Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna park, tillräcklig för en arbetsstyrka af 2 till 3,000 man, allt efter beskaffenheten af de arbeten som skola utföras, kan tillsvidare anses motsvara arméens behof.
Fält-artilleri. f8.31 års materiel bestod af 16 batterier på 8 kanoner eller tillsammans ....
128 kanoner.
Sedermera blefvo förfärdigade efter samma modell 3 reserv-batterier, äfven af 8 kanoner 40 tillsammans 2! batterier med ... 168 kanoner.
Till alla dessa batterier finnes fullständig lavettage med förställare och öfriga fordon samt ridoch anspannspersedlar utom för ett af reserv-batterierna.
Dessutom finnes i förråden materiel af Helays och Cardells konstruktioner, af hvilken dock materiel till 2 ne batterier varit använd för fotbatterierna i Landskrona och Helsingborg.
Kommitterade hafva i fråga om artilleriets organisation föreslagit, att fält-artilleriet borde bestå af 33 batterier med 6 kanoner hvartdera, eller 198 kanoner af fullt tidsenlig beskaffenhet.
Nya refflade kanoner, afsedda att inläggas i lavetterna till 1831 års materiel, hafva under loppet af detta och förra året blifvit förfärdigade: nemligen 3.24 tums 42 st. 2sn » 66 108 st.; och erfordras ytterligare till den befintliga materielen: 3.24 tums 38 st 2.S« » 22 60 168 st.
Vid senaste riksdag beviljade Rikets Ständer anslag till anskaffning af 3:ne refflade batterier af 8 kanoner hvartdera, eller 24 kanoner med lavetter, förställare och öfrige fordon samt rid- och anspannspersedlar
För anslaget till dessa kanoner äro förfärdigade 2.25 tums refflade kanoner 30 st. 198 st Således finnas nu refflade kanoner tillsammans 138 st. och ytterligare borde 60 st anskaffas för att erhålla 198 st., eller det antal som af kommitterade blifvit föreslaget.
Till 168 af dessa kanoner finnas lavetter med förställare och öfrige fordon samt för 3 batterier på 8 kanoner eller 24 kanoner, finnas medel till sådan materiel anvisade
Således erfordras anslag till lavetter och fordon för ytterligare 6 kanoner.
Rid- och anspanns-persedlar finnas för 20 batterier af 1831 års modell och medel anvisade för dylika persedlar till 3 batterier, eller, med beräkning af 8 kanoner på batteriet, för 184 kanoner.
Således erfordras ytterligare rid- och anspanns-persedlar för 14 kanoner.
Fördelningen på batterier af 6 kanoner, som redan blifvit för de refflade kanonerna antagen, kan medföra behofvet af ett något ökadt antal reserv-delar och reserv-fordon vid batterierna, hvarjemte ammunitions-vagnarnes antal behöfver ökas till följd af den tyngre ammunitionen för de refflade kanonerna.
Rland nu befintliga artillerimaterielen synes äfven ingå ett alltför ringa antal fält-smedjor, och sjukvagnar eller kärror.
Kommitterade anse sig derföre böra föreslå: att ytterligare 60 fältkanoner af fullt tidsenlig beskaffenhet anskaffas och likaså hvad af lavetter med förställare, fordon, rid- och anspanns-persedlar, utöfver det nu befintliga, erfordras för 33 batterier på 6 kanoner.
Då detta fält-artilleri alltid bör vara fullt brukbart och icke genom tillfälliga omständigheter äfven under fred blifva ofullständigt, anse kommitterade vidare: att någon reserv af kanoner, fordon och öfriga persedlar borde finnas. 38
Utom det för fästningarnes bestyckning afsedda artilleri, anse kommitterade, att ett antal gröfre kanoner eller så kalladt positions-artilleri bör för arméen finnas och föreslå derföre: att 50 stycken groft artilleri af tidsenlig beskaffenhet må anskaffas.
Då kostnaden såväl för kanoner, som för fordon, är beroende af de konstruktioner, som kunna blifva antagne, och, hvad kanonerna beträffar, af det ämne hvaraf de förfärdigas, antingen jern eller stål, hafva kommitterade, som icke ansett sig tillkomma att ingå i pröfning af dessa tekniska frågor, icke heller kunnat uppgöra några beräkningar öfver erforderliga medel för artilleriets bringande i det skick de föreslagit; helst den för de nya kanonerna använda materielen redan är äldre.
