Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Efter att ha gisslat den borgerliga lrvinnorörelsens dilet- tantism samt utslungat några hånande ord om ömkligheten i den kvinliga iirelystnad, som satte all sin diktan och traktan i förvärf-
vandet af en doktorshatt eller ett uuirersitetsdiplom, inbjöd tal.
kon- gressen att följande afton bevista en ~T701ksrers~liing », där kvinnor inom arbeterskornas egen sfer, skulle iitveckla kvinnofrfigans ratta innebörd.
Detta för stunden och platsen föga lämpade anförande och för öfrigt högst obehöriga utfall mot kongressen, vä&amp;te natiirligtris ofantligt uppseende.
Starka hyschningar förnummos.
Bifallsyttrin- garna vore dock öfvervägande, hvilket endast kan förklaras därined, att en stor del af församlingen ej fattat föredragets andemening, ja, många af framlingasna ej ens ordalydelsen däraf, och att dessa, trogna sin vana, applåderat för sällskaps skull.
Troligt ä r ock, att tal.
redan på förhand försäkrat sig om en claqiie bland sina meningsfriinder.
Ett så iinikt.
tillfälle att få bevista ett riktigt sociitlistmöte kunde inan emellertid ej låta gå sig ur kinderna.
Också skyndade en stor del af de utländska kongressmedleiummna att eftorkomma den i så tvifvelaktig afsikt utfardade inbjudningen; jag bland dem.
Det var dock ej utan, att man fick mottaga varningar för att inlåta sig på ett så vågsamt företag.
Infödda berlinare skakade betank- samt p % hufvudet.
För dem föreföll blotta namnet på den stadsdel, d&amp; detta möte skulle aga rum, eller I1riedrichshain, Berlins East- end, skräckinjagande nog.
Första intrycket af denna s. k. folkförsamling var eiuellertiii ej alls skräckinjagande.
I en ofantlig, briljant upplyst sal, som vii1 kunde rymma bort&amp; en 3,000 personer, sutto, bord rid bord, så tatt, som det, agrna rar möjligt, af utseende att döma idel fredliga med- borgare och medborgarinnor vid sida ölseidlar.
Ctefter salens ena lång- viigg höjde sig amfiteatraliskt en rymlig estrad, tydligen afsedd för ~ari8t8- och konserttillställningar.
Liingst fram på denna estrad hade » bestyrelsen D, endast bestående af kvinliga medlemmar, tagit plats.
Blot detta mörkklädda » kvinnoregemente * afstucko ganska bjärt ett par uniformerade manspersoner, placerade på en i ögonen fallande plats nä-rmast komit8damernas bord.
Dessa unifor~nklädda herrar voro, efter hvad man Ack höra, en högre polistjiinsteman och hans sekre- terare, tillstädes för att vid förkommande anledning upplösa mötet.
En sådan anledning förekom icke naturligtvis, ehuru jag tycker det vill en polismans tjocka hud till för att kunna tåla alla de hugg, som f r h talarestolen måttades mot myndigheter i allmkihet, * die Polizei- Behörden ins besonders.
n Nu skred man till förhandlingarna.
Ordet liimnades åt fru Zetkivz från Stuttgart, utg. af den socialdemokratiska krinnotidskriften
229 a)) Die C+leichheiti&gt;.
Att beskrifva det intryck, sim denna tal.
gjorde på oss; vid socinlistföredrag i allmiinhet ovana friimlingai:, trotsai- min förmåga, ty hur beskrifva det obeskrifliga?
Möjligen Iran man .göra sig en föreställning om fru Zetkins uppträdande, då jag niim- ner, att vedernainnet » hyenan », hvarmed hon gemenligen betecknas, var fullkomligt karakteriserande.
Det fanns ej ett spår af kvinlig mjukhet, kvinligt behag eller 1rvinli.ghet af .. hvacl olag det vara månde hos denna förespråkerslra af sitt köns rattigheter.
Det låg dock, vill jag tro, mer i ton, satt och åthafvor än i sjalfva orden, ehuru dessa naturligtvis voro ampra nog.
