Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om undersökningsman upptäekerolofligen infördt gods utom stad, utan att kunna det anhålla, men följer detl vid dess införande till stad i spåret, då må lian undersökning efter detsamma genast anställa, om han dertill, enligt hvad här ofvan är stadgadtj berättigad är, utan föregående anmälan bos Chefen för Stadens Polis eller Tullkammare- eller Tull-Inspections-Föreståndaren å stället; men med skyldighet att, efter slutad undersökning, dem om förloppet underrätta.
Vid hvarje undersöknings-tillfälle uti ofvan i denna §. uppräknade rum och lägenheter, så i stad, som på landet, skall undersöknings - Ben,- Lag- samt Allm.
Besv, och Ekotu-Ut skottens Betänkande.
N',o ii. i5 Den nu gällande Kongl. Förordningen. §. 35.
Då någon, som till Tull-plats ankommer, misstankes hafva på sig lörstucket gods; må undersökning derefter af Tull-kammare- eller TullInspections-Föreståndare kunna anställas i vakt-stuga eller annat rum, samt i 2:ne vittnens närvaro, om den misstänkte det äskar.
Är den misstänkte qvinsperson, må undersökningen ej verkslällas, ulan genom tillkallad person af samma kön i afskildt rum.
Upptäckes ej dervid beslag underkasladt gods'; bote undersöknings-mannen, serskildt för en hvar, hos hvilken vid undersökning dylikt gods ej funnits, från Tio till Trehundrade Riksdaler, målssgandens ensak, och ansvare dessutom serskildt, efter nedanstående 42 §., om af honom våhl eller oskick vid undersökningen föröfvats.
Utskottens Förslag till ändringar och tillägg. mannen vara åtföljd af minst tvänne vittnen; men vid visitationer under har himmel ege han rätt att, utan vittnens närvaro, godset anhålla, dock ej att detsamma vidare undersöka, innan vittnen hunnit anskaffas.
Då någon, som till tullplats eller gränsort ankommer, misstankes hafva påsig förstucket gods, må undersökning derefter af Tull-Kammare- eller Tull-Inspeclions-Föreståndare samt Öfver Uppspnirgsmän vid Hamn-bevakn in gar ne och Befälhafvare på Kust-Slaticnerne kunna anställas i vaktstuga eller annat rum, samt i arne vittnens närvaro, ona ur.dersökningsman eller den misstänkte det äskar :
Anträffas d nämnde ställen sålunda misstänkt person af Under-Eetjente vid Eullverket, då må han endast af dem kunna anhållas, tilldess någon af rfvanuppräknade tjenstemän hunnit tillkallas för undersöknings verkställande.
Är den misstänkte qvinsperson, må undersökningen ej verkställas, utan genom tillkallad person 16 B ev.- Lag- samt Allm..
Besv. och FAon.-Utskott ens B e dukande, N;o i i Den nu gällande Kongl. Förordningen. k den, som för oloflig införsel eller utförsel af varor tillförne straffad blifvit, må sådan undersökning, utan påföljd af bötes-ansvar, ega rnm. §. 36.
Undersökning inom bus, eller i boningsrum, salubodar, bodkammare och försäljningsrum, eller uti magazin, upplags-bodar och uthus, må ej företagas annan tid på dygnet, än efter klockan 9 om morgonen och till klockan 3 på eftermiddagen i November, December, Januari och Februari månader; elter klockan 8 om morgonen till klockan 5 på eftermiddagen i Mars, April, September och October, samt efter klockan 6 om morgonen till klockan 8 om aftonen i Maj, Juni, Juli odb Augusti månader.
Förslag till ändringar och tillägg. af samma kön i afskildt rum.
Upptäckes ej dervid beslag underkastad! gods; bote undersökningsmannen, eller den, som an hållning >n gjot t, serskildt för en hvar, hos hvilken vid undersökning dylikt gods ej funnits, ifrån Tio till Trehundrade Riksdaler, målsegandens ensak, och ansvare dessutom serskildt, efter nedanstående !\i §., om af honom våld eller oskick vid undersökningen föröfvats.
