Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den, som anser denna punkt böra hafva den af Utskottet föreslagna, af Bidderskapet och Adeln samt PresteStåndet godkända lydelse: »Till legokarl får ej användas den, som är boende utom det län, der den bevärings—skyldige bör undergå mönstring: ej den, som förut tagit lega» o. s. v. röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, anses Rikets Ständer hafva beslutit, alt omförmälda punkt skall erhålla den af Borgare-Ståndet antagna lydelse: »Till legokarl får ej användas den, som förut tagit lega» o. s. v.
Sn>n an nät In Stat*-, Lag- samt Allm. Rese.- o. Ekon.-Ut skottets Memorial N:o 29.
3 I afseende på <S 32:
Den som anser denna § böra, på sätt Ridd ers'; apel och Adeln samt P reste-St lindet beslutit, h/da sålunda:
Finnas bland bevärings manskapet vanfrejdade eller för liderlighet kända personer, mS de kunna uteslutas ur led med de öfriga och antingen särskildt vapenölVaS eller till andra lämpliga arbeten användas» röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, anses Rikets Ständer hafva, i enlighet med BorgareStåndets åsigt, beslutit, att orden: »eller lör liderlighet kända» skola ur denna § utgå.
I afseende på § 33:
Den som anser, att denna § skall, på scill Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, i enlighet med Utskottets förslag, beslutit, hafva följande lydelse: »Beväringsskyldig eller legokarl, som, i afsigt att undandraga sig beväringspiigten, rymmer eller afslympar sig någon lem, skall derför straffas enligt krigslagarne; börande tillika uti krigstid duglig karl i hans ställe och på hans bekostnad legas, men i fredstid af honom erläggas ett belopp, svarande emot årets \ arnum'ningsfrihetsafgift» röstar Jai Den det ej vill, rustar Nej; Vinner Nej, anses Rikets Stiindei hafva beslutit, att omförmälda § 33 skall hafva följande, af Borgare-Ståndet antagna, lydelse: »Beväringsskyldig elier legokarl, som, i afsigt att undandraga sig beväringspligtcn, rymmer eller afstympar sig någon lem, skall uti krigstid i sitt ställe och på sin bekostnad sätta duglig karl; men i fredstid skall af honom erläggas ett belopp, svarande emot årets vapenöfningsfrihetsafgift.» Beträffande åter § 37, om hvars lydelse de tre första Uiks-Ståndens mening icke är i annan målto skiljaktig, än huruvida orden: »efter Kongl.
Maj:ts disposition och emot vanlig redovisning» skola i § inflyta eller icke; vid hvilket förhållande Bonde-Ståndets beslut, att de utaf beväringsskyldige erlagda algifterna för vapenöfningsfrihet skola »redovisas till Statsverket för att användas till besparande af andra från samma verk utgående medel för Beväringens vapenöfning,» icke lärer kunna komma under vidare öfvervägande, holst den mening, som, i det mellan de öfriga Riks-Stånden stridiga hänseendet, deraf kunde dragas, icke skulle kunna, utan att upphäfva verkan af det, hvari dessa Riks-Stånd öfverensstämma, uttryckas annorlunda, än på sätt Borgare-Ståndet beslutit, får Utskottet, som på grund häraf anser den af 4 Sammansatta Stats-, Lag- samt Allm. Bcsv.- o. Ekom-Ut skottets Memorial N:o 2.9.
Utskottet föreslagna, af två Riks-Stånd godkända, bestämmelse böra blifva ja-proposition och Borgare-Ståndets mening nej-proposition, till Omröstning i förstärkt Stats-Utskott föreslå en så lydande ¥o(erings>iir«iDO$hi«ii:
Den som anser § 57 böra hafva följande innehåll: »Af de i § 15 omförmälda afgifter skall, under benämning: »Allmänna Beväringsfonden, » bildas en särskild tillgång, att efter Kongl. Maj:ts disposition och emot vanlig redovisning användas till beväringsinrättningens ytterligare utbildande, » röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej. anses Rikets Ständer hafva beslutit, alt orden »efter Kongl. Maj:ts disposition och emot vanlig redovisning» skola ur ifrågavarande § uteslutas.
Reservation: a!
