Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Län och samtelige RiksdagsFullmägliges, från Carlstads Län, Memorialer, med hemställan, att Jägeri-Betje11 ingen mätte såsom öfverflödig och endast för Staten betungande, indragas, och dess befattning i stället lemnäs KronoBeljeningen; Uti hvlikeli hemställan Pehr Bengtsson från Halland jemte flere Ledamöter af Hedervärda BondeStåndet jemuväl instämt. 4’‘dc Sami- 5 Band - 4 5ö 5 tä t s-Uts ko 11 é ts Betänkan dori; Dessutom har Hedervärda BondeStåridet lill Stats-LTtskoltel remitterat de af Riksdags-Fullinäglige Kils Hakansson, från Kronobergs
Län oell Kils Pehrsson, fi ån Skåne, särskildt väck Le Motioner» om Kronoskögarnes upplåtande till ] rivate personer, samt angående Jägeri-Betjenuigfens indragning; Äfvensom Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet, till enskild åtgärd, fått emottaga ett af Riksdags-Fulimägtigen Måns Matlisson, från Christianstads Län, ingifvet Memorial i sistnämnde ämne; Och liar slutligen Höglo fl. ltidderskapet och Adeln till Lag- samt Allmänna Besvärs- ooh Ekonomi-Utskotten gemensamt öfvörléhinat Herr Jacob Gripenstedfcs anförande till prolocollet, den i5 sisth Fcbruarii jemte åtskillige Ledamöters deraf föranledde yttranden, rörande tjettligaste tnedlen till skogarnes fredande och skogsplanteringens befrämjande.
Jemte anmälan alt Allmänna Besvärs- och Ekonohii-Utsköltet, i förening med LagUtskottet, ämnar särskildt yttra sig öfver den del af Herr Gripelistedls cili för mäldte anförande, sorn alser skärpning i ansvaret för skogsåverkan och hvilket ämne icke egen teli gen äger sammanhang med förevarande, på Stats samt Allmänna Besvärs- och Ekönomi-Utskottehs åtgärd ensamt beroende, hufvudfråga, eller den om Stats-rUtskottets Betänkandcn, 5» en förändrad disposition om Kronoskogarne, få sammansatta Stats, samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotten, i sistnämnde afseende, nu afgifva deras vördsamma Utlåtande; Och hafva Utskotten härvid ansett sig desto heldre böra följa ledningen och ordningen af Kongl. Maj:ts i Nåder atlemnade proposition, som densamma omfattar alla öfrige frågqr, hvilka genom pfVannämude Motioner blifvit väckte, så vidt nemi. de icke ärq af ali-, deles enskild egenskap, Sålunda förekommer fiirst, att utreda, huruvida nuvarande hushållning och författning med de för Kronans ooh menig-, hetens räkning afsatte Parker och, Allmänning ar, är af den beskaffenhet, att den uppfyller ändamålet, eller om en förändring deruti är af behotVet påkallad.
Utskotten tveka icke, att låta sitt omdöme härutinnan bestämmas af föregående Ständers beslut, af Kongl. Majlis
Nådiga yttranden i Propositionen, och af de berättelser om aftagande Skogstillgång och vanvårdad skogshushållning, sorn flere af de enskildte Motionerne innehålla, heldst då detta omdöme icke jäfyas, utan tvärtom vinner styrka, af flera Utskottens Ledamöters egen kännedom och erfarenhet.
