Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dernäst, da Konungen i sin Nådiga Proposition östat Riksens Ständers Beslut om LandtTulls - AfgiftenS återinförande, i händelse, till Bewillnings - Summans ofelbara utgörande andre medel icke ffulle utfinnas, som med större lättnad öfwer Swensta Folket kunna förena en lika sa jemn Den z Julii.
10^9 fördelning af desi bördor, svin den hwilken genom Tull-Afgiflen winncs jemte serstildt underdånigt yttrande i de fiera ämnen, som nied detta ärende hafwa gemenstap och dertill anledning giswit, haswa Utstotten 'till winnande af en sa mycket noggrannare kännedom af detta ämne radfört de allmänna acker ifrån 1809 och i8eo arens Riksdag, som härom handla och hwaraf utrönt blifwit, att, sedan Riksens Ständers Bewlllnings - samt Allmänna Beswärs- och Economie - Utstött fact sia uppdragit att med sitt Betänkande rörande Landt-Tullarne inkomma, sedan ock Riksens Stander genom sitt sammanstämmande bifall dertill erkändt, att Landt-TullsJnrättningen war för Samhället gansta tryckande, att den lade twang pa Inrikes Näringen, att den ledde till tidsspillan och olägenhet för alla trafiquerande, att den medförde kostnad för Hus, och för Betjente, som nyttigare kunde anwändas wid Jordbruket och Slöjderna, att den uppbörd, som till Tullersättning förestogs, kunde gemensamt med den öfriga Krono-intägten werkställas och Sjö-Tulls-Bewakningen icke desi mindre besörjaö; hade och Kongl. Maj:t icke allenast i Sitt till Riksens Ständer aflacne Nådiga Bref af den ?:de Mars i8is bestämt förklarat Sin öfwertygelse, att inrättningen såsom ert Beskattnings-medel ofullkomligen uppfyllde sitt ändamål och lade ett kännbart twang pa den Inrikes Handeln och rörelsen, som gcnom Naturliga och ännu oöfwerwinnerliga hinder sörfwarad fordrade att werksamt befrämjas, i stället för att aterhallas igenom allmänna anstallter utan ock till följe af Sin i samma Nådiga ffriswelfe uttryckta önstan, att ät Ständernas beslut en ofelbar och waraktig werkställiM senom Sin Nådiga Kun gö - ro;o Den z Julli. görelse af dcn zo derpaföljande Nov.
Landt-Tullarne med det årets utgång upphäfwit.
Ester denna tagna allmänna kännedom af sakens behandling och utgång, och änskönt uti den inre Rörelsens och Naringarnes tillstånd intet stal förekommit
Urstvtten som ester sa kort tids fö lopp ftu>le kunna gära det twäng ater nödwändigt som KonungS och Ständers, och man ina tillägga Na, tionens gemensamma röst förklarat stridande mot den allmänna och enstilta Hushållningens fördelar, haswa Utstotten likwäl aldrig saknat anledning att erkänna Konungens oföränderliga karlek för Sitt Folk och rättfärdiga
Dek adla och sanna afstgter.
— Tb jemte serskildt afstcnde a det oförsynt stigande Lurendrägcriet, har Kongl- Majit blott för att werka lindring i Bewillningen framställt den Nådiga Propositionen, och derwid öfwerlemnatät
Stän, derne att pröfwa hwilketdera alternativ agde företräde Tullarnes återinförande, eller något annat Medel, som ined lika lätthet och pa lika billiga grunder inbragte ät Staten desi fulla behof.
Också haswa Utskotten intet ögonblick twekat att begagna den frihet, som Konungen förunnat, som Regerings, Formen förbehållit och som Stats-Nädet anfört såsom ett skal för desi tillstyrkandis af den Nådiga Propositionen och magar sa mycket häldre öppen, hiertigt framlägga sine tänkesätt, som Utskotten aro säkra att om an de synas i motsägelse med Kongl. Majus
Nådiga framställning stola de dock i sjelfwa werkst befinnas öfwerensstämmande med Kongl. Majus redan i delta ämne högtidligt yttrade Höga öfwerlygelse med Desi Egna widkagne priswärda åtgärder och med de för Fäderneslandet Nädiga afstgter, som ligga till grund fpr alla Kongl. Majus Hand, Den z Julik. roze Handlingar och omifikänneligen framlysa afwen uti drn Nådiga Propositionen.
