Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Amnenas antal har ej faststälts.
Under det att man i utlandet antingen blott läser med ett betyg eller examensmål i sigte, eller också ej tillåter några betyg eller examina, alls, så har man här i Sverige beredt tillfälle till såviil fria stiidier som äfven betygsstudier.
Och äfven i af- seende påb raden af den hjel som lemnas, har man sökt be- reda stor sihet.
Vill jag b ott hafva bokanvisningar, kan jag få det, vill jag blott fråga eller erhålla frågor att besvara, kan det gå för sig, och slutligen vill jag skrifva längre referat och uppsatser, är iifven det tillåtet;.
Med ett ord, catt hjelpu sd mdnga sam mö$@ har varit hemstudiekomitens mål vid uppsättandet af sitt pro ram.
Att närmare speci cera arbetsmetoden, när en så stor frihet lemnats åt lärarens och lärjungens egen önskan, behof och smak är alldeles omiijligt.
Den ene lärarens metod är ej den axtdres, ett ämne tages på ett sätt, ett annat på ett annat sätt o. s. v. Vi skulle sållunda n6dgas vara mycket utförliga för att kunna gifva en någorlunda fullstandig framställning af de arbetssätt eller undervisningsmetoder, som kunna vid hemstudier förekomma.
För att likväl i någon mån afhjelpa d e klagomål, som från flere håll sports, " att man ej förståtr, huru hemstudier skötas och hvad man med dem kan lära ", vilja vi framställa ett utförligt exempel.
E n lärjunge anmäler sig för att sttidera svenska sprhket och litteraturen.
Hon har genomgått sex klasser i en vanlig flickskola, men har sedan under ett par år legat ifritn all libsning.
Eon känner sig osiiker i sitt språks behandling ocli obekant med vår litteraturs historia, hvarföre hon önskar studera svenska språket och litteraturen och vänder sig till Fr. Bremer Förbundet med en anmälan, i hvilken hon redo- gör för åilder, knnskapsmått m. m.
Sekreteraren för hemstii- dier, efter att emottagit hennes anmälan, träffar aftal med en lämplig lararinna eller lärare.
Dennä sänder till lärjungen en läsplan.
Hon får, utom allmänna råd for hemstudier, an- visning på böcker, huru hon bör läsa dem, skrifva sina anteck- ningar o. s. v. Derefter börjar lärjungen att hvar fjortonde dag meddela sig med sin lärare.
A n h g t. ex. att krjungen libst i litteraturhistorieIi Fri- hetstiden$ tidehvarf i Wstrbnrgs lärobok, samt inotsvamde tid i AtIxrborns eller Malmströms kända arbeten a m t en bm liisebok, ~m e " de större förfis arbetea finnas att ttligå: L&amp;- raren sitndor Iå till ' Pdrjangen t. ex. följande frkgor öfver det likta: ' " Från hvilket €and hemtade v8r vitterhet hfvudsak- ligen sina mörister under frihetdiden?
I hvad sfseende v w deh nya smakriktningen af gagn för vår vitterh&amp;?
Hvilka äro frihetstidens förniimsta didaktiska skaldest eken, idyller, episka dikter, skådespel?
Hvilka äro fMh&amp;stibens förnämsta bistorieskrifvare, språkforskare?
Hvilka föirfattare dogo 1763; jiimföll Crepte ' mh Gyllenborg; redogör för Dailins mga, om ha- sten o. s. v. Dessa frågor besvarar lärjungen med kortare eller libgre svar, allt efter frågans art och sin egen förmå a. h %gg nu hartill, att liibrjurigen har rkttighet att fråga, om et är .n %got hon e j farsthr af det hon &amp; st, och att, i gtället för besvaradet af frkgor, skrifva någon längre u psats öfvm den af henne genomgångna kursen.
Några p e r i J e r af litteratur- historien egna sig Mttre för dessa längre uppmtser, andra åkerigen att af lararen sönderdelas i frågor.
Det ena för- faringssättet kan ock pas
Lärj ungarnes svar eller uppsatser rättas utfgrligt och åbtersändas.