Riksdagslullmägtigen Carl Anders Larsson från Östergötlands län: »Som de i punkterne 11, 52 och 53 omförmälda ärenden, hvari två Stånd stadnat mot två, icke äro af sådan beskaffenhet, att derom bör voteras i förstärkt Lag-Utskott, enär beväringslagen, ty för utan, icke saknar det sammanhang, som erfordras; och då beträffande 57 punkten, angående votering i förstärkt Stats-Utskott, BondeStåndets mening blifvit undertryckt, ehuru densamma jemväl bort komma under omröstning; så får jag anmäla vördsam reservation mot förevarande Betänkande, under yrkande att detsamma måtte af Rikets Ständer ogillas.» Sammansatta Stats-, Lag- samt Allm. Best.- o. ELon.-Ulsk:s Betänkande N:u 3U. 3 Kf:o 30.
Ank. till Exp.-Utsk. den 7 Sept. 1860, kl. C e. m.
Betänkande, i anledning af väckt motion om förändrade föreskrifter rö rande vdkoren för erhållande af understöd utaf allmänna medel till utflyttning i följd af laga skifte.
Uti en inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckt motion, som blifvit remitterad till Allmänna Besvärs- oell Ekonomi-Utskottet, men, med stöd af 43 ,§ Riksdagsordningen, varit föremål för Sammansatta Stats-, Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets behandling, har Riksdagslullmiigtigen Paul Fnts Mengel från Upsala län anfört, hurusom de angående vilkoren för beviljande eller utbekommande al understöd utaf allmänna medel till utflyttningar i följd af laga skiften i åtskilliga författningar meddelade föreskrifter, i anseende till den mängd formaliteter, som vore att iakttaga, tillskyndade dels stort besvär för vederbörande myndigheter, nemligen Landtmätarne, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, Öfver-Direktörs-embetet vid Laridtmäteriet, Stals-kontoret och Kammar-rätten, äfvensom för Kongl. Majit, dels mycket obehag, kostnader och förluster för skiftesdelegare.
Förfaringssättet vore nemligen följande: Sedan Landtmätaren fullbordat laga skiftet, och fastställelse å detsamma vunnits, ålåge det honom alt, inom en månad efter det bevis om fastställelsen blifvit tecknadt å egokartan, lill Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länet insända uppgift på de utflyttningar, som blifvit beslutade, och dervid medelst utdrag af skifleshandlingarne lemna upplysning i följande hänseenden: om förrättningen varit egentligt laga skifte eller blott hemmansklyfning; om alla byns eller hemmanets egor ingått i skiftet, eller, om detta ej skett, an ledningen dertill; hvilka jordegare känts skyldige alt utflytta, eller om sådant komme att ske efter frivilligt åtagande eller ock redan före skiftets verkställighet skttl; antalet skiften, som hvarje utflyttande erhållit; afståndet mellan den förra och den nya tomten; tiden, inom hvilken utflyttningen skall vara verkställd; 6 Sammansatta StattLag- sami Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:s Betänkande N:o 30. om nybyggnad kommer att verkställas af trä eller af brändt eller obrändt tegel, ler eller sten; de gamla Åbyggnaderna* byggnadssätt, storlek, indelning och brukbarhet; beskaffenheten af trädgård eller annan nyttig anläggning; flyttningskostnaden för hvarje bus samt för annan nyttig anläggning och kostnaden för erforderlig brunnsgräfning; om alla åbyggnaderna skola flyttas, eller någon af dem blifver orubbad; om de egas gemensamt med någon annan; om de före skiftet varit tillräckliga för hemmanets behof; om de derförinnan varit så bristfälliga, att ombyggnad i allt fall erfordrats; om den erhållna egolotten skall särskildt bebyggas eller sammanläggas med en annans; - om grunderna för nillytlningskostnadernas fördelning; hvarjemte vid det på lÖrenämnda och åtskilliga andra omständigheter grundade förslag till utllytlnings-understöd af allmänna medel borde fogas: dels behörigt utdrag af jordebok och mantalslängd öfver alla delegarne i skifteslaget; dels ock bevis alt förrättningen blifvit af Egodelnings-rätten fastställd.
Be: örde anmälan och uppgifter pröfvades derefter af Kongl. Majits Befallningshafvande, som, derest icke allt befunnes i sin behöriga ordning, egde att återförvisa ärendet till ny behandling af landtmätaren, men eljest upprättade förslag till utflvtiningsunderslödets belopp och insände detsamma till Ofver-Direktöron vid Landtmä teriet, som, efter verkställd granskning deraf, hos Kongl. Majit i underdånighet hem ställde om nådigt beviljande af det utllyttnings—understöd, Kongl. Majlis
Befallningshafvande föreslagit eller Ofver-Direktören funnit rätteligen böra utgå.