Med detta förutsättande drista således Ukstot, ten förklara, att, wid plöjningen af detta ämne, serdeles belraktadc i egenstap af Bestattning, de funnit, det afgifren wid Landt-Tullcn icke rätteligen förtjente namn af Consumtion, åtminstone icke swarade emot det ändamål, som ined en sadan bestattning äsystas.
Tull-Asgiften träffar icke mängden af förbrukare, knappt en Tiondedel af Nationen.
Lagd pä Jördens Produkter betungar ten osca Landtmanna rörelsen och när detta ej händer faller den tyngst uppå de inom Städerne boende PenningeLöntagande
Embetsmän och de för ar eller manad förhyrde Arbetare hwilka minst tala den oiämna bördan och ingenstädes kunna återtaga hwad pä Lifsmedlens dyrhet förloras.
Den är icke kännbar för den, som icke beräknar sine förluster; Men om an omärklig för dagen, blir den i längden icke desi mindre tryckande för det Allmänna och föga bakande för Staten, nar man besinnar hwad stada häraf uppstår bade i Moraliskt och Ekonomiskt hänseende.
Den mängd af Uppbördsman, som Landt-Tullen fordrar, är för Riket och Samhälls - pligterna nästan förlorad; Uppbördens lätthet underhaller och be, fordrar sweket, den enfalldige prejas, hans tid förloras, hans kreatur mifiwardas, han sjelf lär sig muta eller bedraga och alla dr fia följder bli desto oundwiktigare och widstracktare ju mer man söker ge, nom en förhöjd afgift pa alla Artiklar bereda en större behållning för StatS-Cafian.
Undersiefwen blifwa i samma ögonblick destomera lucrariva, förbrytelserna ökas, cvnlrollen blir omöjlig och fördelen af de Restantie-Utsökningar, som Staten undgår akt iO/2 Den 3 Julik. göra ho§ de Skattdragande, blir wida återgäldad genom de Afssrifmngar som Staten i tysthet nödgas medgifwa för hela hopen af Betjeningen.
Härigenom förswinna nu tillika den nyttiga kännedom af Inhemska Productionernas tillgång, som man för StatsHushallningen paräknar^ af Persidle, Extracterue.
Manga betydliga Waru - Transporter synas ej uti Specialerne och ehwad afdrag för möjlig försnillning man ock antacier, skall osäkerheten af dest beräkning till 20, zo, 40, ;o proCent och derutöfwer, alltid leda till misstag i Ealculcn och till flere för Landets Economie och Cultur deraf härflytande menliga Resultat.
Om nu Löne-wilkoren wid Tull.Werket efter cn i förhållande till Waru-wärdet förhöjd Taxa icke kunna undgå att i sin inan tillökas, torde ock härjemte winsten för Staten böra nedsättas och wisferlioen icke bli sparande mot Allmänhetens förlust, oberäknat den chican och de vlägenheccr af alla stag, som fran Tull-Inrättningen hittills wisat sig oskiljaktige.
Af förtroende till de erfarne och kunnige
Män, genom hwilkas utarbetande försina oordningarne wid Landt - Tullarne ma hända auda kunde möjeligen förebyggas, skulle Utskotten, warit frestade att tillstyrka deras återinförande om man allenast wagat hoppas genom denna utwäg kunna förekomma SjöTullens försnillning och gifwa ett skydd at inhemska Manufaciurerna.
— Ty det kan icke nekas att Lurendrägeriet desse senare arén blifwit drifwit till en skamlös höjd, och att Fabrikerna ssynda till undergång, om icke de strängaste och waksammaste anstal. ter widtagas, att hamma detta öfwerdrisna stadeliga sjelfswald; men Utskotten hafwa trott Landt, Tullarnes uppliswande kraftlöst i delta afseende, enar Den z Julii.' rozz Lurendrägeriet just fortfarit och stigit under bibehållande af Landt - Tull - bommarne och änskönt ingen uppbörd derwid hindrat inseendet, Utskotten hafwa föreställt sig, att med en återförd intägt, som ökar göromalen och tröttar eller afwänder uppmärksamheten skulle de annu blifwa owerksammare till detta ändamål och hafwa Utskotten i allmänhet härledt den stundliga Tull försnillningen och Lurendrägeriet fran helt andra källor; fran de oinskränkt inställde Hus, visitationerne, fran förbrukningen af det Utländska gods, som Modens tyrannie nödwandigt begär, fran ett owilkorligt förbud äfwen af de WarorS införsel, som hwarken till erforderlig mängd eller godhet wid Inhemska Fabriker kunna astadkommas och serdeles fran de sedan sista Riksdag förändrade Politiska förhallanden.
