Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Till undanröd”jande af dessa olägenheter anse Utskotten ”sig böra hemställa, att det tillägg måtte ”göras i förevarande §, att vid skifte iakttagas bör, att hvarje hemmanslott erhål - 46 Lag- samt Allm.
N.o 8. ”ler dess till ständiga andel så väl af åker ”och äng, eller dertill tjenlig och odlings”bär jord, sorn af skog och betesmark”. 3 §.
Af Hans Hansson frän Gefleborgs
Län: att viel stadgandet i 2 Mom. af den-, na §, det vilkor borde fästas, att de derstädes omnämnde ibland Afrösnings-jorden liggande egostycken, och hvilka, enligt Motionairens uppgift, skola i Norrland vara mycket spridda och vidsträckta, icke måtte ot jeni igen sönderstyckas genom skif— teslinien, eller något hemman erhålla af så beskaffade egor större lott, än detsamma skäligen tillkomma bör. ”Hvad Hans Hansson sålanda an”märkt, anse Utskotten egentligen tillhöra ”frågan om tillämpning af Stadgan, hvilken ”ingalunda lägger hinder i vägen för iakt— ”tagandet af det föreslagna vilkoret; och ”något stadgande utöfver hvad som redan ”i afseende på verkställighet af skifte i ”denna del är vordet tillgjordt, finna Utskotten hvarken nödigt eller lämpligt att ”tillstyrka.” 6 §.
Af samme Motionair: att, ehuru stadgandet i denna § synes syfta deråt, att flyttnings-kostnaden för sådane från hemmanen skiljda lägenheter, hvilka varit åt Torpare och Inhyseshjon på lifstid upplåtne, jemväl böra gäldas af de Zag- samt Allm.
Besv. o. Oec. Utsk. Bet. SV. o 8. 47 jordegare, som komma att qvarbo, §:n likväl, såsom i Motionairens tanka obestämd, måtte blifva förtydligad, så att förenämnde kostnader må blifva i de allmänna utflyttningskostnaderne intagne.
”Sorn stadgandet i denna § tydligen ”innehåller, att ulflyttningshjelpen endast ”kan komma i fråga för sådane lägenheter, ”sorn lagligen från hemman blifvit upplåt”ne, och under hvilka lägenheter det i ”Utskottens tanka är klart, att Backstugor ”ej kunna inbegripas; så finna Utskotten ”någon förklaring öfver samma stadgande ”icke vara af nöden.” 8 §.
Af Casper Wijkman frän Upsala Län: att föreskriften i denna §, det skifte bör öfvergå hela skifteslaget, då det af en delegare begäres, strider mot hvars och ens fria dispositions-rätt öfver sin egendom, hvadan Motionairen föreslagit, att det må bero på de delegares, som ej begärt laga skifte, godtfinnande, antingen de vilja deruti ingå, eller Önska få sina egor lagda uti förut vanligt Storskifte, med iakttagande likväl, att laga skifte emellan öfriga delegare derigenom icke hindras eller göres omöjligt.
Af Petter Andersson frän Hallands Län: att det tillägg i förevarande stad - 48 Lag- samt Allm.
IV.-o 8. gande måtte inflyta, att, enär, i större skifteslag, sökanderne erhålla sina Egolotter sig tilldelda på föreskrifne grunder, de öfrige böra ega frihet, att skilja sig emellan i mindre skifteslag, när de sig derom förena kunna, utan behof för byar och en serskildt alt taga laga skifte, på det tvånget ej måtte allt för vidt utsträckas, och för stora kostnader drabba Bya-lagen, der den ena ej förmår hjelpa den andra , då alla på en gång skola underkasta sig ovilkorligt skifte; samt Af Herr Tham, Wollrath , dels, att den fria nyttjande rätten af ärfd och väl förvärfd egendom vore, genom det förmynderskap stadgandet i denna § innebär, ovilkorligen rubbad, utan afseende på den förlorade kostnad, ett helt Bya-lag kanske för några få år sedan på ett fordom tillåtet Storskifte nedlagt; och för att bereda en enda delegaxes förmon, eller uppfylla hans Önskan eller nyck, skulle en hel samhällighet tvingas till utgifter, hvilka, serdeles på slättbygden, lätteligen öfverstiga deras krafter, då jordbrukare på sådane orter icke ega andra tillgångar, än den till låga priser fallna Spannmålen kan gifva dera; och dels Lag- samt Allm.