Då fästning»-artilleriets styrka och beskaffenhet beror på de bestyckningsplaner, som kunna blifva uppgjorda med stöd af den erfarenhet, som det ännu under utveckling varande nya artilleriet kommer att lemna, med deraf föranledda förändringar i fästningskonstruktioner, hafva kommitterade ansett dessa frågor icke tillhöra området för deras handläggning.
Sjukvårds-materielen har redan, i sammanhang med frågan om arméens sjukvård i fält, blifvit af kommitterade behandlad Bil. A.
Beräkning öfver kostnaden af nedannämnde persedlar för en styrka af 15,000 man:
En halsduk
Rdr — 55. » vapenrock (materialier) — Ett par klädesbyxor » 11: 25. » kalsonger » » 1: 80. » linnestibletter » » 1: — » linnebyxor » » 4: 30.
En lägermössa » 60.
» kapott » »29: 50. » ränsel af kalfskinn »12: 50.
Ett bandoler med lifrern m. m » 9:
— En kopparflaska med rem » 5: — » mattornist » 3: — Summa Rdr 98: 50.
Således för 15,000 manj Rdr 1,477,500. 39 14.
KRIGS-FÖRVALTNINGEN.
Maj:t har uti dess nådiga bref af den 16 Juli 1861 och den deruti innefattade instruktion för komitén till utarbetande af underdånigt betänkande uti åtskilliga landförsvaret rörande frågor behagat, i 6:te punkten till komiténs besvarande framställa »kan och bör krigsförvaltningen un»dergå någon förändring ledande till mera enkelhet, redighet i öfversigten deraf och besparing med »behållande af nödiga kontroller?»
För besvarandet af denna fråga har komiténs uppmärksamhet främst bordt fästa sig vid sammansättningen och verksamheten af det centrala embetsverk, som nu eger ledningen och öfverinseendet af arméens ekonomiska angelägenheter.
Detta embetsverk, nu benämndt Kongl. Maj:ts och rikets krigskollegium, inrättades af konung Gustaf den 2:dre Adolf redan år 1630 såsom ett af de första fem rikskollegierna, hvilka ursprungligen framstå såsom förgreningar af rådet, samlade omkring de främsta af dess ledamöter, de så kallade fem högre riksembetenas innehafvare.
Dessa rikskollegiers fullständiga organisation stadfästades dock icke förrän tvenne år efter bemälde konungs död uti förordningen om rikets stat och regering, känd under namn af 1634 års regeringsform.
Krigskollegium, som den 20 Mars 1636 erhöll uppdrag att tillika vara krigs-öfverdomstol, styrdes af riksmarsken och bestod jemte honom af tvenne riksens råd, samt fyra officerare, bland hvilka skulle vara fältmarskalken, rikslygmästaren och generalvaktmästaren.
År 1683, då en general-krigsrätt ånyo inrättades, upphörde krigskollegii juridiska myndighet, och år 1696, då riksembetena afskaffades, inträdde, i marskens ställe, ett riksråd såsom kollegii president.
Kollegierna, hvilka intill sistnämnda tid, genom sina presidenter, de fem högre riksembetenas innehafvare, voro ställda i en så nära förbindelse till regeringen, att de icke utan skäl blifvit ansedda såsom verkliga regeringsdepartement, dertill de ock vid deras inrättande utan tvifvel varit ämnade, begynte nu att utbilda sig i annan riktning och öfvergå till fristående förvaltnings-myndigheter under konungen såsom högsta instans.
Genom konung Carl den 12:tes kansliordning af år 1713 inrättades krigs-expeditionen, i spetsen för hvilken ställdes ett såkalladt ombudsråd.
Efter konungens död blef krigs-expeditionen bibehållen, men under chefs-skap af en stats-sekreterare.
Genom 1720 års regeringsform, som bibehöll rikets kollegier, förordnades bland annat att, iden mån dåvarande presidenter afgingo, kollegierna icke vidare skulle till presidenter ega rikets råd.
Hvad särskildt beträffade krigskollegium borde detsamma framgent bestå af en president såsom ordförande, och såsom ledamöter, af general-fälttygmästaren, general-qvartermästaren, samt af fyra krigsråd i krigstid, men under fred blott af tvenne sådana råd.
År 1774 återflyttades till krigskollegium den juridiska domsrätten öfver militären; men öfverlemnades år 1791 till den då inrättade krigs-hofrätten.
