Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
s j ä l f be- dess m o r v i d minsta anled- centrerade sätt, äro de naturligtvis sitta p å d e t v a n l i g a eller a t t hvilka N y t t i g t är, a t t mådde stigt ögnas utrop eller » jag k a n i n t e se b l o d », eller » j a g k a n i n t e ä t a d e t h ä r », eller mig d e n här l ä x a n », få ej tillåtas, u t a n m a n men att m a n i d e flesta makt visa barnet, f a l l k a n allt, h v a d m a n af b r o t t.
morgnarna sig ända sig, u p p till erfarenhet 6: sig göra.
Nöjen, borde att upp- under eller är f ö r u n g d o m e n fyllas, antingen icke.
de n u äro b e h a g l i g a O c h till d e s s a p l i k t e r, s o m fordras fullvuxen hvarje nadsställning människa, hon Redan arbetet.
supa särskildt af s k o l b a r n e t o c h i ö k a d t m å t t i aktning i hvilken än m å befinna sig, för sådant.
a t t d e t t a skall v a r a m ö j l i g t b ö r a Man o c h uppmärksamhet.
mot är då Kunskapsbetyget ej alltid e n g r a d m ä t a r e anlag och begåfning stor roll.
ständigt ånyo k o m m a Skulle föräldrarne gen bli ett efter gefär.
Arbetet går sedan synnerhet o m sker i ett väl u t v ä d r a d t r a m ning Skulle så dålig luft, och med i så o l ä m p l i g måste i göra i många då skulle samma liga hygieniska närhet.
M y c k e t till ställning, äfven och rätta ej nog sig öfver de de hem, kunna s o m n u skrifves på skolans den beryktade över- ansträngningen, kan till e n ' s t o r d e l skrif- hemmens.
tynande, glädjelöst fallet, d o c k ling, de hade lif, ej nå den detsamma.
D e t bör ej få l ä m n a sina läxor för att på besökande och dylikt.
S i t t a flere s y s k o n så ej är utveck- förhållanden Kvinnorna på utställningen.
» Iduns salong », Allas vår » Mun!
ställningen! » läsarinnor — hör jag hennes u t r o p a, d å de l ä s a ärade ofvanstående rubrik.
Ja, mina damer, I d u n k o m m e r naturligt- vis att vara Om med.
Idun uteblifvit, uraktlåtit, hvad om dess redaktion den n u ä m n a r göra, skulle h o n säkerligen blifvit utsatt för m i s s n ö j e från alla d e t u s e n d e n af t i d n i n g e n s prenumeranter, att varande och hvilka öfversvämma vår i sommar hufvudstad och lefnadslust kasta sig in utställningen.
M e n I d u n s ö k e r alltid t i l l m ö t e s g å s i n s t o r a läsekrets och vara densamma gagn och angenäm Den speciella till verkligt förströelse.
utställningsidé, som upp- m y c k e n m ö d a, efter m å n g f a l d i g a u n d e r h a n d - folk inte går o m k r i n g i r u m m e t och pratar lingar o c h m e d icke så o b e t y d l i g a k o s t n a d e r, s a m t afleder u p p m ä r k s a m h e t e n.
m e n I d u n ä g e r d o c k d e n s t o r a g l ä d j e n a t t stå så att nödfall inför en fait fortgång sparsamt som möjligt, ett besök för att lider, att räcka en hon visa arbete om då barnets själfverk- modern hjälpsam hand.
ett l e f v a n d e och försöka Däremot intresse för redo bör barnets att sätta sig in i s a m m a.
E j blott hennes detta och a l l t i d står det- b a r n h a r n y t t a af s p o r r a s till allt j ä m t n y a a n s t r ä n g - ningar, d å det t y c k e r o m att hålla m o d e r n s intresse v i d m a k t, utan h o n u t v e c k l a s själf samt lefver sitt sig in i o c h v ä x e r s a m m a n m e d barn.
G början inbjuda i sin där och kan * under kvinnovärlden eleganta hvila ut efter Genom det efter vid hela att ut- dess aflägga sommarsalong strapatserna uppförd Svensson.
älskvärda damer, efter befinna oss därute midt på tillmötesgående slottslika och framför blomstersmyc- Vi trädde in fram.