Å den, som för oloflig införsel eller utförsel af varor tvänne resor tillförne straffad blifvit, må sådan undersökning, utan påföljd af bötesansvar, ega rum. §. 36.
Undersökning inom bus, eller i boningsrum, salubodar, bodkammare och försäljningsrum, eller uti magazin, upplagsbodar, ulhus, vindar och källare, må ej börjas annan tid på dygnet, än emellan kl. 9 Järmi ddagen och kl. 3 eftermiddagen i November, December, Januari och Februari månader; emellan kl. 8 Jörmiddagen och kl. 5 eftermiddagen i Mars, April, September och October, samt emellan kl. 6 förmiddagen och kl. 8 om aftonen i Maj, Juni, Juli och Augusti månader.
Sker jSevLag- s wit Allm.
Den nu gällande Kongl. Förordningen.
Sker undersökning å annan
Lid än nu sagd t är, och olofligen införda varor dervid anträffas; vare den, hos hvilken undersökning blifvit anställd, fri från annan påföljd, Lin varornas förlust, på sätt 33 §. bjuder. ■— §• 37* Gör obehörig person undersökning efter olofligen infördt gods; straffes såsom för hemfrids-broU, eler öfvadt våld, efter lag och sakens beskaffenhet.
Upptäckes vid sådan undersökning olofligen infördt gods; förhålles dermed, såsom bär ofvan i 33 §. säges. §. 38.
Har behörig man gjort undersökning uti salubodar och bodkammare, eller andrarum, der varor bevisligen lill salu hållas, eller der varuförsäljning förut under samma innehafvares lid bevisligen skett; bote, derest olofligen infördt gods vid sådan undersökning ej finnes, ifrån Tjugu till Trehundrade Riksdaler.
Har han gjort undersökning på de öfriga i 33 §. och sisla mom. af 34 §• tillåtna sl ii lien, ulan att något olofligen infördt gods dervid blifvit upptäckt; böle ifrån Tio till Etthundrade Riks' daler.
S, Fröt. 1840 och Ut skott eris Betänkande, JV.o 11. -17 Utshoilcns Förslag till ändringar och tillägg.
Sker undersökning — — —* — på sätt 32 §. bjuder. §• 37- Gör obehörig — ' — —- _ • * " " " förhålles dermed, såsom luir ofvan i 3a §. siiges. §. 38.
Har behörig — -—. — — - — — — lian gjort undetsökning på de öfiiga i 32 §• och sista mom, af 33 §. til!- låtna ställen -— — •—. — — — — Etthundrade Riksdaler. 1841 5 Sätil. 2 A/d. 8 Hafi. 3 i8 Bev.- Lag- samt /Ulm. Besv.- och Ekon.-UtskcUens Betänkande, N:o 11.
Har lian Försummat alt medtaga vitlnen, eller vägrat att fullmakt, förordnande eller tjenstetecken föietpy då sådant enligt 32 §. honom illegal; bote ifrån Tio till Etthundrade Riksdaler, och straffes dertill med suspension från tjenst och lön i en till tre månader. § 39- Ilar behörig man gjort sådan undersökning, som r mom. i 3/; §. rnedgifver, utan att olofligeu infördt gods dervid Upptäckt blifvit; bote för hvarje serskildt undersökt rum eller lägenhet, sorn af samma person i samina hus innehafves, ifrån Femtio till Trehundrade
Riksdaler och straffes dessutom med suspension från tjenst och lön i tre lill nio må» noder.
Upptäckes dervid oloftigen infördt gods, men heslagaren ej gitter i bevis leda, att det inom 48 limmar före beslagrs-förrätlningen i o
C* huset inkommit; straffes för hvarje serskild obehörigen anställd undersökning med böter ifrån Tjugu lill Tvåhundrade Riksdaler,' samt dessutom med suspension från tjenst och lön i två till sex månader.
Y. Cap. §• 45.
Gods, sorn i beslag taget är, Utskottens Förslag till ändringar och tillägg.
