Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jemte högstberörde, af Riks-stånden till Stats-Utskottet remitterade, Nådiga proposition, har Utskottet jemväl einottagit en af staden Lidköpings ombud vid nuvarande riksmöte, hr C. G. Fridstedt inom Borgare-ståndet väckt 'motion, deruti motionären, under åberopande af företedde handlingar, enligt hvilka kostnaderne för tomtreglermgen efter den eldsvåda, sorn år 1849 Öfvergick Lidköpings gamla stad, skulle uppgå till 35,071 ndr 42 sk., eller ett allt flir betydligt belopp för att af tomtegarnes egna tillgångar kunna bestridas, begärt, att Rikets Ständer, utom det lån Kongl. Majit i Nåder föreslagit, mätte flir tomtregleringens verkställande jemväl utaf allmänna medel bevilja tomtegarne inom denna stadsdel ett understöd utan återbetalnings-skyldighét å enahanda Stafs-lJtskotJets Ullåt(nule, N:o 32.
15 1 belopp, sorn det föreslagna länet, eller 13,333 r:dr 16 sk., , hvilket, understöd skulle vara destoinera beli ulligt, som den. eldsvåda,, hvilken, öfvergått gamla» staden skall haft en högst, menlig inverkan på dess innevånares ekonomiska ställning.
I anseende till de- flerfaldiga olägenheter samt de förluster för bet allmänna, sorn visat sig vara-förenade med den vid låns beviljande ät nedbrunna städer tillförene medgifna fördelning mellan hvarje enskild låntagare af ansvarighets- och betalnings-skyldigheten för dessa lån. antogo och fastställde Rikets sednast, församlade Ständer den grundsats i afseende på dylika låneunderstöd, att hvarje stad, sorn erhåller ett sådant län. skall ovilkorligen åtaga sig hela ansvarigheten för länemimmans användande och återbetalande i stadgad ordning.
Denna grundsats?—- genom hvars fortsatta tillämpning ej allenast statens säkerhet för lånemedlens ordemKga- äterbekoinmande betryggas, utan- äfven det allmänna embetsverk, af hvars medel dessa lån utgå, befrias från tidsödande göromål och åliarganden. sorn-rätteligen mast* tillhöra de med lånen understödda kommu o O J ° ner, — anser Utskottet böra noga iakttagas vid'förekommande frågor om beviljandet af ej mindre egentliga byggnadslån, än äfven andra för allihäima ändamål af städerna slikte låneunderstöd..
Utskottet finnér derföre betänkligt, att för det staden Lidköping under sistförlidne riksdag tillerkända. tomte-reglerings-- lån förorda det undantag från sagde grundsats, som nu blifvit ifrågastäldt. helst : medgifvandet af den föreslagna befrielsen för' större- delen af nyssnämnde stad från ansvarighets- och betalnings-skyldigheten för detta lån ofelbart skulle framkalla anspråk på enahanda undantag för andra städer vid deras understödjande med lån utaf allmänna-medel eller betalnings-ansvarets inskränkning till de irinevånaref sorn komma i mera omedelbart åtnjutande af de erhållna lånemedlen.
I öfverensstämmelse med Utskottets nu uttaladé åsigt, och då staden Lidköpings innevånare,- såsom medlemmar af ett och samma samhälle, måste; i likhet med innevånarns i rikets öfriga städer, anses förbundna, att så vida de vilja tillgodonjuta dem-af allmänna medel beviljade* särskilda bidrag, gemensamt underkasta sig härmed ' förenade vilkor och åligganden, finnér Utskottet sig föranlåtet afstyrka Rikets Städers bifall till den i Kongl. - Maj:ts ofvanberörde Nådiga Proposition föreslagna förändring uti den ansvarsskyldighet, ., hvilken vid sednaste riksdag stadgades såsom .vilkor för nu ifrågavarande lån.. 16 JStats-Ulskottels Utlåtande, N:e 32.