N.-o 8. 49 dels, att Egodelnings-Domare skola hysa olika begrepp om hvad med Skifteslag i denna § förstås, emedan en del förklara delta ord med alla i en By eller1 samfällighet varande hemman , och andra åter tned dessa hemmans alla befintliga åboer, hvaraf skall följa, att de förre ålägga Landtmätaren att verkställa skiftet emellan alla hemman efter deras storlek, enär hemmansegaren sådant åstUudar, och de senare deremot anbefalla honom att skifta emellan alla åboernes mindre lotter, antingen desse sådant åstunda eller icke* ”Hvad sålunda emot förevarande § är ”vordet anmärkt, hafva Utskotten i noga ”öfvervägande tagit, och ehuru tillämpnin”gen af den grundsatts, hvarifrån det an”rnäikta stadgandet utgår, skulle otvifvel"aktigt icke allenast leda till ordning, redighet och fullständighet i Skiftena, utan ”också till besparing i kostnader vid flere ''efter hvarandra följande Skiften, samt till ”jordegares fredande från osäkerhet och ”bekymmer i många afseenden; likväl och ”sorn det icke lärer kunna bestridas, det ”en jordegares förbindelse att skifte under”gå emot sin vilja, emot sin öfvertygelse ''om hvad för honom bäst och nyttigast Bill, till R.
Prot 1828 och 182g. 7 Sami. 2 Afd. 4 s:a Helft. 5o Lag- samt Allm.
N.-o S. ”synes, samt emot de beräkningar han gjort ”under enskild kännedom af sina tillgångar och andra förhållanden, icke står att ”förena med strängt begrepp om egande- och ”nyttjande-rätt; så anse sig Utskotten böra ”vördsamt tillstyrka den ändring i §:n, att, ”enär laga skifte pä en eller flere delegares ”begäran verkställes, der Storskftesfördel’ 'ning, som vunnit laga kr aft, föregått, så”dant skifte icke skall öfvergå flere delegare, ”än deiij som det begärt eller dem, som der”om sig förena.
De öfrige må vid det la”ga kraftvunna Storskiftet bibehållas, utan ”annan ändring deruti, än somför skiftets ”verkställande för de sökande delegarne ”oundvikligen erfordras” ”Hvad åter det af Petter Andersson ”föreslagna tillägget beträffar; så finna Utskotten det vara så mycket öfverflödigare, ”sorn, äfven i den händelse, alt §:s nu va”rande innehåll blifver oförändradt, det är, ”i Utskottens tanka, tydligt och klart, att, ”så vida, efter det skiftesläggning för sig ”gått och sökanden erhållit sin lott, öfrige ”delegare öfverenskomma att i samfällighet ”förblifva, sådant icke kan dem förvägras, ”och följaktligen icke eller, att sig emelian, antingen enskildt eller med Landt”mätare-biträde, verkställa en för sådant än”damål nödig provisionel delning af sam - Lag- samt Allm.
Besv. o. Oec. Utsk. Bet. N. o 8. 51 ”fälligheten; varandes derigenom icke någon ”delegare förment alt, om och när han så ”för godt finner, begära och erhålla tillträde af dess, genom laga skiftet, tillfallna ”Egolott.” ”Vidkommande slutligen den villi ådig”het, hvarutinnan, på sätt Herr Tham om”förmält, Domare skola stannat i fråga om ”hvad med Skifteslag rätteligen bör förttås; så anse Utskotten denna villrådig”het böra försvinna, om uppmärksamhet ”lemnäs åt början af 9 §:n, som innehålter , att serskilda delar af ett och samma ”hemmans nummer i By böra, så vidt det ”utan hinder för redigt Skifte i Skiftes/a”get ske kan, intill hvarandra läggas, ”deraf klarligen synes följa, aLl med Skiftes-lag förstås icke hvarje helt hemman, ”utan alla de serskilda större eller mindre ”delarne af hemmanen.” 10, 11 § §.