En wäl organiserad Rese - bewakning som oförsedt och hwad halst träffar lagbrytaren, skulle efter Utskottens tanka säkrare hämma Lurendrägarens Lagstridiga företag och hwartill medel sa mycket mindre kunde saknas som Staten ej allenast njutlt fullkomligt wederlag för Landt-Tulls, Jntraderne, utan derutöfwer erhäilit ett betydande öfwerskolt af 97,522 R:dr 20 ss. 4 r:st. hwilket Utskotten genom åtföljande Calcul trott sig böra tydeligen ådagalägga Calcul öfwer Kronans winst genom den wid 1829—^ iZlv arens Riksdag bestämde Landt-Tullsersättning, emot hwad förut af Landt-Tullarnc werkeligen erhölls.
Den totala uppbörd Staten haft af LandtTullarne före ar 1809 war, efter ett tagit medium för de 5 nästföregående arén ärligen 300,916: ro, z.
Deraf gär hwad Riksens Stander Transport 302,916: ro, z. >054 Den 3 Juli,'.
Transport. 300,916: ro, Z.
Uti denna Summa ansagv wara sa» dane medel som ej kunna paräknas och följakteligen ej eller inga i ersättningsberäkningcn — 9,422:10,1.
Omkvstningar för Landt-Tullarne — 24,800:32,8.
Restitutioner cch afkortningar — 22,828:20,7.
Samt ändteligen Landt-TullsochAccisBetjeningenö aflöning 66,660:37,3.
Summa afdrag 123,712: 4, 7.
Kronans arliga Behållning war således ej större an — — 177,204: 5. 8.
Hwarpa annu asdrages, hwad deraf utgatt i Finland, eiler — 20,335: si, n. Återstod att ersatta — R.dr 156,863: zi, 9« Hwaremot bcwiliats och ingått följande:
Den Staderne alagde Accis, Qwarn-Tulls 06) Landt-Tulls ersättning oafkortadt med R:dr B:co 90,000: — Af Landets Hemman har en, Ngt Sammandraget öfwer allmän, na Bewillningen, >6,320 hela Hemman, ansetts till wärde af soea R:dr och derunder, me> svin till Landt-Tulls-Slfgists erläggande denna Clafl ssulle delaS ytterligare uti sme, Caleuleras till vch med >s,oos Hemman af wär - Den z Julli. 1055 de till IQOO
R:dr och derunder, hwaras 14 fl. afgift gör 3500:
— Och endast 4,320 hemman af warde deröfwer till 20003 »8 fl. 2,520:—. 21,905 hemman hafira ansetts till warde 3000 och betala »40 fl. 18,254: 8. 15 022 Hemman 4000 N:dr betala i R:dr 12 §. — 18,777:24. 9,643 dito af hög- , re »värde 2 R:dr 24 st. 24,107:24. 62 890 hela Hemman oberäknad jord, somejärhemmanlagd hafwa minst betalt — 67,159: 8.
Af Pastorater, Qwarnar rc. uppta, ges endast lika med Calculen — — 2,415: — Summa af Landet minst 69,574: 8. — Igenom Sjö - Tullen har af förra Landt-Tulls- och Accis afgifterne sa wäl som af de för Landt-Tulls upphäfningen bewiljade Tull-förhöjningar influtit ar r8> i inalles R:dr 87,297:21, i. samt af Cours och Agio - differencen pa utgäende Sjö, Tullen — 81,242:19," »68,539:4».-- Den z Julli.
Uppgifne vinkoflnlnflar w!d Uppbörs den af de förre inberärnat aflöningar wid blbehällne bcwak: ning^Tullar — R:dr k8.y°i: iy,y.
