Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
F å r allt d e t t a g å o r d e n t l i g t o c h s y s t e m a t i s k t till v ä g a, b e h ö f - ver visst icke d ä r i g e n o m familjens trefnad åsidosättas, o c h husfadern kan utan någon som h e l s t k ä n s l a af o b e h a g m o t s e n ä s t a års j u l r e n g ö r i n g.
I s k y m n i n g e n på eftermiddagen d a g e n f ö r e j u l a f t o n b ö r m a n h a l a g t sista h a n d vid b a k n i n g såväl s o m rengöring.
Jung- f r u r n a få d å v e r k s t ä l l a d e n v a n l i g e n nryc- k e t k ä r a p l i k t e n att s k u r a k ö k e t, k ö k s u p p - g å n g e n o c h sitt e g e t r u m s a m t därefter p r y d a o c h o r d n a sitt d e p a r t e m e n t efter bästa förmåga.
M a m m a själf o c h h e n n e s d ö t t r a r k u n n a n u m e d s t ö r r e l u g n är f ö r u t p å l å n g t i d slå s i g n e d v i d k a f f e b o r d e t, i d e t g l a d a m e d v e t a n d e t att h a f v a f u l l g j o r t ett g o d t a r b e t e.
D e f ä r s k a b u l l a r n a s m a k a så j u l l i k t, o c h s m å t t i n g a r n a k ä n n a r e d a n e n f ö r s m a k af h v a d s o m k o m m a skall.
r Men ä n n u får m a n ej slå s i g till r o.
G a r d i n e r n a l i g g a där, b l ä n d a n d e h v i t a o c h nystrukna; n u skola de sättas u p p.
Mor o c h h e n n e s l ä n g s t a, s t a r k a s t e flicka å t a g a sig d e t b e s t y r e t m e d v a n a h ä n d e r, o c h un- d e r t i d e n få d e y n g r e b a r n e n m e d e n af d e s t o r a s y s t r a r n a s o m f ö r s t y r e d e t e j rin- g a f ö r t r o e n d e t att p o l e r a silfret o c h o r d n a salsskänken.
D e t är ett r i k t i g t s ä l l s k a p s - g ö r a, d e t t a, o c h m a n k a n d ä r u n d e r sitta så trefligt t i l l s a m m a n s v i d d e t s t o r a s a l s b o r - det.
E t t p a r t i m m a r s a r b e t e är d e t n o g, m e n s e n h a r m a n o c k s å allt så p u t s a d t o c h fint, f ä r d i g t att n ä r s o m h e l s t p r y d a b o r d e t.
N u s ä t t a s l j u s i alla s t a k a r o c h k r o n o r, r e n a d u k a r l ä g g a s p å s m å b o r d e n, o c h alla fina s m å s a k e r, s o m b l o t t v i d h ö g t i d l i g a till- f ä l l e n f å v a r a f r a m m e, o r d n a s n u p å sina p l a t s e r o c h g ö r a sitt till att p r y d a h e m m e t.
M a m m a ö p p n a r sitt v ä l f ö r s e d d a l i n n e s k å p o c h l ä g g e r f r a m allt, s o m v i d s t ä d n i n g e n i m o r g o n skall fördelas p å d e olika söfrum- men.
O c h så, efter e n t i d i g s u p é o c h e n k o r t s t u n d s s a m v a r o, s ä g e r m a n g o d n a t t till hvarandra, kanske m e d blidare stämma och vänligare tankar än vanligt.
V i s s t är, att åtminstone barnen känna det högtidligt o c h underbart v i d d e n t a n k e n, d e n, sista d e f a s t h å l l a, i n n a n J o h n B l u n d söft d e m till r o: » I m o r g o n är d e t j u l a f t o n!
» (Forts- o. slut i nästa n:r.)
4 » En tågsammanstötning.
tåg, s o m också rusar framåt m e d fyra mils fart i t i m m e n o c h att v i s å l e d e s s t ö t a i h o p m e d s u m m a å t t a m i l s fart i t i m m e n?
D e t är r e d a n e n f ö r f ä r l i g h a s t i g h e t o c h s t ö t e n blir, s o m n i lätt k a n f ö r e s t ä l l a er, u t o m o r d e n t - ligt våldsam.