Men på det meranämnde stad måtte ega sig öppet att, derest staden åtager sig den föreskrifna gemensamma ansvarigheten för detta lån, émot förut stadgade ränte- och betalningsvilkor, numera kunna detsamma erhålla och begagna, har Utskottet ansett sig böra hemställa: dels att tiden för rättigheten till lånets utbekommande må förlängas till slutet af innevarande år och dels att det lyftade lånebeloppet får, utan ränta och kapital-afbetalning innehafvas till 1857 års utgång.
Med anledning af hr Fridstedts gjorda framställning, att Rikets Ständer, för befrämjandet af den genom 1849 års eldsvåda föranledda tomtreglering inom
Lidköpings gamla stad måtte såsom anslag utan återbetalningsskyldighet jemväl anvisa samma belopp, som det derför beviljade låneunderstöd, får Utskottet erinra, att en alldeles dylik framställning gjordes af nämnde stads ombud vid sistförflutna riksdag, men hvilken Rikets då församlade
Ständer icke funno skäl bifalla, och som nu icke förekomma några andra skäl och anledningar till detta anslags beviljande, än deni Rikets Ständer förut tagit i betraktande, så får Utskottet äfven afstyrka Rikets Ständers bifall till det för sagde ändamål utan återbetalningsskyldighet begärda understöd af allmänna medel.
N:o 33. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 33. 17 i N:o 33.
Utlåtande, angående pension pir Krigs-rädet S. G. Ehrenstams enka Charlolla Gripenstjerna samt hennes dotter.
Med anledning af Krigs-rådet S. G. Ehrenstams enkas, Charlotta Gripenstjernas, i underdånighet gjorda ansökning, att sedan hennes syster Mariana Carolina Gripenstjerna, söm, till följd af Rikets år 1810 församlade Ständers beslut, åtnjutit en från Riksgälds-kontoret utgående pension af-166 r:dr 32 sk. årligen, i December månad 1851 “med döden algått, samma pension måtte få bibehållas af sökanden, jemte dess sjuklig-a och oförsörjda dotter, Hedvig Aurora Ehrenstam, hvilken varit gift -med handlanden och fabriksidkaren L. G. Kling, men från honom blifvit i äktenskapet skiljd, — har i Öfverensstämmelse med hvad Fullmägtige i Riksgälds-kontoret uti häröfver infordradt underdånigt utlåtande tillstyrkt, Kongl Maj:t, genom Nådig proposition af den 16 November nästlidet år (införd under N:o 19 uti Esta Sami. af Bihanget till Riksståndens Protokoller,) i betraktande af de särskilda förhållanden, hvilka föranledt Rikets Ständers nyssberörde beslut, samt med tillika fästadt afseende å den bekymmersamma ställning, hvaruti, enligt hvad upplyst och styrkt blifvit, sökanden och hennes dotter sig befunne, föreslagit, att b em Sild a enka måtte, med beräkning från 1852 års början, få för sin återstående lifstid på sig öfverflyttad den pension hennes' aflidna syster å Riksgälfls-kofiforets pensions-stat intill nämnde tid innehaft, 'äfvensom att enahanda pensionsförmån måtte efter enkan Ehrenstams död, komma hennes dotteT Hedvig Aurora Ehrénstam till godo, så länge hön i torftiga omständigheter sig befunne.
St Prat. 1833 § 1854. 4 Sami. 1 Afd. 13 Haft. 3 IS Stats- Utskottets UHalande, . N:n 33.
Denna Nådiga proposition hafva-samRigm-Riks-ståndsn remitterat till Statsutskottet, sorn af deruti åberopade handlingar i afseende på anledningen till deri sedermera aflidna fröken M. C..
Gripenstjerna vid; 1810 års riksdag beviljade pension bland annat inhemtat, att sedan . rikskammar-rådet Joel Gripenstjernas 2:ne sonsöner, Fredrik och Joel, genom en år 1755 afslutad öfverenskommelse, afstått från sina arfsanspråk på dem tillkommande andelar utaf farfardrens outredda fordringar hos svenska, kronan, emot dervid förbehållna vilkor af upphöjelse i friherrlig värdighet samt befordran till sådane embeten, vid hvilka de kunde hafva - sin anständiga utkomst, hade sagde värdighet blifvit dem 1 lifgr k and samt friherre Joel Gripenstjerna, sorn några få år derefter med döden afgick, befordrats till legations-sekreterare..
