Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Privata Associationer, tili sådan lånerörelses bedrifvande, efter en vidsträcktare plan, och med större tillgångar, än som al enskilde personer hvar för sig skulle kunna åstadkommas, hafva icke heller förut varit inom Fäderneslandet okände.
Redan, då man först började att inom Sverige behandla allmänna Låne-anstaiter, såsom en egen art af Stats-inrättning, blef den fullkomligen påtagliga säkerhet, som endast kan rättfärdiga användandet i utlåningsväg af de under allmänt förvar satte enskiidta medel, icke ansedd kunna genom Discontering på namn ernås.
För att likväl från den directa förmånen af de allmänna Låne-inrättningarne icke nödgas göra något undantag för de näringsgrenar, hvilka hufvudsakligen icke fordra annat vilkor af sine idkare, än förvärfvad skicklighet, och hvilkas betydligaste löpande förlag består uti råämnen till ytterligare förädling, samt i medel till arbetarenas underhåll under arbetstiden, men consumtionen af tillverkningarne endast sednare derföre kan lemna ersättning; blef den egentliga Discont rörel - Betänkanden. 97 rörelsen, till bedrifvande, med större eller mindre tillskott från det allmänna Penningeverket, öfverlåten, dels åt Förvaltningen af allmänna Penningeverk, dels åt enskilda föreningar , af samma yrke delande Närings-idkare, dels sluteligen äfven åt den enskilda, endast för utlåningen förenade speculationsandan.
Erfarenheten af den särdeles framgång dylika speeulationer rönt, och den förväntade stora vinsten af alltnänha rörelsens utsträckning äfven åt detta håll, vid det lifligt kähda behofvet af en sådan vinst till de Finanee-operationer, man i öfrigt ville utföra; var första anledningen lill företagande af Discontering äfven för Bankens egen räkning, med större dertill anslagen andel af dess tillgångar; och detta ändamål finnes till och med, då Riks-Disconlen efter 1800 års Piiksdag inrättades, tydligen angifvet, Men ännu ansågs betänkligt att utsträcka begagnandet af Bankens Fonder i denna väg Så vidt, sorn behofvet af en fullkomligt liflig omsättningsrörelse fordrade, hvilket behof man dessutom fann komma att, om inrättningen uppfylde sitt ändamål af allmännelig nytta för Landet, som otvifvelaktig! mäste äfven hafva varit afsedt, lika mycket som Bankens vinst, ständigt tillväxa för de just genom understöden ytterligare sig utbildande näringarne, och den genom uppmuntran tilltagande näringsliågen, utan alt likväl någon säker be - 4 Sami. 3 B. 7 Stats-Utskottets räkningsgrnnd för denna tillväxt kunde er o O _ ■ r» nås.
Af sådan anledning uppmanades äfven, vid Riks-Discöutens inrättande enskilde, att med insatta medel deri deltaga, och uti Landsorterne bereddes dessutom inrättandet af enskilde föreningar uti dylik afsigt, sorn de fordna Discont-Compagnierne.
Åstundan och Lehofvet att, ensamt för Bankens räkning, kunna för de i öfrigt gjorde anslag, påräkna den betydliga vinst, som erfarenheten visat, att de enskilde delegarne i Riks-Disconten delat med Banken, måste anses hafva varit det hufvudsakliga skälet hvarföre Rikets Ständer vid i8i5 års Riksdag förordnade, att, efter upphörande af tiden för RiksDiscontens Octroy, hela dess Lane-rörelse skulle af en, endast för Bankens räkning drifven Discont-inrältning öfvertagas; och endast det lifliga erfarenhets-intrycket af de då nyligen upptäckte, och till så svåra följder ledande, missbruken uti forvaltnings-sättet af ett bland de enskildt» Discontverken, tillika med den bestämda visshet, som uti dåvarande omständigheter otvifvelaktig! var för handen, att någre enskilde större upplåningsoch utlånings-anstalter icke skulle kunna erhålla något förtroende, eller upprätthållas utan Statens åtgärd, hvaraf man nogsamt sett de olyckliga följderna; kan antagas såsom skäl, hvarföre i8r8 års Ständer bestämde, det ali Discont-rörelse i Riket, med undanlag af den , som vore nödig för utredningen af f. d. Filial-Disconterne, skulle genom Banco - Betänkanden. 99
Disconten besörjas, med deri der Lil I förut anslagne Fond, ökad allt efter sorn de medel från Filial-Discont-Utredningen inflöto, hvilka af Bankens tillgångar deruti ansågos vara fästade.
