Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Städerne måste uti en icke obetydlig mån bidraga till minskning i de från Postverket påräknade inkomster till Stats-behofvens fyllande; men sorn, å den andra , Riksens Ständer ej kunnat undgå, att fästa afseende, dels derå, att rättvisa och billighet fordra , det alla Rikets Innevånäre komma i åtnjutande af lika friheter och den ena Medborgaren icke betunga* med en afgift , derifrån den andra är fritagen hvilket ‘förhållande skulle inträffa, om Städerne nödgades än vidare betala Postporto för Embetsbref, heldst en sådan Post-afgift olika drabbar de större Städerne , särdeles Läne-Residencen , och de mindre samt på längre afstånd derifrån belägne, dels ock å svårigheten, att förebygga missbruk eller deremot tillvägabringa en säker Controll, då ifrågavarande frihet är Städernes Magistrater i vissa Embets-ärenden medgifven } få alltså Riksens Ständer, som bifallit , det Stä— dernes Magistrater må hädanefter för Embetsbref i allmänhet njuta Portofrihet , i underdånighet anhålla , att E. K.
M. täcktes i Nåder vidtaga den åtgärd, som för verkställigheten här; af erfordras. Riksens
UnderdHhiga Skrifvel ser. 431 N:o 169.'
Uppl» o»godkänd hos Ridd. o. Ad. d. 1 Sept. 1823.
Preste-Ståndet d. 1 — —- Borgare-Ståndet d. 1 — —- Bonde-Ståndet d. 2 *— — förordnanden mut. mut., för Prosten m< rn.
Grefve von S c Ti werin, Öfversten m. m.
Friherre Åkerhjelm> Canzli-Rådet m. m. af Tannström, Öfver-PLof-Predikanten 711. m.
Doctor Hedrén, Lagmannen m. m.
Schöne och Krigs-Jusiiliarien Livijn, att vara Ledamöter i Committéen för Tryckfrihetens vård.
Vi efterskrlfne Sveriges Rikes Ständer, Grefvar, Friherrar, Biskopar, Ridderskap och Adel, Presterskap, Borgerskap och Menige Allmoge, som härstädes å allmän Lagtima Riksdag äro församlade, göre veterligt: att, sedan, enligt 108 §.
Regerings-Formen och 65 §. Riksdags-Ordningen, Vi, genom utsedde Electorer valt de Män, som, jemte Vår Justitite-Ombudsman, böra vårda Tryckfriheten, och dertill i laglig ordning blifvit kallad N. N., så vilje Vi, i kraft häraf, hafva förordnat honom, N. N., att vara Ledamot i Committéen till Tryckfrihetens vård , och eger han, att. i utöfningen af denna befattning, ställa sig Tryckfrihets-Lagen till efterrättelse samt för öfrigt noga iakttaga hvad , i öfverensstämmelse med Grundlagens afsigt, befrämjar all - 43 a Underdåniga Skrify elser1. män upplysning,' under bevarande af allmänt lugn.
Vi detta För* ordnande underskrifva och beseglat!
Stockholm den N:o 170< Uppl, O, godk. hos Preste-Ståndét d. 12 Sept. 1833?
Borgare-Ståndet d, 16 — —- Bonde-Ståndet d. 18 Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, i titt* ledning af KongL May.ts Nådiga Bref, angående Riksens Ständers gransknings* rätt af Tull-Verkets Räkenskaper, m. m> S. A. K, TJti Nådig Skrifvelse af den 28 nastlidrie
Fe^ bruarii har E. K, M., dels gifvit Riksens Ständer tillkänna, att E. K. M., sorn före dett?, på anförde grunder , vägrat bifalla Riksens Stän— ders, vid sednaste Riksdag, uti särskilda Under-» dåniga Skrifvelser af den 15 Junii och den 3 Julii 1818, anmälde beslut, att, så väl Tull» Verkets räkenskaper och förvaltning, som redogörelserne för de af E. K.