Krigskollegium, som alltifrån sin första inrättning handlagt ärendena i allmän sammankomst, organiserades år 1782 på fem departementer, benämnde general-fälttygmästare-departementet, generalqvartermästare-departementet, krigs-kommissariats-departementet (på tvenne afdelningar), civila departementet och ekonomiska departementet, hvilken organisation bibehölls intill den 4 Åpril 1803, då en ny sådan inträdde, grundad på sex departementer, nemligen presidents-, artilleri-, fortifikations-, intendents-, instruktions- och civil-departementerne.
År 18H den 19:de Mars, då kanslers-embetet 40 för krigsakademien inrättades, indrogos presidents- och instruktions-departementen, i sammanhang hvarmed förordnades, att krigskollegium skulle bestå af fyra departementer, benämnda: artilleri-, fortifikations-, general-, krigskommisarie- och civil-departementen; hvarjemte, under sistnämnde dag.
Kongl Majit utfärdade en instruktion för kollegium, hvilken, ehuru såsom följd af de förändringar detta embetsverk sedermera undergått, i de flesta delar numera icke tillämplig, alltsedan icke blifvit förnyad.
Under den 5 Juni 1852 förordnade Kongl. Majit, att krigskollegium skulle inrättas på tvä departementer, med under hvartdera lydande tre afdelningar, nemligen:
Första departementet, omfattande: Artilleri- \
Fortifikations- Afdelningarne Indelnings- och boställs-] Andra departementet, omfatlande: Utrednings- | Underhålls- Afdelningarne Krigsmanshus-] hvarefter slutligen, genom Kongl, brefvet den 6 November 1849, kollegium erhöll sin nu egande organisation, i öfverensstämmelse hvarmed ärendena fördelades mellan fyra afdelningar, nemligen: artilleri-, fortifikations-, intendents- och aflönings-afdelningarne, hvilkas beslutande personal utgöres af en president såsom samtlige afdelningarnes ordförande, samt såsom ledamöter: i den första afdelningen, geueral-fälttygmästaren och ett krigsråd; i den andra, chefen för ingeniör-corpsen och ett krigsråd; i den tredje, general-intendenten och ett krigsråd; samt i den fjerde, två krigsråd, krigsrådens antal likväl ej mera än tre, emedan ett är tjenstgörande på liera afdelningar.
I sammanhang med sistnämnda organisation förordnades, att samtliga anslagen på riks-statens 4:de hufvudtitel och, i förening dermed, bestyret med hela indelda och värfvade arméens aflönande, skulle till krigskollegium öfverflyttas.
Inga af de kollegium förut tillhörande ärenden afskiljdes derifrån; de hittills särskilda boksluten för hvarje afdelning, kassa eller fond, förenades till en enda hufvudbok för 4:de hufvudtiteln; kollegii aflöningssumma erhöll ingen tillökning; men embets- och tjenstemännens antal förminskades från 56 till 50.
Sedan det nya statsskicket år 1809 infördes, har frågan om en förändrad organisation af rikets kollegier och styrelseverk, vid flera tillfällen utgjort föremål lör Konungens och Rikets Ständers upp märksamhet och behandling.
Således tillsattes, på Rikets Ständers den 5 Januari 1810 derom gjorda underdåniga anhållan, den 4 Oktober 1811 en komité, som följande året med underdånigt betänkande i detta ämne inkom.
Vid 1817 års riksdag nedsatte Rikets Ständer ett särskildt utskott, med uppdrag att utarbeta allmänna grunder för indragning af öfverflödiga embeten och tjenster samt en förbättrad arbetsmetod, hvars afgifna betänkande lades till handlingarne; hvarefter Rikets Ständer, i underdånig skrifvelse den 2 Juli 1818 ånyo begärde, att en komité måtte tillförordnas, att genast och verksamt företaga ny reglering af rikets embeten och tjenster; hvilken komité, af Kongl. Majit under den 2 Februari 1819 utsedd och förordnad, afgaf sitt underdåniga utlåtande den 29 Juni 1822, som den 25 Mars följande året till Rikets Ständer öfverlemnades.
Ständerna tillsatte ett särskildt
Utskott till förslagets granskning, hvilket Utskott den 25
Au gusti samma år sitt erhållna uppdrag fullgjorde, och bland annat, efter en uppdelning af de ärenden, som tillhöra Statsförvaltningen i andra instansen, »såsom grundsats uppställde, att verkstäilighetsbefattningen i sådane ärenden, som blott fordra verkställighet af Regeringens eller domaremaktens beslut», borde öfverlemnas åt en enda person, på det att ärendet, såsom vederbör, må blifva med enhet, kraft och skyndsamhet behandladt.
