Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I anledning häraf och då det, utan afseende derpå om ordet “tillsvidare“ i beslutet inflyter eller icke, tillkommer den blifvande representationen att bestämma om den at Utskottet för Riksdagens båda Kamrar, med dertill hörande Utskott och Kanslier, Bibliothek och Arkiv jemte klubbrum, föreslagna lokal skall för längre eller kortare tid dertill användas, samt det således i sak är likgiltigt om ordet “tillsvidare“ i Rikets nu församlade
Ständers beslut qvarstår eller derifrån nteslutes, har Utskottet ansett sig böra inbjuda Preste-Ståndet att, med frånträdande al sitt i ofvannämnda hänseende från Borgare- och Bonde-Stånden skiljaktiga beslut, utan förändring godkänna hvad Utskottet i detta ämne föreslagit.
Då Utskottets framställningar i allt öfrigt blifvit af tre Riks-Stånd bifallna, lärer den från Ridderskapet och Adeln erhållna återremissen icke kunna föranleda ändring af hvad sålunda blifvit beslutadt; hvadan Utskottet funnit sig blott böra hemställa, att Ridderskapet och AdeK, i öfverensstämmelse med hvad Utskottet i ämnet föreslagit, ville fatta beslut Stockholm den 15 Maj 1866.
STOCKHOLM, TRYCKT HOS ISAAC MARCUS, 1866 Stats-Utskottets Memorial *M 86.
H:q 86.
Ank. till Exp.-Utsk. den 15,Maj 1866, kl. 10 f. m.
Memorial, i anledning af erhållen återremiss ä Utskottets, under JSf:o 76 afgifna Memorial, angående utvidgning af det inom Rikets Ständers hus inrättade arkiv och bibliotliek samt anvisande af dertill erforderliga medel. (R. A.)
Vid föredragning af ofvanberörda Memorial N:o 76 hafva Utskottets deri gjorda framställningar blifvit af Preste- samt Borgare- och Bonde-Stånden bifallna, endast med den ändring, att Preste-Ståndet, i anledning af Utskottets i 4:de punkten gjorda hemställan i fråga huruvida större eller mindre delar af Riks-Ståndens arkiver och bibliotheker kunde till riksdagsarkivet och bibliotheket aflåtas, beslutat, att de till Preste-Ståndets arkiv hörande samlingar af handskrifna protokoller och handlingar äfvensom böcker skulle till Riksarkivet öfverlemnas.
Ridderskapet och Adeln, som godkänt Utskottets i 2:dra och 6:te punkterna gjorda förslag och i anledning af Utskottets framställning i 4:de punkten öfverlemnat åt Riddarhus-direktionen att bestämma, huruvida någon del af Riddarhusarkivets samlingar må till riksdagsarkivets och bibliothekets ökande och kompletterande kunna aflåtas, har deremot till Utskottet återremitterat de i Usta, 3:dje och 5:te punkterna gjorda framställningar.
Då emellertid Utskottets i sistberörda punkter gjorda förslag äro af de tre öfriga Riks-Stånden bifallna, lärer Ridderskapet och Adelns återremiss deraf icke kunna till någon åtgärd föranleda.
Fröt. 1865 & 1866. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 14 Häft. 1 •2 Stats-Utskottets Utlåtande Jts 87.
Ank. till Exp.-Utsk. den 16
Maj 1866, kl. 10 f. m.
Majds nådiga Proposition, angående ytterligare förlängning i den för uppmuddring af Ystads hamn bestämda arbetstid. (R. Å.)
Vid 1853—1854 års riksdag anvisade Rikets Ständer för uppmuddring af hamnen vid Ystad en summa af 60,000 R:dr Banko, att utgå med 20,000 R:dr såsom anslag utan återbetalningsskyldigliet och 40,000 R:dr såsom lån, under vilkor, bland annat, att staden förbunde sig att ansvara för arbetets fullbordande inom fem år; och blef derefter mellan Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader, å Kronans vägnar, samt Hamn-direktionen i Ystad kontrakt afslutadt, hvarigenom vederbörande förbundo sig att under loppet af September månad 1855 påbörja och till den 1 September 1860 fullborda detta muddringsarbete.
Till följd af oförutsedda hinder och svårigheter medhanns likväl icke arbetet inom den sålunda bestämda terininen.
Hamn-direktionen ingick derföre till Kongl.
Majit med underdånig ansökning om fem års förlängning i den för arbetets fullbordande föreskrifna tid.