Att, såsom Kongl. Maj:ts Nådiga Proposi-. 5a S t a t S-U t S h o 11 e t s Betänkande n. tion innehåller, anstalierne till desse skogars vård och bevakning, förnämligast motverkats af det vanliga begäret, att tillegna sig hvad man anser icke tillhöra någon, är lika ostridigt, som att detta begär vunnit näring och utvägarne till dess tillfredsställande underlättats genom den sammanblandning af Statens egande och menigheternes nyttjande rätt, som hittills i afseende på de fleste Kronans skogar egt rum; en sammanblandning som ej allenast i oeconomiskt afseende varit skadlig, då den försvårat, för Staten bibehållandet, och för menigheterne begagnandet af desse skogar, hvilka svårigheter blifvit känbarare i samma mån, som dels skogstillgångar i allmänhet aftagit, dels Statens Förmyndare vård i hushållsmål begynLe anses umbärlig och motbjudande, utan ock i moraliskt afseende verkat må hända ännu menligare, då den lagt grunden till en ständigt fortfarande strid emelian den enskilda fördelen och det, som Staten ansett sig böra vårda såsom föremål för allmän nytta.
Af denna strid har det blifvit en följd, att åverkaren å Kronans eller Allmänna Skogar, vanligen ansett sig och ansetts saklös inför opinionen, äfven då hau varit saker inför Lagen, och icke så - Stat s-U tskottets Betan ka 11 den.
53 som oftast skedt, förmått gäcka dess påbud och undgå ansvarig påföljd; och ett sådant förhållande har icke kunnat verka förmåiibgt för Lagarues helgd, för sambandet emellan enskilde medborgare och dem som skolat vårda det Allmännas rätt, samt för sjelfva den ärlighet och öppenhet som eljest utgör ett så aglningsvärdt hulVuddrag 1 folkets lynne.
Det skall efter Utskottens tanka, alltid blifva ett fruktlöst bemödande, alt under fortfarande af en sådan sammanblandning, elier med bibehållen omsorg för Staten, att låta vårda och bevaka skog, i ändamålet att. deraf nu och framgent förse innvånarne med deras förnödenheter, genom skärpta Lagar emot Skogs-å verkan söka förekomma skogarnes sköfling.
Erfarenheten har visat att sådane åtgärder icke förmält medföra åsyftad verkan, och närvarande tid, då man så gerna vill i hvarje Lag, se ett uttryck af den allmänna viljan, oell i hvarje
Oeconomisk anstailt ett vidgadt utrymme för den enskilda omtankan och näringsfliten, torde mindre än någon annan vara lämpelig för fortsättning och ytterligare grundläggning af en strid emellan Lagarne och* Opinionen, om också dessa Lagar skulle kunna liandliafvas med mera framgång, än som är att förmoda, då Kronoskogarne Heresia - 54 S ta ts-IJts ko t tets Be tänk and en. des öpne, och utan stängsel äro cmgifne af, oell inblandade med enskilde ägor till byar, hemman och intägter, bevakade af fata lige och otillräckligt lönte personer, hvilkas pålitlighet sällan kunnat påräknas, och nästan uldrig controlleras, samt dymedelst hlottstälde lör åverkningar och antändningar, nästan i samma nian, seni de angränsande linna sig i behof af skogsförnödenheler eller af ökad helesti llgång.
Vid sådant förevetande och ehuru Utskotten skäligen tro sig kunna antaga, att, i de flesta orter der Rronoskogar finnas, skpgslillgången snarare understigit landels behof än 1 emnar något öfverskott* anse Utskotten likväl något skäl för Kronans fortfarande vård om samma skogar så mvcket mindre höra hämtas af berörda förhållande, sorn erfarenheten visat alt samm s vård icke mägtat förekomma dei as nlfyrnnde, och öfvervägande skäl förete sig för den tanka, att den jemnväl hädanefter icke skulle i berörde afseende göra tillfyllest.
Möjligheten alt skogarnes upplåtande \inder deras förödelse kan väl icke bestridas, ehuru sannolikheten deraf mycket hercr af det sätt, på hvilket upplåtelsen sker, pcb de vilkor, som dervid fästas; men då* 5 t a t s-U t s k o 11 el s B etan kan den.
