Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Desiderias död väcktes af vederbörande fråga om fortsatt utbetalning af det för Rosersberg beviljade statsanslag, i anledning hvaraf Kongl. Majit, jemlikt ofvan åberopade nådiga Bref af den 9 Februari 1861, förordnade, att Slottet skulle, från och med midfastan år 1862 och intilldess frågan om ställets framtida bestämmelse hunne af Rikets Ständer blifva pröfvad och afgjord, till Kongl. Maj:ts disposition öfverlemnäs, samt att de medel, hvilka under innevarande statsregleringsperiod blifvit till lustslottets underhåll anslagne, borde, för berörda ändamål, till Ståthållaren derstädes, emot behörig redovisning, utbetalas.
Häraf visar sig att dispositionen af Rosersbergs Slott, hvilken egendom numera återgått till Statsverket, tillkommer Rikets Ständer, äfvensom att någon inkomst af Slottet med tillhörigheter icke kan påräknas, såvida berörda egendom skall bibehållas i samma skick som hittills, utan tvärtom att innehafvandet deraf är förenadt med uppoffringar.
Utskottet tillstyrker derför, Bi/i. tili 11.
Brot. 1862 & 1863. i Sami. 1 Afd.
Ii Häfl. 2 10 Ståls-Utskottets Utlåtande N:o 38. att Rosersberg, med hvad dertill hörer, må till Hans Majit Konungen öfverlemnas, att af Hans Majit under Dess lifstid begagnas och disponeras under enahanda vilkor, hvarmed ifrågavarande egendom varit till Hennes Majit Enke-drottning Desideria öfverlåten. 14:o Vid behandlingen af Första Hufvudtiteln har Utskottet jemväl förehaft en hos Prcste-Ståndet väckt, till Utskottet remitterad motion (införd under Nio 15 i 11 Sami. 2 Afd. af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll), deruti Kyrkoherden J.
Ternström, af anförde skäl, gjordt framställning derom, att kungsgården Beckaskog, hvilken, belägen i Kiaby socken, Willands härad af Christianstads län, förut varit indelt till Öfverste-boställe vid Kongl. Skånska Dragon-regementet, och numera af samma Regementes Boställs-direktion disponerades, men blifvit för en tid af 30 år, räknadt från och med år 1835, af H. M. Konungen sålunda på arrende öfvertagen, att af Dess Civil-lista till Boställs-direktionen årligen erlades 5,443 Rrdr 50 öre, motsvarande räntan af boställets uppskattningsvärde, måtte för evärdelig tid åt H. Majit Konungen upplåtas; i hvilket afseende motionären föreslagit antingen, att Rikets Ständer å Första Hufvudtiteln ville uppföra ett förslagsanslag till betäckande af den nu varande, eller genom förnyad upplåtelse blifvande, arrendeafgiften för nämnde kungsgård, samt, jemte underdånig anmälan härom, hos H. M.
Konungen i underdånighet anhålla, det täcktes H.
Majit i nåder för evärdelig tid emottaga besittningsrätten af Beckaskog, eller, om, mot förmodan, berörda förslag ansåges omöjligt och derför komme att förfalla, att Rikets Ständer åtminstone förklarade, att Beckaskog må för all framtid iklädas natur af kungsgård och sålunda, utan vidare mellanhand, Kongl.
Majit beredas den tillfredsställelsen att få fortfarande behålla och disponera berörda egendom, emot den afgift, som nu vore eller framdeles kunde varda bestämd.
Då emellertid Kongl. Majit icke funnit för godt att i berörda hänseende hos Rikets Ständer göra någon framställning, har Utskottet saknat anledning att motionärens förslag understödja och hemställer derföre, att den väckta motionen ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Hör till Stats-Utskottets Utlåtande, 1862—1863, N:o 38.
Al* Tabell öfver Riks-Statens Första Hufvud-Titel. 18 G1 års Riks-Stat anslår.
R:mt K:dr. 630.000 120.000 120,000 106,000, 36.000, 18.000, 12,000, 45,000. 22,500.
