Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men blickar man åt andra hållet, hvilar ögat med välbehag på blågröna vågor, dansande och glittrande i solljuset,, och löfklädda leende strän- der under en blå, höghvälfd himmel utan en enda moln- tapp; man känner bröstet vidgas, omedvetet sträcker man ut armarne liksom för att i ett famntag innesluta hela denna tafla af frisk natur, denna natur, hvarefter den arme stadsbon så myc- ket längtar, men som han så sällan får njuta.
dock förherskande.
Man finner en viss böjelse att låta ränderna gå på tvären, då tyget an- vändes till kjol.
De sista åren hafva åväga- bragt en stor förändring i sättet att framställa sommarväfnaderna.
Man ser ej längre den spindelväfsfina gazen, den lätta batisten och den luftiga barégen.
Man mins dem med ett leende liksom den hvita, stickade strumpan — våra mödrars stolthet.
De väfda garn- och si- s De unga damerna hafva åtsittande reskappor af starka engelska tyger.
Den äldre damen bär deremot en dolman af svart fasoneradt kamgarn, rikt prydd med siden, spetsar och snörmakeriarbeten.
En regnkappa af ljust, im- pregneradt sidentyg, utmärkt genom hållbarhet och elegans, hvilar öfver hennes arm.
Den unga frun vid hennes sida begagnar en halflång kappa af ljust cheviot — kamgarn kan ock användas till en dylik • — med pelerin.
Denna så väl r ' ' som framstycket prydes af en snoddbesättning.
Siden- \ rever ser man ock användas f. till besättning för dylika kappor.
Den unga tyskan.)
der strax intill begagnar en åtsittande Jaquet, längre än de vid hvilka vi varit f vana.
Den har en insats i| af mörk sammet, omgifven I af soutachebroderi.
I Under varma dagar an- vändas eljes fichyer af tyll eller spetsväfnad, betäckta med perlbroderier.
Pä är- •j marne finnas dock knytnin- gar af sidensnodder.
Men hattarna då!
Hvem kan hafva uppfun- ',; nit denna nya färg » eigale » —, så ljust grön, att den ' i!
närmast påminner om snö- bollsblomstrens, kameliornas och snödropparnas färg?
Den är hattarnes modefärg •i för säsongen.
— På de runda hattarne antager det framtill horisontelt utstå- ende brättet allt mera vå- gade dimensioner, under det den jemförelsevis låga kullen monteras med jätte- lika rosetter af crepe eller tyll så väl som af 2 0 — 2 4 cm breda band eller verti- kalt uppstigande blomply- mer.
Hvad materialet till hattarne beträffar, så vär- deras fortfarande de fina bast- och florentinerflätningarne, men äfven knut- och taggflätningar begagnas.
Dessa ut- föras ofta i flera färger.
Man påträffar ofta hattar med hvita brätten och svart hattkulle eller ock tvärt om.
Röda stråhattar hafva ut- bjudits i marknaden; ännu kan man ej afgöra, huru vida de skola vinna bifall.
De äro monterade med stora rosetter af svarta eller röda band antin- gen vid ena sidan eller ock så, att de bakifrån sänka sigframåt.
De små kapotthattarne med spet- ' f Förtöjningarnakastasloss.
Propellern piskar vattnet till skum.
Och sä glida vi ut på vattnet i det bro- kiga vimlet af flaggprydda ängbåtar och slupar, fylda med glada stadsbor, hvilka hasta ut från staden för att tillbringa sin helgdag på landet.
Det är en af de dagar, då storstadens ådror liksom falla i hop och bli tomma.
Det pulserande lifvet gjuter ut sina vågor åt andra håll.
Men vi skulle väl se oss om litet på däcket.
Hvilket vimmel af unga, rosiga ansigten!
Och dessa sommarljusa, lätta och mo- derna drägter sedan!
Der är något att lägga märke till.
Vi se prof på alla dessa voiles, zefyrs, foulards och spetsväfnader, hvilka i hundratals mönster och skiftande färgtoner varit synliga i våra prome- nader.
