Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men icke ens härmed vore man helt och hållet hulpen, eftersom potates till följd af deras stora vattenhalt är så lätt utsatt för att frysa, att nian vid deras, ofta (lera mil långa, transporterande under vinterkylan, äfven om man omsorgsfullt håller dem betäckta, icke kan freda dem derifrån, liksom det äfven får märkas, att man blott behöfver öppna dörren till deras förvaringsrum en kall vinterdag så mycket sorn erfordras för framtagande af den qvantitet, som man behöfver, för att de öfversta lagren frysa, hvarvid det öfriga äfven lätt utsättes för att taga skada.
Hvad som vidare talar emot mäskbeskattningen och förmodligen gör dess användande omöjligt hos oss, är den kontroll sorn erfordras.
För att man nemligen må vara fullt betryggad emot missbruk, äfven under ögonen på den mest vaksamma kontroll, måste nödvändigt hvarje kontrollör vara så noga bekant med brännerirörelsen, särdeles hvad mäskningsprocessen angår, att han förstår att bedömma alla hithörande omständigheter.
Men huru skulle man kunna erhålla det härtill nödiga antal (-loö)j personer, som i denna riktning ville utbilda sig, endast för att möjligen under 1 a 2 månader om året blifva begagnade såsom kontrollörer?
Annorlunda förhåller det sig t. ex. i Preussen, hvarest man i den permanenta betjeningen för infordrandet af och kontrollen öfver flera andra vigtiga slag af beskattning på förhand har en till bränvinskontrollen användbar personal, derigenom nemligen att hvar och en vid skatte- eller kontroll-väsendet anställd person äfven måste utbilda sig i denna ifrågavarande riktning, hvarföre också de flesta, såsom förr är anmärkt, en längre tid tjenstgöra såsom surnumerärer, för att erhålla den erfarenhet, som är erforderlig.
Härtill kommer vidare den omständigheten, att kontrollen öfver mäskebeskattningen kommer att erfordra särdeles betydliga utgifter, långt mera än någon af de andra skatter, som hos oss kunna komma i fråga, och det utan att erbjuda motsvarande fördelar.
Såsom ännu ett inkast emot mäske-beskattningen kan äfven den omständigheten anföras, att den medför nödvändigheten af olika skatt på mäskekar-rummet, allt efter som olika material användes, liksom ännu dertill ett på en annan grundsats byggdt beskattningssystem, nemligen materialbeskattning, som derigenom blir nödigt.
Med hänsigt till hvad man ofta hör yttras, att man nemligen genom mäskebeskattningen skulle få en säker grundval att stöda beräknandet af skatten uppå, för att den vid skattesatsens bestämmande påräknade afgift per pott produkt äfven verkligen skulle utgå, får Kommissionen slutligen upplysa, att detta är ett misstag, i hvilket hänseende man endast behöfver hänvisa till mäskeskattens historia i Preussen, hvarutaf det synes, att den i osäkerhet i nämnde afseende ieke ger pannebeskattningen mycket efter.
Vid mäske-skattens införande år -IS20, beskattades mäskekaren med \ sbgr. 5 pf.') per 20 Quart"), för, att kunna träffa den färdiga produkten med enskattafl Ggr. 3 pf.*"), hvilken skattesats redan -1824 biet' förhöjd till t ä/2 Sgr. per 20 Quart mäskerum, och *) En Preussisk Thaler
Svenskt banko. 1 sbgr. således
N:o A. 'i 26 Norska Kommiss.
Bränvinsbränningen. oaktadt man -1858 åter förhöjde satsen till 2 Sgr. för att uppnå samma beskattning på den färdiga produkten, visade det sig redan förledne år, att man genom förbättringar i mäskprocessen bragt det derhän, att den färdiga produkten drager en afgift af endast 8 å tO pf., så att man åter måst böja skattesatsen ända till dess dubbla belopp.
Härvid får tilläggas, att det ännu ej visat sig om en under försök varande förbättring i mäskningen lyckas, hvarvid afgiften vidare måste höjas med omkring 4/4 (Se Cand.
Steenstrups berättelse p. 90 samt hans dervid fogade skrifvelse till Inrikes-departementet af den 20 Febr. sistl. år).
Den sist omnämnda förbättringen består uti det ofvan anförda sättet att, såsom i England, afskilja skal och sådor från mäsken, innan den undergår jäsning.
Väl erhåller man genom mäskebeskattning en bättre produkt, än vid beskattning af pannerymden, nemligen dels derigenom, att det bränvin som erhålles blir renare, till följd af den långsammare afdestillering, som mäskebeskattningen medger, och dels också derigenom att omdestillering af det redan färdiga bränvinet blir mera allmän, när densamma genom pannbeskattningens upphörande kan frigifvas.
Likaledes medför mäskbeskattningen den fördel, att genom den långsammare destillation en del brännmaterial inbesparas.