» Ser ni här! » — han tog o m järnet, som uppbar nätet ofvanför våra hufvuden — » d e t t a j ä r n b l å s e s af af b a r a l u f t t r y c k e t vid sammanstötningen.
H a r n i sett n o g a r e på de starka järnbjälkar, som bilda under- l a g e t till v a g g o n e n?
J a s å i n t e.
N å, — e n s å d a n j ä r n b j ä l k e är f e m t i o g å n g e r s t a r k a r e än detta här röret.
— M e n v i d e n sam- m a n s t ö t n i n g af b a r a s e x m i l s fart i t i m - men h a r d e t h ä n d t, att b j ä l k a r n a s e t t u t så h ä r — —!
» H a n beskref en zigzaglinie i luften o c h kramade sedan ihop den osynliga bjälken mellan sina händer o c h kastade b o r t d e n s o m ett s l a g s n y s t a n.
» N i k a n d ä r a f f ö r e s t ä l l a er, h u r u ett b e n o c h e n a r m se u t efter k a t a s t r o f e n, o m m a n r å k a t få t a g a e m o t s t ö t e n m e d d e m.
N e j, j a g ser, att n i t y c k e r d e t är o b e h a g - ligt.
Jag ska inte tala vidare o m det.
— — J a g v i l l e b a r a skaffa er e n j ä m f ö r e l s e - p u n k t mellan hållbarheten h o s en stark järnbjälke o c h de starkaste partierna i män- niskans skelett.
J a g v i l l alls i n t e l e d a e d r a tankar på, huru de svagare o c h känsligare p a r t i e r n a af v å r o r g a n i s m s k u l l e t a g a s i g u t efter skrällen.
F ö r l å t m i g, att j a g o r o a t er!
J a g t r o r v i s s t i n t e, att v i j u s t n u h a att b e f a r a e n s a m m m a n s t ö t n i n g, m e n s k u l l e d e t s k e, så k u n d e d e t b l i r ä t t o b e h a g l i g t, förstår n i?
I s y n n e r h e t s o m det nästan alltid u p p - står e l d i d e s a m m a n g y t t r a d e spillrorna, så att d e s o m i c k e k u n n a h j ä l p a s i g u t u r h ö g e n, b l i f ö r d e t m e s t a s t e k t a eller skål- l a d e af å n g a n, s o m s t r ö m m a r u t från d e n s ö n - d e r b r u s t n a v ä r m e l e d n i n g e n o c h från l o k o - m o t i v e n.
» — » J a, » tillade han o c h såg tank- fullt o c h m y s t i s k t b e k y m r a d t p å m i g — » m a n ska inte tro p å varsel.
F ö r gör m a n d e t, så u n d g å r m a n a l d r i g a l d r i g att o r o a sig.
Jag har just i natt haft en varsel, alldeles likadan s o m den j a g h a d e för ett a n t a l år s e d a n, n ä r j a g v a r m e d o m t å g - sammanstötningen.
M e n ni t r o r j u i n t e h e l l e r p å v a r s e l, d e t ser j a g, o c h d ä r f ö r k u n n a v i b å d a taga det alldeles lugnt, inte sant?
D e t v o r e ä n d å h e m s k t, o m n å g o n t i n g så- d a n t s k u l l e inträffa, e l l e r h u r?
J o, j a g ser, att n i o c k s å t y c k e r d e t.
Visst vore det KARL A. TAVASTSTIERNA h e m s k t, f ö r s t å s.
— V e t n i, h u r u j a g räd- Jag ska berätta o m det.
v a r m i n liflige, g r å k l ä d d e o c h m e d - d a d e m i g s e n a s t?
D e t s k e d d e s å här.
J a g v a r så g o d t s o m delsamme reskamrat på järnvägen, som daglig passagerare på bantågen mellan — med dramatisk kraft berättade följande, j a, d e t h ö r i n t e hit, m e n så m y c k e t k a n h v i l k e t h a n själf u p p l e f v a t: j a g s ä g a, att d e t v a r u n g e f ä r e n m i l f r a m å t » N i k a n t ä n k a er att e n t å g s a m m a n s t ö t - härifrån.
A l l t n o g, j a g v a r v a n v i d att r e s a n i n g är n å g o t a f d e t h e m s k a s t e, m a n får den s t r ä c k a n, o c h v a r n a d af v a r s e l n j a g vara m e d o m.
