Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att 3 procents årlig ränta å hvarje lånesumma må genast från utgifvandet beräknas och erläggas, men ingen afbetalning å Capitalet under fem år från och med år 1824 ega rum. 8:0 Att, efter fem års förlopp, af alla dem, som ej uppföra stenhus, sex procent af hvarje primitivt Låne-Capital må ovägerligen hvarje år erläggaSj hvarutaf först afräknas tre procent såsom ränta å den för hvarje gång återstående låne-summan, och resten anses såsom å Capitalet afbetald, intill dess detta blifvit till fullo inbetaldt; men utaf den åter, som uppfört stenhus, må det erhållna lånebiträdet i tio års tid få begagnas, innan den här nu stadgade Capital, af betalningsskyldighet en vidtager.
Detta få Riksens Ständer, till svar å E. K. M:ts Nådiga Proposition, i underdånighet meddela.
Ständer framhärda etc. 44 Underdåniga Skrifvelserl N:o 314.
Uppl. o. godkänd hos Ridd. o. Ad. d. 16 Nov. 1823!
Preste-Ståndet d. 17 — — .Borgare-Ståndet d. 1 7 —— — Bonde-Ståndet d. 19 •— — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse tili Kongl. 31aj:t, rörande Dykeri- Verket. S. A. K. H os Riksens Ständer hafva åtskilliga Förslag blifvit gjorde till en förändrad organisation af Dykeri-Inrättningen , hvilken ansetts, i ness närvarande skick, mindre uppfylla ändamålet, såsom undsättnlngs-anstait för skeppsbrutne , än afse det Bolags riktande, åt hvilket Dykeriet äx upplåtet.
Riksens Ständer hafva dervid inhemtat, att Dykeri-Inrättningen i Sverige, ifrån dess första upprinnelse, varit åt enskilde personer eller bolag upplåten och ända till för nära Etthundrade
Er tillbaka inskränkt inom rättigheten, att, ge-- norn dykande och uppfiskande, upptaga och ber-- ga förolyckade fartyg och god st att vid den tiden första grunden lades till den vidsträcktare bergnings-rätt, som nu eger rum, samt att då jemväl tvänne ordentliga Bolag, under namn af Norra och Södra Dykeri- och Bergnings-i Comp3gnierne, inrättades och af Regeringen med Privilegier på vissa år försågos, hvarefter och sedan desse Privilegier blifvit tid efter ant nan förnyade, Kongl. Maj:t, under den 10 Ju-« Underdåniga Skrifvtlser» 45 nil 1801, beslutade, att, efter den då gällande Octroyens slut, bägge Compagn erne skulle sammanslås till ett enda, bestående af 9 Lottegare, för hvilket Compagnie ny octroy beviljades på 25 år ifrån 1803 års början; och blef för det samma Nådigt Reglemente dtn 23 December 1802 utfärdadt, hvilket, med några få, sedermera tillkomne, ändringar ocl tillägg, innefattar de nu gällande förskrifterre om Dykeri- och Bergnings-Compagniets rättigheter och skyldigheter.
Af detta Reglemente, jemte öfrige rörande ämnet utkomne författningar, befinnes hufvudsakligen, att Dykeri-Inrätningen, sorn förvaltas af en utaf Lottegarne utsedd Direction och i orterne ombesörjes af ea eller flere Dykeri-Commissarier inom hvarje Sjö-Tullskammares
District, är stäld under »enerelt inseende af Förvaltningen af Sjö-Arend?rne samt speciel tillsyn af E. K.