Tpt| 1,109,500.
Kongl, Itof- oell Slotts-Staterne.
Hofstats-anslaget: Kongl.
Maj:ts Hofhållning Hennes Maj:t Enke-Drottningen Josephinas Hofhållning Hennes Maj:t Enke-Drottningen Desiderias Hofhållning Hans Kongl. Höghet Hertigen af Östergötland.
Uti anslaget inbegripas handpenningar för Hans Kongl. Höghets Gemål.
Nuvarande beloppet 106,000 Förhöjning 20,000 Hans Kongl. Höghet Hertigen af Dalarne ....
Hennes Kongl. Höghet Prinsessan Eugenie .
Möblers underhållande å Kongl. Slotten ....
För underhåll och vård af möbler och andra, Staten tillhöriga inventarier i de Kongl. Slotten:
Sistnämnda, å denna Hufvudtitel sedan län<; tid tillbaka upptagna, anslag. . 12,000.
Förhöjning, under nästa statsregle ringsperiod 44,400.
Hofstallets utfodring Polis-, lys- och renhållning vid KongJ.
Slottet och Arfprinsens palats Förslag till blifvande Riks-Stat.
R:dr R:mt. 630,000, 120,000 126,000. 36'000. 18,000. 56,400, 45,000, 22,500, Transport 1,053,900.
Hör till Stats-Utskottets Utlåtande, 1862—1863, N:o 38. 1861 års Riks-Stat anslår.
Tpt 1,109,500.
Transport 1,053,900. 3,000. 50,000.
Slott Ved och kol för de Kongl.
Hofven 3,000. 50,000.
Sgr 1,162,500.
S:gr 1,106,900. 63.000. 10.000.
Slotten:
Reparationer å Stockholms Slott med flere för de Kongl. Hofven upplåtna byggnader Brandväsendet och yttre lyshållningen vid Kongl. Slot- tet och Arfprinsens palats:
Nuvarande beloppet 10,000.
Förhöjning 1.250. 63,000. 11.250. 24,600. 2,550.
Drottningholms och Svartsjö Slott .
Gripsholms Slott: Nuvarande beloppet Förhöjning . 2,550. 24,600. 5,000. 8,250. 4,500.
Ulriksdals Slott Haga Lustslott och park:
Nuvarande beloppet Förhöj ning . 3,500. 8,250. 8,000. 3,000.
Strömsholms Slott 3,000.
Sgr 115,900.
S:gr 123,100.
Sta 1,278,400.
Summa 1,230,000.
Minskningen k Hufvudtiteln blifver således 48,400 R:dr.
Hör till Stats-Utskottets Utlåtande, 1862—1863, N:o 38. litti.
Tabell öfver MV.ictra Sta ts - It et/ler i ngs - a n s
I a g under åtiks- Statens JFörsta Hufvud-Titel.
Stats- utskottet föreslår : Anslag för En gång.
Till komplettering och omarbetning af Staten tillhöriga inventarier af silfver och koppar samt till inköp af porslin och glas . 60,000.
Till reparation af den åt nordvestra, norra och nordöstra sidorna af Kongl.
Slottet belägna del af första stora våningen . . . 75,000.
Till anbringande af vattenledning i Kongl. Slottet samt utvidgning af gasledningen derstädes 24,075.
Till igenfyllande af kanalerne vid Haga lustslott och ordnande i sammanhang dermed af parken derstädes 23,000.
Till nödiga reparationer å Haga lust-slott 17,000.
Summa 199,075.
Hill. till K. St. Prat. 1S6S & ISfa. 4 Sami. 1 Afd. 14 Haft 3 TÖCKHOLM, TYPOGRAFISK A FÖRENINGENS BOKTRYCKERI, 1 863.
Stats-Utskottets Utlåtande N:o 39.
Ank. lill Exp.-Utsk. den 19 Jan. 1863. kl. 11 f. m.
Utlåtande, angående regleringen aj utgijterna under Riks-Statens Andra Hufvudtitel.