Men derjemte få vi se de nyaste ny- heterna i tygväg, hvilka trots den framskridna vårsäsongen allt jemt träda fram.
I synnerhet faller oss i ögonen de nya storrutiga mönstren — • qvadrater med 8 — - 10 centimeters sida — hvilka från hvitt öfvergå i olika färger ända till det mörkaste blått.
Ett mera excentriskt än vackert mode.
De randiga tygsorterna äro 1888. u n i Fig. 1 — 3.
Barn drägter.
denstrumporna hafva funnit användning öfver allt.
Man kan ju fä dem i alla färger och det är ej comme il faut att bära strumpor i annan färg än toalettens.
Der borta sitter ett sällskap af främmande utseende.
En herre med monokeln inklämd i ögat står och samtalar med damerna.
Nu höjer han rösten.
That is english!
Låtom oss taga deras resdrägter i betraktande.
IDUNS 22 MODETIDNING J ni 1888 elegantaste broderier af detta slag hör ett med ljust silke i platt- söm utfördt vermieellemönster.
Är man tillräckligt försedd med toaletter för middagstaffeln, kon- certer, promenader och möjliga fester, så återstår att tänka på morgon- och aftondrägter.
Dessa göras af randigt eller enfärgadt flanell, kaschmir eller siden med spetsar och bandslejfer.
För en badort passar i synnerhet blått och hvitt och blått och rödt — randigt; formen är vanligen en garnerad kjol jemte lång mer eller mindre åtsittande jacka.
Äfven till barn passa flanelltygerna för- träffligt: Kjolar med plisséer jemte jerseylif eller matrosbluser äro de mest omtyckta formerna för dessa drägter.
Der är ju min lilla resas mål; jag måste stiga af vid bryggan der borta.
Mjukaste tjenare, mina damer!
Percival.
Klädning f ö r 3 — 5 års barn.
Denna lilla eleganta drägt förfärdigas af hvit batist med långt, löst sittande lif, hvartill fogats en kjol- del, 180 cm vid och ordnad i veck; denna fullständigas af en 22 cm hög volang af batistspetsar.
Pelerinen, som består af en rak spetsvåd, fastsys så, som afb.
visar; den förses med en kapuschong.
En gördel med slejf af röda repsband hör till kostymen.
Paletå för unga damer.
Drägt f ö r 9 — I I års flickor.
Brunt och crémefärgadt satin är materialiet till den släta kjolen.
Framdraperiet af ljusrandigt tyg dragés något uppåt vid sidorna, så att det bildar veck.
Det bakre draperiet ned- faller slätt.
Lifvet, som ock är gjordt af randigt satin, är veckadt så, som afb.
Framtill är det samma öppet i hela sin längd och visar en insats.
sigt sammanböjdt brätte visa i denna Fig. 3.
Drägt f ö r 6 — 8 flickor.
Klädningen är af grå- och rödrutig inre trekant " ett mångdubbelt fålladt cretonne.
Kjolen är veckad.
Afb.
visar, huru främre draperiet skall an- tyll- eller crepe-rysch i ljusa färger: ordnas; den bakre 160 cm breda delen af draperiet, öfverst och vid sido- rödt, gult, ljusblått och hvitt.
Så ko- ränderna tätt fållad, bildar en måttlig uppuffning.
Det vid sidan knäppta lossala dessa anordningar kunna före- falla, äro de dock lätta i följd af de ytterst lätta materialierna.
Men se der sitter ju ett helt säll skap bekanta damer.
Hvad är det för ett vigtigt ämne de af handla?
Låtom oss taga plats hos dem.
Äh, jaså!
— Eestoaletter och res- drägter!
Ja, resdrägten fordrar verkligen ovanlig omsorg.
Den måste vara so- lid, enkel och praktisk; den måste framställas af starkt tyg i någon mörk färg och dessutom måste den sitta sär- deles väl.
Men ett nödvändigt bihang till resdrägten är reskappan, använd- bar vid morgonpromenader, regnväder och utflygter, ja, nödvändig för sielfva resan.
