Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hos ett djurslag, t. ex. kanin, förefinnes den beträf- fande vissa bakterier, beträffande andra där- emot ej.
Serum från ett annat djurslag, t. ex. möss, kan äga den beträffande de bakterier, som ej rönte inverkan af det förra djurslagets serum, beträffande de andra bakterierna där- emot ej.
Om blodserum från två olika djur- slag blandas, kan det hända, att blandningen får en svagare bakteriedödande verkan än hvart serum ensamt besitter.
Denna egenskap hos blodserum att vara bak- teriedödande har gifvit uppslag till den s. k. serumterapien d. v. s. vissa sjukdomars, t. ex. difteriens, behandling med blodserum från vissa särskildt för ändamålet (genom ympning etc.) preparerade djur.
Meningarna hafva varit delade, om de hvita blodkropparne eller blodserum hafva den för- nämsta rollen vid organismens strid mot infek- tionsämnena.
En del hafva hållit uteslutaude på den förra åsigten, andra på den senare.
På de senaste åren har man å ömse sidor gifvit med sig något och börjat enas om den åsikten, att bägge dessa blodets beståndsdelar hjälpas åt i den nämda striden.
Och sanningen torde ligga i denna medelväg.
— Några forskare anse, att de beståndsdelar i blodserum, som betinga dess bakteriedödande egenskaper, här- stamma just från i blodet sönderfallna hvita blodkroppar.
Äfven i några andra kroppens safter till och med i sårsekret har man ansett sig kunna påvisa bakteriehämmande egenskaper.
Genom bakteriologien ha vi fått en inblick i den rustkammare, hvaröfver naturen förfogar, då det gäller människo- och djurorganismens strid mot de fiender, som omge densamma.
Vi hafva sett, att den förfogar öfver mäktiga kraf- ter till sitt försvar, och vi hafva därvid fått en förklaring öfver det faktum, att den ej dukar under eller ofta ej ens sjukdom uppstår, oaktadt dess fiender, bakterierna föras direkt in i dess väfnader; att många sår läkas utan att någon svårare inflammation eller blodförgiftning uppstår, oaktadt ingen antiseptisk sårbehandling användts eller kunnat användas.
Men den största tjänsten har den gjort oss genom att gifva oss kunskap om, hvarifrån fa- ran hotar och om fiendens natur, det första villkoret för åstadkommande af ett verksamt skydd mot densamma.
Och kirurgiens stora framsteg under anti- septikens skydd samt erfarenheten om de olyck- liga följder, som försummandet af en omsorgs- full, af fullt kompetent person ledd, antiseptisk behandling af genom olycksfall uppkomna sår hafva, är en tillräcklig maning att ej försum-
U t * notisboken.
En handarbetsutställning.
» Svenska konst- slöjdutställningens handarbetsafdelning » (Selma Kungl.
operan har åter presenterat en ny ut- Giöbel) 26 Norrlandsgatan, öppnade sistlidne tis- dag sin höstutställning, hvilken under liflig till- ländsk tenor för oss, nämliajen hr Prévost, till strömning af för saken intresserade fortgick äfven börden fransman och anställd vid operan i Buda- onsdagen och torsdagen.
Genom stilfulla och pest.
Nog hade valet kunnat falla på någon originella mönster samt lyckliga färgsammanställ- bättre, synes det oss.
Visserligen förfogar hr P. ningar gjorde sig de nya arbetena utan undan- öfver en ganska hög tenorstämma, men denna tag förtjänta af det varmaste erkännande.
Som är så svag och tunn, ja nästan gossaktig, att den karaktäristiskt för utställningen må nämnas, att verkar allt annat än anslående.
Klang och fyllig- motiven till öfvervägande delen utgjordes af sti- het saknas alldeles.
Kommer så härtill ett föga tilltalande yttre, en tafatthet och något vänster- liserade dekorativa växter.
händt i spel och gester, är det ej underligt, om De föremål, som tilldrogo sig största uppmärk- öfver hela prestationen nästan bredde sig ett skim- samheten, voro en gobelinmöbel i nordiskt mön- mer af löje.
