Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Medel - 1838. 1839. 1840. 1841. 1842. pris. 10 8 40 8 8 10 32 10 16 48 _ _ 9 28 10 8 16 7 8 — 6 32 — 5 32 — 5 24 — 33 16 — 6 32 — 10 — — 8 40 — 8 8 — 10 32 — 8 16 — 46 — — 9 9 7 5 — — 4 16 — 4 4 — 3 16 — 3 — — 19 36 — 3 5 7 4 32 — 5 — — 4 16 — 4 — — 4 32 — 22 32 — 4 25 7 1 32 — 1 32 — 1 40 — 2 — — 2 — — 9 8 — 1 40 — 4 32 — 5 — — 5 32 — 5 32 — 5 16 — 26 16 — 5 12 10 6 24 4 36 — 4 — — 3 16 — 3 42 — 22 22 — 4 23 7 11 16 — 13 16 — 16 — — 18 — — 18 — — 76 32 — 15 16 — 1 36 — 2 — — 2 4 — 2 8 — 2 8 — 10 8 —• 2 1 7 1 — — 1 — — 1 — — 1 — — 1 — — 5 — — 1 — — — 10 8 — 10 S — 10 8 10 8 — 12 — 1 6 8 — 10 11 —. 20 — — 20 — 20 — 20 — — 20 — 2 4 — — 20 — 42 — — 48 — — 43 — 40 — — 40 — — 213 — — 42 28 10 3 24 — 4 — — 3 28 — 3 16 — 316 — 17 36 — 3 26 5 36 42 36 34 34 182 — 36 19 2 3 — 3 24 1 — 3 — — 2 40 — 2 40 — 15 8 — 3 1 7 42 48 43 40 40 213 — 42 28 10 3 24 — 4 — — 3 28 — 3 16 — 3 16 — 17 36 — 3 26 5 23 — — 21 32 — 20 — — 20 — — 20 — — 104 32 — 20 44 10 1 44 — 1 38 8 1 32 — 1 32 — 1 32 — 8 34 8 1 35 9 3 16 — 3 16 .—.
3 16 — 3 16 — 3 16 — 16 32 — 3 16 — — — 12 32 — 9 — — 10 32 — 10 — — 57 16 — 11 22 5 1 12 — 1 2 8 — 36 — — 42 8 — 40 — 4 37 4 — 45 10 1 16 — 1 16 — 1 16 — 1 16 — 1 16 — 6 32 — 1 16 — 1 4 — 1 4 — 1 4 — 1 4 — 1 4 — 5 20 — 1 4 — 9 — — 6 32 — 4 32 — 3 32 — 5 16 — 29 16 — 5 4i 7 5 4 5 4 4 3 3 . 20 8 4 2 3 4 — 3 — — 3 — — 3 — — 3 — — 15 4 — 3 — 10 4 24 — 4 40 — 5 — — 5 — — 5 — — 24 16 — 4 41 7 3 — — 3 — — 2 26 8 2 32 — 3 16 — 14 26 8 2 43 9 4 24 — 4 24 — 4 — — 4 — — 5 32 — 22 32 — 4 25 7 16 — — 24 — 1 44 — 18 5 — 20 — — 20 — — 20 — — 20 — 1 — 24 — 2 s — -1 20 10 Markegångspris för År Medei Summa. 1838. 1839. 1840. i "41. 1842. pris.
Ett Dränge-Dagsverke 24 24 24 24 28 2 28 24 10 Ett Öke- dito 1 — — 1 — — 1 — — 1 — — 1 8 - 5 8 — 1 1 7 Ved- och Lysningsämnen:
En famn Björkved af nya målet omkostnadsfritt lefvererad i Garni- zonsort 4 16 — 4 16 4 16 4 16 — 5 22 16 4 22 5
En famn Ahl ved dito 3 — 3 —. 3 3 3 15 3 En famn Tallved, dito 2 32 — 2 32 2 32 2 32 2 32 13 16 2 32 En famn Granved, dito 2 — 2 — 2 2 2 16 10 16 2 3 2 Ett Lispund Talgljus å 7 st. på marken 5 16 — 5 32 6 16 6 16 5 32 29 16 5 41 7 Ett Skålpund Gula Vaxljus ....