M:ts och Rikets Krigs-CoUegium förvaltade Cassör, skulle, lika med Stats;Verkets öfrige räkenskaper och på samma Underdåniga Skrifve!ser. 433 lamma gångj af Riksens Ständer eller Deras Revisorer granskas, samt tillika i Nåder förklarat
Sig vilja, vid följande Riksdagar, upplysningsvis lemna Riksens Ständers Stats-Utskott del af Tull-Verkets redogörelser för den sedan nästföregående Riksmöte förflutne tid , numera , i öfverensstämmelse med Riksens Ständers åsigt af de uti 30 och 68 §§.
Riksdags-Ordningen gifne stadganden, angående granskningen af StatsVerkets tillstånd, styrelse och förvaltning , samt med fästade afseende på den grundsats, att all tvetydighet i Grundlagens bokstaf, nu och för framtiden, borde genom en bestämd föreskrift undanrödjas, velat i Nåder samtycka, att Riksens Ständer må ega, att, Sjelfve eller genom Deras Revisorer, granska Tull-Verkets samt de under Krigs-Collegii inseende ställde Militiae-Boställsoch Krigsrnanshus-Cassornes räkenskaper, äfvensom redogörelsen för den del af SeraphimerOrdens-Giilets fonder, hvilken af allmänna medel utgöres, men beträffande åter de antingen af ^Testamentariska dispositioner eller frivilliga sam» tnanskott härflytande medel, som under Regeringens särskilda vård och förvaltning ställde blifvit, funnit granskningen af räkensfcaperne för sådane medel tillhöra endast de af E. K. M. dertill utsedde personer, dels, enär Riksens Ständers Revisorer, oaktadt bokstafliga stadgandet i den af E. K.
M. för dem under den 10 Junii 1812 utfärdade Instruction samt uti 68 §. Riksdags-Ordningen, att hvarje Revision endast borde omfatta 2:ne års afslutade räkenskaper, likväl icke sällan skola utsträckt sine anmärkningar och ftihang till Rihs-51, Fröt, lotie Sami, j8?3» 2 3 434 Underdåniga Skrif v elser'. omdömen till förvaltnings-åtgärder, vidtaghe under en påföljande tidpunkt, samt stundom ingått i tillstyrkanden och förslag , som , enligt hvad någre bland Eedamnterne vid sista Revision sjelfve skola funnit, icke rätteligen bordt utgöra föremål för deras befattning , äskat af Riksens Ständer, att mera bestämda föreskrifter , än hittills, matte Revisorerne meddelas, och således 18 12 års Instruction i laglig ordning erhålla en ytterligare utveckling, dels ock fästat'Nådig uppmärksamhet dervid, att den af Riksens Ständer vid sista Riksdag beslutne förändring uti högstberörde Instruction för Revisorerne icke blifvit hos E. K.
M. till utfärdande anmäld.
Ständer hafva , i sammanhang med denna E. K. M:ts Nådiga Skrifvelse , jemväl i öfvervägande tagit åtskillige inom Riks-Stånden gjorde framställningar, rörande Riksens Ständers och Deras Revisorers gransk ningsrätt, så val af ofvannämnde med flere uppgifne Cassör, sorn a£ Stats-Verket till alla dess delar; och sorn E. K. M., på sätt här ofvan förmäldt är , redan i Nåder samtyckt, att Tull-Verkets räkenskaper, jemte räkenskaperne, så väl för de under Krigs-Colle 4 gium ställde Militias-Boställs- och KrigsmanshusCassorne, sorn för den del af Seraphimer-Gillets fonder, hviken af allmänna medel utgöres, hädanefter måga utaf Riksens Ständer eller Deras Revisorer undergå granskning, återstår endast för Riksens Ständer att Sig utlåta, huruvida enahanda Revision i afseende på öfrige Statsmedel bör Riksens Ständer eller Deras Revisorer tillkomma.
Underdåniga Skrifvelserl
Da frågan vid sednaste Riksdag förevar om granskning af Mötes-Passevolance-Cassan, funno Riksens Ständer, att, som denna Cassa tillkommit genom en afgift, hvilken Rust- och Rotehållare åtagit sig erlägga till E. K.
