Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Länet besörja ordning och skick vid Gästgifverierne, samt enär, på sätt förenärnndt är, vid utgörandet både af Håll- och Krono-skjuts, legan för anskaffade hästar i stället för de derifrån uteblifne, utgjör det svåraste ansvar den försumlige Hemmansåboen får vidkännas, Konungens Befallningshafvande kan, i förhållande till förseelsens beskaffenhet och de orsaker dertill föranledt, jemka och mildra i afseende på hötesansvaret, hvilket vid målets behandlande af Domstolen icke instämmer med de den samma tillkommande åtgärder; Ty och då i öfrigt hvad af Riksdags-Fullmäktigen Jonas Jansson, på sätt ofvannämndt är , blifvit föreslagit, i stället för Lag-Utskottens Fetänkandert. 381 att förekomma, tvertom otvifvelkaktigt skulle leda till den följd, art Krono-Betjente lemnades tillfälle till obehörige prejeriet", genom det den kunde, Konungens Befallningshafvande ovetande, anställa åtal för skjutsförsurnmelser, dem de sedan icke fuUföljde, om hvilka åtgärder Konungens Befallningshafvande komme att sakna kännedom, samt, enligt Kongl, Brefvet den 17 Juni nästlidit år och Krigs- samt Karn. mar-Collegiernes derå grundade (Jirculaire-Bref af den 2 derpå följde September, Konungens Befallnigshafvande är ålagdt, att, till förekommande af längre resor för Allmogen, i ändamål att höras öfver anmäldte skjutsförsummelSer, så vidt ske kan, undvika den tilltalades personliga inställelse, hvarigenom det, som med ifrågavarande motioner i synnerhet åsyftas, synes vara vunnit, anser Utskottet sig icke äga skäl tillstyrka bifall hvarken dertill, att pröfningen och afgörandet utaf frågor om skjutsförsummelser må från Konungens Befallningshafvandes till Härads-Rätternes handläggning öfverflyttas , eller att ett sådant Rättegångssätt, som det Jonas Jansson velat åstadkomma, må antagas.
Detta allt varder dock till Riksens Högloft.
"Ständers vidare granskning vördsamt öfver"
Itmnadt, Stockholm den 25 Martii 1818* 383 L/ig-Utskottets Betänkanden.
Riksens Häglof. Ständers Lag-Utskotts Betänkande angående det af RiksdagsFullmäktigen från Götheborgs och Bohus Län Carl Fredric
Berg gjorde förslag om ändring i ansvaret för fylleri och dryckenskap.
Uti et till Hedervärda Bonde - Ståndet inlemnadt och derifrån till Lag-Utskottets handläggning remitteradt Memorial, har Riksdags-Fullniäktigen från Götheborgs och Bohus Län, Carl Fredric Berg, med antagande deraf, att uti Kongl, Förordningen emot fylleri och dryckenskap af den 34 Augusti 1S13 det obestämda uttryck skall begagnats: rörd uf starka drycker, förmält, att det samma föranleder till obehörige åtal af Åklagare; Och då i öfrigt Riksdags-Fullmäktigen Berg ansett det icke vara instämmande med en behörig principe vid Lagstiftningen, att stadga straff för sådane fel, hvarigenom någon o~ rättvisa eller våld icke tillfogas andra personer, har Berg yrkat, att fylleribrott ej borde i annat fall med böter beläggas, än då allmän förargelse dermed blifvit vållad, eller sidvördnad mot Auctoriteter, Embets- och Tjenstemän, samt oljud, slagsmål eller andre brottsligheter derunder blifvit utöfvade, äfvensom att stockstraff och allmänt arbete vid Arbets-inrattninrättningar, såsom icke tjenande tiil förbättring, ej mera må för fylleri äga rum.
Lag-Utskottet, sorn hvarken u{i ofvan omförrnälte Kongl.