Af Herr Tham, Wollrath: att, ehuru förstnämnde § bestämmer, efter egornes olika beskaffenhet, skiftenas antal från 1 till och med 3 för hvarje Skiftestagare, 11 §:n likväl medgifver, att Egorna må delas i så få skiften, som belägenheten möjligen medgifver, dock med förbehåll, alt hvarje Skifte beqvämligen må kunna instängas och brukas; genom hvil - 5?.
N.o 8. ket stadgande
Domarens pröfning erhållit, i Motionairens tanka, en utvidgningsrätt, som kan missbrukas; och Af Hans Hansson frän Gefleborgs Län: att Egornes beskaffenhet i Norra provincerne skall göra det omöjligt, att Skiftenas antal inskrankes till blott 4> äfven om Afrösningsjorden och Skogen ej inberäknas.
Vid hvarje tillfälle måste
Egodelningsrättens yttrande påkallas och kostnaderne känbart ökas.
Hvadan Motionairen föreslagit, att, inom de Norra Orterna, Skiftenas antal måtte, utan behof af Egodelnings-Rättens serskildta tillstånd, bestämmas till 6 i Inegorne, och 3 i Afrösningsjord, Skog och den så kallade Fäbodsmarken, samt att, om Skifte icke med detta antal kan ske , Egodelnings - Rättens yttrande då först bör sökas.
"Utskotten kunna icke inse, att det "stadgande, 11 § af Skiftes-Stadgan innefatta r, kan derifrån uteslutas, om den, utan "att medföra verkligt lidande för delegare, "skall blifva tillämplig för alla Rikets pro"vincer; men då det är af vigt, att begagnandet af den rättighet, här är lem "nad, icke oftare kommer i fråga, än då "locala förhållanden sådant oundgängligen "fordra, samt således Egodelnings-Rättens "undersökning och pröfning af behofvet bö - Lag- samt Allm.
Besv. o. Oec. Utsk. Bet. N. o 8.
53 ”ra föregå verkställighets-åtgärden, kunna ”Utskotten hvarken å Herr Tharas anmärkning eller å Hans Hanssons förslag något ”afseende tillstyrka”. i3 §.
Af sistnämnde Motionair: att, vid verkställigheten af hvad denna § föreskrifver, det noga hör tillses, att icke, genom ökad beqvämlighet för ett hemman, motsvarande olägenhet för ett annat beredes; och att det hemman, som mera sammandrages till egor, derigenom icke må erhålla större lott i den bördigaste jorden, än som på detsamma rätteligen belöper.
”Ett skifte, hvarvid de anmärkte om”sländigheterne icke blifvit iakttagne, kan ”och bÖr icke ega bestånd, om det i laga ”'ordning'öfverklagas; och anmärkningen är ”således utan allt tvifvel rigtig; men sorn ”den ensamt tillhör verkställigheten af föreskrifter, hvilka redan äro gifna ; så anse ”Utskotten densamma icke böra blifva föremål för pröfning i denna väg”. i4 §.
Af samme Motionair: att, i utbyte emot odaljord och synnerligast åker, en jordegare icke bör förpligtas att taga obrukad mark, med mindre än att lian sjelf begifver sig dertill, samt erhåller sådant bidrag till odling och sådan ersättning för bristande afkastning, intilldess odlingen 54 Lag- samt Allm.
Bcsv. o. Oec. Utsk.
N.-o 8. hommer i fullt stånd, alt han dermed finner sig belåten. ’’DA ett stadgande, sådant som det af ”Ilans Hansson föreslagna, skulle, i Utskottens tanka, nästan utesluta möjligheten af ”skifte, samt härtill kommer, att 2, 10, 11, ”14 och i5 §§ af förevarande Cap. innefatta alla de föreskrifter, som kunna gif”vas lill förekommande af orättvisa i tilfämpningen, och någons derifrån härledda ”lidande, hvarförutan i3 Cap. bestämmer, i ”hvilka fall odlings-ersättningar utgöras skofa; finna Utskotten den väckta Motionen ”något afseende icke förtjena'’. i5 §.
