Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Nio 23. för Carlstad,, D. Cron. L. S„ N:o 26. för Arboga, E. V. Montan. L. s. Nro 29. för Helsingborg.,, A. P. Ståhle. L. s. Nio 32. för Söderköping, Johannes Bergelin. L. s. N:o 37. för Hernösand,, E. J. Westman, L.
S. N:o 38. för Vadstena, Adrian Dalenius. L. s. N:o 41. för Söderhamn,, E. J. Westman. L. s. N:o 44. för Luleå, Carl Åd. Modin. l. s. N:o 47. för Skenninge, Claes Fr.
Lundman; L.
S. N:o 48. för Nora,, G. L.
Ålund. L. s. N:o 7i. för Wimmerby, Johannes Bergelin. L. s. N:o f4. för Strengnäs',. E.
W- Montan. L. s. N:o 5'7. för Enköping, E. V. Mantan. l. s. N:o 60. för Öregrund, Er. J. Gezelius. L. s. N:o 63. för Lindesberg, G. L.
Ålund. L. S. N:o 66. för Hjo, J. P.
Mattsson. L. s. Ntö 69- för Falköping, Claes Er.
L. s. N:o 7*. för Laholm, A. P. Ståhle. L. S. N:o 7?. för Säther, Carl Ad.
Modin. L. s. N:o 49. för Askersund', J. G. Kjöhl er.
L. s. N:o fa. för Kongelf, Sam.
Sv N:o 5?. för Thorshälla, A. Landegren.
L. s. N:o S8- för Sigtuna, J. G. Kjohler. L. S. tT:o: fö. för Philipstad,- D. Cron. L, S. N:o 53. för Engelholm,, P. Peterson.
L. S. N:o ?6. för Eskilstuna,, Pehr Löfvenius L. s. Nio 59. för Lidköping, Mathias Er.
Richert. L. s.
N:o 6l. för Södertelje, A. Landegren.
N.o 64.' för Eksjö, P. Lindquist. L. s. N:o 67. för Sköfde, A. Westerstrand.
L. s. N:o 70. för Alingsås ,- Er. N. Memsen. l. s, N:o 73. för Trosa, Pehr Löfvenius. L. S. N:o 76. för Åmål, D. Cron. L. S.
Nio 78- för Falkenberg, N:o 79. för Kongsbacka, J«li.
Winberg. J, Wallström. l. s,. " L.
Si N:o 62. för Norrtelje, Er. J. Gezelius, L.
S, N:o 65. för Ulricehamn, A. Westerstrand.
L. S. N:o 68- för Mariefred’,. A. Landegren. L. s. N:o 71. för Sölfvesborg J.
Cronius. l. s..
N:o 74. för Östhammar, E. J. Gezelius; L. S. Mto 77. för Skanör, P.
Peterson. L. S. N;o 8°. för Cimbritshamn, J.
Cronius. L. s, N:o 81. för Strömstad, N:o 8a* för Grenna, -N:o g?, för Ostersund, Sam.
Johannes Bergelin. J. Wallström.
L. S. L. s. L. s. i*-* tyh rognar J.OH. O : s o n Longberg Anders Andersson.
•för Trögds och Håbo.Hårader.
L. S. n. v. dalman, x. s. Joh. Andersson. för Åsunda .Härad.
Casp. Wijkman. för Waksala, Bälinge och Rasbo för Norunda och Örbyhus Härader.
Härader, samt Lafstads L. JS. Tingslag. X. £L Olof Söderström. äför Sjuhundra och Lyhundra Härader. X. .S. Olof Pehrsson. för Närdinghundra och Frösåkers Härader. X. S. Lars Soderman. iför Wäddö och Häfverö .Skeppslag. X. ;S. Sven Pehrsson. för Långhundra Häred. L. S. Carl Mattson, för Erlinghundra Härad. L. S.
Custaf Larsson. för Sollentuna och Wallentuna Härader samtX>andery.ds Skeppslag. X s. Matts Ericsson. för Sotholms, Svartlösa och Öbnebo Härader. X. ,S. Lars Andersson. för Vadsbo Härad. L. .S. Erie Ersson. för Åkers och Wärmdö Skeppslag. L. S. A. Danielsson. för Kinne, Kinne Fjerdings, .Skånings och Laske Härader.
