Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
sedermera af Rikets Ständer vid 1834 och 1835 årens riksdag gillade, undantag, att nådårsbesparing icke tillkommer pensionskassor efter sådane embets- och tjenstemän som undfå afsked med pension å Rikets Allmänna Indragnings-stat: och uti 3:o Amiralitets-krigsmanskassan dels genom Kongl, brefvet Kungl. Maj.Is Nåd.
Proposition, A:o 8. den 13 Mars 1830 erhållit den förmån att, enligt Rikets Ständers dertill lemnade bifall, uppbära den under namn af begrafningshjelp innehållna lönebesparing för s&dane embets- och tjenstemän, med hvilkas befattningar delaktighet i denna kassa är förenad, emot samma skyldigheter, som Statsverket förut tillhört, dels ock genom Kongl, brefvet den 15 Februari 1841 undfått rättighet att tillgodonjuta vakans- och liggetidsbesparingarne efter afskedade embets- och tjenstemän vid sjöstaten.
Då förnämsta och egontliga anledningen till Nådårsförfattningarnes uppkomst och bibehållande upphört derigenom, att enkor och minderåriga barn efter embets- och tjenstemän, för hvilka begrafningshjelp eger rum, numera åtnjuta understöd eller pensioner från de för sådant ändamål bildade fonder och inrättningar; — då, efter hvad erfarenheten ådagalagt, den fortsatta tillämpningen af dessa författningar ofördelaktigt inverkat på embets- och tjenstemännens ekonomiska ställning samt derigenom äfven på tjensternes utöfning egt ett destomer skadligt inflytande, som de för beredande af tillgång till begrafningshjelpen föreskrifna löninnehållningar inträffa under den tid, hvarå embets- eller tjenstemannen, i anseende till fullmaktslösen och befordringsafgifter, jemte andra med ny befattnings tillträdande ej sällan förenade kostnader, såsom till flyttning, bosättning m. m., är i största behof af den för embetet eller (jonsten bestämda aflöning; — då vidare icke bör förbises det mindre billiga deruti, att de till beredande af fond för begrafningshjelpen innehållna belopp, oaktadt den längre tid, som vanligen förflyter innan deras utbetalning ifrågakommer, icke gifva någon afkastning eller i ringaste mån föröka sig till löntagarnes eller deras sterbhusdelegares förmån, utan tvertom, i de flesta fall, antingen alldeles icke eller endast till en del utbekommas, hvaremot tjenstemännen vid deras inträde i statens tjenst oftast äro nödsakade att ådraga sig en med räntebetalning förenad skuldsättning; samt då ändtligen de i afseende på meranämnde innehållningars beräknande, redovisande och utbetalande gifna, i flera fall mindre bestämda samt sins emellan stridiga föreskrifter icke synas förenliga med den enkelhet i uppbörds- och redogörelseverket, som i möjligaste måtto bör befrämjas, fann Kongl. Majit, med afseende härå, godt att, i Dess ofvan åberopade Nådiga proposition, till Rikets Ständers medgifvande föreslå, att de hittills, under benämning af vakans- eller förslags-liggetids- samt begrafningshjelps- eller nådårs-besparing föreskrifna lön-innehållningar, och följaktligen den på samma innehållningar grundade rättighet för embets- och tjenslemäns sterbhus till begrafningshjelps utbekommande måtto upphöra; hvarjemte framställning gjordes om erforderliga föreskrifter angående utbetalning af begrafningshjelp, till hvars åtnjutande rättighet redan före en dylik förändrings vidtagande förvärfvats.
Maj:ls Md.
Proposition, K:o S. 23
Som emedlertid upphäfvandet af nu gällande föreskrifter om ofvanberörda löneinnehållningar icke kunde bringas till verkställighet med mindre ån att vederbörande Pensions-inrättningar försäkrades om ersättning för do till deras kassor anslagna och påräknade inkomster, hvilka genom förslags- och liggetids- samt nådårs- eller begrafningshjelps-besparingarnes upphörande skulle förloras, öfverlemnade Kongl. Maj:t tillika till Rikets Ständer, att för omförmälda ändamål å Riks-staten uppföra erforderliga anslag.
