Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I enlighet med ofvanstående förslag tillstyrkte Hans Excellens i underdånighet, atl Kongl. Maj:t måtte, i den blifvande Nådiga Propositionen om Statsverkets tillstånd och behof, äska, alt anslaget till Hof-Rätterne ökas med 13,031 R:dr 21 sk.; hvaremot anslaget till skrifmaterialier och expenser kunde minskas med ofvanberörde belopp, 3,706 R:dr 32 sk.
Derest detta förslag komme att antagas, blefve antalet af ordinarie tjenstemän i Hof-Rätterne, nu utgörande 66, nedsatt till 60, samt således minskadt med sex; hvaremot antalet af Vaktbetjening komme att ökas från 18 lill 20 för samtlige Hof-Rätterne.
Hvad Hans Excellens Herr Justitiae-Stats-Minislern sålunda i underdånighet yttrat och hemställt, och hvaruti Stats-Rådets öfrige Ledamöter instämde, behagade Kongl. Maj:t i Nåder bifalla.
Prop. om Statsv. 1853. 1 Sami.
I Afd. 1 Baft. 3 18 Kongl. Maj:ts Nåd.
Prop. om
Statsverket 1853 Sto. ito.
Anslag för a tgl frände t af Sveriges gamla lagar.
Hans Excellens anhöll att få i minnet återföra, huruledes, efter det Rikets sednast församlade Ständer, jemte lemnadt bifall till gjord framställning, att, för uigifvandet af Sveriges gamla lagar, måtte för åren 1882, 1883 och 1884 få, å Indragningsstaten, uppföras ett årligt anslag af 1,200 Rdr, deraf hälften utginge såsom arfvode till utgifvarpn och andra hälften till utgifter för biträden och andra omkostnader, uti skrifvelse den 25 Augusti 1851, anhållit, att Kongl. Majit malle i Nåder täckas låta tillse, alt arbetets fullbordan blefve, så mycket ske kunde, påskyndad, så hade Professoren Doctor C. J. Schlyter, hvilken fått sig anförtrodt uigifvandet af berörde lagar, och som för fortgången deraf hvarje år redogjort, särskildt, i anledning af Rikets Ständers omförmälda anhållan, hörd, uti iufordradt utlåtande hufvudsakligen anfört:
Att sedan år 1844, då det sjette bandet af dessa lagar från trycket utkom, väl icke något nytt band blifvit ulgifvet, men alt, oaktadt under den derefter förflutna tidrymden Professoren fyra år vistats i hufvudstaden såsom ledamot i lagberedningen, och de återstående tre åren varit i utöfning af sitt lärare-embete vid Lunds universitet, Professoreu ändock med ifver omfattat och verkställt bearbetningen af de gamla lagarne, hvarmed så fortskridit, att af Goltlands-lagen, Wisby Stads-lag och Wisby Sjö-rätt, hvilka Professoren på en gång haft under behandling, i tanka att desamma i ett band utgifva, hvilket dock i anseende till deras vidlyftighet sedermera funnits ej lämpligen kunna ega rum, den förstnämnda eller Goltlands-lagen, hvilken komme all utgöra 7.de bandet i samlingen med tre särskilda texter, ny öfversättning, två glossarier samt företal, då vore under tryckning och komme att innehålla emellan 80 och 60 tryckta ark, samt att åttonde bandet, hvilket skulle omfatta Wisby Stads-lag och Sjö-rätt, vore till största delen färdigt och skulle, så snart GoLtlands-lagen vore ulgifven, läggas under pressen, så alt den förmodades före midsommaren innevarande år 4883, af trycket utkomma, hvarförutan Professoren verkställt åtskilliga förarbeten, jemväl under ett längre vistande i Danmark, för ulgifvande af Skånelagen, hvilken, ehuru erfordrande högst vidlyftiga undersökningar, Professoren ansåg, derest oförutsedda hinder ej mola, kunna till trycket befordrasår 4886; Och hade Kongl. Majit, efter underdånig anmälan häraf, den 44 April 4882, vid sådant förhållande förklarat, att, i anledniug af Rikets Ständers omförmälda skrifvelse, någon åtgärd för det dåvarande icke påkallades.
