Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Med godkännande af detta förslag i öfrigt har Kongl. Majit ansett tull— restitutions-beloppet för raffineradt socker böra bestämmas till 10 öre skålpundet och för läder till 2 R:dr 30 öre eentnern.
Derest Utskottets förslag om nedsättning till 1 R:dr 23 öre af den utaf Kongl. Majit till 2 Ridr per centner för oberedda torra, saltade eller bestrukna hudar och skinn antagne tullsats samt om fullkomlig tullfrihet för våtsaltade och andra slag hudar bifalles, torde någon tull-restitution för läder af utländskt råämne icke vidare vara behöflig eller böra medgifvas, helst en kontroll i afseende på riktig angifning af det slag oberedda hudar, hvaraf det utförda lädret blifvit beredt, icke Bih. lill R.
Prof. 1886 & 1887. 8 Sami. 1 Åfd. 10 Haft. 9 § 14. § 15. 66 Bcvillnings-Ulskollets Betänkande 10. utan förändring af de i allmänhet stadgade vilkoren för tull-restitution kan med behörig säkerhet handhafvas.
Stats-Utskotlels Utlåtande, jy° 61, 3 sorn att understödja och förorda Revisorernes framställning om föreskrifvandet af sådana lånevilkor, som under sednaste riksdag fastställdes för det byggnadslån, staden Christianstad då erhöll.
Utskottet får derföre tillstyrka, att för de låneunderstöd, som, till nedbrunna städers återuppbyggande, hädanefter komma att af Rikets Ständer beviljas, här nedan anförda, med bestämmelserna angående staden Christianstads byggnadslån hufvudsakligen öfverensstämmande, vilkor och stadganden må, tilldess framdeles kan varda annorlunda förordnadt, fastställas och föreskrifvas, nemligen: l:o.
Den beviljade lånesumman får i Riksgäldskontoret lyftas af den myndighet, som har förvaltningsbestyret med stadens drätsel sig uppdraget, och hvilken myndighet skall ombesörja lånemedlens fördelning emellan vederbörande tomtegare; börande vid denna fördelning iakttagas: att låneunderstöd i allmänhet endast få meddelas åt dem, som uppföra byggnader af sten eller annat icke eldfarligt ämne, dock må i orter, der lokala förhållanden påkalla upp - förandet af andra byggnader, lån jemväl för sådant ändamål utgifvas; att dessa understödsbelopp icke i något fall får öfverstiga trefjerdedeiar af brandförsäkringssumman för stenhus och hälften af försäkringsbeloppet för andra hus; samt att för öfrigt låne summorna lämpas efter de nya byggnadernas i koslnadsförslagen beräknade värden och de sökandes större eller mindre behof af dylikt understöd. 2:o.
Efter dertill i vederbörlig ordning erhållet uppdrag skall drätselförvaltningen, å stadens vägnar, för hela lånesumman afgifva sin, till Riksgäldskontoret eller ordres ställda, skuldförbindelse, innefattande de af Rikets
Efter denna förbindelses aflemnande till och godkännande af Fullmäktige, eger drätselförvaltningeu utbekomma lånemedlen, i den mån desamma, enligt derom hos förvaltningen gjorda och bifallna ansökningar, skola vederbörande tillhandahållas. 5:o.
Hvad af sagde medel före slutet af femte året efter det, derunder eldsvådan inträffat, ej kunnat lill behörige lånsökande utlemnäs, får derefter af drätselförvaltningen icke utgifvas.
Det i Riksgäldskontoret lyftade och på föreskrifvet sätt begagnade lånebeloppet må, utan ränta och kapitalafbetalning, innehafvas till det i 5:dje punkten bestämda årets utgång, hvarefter 4 Siats-Utskottet* Utlåtande, 61. och intilldess lånet år till fullo godtgjordt, sex procent af dess ursprungliga belopp böra till Riksgäldskontoret årligen återbetalas, deraf ränta efter fyra för hundra å det oguldna kapitalet först beräknas och afgår, samt öfverskottet utgör kapitalafbetalning.