Hansson. för Hagunda, Lagunda och Ulleråkers Härader. X. S. Eric Carlsson. för Olands Härad samt Dannemora och Films Tingslag. X. .s. N. Insulin. för Frötuna och Länna samt Bro och Wätö Skeppslag. X. S. Custaf Pehrsson. för Semminghundra Hårad. L. S. Anders Andersson. för Färentuna Härad. ■L. S. And.
Andersson. för Viste, Åse, Kållands och Barne Härader.
Lars Larsson för'.Gudhems, Wilske, Walla och Kåkinds Härader. L. S. A. Johansson Brissman; för Wartofta och Frökinds Härader.
L, S. Pehr Ericsson. för Sunnerbo Härad.
BIHANG till Riks-Ståndens Protokoll vid Urtima Riksdagen i Stockholm 1817 och 1818, 6:te Samlingen, Innehållande Riksens Ständers Banko - Utskotts Betänkanden och Förklaringar.
S TÖCKHOLM, Elmen» och Granbergs Tryckeri, 1818* N:r i. Banko-Utskottets
Betänkande i anledning af gjorde anmärkningar vid den för Utskottet gällande Instruktion.
Jemte det de Respektive Stånden enligt Utdrag af deras Protokoll under den 6 och 8 i denne månad, antagit och godkänt Instruktionen och Eds-Formuläret för Ledamöterne af Banko-Utskottet sådane desse
Akter vid de 3:ne sistförflutne Biksdagarne blifvit till innehåll och lydelse gillade; hafva från Höglofl.
Bidderskapet och Adeln , någre af Herr P. G. Cederschöld framställde Förslag till ändringar uti Instruktionen, samt från Vällofl. Borgare Ståndet , en af Herr Lagmannen Ullberg väckt motion med yrkadt tillägg uti samma Instruktion, blifvit till Banko-Utskottets utlåtande remitterade.
Herr Cederschöld sträcker först sin granskning till samma Instruktions i. §., hvarest, i sammanhang med Utskottets åliggande, ”att vid dess öfverläggningar angående antingen ändring uti redan gjorde Författningar, eller nya Författ. ningars föreslående, på det nogaste följa Banko-Inrättningens hufvudgrunder, hvilka omständeligen äro utstakade uti Biksens Ständers Beslut och Förordning om Banken af den a?
Sep - 4 Banko-Ut skottes Bettini anden'.
September 1668”, tillika finnes stadgadt: ”att berörde Riksens Ständers Beslut bör anses och grilla säsotn en oryggelig
Lag, uti alla de punkter sorn anga Banko-Verkets Natur och Egenskap så val i anseende till sjelfva grunderne af dess Inrättning, som till Banko-operationernes Styrelse och ändamål: i synnerhet, sorn Riksens Ständers säkerhet , för deras garanti och Banko-Verkets'! bestånd och förkofran , i den mon förvaras och vinnes, som detta Verk återföres till dess Primitiva Inrättning och slick'’; och vidare: ”Att Banko-Utskottet icke bör till öfverläggning upptaga något, sorn rubbar och förändrar Banko - Inrättningens uti förberörde Rik sens Ständers beslut beskrifrre Natur och Egenskap”.
Herr Cederschöld förmäler, det han vid genomläsning af Riksens Ständers åberopade Beslut och Förordning af år 1668 tyckt sig finna att Banken då var blott en Depositions- och Afskrifnings-Bank, med rättighet att utgifva Jjån på Pant och mot Kaution, på halft och helt års tid, för 8 ända till lo-jgtdels procent årlig Ränta , hvilken Ränta Ständerne likväl önskade måtte med tiden kunna nedsättas till 6 procent; hvarjemte det också var Banken tillåtit att sjelf upptaga
Rån mot lägre Ränta,- och utgjorde detta, efter Herr Cederschölds tanka, Bankens såkallade Natur och Egenskap; men hvilken, sedan år 16G8 blifvit så förändrad, att de i ofvannämnde
Banko - ordning utstakade grunder, syntes i detta afseende nu mera föga kunna Banko- Utskottets Betänkandeni i tunna tillämpas och såsom oryggelig
Lag anses; hvaremot samma Banko-ordning i allt hvad som rörer Bankens Förvaltning synts vara ganska förträfflig, framför allt derutinnan , att
Banken var gjord oafhängig ej allenast af Kongl. Maj:t, utan i sjelfva verket äfven af Riksens Ständer.