Intetdera af ofvan omförmälda komitéers och utskotts betänkanden och förslag hafva, i hvad rörer krigskollegium, dess sammansättning och verksamhet, haft annan påföljd, än att. på sätt 1819 års komité i underdånighet tillstyrkt, styrelse-verkens och deribland krigskollcgii domsrätt i vissa mål upphört, jemlikt Kongl, förordningen af den 17 April 1828.
Med alla rättsfrågors afskiljande från förvaltningsmyndigheterna åsyftades, hvad ock i Kongl. Majit nådiga instruktion för såväl sistnämnda 41 komité som den samtidigt nedsatta lagkomitén, finnes antydt, att tillvägabringa »kraft och verksamhet i statsförvaltningen samt noggrann vård af enskild rätt och säkerhet, genom lagarnes oväldiga skipande af en oberoende domaremakt».
Vid 1856 års riksdag afgafs inom ridderskapet och adeln förslag till indragning af presidentsembetet i krigskollegium samt detta kollegii ombildning till en armé-förvaltning, sammansatt af frislående afdelningar med hvar sin allena beslutande chef; hvarjemte f. d. statsrådet m. m. grefve von Platen, vid samma riksmöte, uti enahanda riktning förordade en ombildning af förvaltningen af sjö-ärendena; men som rikets ständer, med föranledande af flera inom de andra stånden i lika syften framställda motioner, beslöto att till Kongl. Majit ingå med underdånig begäran »om tillsättande af en komité af sakkunnige personer, lör att afgifva yttrande och förslag huruvida och på hvad sätt en sådan förändring uti styrelse-verkens och förvaltnings-mvndigheternas organisation skulle kunna åstadkommas, som i öfvererensstämmelse med de grunder hvaruppå den så kallade departemental-styrelsen hvilar, beredde en dylik organisations närmare samband med stats— departementen äfvensom möjligaste enkelhet i ärendenas behandling i förening med mesta säkerhet», ansågos de ingifna motionerna icke böra af Rikets Ständer lill särskild handläggning företagas Uti Rikets Ständers den 25 April 1857 till Kongl. Majit i ämnet aflåtna skrifvelse, yttras bland annat, »att Rikets
Ständer väl icke vore i tillfälle att ingå i närmare utredning om beskaffenheten af de organisationsförändringar, som kunde vara erforderliga och lämpliga samt ännu mindre att derför uppgöra fullständiga förslag, men att det likväl icke undfallit Rikets Ständers uppmärksamhet att, för så vidt fråga kunde blifva om en förändring, åsyftande att införa en uti åtskilliga andra länder bruklig så kallad minister styrelse, hvarigenom förvaltningsärendena blefvo afgjorda af departementscheferne och departementen således organiserade med byråer endast för ärendenas beredande, en dylik förändring hvarken vore öfverensstämmande med rikets grundlagar, eller i öfrigt förenlig med den säkerhet att ärendena behörigen handläggas, som är afsedd derigenom att denna handläggning är öfverlemnad åt embets- och tjenstemän, hvilka, sjelfständigt verkande, äro för sina åtgärder i laga ordning ansvarige; att deremot ändamålet torde kunna vinnas derigenom, att de behöflige förvaltningsverken, såsom särskilda afdelningar förenades under departements-chefens högsta chefsskap och inseende; samt att i sådant fall behandlingen af dithörande ärenden och rättigheten att derutinnan besluta likaväl borde, under behörig ansvarsskyldighet, tillhöra der anställde embets- och tjenstemän, antingen kolleklift, då ärendenas vigt och beskaffenhet funnos böra dertill föranleda, eller, då fråga endast vore om verk ställighets—åtgärder, eller mindre vigtiga ärenden, al vederbörande afdelningschefer.
Den komité, som under ordförande af f. d. statsrådet m. m., J, F.
Fåhraeus af Kongl.