1 — — 1 — 1 —. 1 1 5 . 1 En kanna Rofolja Båtsjnans Utrednings- och Bekläd- nads- samt Hemkalls-Persedlar.
Utrednings-Per sedlar :
En Kapprock af blått Vadmal 10 10 10 _ 10 10 50 10 En Kappsäck af Segelduk, Skinn el- ler Väf 3 16 — 3 16 3 16 3 16 — 3 16 16 32 3 16
En nåckad Rya eller Ylletäcke . . 2 16 — 2 16 2 16 2 16 9 16 2 16 En Hängmatta af Buldan 2 40 ----- 2 40 — 2 40 -- 2 40 — — — — 11 16 —- 2 40 — Beklädnads-Per sedlar: En Tröja af blått Vadmal .... 4 32 4 32 4 32 4 32 4 32 23 16 4 32 En dito af grått dito .... 4 — — 4 — 4 4 4 20 _ 4 En Väst med ärmar af blått Vadmal 3 40 3 40 3 40 3 40 3 40 19 8 3 40
En dito dito af grått dito 3 8 — 3 8 3 8 —. 3 8 3 8 — 15 40 3 8 Ett par Långbyxor af blått dito 3 4 — 3 4 3 4 — 3 4 — 3 4 — 15 20 3 4 Ett par dito af grått dito 2 20 — 2 20 2 20 — 2 20 2 20 12 4 _ 2 20 En blå och hvitrutig Halsduk — 12 — — 12 — 12 — 12 — 12 — 1 12 12 En Hatt 1 24 — 1 24 1 24 — 1 24 1 24 — 7 24 1 24 Ett pär Läderskor 1 14 — 1 14 1 14 — 1 14 1 32 6 40 1 17 7 Ett par Ullstrumpor — 39 — — 39 — 39 — 39 39 4 3 39 En Skjorta af Blångarn — 39 — — 39 39 39 39 4 3 39 En dito af Lärft 1 12 — 1 12 i 12 1 12 1 12 _ 6 12 1 12 , En Släpklädning af Vadmal . . . 8 32 — 40 32 — 8 6 5 Hemkalls-Per sedlar: En Tunna Spanmål Ett Lispund Matvaror, bestående hälften Smör och hälften Kött . af Tillkommer i afseende på underhåll för tågande trupper och fångar under forsling:
Ett Lispund Rågmjöl En Tunna Korngryn Ett Lispund Salt Kött Ett Lispund Färskt dito Ett Lispund Koksalt Ett Lispund Salt Fläsk Ett Lispund Torrt dito .
En Mark mjukt Bröd En Dagportion ....
En Dagration ....
Rote-Vaca nee-afgi ft . . Markegångspris för Ar 1838. 1839. 1840. 1841. 1842.
Medel pris. 8 16 7 8 6 32 5 32 5 24 33 16 6 32 3 8 — 3 16 — 3 4 — 3 — —- 3 16 — 15 44 3 8 10 1 42 5 39 2 1 O .J 2 1 1 7 4 38 4 46 1 16 32 — 14 16 — 13 16 — 11 16 11 — — 66 32 — 13 16 — 1 24 — 1 24 - 1 28 1 32 — 1 32 — 7 44 — 1 28 — 1 1 4 1 12 — 1 16 — 1 8 — 5 40 — 1 8 — 16 16 16 — — 16 — — 16 — 1 32 — — 16 — 3 1? — 3 16 3 16 .— 3i6 — 3 16 — 16 32 — 3 16 — 4 4 — 4 — — 4 — — 4 — — 20 — — 4 — — 2 2 2 2 6 — 2 5 — 11 3 — 2 3 8 2 7 5 7 6 8 10 — 8 5 — 40 4 — 8 1 21 7 16 11 2 . . 8 10 — 12 10 1 22 5 — 14 1 51 13 — 49 13 — 46 37 44 29 — 45 15 1 237 11 1 47 21 5 Hernösand, i Lands-Kontoret, den 30 December 1843.