Efter förehafd pröfning af delta ämne hafva Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse den 2 Junii 1848, ibland annat anfört: att Rikets Ständer väl föreställde sig att, äfven efter upphäfvandet af de rörande vacance-besparingarne nu gällande föreskrifter, fortfarande måste uppkomma dylika löninnehållningar, hvarigenom för Statsverket bereddes godtgörelse för en betydlig del af de anslagssummor, hvilka skulle till Pensionskassorna utbetalas såsom ersättning för dem nu tillkommande vakansoch liggetids-besparingar; men då, i saknad af en på erfarenhets-förhållanden grundad utredning rörande beloppet af de löninnehållningar, som efter vakans- och liggetids-författningarnes upphörande, skulle, i följd af så beskaffadt uppskof med embetens och tjensters tillsättande, fortfarande vara att påräkna, Rikets Ständer ansett sig icke vara i tillfälle, att ens approximativt beräkna den kostnad, Statsverket skulle komma att genom de till Pensions inrättningarne utgående årliga ersättnings-anslagen tillskyndas, hafva Rikets Ständer, ehuru fullkomligt erkännande nyttan och ändamåls-enligheten af den med ifrågavarande förändring åsyftade förenkling i redogörelseverket, likväl förklarat sig icke kunna för det då närvarande bifalla hvad uti den Nådiga Propositionen blifvit föreslaget, beträffande upphörandet af de under namn af vakanseller förslags-liggetids-besparingar utgående löninnehållningar samt om anvisandet af årliga statsanslag till vederbörande Pensions-kassor, såsom ersättning för deraf hittills åtnjutna inkomster; och vidkommande särskildt den löninnehållning, som under namn af nådårsbesparing eller begrafningshjelp eger rum, ansågo Rikets Ständer visserligen de, till stöd för nådårs- och begrafningshjelps-bespariagars upphörande, i ofvanberörde Nådiga Proposition åberopade grunder vara giltiga och förtjena synnerlig uppmärksamhet; men enär Slats-vcrkcts dåvarande inskränkta tillgångar icke medgåfvo anvisandet af de betydliga statsanslag, hvilka skulle erfordras såsom godtgörelse för de årliga inkomster, vederbörande Pensionskassor, enligt gällande författningar, egde att af nämnda besparingar uppbära, hade Rikets Ständer jemväl funnit sig förhindrade att till denna del af Kongl. Majds Proposition lemna bifall.
Sedan, med föranledande af detta Rikets Ständers beslut, Kongl. Maj:t anbefallt Dess och Rikets Statskontor att låta verkställa och till Kongl. Maj:t inkomma Kongl. Majus Nåd.
Proposition, A':o S. med den_närmare utredning i afseende på vakans- och förslags-liggetids-besparingarne, som Rikets Ständer ansett erforderlig, har Statskontoret, efter fullbordande af det, för sådant ändamål nödiga granskningsarbele, uti underdånig skrifvelse den 28 December 1849, till Kongl. Majit öfverlemnat serskilda fullständiga uppgifter å de medel, som, för de uti Kongl. Majits förutnämnde Proposition beräknade 10 åren 1838—1845, tillfallit Civilstatens Pensions-inrättning, dels under namn af vakans- och liggetids- samt begrafningshjelps-besparingar, efter ej mindre sådana civile embetsman, som, af Kongl. Majit omedelbarligen i Nåder utnämnda, innehaft tromansgrad, ån sådane civile tjenstemän, som af Kongl. Majit efter upprättadt underdånigt förslag blifvit tillsatta, och dels under namn af begrafningshjelps-besparingar efter sådana civile tjenstemän, som, af vederbörande myndigheter tillsatte, sedermera undfått afsked; hvilka uppgifter tillika varit åtföljda af sammandrag, utvisande de belopp, till hvilka besparingarne för hvarje af ofvanomförmälda trenne tjcnstcgrader i medeltal årligen uppgått.
