Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Med anledning häraf afgaf Bränvinskontroll-byrån den 10 Januari förlidet år underdånigt utlåtande, deruti yttrades, bland annat: att begge de ofvanåberopade sifferbeloppen, af hvilka det förra, 601,651 R:dr 69 öre, uppgifvits vara omkostnaderna för kontrollen, och det sednare, 8,771,214 R:dr 2 öre, influtna tillverkningsafgifter, voro ganska betydligt felaktiga; att denna felaktighet, hvars orsak var att söka i det oegentliga sätt, hvarpå bränvinstillverkningsmedlen af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande redovisas och af Kongl. Stats-kontoret sedermera bokföras, uppkommit derigenom, att i rikshufvudbokens konto öfver bränvinstillverkningsafgiften, efter hvilket Revisorerne rättat sig, slutsummorna i debet och kredit, af hvilka den ena upptager samtliga enligt anordning bestridda utgifter, bland hvilka naturligen ingå, förutom de verkliga kontrollkostnaderna, alla för undertillverkning eller af annan anledning beviljade restitutioner, och den andra samtliga deponera 'e eller förskottsvis inlevererade bränvinstillverkningsmedel, blifvit af Revisorerne betraktad: stsom uttryck å statens verkliga omkostnader för kontrollen och verkliga in komsten af Lr invinstillverkningen, det de uppenbarligen icke äro; att bränvinstillverkniugsafgifterna, med inberäknande af de influtna afgifterna för oloflig bränvinstillverkning i ett län, det året inalles utgjorde blott 8,649,477 R:drS71 öre, samt kontrollkostnaderna, inberäknadt de af Kongl. Stats-kontoret bestridda utgifter, nemligen aflöning till Bränvinskontroll-byråns tjenstepersonal, kostnaderna för anskaffning af nya likare till bränvinsprofnings-instruinent samt för uppköp af diverse bränvinskontrolleffekter m. m., allenast 449,802 R:dr; att omkostnadsbeloppet alltså utgjort 151,849 R:dr 69 öre mindre, än Revisorerne antagit; att om den verkliga bruttoinkomsten, 8,649,477 R:dr 2 öre, jemföres med omkostnadsbeloppet, 449,802 R:dr, resultatet naturligen utfaller långt ifrån så ofördelaktigt, som det förekommit Revisorerne.
Jemförelsen visar nemligen, att omkostnaderna utgjort allenast 5,2 % af bruttoinkomsten, hvilket sednare måste anses ganska billigt, särdeles i förhållande till kostnaderna för tulluppbörden, som, enligt hvad man finner af Generaltullstyrelsens berättelse den 19 Maj 1863, för år 1862, eller revisionsäret, belöpte sig till 12,3 %', att det angifna omkostnadsbeloppet omfattar åtskilliga andra utgifter än reseoch traktamentsersättning till Ofverkontrollörer och Kontrollörer, af hvilka flera äro ganska väsendtliga.
Sålunda ingå deruti dagtraktamenten till brännerivittnen till ett belopp af 60,425 11:dr 11 öre, uppbördsprovision och remisslage till 27,758 R:dr 69 öre, samt Kongl. Stats-kontorets utgifter för Bränvinskontroll-byråns pers.nal m. m. tijl 10,387 R:dr 19 öre, att icke räkna ersättningar för skrifmaterialier och postporto till Öfverkontrollörer och Kontrollörer, arvoden för vården af bränvinskontroll-effekter i länen, transportkostnader m. m.; och slutligen att i Byråns tanka den billigaste kontrollen långt ifrån vore den fördelaktigaste; varande detta tydligen ådagalagdt af det förhållande att, sedan de mindre brännerierna afskaffades och allt tillverkadt bränvin derigenom blef kontroll underkastadt, statens behållna inkomst af handteringen ökats med nära 3 millioner
R:dr årligen, utan märkligare tillökning i tillverkningsbeloppet och utan större höjning i kontrollkostnaderna än 0,6 %', hvarföre ock Byrån i kontrollens och statens sannskyldiga intresse yrkade derpå, att Revisorernes ofvan omförmälda framställning icke måtte till någon åtgärd af statsmakterna föranleda. 1863 års Revisorer hafva icke funnit dessa förklaringa!r nöjaktiga, enär kostnaderna för bränvinskontrollen, hvilka, inberäknadt remisslage och provision, under revisionsåret uppgått till 489,518 R:dr, syntes höga i förhållande till tillverkningsbeloppet för samma år, utgörande 9,740,762 R:dr, och hafva derföre ansett sig icke sakna anledning att förnya 1862 års Revisorers hemställan, på det kontrollkostnaden i ett eller annat afseende måtte nedbringas.