För lån till uppförande af vanliga trädhus i de städer, der låneunderstöd för sådana byggnader kunna erhållas, kommer den årliga kapitalafbetalningssumman och räntan att serskildt bestämmas till ett jemförelsevis högre belopp, än för län till byggnader af sten eller annat icke eldfarligt ämne. 5:o.
Den uti ofvanstående 4:de punkt omförmälde årliga ränte- och kapital-inbetalning bör af drätselförvaltningen vid hvarje års slut verkställas; dock må, derest denna inbetalnings belopp före den 16 Januari näst påföljande år till Riksgäldskontoret inkommer, samma inbetalning anses vara inom behörig tid verkställd, hvadan, i sådant fall, den sedan nyssnämnde månads början å kapital— afbetalningsbeloppet ytterligare upplupna ränta eftergifves. 6:o.
Före den 1 Juli näst efter den bestämda yttersta tidepunkten för lånemedlens utlemnande, bör drätselförvaltningen, medelst insända handlingar, inför Riksgäldskontoret styrka, att de byggnader, för hvilkas uppförande understöd utaf ifrågavarande lån meddelats, blifvit inom föreskrifven tid fullbordade och hos Städernas Allmänna Brandstodsbolag eller annan, i stadgad ordning bildad och med vederbörligen faststäldt reglemente försedd, Brandförsäkringsinrättning emot brandskada försäkrade. 7:o.
De från Riksgäldskontoret utbekomna lånemedel, hvilkas behöriga användande icke styrkes på det i nästföregående punkt stadgade sätt, böra inom den der bestämda tid vara till Riksgäldskontoret återställda. 8:o.
För det hos Riksgäldskontoret lyftade belopp, som af nyssberörde anledning skall återbetalas, bör drätselförvaltningen jemväl godtgöra Riksgäldskontoret fem procents årlig ränta från slutet af året näst efter det, hvarunder samma belopp blifvit af kontoret utbetaldt.
För den händelse, att dessa nu tillstyrkta lånevilkor och öfriga bestämmelser rda af Rikets Ständer godkända, anser sig Utskottet dessutom böra hemställa, att Rikets Ständers sålunda fattade beslut må hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmälas, med anhållan, att, då städernas invånare Stats-Ctskottels Utlåtande, M 61. 5 synas i väsendtlig mån kunna från sig aflägsna de svåraste följderna af timande brandskador samt behofvet af statens biträde med byggnadslån vid sådana tillfällen upphöra, derest vederbörande för sina hus ingå uti behörigen bildade brandstodsinrättningar, Kongl.
Maj:t täcktes låta utgå en uppmaning till städernes husegare att vederbörligen brandförsäkra sina hus; men att vid möjligen inträffande fall, då Kongl. Maj:t kan finna för godt lill brandskadad stads återuppbyggande i nåder bevilja lån utaf de för sådant ändamål disponibla allmänna medel, Kongl.
Majit täcktes för dessa lån meddela stadganden, som i alla tillämpliga delar äro med här ofvan föreslagne bestämmelser öfverensstämmande. 2:o.
Angående bilagorna vid Kommissariatets till Revisorerne afgifna berättelse, (Sid.
48Ji Revisionsberättelsen.)
Jemte det Revisorerne anmält, att, på sätt vid föregående revisioner iakttagits, serskilda utdrag af Riksgäldskontorets räkenskaper blifvit utskrifna och Kommissariatets berättelse bilagda, hafva Revisorerne, enär af dessa räkenskapsutdrag andra upplysningar icke kunnat inhemtas, än de som utan svårighet erhållits, då de genom trycket offentliggjorda utdragen af Riksgäldskontorets hufvudböcker sins emellan jemfördes, yttrat, att dylika bilagor, som ej innehölle andra upplysningar, än de tryckta räkenskapsutdragen, syntes ingalunda behöfliga, samt att det med uppgörandet och utskrifningen deraf förenade, tidsödande arbete, utan olägenhet eller afsaknad för Revisorerne, skulle kunna besparas.