Af samme Motionair : att, i denna en allt för vidsträckt och jordegarne på visst sätt förnärmande pröfnings - rätt blifvit, i afseende på Skiftes-läggningen, Landtmätaren och Gode Män tillagd.
Sedan provisionel plan lill Skiftet är uppgjord, borde, i Motionairens tanka, all åtgärd af Förrättnings-männen upphöra, intilldess sig visade, om stridighet uppstår emellan delegarne, hvilka det icke borde betagas att sjelfve göra nödige jemkningar, eller sig emellan öfverenskomma om en alldeles ny plan-läggning, under iakttagande af de i Stadgan bestämda grunder, hvarefter först Landtmätarens och Gode Männens Lag- samt Allm.
N.o 8. 55 rättighet alt besluta om Skiftes-läggningen skulle vidtaga.
”Att öfverlemna jemkningen af Skiftes”läggningen ensamt åt delegarne, finna Ut”skotten icke ledande till något nyttigt än”damål.
Frivilliga öfverenskommelser skulle, i sådan händelse, svårligeji kunna lill”vägabringas, utan att decisionen i alla fall ^slutligen måste öfverlemnas lill förrättnings”männen, hvilka ock, i Utskottens tanka, bö”ra ega rätt att jemka det provisionela Skif”tet, om skäl dertill yppas; och under öfvertygelse, på sådan grund, att det klan”drade stadgandet har ett bestämdt företräde framför hvad i ofvanberörde måtto är ”föreslaget; få Utskotten vördsamt tillstyrka, att §:n varder oförändrad bibehållen”. i3 Cap. i, 2 §§.
Åf Eric Svanberg frän Wester-Norrlands
Län, som, utan alt framställa någon till ändring egentligen föranledande anmärkning, fästat uppmärksamhet å de svårigheter, som i Norra orterne äro med utflyttning förenade; från hvilket förhållande han velat hemta ytterligare stöd för dess i början af detta Betänkande anmärkta yrkande, att Skiftes-Stadgan måtte förklaras olämplig för ’Wester-Norrland. 56 Lag- samt Allm.
Besv. o. Oec. Utsk. Bet. N. o 8. 1 §.
Af Bans Hansson frän Gefleborgs Län: att någon hemmansegare ej jnåtte kunna åläggas att, emot sin vilja eller uttryckliga samtycke, utflytta till ouppodlad, om än odlingsbar, mark, och således ännu mindre till afrösningsjord. 2 §.
Af samme Motionair: att, såsom tillägg vid denna §, det stadgande kunde inflyta, att, sedan Landtmätaren och Gode Männen förgäfves sökt tillvägabringa vänlig öfverenskommelse emellan delegarne om utflyttningen, vid bestämmandet deraf, de grunder borde följas, att grannar, som hafva trängsta tomt - utrymmet och sämsta Åbyggnaderne, eller genom deras utflyttning kunna bereda en formlig Skiftes-läggning, blifva, framför Öfriga, skyldige att utflytta.
''IJestämmandet af utflyttnings-skyl'Migheten är utan tvifvel en af de vigtiga”ste frågor, rörande Skiftesverket.
Alt ut”flyttning alltid måste medföra dryga kostnader, men äfven för den utflyttande kan ”bereda stora och yigtiga fördelar, är en ”obestridlig sanning, För att skörda fruk”ten af dessa fördelar fordras likväl förmänga hos den afflyttande alt anskaffa den erforderliga förlags - kostnaden.
En förut ”skuldsatt hemmansegare bringas lättligen Lag- samt Allm.
N.o 8. 5j ''till fullkomlig undergång, om han, gehom Skiftet, tvingas till utflyttning, ehuru ’’stora fördelarne deraf än kunde blifva, i ''fall han hade förmåga att bestrida de der’’med förenade kostnader.
Det ligger ock ’’en naturlig rättvisa deri, att den, som är höjd med sin ställning, må vid densam”ma bibehållas, så framt icke andras rätt ''derigenom förnärmas, och alt den, sorn ”önskar ett förbätlradt läge, må, under enahanda vilkor, erhålla det, Från denna grund härleda sig Stadganderne uti 1807 och 1813 ”årens Enskiftes-Förordningar, att Enskif”tes-sökanden, och de sorn sig med honom ”derom förena, men ingen annan, skall va"ra till utflyttning förbunden; och hvad ''sorn af Svanberg och åtskillige andra Re''presentanter blifvit anfördt om Skifles”Stadgans otillämplighet för åtskillige Pro”yincer, torde, till en ganska hufvudsaklig "del, och icke utan skäl, kunna hänföras lill ”det förändrade Stadgande, som i frågan ”om utflyttningar är gifvet.
