Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ej, heller får någon tiltåta ba-n och lärpojkar att uppehålla sig hos honom, för att njuta sådan dryck, eller till dessa utskänka något vid böter af 2 Spd. § 19.
Den sorn mot betalning iskänker bränvin, öl eller annan stark dryck åt någon, som redan är berusad, eller låter någon erhålla så mycken stark dryck att han blir berusad, skall för hvar och en böta 1 Spd.
Utkastar någon, antingen sjelf eller genom andra, ur Norska Lagen angående bränvins försäljning och utskändande. sitt hus personer, sorn hos honom hafva berusat sig, bote han för hvarje person 2 Spd.
Lider någon skada efter att sålunda hafva blifvit utkastad och öfverlemnad åt sig sjelf, böte vården dessutom från 5 till 20 Spd. så vida hans handling ej efter allmänna lagen egnar sig till än högre bestraffning. § 20.
Vid kyrka, på ting, auktioner eller vid annan offentlig församling, får ingen utdelning af bränvin äga rum, vid böter af -1 till 40 Spd.
Den som på sådane ställen visar sig i berusadt tillstånd, böte en Spd. samt kan dessutom visas eller föras bort.
Föranleder han på något af nämnde ställen, eller på gator, vägar eller annan offentlig plats, krog eller gästgifvaregård, förargelse eller oordning, kan han i häkte inmanas och qvarhållas, till dess han är nykter, utan att det straff, dertill han genom sitt förhållande gjort sig skyldig, derigenom mildras. §. 21.
Do i denna lag för städerne gifna bestämmelser gälla ock för de köpingar, der det hittills varit hvar och on handelsborgare tillåtet att sälja bränvin, och hvilka dessutom äro försedda med särskild kommunalstyrelse.
Andra köpingar behandlas på samma sätt som landet, till följe hvaraf de handlande, som derstädes vid denna lags allmängörande hafva rättighet till bränvinshandel, i afseende på densamma äro underkastade samma bestämmelser som de i 5 § nämnde landthandlare, hvaremot de som på dessa ställen äro eller blifva berättigade till utskänkande af bränvin, fritagas från det i bemälde § innehållne förbud mot att ntskänka till närboende personer. § 22.
Med bränvin förstås i denna lag äfven dryck, som dermed är blandad eller deraf beredd. § 25.
Böter som förverkas genom öfverträdelse af denna lag tillfaller angifvaren — politiets betjente, länsmän eller andra — samt ortens fattigkassa, till hälften hvardera.
Afstår angifvaren sin fordran på den honom tillkommande hälft, tillfalla de odeladt fattigkassan. § 24.
Den som enligt förut gällande lag är ådömd straff för en förseelse, hvilken i denna lag vid förnyadt fall är belagd med högre straff, och som ånyo gör sfg dertill skyldig, anses såsom förut hafvande varit dömd till det straff, som denna lag skulle hafva medfört. § 25.
Uraktlåter någon af politiets betjente, att inom 24 timmar för politimästaren angifva någon till hans kunskap kommen förseelse, som här ofvan är med straff belagd, böte första gången dubbelt mot de den skyldige åsatte böter, andra gången tredubbelt, men tredje gången vare han sin tjenst förlustig, hvilket ock äge rum föregående gånger, om förseelsen befinnes bedräglig.
På samma sätt straffas den länsman, som icke så fort som möjligt, och sednast inom 5:ne veckor, gör anmälan för vederbörande förmän. § 26.
Angifves någon att hafva gjort sig skyldig till förseelse mot denna lag, äge i städerne politimästaren, och i köpingar eller på landet fogden, om han finner skäl draga 452 Norska Ldgen\angående Bränvins försäljning och utskänkande. någon till ansvar, att inhemta dennes förklaring, om han i godo vill erlägga böterne, hvilkas belopp bemälte embetsman uppgifver.