Förordning, eller någon af de Läg-Utskottets
Betänk anden; förut i samma ämne utfärdade Författningar, funnit det af Riksdags-Fullmäktigen Berg uppgifne förenätnde ordalag hafva blifvit nyttjadt i afseende å den, som med starka drycker sig öfverlastat, får i öfrigt hvad rörer den af honom föreslagne förändring uti nu bestämde ansvaret för så beskaffade förbrytelser aflemna det yttrande, att som fylleri och dryckenskap utgör en menskligheten vanhedrande last, hvilken icke allenast förstör all Samhälls-Ordning, utan ock i synnerlig mon bidrager till sedeförderf och många serskilte för allmänna välståndet och idogheten skadliga följder, till förekommande hvaraf, då den samma erfarits hafva blifvit hos allmänheten mera inrotad, Riksens Högloflige Ständer ansett nödvändigt att kraftigare åtgärder borde vidtagas, samt på sådan grund hos Kongl.
Maj:t derom i underdånighet anhållit; Så och enär de strängare straffbestämmelser, hvilka Kongl. Maj:t af sådan anledning genom meranärnde Förordning täckts i Nåder antaga och stadga, enligt hvad Utskottet ansett sig finna, icke allenast äro för ändamålet mäst tjen» lige, utan ock, efter hvad erfarenheten vittnat, i märkelig mon bidragit dertill, att lastems utöfning blifvit betydligen hämmad, tror Utskottet skäl icke vara för handen, att uti berörde straffbestämmelser göra någon ändring, samt att ett omättligt bruk af starka drycker, äfven örn under den derigenom förorsakade orediga sinnesförfattning annat brott ej föröfvas, ändock innefattar ett så lastbart förfarande, att den, sorn sig dermed forser, ej bör undgå ansvar; I följd hvaraf Utskottet ej eller kan tillstyrka bifall af 3§4 Lag-Utskottens Beldnkanden. hvad Riksdags-Fullrnäktigett
Berg i berörde afseende föreslagit.
Ständers vidare pröfning
Varder detta vördsamt understäldt.
Stock bolm den 26 Marti i 1818* N:r 81.
Betänkande så väl öfver Riksdags Fullmäktigen Anders
Danielssons /rån Elf sborgs Län väckte förslag, att mål i som angå fylleri och oloflig försäljning af bränvin, Rhum och Toddy, endast må af Allmänna Domstolarne upptagas som ock, i sammanhang dermed-, öfver Riksdags-Fullmäktigen fohan facob Rutbergs frän Norrbottens
Län gjorde motion, om förändring i straffet för fylleri 3 och att Stal ä sådane brott mu9 inom hvarje Församling, af Kyrko -Rådet pröfvas och afdömas.
Tdll Lag - Utskottet har Hedervärda BondeStåndet remitterat följande dit ingifne Metnorialer, nemligen : l:mo Af Riksdags - Fullmäktigen frän Elfsborgs Läri, Anders Danielsson) deruti han anför, att det genom Kongl. Förordningen den 24 Augusti 1813 och Kongl. Kungörelsen den 20 April 1814.
Befallningshafvande lemnade uppdrag att ransaka och döma angåen-!
Lag-Utskottets Betänk and en?
§85' de sL X.andet föröfvade fylleri - förbrytelser och skedd oloflig försäljning af bränvin , Rhum oell Toddy, ågyftande desse förbrytelsers skyndesam. mare bestraffning och att kraftigare hämma deras utöfvande, skall dels icke medfört den påräknade verkan, dels förorsakat derifrån ©skiljaktig® större olägenheter.
Danielsson har ansett det vara nödigt, att uti brottmål ett sådant Rättegångssätt iagttages, sosa ej försvårar eller föröker det straff, hvilket 1 forhftlande till brottets beskaffenhet är genom Lagstiftningen bestämdt, tnen trott att berörde förhållande skall inträffa genom skyldighet för den å Ilandet boende, som för ofvannämnde förseelser blifver tilltalad, att till hörande inställa sig vid ett från dess hem visst aflägse beläget Landsliöfdinge-säte, hvilket föf honom förorsakar vida större kostnad, än beloppet af det bötes-ansvar, honom kan drabba, till Undvikande hvaraf den, sorn tilltalas, häldre söker möjlighet att kunna med Åklagaren vinna förening -om åtalets nedläggande, eileT att dertill väcka hans medlidande.
