Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
För berörde skjuts, som ofta uppginge till inålIes 20 mils färd, och öfver hafvet vore förbunden med osägliga svårigheter, samt understundom ögonskenlig lifsfara, betalades för närvarande icke mera än 4 Rtdr R.-gs för hvarje häst, hvilken ersättning icke vore besväret motsvarande, så mycket mera, som Wäddö ej eller vore i åtnjutande af de öfrige Posthemman tillagde förmoner, eller frihet från rotering, inqvartering, kronoskjuts och brefbäring, m. fl. besvär; och har motionären, i anledning häraf, yrkat, att taxan för postens forslande måtte höjas till minst 10 R:dr Banco för hvarje häst, samt att Häfverö och Singö socknemän, såsom hörande till samma skeppslag, samt boende närmare intill Grisslehamn, än en stor del af Wäddö sockens invånare, måtte, i afseende å posters och kurirers förskaffande, åläggas deltaga i berörde skjutsskyldighet, hvaremot enskilde resande kunde forthjelpa sig medelst beting; och slutligen, att Wäddö socken måtte befrias från underhållet af förenämnde byggnader och brohufvudet vid Grisslehamn, emot det att socknen öfverlåter desamma till Postverket i det skick, de nu befinnas, samt utan anspråk på ersättning för de kostnader, sorn för deras iståndsättande blifvit derå nedlagde.
Hvad nu först beträffar den sökta ersättningen för färjans begagnande vid de tillfällen, då poster eller tågande trupper färdas öfver Oitalaviken; så anse Utskolten, att, enär en sådan ersättning i förra afseendet kan sökas hos Öfver-Post-Directörs-Embetet, och i senare fallet det beror af Kongl.
Maj:t att derom besluta, Utskotten icke kunna ti listyrka Rikets Ständer att vidtaga någon åtgärd, i anledning af hvad härom blifvit framstäldt och föreslaget.
Vidkommande deremot den yrkade förhöjningen af skjutslegan vintertiden öfver Ålands haf från Grisslehamn till Eckerön, så måste det dervid komma i betragtande, att denna skjuts är förenad med ovanliga besvärligheter, och understundom med stora vådor, i förhållande hvartill den nu, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 8 Maj 182g, derför utgående ersättning af Två Riksdaler 3a sk.
Banco synes vara alltför ringa, och få Utskotten, af sådan anledning, och i stöd af i detta ämne inhemtade upplysningar, tillstyrka Rikets Ständer att hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att berörde skjutslega blefve förhöjd från del Stats- samt Allm. Besv.- oeh Ekon.-Utslattens Utlåtande, N:o I©g. 21 belopp af 2 R:dr 32 sk., livarmed den nu utgår, till Fem R:dr Banco för hvarje bäst, att betalas så väl för resandes som posternes fortskalFande öfver Ålands haf.
Då förbållandet rörande Wäddö församlings skyldighet att underhålla förrberörde byggnader, jemte brohufvudet vid Grisslehamn, icke synes Utskotten nog n tred t, samt då sådant svårligen lärer kunna fullständigt ske utan föregången laga undersökning, anse Utskotten sig för det närvarande,, med anledning af hvad motionären i detta ämne anföll, icke kunna tillstyrka någon annan åtgärd, än att Rikets Ständer måtte bos Kongl. Maj:t anhålla, det undersökas må, huruvida icke Wäddö Sockens invånare, såsom ersättning för de dem ålagde ofvananförda skyldigheter, fordom varit förunnade rättigheter, af hvilka de i senare tider gått i mistning, och om ej, med afseende härå, anledning kunde förefinnas dertill, att de befriades från åliggandet alt underhålla uthusen, jemte brobyggnaden vid Grisslehamn.
Slutligen har blifvit hegardt, att Häfverö oell Singö Socknar måtte åläggas deltaga i Wäddö Sockens skyldighet att besörja skjutsen öfver Ålands haf; men då dessa socknar redan hafva annan skjutsskyldighet sig ålagd, anse Utskotten, att de derutöfver icke kunna eller böra åläggas ett ökadt besvär i omförmälde afseende; hvadan Utskotten hemställa, att motionärens yrkande härutinnan äfven mk förfalla.