Kan saken e.j lämpligen uppgöras genom erläggande af de minsta för sådant fall bestämda böter, och om dessutom andel i böterne skall tillfalla politimästaren eller fogden sjelf, så bestämmer amtmannen böternes belopp.
Förklarar sig den skyldige villig att erlägga honom sålunda ådömda böter, så äge denna uppgörelse i godo, vid förnyadt fall samma kraft och verkan som dom, och införes i vederbörande politirätts justitie-protokoll, och de bestämnde böterne fä indrifvas medelst utpantning.
Nekar, deremot den anklagade till förseelsen, förklarar han sig ovillig till uppgörelse i godo, eller afgifver han intet svar inom honom förelagd tid, föranstalte fogden eller polismästaren, så vida ej denne sjelf är domare i politirätten, och, i thy fall amtmannen, att saken blir vid politirätten anhängiggjord. § 27.
Den genom förordningen af den 3 Juni -1803 § 14 gifna tillåtelse till de i sjötjenst enrollerade och deras hustrur, att försälja bränvin, är för framtiden upphäfd.
I 28.
Denne lag träder i kraft den 4 Jan. 4847, dock sålunda att de i §§ 5, 7,9 och 4 0 omtalade föregående åtgärder först blifvit satta i verket, och alla vederbörande inomföreskrifne terminer nästa år blifvit förpligtade att afgifva beslut och förklaringar.
Äfvenså skall ej helier något burskapsbref, som efter denna lags bekantgörande utgifves till bedrifvande af handel, medföra rättighet att sälja bränvin i partier under 40 potter.
Från den 4 Jan. 4847 upphäfves lagen af den 49 Jan. 4857, angående försäljning och utskänkande af bränvin.» Hvilket Wi antagit och bekräftat etc. etc.
Christiania den 6 Sept. 4845. OSCAR.
Lag, innehållande förändringar i och tillägg till lagen angående bränvins försäljning och utskänkning.
Wi OSCåR etc. etc.
»Lika litet på landet, som i städerne, får afgiften för bränvins försäljning eller utskänkning utgöra mindre än 20 Spd. för någon till sådan näring berättigad. § 2.
Hvar och en, sorn efter denna lags bekantgörande, i stad eller sådan köping, som med hänsyn till bränvinshandeln, slår i samma förhållande som städerna, förvärfvar sig rättighet att utskänka och i mindre partier än 40 potter försälja bränvin, skall inför magistraten ställa nöjaktig säkerhet för afgiften.
Ställes icke sådan säkerhet inom Norska lagen angående Bränvins försäljning och utskänkandt.
455 den 50 Nov. å anses han hafva förlorat sin rätt, såsom hade han uttryckligen afsagt sig densamma.» § 3- Den, som, i sammanhang med annan handel, vid fiskelägena utskänker bränvin, ådrager sig straff för olofllig bränvinsförsäljning, ändock att han ej låtit sig bränvinet betala. § 4.
De, som icke äro berättigade, att afyttra bränvin i mindre qvantiteter än 40 potter, skola anses såsom olofliga bränvinsförsäljare, derest den af dem afyttrade qvantitet icke aflemnas på en gång uti att kärl och till e/n köpare. § 5.
Den 8:de § i, lagen af den 6 Sept. 4845 förändras sålunda, alt don, som gör sig skyldig till olofligt försäljande eller utskänkande af bränvin, straffas första gången med böter från 40 till 50 Spd. andra gången från 25 till 400 Spd. och för tredje eller hvarje sednare gång från 40 till 200 Spd Derjemte skall det bränvin, som finnes hos den skyldige, vid hvarje särskild öfverträdelse konfiskeras, dock endast till ett qvantum af 420 potter.
Såsom anledning till särskild skärpning i straffet vid bestämmande af böternas storlek, skall det räknas, om den skyldige gör sig saker till ny öfverträdelse under mellantiden mellan angifvelsen och målets afgörande.