Möjligen kunna lärarens svar föradeda, yttierfigare frikgor fi lärjungens sida.
Den go.asnmatikaliska undervisningen i modersm %let sker dels genom rättandet af uppsatser, som då vanligen äro af litteraturhistoriskt innehåll, dels, om lärjungen så önskar, i en kurs i grammatik.
Man får då frå, or öfver det lästa, t. ex. öfver satsläran: " €€vad förstiis me$ en outbildactzsats, nitgra exempel?
H v d är vilkoret för att en sats skall kunna utbildas med omedelbart objekt?
Exempel på en infinitiv som a) subjekt, b) objekt, c) attribut " o. s. v. Afven anvisar lä- raren ett lämpligt stycke, som af lärjungen skall ord f6r ord, satsdel för satsdel och sats för sats analyseras.
I ett fränimande spriik förekomma naturligen öfversätt- ningar från och till svenskan, II &gt;psatser m. m.
Det sagda torde vara, nog ör att visa arbetssättet.
Att 1ärjungarn.e med denna metod kunna lära mycket är otvifvel- icktigt.
De kunna inhemta nära på lika mycket som vid en mundtlig undervisning.
Och i ett fall är den skriftliga under- visningen ö fverlägsen.
Lärjungen tlta ' figas till sjelf wrks ' amhet; hon kan ej, för att begagna ett viilgärt ord ntrAktas i sitt vetande ", snart sagdt mot sin vilja, titan hon rnåstecarbeta och tänka.
Men tyvärr är det andra &amp; n oxen i fabeln, som säga: " Jag hellre tuggar än tänker. "
Under de två år hemstudiekurser funnits, har undervis- ning meddelats i svenska språket och litteraturen, historia, franska och engelska, matematik, fysiologi wb ritning.
Lär- d a f.
168 jungarnes antal har ökats, men det har ökats långsamt.
Möj- ligen kan detta bero @ att hemstudieiden ej är tillräckligt kiind.
Atgärder hafva likväl vidtagits för att sprida densamma bland allmänheten.
Man har skickat underrättelser om hem- studierna till alla större läroverk för flickor, annonserat i tid- uingarne, och nii nyligen har en up Isats i iimnet offentlig- gjorts i Svea, Handels- och Sjöfartstit !bingen m. fl.
Förfrågningar och a n d n i n g a r hafva varit betydligt talrikare än deras antal som blifvit lärjungar.
Särskildt att beakta äro de många förfrågningar, som ingått från unga män.
Antingen ha dessa ej fattat, att hemstudierna e,j vor0 afsedda för dem, eller ock ha de bedt oss tänka p&amp; saken för dem ocksQ Tydli en inse män mera bildningens u y t h och betydelse än h v a f vi yvinnor göra.
Det vore tvifvelsutan en fråga att beakta, om ej nbgonting äf ' ven för dem skulle.
Den omtalade " samundervisningerin borde i detta fa 1 ej kunna möta nii ra större svårigheter.
Kanhända det s. k. svagare könet ble ve mera intresseradt för hemstu- dier, om det finge det starkare till kamrater.
Vännerna af hemstudier hafva emellertid ofta kiint sig misströstande och sökt efter orsakerna, hvarföre ej detta till- fälle att förvärfva kunskaper omfattats med lifligare intresse.
En orsak torde vara, att undervisningen i viira skolor ar i mindre grad skriftlig än hvad den är i många andra land, hvarigenom de unga flickorna känna sig besvärade vid tanken att meddela sig skriftligen med sin lärare.
På många ställen torde ock undervisningen i skolan vara föga egnad att väcka sinnet till ett sjelfstiindigt arbete.
Man lär sig lexorna, men tänker ej på att dermed är ej allt vunnet.
En annan orsak är, att så många ej först&amp;, huru hemstridierna skötas och äro rädda för det okända.
Saken är dock e,j så svår att förstå, som många mena.
Till dem, som säga sig ej förstå hemstu- dierna, skulle vi vilja rikta en fråga: Har ni gjort E r mödan att verkligen tänka ph saken i tio minuter?