Ilar han försummat då sådant enligt 34 §• honom Sr §■ 3 9.
Har behörig man gjort sådan undersökning, som 1 mom. i 33 §, medgifver, utan att oloffigen infördd gods dervid upptäckt blifvit; böle för hvarje serskildt undersökt rum eller lägenhet, som af samma person i saluma hus innehafves, ifråji Femtio lill Trehundrade
Riksdaler och straffes dessutom med suspension från tjenst och lön i tre lili nio månader. (jobs. det Öfriga af motstående §. utgår.) Y. Cap. $• 45.
Gods, — —- — — Bev.- Lag- samt Allm. Besv.- och Ekcn.-Utikcttem-Betän1 an ie, N'.o i r, ig
Den m gällande Kongl. Förordningen, varde, i närvaro af en Rättens Ledamot och beslagaren, jemte egaren, om han uppgifven är och på kallelse tillslädeskomrner, uppteckna dt, Och af trenne sakkunnige och ojäfvige män, valde, en af hvardera parten och en af Rätten, besigligadt och till beskaffenheten utröndt.
Är endera parten ej när; välje Rätten i hans ställe.
Ej må någon ulan laga hinder. sådan förrättning sig undandraga.
Tredskas han; ege Rätten alt genom vite honom dertill hålla.
Cap, §■ '49- Mål, som angå förbrytelser emot denna Författning, skola, der de icke i anseende till den tilltalade personen tillhöra IIof-Rält, upplagas vid Rådstufvu-Rält i den stad, der förbrytelsen skett eller blifvit upptäckt, eller, om den timål ulom stads jurisdiction, vid Rådstufvu-Rält i den stad, som närmast är. §• 58 Under-Rätt aflemne vid bot, Utskottens Förslag till ändringar och tillägg' — —• — — ege Rätten att genom vite honom dertill hålla.
För rättningsiuän njule f enligt 138 §. af Kongl. Reglementet för Tull-verkets Tjenstemän af deri irsta 0( taber 1831, crfvode, sorn utgår af beslags-godsets odelade värde.
Cap. §■ 4;> Mål, sorn angå — — •— ■— — vid Rådstufvu-Rält i den stad, som nämast är, och der Tullkammare eller Tull-Inspection §. 58.
Under-Rätt — zo BiV.-L ig- samt Allm. B sv.- och Ekon.-Utsktttens Betänkande, N:o 11.
Ben nu gällande Kongl. Förordningen. sorn i 2 Cap. 6 §.
Rättegångs-Bal]<en stadga?, utslag oell protocoll i mål, rörande förbrytelser emot denina Författning, till Tnll-Fiscalen, der den linnes, eller i annat lall till vederbörande Tull-kammare, inom Tio dagar efter Utslagets afkunnande., för den vidare åtgärd, som, till bevakande af Vår och Kronans rätt, efler af General-Tu 11-Sty reisen stadgad ordning, må ega rum.
Förslag till ändringar och tillägg. eller i annat fall till ve - derbörande Tull-kammare eller TullInspection, inom Atla dagar elter Utslagets afkunnande , den dagen oräknad, för den vidare åtgärd, som till bevakande af Kongl. Maj:ls och Kronans rätt., elter af General-TuIIStyrelsen stadgad ordning, må ega rum.
Af Herr Grefve Hamilton, Henning, som reserverade sig emot Utskottens i 34 §• 2 mom. af förslaget gjorde tillstyrkande, att äfven Länsmän samt Lands- och Stads-Fiscaler skola ega att anställa sådan undersökning efter olofligeo in förd t gods, som i samma moment omförmäles.
Åf Herr Brytz, L.
