Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Staaf äter har, erinrande derom att den omständighet, det lotsarne med de små öppna båtar, de pä egen bekostnad anskaffa och underhålla, ej kunde, under verkligt svårt väder utgå fartyg till mötes, vore så mycket mer olycklig, sorn sålunda, " just i behofvets och farans stund, möjligheten afskures för fartyg att, i oftast obekanta farvatten, erhålla den hjelp, som ensam kunde från total undergång frälsa besättning, gods och fartyg,hvarförutom samma förhållande utsatte den lots, som, för uppfyllandet af sitt vackra kall, oförskräckt ville trotsa elementernas raseri, med detsamma för faran att ändamålslöst offra lifvet.
Denna stora olägenhet kunde likväl med ringa uppoffring undanrödjas; hvarföre motionären, i kraft af de förpligtelser mensklighet och nödig omtanke för handel och sjöfart kräfde, föreslog att vid alla de lots-stationer, der lotsarne mäste uti öppen sjö möta fartyg, iptsarne mätte på Statens bekostnad förses med ändamålsenliga, däckade båtar, en eller flere, allt efter stationernas betydenhet eller lotsarnes antal.
Af det protokoll öfver Sjöförsvars-Departementets föredragning, hvilket åtföljer Kongl.
Maj:ts vid denna riksdag aflätna nådiga Proposition N:o 1, angående Statsverkets tillstånd och behof, inheintas, beträffande nu ifrågavarande ämne, det .Förvaltningen af Sjö-ärendena till Kongl. Maj:t i underdånighet insändt en af Lots-Direktören gjord framställning om behofvet af medel tili åtskilliga föremål, hvarigenom lots- och fyrings-väsendets förbättrande skulle i väsendtlig män befrämjas, och deruti, såsom en särdeles vigtig åtgärd för att bilda dugliga lotsar och sätta deni i tillfälle att vederbörligen betjena de sjöfarande, föreslogs att, pa sätt nu endast för de pä rikets vestra kust anställde lotsar är inedgifvet, lotspersonalen i allmänhet blefve, pä Statens bekostnad, försedd med iner och mindre däckade segelbåtar af den storlek och sådan beskaffenhet i öfrigt, att lotsarne kunde med dem under hardt väder väga sig ut till sjös för att möta fartyg, som af deras biträde hade behof, hvilket ej läte sig göra med de små och bräckliga farkoster, lotsarne förmådde att sjelfve sig förskaffa; derföre Lots-Direktören hemställde att till en början 20 af de ifrågaställa större bätarne mätte fä anskaffas, för att tilldelas sådane lots-stationer vid öppna hafvet, der lotsen vore nödsakad att möta fartyg pä längre afstånd frän kusten, hvartill förslagsvis, efter antagen kostnad af 2,000 Riksdaler Riksmynt för hvarje båt, skulle erfordras ett anslag af 40,000 Riksdaler samma mynt, då sedermera båtarnes underhåll kunde, på sä.t redan egde rum med de större lotsbätar Kronan består, genom kontrakt och emot ärligt bidrag af statsmedel a 150 Riksdaler Riksmynt för hvarje båt, åt lotsarne sjelfve öfverlemnas; men Departements-Chefen har, erkännande vigten och nyttan af förslaget, trott medel tilt dess förverkligande ej kunna vid detta riksmöte erhållas, samt derföre ej föreslagit framställning derom till Rikets Ständer.
Gagnet af de utaf motionärerna föreslagna lotsbätar har sålunda blifvit af vederbörliga myndigheter vitsordadt; och synes kostnaden för en ej allt för stor tillämpning af förslaget, jemförd med hvad
Staten nödgas vidkännas för åtgärder till sjöfartens betryggande medelst fyrars uppbyggande, ej vara sä betydlig, att densamma torde böra afskräcka ifrån ett försök, om ock ej i den större utsträckning, som Lots-Direktören och två af motionärerna föreslagit, Det vill dock synas
Utskottet såsom borde ett vilkor för beträdande af denna bana vara, att Staten ej behöfde särskildt anvisa medel vidare än till båtarnes första uppsättning, och alt således något anslag för deras framtida underhållande ej ifrägakomme, helst utväg till bestridande af denna sednare kostnad tyckes böra kunna hemtas antingen fran Bih. till Ii.