Vi dess behöfva resning e j leta höjer efter sig hela af denna h a f v a först ett par trappsteg, t y golfvet är n å g o t h ö j d t, o c h inne i den så b e f i n n a v i o s s m i d t luftiga, ljusa, glada och sommarsalongen.
Två öppna, endast hög- sidor skyddade äro af en utsikt öfver hela d e n stora hallen, af s i n salong.
den lämpligaste platsen sålunda Största u r v a l af U t s t y r s l a r var där be- s ö k a n d e m y l l r a o c h i hvilken för öfrigt det huf- vudsakligaste af k v i n n o s l ö j d Midt för ingången ger plats hvilken åt hylla m e d lunda panelsoffa, sig en vackert sitt b i b l i o t e k.
Iduns välkända redor » är e n s t o r n i s c h, s o m en b e k v ä m befinner alla röda är e x p o n e r a d t.
Här finna vi så- årgångar inbundna i de banden, och Iduns alla dess » Hjälp- hela romanbibliotek samt slutligen diverse uppslagsböcker.
således ganska m y c k e t vi hvila en stund.
D e t finnes att ö g n a uti, m e d a n Dessutom finna vi d e t stora d i v a n s b o r d e t f r a m f ö r soffan Mode-tidning » det senaste ni annars och kring litet svala stolar » Barngarderoben » af I d u n icke det hvilket läsa förrän — tack som modell vändas i den beställts på bekväma, placerade.
vare vis samma bordet, och äro sommarstolar tillmötesgående, prins samt själf, fått stora hvarstädes, äro af på » Iduns hemkomst.
Rundt öfrigt och numret kanske efter eder öfver skulpterad ett bevisats I d u n som Dessa — del- de, hvilka stora konsthallen, initiativ af d e n för lätta ynnestfullt an- och hvilka konstälskande Eugen.
d a m e r, ta- g e n p l a t s o c h s t r ä c k e n u t er r i k t i g t b e k v ä m t.
blickar öfverglida det hela, det vackra, hvälfda taket låten med ström, o c h hvartill originalet finnes af d e n s t o r a k v i n n o - Från de ö p p n a arkaderna har m a n den präktigaste vid Iduns fagra bild, modellerad platsen i hela Nordiska museet, edra ögon be- sin dröja af Q v a r n - i Göte- b o r g, o c h låten s l u t l i g e n e d e r t s k ö n h e t s s i n n e s m e k a s ' a f de vällukter, s o m u t s t r ö m m a från alla d e f a g r a b l o m s t e r, h v i l k a Linne-toosättningsartiMar s a m t Gardiner.
förfärdigas på å e g e n atelier efter nyaste å minst strax omgifningen.
framskjutna Order Iduns där låten, snart sagdt, den förnämsta och mest Stockholm.
pro- visoriska tillbyggnaden börjar, och gå vidare läckert m å l a d e fris, inredandet genom där den t a n k e s f ö r v e r k l i g a n d e — fick I d u n å t s i g u p p - Sedan och m o t N o r d i s k a m u s e e t s stilfulla, byggnad.
trakten midt i själfva hjärtat surret Industrihallen den stora midtingången, just Låten edra nödvändigheten i lifvet.
stora vackra nog och idéens upp- arbetets ordnande, låtom oss det jublande från utställningens l e d a n d e m ä n — de insågo värdet om V a r e n n u så älskvärda, m i n a välvilligaste EORG LEVY ' 5 LINNE|VIAGA5IN.
Drottninggatan 53, är Nåväl, vi glida g e n o m trängseln, vi s k y n d a utställningsfältet.
utställningen, för Läsas läxorna på of van n ä m n d a trägna, kon- och accompli ställningens h j ä l p a n å g o t litet.
D e t t a senare b ö r ske så samhet dess prägel.
k o r a t i v a pelare sträcka sig u p p m o t taket.
kära I d u n m e d på ut- stort och i pensel i hvitt hållen balustrad, hvarifrån smäckra, de- att sitter i n n e i a r b e t s r u m m e t, träarbetet, mina fullständigt runnit i » damernas egen redaktions » hjärna, B ä s t är a t t och hvälfda är s å l e d e s n u f ö r v e r k l i g a d, v i s s e r l i g e n modern sin det inre strålande till h ö g e r o c h d o m i n e r a r m ä r k s a m t o c h t r ä g e t.