Uträkning öfver Medium af nedannämnda fem årens Markegångspris å ett Gärde-Mantal inom Wester-Norrlands Län.
Efter Krono- värdi.
Markegångspris för feni Ar Medel - I ^ingermanland. 1838. 1839. 1840. 1841. 1842. pris. Jordeboks-Ranta.
Penningar 8 £t.
Smör å 26 sk. 1 U.
Tonfisk ä 12 sk. . . 1 fjerding Strömming å 1} 6 Kannor Tjära a 24 sk. . 1 10 16 3 44 n - Hem mantals-Rd n ta. 1| Tunna Korn ä 36 sk. . 5 H. Smör a 26 sk. . . . 14 £té.
Kött å 12 sk. . . 24 H. Humbla ä 24 sk. . . 1 U.
Talg fi 24 sk. . . . ^ Oxe ä 2 R:dr 36 sk. . . 4 Får ä 12 sk 4 Gås h 6 sk 1 Höns 4 Tjog Ägg å 1 sk. 6 rst. . 4 lass Hö ä 32 sk 5 Kärfvar Halm å 3 rst.
Vin lerk örsel Boskapspenningar ....
Skjutsfärds dito
Dagsverks dito 1 1 10 6 18 3 1 8 6 1 1 16 1 4 32 24 6 6 3 3 6 6 9 3 Summa 6 20 6 41 15 3 37 47 — 35 3 6 33 17 10 35 15 9 183 3 4 36 29 6 I Medelpad.
- Lika, roed den förändring, att Vinterkörseln efter Kronovärdi utgör 6 sk. och efter Markegång dub- belt med 12 sk. 6 22 6 41 19 3 38 3 35 7 6 33 21 10 35 19 9 1183 23 .4 36 33 6 Hernösand, i Lands-Iiontoret, den 30 December 1843.
Jac. Wilh. Langelius. menne*!*® BEFALLNINGSHAFVANDE» UTI Westerbottens liän TILL KONGL. MAJIT i underdånighet afgifne FEMÅRSBERÄTTELSE för Åren 1838, 1839, 1840, 1841 och 1842. STOCKHOLM, 1844.
TRYCKT HOS P. A. NORSTEDT & SÖNER, Kongl. Boktryckare.
Stormägtigste, Allernädi^ste Konung! ri\ , , .
, I ill följe al Eders Kongl. Maj:ts Nådiga föreskrift, får jag underdånigst afgifva Berättelse om Westerbottens
Län i ekonomiskt och statistiskt afseende för de fern sednast förflutna åren eller ifrån och med år 1838 till 1842 års slut samt derjemte bifogad Tabell, ej mindre för Landet, än Umeå Stad, den enda i Länet. 4 1:0 Länets Allmänna beskaffenhet.
Under ofvannämnde tid hafva inga sådane förändringar ägt runi i afseende å Länets vidd, indelning eller lokala förhållanden, som kunna föranleda särdeles uppmärksamhet, hvarföre jag derom i underdånighet endast åberopar de förut afgifne Femårs-Berättelserne. 2:0 Invänarne.
Folkmängden inom kustlandet utgör, efter Skatlskrifnings-längderne för år 1842 och deröfver författade Sammandrag, i första och andra Fögderierne : Mantalsskrifne Mankön 9,496.
Dito Qvinkön 10,134.
I Umeå Stad, dito Mankön 360.
Dito Qvinkön 441. 801 %)An
Öfver- och underårige samt för åtskillige orsaker mantalsfrie, ehuru arbetsföre personer i sagde Fögderier, Mankön 11,859.
Dito Qvinkön 12,490.
I Umeå Stad, Mankön 295.
Dito Qvinkön 346. an* — 541 • 24,990.