(U.-A.) Denna Hufvudtitel, innefattande anslagen för Justitie-departementet, fastställdes vid sistlidna riksdag till en summa af 2,198,570 R:dr, deraf penninp-ar 2,192,666
Ridr 11 öre samt indelta räntor efter markegång förslagsvis beräknade till 5,906
R:dr 89 öre; och hafva å samma Hufvudtitel, i följd at dels Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof, dels enskilda motionärers framställningar, ifrågakommit åtskilliga förändringar, hvilka i den ordning, hvaruti anslagen finnas i Riks-staten uppförda, komma att här nedan omförmälas. l:o.
Justitie Stats-Expeditionen. a) Af skäl, som finnas framställda uti det den Kongl.
Propositionen åtföljande protokoll öfver Justitie-departements ärenden den 14 Oktober 1862, har Kongl. Maj:t funnit utarbetandet af Justitie-Statsministerns statistiska embetsberättelse]-, hvarmed för närvarande den inom Justitie-stats-expeditionen anställde Expeditionssekreterare och Byråchef har befattning, icke lämpligen kunna, på sätt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet vid sistlidne riksdag äfvensom Rikets Ständers år 1860 församlade Revisorer antagit, åt Statistiska Tabell-kommissionens Centralbyrå uppdragas; på grund hvaraf och då i nämnda Expedition numera icke funnes på stat mera än en Expeditions-sekreterare, hvilken, enligt Instruktionen, vore pligtig deltaga i handläggning jemväl af andra ärenden än de statistiska, om hans tid sådant medgåfve, Kongl. Majit för bemälde Expeditions-sekreterare äskat löneförhöjning af 500 R:dr.
I betraktande häraf och då förenämnde Expeditions-sekreterare, hvilkens lön vid sistlidne riksdag bestämdes till 4,000 Ridr, skulle genom den nu föreslagna förhöjningen erhålla enahanda löneförmåner med Expeditions-sekreterare i de öfriga Stats-departementen, tillstyrker Utskottet, Bih. till 11.
1862 #■ 1863.
4 Sami. 1 A/d. 15 Haft. 1 2 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 39. att lönen för den i Justitie-stats-expeditionen anställde Expeditions-sekreterare och Byrå-chef må bestämmas till 4,500 R:dr. b) Enligt hvad åberopade Stats-Råds-protokoll vidare innehåller, hafva de göromål inom Justitie-stats-expeditionen, som tillförene varit bestridda af Byråchefen för Tryckfrihets-ärenden, hvars plats blifvit indragen, tillsvidare fördelats emellan Expeditions-chefen och Registratorn, sedan sig visat att de yngre tjenstemännens tid skulle alltför mycket tagits i anspråk om, såsom förut varit afsedt, Kanslisten fått öfvertaga sådan befattning med Tryckfrihets-ärenden, som nu lomnats åt Registratorn.
Då genom den tillökning i göromål, som den sistnämnde dymedelst fått vidkännas, all giltig grund syntes hafva förfallit för denne tjenstemans aflönaudo med lägre belopp, än som tillkomme alla hans vederlikar i de öfriga Stats-departementerne, har Kongl. Maj:t jemväl för honom äskat en löneförhöjning af 500 R:dr, hvarigenom hans lön skulle uppgå till 3,500 R:dr.
I anledning af hvad sålunda blifvit upplyst och anförd t, tillstyrker Utskottet, att Registratorns i Justitie-stats-expeditionen aflöning må förhöjas till 3,500 R:dr.
Blifvande genom de nu tillstyrkta förhöjningarne Justitie-stats-expeditionens anslag ökadt med 1,000 R:dr. 2:o. Högsta Domstolen.