Vid tagen kännedom om uppställningen och innehållet af omförmälda bilagor och deras jemförande med de från trycket utgifna räkenskapsutdragen för samma år, har Utskottet funnit sig böra instämma uti Revisorernes yttrande, hvadan Utskottet alltså hemställer, att samma yttrande jemväl må af Rikets Ständer godkännas samt Utskottet få sig uppdraget alt Fullmäktige härom underrätta. 5:o.
Angående de af Fullmäktiges Sekreterare förda anteckningsböcker öfver Riksgäldskontorets utgifter.
(Sid. 48 i Revisionsberättelsen.) Beträffande dessa anteckningsböcker, deruti alla, enligt gällande Reglemente, Riksgäldskontoret ålagda utgifter finnas upptagna, samt hufvudsakliga innehållet 6 Ståts-Utskottets Utlåtande, M 61. af de, angående samma utgifter och deras verkställighet, till Fullmäktige ankomna Kongl. Bref, äfvensom hvarje serskild af Fullmäktige beslutad utbetalning antecknas, så har Utskottet ansett sig böra anmäla, att Utskottet, under läsningen af Fullmäktiges protokoll, jemväl genomgått och granskat den, på grund [af Riksgäldskontorets nuvarande Reglemente, upprättade anteckningsboken och, lika med Revisorerne, funnit densamma både ändamålsenlig och fullständig, samt att Utskottet, i sammanhang med de under denna riksdag ifrågakommande förändringar och tillägg uti tjenstgöringsordningen vid Riksgäldskontoret, vill taga i öfvervägande, huruvida icke för framtiden bestämda stadganden böra meddelas angående upprättandet och förandet af sådana anteckningsböcker, ej allenast öfver de i Riksgäldskontorets
Reglemente föreskrifna utgifter, utan äfven öfver detta verks i samma Reglemente upptagna inkomster. 4:o.
Angående den Fullmäktiges Sekreterare tillerkända förmån af fria boningsrum.
(Sid. 49 i Revisionsberättelsen.)
Under anförande, hurusom Revisorerne inhemtat, att denne tjensteman åtnjöt hyresfri bostad i Riksgäldskontorets hus, samt att sagde förmån icke blifvit beviljad på grund af någon Rikets Ständers uttryckliga föreskrift, utan stödde sig på Fullmäktiges den 6 Mars 1844 fattade beslut, jemte den för nuvarande Sekreteraren utfärdade fullmakt, hafva Revisorerne fästat Rikets Ständers uppmärksamhet å saknaden af föreskrift härom uti det för Riksgäldskontoret gällande Reglemente.
I anledning af hvad Revisorerne sålunda anmält, har Utskottet trott sig böra upplysningsvis här meddela ordalydelsen af Fullmäktiges, utaf Revisorerne åberopade, beslut. 1 betraktande deraf, att Sekreteraretjensten hos Fullmäktige i sednare tider blifvit vida mer ansvarsfull och mödosam, än då den innehades af nuvarande Sekreterarens företrädare i tjensten, ansågo Fullmäktige Sekreteraren ega grundad anledning, att vid utöfningen af denna tjenstebefattning få, i afseende å begagnandet af hyresfri bostad, påräkna samma fördel, som i långliga tider varit förunnad Sekreterarens företrädare.
Fullmäktige ville derföre icke allenast medgifva, det nuvarande Sekreteraren må fortfarande få hyresfritt begagna de åt honom för närvarande upplåtna rum och lägenheter i Riksgäldskontorets hus, intilldess kontoret detsamma afträder eller dessa rum varda för annat bestämdt föremål disponerade, Stats-Utskottets Utlåtande, M 6i. utan beslöto dessutom, att uti den nya lokal, till hvilken Riksgäldskontoret kan komma att förflyttas, söka bereda Sekreteraren hyresfria boningsrum, eller att, derest sådant. icke blifver möjligt, hos Rikets Ständer göra framställning om anslående af lämplig hyresersättning till Sekreteraren hos Fullmäktige.