Derjemte hafva, enligt Nådig befallning
Direktionerna för Arméens Pensionskassa samt Amiralitets-Krigsmanskassan till Kongl.
Majit i underdånighet afgifvit, på räkenskaperna grundade utredningar öfver de vakans- och liggetids- samt begrafuingslijelps-besparingar, sem under förenämnde tidrymd till bemälda kassor ingått.
Majit, som härefter ånyo tagit detta ärende i öfvervägande och dervid Jbeslutit att detsamma till Rikets Ständers förnyade behandling öfverlemna, har, i sadant afseende och hvad först angår den af Rikets Ständer ifrågaställa utredning rörande vakans- och liggetids-besparingarna velat fästa Rikets Ständers uppmärksamhet derå, att, enligt de fullständiga uppgifter Stats-kontoref, beträffande civila tjenstehefattningar aflemnat, de till Civil-statens Pensionskassa ingångna, så beskaffade besparingar, under den tid, eller åren 1836—1845, som beräkningarne uti sednast i detta ämne allåtna Nådiga Proposition omfattade, i medeltal utgjort: för tromans-embeten, med undantag för besparingar vid ledigheter inom Stals-rådet, hvilka, då dylika besparingar, jemlikt Rikets Ständers beslut, numera ej ifrågakomma, icke böra tagas i beräkning, ett belopp af 1,967 ridr 35 sk. 3rst. och för sådana tjenstcr, som efter ansökning och förslag återbesättas, 4,185 ridr 46 sk. 9 rst. eller tillsammans 6,153 ridr 34 sk., att, ehuruväl utnämning till förstnämnda embeten eger rum utan ansökning och förslag och således kan när som helst efter det vakansen yppats verkställas, vanligen dock inträffar någon tidsutdrägt, innan tillsättningen kan försiggå, så att i de flesta fall, serdeles om vakansen icke uppstår vid början af en månad, åtminstone en månads lönbesparing uppkommer, och att ganska ofta äfven den andra besparingsmånaden inträdt före embetets återbesättande; att vidkommande åter dylik lönbesparing vid sådana Kongl Majlis Nåd.
Proposition, N:o 8. 25 •sådana tjenster, sora tillsättas efter ansökning och förslag, det uppehåll, sorn sådan tillsättning medförer, måste föranleda, att motsvarande belopp äfven framgent varder å anslagen för dessa tjenster besparadt, samt att hvad beträffar de vakans- och ligget ids-besparingar, som, efter hvad handlingarne upplysa, under ofvannämnda tidrymd ingått till Arméens Pensions-kassa roed 12,642 r:dr 42 sk. 9 r. och till Aroiralitetskrigsmans-kassan med 1,688 r:dr 5 sk. 4 r. årligen; så är väl, med få undantag, icke någon ansökningstid föreskrifven i afseende å de militära beställningarne, kvilka i allmänhet blott efter vederbörandes förslag tillsättas; men då ovilkorligen någon tid måste förflyta, innan dessa förslag kunna aflemnas, hvilket vid Landt-arméen bör ske inom sex veckor efter vakansens öppnande, och innan dessa ärenden derefter hinna afgöras, skulle äfven vid dylika ledigheter, i allt fall, en icke ringa dél af den nu påbjudna vakans-besparingen komma att iakttagas:
Och har erfarenheten äfven ådagalagt, att till och med ganska ofia inträffat, att icke blott den bestämda besparingen hunnit ingå, utan jemväl så kallad tillfällig vakans-besparing uppkommit, innan tillsättning egt rum.
Dessa förhållanden utvisa således att, om äfven förbemälda kassor erhålle anslag i stället för ofvannämnda vacance- och liggetids-besparingar, hvilka för alla tre kassorna i medeltal utgjort 20,484 Rdr 34 sk. 1 r. årligen; så skulle dock
Statsverket för betydligaste delen deraf blifva godtgjord medelst sådana besparingar, som uppstode innan lediga tjenster hunne att återbesättas.
