Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Öijers underdåniga ansökning att _, vid afskedstagande! ^ få å allmänna' Jndragnings-Staten uppbära sin nu innehafvande lön såsom pension.
(U. A.) XJ1 i en till Kongl. Maj:t ingifven ansökning har Öfver-Commissarien vid Civil-Statens Pensions-Inrättning, Stals-Commissarien G.
Öijer, bland, annat, underdånigsl anhållit, det han mätte i Nåder förklaras berättigad att, lika med alla andra Civile Embets- och Tjenstemän, efter uppnådd 65 års ålder, erhålla afsked, med lönens bibehållande på Allmänna IndragningsStuten; vid föredragning hvaraf Kongl. Maj:t, som funnit de, rörande löners uppbärande å nämnde Stat meddelade stadganden, icke vara fullt til— lämplige å Sökanden, och alltså ansett hans i omförmälde afseende gjorde underdåniga anhållan ej heller kunna i Nåder bifallas, tillika i Nåder förordnat, alt, enär Öfver-Commissarien vid ifrågavarande Pensions-Inrättning, ehuru icke uppförd å Rikels Stat, likväl af Kongl.
Majrt utnämnes och förordnas, att å Kongl.
Maj:ts och Kronans vägnar deltaga i Directionen af nämnde Inrättning, hvars fond i hufvudsaklig mon tillkommit och underhålles genom bidrag af Statens medel, handlingarna i förevarande fråga skulle till Rikets Ständers Stats-Ulskctt öfverlemnas ”för den åtgärd, hvartill nyssberörde serskilda förhållande kan anses föranleda.” Genom Kongl. Brefvet den 12 December 1812, innefattande Nådigt bifall till Rikets Ständers i ämnet gjorde underdåniga hemställan, är stadgadt, att icke allenast dåvarande Civile Embets- och Tjenstemän samt Betjente , hvilka, såsom öfver 70 år gamla, erhållit afsked med lönens bibehållande, ulan ock de dädanefter afskedstagande, finge förflyttas på Allmänna Indragnings-Staten samt lön erne på Ordinarie Staten deremot tillkomma dem, som de afgångnas sysslor bestrida ; hvarefter, genom Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 12 November 182.8, den ändring i berörde stadgande blifvit gjord, att terminen för Civile Embets- och Tjenstemäns rätt att taga afsked, med bibehållande af sine löneförmoner oafkortade, framflyttades från 70 till 65 års ålder, dä, efter vid pass 4° års tjenstgöring, deras sjuklighet eller försvagade htdso lills länd genom läglig Läkare-attest bestyrkes. ia Stats-Urskottets Utlåtande Klo 21.
Men enär dessa stadganden angå endast de Embets-och Tjenstemän, som på Rikets Stat åtnjuta sill aflöning, och icke kunna tillämpas på ÖfverCommissarien vid Civil-Statens Pensions-Jnrättning, såsom varande anställd vid förvaltningen af en Cassa, hvilken, ehuru erhållande en del af sina tillgångar från Ståts-Verket, likväl tillhör enskilda delegare, och i hvilken (lassas Reglemente pensionsrum är för Öfver-Commissarien anvisadt i högsta Classen, får Stats-Utskottet deslohellre afstyrka Öfver-Commissarien Öijers ofvanberörde ansökning, att vid afskedstagande! varda å Indragnings-Stat uppförd med sin nu innehafvande lön, som bifall dertill skulle innebära ett betänkligt prsejudicat i afseende på ej mindre öfrige Tjenstemännen vid ifrågavarande Pensions-Cassa, än äfven Tjenstemanna-personalen vid de flera andra likartade Inrättningar, hvilka,, egande bidrag af Stats-Verket, dock tillhöra enskilde delegare.
Stockholm den 12 Mars 1834- N:o 3i.
Ankom till Exp. Utsk. d. 12 Mars, kl, 3 e. sa.
