Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Kollegium låtit från så väl Svenska och Norrska konsuln i Havre, till hvars distrikt Rouen hörer, och vice Konsuln Herlofssen, som fortifikations-befälhafvare!» å Waxholm infordra förklaringar i ämnet; så och efter det Kongl. Kollegii advokatfiskal med yttrande deröfver inkommit, har Kongl. Kollegium genom beslut den 7 Mars 1850 förklarat, att, enär, af hvad anfördt blifvit, kunde antagas, att den anmärkta bristen genom af- och ilossningar samt spillning och afdämning under de olika transporterna uppkommit och svårligen kunnat undvikas utan inpackning i särskilda kärl eller säckar, om hvars anskaffande föreskrift lill kommissionären så mycket mindre kunde komma i fråga, sorn en sådan omsorg för forsling af dylikt stengrus hittills aldrig varit använd, och säkerligen föranledt större kostnad och penningeförlust, än nu egt rum, och således icke någon kunde till bristen anses så vållande, att ersättning borde åläggas, komma all fråga derom att förfalla; och får på grund häraf, och dä sålunda Kongl. Kollegium synes hafva iakttagit, hvad på Kongl, Kollegium ankommit, för att Slats-Ulskotlcts Utlåtande, J)f 21.
23 angående anledningen till den uppkomna bristen erhålla nödig upplysning, Utskottet för sin del tillstyrka, att Revisorernes ifrågavarande anmärkning icke må till vidare åtgärd föranleda. § 57. (Rev.-ber. pag. J!3.
Förkl. pag. 207.)
Revisorerne hafva anmärkt, att fortifikations-redogöraren vid Carlsborgs fästning år 1849 till Kronan försålt det å fästnings-vallarne skördade hö, hvaröfver fortifikations-befälet och tjenstemännen ega fri dispositionsrätt, och uppburit för 3,637 lisp.
12 skålp. efter 12 sk. 10 r:st. lispundet, 972 R:dr 22 sk. 6 r:st., utan att entreprenad för upphandling af det för fästningen nämnde år erforderliga hö egt rure, och under det att, enligt hvad Revisorerne af Styrelsens öfver ekplanteringarne räkenskaper för år 1849 inhemtat, 880 Skeppund å Wisingsö skördadt hö samma år blifvit för Kronans räkning, å auktion i Grenna, försåldt för 2 R:dr 25 sk.
Skeppundet eller 6 sk. 1 r:st.
Lispundet, och således för mindre än hälften af hvad Kronan fått betala.
Som det af Revisorerne anmärkta förhållandet, att för upphandling år 1849 af hö för Carlsborgs fästnings behof entreprenad-auktion icke egt rum, är vordet i den underdåniga förklaringen medgifvet, men Utskottet för sin de! anser af vigt, att vid sådane tillfällen det må lemnäs rum för en allmännare taflan, har Utskottet trott sig böra tillstyrka Rikets Ständer, att i aflåtande underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes föreskrifva Kongl. Krigs-kollegium, att, då upphandling af hö för Carlsborgs fästning skall ske, entreprenad-auktion i sådant afseende i behörig ordning förrättas, med underdånig hemställan derjemte, om icke lämpligt måtte synas, att Kongl. Styrelsen öfver ekplanteringarne om dagen för auktionen, i god tid derförinnan, genom Kongl. Kollegii försorg erhåller underrättelse.
En per mille fonden. § 58.
Förkl. pag. 272.) Beträffande denna, till allmänna byggnader i Götheborg, hörande, till militära behof och stadens försvar anslagne fond, hafva Revisorerne, då ända sedan år 24 Stals-Ulskollels Utlåtande, 21. 1837 några utbetalningar icke varit å fonden anv isade, ehuru, enligt hvad af Fortifikations-afdeiningens räkenskaper inhemtades, utgifter årligen egde rum för underhållande af dylika byggnader i Götheborg, och medel till staden Götheborgs försvar eller befästande, i fall sådant skulle ifrågakomma, utan tvifvel komme att på annan väg tillhandahållas, Hemställt, att fondens behållning måtte t ill Riksgäldskontoret nfiemnas; men som Utskottet erhållit upplysning derom, att beslut blifvit af Kongl. Maj:t i nåder fattadt om uppförande i Götheborg af vidsträcktare allmänna byggnader för militära behof, och ännu outredt är, huruvida icke de å fonden befintliga tillgångar möjligen kunna för sådant ändamål blifva erforderliga, får Utskottet hemställa, att Revisorernes ifrågavarande framställning icke må för närvarande till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Utrednings-Afdel ningen. § 39.