Sanningen att saga vm det ej så lätt att f &amp; något verkligt sainmanhang ur denna ordström, nej fors, som i viil en timmes tid med aldrig minskadt raseri från estraden sprutades ned öfver åhörarne.
Det långa talets korta mening gick, som man väl kan tanka sig, ut på att utslunga ett anateina öfver idas Kapitals, rdas Kapi- tal »,, das Kapital », hvillret ord uttalades med en betoning, hvars frenetiska våldsamhet skulle vara omöjlig att återge.
Vidare föll tal.
ned öfver de bättre lottade klassernas » Schmutzkonkurrens~, öfver det kortsynta, småsinnade, dilettantinassiga i de borgerliga kvinnornas sträfvanden.
En sammnnslutning mellan dessa, de bor- gerliga kvinnorna och de proletariska, vore outförbar.
Under det de förra, till hvillra rdcnas den s. k. intelligensen, enligt tal., i främsta rummet fordra sainma rattigheter till förvärf som mannen, således st&amp; som konkurrenter i strid mot honom, kampar den proletariska kvinnan, icke mot mannen, utan i gemenskap med mannen af hennes egen klass, emot det kapitalägande samhallet.
I denna klass-strid &amp; r politisk likstal- lighet mellan könen ett af hufvudvillkoren.
Den strid, soin social- demokratien utkampm &amp; r en Iriilt~vkamp i ordets skönaste bemirkelse.
Att den proletariskra kvinnan star midt i denna strid, räknar hon som sin förnämsta ara.
slutade med förklaringen, att om an en hel » polis-allmakts sattes i rörelse emot dem, skulle de för hela viirlden utropa: » Ihr hemmt uns wohl, doch Ihr bezwingt uns nicht!))
Sedan den första talarinnan bokstafligen vas uttalad, hon måste af ren utmattning till slut sätta sig ner, uppträdde ytterligare tre sociddemolrratiska talarinnor.
Ehuru dessas uppträdande ej var s % passioneradt och hätskt som den förstas, var innebörden af deras anförande detsainma: ett förnekande af all samhörighet mellan deras och den borgerliga lrvinnorörelsens intressen, hvars hela mål den proleta- riska kvinnan föraktade.
Den socialistiska kvinnoföreningen hade därför nfslagit inbjudningen att deltaga i den borgerliga Irvinnokongressen, I,
då intet samarbete, intet samförståud iilellan s % heterogena element vore tankbart.
Att arbeterskorna det oaktadt ej hållit sig för goda att under falsk föreviiudning skaffa en af sina ledarinnor tilltriide till den af dem så föraktade borgerliga Irongressen, ochY att denna, de socialistiskn idkernas förfiikterska, uttalat skymfande ord mot dem, som så gastv&amp;nligt och fördomsfritt stillt sin talarstol till hennes f ijrfognnde, diironl niimndes naturligtvis intet.
Ganska in&amp;k.ligt var att iakttaga pblikens hillning vid detta socialist-möte.
Af deu våldsanihet hvai~ued stridsropen fran talar- stolen utsluugades, hade ~i väntat att de skulle verka som den tän- dande gnistan pii en tunna h u t.
3Ien icke alls.
Xed ett &gt;gam r i c h t i g ~, » das ist recht », &gt;so ist es », hörde man de omlu.ingsittande helt lungt bekrôfta niigon iner anmiirliningsriird sanning i föredraget.
Blott d&amp; ett något kraftigare tillmiile riktades mot, die burgerliche Frauen)), h~illzas hela verksamhet i den socialistiska vågskålen blifvit vägd och befunnen för liitt, brast en bifallsstorm lös.
Afvenså mot- togs de ofta förekommande hiinfulla anspelningarna på kongressen med högljudda bravorop och slrrattsnlfvor.
Men i det hela förhöll sig församlingen helt sansad och passiv, ja i sjiilfva verket still- s a m a r e iin lcvinnornas generalförsamling i rådhiissalen, dar man minsann ej brukade spara på högljudda yttringar vare sig af bifall eller ogillande.