M. och Kronan, emot befrielse från hästars och manskaps underhållande vid möten samt under marcherne till och ifrån mötes-platserne, kunde densamma icke annorlunda anses, än såsom en del af Statsverket på det hela, så väl i betraktande af dess tillkomst och intrader, sorn ock på grund af dess publique föremål; vid hvilket förhållande och, enär den Revision af Passevolance-Cassans räkenskaper, som i Kammar-Rätten, hufvudsakligen till ziffran, verkställes, icke syntes böra utesluta den öfversigt af förvaltningen häraf, sora.
Riksens Ständer, enligt 68 §. i Riksdags-Ordningen, tillkommer öfver Stats-Verkets alla tillgångar och öfrige räkenskaper, hvilka likaledes af Kammar-Rätten revideras, Riksens Ständer beslöto, att Deras och Revisorernes åtgärd i nämnde hänseende äfven skulle utsträckas till berörde Cassa, derom underdånig Skrifvelse till E. K. M. expedierades] äfvensom Riksens Ständer, i afseende på Lazaretts- och Hospitals-fondeme, under den 15 Junii 1818, i underdånighet förklarade, det De funnit, att Hospitals-Inrättningarne väl ifrån början tillkommit genom förläningar af framfarne Konungar och enskildes donationer, men att likväl fonderne hufvudsakligen utgjordes af Hemmans-räntor samt Krono-tiondeoch Afrads-spannemål, jemte ett förräntadt
Capital af 159,812 R:dr 18 sk. 2 rst., som, genom besparing af någre Hospitals öfverskotts-medel, 43^ Underdåniga Skrif vet tiri uppkommit, samt dessutom någre mirulre Capital; och som dessa Hemmans-räntor, Kronotionde- och Afrads-spannemål samt deraf samlade Capital vore att anse såsom af Staten bestådde , ehuru desamma till ifrågavarande särskildte än*; damål blifvit af framfarne Regenter upplåtne,' så och på de flere enahanda skäl, som för beslutet om Passevolance-Cassans granskning här ofvan upptagne finnas, anhöllo Riksens Ständer i underdånighet om E. K. M:ts Nådiga sanctioh deruppå, att räkenskaperna och förvaltningen öfver, så väl desse, som öfrige till Hospitals-In-> rättningarne hörande medel, matte öfverses och’ granskas af Riksens Ständer eller Deras Revisorer, vid samma tillfälle som Suts-Verket i det hela revision undergår.
Med hvad sålunda blifvit yttradt instäm* mer äfven Rikets nu församlade Ständers öfvertygelse i ämnet, likväl med den inskränkning; beträffande Hospitals- och Lazaretts-fonderne, att hvad private personer deraf sammanskjutit ochT enligt
Donationsbrefvens innehåll, bestämdt öfverlernnat till särskild förvaltning af Ofver-Sty-; reisen för Hospitalen och Lazaretten, icke är underkastadt Riksens Ständers eller Deras Revi-! sorers granskning, hvilken deremot bör ega rum,’ i händelse sådant förbehåll å Gifvarnes sida icke blifvit gjordt, i hvilket fall desses bidrag iklädt sig enahanda egenskap, som alla andra allmänna medel, hvilka äro ställde under E. K.
M:ts och Riksens Ständers gemensamma vård och inseende ; och få Riksens Ständer, till stöd för ifrågavarande åsigteirs öfverensstämmelse med GrundjLagarnes både anda och ordalydelse, åberopa de* Underdåniga Skrifvelser.
437 ras innehåll, och det sammanhang, de derutinnan på olika ställen förekommande stadganden, sins emellan, ega i detta afseende.
Enligt 57 §. af Regerings-Formen eger Svenska folket, att sig sjelft beskatta.
Den häruppå nästföljande 58 §. innehåller, att Konungen, vid hvarje Riksdag, låter uppvisa Stats-Verkeis tillstånd i alla dess delar till inkomster och utgifter, fordringar och skulder, för det Stats-TJtskott, som Riksens Ständer utvälja.
Med alldeles samma ordalag utmärkes Stats-Utskottets verkningskrets uti 30 §. af Riksdags-Ordningen, enligt hvilken Stats-Utskottet jemväl åligger tillse, huruvida Stats-Verkets medel blifvit dragne till an-i dre ändamål, än hvartill de finnas anviste; och slutligen är uti 68 §. af Riksdags-Ordningen Riksens Ständer förbehållet, att, emellan Riksdagarne, genom utsedde Revisorer, granska Stats-; Verkets tillstånd, styrelse och förvaltning.
