Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Såsom det är, tror jag den riktigaste planen vara, att underhålla hvad vi ege och dessutom, sedan numera öfvertygelse!! stadgats om nödvändigheten af sjöförsvar så utom som inom skärgården, med rättvis och klok fördelning emellan sjövapnets deraf betingade båda delar, i den mån tillgångarne det medgifva, nybygga fartyg af de klasser, som af sjökrigsvetenskap och erfarenhet hemma och hos andra nationer erkännas vara tids- och ändamålsenliga.
Jag ämnar fördenskull, med hänsigt till de betydliga summor, som vid förestående
Riksdag böra jemväl till andra vigtiga ändamål för Sjöförsvaret äskas, icke i underdånighet föreslå nybyggnad af mera än ett enda större fartyg, nemligen en skruf-fregatt, fullkraftig och med ångmaskineri om 800 nominela hästkrafter.» »Den mångåriga erfarenhet, på hvilken nutidens omdöme i detta fall grundar sig, bar med full visshet gifvit vid handen, att snabbhet hos krigsfartygen så mångdubblar deras användbarhet och skänker dem så mycken öfverlägsenhet, vare sig uti strid i linie eller skepp mot skepp, jagande eller tagande jagt, vid konvoj eller under trupptransport, att man med skäl blifvit ense om, att anse fullkraftig ångmaskin vara ett vilkor för ett krigsfartygs godhet.
Så mycket nödvändigare äro då fullkraftiga ångare inom den Flotta, som räknar få fartyg och som alltså måste söka att genom förträffligheten hos hvart och ett af dessa i möjligaste måtto ersätta bristen i antal.
Saknaden af snabbgående och fullkraftiga större ångfartyg skulle kunna blifva vårt land smärtsamt kännbar, och ändock räknar Svenska Flottan ännu icke mera äri ett sådant fartyg, nemligen den under byggnad varande skruf-fregatten Vanadis, lill hvilken Rikets Ständer vid sednaste riksdag beviljade Bil.
NI 3 lill Kongl. Maj.is Nåd.
Prop. Ni 1, om Statsverket 1859. 19 anslag.
Det är alltså hög tid, att ytterligare en ångfregatt bygges, att bristen i mån af tillgångarne fy lies, och att nödvändigheten erkännes, att, då man har litet, detta lilla är fullt godt.
En skruf fregatt, byggd enlig tidens fordringar, af den kraft, de dimensioner och den hastighet, förslaget afser, är dessutom ett krigsfartyg af sådan beskaffenhet, att det skulle göra sina goda egenskaper gällande och visa sig användbart och förträffligt, i hvilken Flotta som helst, denna må nu vara stor eller liten, fienden mötas utanföre eller inom hafsbandet; och hvilka förändringar än må förestå sjökrigsmaterielen under närmaste tidrymd för ett fartygs påräkneliga varaktighet, lärer dock under tiden icke den klassens skruffregatler hinna utdömas, knappast förlora i rang.» »Det må tillåtas mig att här uttala, det jag visserligen icke anser lämpligast att börja ett krigsfartygs byggnad innan fullt anslag till dess färdigbyggande blifvit beviljadt.
Den längre tidrymd, som förflyter emellan Riksdagarne, och det dröjsmål i byggnads-arbetets gång, som följaktligen blir oundvikligt, då de nödiga medlen fördelas på flera statsregleringsperioder, förete härvid många betänkligheter; och visst är, att det örlogsfartyg, som fullbordas på lämpligen kortaste tid, blir både bäst och billigast, likasom misshushållningen af att låta en dyrbar materiel blifva gammaldags och föråldrad redan på stapeln är uppenbar.