Utlåtande j i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående grunden för lief viden af numera aflidne Pastorn Doeton Collins lönefordran, (U. A.) Sedan Kongl. Majrt, vid pröfningen af Pastorns vid Svenska Församlingarne i Pennsylvanien, Doctor N. Collins i lifstiden gjorda underdåniga ansökning, att, med ändring i Kongl. Stats-Contorets beslut den i:ste April 1824» följd hvaraf hans för nämnde befattning innestående lön, 33 i L.
Sterling årligen, skulle i liquid honom godtgöras i Svenskt Banco, efter den vid hvarje förfallotid gällande curs, hans å lönen innestående Saldo i Stället måtte utfalla i Pund Sterling, eller efter den vid slutliquiden gällande curs, icke funnit skäl medgifva någon annan beräkningsgrund för denna löneliquid, än den Stats-Contoret föreskrifvit; så bär, uppå Doctor Collins arfvingars sedermera gjorda underdåniga anhållan om framställning till Rikets Ständer i förevarande ämne, Kongl. Majrt under den 8 St tts-151 skottets Uthftvitle N:o ai. t3 nästlidne Februarii, med liandlingarnes öfverlemnande, lill Stats-Ulskottet afla tit Nådig Proposition, sorn finnes införd i i :sta Sami. i Afdeln. under N:o 34.
De skäl, som i Doctor Collins omnämnde underdåniga ansökning anföras, och på hvilka han förment sig kunna vinna ändring i Stats-Contorets beslut, äro hufvudsakligen följande: att lönen blifvit anslagen, icke i Svenskt Banco, utan i Pund Sterling, eller den i Landet, der Doctor Collin utöfvade sin function, gällande myntsort; att, då denna sistnämnde en gång blifvit genom Kongl. Resolutioner, Förordnanden och Bref gifven, lönen vöre af all curs och curs-inverkan oafhängig och borde, utan afseende derpå, örn det ena eller andra landets mynt försämrades, utgå oförryckt efter sin valeur och bestämda numerair; att, vid Doctorns begäran om disposition af lönen, som förut alltid kom honom tillhanda genom Svenska Ministern i London, uti Engelskt mynt, hvarken Stats-Contoret förbehållit eller Doctor n medgifvit myntfotens valverande till Svensk, i händelse af stegrad curs, dermed Doctorn så mycket mindre kunnat åtnöjas, som han i sådant fall skulle hafva efterskänkt en del af lönen utan motsvarig förmon, emedan, 0111 det Engelska myntet fallit i värde under det Svenska, han ändock icke erhållit mera än sine 33 i-3:djedel L.
Sterling, utan all ersättning för myntförsämringen; att, derest Stats-Contoret från början haft för ändamål myntfotens valverande till Svensk vid framdeles stegrad curs, det hade varit värdigt ett Rikets Embets-verk, alt antingen uppköpa och för klaganden afsätta Banco-Noter i L. Stei!., eller ock antingen genast vägra hans anhållan om lönens innestående eller uttryckligen stadga vilkoret, då klaganden kunnat låta frågan om lönens deponerande förfalla, för att icke efter 3a års förlopp, då cursen emedlertid uppnått och länge bibehållit sig vid en Förut okänd höjd, afhända sig hälften af den i allt fall nog knappa aflöningen; att Stats-Contoret egt utväg, att, vid brytningen i cursförhållandet år 1811, intill hvilken tid cursen, ifrån det
Doctorns depositions ansökning år 1792 beviljades, med obetydliga afvikningar varit sig lika, utgifva hans saldo och sedermera hvarje halft år utanordna hans lön, utan att 12 år derefter, genom indragning af en del deraf, godtgöra Svenska myntets försämring; hvarjemte Doctor Collin förment, att Stats-Verket icke, genom raedgifvandet för honom att uppbära sitt saldo i L.