Den äldre brödren,Fredrik blef år 1762 utnämnd till hofjägmästare, hvilken,syssla dock ej åtföljdes af någon lön, hvarföre han först vid 1765 års riksdag och sedermera vid riksdagen år 1770 yrkade, att antingen den ingångna, så kallade»aversionshandéln»1 matte upphäf-- vas eller de dervid stadgade vilkor,en å kronans sida uppfyllas.
I anledning häraf tillädes honom sistnämnde år holjägmästarelön, som anvisades å riksgäld-fonden med 166 rdr 32 sk. specie hvilken lön efter 1776 års inyntvalvation och jemlikt Kongl, brefvet dens20 Augusti 1783 förhöjdes till 333 rdr 16 sk.,, emot det att friherre Gripenstjerna-formligen afsade sig ali rätt till vidare ersättning för sin andel-utaf farfadrens kronofordran.
Efter merbemälde - friherres dödliga frånfälle, förklarades hans enka, genom Kongl, . brefvet den 11 September 1804*. berättigad
,att under sin lifstid;.få äf samma fond uppbära hälften utaf den lön, hvilken varit hennes man - tillerkänd; och sedan- hon-år 1810 jemväl med döden afgått,. väcktes vid .sammarårs- riksdag motion om-beredandet 'af pension för hennes oförsörjda dotter, fröken - MarianaCarolina Gripenstjerna, i anledning hvaraf dåvarande Stats-Utskott i sitt häröfver afgifhe utlåtande, upplyst: att utredt vöre, det framlidne hofjägmästaren friherre -Gripenstjernas andel utaf den åt Staten öfverlåtna kronofordringen uppgick-till något mer-än två tunnor guld, å hvilket belopp den-honom-slutligen beviljade expektanslön utgjorde icke fullt en - procents ränta; att hans efterlemnade behållning, enligt bouppteckningen, var ringa och obetydlig och att fröken •Gripenstjerna,?
. såsom afkomling i rätt nedstigande led från Riks-kammarrådet Joel Gripenstjerna, hvilken för statens tjenst och bästa haft ali sin egendom ospard, möjligen skulle om icke blottställas för yttersta-nöd-och-uselhet, åtminstone komma att sakna nödtorftig och anständig bergning, ifall hennes belägenhet icke af Rikets Ständer behjertadds.
I öfverensstämmelse med Stats-Utskottets hemställan och med afseende å-den betydliga vinst och.besparing, sorn tillfallit staten genom den med hennes fader af - Stafs-U/sfiotfefs Utlåtande, N:o 33. slutade aversionshandel, funno Rikets Ständer billigt tilldela dennes wenda oförsörjda dottern enahanda årliga pension af 166 rdr 32 sk. sorn modren innehaft och hvilken borde beräknas från och; med iden dag förstnämnde pension upphörde samt från Riksgäldskontoret utbetalas, så länge fröken Gripenstjerna löfde eller vore olorsörjd..
Dås samina skäl,, sorn föranledde Rikets Ständer att tillerkänna fröken Mariana Carolina Gripenstjerna, den pension, deraf hon intill sin död var i åtnjutande, -numera förekomma för hennes efterlefvande syster, enkan Ehrenstam, hvilken, enligt företedt prestbetyg, vid'en .uppnådd ålder af 90 år, befinner sig i torftiga, vilkor, får Utskottet tillstyrka Rikets Ständer att bevilja och till utgående af Räksgälds-kontorets medel* frän oeh med 1852 års början anvisa för merbemälda enka enahanda pension af etthundrasextiosex riksdaler 32 sk., som hennes aflidna syster ditintills åtnjutit; hvarjemte* och med afseende*-å härvid förekommande särskilda ömmande omständigheter, Utskottet anser sig äfven böra tillstyrka, att samma pension,, på sätt Kongl. Majit i Kader föreslagit, - efter enkan Ehrenst.arns , dödliga* frånfälle, må få uppbäras af hennes nu hemmavarande 55-åriga dotter, Hedvig Aurora Ehrenstam, så länge hon befinner sig i .torftiga omständigheter.