Stockholm den ii December iS4,o - Jttih. tili li.
Ptot. 1810. 1 Sami. 2 Jfd. 22 Häftati STOCKHOLM, Kongl.
Ordens - Boktryckeriet, 1840.
Stats- saint Allm, Besv,- och Ekon.-Vt skottens Betänkande, N;o 110, 1 N:o 110.
Anh. till Exp. Ulsk. d. 19 Dee,, kl. 6 c. m.
Betänkande, i anledning af väckt fråga om lindring för de rustande vid Smålands Grenadier-bataljon, i nedannämnde prcestationer.
'Uti ett till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet och derifrån till Slatssamt Allm.
Besvärs- och Ekonomi-Utskotten remitteradt Memorial, har Riksdagsfullmägtigen från Jönköpings Län, Petter Persson, i ändamål att bereda någon lindring för de rustande vid Smålands Grenadier-bataljon, föreslagit: i:o att de rustande, som hittills varit ålagde att förse sina karlar med dubbel mundering, hädanefter måtte från en sådan tryckande skyldighet blifva befriade, så att de undgå att på en gång hålla mer än en mundering; hvilket förslag, såsom motionären hoppas, destoheldre torde bebjertas, som den andra munderingen endast utgör ett för de rustande kostsamt och öfverflödigt onus, helst grenadieren bestås, utom munderingen, bolstervarsrock och byxor af linne; 2:0 alt, örn af skäl, hvilka i motionärens tanka icke skola finnas bygdå på rättvisa grunder, de rustande icke kunna varda befriade från skyldigheten att bestå och underhålla äfven den andra, serdeles nu under fredstid, alldeles öfverflödiga, munderingen, de åtminstone mätte befrias från åliggandet att till mötena transportera denna andra mundering, men att densamma finge, då grenadieren afgår till mötet, qvarlemnas hemma; samt •
' ,3:o att det måtte varda de rustande tillåtet att till linnebyxor åt grenacliererne använda lärft, som i orten, i tillräcklig mängd och till fullkomlig godhet, tillverkas, i stället för den tältduk, som nu, enligt befälets ordres, i förevarande ändamål förbrukas, och som med dryg kostnad måste anskaffas från långväga orter.
Och hade, vid ärendets föredragning lill remiss, Riksdagsfullmägtigen från Skaraborgs Län, Fredric von Zweigbergk> med motionären sig förenat.
Detta hafva Utskotten i öfvervägande tagit; och hvad beträffar motionärens förslag, att de rustande vid ifrågavarande bataljon måtte befrias Bilt, till R.
St, Brot, 184.0, 4 Sami, 2 Afd. 23 Haft, 1 2 Stais- samt Allm, Besv,- och Ekon.-Utskottens Betänkande, N.o lil, från skyldigheten att på en gång hålla mer än en mundering; så och då detta förhållande lärer bero på frivilligt ingångna öfverenskommelse!’, samt Utskotten dessutom hysa den öfvertygelse, att, genom begagnandet af den uttjenta munderingen under marcher och vid flere förekommande tillfällen, lifmunderingen blifver sparad, och icke obetydliga fördelar i ekonomiskt afseende härigenom beredas de rustande sjelfva, hafva Utskotten icke kunnat denna del af motionen med tillstyrkande beledsaga.
I följd hvaraf frågan om befrielse från åliggandet att till mötena transportera äfven den uttjenta munderingen, torde förfalla.
Vidkommande slutligen motionärens hemställan om tillåtelse att till linnebyxor för grenadierne få använda lärft i stället för tältduk, så och då Utskotten anse sådane frågor, deri rättelse kan vinnas, på. sätt lag och laga stadgar föreskrifva, icke böra blifva föremål för Rikets Sländers öfver läggningar, anse Utskotten de rustande, derest de förmena, att befälet trädt i förevarande afseende deras rätt förnära, böra, i besvärs väg göra den gällande.