Sterb, något förlorade, då den större utgiften, genom utbetalandet af lönen på en gång, i sådant mynt, härledde sig från Svenska myntets fallna sedelvärde och deraf inträffade förändrade cursförhållanden, Suts-Vtshtttts Vildt andt N:o ar.
Slals-Contoret i dess afgifne underdåniga utlåtande anfört, att, ehuru Doctor Collins lön blifvit bestämd uti Pund Sterb, densamma likväl icke varit af cursen eller dess inverkan oafhängig, enär de Doctorn anslagne 33-j Pund Sterb, årligen, sällan annorlunda kunnat åt honom anskaffas, än genom deras inköpande för Svenskt mynt, ehvad lönens aflemnande lill
Doctorn skedde genom Kongl. Svenska Ministern i London eiler directe från Stals-Contoret; alt, vid de 3:ne serskilda gånger Doctor Collin hos iStats-Contoret framställt sin anhållan om lönens innestående, annat förbehåll icke blifvit gjordt, än, såsom orden i hans skrifvelse lyda, nemligen af den 4 April 17,92: att lönen mätte hädanefter deponeras, samt sd' den i3 Oclober samma år och den a3 Maji 1793, att hvarken lönen tdier de förunde respenningarne mätte utsändas; att Stats-Conloret å sin sida icke medgifvit eller, emot innehållet af Kongl. Brefvet den 8 Jan.
1748 angående terminerne för denna löns utbetalning, någonsin kunnat medgifva, alt en förändring i sjelfva liqvidationsgrunden af Doctorns lön skulle följa al den honom utaf Slats-Conloret lemnade tillåtelse, att lå hafva det, för hvarje halft år emot den förfallna lönen i Pund Sterb svarande värde i Svenskt mynt innestående; att, vid delta ömsesidiga förhållande, der hvarken förbehåll elier begifvande å någondera sidan egt rum, det ovilkorligpn måste anses hafva tillhört
Doctorns enskilda omtanka, att, för ali skada al myntets försämring bär i Landet, skydda sig och genom ombud låta förvandla den i Svenska Bancosedlar afsalte lönen antingen till Pund Sterl. eller hvilken annan myntsort han funnit förmonligast, men hvilken penninge-transaction aldrig skäligen kunnat väntas af Stats-Conloret, såsom ett publikt Jianbelsverk; att det icke kunnat komma i fråga att stadga några serskilda vilkor, hvarunder Doctorn skulle få låta sin lön förblifva hos Statsverket innestående, eftersom, när terminerne redan voro gifna, på hvilka lönen lill betalning var förfallen, värdet af hvad som då borde utbetala* jemväl kunde bestämmas, och dessutom hvarken någon framställning från Doctorns sida dertill föranledde, eller Stads-Contoret kunde förutse den längre eller kortare tid, som de dä ännu icke anordnade lönemedlen förblefv-o i Stats-Cassan innestående; samt att, i följd häraf, Doctor Collirij som genom det att hans lön varit bestämd i Pund Sterb, blifvit godtgjord för den försämring Svenska Bancosedeln tid efter annan undergått, under det att andre löntagare icke fått en sådan förmon åtnjuta, endast finge tillskrifva sin egen åtgärd, att låta lönen innestå, den förlust sorn vid skedd slulliqvid visat sig, vid jemtl}reise af cursförhållandet då och förr; och har Konab Stats-Ticikottcts Ut’ntmidt Alto aj. 16
Doctor Collhts underdåniga ansökning, med det tillägg derjemte, alt den upprättade .slutliga liqvidationen blifvit till Doctor Collins ombud utlemnad redan i medlet af år 1824, för alt Doctorn tillslällas, men att missnöje deremot icke förr än närä 6 år derefter blifvit anmäldt.
Doctor C>llins lönefordran till 1829 års slut, då lill grund tages den vid de bestämda anordningsterminerne gällande högsta curs i Svenska Banco Bedlar y , ^>777: 21 • 2‘ men åter, om fordringsbeloppet beräknas i L.