Men ehuru alltså önskligast hade varit, att tillräckliga medel till den föreslagna ångfregattens färdigbyggande hade kunnat vid nu stundande Riksmöte oafkortade beviljas, har jag likväl, i anseende till såväl den betydliga byggnadskostnaden, som de till så mycket annat nödvändigt påräknade tillgångarne, funnit mig nödsakad föreslå, att den erforderliga summan måtte delas på Iva statsregleringsperioder sålunda, att ^:del af densamma äskades att utgå hvartdera af åren 1862 och 1865, men deremot de återstående -|:delarne blefve för arbetets fullbordan framställda till beviljande vid Riksmötet näst efter det nu instundande.» »Förutsatt, att förslaget om skeppsdockornas i Carlskrona förlängning godkännes och medlen för dess utförande beviljas, skulle dockan N:o 2 vid 1862 års början vara så nära färdig, att kölen till ångfregatten der skulle kunna sträc kas och fartygets såväl som dockans färdigbyggande derefter bedi ifvås samtidigt utan hinder af hvarandra.» »Derjemte har jag, instämmande i den numera allmänblifna mening, att Sveriges sjöförsvar, beroende af vårt lands kringflutna läge och våra kusters egendomliga beskaffenhet, bör afse så vä! skärgårdarnes, som de yttre kusternas värn, och att följaktligen Rikets Flotta bör bestå af både smärre fartyg, särskildt egnade för skärgården, och af sjögående krigsskepp, till skärgårdsflottans förstärkande och dess materiels utveckling i tidsenlig riktning, med tillämpning af ånga såsom drifkraft, i stället för det allt mer såsom olämpligt ansedda, för fartygsbesättningarne onödigtvis ansträngande fortkomstsättet med åran, trott mig böra i underdånighet föreslå nybyggnad af ytterligare 4 kanonångslupar af samma klass, som 20 Bil. M 3 till Kongl. Maj;ls Nåd.
Prop. M /, om Statsverket 1859. de redan befintliga, af hvilka sex dels äro bygdå och dels byggas med dertill af Rikets Ständer vid sistförflutna Riksdag beviljade medel.
Skärgårds-flottan komme dä att, tillsammans med de 8, som redan äro eller snart blifva färdiga, räkna inalles 12 sådana kanonångslupar.» »Den för Eders Kongl.
Maj:ts Flottas hufvudstation så högst vigtiga frågan om Carlskrona stads förseende med vattenledning har redan under den 6 sistlidne September varit underställd Eders Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning; och som Eders Kongl. Majit då i Nåder beslutit att derom uti Nådiga Propositionen om Statsverkets tillstånd och behof aflåta framställning till Rikets snart sammanträdande Ständer, inskränker jag mig till att nu endast i underdånighet åberopa det utförliga anförande om denna fråga, som finnes intaget uti det nämnda dag förda Stats—råds-protokoll öfver Sjöförsvars-ärenden, hvilket torde få högstberörde Nådiga Proposition biläggas; jemte det att den för utförandet af omförmälda anläggning erforderliga summa kommer att här nedan upptagas i sammanhang med beräkningen öfver de extra anslag för andra Sjöförsvarets behof, hvilkas äskande af Rikets Ständer jag föranlåtes att i underdånighet yrka.» »Såsom en i alla afseenden nödig och ändamålsenlig förbättring upptager efterföljande förslag äfven anläggandet af ett ångqvarn- och bageri-verk på Stumholmen i Carlskrona.
De dervid förekommande omständigheter och de fördelar, som genom denna anläggning skulle stationen beredas, utbeder jag mig att längre
Iram i delta anförande få närmare utveckla.» »Då jag nu från denna allmänna inledning öfvergår till framställningen "om de särskilda behof för Sjöförsvaret, som dels i det föregående blifvit antydda och dels dessutom förekomma samt till hvilkas fyllande medel borde vid nu instundande Riksdag af Rikets Ständer äskas, utbeder jag mig i underdånighet att få anmäla frågorna derom i den ordning, hvartill behofvens fördelning i sådana, som fordra ständiga eller ordinarie anslag, och sådane, som äro att betrakta såsom tillfälliga och således blott kräfva extra anslag, samt, hvad de förra beträffar, Riks-statens nuvarande uppställning föranleder.