55 i alla fall frågan endast synes vara om den tidigare förödelse, hvilken i sådan händelse skulle ega runi, och deh som i älla falls öro ock något sednare kömmö alt inträffa derest nuvarande hushållning 'med Rronoskogarhe fortsattes; så och enär exempel icke lära gifvas, alt något Lands där skog kail växa och för iiinevåliariies behof erfordras, är, förmedelst brist dera, obebodt och öfvergifven utah det fastmera kail anses för afgjordt, ätt behöfvfet i alla Laiider, del‘ denna angelägenhet har Vant öfVerlcmnäd åt den enskilda industrien, verkat, äfvensom att deil här i Landet förr eller sednare skall' verka den 'diltalika cm skogs hppfredandö och vårdande, sorn hittills å skoglösa orter Saknats, troligen till eli del derföre, ätt eii annan utväg till erhållande af denna iiödvändighels-artike], Hendigen gelum Kroiiöskogarnes lil Ii lande, varit innevån ine öppen, finna Utskolteii äfven sisth; lunde betänklighet böra vika för de \ ig ligai c skäl, Sein i Ulsköilehs tani a tala för cii afvittring emellan Kronans och enskildas rättigheter i delta afseende, saint i förening dermed för en upplåtelse af de Kronoskogen', Sein Kronan hittills låtit vårda och bevaka, i del förfelade ända* mål, att förvara tillgången deraf åt Landet, Utskotten lemna väl härvid den 56
Stat s-U t skottets Betänkan den, uppmärksamhet ät hvad cn värd Ledamot ai Ridderskapet och AdeJn, Herr Wollrat Tham, i anledning af Herr Gripenstedt Motion, yttrat, att nemligen denna upplåtelse icke borde ske förr än efter 60 urs förlopp, samt Orternes innevånare, genom lemnad underrättelse, att någre ulsy11 ingar efter den tiden icke vore att förvänta, uppmuntras att under tiden freda och inhängna enskildt skog; Men Utskotten tro sig af den sorglöshet hvarmed en aflägsen framtids behof vanligtvis emotses, äga skäl att befara, det nuvarande förhållande af misshushållning med allmänna, och bestridande omtanka, till uppfredande af enskildta skogar föga genom ett sådant förhållande skall förändras.
Utskotten, som icke skulle ingått i denna utveckling af skälen för hvad förut blifvit af Riksens Ständer beslutadt och nu af Kongl. Maj:t i Nåder godkändt, om icke deras åliggande fordrat, att söka undanrödja någre af en och annan Ledamots framstälde, men, i Utskottens tanka, icke gällande betänkligheter, anse sig likväl ingalunda böra tillstyrka en så vidsträckt upplåtelse af Iironoskogarne, att Staten möjligen skulle komma att sakna tillgång å det för Flottorne och andra Stats-Utskottets
Be t än kan (len. 5^ Allmänna behof nödiga virke.
Tvärtom äro Utskotten af den tanka, ej allenast att beroende af enskilda skogstillgångar i dessa afseeliden, heldst bör af Staten undvikas, åtminstone intill dess sig visat, nied hvad framgång och förkofran enskilda skogshushållningen blifvit idkad, utan ock att de hittills nästan allmänt saknade efterdömen af skogsvården, sorn af Staten kunde gifvas åt det färre antal parker, sorn för dess räkning bibehållas, skola Verka fördelaktigt äfven genom efterföljd bos enskilde nu varande eller blifvande skogsegare; Men då Utkotten på sätt ofvanberördt. är, anse högst angeläget att ali sammanblandning emellan Statens egande och Landets nyttjande rätt undanrödjes, så vida den förra skall vinna behörig helgd, hafva Utskotten skolat föreslå, att då, på sätt Kongl, Majrts
Nådiga proposition innehåller, någre Kronoparker eller sådane Krono-Allmänningar, till hvilka Kronans dispositionsrätt finnes vara enahanda, som till Kronoparker, för Kronans behof undantagas, ali enskild mulbetes- eller utsyningsrätt derå varder behörigen afvittrad, så att de, som ege en sådan rätt, erhålla i vederlag derföre någon viss andel ef Parken eller Allmän - 4>d« Sam). £ Banch 58 S tats-TTtsko t te Is
Be tänk andelia liuigen: AtL besittnings- och den möjligtvis förvärfväde skatterätten till de å sådane parker varande nyhemman och intägter, antingen för Kronans räkning inköpas, eller ock samma lägenheter medelst utbyte föreläggas utom den del af skogen, sorn Kronan sig förbehåller.