I Lappmarken, hvarest mantalsskrifning icke förrättas, utgör Mans- och Ovinspersonernas antal af Svenska Nationen 8,921.
Dito Lappar 1,054.
9975 Summa 55,396.
Vid 1837 års slut uppgick folkmängden till femtioett tusende tvåhundrade femtiosex och har således under fem år ökats med fyra tusende etthundrade fyratio personer, hvilket hufvudsakligen är en följd af vaccinationen, sorn bedrifvits med framgång, samt den lyckan att härjande sjukdomar ej inträffat.
Folket inom kustlandet, som, hvad upplysning och bildning beträffar, väl icke undergått någon märkbar förändring, men dock fortfarande tål 5 jemförelse med alla andra Rikets Provincer, är i allmänhet härdadt, sedligt, arbetsamt och anständigt, med särdeles fallenhet för slöjder och hvarjehanda handtverk, deruti en del förvärfvat sig utmärkt skicklighet, utan någon särskild handledning.
Förhållandet roed Fjelltraktens och den egentligen jordbrukande Lappmarksallmogen, härstammande från nedra Landet, är nära enahanda, ehuru den i åtskilliga fall kan äga mindre upplysning.
Bildningen hos Lapparne, hvilka nästan utan undantag förstå och tala Svenska språket, är i betydligt tilltagande.
Som orten förskonats från missväxt, oaktadt afkastningen icke öfverstigit medelmåttan, så hafva invånarne genom sparsamhet, drift och ihärdighet vid binäringarnes idkande till största delen öfvervunnit den tryckande belägenhet, som vållats af felslagne skördar under många föregående på hvarannan följda är, der mindre ordentlig lefnad eller andra tillfällige omständigheter icke föranledt obestånd, hvarpå exempel beklagligtvis finnes, såsom undantag från det loford Länets invånare i allmänhet förtjena.
Nykterheten har gjort framsteg och bruket af bränvin minskats, särdeles bland den yngre befolkningen, hvaremot konsumtionen af utländska drycker och i synnerhet caffe, betydligen ökats.
Länets skuld till Staten för undsättnings-spanmål under 1831 och följande år utgjorde vid 1842 års slut 146,756 Riksdaler 27 skillingar 3 r:st. samt förskott åt enskilde till uppköp af spanmål för enahanda behof 18,284 Riksdaler 11 skillingar 1 r:st., eller tillsammans 165,040 Riksdaler 3S skillingar 4 r:st., sedan derå dels afbetalts och dels eftergifvits 138,472 Riksdaler 16 skillingar 2 r:st. allt Banko. 3:0 Näringar.
Den vanliga åkerbruks-redskapen består af vändplog, eller såkallad vält, ahl med åtskilligt antal mer och mindre djupgående jernklor samt jernpinnad harf, jemte rist till grässvalens afskärande då nyodling verkställes, eller lindor åter upptagas till åker och i sådant afseende vältköras.
Oaktadt det hårda klimatet och deraf inträffade eller befarade missväxter, intager jordbruket, som sig bör, första rummet bland näringarne.
Hågen för åkerbrukets sorgfälligare skötsel och nyodlingar, särdeles af de fordom dertill onyttige ansedde myror, har tilltagit, hvarigenom under sådane odlingars besående det har varit och blir möjligt och oundvikligt, att i stället antingen träda eller ock lill gräsbärande linda använda större eller mindre del af den gamla åkern, hvilken åter upptages, så snart nyodlingarne, efter gödsling och besående i några år, hunnit blifva gräsbärande.
Vid detta växelbruk, måste ett visst förhållande noga iakttagas emellan den öppna åkern och ängestillgången samt möjligheten att väl gödsla den åker, som besås, emedan jorden härstädes i allmänhet icke gifver någon lönande afkastning utan begödsling och öfverdrift i nyodling eljest blir onyttig eller skadlig, i synnerhet om dertill användes svaga och mosslupna ängar, hvilka i deras naturliga skick lemna någon, ehuru ringa afkastning, men upparbetade till åker utan gödsling, ingen äring.