M:ts General Adjutant för Flottorna: att
Dykeri-Compagniet tar sig ålagdt, att vid alja timande strandningstilfällen, utan uppehåll, lemna verksam handräckning, och för sådant ändamål, å alla vederböliga ställen, vara försedt med tillräcklige duglije
Dykeri-instrument och redskap samt i konsen inöfvade och skicklige betjente: att skeppar! väl är tillåtet, att så länge han förmår, mer eget skeppsfolk berga skepp och gods och äfen dertill gagna främmande hjelp under 60 tinars tid, räknadt ifrån den, då en sådan hjelp ankommit; men att, derest inom en sadan lid: förlopp, skeppet icke hunnit befrias från grunt eller isgång, eller något af lasten med främmnde biträde blifvit lossadt, honom åligger, at genast begifva 46 Underdåniga Skrif velter. sig under Dykeriet, hvars befattning med bergningen då vidtager, och som eger rått att beräkna sig bergare-lön af så väl det lossade, som olossade godset, hvilket ock gäller om det gods, som af eget skeppsfolk före Dykeriets ankomst blifvit bergadt, då
Dykeriet vid bergningens fortsättning lagger hani: att från förbindelsen, att, vid timande strandningstillfällen, höra under Dykeriet, äro befriade, dels sådane fartyg, som i Städernes hamnar och lossningsorter råka på grund, dels sådanr, som tillhöra Malmö Stads Innevånare, dels )ck Norrländska och Weslerbottniska Städernes på Inrikes orter seglande fartyg: att från rittigheten, att med legd hjelp besörja bergningar, då ej något af lasten behofver lossas, äro tteslutne alla utländske fartyg, hvilka, enär de itke med eget skeppsfolk kunna befria sig från grind eller isgång, ovillkorligen böra anlita
Dykffiets biträde: att Dykeriet i bergarelön , hvilkin alltid utgår af skeppets och laddningens värde, eger rättighet beräkna 6 Procent, då ej något if lasten lossas, 8 Procent, då antingen någon dd eller hela laddningen ur fartyget uttages, 15 Procent, då ett strandadt fartyg innehar last f ringare värde, i hvilket fall ock särskild ersätning för bergningskostnaden bestås, och ao Trocent, då godset ur vatten bergås eller med tostbara machiner från botten uppfiskas, hvilken bergarelön, med undantag af den händelse, d den utgår med 15 Procent, af utländska, i S'erige ej assecurerade, fartyg, utgöres med ett i hvarje fall förhöjdt belopp; Samt att deremot, vid bergning af Kronans skepp Underdåniga Skrifveher'. och laddningar, endast en billig ersättning för förefallne bevisliga kostnader eger rum.
Riksens Ständer hafva, vid öfvervägande af frågan om
Dykeri-Inrättningens nödvändighet och öfverensstämmelse ined rättsgrund, funnit det vara Statens både pligt och rättighet, att, genom vidtagande anstalter, vaka deröfyer, att, vid inträffande skeppsbrott, de sjönödlidande icke må plundras eller misshandlas, samt att frånvarande Godsegares och Assuradeurers rätt icke förnärmas, äfvensom att otillåtet eller oförtulladt gods icke i landet inpracticeras, hvilka anstalter å det allmännas sida här äro så mycket nödvändigare, som Sveriges vidsträckta och glest bebodda kuster lemna föga utväg till enskildes biträde vid skeppsbrott, och Riksens Ständer hafva fördenskuld ansett Dykeri-Inrättningen, såsom nyttig och nödvändig, böra bibehållas; äfvensom och då, hvad Inrättningens öfvertaganda och bedrifvande af Staten beträffar, de omständigheter förekomma, att Staten dervid, efter all sannolikhet, skulle mera förlora, än vinna, och att någon ersättning i nu gällande bergnings. afgifters belopp, åtminstone till en början, icke kunde ega rum, hvarförutan Staten icke skulle kunna undgå, att i flerfaldiga tvister med enskilde blifva invecklad, Riksens Ständer funnit sig böra bestämdt förklara, det Dykeri-Inrättningen icke må för Statens räkning öfvertagas, utan bör ifrån och med år 1828, då nu varande Octroy upphörer, till enskild association å nyo upplåtas.
Likväl anse Riksens Ständer ett billigt afseende böra fästas å den klagan, sorn allmänt 48 Underdåniga Skrifvelsir: blifvit yttrad öfver de betungande villkor,' sonf för sjonödiidande finnas föreskrifne uti nu gällande Dykeri-Reglemente, och uti hvilka villkor lindring torde rättast och ändamåls-enligast kunna beredas, om ett vidsträcktare tillfälle lemnäs den sjöfarande, att genom egen omtanka hjelpa sig ur iråkad olycka.