Slockholm den December 1840.
Ani». lill Exp. Elsi;. (1. 19 Dee., 1:1, 6 e. m.
Betänkande, i anledning af väck! fråga om befrielse för Rotehållare från skyldigheten att ersätta klädespersedlar, som skadas af mal.
Uti ett till det Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet och derifrån lill Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens handläggning rejnitteradt Memorial, har Riksdagsfullmägtigen från Elfsborgs Län, Hindric Hansson, väckt Rikets Ständers uppmärksamhet derå, att, ehuru vid hvarje rote af Infanteri-regementena, en såkallad rote-kista finnes, deri soldatmunderingspersedlarne förvaras, och det åligger befälet att tillse, det soldaten minst en gång i månaden upptager och vädrar persedlarne, det likväl icke sällan inträffar, att de af mal varda skadade; och då, vid ett sådant förhållande, som hvarken genom rote-böndernes vållande tillkommit, Stats- samt Allm, Besv.- och Ekon-Utskottens Betänkande, JY:0 112. 3 eller slår i deras förmåga att afvända, befälet icke destomindre tillförbinder dem att antingen anskaffa nya persedlar i de skadades ställen, eller deras värden med penningar ersätta, har motionären hemställt, alt rotebonde!’ måtte ifrån ofvanberörde anskaffnings- eller ersätlnings-skyldigheter befriade varda.
Delta hafva Utskotten i öfvervägande tagit; och som, i händelse af bristande tillsyn å befälets sida, någon skada åkommer munderingspersedlar, förhållandet bör, på sätt och i den ordning, Förfaltningarne bjuda, i besvärsväg å vederbörlig ort till rättelse anmälas; alliså finna Ulskolten den väckta motionen icke utgöra ett ämne för Rikets Ständers öfverläggningar.
Stockholm den December 1840. ‘N:o 112, Aals. lill Exp.-Utsls. d. 19 Dec., kl. 0 e. in. Betänkande, i anledning af vackt motion, att Södra Bataljonen af Bohus-Läns Regemente må, i likhet med den Norra och under enahanda vilkor, som för densamma äro gällande, till ständigt Infanteri förvandlas, m. rn.
Vid föredragning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse den 17 Mars och den 4 innevarande år till Rikets Ständer, angående de Ruslhålls-Numer vid Bohus-Läns Regemente, hvilka, i följd af vägran att ingå på hästvacance-afgifts-contractens förlängning, komma att till Cavallen återgå, har, i anledning deraf, inom Hedervärda Bonde-Ståndet, af Riksdagsfullmägtige från Götheborgs och Bohus Län, Lars Rasmusson, Olaus Eriksson samt Olof Benjaminsson blifvit väckt en motion, hufvudsakligen af följande innehåll: att, då Norra Bataljonen af Bohus-Läns Regemente blifvit, under den i5 Augusti 1777, i anseende till rusthålls-hemmanens svaga beskaffenhet samt ortens orenlighet för Cavallen, förvandlad till Infanteri, mot vilkor, att för hvarje rusthåll skulle underhållas en soldat, på sätt sorn vid Indeldta Infanteri-Regementena eger rum, samt all indelnings-räntan, ehvad den utginge af stam eller augment, skulle lill Kongl.
Majit och Kronan ingå, utom i5 Daler Silfvermynt, som rusthållarne för hvarje stam finge fortfa - 4 Stats- samt Allm, Besv.- och Ekon,-Utskottens Betänkande, N',o 112, rande upphöra; så hade deremot Södra Bataljonen förblifvit Cavallen till 1788, då Norrmännen från densamma vid ett fiendtligt infall borttogo 116 hästar, 127 sadelmunderingar, jemte tillbehör och diverse persedlar, samt 1789, då Kongl.