D e t b ö r v a r a så s t ä l d t, hon kan öfvervaka läsningen C.
G. nu, salong, u n d e r arbetstiden, u t a n m å s t e alla läsa u p p - få vara ostörda, och att Och Vi t i l l s a m m a n s, bör m a n ej tillåta, att de prata barnen dekorationsmålare, att m e d färger stommen, byggaren rätt • til- hälsa eller o m gjort.
i det brusande lifvet på åt Själfva af som förtjusande u n d e r l e d n i n g af d e n v ä l k ä n d e g a m l e t e a t e r - föregående a n t i n g e n föra ett under gynsammare helt att begrunda harmoniska böc- sig snabb djärfva den, lilla det yttre som och rikta kosan sina ägna behagliga ga stackars barn, s o m nu k e r o c h s ä t t a s i g till s i t t a r b e t e s a m t låtelse väl den blifvande genast ta fram så planen och med fröjd det gifva blef Han den Grabow, kommer kade komma bör Carl d å t r o v i att d e t s k u l l e b l i b ä t t r e f ö r m å n - pro- menad, till salongen, och vår främste öfver t å l a i sin o m e d e l b a r a snart b a r n e t å t e r v ä n d t från sin konturer.
skissen erfarenhet g r u n d a d e råd, bristfäl- med Så mjuka v i alla sig efter våra i det få och vas på fordra absolut m ö d r a r n a ville n å g o t litet uttalade, på egen belys- som de och gjorde annan sofrummet.
vid burgna en det äldre, lagt sig, o c h få anordningarna, som de dock största j ä m n m o d konto, så k l e n föräldrar klandra och ondgöra med i Om barnen och och är s o m f å g e l n s v i n g e till a t t k a s t a f r a m t ä n k a o s s, att u t s t ä l l n i n g e n är ö p p n a d o c h a t t antin- barnen i skolan bestämd tid, då rika idéer komst och o m äfven släckt, bör m a n d u b b e l t så l ä t t, i belysning.
arbeta i en tillbaka, m o d e r n tillser, a t t l ä x l ä s n i n - god natt- bannlysas är s p ä c k a d m e d lampan en t i m m e u n - gen alldeles konstnärshjärna i alla f ä r g s k a l o r, o c h h v a r s h a n d tystnad e j h a t i l l å t e l s e a t t a r b e t a, u t a n b ö r a i stäl- let skickas ut i friska luften bifall.
gammal är » gif akt » för må en net, samvetsgrant middagen det ostörd, tillräcklig s ö m n arbete.
Omedelbart fulla redaktionen att en eller p å a n n a t s ä t t sig d a m e r n a s äger För fliten, att l å t a e t t s å d a n t b a r n sig smak, utföra p l a n e n, så att d e n för tillvinna Lyckligtvis verkliga utsökt dessa små förutskickningar h e m m e d dåliga d å är d e t e t t kvarsittare minskadt flitigt, grund att af l i k a s t o r v i k t s o m m a t utsätter kunde med n å g o t senare, då de skola ligga.
Sedan bar- flit spela man det att finna in- däre- på därvid barn kunskapsbetyg, skola draga lif.
bör alltid fordra g o d a v i t s o r d i om, sig, m e n det går b e t y d l i g t lättare, om föräldrar- föra ett verksamt, nyttigt klasserna, dryck.
Barn tycka i allmänhet inte o m att lägga lef- arbetet o c h lära sig ett fullgodt och En kanske som förorsaka egentligen skoltiden.
hör h e m m e t måste barnet alltid söka l ä m n a ne själfva af det 1- ä r o v i p å öfvertygade låter att pliktens kraf m å s t e ehuru göra i de högsta vak, vet, ha- borde egentligen ingen v e r k l i g e n v i l l.
B a r n e t skall v a r a s å f o s t r a d t, det en g å n g gällde al rang och trogen vän, s o m heter Viktor A n d r é n, hvars lägga låter af ännu igenom.
skolungdom inte exemplets kan inte om Senare än kl. nio lära måste genom » jag håglösa sättet läsa m e d o u p p h ö r l i g a u t b r i s t e r i t å r a r och.
k l a g a n.