Enär de åt Fullmäktiges nuvarande Sekreterare, likasom åt dess företrädare, upplåtna rum och lägenheter i Riksgäldskontorets hus sedermera icke blifvit för annat ändamål af Rikets Ständer disponerade, och hinder således icke uppstått emot desammas fortsatta begagnande utaf bemälde tjensteman, har allt hittills hvarken den, för motsatt fall, af Fullmäktige beslutade framställning till Rikets Ständer skett eller någon vidare fråga derom, så vidt protokollen visa, hos Fullmäktige förekommit, vid hvilket förhållande något serskildt beslut eller stadgande uti omförmälda hänseende ej heller blifvit af Rikets Ständer meddeladt; och . då, genom en sådan föreskrift, som den, hvars införande i Riksgäldskontorets Reglemente Revisorerne ifrågasatt, Rikets Ständers nu egande dispositionsrätt öfver den till bostad åt meranämnde Sekreterare upplåtna lokal komme att inskränkas, samt del för öfrigt synes mindre lämpligt, att Rikets Ständer, angående den honom, genom Fullmäktiges här ofvan anförda beslut, tillerkända förmån skulle uti Reglementet för Riksgäldskontorets förvaltning meddela serskildt stadgande, anser sig Utskottet böra hemställa, att den af Revisorerne rörande denna fråga gjorda framställning för närvarande icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. 3:o.
Angående förhöjningen af brandförsäkringssumman för Rikets Ständers hus.
(Sid.
49 i Revisionsberättelsen.)
Enär Rikets sednast församlade Ständer förordnat, att förhöjning af det belopp, för hvilket detta hus då var brandförsäkradt, borde söka beredas, så och ehuru den ifrågaställa ombyggnaden af husets ena flygel, efter hvars verkställighet erforderlig åtgärd för brandförsäkringssummans förhöjning skulle vidtagas, till följd af samma Ständers sedermera fattade beslut, ännu icke blifvit företagen, anser Utskottet Fullmäktige, vid betraktande af syftemålet med den af Rikets Ständer härom meddelade föreskrift, hafva egt grundad anledning att, oaktadt uppskofvet med nämnde flygels ombyggande, gå i författning om husets förhöjda brandför - 8 [Stats-Utskotlels Utlåtande, Jtä 61.. säkring, hvarigenom dess försäkringsvärde ökats från 39,730 till 60,000 R:dr; och får Utskottet alltså tillstyrka, att, hvad Fullmäktige i sådant hänseende vidgjort, må af Rikets Ständer godkännas. 6:o.
Angående förbindelserna för de fordna Svenska statslånen i Holland och Brabant.
SO—SI i Revisionsberättelsen.)
Såsom tillägg till den af Revisorerne meddelade underrättelse, att samtliga hufvudförbindelserna med dertill hörande handlingar, angående de, för Svenska statsverkets räkning, inom Holland upptagna, så kallade ärftliga lån, numera återbekommits och blifvit
Riksgälskontoret tillställda, anser sig Utskottet böra upplysa, att en af de advokater, som å Svenska kronans vägnar utfört den i Revisionsberättelsen omförmälda rättegång angående dessa förbindelser, fått sig uppdraget att jemväl gå i författning om återfordrandet af de ännu icke återbekomna förbindelserna, jemte öfriga handlingar för Svenska statslånen i Brabant; och har ytterligare underrättelse om det skick, deruti denna fråga för närvarande sig befinner, nyligen genom Kongl.
Utrikes-departementet blifvit infordrad från Kongl. Maj:ts Chargé d’Affaires i Briissel. 7:o.
Angående en viss preskriptionstid för liqviderandet af några Riksgalds kontorets förfallna och sedan längre tid tillbaka balancerade skulder.
(Sid. 31 i Rev.-ber., sid. 3 i Fullmäktiges vid innev. riksdags början afgifna berättelse.)