Hvad således först angår rubriken: l:o) Aflönings-stater, så och då aflöningarne för den Sjöförsvars-departementet tillhörande personal af Rikets sednast församlade
Ständer i allmänhet skäligen lämpades efter nutidens lefnadsbehof och dessa sedermera icke undergått någon väsendtlig förändring, följer häraf, att de dä efter nämnda grund bestämda aflönings-anslagen för de särskilda flit.
M 3 till Kungl. Maj.is Nåd.
Prop. Jtä 1. om Statsverket 1859. 21 Korpserna och Staterna fortfarande äro behöfliga och att således jemkning i desamma icke bör ifrågasättas för andra fall, än att antingen något af Rikets Ständer vid ett anslags beviljande fästad t förbehåll föranleder minskning deri, eller giltiga skäl kunna anföras för lämplig förhöjning i andra I förra afseende! förekommer då, att, enär Eders Kongl.
Majit, med anledning af hvad Rikets Ständer vid sista Riksdagen yttrat i fråga om minskning af dåvarande antalet Amirals - beställningar, under den 2 Februari 1838 i Nåder förordnat om utfärdande af en med Rikets Ständers dervid uttalade önskan öfverensstämmande allönings-stat för Flottans Officers-korps, hvarigenom å korpsens löne—anslag bereddes och jemväM»*för från och med April månad samma år Stats-verket tillgodokommit en afsedd .årlig be-lclrs2orps. sparing af 1,800 R:dr R:mt, berörda anslag alltså nu borde med detta belopp förminskas.
Det vore dock af följande skäl önskligt om en del deraf kunde få tillsvidare på staten bibehållas.
Amiralen i Carlskrona får nemligen, i följd af så väl det vidsträckta chefskap han utöfvar, som andra för stället egna förhållanden, vidkännas så dryga representations-kostnader, att den med befatt ningen förenade löne-inkomst icke förslår till deras betäckande, ulan dess innehafvare icke sällan finner sig nödgad till enskilda uppoffringar; och billigheten fordrar således, att ytterligare någon löneförmån embetet tillägges.
Tillgång härtill kan ock, i min tanke, framdeles lämpligen beredas på det sätt, att de tre befintliga Amirals-lönerna alla blifva lika med nuvarande Kontre-amirals-lönen, och att af den sålunda uppkommande besparing bildas tvenne belopp, det ena å 1,300 och det andra å 1,000 R:dr R:mt, af hvilka det förra skulle tillfalla Befälhafvande Amiralen i Carlskrona och det sednare Chefen i Förvaltningen af Sjö-ärendena.
Denna åtgärd, hvilken jag nu i underdånighet tillstyrker, kan likväl ej vidtagas annorlunda än i den mån Amirals- och vice Amirals-lönerna blifva lediga; och vågar jag derföre underdånigst hemställa, om icke Eders Kongl. Majit skulle, i lall den sålunda ilrågaställda åtgärden vinner Dess Nådiga gillande, finna skäl i Nåder föreslå Rikets snart sammanträdande Ständer att, intilldess verkställighet deraf kan ega rum, af ofvanberörde på staten för Flottans Officers-korps odisponerade belopp må der få qvarstå 1,300 Ridr Rimt, att för representations-kostnaders bestridande tilldelas Befälhafvande Amiralen i Carlskrona, som företrädesvis är i behof af denna ökade lönefördel, i följd hvaraf emellertid nu endast 300 Ridr samma mynt skulle från löne-anslaget för nämnda korps komma att afgå.» »Beträffande åter de aflönings• anslag, som, efter min åsigt, tarfva tillökning, så möter dervid främst frågan om förhöjning i den Flottans Matroser nu bestådda Anslaget för kontanta aflöning.
Angelägenheten af en sådan förhöjning tror jag mig hafva ådagalagt uti inledningen lill detta anförande och utbeder mig alltså att, då jag nu i underdånighet framlägger förslaget derom, få till stöd för detsamma endast åberopa de skäl, som der blifvit uppgifna.» »Flottans Matros-korps utgöres af 200 matroser och 200 jungman, hvilka 22 Bil. JM 3 lill Kongl. Maj.ts Nåd.