Maj:t Nådigst förordnade, att, i och för Dess Hussar-Regementes tillökning med 200 man, lika många hästar, jemte sadelmunderingar och pistoler, skulle för detta ändamål utlernnas från nämnde Bataljon; varande af Kongl. Maj:t i Nåder förklaradt, att de rusthållare, som lidit ofvanberörde missöde genom fiendens infall, finge underhålla framgent en Infanteri-trupp af lika styrka, som förut varit beriden, enär dess återuppsättande till
Ca valleri icke torde utan understöd af Staten kunna försiggå; samt att Kongl. Maj:t och Kronan åtog sig att, enär uppsittning af den del af Bataljonen, som lemnat 200 hästar med sadelmunderingar och pistoler till Hussar-Regementet, kunde komma att ega rum, då i fullständigt och godt skick återställa, hvad sålunda af hästar och effecter blifvit Bataljonen afhändt.
Ifrån denna tid hade hela Södra Bataljonen ulgjort Infanteri; men, ehuru Kongl. Maj:t, vid aflevereringen af de fordrade 200 hästarne, äfven i Nåder tillförsäkrat rusthållarne att slippa erläggandet af hästvacance-afgift, hade likväl Bataljonens samtlige rusthållare, utom för 3:ne numer, uppå derom från Kongl.
Maj:t gjord framställning, redan år 1791 åtagit sig att under 5o års tid erlägga en sådan afgift, mot rättighet att få uppbära de för Cavalleri-Indelningen anslagna hemmansräntor.
Då efter dessa 5o årens förlopp nu fråga blifvit väckt om] förnyandet af contractet om denna hästvacance-afgifts fortsatta utgörande under 5 år, hafva rusthållarne, utom för 58 numer, hvilka dock sedermera blifvit förminskade till ett antal af 27, deruppå ingått, likväl endast, såsom motionärerne förmodat, derföre, att de ej hoppats kunna blifva befriade från denna börda, och ehuru de nogsamligen insågo, alt en sådan befrielse borde dem rättvisligen vederfaras.
Vid sådant förhållande hafva motionärerne anhållit örn Rikets Ständers medverkan dertill , att antingen Bohus-Läns Regementes Södra Bataljon må förändras lill ständigt
Infanteri med enhanda förbindelser å rusthållarnes och Statens sida, i afseende på truppens underhåll och utredning, som för Norra Bataljonen äro föreskrifna, samt deremot de för Cavalleri-indelningen anslagna hemmansräntor, ehvad de utgå af slam eller augment, till Staten indragas och besparas, eller ock att, om sådant kunde möta hinder, Rikets Ständer måtte besluta, alt någon serskild Cavalleri-trupp icke må, i följd al rusthållarnes för 58 numer vägran att ingå på hästvacance-con tradens förlängning, af dessa numer bildas, utan rusthållarne underkastas enahanda vilkor, som rusthållarne vid öfriga afsutne Cavalleri-Regemenlena?
Stats- samt Allm, Besv,- och Ekon,-Utskottens Betänkande, N\o 112. 5 med den skillnad, atl de befriades från erläggande af hästvacance-afgift, emot det, att Indelnings-räntorne inginge till Staten.
Denna motion har blifvit remitterad till Stats-Utskottet, sorn ansett densamma böra behandlas .gemensamt med Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet; och hafva Utskotten derefter tagit motionärernes framställning, jemte de flere motionen åtföljande, för utredning af frågan nödiga, bilagor, i öfvervägande.