Till svar å denna hemställan får Bränvinskontroll-byrån, under hufvudsakligt åberopande af sitt ofvan omförmälda utlåtande, nu endast i underdånighet tillägga: att det af Revisorerne anförda omkostnadsbeloppet, 489,518 R:dr, hvilket på 14 öre när öfverensstämmer med det i Byråns berättelse öfver bränvin stillverk ningen i riket den 17 Maj 1864 upptagna, innefattar följande utgiftsposter, nemligen: 288 — R:dr. öre.
Öfverkontrollörernes aflöning samt rese- och traktamentsersättning 53,138: 87.
Kontrollörernes dito dito 320,846: 84.
Brännerivittnens aflöning 66,745: 25.
Ersättningar för postporto, skrif- och förseglingsmaterialier 4,645:
— Dito för vården af länens kontrolleffekter... 1,648: — Diverse 445: 13.
Provisioner (1%) 19,410: 52.
Remisslage (j %) 11,605: 5.
Stats-kontorets utgifter 11,233: 20.
Summa 489,517: 86. att om det belopp, 53,138 R:dr 87 öre, som Öfverkontrollörerne uppburit, lika fördelas å de 13 personer, som under året varit tjenstgörande, medeltalet utgör endast 4,087 R:dr 60 öre, hvaraf, då omkostnaderna för resor, nattqvarter och uppehälle under tjenstgöringstiden afdragas, hvilka omkostnader icke torde kunna uppskattas lägre än till 1,800 R:dr, behållningen alltså föga torde öfverstiga 2,000 R:dr, som ingalunda skäligen bör anses såsom öfverdrifven ersättning för den maktpåliggande befattningen samt de ansträngande och mödosamma inspektionsresorna under den obiidaste tiden af året; att om likaledes det belopp, 320,646 R:dr 84 öre, som till Kontrollörerne utgått i aflöning samt rese- och traktamentsersättning, lika å dem fördelas, det visar sig, att, enär det tjenstgörande antalet utgjort under första terminen 155. » andra » 214. » tredje » 121. » fjerde » 377. » femte » 480. eller tillhopa 1,347, hvar och en uppburit i medeltal för termin 238 R:dr, hvilket icke heller synes öfverdrifvet i betraktande af de ansvarsfulla och maktpåliggande göromål, som tillhöra kontrollörsbefattningen, särdeles som en stor del af Kontrollörerne haft denna inkomst endast under en månad af året eller en termin; att jemförelsen mellan de ofvanuppgifna inkomsterna och utgifterna visar, att kontrollkostnaderna utgjort allenast 5,025 %, hvilket synes måttligt i jemförelse icke blott med kostnaderna för tulluppbörden, som för revisionsåret* enligt General-tullstyrelsens den 11 Maj 1864 afgifna berättelse rörande denna uppbörd, belöpa sig till 11,7 % af bruttoinkomsten, utan ock med de uppbördskostnader, sorn enskilda verk och bolag måste vidkännas och hvilka i allmänhet icke torde kunna uppskattas lägre, än till 8 % af nämnde inkomst; och slutligen att de af Eders Kongl. Majit den 21 förliden månad, i sammanhang med utfärdandet af resereglementet den 10 nästföregående November, vidtagna åtgärder i afseende å Öfverkontrollörernes förordnande, tjenstgöring och arvode, hvilket sednare från innevarande års början kommer att utgå allenast med tre R:dr om dagen för förordnad Öfverkontrollör, som icke är tjenstgörande, och med åtta R:dr om dagen, i stället för tio, för i tjenstgöring inkallad Öfverkontrollör, utan fråga skola medföra en icke obetydlig minskning i det åt Öfverkontrollörerne hittills utgångna arvodesbelopp och sålunda, — 289 — enligt Rikets Ständers Revisorers yrkande,
en motsvarande nedsättning uti kostnaderna för bränvinskontrollen i sin helhet.
Den öfverlemnade remisshandlingen varder härmed i underdånighet återställd.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåte: B. O. NYCANDER.
Öfverintendents-embetets underdåniga utlåtande, rörande tvenne af Rikets Ständers Revisorer år 1865 gjorda framställningar.
Underdåuigste Memorial.