Sedan de nyss anförda tallarinnorna slutat, förklarades ordet fritt och en diskussion vidtog, hvari motstandame uppmanades att deltaga.
En och annan af kongressens främmande m e d l e m a r upp- trädde nu.
Nen dessa anslöto sig mer eller mindre till de socialistiska åsikterna, bland dessa den ofvannômndn fru Schlesinger-Eckstein från Wien; hon gaf dock sitt fulla erkônnande åt betydelsen af den bildade kvinnans strafvanden för förbättrandet af arbeterskans stall- ning.
Att däremot ingen B Gegner » å t l ~ d d e uppmaningen att triida fram, faller af sig s j u.
I en församling som denna var det ju lätt att förutse, att hvarje förfiiktande aE andra idéer än dem, som gingo i social-demolwatisk anda, skulle drunkna i ett haf af hån och hviss- l ingar.
Emellbrtid kunde ej kvinnokongressen-låta den utkastade hand- sken ligga.
Dartill hade förolämpningen från de radikales hall rarit alltför stor, utmaningen alltför tydlig.
E t t par dagar efter ofvan beslrrifna möte erbjöds också för kongressen ett osökt tillfalle att
bemöta de fbot densa~nma utslungade beskyllningarna.
Utom de ordinarie sammantradena med föredrag, höllos n$digen siirskildn sektionssamznanlco~nster med diskiissioner, till hvilka allmänheten, st- ledes afven andra an lrongressmedleiumar, agde tilltriide.
Man hade såliinda under veclians lopp i sektionerna diskiiterat h n e n s&amp;dana som: D draktrefonnen D, ~sedlighetsfrAgan&gt;, wpedagogislra frågor)) m. fl.
Fredagens seletionssam1nantr~c1e var agnadt åt &gt; arbetare-frtigan D. Wa- turligtvis hade social-demokraterna ej försinininat tillfallet att rycka in med sina basta hjälptrupper; inen man vm viil rustad att taga emot dem.
Diskussionen inleddes af fru Jeannette Schwerin med ett aii- förande öfver frBgan: » På hvillza sociala arbetsfiilt kunna kvinnor nr alla sainh~llsklasser förena sig till ett gemensamt arbete? » In- ledarinnan yavisade, hurusom en dylik sammanslutning på en hel del områden vore, ej endast möjlig, utan afven redan genomförts.
Med lika mycken kraft som hofsamhet bemötte hon den a.£ det social- demokratislra partiets ledarinna mot de borgerliga riktade utmaningen: » Ni hiimiila oss väl, men ni betvinga oss ej D.
Den borgerliga Icvinno- rörelsen hade icke, ville icke betvinga någon.
' hots socialdeinokra- ternas förnekande af all samhörighet s l d e den borgerliga kvinnan oförtrutet verka för, att &amp; j blott kvinnan af hennes egen klass, utan afven arbeterskan, ja alla kvinnor, vunne en st2isllning, öfverens- stämmande ined deras allmanmanskliga riittigheter.
Det V W en ytterst liflig dislrussion, som följde på denna inled- ning.
De socialdemokratiska talarinnor, som uppträdde i främsta ledet, voro natwligtvis de, som vid föreggende tillfallen på ett s&amp; eklatant satt dokumenterat sig som sitt partis före~pra~lcerskor: den förnämt öfverliigsna, hånfulla fru Braun och den alltid lika omoti- veradt hiitska och passionerade fru Zetkin.
Dessa tal.
försmadde emellertid att närmare ingå på de olika punkter, som inledarinnan till klargörande af frågan preciserat.
Dämmot förnekade de på samma hänsynslösa satt all socid betydelse hos den borgerliga livinno- rörelsen.
Densainma hade t. es.
ej vågat att i likhet med social- demokraterna upptaga kvinnans politiska jamnlilrhet på sitt program.
Alla reformer den lyckats genomföra voro halfmesurer, hvnrined den proletnrislca kvinnan ej kunde ltita sig nöja.
Dessa och dylika beskyllningar l~mnades emellertid ej obe- svarade.