Då det nu är gifvet, att med Sfats-Verket icke kan förstås annat, än den allmänna fond, dit Medborgares gemensamma bidrag, till bestridande af Statens utgifter, ingå, och Riksens Ständer icke äro i tillfälle, att behörigen utöfva Deras rätt, att bestämma beloppet af nämnde bidrag, utan kännedom, huruvida förut gjorde anslag kommit Staten till godo för det behof, hvars fyllande dermed varit åsyftadt, hvilket åter ensamt af räkenskaperne kan inhemtas; så blir häraf en lika naturlig, som uti Grundlagarne be^ stämdt. uttryckt följd, att granskningen af Statsverket samt alla, genom allmänna bidrag, samlade Cassör^ af livad namn och beskaffenhet som 438 Underdåniga Skrifvelser? helst, icke kan Riksens Ständer eller Deras Revisorer förvägras.
På sådan grund få Riksens Ständer, jemte åberopande af hvad Deras vid sista Riksdag aflåtne underdåniga Skrifvelser innehålla, angående Revision af Passevolance-Cassan samt Hospitals, och Laaaretts-fonderne, dock med ofvan anmärkta inskränkning, hvad desse sistnämnde angår, i underdånighet anmäla Deras beslut, att jemväl alla andra medel och Cassör, utan undantag, hvilka genom allmänna bidrag tillkommit, hädanefter skola af Riksens Ständer eller Deras Revisorer granskas, i den uti Grundlagarne föreskrifne ordning; och hysa Riksens Ständer den underdåniga förhoppning, att E. K. M., som redan i Nåder medgifvit revision af Tullräkenskaperne och redogörelsen för de under KrigsCollegium ställde Militise-Boställs- och Krigsmanshus-Cassorne, samt derigenom, enligt Dess Nådiga tillkännagifvande, i förhand instämt uti Riksens Ständers uppfattade åsigt af de uti 30 och 68 §§. af Riksdags-Ordningen åberopade allmänna stadganden, äfven lärer täckas, af samma anledning, lemna Dess Nådiga sanction åt ifrågavarande underdåniga anmälan, helst, genom ett sådant Nådigt erkännande af Riksens Ständers och Deras Revisorers oinskränkta granskningsrätt öfver Statens alla tillgångar, det förtroende ytterligare skall stadgas, som utgör hufvudsakliga vilkoret för de skattdragandes fortfarande beredvillighet, att anstränga sin förmåga till medels anskaffande för Statens behof.
Beträffande frågan, huruvida Riksens Ständers Revisorer, i de uti g. K. M:ts Nådiga Bref Underdåniga Skrif velser.
439 anmärkte omständigheter, öfverskridit den utstakade gränsen för deras befattning, så, enär 68 §•
Riksdags-Ordningen innehåller, det Revisorerne skola sammanträda så ofta, att hvarje revision må kunna omfatta 2:ne års afslutade räkenskaper , är dermed endast afsedd skyldigheten för dem, att granska a års afslutade räkenskaper, utan att rättigheten för dem , att till Siats-Verkets förvaltning i allmänhet utsträcka granskningen, så vidt tiden det medgifver, kan, såsom enlig med sjelfva förrättningens ändamål, betviflas.
Denna rättighet är också ovilkorligen medgifven i E. K.
Mas under den 10 Junii 18 ta utfärdade Nådiga Kungörelse, angående Riksens Ständers för Deras Revisorer fastställde Instructions 9 hvaruti föreskrifves, att Revisorerne skola, ej allenast ega tillgång till alla Räkenskaper, Protocoll och Handlingar för de år, till hvilka revisionen sträcker sig, utan ock ega rätt att af vederbörande undfå de upplysningar och handlingar, sorn de för öfrigt nödige finna; oéh härmed instämmer äfven 3 §., som bjuder, att, om Revisorerne finna något af Riksens Ständer faststäldt anslag vara öfverskridet, eller något L öfrigt vid förvaltningen att erinra, Revisorerne böra sådant uti deras till Riksens Ständer afgifvande Berättelse anmärka och sitt utlåtande deröfver meddela} dock ega Revisorerne icke rättighet, att lemna någre föreskrifter eller besluta några förändringar, hvad Stats-Verket angår.