Enär nu äfven, efter Anders
Danielssons tanka, en oskyldigt angripen icke skall af det frikännande lian njuter efter inställelse hos Konungens Befallningshafvande, vinna enahanda tillfridsställelse i afseende å omdömet i hemorten , som då denna frisägelse erhålles vid en Domstol i samma ort, der sådant varder mera allmänt kunnigt, samt i öfrigt det skulle vara angeläget, att allmänheten, så väl I brottmål som andre tvister, fick lyda under de vanlige Domstolar, hvilket icke utan i högsta.nödbihang till Riks.St, frit» m? - isig.
J-.de Sand. N:r 49. 386 Lag-Utskottets Betänkanden. fall borde föiändraSj sorn ater Anders Danielsson förment icke inträffa vid behandlingen af ifrågavarande mål , har han, på gtund af allt detta, yrkat, att alla mål, sorn angå fylleri-brott eller oloflig försäljning af starka drycker, ej mera må upptagas och afgöras utaf Konungens Befallningshafvande» utan, såsom förut, fa bero af OrdinariejjDomstolarnes handläggning; Och finnes af det Utskottet tillhandakomne Utdrag utaf Hedervärda Ståndets Protocoll för den 18 December nästledit år, icke allenast att Riksdags-Fullmäktige Sven Svensson och Ephraim Larsson från Elfsborgs
Län förmält sig instämma uti Anders
Danielssons berörde yrkande, utan ock att Riksdags-Fullrnäktigen Joli.
Wessing från Vestmanland dervid gjort det tillägg, att, då Ordinarie Domstolarne i Städerne äga att förenämnde mål behandla, skulle enahanda förhållande böra iakttagas i afseende å Domstolarne på Landet. aldo Af Riksdags-Fullrnäktigen Johan Jacob Rutberg från Norrbottens Län, hvarigenom han, under andragande af flere förmente skäl och deribland, att penninge-böter för fylleri icke skulle vara den mäst lämpliga bestraffning då de endast föranledde till den brottsliges utarmande samt förminskande eller betagande af tillgång till fyllande af oumgängelige behof för hans egen och dess hushålls bergning, föreslår, att, i stället för penninge-böter, arrest utan sällskap, först i blott tils!utit, men sedermera äfven mörkt, dock i båda fallen anständigt rum, må användas vid första andra och tredje resan ofvadt fylleri, samt lika bestraffning äga rum för L a g~lJt skottets
Be t ii nk anden, 387 derunder föröfvadt slagsmål i Kyrkostäderne eller oljud i samqväm, med mera, med rättighet likväl för den förolämpade, att vid
Domstolen söka ersättning för tillfogad skäda: att på Landet, der permanent Domstol icke kan, utan förenadt anspråk på lön, inrättas, Kyrko-Rådet genast må upptaga nyssberörde förbrytelser, samt ådöma den före.slagne arresten, men den sakfälde äga att inom kort föreskrifven tid söka ändring i Kyrko-Rådets beslut hos Konungens Befallningshafvande, till hvars behandling målet likväl omedelbart borde förekomma, enär fråga vore om fjerde resan eller oftare skedt fylleri, samt förlust af Medborgerligt förtroende eller Fästnings-arbete blefve en följd ; äfvensom att de så kallade Tillsynings- eller Sexman samt Krono - Bet jeningen vid ansvar borde förbindas, att förrbesagde förbrytelser angifva. —•
Och 3I110 Af Riksdags-Fullmäktigen Olof Hakansson från Elfsborgs
Län, innehållande en af honom företagen vederläggning af Rutbergs nyss omförmälte anförande och derpå grundade förslag; hvarjemte Olof Hakansson uti samma Memorial tillkännagifva, det han till alla delar förenade sig uti den af Riksdags - Fullmäktigen Anders Danielsson väckte förenämnde motion.