Förkl. pag. 279.) Af Revisorerne är vordet anmärkt, att, sedan Kongl.
Stats-kontoret 3 anslaget till skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus för Krigs-kollegium m. fl. verk, till Kongl. Krigs-koliegium för hvartdera revisions-året till expenser och registratars—skrifning, anordnat ett belopp af 3,091 R:dr 32 sk., men Kongl. Kollegii utgifter till expenser härutöfver utgjort för år 1848 251 R:dr 15 sk. och för år 1849 402 R:dr 26 sk. 9 r:st., häraf blifvit till ersättning af Underhålls-afdelningen å räkning med nya mötes- och passevolans-fonderna samt anslagen för exercis-sqvadronernas underhall och bevärings-manskapets vapenöfningar debiterade det förra året 222 R:dr 2 sk. 6 rist. och det sednare 216 R:dr 1 sk. 4 rist., så att, efter afdrag häraf å omförmälda anslag, återstode en oersatt nettobrist af 29 R:dr 12 sk. 6 rist. för år 1848 och 186
Ridr 25 sk. 5 rist. för år 1849, hvilka belopp dock icke, i likhet med uppkomne brister å öfrige af Utrednings-afdelningen förvaltade stats-anslag, blifvit i hufvudböckerna, i afvaktan på godtgörelse, balanserade.
Som, enligt hvad Utskottet inhemtat, Kongl. Majit, i anledning af enahanda i Kongl. Kammar-rätten framställd anmärkning, genom Nådigt Bref den 2 Juli 1852 erinrat Kongl. Krigs-kollegium, alt dylika anvisningar, som nu' ifrågakomna, från det ena stats-anslaget till förmån för det andra icke finge göras utan före— . gängen Slats-Ulskoltcls Utlåtande, M 21. 95 gången, hos Kongl. Maj:t gjord, underdånig anmälan och dertill erhållet nådigt tillstånd, får Utskottet hemställa, att
Revisorernes förevarande anmärkning icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Förvaltningen af Sjöärendena.
(Ordinarie Anslaget.) § 40.
(Rev.-ber. pag. 129.
Förkl. pag. 292.)
Revisorernes erinran om bristande material- och inventarii-konti uti såväl Kongl.
Flottans stationers, som Lotsverkets hufvudböcker, har Utskottet inhemtat att, sedan Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse den 16 April 1851, enär dylika konti voro destomera behöfliga, som derförutan det ej blefve möjligt att utröna verkliga kostnaden för verkställde byggnader och andra arbetsföretag, jemte det att af sådana konti vunnes icke allenast vida fullständigare kontroll å sjelfva bokföringen, utan ock den fördel, att värdet å behållna materialier och inventarier vid hvarje års slut blefve i räkenskaperne synligt, anhållit, det måtte Kongl. Förvaltningen af Sjöärendena i nåder anbefallas föranstalta, antingen att uti stationernas och Lotsverkets hufvudböcker behöriga inventarii- och materialkonti blefve upprättade, eller ock att andra sådana åtgärder vidtogos, som kunde leda till vinnande af nödig kontroll i afseende å Kronans inventarier och materialier; så har Kongl. Maj:t, genom nådigt Bref den 23 December 1852, förklarat hvad först beträffade den af Rikets Ständer antydda nödvändigheten af åtgärders vidtagande, ledande till närmare kontroll i afseende å Kronans tillgångar i inventarier och materialier, att, enär räkenskaperne för all Flottans materiel årligen allemnades till Kongl. Kammar-rätten, dit inventarii-böckerna äfven hvart femte år eller dessförinnan, om de blefvo fullskrifna, ingingo, och dessa räkenskaper och inventarii-böcker således kunde vara för Rikets Ständers Revisorer tillgänglige, samt härtill komme, alt all derutöfver nödig kontroll borde förefinnas uti de så kallade General-Flott- och husbesigtningarne, hvilka, enligt reglementet för styrelsen och ekonomien vid Flottans stationer, hvartannat år verkställdes, och hvaröfver instrumenterne voro hos Kongl. Förvaltningen att tillgå, Kongl.
Maj:t fann någon åtgärd till följd af den i dessa delar gjorda framställning icke vara al behofvet påkallad, samt, vidkommande derefter den uppgifna angelägenheten att Bill. till R St.
Prot 1Ö53 & 18Ö4.