Sedan Eders Kongl. Majit, med anledning af hvad i Rikets Ständers sednast församlade
Revisorers berättelse förekommer rörande dels hyresbelopp för embetslokaler i hufvudstaden, dels förekommande af eldfarliga anläggningar i närheten af Kronan tillhöriga byggnader, täckts i nåder anbefalla Ofverintendents-embetet att med underdånigt utlåtande till Eders Kongl.
Majit inkomma, får, till åtlydnad häraf, Embetet underdånigst anföra följande:
Uti om förmälda berättelse hafva Rikets Ständers Revisorer, efter erhållna uppgifter angående dels antal, beskaffenhet och omfång af de Kronans hus och egendomar i hufvudstaden, hvilka äro ställda under Öfverintendents-embetets förvaltning, dels antalet af de rum och lägenheter uti ifrågavarande byggnader, som för myndigheters och embetsmäns inrymmande användas eller dertill äro användbara, äfvensom sättet, hvarpå dessa lägenheter i öfrigt för närvarande disponerades, trott sig finna anledning till Rikets Ständers bepröfvande öfverlemna, huruvida icke, till förekommande eller minskning af de hyresersättningar, som till betydliga belopp utginge för en del härvarande embetsverk, Riksarkivets förra hus vid Skeppsbron samt det af staten nyligen förvärfvade så kallade Hebbeska huset å Riddarholmen, kunde bringas i det skick, att vissa embetsverk och myndigheter der kunde inrymmas, äfvensom om ej åtskilliga bostadslägenheter, hvaraf några syntes Revisorerne vara större än som erfordrades, andra åter vara så be - — 290 — lägna, att de ej kunde af boställshafvarne begagnas, kunde delvis eller helt och hållet till embetslokaler upplåtas, och hafva Revisorerne såsom exempel på sådana bostadslägenheter åberopat Justitie-statsministerns, innehållande 30 ruin, samt Kongl. Hof-statybildhuggarens med 19 rum, förutom kök och atelier, belägna vid Ostra Beridarebansgatan; Statsrådets och Chefens för Kongl.
Landtförsvars-departementet bostälje, 25 rum, jemte 2:ne kök, uti f. d. Preisiska huset, N:o 36 vid Drottninggatan, samt Öfver-direktörens boställe med 15 och Myntmästarens med 13 rum, utom kök, i Kongl.
Myntverkets hus å Kungsholmen.
Med anledning af Rikets Ständers Revisorers sålunda gjorda framställning anhåller öfverintendents-embetet att få i underdånighet anföra, i fråga om Riksarkivets förra hus vid Skeppsbron, att, sedan Eders Kongl. Majit genom nådigt bref den 24 sistlidne November täckts anbefalla Embetet att, innan nådigt beslut fattades derom, huru denna, enligt Kongl, brefvet den 7 Augusti 1863, till försäljning afsedda Kronans egendom borde vidare disponeras, efter anställd undersökning och besigtning af densamma, till Eders Kongl.
Majit i underdånighet inkomma med förslag öfver de arbeten, som funnos vara af behofvet påkallade för egendomens försättande i sådant skick, att den måtte kunna för något statens ändamål framgent användas, ett dylikt förslag är hos öfverintendents-embetet under utarbetande; och finner, med afseende å ej mindre det bristande utrymme för embetslokaler, som, efter inrättande af Telegraf-verket, de särskilda jernvägsstyrelserna med flera embetsverk samt utvidgning af andra sådana, numera förefinnes inom Kronans egendomar, än äfven den å sednare tiden allt mer och mer yppade svårigheten att, ens mot ganska höga hyresbelopp, erhålla till läge och inredning passande lägenheter för de embetsverk, som deraf äro i afsaknad, Öfverintendentsembetet, lika med Rikets Ständers Revisorer, denna byggnad, med hvars försäljning varit afsedt att undvika en behöflig, dyrbarare reparation samt betäcka kostnaden för nya Riksarkivets inredning och tillbyggnad, numera böra för Kronans räkning bibehållas samt, med hänsigt till dess läge vid Skeppsbron, företrädesvis anordnas till lokaler för sådana embetsverk, som ega gemenskap med handel och sjöfart, eller mindre beröring med de öfriga, hufvudsakligen å Riddarholmen befintliga embetsverken, såsom t. ex. för Elektriska Telegraf-verket och Styrelsen för statens jern vägsbyggnader, för hvilka båda embetslokaler för närvarande förhyras.