Detta allt har Lag Utskottet i öfvervägande tagit, hvarvid Utskottet ansett ordningen fordra, att först meddela yttrande öfver hvad af Riksdags-Fullmäktigen Rutberg i förrberörde måtto Dl il vit framstäldt; Och emedan hvarken det af honom föreslagne stra^fgätt för fylleri ogh Lag-Utskoitets
Eetänkandenl derunder öfvadt slagsmål eller oljud är i Rikets Allmänna Criminal-Dag antagit, samt det ej eller synes lämpligt och med behörig
Rättegångsordning öfverenstämmande, att öfverlemna undersökningen uti så beskaffade mål, jemte pröfningen och afdömandet deraf, till de i Kyrko-Råden tillsatte personer, enär, utom det att desse icke kunde förpligtas att en sådan befattning sig åtaga, de ej äro edsvurne Domare, hvilka för deras så beskaffade åtgärder, och de beslut af dem skulle fattas, kunde stadna i det ansvar, som JLagen för Domare i allmänhet bestämmer; finner Utskottet på desse med de flere skäl, dem Utskottet tror sig kunna undgå att, såsom nog synbare, här upprepa, fullkomlig anledning vara att hemställa, det berörde förslag må anses helt och hållit olämpligt.
Hvad åter beträffar den af Riksdags-Fullmäktige Anders Danielsson och Olof Hakansson yrkade förändring af Stadgandet uti Kongl.
Förordningen den 34 Augusti 1813 och Kongl.
Kungörelsen den 20 April 18I4, att mal angående på Dandet öfvadt fylleri och derunder begångne mindre förbrytelser, äfvensom derstädes verkstäld oloflig försäljning af Bränvin, Rhum och Toddy, icke vidare må af Konungens Befallningshafvande, utan af Härads-Rätteroe, upptagas och afgöras; Så finner Utskottet det i afseende härå i betraktande bör tagas, att då ändamålet af förstnämnde
Förordning varit ätt hämma en förderflig och Samhälls - Ordningen störande last, hvars utöfning erfarits blifva mera gängse, och ibland de utvägar, hvilka till vinnande deraf insetts, den äfven funnits i be - I,ag*Utskottets
Betänk anden! tydlig trion bidragande, att förbrytaren snart skulle erfara föijdenaf sitt förfarande, något lämpligare sätt icke kunnat i sistbemälte afsigt vidtagas, än det, att till Konungens Befallningshafvande öfverlämna upptagandet och afgörandet utaf de åtal, som angående ä Landet skjedde öfverträdelse!- af Författningens bud anställas, helst såmedelst förbrytaren kan utan uppehåll till ansvar inställas, och undersökningen i fragan oafbrutit fortsättas och fulländas, hvaremot, då åtalet skall vid Härads-Rätten göra» anhängigt, icke allenast deri längre tid, som förflyter emellan Lagtima Tingen i synnerhet på Orter der endast tvenne, och jemväl somlig-städes blott ett, Tiug om året i Häradet hålles, utan ock de flere omständigheter, sorn dervid kunna föranleda till målets uppskjutande från det ena till det följande Tinget, förorsaka ett med behörig ordning oförenligt dröjsmål innan ansvaret drabbar för. brytaren, under hvilken tid han ock kan, utan att samma ansvar derigenom förökas, förnya enahanda utbrott af fylleri-lasten ; Och som det efter Utskottets tanka är ostridigt, att ju skyndsammare bestraffningen af ett begångit brott kan följa, desto större verkan till den brottsliges förbättning och till varnagel för andra blifver deraf att vänta, samt Utskottet icke kan inse, det någre så beskaffade olägenheter, som Riksdags Fullmägtigen Anders Danielsson trott sig förefinna, kunna inträffa genom det att de uti meranämnde Förordning omförmäldte förseelser bedömas af Konungens Befallningshafvande, som dels den tilltalade, om han finner sig brottslig, är, enligt 11 §. tilla - 39° Lag-Utskottets Betänkanden. tit att undvika personlig inställelse genom aflemnande utaf skriftligt erkännande, och, om