Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Egare eller Brukare af hemman, lägenheter, utjordar och den inom Städernes område befintelige jord, de der innehafva flere hemman, hemmansdelar, lägenheter eller andelar i Stadsjord, hvilka med deras både folk och dragare drifvas ocji skjutas, och äro belägne inom en mils afstånd från det stalie, der egaren eller brukaren är vistande, boende eller Mantalsskrifven, vare berättigade att blott på ett enda af dessa ställen utöfva
Bran vins-till verk ningen för alla Hemmanen, Hemmansdel arne, Lägenheter eller andelar i Stadsjord tillhopa, och det till så stor pannerymd, som svarar emot hvad fur desse egendomars sammanräknade värde är tillåtet att begagna , under iakttagande för öfrigt af hvad bär ofvan i 3 och 4 Mom. föreskrifves.
Pannerymden uppgifves vid Mantalsskrifningen för följande året, enligt, af Justeraren åsatt kannetal, med afdrag af 2 kannors kokrum för alla pannor till och med fyratio kannor, samt tre kannors kokrum för alia pannor ofver fyratio kannors rymd , hvarefter debitering sker, ehvad de äro inmurade eller lösa.
Ej vare Skattskyldig pligtig, att vid Mantalsskrifningen uppvisa stamplings- eller mätpings-attest, undantagande å Tackjerns-panuor, 254 Förslag• som ej aro stämplade; och eger den skattskyldi dige rättighet, att hänvisa till förra årets uppgifne pannprymd, likväl mot skyldighet att ansvara för uppgiftens riktighet. 7 Morn.
Den Skattskyldige vare utan ansvar, derest pannan innehåller större rymd, än stämplingen utvisar, utan drabbe påföljden Justeraren.
Skulle vid mätning af Bränvins-pannor stämpeln, vara något nött eller sliten, pligte ej egaren derföre , blott pannans rymd är enlig med uppgiften vid Mantalsskrifningen, 8 Morn.
Alla å en Tomt eller uti en Byggnad, eller under samma tak, eller å samma Hemmans eller Egendoms Bolstad varande pannor skola väl till rymden särskildt uppgifvas, i anseende till nödig Controlls vinnande; men vid debiteringen skola deras kannerymd ovilkorligen sammanslås, och afgiften derföre utgå efter den i a §• ä Mom. upprättade Tariff. 9 Mom.
Vid redogörelsen i afseende på p:nnerymden , så väl från Taxerings-Committéerne, som från Konungens Befallningshafvande till Kongl.
Kammar-Collegium, äfvensom nämnde Kongl.
Collegii redogörelse till Stats-Werket skall alltid den grund följas, att för BränneriWerk, som ega flere pannor, böra pannornas rymd sammanslås; hvarvid beräkningen ej får öfverstiga Etthundra-åttio kannor, deröfver ingen sarri manslagen pannerymd finnas må, äfvensom ingen panna får öfverstiga utom kokrummet Nittio kannor. 10 Mom.
Den, som är berättigad, att utöfva Bran vins-bränning och sig dertill vid Mantalsskrifning icke uppgifvit, men sedermera åstun:
255 dar, att af en sådan rätt sig begagna, bor derom 5 La ndet göra anmälan bos Konungens Befallningshafvande, men i Städerne hos Magistraten, hvilka ega att hono.in det sökta tillståndet meddela, sedan dessförinnan likväl den belöpande panneryrnds-afgiften, beräknad för den tid af året, hvarunder han anmäler sig vilja Brän vinsbränningen utöfva, hos vederbörande Kronouppbördsman i Städerne eller å Landet blifvit erlagd.
Hvarvid iakttages att afgiften för den salunda uppgifne tiden till Bränvins-brännings utöfvande fördelas, enligt 3 §. 1 Morn., så att för två månader betalas en fjerdedel af hela årets skatt, och så vidare.
Berättigad till Bränvins-bränning, sorn ej vill betjena sig af den i 5 Mom. bestämda rättighet till så stor pannerymd, Tariffgn efter egendoms värdet medgifver, betalar panne-afgift endast i mån af den pannerymd han nyttjar. it Morn.