Engelskornas reskappor hafva redan undergått en mönstring och vun- nit bifall.
Men hvilka tyger skall man välja dertill?
Låt höra hvad den lilla vackra kamrerskan säger.
Hon föreslår ljusare eller mörkare cheviots, mohairs eller satinerade beigetyger — allt efter smak.
Ja, de äro ju vackra och praktiska.
En af de sista ny- heterna är en beigesort i neutral färg med bandliknande, skarpt begränsade ränder, hvilka taga sig ut som appli- kation.
Men restoaletterna då?
A f sidentyger med rand- eller plain- mönster på neutral changeanlfonå göras eleganta drägter för table d ' höten och konserttimmarne vid badanstalten.
För promenaddrägterna föredrages foulard med blomstermönster i ränder.
Till enklare toaletter användes mohair, som, garneradt med de nya väfda bro- derierna, tager sig utmärkt bra ut.
Färgerna hällas utan undantag i dämpade gobelintoner; grått och rödt i de mångfaldigaste nyanser före- dragas.
Broderier äro mycket om- tyckta och användas till garnering på öfverklädningen eller till tvärgående ränder på den delvis synliga kjolen; alltid användas de på lifvet.
Till de Fig. 5.
S o m m a r k a p p a f ö r 6 — 8 års flickor lifvet är framtill utskuret bjertformigt; ur- ringningen begränsas af ett rödt sammets- slag.
(Se mönsterbilagan.)
Paletå f ö r unga damer.
Den vid sidan tillknäppta paletån i modefärg med lätt, likfärgadt sidenfoder har baktill ett tätt fålladt skört.
Den främre öfver- liggande fliken begränsas af en mörk siden- snodd.
Snörmakeriarbetena på bröst, krage och ärmar äro af samma färg.
S o m m a r k a p p a f ö r 6 — 8 års flickor.
Den framtill veckade kappan är af marinblått sommartyg.
Den öfverlig- gande framdelen, hvilken förmedlar till- knäppningen vid sidan, är uppskuren långs efter.
De öfriga delarne äro anordnade som ett långt lif med veckadt skört.
Be- sättningen utgöres af sidensnodder och fantasiknappar i snörmakeriarbete.
(Se mön- sterbilagan.)
Regnkappa.
Den af Ijus- och mörkbrunrandigt engelskt ylletyg be- stående kappan begränsas vid sina främre kanter af rever af enfärgadt tyg, hvilka nederst 22 cm breda afsmalna uppåt.
Dessa prydas af soutachebroderi.
Kappans bakre del är vid midjan ordnad i fållar och prydd med snörmakeribesättning.
Kap- pan fullständigas af s. k. invalidärmar.
Dessa liksom kragen äro prydda på samma sätt som nedre delen af kappan.
Fig. 7.
Ylleklädning.
Kjolens gar- nityr består af en volang, ordnad i veck härtill användes i rödt och grått randigt mousseline de laine.
Man arrangerar det så, att på både den främre och den bakre draperidelen ränderna gå snedt.
På det korta, blusliknande lifvet gå ränderna ver- tikalt.
Den 10 cm breda lifgördeln så väl som ärmbesättning och krage äro af röd sammet; likaså ståkragen och rosetten vid klädningens högra sida.
Hatten är af röd bastflätning; brättet är fordradt med siden i hattens färg, ord- nadt a plisse '.
Ett smalt perlbroderi omgifver hatten.
Kring kullen går ett rödt sammetsband; dertill kommer en grå sidenrosett.
Fig. 8.
K a p p a f ö r 6 — 8 års flickor.
Kappan framställes af blå- och hvitrandigt limoussine; främre delen är hel, bakre af- skuren; dess nedre del är veckad.
Ärmarne, hvilka framtill bilda en pelerin, hafva blått sidenfoder liksom kappans bakvåd.
Hatten är af grå engelsk halmflätning; rosettgarneringen är af blåa repsband.
Fig. 9.
Drägt f ö r unga damer.
Kjo- len täckes af en plisserad volang af voile.
Det främre och bakre draperiet framstäl- las af voile i mönster.