Stockholm, den; 13 Februari 1854.
R eser vatio ner: afl riksdagsfullmägtige- David Andersson, Pehr Mattson, Olof Månsson, Henrik Andersson och Lars Magnus Knutsson.
STOCKHOLM, f. d. Schultze^ Boktryckeri 1854. t Stats-Vtäkottels Memorial, N.o 34, 33. 1 M:o 34.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 17 Febr. 18S4, kl. 1 e. m.
Memorial, i anledning af erhållen återremiss af en motion.
Stats-Utskottet har från Borgare-Ståndet erhållit återremiss å sitt under N:o 15 afgifna Memorial, med återlemnande af en utaf Herr L. V. Henschen väckt motion om förändrade bestämmelser i nu gällande Rese-reglemente; men som, enligt ankomna protokolls-utdrag, Ridderskapet och Adeln, samt Preste- och Bonde-Ständen ansett berörda motion tillhöra Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets handläggning, Gnner Utskottet återremissen icke kunna till någon åtgärd föranleda.
Stockholm d. 13 Februari 1854.
Ms© 85.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 17 Febr. 1854, kl. 1 e. ra.
Memorial, i anledning af erhållen återremiss af 3;ne motioner.
Från Bonde-Ståndet har Stats-Utskottet erhållit återremiss å sitt under N:o 25 afgifna Memorial, med återlemnande af 3:n<?
utaf riksdags-fullmägtige Gustaf Bjerkander från Skaraborgs, Ola Svensson från Malmöhus och Håkan Pelersson från Blekinge Län väckta motioner, angående nedsättning i alträdes-afgiften vid äbo-ombyten å Krono- och Skatte-rusthåll; men som, enligt ankomna protokolls-utdrag, Ridderskapet Och Adeln, samt Preste- och Borgare-Stånden ansett dessa motioner tillhöra Bevil Inings-Utskottets handläggning, finnér Utskottet återremissen ej kunna till någon åtgärd föranleda.
Slockholm den 17 Februari 1854.
Prot. 1853 & 1854. i Samt. 1 Afd. 14 Haft. il St ats-Ut sköttel b Utlåtande, N:o 36'.
Mso iW.
Ank. til! Exp.-Ulsk. d. 20 Febr. 18S4, kl. s e. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Majus Nådiga Proposition om beviljande af ett särskildt kreditiv.
Uti en den 13 innevarande månad till Rikets Ständer aflålen, af samlelige RiksSlånden till Stats-Utskottet remitterad, Nåd.
Proposition, har Kongl. Majit behagat tillkännagifva, att Kongl. Maj:t, för att utan dröjsmål kunna vidtaga nödiga åtgärder till upprätthållande af den, i anledning af befaradt fredsbrott emellan de stora sjömagter na, af Kongl. Majit, i samråd med Hans Majit Konungen af Danmark, afgifna neulra litets-förklaring, funnit Sig, efter alt hafva inhemtat Hemliga Utskottets yttrande häröfver, föranlåten alt af Rikets Ständer begära ett särskildt kreditiv af Två Millioner Fern Hundra Tusen Riksdaler Banko, att, oberoende af de uti 63 § Régerings-formen omförmälda krediliv-summor, uti Riksgälds-konloret, i nion af behof och efter Kongl. Majlis
Nådiga förordnande, tillhandahållas Kongl. Stats-konlorel på derifrån skeende reqvisitioner; och förväntade Kongl. Majit alt med möjligaste skyndsamhet erhålla del af det beslut, som härom blefve af Rikets Ständer fattadt.
Stats-Utskottet, som inser vigten deraf, att den af Kongl. Majit, i öfverensstämmelse med fäderneslandets sanna intresse och folkets tänkesätt, afgifna neutralitets-förklaring nied kraft understödjes, samt tillika är förvissadt om nationens beredvillighet att göra de uppoffringar, som af den närvarande politiska ställningen påkallas för nämnda förklarings upprätthållande, tvekar icke alt tillstyrka, del Rikets Ständer måtte lill Kongl. Majlis disposition, för vidtagande af nödiga åtgärder tili upprätthållande af ofvanomlörmälda neulralitets-förklaring, å Riksgälds-konloret anvisa en summa af Två Millioner Femhundra Tusen (2,500,060) Riksdaler Banko, alt, i nion af behof och emot framdeles skeende redovisning, lyftas.