Ad,, ''Delande de åsigter, sorni delta Betänkande blifvit af majoriteten inom de sammansatta Utskotten uttalade, alt Tulllagstiftningen, ehvad principer eller system man dervid må hafva följt, måste, för alt icke blifva illusorisk, fulländas genom bestämmandet af säkra controller mot missbruken och lagbrotten, och att, bland dessa controller, rättigheten till oinskränkt undersökning efler olofligen infördt gods förvarar ett af de kraftigaste correctiv, utan att hemfrid eller husfrid ens med sken af sanning kunna sägas vara gifne lil! spillo derföre, att den enskildte medborgarens boning någon gång, när bevarandet aflagarnes helgd det fordrar, måste upplåtas för dem, som skola lagarne vårda och handla i lagarnes namn samt för det allmänna bästa, har jag dock i Be v.- Lag- samt Allm.
Bes v.- och Ekon.-Utskott em Be tänk inde, N:o 11.
2 r några af det framlagda förslagets delail-frågor bort till minoriteten oell går derföre ali i reservationsväg framställa mina anmärkningar. §• 21. — — — och vare det falskt stämplade godset förbrutet, .yd vida det icke bevisligen på god tro kommit i annan mans hand.
Detta sisla tillägg är öfverflödigt och derjemte förderfligt, tj det ger vägledning åt lagbrytaren., och bör derföre antingen utgå eller complelteras till denna lydelse: så vida. del icke bevisligen på god tro kommit i annan mans hand, och vare lag då, såsom i 11 §. säges. § 27- Beslagares nit i tjenslen och alfvarliga bemödanden alt uppfylla sina åligganden ådagalägges ofta, utan alt det är möjligt att varu-egare eller forslare ertappa eller få till ansvar fälld.
Kronan åter bör af oloflig varu-införsel aldrig hafva en inkomstkälla, men att en fjerdedel af varuvärde och böter går till Kronan, är nödigt lör beläckandet af de kostnader, såsom actorats-provision, anslag till Mtnufaclurernes befrämjande m. m., som utgå af Kronans andek
Jag anser derföre beslagare alltid böra åtnjuta tre fp rdedelar af varu värde och böter, men Kronan aldrig mera än en fjerdedel. §. 28.
Som falsk tullstämpel (Kemi. falsk confiscalionsslämpelj) kan sättas å till införsel förbjudna varor lika lätt, som å till införsel lofgifna, och upptäckaren deraf är lika förtjent af belöning i förra som i senare fallet, böra oiden till införsel lofgifna ur denna §. utgå. §• 29‘ Anledningen till det vid denna §. tillagda nya moment finnes i Kongl. Kungörelsen d. 14 April i83y, men i närmare öfverensstämmelse med denna Kungörelse står den enklare redaction af momentet, som af de sammansatta Utskottens Afdelningar hade blifvit antagen ocb hvilken, med en obetydlig förändring, jag till antagande vördsamt här föreslår:
Då beslag verkställes, utan att godsets egare eller forslare ertappas, bör vederbörande Domstol, angående beslaget och omständighetcrne der - 22 Bev.- Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, N'o 11. vid, Idta, till godsegarens efterrättelse, Kungörelse i Stats-Tidningen införa, med utsättande of en tid af 3:ne månader ifrån Kungörelsens datum, inom hvilken godsegaren har att, vid talans förlust, sig hos Domstolen anmäla, men derjemte, utan att afbida, om godsegaren sig anmäler, i öfrigt med målet lagligen förfara och detsamma till slut befordra', hvarförutan det åligger vederbörande redogörare att, utan hinder af godségarnes uteblif vande, i händelse det under beslag tagne godset finnes ej kunna, utan minskning i värdet, under rättegången förvaras, vidtaga sådan åtgärd, som uti tjenstemän af den 1 Oct. i83i omförmäla, §• 34* 2:dra mom.
Dä delta moment »syftar en inskränkning eller modification i rättigheten alt i lius anställa undersökning efter olofligen infördt gods, synes det illa bedöindt och illa beräknadt att hafva borttagit denna rättighet eller snarare denna pligt frän de lägre graderne af Tulltjensteman, till hvilkas tjenste-åligganden dylik undersökning i allmänhet närmast hörer, men deremot att medgifva denna undersökningsrält åt andra ringare tjenstemän, för hvilkas kall sådane värf äro mera främmande.