Garneringen, som omgifver bröststycket på det släta lifvet, är af samma tyg som draperiet.
Juni 1888 IDUNS garnerings inkrusning vid lifvet döljes af ett 8 cm bredt bälte.
Armarne äro krusade vid handen och prydda med hand.
Hatten är a£ gul halmflätning och framtill garne- rad med mycket krusadt siden.
Eosetten af lik- färgade sidenband understödjes af en fjäderaigrette, så att den lutar något framåt.
Fig. 10.
Drägt f ö r 5 — 7 års barn.
Blåhvitt randigt etamine begagnas till så väl den släta kjolen som det veckade skärpet.
Det långa lifvet af blått etamine prydes framtill af ett veckadt garnityr och en framtill spetsig, baktill bred krage.
Hatten är af crémefärgad spetsflätning och är mon- terad med blåa sidenband och pomponer.
Fig. 11.
Kjolen af röd- och blårandig kaschmir är anordnad i om- Fig. 7.
Stråhatt.
Den af bildade hatten är af grå halmflätning; det vida främre brättet är fodradt med mönjeröd faille.
Hatten monteras såsom teck- ningen visar med en rosett af sidenband i grått och mönjerödt jemte en silfvergrå fogelaigrette.
Fig. 13.
Barnförkläde.
visar ett sådant af rutig batist, som framtill veckats i 12 cm.
breda veck längsefter.
Byggstyckena äro deremot släta och endast uppe vid linningen krusade.
I sidosöm- 23 marne har man insatt de nödiga slejfändarne.
Fickor och halslinning prydas af spetsar.
D e långa, vid händerna krusade ärmarne afslutas genom 3 cm.
breda band med spetsar.
En f r u n t i m m e r s b j u d n i n g p å S t o c k h o l m s slott f ö r tre h u n d r a år sedan.
början af juni 1588 egde på Stockholms slott en stor fruntimmersbjudning rum, till hvilken Sverges dåvarande drottning, konung Kappa f ö r 6 — 8 års flickor.
vex ' ande smala och breda veck och förbunden med ett långt bluslif.
Den framtill lösa, baktill åtsittande jaquetten af marinblått sommartyg knäppes i sidan.
På kragen har man stickat tvenne ankaren med hvitt silke.
Jaquetten har dubbel knapprad.
N:r 44 (463) Fredagen den 30 oktober 1896.
Prenumerationspris pr är: Idun ensam Iduns Modet., fjortondagsuppl.
5: » 5: • 3: » 3: Byrå: Elära södra kyrkog.
IS, 1 tr. Allm.
Redaktör och utgifvare: 9:de årg.
Aunonspris: helgfri fredag.
För » Platssökande » o. » Lediga platser » Lcsnummerprls 15 öre 25 öre för hvarje påbärjadt tiotal stafv.
Emmy Me dagliga tidningarna hafva redan under förliden vecka kring * * f land och stad fört budskapet om fröken Emmy Bappes död, de flesta ägnande några ord af erkännande åt hennes ädla och gagnande lifsgärning.
Många äro ock de, som med känslor af djup saknad emottagit detta dödsbud, på samma gång de med tacksamhet tänka på det myckna goda, som genom den bortgångna kommit dem till del.
Emmy Carolina Bappe föd- des 1835 på fädernegodset Strörnserum i Kalmar län.
Föräldrarne voro löjtnanten, friherre Adolf Fredrik Rappe och Ulrika Katarina Vilhel- mina Hammarskjöld.
Den unga dottern uppväxte i hem- met och deltog i det husliga arbetet inom detsamma, jämte det hon genom allvarliga stu- dier sökte utvidga sitt intel- lektuela vetande.
Härunder vaknade hos henne alltmer längtan efter en egen, själf- ständig verksamhet.
Hon ville lefva för andra och icke blott ett själfviskt lif i njutning och öfverflöd.
Hon ville göra sin insats i det stora kultur- arbete, som alltmer känne- tecknat senare hälften af vårt århundrade.
