Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om densamma skulle for hvarje hemman verkställas så fullständigt, att de nu antecknade förhållandernas riktighet borde pröfvas genom jemförelse med samtelige tillgäugliga jordeböcker förden förflutna tiden, komme sådant att icke Bilt. till R St.
Prot. 1S47 oc^ 4 Sami. 1 Afd. a Band. 3o Haft. 3 18 Stats-ZJlskottets Utlåtande, N.o 2^2. allenast medföra elt så vidlyftigt och tidsödande arbete, att det nya jordeboksverkets fullbordande först vid en ganska aflägsen tidpunkt kunde emotses, utan ock otvifvelaktigt föranleda en högst betydlig mängd tvister, om förändring uti nu varande på jordeboken grundade förhållanden, och således inverka både på statens och enskildes häfdvunna rättigheter, utan att det måhända ens alltid, i saknad af erforderliga handlingar, blefve möjligt, att dem fullständigt utreda och med full rättvisa afgöra.
En dylik utsträckning af ifrågavarande undersökning instämde ej heller, hvarken med den uti Kongl, brefvet den 24 Maj 1833 meddelta föreskrift, att förslag till åvägabringande af nödig rättelse uti de upptäckta felaktigheterna borde uppgöras med hänsigt till minsta möjliga rubbning i bestående förhållanden för de enskilte, samt minsta omgång och besvär för vederbörande embetsman, eller med Rikets Ständers den 30 Oktober 1834 gjorda underdåniga hemställan, att jordeboks-granskningen icke måtte medföra någon till återbetalning ledande efterräkning, eller ringaste rubbning i eganderätts-förhållanden; och angelägenheten påkallade derföre bestämmandet af viss praeskriptionstid, hvarutöfver den omförmälde undersökuingen icke borde sträckas tillbaka.
I detta afseende hade Kammar-kollegium föreslagit femtio år, räknadt från tiden för nya jordebokens upprättande.
Vid bestämmandet häraf, vore det emellertid nödigt att antaga sådan tidpunkt, då jordeböcker blifvit upprättade, hvarföre ock kommitterade ansett lämpligast vara, om de första, soro uppgjordes efter det af Kammar-kollegium den 12 April 1802 utfärdade nya formulär i detta afseende kunnat läggas till grund; men då, enligt hvad en af kommitterade upprättad, dess underdåniga utlåtande bifogad förteckning lit. S, närmare utvisade, dessa jordeböckers upprättande skett vid högst olika tid, eller i ett län år 1803, i 17 län åren 1805 och 1807, i 5 län år 1811 och i ett län först år 1819, hade kommitterade funnit dem icke kunna tagas till gräns för granskningen.
Deremot vore jordeböcker år 1795 uppgjorda i hela riket, med undantag endast af Östergöthlands och Stockholms län, der sådant skett år 1793 i det förra, och år 1797 i det sednare; och kommitterade ansågo sig derföre böra i underdånighet tillstyrka, att dessa måtte blifvede äldsta, till hvilka jemförelsen sträckes, samt att följaktligen ingen förändring af sådana förhållanden, som i dem och påföljande jordeböcker oförändrad t och utan anmärkning iakttagits, måtte ifrågakomma, hvilket äfven nära instämde med den af Kammar-kollegium föreslagna tid.
I dylikt fall blefve, enligt hvad nyssnämnde förteckning utvisade, i allmänhet fyra jordeböcker i hvarje län, föremål för undersökning och jemförelse.
Om deremot skiljaktigheter emellan anteckningarne i merberörde jordeböcker förekomme och dessa an - Stats-Utskotlets Utlåtandey N:o 2^2.
19 teckningar sålanda icke kunde genom nyssnämnde preskription befästas, ansågo kommitterade det vara påtagligt att, för utrönande af hvilketdera utaf de i dem upptagne förhållanden vore rigtigt, undersökning, der det erfordrades, äfven i äldre jordeböcker borde ega rum.