Prot. 1859 & 1850.
4 Sa7nl. 2 A/d. 1 Haft. 2 10 Sammansatta Stats- samt Atlin.
Besvärs- och Ekon.-Utskottets Utlåtande JV2 4.
Handels-och Sjöfarts-fonclen oller från hvad förut blifvit lots- och fyrväsendet anvisadt.
Det är under denna förutsättning som Utskottet, hvilket dock anser mindre lämpligt att Rikets Ständer inlåta sig i prölning på hvilka ställen af kusterna be hofvet och gagnet af däckade latshåtar kan anses störst, med afseende ä de väckta motionerna, vördsamt tillstyrker Rikets Ständer, att, tili Kongl..
Majrts disposition för nästa statsreglerings-period, anvisa ett belopp af 24,000 Riksdaler Riksmynt för anskaffning af 12 stycken däckade lotsbåtar, att genom Lots-Direktören fördelas till begagnande å de ställen å kusterna, som dertill lämpligast pröfvas.
Stockholm den öl Januari 1860.
STOCKHOLM, tryckt hos A, L.
NORMA», 1860.
Sammansatta Stats- samt Allm. Bese.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande M 5. 1 N:o 5.
Ank. till Esp.-Utsk. den 9 Febr. 1860, kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om anslag lill uppförande af en ledfyr vid inloppet till Warbergs hamn.
Denna motion Ur inom Vallöf!
Borgare-Ståndet väckt af Herr Grenander, hvilken anfört att sedan Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Hallands län, uti underdånigt memorial den 13 Oktober sistlidet år, med öfverlemnande af ett utdrag ur Magistratens i Warberg protokoll för den 19 näslförutgångne September angående denna fråga, tillstyrkt att framställning härom måtte i nåder bifallas, så hade motionären emellertid, enär saken vore af stor vigt för sjöfarten, blifvit anmodad föreslå att, äfven om den underdåniga ansökningen icke skulle föranleda till nådig framställning, Rikets Ständer måtte ändock detta anslag bevilja; åberopande motionären, såsom stöd för sitt yrkande, det af Hamn-inspektoren i Warberg afgifna, uti Magistratens ofvanberörde protokoll intagna utlåtande om de fördelar, som sjöfarande förmält sig skola erhålla af ifrågaställa hamnfyr och att de vid flere tillfällen årligen under den mörka årstiden måste kämpa mot svåra stormar å denna kust , hvarvid mångens egendom och lif gått förlorade i närheten af en hamn, der de, med fullkomlig säkerhet och trygghet kunde söka skydd, om blott något tecken funnes att dit leda dem; äfvensom alt från Öresund till Göteborgs skärgård ingen hamn, såsom nödhamn under hvilken tid af dygnet som helst, läge så väl till och vore belägen så nära allmänna segelleden genom Kattegatt samt så sällan af is stängd, som Warbergs hamn.
Sammansatta Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet har, i och för behandlingen af denna fråga, tagit kännedom jemväl af handlingarne rörande Bih. till II.