Denna ansökning öfverlemnades till pröfning af Rikets Ständer, som funno skäligt medgifva den begärda förlängningen och bestämde tiden för arbetets fullbordande till den 1 September 1865.
Vid denna tid hade emellertid arbetet icke hunnit afslutas, hvadan Hamn-direktionen till Kongl. Majit inkommit med en ytterligare ansökning, deruti Direktionen, jemte förmälan att ehuru ifrågavarande muddringsarbete påbörjades år 1855 och sedermera hvarje år under tjenlig arbetstid oafbrutet fortgått, detsamma, likväl, hufvudsakligen i anseende till hamnbottnens hårda och stenbundna beskaffenhet, ännu icke kunnat bringas till fullbordande, i underdånighet anhållit, att då de återstående muddringarne, enligt
Chefens för södra väg- och vattenbyggnads-distriktet utlåtande, komme att erfordra en tid af minst 4 till 5 år, ytterligare förlängning af arbetstiden måtte medgifvas Stat8-Utslcottet8 Utlåtande J\s 87. 3 intill den 1 September 1870; — och har Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Malmöhus län, vid insändande af denna ansökning, densamma i underdånighet förordat.
Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader, i ämnet hörd, har i underdånigt utlåtande anfört att, som muddrings- och fördjupningsarbetet i Ystads hamn alla år fortgått och årligen blifvit af Chefen i södra väg- och vattenbyggnads-distriktet besigtigadt, utan att skäl till anmärkning mot åtgärderna förefunnits samt vid inspektion å företaget i nästlidne Juli månad utrönts, att arbetet säkerligen nu skulle ernått sin fulländning, såvida icke i hamnens botten på en del ställen anträffats större och mindre sammangyttringar af stenblock, innehållande ända till flera hundra kubikfot hvardera, hvilka måste sprängas och upptagas, innan muddring med ångmachin varit möjlig att verkställa, Styrelsen, vid sådant förhållande och då Ystads kommun på bedrifvandet af detta muddringsarbete af stadens medel användt omkring 140,000 Ridr
Rimt samt derutöfver bekostat kajbyggnader för ett belopp af omkring 102,000 R:dr, ansåge sig ega skäl i underdånighet tillstyrka, det Kongl. Maj:t måtte till Rikets Ständer aflåta nådig framställning om beviljande af ytterligare förlängning intill den 1 September 1870 af tiden för meranämnda arbetes fullbordande.
I öfverensstämmelse med hvad Styrelsen sålunda tillstyrkt har Kongl. Majit genom nådig Proposition af den 28 Oktober sistlidne år föreslagit Rikets Ständer att medgifva den ändring i vilkoren för tillgodonjutandet af det för ifrågavarande muddringsarbete anvisade statsbidrag, att ytterligare anstånd intill den 1 September 1870 måtte för samma arbetes fullbordande beviljas.
Stats-Utskottet, till hvars handläggning denna nådiga Proposition blifvit öfverlemnad, har, med afseende å hvad Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader upplyst om anledningen till arbetets fördröjda fullbordande samt då vederbörande
Di strikts-chef förklarat att de ännu återstående muddringarne komme att erfordra en tid af minst 4 till 5 år, funnit sig böra tillstyrka bifall till hvad Kongl.
Majit i nu omförmälda hänseende föreslagit; och hemställer alltså, att den, för fullbordande af uppmuddringen i hamnen vid Ystad, till den 1 September 1865 förut förlängda arbetstiden måtte, med fortfarande tillämpning af det afslutade arbetskontraktets bestämmelser i öfrigt, få ytterligare utsträckas intill den 1 September 1870; och torde, derest denna hemställan bifalles, den förbindelse, enligt hvilken staden Ystad, på sätt Rikets
Ständer vid förra anståndets beviljande derom stadgat, åtagit sig att ansvara för arbetets afslutande intill den 1 September 1865, böra utbytas mot en ny dylik förbindelse för arbetets fullbordande intill den 1 September 1870.
Stockholm den 15 Maj 1866. 4 Stats-Utskottets Utlåtande JUs 88.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse, angående ändring i planen för sänkning af Solgen med flera sjöar i Jönköpings län, med bibehållande af dertill beviljadt låneunderstöd. (R. Å.)
Vid sistlidna riksdag beviljade Rikets Ständer ett låneunderstöd af 48,000 R:dr för sänkning af sjöarne Solgen, Ass-sjön, Hafravikssjön samt Ingarps och- Kopparpssjöarne med flera vattendrag inom södra Wedbo härad af Jönköpings län, under vilkor, bland annat, att arbetet skulle i sin helhet utföras i öfverensstämmelse med den uppgjorda planen, enligt hvilken hela kostnaden beräknats till 96,750 R:dr.