Innan Utskotten utlåta sig i detta ämne, anse Utskotten sig först böra upplysa; ”att Kongl. Brefvet den 16 October 1776 gifver vid handen: att, i anseende till den svårighet, som möter rusthållarne vid Norra Squadronen af Bohus-Läns Dragon-Regemente, att både anskaffa och underhålla Dragon-hästar, hvarvid den ännu betydligare olägenhet uppkommer, att rusthållarne slutligen blifvit utblottade och ej förmå ett eller annat af rustnings-praestanda utgöra; thy har Kongl. Maj:t varit betänkt, huru desse trogne undersåtare må i någon måtto lindras, likväl så, att hvad till Rikets försvarsverks upprätthållande hörer, icke dess mindre befrämjas, samt för vinnande af detta ändamål i Nåder befriat Rusthållarne från Dragonhästars och thy åtföljande munderingars presterande, emot det, att för hvarje rustning uppsattes och underhölles på Infanteri-fot en och en half karl, hvilken rusthållarne hofde lega, och årligen lika med dragonen löna, samt med behöriga hemkall eller torp förse; åliggande det dock Kronan att bestå och förse manskapet med gevär samt lifmunderingar, m. m.
En hufvudsaklig förändring häruti har dock blifvit vidtagen genom ett nytt Kongl. Bref af den i5 Augusti 1777, som innehåller: att Kongl.
Maj:t funnit utförandet af hvad genom det förra Brefvet blifvit anbefäldt mötas utaf en och annan olägenhet, samt derföre funnit godt i Nåder förklara, att, i det stället, att tvänne rusthåll enligt detsamma skulle utgöra tre soldater, hvar och en rustnings-stam under Norra Squadronen af Bohus-Läns Dragon-Regemente allenast skulle underhålla en soldat, med lega vid första antagningen, jemte årlig lön och torp till boställe, samt med släpkläder af vadmal, efter den modell, som dertill blifvit fastställd, hvart tredje år, tillika med den vid Dragonerne förut vanliga möteskosten; hvaremot Kongl. Maj:t och Kronan komme att, på lika sätt som vid Indeldta Infanteri-Regementena till fot nu för tiden sker eller framdeles kommer att förhållas, bestå allt det öfriga, som till beklädning, beväring, tross och utredning hörer; samt vidare, att, ehuru Kongl. Maj:t nogsamt erinrat
Sig, att allt det öfriga Infanteriet anskaffas och lönas af landets invånare på ofvannämnde sätt, endast på det de må vara frie från utskrifning lill landets försvar, 6 Stats- samt Allm, Besv,- och Ekon,-Utskottens Betänkande, IV:o 112. utan eftergift af någon penning, så bar Kongl. Maj:t likväl, i anseende tili de knappa vilkor och mindre utrymme, hvarmed desse under Norra Squadronen rustande med sina hemman mäste sig åtnöja, af Kongl.
Nåd och ömhet, ännu velat förunna dem att af Indelnings-räntan för hvarje stam eller numer behålla och sig till godo beräkna Femton Daler Silfverrnynt eller Fem Riksdaler Specie.
Från Södra Bataljonen af Bohus-Läns Regemente, som fortfor att vara Ca valleri, hafva Norrmännen, vid ett fiendtligt infall, borttagit en del hästar och sadelmunderingar m. m.; och innehåller Kongl. Brefvet den 6 April 178g lill Krigs-Collegium, i afseende härå, följande: ”WI bafve i Nådigt öfvervägande tagit, hvad så väl vice Landshöfdingen Adelsköld uti skrifvelse den 12 Februari, som J uti yttrande deröfver den 25 i samma månad underdånigst anfört och tillstyrkt, rörande ersättning af de 116 hästar, 127 sadelmunderingar jemte tillbehör och diverse persedlar, som genom fiendens tillgrepp och afhändande förliden höst för rusthållarne vid Wårt Bohus-Läns
Regemente gått förlorade, och alldenstund Oss kunnigt är, att desse rusthållare, efter ett sådant dem öfvergånget missöde, råkat i den vänmagt och så svaga omständigheter, att denna del af Bohus-Läns Regemente svårligen, utan understöd lill de af fienden borttagne persedlars ersättning, lärer kunna såsom beriden Trupp islåndsättas; alltså vele WI, i anseende så väl till desse ömande skäl, som ook ortens bergiga beskaffenhet, der föga Ca valleri kan användas eller behöfvas, i Nåder förordna, det denna Corps må nyttjas sorn Infanteri, såsom i närvarande ställning tjenligast.” Kongl. Majit har derefter, genom Nådigt Bref den 9 Maj samma år, förklarat, det Kongl. Majit ansåge nödigt, alt Dess Hussar-Regeraeute b lefve ti 11 ökt med 25 man på hvart Compagnie, samt att de för denna nya uppsättning erforderlige 200 st. hästar med sadelmunderingar och pistoler bunde tagas från Bohus-Läns Dragon-Regemente, emot det att Kongl.