I anledning af Rikets Ständers vid sednaste riksdag i underdånighet gjorda anhållan, att Kongl. Maj:t under loppet af år 1848 täcktes låta utfärda allmän kungörelse om den af Rikets då församlade
Ständer ånyo fastställda preskriptionstid, med hänsigt till betalningsskyldigheten för ofvanstående gamla skuldposter, utgörande ett sammanlagdt belopp af 4,918 R:dr 33 sk. 3 rst., har Kongl. Maj:t, under den 8 December 1848, förklarat, att Kongl. Maj:t, med gillande af Högsta Domstolens, likasom Justitie-Kanslersembetets, infordrade utlåtanden öfver den underdåniga skrifvelse, Rikets Ständer vid 1844 och 1845 års riksdag rörande samma Stats-Vlskoltrts Utlåtande, M 61. 9 samma ämne ailåtit, ansåg frågan utgöra ett sådant lagstiftningsärende, som enligt 87 § Regeringsformen borde behandlas; hvadan och då Rikets Ständers beslut rörande omförmälde preskriptionstid tillkommit i annan ordning, än samma § föreskref, Kongl.
Maj:t fann detsamma icke kunna bifallas.
På det frågan om den särskilda preskriptionstid, hvilken Rikets Ständer vid de 2:ne sednast förflutna Riksdagarne ansett böra bestämmas, för att omsider kunna ur räkenskaperne afföra ofvanberörde skuldposter, må under innevarande Riksdag varda behandlad på ett sätt, som med högstberörde nådiga förklarande öfverensstämmer, vill Utskottet för sådant ändamål begära sammanträde med LagUtskottet, hvarefter särskildt utlåtande härom kommer att afgifvas. 8:o.
Angående inteckningar i Riksarkivets hus. (Sid. 32 i Rev.-Ber.)
Då Stockholms Borgerskaps Enkhus-direktion förklarat sig ingalunda' vilja förvägra nuvarande ägaren af nämnde hus, den förut medgifna rättigheten, att få utbyta den uti samma hus till direktionens säkerhet meddelade inteckning, så och ehuruväl de, i afseende på ett sådant utbyte, direktionen genom Fullmäktige erbjudna inteckningar icke blifvit antagna, i anseende till deremot af direktionen framställda anmärkningar, enligt hvilka vid ett tillfälle erinrats, att den intecknade egendomen vore belägen på en af hufvudstadens malmar och vid ett annat, att den nya skuldförbindelsen icke innehölle samma vilkor, som den, hvilken skulle utbytas, har Utskottet, för den händelse, att andra inteckningar, emot hvilka enahanda anmärkningar icke kunna göras, möjligen blifva att tdigå för omförmälda ändamål, ansett sig böra hemställa, att Fullmäktige fortfarande må äga, att af Riksgäldskontorets medel infria ifrågavarande inteckning, så snart tillfälle till densammas liqviderande kan beredas. 9:o. Angående fonden för Hjelmare kanals och slussverks framtida underhållande.
(Sid. 84-33 i Rev.-berättelsen.)
Med anmälan att
Direktionen för Hjelmare kanal och slussverk uppgjort och till Kongl. Majit i underdånighet inlemnat ett nytt förslag tilt utlåningsreglemente Bih. till R.
Prot. 1830 & 1831. 4 Sami., 1 Afd., 17 Haft. 2 10 Stats-Utskottets Utlåtande, JM 61. för denna fond, samt att Fullmäktiges i Riksgäldskontoret härefter infordrade underdåniga utlåtande nyligen blifvit afgifvet, får Utskottet hänvisa till det särskilda yttrande, hvarmed Utskottet skall till Riksstånden inkomma i anledning af väckt fråga om förändring uti hvad angående sättet för sagde fonds förräntande och räntemedlens förvaltning hittills varit stadgadt. 10:o. Angående det för staden Wexiö s återuppbyggande efter 1843 års eldsvåda beviljade lån.
(Sid. 53 i Rev.-Rer.)