Emellertid hade vid en förliden höst af vederbörligen förordnad landtmätare med gode män verkställd uppmätning och taxering af den vattendränkta mark, som genom sänkningsföretaget skulle torrläggas, den utredning vunnits att, hvad särskildt beträffade de arbeten, som i nämnda plan blifvit till utförande föreslagna dels mellan Nifsarps- och Hafravikssjöarne och dels från Nifsarpssjön till Qvarnarps qvarn och för hvilka arbeten kostnaden beräknats till 15,969 R:dr, förbättring af jord till endast 50 tunnlands vidd skulle erhållas samt att till följd häraf, och då denna jord dessutom icke vore för odling lämplig, den vinst,^som genom denna del af arbetet uppkomme, icke på långt när motsvarade berörda kostnad, hvarförutan åtskilliga vid Thorsjö egendom efter tiden för arbetsplanens uppgörande utförda parkanläggningar och kanaler skulle genom detta sänkningsarbete i betydlig mån skadas.
Deremot hade uppmärksamhet fästats derå att vid Mellby, omkring 5,000 fot från Solgen, funnes en göl, omgifven af omkring 200 tunnland kärr och mossar, hvilka ej kunde torrläggas, om ej gölen sänktes i förening med Ståts-Utskottets Utlåtande J\S 88. 5 sjön Solgen; att vidare en på 4,000 till 12,000 fot från sistnämnda sjö belägen madsträcka å Norrby, Björnåsa, Mosskulls, Prestorps, Weka, Espenäs, Kräppehults och Spakarps egor af ungefär 180 tunnlands vidd ej kunde komma i åtnjutande af sänkningens fördelar med mindre än att en afloppsgraf genom densamma upptoges; äfvensom att de två, å Ingarps egor belägna s. k.
Räffla- och Ingarps gölar måste sänkas jemte Ingarpssjön, så vida de dem omgifvande till minst 140 tunnland uppgående sanka marker skulle kunna odlas.
Med anförande af dessa förhållanden har derföre den för detta företags utförande utsedda Arbets-direktion, som låtit genom Löjtnanten A. Liwijn upprätta förslag öfver kostnaden för de afloppsgrafvar, som erfordrades för torrläggning af nyss omförmälda vattendränkta trakter, uti en till Kongl.
Maj:t ställd, genom Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader till Kongl. Majit insänd skrift, i underdånighet anhållit, att då genom sednast ifrågasatta arbeten, beräknade enligt Löjtnant Liwijns förslag att kosta 15,420 R:dr, en jordvinst skulle erhållas af omkring 520 tunnland, eller mer än tio gånger den vinst, som genom kanalarbetet mellan Qvarnarp och Hafraviks-sjön för ungefärligen samma kostnad kunde åstadkommas, samt de båda strandegarne omkring sistnämnda vattendrag förklarat att de icke numera önskade någon sänkning af samma vattendrag, den ursprungliga planen för ifrågavarande sjösänkningar måtte så ändras, att de föreslagna arbetena mellan Hafraviks-sjön och Qvarnarps qvarn finge derifrån utgå och med användande af de medel, som derigenom besparades, i stället upptagas afloppsgrafvar från Mellby göl till Solgen, samt från Ingarps och Räffla gölar till Ingarps sjö, i enlighet med det af Löjtnant Liwijn upprättade kostnadsförslag.
Vid öfverlemnande af denna underdåniga ansökning har Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader anfört, att orsaken, hvarföre afdikningen föreslogs ofvanom Hafravikssjön, fastän resultatet af detta arbete måste blifva ringa i jemförelse med den kostnad, som detsamma erfordrade, vore att tillskrifva vederbörande jordegares då yttrade önskan att sjösänkningarne och rensningarne skulle sträckas ända till
Qvarnarp, men att, sedan jordegarne numera öfvergifvit' denna plan, vigtiga skäl syntes tala för den förändring i utdikningsföretaget, som intressenterne ifrågasatt; och funne Styrelsen sig alltså böra tillstyrka bifall till
Direktionens ansökning.