De stadganden, som finnas i lagen af den 6 Sept. 4545 § 25, angående dem, hvilka böterna skola tillfalla, gälla äfven i afseende på värdet af det konfiskerado bränvinet. § 6.
Det skall hädanefter vara förbudet, att, vid de marknader, som hållas i’städerna, på torg elier gator utskänka eller i mindre parti än 40 potter försälja bränvin, utan, förhålles det med denna handel under marknaderna, såsom eljest. § 7.
, För marknader, som hållas på landsbygden, bestämma de myndigheterna, huru ru många försäljningsställen för bränvin i mindre parti kunna vara lämpliga.
Fogden äger derefter att meddela sådant tillstånd åt så många, som myndigheterna bestämt, och må med denna näring icke förenas försäljning af andra varor äq mat och dryck. § 8.
Hvar och en, som det sålunda är tillåtet, att försälja bränvin på någon marknad på landet, skall, innan denna rättighet tilldelas honom, erlägga en särskild afgift, som bestämmes till tre gånger så stort belopp, sora andra marknadssökande, till följe af lagen den 20 .Aug.
4848 angående polisuppsigt och vakthållning vid marknader, skola erlägga, dock i intet fall mindre än 40 Spd.
Denna afgift tillfaller amtskommunen. § 9.
Den rättighet, som i lagen om handeln d. 9 Aug. 4859 § 4 tillkommer handelsberättigade norrmän, som ankomma till vissa fisklägen, att under tiden från den 4 Febr. till den 50 April, så väl af inbyggarne på stället, som af öfrig vid fiskeläget vistande allmoge, emot bränvin tillbyta sig råa och saltade fiskprodukter, upphäfves från och med den 4 Jan. nästa år.
-154 Norska Lagen angående bränvins försäljning ock utskänkande. § 40.
Med bränvin förstås i denna lag ali dryck, som är blandad med eller beredd af jiränvin.
Hvilket Wi antagit etc.
Gifvet Malmö den 49 Aug. 4848.
Lag, innehållande förändring uti lagen om bränvins försäljning och v/skävkanåe.
Wi OSCAR etc. etc. »§ 25 i lagen af den 6 Sept. 4 84S om bränvins försäljning och utskänkning förändras sålunda, att andel i böter, som falla till följe af öfverträdelser af nämnde lag, endast tillfalla angifvaren, när denne är länsman eller annan vid politiet anställd embets- eller tjensteman, hvaremot dessa böter vid andra tillfällen, derunder äfven inbegripet, när angifvelse sker genom anställda kontrollörer, odelade tillfalla vederbörande fattigkassa.
På samma sätt förhålles med hänseende till konfiskationsbeloppet, enligt lagen om bränvins försäljning och utskänkande den 4 9 Aug. 484S. g 5.
Hvilket Wi antagit etc. etc.
Haga Slott den 28 Aug. 4834. OSCAR.
Dite.
Schotiboe.
Förklaring öfver planchen, föreställande inrättningen af en till en bränvinsapparat fogad spritbehållare, med dertill hörande detaljer.
Fig. 4.
ABCD visar graderingsrummet, eller den s. k. lyktan, i vertikal genomskärning.
EF är det från imkylaren utgående spritröret, i hvars öfre del F profvaren anbringas.
Destillatet, som utflyter från spritröret vid punkten a, ledes, med tillhjelp af bryggan H vexelvis till ett af rören L eller S (de rör, som gå till spritbehållaren).
Bryggan består afett metallbleck, hvilande på en axel, som går horisontalt genom lyktan, vid hvilken axel. det är fästadt vid punkten b.
Medelst denna axel, som på ena sidan är förlängd utanför lyktan och den kapsel, som omger densamma, kan bryggan vexelvis bringas i ställningarne cd och ef.
Står bryggan i ställningen cd, måste destillatet, som flyter öfver punkten a, rinna ned i afdelningen
I af lyktan, och derifrån genom lankröret L till lankbehållaren.