De grundade anledningar hvarföre 1818 någon inrättning af enskildte Banker eller Disconter icke ens kunde sättas i fråga, emedan ingen på det ena eller andra viset begagnat sig deraf, skulle likväl
Utskotten nu anse hafva för största delen upphört.
Utan att inlåta sig i undersökningar, om huruvida det allmänna och enskilda förtroendets ställning i Landet, sedan sista Riksdag undergått en eller annan förändring, hafva Utskotten likväl trott sig kunna antaga, det behofvet af att återställa detta allmänna och enskildla förtroendet blifvit nu mera allmänt erkäiult , och känslan deraf möjligen ledande tili verk och gerning; sedan den fasta öfvcrtygelsen hunnit tillika utbilda sig, att detta förtroendes återställande skulle afhjelpa det betydligaste kända onda, och att ett sådant återställande måste nästan lika mycket bero uppå enskildes föresatser och företag, som uppå Statsmagtens beslut.
Om derjemte anstalterne till bestämmande af myntets egenteliga värde, vid denna Riksdag erhålla den fasthet, att de förtjena förtroende, skola de ock troligen vinna det; och de, genom brist af Credit för det löpande myntet, hittills rörelsen undandragnc Capitaier äfven söka den utväg till erhållande Stats - Lt t skottets af betydlig vinst, som Associationer till enskiklte Banker eller Disconter medföra.
Utskotten anse det derföre vara af särdeles vigt, och, om icke för den närvarande eller närmast kommande tiden, likväl för en ej just så aflägsen framtid, kunna medföra de nyttigaste följder, att sådane förmåner utlofvas för Inrättningar af ifrågavarande beskaffenhet, som lemna möjlighet för deras uppkomst på ett ändamålsr.enligt sätt Enligt nu gällande Lagar och Författningar, är det enskilde personer tillåtet att ingå Bolag, Dessa ega, i afseende på penningars upplånande och utlånande, samma rättigheter och skyldigheter som enskilde personer; och det behöfves således icke någon ändring, eller något tillägg, uti nu gällande
Författningar för att lemna tillstånd till upprättande af sådane Bolag, sorn skulle hafva till föremål att, antingen af egne medel, eller af upplånte penningar, verkställa utlåningar till enskilde personer.
Så länge det är möjligt för hvarje individue, som eger penningar att förränta, att sjelf utlåna dem på längre tid emot högsta lagliga ränta, är det likväl föga troligt att någon Bolags-Inrättning i sådant ändamål skulle uppkomma, då en dylik icke kunde lemna sine delegare hopp om högre fördelar, än hvarje enskild sjelf skulle kunna förskaffa sig, utan tvärtom, genom förvaltnings-Jkostnaderne, troligen komma att bereda en gifven förlust.
Möjligheten. att kunna upprätta ett sådant Bolag, BetänkandeA.
IOI beror således derpå, att detsamma i afseende på räntans beräknande, erhålla större förmåner, än Lagen i allmänhet långifvare tillägger, och hopp således uppstår, att genom i denna väg använd Industrie, erhålla en vinst, motsvarande den andra lönande näxingsföretag gifva ; men denna förmån af räntans beräknande är ock den enda, hvarmed sådana Inrättningar böra af Staten gynnäs.
Alla vidare understöd innebära en delaktighet uti sjelfva Inrättningen, som, i händelse af olycklig utgång, skulle väcka anspråk emot Staten, att hålla enskilde för deras förluster skadeslöse.