Och att å samma skogsdel ingen slags utsyning dädanefter får ega rum, utan hvad af vindfällen och alman förtorkad skog, kemmer att finnas, men icke för Kronans behof erfordras, A Allman Auction försäljas heldst Utom parkens område, hvarifrån alla andra Bosättningar än Bevakarnes Boställen böra i möjligaste måtto afskiljas, äfvensom alla enskilde farter och communicationer, så vidt ske kali, utestängas, så att dessa skogar blifva i ordets egentligaste bemärkelse fredlysta; Och synes det vara tjenlig!, att de omgifvas med någon annan än vanlig hägnad.
Med sådane anstalter till förekommande af ingrepp i Kronans bibehållne egande rätt lill desse skogar, samt, med förutsättande af ett tillräckligt antal bevakare, för hvilka Boställen kunde blifva att tillgå, af de å samma skogar belägne Nyhemman, om de, på sätt ofvanberördt ar, för Statens räkning inlösas, skall troligen den förbättrade förvaltning medelst S t a t s-U t s k o 11 e t s B etan k a n den.
5g års~hyggen och åter-planteringar, som Kongl. Majrts
Kådiga proposition omförmäler, uppfylla sitt ändamål, heldst af Kongl. Majrts visa och Kådiga omvårdnad bör vara att förvänta, att utvägar beredas ti il inhemtande af nöd ig kännedom i den å Utrikes orter tämmeiigen allmänt införde, men här i Landet föga kände skogshushållningen eiler Forst-vasendet, samt att de. som förvärfva! sig en slik insigt, företrädesvis komma i åtanka till de Ämbeten och tjenster, hvilka i och för skogsbevakningen kunna komma att bibehållas.
Efter att hafva sålunda utlåtit sig, så yäl i frågan om nyttan af Kronoskogarnes upplåtande i allmänhet, som angående vården af och hushållningen med de bland desse skogar, sorn komma att för Kronans räkning bibehållas, följer i ordningen att yttra sig angående de föreslägne vilkoren för de öfrige, så väl Krono-Parkernes som Allmänningarnes upplåtelse.
Utskotten hafva härvid inhämtat hu ruledes uti Kongl. Majrts
Nådiga proposition, ej allenast den olika egenskapen af desse skogar blifvit med en i öfverläggningarne och besluten om detta ämne hittills saknad fullständighet, urskiljd och utvecklad, samt derefter lämpade grunder 6o St a t »-U t skottets B c l ä n ka rr d c u, för upplåtelsen föreslagne, utan oeh uppmärksamhet fästad å Utsynings- ochmnlbetes-rättigbteler, som enligt skattläggningar, Resolutioner och Contracter på Kronoparkerne åtnjutas, å beståndet af de på desse skogar belägne Nyhemman, intägter och Boställs-Lägenheter, och å försäljningens af öfveriopps-marken verkställande pä ett sätt, som försäkrar, Staten, om den årliga räntans utbekommande; samt att sålunda jemte det Statens fördel af upplåtelsen hufvudsakligen blifvit åsedd, äfven enskilda rättigheter blifvit behörigen vårdade och iagttagne, dock tro Utskotten sig äga anledning till befarande, att, derest den hittills åtnjutue mulbetesrätt å Krono-parker, som icke grundas i skattläggningar, Contracter eller särskilde Resolutioner, skall, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga proposition hädanefter försvinna, sådant kunde leda tili rubbning af många förhållanden, som på grund af nämnde förmån tillkommit, så vida ej allenast antalet af underhållpe kreatur å de på och invid Kronoparkerne belägne hemman, utan äfven hemmansklyfningen, och i följd deraf folkmängden å hemmanen rättas efter det nu varande förhållande, om ock mera genom häfd af tillfälligt medgifvande än på grund af ursprunglig rättighet tillkommit; Men då Kongl. Maj:t