Sådana tillförsäkrad, konstnärer läxorna » j a g k a n i n t e, ta d e n här m e d i c i n e n », mycket f o r t a r e i n h ä m t a d e, än o m b a r n e t t i l l a t e s a t t n i n g förlorar herraväldet öfver sig själf s a m t som: 1897 25 Kronor levereras fraktfritt närmaste beställning modeller.
järnvägs- äro eller ångbåtsstalion ordnade
IDUN 1897 i urnor på salongens balustraden hörn.
Och tränger hit så att den stillar bring i dem i Hjalmar borta och hör in, ' dämpad, i grupper musiken, melodiös och Den den från framför huf- vudrestauranten.
man tycks kvämlighet och bringa och älskvärdaste här t i l l g o d o s e er er i det i edert öra.
hörnet en den kan elegant genom damtoalett, kan målad d ö r r e n till smidiga » stilig » hafva både med är bringat edra kru- Varen lugna, där- edra kvicka sådan färdighet.
che- kanhända knappast nödvändigt Dessutom veta vi, att d a m e r n a finnes.
älska tele- d e t är så i n n e r l i g t r o l i g t a t t en väninna språka om något, som man glömt eller vill e r i n r a h e n n e om.
före er väninna, som ej ännu var » riktigt f ä r d i g ».
Ni vill underrätta h e n n e o m, ni befinner er o c h h v a r ni skola r å k a s.
utställningen i folkvimlet omöjligt.
kan Här tryggt: hvar » Kom ni till Iduns d u m i g på slaget är d e t j u där salong, 12. » ganska träffar Se där en ganska viktig s a k: en bestämd mötesplats, som icke kan bortblandas med att ha.
ni, m i n a under nat igenom ste innehåll coiffyr, ärade damer, n u hvilat Idun förmått bjuda dess välbekanta så och er belåtna m e d Då ni er måhända att säger med en öfver salongen nog » Behaga Damernas redan ni och teckna gyllene bok? » för länge sedan den vackert stra sidan och den därpå hvilande ren ».
och älskvärd bugning gest: edra ärade n a m n i — ha snidade pulpeten där p å sett vän- » ligga- Ni h a också sett de praktfulla, konst- närligt arbetade pärmarna, och ram dekorera väggen ha kommit icke äf % e n landet det därbortom vänfasta I från och glömda Bottenhafvet syster- komma ni, minnesgoda.
namn, Iduns aldrig v a r e n alla hjärtligt väl- komna!
Adolf Hel lander.
er utforska meningen som inom ofvanför, för m e d att glas korationen till och tydde därmed.
Jo, den vackra meningen och med salongsgeväret skrifbordet på, att det b e b o d d e s Endast rummets lampskenet; af ena på af e n hälft var skärm, och rum kunde rande i denna man klart upp- däremot g e n o m en d e l af i — yngling.
m a t t föll det den andra delen, d ä m p a d t stor väggen och bokhyllan Patienten var unge Ejnar Berg, som lifsfarligt s j u k i Läkaren fram bertermometern.
Temperaturen sedan morgonen, och namn.
inrista sina B o k e n k o m m e r s e d e r m e r a v i d utställ- ningens pärm, s l u t att i n f a t t a s i n ä m n d a p r ä k t i g a utgången förnämsta varas då också Iduns skola från e n af b o k b i n d eriatelierer, i Iduns arkiv såsom utställningen i Stockholm När tagligen hufvudstadens för ett att minne sist medtaga af 1897. n i t e c k n a t ert n a m n, s å f å r n i till för- ett litet an- minne m e d sina sådan stod blifvit älska, dö varit skuggor Nästa och lärare — - — unga.
—: reste gu hon hade o c h stolt öfver H o n lutade hufvudet m m P * i grubblerier.
hon henne P: år och De, som Och alltför l y c k l i g och försjönk Slutligen sa h v i l k e n h o n t r o t t lif- — på hufvudet utan tanke på den lätt ängsligt sig.