Vid sådant förhållande och då 1820 och 1822 arens Revisorer, om hvilka här nu är fråga, uti sine utlåtanden till ledning för Riksens Ständers omdöme, endast anvist hvilka åtgärder 440 Underdåniga Si rifve Iser. i vissa fall kunde finnas befordra mera ordning och säkerhet i Stats-VerksTförvaltningen, och det alltså icke kan Revisorerne till last läggas, att ^ emot stadgandet i ofvannämnde 3 , hafva beJ slutit förändringar eller något förordnat till fram-’ gen efterrättelse, kunna Riksens Ständer icke finna, att
Revisorerne i dessa omständigheter origtigt förfarit, utan anse dera härutinnan hafva handlat i fullkomlig öfverensstämmelse med gifne föreskrifter.
För öfrigt och då, på satt E. K. M. i Nåder tillkännagifvit, Rikets år 1818 församlade Ständer underlåtit, att hos E. K. M. i underdånighet anmäla den af Dem då beslutade förändring uti 1812 års Instruction för Riksens Ständers till Stats- Banco- och Riksgälds-Verkens öfverseende valde Revisorer, hafva Riksens Ständer beslutit, att sådant nu skall blifva iakttaget, likväl forst sedan Riksens Ständer förordna!, huruvida ifrågavarande Instruction, äfven i andra delar, någon förändring bör undergå.
Detta få, till svar å E. K. M:ts Nådiga Skrifvelse, Riksens Ständer i underdånighet meddela.
Protocolls-Utclrag fran Högloft.
Ridderslapet och Adeln, den 2 September 1825.
S. D. Vid förnyad föredragning af Expeditions-Utskottets, under N:o 170 insände, Förslag till Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl. Majit, i anledning af Dess Nådiga Underdåniga Skrifvelser. 441.
Bref, angående granskning af Tull-Verkets Räkenskaper m. m. blef samma Förslag, på grund af dervid gjorde anmärkningar, åsyftande att den uti Förslaget förekommande mening, som börjas med orden "och hysa Riksens Ständer den underdåniga förhoppningsamt slutas med orden: medels anskaffande får Statens behof,” hvaruti fråga om Kongl. Maj:ts Nådiga Sanction å Riksens Ständers beslut i detta ämne blifvit framstäld, men hvilken mening å det ställe, der elen i Stats-Utskottets Betänkande upptages, snarare synes innefatta Utskottets enskilda öfvertygelse, än någon del af det beslut 1 ämnet, StatsUtskottet tillstyrkt, måtte jemkas och förtydligas,' till Expeditions-Utskottet återremitteradt.
Uppl. o, godk. hos Ridd. o. Ad. den 1 Sept. 1823.'
Preste-Ståndet den 2 _ — Borgare-Ståndet den 2 — — Bonde-Ståndet den 2 —* —■ Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, angående bidrag af Stats-Verket till en föreslagen Pensions- Cassce-lnr ätt ning för Civile.
Ämbets- och Tjenstemän. S. A. K.
Sedan; i följd af E. K.
M:ts uti Nådig Skrifvelse den 10 Februarii 1S19, meddeldte För - 44» Underdåniga Skrif v el ser'. ordnande om skyndsam verkställighet af det åt ■vissa Cornmitterade före detta gifna uppdrag, att utarbeta en plan till en Allmän PensionsCassas-In rätt ning för Rikets Civile Ämbets- och Tjenstemän, bemälde Cornmitterade, under den 22 sistlidrie Januarii, till E.. K..
M. inkommit med underdånigt Förslag till en sådan Pensions-Inrättning, hvars fond, i likhet med Arméens Pensions-Cassa, skulle samrr.anbringas. genom bidrag bade af Staten och af vederbörande Löntagare, så har E. K. M., genom Remiss af den 5 sistlidpe Mars, detta Förslag, i afseende på de deruti för berörde Stiftelse påräknade bidrag af Stats-Verket, till Riksens Ständers Statsutskott i Nåder öfverlemna!; varande Förslaget hufvudsakligen bygdt på följande puncter: i:o.