Sedermera hade, efter hvad Hans Excellens nu vidare anmälde, 7:de och 8:de banden, omfattande dé lagar, Professoren Schlyter i sin skrifvelse uppgifvit, från trycket utkommit, bearbetade med enahanda noggrannhet och på samma utmärkt förtjenslfulla sätt, som gjort de föregående delarne till ett verk, som hedrade dess utgifvare lika mycket, som det vore en prydnad för det land, der det blifvit utfördt; Och enär det ovedersägligen vore af stor vigt, ej mindre för laghistorien och lagkunskapen, äu ock för språkforskningen, den politiska historien och kännedomen om folkets seder, lynne och odling, att detta verk blefve af Professoren Schlyter fortsatt, tillstyrkte Hans Excellens i underdånighet att Kongl.
Majit måtte i Nåder besluta, att till Rikets Ständer framställning skulle ske derom, att, i likstämmighet med hvad vid de sednaste fyra Riksdagarne blifvit beviljadl, ett årligt anslag af 4,200 Rdr banko måtte, för utgifvande af Sveriges Gamla Lagar, å Allmänna Indragnings-staten uppföras och till Professoren Doctor Schlyter, ifrån och Kongl. Maj:ts Nåd.
19 med år 1833 lill dess nästa Stats-reglering vidlager, utgå med hälften såsom arfvode och återstoden till ersättning af biträde och kostnader, under enahanda vilkor af arbetets oafbrulna gång och redogörelse för dess fortskridande, som hittills varit vid detta anslag fästad!- Och läcktes Kongl. Maj:t, i enlighet med Stats-Rådels öfriga Ledamöters underdåniga tillstyrkande, härtill lemna nådigt bifall; hvilket skulle genom Note ur protokollet Finans-Departementet meddelas. •>:<>.
Cellfängelser.
Hans Excellens Herr Justiliaj-Stats-Minislern anförde, att ibland de' frågor, hvilka af Kongl. Majit vid de tvenne sistförflutna Riksdagarna blifvit till Rikets Ständers behjertande framställde och hvarå Herr Justiti<»-Stats-Ministern anhöll att få ånyo fästa Kongl. Maj-.ts Nådiga uppmärksamhet, vore äfven angelägenheten att genom fortsatta anslag befordra inrättandet af cellfängelser inom de län, der sådane ännu saknades.
Uti det protokoll, som åtföljde Kong!.
Majits i detta ämne år 1830 aflåtna Nådiga proposition, funnes, i afseende på användandet af det utaf Rikets Ständer åren 1840 och 1847 för nämnde ändamål beviljade anslag, tillsammans 1,200,000 Rdr banko, meddeladt, att genom detta anslag utvägar blifvit beredda, att uti 11 af de större eller mera befolkade länen, äfvensom i Stockholms stad, för kronans fångar, anlägga fängelser, inrättade med celler till ett sammanräknadt antal af 1,078, äfvensom uti samma protokoll vöre intagen, och såmedelst till Rikets Ständers kännedom öfverlemnad, en i Styrelsen öfver fängelser och arbetsinrättningar i Riket uppgjord beräkning öfver de kostnader, hvilka erfordrades, dels till fullbordande af de bland dessa cellfängelser, hvilka då ännu voro under arbete, och dels till uppförande af dylika inom de öfriga länen.
Till bestridande af dessa kostnader, som ansågos uppgå lill 1,000,000 R:dr B:ko^ anvisade Rikets sednast församlade Ständer, hvilka med Kongl. Maj:t éfverensstämde i den åsigt att så beskaffade fängelse-byggnader icke i alla län, som deraf voro i saknad, borde eller kunde bringas till verkställighet under den tidrymd, som den då ifrågavarande statsregleringen komme att omfatta, ett särskildt anslag af 300,000 R:dr, alt med en tredjedel under hvartdera af åren 1832, 1835 och 1334 utgå.