Enligt hvad kommitterade vidare anfört, hade väl Kammar-kollégium hemställt, att prseskriptionen endast skulle afse anmärkningar åsyftande ^rubbning af skatterätt till jord.;” men kommitterade fuano en så beskaffad inskränkning hvarken lämplig eller erforderlig, och ej heller förenlig med de af Kongl. Majit och Rikets Ständer i afseende derå yttrade åsigter, men att deremot det stadgande, som meddelades, borde utan undantag omfatta alla anmärkningar i sådana omständigheter, som af jordeboken vore beroende, helst många andra förhållanden kunde förekomma, deruti rubbning efter längre tids förlopp skulle medföra lidande och osäkerhet för enskilde; hvarpå, såsom exempel blifvit anförde, dels de ändringar af skattläggningar och förmedlingar, hvilka under en längre tidrymd oklandrade efterlefvats och egt bestånd, ehuru de icke i föreskrifven ordning blifvit hos Kammar-kollegium anmälde, samt pröfvade och fastställe, dels det förhållande, då tilläfventyrs hemman till alla vederbörandes belåtenhet fullgjort sin roteringsskyldighet i annan rote, än hvartill detsamma efter roteringsverket skulle höra, utan att likväl det beslut, hvarpå en sådan flyttning grundats, kunnat tillrättaskafFas och hvaruti förändring icke eller skulle till något gagna.
Om än staten på detta sätt skulle medgifva viss praeskription för efterräkning å dess sida, höllö kommitterade likväl före, att någon sådan inskränkning uti de enskildes anmärkningsrätt icke skäligen borde ifrågakomma, utan dessa bibehållas vid rättigheten att vinna ändring uti alla sådana felaktigheter, som till deras skada bevisligen egde rum, allenast framställning derom gjordes inom den tid, som, i följd af hvad kommitterade föreslagit, på sätt bär efteråt omförmäles, kunde blifva bestämd.
Då alla de undersökningar, som för utrönande, om och hvilka felaktigheter till äfventyrs kunde förefinnas uti den sednast upprättade jordeboken, i öfverensstämmelse med sålunda föreslagne stadganden, borde försiggå, icke med behörig noggrannhet och fullständighet, kunde anställas vid sjelfva jordransaknings-förrättningarne, helst det ofta kunde inträffa, att handlingar, hvilka behöfde rådfrågas vid förrättningsstället, icke vöre tillgänglige samt förrättningarne derigenom till men för jordegarne, som vid dem borde vara tillstädes, skulle erfordra stor tidsutdrägt, ansågo kommitterade den föreskrift böra meddelas, att granskning af 1825 års jordebok och dess jemförande med de Irenne föregående, så väl af häradsskrifvarne, som å lands-kontoren, dess - 20 Stats-UtskoUels Utlåtande, N.o a4'1» förinnan blefvo verkställde, på det att dervid upptäckte fel i möjligaste måtta före jordransakningen kunde utredas; dock att alla ifi ågakommande forändringar vid nämnde förrättning fullständigt framställdes, på det vederbörande, hvilkas rätt derunder vore beroende, måtte komma i tillfälle att densamma iakttaga och bevaka.
Såvida det med jordransakningen åsyftade ändamål fullkomligen skulle kunna vinnas, serdeles då fråga vore att åstadkomma en jordeboks-liggare, som för all framtid kunde tjena till efterrättelse, syntes det kommitterade nödigt, att utväg lemnades vederbörande jordegare, att före denna förrättning erhålla fullständig kännedom om de uti jordeboken, angående hvarderas egendom, befintliga anteckningar.
Behofvet af en dylik åtgärd hade ock tillförene varit insedt, då genom Kongl, förordningen den 31 Augusti 1762 stadgades, att ett exemplar af hvarje sockens jordebok borde förvaras uti pastoratets moderkyrka, samt då nya jordeböcker upprättades, desamma, före insändandet till Konungens befallningshafvande, delgifvas socknemännen.
Af förstnämnde skäl hafva derföre kommitterade ansett sådan anstalt böra fogas, att den sednaste jordeboken, eller 1823 års, någon lämplig tid före jordransakningen, vid socknekyrkan eller annat tjenligt ställe, på sätt Konungens befallningshafvande med afseende å lokala förhållanden bestämde, Klefve att tillgå, för verkställighet hvaraf något hinder så mycket mindre mölle, sorn då nämnde jordeböcker äro upprättade socknevis, om än å häradsskrifvare-kontoren fögderivis sammanbundne, för deras åtskiljande icke erfordras mera, än att i ett eller annat fall, då ny socken vidtoge omedelbart efter slutet på anteekningarne för den föregående, första eller sista bladen behöfde omskrifvas.