Slockholm deq 20 Februari 1854.
Reservation af Riksdags-fullmägtigen Henrik Andersson från Örebro Län. STOCKHOLM, tryckt hos ISAAC MARCUS, 1854.
Sta/s- U/ak o t tels .Utlåtande, Nio 37.
1 N:o 87.
Alik. till :K*j>.-iTt,sk. <H. "JO Febr. 1854, kl. 5 e.-m.
Utlåtande, angående föreslagen förhöjning af forre Bokhållaren vid Biksgälds-åontoret J. E. Lindberg# pension. (RG:S Afd.)
Inom Bonde-ståndet har riks dagsfullm äg ögen Johan Lekberg fran Örebro
Ian vackt cn af riksdagsfulhnägtigen Peller Mårtensson frän Jönköpings län förordad samt till Stats-Utskottet remitterad motion derom, att forre bokhållaren vid Riksgälds-kontoret Johan Erik Lindberg, hvilken efter sitt afskedstagande, i anseende till försvagad syn och deraf föranledd oförmåga till vidare tjenstgöring, af Rikets Stanners år 1843 församlade
Revisorer tillerkändes en ärlig pension af 440 r:dr 21 sk., mätte.'frän och med 1852 års början, komma i åtnjutande af samma pensionsbelopp, eller 810 r:dr, som hans på stat sednast innehafda lön utgjorde, enär Lindberg, som redan är 1814 antogs till extra ordinarie kammarskrifvare vid 'dåvarande General-assistans-kontoret och såsom auktions-notarie derstädes, år 1824, befordrades till bokhållare vid Riksgälds-kontoret, under hela sin tillryggalagda tjenstemannabana ugnat sin verksamhet uteslutande åt dessa begge verk, hvarvid Öfverdrifven ansträngning skulle hafva bidragit till hans synförmågas‘försvagande, samt iian, till följd häraf, vid en numera uppnådd ålder af närmare GO år, skulle hädanefter komma att sakna den förtjenst, hail genom arbete kunnat hittills bereda för sitt och sin familjs uppehälle: varande, till stöd för denna motion, dessutom åberopadt ett dervid bilagdt protokolls-utdrag, enligt hvilket-en af samma sjukdom, som Lindberg, besvärad, fastän yngre tjensteman inom Rikets Ständers bank, vid sitt erhållna afsked från enahanda tjenst derstädes, lätt sig tillagd en pension af 800 r:dr.
Prot. 1853 £ 1854. 4 Sami. 1 Afd. 15 Höft. i Stats- Utskottets Utlåtande, N:o 27.
Med anledning af den sålunda väckta fråga om pensiöns-tiHökning för förre bokhållaren Lindberg, finnér sig Utskottet föranlåtet meddela den af Fullmägtiges i Riksgälds-kontoret protokoller inhemtade upplysning, att sedan Lindberg, som under åtnjuten tjenstledighet, utan dertill af Fullmägtige begärd och erhållen tillåtelse, begifvit sig till utrikes ort, i början af Februari månad 1842 sökt ytterligare tjenstledighet, fått sig förelagdt att ofördröjligen och aldrasist inom nästpåföljde
Mars månads slut till tjenstgöring i Riksgälds-kontoret sig inställa, men sådant uraktlåtit, hade Riksgälds-kontorets Ombudsman, till hvars åtgärd den hos Fullmägtige gjorda anmälan om Lindbergs frånvaro blifvit öfverlemnad, yrkat, att Lindberg, derest han icke inom 6 veckor efter sistnämnde tid till tjenstgöring sig inställde, eller styrkte laga förfall, måtte från sin bokhållare tjenst med tliy åtföljande lön varda helt och hållet skiljd; dock som Lindberg, i slutet af April månad sagde år, till Fullmägtige inkom med afskedsansökning, ansågs, enligt Fullmägtiges protokoll för den 18 Maj 1842, det emot honom framställda ansvarspåstående kunna förfalla samt det begärda afskedet böra beviljas, dervid likväl hvarken något vitsord om Lindbergs uppförande under tjenstetiden honom meddelades, eller hans tillika gjorda ansökning om pension bifölls.