Något vidare intresse att göra något af ster, en af fröken Adelborg komponerad portiére- Arnolds parti märktes ej heller hos sångaren.
bård med vårfriska vattenväxter (såld redan för- Att denne, såsom sedermera meddelats, varit in- sta dagen), en magnifik portiere i götisk stil, öf- disponerad för aftonen, kan väl vara.
Det hade versållad med den heliga Birgittas vapen och emellertid då varit bättre att uppskjuta det första florentinska liljor (för öfrigt till färger och mön- uppträdandet.
Sångaren hade därigenom visat ster i närmaste öfverensstämmelse med den i taktfull hänsyn gentemot publiken.
Måhända våras utställda, af kronprinsessan för Birgittas kan hr P. lyckas bättre vid ett följande upp- kapell i Rom beställda mattan), en dito med mo- trädande.
Vi vilja hoppas det både för hans tiv af rosor och tistlar, två andra i flamsk och och publikens skull.
— Aftonen blef hr Lund- gammalfransk stil, två praktfulla dukar med qvists, hvilken som Vilhelm Tell var vid briljant applikationsbroderi, den ena med färgtoner af röstdisposition.
Hän hälsades ock med det lif- ostindiskt porslin, den andra med näckrosmön- ligaste bifall, särskildt efter tredje akten.
Sådant ster i tämligen naturalistiska färger, samt två erhöll äfven fröken Frödin som Matilda, och hon - präktiga braskuddar i renaissancestil.
förtjänade det så mycket mer, som hon sanner- ligen borde hafva haft svårt att hålla kontenansen bredvid en sådan Arnold.
Öfriga rollinnehafvare Dekorerad kvinna.
Vasamedaljen i guld, fyllde alla väl sina platser, och operan gick i af femte storleken och att i grönt band å bröstet sin helhet bra under hr Hennebergs ledning.
bäras, har af konungen tilldelats den bekanta Uvertyren applåderades särdeles lifligt.
hotellföreståndarinnan fru Wilhelmina SJcogh, i Storvik.
— Första Grieg-konserten äger rum i morgon lördag under mästarens egen ledning.
Program- * Åttio år fyllde i måndags en för många äldre met upptager bland annat konsertuvertyren » I stockholmare välbekant person, f. sidenkramhand- höst », vidare sånger med orkester, en pianokonsert lerskan fröken M.
E. Glasset.
Infödd stockholm- och första Per Gynt-suiten m. m.
De flesta bil- jetterna hafva sålts i dubbelt förköp.
Den andra ska har fröken Glassel snart sagdt allt ifrån sin Grieg-konserten äger rum nästa torsdag.
barndom och till dess hon för ett par tiotal af år sedan drog sig tillbaka från rörelsen tillhört Vasateatern uppförde i lördags för första gån- hufvudstadens affärsvärld, och hon utgör ett gen och med obestridlig framgång August Strind- vackert exempel på kvinnlig företagsamhet och bergs välbekanta sagospel » Lycko-Pers resa », här kraft.
Hennes fader, en från Österrike inkommen, icke gifvet sedan Nya teaterns dagar.
Det poe- särdeles skicklig sidenväfvare, gifte sig härstädes, tiskt stämningsrika och med etsande satir öfver lyckades arbeta upp sig och anlade själf en min- det moderna samhällets missförhållanden mät- dre sidenfabrik på Södermalm, men afled i jäm- tade stycket visade sig fortfarande med raden af förelsevis tidig ålder, efterlämnande änka och ej sina sceniskt effektfulla och växlande taflor lif- mindre än 8 minderåriga barn, hvaraf flertalet ligt fängsla åskådarne, hvilka, trots föreställnin- döttrar.