Genom nådig Skrifvelse af den 2 sistlidne Januari har Kongl. Majit, på grund af hvad sålunda förekommit, till Rikets Ständer hemställt, att det till ifrågavarande företag beviljade låneunderstöd måtte för arbetets utförande efter nu föreslagna förändrade plan få bibehållas; och har i enahanda syfte motion (N:o 182) inom Bonde-Ståndet afgifvits af Riksdagsfullmägtigen Johan Erickson från Jönköpings län, med hvilken Riksdagsfullmägtigen S.
Johnsson från samma län sig förenat; varande af bemälde motionär, i en särskild skrift, till Utskottet öfverlemnade åtskilliga handlingar för ådagaläggande dels af det nya förslagets företräde och dels af vederbörande strandegares bifall till den ifrågasatta, förändringen.
Då fördelarne af nu omförmälda förändring i arbetsplanen synas obestridliga och 6 Stats* Utskottets Utlåtande Jl/s 88. giltigt skäl alltså lärer vara för handen att efterskänka det vilkor, som vid låneunderstödets beviljande stadgades derom, att arbetet borde i sin helhet utföras i enlighet med deri derför uppgjorda planen, har, i öfverensstämmelse med hvad Kongl. Maj:t behagat i nåder föreslå, Utskottet ansett sig böra hemställa, att det till meranämnda sjösänkningsföretag beviljade lån måtte, för arbetets utförande efter här ofvan angifna förändrade plam men med iakttagande af i öfrigt stadgade vilkor, få af vederbörande arbetsbolag bibehållas.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om befrielse för staden Linköping frän skyldigheten att underhålla stadens vid Nyqvarn belägna, med bidrag af statsmedel anlagda hamn. (R. A.)
Med bifall till Stats-Utskottets i Utlåtandet N:o 435 Litt C. (pag. 38) vid 1840 års riksdag gjorda hemställan, beviljade Rikets då församlade Ständer staden Linköping ett lån af 20,000 Riksdaler Banko, att från Riksgälds-kontoret utgå, mot förbindelse för stadens borgerskap att, utan vidare anspråk på bidrag af Staten, fullborda hamnbyggnadsarbetet derstädes samt att å nämnda summa, från den tid medlen lyftades, årligen erlägga sex procent af det primitiva kapitalet, hvaraf fyra procent skulle beräknas såsom ränta och det öfriga, utgöra kapitalafbetalning, till dess summan sålunda blefve återgulden.
Då staden Linköping, på grund af det sålunda erhållna lånebidraget, ansetts hafva skyldighet att för all framtid underhålla sin ifrågavarande vid Nyqvarn l/8-dels mil från staden anlagda hamnbyggnad, har Herr C. F.
Ridderstad, uti en inom BorgareStåndet afgifvea och till Utskottets utlåtande remitterad motion (N:o 160), hufvudsakligen anfört, att, så länge hamnen vid Nyqvarn utgjorde slutpunkt för sjöfarten åt detta håll, visserligen intet kunde vara naturligare och. rigtigare, än att hamnbyggnaden Stats-Utskottets Utlåtande J/s 89. 7 af staden underhölles; men att förhållandet härutinnan blifvit helt annorlunda sedan den s. k.
Kinda kanal kommit till utförande, enär derigenom uppkommit nödvändigheten att invid sjelfva staden anlägga en ny hamn.
En sådan ny, af staden beslutad hamnanläggning vore ock redan under arbete.
Denna hamn, som blefve rymlig och stor, komme att blifva mer än tillräcklig för den påräknade trafiken, och den redan inköptä hamnplatsen vore i förhållande derefter.
Då, i följd häraf, den gamla hamnen vid Nyqvarn blefve helt och hållet obehöflig och öfverflödig, syntes billigheten tala derför, att staden befriades från skyldigheten att fortfarande nödgas underhålla denna hamn, enär den gamla hamnen låge i samma kanalled, som den under byggnad varande nya, ehuru på ett afstånd af '/8-dels mil derifrån.
Då dertill kom, att hamnkajen vid Nyqvarn under sistlidna sommar rasat och hotade med ytterligare ras samt reparationen deraf beräknats kosta omkring 30,000 R:dr, vore frågan för staden af stor vigt, enär det vore onödigt utgifva en så betydlig summa för reparationen af en hamn, som innan kort blefve fullkomligt öfverflödig, under det staden samtidigt med stor uppoffring uppförde en i alla afseenden bättre; och har motionären, på grund häraf, föreslagit, att staden Linköping måtte befrias från skyldigheten att underhålla oftanämnda, vid Nyqvarn belägna gamla hamn.