Vidkommande sedermera nådårsbesparingarne, hvilka jemlikt ofvanomförmälda uppgifter, under deri beräknade tid tillfallit Civil-statens Pensions-kassa med 4,344 r:dr 41 sk. 11 r.
Arméens Pensions-kassa med . 18,703 r:dr 14 sk. 7 r. Af Amiralitets-krigsmans-kassan med 1,731 r:dr 40 sk. 8 r. eller tillhopa 24,780 r:dr 1 sk. 2 r. årligen, så skulle vid det ersättnings-anslag, som derföre borde åt förberörde trenne kassor anvisas, så r ida innehållning af dylik besparing komme att upphöra, utgöra en uppoffring å Statens sida för att tillvägabringa en länge nödig ansedd förändring uti de föreskrifter, som i nämnde hänseende nu äro gällande; men då gilltigheten af de skäl, som uti Kongl. Maj:ts förra Proposition framställdes till stöd för vidtagandet af .en sådan förändring, redan blifvit af Rikets Ständer godkänd, och förslagets antagande vid nästförflutna Riksdag endast hindrades af då bristande tillgångar, har Kongl. iBilt. till R.
Prot. 1S50 $ iS5I. i Sami. i Afd. 2 Haft. 4 Kongl. Majus Nåd.
Proposition, N:o S.
Maj;t trott sig kunna förvänta, att om de erforderliga ersättningsanslagen för ej mindre sistnämnda än först omförmälda besparingar kunna anvisas utan förökning i skattebidragen, Rikets Ständer icke skola draga i betänkande att vidtaga erforderliga åtgärder för att undanrödja den för embets- och tjenstemännen särdeles tryckande tunga, som ifrågavarande iunehållningar hittills medfört.
På grund af allt detta och med åberopande i öfrigt af de flera här ofvanomförmälda skal, hvilka innefattades i Kongl. Maj-ts till Rikets Ständer den 12 November 1847 a flatna Nådiga Proposition, vill Kongl. Maj:t härmed till Rikets Ständer göra förnyad framställning derom, att de genom nu gällande författningar under namn af vakans- eller förslags-liggetids- samt begrafningshjelps- eller nådårs-besparing bestämda innehållningar af embets- och tjensteUiäns-löner måtte upphöra, så att alla i Statens tjenst anställda personer må ifrån och med månaden näst efter den, hvarunder de blifvit utnämnde eller förordnade, tillträda och uppbära de löner, arfvoden eller andra löningsförmoner, hvartill de på grund af erhållna fullmagter, konstitutorial eller förordnanden äro berättigade, med undantag endast af ssidana inkomster af boställen, som äro af fardag beroende, i följd hvaraf för öfrigt sterbhusen efter dylika löntagare icke skulle ega, alt så kallad begrafningshjelp af de i nämnde ordning tillträdda löner utbekomma.
Vid frågor åter om utbetalning till i tjensten aflidne embets- och tjenste-mäns sterbhus af de löninnehållningar, som i egenskap af nådårs-besparing redan iakttagits, eller ytterligare, intilldess skyldigheten att aftjena begrafningshjelp förklaras hafva upphört, varda iakttagne, anser Kongl.
Maj:t nu gällande föreskrifter böra fortfarande tjena till efterrättelse, samt de utgifter, hvilka i sådant hänseende komma att ega rum, böra af Stats-verket förskjutas, emot ersättning från Rikets Ständers Riksgälds-kontor på det sätt, att de gjorda utbetalningarna upptagas i de föreskrifna årliga liqviderna med nämnde
Kontor angående öfverskotten å Stats-verkets inkomster m. m.; och lemna de, till upplysning för denna frågas behandling vid förra Riksdagen upprättade utredningar, angående beloppet af den begrafningshjelp, som blifvit af Stats-verkets medel under åren 1841—1845 utbetald, och hvilka utredningar skola varda vederbörande Utkott meddelade, nödig ledning för bedömmandet af de efter hand upphörande utbetainingar, som i följd häraf skulle ifrågakomma och hvilka endast utgöra återbäring, af hvad förut, genom innehållningar, kommit Stats-verket tillgodo.