han åter tror tillvitelsen vara ogrundad, samt således är nödsakad att till sitt sjelf-försvar hos Konungens Befallningshafvande sig infinna, han der, likasom vid Domstolen, har att vänta all den upprättelse och det skadestånd, som honora rätteligen tillkomma bör; Altså, och enär olaglige företag af åklagare, att genom förening nedlägga talan å brott, som bör beifras, icke stå derigenom att förekomma, att åtalet skäll vid Domstolen anställas, samt i öfrigt, dels oftast frågor om oloflig försälgning af Bränvin, Buhin och Toddy, kunna äga en oskiljaktig gemenskap med åtalade fylleri-brott, dels det är af mycken angelägenhet att slike oordningar, föranledande till fylleri och utsväfningar, noggrant förekommas,
hvilket ostridigt närmast bör tillhöra Läns-styrelsen, anser Utskottet sig ieke äga skäl tillstyrka bifall af den förändring sorn i ofvanberörde måtto velat åstadkommas.
Ständers vidare granskning varder dock detta, tillika med de skil jäktige yttranden någre af Utskottets JLedarnöter afgifvit, vördsamt öfverlemnadt.
Transsumt afProtocollet /tälleti Riksens Höglofl.
Ständers Lag-Utskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm d. 26 Mars 1818.
R iksdags-Fullmägtigen Olof Olofsson från Carlftads, Sven Svensson från Elfborgs- och Olof Nils - Lag-TJtskottets Betunkanden. 39» sort från Jemtlands Län, yttrade den skiljaktiga tanka:
Att uppå de i Anders Danielssons Memorial anförde grunder, funno de sig böra tillstyrka, att mål som röra å Ilandet föröfvade fylleri-brott eller oloflig försäljning af starka drycker, ej mer måtte af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande upptagas och afdömas utan såsom tillförene få bero af Ordinarie
Herr Lectorn och Prosten Fellenius förklarade, att, till förekommande af missbruk ansåg han nödigt föreslå de stadganden:
Att åklagare borde till Kongl. Majus
Befallningshafvande genast rapportera då någon blifvit inkallad till svaromål för ifrågavarande förbrytelser, samt att det icke vore Åklagaren tillåtit emottaga Förklaring eller böter af den tilltalade, men denne i öfrigt äga, att, för inlemnandet deraf till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande , begagna hvilken annan utväg han för sig funne tjenligast; Och skulle dessa serskildta meningar utskrifvas för att Betänkandet till Riksens Höglofl.
Ständers Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens Utlåtande} i anledning af de uti Hedervärda Bonde-Ståndet g jorde anmärkningar vid det af Utskotten afgifna Betänkande rörande väckt motion om 39 2 Lag- och Besvärs-Utskottens Betänkandea'. skyldighet för priviligierad jord, att deltaga i Tings-hus och Priistegärds« byggnad.
T*-,!! profning hafva Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotten företagit de uti eit Utskotten meddelt Utdrag af Hedervärda Bonde-Ståndets Protocoll för den y:de i denne Månad omförmäldte anmärkningar, hvilka vid skedd föredragning af Utskottens den 14 sistledne Februarii afgifne Betänkande, blifvit gjorde emot det deruti rneddelte yttrande, i afseende dera, att Utskotten ansett den af RiksdagsEullmägtigen Johan Magnus Wessing från Westmanland och Jöran' Jönsson från Skåne väckte motion om Säteriers och Ladugårdars, afhyste Rå- och Rörs - Hemmans samt Insokne ErälseHemmans skyldighet, att deltaga uti byggnad af Tings-Hus och Prästegård, icke kunna emot 114 §. i Regerings-formen hos Utskotten under öfverläggning komma; 1 anledning hvaraf Ståndet beslutat, att ärendet till Utskotten återremittera, med anmodan, att, utan hinder af samma Betänkande , förnyadt Utlåtande i ämnets hela vidd afgifva.