Vill någon inom ett Werk i flere smärre Bränvins-pannor, ehvad de nyttjas till drankning eller klarning, fördela den tillåtne pannerymden, vare det ej förvägradt; dock må sådant ej förändra den faststälda afgiftens belopp efter pannornas sammanräknade rymd.
Distillér-pannor om högst sex kannor må utan särskild afgift och beräkning nyttjas. 12 Morn, Vid mätning af pannor, som till Bränvins-bränning begagnas, hvilka då alltid böra vara försedde med fast eller löst bröst och dertill hörande hatt eller stängsel-skifva med rör, utrönes rymden af en panna med vanlig batt ifrån botten till halsen, samt af en panna med conisk eller cylindrisk hatt från botten upp till och med Förslag'. halsenj hvarföre ingen panna får stämplas till högre än 93 kannor; och kommer aldrig
Stamplaren att befatta sig med afdrag af kokrummet ; han ansvarar blott för pannans riktiga innehåll.
Mäsk värmare, såsom nu mera tillåtne, 1 hvad form som helst, få begagnas utan atc undergå någon mätning.
Hvad som öfverstiger fulla kanne-talet, men icke uppgår till full kanna, får icke beräknas. 13 Morn.
Hvad denna Förordning förmår om så väl pannerymd som afgifter, m. tn. galle lika för jerngrytor och jernpannor, hvilka till Bränvins-bränning nyttjas, sorn för koppar-pannor. 14 Mom.
Så vida Krono-Brännerierne i Stockholm, Götheborg och Carlscrona upphöra, komma desse Städer efter enahanda grund, som alla öfrige, att Bränvins-bränningen idka. 2 §•
Bevillnings-afgifterne för Bränvinsbränningen äro fastställde att utgå på landet af pannerytnden och Hemmansvärdet, samt i Städerne af pannerytnden och värdet af Städemes Jord-egendomar.
Afgift för pannerymd beräknas å Bandet och i Städerne enligt den särskildt upprättade och härhos fogade Tariffen; men för alla vid Fabriquer varande pannor öfver 90 kannors rymd, hvilka med Kongl. Maj:ts särskilta Nådiga tillstånd begagnas till Bränvins-bränning, utgår afgtften efter fyra skillingar för hvarje kanna Förslag 257 kanna, beräknad för hvarje månad pannan under året till Bränvins-bränriing nyttjas; hvaremellan så Bränvins-pannor sota redskap böra ordentligen förseglas. 3, Morn.
Den, som å Landet, enligt hvad i §. 4 Mom. medgifver, vilh betjena sig af större pannerymd, an för honom efter Hemmansvärdet belöper,, skall, på sätt Tariffen utmärker, erlägga den för en sådan panna, i mån af dess storlek, bestämde afgiften, samt dessutom, för hvad pannan 1 rymd öfverstiger den honom efter Hemmansvärdet tillåtne, Femtio procents förhöjning derå; men den, som vill begagna större patina, än för nästa Ett tusen Riksdalers egendoms-värde är utsatt, skall erlägga dubbelt, eller Ett hundra procent för det öfverskjutande kanne-talet; kommandes likväl endast Eetntio procents förhöjning att L detta fall ega rum för pannor under till och med Tretio fem kannors rymd.
Afgiften efter cgendoms-värdet skall sålunda i Städerne och på Landet utgå, att åtta skillingar erläggas för hvarje Ett.
Tusen Riksdaler af värdet å den egendom, för hvilken tillverkning är tillåten; dock må denna afgift aldrig understiga fyra skillingar.
Uti de orter af Dalarne, hvarest en utslräcktfHemmans-klyfning är tillåten, må, i stället för den minsta Hejnmansskatten, denna Bevillning utgöras efter Rotarnes delnings-värde.
Gästgifverien komma att för salu af Bränvin, utom den Allmänna Bevillningen, erlägga Tre, Fem, Tio, Femton, Tjugu, Tjugu fern, till Trettio Riksdaler, samt Krögare och Närings Uiktag tili Rikl-St, Prat.