Ännu var hon dock oviss, hvar denna insats bäst skulle komma till an- vändning och blickade liksom spejande och frågande ut i den stora människovärlden.
Då föll i hennes händer ett upprop i » Tidskrift för hemmet », stäldt till svenska kvinnor, att ägna sig åt sjuk- vård i fält.
Tanken härpå hade uppstått hos den varm- hjärtade ledarinnan af nämn- Utgifningstid: hvarje Rappe.
da tidskrift, Sofie Leijonhufvud (sedermera friherrinnan Adler- sparre), dels i anledning af miss Nightingales verksamhet under Krim kriget, dels af en vid denna tid af d:r Sv.
Sköldberg utgifven skrift: » Sårades vård i fält », och kanske allra mest af de upprörande berättelser, som under dansk-tyska kriget (1864) gång efter annan voro synliga i tidningarna, angående tillståndet bland de sårade och tyfus- sjuka inom danska armén.
Flere uppsatser i samma äm- ne följde härpå.
E m m y Rappe läste dem och blef mer och mer viss o m det arbetsfält, hvartill hon var kallad.
Vid 30 års ålder stod hon nu redo att blifva en banbryter- ska för de bildade svenska kvinnornas verksamhet inom sjukvården.
Men då det vid denna tid i vårt land icke fanns någon sjuksköterska af den bildade klassen och än mindre någon anstalt för ut- bildande af sjuksköterskor, begaf hon sig 1866 tiU Eng- land, där hon för ett år blef upptagen som elev vid det stora S:t Thomashospitalet i London, hvarunder hon hade förmånen att flitigt få um- gås med och handledas af den för sjukvården och sjuk- sköterskekallet så nitiskt verk- samma och vidt frejdade miss Florence Nightingale.
Yid sin återkomst till fä- derneslandet 1867 anställdes fröken Rappe af » Frivilliga föreningen för sjukvård i fält » (numera » Röda korset ») så- som lärarinna för utbildandet af sjuksköterskor vid det nya akademiska sjukhuset i Up- sala.
Och blef hon således
Hvad den är säll, som i sin egen hydda Ser utan oro morgonstrimman gry, Ej saknande de dar, som äro flydda, Ej sörjande för dem som skola fly!
Hvad den är säll, hvars lif så tyst försvinner, Att ingen glansen af hans dygder ser, En källas bild, som genom ängen rinner, Gömd af de blommor, dem hon näring ger!
P. den första offentliga svenska sjuksköterska af den bildade klassen och den, som gick i spetsen för eller bröt väg för utbildande af sådana sjuksköterskor inom vårt land.
Det fostrande, stärkande, helgande infly- tande hon härunder utöfvade på de unga kvinnor, som kommo under hennes vård, har mångenstädes visat sig i rika och sköna frukter, men fulla välsignelsen häraf torde först bli uppenbar på den dag, som skall göra allt klart.
Hon fordrade mycket af sig själf och äfven af sina elever, men så gaf hon dem ock mycket tillbaka, och sä- kert skola de alla, kringspridda öfverallt i landet, i tacksamt minne bevara den kär- lek hon i så rikt mått ägnat dem.
Under tio års tid stod hon kvar såsom en nitisk, kraftfull och kärleksfull vårdarinna af det kall, som blifvit henne anförtrodt.
Härefter tjänstgjorde hon under andra tio år vid hospitalet i Upsala, på samma gång såsom husmoder och föreståndarinna för sjukskö- terskorna.
Det trägna arbetet var henne en glädje, ty hon tjänade villigt och af hjärtat och utan den ringaste ersättning, då hennes ekonomiska ställning gjorde henne fullkom- ligt oberoende häraf.
Trädde hon in i sjuk- salen eller på lärorummet, var det som hade en klar solstråle silat sig in genom fönstret.
Omsider svekö henne dock kraf- terna och hon kände sig efter en svår lunginflammation i behof af hvila, hvarför hon lämnade sin plats vid hospitalet och sökte, under ett par års vistelse i utlandet, återvinna de förlorade krafterna.