Rättigheten till beräknande af annan ränta, än den Lagen i allmänhet tillåter, måste likväl bero på ett särskildt för hvarje fall lemnadt tillstånd, i annan händelse skulle, under åberopande af den sådane Bolag • förundte rättighet, snart anspråk af hvarje enskildt långifvare göras, att erhålla samma ränte-förmåner, som blifvit de större Låne-inrättningarne tilldelade.
Utskotten hafva således ansett, att det för hvarje fall må bero af Kongl. Maj:ts
Nådiga pröfning , att bifalla eller afslå ansökningar, som göras om rättighet till begagnande af de förmåner, som för enskilde
Banker eller Discont-inrättningar blifvit utstakade.
Någre liufvudgrunder för det Reglementariska af sådane Inrättningar, hafva Utskotten ansett sig icke böra föreslå, utan trott det kunna öfverlämnäs till den enskilda omtankan , att öfverenskomma om sådane Bolags - 102 Stats-Utskottets Reglor, som å eria sidan kunna förmå personer, alt uti Inrättningen deltaga, och å den andra gifva så billiga Låne-vilkor, att Lånesökande linna uträkning att der anmäla sig till penningars erhållande.—Någre förut härutinnan stadgade vilkor skulle kanhända motverka ändamålet, eller gifva sjelfva Inrättningen ett utseende af att hafva uppkommit under Statens garantie, som densamma icke hör ega.
'Utskotten hemställa således, att till Kongl, Majrts
Nådiga bifall må föreslås utfärdandet afen Förordning, hvarigenom stadgas; 1:0 Att Bolag, hvilka hafva till föremål att till enskildte personer utlåna penningar, måge, då sådant af Kongl. Maj:t tillätes, ega att, vid penninge-försträckningars meddelande, den högsta lagliga ränta afdraga; dock icke för längre tid än högst ett ur; samt att, efter förfallotiden, uppbära samma öfverränta, som för Banco-Disconten stadgad varder, 2:0
Att sådane Inrättningar måge till sine fordringars utsökande och indrifvande njuta enahanda handräckning, som BancoDisconten. 3:o
Att de personer, sorn önska i ofvannämnde ändamål upprätta Bolag, måge ega att sig hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla , och sine Bolags-Reglor och UtlåningsReglemente förete; hvarefter Kongl. Maj:t, derest dessa finnas af den beskaffenhet, och Bolagets fond af den betydlighet, att det Betänkanden. ro3 ösyftade ändamålet: lättade låne-tillgångai*’^ enskilde medel till förlag för handel, näringar och jordbruk , derigenom vinnes, lärer täckas förunna Bolaget rättighet att begagna ofVannä innde förmåner, dock under en'
Octroytid af högst io år, vid hvilken tids förlopp Bolaget otn nytt tillstånd må sig anmäla. 4:o För Öfrigt skall allt hvad som för Ilandels-Bolag i allmänhet stadgadt är eller blifver, rörande vederbörligt anmälande, intagande uti Puiltens Intecknings-Protocoll och kungörande i allmänna Tidningarne af Bolagets ingående., ändamål och dermed skeende förändringar, samt Bolagsmännens ansvarighet en för alla och alla för en; tillika med hvad sOm särskildt Varder i afseende på Invisningars utställande af enskilde eller Bolag föreskrifvit; äfven för Discont-Bolagen lända till efterrättelse.
Vid hvarje lemnadt tillstånd till inrättande af private Disconter, anse Utskotten dock uttryckligen böra fogas den offenteiiga förklaring, att .samma inrättningar, hvarken nu eller någonsin framdeles skola kunna påräkna något understöd af allmänna medel, saint att, under ingen förevändning, Staten må kunna blifva mera i deras förvaltning, an i andra enskildta företag, inblandad, eliel- på något sätt komma att bidraga till deras upprätthållande eller utredning.
