
Endast i hufvudstaden tillsättas särskilda exekulions-tjenstemän, hvilka ega att verkställa bysättningsutslag (gardes de commerce); ett särskildt reglemente bestämmer deras organisation och åligganden. 626.
Dom må ej al handelsdomstol utfärdas, der ej trenne domstolens ledamöter öfvervarit målet och i beslutet deltagit; endast för att göra detta antal fulltaligt må suppleant tillkallas. 627.
Sakförare (avoués) må ej vid handelsdomstol uppträda och talan föra; dock må närvarande part begagna rättegångsbiträde eller genom speciel fullmakt åt sådant biträde uppdraga att för sig svara; så beskaffad fullmakt, den der äfven kan skrifvas på stäm ni ngsurk unden, skall före målets upprop förevisas sekreteraren, hvilken det åligger att den kostnadsfritt med sin påskrift vitsorda. 628.
Domarebefattningen i handelsdomstol är ett medborgerligt förtroendekall; lön eller arfvode åtnjutes ej derför. 629.
Domare i handelsdomstol aöägge embetsed inför appellations-domstol, derest sådan finnes, och har sitt säte inom delområde, som för handelsdomstolen är utstakadt; i annat fall uppdrage appellalionsdomstolen åt civildomstolen inom distriktet, att låta eden inför henne atläggas, och insände då tivildomstolen protokollet öfver edgången till appellationsdomstolen, hvilken det i sitt registratur införer, allt utan kostnad eller afgift för den utnämnde.
Allmänna åklagaremakten håfve vårdnad å, att dessa formaliteter varda iakttagne. 630.
Handelsdomstolarne stå under Juslitie-Ministerns uppsigt.
ANDRA TITELN. @i» BiamIcls«lomste!s beliäri^lict. 631.
Handelsdomstol döme: l:o i alla tvister, som angå förbindelser och öfverenskommelser (engagements et transactions) emellan handlande i parti och minut samt bankirer (negociants, marchands et banquiers).
< 2:o emellan alla andra personer uti sådana tvister, som angå handeisaffärer. 632.
Såsom handeisaffärer (actes de commerce) betraktar Lagen: köp af lifsmedel eller varor, för att antingen i oförändradt skick eller förarbetade och i förändrad form dem åter sälja, eller ock till bruk och nyttjande utlega; fabriks- eller manufaktur-anläggning och rörelse, kommissions-affärer och befraktningseller transport-företag lill lands elier vatten; leverans- och agentskaps-affärer, auktions-anstalter för varu-försäljning, och offentliga skådespels-företag; vexel-, bankirs- och mäklare-affärer, samt offentliga Bankers operationer; aflfärsBih. till B.
Brot. 18S3 & 1854. i' Sami. 1 Afd. 1 C Haft. 7 50 Kongl. Majus Nåd.
Skrifvelse, N:o / 0. förbindelser emellan handlande i parti och minut samt bankirer, samt, emellan personer utan åtskillnad, vexlar och penningeremisser, gjorde från en ort till annan. 633.
Likaledes betraktar lagen såsom handels-affärer: skeppsbyggnad pä entreprenad eller ackord} och alla köp, försäljningar och återköp af fartyg för den inhemska och utländska sjöfarten; försändning af yaror sjöledes; köp eller försäljningar af skeppsinventarier och skeppsproviant; fartygs-befraktningar, bodmeri-lån, sjöförsäkringar och andra aftal, som angå skeppsfarten ; öfverenskommelser och aftal öfver sjöfolks hyra och lön, och coopvserdie-sjöfolks förbindelser. 634.
Handelsdomstol döme jemväl: l:o öfver käromål emot handlandes och rörelseidkares faktorer, bokhållare och tje ' nare i sådana ämnen, som blott angå husböndernas handel och rörelse.
2:o öfver betalningsbevis, utställda af offentliga kassors uppbördsman och redo ' görare. 635.
Sådan domstol döme äfven i allt hvad som angår handels- och rörelseidkares konkurser, på sätt i 3:dje boken af denna lagbok är vordet föreskrifvet; (obs. denna art. införes här enligt den mycket förbättrade redaktion, som den erhållit genom lagen af den 28 Maj 1838). 636. 1 de fall, då, enligt art.