Förslag äro för närvarande ii bane inom hemstudie- komiten att genom detalj erade arbetsplaner och bestämda kiirser klargöra hernstudiernas arbetssätt, särskildt för de ur skolorna utgående lärjungarna, hvilka skulle önska begagna sig af detta undervisningssätt för sin fortsatta utveckling eller för att förbereda sig till n$gon examen.
E n tredje orsak till det ringa antalet lärjungar har varit priset.
Många äro de som anmält sig och sedan af detta af- skräckts.
Priset är, såsom bekant, satt till 15 kr.
för ett halft åIrs kurs.
Lärjungen har då rätt insända tolf uppsatser om persark, förutom frågor.
Då af dessa 15 kr.
2 stora, post 3 afdragas tiK &amp; rvaltningskostnader, återstå 12 kr.
för läraren, men då endast goda lärarekrafter anlitas och det, särdeles nu i början, fordras mycken omtanke för att kunna sköta dessa studier ordentligt, kan aflöningen till läraren ej anses obillig.
Yras P
Den som vet, huru sv %rt det varit att till detta pris erhållct lärare, kan intyga o ' möjligheten att sänka afgiften.
Men 15 kr.
är mycket för många, ja just för dem, som kanske hälst skulle begagna sig af hemstudierna, ty det är ett sannt fast sor ligt faktum, att formögnrt flickor oftanöja sig med en lägre %ildningsgrad.
För att kunna f6m hemstu- dierna till en 1 cklig utveckling behöfde vi derf6re de tre sakerl som FreJrik II behöfde för att föra krig, nämligen penningar, penningar och penningar.
Ja, för det tredje skulle vi kunna ersätta penningarna med offervillighet och intresse.
Arbetskrafter behöfvas lika- väl som penningar, arbetskrafter, som arbeta för glädjen af att arbeta och att dermed gagna andra, e ' blott f4r att för- tjena sitt bröd.
Vi hafva redan fått friviligt arbete och äro tacksamma derför, såhinda skötes det ganska mödosamma sekreteriatet ' utan ersättlning, men mera af detta slag skulle ändå fordras.
Hvad penningai-na angår, skulle de behöfvas ej blott till nedsibttancle af afgiften för medellösa lärjungar, utan ock för anskaffande af ett lämpligt bibliotek.
Godt vore äfven, om hemstudierna finge såsom gåfvor af enskilda och förläg are mottaga lämpliga böcker och lsnschverk.
&amp; en Rom byggdes ej på en dag.
hoppas i det läng- sta, att hemstiidierna äfven hos oss skola utvecklas och blifva.
till stor viblsignelse, och att det arbete, som hitintills å dem nedlagts, ej skett f ' örgiifves.
En h s t i g utveckling a en ny sak beror ofta &amp; modets nyck, en 7årngsarn åter på en stadgad öfverty else af et nyas förträfflighet.
Människan fiiljer blindt ett m o t men hon antager tveksamt en öfvertygelse, derf " 0re gftr det ena fort, det andra långsamt, derföre är en hastig utveckling sällan en säker.
!I 8 ' P i Svensk Konstslöj dutställning.
Ingenting kan vara bättre på sin plats i Dagny och iner i öfver- ensstänimelse med tidskriftens syfte, an att inom dess tyvärr alltför strängt begränsade spalter lemna rum för några meddelanden rörande det företag, som under namn af " Svensk Konstslöjdutställning " bragts till stånd af ett par företagsamma och energiska, så väl som med stor konstnärlig begåfning utrustade qvinnor.
Hela Stockholm känner väl till och beundrar de stora med artistisk smak ordnade fönster N o 2 A Kungsträdgårdsgatan vid Carl den XII: s torg, der under de senaste åren de vackraste prof på svensk konstfiit varit exponerade.
Att på- peka tillvaron af detta i sitt slag ensamstående etablissement i huf- viidstaden torde derföre vara obehöfligt.
Den extra utställning, som
der i dessa dagar pågår, har dock gifvit oss.
en osiikt anledning att införa Dagnys läsare i den rikt smyckade lokalen, på sarnma gång vi vilja låta dem fii en liten inblick i företagets uppkomst, ändamål och verksamhet.