Utskotten förmoda det en sådan förklaring ej allenast å ena sidan skall gifva nödig spänning åt den enskilda omtank an och verksamheten, i o4 Stats - Utskottets flå. den finnér all siri förkofran, bestånd el. ler ofärd, beroende endast af dess eget noggranna iakttagande af skyldigheter; utan ock å den andra, fullkomligen lugna alla de sinnen, hvilka, ännu lifligt ihågkommailde Filial-Disconternes förfall och upplösning, svårligen skulle kunna skilja sig från misstroendet tili de nya Inrättningariie, och från farhågan att de kunde komma att dela de gamlas öde.
Hvad Utskotten nu anfört och föreslagit, varder Rikets Högloft.
Ständers ompröfvande vördsammeligen understäldt, jemte en Ledamots särskildta mening.
Stockholm den g Julii i8a3.
Utdrag af Protocollet, hållet vid Rikets Högloft.
Ständers Stats-, Baricooch Lag-Utskotts sammanträde den1 18 Julii 1825. S. D. Vid justering af Protocollet för Utskottens sammanträde den q i denne månad, och i anledning af det deri förekommande beslut, till gillande af Utskottens sammansatte Eerednings-förslag till Betänkande, angående vilkoren för inrättandet af enskilde Banker eller Disconter, erinrade Herr Ivammar-Junkaren Morath om sin emot samma beslut uti ett särskildt afseende anmälde reservation, och yttrade dervid skrifteligen: "Jag Betänkanden. io5 "Jag anser för min del, att vid rättigheten för private att förena sig i Bolag till Discont-rörelses bedrifvande , det vilkor borde fästas, att
Bolaget vore skyldigt att vid tillståndets sökande uppgifva den summa Bolaget sammanskjutit, och att det ringaste, som för en privat
Disconts öppnande borde erfordras, voro 100,000 Riksdaler Banco , emedan i annat fall kunde inträffa, att någre personer med en obetydlig summa började en sådan rörelse, för att njuta öfverränta och öfrige
Discont-intättningen åtföljande förmåner, hvilket gåfve anledning till ett obehörigt ocker.
Jag önskade således, att den hemställan till Ständerne skulle göras, att hos Kongl.
Majit i underdånighet anhålla, att ingen Octroy för private
Discont-inrättningar må meddelas, med mindre delegarne uti sådane
Disconter visade, att i Riksens Ständers Bank blifvit för Discontens räkning insatte minst 100,000 R:dr Banco.” "Uti detta yttrande, som begärdes måtte blifva Betänkandet till Rikets Ständer följ— aktigt, instämde Herr Borgmästaren Cedei’- borg.
Ex Protocollo J. M. Spens. 7 * Stats-Utskottets Ankom ilen aa Juli! i8a3.
N:o 016.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Majrts
Nådiga proposition, angående anslag till kostnaderne för Myntverkets iståndsättande.
Ta. Stats-Utskottct liar Kongl. Maj:t, under den 7 nasti.
Maji, aflåtit följande Nådiga Proposition, angående kostnaderne för Myntverkets iståndsättande: ”Då underdånig anmälan hos Kongl. Majit gjordes, om det förfallna tillstånd, hvaruti Machineriet vid Kongl.
Myntet en längre tid Befunnits och som vid myntningen förorsakar icke allenast svårighet och ofullkomlighet, utan ock tillökt kostnad; så fann Kongl. Maj:t nödigt att förordna en särskild Committé, för att, efter fullständig undersökningom förhållandet, uppgöra planen till myntets iståndsättande och förslag öfver kostnaden dervid, samt tillika granska de rörande myntningen gällande äldre Författningar.