Bet än kan den. 61 derjemte, ej allenast i Nåder förklarat, att om någon menighet elier enskildt hemman icke skulle kunna undvara nämnde förmån, utan verkligt lidande, de för den samma skulle godtgöras genom upplåtelse af lämplig andel utaf parken, utan och i 4:de puncten gjort förbehåll om undantag, från de Allmänna grunderne i de fall, då de samme icke utan entkiides lidande och ändamålets förfelande skulle kunna tillämpas; så anse Utskotten, öfvertygade att sistnämnde Nådiga förkiaranden komma att vinna tillämpning på de af Utskotten här ofvan uppgifne förhållanden, sig endast böra föreslå såsom det lämpligaste sättet för upplåtelsen, i de fall då en park till största delen skulle åtgå till ersättning åt de hemman, som derå åtnjutit mulbetes, eller och speciel utsyningsrält, att, i stället för försäljning, fördela parken emellan samma hemman, emot åsatt skattläggning, i den ordning den Nådiga propositionen omförmäler, hvarigenom äfven skogens bibehållande och vård sannolikt skall mera befordras, än om nya lägenheter, medelst försäljningen tilldanas med behof af utrymme lill odling, samt af virke och vedbrand vid nya Bosättningar. 62 Stats-Utskottets Betänkande n, k Uti Kongl. Maj:ts Nådiga proposition kar blifvit föreslaget, att de medel, som för försålde Kronoskogar inflyta, mätte för FJottornes behof användas; mea uppå de skäl Stats- samt Allmänna Besvärsoeh Ekonomi-Utskottens, under den 16 sisth Julii, afgifne Betänkande, angående Recognilions-skogarne innehåller, anse Utskotten, att desse medel böra, i likhet med Skattelöse-skillingarne för Recognitions-skogarne till Riksgälds-Ccntoiret aflemnas, sedan likväl deraf förut blifvit afsaft nödig fond för skogens vård och skogshushållnings-anstalters vidtagande å de parker och planteringar, sorn för Kronans räkning kunna blifva bibeballne, Hvad åter angår Lands- oell HäradsAllmänningarne samt de skogar, hvilka, ehuru benämnde för Krono-Allmänningar, likväl äro af enahanda egenskap med de förre, hvilket sistnämnde förhållande på sätt Kongl, Majit i Nåder inhemtat och den nådiga propositionen innehåller, inträffar med en slör del af de i Vestergöthland belägne Allmännings-skogar; så finna väl Utskotten å ena sidan, att någre så bestämde grunder, som rörande Krono-parkerne ioke blifvit i merberörde Nådiga proposition för Allmänningarnes upplåtande uppgifne, men också, å S t a t s-U l s k o 11 e t s
Be täll kand en.
63 andra sidan, en ganska giltig anledning dertill i den vidsträcktare rätt, som lili desse skogar tillkommer orternes innevånare, hvilkas önskan och fördel derföre i hufvudsaklig mån måste bestämma det beslut, som derom fattas; Hvadan Utskotten icke anse lämpligt föreslå annat tillkommer Orternes Innevånare, hvilkas önskan och fördel derföre i hufvudsaklig män mäste bestämma det beslut, som derom fattas; Hvadan Utskotten icke^anse lämpligt föreslå annat tillägg i hvad den Nådiga propositionen härom innehåller, än att, i de fall dä Kongl Majrt Uppå Vederbörlig anmälan, i den ordning propositionen omförmäler, i Nåder beviljar sådane Allmänningars upplåtande, desamma borde fördelas emellan de Socknar, sorn deruti anses ega del; hvarefter frågan, huruvida Sockneboerne skola bibehålla sine andelar i samfällighet elier utbryta och enskifta sine lotter, i Utskottens tanka lämpligast kunna bestämmas efter de grunder, som i afseende på Sockne-Allmänningar, uti 8:de §. af Kongl* Förordningen den i Augusti :8o5 äro stadgade.