Majit i nåder tillsattes för behandlingen af frågan om en förändrad organisation af rikets styrelse- och för valtningsverk, sammanträdde den 23 September 1858 och tillstyrkte, uti afgifvet underdånigt betänkande den 26
Maj 1859, hvad krigskollegium anginge, uppå anförde skäl, hufvudsakligen: att krigskollegium må såsom rikskollegium upphöra; att presidents-embetet indrages; att i kollegii ställe inrättas en armé-förvaltning, hvilken, med afräkning af vissa ärenden, som borde detta verk frånskiljas, öfvertager de göromål, som nu tillhöra krigskollegium; att armé-förvaltningen organiseras på fyra af hvarandra oberoende afdelningar; den lista för artilleri-ärenden; den 2:dra för fortifikations-ärenden; den 3:dje för arméens intendents-ärenden och den 4:de för arméens aflönings-, pensionerings- och fondförvaltnings-ärenden; att general-fälttygmästaren blifver chef för lia afdelningen; fortifikations-generalen lör den 2:dra; general-intendenten för den 3:dje och en general-krigskommissarie för den 4:de afdelningen; att de tvenne sistnämnde afdelnings-cheferne tilläggas general-majors värdighet; att föredragande ledamöter blifva: på lia afdelningen:
Fält-tygmästaren, Ett krigsråd; Landf örsvarskomit.
Bet» IV.
0 42 på andra afdelningen:
Öfversten vid ingeniör-corpsen, Ett krigsråd; på 3:dje afdelningen:
En intendent, Ett krigsråd; på 4:de afdelningen:
Ett krigsråd och Kamererare!) i pensions- och förvaltningskontoret; att hvardera afdelningen erhåller sitt eget kansli och kammarkontor samt l:a. 2:a och 3:e afdelningarne derjemte, hvardera, ett militärkontor; att, såsom för armée-förvaltningen gemensamma, må bibehållas: ett advokat-fiskalskonlor: ett boksluts- och kontroll-kontor, och ett kassa-kontor; att, då någon af cheferne för de tre förstnämnde afdelningarne, af sjukdom eller annat laga förfall hindras att sitt embete förrätta, militärledamoten å afdelningen må, tillsvidare, intaga afdelningschefens plats och embetsutöfning, med skyldighet alt sådant till chefen för landtförsvars-departementet genast anmäla; att. när krigsråd, af en eller annan anledning, hindras att sitt embete förrätta, vederbörande afdelningschef skall ega att uppdraga tjenslens bestridande åt den ordinarie tjensteman inom afdelningens kassa eller kontor, som hail finner dertill mest tjenlig; att, då pensionerings- och löndlörvaltningsärenden af vederbörande kamererare föredragas, sådant bör ske i närvaro af det vid -4:de afdelningen anställde krigsrådet, dervid alla tre ega rösträtt; att, beträffande andra ärenden, som på aldelningarna förekomma, ledarnöterne, såväl militäre som civile, skola hvar sina mål bereda och inför afdelningschefen föredraga, samt äfven ega att med honom ingå i den öfverläggning som före algörandet kan erfordras, men chefen tillkomma att allena besluta; att inom artilleri-, fortifikations- och intendents-afdelningarne, vederbörande civilledamot skall med yttranderätt bev sta öfverläggningarne i de förvaltningsärenden, som af militärledamot föredragas; att, då ärenden skola in pleno behandlas, armée-förvaltningen utgöres af: såsom beslutande ledamöter: de fyra afdelningscheferne eller deras suppleanter; såsom föredragande ledamöter:
Krigsrådet å fortifikations-afdelningen, då ärendet rörer armée-föivaltningen i allmänhet; eller Krigsrådet å den afdelning, till hvilken ärendet närmast hörer; att, vid pleni-sammankomsterne ordet skall föras af den i värdighet och ålder inom graden, främste ledamoten; att, om meningarne finnas delade, beslutet fattas medelst omröstning, hvarvid, då rösterna äro lika, ordförandens mening blir gällande; alt den verket tillhörande revision af medels- och persedel-redogörelse såsom en underafdelning förlägges till boksluts- och kontroll kontoret; att all hufvudsaklig för armée-förvaltningen erforderlig bokföring, jemte kontrollen å kassor, sammanföres uti sistnämnda för förvaltningen gemensamma kontor; att alla till 4:de hufvud-titeln hörande räkenskaper, med undantag af sådane, som för det centrala embetsverket kunna anses mera främmande, måtte, så vidt möjligt är, underkastas fullständig granskning inom arméeförvaltningen, innan de derifrån med bokslutet till kammar-rätten öfverlemnas; att. (med indragning af kamererare-tjensterne) afdelningarnes föredragande civil-ledamöter tillika må, med biträde af en