Berörde Anmärkningar, framställde dels uti skrifteligt Memorial af Riksdags-Fullmägtigen Wessing med åberopande af hvad han vid sistledne Riksdag i ett, till Riksens Höglofl.
Ständer» då utsedde Constitutions-Utskott, ingifvit Memorial anfört, dels genom muntligt anförande till Protocoliet af Riksdags-Fullmägtigen Anders Joachimsson från Östergöthland, som blifvit biträdde af flere bland Ståndets Ledamö - Lag- och Besvars-Uts&ottens Bctanlandcn. 393’ ter, hafva Utskotten funnit innefata ett upprepande af de flere, uti de förut af Utskotten handhafde ofvannämnde Meniorialer, till grund för deruti gjorde yrkanden, andragne omständigheter, jenjte förmenande, sä val att den väckte frägan icke borde betraktas vara af den beskaffenhet, att den skulle rö a den antagne GrundLagen, som ock att lämpeligast vore , det all jord droge lika Tunga; Men som Utskotten ansett sådant icke kunna föranleda till någon rubbning af det Utlåtande Utskotten, genom ifrågavarande Betänkande i berörde ämne meddelt, hälst det samma jemväl i hela sin vidd, är vordet af de irenne öfrige Biks-Stånden, enligt Utskotten tillhandasände Protocolls-Utdrag folden 2 och 7 i denne månad, bifallit; Altså fin.; na Utskotten sig icke tillkomma , att nu härvid taga annan åtgärd, än att ett sådant förhål* lande det Hedervärda Ståndet vördsamt tillkännagifva.
Stockholm den s8 Mars 1818* N:r 83.
Riksens Högloft, Ständers Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens
Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Utskottens Betänkande rörandeföreslagen ändring af Kongl.
Förordningen den 30 September i7po om Allmänua vägarnes underhållande vintertiden. 394 Bag- oc^ Besvär s-Utskptte.ns Betänkanden, -Enligt det från Högvördige Preste-Ståndet till Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotten öfverlärnnade Protocolls-Utdrag för den 3 i denne månad, hafva vid skedd föredragning hos bemälte Riks-Siånd af det Betänkande, sorn Utskotten den 14 sistvekne Februarii afgifvit, öfver den af Riksdags-Fullmägtigen af Hedervärda Bonde-Ståndet D. Selander från Wester-Norrlands
Ean väckte motion, om ändring af Kongl. Förordningen den 30 September 1790, angående Allmänna vägarnes underhållande vintertiden, i afseende å det deruti föreskrifne sätt till bestämmande af Ploglags - delägarnes betalning för väghållningsbesväret, hvilken ändring
Utskotten ansett sig icke kunna tillstyrka, anmärkningar blifvit gjorde af Herr Biskoppen Doctor Almqvist samt Herr Prosten Doctor Renström, på grund hvaraf Högvördige
Ståndet faststält, att ämnet för förnyad åtgärd till Utskotten borde återremitteras.
Herr Biskoppen Doctor Almqvist har förmodat, att, då Vederbörande Krono - Betjente, som det åligger att hafva tillsyn derå, det de
Allmänna vägarne vintertiden hållas öppne, skulle kunna med säkerhet känna och bedöma beloppet af det arbete Ploglags-delägarne i berörde ändamål nedlägga, vore det icke svårt att åi ligen bestämma, hvad desse, för detta sitt Besvär, borde af de öfrige väghållningsskyldige i betalning åtnjuta; Och Herr Prosten Doctor Ren~ ström har åter förment att, enär öfverenskom» melsén, emellan Väglotts ägare och Ploglagsdelägare om ersättning för Plognings besvärets Lag' och Besviirs-Utskuttens Bctänkanden.