Prop. JM 1. om Statsverket 1859. alla, utom matportion in natura, Stnjuta kontant dag-aflöning.
Denna är för matroserna bestämd till 25 öre Riksmynt om dagen, men 100 bland dem, som benämnas första klass matroser, uppbära derutöfver en särskild tillökning, hvilken för 70 utgår med 25 öre och för 30 med blott 12£ öre om dagen; hvaremot någon dylik förmån hittills icke de öfriga 100 matroserna tillgodokommit.
Jag föreslår nu i underdånighet, att för de 30 första klass matroserna med lägsta tillökningen denna mätte från 12^ förhöjas till 25 öre om dagen, eller hvad de öfriga 70 redan åtnjuta, samt all åt de 100 öfriga matroserna äfven måtte beredas ett dagligt tillskott å aflöningen af 15 öre per man, hvarigenom sammanlagda kontanta dag-aflöningen skulle för den egentliga matrosen utfalla med 40 öre och för hvarje första klass matros, utan åtskillnad, med 50 öre Riksmynt.
För den händelse, att detta förslag, såsom jag vågar hoppas, af Eders Kongl. Maj:t i Nåder gillas, anhåller jag tillika i underdånighet, det Eders Kongl. Majit täcktes, med framställning derom till Rikets Ständer, i nåder äska det för ändamålet erforderliga belopp af R:mt R:dr 6,813: 75 öre, genom hvars tilläggande till Matros-korpsens nuvarande aflönings-anslag 57,786 R:dr 25 öre, delta skulle blifva förhöjdt till 44,650 R:dr R:mt.»
Anslaget för »Afven i anslaget för Flottans Skeppsgosse-korps fordras någon tillökning.
Skeppsgosse- Redan före sednaste Riksdag anmäldes af Befälhafvande
Amiralen i Carlskrona bekovvsen > hofvet af ökad lärare-personal vid Skeppsgosse-skolan derstädes, på det att undervisningen i densamma måtte kunna på ett för lärjungarne mera fruktbringande sätt ordnas; men det derom framställda förslag ansågs då ännu icke vara nog beredt, för att öfverlemnas tili Rikets Ständers bedömande, hvadan Kongl. Majit inskränkte sig lill att, enligt hvad Befälhafvande Amiralen för sådant fall föreslagit, af Rikets Ständer äska, jemte någon tillökning i de vid skolan anställda tvenne ordinarie lärarnes löner, ett nytt arfvode af 450 R:dr R.mt för en Dupli kant, hvilket ock af Rikets Ständer beviljades» »Efter Riksdagen uppdrogs emellertid åt särskildt utsedde
Kommitterade att granska och omarbeta de för undervisnings-anslalterna vid Flottans stationer gällande föreskrifter; och då Skeppsgosse-skolan i Carlskrona är en fristående läroanstalt, der undervisningen måste vara ordnad på annat sätt, än i tillämpnings— skolorna, hafva nu Kommitterade, för fullgörande af berörda uppdrag, genom Förvaltningen af Sjö-ärendena till en början inkommit med förslag till nytt Reglemente för nämnda skola, hvilken, i följd deraf, skulle väsendtligen ombildas.
Behofvet af en sådan ombildning ådagaläggas derigenom, att, enligt hvad redan tillförene blifvit i underdånighet anmäldt och de nu af Förvaltningen insända handlingar ytterligare bestyrka, antalet af de i skolan intagne lärjungar är alltför stort i förhållande till den fåtaliga lärare-personalen, hvilken följaktligen ej medhinner att, såsom sig bör, bestrida undervisningen.
I medeltal har nemligen undervisningen i skolan årligen begagnats af 280 skeppsgossar, af hvilka 50 tillhört sko - IIil.
Brop. JYs 1, om.
Statsverket 1859.