I Afd. 9 Haft. 4 26 . Slats-Ulskoltels Utlåtande, JYs 21. vinna kännedom om verkliga kostnaden för verkställde byggnader och andra arbetsföretag, att då, hvad anginge sådane arbeten, till hvilkas utförande extra stats-anslag voro anvisade, upplyst blifvit, att särskilda journaler varit förde, hvarigenom verkliga kostnaden kunnat uppgifvas, någon vidare föreskrift i detta hänseende icke erfordrades, men att som lika beskaffade journaler öfver andra med det ordinarie stats-anslaget utförde arbeten af större vigt och omfattning kunde utan tillökad aflöniugskostnad åstadkommas, Kongl.
Maj:t fann godt förordna, det vederbörande vid Flottans stationer borde vid arbeten af omförmälda beskaffenhet framdeles alltid iakttaga en sådan bokföring, att hvarje så beskaffad t arbetes verkliga kostnad i materialier och dagsverken derigenom åskådliggjordes, hvaremot Kongl. Maj:t, rörande de ifrågasatte uppgifterne å värdet af behållna inventarier och materialier vid stationerna, ansåg närmare bestämmelser i berörde hänseenden för närvarande icke böra vidtagas; äfvensom att slutligen i afseende å de Lotsverket tillhörande materialier och inventarier, hvarå all uppgift saknats, Kongl. Maj:t anbefallt, att vid detta verks hufvudböcker skulle framdeles biläggas en tablå, utvisande det summariska värdet af Lots- och Fyrings-verkets förenämnde tillhörigheter; hvilket allt Utskottet ansett sig böra till Rikets Ständer anmäla. Navtgations-Skolorna. § 41.
(Rev.-ber. pag. 142.
Kork 1. pag. 303 och 304.)
Revisorerne hafva anmärkt, dels att vid 1848 års slut anslaget till materialier vid Stockholms Navigationsskola hade en skuld till premiekassan af 25 R:dr 45 sk. 7 r:st, som år 1849 ökades till 106 R:dr 41 sk. 7 r:st., hvilket belopp alltså balanserades till år 1850 såsom brist i räkningen öfver aflöning och materialier, dels ock att för år 1849 icke funnes någon redogörelse öfver premiekassan; men som, hvad angår anmärkningens förra del, Utskottet inhemtat, att Kongl. Maj:t den 13 Mars 1852 låtit meddela direktionen för Stockholms Navigationsskola nådig befallning att genom besparingar å skolans årliga materialanslag, söka att, så framt sig göra läte, bereda tillgång för återgäldande af omförmälda skuld till .premiekassan, får Utskottet hemställa, att anmärkningen i denna del icke må till någon vidare åtgärd föranleda; äfvensom och då, beträffande anmärkningen om bristande redogörelse för premiekassan, den underdåniga förklaringen innehåller, att redogörelsen numera tillgår Siats-Utskottets Utlåtande, JY} 21. 27 sålunda, att den af läraren förda redovisnings-journalen öfver premiekassan granskas utaf två af skoldirektionens ledamöter, hvarefter direktionen om granskningen afgifver berättelse till Kongl. Kommers-kollegium, som har att, i händelse anmärkning icke förekommit eller ock blifvit nöjaktigt förklarad, meddela redogöraren decharge, samt Utskottet funnit ett sådant redovisningssätt vara fullkomligt öfverensstämmande med 37 § i Kongl. Reglementet för Navigationsskolorna i riket -den 7 April 1841 och hinder icke synes böra hafva mött för Revisorerne, att af den sålunda afgifna redogörelsen erhålla kännedom, Revisorernes i detta afseende framställda anmärkning torde få förfalla. 5alp et er - Fonden. § 42- (Itev.-ber. pag. 105.
Fork i. pag. 511.)