På desse grunder anser Herr Cederschöld lämpeligt att orden.
Natur och Egenskap, måtte i Instruktionen för Banko-Utskottet, utbytas mot: oafhängighet, trygghet, säkerhet och styrelse; samt den nästföljande meningen om Banko-Verkets Primitiva Inrättning och skick, alldeles borttagas.
Banko-Utskottet bör i anledning häraf ej lemna obemäldt, att enligt Utskottets öfvertygelse, Banko.Verkets Natur och egenskap ännu är oförändrad densamma som vid dess första inrättning, nemligen i få ord att Banken är ett Depositions-Verk för Vexel- och Läne-rörelse.
Det är genom ett för vidt begagnande af en del af dess egenskap, som förmågan att obehindradt fortsätta den öfriga, är för tillfället hämmad; den har så utvidgat sine åtgärder såsom LäneBank, att den för närvarande blott ofullkomligt uppfyller egenskapen af Vexel-Bank, och i denne del afvikit från första inrättningen, i samma nion som vexlingen blifvit inskränkt egentligen till ett utbyte af Representativer :
Men den har derföre icke uti hufvudgrunden förändrat
Naturen och egenskapen af sin inrättning.
Ränteberäkningen för de IJLn, Banquen i följd af de stadgade hufvudgrunderne upptagit mot lägre
Ränta för att mot högre åter utlåna, är, eu - 6 Banko-Ulskoilets Betänkande!}, enligt livad lätteligen torde inses , ett detailleämne, , ändradt, uppå den redan år 1668 gifne anledning, genom sednare Reglementen, hvilka sådant oaktadt, bibehållit hufvudgrunderna af det fensta.
Ofvan anmäikte Ordalag uti Instruktionen hafva också allt hitiils, sedan år 1778 då sistnämnde dokument blifvit upprätfadt och faststäldt, icke lagt hinder i vägensför de åtgärders vidtagande med Banko - Verket, som Riksens Ständer ansett Fäderneslandet väl påfordra.
Till undan rödjande emedlertid af allt missförstånd i detta afseende, anser Banko-Utskottet lämpligt, att, i frågan om Utskottets ofvanberörde förbindelse, att vissa ämnen ej til 1 öfverläggning upptaga , ordet omedelbarligen , på sätt här nedan föreslås, ina blifva tillagdt.
Och finner Utskottet för sin del, under iakttagande häraf, denna §:s förändring till enlighet med hvad Herr Cederschöld liemstäldt, icke vara behöfvefig; hälst, i afseende på de föreslagne orden: oafhängighet, trygghet, säkerhet och styrelse, i öfrigt förekommer, att då Herr Cederschöld sjelf erkänt förträffligheten af 16G8 års Banko-ordning. serdeles i anseende till det oberoende, icke allenast af Kongl. Maj:t utan i sjelfva, verket äfven af Riksens Ständer , sorn deruti för Banken blifvit beredt, synes det vara öfveiflödigt att genom ett tillägg i Instruktionen upp. repa (letta, enär densamma förut hänvisar till nämnde Banko - ordning såsom ea grundforfattning.
Mot Banko-Utskottets Betdnkanden.
Mot det uti 3:tlje §. af Banko-Utskottets Instruktion befintlige stadgande, ”alt Banko-Utskottets förnämsta afsigt och hufvudgörornal hör vara derhän stäldt, att den af Banken företagne Realisation med Riksdaler,' må varda styrkt och befrämjad;” Och: ”att Utskottet äger öfverlägga och förordna, på hvad sätt Bankens Operationer kunna så inrättas och föras, samt dess redan ägande och framdeles förvärfvande Fonder så disponeras, att en jemn och beständig
Sedlarnes inlösen med mynt må blifva underhållen”; anmärker Herr Cederschöld, att uttrycket:
Jiealisation med Riksdaler, val vore nog otydligt och obestämdt; men att, antingen med det anförde stadgandet skulle åsyftas en förändring af den nu öfliga Silfvervexling uti smärre mynt, till utvexling på enahanda sätt, af hela Riksdalersstycken , eller ock, inlösen af Bankens Sedlar till fullt belopp, genom en allmän och obegränsad Silfver-vexling, vore föreskriften i begge fallen, efter dess tanka, till sin grund lika origtig, som till sin syftning förderflig.