Ständer få alltså i underd. föreslå följande hufvudgrunder för Reglementets förändring, nemligen: 1.0
Att en viss tid af minst 60 timmar, räknad från den, då främmande hjelp ankommit, måtte bestämmas, under hvilken det må vara Skeppare samt Skepps, eller Gods-egare tillåtet, att, så väl med eget, som med biträde af främmande folk, till beredandet af bergning, verkställa lossning af lasten, utan att derföre vara förfallen under Dykeriet. 2:0
Att, om genom en sådan lossning
J skeppet förmår att resan fortsätta, Skepparen må vara obehindrad, att godset åter inlasta, samt, sedan behörige afgifter blifvit erlagde, afsegla. 3:0
Att, om åter, efter den bestämmande tidens förlopp, skepp och gods icke hunnit bergås , detsamma väl må komma under
Dykeriets befattning, men Dykeriet likväl ingen bergare-j lön tillfalla af det, sorn redan blifvit lossadt, antingen med eget eller legdt folk; samt 4:0
Att, då skepp i Lotsmans farvatten," af Kronolots, blifvit satt på grund, ingen befatt* ning med bergningen af sådant skepp eller dess last må af Dykeriet vidtagas, derest dess hjelp ej påkallas; Hvar-; XJnderdåniga Skrifvelier'. 49 Hvarjemte Riksens Ständer hos E. K. MV i underd. anhålla, det E. K.
M. täcktes i Nåder låta öfverse och, i enlighet med ofvanupptagne grunder, ändra 180a års Reglemente för Dykeri-Inrättningen, hvarefter det sålunda förändrade Reglementet torde böra tjena till grund vid Inrättningens ånyo upplåtande till Privat
Bo-, lag, efter den nu gällande Octroyens slut.
Slutligen få Riksens Ständer i underd. fram-- föra den önskan, det E. K.
M. täcktes anbefalla vederbörande, att så tidigt låta kungöra den au gällande Octroyens slut och Verkets ånyo tLpplåtande ifrån och med den 1 Januari 1828, att tillfälle må beredas för den enskilde speculanten, att öfverväga oell uppgifva villkoren för Inrättningens öfvertagande, samt att, bland de skeende anbuden, det må företrädesvis antagas, som för
Dykeri-Verkets vidmagthållande samt ett noggrant uppfyllande af det blifvande Reglementets föreskrifter, utsätter de billigaste vill» iqren och de minsta afgifterna.
Bihang till Riki-St, Pro t, IS 2 J. io:Jt Sani. 2 B. ‘i 5° Underdåniga Skrif velter.
Uppl. o, godk. hos Ridd. o. Ad- d. 16 Nov. 1823* Preste-Slåndet d. 17 —• —■ Borgare Ståndet d. 17 — “* Bonde-Ståndet d. 1,7 — — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, i ani ledning af vackt fråga, rörande rättigheten till grustägt å andras egor. S. A. K. Hos Riksens Ständer har fråga förekommit derom, att, sedan, genom E. K. M:ts Nådiga Bref den 25 November 1822, väghållares rättighet, att å andras in-egor hemta väglagnings-ämnen af sand och grus, blifvit inskränkt, väghållare skola blifvit, i anseende till jordegares bestridande samt af dem utverkade Vites-Förbud emot grushemtning, så frånstängde all tillgång dertill, att de, för att undvika ansvar för försummad väglagning, mast, genom köp, förskaffa sig de dertill nödige materialier, äfvensom alt, i de orter, der endast vid sjöstranden tjenligt väg— fyllnings-ämne är att tillgå, hinder för begagnandet deraf skall möta af tillgränsande jordegares bestridande, grundadt derpå, att någon vag till stranden icke skall finnas; till afhjelpande af hvilka olägenheter åtskilliga Förslag blifvit framstäldte.