Hvarföre ock ”Utskotten anse sig böra vördsamt tillstyrha bibehållandet af hvad i8n års För■'ordning i 11 § härom innehåller , hvilket ''lyder som följer: nu har icke hela Byala*get, utan en eller flere af gr atmar ne En"skifte begärt, och kan det ej utan utflytt"ning verkställas; då skola den eller de, ”som Enskifte sökt, vara till utflyttning 58 Lag- samt Allm.
Bet. JY. o S. ”förbundne, sä fr amt icke annorlunda frivilligt äsänijes.” ”Genom detta tillstyrkande är också ”Hans Hanssons anmärkning emot i § besvarad; och hvad samme Motionairs an”märkning emot 2 § beträffar ; så kunna Ut”skotten, i hvilkas tanka samma § inne’’fattar alla nödiga och ändamålsenliga föreskrifter i det ämne den rörer, icke fin”11a någon anledning till förändring eller ”tillägg derutinnan.” 3 § Af Petter Andersson frän Hallands Län: att, som Skåne och Skaraborgs Län, allt sedan i8o3 och 1804, åtnjutit oell ännu åtnjuta utflyttningshjelp af allmänna medel, och Enskiftes-Stadgan är gällande för Rikets alla provincer, rättvisan fordrar, det slika utflyttningsbidrag må sträcka sig till alla Skiftestagare, utan afseende på Landsorten.
”Då frågorna örn och lill hvad belopp ”bidrag af allmänna medel till underlättande af utflyttnings-kostnader må lem”nas, samt huru sådane bidrag böra an”vändas eller fördelas, innefatta ämnen, ’’hvilka icke kunna blifva föremål för lagbestämmelser i sammanhang med Skiftes’’Stadgan, anse Utskotteu något yttrande i Lag- samt Allm.
IV:o 8. 59 "'anledning af den gjorda framställningen ”ej eller nu vara erforderligt.’’ 3 §.
Af Herr Hjerta, Guslaf: att uppmärksamhet torde fästas vid nödvändigheten att bestämma en ersättningsgrund för utflyttning af vissa lägenheter af serskild beskaffenhet vid vatten och vägar, t. ex.
Fabriks-anläggningar, Garfverier, Brännerier, Krogar och Näringsställen.
De förra har Motionairen ansett vara berättigade till ersättning, i förhållande till den fördelaktiga local de kunna ega, men de senare, såsom varande för moraliteten af menlig egenskap, icke annorlunda böra ersättas, än för hus och byggnader. ”1 anledning af hvad Herr Hjerta i ”ofvanberörde måtto anfört, anse Utskol#, ten sig böra upplysa, att Egoskiften ingalunda, emot innehållet af 9 Cap. 3 §, kun’’na föranleda till flyttning af Bruk, Fabriker, Qvarnar eller andra Vattenverk.
I ”afseende på flyttning af hemmans-åbygg”nader, med hvad derunder inbegripas kan, ”är stadgandet i förevarande § tydligt och ”bestämdt; äfvensom 12 Cap. 6 § innefat”tar föreskrift, huru förhållas bör med flytt”ningshjelpen för de deri nämnde serskilda ”lägenheter.
Utskotten nödgas derföre öp’’pet förklara, att de icke rätt kunnat fatta 60 La”- samt Allm.
Bet. N. o 8. ’’ora eller i hvilken del Herr Hjertås framställning åsyftar ändring eller rättelse i ”Skiftes-Stadgan, och således sakna anledning att med något förslag dertill framkomma, helst Skiftes-stadgan icke gifven ''anledning dertill, att, vid bestämmande ”af utflyttningshjelpens belopp, afseende ’’bör fästas vid en Inrättnings mer eller ”mindre moraliska syftning, utan endast, ’’alt åbyggnadens materiela beskaffenhet ”och kostnaden för dess flyttning dervid ’’bör komma i betraktande,’’ 7 §.