kammarförvandt, utöfva chefs-skapet för kontoren, hvar inom sin afdelning; 43 att inventering af allmänua kassan må verkställas en gång hvarje söcknedag; hvaremot veckoinventeringarne kunde upphöra samt granskning af fondernas säkerhets-handlingar inskränkas till en gång om året. att sekreteraren för pleni-ärenderna må indragas och hans befattning tilldelas sekreteraren vid fortifikationsafdelningen; att diarium öfver inkommande mål, som för närvarande föres gemensamt för hela verket, må, för hvarje afdelning särskildt, föras inom afdelningarnes kansli under sekreterarens inseende och i sådan form, att förenkling och lättnad derigenom beredas; att, såsom följd häraf, registrators- och aktuarie-beställningen indrages: att de nuvarande notarierne, mot någon förhöjning å lönen, förordnas att vara sekreterare, en å hvarje afdelning; att kamererarne i artilleri-, fortifikations-, intendents- och aflönings-afdelningarnes kammarkontor indragas; att, vid nuvarande innehafvarens afgång, förenade ombudsmans- och kamererare-befattningen vid invalidhusfonden indrages, samt denne tjenstemans göromål fördelas emellan armée-förvaltningens ombudsman och kamereraren i pensions- och fondförvaltnings-kontoret; att all bokföring och revision jemte medels och persedel-anordningars utskrifvande, som na sker i afdelningskontoren, må till boksluts- och kontrollkontoret öfverflyttas; att följande åtta kassor och fonder, nemligen:
Krigsmanshuskassan, Invalidhusfonden, Tross-passevolans-fonden, Förenade mötes-passevolans-fonden, Norrbottens hästjägare-sqvadrons fond, Volontär-vakans-medels-fonden, Militiae—boställskassa!) och En per mille fonden, hvilkas behållning den 51 December 1838 sammanlagdt ulgjorde 3,623,960 riksdaler 38 öre riksmynt, anförtros till armée-förvaltningens vård; att krigskollegii hittills egande uppdrag att tillsätta regements-skrifvare vid regementen och corpser inom arméen hädanefter må upphöra, samt att dessa tjenstemän, uppå underdåniga förslag af vederbörande chefer eller befälhafvare, må af Kongl. Maj:t i nåder utnämnas; att regements- och corps-chefer må sjelfva tillsätta regements-kommissarier; samt att kammarkollegium må erhålla uppdrag att öfvertaga följande för krigskollegium (eller arméeförvaltningen) »mera oegentliga bestyr, hvilkas rätta och gagnande handhafvande förutsätter en insigt i hithörande ämnen, som icke alltid eller ovilkorligen är att hos krigsförvaltningens embetsmän påräkna, nemligen: granskning af syne- och ekonomiska besigtningsinstrument öfver indelda arméens boställen utan undantag, samt meddelandet af de föreskrifter, i hvad häfd, stängsel och vård samt laga husens vidmakthållande beträffar, som deraf kunna påkallas; beviljande af besinningstid å nybyggen och uppodlingar å utmark, tillhörande de åt militien upplåtne bostads- eller utarrenderade boställen; upptagande af frågor om skyldighet till rustning eller rotering samt om indelning dertill; hvilka frågor hittills af krigs- och kammar-kollegierna gemensamt pröfvats; pröfning af Konungens befallningshafvandes, dels gemensamt med regements-chef, dels efter den sistnämndes hörande, meddelade beslut rörande hushållning, fridlysning, afverkning och försäljning af boställsskogen, när sådane beslut i vederbörlig ordning varda öfverklagade; pröfning af besvär i frågor om tillåtelse att foder från boställe försälja eller »gagnelig inrättning» å boställe anlägga; samt att, då Kongl. Maj:t sådant anbefaller, afgifva underdånigt utlåtande: 44 a) rörande tvister eller andra frågor emellan ryttare och soldater å ena samt deras rust- eller rotehållare å andra sidan, om de förstnämndes lön eller annan på allmänna knektekontraktet, eller dem emellan öfverenskommet laga kontrakt, grundad rättighet; och b) hvad angår tvister eller andra frågor om ryttare- och soldat-torps byggande, underhållande och skötsel samt syner derå.
Deremot borde arméens förvaltnings-verk fortfarande tillhöra: a) allena frågor, rörande byggnad och underhåll af de å bostads-boställen behöflige karaktershus; inqvarteringspenningars utgifvande till boställsinnehafvare, som af karaktershus äro i saknad; brandstods beviljande; och b) gemensamt med kammarkollegium: underdåniga utlåtanden i allmänna frågor rörande indelnings-verket, i hvad angår detsammas hufvudgrunder och deras upprätthållande.