Och föreslår Herr Cederschöld i sammanhang härmed, följande uppställning af 3'.dje §.
”Banko-Utskot”tets förnämsta afsigt och hufvudgörornal bör ”vara, att bereda en möjlighet för Banken, att ”på sådane grunder som kunna finnas med Ban”ko-Inrättningens säkerhet och det
Allmännas ”bästa öfverensstämmande , realisera och med ”Specie-mynt vid anfordran invexla sine utelöpande Sedlar.
Förslag härtill äger Utskottet ”att Riksens Ständers Plenorum pröfning och ”afgörande underställa”.
Ehuru s Banko-TJtskottets Betankanderi.
Ehuru .Banko-Utskottet förmodar att otydligheten af det anmärkte uttrycket:
Realisation med Riksdaler, till betydligaste delen är undanröjd, då man erinrar sig att Instruktionen upprättades år 1778 och att följakteligen härmed åsyftas den kort förut företagne Realisation af Kopparmynts-Sedlarne med Specie Riksdalerssorter, hvilken sedermera till och med ar 1808 oafbrutet fortsattes; kan det dock visserligen ej nekas att förberörde 3 §. är vid närvarande omständigheter föga lämplig, oell följakteligen synes fordra en derefter närmare 3fpassad jämkning.
Herr Lagmannen Zillberg föreslår, att uti Instruktionen för Banko-Utskottet , ett så beskaffadt tillägg inåtte inflyta: ’’Att Banko-Utskottet ej må vidtaga någon åtgärd, eller utfärda någon föreskrift i afseende på Bankens eller derunder lydande
Diskonters styrelse oell Förvaltning , utan i fullkomlig öfverensstämmelse med de allmänna Beslut Riksens Ständer sjelfve derom fatta; hvilka Beslut i alla fall skola tjena Banko-Fullmäktige till efterrättelse’.
Åsyftande Herr Lagmannen härmed, sådan fastställelse af Riksens Ständers beslutande rätt i afseende på deras Penninge-Verk, att den af serskilde Corporationer eller annan Authoritetr ej må kunna rubbas eller kraftlös göras.
Banko-Utskottet, som både af pligt och böjelse, med den värde Ledamoten delar enahanda syftemål härutinnan, anser det här nedan före - Banko-Utskottets
Betänkandeni 9 föreslagne tillägg uti Instruktionens i. §. blifva i alla matto dertill ledande.
I det hela finner Utskottet otvifvelaktigt att oftanämnde dokument kunde tarfva en helt ny Redaktion, för att vinna en närmare öfverensstämmelse med det närvarande förhällandet; men Instruktionen, bringad till detaille-föreskrifter, skulle dock alltid blifva ofullständig, och förändringar underkastad, sä länge icke någon mera stadga hunnit ät Banko-Verkets angelägenheter förvärfvas.
Sådant måste blifva tidens verk; och får Banko-Utskottet emedlertid, med anledning af anmärkningarne, till Riksens Ständers upplysta pröfning vördsamt föreslå följande föi ändringar och tillägg uti i och 3 § §:ne af den för Riksens Ständers Banko-Utskott liittils gallande Instruktion:
Instruktionen af är i 778 •• 1. §.
Jämte den Allmänna undersökning öfver Banko-Verkets närvarande tillstånd, och huru detsamma sedan sista Riksdag styrdt och fördt blifvit, bör det åligga Banko-Utskottet, att uti dess öfverläggningar, angående antingen ändring uti redan gjorde Författningar - Banko- Utskottet föresi ari 1. §.
Jämte den Allmänna undersökningen ofver Banko-Verkets närvarande tillstånd , och huru detsamma sedan sista Riksdag styrdt och fördt blifvit, åligger det Banko-Utskottet, att vid dess öfverläggningar så val angående ändring i redan gjorde Författningar , som uti nya För lo Banko-Utskottets
Bet ciri k anden.