23 lans högre afdelning, som skötes af ena ordinarie läraren, och de öfriga 230 lägre afdelningen, der undervisningen i tvenne särskilda klasser, men inom samma läsrum, bestrides sålunda, att omkring 170 gossar äro i sådant hänseende anförtrodda åt andre ordinarie läraren och duplikanten samt 60 åt en matros eller en numera Under-officer; men detta missförhållande emellan lärare och lärjungar har på undervisningen utöfvat den menliga verkan, att vanligen endast 14 gossar hvarje år kunnat uppflyttas från skolans lägre till dess högre afdelning och ett ungefärligen lika antal derifrån till Under-officers-skolornas förberedelse-klass.
På det att nu Skeppsgosse-skolan framdeles må kunna bättre motsvara sin bestämmelse, än under för hand varande förhållanden varit möjligt att åstadkomma, hafva Kommitterade föreslagit, att då skolan, vid jemförelse emellan de af dem afsedda föremålen för undervisningen der och de för de lägre klasserna af Allmänna Läroverken, kunde ställas emellan lägre Elementar-lliroverk med 2 och 5 klasser, densamma borde, med hänseende till det stora antalet gossar, som skola undervisas, fördelas i trenne klasser med hvar sin lärare, af hvilka en skulle utöfva allmäuna tillsynen öfver undervisning och ordning inom skolan samt vara dess Rektor, men de 2 öfriga benämnas Kolleger; hvarförutan vid skolan borde anställas en biträdande lärare med skyldighet att, jemte tillfälliga monitorer af Matroskorpsen, tjenstgöra der beholvet mest fordrade sådant biträde och detta lämpligast kunde användas.
Som likväl det med den sålunda ifrågaställa förändringen i skolans organisation åsyftade ändamål antagligen icke skulle vinnas, utan såvida lill lärare vid skolan erhölles skickliga personer och desse kunde för någon längre tid vid densamma fästas, hafva Kommitterade vidare hemställt, alt, jemte det åt den föreslagna Rektorn ansloges i årlig lön 1,200 R:dr och i arfvode 500 R:dr, samt åt biträdande läraren i lön 600 R:dr Riksmynt årligen i stället för det nu till
Duplikanten utgående arfvode af 450 R:dr samma mynt, Rektorn och Kollegerne, för hvilka sednare de tvenne nu å stat upptagne lärare-lönerna å 1,000 R:dr Riksmynt hvardera skulle bibehållas, tillika måtte, på sätt för lärare vid de allmänna elementar-läroverken är bestämdt, undfå försäkran att, efter 5, 10 och 15 års tjenstgöring, å sina löner erhålla tillökning, hvilken dock, af skäl, bland annat, att lärotiden vid Skeppsgosse-skolan vore kortare än vid nämnda läroverk, hvarje gång ej borde ulgå med mera, än 250 R:dr, så att läraren efter 10 års tjenstgöring komme i åtnjutande af 50 proc. förhöjning i ursprungliga lönen » »Enligt nu uppgifna grunder skulle för Skeppsgosse-skolan i aflöning erfordras: - för 1 Rektor , 'lön 1,200, arfvode 500. frjoo 24 Bil. M 3 lill Kongl. Majus Nåd.
Transport 2,300. för 1 Kollega lön 1,000.
» 1 biträdande lärare d:o 600. lill monitorer af Matros-korpsen, att för läse-år utgå med högst 40 R:dr, förslagsvis 200. » förhöjning af Rektors och Kollegers löner efter vissa tjenste-år, likaledes förslagsvis 1,000. hvaremot hvad i detta sednare afseende kunde ytterligare erfordras afsetts att af särskilda medel utgå.