Utaf Committeens underdåniga Skrifvelse, af den 18 sisth April, med specifikt Förslag öfver kostnaden vid de till ofvanberörde ändamål erforderliga nya Macliiner, samt nödige ansedde förändringar och förbättringar, har Kongl. Majit inhemtat, att ett till denna Inrättning hörande Valsverk, till Construetionen hufvudsakligen öfverensstämmande med Betänkanden. del vid Engelska Myntet brukliga, så väl som uppsättningen deraf, jemte öfrige för detsamma nödige ombyggnader och verktyg, skulle uppgå till en kostnad af 17,000 R:dr; att efter fulländandet af dessa arbeten följande Machiner blefvo af nöden, nemi.: ett dragverk till tcnarnes justering, tre klipp-macliiner för plattarnas utstickning, 3:ne lättare machiner till myntets krusning i kanten, en Medaille-press, en Riksdaler-press samt en Ducat-press; att, i anseende till den utmärkta sorgfällighet, hvarmed dessa machiner mäste arbetas, för att fullkomligen motsvara deras ändamål, den dertill åtgående kostnaden icke kunde beräknas under, en summa af i6,5oo R:dr ; äfvensom en summa af 3,5oo R:dr ansetts böra vara att påräkna för förenämnde machiners inrigtning och till bestridande af oförutsedde utgifter, hvilka sednare kostnader dock ansetts kunna betäckas afbesparingarne å det årliga anslaget för Myntets underhill 1, Enär, enligt detta Förslag, hela den för Myntverkets iståndsättande erforderliga summa, hvartill äfven komme det ännu återstående fyllnads-beloppet af 3ooo R:dr ä betalningen för den hos Manufacturisten Owen betingade Ångmachin, således skulle uppgå till omkring 4°>000
R;dr, hvaraf Committerade ansett hälften böra vara att tillgå för innevarande år, samt den andra hälften under de a:ne påföljande åren, hafva Committerade i underdånighet anhållit, det täcktes Kongl. io8 Stats-Utskottets Maj:t i Nåder utse nödige medel, hvaraf Committerade må ega att uppbära genast R:d. 3ooo inom detta års slut omkring . . .
17,000 och derefter i6,5oo R:d. 36,5oo samt att dessförutan det må blifva Committerade upplåtet, att i och för Maehinernes inrigtning jemte oförutsedda behof disponera årliga besparingen å Mynt-anslaget, som äfven hittills, så länge tillgången medgifvit, med Kongl. Maj:ts
Nådiga tillstånd fått användas till oundgängliga reparationer och anskaffande af de nödvändigaste machiner.
Maj:t, som funnit ifrågavarande utgift af behofvet påkallad, vill härmed i Nåder hafva öfverlemnat till Rikets Ständers Stats-Utskott, att till återstående kostnader för Kongl. Myntets iståndsättande, utse särskildta medel, derest Rikets Ständer ej funne lämpligt, att dessa kostnader, äfvensom den för Myntets drift hädanefter skola af Banken bestridas.
Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständers Stats-Utskott med Kongl.
CARL JOHAN. % C. D. Skogman.” Betänka/iden. i og
Det är väl uti den Nådiga Propositionen ådagalagdt, så väl, att vid Myntverket i Stockholm erfordras ett nytt Valsverk, som att åtskillige Machiner för Myntets behof böra anskaffas.
Likväl har Stats-Utskottet trott, att sedan sammansätta Stats- och Banco-Utskotten, uti dess nu mera afgifne utlåtande om reglering af Rikets Penninge-Verk, icke tillstyrkt realisation af Banco-Sedlarne för det närvarande, utan föreslagit, att Silfvcrmynt cj må ifrån Banken utgifvas och myntverket följakteligen synes komma alt blifva ganska litet begagnadt, den föreslagne reparationen och förändringen deraf icke fordrar skyndsam åtgärd, utan bör kunna efterhand verkställas; Och då Utskottet icke kan tillstyrka något. särskildt anslag härtill af StatsVerkets redan medtagnc tillgångar, förmodar Utskottet likväl, att Mynt-Verket derförutan skall kunna småningom, ehuru på en längre tidrymd iståndsättas, för de besparingar som uppkomma < uppå den årliga anslagssumma 7,5oo R:d., hvilken på Stat är bestådd till Myntets drift och underhåll, och derå under de sist förflutna
Tio åren blifvit bes part per medium 3,gno Riksdaler om året; beroende det för öfrigt af Riksens Höglofl.