Sterb och derefter förvandlas i Svenskt
Banco efter en för hela tiden uträknad medel-curs, till 11.364: 5.
4. ulyisande en skillnad af 4,596': 32.
2. hvarå anspråk blifvit gjordt.
Hvad sålunda å ena och andra sidan förekommit, har Utskottet tagit i öfvervägande och dervid funnit den af Kongl. Stats-Contoret, vid liqvidens uppgörande, följda grund vara den rätta och öfverensstämmande med de för lönens utbetalande gifna föreskrifter; och som för öfrigt några bevekande omständigheter för Doctor Collins efterlemnade, å utrikes ort vistande arfvingar icke förekommit, tillstyrker Utskottet, alt deras anhållan, att utfå ofvanberörde löneskillnad, må lemnäs utan afseende.
Slockholm den 12 Mars i834> STOCKHOLM, 1834! h°* J- “Yfxixvén» Stats-UIskottets Utlåtande IV.-o 23. j t N:o 22.
Antom till Exp.-Utst. den 21 Mars tl. la.
Utlåtande 3 i anledning af Rikets Ständers Revisorers åreni83o och i83a afgifva Berättelser3 till Rikets Ständer3 om samma år verkställde granskningar af Statsverkets med dertill hörande allmänna fonders tillstånd3 styrelse och förvaltning åren 182/3 18283 182g och i83o.
Efter tagea kännedom af Rikets Ständers Revisorers förberörde frän samtlige Riks-Stånden till Stats-Utskottet remitterade Berättelser, samt vederbörande Verks och Auctoriteters i anledning deraf afgifne utlåtanden, jemte Utskottet i öfrigt meddelade upplysningar, får Utskottet na till Rikets Ständers närmare pröfning anmäla de i samma Berättelse förekommande ämnen, i den ordning de af Revisorerne blifvit upptagne. i83o års Revisions Berättelse. §• »• (Pag. 4-6.)
Revisorerne hafva anmält, att då Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse af den 27 Februarii i83o, angående den för Revisorerne förnyade inslru» ction förmår, att samma Inslruction dädanefter skulle tjena till efterrättelse, i stället för den af den 10 Junii 1812, hafva Revisorerne ock, i följd deraf, funnit sig åligga granskning jemväl af <le Redogörelser för allmänna bidrag, som förut ej blifvit af Rikets Sländers Revisorer öfversedda, samt derföre, i den ordning Revisions-Insti uctiönens 14 §. föreskrifver, äskat del af Räkenskaperne, Kongl. Majrls Nådiga Bref, Prctocoll, Registratur och öfrige handlingar, angående Mötes PassevolanceCassans tillstånd och förvaltning åren 1827 och 1828, samt enahanda redogörelse ifrån Kongl.
Directionen af Arméens Pensions-Gassa, denne sistnämnde för öfrige anslag än Statsanslaget till Militaire-Enkors och Barns pensionerande; i anledning hvaraf det blifvit Revisorerne meddeladt, från Kongl.
Krigs-Collegium : ”att, ''emot stadgandet i 3 §. af Revisions-Instructionen, att först ifrån och ’ med 182c) räkenskaperne för de allmänna Cassör och Fonder, som hit» Uih. lill R.
Prot. 1834. 4 Sami. 1 /tfd. 1 Band. 1 y:de Häftet.