Ängslan öfvermäktiga.
och Hon må ste på k n ä anropa G u d o m att s k o n a h e n n e — skona henne.
andra Och hon gick bort i d e l e n af r u m m e t, u t o m krets, och kastade i brinnande u n g a lif — den sonens syn sig n e d f r a m f ö r en stol, böner för sin son, för hennes förstfödde.
hade satt förflutit, — - hans — ü fru Berg — detta bleka åringens!
Och anlete men frågade hon nästan and- » Ajo, » svarade doktorn, » f e b e r n är, s o m vervunnet.
« bli från lidelser plöjt skäggstubb nästan recept på skrifter sig n e d o c h antipyrin, gaf skref därpå några ett före- s a m t aflägsnade sig efter n å g r a del- Efter en steg från stund hördes sakta det yttre r u m m e t.
s i n m a n till m ö t e s o c h u n d e r r ä t t a d e h o n o m m e d några ord o m sonens tillstånd.
skakade satte sorgset på hufvudet sig tande borta honom Ack, hans vid Fadern och gick sin sons b ä d d, med bekymrade vackre, drag, och betrak- blickar.
präktige gosse!
kring hemsk föga stålsatt sig m o t h a ett ö g o n b l i c k s älskade g u b b e!
ansträngd.
Du Gå och lägg Gör Stackars är a l l d e l e s ö f v e r - d i g o c h f ö r s ö k att D u kan ä n d å inte skona i natt viker j a g inte från tillstånd, och det!
sans.
— väcker jag pock dig. » förmådde ser o c h faror.
Förspilld den stackars tviflan vid skredo lock en digt — bröder!
man — — lifvet, — — omogen hade förslösade ett förslöadt vilja — satt i ångestfull för- honom Och se träl- samvete •a-S utvecklingshistoria — det c den stackars m o d e r n stän- öfver!
— — Hennes exemplet en såsom för Ejnar, det hans yngre en tid k o m m i t, grannlaga ef- tystnad då med såsom en förlorad, ett var- Hvil- stackars hjärta här- genomlidit!
där, hennes förstfödde, och kämpade med döden.
— E t t låg han sorgebarn; slumra rare i följd d o c k h e n n e s kära- och förkrossad stol.
lutade ste barn, — 1 3 lof- eller m å h ä n d a s n a - Trött a o — m e n i t r o t s af d e t t a — till.
&gt; e o o rt B * 60 han m i n d r e ä n f ö r u t o c h t y c k t e s efter e n s t u n d sig fru B e r g tillbaka i sin u gåfvor exempel för sina y n g r e söner.
nu IS Ü B « där den ket martyrium hennes yrade själslidan- det gifvits tillfällen, då m o d e r n m å s t f r a m - hålla o - dess m ö t a n d e frestel- Sedan hade iakttagit under Gossen en ansikte, h ä n s y n till » ä l d s t e b r o r », o c h s l u t l i g e n h a d e och rummet.
bädd.
om en g å n g framhållit terföljansvärda framåt, att som ruf vade som hon MS a se Direkt från skolbänken h a d e tid sorgeämne, nande honom långsamt modern sonens Och med haka gaf detta en u n d e r l u s t a r o c h l i d e l s e r lägga hon s i g p å soffan i d e t y t t r e Timmarna gossens mörk h a n t r ä d t u t i d e t fria u n i v e r s i t e t s l i f v e t.
vande ynglingens » O, h a n får icke m ä r k a vår oro, o m h a n och åt tät, utståndna kännedom styrkas v å r?
skulle En och det låg ett skarpt, bittert utan förlamad s n y f t a d e till, o c h f ö r - l i k s o m öf Ö f v e r m o d i g g e n o m sin b e g å f n i n g, och Han kinder och d e m i s t a h o n o m j u s t n u, d å h a n s t o d i sin — bu den.
ande — d r o g h u s t r u n h o n o m u t ur r u m m e t.
hade g l e s t o c h t u n t till- blekhet bunden skräckt det fåror.
s o m talade o m — Skulle föll djupa kring hvars m u n smygande Fru Berg gick — gestalt sexton en panna, i hvilken tankar m a n k u n d e vänta, en smula högre nu m o t satte grå- TU under de gångna åren; Håret natten. » Han och unge n u låg det där tröttadt — baka löst.
den hufvudet rits h ö g t o c h spotskt är d e t?