Sedan Kongl. Majit bestämt understödets belopp och derom aflåtit nådigt Bref till Öfver-Direktörcn, meddelade deri sistnämnde detta Bref åt Kongl. Majlis Befallningshafvande, som genom utfärdad
Kungörelse underrättade delegarne om Kongl. Majits beslut; hvarefter delegarne egde inkomma med sina ansökningar om medlens utbekommande, dervid dem ålåge att styrka, att utflyttningen af alla husen redan blifvit verkställd på föreskrifvet siil t, eller ock, om det ej skett, ställa borgen för understödets återbetalande.
Redovisningen för de utbetalda utllyllningsbidragen tillginge vidare sålunda, att Kongl. Majlis Befallningshafvande deröfver förde utförliga, enligt af Stats-kontoret utfärdade omständliga formulär upprättade räkningar, och insände dessa, jemte en mängd verifikationer, till Stats-kontoret, som, efter det Ofver-Direktören vid Landtmäteriet granskat summa räkningar och öfver dem afgilvit utlåtande, pröfvade och meddelade beslut i ämnet; hvarvid, i händelse någon enda af de formaliteter, som bort iakttagas, blifvit uuderlåtne, Stats-kontoret vanligen vägrade ersältn ng åt Kongl. Majits
Befallningshafvande för de utbetalda medlen.
Dessa, jemte ränta, blefvo i sådant fall af kronobetjeningen attague hos den utflyttade hemmansegaren, som dem uppburit och hvilken du måste anföra besvär bos Kongl. Majit, hvilket föranledde Sammansatta Stats-, Lag- samt Allm.
Bes v.- o. Iilwn.-Utslcs Bctanhandc N:o 30. 7 nva förklaringar oell utlåtanden från Kongl. Majlis Befallningshafvande, Öfver-Direktören vid Landtmäleriet oell Stats-kontorct.
Slutligen åläge det bemålde Öfver-Direklör att för hvarje år hos Kongl.
Måjrt uppgifva beloppet af utbetalde, balanccrade och innestående ulllyttnings-understödsmedel; och till sist underginge de vidlyftiga räkenskaperna granskning af Kammarrätten med tliy åtföljande anmärkningar, förklaringar, utslag och besvär m. m.
Om nu i betraktande toges, att t. ex. år 1858 de ultlyttande skiftesdeiegarnes antal i hela riket utgjort 1,240, åt hvilka Kongl. Majit genom nådigt Bref deri 1 Oktober 1859 beviljat i utllyltningsurulerstöd tillhopa 149,558 B:dr Bunt eiler i medeltal endast omkring 120 R:dr till hvarje utflyttande, vore det lätt att inse, huru myndigheter och jordegare besvärades i och för iakttagande af de föreskrifter rörande vilkoren för erhållande af utllyttningsunderstöd af allmänna medel, som nu vore gällande.
Dessa föreskrifter syntes motionären kunna betydligt förenklas; och har han till den iin Ian föreslagit, att, med upphällande af allt hvad angående utflyttnings— understöd af allmänna medel hittills blifvit stadgadt, en föifattning måtte utfärdas, så lydande: § 1- För hvarje särskildt bebygdt hemman eller hemmansdel samt för utjord, om den för sig är skattlagd och bebygd, hvars innehafvare vid laga skifte dömes att utflytta alla sina åbyggnader, skall, när skiftet blifvit fastsläldt, och derest hemmansdelen eller utjorden ej förut undergått enskifte eller laga skifte, understöd till utflyttningen af allmänna medel, såsom gäfva, erhållas, nemligen för en hemmansdel, eller förmedling räknadt, under samt till och med -fa mantal Hulr 75. — deröfver till och med $ mantal » 112. 50. d:o d:o { d:o » 150- — d:o d:o { d:o » 1B7. SO.' öfver J d;o » 225. — och för utjord » 75. — S 2- Understöd af allmänna medel uppbäres och qvitteras ensamt af den, som till utflyttning blifvit förbunden; delegarne i skifteslaget dock obetaget alt detsamma beräkna vid bestämmande och fördelning af det utllyttnings-understöd, som al dem, enligt 13 Kap. 3 § Skiftes-stadgan, särskildt bör utgifvas. § 3- Landtmätare, som förrättat laga skifte, hvarmed här icke förstås egodelning inom hemman, som förut undergått enskifte eller laga skifte, skull, vid ansvar såsom för tjenstefel, åligga alt, inom en månad efter det han återfått skifteschartan och 8 Sammansätta Stats-, Lag samt Allm.