Iji3. loide Sami, i B, a 4- *7 % \
52 5 8 * Förslag. idkare, som icke äro Borgare, där de tillåtas J Tio, Femton, Tjugu, Tjugu fern till och med Trettio Riksdaler efter deras mer eller mindre förmånliga läge, enligt pröfning af Taxeringsmännen, hvilke det äfven vare öppet att derutöfver en högre afgift bestämma, i händelse afsättnings-tillfället dertill skulle föranleda.
Men de Gästgifverier, hvilka endast anse* såsom skjutsombytnings-ställen och af sådan anledning äro från Bevillning efter 2 Art. 3 §.
7 Morn. frie, erlägga ej eller denna afgift. §'. 8- 1 Marn.
Afgifterne efter Egendoms- värde på Bandet äfvensom i Städerne skola vara beständige. 2 Mom.
I de fall, då för längre eller.kortare tid Kongl. Maj:t skulle finna i Nåder nödigt påbjuda Branvins-bränningens inställande, skall afgiften för pannerymden till en åttondedel förminskas för hvarje månad ett sådant förbud varar; dock må Junii, Julii, Augusti och September månader icke uti sådan beräkning ingå.
,3 Mom.
Med Transport och försäljning af Bränvin kommer att förhållas, enligt hvad i särskild Författning, så väl derom, sorn angående hvad vidare iakttagas bör, Kongl. Maj:t redan förordnat eller finner för godt i Nåder framdeles stadga.
En procent af den summa, som genom denna Bevillning inflyter, skall innehållas och till Kongl.
Mits och Rikets Stats-Con. toir ingå, för att, enligt hvad af Kongl. Majit, ef - Tariff öfver Pannerymds - Fanne* Afgift.
Panne- Afgift. rymd.
R:d. sk. rymd.
R:d. sk. 6. 12. 5>« 11. —. 7. 14. 52. 12. — 8. 16. 53- 13- — 1 9- 18. 54- 14. — 1 10. 20. 5 5* 15. — ii. 22. 56. 16. — 12. 24. 57* 17- — 15. 26. 58. 18. —- 14. 28.
59- 19. — * 5- 30- 60. 20. 16. 32. Bi. 22. —» 17. 1. 20. 62. 24. 18. 1. 24. 63. ,6. — *9- 1. 28. 64. 28. 20. 1. 32- 65- 3o. 21. 1 . 3$- 66. 32. 22. 1. 40. 67. 34. 23. 1. 44. 68. 38. ... 24. 2. —• 69. 38. —— 25. 2. 4. 70. 40. - 26. 3- 12. 71. 42. 24. 27. 3- 18. 72. 45. 28. 3- 34. 73- 47. 24. 29. 3. 3o. 74- 50. 3o. 3- 36. 75. 52. 24. 3 H 3- 42. 76. 55- 32. 4. 6. 77- 57. 24. 33. 4- 78. 60. 34. 4- 12* 79. 62. 24. 35. 4. 18. 80. 85. 36. 4. 36. 81. 67. 2 4. 37. 5. 6. 82. 7o. 3 8. 5. 24. 83. 72. 24. 39. 5. 42- 84. 75. 4o. 6. 12- 85. 77. 24. 4i. 6. 30. 86. 80. 42. 7. — 87. 82. 24. 43- 7. 18. 88. 85. 44- 7. 36. 89. 87. 24. 45- 8. 6. 90. 90. 46. 8. 24- 9i. 90. 32- 47- 8. 42. 92. 91. 16. 48. 9. 12. 93- 92. 49 9. 5o. 94- 92. 32. 50. 10. — j 95- 93. 16.
Inhäftas emellan pag. och 279 af Bihang ti Förslag.
259 ter underdåniga förslag af Pröfnings-Committéerne, för hvarje Län fasfställes, användas till ersättning för det ökade besvär och de kostnader, som med debiteringen och redovisandet af den. na bevillning äro förenade.
N:o 450.