D e t är n å g o n t i n g, s o m m a n haft, g a f j a g n o g a a k t p å a l l t i n g.
T y f a s t a l d r i g g l ö m m e r, d e t är n å g o n t i n g, s o m b r ä n - j a g inte tror p å varsel m e r än ni g ö r det, n e r s i g fast i m i n n e t o c h i h j ä r n a n s fibrer så f ö r a d e d o c k n å g o n t i n g o b e h a g l i g t m e d med s å d a n s t y r k a, så att m a n ä n n u l å n g t sig h v a r j e g å n g d e i n f i n n a s i g o c h s k r ä m - e f t e r å t k a n g e n o m g å alla s k r ä c k s c e n e r l i k a ma o s s — eller h u r?
Visst göra de det, tydligt, som hade m a n upplefvat d e m i går.
i n t e s a n t?
J o, j a g ser, n i t y c k e r s o m j a g.
J a g s k a b e r ä t t a er, h u r u d e t v a r, n ä r j a g Skiss för Idun af yJet k o m att v a r a m e d o m e n s å d a n o l y c k s h ä n - delse.
E l l e r k a n s k e u p p r ö r d e t er f ö r m y c - k e t att h ö r a m i g o m t a l a d e t j u s t n u, n ä r vi själfva sitta p å j ä r n v ä g e n o c h rusa b l i n d t f r a m å t m e d f y r a m i l s fart i t i m m e n?
K a n - ske k o m m e r d e t er att få o b e h a g l i g a r y s - n i n g a r?
K a n s k e k o m m e r n i att t ä n k a p å, att v i n ä r s o m h e l s t k u n n a m ö t a ett a n n a t Af Klädes, Stickylle och Ull NorrköDinas^Ullsninneri u 1 1 t i l l v e r k a s alla s l a g s Herr- o D a m t y g e r s a m t Konst- v ä f a a d e r i starka oon v a c k r a kvalitéer.
1895 1 1 u • » H 1 11 SJ ° Slöjdgtaan 7, UIIOPILLLLOI I Sthlm, A l l m.
70 9 6.
S o m sagdt, j a g v a r visst inte farligt u p p - skrämd o c h rädd, m e n j a g g a f n o g a akt p å allting, s o m passerade.
K u p é n v a r fylld af f o l k, a l l d e l e s s o m i d a g, f y l l d af s o r g - l ö s a l y c k l i g a m ä n n i s k o r, s o m alls i n t e ana- d e, att d e s k u l l e k r o s s a s till m ä s k o c h å n g - kokas o m några minuter.
J a g satt unge- fär s o m n u, l i k a l å n g t ifrån u t g å n g e n o c h Billiga arbetslöner: Klädninnstyg, 8 — 9 kv.
br., pr mtr kr.
1,20, Kostym-o. Kapptyg 1,75, F i l t a r 3 å 5 k r.
Ylle afhämtas!
KEM.
T V Ä T T o. F Ä R G N I N G emott.
373 betraktade d e resande m e d e t t slags m e d - l i d a n d e, a l l d e l e s s o m h a d e j a g k u n n a t för- utse deras ö d e.
J a g m i n n s, att j a g tyckte s y n d o m d e m allihop, utan att rätt veta hvarför.
bara höra slutet a f historien?
N å d e t ä r vi pristagarne snarast meddela redaktionen adresser i och för prisens öfver- lätt berättadt.
J a g k o m ifrån h e l a af- fullständiga f ä r e n m e d e t t s k r u b b s å r p å k n ä t o c h e t t såndande.
Fted.
a n n a t p å a r m b å g e n s a m t litet ö m m a l e d e r under några dagar framåt. » N å, b ä s t j a g sitter o c h g i f v e r akt, s å h ö r jag, att l o k o m o t i v e t g e r ursinniga broms- signaler o c h att farten saktas ganska våld- samt.
J a g gissade, a t t n å g o n t i n g förfärligt s k u l l e inträffa, s å g p å s a m m a g å n g till m i n förvåning, att d e andra resandena hvarken h ö r d e s i g n a l e r n a eller a n a d e o r å d.
D e s u t t o l u g n a s o m f ö r u t o c h t y c k t e s a n s e allt i s i n ordning.
D å v a k n a d e m i n själfbevarelse- drift o c h g j o r d e m i g s å g o d t s o m b r o t t s l i g.