' Svensk Konstslöjdutställ~ng ' hör, som sagdt, till de mest stor- artade etahlissement af denna art i v %rt land.
Man träder in och känner sig genast tilltalad af den vackra, ståtliga, höghvälfda lokalen, der ingenting påpinner oin det banala hos våra vanliga försäljnings- magasin.
Särskildt ou, då de föremål, som vor0 afsedda för verlds- utställningen i Glasgow, men hvilka af vissa skäl ej kunnat dit försän- das, äro utlagda till beskådande, erbjuder expositionen en serdeles vacker och anslående anblick.
I eleganta montrer äro de mindre konstalstren på ett artistiskt satt ordnade; praktmöbler, rikt skulpterade, snidade eller inlagda, äro placerade så., att hvar sak kommer till sin rätt; väfnader och broderier drapera p5 det smakfullaste väggar och nischer, och oaktadt dessa massor af konst- och industriföremål, hopade på ett ställe, är rummet så väl användt, det hela så sinnrikt ordnadt.
att totalintrycket blir i hög grad angenämt.
Bland de tillämnade skotska utställningsföremålen intaga träsniderierna ett franistående rum.
Bland alla dessa hvar i sitt slag fulländade arbeten fästes uppmärksain- heten framför allt af ett par albumperniar i italiensk valnöt ', hvarå svenska riksvapnet på ett synnerligen konstnärligt sätt är utskuret af fröken E. Söderberg.
En skrifbordsuppsats i slingstil af svart trä väcker äfven be- nndran.
Ritningarna till dessa arbeten, liksom öfver hiifvud taget till alla inom denna branche af konstslöjden förekommande alster, gro iit- förda af fröken S. Giöbel.
Broderierna utmärka sig äfven för artistisk fulländning sa väl i mönster som utförande.
Fröken M. Adelborg, hvil- ken förestår denna afdelning inom konstslöjdutställningen, har, efter mo- tiv hemtade så väl från nationalmuseets m$ nordiska museets samlingar som från äldre svenska allmog~: väfnader, åstadkommit verkliga prakt- saker, såsom t. ex. ett stolsöfverdrag fråii 1600-talet på kläde i silke och guld, ett broderi äfven till stol, en kudde (norskt motiv) m. m. m. ni.
Tyvärr hindrar oss det knappa utrymmet att gifva en utförligare be- skrifning på de många präktiga och förtjusande konstsaker, vi så lifligt beundrat.
För alla älskare af det nationella så väl inom konsten som indu- strien efterlemnar ett besök i Svensk Konstslöjdutställning ett det inest glädjande intryck.
Den svenska konlctslöjden har här under konstnär- ligt utbildade personers vArd det bästa tillfälle att utveckla sig.
Det mål, sorn företagets stiftare i främsta rummet har för ögonen, är att pii en fullkomligt sjelfständig, fosterländsk griind hö,ia vår konstflit, och
169 att, genom att hemta motiv från de rika inhemska sandingar, vårt land eger, s&amp;a utveckla smaken och fiirdigheten inom det konstindu- striella omradet.
Det är just genom ett strängt fasthållande vid dessa principer företaget har den bästa borgen för att lyckas, då naturligen en täflan med utlandet genom upptagande af dess stilarter vore fåfäng möda.
Grundläggare och föreständare af det ta fackra och betydelse- fulla företag äro fröknarna s. Giöbel och B. Hubner, af hvilka den förstnämnda, såsom den der väckt träsnideriets konst till nytt lif i v %rt land, förvärfvat sig ett aktadt namn inom vår konstindustris historia.
Lokalen No 2 A Kungsträdgardsgatan, från början afsedd endast för en til€fällig julexposition, har, såsom serdeles lämplig för ändamålet, sedan c4r 1.885 inrymt en permanent konstslöjdutställning och är ism- nerhet af utländingar flitigt besökt, Iivilka derifrh föra nied sig och göra bekanta i sina hemland prof på svensk handaslöjd.