Således tillhopa R:dr R:mt 3,300, hvarifrån dock skulle afgå sammanlagda beloppet af de nuvarande lärarelönerna och duplikants-arfvodet med 2,430. då således återstode en summa af 2,850, hvilken Förvaltningen af Sjö-ärendena, med förordande af hvad Kommitterade i ämnet föreslagit, underdånigst hemställt, såsom ständig anslags-tillökning, måtte af Rikets snart sammanträdande Ständer äskas, då deremot kostnaden för skollokalens behöfliga utvidgning, som beräknats till 350 R:dr Riksmynt, äfvensom utgifterna för erforderliga skol-materialier, förmälts kunna bestridas af femte Hufvud t i t rins medel» »Dä Skeppsgosse-skolan, som skall utgöra grundvalen för de öfriga lägre undervisnings-anstalterna vid Flottans station i Carlskrona, icke i sitt nuvarande skick kan uppfylla denna sin vigtiga bestämmelse, samt hvad förbemälde Kommitterade, till afhjelpande af skolans nuvarande, i ögonen fallande, brister föreslagit, synes mig vara välgrundadt, och böra leda till det åsyftade ändamålet, finnér jag mig, då detta likväl icke utan den derför ifrågasatta anslags-tillökning kan vinnas, förpligtad att i underdånighet hemställa, att. derest denna min nu uttalade åsigt af Eders Kongl. Maj:t Nådigst gillas, beloppet af samma tillökning måtte vid instundande Riksdag af Rikets Ständer i Nåder äskas med R:dr R:mt 2,850, alt uppföras under anslaget för Skeppsgosse-korpsen, derå nuvarande aflöningen för Skeppsgosse-skolans lärare är uppförd, hvarigenom anslaget skulle blifva från 5,710 R:dr 80 öre till 8,560
R:dr 80 öre förhöjdt.»
Äng för andr.
»I underdåniga skrifvelsen den 27 Januari 1858, angående reglering af ut a[innsAcorpsg • f1 e r *' a under Riks -statens femte Hufvudtitel, hade Rikets då församlade Ständer, organisation med hänseende till de af Eders Kongl. Maj:t i Nåder äskade löneförhöjningar för Flottans Konslruktions-korps, yttrat sig förmoda, att den korpsen åliggande tjenstgöring skulle kunna bestridas af ett mindre antal Officerare, än staten nu upptager, samt derföre i underdånighet anhållit, det Eders Kongl. Maj:t täcktes låta uppgöra och till Rikets nästsammanträdande Ständer öfverlemna förslag lill ny löne - Bil.
Ms 3 till Kongl. Majus Nåd.
Prop. Ms 1, om Statsverket 1859. 23 löne-stat, lämpadt efter flen förändrade organisation af nämnde korps, Eders Kongl. Maj:t kunde finna mest lämplig och ändamålsenlig; hvarvid Rikets Ständer dock, utan att ingå i närmare granskning af de för korpsens särskilda löntagare föreslagna lönebelopp, ställde dessas sammanräknade summa för tiden af nu löpande statsreglering, till Eders Kongl. Maj:ts Nådiga disposition, för att till löneförbättring för korpsens personal användas.». »Vid den 17 päföljde Februari gjord anmälan häraf, behagade Eders Kongl. Majit i Nåder fastställa Interims-stat för Konstruktions-korpsens aflönande under åren 1858 — 1860 och tillika åt dess Sekund-chef uppdraga att förslag till förändrad sammansättning af nämnda korps, grundadt på sådan inskränkning i Officerar nes antal, som med fullgörandet af de korpsen åliggande vigtiga tjenstebestyr kunde finnas förenlig, med första uppgöra och till Eders Kongl.
Majit i underdånighet inlemna.