Nådiga försäkran lemnades rusthållarne, det Kongl. Majit med lika goda hästar, munderings- och beväringspersedel’ vill recrytera Regementet, enär det kunde finnas nödigt alt detsamma remontera; och skulle dessa numer intilldess komma att utan vacance-afgift. förblifva ledige.
Oaktadt denna sistnämnde försäkran, har Kongl.
Majit, genom Nådigt Biel den 21 Januari 1791» anbefallt Landshöfdingen i Götheborgs och Bohus Län att höra Rusthållarne vid Södra Bataljonen af Bohus-Läns Regemente, huruvida de vore hugade alt, emot rättighet att under 5o års tid fortfarande få prasslera Infanteri-trupp lill lika antal med förra Cavallerislyrkan, åtaga sig erläggandet af en vacance-afgift, beräknad för hvarje nu - Stats- samt Allm.
Besv,- och Ekon,-Utskottens BetänkandeN\o 112, 7 mer lill 6,'
Innnor span mål om året; och hafva, till följd af denna framställning, rusthållarne genom Ombud åtagit sig denna sålunda äskade vaeance-afgifts utgörande, likväl med 5 tunnor, i stället för de föreslagna 61 tunnorna; och har äfven conlraot härom blifvit för 5o år upprättadt under den 4 April nyssnämnde år emellan Kongl. Maj:t och Kronan å ena och samtlige rusthållarne å andra sidan, med undantag af Öfversten Baron Maklean3 som för sina trenne rusthåll vägrat att på en sådan öfverenskommelse ingå, hvarföre äfven Kongl. Maj:t, under den 5 derpåföljde Maj, befallt, att alla de räntor, som i och för rustningens skull blifvit dessa trenne rusthåll tillslagne, skulle under vacance-tiden tili Kongl. Maj:t och Kronan ingå.
Utskotten anse sig vidare höra upplysa, alt sammanräknade årliga beloppet af ofvannämnde indelnings-räntor utgör 7,668 R:dr 24 sk. 9 r:st.
E:co, samt att beloppet af vacance-afgiften per medium, efter de sista 8 åren beräknadt, utgjort omkring 13,700 R:dr för året, hvadan alltså denna öfverskjulit inkomsten af indelnings-räntorna årligen med omkring 6,000 R:dr B:co.
Utskotten hafva äfven fått emottaga skriftliga och i behörig form affallade förklaranden från samtlige rusthållarne vid Södra Bataljonen af ifrågavarande Regemente, att de i allo biträda motionärernes framställning och yttrade önskan om denna Bataljons försättande i likhet med den Norra, samt att de fleste af dem ej ingått uppå vacance-afgiftens erläggande under ännu Fem år, utan lill följd af dem bibragdt öfvertygelse, att de eljest lomme att genast ånyo uppsätta Cavallen, med åliggande att jemväl anskaffa hästar samt bevärings- med flere persedlar, och utan att kunna påräkna, det Kongl. Maj:L och Kronan härtill frivilligt bidroge, enligt ingångna äldre förbindelser, hvarigenom de finge i första handen vidkännas en utgift, för gäldande hvaraf större delen skulle tvingas att gå från sina hemman, då de ej egde tillgångar dertill, och för hvilken, der den utginge, det sedermera kunde möta svårigheter att af Kongl. Majit och Kronan utkräfva full ersättning.