I consequence med de lägre Tull-tjenstemännens uteslutande, böra äfven Länsmän, Lands- och Stads-Fiscaler uteslutas. 4:de morn., som motsvarar 3:dje mom. af 3a §. uti 1835 åis Förordning, finner jag icke innebära något förtydligande eller någon förbättring, utan tvertom ökade hinder för undersökningsmannen.
— För ändamålet gagneligast skulle jag tro det vara att bibehålla stadgandet i i835 års Förordning, men med uteslutande af orden: och tage ofver sådan meddelad underrättelse bevis, samt med förändring tenderas uteblifvande, till deras uteblifvande. §. 36.
I samma syftning, som i irsta mom. ordet företagas är utbytt mot börjas, är det äfven angeläget, att i 2’.dra mom. förändra det der förekommande första ordet sker till börjar.
Om de Höglofl.
Riks-Ståndens benägna uppmärksamhet på dessa anmärkningar vågar jag anhålla.” B-ev.- Leg- samt Allm.
Besv. och Ekon.-XJtskcttens Bet'inkande, N:o ii u3 Af Herr Löwenström, J.: ”Vid Tull-Taxans bestämmande voterade jag emot alla förbud och höga tull-bestämmelser, med undantag af förbud alt utföra Tackjern, på grund af, att jag är öfveilygad, det förbud och höga tullafgifter tillskapa lurendräjare och tullförsnillare; i följd hvaraf jag reserverar mig emot de förenade Utskottens beslut i afseende å husvisitation och visitation å person.
Om jag skulle hafva bestämt några förbud; skulle det skett endast med det uttryckliga vilkor, att all till införsel förbjuden vara skulle vara förbjuden till förbrukning inom landet, ty kan man tänka sig någon större motsägelse., än atlfå begagna något, som är förbudet att införa.’’ Af Herr Edenhjelmv G.: ’’Motde sammansatte
Utskottens fattade be*k slut lill förslag om varors ut- och införsel i Riket, är troligen mycket att anmärka af dem, som i dylika mål äro mera erfarne granskare än jag, hvarföre jag vid detta tillfälle endast reserverar mig mot besluten i g och. 33 §§.
I 9 §. föreslås, alt en i Riket infödd handlande, som bekänner Judiska religionen, skall bestraffas strängare, an en handlande af annan religion, som begår enahanda brott.
Detta beslut finner jag så stridande esnot all rätts-princip, att jag icke allenast på det högsta bestrider detta yrkande, utan Lill och med önskar, att det icke måtte blifva tryckt, emedan det hos efterkommande generationer, och troligen äfven hos den nuvarande, snart nog skall väcka lika stor förvåning, att ett dylikt förslag kunnat föreläggas Rikets Ständer år 1841, sorn det nu förvånar oss att höra, att folk under 1 y;de sedet inom Svea Rike kunde dömas alt brännas för trolldom, m. m, 33 §., som handlar om undersökning i boningsrum efter oförtuIlade eller till införsel i Riket förbudna varor; så, ehuru jag gerna medger, att den, som i Riket inför varor, som till införsel äro förbjudne, handlar origtigt., och att den, som tullförsnillare handlar ännu värre, emedan han för egen vinnings skull försnillar
Staten en påräknad inkomst, som derigenom på annat sätt af Rikets invånare måste ersättas, men att denna försnillning, som af många mindre upplyste kustboer ännu icke ansetts vara af så brottslig beskaffenhet som den verkligen är, skall behandlas strängare, än personer, som föröfva verklig stöld från Staten eller enskilde personer, finner jag intet billigt skäl uti* a4 Bev- Lag- samt Allm.
Besv och Ekon Utskottens Betänkande, N.o 11
Då jag nämner strängare bestraffning, menar jag störandet af husfriden, som jag anser vara den alidia heligaste af menniskans rättigheter, oell som således aldrig bör tillåtas storas, eller ega rom vid andra tillfällen, än då fråga är om gripandet af tjufvar och rånare jemte deras gods, då de förmodas uppehålla sig på misstänkta ställen, för att dölja elke hålla rådplägningar om sine brottslige förehafvanden.