Ätt i allmänhet de på Rikets Stat uppförde Ämbets- och Tjenstemän, efter ordinarie Lönegrader, skulle vara berättigade, att uti omförrnälde Pensions-anstalt deltaga; dock borde Tull- och Allmänna Magazins-Verkens, med flere utom Riks-Staten varande Inrättningars Personal, efter erhållen del af hvad rörande Inrättningen blifvit föreslaget, ega öppet, att dervid göra de erinringar, som kunde nödige anses. 2:0.
Att deltagandet i Cassan skulle, såsom en skyldighet, åläggas hvar och en, som hädanefter inträder i Rikets tjenst, men bero af deras fria vilja, som redan innehafva ordinarie beställning, och hvilka, intill dess Pensions-Inrättningen vunnit stadga och samtlige till delaktighet berättigade deruti ingått, borde tillgodo njuta den genom Fprfattningarne dem tillagde Underdåniga Skrifvelseri -143 rättighet, atti efter erhållet afsked vid 70 års ålder, få på Allmänna Indragnings-Staten bibehålla deras Löner. 3:0.
Att delegarne skulle uppföras i 7 Classer, af hvilka den högsta blefve bestämd för Ämbetsmän, som, efter Grund-Lagen, icke utan ransakning och Dom lcunna skiljas från deras innehafvande Ämbeten; dock borde högre och med förtroende-sysslor beklädde
Ämbetsmän äfven anses tillhöra Pensions-Inrättningen, enär de successive innehaft lägre civile beställningar, samt behörige afgifter till Cassan under tiden af dem erlagde blifvit; Och komme alltså Pensions-Classerne att utgöras: den Första af Collegiernes äldste Ledamöter och sådane Ämbetsmän, som, efter Värdighet och Löner, äro deras vederlikar; den Andra af de Tromän, som, i anseende till Lönförhållanden, icke kunnat förås till den Första Classen, samt Hof-Rätternes och Collegiernes Ledamöter, hvilka icke ega Tromans Värdighet, äfvensom deras vederlikar3 den Tredje af sådane med Kongl, Fullmagter hugnade Tjenstemän, som äro Contoirseller Cantzli-Chefer, eller innehafva Förmansposter, eller bestrida med egen ansvarighet jemförligen vigtigare befattningar; den Fjerde af Tjenstemän, som, dels i sednare tider erhållit Kongl.
Fullmagter, dels ock hafva Hof-Rätternes och Collegiernes Fullmagter i högsta graden, samt deras vederlikar; den Femte af dem, som äro försedde med Hof-Rätternes och Collegiernes Fullmagter i andra graden^ samt deras vederlikar; 444 Underdåniga Skrifvelse^. den Sjette af Tjenstemän, som hafva Ilands» höfdingarnes och andra Myndigheters Fullmagter eller Constitutorial, och deras vederlikar samt den Sjunde Classen af all Vaktbeljening. 4:0.
Att, enligt upprättade Taheller» del» egunea antal förmodades blifva i rista Classen — —• — — lool - 2:dra — — — —■ •—• 108. - 3:dje —• —• —• —■ — 298! - 4:de •—• — — —.
— 414» - 5:le — — — — — 373- - 6:te — — — — — 482* och i 7:de — — — — — 330I Tillsammans 2,1051 5:0.
Pensions-beloppet kotnme att un-' gefärligen svara mot hälften af hvarje delegat res Löneinkomst, samt alitsa bestämmas i i:sta Classen till —• — 800 - 2tdra — — 1—• — 600 - 3 :dje — — — — 500 - 4:de — ■—• —■ — 300 - 5:te — — — — 150 - 6:te —• —•
-— — 60 och i 7lde ■— —• — — 50 R:dri 6:0.
Att delegarnes årliga bidrag till Pers.— sions-Cassan, hvilka ovillkorligen borde vidtaga med tillträdet af Ordinarie
Lön, skulle fastställas till 4 Procent af Pensions-beloppet i de 5 Första Classerne, men endast till 3 Procent af Pensionerne i den 6:te och 7:de; och skulle sålunda, efter förslagsvis uppgjord beräkning
Öfver delegarnes förmodade antal, en summa af Underdåniga Skrif v el seri '445 'aoj32o Rldr 36 sk. 10 rist. årligen inbringas till Inrättningen. 7:0.