Uti en inom Preste-Ståndet väckt, till 8tats-Utskottet remitterad motion, hvilken finnes intagen under N:o 145 i 11 Sami. af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll, har Kyrkoherden Otterström föreslagit, att då den för Ledamöterne i Rikets Högsta Domstol bestämda aflöning, 8,000 R:dr, med hänseende till bemäldo embetsmäns höga samhällsställning, icke vore tillräcklig att, såsom önskligt vöre, betrygga deras ekonomiska oberoende, Rikets Ständer måtte bevilja sådan tillökning i deras aflönings-förmåner, att hvarje Justitie-råd erhölle i årlig lön 10,000 R:dr R:mt.
Men då Justitie-rådens löner vid 1856—1858 årens riksdag sednast reglerades samt några dorefter förändrade förhållanden icke blifvit såsom skäl för den nu föreslagna lönetillökningon anförde, har Utskottet, som dessutom föreställer sig att, i händelse anslag till sådan löneförbättring ansetts vara oundgängligen nödvändigt, Kongl.
Maj:t ej underlåtit att derom hos Rikets Ständer göra nådig framställning, funnit sig sakna anledning att ifrågavarande förslag understödja, utan hemställer att motionen ej må till någon åtgärd föranleda. 3:o. Justitie-Kanslers-Expeditionen.
I fråga om anslagen till detta embetsverk, har Kongl.
Maj:t endast äskat löneförhöjning af 500 R:dr för Expeditionens Sekreterare, hvarigenom denne tjenstemans lön komme att utgöra 4,000 R:dr.
Och då, enligt hvad det vid den nådiga Propositionen fogade Stats-Råds-protokoll gifver vid handen, göromålen vid nämnde tjenst tilltagit i omfång, så att dess innehafvare icke kan dermed förena annan befattning, samt Expeditions-sekreterare inom Stats-departemonlen åtnjuta ännu högre aflöning, tillstyrker Utskottet, Stats-Utskottets Utlåtande N:o 39. 3 att aflöningen för Sekreteraren inom Justitie-Kanslers-Expeditionen må bestämmas till 4,000 R.dr. 4:o. Justitie-jRevisiojis-Evpeditionen.
Majit dels ansett ändamålsenligt att samtlige Revisions-sekreterare, i stället lör att genom fullmagter utnämnas till embeten med lön på stat, komme att tillsättas medelst förordnanden, på sätt nu egde rum med de fyra Revisions-sekreterare-befattningar, hvarmed Nedre Revisionen i anledning af Högsta
Domstolens förstärkning blifvit tillökad, dels ock antagit att, genom någon minskning af anslaget till Revisions-sekreterarnes nuvarande aflöning, medel lättare skulle kunna beredas till en för en del af Hof-Rätternas ledamöter behöflig löneförhöjning, hvarom här nedan kommer att vidare förmälas, men i sådant fall tillika blefve nödigt att i förhållande till en dylik förhöjning något jemka en del af Revisions-sekreterarnes arfvoden, har Kongl. Majit föreslagit Rikets Ständer: att de nu å stat uppförde
Revisions-sekreterare-löner måtte vid nuvarande innehafvares afgång indragas, dock med bibehållen rättighet för de Revisionssekreterare, som nu innehafva lägre lön, att i sin ordning uppflyttas till högre lönegraden; att i stället för berörde löner måtte anvisas Revisions-sekreterare-arfvoden till lika antal, att för hvarje rotel utgå från och med månaden näst efter den, då nuvarande innehafvare af ordinarie lön från befattningen afgått; och att, derest Rikets Ständer beviljade den löneförhöjning, som i den nådiga Propositionen för Hof-Rätternes ledamöter begärdes, anslags-staten för Revisioussekreterarne måtte bestämmas sålunda: 1 Revisions-sekreterare R:dr 5,000: — 3 dito 15,000: —•
1 dito 4,500: — 1 dito • » 4,500:
— Dessa löner skulle indragas i mån af nuvarande Revisions-sekreterarnes afgång och i stället utgå för hvardera från och med månaden näst derefter ett arfvode af 4,000 R:dr. 1 Revisions-sekreterare R:dr 4,500: — 1 dito ... 4,500: — komme att indragas vid nuvarande innehafvares afgång, hvarefter för hvardera från och med nästpåföljande månad borde utgå arfvoden af 3,500 R:dr.