Instruktionen uf ari 77 $; gar, eller uti nya Författningars föreslående» i det nogaste följa Banko-Inrättningens hufvudgrunder, hvilkaomständeligen äro utstalcade uti Riksens Ständers Beslut och Förordning om Banken, af den 22 Septemb. 1668, och hvilketRiksensStänders Beslut, bör anses och gälla såsom en oryggelig
Lag, uti alla de punkter som angå Banko - Verkets Natur och egenskap, så väl i anseende till sjelfva grunderne af dess inrättning, som till Banko-Operationernes Styrelse och ändamål :
I synnerhet, som Riksens Ständers säkerhet för deras garantie, och Banko-Verkets bestånd och förkofran, i den moll förvaras och vinnes, sorn detta Verk återföres till dess primitiva inrättning och skick, 4, synnerhet bör icke Ban - Banko-Utskottet föreslår:
Författningars föreslående, i det nogaste följa Banko-Inrättningens hufvudgrunder, hvilka omständeligen äro utstakadeuti RiksensStänders Beslut och Förordning om Banken af den 22 Septemb. 1 668, och hvilket Riksens Ständers Beslut bör anses och gälla såsom en oryggelig
Lag uti alla de Punkter som angå Banko-Verkets natur och egenskap , så väl i anseende till sjelfva grunderne af dess inrättning, som till Banko - operationernes Styrelse och ändamål: helst Riksens Ständers säkerhet för deras garantie och Banko-Verkets bestånd och förkofran, i den mon förvaras och vinnes, som detta Verk återföres till dess Primitiva Inrättning och skick.
I synnerhet bör ickeBanko-Utskottet omedelbar li - Banko-Uishotitts Betiinkanden. n Instruktionen af ari 778- Banko-Utskottet till öfverläggning upptaga något , sorn rubbar och förändrar Banko-inrättningens, uti förrberörde Riksens Ständers beslut, beskrifne natur och egensk»pT 3- §•
Banko-Utskottets förnämsta afsigt och hufvudgöromål bör vara derhän stäldt , att den af Banken företagne Realisationen med Riksdaler, må varda styrkt och befrämjad; i hvilken afsigt Banko-Utskottet har att öfverlägga ech förordna, på hvad sätt Ban - Banio-Vtshntlet föreslår:
Haen till öfverläggning upptaga något, som rubbar och förändrar Banko - Inrättningens uti förrberörde Riksens Ständers Beslut In skrifne Natur och Egenskap: men deremot vare det Banko-Utskoöet ålagdt, att uti meddelande föreskrifter i afseende på Bankens eller derunder lydande Verks Styrelse och Förvaltning, iakttaga fullkomlig öfverensstämmelse med de allmänna Beslut Rikets Ständer derom sjelfve fatta, och Banko-Utskottet meddela”, 3- §• ”Banko - Utskottets förnämsta afsigt och föremål bör vara derhän stäldt, att Bankens säkerhet och Kredit må varda styrkt och befrämjad, i hvilket afseende Banko-Utskottet har att öfverlägga och förordna, på hvad sätt Bankens operationer kun - 12 Banko-Utskottets
Be tank an ilen.
Instruktionen af är 1778- Bankens operationer kunna så inrättas, och föras, samt dess redan ägande, och framdeles förväntande Fonder så disponeras, att en jemn och beständig
Sedlarnes inlösen med Mynt, må blifva underhållen.
Uti den händelse åter, att någre andre utvägar och medel till Realisations vidmagthållande, än som uti Verkets nu ägande , eller framdeles inflytande Fernder, äro att tillgå, behöfde sökas och vidtagas, har Banko-Utskottet att dem föreslå, och till Riksens Ständers Plenorum godtfinnande och bifall att anmäla.
Banko-Utskottet föreslår: kunna så inrättas och förås, samt dess redan ägande och framdeles erhållandeFonder sä disponeras, att en jemn och oafbruten förkofran ina äga rum lill befordrande afSedlarnesinlösen med metalliskt mynt.
I den händelse åter, att någre andre utvägar och medel än som uti Verkets nu ägande eller framdeles inflytande Fonder äro att tillgå, till befordrande af förenämnde ändamål behöfde sökas och vidtagas ; har Banko-Utskottet att dem föreslå, och till Riksens Ständers Plenorum godtfinnande och bifall att anmäla”.