I stället f ö r a t t v a r n a d e m o c h s k r i k a u t, att v i o m n å g r a ö g o n b l i c k s k u l l e s t ö t a s a m - m a n m e d ett m ö t a n d e tåg, t o g jag e n ha- stig öfverblick af situationen o c h insåg, att j a g m ö j l i g t v i s ä n n u k u n d e r ä d d a m i g själf g e n o m a t t i c k e g ö r a a l l a r m eller ställa till rusning m o t d e n smala kupédörren.
J a g störtade därför m e d återhållen a n d e d r ä k t förbi m i n a reskamrater m o t dörren, o c h j a g g l ö m m e r aldrig d e n nedriga glädje, j a g ett ö g o n b l i c k k ä n d e öfver att h a lyckats l u r a d e m a t t sitta still.
J a g m i n n s flere af p a s s a g e r a r n e s a n s i k t s u t t r y c k, d å d e s å g o m i g t a g a e n s å b r å d s t ö r t a d reträtt, s ä r s k i l d t minns j a g den flegmatiska o c h missaktande blick j a g fick för m i t t fjäsk a f en dast o c h tjock brukspatronsflgur, hvars fläskhydda j a g s t ö t t e till i f ö r b i f a r t e n.
Jag s å g förvånad o c h antagligtvis icke så litet flat ut, j a g ä m n a d e fråga, h v a d h a n s utrop n y s s b e t y d d e, d å h a n sprang u r ku- pén, m e n h a n f ö r e k o m m i g.
Ögonblicket därpå stod j a g u t e p å vag- n e n s lilla p l a t f o r m o c h l u t a d e m i g f r a m ö f v e r d e n lilla j ä r n g r i n d e n, n i v e t, s o m är s t ä n g d, m e d a n b a n t å g e t är i r ö r e l s e.
O c h jag s å g icke långt framför oss d e t andra bantåget, i n h ö l j d t i e n s k y a f stoft o c h ånga under ansträngningarna det gjorde för a t t h e j d a farten.
Vårt eget t å g stod n ä s t a n stilla r e d a n, o c h j a g t r o d d e ett k o r t ögonblick, att hela katastrofen k u n d e und- vikas.
M e n kanske har n i observerat, att m a n m y c k e t lätt misstager sig p å farten ett b a n t å g g ö r, — a l l t n o g, o c k s å j a g m i s s - tog mig.
V i r u s a d e allt n ä r m a r e å n g - o c h s t o f t m o l n e t f r a m f ö r, eller o c k s å k o m d e t r u s a n d e p å o s s.
J a g h a d e e j ett ö g o n b l i c k att f ö r l o r a, j a g ö p p n a d e g r i n d e n b l i x t s n a b b t och t o g ett långt språng snedt framåt m e d all d e n s a m l a d e m u s k e l k r a f t m i n o e r h ö r d a nervspänning gaf mig.
I s a m m a ögonblick j a g fann gande framstupa p å banvallens tornade bantågen ihop m e d ett dön a f k r o s s a d e koffertar och järn, sjudande ånga och klirrande alltsammans k o m störtande öfver jag låg o c h våndades — — — » m i g lig- sluttning, förfärligt bristande glas, — mig där Min gråklädde reskamrat afbröt sig plöts- ligt, steg i m p u l s i v t o c h häftigt u p p, kastade e n förskrämd blick u t g e n o m kupéfönstret — och störtade m o t dörren, i det han ängsligt r o p a d e till m i g: » Där är det — d ä r är det -.
» J a g v i l l i c k e s ä g a, a t t j a g m e d iskall lik- giltighet åhört hans berättelse, ä n m i n d r e hade hans besynnerligheter o m varsel o c h h o t a n d e olycka lämnat m i g fullkomligt obe- rörd.
N ä r h a n g j o r d e ' sin i n s t i n k t i v a r e - t r ä t t m o t k u p é d ö r r e n u n d e r d e t h e m s k a ut- r o p e t, a t t d e t m ö t a n d e b a n t å g e t n u v a r där, flög o c k s å j a g o f r i v i l l i g t u p p o c h r u s a d e u t efter h o n o m.
P å v a g n s p l a t f o r m e n stod han leende, blic- k a d e f ö r s m ä d l i g t å t m i g, k l a p p a d e m i g lug- nande o c h sade n u i e n helt n y t o n: » Jag tror n i blef s k r ä m d?