1 Revisions-sekreterare, arfvode R:dr 3,500: — 3 dito dito 10,500: — och skulle på Kongl. Majit ankomma att tillåta Revisions-sekreterare, att, jemte ofvan bestämda arfvoden, uppbära högst 1,000 R:dr, antingen af ordinarie lön för annan tjenst, som af Revisions-sekreterare innehades, eller af besparingarne å Andra Hufvudtiteln.
Till stöd för det nådigst framställda förslaget angående samtlige
Revisionssekreterare-embetenas tillsättande medelst förordnanden, är uti Justitie-departementets ofvan åberopade protokoll af den 14 Oktober 1862 hufvudsakligen anfördt: att Revisions-sekreterarnes göromål, såsom påkallande ett synnerligen träget och själsansträngande arbete, i allmänhet icke väl lämpade sig för embetsman af mera framskriden ålder; att det måste fördelaktigt inverka på lagskipningen, om de insigter, som under föredragning i Högsta Domstolen förvärfvas, oftare än som nu 4 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 39. skott kundo tillgodokomma do lägre instanserna derigenom att personer, som någon tid bestridt Revisions-sekreterare-embete, öfverginge till Hof-Rätt eller Underdomstol; samt att, då någon sjelfständig domareverksamhet icke tillkomme Revisions-sekreterare, de skäl, som kunde anföras emot domares försättande i en beroende ställning genom deras förordnande att endast på viss tid eller tills vidare bestrida sina embeten, icke voro å ifrågavarande embeten tillämpliga.
Uti ett till Bonde-Ståndet ingitvet, från nämnda Riks-Stånd till Utskottet remitteradt memorial har Riksdagsfullmägtigen G. A. Larsson från Östergötland, bland annat, beträffande förevarande fråga, hemställt, att då Revisions-sekreterarnes försättande på den rörliga fot, att de kunde när som helst skiljas från sina magtpåliggande befattningar, syntes för rättsskipningen vådligt, Rikets Ständer måtte förklara sig sakna anledning bifalla hvad Kongl. Maj:t i berörda hänseende äskat och förty uppföra Revisions-sekreterarnes löner och arfvoden till enahanda belopp, som sistlidne riksdag; hvaremot uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt, till Utskottets handläggning från nämnda Riks-Stånd öfverlemnad, motion Grefve Taube, 11. E., under förutsättning att samtlige Revisions-sekreterare, i enlighet med Kongl. Maj:ts nådiga framställning, skulle komma att medelst arfvoden aflönas, föreslagit att dessa arfvoden måtte till 4,000 R:dr för hvarje Revisionssekreterare bestämmas.
Vid bedömande af förevarande vigtiga fråga torde i första rummet böra tagas i betraktande, att Högsta
Domstolen icke kan, såsom Hof-Rätterna, sysselsätta sig med fullständig läsning af alla de handlingar, som förefinnas, utan måste i allmänhet grunda sina domslut på den uppfattning af saken, hvartill Revisionssekreterarens föredragning föranleder.
Den till följd af ärendenas mängd i förhållande till arbetstiden nödvändiga ordningen tillåter icke läsning af andra handlingar, än det öfverklagade beslutet jemte de till Kongl Maj:t ställda skrifter och måhända en eller annan särskild skrift, t. ox. det kontrakt, om hvars tydning och tillämpning tvistas, e. d. Då vidare Revisions-sekrctcraron i sin föredragning icke heller skall anföra handlingarnes hela innehåll, emedan sådant skulle dels förspilla en dyrbar tid, dels leda till otydlighet och svårighet för sakens uppfattning hos de dömande, så måste naturligen ärendenas behandling i icke ringa mån hvila på Rcvisions-sekreterarens omdöme och hans förmåga att urskilja den större eller mindre vigten af de omständigheter, som kunna på beslutet inverka.