Underdåniga Skrif veiter. 5»
Vid öfvervägande af detta ärende, hafva Riksens Ständer funnit, att, om , genom olvanDämnde Kongl. Bref, jordegare blifvit skyddade mot intrång i deras eganderätt, hafva, å den andra sidan, de väghållningsskyldige blifvit derigenom underkastade mera omgång, kostnad och besvär, än någon skäligen kan anses höra vidkännas i de fall, då icke någon enskild fördel eller oeconomisk förkofran , utan endast utväg för fullgörande af ett allmänt onus är i fråga att beredas; och då det synes tillhöra samma Lagstiftande magt, som ålägger ett sådant onus, att, i det fall, då möjligheten af dess fullgörande icke kan anses vara på förhand gifven, dertill bereda utväg på ett sätt, som undanrödier behofvet för medborgare, att, i och för en allmän sak, sig emellan enskildt tvista, hvilket här, likasom i fråga om flere andra Oeconomie- och Police-ärender, torde kunna, genom allmänna regleringar, åstadkommas, få Riksens Ständer hos E. K.
M- i underdånighet föreslå: att, i de orter och vid de tillfällen E. K. Mus Befallningshafvande, antingen efter enskild väglolts-egares begäran, hvilken icke må kunna vägras, eller ock i och för väglagningens besörjande i allmänhet, finner sådant nödigt, Kronobetjeningen blefve anbefalld, att inom det district, der behofvet förefinnes, och icke oftare än hvart femte år, upprätta ett allmänt Förslag, upptagande, å ena sidan, alla inom districtet befintlige Lands~ Härads- och öfrige allmänna, eller årlig
Syn underkastade vägar, med utsättande af hvarje Hemmans särskilda lott deraf, och , å den andra, de grushemtnings-ställen, hvarifrån tjenlig vägfyll - 52 Underdåniga Skrifvthefi nåd till hvarje sadan lott skulle tagast att sådant Förslag, sedan det om hösten blifvit upp11 rättadt, borde, före årets slut, kungöras i alla kyrkor inom det ifrågavarande districtet, med kallelse till så väl jordegare, som väghållare, hvilkas rätt kunde derunder bero, att, vid nästpå-» följande Vinter-Ting, deröfver höras; att Här rads-Rätten vid berörde Ting egde draga försorg om ett sådant hörande, samt att , efter anställd undersökning om förhållandet, bestämma så väl rättigheten till grustägt för hvarje väghållare, som den ersättning, hvilken borde jordegaren tillkomma i de fall, då antingen sjelfva grustägten eller vägs begagnande till dess afhemtning kunde förorsaka honom någon afsakr nåd eller olägenhet: att missnöje med HäradsRätts beslut i sådane mål finge i vanlig
Domstolsväg fullföljas, men likväl tvenne
Domsto-j lars sammanstämmande beslut derom gå i verk* Btällighet: att befattningen med desse regleringar borde af Krono-Betjeningen, utan betalning^ bestridas, äfvensom Domstolarnes åtgärd i sådane mål kostnadsfritt meddelas: att stadgandet härom borde sträckas till grustägten, så väl å inegor, som utmark, hvarvid icke markens benämning och primitiva egenskap, utan desä nuvarande beskaffenhet och nytta eller umbärlighet för egaren borde afses: att, efter samma grunder, som nu blifvit för Landet föreslagne, jord»* egares och väghållares inom Städerne ömsesidig ga rättigheter och åligganden borde af Rådstufvu-Rätten utredas och bestämmas, samt frågor, derom i Hof-Rätten fullföljas; samt att sluteligen, då något district på Landet begagnat grus; Underdåniga Skrifvelser. 53 tägt å Stadsjord, eller någon Stad åtnjutit sådan förmån på Landet, sådant borde komma i beräkning, i förra fallet vid regleringen i Staden , och i det sednare vid regleringen på Landet, samt vederbörande kallas, att i detta afseende bevaka sin rätt, eller, om slik kallelse underlåtes, ega öppen talan angående samma rätt, äfven i det fall, att densamma vid regleringen icke blefve behörigen iagttagen, I händelse E. K.