Dito för den senare Jnkomflen — — 5,;z8:r;,4.
Af ofwannamdc Cours och Agio difference har influtit i Stockholm, Götheborg och Gefle, som redan före ar iSoy tillM State» — r4,izy:;;, 7» Till Borgffa Jniiitutet anflogos af nämnde TulhFörhöjningar — 16. - 9i,7ir :44, 8. 76 8r6: 44, 4.
Summa Kronans crhällne ersättning för Lcmdt-Tullarne — 256,421: 4, 4.
Men för hwilka Kronan enligt förestående endast förlorat — ic6,868: Z>, 9.
Kronans winst wid Landt -Tul, larnes upphäfwande ar 181» el, ler Stadernas och Landets bidrag till förstärkande asSlö- och Gränse-Tull, bewakningen utöfwer kostnaden af den bibehallna bewak, nmgs-anstalten wid Landt-TullsStällena gör alitsa minst den icke obetydliga Summan af RHr Banko — — 79,5Z2: 20, 4.
Och skulle med anledning af allt det som anfördt blifwit Riksens Häglof!. Stander dela med Utskotten den öfwertygelse att Landt-Tulls.
Afgiften wida ffiljd fran en werkelig ConsumtionS-Afgifk in . ? . . . ^ ne - Den z Julik. ros7 nesakkar en ojemn, obillig och för den fakklge i längden mäst kännbar beskattning; att uppbörden deraf är för Staten högst kostsam, ledande till grof försnillning och till förlust af en mängd personer, som med fördel i andra yrken kunde begagnas; att den tillika med Menigheten medför de widrigaste olägenheter och ar till den grad tryckande att oin också 600,000 R:dr utan skada för Landtmanna-Naringarne kunde pä detta sätt inbringas, skulle den lindring i Bewillnings - Ziffran, som härigenom uppkom, fruktanswärdt kosta allmänheten denna Summa tw<! Z«lngor; att Landt - Tullarne dessutom bjuda det swaga motstånd at Lurendrägaren, som föder Lacnförakc och lockar till öfwerrrädelser; att persedle-ertracter utan trowärdighel mindre upplysa an förwilla begreppen om Landers Waru-tillgängar och den inre rörelsens locala förändringar; samt att ändteligen Tull-Jnkomsterne bade hitintills blifwit fullt godtgjorde at Staten och skola jemwäl hädanefter pä lika eller till afwentyrs annu bättre grunder med allmän tillfredsställelse warda ersatte; sa böra Utskotten hoppas, att Riksens Häglof!.
Ständer lära med bifall till det af Kongl.
Maj:k Nädigst föreslagne alternativet ifrån om Landt-Tullen, med Utskotten instämma i det Bcstut, att Kongl. Majtts Nådiga Förordning om Landt - Tullarnes upphäfwande i Riket ma framgent aga bestånd i stöd af den ofelbara och waraktiga »verkställighet, som Kongl. Majtt ät Ständernas önskan weiat gifwa och med den killagde underdäniga anhållan hos Kongl. Majit det mätte till skydd för Fabrikerne och kill hämmande af ett oförsynt Lurendrägeri, Tull - Betjeningen frän Stads-Bommarne förflyttas till Sjö-Kusten vch Gransen, samt att åtminstone en del af de meSihgng. kils 67. ve !2s8 Den z Julli. del och den Personal, svin tvid Landt» Tullarnes bewakning gagnas matte till Resedewakning anwändasHwad ater angar fördelningen af Statens er, fattning för den inkomst, som af Landt-Tullen wa, rit att påräkna, hafwa sammansatte Utskotten ansett detta amne till Vewillnings - Ut,holtet böra öfwerlemnas, att i serskild Artikel af Bewillnings, Förordningen utstaka grunderne för Landt-Tulls-ersättningcnS utgörande.
Dock warder detta allt Riksens Högloft.
Manders pröfning wördsammeligen understäldl.
Orebro den zo Juni! iz 12.
Pä Höglofl. Bewillnings-Utskottcts wägnar kl. Kuutli. OI.
L^urbäck.
Larl kr. k>anäber§. ^on jonsson.
Allmänna Bciwärs och Economie - Utskottets wönnar Ul.