Ständers godtfinnande, om till Banco-Utskottets
Utlåtande bör öfverlemnas den af Kongl. Majrt i Nåder framstälda frågan, huruvida berörde kostnad må af Banken bestridas.
Ständers bepröfvande vördsamligen; Lärandes Riksens Stan - •I I O St ats-Ut skottets ders häröfver meddelande Beslut hos Kongl. Majit i underdånighet anmälas.
Julii x 8a3- Ankom den 22 Julii 1823.
Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets yttrande, i frågan om Wadstena Klöster-Kyrkas öfverlåtande åt Lands- och StadsFörsamlingarne derstädes.
Vid Stats-Utskottets, den 29 sistlidne Martil afgifne Utlåtande öfver Herr P. U.
Memorial, om den så kallade KlosterKyrkans i Wadstena öfverlåtande till begagnande af Staden samt S:t Pehrs Lands-Församling, hafva anmärkningar blifvit gjorde, hvilka föranledt ärendets återremitterande till ytterligare åtgärd, hvaremot berörde Utlåtande blifvit gilladt af Hedervärda BondeStåndet den 4 nästlidne April.
Utskottet hade yttrat, alt enär detta ärende befi niles i samma skick som vid sistförflutne Riksdag, så att det förbehåll Riksens Ständer då gjorde 0111 ett ordentligt Coutracts upprättande öfver Församlingarnes åtagande, att försätta Kyrkan i fullkomligt skick och den framdeles underhålla, och hvilket borde hafva vunnit Kongl. Majrts Nådiga Betärvkanden.
111- sanction förr iin någre medel dertill kunde be.viljas, icke ännu vunnit verkställighet, Riksens Högloft.
Ständer lära finna för närvarande någon åtgärd häråt icke höra lemnäs; men förmodade, att om, bland Contracts-vilkoren de af Stadens Riksdags Fullmägtig vid denna Riksdag yrkade förmåner beviljades församiingarne, att i stället för en kostsam Tornbyggnad få uppfora Klockstapel , samt, fritt disponera den gamla Kyrkan, deras begäran, att af Statsverket utfå de 5ooo R:d. sorn för Kyrkans sålde Koppartak öfverblifvit efter verkställd reparation, derigenom kunde förfalla.
Häremot är erindradt, att något Contract om Wadstena Klosterkyrkas öfverlåtelse till Wadstena Stads- och S:t Pehrs Lands-Församlingar, hvaruti församiingarne skulle förbinda sig till Kyrkans reparerande och framtida underhållande, icke skall kunnat uppgöras, enär Riksens Ständer icke anvist tillgång lill de 5ooo R:d., hvilka, jemte Kyrkans emottagande, borde Församiingarne tillfalla; att berörde 5ooo R:d„ såsom influtne för Kyrkans försålde Koppartak vore Kyrkans och icke Statens tillhörighet, samt att det skulle innefatta en verklig vinst för Staten att, emot återgifvande af desse 5ooo R:d., för alltid blifva befriad, från kostnaden att underhålla denna Kyrka, hvilken såsom af forntidens mästerverk och märkvärdigt monument borde sorgfälligt vårdas, m. m. I I 2 Stats-Utskottets
I anledning häraf får Stats-Utsiottet yttra, att enligt Riksens Ständers åberopade beslut vid förra Riksdagen, skulle ett ordentligt Conträct med Församlingarne göras, hvarigenom de åtogo sig Kyrkans försättande i fullkomligt »kick och dess framtida underhåll, samt detta Conträct af Kongl. Majrt i Nåder gillas, förr än någre medel dertill beviljades, helds t på antagligheten af Contractsvilkoren berodde, huruvida summan måtte anslås, i följd hvaraf Riksens Ständer icke ingått i något närmare bestämmande af de vilkor, som kunde finnas nödiga för ändamålet.