112, vexlar ej äro alt anse för annat än enskildt erkännande af skuld (reverser till viss man), och när på löpande förskrifningar befinna 6ig namnteckningar af personer, de der icke handel eller rörelse idka, och sådane namnteckningar ej eller härröra från handels-affärer i parti eller minut, eller vexel-, bankir-, eller mäklare-affärer, åligger det domstol, att käromålet tiil civildomstolen förvisa, derest svaranden det yrkar. 637.
Befinna sig uppå vexlar och löpande förskri fningar namnteckningar båda af bandel- eller rörelse-idkande personer och icke handel- eller rörelse-idkande personer, så döme deröfver handelsdomstol; dock må domstolen de sednare icke bysättning ålägga, med mindre det är handels-affärer i parti eller minut, eller bank-, vexel- eller mäklare-affärer, i och för hvilka de sig förpligtat. 638.
Käromål, som emot godsegare och jordbrukare anställes för försäljning utaf deras egna produkter, och likaså käromål emot idkare af handel eller rörelse för bekommande af betalning för förnödenheter och varor, dem de för egna behof inköpt, upptage handelsdomstol icke till pröfning.
Förskrifningar, utgifne af idkare utaf handel eller rörelse, varde dock ansedde gåsom vore de utgifne i och för rörelsen, derest uti desamma icke annan orsak till deras lifgifvande är vorden uttryckligen förklarad; och gälle om förskrifning, utgifven af offentlig uppbördsman eller förvaltare, samma förutsättning, eller att förskrifningen anses i och för uppbörden eller förvaltaren utställd, der den icke annat uttryckligen innehåller. 639.
Handelsdomstol döme i sista instansen: l:o öfver alla käromål, i hvilka hufvudstolen icke öfverstiger 1,000 Francs; 2:o öfver alla käromål, i hvilka parterna kunna hafva lagligen på förhand för klarat, att de afsäga sig rättigheten att appellera emot handelsdomstolens dom. 640. 641.
I de städer, der handelsdomstolar icke äro inrättade, ulöfve civildomstol deras åligganden och döme i de mål, i hvilka denna lagbok uppdragit domsrätten åt handelsdomstol.
I sådana fall förfare civildomstol efter samma former, som handelsdomstol, och de förras domar medföre enahanda verkningar, som de sednare*.
Kongl. Majus Nåd.
Skrifvelse, N:o 10, 51 TREDJE BOKEN.
Om WmlUssemeuter aefo IS anti er o Uter* FÖRSTA TITELN.
Örn Fallissement» '
Allmänna Bestämmelser.
Art. 437.
Hvarje handels- eller rörelse-idkande person, som upphör att betala, Sr i fallissements- eller konkurstillstånd.
Dör handels- eller rörelse-idkande person och hade vid den tidpunkten sina betalningar inställt, må konkurstillståndet äfven efter hans frånfälle kunna förklaras; dock endast under loppet af 1 år, räknadt ifrån dödsfallet, vare sig att konkurs begäres af borgenären elter afgöres af domstol å embelets vägnar.
KAP. I.
Om konkurs-utslag och dess verkningar, 438.
Hvarje handels- eller rörelse-idkande person, som upphör att betala, åligge att inom tre dagar derefter, den dagen inräknad, då betalningarna inställdes, ingifva förklaring om sitt insolvens- eller konkurstillstånd till Sekreteraren vid den handelsdomstol, inom hvars domvärjo han häfver sitt lagliga hemvist.
Är det ett bolag med handelsfirma, åligge det bolaget att uppgifva hvar och en af de solidariska medlemmarnes namn och hemvist till den handelsdomstol, inom hvars domvärjo bolagets hufvudkoutor är beläget. 439.
Jemte anmälan om insolvens-tillståndet åliggö det gäldenären, att till domstolen ingifva förteckning å tillgångar och skulder eller, i annat fall, att tillkännagifva skälen, sorn hindrat dess ingifvande.
Förteckningen å tillgångar och skulder skall innehålla uppteckning af gäldenarens fasta och lösa egendom, med utförda värden, uppgift å fordringar och skulder, utdrag af räkenskapen öfver vinster och förluster, samt likaså öfver omkostnaderne för rörelse och hushåll, börande sanningsenligheten utaf samtliga dessa handlingar intygas utaf gäldenären, och desamma vara utaf honom daterade och undertecknade. 440.
Konkurs-rättegången öppnas genom domstolens utslag, gifvet antingen på grund af gäldenärens anmälan (art. 438), eller i följd af en eller flere borgenärers yrkande, eller ändtligen af embetspligt.
Detta utslag, hvari ändring kan vinnas, gånge emedlertid genast i verkställighet. 441.