De brukliga sädesslagen äro råg, korn, bafra, högst obetydligt ärter samt såkallad blandsäd, bestående af vår-råg och korn.
Ortens hufvudsäde är korn, och Tabellen visar ungefärligen beloppet af utsädet och äringen.
Vid medelmåttiga år motsvarar afkastningen invånarnes behof, inberäknadt potatis, som allmänt odlas; men då missväxt inträffar, måste bristen anskaffas från lyckligare lottade trakter.
Linodlingen idkas med fördel i södra delen af Länet, så att betydligt qvantum årligen afyttras; hvaremot hampa produceras i de norra Socknarne, likväl utan att fylla förnödenheterne inom orten.
Boskapsskötseln, en af hela ortens uråldriga näringar, ännu ganska vigtig, särdeles inom Lappmarken, der den kan anses såsom hufvudnäringsfäng, tilltager i samma förhållande som åkerbruket, oaktadt de fordom så ymnigt gräsgifvande naturlige ängarne på de flesLa ställen aftagit i växtlighet, ty nya odlingar, ej mindre af utväxt äng, än myror och kärr, verkställde med behörig beräkning af hemmanslägenheternes öfrige afkastning, så att jemnvigt i växelbruket bibehålles, ersätter fullkomligt minkningen af foder från de naturliga ängarne.
Genom vattenledning och uppdämning af vatten på gamla ängar, myror och mossar samt sjöars utdikning, hvartill tjenlige lägenheter ännu icke saknas, har hötillgången särdeles inom fjelltrakten betydligen ökats, hvilket föranledt och framdeles otvifvelaktigt föranleder Boskapsskötselns utvidgande, så att, ehuru ladugårds-afkastningen till en stor del ingår uti den ökade folkmängdens bergning, ett betydligt öfverskott af smör, talg och hudar årligen afsättes.
Betesmarkerne äro på en del ställen goda och tillräcklige, på andra åter inskränkta och mindre fördelaktige.
Kreaturen befinnas af medelmåttig godhet.
Under den tid berättelsen omfattar har ingen anmärkningsvärd förändring med kreaturs racerne ägt rum, eller kreaturs-sjukdomar härjat.
Stallfodring har härintills ej brukats.
Oxars begagnande till dragare har småningom tilltagit och nyttan deraf blifvit insedd, oaktadt bruket icke är allmänt.
De köras ej parvis, utan enbets, med sele i stället för ok, hvarigenom oxens
Styrka att draga lass bättre och naturligare kan användas.
Renskötseln, Lapparnes hufvudsakliga näring, är i aftagande genom odlingens framskridande, men lemnar dock ännu tillräcklig bergning för ägarne samt betydligt öfverskott af kött och hudar till afsalu.
Tillgången och beskaffenheten deraf, som fordom i allmänhet varit särdeles ymnig, är nu ganska skiljaktig.
Invånarne uti en del af de intill hafskusten närmast belägne byarne sakna icke allenast byggnadstimmer för sitt behof, utan nödgas äfven hemta ved från annat håll, hvilken olägenhet dels härrör af misshushållning med skogen för längre lid tillbaka och dess sentida återväxt i detta kalla klimat, dels af det ringa område, som, efter 1780 års Afvittrings-instruktion, dem tilldelats, ty flera byalag, som, enligt Afvittrings-Rättens och Läns-Styrelsens beslut, bort eihålla 1000 tunnland på mantalet, hafva endast bekommit 2 å 300 tunnland; hvarföre, och då ersättning in natura nu mera svårligen kan gifvas i anseende till oclisponerade allmännings-trakternes aflägsenhet, en skälig jemkning i skatten så mycket mera vore nödvändig, som skattläggningen jemväl giundats på fiske och djurfång, de der till en del eller alldeles upphört.
De fiån kusten mera aflägsne skogarne, ehuru å många ställen strängt ålitade, erbjuda deremot mycken tillgång på hvarjehanda effekter, vida öfverstigande oitens behof.