Fröken Gripenberg gaf en vaclzer och vardig framstall- ning af förhållandena i Finland, diir kvinnor af arbetsklassen på eget initiativ anslutit sig till den ur de bildade kvinnornas midt ut-
gångna kvinnosaksföreningen.
Liknande exempel frin den tyslra arbetarevärlden framdrogos afven af andra t d.
Med mycket skarp- sinne och slagfärdighet replikerade den unga juristen, fröken Anita Augspurg, motpartiets piståenden, pivisande ohtillbarheten och eu, sidigheten i det sociddemokratiska ikkidningssiittet, &amp; dant det blifvit frainställdt af b u Zetl~in.
Det var dock isynnerhet inledarinnan af diskussionen, frii Schwc- rin, som genom sin fina takt visste att gifl-a mijtet en afslutniiig, som trots de skarpa hugg, som fallit å ömse sidor, fråntog striden en del af dess bitterhet, och kom t. o. in.
rnotsthdarne att eftertt erkiinna, att de blifvit hyggligt och viil bemötta.
Hvad hon sade, det satt på hvillcet hon talade, skall ej lätt glömmas af de narvarande.
Med allvar och mildhet, de vapen hvamed en kvinna alltid kommer längst, hemställde tal.
till de närvarande socialisterna, hvad väl (le skulle sagt, om en kvinna ur det borgerliga l e r e t, som iitagit sig att hålla föredrag p % ett socialistmöte, begagnat sig af tillfallet för att slciläda socialdemokratien, ja att förebrå partiet dess omogenhet och brist p&amp; förstånd samt uppfordrat åhörmne att besöks en borger- lig kvinnokongress för att där bli upplysta om sanningen.
PB SR satt hade fru Braun handlat.
uttalade dock den förhoppningen, att med tiden medel skulle uttänkas, som möjliggjorde ett sa.m£örstånd mellan klasserna, och slutade med de orden:, Wo kein Feind ist, da kann kein K m p f seino.
Så var denna episod, hvilken satte en s4 siiregen priigel p&amp; hela kongressen, utspelad.
Den hade gifvit oss friimlingar en sorglig in- blick.
i r %dande sociala förhållanden i vira dagars Tyskland, visat huru ett inrotadt klasshat verkade hiimmande bland annat iifven pb kvinnofrågans rätta lösning, vid hvilken om nigonsin satsen B enig- het gör styrkab borde tillämpas.
Men vi hade Sbfven fått en klar insikt om, att den tyska kvinnan, jag menar här den viirdiga, ratt- tänkande, af intet p&lt;artihat förblindade representanten diiraf, satt inne med krafter, som gjorde.
henne val rustad &amp; tt möte den strid, soin kanske i framtiden skulle taga iin biterme former an den vi be- vittnat.
Till sist vill jag tillägga, att man ej kan förneka att iifvemi den socialdemokratiske kvinnorörelsen, trots s i m förvillelser, inneslu- ter mycket, som är berättigadt och förtjänar att beaktas.
Iden sjlilfva de medel, som dess ledarinnor under dessa dagar anvandt för att skaffa gehör åt sina trossatser vor0 hvarken ärliga eller ursäktliga och d i s t e på det skarpaste klandras.
De Aterstående dagarna af kongressen upptogo afven ämnen a.f .stort intresse.
En session var anslagen %t sjuk- och h&amp;lsovårds- fraagor, välgör enhet, nyk$erhetsrörelsen och sedlighetsf&amp;igan.
I den senare uppträdde med myclren finhet och takt fru Bieber-Bohm.
Isynnerhet vände hon sig mot de lättsinnigt ingangna äktenskapen.
- Den därpå följande dagen hade till ämne: sociale Hilfsarbeitn och lcui~znnns s-tittsliga, ställning.
Att trots social-demokraternas för- nekande det inlagg, som den tyska kvinnan gjort i sitt .lands sam- hiil1sarbete vore ganska betydande, visades af de inånga r.epresen- tanter för föreningar af allmännyttigt syfte; * som uppträdde.
under denna kongressdag, liksom under de föregiiende.