Brot. 1859 & 18(iO. 4 Sami. 2 Afd, 2 Höft. i 2 Sammansatta Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande M 5. den underdåniga hemställan, som, på’ sätt motionären förmält, blifvit, af Konungens Befallningshafvande i Hallands län, i ämnet gjord; och af hvilka handlingar inhemtas dels att kostnadsförslaget för fyrens uppbyggande upptog en summa af 775 R:dr R:mt, deruti inbegripen kostnaderna för ritningens och förslagets upprättande; dels att Konungens Befallningshafvande såsom vilkor för bifall till ansökningen föreslagit att fyren skulle af staden Warberg underhållas; dels att Kongl. Förvaltningen af Sjö-ärendena, uti infordradt underdånigt utlåtande, andragit att, efter Förvaltningens åsigt, den ifrågaställa fyranstalten väl skulle för sjöfarten blifva gagnelig och icke heller med den inskränkta lysmngsvidd, den borde erhålla för att ej förvexlas med fyren vid Morups Tånge, kunde medföra någon större kostnad, men att, då, med undantag af Ystads hamnfyrar, som, med afseende på postföringen deremellan och Greifswald, både byggts och underhålles på Kronans bekostnad, sådana fyrar, som den nu föreslagna, hittills icke blifvit af Staten anlagde, utan räknats till de säker hetsanstalter, hvilka kommunerna sjelfve, enligt 45 § i gällande Lots-förordning må inrätta och vidtaga, Förvaltningen funne sie icke kunna omförmälda framställning O O ' O ö understödja, helst genom nådigt bifall dertill anspråk skulle framkallas på enahanda förmån äfven för andra sjöstäder och dryga utgifter sålunda omsider komma att Lotsverket tillskyndas; och dels slutligen att Kongl. Majit uti nådigt
Bref till Dess ofvannämnde Befallningshafvande, den 23 December sistlidet år, förklarat Sig. med afseende å hvad Förvaltningen af Sjö-ärendena sålunda anfört, ej finna skäl att nådig framställning i förevarande ämne till Rikets nu församlade Ständer aflåta, men deremot, för den händelse staden Warberg skulle vilja på egen bekostnad låta uppföra en ledfyr till dess hamn, dertill lemna nådig tillåtelse, under det på 41 § 2 mom. af 1827 års Lots-förordning grundade förbehåll, att förslaget till sådan fyranläggning först blefve understäldt Förvaltningens af Sjö-ärendena pröfning och vunne dess gillande.
Då af dessa handlingar sålunda sig visar att Förvaltningen af Sjö-ärendena, en myndighet hos hvilken full sakkännedom i detta ämne bör förutsättas, ansett framställningen om en ledfyr till Warbergs hamn icke vara föranledd af bestämt behof för den yttre sjöfarten, derför Kongl. Majit ej heller funnit skäl att derom till Rikets Ständer göra framställning, samt anledning så mycket mindre synes vara för handen att genom anslag till en sådan ledfyr gynna Warbergs stad framför de flere andra sjöstäder, hvilka kunde finna en dylik anläggning för sig önskhg, som kostnaden för berörde fyrinrättning ej lärer öfverstiga staden Warbergs förmåga att sjelf utgöra, hemställer Utskottet vördsamt det motionen ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Sammansatta Stals- samt Allm. liese.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande JY2 5. 3 Reservation: Af Herr Grenander: »Enar jag hvarken utur Förvaltningens af Sjö-ärendena underdåniga utlåtande eller af Kongl.
Maj:ts nådiga skrifvelse uti ifrågavarande ämne kunnat inhemta det, som i Utskottets betänkande uppgifves — nemligen att förstnämnda myndighet »ansett framställningen om en ledfyr till Warbergs hamn icke vara föranledd af bestämdt behof för den yttre sjöfarten, derför Kongl.