Eller vill n i » Det v a r just h ä r d e t passerade, » sade h a n, » o c h j a g v i l l e u t o c h s e p å stället, förstår n i?
» » Å n e j — j a g förstår i n t e m y c k e t.
S å v i d t j a g v e t, h a r a l d r i g e n större j ä r n v ä g s - o l y c k a h ä n d t p å d e n n a b a n a, allra m i n s t så h ä r n ä r a S t o c k h o l m — — — » " Skönhetsmedel ".
(Uppsatsen öfversedd och gillad af Iduns läkare.)
(F O R T S.
O. S L U T).
5Z&lt; m o t fräknar anbefallde redan för nära fyra- - r * hundra år sedan ofvannämnde mäster Hiero- nimus Brunswyg det giftiga kvicksilfversublirnatet, och den b e r ö m d e hudspecialisten i Wien, professor Hebra, känner ännu intet verksammare medel.
Emellertid verkar detta som andra medel blott tillfälligt, t y o m det än fräter bort fräknarne, » Alldeles rätt! » g e n t o g han.
» Den har så återkomma de likväl alltid hos dem, s o m hafva inte h ä n d t.
J a g har bara drömt o m den, anlag därför, så fort huden ånyo utsattes för men s å lifligt, a t t j a g u p p l e f v a t a l l t i h o p.
solsken.
O c h j a g v a k n a d e u r d r ö m m e n, d å j a g föll För tänderna rekommenderar vår gamle ört- kännare ett särdeles farligt medel.
H a n låter i golfvet o c h skrubbade mitt k n ä.
Jag nämligen destillera ett hälft pund koksalt o c h störtade n ä m l i g e n u r sängen, i d e t s a m m a lika m y c k e t salpeter m e d ett pund kalcinerad j a g k a s t a d e m i g från b a n t å g e t, o c h j a g k o m vitriol o c h erhåller då ett » aqua fort », s o m är till m i g p å k a l l a g o l f v e t, v ä l t v å eller t r e guldsmeder o c h kemister välbekant.
P å sin be- svärliga gammaltyska beskrifver han omständligt alnar ifrån m i n b ä d d.
» huru behandlingen härmed b ö r tillgå: » Hvar n u » A h — j a s å!
» sade j a g höfligt förargad.
någon vill göra tänderna hvita, så tälje han e n » F ö r ö f r i g t, » å t e r t o g m i n b e s y n n e r l i g a res- liten träpinne, i tjocklek o c h längd lik e n van- lig skrifpenna, o c h sedan tandköttet m e d smält kamrat, » är j a g skådespelare o c h föreläsare o c h g ö r o c k s å litet i s p i r i t i s m.
J a g b e - smör, äfvensom.
läpparne bestrukne blifvit, d o p p e han nämnda träpinne i vätskan, o c h varda tän- rättade f ö r första g å n g e n d e n n a historia, derna därmed gnidna u p p o c h ned, tills de blifva o c h d e t v a r f ö r e r.
N i f å r förlåta, o m j a g som ' helfenben '. » så a t t s ä g a s a t t e d e n i s c e n o c h b e r ä t t a d e Riktigt hvita måste d e blifva, t y det enligt d e n, s å lifligt s o m j a g m ö j l i g e n k u n d e, — föreskriften destillerade vattnet är intet annat än skedvatten, hvari guld upplöses, tandemaljen jag ville bara se, o m d e n verkade.
D e n att förtiga!
Den läkare, s o m i våra dagar toge g j o r d e d e t, o c h j a g t a c k a r er, f ö r a t t n i sig för att rekommendera skedvatten såsom puts- varit e n älskvärd åhörare.
N u v e t jag, att medel för tänderna, kunde riskera att bli stämd.
den är b r a.
T a c k ska n i ha, m i n bästa Allt s o m fräter tänderna är skadligt för d e m.
Syror upplösa tandemaljen o c h fördärfva tänder- herre! » nas krona.
I trots häraf anbefalles alltjämt e n Med e n a r t i g b u g n i n g r ä c k t e h a n m i g tillsats af salicylsyra till tandtinkturerna, ehuru sitt visitkort o c h j a g l ä s t e: denna syra i starkare dos häftigt angriper d e m.