M. täcktes lemna Dess Nådiga bifall till hvad Riksens Ständer sålunda föreslagit, torde allmän Författning i ämnet varda i Nåder utfärdad.
Riksens Ständer framhärda etq.
N:o 316,'
JTpjpt. 61 gödk. hos Ridd. o.’ Äd. d.' 16 Nov. 1823?
Preste-Ståndet d. 17 — ■— Borgare-Ståndet d. 17 — — Bonde-Ståndet d, 17 — — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, rörande jemnkning af roteringen i Skåne in. m. S. A. K. Sedan Riksens sednast församlade Stä'nder, i anledning af väckt fråga om ändring och rättelse uti den åren och .1815 verkställde rote-t 54 Underdåniga Skrifvelser. ring i Skane, ull underdånig Skrifvelse af den 22 Junii 1818, anhällit, att E. K. M. täcktes, efter det vederbörande Eandshöfdingar blifvit hörde, samt E. K.
M:ts och Rikets Krigs- och Kammar-Collegier med underdånigt utlåtande inkommit , i Nåder utfärda ny Instruction för Roteringens verkställande i Skånska Länen, och derefter ej allenast anbefalla en ny undersökning och rotering derstädes, hvarvid de Roteringsskyldige, som vid förra förrättningen icke varit tillstädes, följakteligen äfven Boställshafvare, borde kallas och höras, utan äfven lita vidtaga andra åtgärder, sorn kunde bereda jemnkning och rättelse i de delar, der den ene roterings-skyldige funnes lidande och mer betungad, än den andre; så har, vid denna Riksdag, Riksens Ständers uppmärksamhet blifvit fästad dels derå, att omförmälde undersökning och nya rotering icke gått i verkställighet, dels ock å den »anständighet, att, ehuru, efter hvad redan vid eednaste Riksmöte uppgafs, K. M. i Nåder anslagit sex tunnor spannemål utaf hvardera af de i Skåne tillkomne öfverlopps-rotar till de ordinarie rotarnes understöd, räknadt från och med år 1816, likväl hittils ingen lindring deraf skall de roterade vederfarits; varande alltså yrkadt , att förnyad underdånig framställning måtte göras ej mindre om nödvändigheten af den föreslagne roterings-undersökningen , än äfven derom, att ofvanberörde anslag måtte för uppgifven tid varda infordradt.
Vid öfvervägande af hvad sålunda förekommit , hafva Riksens Ständer in hem tat, att roieringen i Skåne arén 1814 och 1815 verk* Underdaniga Skrifvelser* 55 ställdes, hufvudsakligen på de grunder, att 2000 Rote-nummer, hvaraf 400 fingo i 50 år vara vacante, emot årlig afgift af 6 tunnor spannemål, skulle af de förutvarande 2572 Extra Rotarne indelas, och alltså en förminskning af något mer, än f:del i hela Provinsens roteringsskyIdighet ega rum, men hvilken endast borde tillgodokomma dem, som ingingo i ständiga knecktehillet, och sådant i den mån, hvardera, vid den i förening härmed stående jemnkning af 1811 års rotering, funnes dertill berättigad: att denna roterings-förrättning sålunda utföll, att permanente eller ordinarie rotar uppkomma till ett belopp af 1,985 hvaremot i extra-roteringen qvarstadnade - - - - 126 tillsammans 2,111 rotar; samt att, då alltså roteringen på det hela lern— nade ett öfverskott af 111 rote-nummer, utöfver hvad som vid ett allmänt ingående på ständige roteringen var påräknadt, K. M., efter pröfning af roterings-verket och de flere i afseende på verkställigheten deraf anförde underdåniga besvär, genom Nådigt Bref lill Krigs- och Kammar-Collegierne samt särskild Resolution af den Si October 1817, bland annat, förordnat, att för omförmälde lil öfverlopps-rotar, hvilka, med iakttagande af enahanda eller ^idels förminskning, utgjorde 86, skulle ersättning eller lindring tillgodokomma det indeldta ständiga knecktehållet, sålunda, att, sedan utröndt blifvit, hvad utaf afgiften för de vacante rotarne, borde, efter särskildt bestämda grunder , utgå till ersättning åt de roterade Hemmansegare, som bestrida 5&
Underdåniga Skrifvelser. postföring, och för hvilken utgift Stats-Verkc* först borde godtgöras af öfverlopps-rotarnes prestation, skulle återstoden, efter beräkning af sex tunnor spannemål, hälften råg och hälften korn, årligen per rote, ifrån och med 1816, användas till understöd för ständiga knecktehållet, på det salt , att utaf afgiften formerades en gemensam fond, hvilken, i enlighet med hvad rotehållarne sjelfve kunde öfverenskomma , med proportioJierliga bidrag efter hvars och ens roteringsbesvär, antingen till Soldat-beklädnadens underhåll, eller till recruterings-kostnadens bestridande, komme att i det ena eller andra minska deras utgifter.