Uppl. o. godk. hos Saratl. Riks-St. d. aa Dec. 1823I Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, angående en Författning mot Lurendrägerioch Tullförsnillning. S. A. K. Ifrån Eder Kongl. Maj:t hafva Riksens Ständer fatt, genom Nådig Skrifvelse af dbn 10 sistlidne April, sig meddelad Eder Kongl. Maj:ts Nådiga Författning af den 12 Februarii 1820 till förekommande af Lurendrägeri- och Tullförsnillning, för att jemlikt det vid utfärdandet deraf redan fattade beslut, i afseende på de deri stadgade straff och ansvar, undergå de ytterligare jemkningar, som kunna erfordras, och derefter blifva gällande såsom en af Eder Kongl- Maj:t och Riksens Ständer gillad och antagen allmän
Lag, hvarförutan i flere särskilde motioner är yrkadt, än att öfverträdelser af TulUörfattningarne endast böra beläggas med penninge-böter, beräknade ZJnderdäniga.
Skrifvelser' efter varans värde, så att straffet ej utsattes strfngare, än med mensklighet och rättskänsla är förenligt; än att det strider emot 16 §. i Regeringsformen att på bekostnad af husfred samt det fö troende, som emellan husbonde och tjenare råda bör, söka brottens upptäckande; än att ifrågavarande
Författning sträckt sig nog långt till för-' fång för en fri sjöfart; än att om sådane utländske tillverkningar, som icke kanna här åstadkom.' mas, skola vara till införsel förbudne, böra de äfven förbjudas till bruk och nyttjande; och ari åter att de förra Författningar måga bibehållas samt ansvaret för öfverträdelser deraf utsättas, ej allenast uti penninge-böter, utan ock 1 sådane straffbestämmelser, som betaga de verkliga lagbrytärne utvägen, att, mot betalning, förmå andra personer att åtaga sig sjelfva brotten.
Jemte ofvanomförmälde Nådiga proposition hafva Riksens Ständer äfven fått emottaga de från General-Tull-Direction samt Eder Kongl, Majus och Rikets Commerce-Collegium äfvensom högsta
Domstolen i detta ämne infordrade underdåniga Utlåtanden; men da Riksens Ständer deri funnit yttrade åtskilliga sins emellan skilj-’ aktige åsigter, och då llere rättelser och tillägg i den till Riksens Ständers granskning Öfverlemnade Författningen blifva nödvändiga följder af så ■väl det friare handels-system, Riksens Ständer icke allenast önskat, utan jemväl sjelfva beredt genom antagande af en ny Tariff för Tull-Bevillningens utgörande, med hvad mera dermed gemenskap eger, som ock af de under Författningens verkställande yppade brister och otydligheter , hafva Riksens Ständer insett nödvän - Underdåniga Skiifvelser.
a 6 b cljgheten deraf, att densamma undergår en fullkomlig omarbetning; och ehuru Riksens Ständer äfven i detta fall varit betänkte, att sätta denna sin afsigt i verket, har likväl derunder förekommit, dels att det vid förbudslagarne motineller utförsel af vissa producter häftade ansvar i hufvudsaklig måtto beror på det afseende, Eder Kongl. Maj:t täckes i Nåder fästa å den framställning, Riksens Ständer i underdånighet gjort om frihet i Utländska handeln, så vidt sådant instämmer med förhållandet till främmande Magier samt Fäderneslandets sanna fördel, dels att straffbestämmelserne i dessa reconomiska Stadganden ställas i det närmaste samband och den noggrannaste jemvigt med de öfriga Erottmålslagarne, så framt ej de förre skola yttra ett meri-; ligt inflytande på Nationens moralitet och medföra en rättskänslan sårande förvirring i begrep-; pen om brott och straff; dels att ds för utarbetandet af denna strafflag nödige egenskaperne af en saker och tillförlitlig öfversigt af Landets äldre och nyare Lagstiftning, en utbredd menniskokännedom samt klara begrepp i rättsläran kunna med skäl förutsättas hos den Committée, sorn för det närvarande är sysselsatt med uppgörande af nya förslag till Strafflagar; dels ock att enhet och sammanhang emellan, de särskilda grenarne af Lagstiftningen endast synes stå att vinna genom en gemensam handläggning, som undanrödJer alla rättskänslan stötande missförhållanden emellan de brott, som äro föremål för de egentliga Straffiagarne och för öfverträdelser af Statens hushålls-författningar, samt befordrande likstämmighet och samband emellan dessa Lagstift - 8 6a Underdåniga Skrif velter'. ningens grenar, hafva Riksens Ständer i underdånighet ansett dessa afsigter skola säkrast vinnas genom öfverlemnande af detta uppdrag åt den till Lagarnes öfverseende i allmänhet förordnade Commiitée, såsom egande både tillräckligt rådrum och erfarenhet att kunna med behörig noggranhet utarbeta den nödig ansedda Författningen i dessa ämnen.