Det ankommer alltså på Församlingärne att uppgifva och i behörig ordning till Kongl. Majits
Nådiga pröfning och fastställelse öfverlemna ett sådant Conträct i detta hänseende, som instämmer med Riksens Ständers omförmäldte beslut; hvarvid efter Stats-Utskottets förmodan, i stället för den förut ifrågaställde Tornbyggnaden, som icke heller finnes bestämdt föreskrifven i Kongl Resolutionen om Kyrkans öfverlemnande af den io December 1817, skulle kunna föreslås uppförande af Klockstapel; Och anser Stats-Utskottet den medgifne utbetalningen af ifrågavarande 5oöo R:d. då Kyrkan varit ocb ännu är en Statens tillhörighet, icke kunna fordras på andra villkor, än som i berörde ordning utföstas och godkännas; Men på det något hinder för verkställigheten häraf icke Betänkcmden. må uppstå derföre, att medel ej blifvit auslagne, tillstyrker Stats-Utskottet det Riksens Högloft.
Ständer genom underdånig skrifvelse till Kongl. Majit öfverlemna, att, sedan ett sådant Contract blifvit af Kongl. Maj:t gillat, i Nåder anvisa berörde Summa utaf den tillgång Öfverskotten å Stats-Verkets Inkomster kunna medgifva.
Hetta hemställes vördsamligen till Riksens Höglofl.
Ständers ompröfVande.
Antom den 22 Julii 1823.
N:o 3i8.
Utlåtande i anledning af Kongl. Majits Nådiga Remiss uppå Riksdags Fullmägtigens för Hernösands
Stad underdåniga ansökning, angåendeLandshöfdinge-Residence-Huset derstädes.
Majit i Nåder gillat hvad dess och Rikets Stats-Contoir i underdånighet anfört öfver RiksdagsFullmägtigens för Hernösands Stad Herr Commerce-Rådet M.
Lindströms å Borgerskapets derstädes vägnar underdåniga ansökning antingen om förhöjning i Hyran för Landshöfdinge- Residence - Huset derstädes eller ock dess inköp af Staten, har Kongl. Majit under 4 Sami. 3 B. 8 Stats-Ulskottets den 11 nasti.
Junii till Stats-Utskottct i Adeler öfveriemnat Handlingarne i hvad de röra Hyran för Landshöfdinge-Residenset för att vid Stats-Regleringen iakttagas.
Uti den underdåniga ansökningen är andraget, huruledes Hernösands Stad, år 1782, skall förbundit sig, att åt Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Wester-Norrlands
Län bygga ett Resideneehus med tjenlige rum för Landshöfdingen, Lands-Contoiret, Lands-Cancelliet, Lands - Ränteriet och LandtmäteriContoiret efter den af Öfver-Intenderits-Ämbetet uppgifne och af Kongl. Maj:t gillade dessein och ritning, med skyldighet å Stadens sida, vid ansvar till görande att samma Byggnad tillhörige
Ämbetsrum tillbörligen underhålla, emot åtnjutande af en årlig hushyra 200 R:d., hvarefter Byggnaden, till följe af Kongl.
Maj:ts Nådiga tillåtelse af den December 1784 skall blifvit uppförd af Sten; men i anseende till Stads-Cassans utblottade tillstånd och Borgerskapets ringa förmögenhet, att samma Byggnad fortsätta och fullborda, skall staden tid efter annan, ifrån år 1782, till år 1786, fått i åtskillige Terminer räntefritt uppbära förskott på 4o års ‘Husbyresmedel med en sammanräknad summa af 8000 R:d.
Oaktadt detta förskott skall dock Borgerskapet icke varit i tillfälle att fullborda Byggnads-företaget utan stora uppoffringar af dagsverken, contanta årliga Lillskotter samt upptagande af Lån, m. m. och skall StadsCassan ännu häfta för en skuld af ungefär Betänkaiuien. aooo Rid.
Banco i och för Residencchuset.