Med delta anslag hade sedermera icke allenast de cellfängelser, sorn vid samma Riksdags början voro under byggnad, vunnit fullbordan, utan ock en nödig befunnen utvidgning af ett äldre cellfängelse åstadkommits, samt nya länshäkten med tillsammans 119 celler blifvit påbörjade i Malmö och Luleå, hvilka uuder loppet af nästa år sannolikt kunna begagnas, hvarförutan af anslaget för samma år en del komme alt användas till grundläggning af lika beskaffadt fängelse i Westerås och, i händelse ett af Fångvårds-styrelsen ingifvet och på Kongl.
Maj:s pröfning för närvarande beroende förslag vunue nådigt bifall, äfven i Götheborg.
För afslutandet af dessa byggnadsföretag och uppförandet af Cellfängelser 1 de öfriga nio länen, der ge— mensamhets-häklen ännu uteslutande begagnades, skulle således erfordras ett ytterigare belopp af 700,000 R:dr, under föiutsättning dervid, att de uppgjorda beräkniugarne befunnos tillförlitliga, hvilket ock, såvidt sådant kunde på förhand och i brist af fullständiga förslager bedömas, syntes i allmänhet vara förhållandet, fastän, i anseende till särskilda omständigheter, två af de sedan sednasle
Riksdag färdigblifne länsfängelserae icke kunnat uppföras för de i kostnadSförslagen upptagna summor, hvilket sfven vid samma Riksdag meddelades Rikets Ständer.
Då nu cellsystemet, om än ändamålsenligheten af delsammas tillämpning vid verkställighet af för längre lid ådöradl fängelsestraff icke ännu kan anses fullt bepröfvad, likväl af både inom och utom landet vunnen erfarenhet, sorn, ju mer detta system blifvit användt, vunnit allt mera bekräftelse och allmänt erkänDande, visat sig vara särdeles lämpligt i afseende på de fångar, för hvilkasjörvarande länshäkten* 20 Kongl. Maj:ts Nåd.
Prop. om Statsverket 1853. egentligen äro bestämda, samt de bpräknade fördelarne af detta fängelsesystem skulle förfelas, derest detsamma icke blefve för samtliga länshäkten antaget, och således i afseende å dem fullständigt genomfördt, men icke eller under de år, som nästa Statsreglering komme att omfatta, fråga torde kunna eller böra blifva om cellfängelsers inrättande inom alla de län, der sådane för närvarande icke funnos, tillstyrkte Hans Excellens i underdånighet, dot Kongl. Maj:t i Nåder täcktes, med afseende å hvad af disponibla tillgångar syntes kunna härtill användas, af Rikets Ständer begära, att nu malle, lill fullbordande af beslutade länsfängelser efter cellsyslemet samt uppförande af nya, der Kongf. Maj:t finner sådana företrädesvis vara af behofvet påkallade, beviljas ett särskildt anslag af Fyra Hundra Tusen R:dr B:ko, alt under åren 1855, 1836 och 1857 med en tredjedel eller 133,353 R:dr 10 sk. hvarldera året utgå och användas.
Derjemte och enär af de vid 1841 års
Riksdag beviljade särskilda anslag till ombyggnad, efter cellsystemet, af häradshäkten och sladslangelser ännu vore odisponeradt ett belopp af 65,500 Rdr af anslaget för Härads-, och af 111,000 R:dr utaf det för Stadsfängelser, hemställde Hans Excellens Herr Justiliae-Stals-Minislern underdånigst, att Kongl. Maj:t måtte af Rikets Ständer äska, att berörda summor finge fortfarande vara disponibla, att användas lill byggnad af cellfängelser i de städer eller härader, der Kongl. Maj:t pröfvar sådant lämpligt, och med de vilkor i afseende på bidrag dertill och framtida underhåll, som Kongl.
Maj:t. efter menigheternas hörande, finner böra bestämmas.