Då Utskottet icke är i tillfälle att afgöra huruvida genom den under arbete varande nya hamnanläggningen behofvet att bibehålla hamnen vid Nyqvarn må anses hafva upphört, samt, äfven om den nya hamnen, sedan densamma blifvit fullbordad, kati antagas på ett fullt tillfredsställande sätt motsvara trafikens behof, Utskottet likväl, i frågans nuvarande outredda skick, saknar erforderlig grund för bedömande af den tidpunkt, då den äldre hamnens vidare iståndsättande och underhållande må finnas obehöfligt, har Utskottet, som anser dessa frågor bäst och lämpligast böra, efter vederbörandes hörande, af Kongl. Majit i nåder afgöras, skolat hemställa, att Rikets
Ständer måtte förklara sig icke vilja med den af motio nären väckta fråga taga befattning.
N:o 90. i 8 Stats-Utskottets Utlåtande J\/s 90.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om lån till Gladsax socken i Christianstads län. (R. A.)
Med förmälan hurusom Gladsax församling af Christianstads län under år 1857 för en kostnad af omkring 15,000 R:dr, hvaraf 6,000 R:dr ännu äro obetalda, fullbordat ombyggnaden af nämnda församlings kyrka, har Herr Doktor J. R.
Falck, uti en inom Preste-Ståndet afgifven, till Stats-Utskottets behandling öfverlemnad motion (N:o 101) föreslagit, att Rikets
Ständer ville bevilja ifrågavarande församling ett lån å sist— berörda belopp, antingen räntefritt och stäldt på tio års återbetalning, eller ock mot fyra procent ränta och två procent amortering, till dess lånet blifvit till hela sitt belopp guldet; och har motionären såsom skäl för denna framställning anfört, dels att församlingen vore belägen i den minst fruktbara delen af
Skåne och att mer än l/;j~del af dess jord bestode af ofruktbar sandmark, dels äfven den omständigheten, att församlingen måste årligen till allmänna inrättningar aflemna en så betydlig del af sin kyrkotionde, att återstoden deraf icke ens förslog till liqviderande af räntan å dess ifrågavarande skuld.
I anledning af denna motion har Utskottet ansett sig böra erinra att, vid de föregående tillfällen, då bidrag af allmänna medel för kyrkors iståndsättande eller uppbyggande blifvit af Rikets Ständer beviljade, hafva antingen dessa statsbidrag afsett kyrkobyggnader, hvilkas vårdande och vidmagthållande varit betraktadt såsom föremål för nationens gemensamma omsorg, eller ock de beviljade understöden varit af synnerigen bevekande omständigheter föranledda.
Då emellertid i förevarande fall någon sådan särskild anledning för Staten att biträda församlingsboerne i den, enligt lag och författningar, dem åliggande kyrkobyggnadsskyldighet dess mindre synes vara för handen, som den kyrkobyggnad, hvarom här är fråga, redan för flera år sedan blifvit fullbordad, kan Utskottet icke tillstyrka bifall till Doktor Falcks ifrågavarande motion.
Stats Utskottets Utlåtande J\S 91. 9 N:o 91.
Ank. till Exp.-Utsk. den 15 Maj 1866, kl. 10 f. in.
Utlåtande, i anledning af väckta frågor om inlösen af åtskilliga sä kallade Riksgäldssedlar, hvilka inom. den bestämda preskriptionstiden icke blifvit till invexling företedda. (R. A.) Genom tvänne hos Bonde-Ståndet af Riksdagsfullmägtige C. T. Bengtsson och Josef Smedberg väckta och till Stats-Utskottet remitterade motioner (N:ris 173 och 192) äfvensom genom fyra särskilda från Fullmägtige i Riksgälds-kontoret till Stats-Utskottet aflåtna skrifvelser, hafva framställningar blifvit gjorda derom, att tillsammans 193 stycken till Utskottet jemväl öfverlemnade så kallade Riksgäldssedlar måtte med ett sammanräknadt belopp af 384 R:dr 8 öre varda inlösta, oaktadt desamma icke blifvit hos Riksgälds-kontoret företedda inom den för dylika sedlars invexling genom Kongl.
Kungörelsen den 14 Februari 1835 stadgade och vid 1845 års slut tilländagångna preskriptionstid.