Till allas förvåning lyckades det emel- gens ovanliga längd — hufvudstadens klockor lertid änkan, en fattig handtverkardotter från ringde midnatt, när premiérpubliken strömmade Stockholm, att med » sina flickors » hjälp bibe- ut — till sista stund lade ett oförminskadt in- hålla och utveckla fabriken, hvilken i många af- tresse i dagen.
seenden och ej minst med hänsyn till förhållan- De två viktigaste betingelserna för sagospelets det mellan arbetare och arbetsgifvare den tiden framgång voro ock från teaterns sida lyckligt kunde tjäna som mönster för många större eta- fyllda: i hr de Wahl en god representant för den blissement.
Sedan de öfriga systrarna efter hand maktpåliggande, det hela bärande titelrollen och trädt i äktenskap och den enda af bröderna, som i de från Köpenhamns » Folkteater » lånade de- ägnade sig åt yrket, aflidit i helt unga år, blef korationerna af O. Lund en glänsande scenisk det slutligen » mamsell Marie », den näst äldsta ram.
Den nämnde unge skådespelaren med sitt af systrarna, som ensam skötte hela den vidlyftiga impulsiva temperament, hvilket ibland finner så och vinstbringande affären, hvilken efter själfva lyckligt omedelbara och värmande uttryck, me- fabriksrörelsens upphörande på 1850-talet öfver- dan det däremellan mången gång maktlöst fam- lar efter ett rätt grepp på uppgiften, hade här gick till försäljning af andras tillverkningar.
fått en roll, som » låg » särskildt gynsamt för de bästa sidorna af hans begåfning.
Aftonens stor- För idérika, htifvuden erbjudes ett tillfälle mande bifall blef äfven till väsentlig del hans, till extra förtjänst, ett artigt bidrag till de stun- om ock rättvisligen af erkännandet bör delas dande julutgifterna.
En pristäflan har nämligen främst åt fröken Borgström, som gaf en synner- anordnats af Stora bryggeriet härstädes och gäller ligen täck bild af Lisa, samt åt flere af de tal- förslag till annonser, hvilka på det mest effekt- rika birollernas innehafvare, hvilka tydligen gjorde fulla och i ögonen fallande sätt framhålla bryg- sin allra bästa möda.
Säkerligen blir » Lycko- geriets ölsorter.
Fem pris på tillsammans 700 Pers resa » en riktig långresa för teatern med kr.
utdelas, efter granskning af en nämd, åt de hänsyn till varaktighet och utsträckning i publi- bästa förslagen.
De närmare bestämmelserna kens ynnest.
återfinnas i annons i dagens nummer.
* En vacker lifsgärninff.
Efter en kort sjuk- dom har i Göteborg aflidit öfversköterskan på medicinska afdelningen å Sahlgrenska sjukhuset fröken Amalia Danielsson i en ålder af 46 år.
Juvelerare K. A N D E R S O N 1 JakobstorjT 1 Södra teaterns nya program tyckes ha gjort lycka och må ju ock vara förtjänt däraf genom sin harmlösa munterhet.
Den lilla förpjäsen, » Änkefröken » af Ludvig Fulda, börjar visserligen sentimentalt, men upplöses snart i en veritabel Ringar, Broscher, Armbaud, Kedjearmband, Kedjor, Nålar, Bref besvaras omgående.
2 - K Fröken Alma Hulting gaf i tisdags å Veten- skapsakademiens hörsal en talrikt besökt kon- sert, hvarvid den unga sångerskan hade tillfälle ådagalägga erkännans värda resultat af de musikstu- dier, hon under det senaste halfåret idkat i Paris.
Utom tvänne större arior, ur Gounods » Drott- ningen af Saba » och Wagners » Lohengrin », före- drog hon en del mindre sånger och romanser, bland hvilka Griegs visor och Peterson-Bergers » Til Majdag » mest slogo an.
Programmet utfyll- des af hr Oscar Bergström, hvars vackra baryton gjorde sig präktigt gällande i sånger af Kjerulf och Josephson, samt af hr S. Kjellström, som i bland annat Sarasates » Zigeuner-Weisen » pre- sterade en aktningsvärd, om ock ännu ej full- mogen teknik på sitt instrument violinen.