Besv- o. Ekon.-Utsk:s Betänkande N:o 30. handlingarne med päskrift om fastställelse, till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande insända dels uppgift å de utflyttningar, som vid skiftet blifvit beslutade, innefattande underrättelser om hemmansinnehnfvarens namn och heinmansdelens förmedlade mantal samt om aila eller blott vissa åbyggnader skola utflyttas, och dels bestyrkt afskrift af beviset derom, att skiftet blifvit fastsläldt. § 4.
När utflyttande hemmansinnehafvare vill lyfta utflyttningsunderstöd af allmänna medel, skall han derom hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande göra ansökning, hvarvid bifogas bevis af Häradsskrifvaren i orten, att sökanden innehar det till utflyttning dömda hemmanet och huru stort dettas förmedlade mantal är, hvilket bevis utan lösen skall utgifvas.
Maj:ts Befallningshafvande skall derefter, utan någon sökandens kostnad, enligt den i § 1 stadgade grund, bestämma ulllyttningsuuderstödets belopp, och detsamma anordna samt, emot behörigt qvitto, såsom förskott af statsmedlen, i Landt-ränteriet lata utbetala. § 5.
Inom den IS Januari hvarje år bör Kongl. Maj:ts Befallningshafvande till Stats-kontoret insända verificeradt reqvisitionsförslag å ersättning till Landt-ränteriet för derifrån under föregående året förskjutna utflyttningsmedel; och bör Stats-kontoret dels meddela ersättning genom anordning ä de dertill, under Riks-statens Sjette Hufvudtite! anslagna medel, emot redovisning i Landsboken, samt dels till Kongl. Majit inom den 1
Maj ingifva ett sammandrag öfver alla de utflyttningsmedel, som i länen under det föregående året blifvit utbetalda.
Utskottet kan icke annat än instämma med motionären deruti, att nu gällande bestämmelser uti ifrågavarande hänseende aro nog omständliga och böra kunna mycket förenklas, utan alt nödig kontroll derföre behöfver åsidosättas.
Kungörelsen den 23 Juni 1850, som, med den ändring 1 § i densamma undergått genom Kongl. Kungörelsen den 23 Januari 1833, numera gäller till efterrättelse för hela riket, sedan det undantag för Skåne, Skaraborgs liin och Öland, som tillförene egt rum, blifvit genom Kongl. Brefvet den 13 Mars 1833 upphäfdt, innefattar en mängd detaljerade bestämmelser rörande vilkoren för erhållande af utflyttningsunderstöd, hvilka åter, för att behörigen iakttagas, föranledt cirkulärer från vederbörande embetsmyndigheter till de dem underordnade tjenstemän med ytterligare föreskrifter i afseende på de noggrannaste uppgifter rörande de förhållanden, hvilka på rättigheten till erhållande af nämnda understöd ega inflytande; och inom
Utskottet har blifvit förevisadt formulär till det sammandrag öfver utllyttningskostnad, hvilket det efter slutadt laga skifte åligger landtmätare att upprätta.
Ensamt deraf synes, huruledes underlåtenhet att iakttaga hvarje den minsta lätt förbisedda omständighet kan föranleda dertill, att ut - Sammansatta Stats-.
Lag- samt Allm. licsv.- o. Ekon.-Utslrs
Betänkande $:r> 30. 9 utflyttande skiftesd dega re kan antingen gä alldeles miste om utflyllningsbidrag af allmänna medel eller åtminstone först efter mycken tidsutdrägt, besvär oell omgångar komma i åtnjutande deraf.
Af sådan anledning synes det Utskottet, soiy en ändring i hittills meddelade föreskrifter i förevarande ämne vore behölligt; och hvad dervid särskildt angar det nu gällande stadgandet, att det understöd till utflyttning, som lemnäs af allmänna medel, skall emot borgen uppbäras af samtlige delegare i skifteslaget, hvilka deraf skola undfå tre fjordedelar, då deremot den utflyttande erhåller återstående fjerdedelen, anser Utskottet, lika med motionären, lämpligare, alt understödet genast uppbäres af den utflyttande emot afräkning å det belopp, han berättigas att af skifteslaget erhålla.