Uti det utslag, hvarigenom konkurs-rättegången blifvit öppnad, eller genom ett sednare utslag, afgilvct efter inhemtadt utlåtande från den domstols-ledamot, som blifvit till referent i målet och massans öfverförvaltare (Juge Commissaire) utsedd, åligge det domstolen, antingen å embetets vägnar eller på behörig paris framställning, att bestämma den tidpunkt, då betalningarnes upphörande skedde (»eller då konkurstillståndet faktiskt begynte och hvarmed äfven dess juridiska verkningar inträda»).
Har domstolen ej något sednare särskildt utslag derom utfärdat, anses betalningarnes 52 Kongl. Maj:ts Nåd.
Skrifvelse, N:o 10. upphörande hafva egt rum den dag domstolens utslag om konkurs-processens
Öppnande afkunnades. 442.
Domstolens, i kraft af de nästföregående arliklarne, afkunnade tvänne utslag skola olfenlligen anslås och införas i utdrag uti tidningarne, så väl i den ort, der konkursen blifvit öppnad, som på alla de ställen, hvarest gäldenären har kontor (etablissements). 443.
Domstolens utslag, som öppnar konkursen, medförer genast, utan något vidare utlåtande, gäldenärens skiljande från förvaltningen af alia hans tillhörigheter, jemväl sådana, som kunna, så länge konkurstillståndet varar, honom tillfalla.
Ifrån denna tidpunkt må ej heller någon talan, vare sig i afseende å lös eller fast egendom, i rättegångs- elier utsökningsväg, anställas emot konkursgäldenären, utan bör sådan talan vändas emot konkursboets sysslomän eller kuratorer (les syndics); domstolen dock efterlåtel, derest den finner sådant lämpligt, att i slika mål höra gäldenären såsom mellankommande part. 444.
Alla gäldenärens skulder, hvilkas förfallotid ännu icke inträffat, äro, så snart utslaget om konkursens öppnande blifvit- a flum nåd t, att anse och behandla såsom förfallne.
Har utgifvare af löpande skuldförbindelse, eller vexel-acceptant, eller trassent utaf, för saknadt lillg o do hafvande, icke accepterad vexel, gjort konkurs, åligger det de öfrige, som häfta i ansvar för förbindelsens eller vexelns betalning vid förfallotiden, att derför ställa säkerhet, derest de ej föredraga att den omedelbart infria. 445.
Utslag om öppnande af konkurs afbryter ifrån och med den dagen, men endast emot konkursboet, ränteberäkning å alla fordringar, som icke äro tryggade genom laga förmånsrätt, pant eller hypothek; fordringar, som sålunda äro försäkrade, må ränta ej eller tillgodokomma vidare än som tillgång dertill gifves i den egendom, sorn för förmåns-, pant- eller inteckningsrätten häftar. 446.
Ifrån den tidpunkt, hvilken af domstolen blifvit bestämd såsom den, då betalningarne upphörde (»eller då konkurstillståndet faktiskt tog sin början»), och ytterligare tio (10) dagar före-denna tidpunkt, vare utaf ingen laglig verkan samt återgång ovilkorligen underkastad hvarje handling eller åtgärd af gäldenären, l:o hvarigenom fast eller lös egendom blifvit bortskänkt; 2:o hvarigenom a) ännu icke förfallne skulder blifvit liqviderade vare sig genom reda penningar, transport af fordringar, eller försäljning af egendom och varor, qvittning o. s. v. eller h) verkligen förfallna skulder äro vordne liqviderade på annat sätt än genom betalning i reda penningar eller uti vexlar och andra såsom betalningsmedel cirkulerande papper (effets de commerce); 3:o hvarigenom, frivilligt å gäldenärens sida eiler genom domstols utslag, intecknings-, införsels- eller panträtt tillskyndats någon borgenär för fordran utaf äldre datum. 447.
På samma sätt kunna äfven alla afhandlingar, som af gäldenären, emellan tidpunkten för belalningarnes inställelse och den, då konkurstillslåndet genom domstolens utslag lagligen inträdde, hafva blifvit titulo oneroso, slutade, återgång underkastas och blifva till ali laglig verkan tillintetgjorde, derest den eller de, som mottagit valuta af gäldenären (qui ont recu) eller med honom afhandlat, haft kännedom om hans insolvens-tillstånd, d. v. s. varit medvetande om att han sina betalningar inställt. 448.