Ofver fattigviirden och dess rätta väsen höll fru Schwerin ett vältaligt anförande., Hon frmhöll därvid, hvillren vikt för samhället lrvinnans deltagande i det offentliga fattigvårdsarbetet vore, då &amp; £ven den klokaste man däri ej kunde inlägga just det kvinliga element, som här vore af nöden.
Qfven i fråga om Irvinnans rättsliga ställning gjordes ganska märliiliga inlägg.
M: me Vincent från Paris sade många ampra saker om » le code Napolkon~, denna lag, hvars järnhand håller den franska kvinnan bunden.
Kvinnan vore likaväl som inannen född.
» une crés- ture 1ibl: e et pensante, och hade följaktligen kraf på samma frihet, samma rättigheter som han.
På denna högeligen ansträngande dag - ej mindre an 16 talare uppträdde - förekom för öfrigt anfö- randen öfver levinnans r&amp;ttsligx ställning i olika .liinder, lagstiftnings- f r k o r, rösträttsfrågor m. m., m. m.
&amp; !an hade därvid tillfälle att höra så frainstående kvinliga jurister soin M: lle Popelin från Bryssel, j ' röken ~Mccrie RascAke från Berlin och fröken Anita Augspurg från Miinchen.
JiGs Belvn Loc7cu !ood, den för några &amp; r sedan i Amerika riitt mycket odalade kandidaten till sjalfva presidentvärdigheten, fungerade äfven pii programmet med ett föredrag öfver » Kvinnans politiska rättigheter i Förenta staterna)).
Så randades kongressens sista dag.
Efter allt det solida i föredragningsväg, man under veckans lopp fått till lifs, serverade programmet till sist soin dessert de mer saftiga, ämnena: » lcvinnan inom konsten och litteraturen)), och slutligen som en läskedryck ofvanpå alltsammans, fredsfrågan.
Ett af de finaste och talangfullaste an- föranden, som f ö r e k o m i t på kongressen,chölls på denna afslutnings- dag af fröken Nutalie von Milde från Weimar.
Det behandlade ock- så det ' lockande och tacksamma ämnet: » Frauenliebe- und leben in Förelaserskan tecknade, med stöd af citat.
der modernen Litteratur ».
I ' *
ur tyska diktares verk, forna tiders kvinnoideal, det mäktande, (lrömmande, af poeterna besjungna, hvilket nu börjar ge vika föi.
vår tids tänkande, handlingskraftiga kvinnotyp, mer rustad an den förra.
att djupare både kiinna och väcka kiirlek.
genomgick afven Atskilliga representanter för den nutida litteraturen, diimid sarshildt framhallande den osanna, missriktade hiiinotyp, som skapats af eu del moderna kvinliga författare, bland dessa i framsta rimmet deri som mnsere Feindin » betecknade Laura Xarholin.
Kiir tal.
till sist citerade de ur Grillparzers » Sapho D lanade orden: » Ich suchte Dich und habe mich gefundena, bröt en bifallsstorm lös, sådan som Berlins rtidhwsal knappast under någon af de föregaelide dagarns bevittnat.
J a g har här, ntigot jag väl näppeligen behöfrer frainhålla, en- dast skummat a£ sjalfva ytan af dessa intressanta dagars innehåll utau att göra anspråk på att ha fått med mer iin en ringa del af griiddan.
I anseende till det oerhördt vidlyftiga materialet har jag blott kunnat niimna några f&amp; af kongressens talarinnor, endast ett och annat af föredragen.
Med tystnad har jag afven förbig&amp;tt de manliga talare, som hedrade kongressen med sin niirvaro, en uraktlåtenhet, som en- dast har sin förklaring i det knappa utrymme, som Blifvit mig till- mätt, icke i brist på intresse för det starkare könets presta- tioner.
Likaså har jag måst afstå f r h att tala något om de karakteristiska typer, som representanterna för alla dessa olike nationer erbjödo, och som man hade god tid att studera under de många och långa timmar man tillbragte inom Berlins råd- hussals fyra väggar.