Bringas bryggan deremot i ställningen ef, ledes det till afdelningen K och derifrån genom S till spritbehållaren.
2. visar likaledes graderingsrummet, eller lyktan, ABCD med det från imkylaren gående spritröret EF, glasrutan G, samt lank- och spritrören LL och SS.
Den här fram - Norska Lagen angående Bränvins försäljning och utskånkande. framställda lyktan skiljer sig från den förra derigenom, alt i stället för den omnämnda bryggan till länkens afsöndrande från spriten, är här anbringad en stoppare H, hvarmedelst lank- och spritrören vexelvis kunna öppnas och slutas, så att när det ena af dem är slutet medelst stopparen, står det andra öppet.
Stopparens olika ställningar visas genom KH och kh.
Deni lyktans lock gjorda öppning p för stopparestängen
K får ej vara större än nödigt är för stopparens rörelse.
På tiguren äro derjemte de yttre rör, som omgilva och skydda de egentliga sprit- och lankrören, utmärkte.
På spritröret EF visas endast enahälftena&cde/ af det yttre röret med en minst en tum bred list eller kant, g g g, söm skall sluta utanför den andra hälften af det yttre röret.
På lankröret LL och spritröret SS synes deremot hela skyddsröret Imnvst med nyssnämnde list eller kant ggg, när deremot den öfversta delen luv t af skyddsröret omkring lankröret visas i genom skärning, så att den deruti liggande delen af lankröret tillika synes.
Fig, 5 visar jernhandel, som sammanhåller skyddsrören, och sorn i båda ändar har hål a och b för insättande deruti af ett hänglås.
På lig. 2 synes samma band q q med, hänglåsen.
Visar den ena hälften af skyddskapseln om lyktan.
G är glasrutan och abcdef den förenämnde minst en tum breda listen elier kanten, som skall sluta om den andra hälften af kapseln.
Vid p är öppningen för stopparestången K (fig. 2) och vid S öppning för den axel, på hvilken bryggan röres.
E är öppningen för det från imkylaren kommande spritröret EF, samt L och S öppningarne för lank- och spritrören LL och SS.
Det-jernband, hvarmed kapselns tvänne hälfter sammanhållas, visas genom iklm.
Den ena delen ik( hålles genom kramporna q och r fast vid kapseln, och genom en ledgång h röres den andra delen m af bandet, hvars ända har ett hål, som passar till en på andra ändan befintlig krok n, genom hvilken hänglåset trädes.
Fig. 5 visar en lank- eller spritbehållare med lock i vertikal genomskärning'.
Locket, som består af 2:ne delar A och B, är på undre sidan försedt med en minst en turn hög kant ab, som går ned i behållaren och slutar sig till dess inre omkrets.
Vid e är en kant eller fals på lockets ena halfva B, sorn minst en tum går öfver den andra delen af locket; d ef föreställer en jernstång, som i ena ändan g är fästad vid behållaren, och i den andra har ett hål, som passar till öglan k, i hvilken hänglåset sättes.
Ändarne hi och Ivi utaf g och k äro omböjda på behållarens inre sida, och der nitade.
Fig. 6 visar behållaren sedd ofvanifrån.
A och B. äro lockets tvänne hälfter, förenade genom gångjernen C och D. de/ är den jernstång som går öfver locket, och som medelst kramporna g och k är fästad vid behållaren på samma sätt som i fig. 5.
Bii. tilt Särskilda Utsk, Mern. N:o Å. 19 STOCKHOLM, 4S54. /.
A. Walldén. ¥ w T I i : ' - ii..'''- - Sanhilda Ultkollels Memorial, JU 5. 1 Memorial J\° 5.
Ank. till Exp.-Utsk. den 17 Febr. 18S4, kl. 3 e. m.