Majit ej heller funnit skäl att derom till Rikets Ständer göra framställning,» — utan Förvaltningen af Sjö-ärendena deremot anfört: att, ehuruväl samma Förvaltning lika med Konungens Befallningshafvande i Hallands län ansåg en sådan fyrinrättning, som den föreslagna, blifva för sjöfarten gagnelig — — —, Förvaltningen ändock, vid det förhållande att, med undantag af Ystads hamnfyrar — — — sådana fyrar icke blifvit al Staten anlagde, icke funnit sig kunna den underdåniga framställningen understödja, helst genom nådigt bifall dertill framkallades grundade anspråk på enahanda förmån äfven för andra sjöstäder och, derest dessa anspråk vunne framgång, ganska dryga utgifter omsider komme att Lotsverket tillskyndas, — så och då jag icke funnit vederlagd Magistratens och Hamn-inspektorens i Warberg af Konungens Befallningshafvande i Hallands län vitsordade framställning, angående anläggande på Statens bekostnad af en ledfyr vid inloppet till nämnde stads hamn, såsom för sjöfarande medförande mycken fördel samt underlättande anlöpandet i mörkret af Warbergs redd och hamn och derigenom mången gång medverkande till räddande i storm af både besättning, fartyg och last, samt då uti ifrågavarande afseende Warbergs hamn lärer vara af den beskaffenhet, att lika grundade anspråk icke äro att befara från andra sjöstäder och, äfven om så vore, en sådan farhåga i intet fall synes mig kunna blifva en skälig anledning till afstyrkande af en för räddande af menniskors lif och egendom framställd begäran om 775 R:dr Riksmynt statsanslag, — anser jag mig skyldig att reservera mig mot detta Utskottets utlåtande, som, i fall det skulle vinna Rikets Ständers bifall, kan hafva till följd mången sjöfarandes ofärd.» 4 Sammansatta Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Ulskotlets Utlåtande JVt 6.
Ank. till Exp.-Utsk. 9 den Febr. 1860, kl. 2 e. ra.
Utlåtande, t anledning af vackt motion om he/rielse för Rolehållarne vid Kavalleriet i Jemtland från skyldigheten så väl att bidraga lill Sadelmunderingens anskaffande och underhåll, som all underhålla Ryttar ehästarne under marcherne mellan mötes- och mönstringsställena samt sqvadronernas samlingsplatser.
Denna motion är inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckt af Nils Larsson från Jemtlands län, hvilken till en början erinrat, hurusom med anledning af Kongl. Maj:ts den 28 Oktober '1856 till Rikets då församlade Ständer aflåtna nådiga Proposition, angående upphörande af det från Rotehållarne eller Soldaterna vid indelta infanteriet dittills utgående bidrag till soldatbeklädnadens anskaffande och underhåll, motionären då väckt förslag det Rikets Ständer måtte äfven för Rotehållarne vid Jemtlands Häst- och Fältjägare-korpser medgifva enahanda lindring i rotenngsbördan, som Kongl. Majit i nåder föreslagit för Rotehållarne vid öfriga indelta Regementer och Korpser, eller befrielse från skyldigheten att bidraga till beklädnadens och sadelmundermgens underhåll.
Detta motionärens förslag hade ock så til!vida blifvit af Ständerna bifallet, som de för sin del beslöto att jemväl det bidrag, som för Rotebållarnes räkning då utginge från Jemtlands roterings-kassa till beklädnaden för de vid provinsens Häst- o,ch Fältjägare-korpser varande 725 »Rust- och Rotehållsnummer» måtte upphöra, samt i stället anvisade det. belopp af 3,683 R:dr, eller i rund summa 3,700 R:dr R:mt, som erfordrades såsom ersättning för ifrågavarande bidrag; hvaremot något vidare yttrande icke meddelades i fråga om bidraget till sadelmunderingen, till följd hvaraf skyldigheten att utgöra sistnämnde bidrag qvarstod för de Rotehållare i Jemtland, hvilka hade sig ålagdt att hålla ryttare och hästar i stäl - Sammansatta Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskoltets Utlåtande JV§ 6. 5 let för infanteri; och detta fastan den motsvarande skyldighet en, eller den att bi . ty draga till karlmunderingens anskaffning och underhåll, helt och hållet upphörde för Rotehållarne för infanteriet, ej allenast i Jemtland, ulan ock i alla öfriga med soldater roterade provinser.
Men tifven i ett annat afseende hade Kaval.leri-rptehållarne i Jemtland blifvit lemnade i en ofördelaktigare ställning än så väl Rusthållarne vid det öfriga indelta kavalleriet i riket som Rotehållarne vid infanteriet.