Stats-XJtskotlets Vllatahde N.-o 22, ”tills ej bl ifvit af Rikets Ständers Revisorer, utan endast i Kammar-Rät”rätten granskade, skola uti Riks-Hufvudboken ingå,, Kongl. Collegium ”icke kunde, utan Kongl. Maj:ts serskilda Nådiga befallning, de begärda •”räkenskaperna för Mötes-Passevolance fonden utlemna”; af K&ngl. Con'Voy-Conmissariatet: ”att, enligt 9 §. i Kongl. Majlis Nådiga Instruction '”för Convoy-Commissariatet den 3i December 1829 tillika med 3 §. i ”Revisions-Instructionen, Revisorernes önskan ej kunde efterkommas”; samt af Direction öfver Armeens Pensions-Gassa: ”att, utaf de föreskrifter, dem Direction närmast hade att ställa sig till efterrättelse, och hvilka innefattades i Kongl. Maj:ts förnyade Nådiga Förordning och Reglemente af den II Julii 1827, angående styrelsen och förvaltningen af ”Arméens Pensions-Cassa, Direction icke kunnat finna, att berörde Cassa, ”såsom varande en Inrättning, hufvudsakligen bestående genom Armeens ”egna bidrag, vore att anse såsom underkastad revision af Rikets Stanners Revisorer, att tvärtom 1, 8, 14 oc'1 '9 §§• * åberopade Reglemente, ibland annat uttryckte, att Arméens Pensions-Cassa stöde under ”styrelse af Arméen, genom Krigsbefäl eller Fullmäglige, som, under ”Kongl.
Maj:ts Nådiga stadfästelse, förordna om Cassans förvaltning, ”hvilken vid föreskrifven hvart tionde år inträffande ordinarie eller der”förinnan skeende extra sammankomst, granskas af Kongl. Krigs-befälet heller Arméens FullmägTige, samt en gång och ej oftaré, emellan ordinarie sammankomsterna, af utsedde Revisorer från Arméen, samt att, i ”följd af desse bestämda stadganden, så angående styrelsen af Arméen* ”Pensious-Inrälfning, sorn angående revision af densammas förvaltande, ”Direktion funnit sig icke ega, att till Rikets Ständers Revisorers granskning utlemna de för sådant ändamål reqvirerade räkenskaper m. fl. ”handlingar”; hvarjemte sistbemähle
Direction afgifvit upplysningar rörande användandet, lill fullt belopp, af Statsbidragen lill Cassan samt otillräckligheten af samma bidrag.
Revisorerne, sorn derefter genom Herr II if-Cancelleren sökt utverka Kongl. Maj:ts Nådiga befallning till vederbörande, att de ifrågavakomne räkenskaperne, femte 1827 och 1828 arens redogörelser töv Amiralitets Krigsmans-Cassitn, hvars inkomster till en det bestå af Statsmedel, till Revisorer ne afgifva, hade ifrån Herr Hof-Cancel teren emottagit det på Kongl. Majrts
Nådiga befallning meddelade svar: ”att Kongl. ”Majit i Nåder täckts förklara, att Kongl. Maj:t ansåg r, 2, 3 och 4 §§♦ ”uti nu gällande Instruction för Rikets Ständers Revisorer, i afseende på ”deras befattning med Statsverkets granskning, jemförde med hvaran - Ståts-Utskottets Utlåtande N.o 22. ”.dlia,. ådagalägga, det Kongl. Majlis och Rikets Ständers gemensamma ”mening varit, alt räkenskaperne för de genom allmänna bidrag tillkommna Cassör och Fonder, som förut ej blifvit af Rikets Ständers Revisorer, utan endast i Kammar-Rätten granskade, ej böra underkastas revision1 af Rikets Ständérs Revisorer förr, än ifrån och med dem för år ”1829, samt att Kongl.
Maj:t följaktligen icke kunde i Nåder bifalla den, ”4 Rikets Ständers Revisorers vägnar, gjorda framställning, utom hvad ”■beträffade det af Directionen för Arméens Pensions-Cassa förvaltade "1828 års Slats-anslag till pensioner åt Militaire Embets- och Tje.nste"mäns enkor och barn, för hvilket anslag, såsom utgörande en del af "sjunde Hufvudtiteln för nämnde år, redogörelse redan blifvit till gransk"ning af Rikets Ständers Revisorer aflémnad.” Utskottet har, vid öfvervägande af hvad härvid förekommit, funnit Revisorerne icke hafva saknat anledning lill den af dem gjorde begäran; men då den för Rikets Ständers Revisorer utfärdade Instruclions ordalydelse föranledt olika tydning, anser Utskottet det af Revisorerne inberällade förhållande icke böra föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd.