Då Riksgälds-kontorets Kommissariat, efter granskning af ifrågavarande sedlar, skriftligen intygat, att desamma, derest de blifvit inom den stadgade preskriptionstidens utgång hos Riksgälds-kontoret företedda, bordt af nämnda kontor med uppgifna belopp invexlas, samt då Rikets Ständer vid samtliga efter år 1845 inträffade riksdagar medgifvit, att dylika sedlar, om hvilkas inlösande framställning hos Rikets Ständer egt rum, finge, utan afseende å den tilländalupna preskriptionstiden, af Riksgälds-kontoret infrias, anser sig Utskottet böra tillstyrka, att ofvanberörda, nu företedda sedlar jemväl må, i enlighet med det af Riksgälds-kontorets Kommissariat om sedlarnes rätta valör lemnade intyg, af Riksgälds-kontorets medel inlösas med tillsammans Trehundra Åttiofyra R:dr 8 öre R:mt.
Prot. 1865 & 1866. 4 Sami. 1 Afd.
2 Band 14 Höft. 2 Stockholm, E. Westrell, 1866.
Stats- Utskott ts Utlåtande J§ 92.
I N:o 92.
Ank. till Exp.-Utsk. den 17 Maj 1866, kl. 11 f. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om förändring i vilkor en för det vid sistförflutna riksdag beviljade lån för anlägg. ning af jernväg mellan Christianstad och Hessleholms station å södra stambanan. (R. A.) Till det för anläggning af en jernväg mellan Christianstad och Hessleholms station å södra stambanan bildade bolag blef af Rikets Ständer vid sistlidna riksdag anvisadt ett mot 2/3-delar af den till 1,080,000 R:dr beräknade anläggningskostnaden svarande lån å 720,000
R:dr, att räntefritt innehafvas under två år från den dag hvar och en särskild del deraf komme att liftas, hvarefter å lånebeloppet borde inbetalas fem procent, deraf fyra procent skulle utgöra ränta och återstoden kapital-afbetalning.
Den till 1,080,000 R:dr sålunda beräknade anläggningskostnaden afsåg likväl en spårvidd af allenast 3,5 fot, eller s. k. smalspårig bana, under det att bibanans anläggning till enahanda spårvidd, som den för Statens stambanor bestämda, ansågs uppgå till en kostnad af 1,738,000 R:dr.
Sedermera kom emellertid bolaget till den åsigt, att med det allmännas fördel mest öfverensstämde, att banan byggdes till sistnämnda spårvidd och gjorde sig vid banans anläggande denna åsigt slutligen gällande.
Genom iakttagande af alla möjliga besparingar lyckades visserligen att nedtvinga anläggningskostnaden icke obetydligt under det för bredspårig bana ursprungligen beräknade beloppet, men samma kostnad upptog likväl en totalsumma af 1,450,000 R:dr eller 370,000 R:dr utöfver det belopp, som en smalspårig bana skulle hafva kostat.
Den sålunda beslutade förändringen från smalspårig till bredspårig bana hade följaktligen såväl för staden Christianstad som för omkringliggande landsort förorsakat uppolfringar vida utöfver den först framlagda planen och denna anläggning vållat utgifter af den betydenhet, att nämnda stad ensam måst för ifrågavarande ändamål skuldsätta sig till ett belopp af 600,000 R:dr.
Prof. 1865 & 1866. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 15 Håft.
2 Stats- Utskottets Utlåtande Jfå 02.
Med förmälan härom och under uttryckt förmodan att, om Christianstad—Hessleholms-jernvägsbolag redan från början bestämt sig för anläggande af bredspårig bana, det icke skulle lida något tvifvel att Rikets Ständer beviljat detsamma enahanda lånevilkor, som för lånen till de öfriga Skånska bibanorna blifvit stadgade, eller rätt att under tre år få innehafva lånet räntefritt, har uti en inom Borgare-Ståndet afgifven och till Stats-Utskottet remitterad motion (N:o 74) Herr C.
Bohmansson hemställt att, med afseende å nu anförda förhållanden och särskildt den vinst för det allmänna, som af den ifrågavarande förändringen vore att hemta, Rikets Ständer för ifrågavarande lån å 720,000 R:dr ville medgifva Christianstad—Hessleholms-jernvägsbolag samma vilkor, som för andra dylika bolag blifvit bestämda, eller att lånet må få räntefritt innehafvas under tre år från de tider särskilda delar deraf blifvit lyftade.
Af Stats-Utskottets vid sistlidna riksdag afgifna Utlåtande N:o 88 inhemtas, att den längre eller kortare räntefrihetstiden gjorts beroende icke, såsom motionären antagit, af den bredare eller smalare spårvidden, som för en eller annan bibana blifvit föreslagen, utan af den längre eller kortare tid, sorn ansetts åtgå till den ena eller andra banans fullbordande och öppnande för allmän trafik.