Utskottet för bränvinsfrågans behandling har funnit nödigt att pä obestämd kortare tid antaga ännu en kanslist och får della hos Rikets Högloflige Ständer vördsamligen anmäla, med hemställan, att bemälde kanslist må beräkna arfvode från och med denna dag.
Utlåtande J\s 6.
Ank. till Exp.-Ulsk. den 17 Febr. 1834, kl. 3 e. m.
I anledning af Särskilda Utskottets Betänkande M 5, angående Hr Doktor Sandbergs och Hr W. F.
Dalmans motioner om bränvins-bränningeu under nästkommande April månad, hafva Rikets Högloflige
Ständer på följande sätt beslutat: Höglofl.
Ridderskapet och Adeln har afslagit tillstyrkandet af den förstnämnda motionen, men till handlingarne lagt yttrandet om den sistnämnda; Högvördiga Preste-Ståndet har bifallit betänkandet; Vällofl.
Borgare-Ståndet har afslagit betänkandet i fråga om Hr Doktor Sandbergs motion, men återremitterat det, i hvad det rörer Hr Dalmans; och Hederv.
Bonde-Ståndet har återremitterat betänkandet, med anvisning för Utskottet att, vid frågans förnyade behandling, -taga i betraktande Hr Dalmans motion och deröfver meddela utlåtande.
Då sålunda frågan angående den förstnämnda rnotionen förfallit genom två Stånds afslag, tillhörer det Utskottet att yttra sig öfver den sednare eller Hr Dalmans, som föreslår framställning af en Rikets Ständers underdåniga anhållan, att Kongl.
Maj:t täckes förklara Sin Nådiga Kungörelse af den 13 sistlidne Juli så, att, utöfver de vid mantals-skrifningarne i sistlidne
November gjorda anmälningar till bränvins-bränuing under nästkommande April, några nya sådana anmälningar icke må för giltiga anses, eller några tillståndsresolationer i anledning deraf utaf Bih. lill R.
Sl. Prol. 1853 & 1854. 11 Sami. 5 Haft. 1 2 Särskilda Ulskollels Ullålande, M 6.
Konungens Befallningshafvande meddelas, samt att den anbefallda förseglingen af den bränvinsbrännings-redskap, som under bosten varit i två månader begagnad, icke må brytas eller redskapen flyttas till begagnande uti annat bränneri, före den 1 nästkommande Maj.
Motionen sönderfaller i två delar, nemligen l:o frågan om de efter mantalsskrifningen skedda anmälningarnes förklarande för ogiltiga; 2:o om förbud för redskaps flyttning och begagnande på annat ställe.
Maj:ts Nådiga Förordning af den 10 Oktober 1831, angående vilko— ren för tillverkning och försäljning af bränvin, innehåller i sin 1 § föreskrift om liden för den förra, med det uttryckliga förbehåll, att den brän vins-till verkning, som under nämnde tid är under vanliga förhållanden tillåten, kan, så framt högst vigtiga omständigheter sådant föranleda, inställas.
Näringens idkare äro således förberedde på den händelsen, som är uttryckligen förutsedd, att ett undantagsförhållande kan inträda, hvilket afbryter deras beräkningar.
Samma Nådiga Förordnings 8 och 11 §§, som bestämma sältet för legitimering till utöfning af brännings-rältigheten, innehålla deremot intet dylikt förbehåll om undantags-åtgärder eller tillfälliga förklaringar och inskränkningar, så alt närings-idkarne icke äro beredde på några dylika åtgärder i hvad den sednare paragrafen föreskrifver.
Bränvins-förordningen i sin reglementariska del är ekonomisk lagstiftning, och att all sådan beror . af Kongl. Maj:t allena; men ekonomiska författningar mäste, likaväl som allmän lag, efterlefvas och vara bindande, intilldess de i vederbörlig ordning ändras eller upphäfvas; och lills detta skett, har den enskilde lika stort anspråk att på dem, som på andra lagar och författningar, kunna grunda sina beräkningar och sin hushållning.