Efter det Fullmägtiges rörande den af Lindberg sökta pension meddelade beslut blifvit i stadgad ordning hos Rikets Ständers Revisorer öfverklagadt samt hans i afskedsansökningen uppgifna oförmåga till vidare tjenstgöring vederbörligen styrkt, fick han, vid 1843 års statsrevision sig tillerkänd den årliga pension, han nu innehar och hvilken, med tillämpning af de för Riksgälds-kontorets tjenstemän stadgade pensionsgrunder, då fastställdes till det af motionären uppgifna belopp eller 440 r:dr 21 sk.
Enär således Lindberg redan kommit i åtnjutande af den pensionsförmån, som, i öfverensstämmelse med de för pensionerandet af betjeningen vid Riksgälds-kontoret gällande stadganden, kunnat honom tillerkännas; och dä Utskottet icke finner någon anledning att för Lindberg persoixligen tillstyrka en särskild förhöjd pension, så hemställer Utskottet, att den härom väckta motion må lemnäs utan afseende.
Stafs - Utskottets Utlåtande, N:o 38, 3 N:o 38.
Ank. till Exp.»Utsk. d. 20 Febr. 1854, kl. 5 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckta frågor om afskrifning af del Öjaby och Härlöfs samt Wederlöfs och Dänningelanda församlingar tilldelade belopp utaf staden H exius byggnadslån.
Frim Preste-ståndet har Stats-Utskottet erhållit remisser å tvänne inom bemälde Riks-stånd af prosten Melander och domprosten Ahlstrand väckta motioner, deruti den förre hemställt, att Rikets Ständer måtte medgifva afskrifning- af den ännu oguldna delen utaf det byggnadslån å 2,000 r:dr, sorn, efter den i Wexiö är 1843 timade eldsvåda, beviljades Ojaby och Härlöfs församlingar, och den sednare gjort enahanda framställning i afseende å det Hkederia fs och Dänningelanda församlingar efter samma eldsvåda, till lika belopp, tillerkända låneunderstöd; hvarjemte Utskottet från Bonde-ståndet fått emottaga en af Anders Medin från Kronobergs län, under åberopande af dervid bifogadt utdrag af protokollet vid en den 6 sistlidne November hållen sockenstämma med Wederlöfs och Dänningelanda församlingar, jemväl väckt motion om afskrifning af sistnämnde församlingars sålunda erhållna byggnadslån.
Till stöd för dessa framställningar hafva motionärerne hufvudsakligen anfört: att ofvan uppgifna 3:ne församlingar, hvilka utgöra prebenden åt lektoren vid Wexiö gymnasium samt hafva sig ålagdt att i staden uppföra och underhålla byggnaderna på sina kyrkoherde-boställen, nyss före den derstädes år 1843 inträffade eldsvådan fått vidkännas betydliga kostnader för den å samma boställen förut befintlige åbyggnads iståndsättande, hvilka kostnader måst utgöras inom Ojaby pastorat med nära 22 r:dr För hvarje oförmedladt mantal och inom Wederlöfs pastorat med 26 r:dr r:gs för hvarje helt hemman; att den 4 Slafs- U/si; o Hels Uttalande-, N:o 38. iståndsätta abyggnaden a det åt pastor i Wederlöf anvisade boställe- före eldsvådan icke hunnit braijdförsäkras; att utgifterna för de nya boställs-byggnaderna, som. i anseende, till deras belägenhet inom stad, erfordrat både större utrymme o di prydlighet samt varit vida» kostsammare'än åbyggnader å enahanda boställen på landet, likaledes uppgått till ansenligt: belopp.,, särdeles i förhållande till församlingarnas storlek och folkmängd: att församlingsboerna äfven mast åtagä sig lör landtpastorater eljest icke ifråga korn mande kostnader för omläggning al gard och gator kring boställs-tomfema'; samt att: de byggnads-skyldigs, innevånarne i begge pastoraterna, såväl hemmansegare som. arrendatorer och brukare, till större delen vore obemedlade..