Kongl. Stats-Contoret.
{Tåg. 26.
Förkl. pag. i56.) Revisorerne hafva anmält, alt, sedan Rikets Ständer, i skrifvelse den 17 Mars i83o, lios Kongl. Majit i underdånighet tillkännagifva och förklarat, att, med stöd af 76 § Riksdags-Ordningen, Stats-Rådels Ledamöters och Föredragandes ansvarighet för sine rådslag och för utöfningen af sine embeten intill den dag, då berörde Riksmöte tagit sin början, fullkomligen upphört, samt att under denna frikallelse jemväl inbegripas Kongl. Maj:ts Rådgifvare i Commandomål för Arméen och för Flottan; så och ehuru, i följd deraf, vid samma års Revisionsförrättning, såsom omfattande 1827 och 1828 årens räkenskaper och förvaltning, någre anmälanden, i grundlagsenlig väg, ledande till anisvarspåföljd för Kongl.
Maj:ts Rådgifvare och Föredragande, i händelse några dylika anmälanden skulle hafva ifrågakommit, icke kunnat sträcka sig längre än från den 4 November 1828, då Rikets Ständer sammanträdde, och till samina års slut; hade Revisorerne likväl af detta förhållande ansett sig 4 Stats-Utskottets Utlåtande N.-a 22. icke vara förhindrade, att, för hela tiden af de begge är, hvilkas redogörelse då utgjort föremål för granskningen, undersöka Styrelsens åtgärder, för så vidt deraf kunnat hemtas anledning till framställning af någre så beskaffade omständigheter, som, enligt Revisorernes tanka, i administrativt hänseende förtjena uppmärksamhet.
Utskottet anser, allden decharge, som i följd af Constitutions-Utskottets granskning af StatsRåds-protocollen meddelas Konungens Rådgifvare, icke kan utsträckas derhän, att Konungens Föredragande derigenom frikallas från ansvar fö?
Stats-medlens behöriga förvaltning, och anser Rikets Ständer oförhindrade att, i sådant afseende, fatta de beslut sakernas utredda förhållande kan föranleda. §. 3. (Pag. 26, 27.
Förkl. 157.) Revisorerne hafva anmält, att Kongl. Maj:t, genom Nådigt Bref den 11 Januarii 1827, af Gunst och Nåd frikalla! f. d. Majoren J.
Uggla ifrån en genom Kongl, Kammar-Rättens af Kongl. Maj:t den 29 Mars i825 fastställda Utslag Majoren ådömd, redan inbetald, ersättning 108 R:dr 24 sk., för Knanan tillskyndad förlust på leverance af grått kläde för Svenska Armeens i Norrige behof år 1814» samt likaledes, af Gunst och Nåd, den 5 Julii 1827 befriat Öfverste-Lieutenanten och Riddaren El.
Norlin ifrån utbetalning äf 354 32 sk., hvilka Öfverste-Lieute nanten, genom Kongl.
Kammar-Rättens Utslag d. 5 Oct. 1826, blifvit skyldig känd att ersätta Krigsfonden, enligt liquid å uppburne aflöningsföräkott för September månad år 1814» oc^ såsom en del af den ba« lanee, hvarföre aflidne Regements-Gommissarien Grönqvist häftat; hvarigenom Statens tillgångar blifvit minskade.
Då, genom dylika restitutioners och eftergifters beviljande hädanefter, Statens tillgångar förminskas, har, lill förekommande deraf, Utskottet funnit sig böra hemställa att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det restitution eller eftergift af medel, som, i följd af laga kraftvunna beslut, till Statsverket ingått eller dit böra ingå, icke må i annan ordning beviljas, än Författningarne bestämdt stadga och förmå. §•4.