Af Lars Larsson från Skaraborgs Län: att den, som vid skifte förlorar skog, icke kan med den i denna § bestämda ersättning vara belåten; utan borde, i Motionairens tanka, bibehållandet af sådan skog, utan att i delningen ingå, vara egaren tillåtet. ”Ehuru Utskotten, i det afgifna yt’’lrandet vid i § af 12 Gap. understödi ”yrkandet, att skifte å skog skall förblifva ”orubbadt, så vida ej samtliga delegare ”medgifva nytt skifte, anse Utskotten lik”väl förevarande § böra blifva oförändrad, ”dels, emedan den måste hafva afseende på ”sådan skog, som befinnes å Inegor, hvilka ”alltid äro underkastade delning, och nå”got annat mera lämpligt sätt icke, i Ut - Lag- samt Allm.
N.o 8. 6t ”sköttens tanka, finnes till beredande af ”ersättning för mistad skog, dels derföre, ”att, om alla delegare medgifva nytt skifte å ”skogen, så måste ock tillämpning af §:n der”vid ega rum.
Stora olägenheter skulle, ef’’ter Utskottens tanka, möta vid verkställigheten af ett skifte af marken, med rättighet för den förre egaren att behålla sko”gen derå.’’ i4 Cap. 2 §.
Af Hans Hansson frän Gefleborgs Län: att, i anseende till omöjligheten deraf, att, utan råliniernes upphuggande i skog, kunna verkställa den, i förevarande § föreskrifna, rörläggning, stadgandet i detta fall bordt stanna dervid, att blott ände-punkterna utmärkas med råstenar, derest icke jordegarne öfverenskomma, att skillnadslinierne skola genast upphuggas; i hvilket fall det bör ofelbart ske.
”Om än någon skog skulle nedhuggas ”för det i denna § afsedda ändamål, kan ”den icke derföre anses vara förlorad, helst ”den troligen icke uppgår till beloppet af ”årets skogsbehof.
Men, ehuru skillnads”liniernes fullständiga och ordentliga utsta”kande och upphuggande är af så stor ”vigt, att, om derigenom någon mindre 6a Lag- samt Allm.
N.-o 8. ”skogs-förlust skulle åstadkommas, den sy”nes kunna och böra tålas; få likväl!
Ut3, skotten vördsamt föreslå det tillägg i §:s ”2 Morn., att, om skogen är af inskränkt ”område och delegarnes lotter deruti mån”ga, blekning och utstening tillåtas må, ”så vida derigenom ändamålsenliga skill”nadslinier kunna uppgöras.” 5 §.
Af Petter Andersson från Hallands Län: att, som, genom stadgandet i denna §, det Landtmätare bör, då skifte blifvit ändradt, inom 14 dagar från delfåendet af Utslaget, utsätta förrättningens företagande, andra jordegare, hos hvilka skifte pågår, kunna blifva förnärmade, det tillägg måtte i § inflyta i så vida uppskof i annan för banden varande förrättning, derigenom, till andra jordegares förfång, icke förorsakas. ”Det af Petter Andersson sålunda föreslagna tillägg skulle, i Utskottens tanka, ”gifva Landtmätaren tillfälle att handla ’’godtyckligt, der han borde hörsamma en ”föreskrift.
Ofta bar en Landtmätare ett ”eller flera Tjenstebiträden, och kan säle”des på en gång hafva flera förrättningar ”under arbete.
Utskotten få alltså tillstyrka, att §:n varder oförändrad bibehållen.
Vt sk. Bet.
N.o 8. 63 i5 Cap. 3 §.
Af Casper IVijkman frun Upsala Län: att stadgandet i denna § om en prfescriptionstid af 3 år, inom hvilken det visas skall, att fel i uträkningen vid skiftet blifvit begånget, vore med både billighet och rättvisa oförenligt, emedan det lätteligen kunde inträffa, att delegare icke förr, än efter de 3:ne årens förlopp, komme i tillfälle att öfvertyga sig om den begångna felaktigheten; hvadan alltså Motionairen har föreslagit den, i hans tanka, nödiga förändring, nemligen: att hvarje delegare i Skifteslag berättigas söka och erhålla jemkning uti redan fastställdt Skifte j utan inskränkning till tid.