Hvad serskildt beträffar frågan om'begrafningshjelp för åtskillige lägre betjente, såsom Länsmän, Gevaldiger, Fångvaktmästare och Fångknektar, äfvensom Kammar - Kongl. Maj:ts Md.
Proposition, N:o 8. 27 drängar m. fl., hvilka hittills varit ifrån nådårs-besparings aftjenande befriade, ehuru deras sterbhus, sådant oaktadt, egt att 6 månaders lön såsom begrafningshjelp åtnjuta, så har väl Kongl. Maj:t, uti Sin vid sista Riksdagen aflåtna Proposition i förevarande ämne, med afseende å dessa personers knappa Iönevilkor, i Nåder föreslagit, att nämnda förmån måtte för dem bibehållas; men då förbättring uti lönevilkoren för bemälda personal dels sedermera blifvit tillvägabragt, dels, i sammanhang med nya lönregleringar, torde komma att beredas, har Kongl. Majit, på det att, om begrafningshjelp i allmänhet upphörer, nyssberörda undantags-stadgaude jemväl må kunna undvikas, nu velat föreslå Rikets Ständer att äfven förstnämnda stadganden måtte upphäfvas, dock så att sterbhusen efter de personer, hvilka dessförinnan erhållit befattningar, hvarmed följt förmånen af begrafningshjelp utan nådårs-besparings aftjenande varda vid åtnjutandet af en sådan förmån bibehållne.
Som emedlertid upphäfvandet af nu gällande föreskrifter om ofvanberörde löninnehållningar icke kan bringas till verkställighet med mindre, än att vederbörande Pensions-kassor tillförsäkras ersättning för de till dem anslagna och för uppfyllandet af deras förbindelser påräknade inkomster, hvilka genom vakans- och förslags-liggetids- samt nådårs- eller begrafningshjelps-besparingarnes uppbärande skulle förloras, så öfverlemnar Kongl.
Majit åt Rikets Ständer, att jemväl i detta ämne beslut meddela.
Till ledning för omdömet i detta fall äro, på sätt Kongl.
Majit i det föregående gifvit tillkänna, närmare utredningar numera verkställda och vill Kongl. Majit med anledning deraf härmed föreslå att berörde ersättningar måtte bestämmas: för Civil-statens Pensions-kassa, som, efter afdrag af hvad som inllutit i vakanser inom Statsrådet, per medium åtnjutit 10,498: 27. 11., till 10,500 ridr.
För Arméens Pensions-kassa, som efter den förnyade utredningen, hvarvid blifvit urskiljdt hvad af de i förra uppgiften summariskt upptagna anmärkningsmedlen tillhört ifrågavarande inkomsttitel i medeltal uppburit 31,346: 9. 4., till 31,400 ridr.
Och för Amiralitets-krigsmans-kassan hvars ifrågavarande inkomster, efter det nådårs-besparingarne beräknats för samma tid, som vid de öfriga kassorna, men vakans-besparingarne, hvilka först ifrån och med år 1841 till Kassan influtit, efter förhållandet under de följande åren, i medeltal utgjort 3,419: 46., till 3,400 ridr. eller således tillsammans för alla tre Kassorna 45,300 ridr.
Skolande till vidare upplysning i förevarande fråga, samtliga densamma rörande handlingar och uppgifter varda tillställde det Rikets Ständers Utskott, till hvars åtgärd frå - ( 23 Kongl. Majils Nåd.
Proposition, N:o 8. gan kommer att af Rikets Ständer hänvisas. Kongl..
Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd. och Ynnest städse välbevågen.
Datum ut Supra. OSCA R. A. P.
Sandströmer.
Utdrag af Protokollet öfver Finans- Ärenden „ hållet inför flans Maj:t Konungen uti Stats-Rådet å Stockholms Slott den i5 November i85o.