Jemlikt de betalnings-vilkor, sorm genom Kongl.
Brefvet den 18
December 1843 fastställdes för den till staden Wexiös återuppbyggande efter samma års eldsvåda beviljade länesumma å 240,000 r:dr,. hafva ifrågavarande 2:ne häraf utgifna lån fått innehafvas räntefritt och utan Kapital-afbetalning till den 1 Januari 1850, hvarefter i tre är, eller till den 1 Januari 1853, endast bchöft erläggas fyra procent årlig ränta; varande efter sistnämnde tidepunkt låntagarne skyldiga att ärligen inbetala sex för hundra 4 primitiva lånesumman, dervid räntan skulle liqvideras efter nyssberördc. beräkningsgrund och återstoden utgöra kapital-afbetalning.
Med hänsigt till de. mångfalldiga särskilda byggnadslån, sorn till nedbrunna städers återuppbyggande blifvit från Eiksgälds-kontoret utgifna, och det betydliga, belopp, hvartill detta verks fordringar för sådana lån uppgå, finner Utskottet ganska betänkligt, för Rikets Ständer att, med afseende å de särskilda förhållanden, som möjligen för vissa läns innehafvare kunna förekomma, medgifva dem befrielse från skyldigheten att återbetala de erhållna låne-understöden; och hvad. de, lån. hvilkas afskrifning nu blifvit föreslagen,. särskildt beträffar, så synas de af mationärorne anförda omständigheter icke innefatta tillfvllcstgörande skäl för en sådan åtgärds vidtagande till förmån för meranämnde pastoraters hemmansegare och öfriga byggnads-skyfdiga innevånare, helst det kostsamma byggnadssätt, sorn boställenas belägenhet inom en stad' föranledt, torné kunna anses motsvaras af de- särskilda förmånliga läne-imdérstöd, föråamlingarne för dessa boställens bebyggande erhållit, och" af hvilka understöd de sannolikt'icke kommit i åtnjutande-, derest de* nedbrunna boställena legat -å landsbygden.
Utskottet får således, med afseende å vigten deraf, att de vilkor och förbindelser, lånsökande sig åtagit, noggranrit uppfyllas samt angelägenheten att icke genom de nu ifragaställde afskrifningaxnes beviljande framkalla .likartade anspråk från andra läntagare, hemställa, att de i ofvan ömförmäldä frenne- motioner gjorda framställningar icke må af Rikets Ständer bifallas.
Stockholm dom- 20 Februari 1854., Sfä/s* U/s leo t/ef# Utlåtande, N:o 39.
5 N:o 89.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 20 Febr. 1854, kl. 5 e. m.
Utlåtande, angående afskrifning af ett förre Expeditionsfogden C. J. Maritz beviljad t vattemftäppmhgs-l&n. (RG:S Afd.)
Till understöd- vid sänkningen af sjön ökvattnet inom Skellefteå socken af Westerbottens län, för hvilket arbetsföretags utförande kostnaden, enligt det uppgjorda och-godkända kostnedsfors] agot skulle uppgå till 12,373 r:dr beviljades förre expeditionsfogden, kronolänsmannen C. J. Moritz, jemlikt Kongl. Brefvet den 25 September 1845, såsom anslag utan återbctalningsskyblidhet 3,534 r:dr 42 sfe:.'8 rst. och såsom lån 2,000 r:dr.
Detta låns hela belopp, jemte 1,200 r:dr utaf anslagssumman, utbetaldes från Riksgälds-kontoret under November månad sagde år.
Men som det sjösänkningsarbete, hvars verkställande Moritz genom ingånget kontrakt sig åtagit, icke kunnat af honom fullbordas, har han måst återbära den utbekomna andelen utaf statsanslaget, deraf till Riksgälds-kontoret inbetalts 400 r:dr under år 1849, 500 r:dr år 1850 och 300 r:dr är 1851.