Alla de anmärkningar emot sednsste jordeboken, som i följd af hvad förut blifvit framstäldt, vid jordransakning kunde förekomma, borde, efter kommitterades åsigt, af Konungens befallningshafvande, genom antingen vid förrättningstillfället afkunnade, eller sedermera meddelade, beslut afgöras, hvilka beslut, vid nya jordeboks-liggarens upprättande, skulle lända till efterrättelse,samt derefter, tillika med jord-ransakningsprotokollet och liggaren, insändas till Kammar-kollegium , för att derstädes undergå den vidare pröfning, som efter förekommande omständigheter kunde erfordras.
Om vid jordeboks-liggarens upprättande kom me att fcrfaras på sätt kommitterade sålunda i underdånighet föreslagit, vore fullt skäl att förvänta, det densamma ei holle all nödig säkerhet och fullständighet; men på det fullkomlig visshet härom måtte vinnas, erfordrades dock, att den underkastades behörig granskning, först vid länens landskontor, och sedermera uti Kamroar-kolegium; äfvensom i dylikt fall, det syntes med rättvisa och ordning instäm - Stats •Utskottets Utlåtande, N.o a^s. 21 ma, att vederbörande jordegare deraf undfinge de), för att inom viss tid kunna framställa de anmärkningar deremot, hvartill de kunna (inna sig befogade.
Härigenom blefve således både statens och de enskildes rätt betryggad samt, efter förloppet af nyssnämnde tid och sedan granskningen för sig gått, den nya liggarens gällande kraft lagligen befästad, så att all anledning till framtida tvister angående äldre förhållanden vore undanröjd.
För vinnande af sistnämnde ändamål, borde likväl stadgas, att, vid den tid, då jordeboken från häradsskrifvarne tilt lands-konloren ingifves, och hvilken kommitterade trodde böra bestämmas till sist sex månader efter utgången af det år, för hvilket den uppgjordes, ett exemplar för hvarje socken borde öfverlemnas till kyrkoherden, att vid sockenkyrkan till upplysning för jordegarne vara tillgängligt; och syntes kommitterade, med afseende ä det vigtiga ändamål, som dermed åsyftades och den beqvämlighet, som lör framtiden bereddes vederbörande jordegare, arbetet med nämnde exemplars utskrifning icke böra tagas i beräkning, serdeles då detta besvär endast lör en gång ifrågakomme och nya jordebockers upprättande framdeles undvekes.
I fråga om tiden, hvarinom enskilde måtte äga att anmärkningar emot den nya jordeboks-liggaren framställa, ansågo kommitterade att de enskildes rätt borde vara tillräckligen bevarad, om dem lemnades öppet att inom sex månader, efter det jordeboken blifvit till socken-kyrkan aflemnad, anmärkningarne till länens lands-konlor ingifva; varande det, enligt kommitterades förmenande, nödigt att härför bestämdes koitare tid än den, som för lands kontorens granskning fastställdes, på det att de upplysningar och yttranden, som i anledning af besvären funnes erforderliga, måtte inom sistnämnde tidpunkt hinna infordras.
Den granskning, som i landskontoren skulle försiggå, jemte öfrige der nödiga åtgärder, syntes kommitterade kunna medhinnas inom ett år, ifrån det jordeböckerna dit inkommit, i följd hvaraf jordeboks-liggaren för länet borde inom ett och ett halft år efter det, för hvilket den upprättats, lill Kammarkollegium insändas.
De vid granskningen yppade anmäi kningar, äfvensom de af enskilda framställda, skulle då ock, efter kommitterades åsigt, beledsagade af Konungens befallningshafvandes yttrande, öfverlemnas, för att, jemte de vid granskningen i berörde kollegium förekommande erinringar, i ett sammanhang af kollegium till pröfning företagas.
Med förutsättande, alt beslut uti förevarande ämne kunde tidigt år 1848 utfärdas och således jordransakningarne påföljande året företagas blefve de nya jordeböckerna upprättade for år 1850, och inom medlet af år 1852 till Kammar-kollegium insände; men då, i kommitterades tanke, sådant icke vore 22 Siats-Utskottets Utlåtande, IV,-o 2^2. lämpligt om, räntornas beräknande i öfverensstämmelse med nya jordeboken skulle fördröjas, intill dess densamma blifvit sluteligen granskad och uppkomne anmärkningar afgjorde, helst om fel upptäcktes, rättelse ändock kunde i laga ordning beredas, ansågo kommitterade det stadgande böra meddelas, att nya jordeboken skulle, i afseende å räntornas debiterande, tillämpas ifrån och med året efter det, för hvilket densamma vore upprättad och således i nyssnämnde händelse början göras med 1851 års räntor.