Violinkonserter gifvas härstädes af fröken Sigrid Lindberg den 27 dennes i Vetenskapsakademien samt af hrr Henri Marteau och Paul Tiardot den 3 november i Musikaliska akademien.
•3 ii an * studentspexburlesk.
Hr Ekelunds naturaliserade muhamedan och framför allt fröken Caspérs sol- vargsgrinande negress dra därvid godt försorg om skrattsuccésn.
Kommer så en svensk originalfars, » Doktorns bröllopsdag », som det en fars anstår, full af orim- lighet, men också full af besatta upptåg, de där locka till glamman.
Den kan fullt ut mäta sig med många de bättre af sina tyska förebilder och förtjänar således dubbel uppmuntran som in- hemskt fabrikat.
När den anonyme författaren framropades, befanns han vara en ung man, som härmed gör sin debut som dramatiker, men som ej är okänd inom andra literära konstarter.
Iduns läsarinnor ha flere gånger stiftat hr Ernst Höqmans angenäma bekantskap som skald.
Vi afstå från alla beskrifningar af de märke- liga tilldragelserna på » doktorns bröllopsdag ».
Vare nog sagdt att teaterns bästa komiska kraf ter — med hr Bergström i spetsen — däri taga den verksammaste del och att de fagra elemen- ten — med fru Stavenow som ledstjärna — in- galunda äro uteslutna.
» Hvad därutöfver är » torde bäst inhämtas på ort och ställe.
Första kammarmusiksoarén för innevarande sä- song gafs i tisdags afton å vanligt ställe af den Aulinska kvartetten, med hvilken som bekant hr Stenhammar nu förenat sig.
Det särdeles väl valda programmet inleddes med Mozarts utom- ordentligt sköna stråkkvartett i b-dur (mr 22), hvilken erhöll ett nobelt och pietetsfullt utförande.
Föga mindre intressant var det därpå följande numret, Berwalds trio i d-moll för piano, violin och violoncell.
Äfven denna utfördes briljant och framkallade liksom det följande numret myc- ket lifliga applåder.
Programmets sista num- mer, Griegs stråkkvartett i g-moll, op. 27. fram- kallade nog det lifligaste intresset, dels genom sin egen innebörd, dels ock därför att komposi- tören själf var närvarande bland åhörarne.
Så- som ofta annorstädes har tonsättaren äfven här användt norska folkmelodier som motiv, särskildt i det pikanta intermezzot.
I andra satsen, den vackra romansen, spårar man tydligt inflytande af Gade.
Kvartettens alla fyra satser kunna emellertid ej annat än väcka det lifligaste in- tresse, mästerligt utarbetade som de äro.
Utfö- randet, som något stördes genom ett par strän- gars afspringande, förtjänar emellertid beröm.
Efter konsertens slut ägnades en liflig hyllning åt kompositören Edvard Grieg, som från sin åhö- rareplats måste begifva sig upp på estraden och mottaga densamma.
Bland åhörarne märktes på främsta bänken prinsarne Carl och Eugen med uppvaktande.
• D C B &lt; C D CD 03 - o För femtio år sedan.
M ellan Lidköping och Kinnekulle ligger det gamla grefliga godset Ekeby, tillhörigt Dra- kensköldska släkten.
Boningshuset är en enkel envåningsbyggnad af trä från förra århundradet, med massiva fönsterluckor och en klumpig för- stugukvist.
Ofvanför fönstren finnas ännu kvar handskurna träornament, föreställande drakhuf- vuden och sköldar.
Trädgården är sådan som man endast kan få se i Västergötland, en skog af körsbärs- och äppelträd, omgifven med en häck af bärbuskar.
Det enda storståtliga vid Ekeby är den väldiga lindalléen, som leder upp från landsvägen till hufvudbyggnaden.
Sådana träd finnas ingenstädes i granskapet, skyhöga, raka.
och med lummiga, sammanflätade kronor, Silfverarb et en, Bordsilfver.
cc a.