Deremot anser Utskottet grundsaltsen i 2 § af 1830 års Kungörelse böra bibehållas, att nemligen den af della understöd den utflyttande åboen tillkommande Ijerdedel skall honom tillfalla sås m en särskild vedergällnii g för den med utflyttningen förenade särskilda tunga, besvär och omkostnader.
— Beträffande åter förslaget att hädanefter ej skulle fästas afseende derpå, om utflyttande skiftesdelegare erhållit sina egor i flera lotter eller skiften, än eller Skiftes-stadgan utan underställning till Egodelnings-rätt är tillåtet, har, i anledning af en annan motionärs derom väckta motion, Sammansatta Lag-? samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet, uti afgilvet Betänkande, alslyikt ändring i nu gällande bestämmelser härutinnan; och som della Utlåtande blifvit af två Riks-Ständ gillad t, lärer frågan om berörda lagförändring vid denna riksdag hafva förfallit.
I öfverensstämmelse med hvad nu blifvit o n förd t, asser Utskottet följande grunder böra antagas för tilldelande af understöd utaf allmänna medel till utflyttning, nemligen: l:o) att för hvarje särskildt bebyggd t hemman eller hemmansdel samt för utjord, om den för sig är skattlagd och bebyggd, hvars innehafvare vid laga skifte dörnes alt utflytta alla sina åbyggnader, skall, när skiftet blifvit fastsläldt, samt derest hemmansdclen eller utjorden ej förut undergått enskifte eller
Inga skifte, och ej heller fått sina egor i flera lotter, än efter Skiftes-stadgan utan underställning till Egodelnings-rätt är tillåtet, understöd till utflyttningen af allmänna medel, såsom gåfva, er - hållas, nemligen för en hemmansdel under samt till och med 7'c mantal
R:dr 75. — deröfver till och med ’ mantal » 112: 50. deröfver till och med { d:o » 150. — deröfver lill och med i d:o » 187: 50. öfver \ mantal, allt efter förmedling räknadt, » 225. — och för utjord » 75. — 2:o) att Landtmätare, som förrättat laga skifte, hvarmed luir icke förstås egodelning inom hemman, som föiut ui dergåll enskifte eller laga skifte, skall, vid ansvar såsom lör tjenstefel, åligga att, inom en månad efter det bern återfått skiftesBih. lill II.
Vrål. 185‘J A IStlO.
I Sami. 2 Afd.
Ii Uti/l. 2 10 Sammansatta Stats-, Lag- samt Allm.
Hest'.- o. Eleon.-Utsk:s Betänkande N:o 30. kartan oell handlingarna med påskrift om fastställelse, till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande insända dels uppgift å de utflyttningar, som vid skiftet blifvit beslutade, innefattande underrättelser om hemmnnsinnehafvarens namn ochj hemmansdelens förmedlade mantal samt om alla eller blott vissa åbyggnader skola utflyttas, och dels bestyrkt afskrift af beviset derom, att skiftet blifvit läststäldl; 3:o) att när utflyttande hemmansinnehafvare vill lyfta utflyttningsunderstöd af allmänna medel, skall han derom hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande göra ansökning, hvarvid bifogas bevis af Häradsskrifvare!) i orten, alt sökanden innehar det till utflyttning dömda hemmanet och huru stort dettas förmedlade mantal är, hvilket bevis utan lösen skall utgifvas.
Maj:ts Befallningshafvande skall derefter, utan någon sökandens kostnad, enligt den här ofvan i mom.
1 stadgade grund, bestämma utflvttningsunderstödets belopp och detsamma anordna samt, emot behörigt qvitto, såsom förskott af statsmedlen, i Landt-ränteriet låta utbetala.
4:o) att understöd af allmänna medel uppbäres och qvitteras ensamt af den, sorn till utflyttning blifvit förbunden, och hvilken må ega att utan beräkning tillgodonjuta en fjerdedel deraf såsom särskild vedergällning för den lunga, besvär och omsorger, som med utllvttningen äro förenade; hvaremot delegarne i skifteslaget ega att sig till godo beräkna öfriga trcfjerdedelar vid bestämmande och fördelning af det utflyttningsunderslöd, som af dem, enligt 15 Kap. 5 § Skiftes-stadgan, särskildt bör utgifvas; 5:o) att Kongl. Majris
Befallningshafvande bör, inom den 15 Januari hvarje år, till Stals-kontoret insända verificeradt reqvisitionsförslag å ersättning till
Landtränteriet för derifrån under föregående året förskjutna utllyttningsinedel; börande Stats-kontoret dels meddela ersättning genom anordning å de dertill under Riksstatens Sjette Hufvud-titel anslagna medel, emot redovisning i Landal) oken, samt dels till Kongl. Majrt inom den 1
Maj ingifva ett sammandrag öfver alla de utflyttnings— medel, som i länen under det föregående året blifvit utbetalda.