Om Kongl. Maj:t i nåder funne för godt att göra ändringar i 11 § af högbemälde Förordning, så kunde dessa dock icke hafva retroaktif verkan, eller tillintetgöra rättigheter, som redan före ändringarna blifvit, med stöd af paragrafens nuvarande lydelse, förvärfvade; och detta vore dock, hvad inträffa skulle, i fall motionärens tanke blefve gällande.
Utskottet finna sig af grundlagarna eller någon lag oförhindradt att ingå i pröfning om rådligheten eller vådligheten af något förslag, som kunde vara gjordt om ändring eller upphäfvande af en eller annan punkt uti bemälde Kongl. Förordning; men att, efter hvad tillfälliga omständigheter kunna föranleda, tillstyrka ett retroaktift undantag uti en ännu gällande författning och i en paragraf, der intet förbehåll om tillfälliga undantag är intaget, anser Utskottet sig icke böra eller kunna.
En mängd personer hafva, i fullkomlig enlighet med och förlitande på den gällande Kongl.
Förordningen, förvärfvat rätt att idka bränvins-bränning under nästkommande April månad; och Utskottet hemställer, hvad verkan ett kungjordt upphäfvande af denna rätt för några, under det densamma oqvald bibchölles åt andra, skulle utöfva på allmänna tänkesättet.
Särskilda Utskottets Utlåtande, J\s 6.
3 Enahanda är förhållandet med den sednare delen af motionen.
Förgäfves skulle man försöka öfvertyga någon, att en i enlighet med gällande lags föreskrift vunnen förmån, om förmån det är, kan kallas eludering eller kringgående.
Om meningen varit, att all den bränvins-redskap, som under två höst-månader varit begagnad, skulle förblifva förseglad intill
Maj månad eller icke kunna fritt dispo neras lill afsalu, eller att hemman, som under förstnämnde månader icke begagnat sin brännings-rätt ej heller skulle ega begagna densamma under April, så hade — under förutsättning, att det ens varit möjligt, då intet förbehåll om ett dylikt undantags-förbud linnes i författningen — beslutet i alla full åtminstone bordt vara fattadt och tillkännagifvet före den tid, då de anmälningar, hvilkas giltighet man vill erkänna, borde ske.
I annan händelse skulle den, som tillfälligtvis kommit att anmäla sig först, vunnit en oskälig fördel framföre den, som, i full trygghet att han ingenting försummade, uppskjutit sin anmälan till en tid, hvartill Författningen lika väl medgifver uppskof.
Om en ovanlig mängd brännerier i April komma i gång på hemman, för hvilka brännings-rätten icke förut blifvit begagnad (och det är, enligt 2 § af bemälde Kongl. Förordning, vid hemman, som rättigheten är fästad, icke vid person eller redskap, såsom motionären tyckes hafva sett saken), så må detta vara skadligt; men om det icke sker på något ställe, der det icke enligt författningen får ske, så känner Utskottet intet lagligt medel, hvarmed det onda kan förekommas.
Den händelsen, att brännerier, som egt uppkomma, förut icke uppkommit, må vara en lycka för samhället, och en olycka om de uppkomma nu; men en dylik olycka kan, så länge lagarne skola ega helgd, icke förekommas genom annat än åtgärder förut, innan det onda redan uppstått.
Detta är man sedermera icke berättigad att genom retroaktiva tillgöranden hindra eller att stämpla såsom en öfverträdelse, icke ens såsom ett kringgående.
Utskottet befarar ingen tillvitelse för vankelmod, sorn skulle ligga deruti, att det tillstyrkt Herr Doktor Sandbergs motion, men ser sig nödsakadt att afstyrka den nu i fråga varande.
Den förra åsyftade en åtgärd, laglig till formen och således möjlig; den sednare har, på de framlagda skälen, synts Utskottet icke vara med rätt och gällande stadgar förenlig.