I sammanhang härmed har äfven blifvit upplyst, att rusthållen vid nämnde Bataljon i allmänhet äro ovanligt små och på många ställen derjemte svaga både lill åker och äng; och hafva såsom exempel härå blifvit anförde, bland många andra, rusthålishemmanen Uåhle, Gunneröd och Klefde der icke skola hafva hvarldera mera än 22 tunnlands in- och utegor och ej skörda årligen öfver 5o tunnor spanmål.
Af hvad sålunda blifvit anfördt och upplyst, finna Utskotten det vara ådagalagdt: att, när Södra Bataljonens af Bohus Läns Regemente åter - 8 Stats- samt Allm, Bcsv,- och Ekon,-Utskottens Betänkandej lY'.o 112. gång till Cavallen blifver eller blifvit anbefalld, det ovilkorligen åligger Kongl. Maj:t och Kronan att anskaffa hästar, med de flere persedlar för 200 numer af samma Bataljon, sorn år 178g blifvit derifrån till Hussar-Regementet aflemnade; och att, då, genom fiendtligt tillgrepp, 116 hästar och 127 sadelmunderingar m. rn. blifvit från de öfriga rusthållarne tagne', samt Kongl.
Maj:t, med afseende å deras vanmagt och svaga omständigheter, förskonat dem från att återuppsätta, hvad sålunda gått förloradt, enär de ansågos icke magta delta åstadkomma utan understöd af Staten, Kongl. Maj:t och Kronan, vid sådant förhållande, ej lärer kunna, med frångående af fordna förbindelser, undandraga sig att, vid skeende uppsitlning, äfvenväl understödja dessa rusthåll.
Staten skulle således, i och för denna Bataljons återgående till
Ca valleri, om den kommer att ega rum, få vidkännas en serdeles dryg utgift, hvilken dessutom icke komme att motsvara ändamålet, då af de flere här ofvan intagna och åberopade Kongl. Bref det tydligen synes, att Kongl. Majit ansett
Län utgöra en för' underhåll af Ca valleri alldeles otjenlig ort, i anseende till dels landets bergiga beskaffenhet och dels svårigheten att derstädes uppföda och underhålla tillräckligt antal hästar på de små och bergiga hemmanen.
Utskotten hafva icke förbisett, att, genom bifall till motionärernes samt de öfrige rusthållarnes vid Bataljonen begäran om vacance-afgiftens upphörande, skulle uppkomma en minskning uti den summa, som för så beskaffade skattebidrag upptagits vid beräkning af Stats-Yerkets inkomster, men då den ej blifver af någon större betydenhet, samt denna inkomsttitels belopp, såsom beroende af spannmålsprisen, ändock endast förslagsvis kunnat beräknas, så anse Utskotten, alt, genom Rikets Ständers redan lemnade bifall till nämnde beräkning, något hinder ej är lagdt i vägen för tillstyrkande af den förändring, i afseende å Bataljonens skyldighet att vacance-afgift erlägga, som Utskotten kunna finna lämplig.
Utskotten tro nemligen det likaledes böra i betragtande tagas, dels att återuppsittningen af 58 numer vid Bataljonen synes i alla hänseenden mindre lämplig, samt dels att contracten om hästvacance-afgiftens erläggande äro å rusthållarnes sida helt och hållet frivilligt ingångna, och det sålunda beroende af dem attf efter contractens tilländalöpande desamma förnya eller ej, samt att det är osäkert, huruvida de, som nu ingått på förlängning deraf för Fem år, kunna förmås att för framtiden äfven vidare åtaga sig en sådan förbindelse, i anledning af hvilket allt måste uppslå ojämna förhållanden, lika önskvärda att undvika för Staten som för rusthållarne; samt Stats- samt Allm, Bcsv,- och Ekon.-Utskottcns Betänkandej N\o 112, S samt att den Stats-utgift, hvilken, i och för hela Bataljonens återuppsittning, komme att ega rum, efter lag beräkning af 200 å 3oo R:dr B:co för hvarje numer, blefve så stor, att räntan deraf, efter 6 procent, nära nog uppginge till det helopp, som