Sluteligen, och då 32 §. i Riksdags-Ordj ningen icke stadgar huruledes och i hvilken ordning den deruti omförmälde Instruktionen för Banko-Utskottet skall tillkomma; och med anledning af der vid denna Riksdag nära inträffade fall, att Banko-IJtskottet ej skulle kunnat formeras eller bringas i actmtet, i följd af upp kornne - Banko-Utskottets
Betänkanderil 13 komne discusioner om den Instruktion hvarefter det skulle sig rätta; torde Riksens Ständer finna angelaget att genom en lämpelig
Reglementarisk föreskrift för alltid undanrödja en sadan möjelighet; men på sätt att vägen till rättelse i behörig ordning, tillika vore gifven och stadgad.
Till vinnande häraf, hemsalles vördsamt, om icke Banko-Utskottet vid hvar Riksdag,' i öfverensstämmelse med de af Riksens Ständer om Banko-Verket fattade Beslut, må äga att föreslå Instruktion för Banko-Utskottet vid nästblifvande Riksdag ; samt att, då Riksens Ständer den pröfvat och fastställt, densamma må ligga till grund och tjena till efterrättelse för det blifvande Utskottet, intilldess Riksens Ständer skulle finna anledning att, efter Ut-j skottets hörande, deruti ändring göra.
Hvad Utskottet härutinnan föreslagit underställes vördsamt de Respjektive Ståndens närmare upplysta ompröfning, jemte en Ledamots serskilda tanka.
Stockholm den 50 December 1817-; Mag. Palmquist. E. A. Almquist'.
L, J. Lundgren. Jacob Ericsson. G. Helsingius.
Utdrog af Protokollet hållit hos Riksens Stunders Banko - Utskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den ao December 1817 • 14 Banko-Utskottets Betänkanden.
S. D. He rr Grosshandlaren Wideberg anförde : ”Det tillagg, sorn i anledning af Herr lagmannen Ullbergs anmärkning blifvit föreslagit till i. §; af Banko-Utskottets Instruktion, kan jag för min del icke bifalla, emedan jag deraf befarar den för Kanken menliga följd kunna uppkomma, att Bikets Högloft.
Ständer, sorn icke äro i tillfälle att så fullkomligt som Banko-Utskettet, känna Bankens tillstånd , någon gång möjeligen kunde fatta ett för Bankens säkerhet skadeligt Beslut, som Utskottet da icke kan undgå att verkställa; och hvilket jag anser stridande så väl mot Bankens ändamål, som den Ed Utskottets Ledamöter aflägga.
Jag tror derföre i. §. af Instruktionen böra oförändrad bibehållas.
” Ut supra.
In fidem Protocolli G. Helsingius.
N:r 2. Banko-Utskottets Betänkande i frågan om Liqvid med Discont-Verkens egne Sedlar för Lån och Omsättningar.
Ej mindre i stöd af den Banko-Utskottet tillhörande befattning att pröfva Herrar BankoFullmägtiges åtgärder, än med anledning af de från Banko-Utskottets Belänkanden. 1§ fran Vällofl. Borgare-Ståndet till Utskottet remitterade Memorialer af Herrar Kjellander, Mitander, Wideberg, Arfvidson, Bager och Ebel, jemte åtskillige inom Vallöf].
Borgare-Ståndet i sammanhang dermed, under den 2g:de och 2g:de sisth November samt den 3 1 denna månad förefallna discusioner, har Banco-Utskottet enligt Protocoller och handlingar på det nogaste granskat Herrar Banco-Fullmägtiges, tid efter annan hafde ofverläggningar och vidtagne Beslut, föranledde af de serskilde förhållanden, sorn genom Malmö Discont-Verks yppade obestånd, och de öfrige Discont-Verkens i följd deraf jemväl iråkade overksamhet, uppkommit.
För att sätta Riksens Stander i tillfälle att utur en rigtig och enkel synpunkt betrakta det hufvudsakeligaste af hvad från Herrar BancoFullrnägtiges sida, efter berörde tid blifvit Styrelseme af Malmö och Göta-Canals Disconter meddeldt, får Utskottet till en början fästa Riksens
Ständers uppmärksamhet på följande omständigheter:
Att, hvad Malmö Discont-Verk beträffar, Herrar Banco-Fullmägtiges åtgärd ej sträckt sig vidare, än till Instruktioners meddelande för den Uedamot som på Bankens vägnar deltager uti samma Verks Direktion:
Att Banken i öfrigt, med stöd så val af Kongl.