Hvad Hans Excellens Herr Justitise-Slats-Minislern sålunda i underdånighet yttrat och hemställt, och hvaruti Stats-Rådets öfriga ledamöter instämde, läcktes kongl.
Majit i Nåder bifalla. 0:o.
Anslaget till Skrifmaterialier och Ljuspenningar.
Hans Excellens Herr Justitiae-Stats-Ministern hemställde i afseende härå: att, sedan vid den fördelning, som, lill följd af Rikets Ständers vid sednasle Riksdag framställda anhållan, blifvit af Kongl. Maj:t den 8
Maj nästlidne år beslutad emellan Embetsverken af de 10,000 R:dr B:ko, Rikets Ständer anvisat tili gratifikationer och i vissa fall ljuspenningar åt e. o.tjenstemän och vaklbetjente, Justitim-Departemenls-Expedilionen erhållit B:ko R:dr 100: — Justiliae-Revisions-Expeditionen ~ ....
» » 1,000: — Justitim-Kanslers-Expedilionen » » 100: •— Svea Hof-Rätt » » 900;— Götha Hof-Rätt » » 9CO: — Hof-Rätten öfver Skåne och Blekinge n » 400: — samt Krigs-Hof-Rälten - » » loO: — B:ko R:dr 5,500:—; Kongl.
Majit, med bifall lill den af Rikets Ständer, vid anslagets beviljande, anmälda önskan, läcktes lemna Rikets Ständer underrättelse om det sätt, hvarpå berörde medel blifvit inom Justitiae-Deparlemenlet fördelade, pl det Rikets Ständer måtte komma i tillfälle att på vederbörande stater uppföra dessa beltpp, hvilka, så vidt de tillkomma Svea och Götha Hof-Rätter äfvensom Hof-Rätten öfver Skåne och Blekinge, blifvit tagne i berikning vid uppgörandet af de för dessa Hof-Rätter föreslagna Stater.
Och täcktes Kongl. Majit lill denna hemställan, hvaruti Stats-Rådets öfriga Ledamöter instämde, lemna nådigt bifall.
Majlis Nådiga Prop. om Statsverket 1853. 21 Några flera, än har ofvan i underdånighet tillstyrkta och af Kongl. Maj:l
Nådigst gillade ändringar i afseende å den utaf Rikets Ständer vid sislförflulne Riksdag fastställda reglering af utgifterna under Riks-Stalens andra hufvud-titel, ansåg Hans Excellens Herr Juslitiae-Stats-Ministern sig icke böra för det närvarande föreslå; hemställande Hans Excellens, det Kongl.
Maj:l i Nåder täcktes, med gillande häraf, tillåta, att Utdrag af delta Protokoll, i hvad det äfven rörer ordnandet af anslagen på andra hufvud-titeln eller §§ 1, 2, fl och 6 finge lill Finans-Departementet expedieras, för alt i dessa delar läggas till grund för Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående Stats-verkets tillstånd och behof.
Denna af Stats-Rådets öfrige Ledamöter biträdda hemställan behagade Kongl. Maj:t i Nåder bifalla.
Ex protocollo. N. Becker.
Jlil.
N:o 1 lill Kongl. Maj:ls Nåd.
Prop. om Slalsv. 1853.
1 Sami. 1 Afd. 1 Helft.
Slockholm, (ryckt hos Rudolf Wall, 185.". 7 Kongl. Maj:ls Nach Prop. orri Statsverket 1853. 1 Protokoll öfver Utrilces-Departem entets Ärende, hållet inför Hans Majit Konungen i Siats-Rådet å Stockholms Slott den 9 November 4855.
Hans Excellens, Herr Jiistitiac-Statsministern, Grefve Sparre, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Friherre Stjerneld, Stats-Räden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhraeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Reuterdahl, Grefve Gyldenstolpe.