Allmännast äro skatte-skogarne samfällige byavis, men laga skiften hafva mer och mer vunnit förtroende och blifvit verkställde samt hågen för skogens ändamalsenligare och sparsammare begagnande inträdt, sedan skogens värde blifvit närmare insedt.
Kronans skogar, om hvilka jag ämnar göra särskild underdånig framställning och hvarå afvittring inom kustlandet för sig gått eller föreslår, äro dels upplåtne till begagnande på obestämd tid mot afgift och med förbehåll af Kronans fria dispositionsiätt, enär så fordras, dels finnas ännu odisponerade eller vid elfvar och flottbara valtudrag anslagne till kolning för Jernverken och stockfangst för sågverk, med rättighet för ägarne af de sistnämnde, att, emot stubböreafgift, årligen hämta ett bestämdt antal trän.
Lands-fiskalerne och Kionobetjeningen åligger väl tillsynen öfver krono-skogarne, men skogstraktei nes vidsträckthet och kringspridda läge göra det högst svårt för den al mångfaldige andra tjenstebestyr öfverhopade Krono-betjeningen, att upptäcka oci lagligen utreda alla föröfvade missbruk.
Önskeligt vore således, att någon ändamålsenlig förändring snart vidtages i afseende å sågskogarne, hval igenom Staten kunde tillskyndas en skälig och mera bestämd inkomst samt Sågverksägarne beredas vidsträktare tillverkningsrätt, utan frestelse ellei en slags nödvändighet, att öfverskrida sina privilegier för att undgå föi ust.
8 Under loppet af 1838 till och med 1842, äro 150 st.
Nybyggen beredda till skattläggning, hvarjemte vederbörande
Landtmätare till afvittring boredt 131 tunnland 5 kappland åker, 6,977 tunnland 8 kappland äng, 1,157 tunnland 15 kappland odlingsmark, 102,693 tunnland 2 kappland afrösningsjord och 133,250 tunnland 1 kappland impedimenter, eller tillsammans 244,208 tunnland 31 kappland samt uppgått rå-linier lill en sammanräknad längd af 796,960 alnar eller 44^ mil.
Inom Länet finnes nu endast en jernmalmsgrufva, Näsberget kallad, liggande 7 mil från hafskusten i Jörns Församling, der malmbrytningen de sednare åren aftagit, hvartill orsaken varit, dels den långa transporten och dels mindre gynnande konjunkturer för afsättningen.
Hvaremot driften vid två masugnar och fem jernverk varit liflig, ehuru mindre fördelaktig.
Vid berörda verk voro för år 1842 skattskrifne följande antal betjening och arbetare, nemligen:
Vid Olofsforss 106 mankön och 95 qvinkön; Vid Hörneåforss 32 mankön och 36 qvinkön; Vid Johannisforss 18 mankön och 12 qvinkön; Vid Säfvar 25 mankön och 23 qvinkön samt vid Robertsforss 58 mankön och 49 qvinkön eller tillsammans 239 mankön och 215 qvinkön.
Enär Bruksägarne till Taxerings-komitéerne icke lemnat antagliga uppgifter å tillverkningsvärdet, har taxation under nu ifrågavarande år skett efter 1835 och 1841 årens Bevillnings-Förordningar, så att för år 1842 Olofsforss Bruk ansetts äga i:del af privilegierade stångjerns-tillverkningen 1,800 Skeppund i behållning med 3,656 Riksdaler 12 skillingar; Hörneåforss
Bruk, en piel af tillåtna Stångjernssmidet 1,800 Skeppund, lika belopp; Säfvar Bruk ^:del af Stångjerns-smidet 450 Skeppund och piel af Manufaktur-smidet 300 Skeppund, 2,019 Riksdaler; Johannisforss piel af Stångjerns-smidet 266 Skeppund 13 Lispund och ^:del af Manufaktur-smidet 60 Skeppund, 704 Riksdaler, samt Robertsforss |:del af Stångjerns-smidet 865 Skeppund och q:del af Manufaktur-smidet 80 Skeppund, 2,268 Riksdaler i sk. 8 r:st.