395 enligt Författningens lydelse, skall pä en tid af fern år uppgöras,] den orättvisa deraf skall upstå, att som arbetet vid plogningen icke är hvarje år lika betungade, men åboerne a de Hemman, hvilka äro i ploglaget indeldte, ofta under berörde Contracts - tid ombytas, så kunde ock ett vida skiljaktigt förhållande komma att inträffa emellan desse åboer i afseende å större eller mindre tunga vid fullgörande af öfverenskommelse».
Utskotten, som dels anse, att hvad i berörde måtto blifvit andragit, icke innefattar några så beskaffade omständigheter, hvilka kunna föranleda till annat yttrande än det hvartill Utskotten i förevarande fråga förut tilltrott sig äga anledning, dels nu få vördsamt tillkännagifva, att det aflemnade Betänkandet är vordet , enligt ankomne Protocolls-Utdrags innehåll, bifallit af Vällofl. Borgare-Ståndet den a:dra samt af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln och Hedervärda Bonde-Ståndet den 7 i denna Månad, finna således vidare handläggning i ämnet sig icke tillhöra.
Stockholm den 28 Martii 18x8.
Ständers Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi - Utskottens Utlåtande, i anledning af skjedde anmärkningar vid det af Utskotten af lämnade Betänkande öfver väckt frä - 3 9 6 Lag- och resviirs- Utskottens ButiinkandeHl ga om i t: delning af Byvägar till underhållande.
Sedan Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotten uti ett den 14 sistledne Februarii afgifvit Betänkande förmält tig icke hafva funnit anledning tillstyrka bifall till det af Jtlfcsdags-Fullmägtigen Johannes Arfvidsson från Wassbo Härad af Jönköpings
Län väckte och af flere bland Hedervärda Bonde-Ståndets Ledamöter understödde Förslag, att, inom hvarje Församling hvar och ert Innevånare må blifva pligtig att deltaga uti underhållande af de innom Socknen varande nödvändi ge byvägar , eller att åtmindsione så manga Hemmansägare eller Brukare, sorn af en sådan väg sig betjena, må till ett slikt deltagande vara förbundne; äfvensom att, i händelse grannarna sig emellan icke kunna förena om fördelningen af vägen, Vederbörande Landtmätare då må af Konungens Befallningshafvande förordnas att berörde delning efter Hemmantalen förrätta; Så har, vid det omförmäldte Betänkande är vordet hos Högloft.
Ridderskapet och Adeln den 7 i denna Månad föredragit, anmärkningar dervid blifvit gjorde af Herr Aron Isae Silfversparre och Herr Mannerstam, åsyftande af den sistbemälte, att utfarts-vägar från alla Hemman och Gårdar i en Socken, borde emellan Hemmanen i Socknen till underhållande indelas, men af den förre, eller Herr Silfversparre åter, endast till den del att den föreslagne indelningen af byaväg emellan dem, som den samma nyttja, borde, genom Landt - Lag- och Besvärs'IJtskottens Betlinkanderu 357 mätares åtgärd, vid bristande godvillig förening derom verkställas; I anledning hvaraf Höglofl.
Ridderskapet och Adeln täckts till Utskottens förnyade behandling detta ärende återremittera* Jemte det Utskotten nu få vördsamt anmäla, att Utskotten anse sig hafva uti ofvan-» nämnde
Betänkande tillräckeligen ådagalagt ca skäl,- hvilka borde föranleda till afslag utaf dea ifrågasatte motion i hela dess vidd, få ock Utskotten tillika vid handen gifva, att, i likstämmighet med de Protocolls-Utdrag, hvilka från de öfriga trenrue Riks-Stånden blifvit till Utskotten öfverleronade, berörde Betänkande är vordet af dem, den 2 i denne månad bifallit» hvaraf Högloflige Ridderskapet och Ådeln lärer täckas finna saken redan vara afgjord.
Stockholm den 28 Mars i8ig - K
Ständers Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Utskottens Betänkande, rörande rättighet för den som låtit i Allmänna Brand-Försäkrings-lVerket försäkra sin å Landet ägande åbyggnad att undgå erläggande af Brandstod.