För öfrigt är det val' af Stats-Verkets räkenskaper upplyst, att vacance-afgift blifvit påräknad och ingått för de 385 ordinarie rotar som, då 1600 man effectivt äro uppsatte, återstå af ständige knecktehållet; men huruvida någoa ■vacance-afgift erlägges för de öfrige 1-5 rotar, som ansetts erforderlige lill utgörande af Provinsens hela roteringsskyldighet för 3000 nummer, visar sig icke af dessa räkenskaper; äfven.; som beträffande hvad för ofvannämnde 85 öfverlopps-rotar skulle, efter anförde beräkningsgrund, belöpa, eller 516 tunnor spannemål, det icke kunnat utrönas, hvad åtgärd och reglering, sorn i denna del kan hafva blifvit vidtagen.
Då nu, i föJjd af hvad i ofvanberörde måtto stadgadt blifvit, de Ordinarie Rotehållarne synas vara berättigade, att, från och med år 18 1 & räknadt, få tillgodonjuta den i och för öfverlopps-rotarne belöpande spannetnåls-afgiften, med afdrag för Stats-Verkets ersättning af dess utgift Underdåniga Skrifvelser- 57 till postförings-kostnaden , få Riksens Ständer alltså hos E. K. M. i underdånighet anhålla , det vederbörande Verk och Embetsmän måtte varda anbefallde, att, i afseende härå, vidtaga de åtgärder, som kunna finnas nödige till befordrande af skyndsam verkställighet af de fattade besluten och Rotehållarnes förhjelpande till deras lillständiga rätt, med iakttagande tillika af Stals [Verkets.
< Hvad åter angår den nu begärda ytterligare undersökning och jemnkning uti ifrågavarande rotering; så ehuru, enligt Riksens Ständer meddelad upplysning, E. K. M., på grund af hvad tillförordnade Ofver-Slåthållaren, Landshöfdingen och Commendören m. m.
Friherre Edelcreutz, samt Kammar-Rådet Fägersten, uti infoxdradt underdånigt Utlåtande i ämnet , anfört, i Nåder förklarat, att för en sådan jemnare fördelning af Toterings-besväret, hvilken E. K.
M. jemväl önskat låta förrätta, hinder mött uti det af Rotehållarne i Skåne vid ständiga roteringens åtagande gjorda förbehåll , att ingen måtte blifva högre, än förrut, roterad; likväl och då genom begagnande af det uppkomna öfverskottet af 8.6 rotar, någon vidare jemnkning och nedsättning uti roterlngen synes kunna till vägabringas, derest Rotehållarne i allmänhet skulle heldre önska, att för framtiden erhålla förminskning i sjelfva roterings-beräkningen, än, såsom nu är stadgadt, åtnjuta lindring i beklädnads- och recruteringskostnaderne, för hvad af öfverlopps-rotarnes afgift kan belöpa, sedan Stats-Verkets ersättning afgått, hafva Riksens Ständer, så väl häraf, som af E. K.