Enligt den i Kongl. Instruktionen för Justitie-Stats-departemcntet den 3 Juli 1840 föreskrifna ordning, anmälas jemväl inför Kongl. Majit i Stats-Rådet do till Revisions-sekreterarnes beredning hörande Justitie-äreuden, utan att i allmänhet någon annan än Revisions-sekreteraren läst handlingarne; föredragningen grundas på Revisionssekreterarens skriftliga berättelse, så att på denne embetsmans säkra urskiljning beror huruvida hvarje på beslutet möjligen inverkande omständighet skall komma i betraktande; — och detta äfven i mål, der öfver menniskors lif eller död bestämmes.
När så stor vigt fästes och måste fästas vid Revisions-sekreterarnes uppfattning och föredragning af Justitie-ärendena, måste det vara i hög grad angeläget, att dessa embeten utöfvas af män med stadgad erfarenhet, och moget, utbildadt omdöme.
Men icke blott för lagskipningens säkra gång är det nödigt, att dessa befattningar innehafvas af synnerligen erfarna män och icke endast såsom uppdrag för kortare tid bestridas.
Äfven för ärendenas skyndsamma afgörande kan det vara angeläget, att föredraganden besitter den lätthet och färdighet i föredragningsmethoden, i sättet för målens ordnande till full tydlighet och redig uppfattning, äfven - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 39. 5 som den kännedom af de hos Högsta Domstolen i lagskipningen antagna principer, som i allmänhet först genom en längre tids öfning och vana förvärfvas.
En dag af Högsta Domstolens arbetstid, upptagen af vidlyftig diskussion, uppkommen genom svårfattlig utveckling af en tvistefråga, hvilken en mera öfvad och erfaren föredragande skulle hafva på vida kortare tid med full tydlighet framställt, länder till verklig skada för den stora mängd rättssökande, som afbida ett slutligt afgörande af långvariga rättegångar.
Äfven på denna grund vågar Utskottet icke antaga, att täta ombyten på Revisions-sekreterareplatserna skulle vara önskvärda eller att genom denna befattnings upphälvande såsom särskildt embete en länk kunde utan olägenhet utbrytas ur vår nuvarande domstolsförfattning.
Såsom ett hufvudsakligt skäl för antagande af Kongl.
Maj:ts förslag är anfördt, att derigenom skulle till Hof-Rätterna och Underdomstolarna spridas de insigter, som blefve förvärfvade under föredragning i Högsta Domstolen.
Men vid den stora vigt och betydelse, som måste tillerkännas lagskipningens upprätthållande i dess högsta instans, torde det i främsta rummet böra afses, att ärendenas behandling i denna instans må vara betryggad genom användande af de mest dugliga och erfarne personer, som kunna erhållas; och Hof-Rättorna samt i allmänhet Underdomstolarne, hvilkas beslut kunna rättas, torde derföre snarare, såsom hitintills, böra vara bildningsskolor, från hvilka kunna hemtas skickliga föredragande till Högsta Domstolen; än att, i omvänd ordning, tjenstgöringen i högsta instansen i allmänhet skulle påräknas såsom ett öfningsfält, hvarifrån, genom ofta inträffande ombyten inom föredragandenas krets, desse skulle afgå till underordnade domareplatser.
Det har vidare blifvit anmärkt, att en Revisions-sekreterares göromål i allmänhet icke skulle väl lämpa sig för embetsman af mera framskriden ålder.