Och för att sluta raden af mina urahlåtenhets- synder: beskrifningen på de samkväm och fester, kongressen anord- nade för sina medemmm, däribland den stora banketten i Ctstall- ningens största restaurationslokal, som afslutade kongress-veckan, har jag till min saknad måst inhibera, likaså omnämnandet af all den ~anlighet och gästfrihet, som en.skildt kom oss framrwide delegerade till del från staden Berlins älskviirda innevånare.
Trots allt hvad jag lämnat osagdt, hoppas jag dock mina läsare af min ofullsfindigu frmställning fått ett någorlunda riktigt begrepp om Berliner-kou- gressens förhandlingar och allmänna karakter.
» Och resultatet?, frågar man kanske.
Jag svarar med en annan fråga: oHvilka.
faktiska resultat ha i allmänhet kongres- ser att uppvisa? » Jag har hört vetenskapsiniin påstå, titt t. o. m.
vetenskapliga kongresser lämna efter sig ganska ringa spår i den vetenskapliga forskningens historia.
Det är utbytet af tankar och åsikter, de personliga förbindelser, som knytas, hvilka gifva dessa slags Aöten sin egentliga betydelse.
Och kan detta sägas om » mans- kongresser », hvilka redan hafva hafd för sig, bör det ej förvåna nå- gon om en &gt;ikvinnokongress », ännix en ganska ny företeelse i vårt sadundslif, e j kan berömma sig af den eller den vinst&amp;, det eller det påtagliga resultatet.
» En systerlig förbrödring » - jag kan ej finna något bättre ord - mellan kvinnor af olika nationer har Ber- Iinerinötet bidragit att främja.
Se där ett vinning.
Och a.r ej en internationell kvinnolrongess som ett fullbordndt faktum i och för sig resultat nog?
Lottevz Daiclgq.e~l.
O Ur trenne skaldinnors diktning.
ofversattning af Göran Bj örkman.
.. Be @ unZa bladen.
Madame e o n s e Daudet. '
ej tolka han f 6r7r~i.7 ':
Q~~hfiei?, m e d tungcc steg prla ky; r.kcgAt~dan, söhande bland @ c ~ mr .. f &amp; I * det e n tr.ozö.s.
kuinnrr, sonz.
~rrtrz .. r. sirzi~e unnz~ som död f 67-slc [.f uct - r.?
, Nej, andro: m i n n.
m f ölw.
hoizonz.
h i 8 och ancZrn, ÖmhcztskiinsZor; - nwtw .sccn.im.
Finge f t - c h jordens split k m trZ % 5 i 7 2.
morZers slrjifir~i~u fly OP / I stctmm d&amp; blott sci / Ziiiz@, a t t h 0 7 ~ pr; hftrzs ~ T (I Z.
~ Z U, h n n e e n k g s s cr tt trycka!
Tu e7jes finns f&amp; ?~m~onz in$eiz.
/ y l t u, eldes pci ingeiztiitg 7 ~ c m Ici ' ~z,@~e ~ h w,.
z~tom.,p&amp; det, CLM CWCL uta ~j 71n71.9 7nor - det kknner h m: hon, Iefwr,.
frck, i w r t, huar?
, !Titt dii-rpci.
f&amp; ett s u a ~ stota.
f zmne Jmn sttbstu, k ostrz el d e j f Grazia Herantoni-Mancini.
Något o m Englands sjuksk6f ersk Under juni m %nnd innevarande &amp; r hade i London anordnats en ganska betydlig utställning af sjukvårdsnrtiklar, - omfattande d t som på något satt kunde räknas dit, från sjukbäddar och transportvagnar till bandager, instrument, m. m., - hela denna mangfald af hjiilp-
medel, som den moderna sjukvården uppfunnit till- lindrande af de sjukas plågor, och till lättnad i arbetet för deras vård.
I skilda afdelningar visades prof på de olika lasarettens sätt att ordna för sina sjuka, .samt på de mest kända firmors fabrikat.