Beträffande „det af staten nyligen förvärfvade så kallade Hebbeska huset å Riddarholmen, så har Öfverintendents-embetet redan uti underdånigt memorial af den 1 December 1863, då fråga väcktes om denna egendoms inköp till embetslokal åt Kongl.
Kommerse-kollegium, afgifvit det yttrande, att samma egendom, vid å stället gjordt besök af dåvarande Öfverintendenten jemte en af Kommerse-kollegii ledamöter samt Kollegii Advokatfiskal, befunnits till embetslokal för Kollegium i alla afseenden särdeles ändamålsenlig.
Detta förslag ansågs visserligen sedermera, enligt Eders Kongl. Maj:ts nådiga bref till Öfverintendents-embetet af den 15 Januari 1864, böra för det dåvarande förfalla, sedan innehafvaren af egendomen förklarat, att densamma, såsom utgörande en del af fideikomiss, icke kunde af honom till staten afyttras; men torde dock, enligt Öfverintendents-embetets tanke, numera och efter det egendomen blifvit till följd af jernvägens sträckning öfver Riddarholmen för statens räkning exproprierad, böra såsom ändamålsenligt fortfarande förordas.
Vidkommande derefter ofvan uppräknade boställslägenheter inom Kronans egendomar i hufvudstaden, hvilka af Rikets Ständers Revisorer blifvit ifrågaställa att till — 291 — embotslokaler användas, så anser Öfverintendents-embetet det åt Stats-rådet och Chefen för Landtförsvars-departementet upplåtna boställe i för detta Preisiska huset vid Drottninggatan kunna, likasom det i samma hus befintliga Landshöfdingebostället, lämpligen användas till lokaler för de mindre embetsverken:
Serafimerordens-gillet, Öfverintendentsembetet, Skogs-styrelsen, Konvoy-kommissariatet och Krigs-hofrätten, för hvilka samtlige verk embetslokaler nu förhyras.
Beträffande åter öfriga omförmälda boställslägenheter, så torde de vid Beridarebansgatan belägna Justitie-statsministers- och Hof-statybildhuggare-boställena, med afseende å ej mindre inredning än läge vid en aflägsen och oansenlig gata, ej vara till embetslokaler lämpliga och så mycket mindre böra dertill ifrågakomma, som dessa boställen numera äro, med Eders Kongl.
Maj:ts nådiga tillåtelse, af boställshafvarne på längre tider uthyrda och derefter särskildt apterade till begagnande af allmännyttiga inrättningar, nemligen statens Seminarium för bildande af lärarinnor samt Nya Elementarskolan.
Ej heller lärer Öfver-direktörens och Myntmästarens boställen vid Myntverket lämpa sig för embetsverks inrymmande, i följd af denna egendoms läge å Kungsholmen samt den olägenhet, som torde möta genom inrymmandet derstädes af för Myntverket främmande personer.
De statens embetsverk, för hvilka, enligt Rikets Ständers Revisorers förberörda berättelse, lokaler förhyras inom hufvudstaden äro:
Skogsstyrelsen, Kongl. Konvoy-kommissariatet, Kongl. Elektriska Telegraf-verket, Kongl Styrelsen öfver statens jernvägsbyggnader, Rikets ekonomiska karteverk, Sveriges geologiska_ undersökning, Öfverståthållare-embetets kansli, Kongl. Kommer se-kollegium, Kongl.
Öfverintendents-embetet, Kongl.
Serafimerordens-gillet och Kongl.
Af dessa böra, enligt Eders Kongl. Maj:ts nådiga bref den 7 Augusti 1863 och 24 Mars 1865, Sveriges geologiska undersökning samt ekonomiska lcarteverket inrymmas, den förra i det nya slöjdskolehuset vid Mäster Samuels gata och det sednare i Generallandtmäteri-kontorets hus; och skulle, under förutsättning, att, enligt hvad Öfverintendents-embetet ifrågaställt, lokaler kunde beredas för Kongl. Telegraf-verket och jernvägsstyrelsen i för detta Riksarkivets hus vid Skeppsbron, för Kongl.
Kommerse-kollegium i för detta Hebbeska egendomen å Riddarholmen samt för Serafimerordens-gillet m. fl. ofvan uppräknade mindre embetsverk i för detta Preisiska huset vid Drottninggatan, sålunda endast återstå Öfverståthållare-embetets kansli såsom det embetsverk, för hvilket lokal fortfarande behöfde genom hyra anskaffas, i hvilket sistnämnde hänseende någon förändring dock torde vara af behofvet mindre påkallad, då välbelägen lokal för detta verk för närvarande förhyres i en Stockholms stad tillhörig egendom vid Myntgatan i närheten af stadens embetsverk.