Att, hvad anginge proportionen mellan antalet af delegare i hvarje Glass och dem, sorn der stadna tills de blifva berättigade till Pension, Committerade antagit, såsom ett Maximum, hvilket först inom en tid af 40 år skulle uppnås, uti Usta Classen —■ 30 Pensionärer, - 2ldra —— — —• 30 — — - 3lJje — — — 60 — — - 4:de — — — Co — — - stte — —. w_ 30 — — - 6:te — — #■— 50 — — erch uti 7ide —- —•
•—• 50 —- — hvaremot, till en början, eller vid förloppet af de första 5 Eren, ifrån det Pensioner började utdelas, Pensionairernes antal blifvit calculeradt: inom usta Classen till — — 15- — 2idra —1 — — —- 10. —■ 3dje •— — —- —• 4o. — 4:de —• — •—■ — 40. — 5ite — — •—■ —■ 10. — 6:te — —■ — 20. och inom 7ide — •—• ■— — 3°* 8:0.
Alt, efter en sådan beräkning, skulle, vid de första 5 årens förlopp, en årlig utgift af 54,200 Rldr, samt, när åter antalet, ont 40 år, nått maximum, 100,000 Ridr årligen till
Pen sionairernes underhåll erfordras. 9:0.
Att, enär, genom förräntade bespar lingar å de 10,000 Rldr, som, i följd af Kongl, Kungörelsen den 29 Junit i79^> dels till Pensioner för sådane Ämbets- och Tjenstemän, hvil - '446 Underdåniga Skrifvelseri ka, före 70 års ålder, af sjukdom nödgades lemna tjensten, och dels till grundläggning af en framtida Pensions-Inrättning, årligen blifvit å Stat anslagne, numera en fond af 200,000 R:dr funnes satnlad, skulle efter 5 års förlopp, hvarunder delegarnes tillskott och ytterligare räntemedel influtit, samt särskild tillgång, genom Testamentariska dispositioner, förväntas, eller också möjligen dessförinnan, Pensionerandet kunna börjas, så framt Stats-Verket till Pensions-Inrättningen lemnade följande bidrag, nemligen: a) det år 1798 anslagne och sedermera på Riks-Statens 7:de Hufvud-Titel uppförda belopp af 10,000 R;dr, vid hvars öfverlemnande dock borde fästas det vilkor, att Inrättningen skulle pensionera dem, som af samma anslag dittills njutit underhåll; b) den Arméens Pensions-Cassa hittills tillgodokomne andel, eller § delar så väl af Centonalen, som af befordrings-afgiften å(alla Civile Ämbets- och Tjenstemäns Röner; c) inkomsten af vacante Löner å Civila Staten, under Förslags- och ligge-tiden; samt d) rättigheten att i de fall, då en Civil Ämbets- eller Tjensteman erhåller afsked ur Rikets tjenst, uppbära den af honom förut aftjenade så kallade Begrafningshjelpen, hvilken hittills blifvit för Stats-Verket bespard; hemställande Committerade, i sammanhang härmed, dels att enahanda rättighet till åtnjutande utaf afskedade Militair-Personers Begrafnings - hjelp måtte tilläggas Arméens Pensions-Ca6sa, såsom ersättning för minskade inkomster, i händelse ofvanberörde andel af Civil-Statens Centonal-ahj TJnderdäniga Skrifvelserl 447 giFfer, på föreslaget sätt, komme att samma Statspension s-Inrätt ning tillfalla, dels att särskilde avgifter vid befordran, då mer än en grad på en gång vunnes, samt vid flera uppglfne tillfällen, måtte fastställas, dels att, så länge Staten bidrager till Inrättningens understöd, redogörelsen för densamma borde inför E. K. M. samt Riksens Ständer alläggas, och Fonden sålunda stå under allmän granskning , dels oelc, att, i den mån ‘Cassan vunne förkofran, så att den med mindre bidrag kunde bestå, Statens tillskott skulle upphöra, förr än delägarnes, på det att 'desse slutligen måtte vinna en egen sjelfständig Inrättning, lolo. Att,