Likasom Rusthållarne vöro
Rotehållarne från längre lid tillbaka befriade frän skyldigheten att in natura eller medelst passevolans-afgift underhålla manskapet under möten och marcher och vid sistförflutne riksdag befriades Rusthållarne från den dittills dem åliggande skyldighet att bekosta häslarnes fouragering, ej allenast under möten och mönstringar, utan ock under mardierna mellan mötes- och mönstrings-ställena samt sqvadronernas samlingsplatser.
Och dock kommo dessa lindringar ej till godo Rotehållarne vid den endast ^00 man starka Hästjägare-korpsen i Jemtland, hvilka äfven från nya roteringens uppsättande derstädes haft sig ålagdt att bekosta ryttarehästarnes fouregering under alla marcher till och från mötes- och mönstrings-ställena; hvadan dessa få Rotehållare nu voro de enda inom hela riket, för hvilka en sådan skyldighet qvarstode.
Under erkiinnande af den lindring, som, genom bekltidnadsbidragets omförmälda upphörande kommit jemväl Jemtlands Rotehållare till godo, ville motionären dock, lill bemötande på förhand af den invändning, som, genom obekantskap med förhållanden, kunde göras derom att den sednast verkställda omroteringen i Jemtland och de pennmgebidrag, som dervid bestämdes att från roterings-kassan utgå till understöd för rotermgen, skulle hafva medfört sådana fördelar för Rotehållarne derstädes, att dessa icke behöfde komma i åtnjutande af enahanda lindring i roleringsbördan, som för öfrige Rust- eller Rotehållare blifvit beviljad, söka närmare redogöra för huru med nämnde rotering och penmngeunderstöden i verkligheten sig förbölle.
Härmed vore nemligen förhållandet sådant, att, sedan frågan om Jemtlands omrotering, hvilken fråga redan i början af innevarande sekel bragtes å bane, förnvade gånger utgjort föremål för Rikets Ständers beslut, och Rikets Ständer vid flera riksdagar hos Kongl. Majit derom gjort underdånig framställning, hade Kongl. Majit anbefallt Kongl. Krigs- och Kammar-kollegierna, bland annat, att inkomma med en utredning, utvisande medium af roteringsbördan i rikets öfriga provinser, för att tjena till ledning vid Jemtlands omrotering.
Denna utredning slutade med det resultat att de egor och förmåner, som enligt skattläggnings-methoden för Jemtland motsvarade 1$ mantal, eller 10 tunnlands skatt derstädes, borde utgöra en soldatrote; hvarefter år 1846 Konungens Befallningshafvande i Jemtlands län i underdånighet afgaf det förslag, att då den roteringsskyldiga jorden, sorn, enligt en i Lands-kontoret uppgjord beräkning, antogs till 5,003 tunnlands skatt, med tillämpning af den ifrågaställa roteringsgrunden endast skulle komma att lemna ett antal af högst 500 rotar, de understöd af hemmansräntor m. m,, som Rust- och Rotehållarne dittills åtnjutit, äfven framgent fi Sammansatta Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande As C. rnålte komma dem till godo, så att ett ringare jordetal för hvarje rote blefve erforderligt, i hvilket afseende Landshöfdingen i underdånighet anmälde att, då nämnde O _ O KJ _ bidrag årligen uppginge till 10,935 R:dr och roterings-kostnaden i Jemtland under de sednast förflutna åren utgjort i medeltal 24 R:dr 21 sk. 2$ rist. allt Banko, berörde tillgångar alltså, om roterings-kostnaden antoges tiil jemnt 25 R:dr. motsvarade underhållskostnaden för 437 rotar, så att då härtill lades förut beräknade, på provinsens roteringsskyldiga hemmantal belöpande 500 rotar, antalet rotar blefve 937, som, fördelade på 5,000 tunnland skatt, gjorde i det närmaste 5J tunnland skatt per rote.