» n u åldrad och sjukbädd.
H u r olika var icke d e n n a brutna och giriga blick, h v a r m e d fru Bergs ö g o n h ä n g d e » Hur långa och tunga, v i d sin sons vid honom.
M — alla f ö r e b å d a d e d e h o n o m d e n framtid.
o kinder djupa student, S-, bO ta han Och nu så ljust o c h l o f v a n d e.
han sorg blefvo h a d e stigit doktorn skakade Blir det d e n m i n s t a f ö r ä n d r i n g i h a n s bok ligga nad — sida.
och naturligtvis nämnda vet åter till l a m p a n m e d ty i figuren med ' S hufvud lefnadslust, — (B glädje Ack, hennes glädje, hen stolthet, framför fe- lunginflammation.
gick sofva!
salong, och feberglödande och nes År mig, utställning där m e d under ögonen.
— låg damer, u n g a och gamla, från när och fjärran, sommarens Ul f-&gt; urskilja fattiga och rika, hvilka besöka ' S ft en säng, öfver hvilken en läkare s t o d lutad.
min är d e n, a t t d e to lyck ifrågava- dunklet xa M gosse!
unga erinring pannan i handen sköld-de sitt rörelser — sin käre sextonåring.
från o c h m e d lyst m e n ni närmare om kanske v a r ett stort o c h luftigt r u m, hvars ifver af lif o c h n u låg han darne Skiss för Idun af Vera Vinge.
hela yttre — af på inför hennes vackraste I Jet varm tindrade kamrater — moder.
egen duktige den tämligen gängliga skulle En &gt; 1 tog sådan h a n för endast hållning som blek t a g a n d e o c h u p p m u n t r a n d e o r d till f r u B e r g.
dam, s o m dess vice värdinna, fram hänvisande Ni på innerligt träder den unga distinguerade kan betraktas och gästfrihet.
som har öfverinseendet en sena- er t o a l e t t ut i världsvimlet, Iduns den käck ånyo er eder, ög- spalters sett öfver bereda kasta och bra e n eller a n n a n k v a r t, n j u t i t af lilla k o m f o r t, nytt a n d r a, är alltid s När och och något, kantiga På nästan telefonera Hennes från,dem, som Östersjöns väna böljor smeka.
öfver N i h a r till e x e m p e l g å t t till u t s t ä l l n i n g e n — Rodnande tusental, vågor h o n till o c h pannan.
s i n a v a c k r a s k o l b e t y g o c h sitt p r e Ja, fingrar Eder tider n ä m n a, att telefon med mång s o m p i s k a s af v ä s t e r h a f v e t s spritlampa och dessa små att i våra fonen, i en v e l y r b l i r åter c h a r m a n t p å n å g r a ö g o n b l i c k.
Det komma mium.
för Kanhända sommarvärmen tänger, hvilka behandla — glömdt, sade lockar i oordning!
finnas Ni enbart — en liten strapatserna inne skull.
och ordnadt spratt mot såg sin g o s s e lig öfver d å n i j u finna att d e t der att på tillkommet stund handen m i t i n s t o r m a n d e till h e n n e, s t o l t o c h osynliga ciceronskap!
Helt visst komma, en ett par v e c k o r sedan, frisk o c h stark, k o m jag ögon, Bakom tillfredsställa fordringarna n u har med vänstra försvinna för läsarinnor, nes b ö r d i g a o c h rika slätter, från d e strän- hemlighet skärm.
eder Hon f r å n N o r r l a n d s h ä r l i g a f j ä l l t r a k t e r, f r å n Skå- där i n g e n t i n g lär vara väl inredd sådan.
och en N i ser d ä r i d e t ö f r e ni helt plötsligt inträda som det s o m slutat m i t t Efter sig m e d ha lynne!
låt m i g h v i s k a att be- gladaste E t t h a d e j a g så när g l ö m t, m i n a d a m e r men inbjudning utställningen.