Hypotheks- och förmånsrätter, på giltigt sätt förvärfvade, kunna intecknas ända till den dagen, då konkursen de jure eller genom domstolens utslag blifvit öppnad.
Skrifvelse, N:o 10, 53 Sådane inteckningar, tagne efter tionde dagen, som föregått betainingarnes upphörande, eller konkursens begynnelse do facto, oell intill dagen för domstols-utslagel, som förklarar dess början de jure, kunna likväl upphäfvas och återgå, derest det förflutit mer än 14 dygn emellan den dag, då hypotheks- eller förmånsrätten medgafs, och dagen, då sjelfva intecknandet egde rum.
Denna frist ökas med ett dygn, i fall afslåndet emellan orten, der hypotheks- eller förmånsrätten medgafs, och stället, der intecknandet sker, är mer än fem myriameter, och ytterligare med ett dygn för hvarje fem myriameters längre afstånd. 449.
Har vexelbref blifvit betaladt utaf gäldenären emellan de bestämda tidpunklerne för konkursens början de facto och de jure, kan återgångstalan endast anställas emot den, för hvars räkning vexeln blifvit tagen.
1 afseende på löpande skuldförskrifning gäller samma stadgande emot första endossenten.
Med hänsigt till båda åligger bevisningsskyldigheten, att de voro medvetande om insolvensen eller faktiska konkurstillståndet, den, som återgångstalan anställa vill. 450.
Alla utmätningsålgärder för hyra emot den lösa egendom, som begagnas för bedrifvande af gäldtjnärens rörelse, inställ os under de 30 dagar, som följa omedelbart på konkursens öppnande de jure; dock att härigenom hinder icke må läggas i vägen för hyresvärden alt bevara och försäkra sin hypotheksrält i dessa lösören, likasom ej heller hyresvärden härigenom är stängd från att under liden återtaga sin uthyrde okal, ifall han sig sådan rätt betingat.
KAP. II.
O/n förordnande af referent och öfoer förvaltare i konkursmål. 451.
Uti samma utslag, som förkunnar öppnandet af konkurs,- förordnar handelsdomstolen äfven en af sina ledamöter till referent i konkursmålet och till konkursmassans öfverförvaltare (Juge Commissaire). 452.
Denna referent och öfverförvaltare åligger särskildt pligten att påskynda och hafva tillsyn öfver konkursmålets handläggning och allt hvad som hörer till massans utredning.
Jemväl vare han pligtig alt i domstolen föredraga alla tvister, som af konkursmålet föranledas och öfver hvilka domstolen är behörig att döma. 453.
Uti hvad denna referent och öfverförvaltare besluter och förordnar, kan icke sökas ändring utom i de händelser, som af denna lag äro utstakade.
I tby fall sökes ändring hos handelsdomstolen. 454.
När sorn helst under konkursens behandling stånde det handelsdomstolen fritt, att, i stället för den först utsedde referenten, dertill förordna någon annan af domstolens ledamöter.
KAP. III.
Om försegling af konkursboet och hvad genast är mot konkursg alden är en alt vidtaga. 455.
1 det utslag, som förkunnar öppnandet af konkurs, ege handelsdomstolen jemväl att anbefalla försegling af konkursboet och koiikursgäldenärens förvarande i bysättningshäkte, eller vakt om hans person af en polistjänsteman eller gendarm.
Anser domstolsreferenten uppteckning af boets tillgångar kunna på en enda dag förrättas, må dock försegling icke ega rum, ulan skall då uppteckning genast försiggå 54 Kongl.
Skrifvelse, N:o iO.
Sedan omförmälda ålgärd blifvit mot gäldenären vidtagen, kan annat bysättningsutslag emot honom icke sältas i verkställighet. 456.
Har gäldenären ställt sig till efterrättelse hvad i föregående art.
438 och 439 finnes stadgadt, och är han, vid anmälandet om sitt obestånd, hvarken häktad för skuld eller för annan orsak, stånde det handelsdomstolen öppet, att befria honom från bysättningshäkte och från vakt om hans person; beroende dock på domstolen, att, när gäldenär fått sådan befrielse åtnjuta, densamma, efter pröfning af omständigheterne, jemväl af embetspligt sedermera återkalla. 457.
När handelsdomstolen afkunnat utslag om öppnande af konkurs, åligge det domstolens sekreterare att omedelbart tili behörig fredsdomare utfärda meddelande af beslutet rörande försegling af konkursboet.