Närvar an d e: Hans Excellens, Justitie-Stats-Ministern Herr Grefve Spane, Hans Excellens, Stats-Ministern för Utrikes Ärenderne Herr.
Friherre- Stierneld Statsråden:: Fahr asas,.
[ Sandströmer,. von Hohenhausen,, Wallensteen, Gunther, Genberg, Gripenstedt och Grefve von Platén.
Chefen för Finans-Departementet, Siats-rådet Sandströmer, uppläste till jnstöring ett, i enlighet med Kongl. Majit förut fattade beslut, uppsatt förslag till Nådig Proposition till Rikets Ständer, angående upphörande af så kallade nådårs- och liggetids—besparingar vid tillträden af embeten och tjenster på Rikets stat samt om årliga anslag till Ärméens- och Civil-statens Pensions-kassor, äfvensom Amiralitets-krigsmans-kassan, såsom ersättning för de inkomster dessa Kassor af nämnde besparingar åtnjuta.
- Kongl Majit behagade i Nåder gilla berörde förslag samt befallte, att Nådig Proposition1 skulle, i enlighet dermed, till Rikets Ständer afgå,, sådan: den finnes protokollet bilagd, Ex Protocollo,. C. Hallbergs Kongl. MajUs Nåd.
Proposition, N:o 9. 29 N:o 9.
Anb. till Exp. Utsk. d. 9 Dec. 1850, kl. 10 f. m.
MAJ:TS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående åtgärder till behöf vandes undsättning i missvext-år m. m.
Gifven Stockholms Slott, den 15 November 1850.
Under den tid, sorn förflutit från Rikets Ständers sednaste sammanträde, hafva Sveriges flesta landskap varit hugnade med tillräckliga skördar, så att de medel,, Hvilka till understöd vid inträffande missvexter blifvit ställda till Kongl.
Maj:ts disposition, endast till ringa del och hufvudsakligen för Jemtlands län, i följd af der, under sistlidne år, inträffad allmännare frostskada å sädesgrödan behöft anlitas.
En nödig omtanka bjuder emedlertid att icke lemna ur sigte angelägenheten att, jemväl för stundande år, bereda erforderliga medel att afvärja och lindra den nöd och förlägenhet,, seni felslagen eller förstörd sädes-äring kan i en eller liera orter medföra; och Kongl. Majt har derföre ansett sig pligtig, att ånyo fasta Rikets Ständers uppmärksamhet å detta ämne och föreslå dé åtgärder, som för berörde vigtiga ändamål kunna anses behölliga.
Den underdåniga berättelse, som Kongl. Majts och Rikets Stats-kontor den 16 nästlidna Augusti afgifvif, rörande fonden till undsättningar vid inträffande missvexter och utredningen af förra Allmänna Magazins-inrättningen, hvilken berättelse med tillhörande handlingar skall Rikets Ständers Stats-utskott tillhandahållas, utvisar, bland annat, att Undsättnings-fonden, hvilken, enligt Rikets Ständers vid sednaste Riksdagar meddelta beslut, blifvit bildad af återstoden utaf det vid 1830 års
Riksmöte till undsättningar anslagna kreditiv,.
En Million Riksdaler Banko, samt af de tullmedel som från och med år 1841 influtit för till Riket införd utländsk spatnnål, jemlikt 1848 års afslutade hufvudbok egde i behållningar och fordringar från år 1847 rdr 1,338,437: 27. 2. att fondens åtskilliga inkomster under året uppgått tili / . . . „ 703: 20. 6. att i tuliafgifton för utländsk spanmål under samma år fonden tillgodokommit „ 5,114: 47. ■— och att fondens skuld till Rikets Ständers Riksgälds-kontor, m. ’»>■ vid 1848 års slut var „ 800,090: 38. — Summa-Debet r;dr 2,144.346: 36. 8. 30 Kongl. Maj:ls Md.
Proposition, N:o 9.