Vid undersökning i boningsrum efter olofligt eller lurendräjadt gods, störes icke allenast den misstänkte förbrytaren personligen, utan äfven hans famille, husfolk och hyresgäster, hvilka derigenom oskyldigtvis blifva på ett grymt sätt behandlade, hvilket lätt uppretar en vid dylika tillfällen af 113 fikenhet församlad lölkmassa, sorn icke föreställer sig andra skäl lil! husfolkets klagan, än husfredens störande, och blilva således genast färdige att på våldsamt sätt hämnas de efter dess föreställning tillfogade oförrätter, hvarigenom lätteligen oskyldigt blod kommer att gjutas, innan ordningen och den allmänna säkerheten hinner alt återställas.
Dessa händelser anser jag vara af vida mera betydenhet, än om oförlulladi gods någon gång skulle blifva oupptäckt.
Skulle undersökning i boningsrum efter oförlulladi eller lill införsel i Riket förbudet gods, mot mitt förmenande, vara så nödvändig, som Utskotten påslå, och tillika yrkat, så bör åtminstone undersökning förut blifvit gjord i magazinen eller handelsboden på samma ställe, för att genom der funna olofliga varor ega rätt att intränga i boningsrummen.” Af Herr Con tracts-Prosten Hallbeck: ”blöglofl.
Utskotten hafva funnit för godt att från 33 i detta Betänkande borttaga, hvad i 34 §. af nu gällande Kongl.
Förordning är stadgadt, att undersökningsman, sorn i boningsrum och andra, än de i nästföregående §. uppräknade hus, anställer visitation, bör leda i bevis, alt godset i huset inkommit inom 4$ timmar före beslag s-för rätt ni ngen, hvilket stadgande erinrar tullbetjent om dess pligt att vid kusten och på vägar söka förekomma lurendrejei i och tullförsnillning och alt endast intränga på husfridens område i den händelse, att han så följt det olofligen införda godset i spåren, att han tilltror sig kunna bevisa, ali det inom ofvan berörde Lid inkommit.
I hela vår lagstiftning råder den princip, aLL öfverträdelser efter en viss tid ej kunna åtalas, såvida de ej äro af urbota beskaffenhet.
Förbrytelser mot Förfaltningarne äro icke m bola, och likväl hafva sammansatta Utskotten utsträckt ansvai igheten i' oändlighet., och della på eu tid, då man haft skä - Bev. Lag- samt Allm.
Besv. och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o ii. 20 lig anledning alt se all hus-visitalion försvinna.
Det är långt ifrån min afsigt alt vilja uppträda till försvar för lurendrejeri och tullförsnillning, men jag är derföre icke nog härdad att utan deltagande kunna se det lidande, sorn till äfventyr af helsa och lif tillfogas många i öfverträdelse!» oskyldiga familjmedlemmar genom de oroliga uppträden, som med dessa af beväpnade personer oväntade besök äro förenade.
Jag har derföre icke kunnat dela denna majoritetens åsigt och reserverar mig härmed mot all utsträckning af hvad i i835 års Kongl. Förordning är stadgadt, i afseende på den tid, inom hvilken de varor böra vara inkomne, efter hvilka undersökning får anställas i de uti 33 §, af närvarande förslag uppräknade hus och rum.” Af Herr Halling: ’’Då man ännu icke tilltrott sig att uti en enda Lag eller Förordning kunna till ett helt sammanfatta de mångå, någon gång tvetydiga och icke alltid med hvarandra öfverensstämmande, stadgar, hvilka nu igenOnnas uti till lika ändamål utfärdade och gällande åtminstone fem serskilda hufvudsakliga Författningar såsom:
Förordning till förekommande af oloflig in- och utförsel af varor ; Stadga om hvad vid. sjöfart inrikes orter emellan och landväg* transport iagttagas bör, samt om inrikes tullförpassning och tullbevakning 5 Seglations-Ordning; Förordning om nederlag och hvad dervid iagttagas bör, samt Underrättelser om hvad vid Tull-Taxans verkställighet iagttagas bör, oberäknadt sjelfva Tull-Taxan och derutöfver de otaliga, i olika namn och forraer, i fordna och senare tider utkomna och ännu till efterrättelse tjenande föreskrifter, som allmänheten måste lära och känna för stt erfara sina rättigheter och skyldigheter, i fråga om Tullväsendet i vårt land, — har jag för mia del trott det vara en alldeles fruktlöst använd möda för Rikets Ständer att ur sitt sammanhang m«d alla öfriga Författningar utrycka och tillen crilisk granskning framdraga Kongl.