« ca co rt e - o — • * - &gt; n 3 mföi Den hädangångna, hvars förtidiga bortryckande ur den verksamhet, hon gjort till sitt lifs gär- ning, allmänt beklagas, var en sällspord kraft i sitt kall.
Själf en bräcklig kroppshydda, skydde hon dock ej mödan, då hon natt och dag togs i anspråk vid bibringandet af hjälp och tröst åt de lidande.
Under de 9 år hon sålunda uppfyllt sjuksköterskans svåra och mödosamma kall, har hon ock ' räckt till att följa sjuklingarna äfven sedan de lämnat sjukhuset och då efter måttet af sina tillgångar stått dem bi och öfvat en väl- görenhet i det tysta, som ock vittnar om hjärtats godhet.
: a 111 ma de skyddsmedel, som vetenskapen gifvit uti antiseptiken och endast lita på naturens egna krafter.
Ej ens små sår skall man för- akta — såsom ett gammalt ordspråk lär — ty om olyckan är framme d. v. s. om såret kommer i beröring med mycket lifskraftiga sjukdomsbringande (patogenä) bakterier, kan en svår infektion med olyckliga följder inträda, om än såret synes litet och obetydligt.
CO &gt; CD Cf- q
afkomlingar af dem Åke Bure till Ekeby plan- terade, då han slog sig ned på sin gård, efter att ha tagit del uti Västgötha bullret.
Det gamla herresätet har den särskilda charm som tilltalar dem, hvilka uppskatta en förgången tids blek- nade konstskapelser.
Under storhetstiden fördes på Ekeby mycken ståt, isynnerhet på Svantepolk Drakenskölds tid.
Han var kansler under Carl XII:s minderårig- het och samlade en ansenlig förmögenhet så som förmögenheterna samlades på den tiden.
Store mäns söner synas i alla tider, kanske af pietets- skäl, ej eftersträfvat att öfverglänsa fädren.
Svante- polks efterkommande utgjorde intet undantag från regeln, mittens glans bleknade allt mer mot seklets slut, och då grefve Magnus tillträdde arfvet, var Ekeby en obetydlig gård, vanvårdad och förfallen.
Grefvens giftermål med en af hofvets skönaste prydnader förbättrade icke hans ställning synnerligen, ty efter hvad grefvinnan en gång fick höra af sin herre och man, så ägde hon icke ens skorna på fötterna, då han gifte sig med henne.
Grefve Magnus var hvad man redan på den tiden kallade en man af gamla stammen, ener- gisk, kraftfull och bestämd, men också häftig, despotisk och envis.
Då skörden lofvade att bli mindre god, befallde han, att det skulle serveras h af re välling och potatis till middag.
Var det ej dukadt då han kom in hungrig från egorna, kunde han gå in i skafferiet och ta en sill ur tunnan, lägga den på en brödskifva och låta sig väl smaka.
Bland sina underhafvande skipade han rätt- visa på sitt sätt, och olydnad mot hans ukas straffades med några käpprapp.
Men ingen af torparna klagade för länsman eller stämde till tings, ty allt hvad grefven gjorde var rätt.
Han var en man med jättelika kroppskrafter, och det var ingenting ovanligt, att då han kom hem sent från ett besök hos någon af grannarna och icke lyckades väcka de sofvande, han med en spark öppnade de tillbommade ekdörrarna.
Barnen fingo aldrig visa sig för honom, förrän de fyllt fem år.
Vid födseln lämnades de till någon af godsarne för att fostras.
Hvad vården beträffar så var den nog bättre än de skulle erhållit i det adliga hemmet, ty grefvinnan brydde sig icke Fabian, ende sonen, faderns och moderns gunst- ling, påminde på intet sätt om sina systrar, han var vacker, liflig och hurtig, och om man till- lägger att han hade en smula extravaganta va- nor och var militär, torde det ej finnas mycket mer att säga om honom.