Hvad slutligen vidkommer den af Rikets Ständers Revisorer, i anledning af en under sistlidet år i Garnisons-sjukhusets närmaste granskap timad eldsvåda, framhållna nödvändigheten deraf, att vederbörande tillse, det i närheten af Kronan tillhöriga byggnader anläggningar af eldfarlig beskaffenhet, så vidt möjligt är, förekommas, så torde sådant lämpligast kunna ske genom föreskrifters meddelande härom uti den under utarbetande varande nya byggnadsordningen för hufvudstaden.
På Öfverintendents-embetets vägnar: F. W. SCHOLANDER.
- 292 - Kongl.
General-poststyrelsens underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid granskning af Post-verkets förvaltning under år 1863.
Sedan Rikets Ständers Revisorer afgifvit berättelse om verkställd granskning af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1863, har, med öfverlemnande af utdrag ur samma berättelse, Eders Kongl. Maj:t, med anledning af hvad deri rörande Post-verket förekommer, täckts i nåder den 20 Oktober nästlidne år infordra General-poststyrelsens underdåniga utlåtande.
I § 1 är anmärkt, dels att, genom inrättandet af tvenne
Departementschefs-embeten och en Sekreterare-tjenst för behandlingen af skjutsärenden, Post-verkets stat ökats med 12,000 R:dr årligen, dels ock att de nuvarande
Departements-cheferne, så länge de dessa embeten innehafva, förklarats berättigade att af provisionen för utländska tidningar uppbära, Kansli-departements-chefen 1,500 R:dr och Kameral-departements-chefen 300 R:dr, samt den sistnämnde att derjemte åtnjuta förmånen af boställsvåning eller deremot svarande ersättning, 1,200 R:dr om året.
Sedan de för afgifvande af förslag till förändrad organisation af rikets styrelseoch förvaltningsverk i nåder särskildt förordnade kommitterade i sitt den 26
Maj 1859 i detta ämne afgifna underdåniga betänkande, bland annat, äfven fästat uppmärksamheten derå, att Post-verkets Styrelse icke erhållit någon instruktion sednare än den år 1704 i fältlägret vid Jaroslav utfärdade, hade, till åtlydnad af särskild nådig befallning, af General-poststyrelsen blifvit uppgjordt underdånigt förslag till en sådan författning, dervid de under mer än halftannat århundrade mångdubbelt ökade göromålen och den utvidgade verksamhet, som genom postföringens bestridande å de vigtigaste linierna med betingad skjuts, genom petson- och paketbefordrans förenande med brefposterna samt genom en stor del posters försändande med Post-verkets eller enskildes ångfartyg, m. m. blifvit Generalpoststyrelsen anvisad, befanns nödvändigt att, derest föredragningen af de hos Post-verkets Styrelse förekommande mångartade ärenden skulle kunna såsom vederborde ombesörjas, befria föredraganderne från de med Sekreterare- och Kamererare-befattningar förenade expeditionsgöromål.
På dessa med flera i General-poststyrelsens underdåniga memorial den 24 Februari 1863 anförda grunder behagade, vid fastställandet af förnyad instruktion för General-poststyrelsen, Éders Kongl. Maj:t den 6 November samma år i nåder medgifva, dels uppförande å stat af tvenne Departementschefs-embeten, med enahanda aflöning, som blifvit tillagd
Departements-cheferne i General-tullstyrelsen, dels ock att den förut vid afdelningen för skjutsärenden anställde Aktuarie* hvilken från inrättandet af denna befattning ålegat uppsätta hithörande skrifvelser, finge såsom Sekreterare ä staten upptagas, med en ärlig aflöning af 4,000 R:dr i stället för förut åtnjutna 3.000 R:dr. 293 — Hvad beträffar de af Rikets Ständers Revisorer omförmälde förmånerna af andel i provisionen för utländska tidningar samt af boställsvåning, hafva dessa förmåner tillkommit nuvarande innehafvarne af Departementschefs-embetena, innan de, utan egen ansökning, från Sekreterare och Kamererare till Departements-chefer i nåder utnämndes; vid hvilket tillfälle likväl inkomsten af tidningsprovisionen nedsattes till det belopp att, då detta tillägges aflöningen å stat och, hvad särskildt beträffar
Kameral-departementschefen, värdet af boställsvåningen, samtliga löneförmåner för nuvarande
Departementschefer — enligt den utredning, som innefattas uti en af undertecknad General-postdirektör vid afgifvandet af förslag till
Departementschefs-embetenas besättande aflemnad underdånig pro memoria — understiga de inkomster, som dem förut i egenskap af Sekreterare och Kamererare tillkommit.