H. Exc. Herr Statsministern för Utrikes Ärendena anmälde i underdånighet, med afseende å Statsregleringens uppgörande för instundande Riksmöte, att, under förutsättning det Norrska Statsverkets bidrag till Minister-staten fortfarande till samma belopp, som under de sednaste åren, eller 40,000 Norrska Species, årligen komme att utgå, Statsministern ansåg att det vid sednaste Statsreglering för 3:dje Hufvudtitein uppförda anslag af 225,650 R:dr B:ko årligen vore för Utrikes-departementets behof tillräckligt, till följe hvaraf Statsministern äfven i underdånighet hemställde att Kongl. Maj:t, uti Dess till Rikets Ständer aflåtande Proposition om Statsverkets tillstånd och behof, måtte, till oforändradt belopp, låta upptaga detta anslag, utan annan förändring, än att den, enligt uppgjord fördelning af de vid sednaste
Riksdag anvisade gratifikationsmedel till E. O. Tjenstemän och Vaktbetjente.
Departementets Expedition tillkommande andel i berörde medel, 50 R:dr B:ko, tillägges Expeditionens anslag; hvaremot anslaget för expenser och skrifmaterialier samt ved och ljus, nu utgörande 1,673 R:dr 52 sk., minskas med ett motsvarande belopp, och således för framtiden bestämmes till 1,625 R:dr 32 sk.
B:ko. Och ansåg Statsministern sig i sammanhang härmed böra i underdånighet anmäla, ätt återstoden af den för Rikets Stäpders Stats-Utskott vid 1840 års Riksdag till belopp af 775,966 R:dr 52 sk.
B:ko uppgifna brist i Kabinetts-kassan, hvilken vid slutet af 1850 nedgått till 52,655 R:dr 16 sk.
Biko, och fortfarande hållits från Utrikes-departementets tillgångar och utgifter afskiljd, numera, genom Kongl.
Majit, af egna medel, blifvit till fullo betald.
Med nådigt gillande af Herr Statsministerns sålunda gjorda hemställan, täcktes Kongl. Majit, jemlikt Statsrådets underdåniga tillstyrkan, besluta att anslaget till Tredje Hufvud-titeln, uti den till Rikets snart sammanträdande Ständer aflåtande nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof, skulle till oforändradt belopp af 225,650 Ridr Biko årligen uppföras, hvarjemte Kongl.
Majit äfven i nåder behagade besluta, att Rikets Ständer skulle erhålla del af den nu lemnade upplysningen om fulla gäldandet af den vid 1840 års Riksdag anmälda brist i Kabinetts-kassan.
Bil. M 2 & 3 lill K.
Mils Prop. om Statsv. 1855. 1 Sami. 1 AJd. 1 Haft. 1 2 Kongl. Maj:ls Nåd.
Utdrag af Protokollet öfver Landtförsvars-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen, i närvaro af Bans Kongl. Höghet Kronprinsen, uti Stats-Rådet på Stockholms Slott den 9 November 1855.
Närvarande: lians Excellens Justitia?-Statsministern.
Stats-Råden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Reuterdahl, Grefve Gyldenstolpe.
Hans Excellens Statsministern för Utrikes Ärendena Herr Friherre Stjerneld anmäldes vara af illamående hindrad att tillstädeskomma.