Med anledning af denna underdåniga framställning behagade Kongl.
Majit derefter, den 22 Maj 1846, i nåder besluta, bland annat, att, beträffande de grunder, enligt hvilka roteringsskyldigheten i Jemtland borde utgöras, så emedan i förhållande till egovidd och öfriga förmåner jemte beräknad afkastning, som, efter hvad utredt vore, i medeltal funnes till en soldatrote i rikets öfriga provinser, de egor och förmåner, som enligt skattläggnings-methoden för Jemtland motsvarade 1-J mantal, eller 10 tunnland skatt derstädes, i allmänhet kunde, med afseende jemväl å det ringare beloppet så väl af utskylderna som af roterings-kostnaden, anses fullt tillräckliga för att i Jemtland bilda en soldatrote, men härvid ock borde komma i betraktande, att, enligt indelningsverket i nämnde provins, för rustningens och roteringens utgörande voro anslagna, dels af dervarande hemmans grundräntor omkring 7,900 R:dr, dels ock hemmansräntor inom Medelpad till ett belopp af ungefär 1,900
R:dr, äfvensom af räntan å den så kallade reservmedels-kassan kunde påräknas ett årligt bidrag af minst 1,200 R:dr, eller sammanräknadt ungefär 11,000 R:dr, så att, enär det rotering underkastade skattelalet inom provinsen kunde, efter afdrag af posthemmanen, antagas uppgå till 4,980 tunnland, vid beräknande af hvad, vid fördelning af nyssberörde 11,000 R:dr, på hvarje tunnland skatt i årligt understöd belöper, samt i förhållande till den för en soldatrote i Jemtland vanliga kostnad, 5£ tunnland skatt eller | mantal i allmänhet kunde utgöra en rote, det skulle såsom grund för ifrågavarande nya indelning till rust- och soldathåll iakttagas, att, jemte det omförmälda räntor och bidrag borde till understöd vid rustningens och roteringens utgörande utgå, för så vidt som de icke komme att erfordras till ersättning åt nuvarande inqvarteringstagare, för öfrigt skulle till en soldatrote beräknas den egovidd och andra förmåner, som efter skattläggningsmethoden för Jemtland motsvarade f gärdemantal eller 5y tunnland skatt, men att, efter undersökning rörande hvarje hemmans godhet, dervid alla slags odlingslägenheter samt skog, fiske och andra herrligheter och inrättningar af alla slag, hvilka i hemmanens skattläggning voro inbegripna, eller efter ortens skattläggningsmetbod borde vid ordentlig skattläggning afses, skulle i beräkning ingå, sagde rotemantal finge ökas eller minskas i förhållande tiil hemmanens sämre eller bättre beskaffenhet, och som den med rustningen förenade kostnad kunde anses uppgå till dubbelt det belopp, som blifvit beräknadt för en soldatrote, så borde ett rusthåll bestå af lika egor och förmåner som, efter anförde grunder, motsvarade Sammansatta Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-UIskottets Utlåtande J\s 6. 7 två soldatrotar.
Indelningen hade ock, på sätt roteringslängderna utvisade, blifvit verkställd i fullkomlig öfverensstämmelse med nyss omförmälde grunder, så att på provinsens 822^ roteringsskyldiga mantal, indelades 925 hela rotar, till utgörande af effektiv rotering, hvarjemte några spridda hemmansdelar, motsvarande tillsammans två rotar, men som icke kunde till hela sammanslås, fingo erlägga vakansafgift till Staten, hvadan det roteantal, för hvilket provinsen svarar, i verkligheten utgjorde 927, extra roteringen oberäknad.