I anledning häraf få Riksens Ständer hos Eder Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla. ilo Att den nu gällande Förordningen af den 12 Februavii 1820 till förekommande af Lurendrägeri- och Tullförsnillning varder till efterlefnad bibehållen intill den 1 Januarii 1 825 , då den nu fastställda Tariffen för 'Tull-Bevillningens utgörande kommer att taga sin början, likväl med de förändringar, dels att skyldigheten för förbrytare, att vid vissa tillfällen med allmänt arbete aftjena dem ålagde böter alldeles upplrörer och att med böternas beräkning och förvandling förfares efter Utsöknings-Falken, dels ock att de hufvudsakligaste förändringar i denna Förordning, hvilka af erfarenheten funnits vara högst nödvändiga, måtte ju förr dess helre i Nåder vidtagas; och således bland annat förordnas, ej mindre att beslagarens arfvode icke må, till förekommande af Statens förlust, genom skyldigheten att godtgöra beslagare deras andelar, i något fall beräknas högre, än till netto behållningen af den Confiscefade och försålda varans värde, än ock att Inrikes Tullförpassnings-Werket bör, till förekommande äf minskade Tull-intrader, återställas på sin förra fot, och sådane Controller vidtagas, som afböja da missbruk, hvil - Underdåniga Skrifvelser.
263 ta varit en följd af Eder Kongl. Maj:ts och Rikets Commerce- Collegii Kungörelse af den 14.
Junii 1822, hvarigenom stadgas, att inga andra Utländska varor, än Caffe, Socker, Arrac och Tobaksblad skola vara under inrikes transporter med Sjö-Tull-kanimares förpassning försedde. 2:0 Att Eder Kongl. Maj;t må i Nåder anJ befalla Dess tillförordnade Lag-Committée, att i förening med andre Committerade, hvilka i dessa ämnen ega (heoretisk och practisk sakkännedom, utarbeta en ny Författning mot Lurendrägeri eller Tullförsnillning, samt med detta sitt Förslag så tidigt inkomma, att en allmän Förordning må inom ofvannätnnde tid kunna utfärdas och till efterlefnad intill nästa Riksdag påbjudas 5 och 3:0
Att denna Författning ml, jemte dertill hörande rhotiver, vid påföljande Riksdag öfverlemnas till Riksens Ständers granskning, för att vinna den laga kraft, Eder Kongl. Maj.-ts och Riksens Ständers gemensamma beslut i dessa ämnen medföra. ^Riksens
Ständer framhärda etc. s6 4 Underdåniga Skrif velsera N:o 451.
Uppl. o. gotik, bos Ridd. o. Ad. d. jo Deci 1823.'
Preste-Ståndet d. 20 — —- Borgare-Ståndet d. 20 •—- ■—- BondeStåndet d. 21 — — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, angående öfverseende af 1821 års Taxa d Expeditions-Losen rn. m. S. A. K. "V id profning af åtskillige under denna Riksdag ifrågaställde ändringar och rättelser uti nu gällande Taxa för Expeditions - lösen, hafva Riksens Ständer fästat uppmärksamhet vid det öfverklagade missbruk, att, oaktadt en köpare, som burjat lagfara med en inköpt Fastighet, åter säljer densamma, efter det han erhållit ett eller annat uppbud, mäste han likväl fullfölja Eagfarten och utlösa Fastebref.
Ständer hafva väl funnit, att, då säljaren har sig ålagdt att styrka sin åtkomst till den Fastighet lian föryttrarj bör för sådant ändamål Eagfarten för honom fortgå och han å Egendomen taga 3:ne uppbud, hvilket ock Riksens Ständer ansett instämma med rätta meningen af 5 Cap. 1 §«.