I » Röda korsets » årsberättelse för 1886 säges det bland annat: » En kännbar förlust har drabbat föreningen därigenom att frö- ken E m m y Rappe för sjuklighet nödgats lämna sin anställning såsom föreståndarinna å Upsala hospital och i sammanhang där- med det öfverinseende hon under nära 20 år omhänderhaft öfver alla föreningens un- der hennes egen ledning och sedermera vid akademiska sjukhuset i Upsala utbildade sjuksköterskor.
— Utskottet har, med be- klagande af anledningen till det steg hon nödgats taga, medels skrifvelse uttalat sin tacksamhet för det utmärkta sätt, hvarpå hon under så många år arbetat i föreningens intresse och för all den omsorg och välvilja, hvarmed hon omfattat alla föreningens vid sjukhus i Upsala danade sköterskor. » Samma förening omtalar i sin nästföl- jande årsberättelse att icke mindre än 71 sjuksköterskor under fröken Rappes ledning utbildats för sitt ansvarsfulla kall, och till- lägger, att då fröken Rappe vid sin lång- variga och uppoffrande verksamhet ådaga- lagt ett synnerligt intresse och ett aldrig tröttnande nit samt med största omsorg och välvilja omfattat föreningens sjuksköterskor i deras maktpåliggande arbete, — » hade ut- skottet, med bifogande af vederbörande öf- verläkares erkännande af fröken Rappes be- römvärda tjänstgöring å tvänne sjukvårds- inrättningar, hos k. m:t anhållit om något vedermäle af kunglig nåd för hennes lång- variga och plikttrogna arbete i den lidande mänsklighetens tjänst.
I följd häraf hade tilldelats henne medaljen i guld af 12:te storleken med inskrift: » För berömliga gär- ningar » att i högblått band med gula kan- ter bäras om halsen.
Denna medalj, jämte afskrift af det kungl.
beslutet, hade ut- skottet låtit tillställa fröken Rappe, som i varma ordalag uttalat sin tacksamhet därför. » Mera än öfver denna yttre utmärkelse torde dock den anspråkslösa arbetarinnan hafva gladt sig åt det allmänna intresse, som uppstått i landet för den verksamhet, hvaråt hon så oegennyttigt ägnat sin kärlek och sina kropps- och själskrafter.
Efter tvänne års hvila, under stilla till- bakadragenhet och ett stärkande klimat i utlandet, kände hon sig så pass återställd, att hennes forna längtan efter arbete och verksamhet ånyo vaknade.
H o n lyssnade därför till ett förslag, som gjordes henne att emottaga en ledande plats vid någon af de många anstalterna i Biel ef eld.
Men medan underhandlingen härom pågick, hem- söktes hon åter af sjukdom och kraftlöshet och vände i stället tillbaka till fäderneslan- det, där hon vid det natursköna Öresund, strax utanför Helsingborg, redde sig ett hem, omtaladt såsom idealiskt af dem som gästat där.
Hit inbjöd hon nu årligen flere af sina forna elever, som under sitt an- strängande arbete voro i behof af hvila och vederkvickelse.
Och härifrån vände de åter till sina skilda arbetsfält, stärkta af um- gänget med den älskade husmodern samt hvilan och stillheten i det fridfulla hemmet, hvilket i sanning gjorde skäl för sitt namn: Salem.
Där voro de välkomna så ofta och så länge de hade tid och tillfälle att vistas hos den moderliga vännen, som alltid om- huldade dem m e d samma kärlek.
Det allt för nära grannskapet med hafvet, hvars vågor, när de voro i uppror, slogo hårdt mot fönsterrutorna, förmådde fröken Rappe att för något år sedan utbyta sitt landtliga hem mot ett hem inuti själfva staden.
Emellertid nalkades aftonen äfven för henne.
Ljuflig och stilla kom den, efter en gagnande och välsignelserik arbetsdag, om äfven långt förr än hennes vänner tänkt sig.
I syskonhemmet på Drettinge gård i Småland, där fröken Rappe var på ett till- fälligt besök, insjuknade hon hastigt i in- fluensa och lunginflammation.