Dessutom finnes Holmforss hammare, belägen vid Orrböle i Nordmalings Socken och Fredriksforss i Bygdeå Socken, hvilka från Tabellen blifvit uteslutne af den orsak, att något smide vid det förra icke börjats förrän 1843 och att det sednare eller Fredriksforss genom vådeld förstördes år 1842 och derföre undgått taxering.
Fabriker och Bruk, som ej tillhöra sistnämnde handtering.
Desse utgöras å Landet af 2:ne Glasbruk, det ena hörande under Umeå Stads Hall - Hall-Rätt, vid hvilka tillverkningen varit liflig, samt en Fabrik för beredning af harts, terpentin och kimrök, hvarvid produktionen minskats.
Brädtillverkning.
Utom 53 Husbehofs-sågqvarnar, finnas inom Lä net 96 stycken dels finbladiga och dels grofbladiga Salu- eller Tull sågqvarnar, af hvilka sjutton med rättighet, att emot afgift årligen afhemta ett visst antal timmer från Kronans skogar.
Vid denne handtering har verksamheten, under en del af de år berättelsen omfattar, varit särdeles rådande, såvida bräderne haft god afsättning lill högt pris, hvarigenom vinst för verksägarne och arbetsförtjenst för en stor del af allmogen blifvit följden.
Jagt och Djurfång har i fordna tider utgjort en betydande näring, men idkas nu egentligen i de aflägsnare och mindre bebodda trakterne, särdeles inom Lappmarken, der den äfven aftagit i samma mån som odlingen framskridit.
Härmed är förhållandet ganska olika.
Skinn utaf rofoch skade-djur, som föryttras från orten, hufvudsakligen af Lappmarks iuvånarne, äfvensom kustboernes besvärliga och äfventyrliga skälfångst lämna dock någon, ehuru osäker vinst.
Fiskerier.
Häraf är Laxfisket betydligast, men har under de sednast förflutna åren varit mindre gynnande och, i anseende lill högt uppdrifna arrenden, förorsakat åtminstone en del idkare betydlige förluster.
Strömmingsfångsten har ej heller varit särdeles ymnig.
Med insjö- och strandfiske sysselsätta sig invånarne föga annars än höst- och vårtiderne.
Tjärbränning är för en del af Länet ganska betydande näringsgren, i synnerhet då tjäran är gällande, hvilket nu varit fallet, utan att allmogen ovilkorligen nödgats sysselsätta sig dermed, såsom under missväxtår, för att då genom denne biförljenst skaffa sig lifsuppehälle.
Ämnen härtill äro nu mera sällsynta närmare invid hafskusten.
Tillverkningen i första Fögderiet de sista lein åren har icke varit betydlig.
Uti andra lögderiet har den tilltagit, så att derifrån ett medeltal af minst 26,000 tunnor årligen utskeppats.
Inom Lappmarken, der ymnig tillgång på ämnen finnes, har tillverkningen betydligen ökats, sedan flottningen i elfvarne börjat, och kommer säkert att än mera uppdrifvas, när vidare rensning verkställes samt nödige vägar upptagas till tjärans forslande förbi de ofarbara forssarne och redan anlagde vägarne fullkomligen iståndsättas. Femars-Berättelse fr. Westerbottens Län. ^ 10 Saltpeter-ti]Iverkningenj en för orten passande och nyttig näring, som idkas allmänt, äfven till en stor del inom Lappmarken, hade otvifvelaktig!; varit ännu mera utvidgad, om icke Kronans lösningspris blifvit nedsatt.
Af 1838 års tillverkning levererades till Kronan 10,143 IM. och derpåföljande året 11,618 Lti. 12 U..
För ifrågavarande fem år utgjorde hela beloppet 45,652 LU. 13 H. godkänd Saltpeter.