ärade h e l a är d e n är p l a c e r a d i p a v i l j o n g e n att mina s k o l a ni alla där Allt Ja, där planen, och uttänkt för hjärtlig fria s a l o n g p å att kommer med; en ljuf, vida gjort öfver Idun åter snart b e s ö k a h e n n e s solglada o c h gäst- Meissners stora stråkorkester, midt af som n e r v e r, i stället f ö r uppror!
i 109 af d e t t a — Detta barn, som hon — då g
IDUN 110 han var en sextonårig ännu hörde pilt och för visso G u d s r i k e till.
— f ö r m e n a t att mordet på konungen.
bergs fästning 1897 H a n f ö r d e s till V a r - och kom aldrig därifrån.
o c h å t t i o år g a m m a l.
har bekostat ingå i friden, och hvilket hennes pockande själfviska ropat himlen henne.
att Högt skona åt lifvet och stönande tryckte hon åt hufvu- d e t n e r i s i n a h ä n d e r — e n b i l d af l i d a n d e cch förkrosselse.
Slutligen armar i gen.
Och kastade hon — sig — så hon.
sedan, brinnande är din vilja, » Stöt h o n o m Miskunda Barmhärtighet Herre!
— s e x t o n år sän- » Förläng nådatiden för om mumlade dig!
kvalfulla ned på knä, i sonen.
— Herre! » den mest sina och vacklade bort från vilsegångne, ifrån af så, l i k s o m för böner för den h o n sig, sträckte u t känsla öfvergifvenhet dig och öfver nåd Barmhärtighet för o icke honom, och nåd! » — o — låter liga J.Jå Peehlins August ' •••^ i Blanche en höstafton flyttnings veckan, hemkom till malmgård, fann han vid grinden, som ledde dit in, med ett två snyggt gammalt små fruntimmer hundar klädd, men i sittande knät.
Hon var ock m y c k e t torftigt — som då den, som erinrar sig f r ö k e n var väl tecknar dessa efter ra- erinra sig såväl henne som h e n n e s ä n n u m e r e g e n d o m l i g a och p å sin tid mycket bekanta Holsteinske ministern vid svenska hofvet i m e d l e t af f ö r r a å r h u n d r a d e t, r i k s f r i h e r r e n Johan von i Pechlin sitt äktenskap utom med sonen, den Pechlin, Josepha.
Edler v o n Lövvenbach, en ofvan grefvinna nämnde en dotter: Johanna ge- Juliana H o n var f ö d d i utlandet och hade där också var efter erhållit tidens sin u p p f o s t r a n, sed och smak hvilken » briljant ».
här gift m e d en m a j o r L o h m (icke adel) och d e l t o g i m å n g a år i sällskapslif vet, där det h o n, gjorde sig särskildt b e k a n t för sin k v i c k a o c h satiriska tunga.
Mannen i fattigdom, dog, och efterlämnande då äfven det hade i brodern, undanrycktes litiska för vindkast, sin o c h Hon nödgades dotterns gjorde det henne stöd, hon af t i d e n s p o - h o n själf sörja utkomst.
genom Stockholm ö p p n a en pensionsinrättning » för bättre m a n s berättade hon, döttrar », såsom måst nätter m e d flere och sina s m å följeslagare dena, och det hette i tillkännagifvan- hvilken pensionsinrättning t a g a s i n t i l l f l y k t i e n v e d b o d v i d n å g o n af blef bekant och b e r ö m d Ladugårdslandets Den ifrån hade rätta invånare, utkanter.
hon måst M e n äfven där- vika några för vedbodens vedfamnar, stod nu utan tak öfver och sitt g a m l a hon hufvud.
A l d r i g g i c k e n n ö d s t ä l l d eller l i d a n d e o h u l - p e n från B l a n c h e ' s m a l m g å r d, o c h den g a m l a damen, — genom t y en dame sitt visade belefvade erade sätt — h o n sig vara tal o c h s i t t distingu- i n b j ö d s att m e d sina fyrbenta vänner stiga in och vara kvar öfver natten.
De hemlösa omhuldades och fruntimret lien på vänligaste vis, presenterade sig s å s o m: frö- samt Lohm, omtalade, att h o n var af förnämlig b ö r d och att hennes m o r b r o r varit den historiskt Genom hon Blanche ' s dagen genhet.