Förordningen dea 12 December i835 och alt således, isynnerhet nu vid Riksdagens annalkande slut, rättast varit, att de förenade Lag- Bevillnings-»arnt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotten med en personal af 116 och således alltför stor alt utgöra en LagComile', i stället tillstyrkt Rikets Ständer att såsom deras föregångare, utan alt fördjupa sig uti en detaljerad lagstiftning, åtnöja sig med alt hos Kongl. Majrt i underdånighet framställa de hufvudgrunder, Piikels Ständer ansåge borde göra sig gällande, vid öfverseende och utarbetande af Bih. till R.
Prot, 184° och 184/. 5 Sami. 2 Afd. 8 Häft. 4 26 Bev.
Utskottens Betänkande, N:o i r. de Lagar, hvilkas utfärdande torde blifva en följd af de Tu 11 bes tämmelser, Rikets Ständer vid denna Riksdag kunde fastställa och de beslut, Kongl. Maj:t för Sin del, i anledning af Dess, uti till Rikets Ständer den 24 sistlidne Februari aflåtne Nådig Skrifvelse, uttryckte åsigter, kunde finna lämpligt att vidtaga.
De förenade Utskotten hafva likväl genom en stående majoritet varit af en motsatt tanka och dicterat förslag till åtskilliga förändringar, utan att derföre hafva anfört några egentliga skäl, hvilka således ej eller fordra vederläggning, och får jag följaktligen,såsom reservation, endast uppgifva, dels hvarföre jag skiljt mig från berörde majoritet i de flesta delar och dels i hvilka andra omständigheter, jag ansett helt andra Lagbestämmelser hafva bordt tillstyrkas.
I allmänhet hyser jag den öfvertygelse att, ehuru angeläget jag anser det vara att, genom alfvarsatnma åtgärder, försäkra den vigtiga Statsintrad, som utgår genom tullafgifter, hvilka här måste betraktas såsom ändamål, då inhemska näringars skydd deremot i detta fall mera får hänföras till egenskap af ett dermed samband egande medel, torde likväl icke helt och håltet böra förbises, att lagstiftningen om Tullväsendet kommer i öfverensstämmelse med Rikets allmänna Brottsmåls-lagstidning och någorlunda lämpas efter folkets lynne, på det både sjelfva Lagen, dess vårdar# och verkställare må kunna bibehålla sin agtning och icke göra sig förhatliga.
I hvad mön det må lyckas med de dels förcslagne nya och dels bibehållna äldre lagbestämmelser, nu blifvit tillstyrkte, skall jag bjuda till att i det följande ådagalägga; äfvensom att försöka bevisa olampligbeten af flere bland de nya Lagförslagen, Jag skall dervid begagna den ordning, Utskottet iagttagit. 1 Cap. 2 §. 3:dje puncten.
Utan tvifvel har förändringen tillkommit för att uttrycka,alf, Örn, vid forsling af oiofligen imfördt gods, andre kreatur än hästar begagnas, äfven dessa skola vara förbrutne, hellre än att, sorn nu skett, införa ett stadgande, som, lillämpadt efter ordalydelsen, skulle i den händelse, menniskokraft begagnas att forslö gods* lunna framkalla åtlöje, bade i stället för uttrycket:
Ilastar eller andre dragare och körredskap kunnat nyttjas: kreatur och körredskap.