Pottaske-beredning, en i sednare tider införd , af Länets Hushållningssällskap genom premier uppmuntrad samt af enskilde befordrad och understödd näring, hvilken numera allmänt idkas och arsa mycket förmånligare, som mindre arbetsföre personer dermed kunna sysselsättas och varans forsling för afsättning, jemförelsevis till värdet och andra skogseffekter, icke fordrar betydlig kostnad, äfven från de aflägsnaste trakter.
Linne-, Ylle- och Bomulls-väfnader stå i tilltagande g-enom skicklighet och ökad upmärksamhet hos qvinnorna, som ensamt bedrifva denna handtering.
Tillverkningen tätiar ofia i finlek och godhet med utländska tyger, men afsättningen utom orten har dock varit obetydlig.
Utom ofvannämnde näringar, hvilka alla i större eller mindre grad bidraga till idkarnes fördel och äro förenlige med ortens natur-tillgångar, sysselsätter allmogen sig mellan tider för landtmanna-yrket med fällning och framforsling af hustimmer, byggnaders uppsättande och inredning, träkärils förfärdigande för ortens produkter, snickare-, hjulmakare- och smedshandtverk, tegelslagning, kalkbränning, de sistnämnde handleringarne hufvudsakligen för ortens behof, samt huggning af ved, som till någon del afskeppats till Stockholm.
Sjöfart idkas i allmänhet icke såsom näringsgren; men Bruksidkare, Ståndspersoner och en del af allmogen äga fartyg, hvilka begagnas för transporterande utaf landets produkter till Hufvudstaden och andra inrikes orter, äfvensom någon gång utom Riket, samt att återföra Spanmål, då sådant fordras, och öfrige nödvändighets-varor.
Den genom enskilde Aktieägare organiserade kommunikationen med tvänne utmärkt goda ångfartyg har for t fa rande förorsakat lättare afsättning och stegral pris å en del effekter till produeenternes båtnad.
Landtmanna-varorne afyttras väl hufvudsakligen till Handlande Borgerskapet här i Staden eller vid de årliga frimarknaderne; men åtski 1 lige Hemmansägare hafva äfven företagit sig, att drifva någon handelsrörelse, för hvilken de i vanlig ordning taxeras.
Om ock den täflan, sorn derigenom uppkommer med Handlande Borgerskapet, icke anses vara onyttig för den producerande allmogen, torde fördelen icke öfverväga olägenheten deraf, alt öfverflöds-varor snarare kringspridas och att den uppväxande generationen lättare ledes från sin egentliga bestämmelse till mindre nytta för eget och allmänt bästa.
Weslgöthers gårdfarihandel är skadlig för orten, såsom föranledande till onödige penninge-utgifter och minskning i allmogens ling för egne tillverkningar, merendels af vida bättre beskaffenhet. 4:o Politisk författning.
Under sednast förflutna fem åren äro 98 Krono Nybyggen beviljade lill anläggning, hvaraf 74 å kustlandet och 24 i Lappmarken.
Genom Eders Kongl. Majits Nådiga Beslut hafva 69 nybyggen erhållit tillökning uti frihetstiden, hvaremot de i skalt ingångna utgöra 12TJ¥ mantal inom kustlandet och 3fpdels mantal i Lappmarken eller tillsammans i5fiS:dels mantal.
Vid 1842 års slut utgjorde Krono hemmans och nybyg ges Rökar å nedra landet 1,513 och i Lappmarken 1,066, eller tillsammans 2,579, samt hafva således under de föregående fem åren ökats med 222 Rökar, allt oberäknadi särskilde Krono lägenheter å kustlandet 191 och i Lappmarken 366, eller tillhopa 557 stycken.
Största delen af ortens invånare äro sjelfägande jordbrukare eller åboer å Krono hemman och nybyggen; deremot arrendatorer och brukare äro ganska ringa.
Rättighet för bruk och vattenverk, att till jordbrukares förfång uppdämma vallen, äger härstädes icke rum.
Stats-bidrag:
Kustlandet, med undanlag af den ringa del, som förut tillhört Westernorrlands
Län, är i allmänhet strängt skattlagdt och roteradt.