Man kan uppställa det påståendet, att salicyl- syran fördäfvat flere vackra, goda o c h starka tän- Edvin Petterson Professor i vältalighet och spiritism vid universi- der än d e t fullständiga underlåtandet af deras vård skulle gjort.
Man kan ej n o g varna för sa- tetet i Pensaiola II.
S. licylsyran, detta moderna tandskedvatten, o c h den s o m en gång blifvit gjord uppmärksam på dess skadliga verkningar, skall ej vara sen att bannlysa alla salicyltandmedel.
Vi äga emellertid ett utmärkt medel, såväl för tänderna som för hyn, det är det där verksam- ma något, s o m finnes förborgadt i maj-dagg o c h mars-snö.
Nattdagg bleker, därför måste linnet och ligga ute i det fria hela dygnet, där hvarest man bleker enligt gammal g o d sed.
Kemisterna, s o m gärna ville veta allt, ville äfven veta, h v a d s o m egentligen åstadkom gräsbleket, o c h de utfor- skade hemligheten.
D e funno, att ljus, luft o c h Som våra läsarinnor helt visst erinra sig, vatten v o r o nödvändiga därtill, o c h att ljuset i vattnets närvaro inverkade p å luftens syre, så läio vi i hörjan af året en urklippsblankett att detta antog e n säregen form, s o m förstörde medfölja ett af våra nummer till ijyllning af färgämnet i linnetrådarne.
Detta var, h v a d man prenumeranterna {» Hvilka önskningar har ni till åtskillnad från vanligt syre, kallade det » verk- att framställa med afseende på fduns jul- samma syret ».
Man sade sig då, att o m det v o r e nummer år 1895? ») och utfäste ett pris på möjligt att p å kemisk väg framställa detta slags syre, skulle man åt industrien förvärfva ett blek- 25 kronor att tilldelas den, som inkom med medel långt bättre än såväl chlor s o m svafvel- det bästa förslaget.
Detta pris återstår nu syra, emedan det p å intet vis angrep eller frätte.
att utdela, sedan vårt julnummer ligger i det Sedan flere år äger man n u denna kemiska närmaste färdigt och vi alltså kunna afgöra, sammansättning o c h därtill så billig, att den an- i hvad mån vi upptagit och begagnat insän- vändes i stora mängder v i d blekning af strå- hattar, fjädrar, elfenben etc. samt i sidenfärgeri- darinnornas olika förslag och idéer.
erna.
Detta blekmedel, s o m kan fås p å de flesta Det visar sig då, alt fyra insändare — apotek, heter vätesvperoxid.
Detta är vatten m e d fruV.Braathen, Göteborg, » Stenia », » A.B — m », dubbelt så m y c k e t syre s o m i vanligt vatten.
Gjuter man ett par droppar af denna vätska i Eksjö, och » A.
Hl. », Upsala — begärt » in- flata handen, så ser man små gasblåsor utveck- teriörer från kungliga slottet och hemlifvei las o c h huden öfverdrages ined en tunn, hvit därstädes », en insändare — » Jy », Karl- hinna.
Denna iakttagelse gjordes först af de ar- skoga — » poem af konung Oscar ff ».
Ge- betare, s o m på de kemiska fabrikerna syssla m e d nom den redan bebådade artikeln » Hemmet i detta preparats framställande, därvid deras hän- der dagligen k o m m a i beröring m e d oxiden.
Dessa konungaborgen » samt genom den dikt af h. arbetare hafva nämligen, trots sitt tämligen hårda m:t konungen, hvilka komma att inflyta i handtverk, s å fina, hvita händer s o m hvilken vårt julnummer, ha alltså dessa fem insän- fin, ung d a m s o m helst.
Detsamma gäller natur- dares förslag upptagits och realiserats.
Vi ligtvis äfven ansiktshuden.
A n v ä n d p å den i svag boraxlösning rengjorda huden, aflägsnar anse därför rättvisan bjuda, att det utfästa vätesuperoxiden alla de ojämnheter, hvilka här- priset jämnt förde / as emellan dessa fem, så röra från d e öfre cellagren, o c h när hvarken sommarsol eller hetta får inverka, borttager den att hvar och en erhåller 5 kronor, och bedja / duns julnummer " julnummerstäflingen '.