Att fondens skuld från år 1847 belöpte sig till r:dr 1,250,527: 24 3. att omkostnader i remisslage och ersättningar under år 1848 utgjort ,, 1,006: 29. — att afkortningarne samma år uppgått till „ 5,365: 5. 6. och att fondens behållningar och fordringar vid 1848 års utgång sammanlagde utgjort „ 887,447: 25. 11.
Summa Credit r:dr 2,144,346: 36. 8.
Att för år 1849 undsättnings-redogörelserna från länen nu äro under granskning, efter fullbordandet hvaraf hufvudboken för samma år kommer att afslutas; att emellertid närvarande ungefärliga förhållandet med denna undsättningsfond, enligt särskildt öfverslag, är sådant, att, då från Creditivsumman r:dr 1,000,000: — — samt influtna tullmedel för spanmål från och med år 1841 till och med år 1849 „ 508,308: 45. — tillsammans r:dr 1,508,308: 45. — afräknas hvad som för bristande tillgång; hos gäl “ ö C5 denärerne och deras borgesman redan blifvit och än vidare anses komma att afskrifvas, eller 615,141: 8.
3. samt hvad Kongl. Maj:t efter 1845 och följande årens missväxter åt utfattiga anslagit utan återbetalningsskyldighet 62,170: 8. — tillsammans „ 677,311: 16.
3. så kunna undsättnings-fondens tillgångar vid medlet afsistför flutna Augusti månad upptagas till 830,997: 28. 9.
Summa r:dr 1,508,308: 45. — hvilka tillgångar utgöras af kontant behållning i Rikets Ständers Bank 40,003: 47. 6. hos Rikets Ständers Riksgälgs-kontor innestå ende 590,500: — — „ 630,503: 47. 6. samt i handel hos undsättningstagare utestående „ 200,493: 29. 3.
Summa r.dr 830,997: 28.
9. varande likväl, efter Stats-konlorets åsigt, att befara, att af nyssnämnde utestående fordringar, — hvilka, jemte äldre uudsättningsbidrag i Westerbottens och Norrbottens Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition, Ä:o 9. 31 län, hufvudsakligen innefatta försträckningar af tillsammans 43,381 Rdr till innevånare i åtta län, som sistlidet år lidit förluster genom hagel, störtregn och nattfroster, samt ett till Jemtlands län, efter der år 1849 inträfFad missvext, ullemnadt undsätiningsbelopp af 75,000 r:dr, — en betydlig del icke kommer att inflyta, hvadan Stats-kontoret ansett undsättningsfondens säkra tillgångar icke böra beräknas till mer än omkring 730,000 r:dr.
Efter öfvervägande af hvad sålunda blifvit af Stats-kontoret underdåuigst upplyst och anfördt, har Kongl. Majit velat härmed i Nåder föreslå, det Rikets Ständer, i öfverensstämmelse med hvad vid sislförflutne Riksdag egt rum, måtte till Kongl. Majits fortfarande disposition för behöfvandes undsättning vid inträffande missvext öfverlemna: «) den dels uti Rikets Ständers Bank, dels uti Riksgälds-kontoret innestående behållning af ej mindre 1830 års kreditivmedel, än de till dylik undsättning redan anvisade hittills influtne tullafgifter för utländsk spanmål, jemte hvad som kail inflyta genom återbetalningen å meddelade uudsättningslån; 0 O 1 5) de tullafgifter för utländsk spanmål, som intill 1851 års slut ytterligare kunna ingå; och c) de dylika medel, som från och med början af år 1852 och så länge de 1 sådant hänseende då gällande tullbestämmelser blifva oförändrade, komma att inflyta; och gör Kongl. Majit sig för öfrigt förvissad, att Rikets Ständer, vid fastställandet af det så kallade mindre kreditivet, jemväl taga i beräkning möjligheten att bereda utväg för hvad, utöfver berörde tillgångar, under tiden till nästa Riksdag, tilläfventyrs kan för ofvannämnde ändamål erfordras.