O^IIenborZ. L. v. Rosenstein.
Olok Ljösteät. OI. K. Lclisrs. lVl^ttlis ^Veibull.
Uppläst hos Ridd och Adcln den ; Julli. ----- Prest-Ständet den z - - s - « - Borgare-Ständet d. ; - - - - - - Bonde-Ståndet den z - - WZrdfamt Memorial! -§ill Riksens Högloft.
Ständers Allmänna Beswärs- och Ecvnomie-Utstött, hafwer iftan Bonde Stam - Den z Julik. rv;9 Ståndet blifwit Remitteradt Riksdags Fullmäc tigen ifmn Geftcborgs Län Johan Olsson Lvngbergs Memorial, innehållande sörftag till skyndsam werksrällighet af Kongl. Mains N-adiga Kungörelse -8 > l den 4 Fcbruacii, i följd af Riksens Ständers rttoy kill Kongl. Maj.-t i Underdånighet aftemrade yttrande, rörande Reconitions-Skvgarne och deras anwändande till mera fördel sör Slaten.
Af sjelfwa Memorialet inhämtas, det bemälte Riksdagsman Longberg, med afseende a de manga inom Gestrikland och Helsingland belägna Reconitions-stogar, thern han Förteckning i Memorialet bifogat, som af Bergsfogde» i Orren är underlecknadt (och destas okända beskaffenhet i anseende till Tunlandtal) förmodar att wid deste skogars af, »ätande stall finnas Areala innehall med Skogsbärande och ärligt kolningS-tillfelle, sa vfwerflödigt, att cnligil i, z, s, och ro Mvmenterna af Kongl.
Kungörelsen iFn, da deste skogar blifwa ordenteligen afmatta, till ärlig kolning beräknade, och efter hwarje Bruks smide i jemförelse med koltillgangen af egne skogar, ansenliga widder lill nya odlingar, stall finnas, som, at enskifta upplatna, stall öka bade waru- och folknummer gemm tillfelle af Bosättning.
Men wid fragan om den skyndsamma werkstallighek hwilken Kongl- Maj-t alagt Dest Befallningshafwande i Länet att befordra, fruktår bemalte Longberg hinder häruti, derigenom att de EmbetSmän som tillhör werkställande af undersökningar om Allmänningarnes beskaffenhet och brukens behof ef hafwa att wänta någon ersättning sör möda och kostnad; Desta mätningar och undersökningar dessutom^ anseende till mängden af stogar, derom allt * * den ro6o Den z Julik. den bifogade Förteckningen innehåller, fordra längre tids arbete, an att detta med Ordinarie Embetsmännens wanliga göromål kan förenas.
Hwarföre alt bemälte
Longberg föreslagits det särstildta Landtmätare, likasom för afwstlringen i Dalarne mätte förordnas med manligt arfwode för private förrättningar, och att öfrige Embetsmän som har, »vid hafwa befattning, maga njuta ersättning för resekostnad med dagtraktamente såsom i Kronans ärende.
Och har Longberg ansedt den kostnad här, wid kan tillkomma sä mycket mera af Bruksägarne böra erläggas, som han i nyttjande rätt af Recognitions, stogen, hwilken han begagnat till kolnings, rätt utöfwer hwad efter statt kslats bordt, afwen hittills derjemte begagnat fiske, näswertäckt, mulbete, storwerksträd samt byggnads, och sågtimmer till afsalu.
Widare har bemälte Riksdagsman Longberg uti ingifne Memorialet yrkat, det de pä sädana Recognitions, stegar boende Torpare och nybygga, re med deras uppodlingar icke böra anses säsom en, stilla tillhöriga eller för Brukens räkning anlagöe, emedan ehuru Bruket äger rättighet till skogens nvtsande samt i följd deraf kunnat betinga sig wista förmoner af kolning, emot den rättighet Odlaren er, hällit till byggnads- och wedfäng, stall deraf icke kunna dragas den simsius, som skulle genom stogens upplärande till Bruks,ägaren, Kronan eller det Allmänna afhändt sig rättigheten till disposition af den odlingsbara jorden.