Hon, som vårdat så mången på sjuksängen och med det eviga lifvets ljus lyst så mången genom den mörka dödsdalen, låg nu stilla och frid- fullt, vårdad af kärleksfulla^händer, väntande på sin himmelske Mästares kallelse att » sitta högre u p p ».
A. Granberg.
Till Grieg.
du &amp; Gnvme-t wi&amp;d s-Hat-t gcH med s-RS$M, sam dj-ujyt tttv - fc-i^tötnct Got ettans i^zån 2) Gvze-cpuåSs-tamm.az&gt; du - tåtet i tanezna oct &amp; fta.
&lt; tzattstzatt stvua, oct dväz^etammat stattaude oSa-tn ^Gzsen $icj&gt; sptittzaz i stup o^uez spetsiga S-tintav, ditt tG-n^tode Szusav Got oot tjäztanas dvata (^Sittzav ^äziittat.
väotez, i p %asez Si-zaz-za, acto-zdez, än gss oct atttid - t^-stza, CMiastiaa, upp, att vi stzatta titt daz / za oct tanezma tustza.
SYCatuzens jfazds&amp;la az,testez i fåättaz, oct stagat- ^ättaz oct sta.
Got &gt; dia täzt Svad på aztet ätten am via vat du gastet natten.
1 3£vaz, dit uz- vmtande med ätstande Stäm tiz.
ddw penna sätz-a-z cct da-taz- - tändez du Snutit.
upp, tåt ditt J^åt ^uzozna Saz- p %itit, tzattspo ^a&gt; väcta tvina, p %z,stzäcta, tåt saten sta Stid ' åpvez- t^zäsen.
Sr stzit oct i tassande- tetat, i våzzec^n oct tatjiet, som ditt S^Caz^e titt Svezi^e Get gzipna ditt namn piata, etaz, vi Fredrik tvista.
Detta sista bud nådde henne måndags aftonen den 19 oktober, då E m m y Rappe i trons frimodighet tillslöt sina ögon i döden.
- $ B e r e d glädje åt d e u n g a!
och prenumerera nu genast med endast 50 öre på årets sista kvartal af den utmärkta ung- domstidningen » Kamraten ».
Ett enastående tillfälle — pr of prenumeration till nedsatt pris!
förening och afsöndring.
Några ord med anledning af uppsatsen » Kvin- nornas palats » i Idun n:r 40, af A v e.
- r^öreningsväsendet, sådant det nu utveck- r lat sig, är en så i alla samhällsför- hållanden ingripande företeelse, att snart sagdt ingen individ undgår att röna någon inverkan däraf.
Orsakerna till förenings-
lifvets uppkomst och snabba tillväxt äro många och behöfva ej här vidröras, ej heller behöfver påpekas det goda och gagneliga, som uträttats genom denna sammanslutning af krafter.
Men, närmast i anledning af det ordskifte i Kvinnoklubben i Stockholm, hvil- ket ' under rubriken: - » Kvinnornas palats » blifvit ämne för en artikel i Idun, torde det ej vara ur vägen att fästa uppmärk- samheten på en af förenings väsendets skugg- sidor.
Denna skuggsida kan närmast uttryckas genom satsen: Föreningslifvet verkar sön- dring.
Detta låter visserligen som en para- dox, men är icke desto mindre en bedröflig sanning, något som vi j u alla nästan dag- ligen komma i tillfälle att erfara.
Det för- håller sig nämligen med de flesta mera lifaktiga föreningar som med de religiösa sek- terna och politiska partierna; medlemmarne däri frestas så lätt att blott fästa blicken på sin respektive förenings fördelar och framgång, att känslan för det allmännas väl samt för nationens solidaritet förslöas eller kväfves.
Personer, hvilka så att säga gifva sig föreningsväsendet i våld, känne- tecknas ofta genom en så starkt ensidig andlig utveckling att, där denna icke rent af röjer sig som ett fanatiskt motstånd mot hvarje sträfvande, som ej står upptaget på deras lilla lifsprogram, bjuder den åtmin- stone till att verka hämmande och förla- mande på dylika sträfvanden.