Isynnerhet äro de smakfullt utförda väskorna i allmoge-stil starkt efterfrågade.
Äfven en annan sida än den för konstindustrien vigtiga vilja vi på- peka, en sida som ej är detta företags minst vackra och välsignelse- bringande.
Det är den arbetsförtjenst och de nya verksamhetsfglt det öppnar för en mängd arbetssökande qvinnor.
Vid sina tider sys- selsätter affären inemot 60 skickliga arbeterskor, och för hvar och en af dessa står det fritt att, genom att med eget namn märka de ut- förda arbetena, göra $tt personliga ingripande i etablissernentets verk- samhet gällande.
Att ett SA storartadt och vidlyftigt företag, hvilket naturligen kräf- ver en stor organisationsförmåga och betydlig praktisk duglighet, ute- slutande bragts till stånd och handhafves af fruntimmer, länder så väl dessa som vårt land till stor heder.
Om än bristande rörelsekapital lagt hinder i vägen för antagande af de fördelaktiga anbud på stor omsiittning i utlandet, som erhållits, hvilket än ytterligare skulle ut- vecklat och utvidgat affären, så har dock ' Svensk Konstslöjdutställning " år från år gått framät och kan emotse en lång och fruktbärande fram- tid.
Detta sistnämnda är åtminstone hvad hvarje sann fosterlandsvän och alla för inhemsk odling och konst nitälskande personer tillönska företaget och dess ledare.
F redrika-Bremer-b ör bundets årsmöte egde rum onsdagen den 9: de Maj kl. 7 e. m. i Läkaresällskapets lokal, 19 Jakobsgatan, under kapten L.
A. Huhendicks ordförandeskap.
Mötet, mm var talrikt besökt, illustrerades af ett intressant föredrag af doktor
O. Montelius, öfver ämnet.
: ' hur länge har qvihnan betraktats sisom mannens egentlani? '
- För öfrigt upplästes under fortgängen af mö- tet utdrag ur Arsberättelsen för tir 1887, hvaraf framgick, att Fredrika- Bremer-Förbundet har att glädja sig at ett växande intresse och en allt vidsträcktare anslutning från allmänhetens sida.
Ordf. egnade dess- utom några erkänsamma ord åt de personer, hvilka med ospardt nit och utan någon som helst ersättning arbetat inom de många komi- teer och utskott, hvilka haft till uppgift att verka för förbundets olika intressen.
Särskild t omnämndes med tacksamhet förbundets filial i Malmö och dess nitiska och oegennyttiga föreståndarinna.
- Till sist anstäldes val af styrelse och revisorer och återvaldes såsom stywlse- medlemmar följande personer, hvilka vor0 i tur att afgå: fru E. Ankarsvärd, hofintendenten A. Börtzell, riksantiqvarien H. Hildebrand, fru A. Montelius och doktor C. Nyström samt nyvaldes i stället f i k fru K. Bohman och bankdirektör J.
H. Palme, hvilka undanbedt sig återval, revisionssekreteraren H. Rohtlieb och fröken Anna Roos; till styreZsesulir,len ?zter onivaldes fröken G.
Elfving, rektor C:.
von Friesen, fröken E.
Fries, frökeii C. Hjel [tierus och fru G.
af Klintberg och ingingo, i stället för revisionssekreteraren Rohtlieb och fröken ROOS, fru M. Arwidson och fru J. Jolin.
Till reuisore?
* valdes: häradshöfding A. Lundvall, fru E. Odelberg och fröken A. Rossander samt till deras suppleaiiter: doktor W. Svedbom, revisionssekreteraren IV.
Uppströiii och fru S. Wising.
Vår första qvinliga läkare.
Sedan detta liäfte redan blifvit lagdt under pressen, ineddelas att fröken Karolina Widerström vid Karolinska Institutet aflagt medicine li- centiatexamen och sålunda nu intagit sin plats bland Sveriges legiti- merade läkare.
Fröken U '., soin är bördig från Skåne och född 1856, började sin bana med genomgående af en kurs vid gymnastiska central- institutet och anställdes sedan soni sjukgymnast, dels som professor Brantings biträde, dels som privat praktiserande.