Med anmärkning, hurusom, oaktadt i och för salpetertillverkningens upphjel— pande åtskilliga åtgärder blifvit vidtagne, såsom låns lemnande för anläggning af salpeterlador och inköp af sjudningspannor samt utdelande af så väl premier för näringens bedrifvande efter en bättre method, som skrifter om salpeterladors byggnad och salpeters renande m. m. tillverkningen, i stället att stiga, under de sednare åren aftagit, hvartill Revisorerne ansett orsaken böra sökas dels deruti, att berörde åtgärder måhända icke blifvit på ett ändamålsenligt sätt utförda, dels ock hufvudsakligen i det låga inlösningspriset af 5 R:dr 32 sk. för Lisp., hvilket pris icke innebure tillräcklig uppmuntran för landtmannen att egna sig åt denna binäring, hafva Revisorerne, då denna näringsgren vore af stor vigt för åtskilliga af rikets provinser och nödigt vore att, oberoende af införseln från utrikes ort, i behofvets stund kunna inom landet påräkna tillräcklig tillgång af denna vara, som utgjorde det hufvudsakliga råämnet för kruttillverkningen, föreslagit lösningsprisets förhöjning till 6 R:dr per,. Lisp., hvilken förhöjning skulle, enligt Revisorernes åsigt, säkrast leda till det åsyftade ändamålet, särdeles om dervid tillika stadgades, att berörde pris 'skulle blifva oförändradt .gällande under ngeon längre tid t. ex. 10 år, så att derigenom all anledning till farhåga för detsammas nedsättning måtte undanrödjas; och har, uti den underdåniga förklaringen, Kongl.
Kommittéen för Salpeterärendena, med upplysning att den årliga tillverkningen af salpeter, som år 1833 med ett pris af 7 R:dr 24 sk. utgjorde 33,000 lisp., derefter, i följd af nedsättningar i priset, nedgått ända till 14,600 Lisp. år 1842, då priset var till 3 R:dr per Lisp. fastställdt, och, sedan priset 28 Ståls-Utskottets Utlåtande, M 21. åter blifvit med 32 sk. förhöjdt, icke hunnit stiga till högre belopp än i medeltal 17,000 Lisp., ansett detta resultat antyda, att endast ett högre pris, under ett bestämdt antal år, kunde återföra tillverkningen till sin förra höjd och af sådan anledning instämt i Rcvisorernes förslag om ett förhöjdt inlösningspris.
Utskottet anser för sin del säkerhet och stadga i salpeternäringens bedrifvande utgöra det verksammaste medlet för näringens förkofran, och att fördenskull Revisorernes framställning icke föranleder till annat yttrande från Utskottets sida, än att Utskottet tillstyrker Rikets Ständer, att i aflåtande underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla, att det nu gällande salpeter-injösningspriset mätte för en tidrymd af minst tio år bibehållas.
S 43- (Rev.-ber. pag. 466.
Förkl. pag. 541.) Revisorerne hafva fästat Rikets Ständers uppmärksamhet derå, alt salpeterfonden för ett lån å 11,300 R:dr icke egde annan säkerhet, än en uti ett Engelskt
Assurans-kompani å gäldenärens lif tagen assurans-polis å 1,000 Pund Sterling, jemte gäldenärens skriftliga öfverlåtelse af så stor del af hans å allmänna indragningsslaten egande 'årliga pension, 3,786 R:dr, som åtginge till assuranspremier och ränta å skulden, för fullgörande hvaraf införsel blifvit i nämnde pension af Öfverståthållare-embetets kansli meddelad.
Enligt hvad upplyst blifvit, har omförmälda lån med borgen af två personer blifvit utlemnadt innan Kongl. Maj:t, genom nådigt Bref den 9 Januari 1849, föreskref, att utlåning från salpeterfonden skulle ske mot säkerhet af antingen inteckning i fast egendom, eller i sådane egendomar intecknade skuldsedlar, eller ock räntebärande, i det Kongl.
Brefvet uppgifne, obligationer, hvarefter och sedan i afseende å de båda löftesmännen, hvilka vid lånets meddelande ansågos säkra, år 4 848 ett annat förhållande inträffat, Kongl.
Kommittéen tiil säkerhet för lånet, som då icke kunnat af gäldenären eller borgesmännen utbekommas, emottagit ofvanberörda handlingar.
Ehuruväl Utskottet, för sin de], erkänner Kongl. Kommittéen hafva genom vidtagande af nyss omförmälde åtgärd iakttagit hvad på Kongl. Kommittéen ankommit, för att försäkra fonden emot förlust, får likväl Utskottet, enär sådana säkerhetshandlingar, som de ifrågavarande, icke lämpligen böra af allmänna kassor emottagas, hemställa, att Rikets Ständer ville aflåta underdånig skrifvelse med anhållan, det Kongl. Majit täcktes meddela Kongl. Kommittéen nådig före - Stals-Ulskottets Ullålande, M 21. 29 skrift att, så vidt möjligt vore, genom realisering af till säkerhet för ifrågakomne från salpeterfonden utlemnade lån emottagne assuranspolis och öfverlåtelse-handling, åter till fonden införskaffa lånebeloppet och detsamma derefter i föreskrifven ordning göra fruktbärande.