Mus yttrade Nådiga önskan, att låta den 58 Underdåniga Skrifvelser. föreslagna jemnkningen i Skånska roleringen förrätta, hemtat anledning att , med förnyande af deras, vid sistförflutne Riksdag, gjorde anhållan, till E. K. M:ts Nådiga pröfning i underdånighet hemställa, om icke ändamålet, så på Statens som Rotehållarnes sida, skulle genom en sådan ytterligare reglering kunna vinnas; i hvilket fall de erfotderlige åtgärderne till närmare utrönande, huru densamma i verkställigheten kan utfalla, torde blifva i Nåder vidtagne, men emedlertid den verkställde roteringen i dess nu varande skick förblifva.
N:o J17.
Uppl. o. godk.lios Ridd. o. Ad. d. 16 Nov. 1823.
Preste-Ståndet d. 17 — -— Borgare-Ståndet d. 17 — •— Bonde Ståndet d. 17 — —- Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse angående de enligt 63 /. uti Regerings-, Formen afsatte summor. s. A. k:
I öfverensstämmelse med stadgandet uti C3 §. af Regerings-Formen, att tvänne särskilda tillräckliga summor, vid hvarje Riksdag, skola för oförutsedda händelses afsätta! och anslås, till Underdäniga Skrifvelser. 59 E. K. Mits Höga disposition, hafva Riksens Ständer beslutat, att den ena, eller det så kal. lade större Creditivet, hvilket, jemlikt innehållet af ofvanåberopade Grundlags-rum, skall lyftas i Banquen, må utgå till enahanda belopp, som vid sistlidne Riksdag bestämdes, eller till Två millioner Riksdaler, och anvisat den andra, eller det mindre Creditivet, att utgå på sätt Riksens Ständer, i sammanhang med den vid innevarande Riksdag vidtagne Finance-reglering , förordnat, och till en summa af 1,500,000 Rulr, tillgänglige, då E. K. M., efter inhemtandet af hela Stats-Rådets tankar , finner lyftning oundvikligen nödig, hvarvid iakttages, att två tredjedelar, eller 1 million R:dr disponeras, då Rikets försvar påkallar utomordentliga anstalter, och den öfriga tredjedelen eller 500,000 Rulr anlitas för andra högst vigtiga och angelägna utgifter; dock. hafva Riksens Ständer funnit sig böra fästa det vilkor vid begagnandet af sistnämnde Creditiv , att de utomordentliga behof och föremål, i och för hvilka de summor, som deraf uttagas, ansetts erforderliga, skola fullständigt uppgifvas, och en summarisk redovisning deröfver upprättas, på det Riksens Ständer eller deras Revisorer ml jemväl kunna deraf erhålla en ledning, till vinnande af nödig speciell kännedom om desse medels användande i hvarje särskildt fall.
Riksens Ständer framhärda etc. 6o Underdåniga Skrifvelse^.
Uppl. o, god k. hos Ridd, o. Ad. å. 16 Nov. 1823I Preste-Ståndet d. 17 — —.
Borgare-Ståndet d. 17 -r-, — Bonde-Ståndet d. 17 — — Riksens Ständers iinderdaniga Skrifvelse, i anledning af ett gjordt Förslag till beredande af Geometriska Chartors större användbarhet.
. S. A. K. H os Riksens Ständer har det Förslag tili be^ redande af Geometriska Chartors större användbarhet blifvit framstäldt, att, vid sådane Chartors. förfärdigande, den list , sorn med dubbla linier vanligan drages omkring en Charta, indelades i grader, af hvilka hvardera, efter Chartans scala, borde upptaga på den perpendiculaira linien, a 5 alnar, samt på den paralella 17§ alnar* Då i-J från dessa grader med blyerts utdragne linier korssade hvarandra, komme kappland , att formeras; och enär från hvarje 4sde grad på den perpendiculaira linien och från hvarje 8:de grad på den paralella, gröfre eller med annan färg tecknade linier utdrogos och korssade hvarandra, blefve tunnlands-rymden gifven.
Denna gra» dering skulle ej allenast medföra den fördel, att rymden på Chartan i tunnland och kappland blefve känd, till så stor eller liten del, sora åstunda?, utan äfven tjena till ledning