Vidkommande Jägeri- och Skogsbetjeningens indragning, i mån af skogarnas upplåtande samt användandet af des - 64 Stats-Ut skol tets Betänkandem sa Tjenstemäns Boställen, finna Utskotten vid hvad Kongl. Majrts
Nådiga proposition innehåller, icke något annat att till— lägga, ån att då Boställen för Domare och Krono-Betiente på en och annan ort lära saknas, men vara hehöflige, förstnämnde Boställen, lämpligen synas och höra konna dertill anslås, på de ställen, der ett sådant förhållande inträffar; äfvensom Utskotten, hvad Intägls-Lägenheterne a K ron oskogar ne angar, endast velat hafva anmärkt, att då många sökande, i den ordning 7 §. oell 12 §.3 Momentet af Kongl.
Förordningen, om skpgarne i Riket af den 1 Augusti 1800 föreskrifver i sednare åren anmält sig till erhållande af sådane Lägenheter, de där erbjudit ett utrymme för den tilltagande folkmängden, samt i slikt afseende bekostat dessa Lägenheters afmätning och affattande å Charta, äfvensom mångå af dem, genom mindre noggrann tillsyn af Jägeri-Betjeningen samt i tillförsigt om ansökningarnes bifallande, på sätt förr varit vanligt, under tiden bosatt sig å Lägenheterne, synes det vara billigt: att desse sökande, de der ställt sig till efterrättelse hittills gällande författningar, hvilkas kraft och verkan ej varit insläld, få sig bevilljade de Statsutskottets Bctänkan den. f>5 de sökte
Iracterne så vidt de utgöras af mossar och kärr, med rättighet att dervid .
Jåibeh-ållas under de vilkor usta Momentet af den Nådiga propositionen innehåller; men alt deremot alla sådane ansökningar och anmälanden genom Kongl. Maj:ts
Be fall n i ngshafva n des försorg hädanefter inställas, såsom ledande till inskränkningar i den Allmänna upplåtelsen och i den större nytta, sorn deraf kan tillskyndas håde Staten och enskilde.
Efter det Utskotten sålunda yttrat sig öfver Kongl. Majlis
Nådiga proposition å hvars innehåll Utskotten med dc få tilläggningar och modificatioixer, sorn här ofvan finnas upptagne, för sin del tillstyrka bifall, och hvarigenom dc särskilde motioner hvilka i detta ämne blifvit gjorda, äfven kunna anses hufvudsakligen besvarade, anse Utskotten sig likväl bora i anledning af någre deruti framstalde särskildte förhållanden meddela det Utlåtande: att hvad angår den förbättrade skogsvård och skogsplantering, som Herrar Gripenstedt och von Schinkel påyrkat, den samma synes, å de parker, som för Kronans räkning bibehållas, kunna beredes på sätt den Nådiga propositio - 4:de Sami. 5 Band. 66 S t a t s-U ts i o 11 e t s Betänkande n. nen innehåller och Utskotten här ofvan föreslagit, men deremot, å nu varande eller hädanefter blifvande private skogar höra bero af den enskildt» omtankali, hvilken af behofvet och skogseffecternes stigande värde troligen skall efter hand väckas, lie!dst örn tdlfälle derjemte gifves pråclisk undervisning i skogshushållningen:
Att då det på Kongl. Majrts iNådiga pröfning lärer få ankomma, så väl att efter dess Befallningshafvandes hörande, utse de Kronoparker och egentliga Kronoskogar, sorn höra för Kronans räkning bibehållas, och från upplåtelsen undanta* tagas, sorn att i den ordning här ofvaiifore blifvit uppgifven, bestämma, när och under hvilka vilkor Lands- och HäradsAilmänningarne måga upplåtas lära Riksens Ständer icke finna skäl, alt härom ingå i specielle beslut eller tillstyrkanden, hvilka Utskotten således icke heller finna lämplige, i afseende på de i Motionerne omförmälde Kronoparkerne på Omberg och på Visingsö samt Hellestads Bergslag, Bobergs och Gullbergs, Immetorps, Krämaremarkens Böda och Trögds Allmänningar:
Att den klagan öfver inskränkt eller betagen utsyning, som någre af Molionerne innehålla, lärer härröra deraf, att visse Kronoskogar blifvit fredlystc, eiler årliga anslags beloppet af ut - Stats-Utskottets Betänkan den. 67 syning nedsatt,, i den ordning ofvannämnda författning om Skögarue i Riket i 3 och 14 §. §.-föres kr ifver, uti hvilken ordning
Utskotten så länge intill dess den nu föreslagne förändringen med skogurnes disposition Kinner tillvägabringas, icke hafva skäl tillstyrka någon förändring hel dst det kunde föranleda tili deras utödande, om de kringboendes behof, mea icke skogstillgången och afseende! å skagens framlida bestånd, antagas till bestämning af årliga anslaget:
Att hvad särskildt angår den för Kronans räkning företagne odlingen af den inom Ombergs Kronopark belägne så kallade Dagssmossen, Utskotten så mycket mindre finna sig ega anledning att tillstyrka samma odlings inställande, som icke allenast uppodlingar af mossar å Kranoparker i allmänhet hittills varit en hvar tillåten, obehindrad af de kringboendes mulbelesrätt, utan och de, hvilka en sådan rättighet å Ombergs Kronopark tillkommer, vid af Konungens Befallningshafvande i Länet hållet sammanträde den 14 Julli 1817, lemnadt, under vissa vilkor, bifall lili berörde odlings företagande:
Att derest på sätt Petter Anderssons, från Södermanland, motion innehåller, något vites förbud blifvit af Konungens Befallningshafvande i Länet utfärdad t, emot stubbars och vind - ^8 Staf. s-U t i k o 11 e l s B <? t ä n L a n d e i». bars och vindfällens afhemtning från All— mänuingarne, sådant innefattar icke någon författning, hvari Riksens Ständer böra bereda ändring, utan en Arn betsåtgärd, hvaröfver i händelse af befogenhet klagan bör anföras i vederbörande Hor-Rätt.
Alt då Riksdags- F u
I km ii g tig e n Samuel Jönsson från Öland, hvilken yrkat en särskild skogsordning för nämnde Ö, icke utredt hvilka enskildta förhållanden dertill föranleda, anledning så mycket mindre förekommer, att detta förslag med tillstyrkan beladsaga, som en förnyad
Allmän skogsordning snart torde blifva en följd af den förändrade disposition, som med Kronoskogarne vidtages, samt af den vidsträcktare rätt till begagnande af egne elier uppiåtne skogar, som i vissa fall kan varda Hemmansegare tillagde; Att hvad angående indragning af Jägeri- och S k ogs-B c t j eii in gen blifvit föreslagit, synes bora af Kongl.
Maj:ts Nådiga ompröfvande bero; dels efter hvad propositionen innehåller, af dessa tjenstemäns umbärlighet, på de ställen der Kronoskogarne varda åt enskild vård öfverlemnade, dels af de local-förhallanden, som kunna föranleda att samma betjening i vissa Orter icke i och för Jagten är behöflig; Men att Utskotten likväl icke kunna tillstyrka efterflyttning af Jägeri-Betjeningens goro - Stats-Utskottets Betänkand en. 69 mål på Krono-Betjeningen, hvilken sysselsatt af många och trägna, göromål derigenom skulle aUtförmycket dragas från sin egentliga bestämmelse.
Ständers upplysta bepröfvande öfver! emnås detta vördsammeligen; Och varda ålskiliige Ledamöters särskilda meningar liärhos bifogade.
Stockholm den 20 September i8a3.