Sedan hon tagit stu- dentexamen vid Wallinska skolan 1879 och medikofilen samma gr samt 1884 med.
kandidaten, afslutade hon sina studier d.
26: te sistlidne maj med licentiatexamen.
F. n. tjenstgör frökcn W. som amanuens vid den gynekologiska at ' delningen å Sabbatsbergs sjuk hus och äninar först efter en studieresa till utlandet, vid återkomsten hösten 1889, börja praktisera som specialist för qvinnosjukdomar.
Vi fil.
då, omskrifvande ett allbekant uttryck, ' qvinnan åt qvinnorna! "
-- För dem, hvilka efter henne börjat samma bana, skall ock hennes enkla, vinnande personlig- het blifva ett godt föredöme, siiv21 vid arbetet som i kaniratkretsen.
hvarest hon tiUvunGt sig variiit erkännaQd * e,.
Hyarjc tänkande svensk qvinna, derom äro vi öfvertygade, skall ined intre läkarens framtida verksamhet och nu med oss önska henne: Lycka till!
och Väl kommen!
Fredrika-Bremer-Förbundets Berättelse för är 1887, d e t tredje året af d e s s verksamhet.
F re d ri k a - B r e ni er - F ö rb u n d et, hvar s verks am h e t u n der d ett a liksom de föregående åren utöfvats i öfverensstärnmelse med förbundets program, har fortfarande haft att glädja sig åt all- mänhetens förtroende, hvarigenom förbundet vunnit ökad an- slutning och dess arbetsfält kunnat utvidgas.
Franistegen i detta afseende åskådliggöras genom följ ande siffror: År 1885 var medlemmarnas antal 886.
1886,, 1185.
1887,, 1289.
7, 77 il 77 71 77 Styrelsen.
I enlighet med 5 6 i stadgarne företogs vid årsmötet den 25 inaj 1887 val efter de sex ordinarie styrelsemedlemmar och sex suppleanter, hvilka vor0 i tur att afgå.
De återvaldes, med undantag af fru Weidenhielm, som undanbedt sig återval, i hvil- kens ställe valdes fröken Lotten Dahlgren.
Förbundets styrelse har alltsi under år 1887 haft följandc sammansättning: Ordförande: Riksantiqvarien II.
H i l d e b i w d.
Vice ordförande: Hofintendenten A.
B ö r t d l.
Sekreterare: Fröken A. Roos.
K a s s a f ö r v a I t a r e: Doktor Carl hTysti %w.
Fru S. Adler * spar3iae.
Fru E. Ankarscärd.
Fru AT.
Bohman Fröken L. Engströiii.
Fröken, II.
E ' orwll.
Monietiirs.
Bankdirektör J.
H. I % / \)?
D okt or G.
S j ö O ei ' $ 1.
F r 11 S.
i&amp; % i tlo ck.
Styrelsesuppleanter: Litteratören E. Beckman.
Fröken G. Elj %ing.
Rektor C. uon Friesen.
Fru Th. Gylditz.
Fröken G.
Hjelmerus.
Hubendick.
G. Roseh.
Bankdirektören A. Norinan.
Rossander.
Revisorssuppleanter: Fröken J. Leaisson.
Doktor V. Saeclbom.
Det af styrelsen utsedda förvaltningsutskottet har bestått af: O r d i n a r i e m e d 1 e in in a r: fruarna Adlersparre och Ankar- svärd, fröken Roos samt herrar Hildebrand och Nyström (såsom kassaförvaltare sjelfskrifven ledamot).
S u p p 1 e a n t e r: fruarna Whitlock och Montelius samt herr Börtzell.
Förbundets styrelse har under iir 1887 sammanträdt 7 och dess förvaltningsutskott 10 gånger.
Dessutom hafva samman- träden hållits af de för särskildta andamål tillsatta komiteer, för hvilkas verksamhet redogörelse här nedan följer.
* Förbundet räknar vid 1887 års slut 30 ombud, af ' hvilka 5 hafva blifvit utsedda under årets lopp.
Förteckningen öfver om- buden återfinnes i Bil.