Härom kommer Utskottet, som fått emottaga flera, med hänsigt till detta lån under innevarande Riksdag gjorda framställningar, att jemväl afgifva särskildt utlåtande.
Angående det vid sednaste Riksdag beviljade Statsbidrag till Stockholms Navigationsskola.
67-69 i Rev.-berättelsen.)
Enär genom aflidne Grosshandlaren Abraham Rydbergs testamente en summa af ej mindre än 150,000 R:dr blifvit anvisad, och af hans efterlemnade tillgångar utbetald, för tillvägabringandet af en Navigationsskola här i hufvudstaden, förklarade Rikets sednast församlade Ständer, som ansågo Statsverket ej skäligen böra vidare betungas med en dåmera icke erforderlig utgift för Navigations-undervisningen härstädes, att det förut beviljade årliga Statsanslaget för Stockholms Navigationskola komme att upphöra då nu gällande Statsreglering trädde i verkställighet; men för den händelse, att den Rydbergska donationsfonden icke före 1818 års utgång skulle blifva för ifrågavarande ändamål disponibel, anvisade Rikets Ständer å Riksgäldskontoret en summa af 5,600 R:dr för att tills vidare, efter beräkning af 2,800 R:dr årligen, från 1849 års början och intilldess de Rydbergska donationsmedlen för ändamålet blefve att tillgå, förskottsvis disponeras till underhäll af denna Navigationsskola samt dess lärares aflöning, dock under förbehåll af framtida ersättning från omförmälda testaments-medel.
Sedan Kongl. Maj:t, med anledning af Rikets Ständers sålunda vidtagna beslut, låtit förständiga Statskontoret att qvartalsvis, intilldess annorlunda förordnades, i Riksgäldskontoret, för att Direktionen öfver nämnde Navigationsskola tillhandahållas, uppbära den för skolan af Rikets Ständer Ståts-Utskottets Utlåtande, M 61.
11 vilkorligen anvisade anslagssumma, samt Statskontoret, till följd häraf, hos Fullmäktige reqvirerat det lör aflöningen vid skolan under l:sta qvartalet af 1849 erforderliga belopp, blef, vid denna reqvisitions föredragning, densamma bordlagd af Fullmäktige, hvilka i derefter afgifvet underdånigt utlåtande af den 11
Maj samma år, till upplysning om anledningen till uppskofvet med beslutet angående det reqvirerade beloppets utbetalning, anförde: att den, för Stockholms Navigationsskolas. underhållande samt dervarande lärares aflöning, på Riksgäldskontoret anvisade summan, jemlikt 84 § i Reglementet för detta Verk, skulle emot framtida ersättning af de genom Grosshandlaren Rydbergs testamente till en dylik skola anvisade medel, förskottsvis disponeras och utbetalas; men, enligt hvad Kongl. Maj:t gifvit Fullmäktige tillkänna, hade den till Rydbergska testamentsfondens förvaltning utsedda Direktion, i fråga om denna ersättning, förklarat sig icke, utan ett, i laga form tillkommet, domslut, kunna dertill använda större eller mindre del utaf de testamenterade medlen, hvarefter Kongl. Maj:t, före fattandet af Dess Nådiga beslut, huruvida någon åtgärd, för att göra oftaberörae fond disponibel för den förut inrättade Navigationsskolan, skulle från Statens sida vidtagas, inhemtat Justitiekanslerens underdåniga yttrande; vid hvilket förevetande och då det således icke vore afgjordt om något anspråk ens komme att i laga ordning framställas i afseende på den ersättning, hvars erhållande Rikets Ständer, då ifrågavarande statsbidrag anvisades på Riksgäldskontoret, förklarade utgöra ett dervid fästadt förbehåll, förekom det Fullmäktige, med Rikets Ständers beslut mindre öfverensstämmande, att från Riksgäldskontoret anordna en del af detta vilkorliga bidrag.