På dessa grunder får Utskottet tillstyrka Rikets Höglofl.
Ständer, att afseende icke må fästas å Herr
Dalmans ifrågavarande motion.
4 Särskilda Utskottets Utlåtande, A/i 6.
Reservationer: af Herr von Hartmansdorff, Aug.: »Efter min uppfattning har Herr Dalmans motion emot sig samma svårigheter, som Doktor Sandbergs, och den har för sig samma fördelar, ehuru i mindre mått.
Lika litet, som något bränvinsförbud, kan det ena eller andra af dessa förslag verkställas, utan rubbning af en förut gifven ekonomisk författning.
Genom Doktor Sandbergs motion skulle den l;sta, genom Herr
Dalmans skulle den ll:te § af Bränvinsförfattningen undergå en jemkning.
Jag kan likväl icke föreställa mig, att denna 11 §, som innehåller ett reglementerande huru med anmäla ningarne till bränvinsbränning skall förhållas, är något annat än en föreskrift inom området af den ekonomiska lagstiftningen, hvilken det är Konungens rätt att förändra.
Genom bifall till Doktor Sandbergs motion skulle alla de, som anmält sig att bränna under April månad, hafva gått i mistning af denna påräknade fördel, hvaremot de, som i stället hafva på förhand brännt i December, af en lika stor fördel kommit i åtnjutande.
Genom bifall till Herr Dalmans motion skulle alla de som brännt på förhand i December och en del af dem, som ämnat bränna i April, komma i åtnjutande af denna förmån, men eu annan del af dessa sednare icke blifva af densamma delaktige.
Ladugärdurnes underhåll fram på våren anlöres såsom ett hufvudsakligt skäl alt afslå den ena motionen så väl som den andra.
Men i samma mån, betydli gare hinder derigenom möta för att underhålla talrika skaror af menniskor med tjenlig föda, torde detta skäl böra vika.
Äfven de, som b e t v i t] a, att Konungen må begagna sin rätt att göra dessa föreslagna förändringar, torde icke kunna bestrida, att Han är ännu mer obehindrad i detta afseende, om Rikets
Ständer i underdånighet begära den omtvistade åtgärdens vidtagande.
De bevekelsegrunder, som tala för antagandet af Herr Dalmans motion, äro hufvudsakligen desamma, som förut hafva förmått Utskottet att tillstyrka Doktor Sandbergs och de torde således få i denna reservation åberopas, utan att behöfva ånyo utvecklas.
Det förefaller tydligt, att man i denna fråga företrädesvis ser och uppskattar de olägenheter, som för den bergade landthushållaren uppkomma deraf, att han, under en månad mindre, än han påräknat, får drifva en vinstgifvande näring, men ma«n synes icke lika klart tänka sig den fattiges belägenhet, som hungrar.
Hungrens hårda nödvändighet tvingar icke sällan till ännu mera tryckande undantagsåtgärder, än den nu föreslagna.
På dessa skäl har jag ansett mig böra tillstyrka bifall till Herr Dalmans motion».
Professoren Carlson, Doktor Säve och Prosten Melén hafva häri instämt.
Särskilda Ulskoltels Ullålande, M 6'. 5 af Herr Indebetou: »Mot det beslut, hvari Särskilda Utskottet stadnat, att afstyrka allt afseende på Herr W. F.
Dalmans motion, nödgas jag mig reservera.
För min del skulle jag helst önskat, att denna motion kunnat af Utskottet i sin helhet tillstyrkas, enär den har till ändamål att förekomma en öfvermåttan stor tillverkning af bränvin under instundande April månad.
Likväl innefattar vår nu gällande Förordning för bran vinstillverkning ett hinder för bifall till motionens första del, som afser inskränkning i tiden för rättighet att anmäla sig till bränvinsbränning under April.