Vidkommande den serskilda personal, som tilläfventyrs uti Kammarkollegium torde blifva af nöden, för att kunna förr omförmälda granskningsarbete med nödig skyndsamhet utföra, så vore kommitterade, enligt deras förklarande, icke i tillfälle att yttrande derom afgifva, utan torde det på kollegium få ankomma, att sedan de i afseende på jordeboks-liggarens upprättande nödige föreskrifter blifvit meddelade, inkomma med den underdåniga framställning, hvilken af omständigheterna då kunde påkallas.
Angående sedermera hvad vid jordeboks-liggarens upprättande i afseende å dess innehåll skulle iakttagas, så börde, jemlikt kommitterades åsigt, förekomma i första rummet grunderna för egendomars och lägenheters fördelning under behöriga titlar.
Om, i anledning af hvad kommitterade här ofvan yttrat, angående möjlig sammanjemkning af de serskilda jordnaturernas friheter och skyldigheter, utom hvad som tillhörde grundräntan och tionden samt rustnings- och roterings-besväret, i ett eller annat afseende skulle komma att ega rum, ansågo kommitterade, att alla de hemmansnaturer, som i förstnämnde omständigheter blefve lika lottade, böra under gemensam hufvudrubrik sammanföras, med utsättande för hvarje hemman af förut ägande natur, dock att i hvad fall som helst, krono-egendomar serskildt upptoges, hvarvid, i händelse af bifall till kommitterades förrberörde förslag om skatterätts tilldelande åt de kronohemman, som för närvarande under åborätt besuttes, denna afdelning endast komme att innefatta boställen och sådane egendomar, hvartill staten hade både egande- och dispositions-rätt, eller som på ett eller annaf sätt tillhörde allmänna verk och inrättningar, kyrkor och fromma stiftelser.
Derest åter i förstnämnde afseende någon jemkning icke förekoinme, funne kommitterade nuvarande hufvudafdelniugar af skatte, krono och frälse böra bibehållas med de af skiljaktigheten inom frälse-naturen beroende under-afdelningar och iakttagande, att rekognitionsskogshemman sammanfördes jemte vanliga skattehemman, med hvilka de uti rättigheter och skyldigheter äfven voro till alla delar lika, ehuru de icke, utau serskild tillåtelse, finge afskiljas ifrån de bruk, hvarunder de blifvit skatteköpta. X sammanhang med frågan om egendomarnes fördelning efter de olika Stats-Utskottcts Utläiande, N:0 2^2.
23 hemmans-naturerna hafva kommitterade funnit sig böra fästa uppmärksamhet derå, att, enligt hvad den vid betänkandet fogade tabell litt. a, närmare utvisade, åtskillige, dels ecclesiastike, dels för andra stater anslagne boställen, i jordeböckerne funnes upptagne under frälse- och skatte-titlar, till hvilka de före nuvarande dispositioner hafva hört.
Dessa egendomar syntes likväl kommitterade med afseende å de ändamål, hvartill desamma numera vore anslagne, lika med alla öfriga, som för enahanda behof voro anvisade, böra uti jordeboken uppföras under kronotitel.
I anledning häraf och då, i händelse anteckning uti jordeboken för hvarje dylikt hemman gjordes om dess tillkomst och förra natur, ingens rätt genom omföringen förnärmades, enär, om än t. ex. ecclesiastik-boställe vore af enskild doneradt eller af menighet inköpt, som ej sällan inträflut, äfven med sådana, som redan voro under kronotitel uppförda, staten ändock icke vunne större dispositionsrätt deröfver, än tillförene, hemställde kommitterade, att den föreskrift måtte meddelas, att alla för civil-, militie- och clereci-staterne anslagna boställen, som voro under kronoskatteoch frälse-titlar upptague, böra med nyssnämnde anteckning till kronotitel omföras.