”Mot all prtescriptionstid kan anföras, ”att, genom försummadt iakttagande deraf, ”det orätta kan blifva gällande, såsom vore ”det rätt.
Sådant är också förhållandet ”bär; men det torde ej kunna bestridas, ”att ju samhällsordningen, för att gifva »trygghet åt egande-rätts-förhållanden, ovilkorligen fordrar denna afvikelse från ab”stract rätts - princip.
Att nu upprepa ”grunderne för denna afvikelse, skulle inleda i en vidlyftighet, som vore öfverflödig och af Motionen icke egentligen påkallad.
Enligt 8i § i Storskiftes-Stadgan 64 Lag- samt Allm.
N.o 8. ”af 1783, egde någon praascriptionstid i ”förevarande fall icke rum, utan kunde ”rättelse i felaktig uträkning sökas och er”hållas, när som helst.
Deremot är* ge”nom Kongl. Brefvet till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande den 20 Februarii 1821, ”förklaradt, att, sedan Enskifte ar vordet ”fastställdt, kunde rättelse i uträkningen ”icke sökas eller erhållas; och som Ulskot”ten anse, att, i det klandrade stadgandet, ”en rigtig medelväg blifvit följd, kunna ”Utskotten icke tillstyrka bifall åt den fö”reslagna förändringen.* 16 Cap. 2 §.
Af Herr Liljenstolpe, Carl, att Militias-Boställens deltagande t
Skiftes-kostnader vore olämpligt och obilligt.
Motionairen trodde, att, då inom hvarje province finnes Landtmätare med lön å stat, det vore med beräkning derå skäligt, att serskildt arfvode för Boställen icke beräknades.
Landtmätare-arfvodel hade dessutom, genom Taxan den 5 Julii 1827, blifvit ansenligen förhöjdt; och Motionairen yrkade derföre återställande af de rättigheter i detta fall, hvilka Kronans jord förut egt, eller ock, att Stats-Verket måtte vidkännas, hvad Skiftes-Stadgan i detta afseende ålägger Indelningshafvare!!. ”Det Lag- samt Allm.
Bes v. o Oeb. Utsk.
JV.o 8. 65 ”Det kan i allmänhet icke bestridas* ”att Militiae-Boställens afkastning, serdeles ”i de lägre gradelne, är så ringa, att den, ”såsom aflöning åt Bostallshafvaren, löga ”lärer kunna tåla afdrag; mendet kan icke ”med bestånd af billighet begäras, att Landtmätare, af hvilka de fleste icke hafva serskild lön, skulle sakna allt arfvode för ”förrättningar å Militiae-Boställen.
Icke eller ”kan det fordras, att detta arfvode skall ”af Staten bekostas, då en sådan fördel ”icke tillskyndas Civilstatens Boställen.
”Vid detta förhållande och då i betraktande tages, att, enligt 3 § i Kongl.
Kungö”relsen den 4 Maj* 1827, Skifteskostnaden ”får på 20 år fördelas och derigenom blif”ver mindre tryckande, samt att enahanda ”fördelning jemväl blifvit tillåten, i afseende på åtskilliga andra utgifter, hvilka ”Boställs-Innehafvaren, efter förut gällande författningar, mäst, utan all ersättnings”rätt af efterträdaren, bekosta; så torde ”skälig anledning till klagan i denna del i ”sjelfva verket icke finnas, hvadan alltså ”Utskotten, som icke anse sig tillkomma, ”att ingå i bedömande af det utaf en Ledamot uppgifna förslag, att Landlmätare”arfvodet för Militiae-Boställen borde af ”Militise-Boställs-Cassan bekostas, vördsamt Bih. till R.
Prot. 1828 och 182g. 7 Sami. 2 Afd. 5 2: a Haft. 66 Lag- samt Allm.
Besv. o. Oec. Utsk. Bet. N. o 8. ”tillstyrka, alt det anmärkta stadgandet ”må blifva oförändradt.” 17 Cap. 1 §.