Departements-chefen, Stats-Rådet Grefve Gyldenstolpe föredrog i underdånighet i ett sammanhang de frågor, som vid uppgörandet af förslaget tili reglering af utgifterna under Riksstatens Fjerde Hufvudtitel för nästa Statsreglerings-period borde tagas under öfvervägande, och deribland följande till Kongl. Majit inkomna underdåniga framställningar, nemligen: l:o De af Krigs-kollegii särskilda afdelningar afgifna underdåniga förslag och betänkanden i afseende på de anslag, hvilka ansetts för Landtlörsvarets dels ständiga och dels tillfälliga behof vara under tiden för nästblifvande Statsreglering erforderliga; 2:0 Chefens för Ingeniör-corpsen underdåniga förslag, dels till förbättrade lönevilkor för corpsens personal och dels i fråga om behöflig fältbrygge-utredning för arméen; samt 5:o Militär-befälhafvarens på Gottland underdåniga förslag till löneförbättringar för öfver- och under-befälet vid Gottlands National-beväring; Och afgaf
Departements-chefen derefter hår nedan intagna, skriftligen författade anförande: »Om den gamla satsen, att den, som önskar freden, måste vara beredd på krig, eger tillämplighet på folken i allmänhet, men, enligt historiens vittnesbörd, likväl mest på de i politiskt hänseende svagare, så måste ock den, hvars embetspligt det är att i främsta rummet vårda anstalterna till Sveriges Landtförsvar samt inför Eders Kongl. Majit och nationen ansvara för deras ändamålsenlighet och tillräcklighet, känna sig, särdeles under politiska förhållanden, sådana som de för handen varande, uppmanad att, med åsidosättande af alla betänkligheter, inför Eders Kongl. Majit noggrannt uppgifva nämnde anstalters nuvarande tillstånd och hvad som fordras för att försätta dem i ett så aktningsbjudande skick, att ieke allenast Eders Kongl.
Majit må uti dem ega ett tillförlitligt stöd för sina oallätliga bemödanden att åt fäderneslandet bevara fredens välgerriingar, utan äfven nationen ett säkert värn, om dess lugn och sjelfständighet skulle hotas.
Lydande denna uppmaning, skall jag, för så vidt det under den korta tid jag innehaft den ansvarsfulla plats, till hvilken Eders Kongl. Majits dyrbara förtroende mig kallat, varit mig möjligt att intränga i Landtförsvarets mångartade förhållanden och upptäcka dess brister och behof, samvetsgrann!
Prop. om Statsverket 1885. 3 och efter bästa öfvertygelse framlägga desamma, under förhoppning att för deras afhjelpande vinna Eders Kongl. Maj:ts nådiga bifall och Rikets Ständers allvarliga behjertande.
En framställning af sådan art skiljer sig naturligen uti tvenne hufvudafdelningar efter arméens personella och materiella behof.
I afseende på de förstnämnda, eller hvad som tarfvas för P er sonalen, så tror jag mig, innan jag öfvergår till närmare undersökning derom, böra uttala, mina åsigter om Svenska arméens nuvarande organisation, hvars lämplighet man någon gång hört ifrågasättas till och med af en och annan bland nationens ombud, men hvilken jag, för min del, anser i det hela vara så väl lämpad efter Sveriges lokala förhållanden och behof, att jag tror densamma, i och för dess fosterländska egendomlighet, böra vara kär för hvarje Svensk. 1 de flesta af Europas stater uppsättas krigshärarne uteslutande genom beväring eller s. k. konskription; men detta system är genom den långvariga öfning, det unga manskapet, för att blifva krigsdugligt, måste underkastas, särdeles tryckande för folken i dessa stater, och har för öfrigt ingenstädes, icke ens i Preussen, der detsamma eljest strängast tillämpas, kunnat följdriktigt genomföras, då den kännbara bristen af stående stamtrupper öfverallt tvungit till större och mindre afvikelser från detsamma.
Englands och Rysslands arméer åter äro grundade, den förra på värfning, oell den sednare på utskrifning.
Emellan dessa ytterligheter har Sveriges regering och folk följt en, i min tanke, särdeles lycklig medelväg, då de, vid bevärings-systemets antagande, bibehöllo den från fadren ärfda och hufvudsakligen genom deras uppoffringar ännu underhållna stående hären till stöd och stam för det unga beväringsmanskapet i farans stund, samt sålunda undgingo den tunga, hvilken i annat fall blifvit en följd af detta manskaps tillbörliga öfning; helst denna då icke kunnat, utan allt för påtaglig våda för fäderneslandets sjelfständighet, inskränkas till hvad den nu är, eller blott en påminnelse om skyldigheten att bära vapen till landets försvar, när behof deraf inträffar.