— I annat sall skulle mäng tusend odlingar med tillfelle för deras ökande antal, som lill hemmantal kunna Skattlaggas, kunna stil, jas ifrän att wara Kronans egendom till enskild e, ge. Den z Julik. ro6» gendom, och Ädoerna strän sjestständiga Krono, bön, der till Bruks-torpare, det Allmänna till oberäknelig förlust och stridande emot den besittnings-rätt som är tillärkand innehafware af Krono-lägenheter uti Knngl.
Förklaringen i8o; den 14 Mars.
Med anledning häraf hafwer Riksdagsmannen Longberg föresiagit den förklaring öfwer 2 och 8 Momenterne uti Kongl. Kungörelsen den 4 Fe, hruarii i8n, detta ämne rörande; Att bewisnings, skyldigheten, det de pä Recognitions,ffogarne befinteliae Torp och Nybyggen äro anlagde för Brukens räkning, äligger Bruksägaren.
— Och att Brukens rätt till Nybyggen ej ensamt mä antagas af den skogs afkastning.
Bruken af Nybyggare sig betingat, ei eller af Nybyggarenas eget metgifwande dertill, säsom icke ensamt dem, utan äfwen Staten rörande, hwadan ock sädane frägor böra ak Kronans Ombud bewakas och utföras, samt Kammar-Collega Advocat, Fiscal och Konungens Justitie-Canzler uppdragas, att särskildt waka öfwer Vesta ärender.
Äfwensom att alla Nybyggare och Torpare bibehällas wid deras besittningsrätt, intill dest de genom ordentelig Rättegäng och Laga kraft wunnen
Dom derifrån stiljas, samt att alla i detta ämne uppkommande Rättegångar mä anses säsom det allmänna rörande, och Nybyggarena ej härwid »vidkännas nägon kostnad.
Detta Riksdagsmannen L engbergs anförande i sammanhang betraktadt, synes kunna anses innefatta twenne omständigheter, hwarinnom dest yr, sande är inskränkt, nemligen: i:o.
Om befordrad skyndsam »verkställighet af mätningar och undersökningar a Recognitions,stogarne, samt dertill ansiagen kostnad: 2:0 lo6s Den z Julik. 2:0.
Bewisningsgrunder af ägande-rätten och skyldt helen att sadant styrka.
Wldko.mmande det förra eiler den skvndsamma werkställstchcten, synes Kongl. Majus Nådiga Kungörelse af den 4 Februarii i8> l, sa fullkomligen uppfyldt syftemålet för Långbergs yrkande, la i anseende till gfmättning som rinder sökning och Skattläggning, uti tionde Momentek derest stadgas, om Konungens Befallningshaswandes åliggande, att uti alt hwad detta amne rörer med al! skyndsamhet befordra werställigheten och undanrödja de hinder ssm kunna yppas, samt dessutom tydligt yttrande om derwid uppgående kostnad, hwarföre Utskottct icke anser sig killstandigt, att a Longbergs i denna del lemnade yrkande något särskildt afseende fästa, hälst, det aligger Konungens Befallningshafwande art, till åtlydnad af Kongl. Maj:tö Nödiga Befallning, bestyra om skyndsamhcten af alla hit hörande förrättningar, hwadan ock Konungens Befullningshaswande icke lärer underlåta, att, i brist af Landtmätare, a wederbörligt stalie reqvirera sa manga härtill fordras, och widkommande öfrige Embetsmän som härmed tillkommer befattning, sa äger Konungens Befallningshafwandc i grund af ofwannämnde Kongl. Förordning rättighet till förrättningarneS utsättande, och det tillhör hwarje Embetsman särskildt, att i händelse af Laga sörfall, sadant inberätta till wederbörstgr ställe, som i sadant sali förordnar Vicarius.
Äsrvenstiii k anseende til! kostnaden Utskottet, da Kongl. Maj:t sig tydligen härom yttrat, ej kan förestå någon ökad afgift utöfwer hwad med Författningar är enligt.
Det andra af Longbergs yrkande, rörande bewisninMyldigheten af rättigheten för Brulen till de Den z Julli. i°6z de a Necognitons-skogar warande Torp och Nybyggen, samt de grunder derwid böra fästas och Kronans Nätts bewakande genom Actor Publicus.