Men då detta embete, som beskrifves redan i Kongl. Kansli-Ordningen den 22 September 1661 och således funnits i mer än tvänne århundraden, hitintills utan veterlig svårighet blifvit såsom ordinarie beställning tillsatt; då det för dess innehafvare, ganska ofta och långt föro mannaålderns gräns, ledt till vidare befordran till högre embeten, såsom Stats-Råds-, Presidents-, Justitie-Råds-, Justitie-Kanslersoch Landshöfdingc-embeten; äfvensom det visat sig, att hinder icke mött för Revisions-sekreterares förflyttning till Häradshöfdinge-embete, då han funnit det för sig önskligt; i följd af hvilka förhållanden ock för närvarande, med undantag af en Revisions-sekreterare, hvilken redan i många år för sjuklighet åtnjutit tjenstledighet, alla nuvarande ordinarie innehafvare af Revisions-sekreterare-embetet lära vara utnämnde sedan 1859 års början, — så synes erfarenheten icke tala för något framstående behof af en förändring i Rcvisions-sekrcterarnes hittills varande ställning, och det så mycket mindre som de skäl, på hvilka en sådan förändring i sistberörda afseende skulle stödja sig, synas med lika vigt kunna gälla för de flesta andra mera betydande statsembeten.
Men om ock några svårigheter i utöfningen af dessa besvärliga befattningar skulle hafva funnits vid ett eller annat tillfälle möta, så böra dock dessa, i Utskottets tanke, icke föranleda till en rubbning af den stora och vigtiga grundsats, att domare icke i andra fall, än då sådant för kortare tider är oundvikligt, böra försättas i beroende ställning genom förordnande att endast på viss tid eller tills vidare förvalta sina embeten.
Om äfven Revisions-sekreterarne icke i ordets egentliga mening kunna sägas innehafva domare-embeten, ingriper likväl deras embetsåtgärd så djupt i den högsta domaremaktens verksamhet, att deras ställning med skäl bör anses lika 6 Stats- Utskottets Utlåtande N:o 39. med domrarnes.
Det lärer ock svårligen kunna förnekas, att ju någon domareverksamhet ingår i Revisions-sekreterare-embetet.
Om man mindre vill fästa sin uppmärksamhet dervid, att, i kraft af den ofvan åberopade Instruktionen för Justitie-Stats-departementet, samt af Kongl.
Instruktionen för öfriga Stats-departementens Kansli-expeditioner den 10 Juli 1840, Revisions-sekreterarne äro ständiga ledamöter i den domstol:
Kansliets embetsock tjenstemän skola tilltalas för tjenstefel eller försummelse af svårare art, så synes den redan anmärkta egendomliga konstruktionen af Justitie-råds- och Revisions-sekreterare-embetenas förenade verksamhet vara af den beskaffenhet, att detta sednare, utan hvilket det förra vore ofullständigt, måste till natur och ställning vara i den närmaste frändskap med det domare-embete, hvarmed det i sin verksamhet står i sä nära förbindelse.
Nedre Revisionens hetänkanden, hvilka skola afgifvas i vissa vigtigare slag af Justitie-ärenden, äro visserligen icke domslut, men de äro förslag till domslut, afgifna till Högsta Domstolens protokoll, skriftligen uppsatta och undertecknade af de i Nedre Revisionen beslutande; och det. lärer väl icke betviflas, att ju, såsom Rikets Ständer i deras skrifvelse till Kongl. Maj:t den 29 September 17G6 (bilagd Kongl. Förordningen den 12 November s. å.) uttryckligen förklarat, nämnde Betänkanden gifvas “med ihet ansvar, sorn. domare efter lag undergifne äro“).
Att Nedre Justitie-Revisionen, i likhet med domstolar i lägre instans, eger anställa vittnesförhör i de fall, der sådana i do under Högsta Domstolens pröfning hänskjutna mål kunna förekomma, torde ock böra anses såsom ett bevis på det med domare likställda förhållande, i hvilket Revisions-sekreterarne sig befinna.
Med den anförda grundsatsen i dess djupt ingripande betydelse, synes det, vid sådana förhållanden, icke vara förenligt, att en med domare-embetet i högsta instansen så nära införlifvad, för detsamma oundgänglig och på dess funktioner så starkt inverkande befattning som Revisions-sekreterarnes, ställes i det beroende, som domare-embetets natur i allmänhet förbjuder.
Den försigtighet, som alser att betrygga ovälden i domslutet, måste ock vara nödig i anseende till ovälden i den föredragning, på hvars tillförlitlighet domslutets rigtighet måste hvila.