Det sålunda infordrade förslaget afgafs emot slutet af sistlidet år, dervid bemälde Sekund-chef yttrade den mening, att, så vida de
Konstruktions-korpsen tillhörande mångfaldiga och vigtiga tjensteåligganden skulle kunna vederbörligen fullgöras, någon väsendtlig inskränkning af dess personal ej kunde ega rum.» »Han föreslog derföre, att antalet af korpsens Officerare, nu bestående, utom Sekund-chefen, af 1 Kapten, 2 Kapten-löjtnanter med högre och 2 med lägre lön, 4 Premier-löjtnanter och 4 Sekund-löjtuanter, eller tillhopa 14, matte minskas till 12 och, med bibehållande af nuvarande Interims-statens lönebestämmelser, efter tjensteuppdragens vigt så fördelas inom de olika graderna, att en blifvande
Stat för korpsen komme att upptaga: 1 Öfverste och Sekund-chef, 1 Kapten, 3 Kapten-löjtnanter med högre och 3 med lägre lön, 2 Premier- och 2 Sekund-löjtnanter, i hvilket fall Officerarne dock borde frikallas från åtskilliga uppgifna, utom omfånget för deras egentliga befattningar liggande polisbestyr och 2 tjenstgörings-arfvoden för lönlöse Officerare å Staten uppföras, äfvensom att för öfrigt, i stället för nu bestådda 3 Under-konstruktörs-löner, måtte beräknas 2 sådana löner och ett Elevs-arfvode, hvarigenom Statens slutsumma blefve . 30,650 R:dr riksmynt, eller lika med det vid sista Riksdagen för korpsen beviljade aflöningsanslag.
»Derefter hördes i ämnet Förvaltningen af Sjö-Ärendena och förmälde sig anse, att, då fråga varit väckt derom, att upplösa Konstruktions-korpsen och ersätta densamma medelst konstruktörer, antagna efter ackord från de enskilda skeppsvarfvet således lämpligheten af ett sådant förslag först borde tagas i betraktande.
Härvid förekomme då, hurusom obestridligt få yrken funnes, som fordrade mera omfattande kunskaper, praktisk erfarenhet och inre fallenhet, än skeppsbyggnadskonsten, när fråga vore om konstruktion af större krigsfartyg och utförandet af deras byggnad.
Utom det att konstruktören måste innehafva de högre llih. till It.
1 Sami. 1 Afd. 4 Käft. 4 26 Bil.
Jls 3 lill Kongl. Majlis Nåd.
Prop. M 1, om Statsverket 1859. matematiska och fysiska kunskaper, hvilka, jemte en under längre tidrymd samlad erfarenhet, fordrades för bestämmandet af skeppskroppens ändamålsenligaste form och egenskaper i öfrigt, måste han tillika vara ej allenast i viss mån sjöman, för att kunna bedomina omständigheter, som ega gemenskap med tacklingen och inredningen, utan äfven artillerist, emedan bestyckningens beskaffenhet utgör utgångspunkten för ett krigsfartygs konstruktion, och konstruktören således icke, utan någorlunda insigter i artilleri-vetenskapen, kan vid fartygets konstruerande tillbörligt afse hvad som fordras, för att bestyckningen skall kunna ändamålsenligt användas.
Dessutom måste konstruktören ega kännedom ej mindre om beskaffenheten af de olika slags materialier, som i fartygsbyggnaden ingå, samt deras behöriga anbringande för att åt densamma bereda största möjliga styrka och varaktighet, än ock om allt hvad med byggnadsarbetets anordnande och utförande eger gemenskap; hvarförutan fullständig kännedom om användandet af ångkraften för fartygs framdrifvande och hvad dermed stöde i sammanhang, numera vore för hvarje konstruktör oumbärlig.
Vid konstruktionen af vanliga lastfartyg kunde det vara möjligt att bringa de genom theori och erfarenhet vunna satser i afseende på form och byggnadssätt under allmännare och lättfattligare reglor, efter hvilka skeppsbyggeri i dess enklare form kunde handtverksmessigt utöfvas; men annor lunda vore förhållandet med en så sammansatt byggnad, som ett större krigsfartyg.
Men om äfven antages, att personer kunde finnas, hvilka, begåfvade med ovanliga naturanlag, genom sjelfbildning och på praktisk väg, förvärfvat utmärkt skicklighet i alla delar af skeppsbyggerikonsten, kunde dock dylika tillfälliga undantag ej göra umbärlig en korps, som mera uteslutande egnat sig åt byggandet of krigsfartyg och hos hvilken följaktligen ofvan antydda egenskaper säkrast kunde väntas vara förenade.