Jorda-Balken; men enär någon vidare åtgärd i detta hänseende icke lärer erfordras, hafva Riksens Ständer derjemte ansett det vara öfverflödigt och endast ledande till onödig kostnad, att fcj?
I tJnderdäniga Shrifvelstr'.
365 shljaren utfärda Fastebref; äfvensom, efter Riksens Ständers omdöme, och i likhet med hvad för Härads-Rätterne blifvit stadgadt, Parter vid alla Domstolar och hos Exsecutorer böra undgå skyldighet, att lösa Protocolls-Utdrag öfvermål, som förfalla, så att någon Domstolens eller Exsecutorens åtgärd dervid ej erfordras, samt, enär flere Parter föra gemensam talan, allenast ett exemplar af Dom eller Utslag för dem utskrifvas.
Till förekommande af Tösens obehöriga stegrande genom dragen stil, hafva Riksens Ständer ansett, såsom tillägg till hvad härom förut'är vordet stadgadt, ett visst antal stafvelser å hvarje råd kunna bestämmas; i hvilket afseende Riksens Ständer i underdånighet föreslå, att uti expeditioner, som emot lösen utlemnas, böra minst sju stafvelser beräknas för hvarje rad.
I anledning af väckt fråga, att KämnärsRätterne måtte tilläggas lika lösen med HäradsRätterne och förhöjning beviljas uti Magistraternes och Sjö-Tulls-Rätternes lösen, samt uti lösen för Fastebref vid Rådstufvu-Rätterne, hafva Riksens Ständer, vid betraktande deraf, att den genom 1821 års Expeditions-Taxa beviljade tillökning i lösen hufvudsakligast åsyf.tar förbättring i Häradshöfdingarnes inkomster, trott sig böra, i sanH manhang med ofvannämnde Förslag, hos E. K.' M. i underdånighet anhålla om Öfverseende af berörde Expeditions-Taxa, dervid E. K.
M. täcktes i Nåder låta tillse, om och i hvad mån det emellan Härads-Rätterne och Öfrige
Domstolar samt Embets-Werk förut varande förhållande, i afseende på Expeditions-lösen bör, genom jemkning i grunderne för samma lösens utgörande. a6ö Underdåniga Skrifvelser. varda aterstäldt, och hvarvid Nådig uppmärksamhet äfven torde fästas derå, att den nu stadgade losen för Gravations-bevis i Städerne uti vissa fall är för hög, och lämpligast synes böra, på sätt för Landet redan är stadgadt, gradueras efter de graverade Lägenheternes olika beskaffenhet.
För öfrigt få Riksens Ständer hos E. K. M. i underdånighet hemställa, att, i händelse en ny Expeditions-Taxa varder utfärdad, beräkningsgrunden för lösen af alla Fullmagter å Embeten och Tjenster måtte bestämmas och, jemte lösen för alla från E. K. M:ts Stals-Expeditianer utgående handlingar, i Expeditions-Taxan införas.
Underdåniga Skrifvelser. 267 N:o 452.
Uppl. o. godk. hos Ridd. o. Ad.d. ao Dec. 1823.
Preste-Ståndet d. 20 — — Borgare-Ståndet d. 20 — —- Bonde-Ståndet d. 21 — — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, angående Banquens utlåning på Guld och Silfver-panter. S. A. K. R-iksens Ständer hafva beslutit , att oinskränkt rättighet till beläning af de i Banquen hittills lånbara Guld- och Silfver-panter må fortfara att vara gällande; och i afseende på samma utlåning funnit endast den förändring böra vidtagas, att, i stället för det uti E. K. M:ts Nådiga Kungörelse af den 29 Sept. 1818 utsatte beläningsvärde af Fyratib Skillingar å ett Lod arbetadt controlleradt Silfver , samma belänings-belopp från och med år 1824 förhöjes till 48 skillingar eller En Riksdaler i Banco-Sedlar.