Ehuru enligt hittills gällande stadganden, de i jordeböckerne och sammandragen öfver hemmantalet förekommande afdelningar i allmänhet endast afsett de olika hemmans-naturerna, hade likväl det undantag derifrån egt rum, att prestgårdar, kaplans- och klockare-bohl blifvit i sammandragen för hvarje jordnatur under serskild rubrik uppförde, fastän, såsom förut blifvit omnämndt, så föga noggrannhet vid denna fördelning iakttagits, att dylika egendomar i sjelfva verket utgjorde vida större hemmantal, än berörde sammandrag utvisade.
Det vore visserligen i statistiskt hänseende nyttigt, att ega en sådan upplysning, som med nämnde åtgärd åsyftats, men den vore då icke mindre af nöden i fråga om alla öfriga för staten och andra allmänna behof anslagne egendomar, hvarom för närvarande ingen tillförlitlig kännedom kunde erhållas utan speciel undersökning i hvarje jordebok.
Dylika uppgifter tillhörde emellertid icke egentligen jordeboken, enär egendomarne dervid måste vara fördelade under de serskilda titlar, som härflöto af olika disposition, och en sådan fördelning icke lämpligen kunde vid anteckningen derstädes iakttagas.
Derförutan är af kommitterade erinradt, att behofvet tillika fordrade en noggrann och fullständig kontroll å användandet af statens egendomar, och denna syntes så mycket hellre böra vara sammanbunden med redogörelsen, som på säkra upplysningar i berörde hänseende berodde, att de i vissa fall af statens egendomar härflytande inkomster blefvo behörigen redovisade.
Af dessa skäl ansågo kommitterade, det angeläget vore, att vid spe - 2* Stats-VtskotteU Utlåtande, N:o 24*- cial-räkenskaperne fannos förteckningar på alla statens och allmänna inrättningars egendomar inom fögderiet, upprättade med de afdelningar, hvartill olika dispositioner för serskilda stater eller utarrendering m. m. föranledde, och å hvilka förteckningar alla under året inträffade förändringar borde anmärkas och iaktlagas, hvarefter sammandrag deröfver, utvisande hemmantalet för länet under hvarje olika rubrik skulle upprättas och landsboken åtfölja; hemställande kommitterade, alt Kongl. Maj:t måtte härom i nåder förordna, i hvilket fall formulär dertill borde blifva meddeladt i sammanhang med det nya formulär till special-räkningar, hvilka erfordrades, derest de af kommitterade föreslagne förändringar bifölies.
I sådan händelse blefve deremot icke af nöden, att i jordeboks-sammandragen serskildt uppföra ecclesiastika boställen.
Om, enligt hvad ej mindre hittills egt rum, än kommitterade ock till framtida efterrättelse föreslagit, alla egendomar och lägenheter af hvarje olika jordnatur under serskilda afdelningar i jordeboken antecknades, ansågo kommitterade det fullkomligen öfverflödigt att, på sätt nu skedde, uti jordeboken införa kolumner för hvarje jordnatur; hvarförutan sådant genom lätt inträffad anteckning i orätt kolumn, snarare kunde leda till förvillelse.
Deremot vunnes det åsyftade ändamålet vida enklare och säkrare, om hemmantalet för hvarje hufvudlitel summerades.
Förfoies derjemte på samma sätt med räntorne och tienden af de till titeln hörande egendomar, erhölles tillika en i statistiskt hänseende intressant upplysning om de grundskatter, som utgöras af samtliga hemman af hvarje natur.
Under de titlar, som af hemmansnaturerne härflyta, upptogos för närvarande efter hemmanen serskilda lägenheter under olika afdeluingar för hvarje af de benämningar utaf ängar, utjordar, ur fjel la r ro. ro., som de af ålder innehaft.
Dessa måoga serskilda underafdelningar hafva kommitterade ansett utan olägenhet kunna undvikas och sammanföras under titel: jordlägenheter, hvarvid för hvarje lägenhet kunde till nödig upplysning upptagas dess ifrågavarande serskilda benämning.
Äfvenså syntes qvarnar och andra inrättningar kunna antecknas under en gemensam rubrik af: verk och inrättningar.
Då föröfrigt fisken borde utgöra serskild titel, förekommo således, utom de till mantal satta egendomar, endast trenne afdelningar för hvarje jordnatur.