Vidare har motionären andragit, att då sålunda, på sätt visadt vore, dels en soldatrote i Jemtland skulle hafva bestått af 1-J mantal om inga penningebidrag kommit i fråga, dels, med beräkning af nämnde bidrag, endast £ mantal tilldelats hvarje rote, så vore det ju alldeles klart att det oftanämnde penningebidragel borde motsvara roterings-kostnaden för bristande i mantal till hvarje rote, så framt ej Rotehållaren, i stället att hafva någon fördel af bidraget, derpå skulle vara lidande.
Vid utredande af förhållandet härmed, så fastän de till roterings-kassan ingående medlen O O jemte räntan å f. d. reservmedelskasse-fonden uppgingo, på sätt redan visadt vore, efter förslagsberäkning till blott 1 1,000 R:dr B:ko, ville motionären dock, då kassans grundfond nu mera ständigt torde kunna till hela sitt belopp hållas räntebärande till den i reglementet högst tillåtna räntan af 5 för hundrade, nu antaga det sammanslagna understödsbeloppet till 12,000 R:dr B.ko, hvilka, fördelade på 927 rotar, gåfvo en understödstillgång af 12 R:dr 45 sk. 4 r:st samma mynt, eller 19 R:dr 42 öre Riksmynt för hvarje rote.
Motionären vore ej nu i tillfälle att, me delst företeende af ingångna legokontrakt emellan Rotehållare och Soldater ådagalägga till hvilka belopp dessa sednares löneförmåner numera i verkligheten uppgingo, och nödgades derföre åtnöja sig med att upptaga endast det minimum af nämnde för måner, som uti det nya knektekontraktet för provinsen blifvit faststäldt, hvarvid dock borde ihågkommas alt, enar ingen Svensk man kunde tvingas att i krigstjensten ingå, man ej heller kunde tvinga någon att i lön för sådan tjenst antaga det i kontraktet bestämda minimum, hvilket, enligt den i motjonen anförda specifikation, uppgick till 83 R:dr 29 öre Riksmynt.
Det oftanämnde roteringsbidraget hade dock, på sätt redan visadt vore, bordt rätteligen motsvara nära hälften, eller betäcka 7 delar af roterings-kostnaden, då llotehållaren sjelf borde för sin jord bestå 8 delar, men hela det bidrag som roterings-kassan möjligen kunde lemna motsvarade knappast 3| sådan del, hvaraf blefve uppenbart att
Rotehållaren knappast erhölle half ersättning för den öfverrotenng, som för nämnde bidrags åtnjutande blifvit honom ålagd.
— Men denna beräkning gällde ännu blott de rotar, hvilka endast hade skyldighet att hålla manskap.
För de rotar, som blifvit indelade till kavalleriets underhåll visade sig missförhållandet än större.
Vid kavalleriet voro två enkla rotar — för öfrigt indelade efter alldeles samma grunder som infanteri-rotarne — sammanslagne att gemensamt hålla karl och häst, hvilken kostnad utgjorde, då den för karlen beräknades lill redan angifne belopp R:dr R:mt 83: 29. 8 Sammansatta Stats- samt Allm. Bcsv.- och Ekon.-litsliottets Utlåtande M 6.
R:dr R:mt 83: 29. och för hästen: inköpspris, sorn, ehuru vanligen varande emellan 350 och 400 R:dr, dock nu upptogs blott till det lägre be loppet, hvarifrån borde afräknas det bidrag af 200 R:dr, sorn vid remonterineen ei hålles från roterinss ’ D C kassan, då 150
R:dr återstode såsom Rotehallarens utgift, hvilken, under antagande att hästen tjenade i 12 år, utgjorde, för år- räknadt » » 12: 50 årliga räntan å det för hästen sålunda utgifna kapital . . » » 9: — hästens underhåll på roten, jemte vård, skötsel och skoning, som, för iiqviderna emellan stamroten och strörotarne uti knektekontraktet beräknades till 300 Lispund hårdvallshö, gjorde » » 156: — samt slutligen det roten åliggande bidraget till sadelmunderin gens anskaffning och underhåll » » 3: 32.
Tillsammans R:dr R:mt 204: 11.