Det öfverskott, som härigenom uppkommit å provisionen för utländska tidningarne, har för år 1864 blifvit till postkassan redovisadt med 2,335 R:dr 24 öre.
För att medelst en ökad persontrafik bereda postkassan större inkomst af postdiligensbefordringen, har i § 2 blifvit af Revisorerne föreslaget: dels att mera beqvämlighet än hittills måtte de resande beredas, särdeles vid framkomsten till sådana stationer, der längre uppehåll erfordras, dels ock att, till förkortande af den tid, som behöfde för resan användas, uppehållen å öfriga stationer måtte i väsendtlig mån förminskas; hvarjemte slutligen Revisorerne uttalat den åsigt, att om, utan alltför stora kostnader, kunde så anordnas, att åtminstone å de större stationerna en resande alltid kunde med någorlunda säkerhet påräkna att erhålla plats å postdiligens, en för Post-verket gynnsam förändring skulle inträda uti allmänhetens hittills visade mindre benägenhet för postdiligensernas begagnande.
På grund af Eders Kongl. Maj:ts nådiga bref den 22 Mars 1864 och Generalpoststyrelsens cirkulär den 14 April samina år åligger, mot tillgodonjutande af särskildt anslag, postförvaltare i allmänhet å orter, der postdiligens icke utgår från och ankommer till jernvägsstation, att tillhandahålla ett lämpligt och. då årstiden sådant påfordrar, uppvärmdt samt med nödig belysning försedt väntningsrum för de resande, som färdas med postdiligens.
Då derjemte å postanstalterna meddelas anvisning på sådana ställen, hvarest bespisning tillhandahålles allmänheten, lära några vidare åtgärder till beredande af mera beqvämlighet åt de resande icke kunna vidtagas utan större kostnader, än som skäligen böra ifrågakomma för det inskränkta antal resande, som kunna med postdiligenserna fortskaffas.
Uppehållet å mellanstationerna är i allmänhet beroende af den tid, som erfordras för postens expedierande.
Denna tid, som, i mån af den större eller mindre korrespondens, hvilken vid särskilda postanstalter skall behandlas, är bestämd i de flesta fall till i eller 1 timma, skulle icke utan största mehn för en regelbunden postutvexling kunna inskränkas.
Der någon gång undantagsvis är för en mellanstation faststäldt ett längre uppehåll, än som för postbehandlingen kunde erfordras, har sådant skett, emedan i annat fall diligensen skulle till en jernvägsstation eller annan slutpunkt framkomma på natten och vid en tid, då först efter flera timmars förlopp posten kunde på platsen utdelas eller — 294 — med annan lägenhet derifrån vidare befordras.
Vid sådane tillfällen har Generalpoststyrelsen ansett det vara äfven med de resandes intresse mest förenligt, att afresan från vederbörande postanstalt lämpats efter det antal timmar, som kunnat erfordras för diligensens framkomst i tjenlig tid till bestämmelseorten.
Beredande af någon säkerhet för resande att vid hvart tillfälle erhålla diligensplats kan icke åvägabringas på annat sätt, än att, utöfver de ordinarie lägenheterna, äfven så kallade bivagnar af Post-verket tillhandahållas.
Af de månadtliga redogörelser, som till General-poststyrelsen ingå, icke allenast öfver försålda passagerarebiljetter, utan äfven öfver antalet personer, hvilka anmält sig till erhållande af diligensplats utan att deraf komma i åtnjutande, har — utom hvad beträffar särskilda tillfällen såsom marknader och landtbruksmöten m. m. — i allmänhet något större behof af en sådan anordning icke visat sig å andra linier, än dels sådana numera upphörda linier, som sammanbundit särskilda bandelar, dels en och annan från jernvägsstation utgående diligenslinie, såsom Finnerödja—Karlstad och Katrineholm—Norrköping, af hvilka den sistnämnde likväl redan instundande sommar lärer komma att af jernväg ersättas.