I. Ombudet i Malmö, fröken M. Silow, har med styrelsens med- gifvande från den 15 januari utvidgat sitt ombudskap till en filial, som hon utan ersättning med nit och intresse förestått intill den 1 oktober, då föreståndareskapet öfvertogs af annan person.
Om filialens verksamhet är berättelse afgifven, se Bil.
* .$ Förbundsbyrh har under året så betydligt utvidgat sinoverk- samhet, att behofvet af ökadt utrymme och ökade arbetskrafter i allt känbarare grad framträdt.
Den hittills begagnade lokalen, 19 Lilla Vattugatan, har på grund deraf blifvit uppsagd, och en
3 annan för ändamålet lämpligare förhyrts i Malmtoingsgatan N: o O att tillträdas den 1 april 1888.
Personalen på byrån har utgjorts af fröken Gertrud Adel- borg, såsom föreståndarinna och bokförare, fröken Theresa Gei- jer, med särskild sysselsättning vid platsanskaffningen, fröken Sigrid Ulrich, biträde vid kassan och bokföringen, samt såsom extra biträden under olika tider, fröken Ida af Klint, fru E. Bro- din, fröknarna E. Ulrich och H. Lagerlöf.
Härjemte hafva styrelsens och förvaltningsutskottets med- lemmar i mer eller mindre mån medverkat i de vid byrån före- kommande arbetena.
Den aflöning, som utgatt för byråns ordinarie personal, kan ej anses innefatta full ersättning för det verkstälda, synnerligen trägna arbetet.
Ordinarie arbetstiden på byrån har fortgått från kl. I l f. m. till kl. 4 e. m.
Ett försök har under året gjorts att hålla byrån öppen såsom läsbyrå för förbundets medlemmar äfven några eftermiddagstimmar i veckan, men då besöken vaxit temligen fåtaliga, upphördes härmed efter någon tid.
Genom en styrelsemedlems godhetsfulla bemedling har byrån gratis fått till sitt förfogande en telefonapparat af " Bellbolaget.
Såsom förut har byråns verksamhet förgrenat sig i åtskilliga riktningar, bland hvilka de hufvudsakligaste hafva varit: Meddelande a j 1 * 6d och upplgsningar inom olika områ- råden, bland hvilka särskildt böra framhållas: R d d i ekonomiska, juridiska och hygieniska ange- lagenhete / &amp;.
För att kunna uppfylla de kraf, som i detta afseende ställas på byrån, har denna fortfarande sig tillför- säkradt biträde af framstående yrkesmän inom dessa om- råden.
Upply sr2 ingar angtlenclle skoloi läro kurser och ar- betsområden.
AViieddelancZeri med fiirbund och inrättningar af art, jemför- lig med Fredrika-Bremer-Förbundets, såviil inom Sverige som i andra länder.
Platsanska,fnirzg, till förmåii för såväl arbetssökande som arbetsgifvare.
T, ' rzderstöd ' ancle af rörelsen för qvinnans deltagande i kom- munala värf, särskild t stads fullm äk tigvalen.
R d d för inköp af ungdomslitteratur.
Erpeclitioir af styrelsens beslut och förbundsnieddelan- den, af förbundstidskriften Dagny, samt i viss mån för henistu- dierna och sjukkassan.
Kassusörelsen.
I hviiken utstriickning dessa olika verksairihetsgrenar tagit byrån i ansprak frarnggr af följande öfversigt öfver hand1agd: t är e ii d en.
Bland jziiaiclisku frågor märkas: förfrågan anckende skattskyldighet.
borgensförbindelse, be svär öfver för hög beskattning, inteckning, testamente, samt anhållan om r i d angående lämplig jurist; bland ekon o m is kn: för frågan an gå en de pens i o n s k a 5 so r, st] u k k as s o r, u n d e r s t ö d s - fond er o cl-i s t i p e n die r, o d 1 i n g sl ån e fo n d e n, v i 1 k or för li f rö r s ä k r i n g och för belåning af liflörsäkringsbref, placerandet af penningar för betryggande af tjenstefolks ålderdom.