För att han skulle kunna lefva enligt sitt stånd, måste familjen göra hvarje tänkbar besparing.
Föräldrarna gjorde det med glädje, systrarna med låtsad beredvil- lighet, men med inre knot.
Uppe i gafvelrum- met, som var fröknarnas gemensamma jungfru- bur, brukade de tre äldsta beskärma sig öfver kära brors extravaganser, hur de för hans skull blefvo tillbakasatta, hur de måste försaka hvar sin nya nettelduksklädning till midsommar o. s. v. Ann-Lovis, den yngsta, åhörde systrarnas klago- visor med missnöje och otålighet.
» Då far en gång dör, » sade hon, » äro vi alla beroende af Fabians godhet, såvida vi inte kunna ta ' oss till någonting. » » Ta ' oss till någonting! » skrek fröken Beate, me- dan Julie och Ull-Charlotte höjde händerna i stum förvåning.
» Ska ' vi kanske bli guvernanter eller husmamseller? » frågade Beate harmset.
&gt;Du har då alltid de besynnerligaste idéer, söta Ann- Lovis. » Inom familjen hade Ann-Lovis alltid ansetts för » egen ».
Hon gick häist för sig själf, syss- lade i trädgården och ladugården, var med om Hvad kan man göra det man icke vet?
Och så ett ting i all dess uselhet.
Hvad ungdom plägar i sin vilda yra.
Nu sist ett mansnamn med bokstäf- ver fyra.
Eedigeras af Sophie Linge.
' t * Logogryf.
AV Vårt hela visst kan räknas få Till våra favoriter små, Och många nog utaf vår sort Få följa oss båd ' hem och bort Samt röna mycken sympati, Men få ej länge stanna i Ett hem — nej ständigt få de flytta, Till allmänhetens gagn och nytta.
Af rang det finnes skilda slag Uti dess stora brödralag, Men de som gälla högst för värld, Ej lida dock af bördshögfärd — Ett småfnask och ett hufvud krönt I samma bo sig hvila skönt, Och stundom det ock hända kan Att där de klinga med hvarann.
Först ha vi då, ej annat jag kan finna, Namn på en fågel, liksom på en kvinna.
Så någonting som skam och sorg bereder Och vanligtvis tar bort en män ' skas heder.
Det finns blott en — säg huru nam- nes han?
— Som välbehag till sådant hysa kan.
Hvad nog de allra flesta kunna göra.
Hvad icke allting är, som vi få höra, Fast rätteligen det så borde vara.
Till Fröken Elisabeth Grundlrig frfin Red: n af Dagny, med anledning af art. erotik og Kvinder~ i februarinumret af ~Kvinden og Sainfundetn.
Q renom eder, fröken Grundtvig, har inför danska läsare fram- lagts en redogörelse för den strid, som i Sverige, och sär- skilt i Göteborg, väcktes med anledning af den i Göteborgs qvinnoförenings dåvarande tidning intagna skizzen af Stella Cleve.
Då denna strid inleddes med ett uttalande i ämnet af Fredrika- Bremer-Förbundets månadsblad, Dagny, må det tillåtas oss att i afseende på eder framställning af denna sak göra några ffi rättelser samt bifoga några anmärkningar.
Den ifdigavarande .slzizzen har icke, som ni tror, varit af sina motståndare missuppfattad.
Snarare har ni måhända sjelf, främmande för språkets halft förtäckta anspelningar, och.
troli-.
gen ocksi för den författarpersonlighet, som satt sin, delvis Iänade prägel på verket, missförstått detsamma.
Svenska Iasare insågo utan svårighet att, Pyrrhussegrars endast var en fort- sättning af förtans första historia, Berta Funcke, blott med den skilnad, att då denna var ett uppkok på hopplösa slagters qvar- lefvor, var * Pyrrhussegrar, en efterbildning af första historien i Strindbergs, Giftas *, med samma påtagliga sens moral: wSta icke emot sinZighetelzs frestelser, ty det v U a r sjkkZzg / eet och död!