Deremot och för den händelse, att Kongl. Maj:t, sedan Justitiekansleren afgifvit sitt yttrande i frågan, skulle i nåder anbefalla sådana åtgärder, hvarigenom den af Rikets Ständer påräknade ersättning för Riksgäldskontoret framdeles vore att emotse, kunde Fullmäktige, genom bestämd vägran till en Riksgäldskontoret ålagd och i föreskrifven ordning reqvirerad utbetalning, möjligen anses handla i strid mot det till deras efterrättelse meddelade reglementariska stadgande.
Det syntes derföre lämpligast att, i afvaktan å Kongl. Maj:ts nådiga beslut i ersättningsfrågan, uppskjuta afgörandet af Statskontorets framställning angående förrberörde löneqvartals utbetalning, helst, enligt Fullmäktige meddelad underrättelse, Justitiekansleren ofördröjligen skulle till Kongl. M>j:t inkomma med det honom affordrade utlåtandet.
Sedermera har Kongl. Maj:t, uti Nådigt
Bref af den 25 i förenämnde månad, i Nåder tillkännagifvit, att dä Fullmäktige yttrat sig, enligt Riksgäldskontorets Reglemente, icke kunna det deruti för oftanämnde skola anvisade belopp utanordna, derest icke framtida ersättning för detsamma från Rydbergska testamentsfonden vore att emotse, men något påstående om sådan godtgörelse, i det skick saken 12 Stats-Ulsköttele Utlåtande, M 61, efter Justitiekanslerens hörande sig visade, icke lagligen kunde äga rum; så och enär följaktligen de för Navigationsskolans vidmakthållande, enligt fastställd stat, erforderliga medel, intill innevarande Riksdag, icke voro att från Riksgäldskontoret påräkna, hade Kongl.
Maj:t funnit godt anbefalla Statskontoret att det för samma skola i stat bestämda belopp, från 1849 års början, af under händer hafvande medel förskottsvis till skolans direktion qvartaliter utbetala, intilldess Rikets nu församlade Ständer komme i tillfälle öfver ämnet definitivt besluta.
Lika med Revisorernc, har Utskottet ansett sig böra gilla de åtgärder, som, med hänsigt till hvad i fråga om det, under ofvauberörde förbehåll, på Riksgäldskontoret anvisade statsbidrag förekommit, blifvit af Fullmäktige vidtagna; kom mande Utskottet att i sitt Utlåtande, angående de af Kongl. Maj:t i Nåder äskade anslag för åtskilliga, till Civil-Departementets handläggning hörande, föremål, yttra sig rörande den i Propositionen om Statsverkets tillstånd och behof i Nåder fordrade godtgörelse för det belopp, Statskontoret vid nu anförda förhållande måst, till fyllande af de fastställda årsbehofven för Stockholms Navigationsskola, under åren 1849 och 1850 förskottsvis utbetala, äfvensom angående anvisandet af den bestämda statssumman för skolans underhåll innevarande år. 12:o.
Angående ersättning för utgifter, anvisade på öfverskotten å Statsverkets inkomster.
(Sid. 70-71 i Rev.-berättelsen.)
Uti den på 1845 års
Rikshufvudbok grundade liqvid angående öfverskotten å Statsinkomsterna samt bristerna och besparingarna å förslagsanslagen, hade, enligt hvad Revisorerne anmält, det belopp, 136,119 R:dr 29 sk. 4 rst., som de å öfverskotten för sagde år anvisade utgifter utgjorde, blifvit Riksgäldskontoret påfördt, hvaremot den Riksgäldskontoret godtgjorda öfverskottssumman för sagde år endast uppgick till 130,382 R:dr 8 sk, 1 rst.
Vid granskningen af denna liqvid förklarade Fullmäktige derföre, att då Fullmäktige icke genom något stadgande i Riksgäldskontorets reglemente blifvit berättigade tillskjuta hvad som kunde erfordras föi de till utgående af öfverskotten anvisade utbetalningar, kunde någon ersättning för skillnaden, 5,737 Rdr 21 sk. 3 rst., mellan dessa utbetalningars och de behållna öfverskottens belopp icke af Fullmäktige beviljas.