Norrbottens läns Arbetshus fond. § 44.
(Rev.-ber. pag. 169.
Fork), pag. 313.)
I afseende å denna för grundande af en arbets-inrättning för Norrbottens län af Kongl. Majit den 9 Mars 1814, utaf dåvarande 9:de hufvudtitelns medel anslagne fond, som vid revisions-årens slut utgjorde 1,358 R:dr 4 sk. 9 rist., hafva Revisorerne hemställt, att, enär fonden från och med år 184 5 icke varit annorlunda begagnad, än såsom lånebidrag åt sådane personer, för hvilka den ifrågasatte arbets-inrätlningen icke varit afsedd, fondens behållning måtte lill Riksgälds-kontoret öfverlemnas; och som derjemte Utskottet af Revisorernes berättelse inhemtat, att ifrågakomne fond, som ursprungligen utgjort 2,000 R:dr, ända från de första åren af dess tillvaro icke blifvit till det dermed afsedda ändamålet använd, utan endast varit vid några få tillfällen anlitad för beredande af arbets-- förtjenst åt länets, efter inträffade missvexter nödlidande, innevånare; så och då ej mindre för undsättnings lemnande åt behöfvande inom länet, än äfven för nyttiga binäringars uppmuntran, andra tillgångar äro för Kongl.
Majit disponibla, får Utskottet, med afseende derjemte å beloppets obetydlighet, tillstyrka Rikets Ständer, att uti aflåtande underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl. Majit täcktes meddela nådig föreskrift derom, att arbetshus-fondens behållning blefve till Kongl.
Stats-kontoret insänd, för att genom dess försorg till Riksgälds-kontoret öfverlemnas. Kongl.
Slotts-byggnads-medlen.
$ 45.
(Rev,-ber. pag. 176.
Förkl. pag. 321.) Revisorerne hafva fäst Rikets Ständers uppmärksamhet derå, att till Kongl.
Kammar-kollegium icke vore aflemnadt något inventarium å de effekter, som , an - 30 Stats-Ulskottets Utlåtande, JVI 21. skaffade för D.D. KK. HH.
Kronprinsens och Kronprinsessans räkning, för det af Rikets sednast församlade Ständer beviljade anslag af 161,508 R:dr 13 sk. 3 r:st. banko, blefve i behåll, och vore att anse såsom statens tillhörighet; och som Utskottet inhemtat, att numera fullständiga inventarii-förteckningar öfver berörde effekter blifvit upprättade och till Kongl.
Kammar-kollegium aflemnade, får Utskottet sådant till Rikets Ständer anmäla.
Danviks hospital. § 46.
(Rev.-ber. pag, 201.
Förkl. pag. 330.)
Med anledning af Revisorernes framställning om angelägenheten deraf, att, då Danviks hospitals räkenskaper i Kongl.
Kammar-rätten granskades endast till siffran. särskilde Revisorer måtte utses att årligen granska och närmare följa denna inrättnings förvaltning, får Utskottet, som för sin del finnér den granskning, som Hospitals-inrättningens räkenskaper och förvaltning undergår, först i Kammar-rätten och derefter af Rikets Ständers Revisorer, vara för vinnande af nödig kontroll alldeles tillfyllestgörande, hemställa, att
Revisorernes ifrågavarande framställning icke må lill någon åtgärd föranleda.
St o ekholms Allmänna Barnhus. § 47.
(Rev.-ber. pag. 208.
FÖrkl. pag. 538.)
I afseende å förvaltningen af Stockholms allmänna barnhus under de begge år, Revisions-berättelsen omfattar, hafva Revisorerne hufvudsakligen anmärkt, att, ehuru barnhusets kapital-fond årligen förminskats, så att densamma, som vid 1841 års slut utgjorde 514,575 R:dr, vid 1849 års utgång nedgått till 331,666 R:dr 32 sk., och de årliga utgifterna vid inrättningen betydligt öfverstigit dess inkomster, likväl åtskilliga kostsamma byggnader, utan att sådant varit af ett oundvikligt behof påkalladt, blifvit uppförde, af hvilka byggnader den, som innehöll bad-, tvätt- och tork-inrättning och hvarför kostnaden, i det uppgjorda kostnadsförslaget beräknad till 16,000 R:dr, hvilket belopp ej fick öfverskridas, likväl uppgått till mera än 40,000 R:dr, vid Revisorernes besök å stället befunnits i flera delar Slats-Ulskoltets Utlåtande, M 21. 31 förfallen och derjemte i sitt närvarande skick icke fullkomligt motsvarande det dermed afsedda ändamålet, äfvensom det i anseende till de med berörde inrättning förenade kostnader vore alt befara, att bibehållandet af samma inrättning allt framgent skulle komma att tära på barnhusets tillgångar.