Sa enär Kongl. Majtt uti vfwannämde Nödiga Kungörelse förordnadt, huru dessa undersökningar skola förrättas, nemligen af Borgmästaren och Oswer-Jägmästaren tued biträde af Ordinarie Landtmätaren och twenne Nämndemän, i närwaro af Bruksägaren, a ena, ocy Kronofogden såsom Kronans Ombud, a andra sidan, synes Longbergs, äfwen i denna del yrkande uppfyllas
Det följer af sig sjclft att -wid denna undersökning förekommer hwars och enS enffildta rätt till den a Recvgnitions-skogen warande odlade jorden och salunda äfwen företeende att de atkvmstbref och handlingar som sadant styrka, hwaröfwer undersökningsratten till Kongl. Kammar, och Bergs-Collegierne inlemnar Prvtocoll med Betänkande- Och kan Utskottet i sadant afseende icke något särskildt yttrande lemna a hwad Longberg äfwen i denna del yrkat såsom warande ett ämne sa för undersökningen pa sjelfwa stället som Kongl. Kammar- och B.rgs-Collegiernas pröfwande och afgörande.
Dock warder detta, Niksens Högloft.
Ständers widare ompröfwande wördsammeligen öfwerlemnadt.
Orebro den 29 Junii 1812.
Adelns Pä Högw.
Prest-StänLcdam. wägnar, dets Ledam. magnar, I^olr. kl. O^IIenborA. 6. v. kiosorrsrein.
Pä Wälloft. Borgare-Stän- Pä Hederw. Bvnde-Stän» dets Ledam. wägnar,> dets Ledam. magnar,^ Olok L^östeclt.
Ol. k.
Lcstäre. ^I ex> I.
Apergren.
1064 Den z Julli.
Uppläst hos Ridd. och Adeln den z
Irikir. » - - - Prest-Standct den z - - - - - - Borgarc-Ständet d. Z - - ----- BondeEtändet den z , - ^Vördsamt
Ständers Allmänna Beswärso t- Economie Utstött har under öfwer laggning sörehaft ett af Lagmannen Högwälborne Grefwe Herr Johan Henning Gyllenborg till Högloft.
Ridderstam och Adeln ingifwit och den 17 dennes tili Utskottet remitteradt Mcmemorial, hwaruti Herr Greiwen yrkar den förändring uti Allmänna Lagens stadgande och särdeles i föreskriften uti n §. af Kongl.
Förordningen den 9 Februnrii 1802 om Stängsel, att skyldigheten till gardesgardars Mandsättande wamben omkring alla agor, svin hittills uär käle gatt ur jorden bordt wara wcrkstält, blcfwe i anseende till tiden förlängd till den l Junik hwarje ar, pa det denna förrättning icke matte hindra jordbruket under Saningsriden: och att en hwar, som dessförinnan utsläppte eller wille beta sine kreatur utom egen hägnad, skulle wara pligtig med dem halla wallhjon, samt alt, utom Laga böter ersatta den skada a äng och besådd aker, som dess kreatur förorsaka under winter och wartiden, da gärdeSgardar af hwarjchanda orsaker kunna wara öppnade eller uedfallne Wid pröfningen af detta ärende, har Utskottet fästat sin uppmärksamhet derwid, att, enligt i r §. i vfwan-äberopade Kongl. Förordning, hägnad omkring besådd aker fainr äng och planteringar bör alla rider af äret hällas i fwarsgilr ständ af den det tillhör: att, da nästan allmänt s ds fädeSrikaste och tätast bebodde Prowincer i Riket, Den z Junii. 126; Icke allenast allmänna Lands- Härads- Farwägar, Utan äfwen wmletwagac genomlöpa gjcrden och angar, det i berörde § omförmälte stadgande icke kan af wederbörande uppfyllas, emedan led och grindar vasbrutit öppnas och stundom förstöras af »Vägfarande under wintmiden och äfwen långt inpå waren: och att den skada, som särdeles af swinkreatur witz minsta inträffande barmark förorsakas a besådd aker, äng, wall och planteringar således icke kan förekommers om ej kreaturen hallas instängde inom hus eller stängsel wid gårdarne under wineertiden, och om tvärliden, intill dess betandet kan medföra allmän nytta och warbrukot har natt sitt stut, warda genom wallning wardade fran tillfelle att göra skada.