JUVELERARE HANGAR, ARMBAND, KEDJOR, SILFVERARBETEN, K. A N D E R S O N BROSCHER, KEDJEARMBAND, NÅLAR, BORDSILFVER.
1 Jaioostorg- 1 B R E F B E S V A R A S O M G Å E N D E.
MODERNAST!
SOLIDAST I BILLIGAST!
IDUN 374 efter någon tid äfven fräknarne.
Man gör bäst i att påstryka vätskan m e d en liten svamp o c h låta den torka in.
Alla de lofordade o c h dyra hårvatten, hvilka anbefallas till att färga hår guldblondt, innehålla vätesnperoxid, o c h i själfva verket är den o c k s å ett oskadligt blekmedel för håret.
Men framför allt är den ett af de bästa, o m icke det bästa tandmedlet.
Utan att vara skarp eller frätande, förlänar den åt tänderna en ren, glänsande färg.
Den desinficierar långt krafti- gare än den för tänderna så fördärfliga salicyl- syran, den dödar bacillerna o c h hämmar tand- rötan.
Dessutom kan den användas i helt spar- sam mängd.
Det är tillräckligt m e d så många droppar däraf, s o m tandborsten förmår uppsuga, och vanligtvis behöfver man ej begagna sig af det m e r än två gånger i veckan.
Tack vare sin desinficierande förmåga är den ock ett förträffligt mun- o c h gurgelvaiten för alla, s o m uppehålla sig i sjukrum.
För att göra den i smaken något fadda vätesuperoxiden an- genämare, kan man tillsätta ett par droppar pep- parmyntlösning.
Pepparmynt är äfvenledes bak- teriefientligt o c h understöder sålunda oxidens verkningar.
Majdagg o c h ändå m e r mars-snö voro, s o m man ser, fullt berättigade skönhetsmedel, ehuru väl det önskade resultatet långt fortare frambrin- gas af ofvannämnda kemiska preparat.
Från maj- dagg till vätesuperoxid synes vägen visserligen mycket lång, i själfva verket så lång s o m den m o d e r n a vetenskapens utvecklingsperiod.
Likväl stå de hvarandra ganska nära såsom skönhets- medel betraktade, i det de båda hafva samma ämne gemensamt: det milda, blekande, desinfici- erande » verksamma syret ».
Det är således be- aktansvärdt, huru väl man i gamla tider iakttog naturen, o c h huru man mestadels befann sig på den riktiga vägen.
Så långt ur vår sagesmans ganska läsvärda uppsats.
V i vilja blott tillägga, att o m någon finner sig hågad göra ett försök m e d de af ho- n o m förordade, såsom det synes, tämligen enkla skönhetsmedlen, torde det kanske dock, åtmin- stone hvad den så lofordade vätesuperoxiden beträffar, vara rådligt att i början iakttaga en viss försiktighet o c h ej använda för starka lös- ningar.
Det skönas betydelse.
E n serie uppsatser för Idun,.
bearbetade efter utländsk källa af H. F. IV.
Det sköna i literaturen.
fcljg / fiteraturen intager rang bland de sköna t™ ™ \ konsterna.
H v a d som gäller o m det sköna hos konsten i allmänhet, gäller därför äfven om denna gren däraf o c h behöfver icke här upprepas.
M e n literaturen är en konst- art, som är så tillgänglig o c h nödvändig för alla, att den fordrar sin särskilda betraktelse.
Den utgör det samlade förrådet af människors erfarenhet i tankar, i känslor o c h handlingar.
Såsom sådant har det en makt, framför all annan konst, att gifva näring åt intelligensen, uppväcka fantasien o c h inverka på handlingarna.
Därigenom att den visar oss det bästa, som blifvit tänkt o c h sagdt o c h gjordt, har den ett ofantligt inflytande till det g o d a; den skänker oss möjligheter till odling, större än någon an- nan konstart erbjuder.
Men vi få ej glömma, att ej alla dörrar, den öppnar för oss, leda till det goda.
Såsom Carlyle säger: » Några få böcker leda uppät, föra oss närmre himlen, äro af oskattbar nytta till befrämjande af undervisning för alla gene- rationer.
A n d r a, en bedröflig mängd, leda ned- åt o c h göra ständigt större o c h förskräckligare skada. » Detta omärkliga, allt genomträngande infly- tande har sina faror, omärkliga o c h vidtgående som det själf.