Förkl. 157.)
Stats-Contoret upplyst i frågan angå - Sttits-ZJiskoltets Utlåtande IV.-0 22. 5 ende del Öfver-Läkaren, Doctor D. Ekeland, genom Kongl. Brefvet d£h g Februarii 1837, tillagde arfvode af 200 R:dr, för bestridandet aföfverFält-Läknre göromålen vid Allmänna Garnisons-Sjukhuset, under den tid Öfver-Fält-Läkaren m. m. von Döbeln varit beordrad att åtfölja En af Rikets Herrar, Fältmarskalken Herr Grefve von Stedingk vid beskicka ningen till Ryssland år 1826, anser Utskottet samma fråga böra förfalla. §• 5.
(Pag. 27. Fork], i5S.)
Då Carlbergs Kungsgård, för sine derunder a fnyste 4 mantal, njuter säterifrihet, och på sådan grund icke är skyldig att deltaga i Prestgårds» Byggnad, med flera sådane onera, samt vid tvänne serskilda tillfällen förut, då enahanda bidrag af samma Kungsgårds hemman ifrågakommit, den dertill erforderliga kostnaden af Kongl. Maj:t funnits böra bestridas, år 1817 af extra utgifts-medlen och år 1820 af de medel, hvarmed dylika utgifter förut blifvit bestridde, hafva Revisorerne ansett den kostnad, hvaruti samma Kungsgård, enligt Kongl. Majlis Nådiga Bref den i5 November 1826, efter mantalet deltagit med Solna församling, för en då förestående byggnad och reparation å församlingens Prestgård samt Klockare-boställe, och hvars belopp, i följd af Kongl. Brefvet den 3 Februarii 1827, blifvit af åttonde Hufvud-titelns anslag för byggnader och reparationer i landsorterna anordnad och utbetald, desto hellre bort godtgöras af extra utgifts-fonden, som, i fall sådane utbetalningar äfven för de öfrige Kungsgårdarne ifrågakommo, anslaget, för underhållet af Kronans hus och byggnader i landsorterne, skulle allt för mycket af för detsamma främmande utgifter medtagas.
Skälen så för tillkomsten, som för anordnandet af ifrågavarande utgift, äro af Kongl. Stats-Contoret, i dess afgifne underdåniga utlåtande, fullständigt anförde, och som samma utlåtande tillika upplyser, att, enligt hvad redan förordnadt är, vid Carlbergs Kungsgårds hemmans utarrenderande hädanefter, serskilda kostnader för Statsverket i afseende på hemmanens onera komma alt försvinna; får Utskottet hemställa, att anmärkningen i denna del, såsom nöjaktigt förklarad, må förfalla.
6 Siats-Utskottets Utlåtande N-o 22. §.6. i (Pag. 28.
Förkl. i5g.)
Likaledes har Utskottet funnit berörde Utlåtande tillräckligen upplysa och utreda anledningarne, så till den genom Kongl.
Brefvet den 17 Januarii 1827, Entrepreneuren för Allmänna Garnisons-Sjukhusets mathållning, Lieutenanten Lindberg, beviljade gratification af 100 R:dr, i anseende till inträffad hastig uppstegring af varuprisen, och i synnerhet på sådane varor, som vid samma Sjukhus måst consumeras, som till de, genom Kongl. Brefven den 3 Februarii oell den 22 Augusti samma år, Bagaren Hjolmansson med 100 R:dr samt Bngarne Hammarlin och Schönberg med tillsammans 5o R:dr, för år 1826 lidna förluster på de om brödleverering till Linköpings och Jönköpings kronohäkten med Kongl. Maj:t och Kronan ingångna contract, af Gunst och Nåd beviljade medel; hvadan Ulskottet anser dessa frågor till någon Rikets Ständers åtgärd icke föranleda. §• 7- (Pag. 2g.
Förkl. 161.)