Den Svenska krigshärens slam åter, värfvad till så stor del, som oundgängligen fordras för utgörande af ständiga garnisoner i rikets få fästningar, några af de större städerna och åtskilliga mindre kustorter, meri till sin hufvudstyrka grundad på det s. k.
Indelningsverket, — en inrättning, lika gamma! med den Svenska statsförfattningen, om än slutligen ordnad af Konung Garl XI, samt för öfrigt bepröfvad i hårda strider och alltså val värd alt af den sanna fosterlandsvännen aktas, — står i ett riktigt afpassadt förhållande till den beväringsstyrka, den skall stödja, och har städse visat sig duglig, då den varit väl förd och öfvad.
Ställd på en ständig fredsfot, enär af värfvade arméen närmare halfva styrkan emellan exercistiderna, eller i allmänhet under tio månader af året, hålles, till besparing för Statsverket, permitterad, och indelta arméen, med undantag af några föga manstarka kommenderingar, endast haft tillfälle att tjenstgöra under de, i följd af öfningsanslagens knapphet, till i allmänhet blott 12 dagar, in- och utryckningsdagarne inberäknade, inskränkta regements- och öfningsmötena sammanlagda, kostar Svenska härens stam i underhall jemförelsevis betydligt mindre, än något annat lands armé af lika styrka, särdeles om härvid, såsom sig bör, ihågkommes, att åtminstone den åt indelta arméen anslagna jord rätteligen icke bör anses såsom statsutgift ingå i kostnadsberäkningen, då den för nära tvenne århundraden tillbaka blifvit en gång för alla så att säga afsöndrad, befälets boställen från kronans egendomar och manskapets torp från de roteringsskyldige hemmanen.
Men om jag, på grund af det nu anförda, anser Svenska hären förträfflig till sina beståndsdelar och dessas sammansättning, måste jag deremot så mycket mera framhålla hvad som brister densamma i andra afseenden.
Jag har redan i det föregående häntydt på den korta öfningstid, som hittills beståtts Allmänna Beväringsmanskapet och skulle högeligen önska, om den antingen för första klassen, hvilken nu ensam öfvas i vapen; 4 Kongl.
Prop. om Statsverket 1855. kunde förlängas, eller fast hellre blefve utsträckt till tvenne klasser.
Då likväl alla hittills gjorda framställningar i sådan syftning hos Rikets Ständer väckt motstånd, särdeles med afseende på den arbetskraft, som derigenom skulle undandragas landets modernäring, jordbruket, under den tid af året, då dess angelägnaste arbeten måste bedrifvas, och detta skäl icke får lemnäs utan afseende, finnér jag mig böra i detta fall låta bero vid blotta uttrycket af mina önskningar.
Skall emellertid beväringsmanskapet fortfarande lemnäs i sitt nuvarande outvecklade och ofullständiga tillstånd, blir det deremot så mycket angelägnare att åt stamtrupperne bereda all den öfning, som erfordras för att utbilda dem lill pålitliga ledare för beväringen, när denna en gång — och tidpunkten för detta när lärer väl ingen tilltro sig att förutse — kommer att förstärka deras leder.
Hvad i detta afseende först angår värfvade arméen, så anser jag den åt densamma bestådda exercistid vara tillräcklig för att, i förening med utvägen att låta rekryterne under de första åren efter antagandet förblifva i ständig garnisons-tjenstgöring, meddela man skapet den vana och insigt i vapnens bruk och den manöverfärdighet, som under fredstid kunna vinnas, så framt för handen varande tillgångar medgåfve att låta denna del af arméen oftare och på längre tider, än hittills kunnat ske, deltaga i större öfningsläger, — enda sättet, efter mitt underdåniga förmenande, att bibringa befäl och trupp ett lefvande begrepp om den egentliga fälttjenstgöringen, och utan hvilken insigt en här alltid i början af ett krig är blottställd för kännbara förluster.
Beträffande åter Indelta Arméen, så har Kavalleriet, genom de sedan längre tid tillbaka, medelst bestådda särskilda anslag, inom detsamma inrättade s. k.