Maj:ts år a 804 meddelte Nådiga Förklarande, som Direktionen®, enligt Bolagets Authorisation, till Banken afgifne förskrifningar, äger för dess till Dis - 16 Banlio-Utsiottels
Betan kanelens D Iscotit-rörelsen anslagne creditiv med derå löpande ränta, förmånsrätt till full betalning, ej allenast framför Disconts-Verkets Aktie-Ägare, ritari ock framför dess snmtelige Fordrings ägare af hvad namn de vara må:
Och att, till ytterligare styrka för en sådan säkerhet och förmonsrätt, erforderligt belopp af Discont-Verkeis H.yppthequer och förskrifningar, före detta blifvit såsom laglig pant tagit under vederbörande Executors och Hankens Ombuds samfälda vård och värjo.
Att deremot, hvad Göta Canal Bolags Dis.1 cont-Verk angar, en generel Öfverstyrelse blifvit af Riksens Ständer vid sista Riksdag åt Banko-Fullmägtige uppdragen, med rättighet att meddela föreskrifter för Discontrörelsens ledande till allmänt nyttiga ändamål; hvilka föreskrifter förklarats böra ofelbart af
Discontstyrelsen verkställas och efterlefvas vid den pår följd som blifvande
Ständer pröfva lämpelig:
Och. ar såsom säkerhet för det Creditiv detta Verk äger att hos Banken begagna, Canal-Verket, med alla dess tillhörigheter, förmoner, Fonder och Inkomster, till Banken pantförskrifva.
Bland de flere af Herrar Banco-Fullmäg-* tige härå grundade åtgärder, hafva anmärkninningar inom Vällofl. Borgare Ståndet uppstått, dels mot föreskriften både till Malmö och Göta Canals Discont-Verk, att, vid fråga om inbetalning af hvardera Verkens egne Reverser eller Assi gnatipnet i liqvider för Lån och Ömsa t G Banko-Utskottets BétcinkaniJen.
17 sättningar, deras emottagande väl ej kunde vägras, men att dylike papper tills vidare ej hörds annorlunda anses an såsom Hypotheqee för en framdeles blifvande slut-liqvld, till befrielse under tiden från Verkets fordrings-kraf, hva<lan skulld-sedlarne tills vidare kotnmo att hos Direktionerne qvarblifva, dels mot deri til! Bankens Ombud i Malmö Discont aflåtne föreskrift: ”att, som ofvanförmälde, under särskild värd för Bankens säkerhet tagne Reversaler voro ställde till Ordres, eller af löpande egenskap, och således gällande i hvars liand de furinos, utan rättighet för utgifvarne, att vid liqvid derom begagna [någon qvitmings-rätt för deras hos förste innehafvaren ägande fordran, Discont-Verkets Obligationer och Assignationer vid Omsättning eller inbetalning af sådaneLånsom voro utgifne å nyssnämnde, icke vidare i Discont
Direktionens, utan i Executorns och Banko-Ombudets
Värjo under laglig panträtt befintelige Reversaler, icke under något vilkor, och följaktligen ej ens såsom Hypotheque för en framdeles slutliqvid, lingö antagas.”
Förstnämnde föreskrift är visserligen ej förenlig med Allmänna Lagens stadgande om qvittning af gäld mot gäld; hvadan en mer eller mindre rubbning deraf genom Vederbörande Domstolars Utslag, vid Gäldenärs i laga väg skeende anspråk, alltid måste förutses och befaras.
Men deremot kan dess syftemål, att vida säkrare än genom en slumpvis fortfarande qvit B i hang till Blks-St.
Prot. 1817—i S i S- i-te Snml. N-r j, 4. 18 Banko-Utskottets
Betänk anden. qvittningsrätt åstadkommes, bibehålla samtelige Fordringsägare vid enahanda utsigter att oafkortadt tillgodo njuta Discont-Verkens ägande tillgångar, ej misskännas.