Då lik val uti den författning i ämnet, som skulle ifrågakomma att utfärdas, tilläfventyrs torde böra inflyta bestämmelser, som påkallas af det ölliga redovisningssättet för Statsverkets utgifter, i afseende hvarå Utskottet icke eger den kännedom, som erfordras för uppgörande af ett fullständigt förslag, har Utskottet trott sig böra inskränka sig lill den hemställan, att Rikets Ständer mätte, uti underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, anhålla, att Kongl. Majit täcktes utfärda en förordning,, innefattande, enligt ofvan angifna grunder, förenklade föreskrifter rörande vilkoren och sältet för erhållande af understöd utaf allmänna medel till utflyttningar i följd af laga skiften.
Rimstedt, isfio.
Sammanfatta Stats-, Lag- tamt Alim. Besv.- o. Ekon.-Utsk:s Betänkande N:o 31. 1 M:o 31.
Ani», lill Kxp.-Ulsk. den 20 .Sepi. 1860, kl. I e. m.
Betänkande, i anledning af vackla motioner om dels understöd af allmänna medel, dels förändrade lagbestämmelser, lill befordrande af skiftesverket på Gottland.
Berörda inom Ridderskapet och Adeln af Herr Bildt, Didrik Gillis, och inom Hedervärda Bonde-Ståndet af Riksdags-fullmägtigen Olaus Svebilius från Gottlands län väckta motioner hafva blifvit remitterade till Lag-Utskottet, men med stöd af 43 § Riksdags-ordningen varit föremål för Sammansatta Stats-, Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets pröfning.
Olaus Svebilius har anfört, att det väl icke led något tvifvel, att ju, såsom en följd af Kongl. Maj:ts nådiga Kungörelse den 45 Juli 1859, laga skiften inom de till omfånget redan bestämda skifteslagen på Gottland skulle komma att så småningom bringas till verkställighet; men så gagneliga dessa förrättningar, med hänsyn till möjligheten af ett ordnadt och vinstgifvande jordbruk, för framtiden än måste anses blifva, hade de dock för dem, hvilka vid förrättningarnes genomförande utgjorde skiftesdelegare, en ganska mörk skuggsida, dels i anseende till de kostnader icke ensamt sjelfva skiftesförrättningen utan äfven deraf föranledda utflyttningar och andra från den förändrade skiftesläggningen härflytande åtgärder toge i anspråk, dels ock, till följd af föreställningen, att man vid det blifvande egoutbytet komme att på vederlaget för mistadt innehaf blifva mer eller mindre lidande, hvilken sednare föreställning hade sin naturliga anledning deri, att icke någon lämplig och tillräcklig tid emellan delfåendet af den provisionel skiftesplanen och skiftets afslutande vore bestämd, under hvilken skiftesdelegarne försattes i tillfälle att medelst en närmare undersökning af det honom förslagsvis tillagda skiftet för sig utreda, huruvida han verkligen kunde dermed vara belåten eller icke, hvilken ovisshet åter i de flesta fall föranledde dertill, att, för att hålla talan öppen, klagomål anfördes öfver förrättningen på föregifna oriktiga skäl, men med förbigående af verkliga giltiga anledningar.
För att afhjelpa dessa Bih. till IL St.
Prut. 1859 4 1860. 4 Sami. 2 Afd. 15 Baft. 2 Sammansatta Stats-, Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:s Betänkande N:o 31, olägenheter, de der, enligt motionärens förmenande, vore magtiga att åstadkomma icke allenast mången skiftesdelegares ekonomiska undergång, utan jemväl framtida lidande för blifvande innehafvare af deri nya skifteslotten, har motionären föreslagit: »l:o) att minst hälften af de med laga skiften å Gottland förenade skiftesoch andra kostnader må af statsmedel bestridas mot återbetainingsskyldighet på sätt och vilkor, som för lån till aftappning af till odling tjenlig vattendränkt mark i allmänhet förut bestämts, samt att erforderligt anslag för sådant ändamål måtte af Rikets Ständer beviljas och anvisas; och 2:o) att Rikets