Mången ny modell eller lyckad anordning var afven uppfunnen eller tillverkad af sjuksköte,.skor, utvisande hvilken vaken intelligens och praktisk förinagn de engelska sköterskorna besitta.
När man där- till erfar, atk hela denna utställning, såväl till plan som till anord- ning, ar ett verk af sjuksköterskor,, för detta och nuvarande,.
samt att den vm färdig på utsatt dag, så må .man väl tillerkänna anord- narinnorna, ej blott ofvannamnda egenskaper, intelligens och praktiskt förstånd, utan äfven en hög grad af energi samt stort ordningssinne.
I ett nf de föredrag, soin höllos i samband med utställningen, gafs en öfversikt af sjulrviirdens.
utveckling i %ngland under de senaste 30 åren.
I England vm det, soin vi veta, särskildt Krimkriget och de svåra farsoter, som därunder decimerade den engelska hären, som väckte fordran på biittre vård för de sårade och sjulra; det var då som miss Florence Nightingale, i spetsen för en skara slrö- terskor, utvalda bland landets mest dugande krafter, sändes till krigs- skådeplatsen.
N&amp; s % hon och hennes sköterskor tre år sednare åter-.
vände efter ett väl utfördt och framgångsrikt arbete, kände nationens beundran och entusiasin inga gränser.
Dess tacksnmhet tog sig uttryck i en national-subskïibtion, hvilken inbragte en million kr.
och som, i det den under namnet » the Nightingale Pund », lades till grund för en s~nksköterslceshol~, blef det materiella stödet för den nya rörelsen., till förinån för en förblittrad sjukvård gmom btcttre utbildade sköte~ * skoe-.
Att denna rörelse, buren af en stor natians tacksamhet och nars förbunden med dess historiska minnen, hade ovanligt goda betingelser för sin framgång medgifves, men de engelska sjtiksköter- skorna hafva afven vetat att med kraft och klokhet begagna dessa förrniiner med det resultat, att i närvarande.stund alla lasarett och ett stort antal af statens under fattig vården^ lydande sjukhem (infir- ineries) hafva sin stab af val utbildade sjuksköterskor, samt att alla lasarett af någon betydenhet mottaga och utbilda.
elever.
Fordrin- garnn på griindlighet i utbildningen h a h a under denna tid alltmera ökats, så att elevkursen, som i början r ' äckte ett år, numera allmiiint utsträckes till tre, i några lasarett t. o. in.
till fyra.
Till denna ut- bildning hör, förntoin föreläsningar i anatomi, patologi m. fl.
teore- tiska öfningar, Sfven en tids arbete i lasarettens kök för inhem- tande nf sjulrmatlngning, i dess tvättstuga för att lära dar förekom- '.
I, \ mande sysslor, samt j syatelieren för att sedermera kunna skara tili .och förfärdiga en del vid olika tillfallen nödiga plagg åt de sjuku.
Båda dessa färdigheter k o m a särskildt till nytta rid sjukvard i fattiga hem, där sköterskan ofta nog få.r hjiilpa pH alla h811.
Särskildt beaktansviird iir arbetsfördelningen inom lasaretten, där öfversköterskan har en, jemfördt med vara förhiillanden, ofantligt sjalfstindig stiillning; hon är nämligen styrelsen direkt ansvarig fi; r ordningen och &amp; betet inom lasarettet, för alla sina underordnade, samt för det punktliga utförandeb af 1ii.karens föreskrifter.
De imder- ordnade sköterskorna och eleverna antagas endast p&amp; hennes förord och hon har en ganska stor myndighet öfver dem, iiger bestämma deras arbetstider, ledighet, förflyttning m. m. d.; men i händelse af dåligt uppförande frtin deras sida, kan hon dock endast arunäla för- hiillandet hos styrelsen, som ensam antager och afskedar såval öfver- sköterska som öfriga slröterslcor.
Läkarens tid och krafter kan s h n d a h g t n e r iin hos oss odeladt ägnas åt patienternas sjukvård och den därvid nödiga beband- lingen; på detta område Gr han naturligen oinskränkt herre och äger fordra den punktligaste lydnad.