Kiimpa icke for herravälde ofver din lägre natar, ty s a d a ~ a segrar varda Pyrr / z21ssegrar!
w Detta ar hvad som framgatt af den omtvistade skizzen, hvilken ni, fröken Grundtvig, velat anse sasom en sann och neutralt hållen skildring ur lifvet.
For oss är den osa72n ur många synpunkter, icke minst derför, att den utgifver sig vara en bild ur det verkliga lifvet, då den ar en bild ur det abnorma.
Frågan huruvida det är sundt att skrifva öfver sådant, finna vi illa besvarad med de anförda ofden af Rourget.
Det ar ju ntimligen ej naturen i oc / z for szg, utan den misshkade eller missbildade naturen, d. v. s. onativren, som ar osund.
Och en Dagny.
literatur, som med förkärlek omfattar dess alster, blir naturligt- vis också i sin ordning osund, detta icke minst då, nar diktaren likt Stella Cleve väljer sina ämnen sutan att mena och utan att vilja något,, blott emedan de &gt;intressera,; d. v. s. nar man skrifver fullkomligt pri ?~cipdost, i syfte att framhalla för en otidig och denaturerad nyfikenhet den urartade naturens fördoldaste yttringar.
I motsats till eder, fröken Grundtvig, anse vi alltså, ~ P y r r - hussegrar~ obetingadt tillhöra den osunda iiteraturen samt genom hela sitt framställningssätt och särskilt genom sin öfverskrift vitna om, att den ej ar afsigtslost tillkommen.
Om nu redak- tionen af en qvinnoförenings s. k. diskussionstidning, utan niinsta ord till förklaring eller varning, utan minsta försök att inleda en diskussion af det lika farliga som vidriga problemet, kastar det- samma handlöst ut bland sina läsarinnor, anse vi det fortfarande vara ett bevis på, att den redaktionen icke är sin uppgift vuxen.
Huru ni, fröken Grundtvig, som, sjelf i sa varma ord be- klagar, att man hos er i Danmark börjat:: revolutioncra~ det sedliga medvetandet och sprida okyskhetens gift afven i den qvinliga ungdomens blod; huru ni kan tro, att skrifter.
sådana som ~Yyrrhussegrar~ dervid kunna vara af nytta, det är oss fullkoci- ligt ofattligt.
Sjelf säger ni s i sant och öfvertygande följande, hvari vi för svenskornas del af hjertat instämma: -- &gt;erzdnzc er vi Kvinder her hjeinme ikke blevne som &amp; end, endnu er det sanselige Moment i Kjzrligheden - skjont det ganske vist er, og maa og bare vare, till Stede ogsaa hos os, niere eller mindre bevidst - endnu er det ikke for os det vzsentlige, Kjter- ligheden selv; endnu har vi andre rerotiske Fantasier:, end dem, der vakkes af en solbrzendt Xakker, og Den Rorkarls nngne Arm) l; - vi drommer endnu baade om Sympathi og Forstaaetse og Sam- arbejde i ' Kjzrligheden, og vi gaar ikke onikring rede til at kaste os i - 4rmene paa den farste den bedste Nand, blot for at tilfredsstillt det xydende, braendeiide Blods.
; Drift.
Det syder og h r ~ n d e r heller slet ikke saa stzrkt, dette Blod; vi Kaiz godt styre det; thi vor Xatiir c) - anderledes end 3Ixndenes.
fi: ~~-IcJcs den er bleven saa meget anderledes, hvad der her er oprindeligt.
og hvad erhvervet, det lian i denne Sammenhang vare ligegyldigt; sikkert er det: Kvindeii har eizdm en kyskere Natiir end Manden.
EFzdizu har hun det, siger jeg: thi san vist som jeg trrir, at denne Satur er erhvervet ved Aarhuii- dreders Optugtelse, saa vist tror jeg, den kan sattes till igjeii og forandres - ikke i en Fart, men lidt efter lidt, ganske langsomt - - og det til ubodelig Ulykke for Slixgten.