Utskottet har inhemtat, att sedan den af Kongl. Maj:t i nåder utsedda kommitté, för anställande af noggrann undersökning rörande tillståndet inom barnhuset, efter emottagande af ett utaf barnhusets
Direktion på nådig befallning upprättadt förslag till förändrad organisation af nämnde inrättning, algifvet underdånigt betänkande i ämnet och Kongl. Majit, efter det Stockholms Stads-nämnd och Kongl. Sundhets-kollegium blifvit deröfver hörde, den 28 December 1830 med upplösande af den dåvarande
Direktionen och tillsättande af en annan Styrelse, som erhöll ny instruktion, tillika genom nådig remiss öfverlemnat handiingarne till sin Justitie-kansler för vidtagande af de åtgärder, hvartill de gjorde anmiirkningarne vid förvaltningen af barnhuset lagligen kunde föranleda; så och efter det Justitie— kanslers-embetet, sedan den upplösta
Direktionen deri 3 Mars 1832 med infordrad förklaring inkommit, uti underdånigt memorial den 31 December samma är, i underdånighet hemställt, om och hvilken åtgärd i frågan vidare borde ega rum, men Kongl. Majit, i anledning häraf, genom nådigt Bref den 27 Mars 1833 förklarat, det Justitie-kanslers-embetet egde att ställa sig Kongl. Majus omförmälda, den 28 December 1830 aflåtna, nådiga remiss till efterrättelse, har Justitie-kanslers-embetet sedermera vid frågans äterföretagande funnit nödigt att, för dess bedömande i sin helhet, inhemta kännedom jemväl om den utaf Kongl. Majit fastställde ritning och plan till den för barnhusets behof uppförde tvätthus-byggnaden och derföre uti skrifvelse till den nuvarande
Direktionen öfver barnhuset infordrat nämnde ritning och plan med upplysning tillika, huruvida och i hvad mån derifrån vid byggnadens uppförande skett afvikelse, än äfven förra
Direktionens protokoll vid de tillfällen, då beslut angående nämnde byggnads—företag blifvit fattade, hvarefter och så snart nämnde handlingar blifvit till Justilie-kanslers-embetet aflemnade, Justitiekanslers-embetet tillkän nagifvit sig skola ärendets ytterligare handläggning företaga; och får, på grund häraf samt med afseende derjemte å hvad den underdåniga förklaringen innehåller, Utskottet tillstyrka, att Revisorernes ifrågavarande anmärkning icke för närvarande må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. § 48.
(Rev.-her. pag. 212.
Förkl. pag. 336.)
I sammanhang med nästföregående anmärkning hafva Revisorerne, vid betraktande af de dryga kostnaderne i och för nybyggnader, förvaltning och helsovård 32 Siats-Utskottets Utlåtande, M 21. vid Stockholms Allmänna Barnhus, samt den menliga inverkan som kasernering alltid mäste medföra, isynnerhet på barn och ungdom, äfvensom alla härmed sammanhang egande omständigheter, lastat Rikets Ständers uppmärksamhet på den frågan, huruvida det icke, för vinnande af denna stiftelses egentliga ändamål, vore mera fördelaktigt att förvandla inrättningen hufvudsakligen till ett emottagnings- och utackorderings-kontor, hvarest fattiga och värnlösa barn finge anmälas, för att genom kontorets försorg ofördröjligen till fosterföräldrar utackorderas, hvarigenom med de betydliga summor, som funnos att tillgå, vård, uppehälle och uppfostran skulle kunna förskaffas åt ett vida större antal barn, än som nu vore möjligt.
Uti den häröfver afgifne underdåniga förklaringen har Direktionen öfver barnhuset anfört, att, då, såsom dagligen inträffade, den fattiga, under barnsbörden ytterligare utarmade modren dog, sjuknade eller eljest blefve oförmögen att vårda och nära barnet, samt hvarken någon enskild person i följd af slägtskaps- eller andra förbindelser vore villig, eller allmänna fattigvården kunde vara i tillfälle, att lemna den ögonblickliga hjelp, som ett spädt barns tillstånd kräfde, barnets lif alltför ofta blefve äfventyradt, derest, hvad