Beträffande räntornas antecknande i jordeboken, så ansågo kommitterade, att äfven om förenkling af dem på ett eller annat sätt tillvägabragtes, angelägenheten likväl fordrade, att, ej mindre för beredande af tillförlitlig kontroll å förvandlingen, än framtida upplysning härom, hvarje hemmans och lägen - Stats-Utskollets Utlåtandej N.o 2.J2. 25 genhets då varande ränta först upptoges med de förvandlings-bpräkningar, som till grund för nya räntans bestämmande erfordrades, samt denna sednare ränta derefter, i enlighet med hvad derom stadgadts, utsattes. — Likaså hafva kommitterade ansett, att, då rusttjensten vore ett frälse-egendomar åliggande onus, upplysning om de hvarje sådan egendom åliggande rusttjenstmarker böra i jordeboken förtfinnas, och således föreskrift derom för framliden meddelas.
I anledning af det uti Kongl. Kammar-kollegii här ofvan omförmälde underdåniga utlåtande gjorda förslag, att de prestgårdar, som icke redan voro åsalte mantal och ränta, hvilket förhållande med många af dem inträffade, borde, för anteckning i jordeboken, behörigen skattläggas, hafva kommitterade yttrat, att, då härvid, hvad räntan anginge, endast varit åsyftadt, att den skulle kunna under behörig anordning«titel åter «floras, för att sålunda visa sammanlagda beloppet af dylika räntor, hvilket likväl icke komme att medföra någon nytta, enär nämnde belopp ej utvisade statens verkliga uppoffring genom egendomarms upplåtande till boställen, en dylik skattläggningsåtgärd icke borde ifrågakomma och följaktligen de, till stöd derför af kollegium åberopade Kongl, bref af den 8 Juni 1686, 15 Maj och 22 Juli 1695 samt kollegii skrifvelse den 28 Janmri 1698, långt ifrån att bringas till hittills saknad tillämpning, fastmera borde till all kraft och verkan upphäfvas; och hafva kommitterade härvid tillika anmärkt, att det af kollegium jemväl åberopade Kong1, brefvet den 24 Juli 1830 afsåge ”specialstater för clereciets samt gymnasii- och skol-staternes anslag i kronotionde och penningar samt uppgiften å taxeringsvärdet af ecclesiastike bos'ällen,” men icke dylike boställens skattläggning, der sådant ej förut skett.
Deremot hafva kommitterade ansett det lämpligt, om hemmantalet å de oskaltlagde presterliga boställen, livarom här vore fråga, beräknades och i jordeboken upptoges, pä det upplysning om samtlige för detta behof anslagne egendomars mantal måtte vinnas, och således jordeboken härutinnan erhålla en nu saknad fullständighet.
Detta ändamål syntes kommitterade äfven kunna utan ordentlig skattläggning uppnås med så stor noggrannhet, som behofvet fordrade, enär uppskattning af det hemmantal, hvartill dylika egendomar ansetts böra beräknas, egt rum i och för den i seditare lider ver kstä11de extra roteringen; hvadan kommitterade tills’yr kl, att detta hemmantal måtte uti nya jordeboken införas, med anteckning likväl om grunden för den sålunda utsatta mantals beläkningen, samt att ett lika förfarande måtte ega rum med andra boställen äfvensom säterier, i afseende hvarå enahanda förhållande förekomme, Eih. till R.
Prot. 18/fY och >848, 4 Sand- t dfd. 2 Dand. 3o Haft- 4 26 Stals-Vtskottets Utlåtande> N;o 2^2.
Efter kommilterades sålunda gjorda framställning om de hufvudgrunder, som vid upprättandet af ny jordebok ansetts böra följ is, hafva kommiiterade, som antagit, att, i händelse densamma blefve en liggare till framtida efterrättelse oell således de föreskrifter, hvilka meddelades, endast vid dstta tillfälle komme att tillämpas, serskild författning härom måste utfärdas, hvadan ock kommiiterade Öfverlemnat ej mindre förslag till en dylik författning än ock förslag till formulär lill jordeboksliggaren med tillhörande sammandrag, I den händelse kommitterades framställning, att de för närvarande under åborätt upplåtne kronoegendomar skulle komma att utan lösen erhålla skaltenatur icke skulle bifallas, hafva kommiiterade ansett lämpligt, alt i jordeboken under kronotiteln formerades tvenne afdelningar, den ena för nyssnämnde egendomar och den andra för alla dem, som voro för statens eller andra allmänna behof anslagne och på ett eller annat sätt disponerade, så att hemmantalet af jordegendom under hvardera af dessa högst väsendtligen olika kategorier, malte af jordeboks-sammandragen komma att utvisas.