Särskildt hafva Riksens Ständer gifvit deras Eullmägtige i Banquen den föreskrift, att egare af derstädes beländt Guld och Silfver, hvarå Lånen förfalla, sådant oaktadt, skola hafva sig öppet lemnadt att , under en tid af Sex rpånader efter förfallotiden, genom liqviderande af Banquens fordran med derå till betalningsdagen upplupen ränta, sine pantsatte persedlar återlö. a68 Underdåniga Skrif velter'. sa eller de derå utgifne
Lån omsatta^ och sådant vid .Lösnings-rättighetens förlust; hvilken förändrade ordning kommer att vidtaga och beräknas från och med den dag, då E. K.
M:ts Nådiga Kungörelse i detta ämne till vederbörandes underrättelse utfärdas, och Kongl. Kungö-' reisen af d. 29 Sept. 1818 följaktligen uti denna del till sin verkan upphör.
Hvad Riksens Ständer sålunda i ena och. andra afseendet stadgat varder härigenom hos E. K. M. i underdånighet anmäldt; och lärer E- K. M. i Nåder täckas , till nödig upplysning för Allmänheten, om desse blifvande förändringar ju förr desto helre låta nådig Kungörelse utgå.
Riksens Ständer framhäfva etc, fJnderddniga Skrifvelser* N:o 453.
Uppl. o. godk. hos Ridd. o. Ad. <1. 20 Dec. 18a 3* Preste-Ståndet d. su — —•
Borgare-Ståndet d. 20 — — Bonde-Ståndet d. 21 — — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, rörande förändring i allmänna skjutsnings-in-, rättningen m. m. S. A. K. H os Riksens Ständer hafva,’ vid innevarande Riksdag, frågor blifvit väckte', dels om sådane förändringar uti allmänna skjutsnings-anstalterne, hvarigenom skjutsnings-skyldigheten kunde inskränkas och det deraf uppkornbiande besväret göras mindre betungande, dels ock om en särskild Inrättning af Post- och Forvagnar.
Riksens Ständer, som härvid ansett något bestämdt fritagande för skjutsnings-skyldige lägenheter ifrån denna skyldighets utgörande, lika litet, som någon bestämd inskränkning i rättigheten för Resande, att af skjuts sig begagna, kunna komma i fråga, hafva deremot fästat deras uppmärksamhet på sådane åtgärder) hvarigenom ifrågavarande inrättning må kunna, till skjutsandes och resandes ömsesidiga fördel, eller åtminstone utan någonderas förfång, förbättras och full-' komnas.
I sådant afseende förekommer först entreprenad a( skjutsningen, hvarom Kongl. Majit, re - 87o Underdåniga Skrifvelserl dan under den i5 Augusti 1810, aflåtit Nådigt Circulair till samtlige Dess Befallningshafvande, och hvarmed försök, med mer och mindre framgång, blifvit gjorde i alla Län- och ehuru, på de fleste ställen, dessa försök fruktlöst aflupit, hvilket dock synes hufvudsakligen hafva härrört, dels af farhågan för sådane företag, hvilka till deras större eller mindre fördelaktighet icke kunna på grund af någon erfarenhet bedömas, dels deraf att de skjutsande, som mindre beräknat de moraliska och oeconomiska olägenheterne af skjutsningen, än, å ena sidan, den tillfälliga vinsten, och, å den andra, den utgift de skulle få vidkännas, genom antagandet af de utaf Entrepreneuren yrkade vilkor, sällan kunnat sig derom förena, helst samma vilkor, då någon täflan af Speculanter icke kunnat vid företagets början inträffa, och de fleste försöken i denna väg gjordes före skjutslegans förhöjning, blifvit högt uppstegrade af da personer, som till entreprenadens besörjande sig anmält 5 har dock skjutsningens ställande på entreprenad blifvit mera allmänt vidtaget utiea Län, der erfarenheten afven visat, att anstalten kunnat bära sig med vinst för entrepreneurerne.
I följd häraf och då all anledning företer sig till förmodan, både att entreprenad-vilkoren, då de nu öfverenskomne terminerne för entreprenaden löpa till ända, skola till skjuts-lagens förmån kunna nedsättas och att andre skjutslag skola finnas hugade för enahanda öfverenskommelser, hafva Riksens Ständer trott sig böra i underdånighet anhålla, att E. K.