Men dessa fördelar kunna efter Kommissionens förmenande icke uppväga de olägenheter, som denna beskattning, såsom här är visadt, medför, hvarföre Kommissionen ej heller kan rekommendera detta beskattningssätt, och det så mycket mindre, som det är en annan beskattning, nemligen produktbeskattningen, som icke allenast har med sig de enstaka fördelar, som raan måste erkänna följa med mäskbeskattningen, utan äfven andra och långt vigtigare, och det utan att lida af någon af de brister, som vidhänga den andra, liksom äfven dess utförande med hänseende till kontrollväsendet hvarken medför de utgifter eller möter samma hinder som mäskbeskattningen.
Kommissionen som i anledning af det hittills anförda icke kan tillråda beskattning
.å mäsken, öfvergår nu till: II.
Produktbeskattningen.
Med produktbeskattning förstås i allmänhet antingen beskattning af den färdiga och genom destination erhållna produkten, eller också beskattning af de produkter och materialier, som användas vid bränvinsbränning.
Med hänseende till sistnämnde beskattningssätt får Kommissionen anmärka, att det erfordrar en lika oupphörlig och vaksam kontroll, som mäskbeskattningen, liksom det äfven lider af den väsendtliga olägenhet, att det måste baseras på en högst osäker och föränderlig grundval, emedan nemligen det material, som användes, kan vara af en högst olika godhet, samt följaktligen måste gifva ett ganska olika utbyte.
Sålunda kan potates, hvarmed bränvinsbränningen så godt som uteslutande kommer i framtiden att drifvas hos oss, variera i godhet i ett förhållande som 9:24.
Med hänseende till det utbyte af bränvin, som kan erhållas af potates och sädesslag af ordinär beskaffenhet, får Kommissionen meddela följande.
Under förutsättning af att så väl mäsknings- som afverknings-processerna frigifvas från skatt, och att de, såsom en följd deraf, komma att gå för sig så fullkomligt, som möjligt, kan man med temlig visshet påräkna, att af 4 tunna vanlig potates å 24 6 SE kunna erhållas 20 potter, 4 tunna råg å 200 U. 60 potter, 4 Sunna korn ä 485 U. 45 potter, 4 tunna kornmalt ä 440 S! 40 po ter, 4 tunna hafre å 445 SE 50 potter, 4 tunna hafremalt eller malt af blandsäd å 420 SE 25 potter, samt 4 skpd hafremjöl (520 SE) 75 potter.
Bränvinsbränningen. 27
Detta beskattningssätt komme derjemte, med hänseende till användandet af råmaterialierna, att medföra samma olägenhet som mäskbeskattningen, nemligen att de bästa och till näringsmedel mest tjenliga potates- och sädesslag skulle gå till bränvinspannan, och det sämre- materialet icke användas, hvilket företrädesvis gäller frusen och skadad potates, som sålunda ic e skulle finna något fördelaktigt användande.
Det måste föröfrigt märkas, atl när kommissionen här talar om ett fördelaktigt användande, det ej så bör förstås, som skulle kommissionen anse bränvinsbräuningen i och för sig sjelf önsklig, utan, eftersom en gång denna handtering är tillåten och man ej kan förhindra konsumtion af bränvin, det då måste vara fördelaktigare, att till besparande af sådana materialier, som kunna begagnas till föda, man använder andra som dertill föga eller alldeles icke duga, hellre än att desamma skulle blifva alldeles obegagnade.
Härtill kommer att kontrollutgifterna skulle blifva ganska betydliga och lika stora, som vid mäskbeskattningen.
Det är derföre ingalunda detta beskattningssätt, som kommissionen ämnar att föreslå under namn af ”produktions-beskattning”, utan det förutnämnda, nemligen beskattning af den färdiga produkten eller det erhållna bränvinet, och de orsaker, som förmått kommissionen att föreslå detta beskattningssätt, tillåter sig kommissionen här att anföra.
Då såväl mäsknings- som afverknings-processen blifver skattefri, ifall afgiften lägges på det erhållna bränvinet, så förfalla de motiver, hvilka, såsom ofvan är visadt, förmå bränvinsbrännaren, att på utbytets bekostnad inskränka mäskrummet eller påskynda afbränningen.
Under det de förenämnda beskattningssätten sålunda till en stor del leda dertill, att uppmärksamheten vändes ensamt på inbesparing af afgiften, fastän med uppoffring af en del af utbytet, d. v. s. för så vida den förlust, som uppkommer, uppväges af den inbesparade afgiften, gör produktbeskattningen deremot händerna alldeles fria med hänsigt till rörelsens ändamålsenligaste drifvande, och är en sporre att söka hela vinsten uti en tillökning i utbytet och produktens godhet, följaktligen till ett drifvande af rörelsen, som i statsekonomiskt hänseende är det mest fördelaktiga.
Med hänsigt til! den förlust i utbyte, som föranledes genom beskattning af panneryrnden, får hänvisas till hvad förut är sagdt, nemligen ätt det är en bekant sak, att med apparater af samma konstruktion, som de, med hvilka nu af en tunna ordinär potates med malt utbringas 22 potter bränvin, förut erhöilos ända till 25 potter, nemligen den tid skatten utgjorde endast en ringa del af hvad den för närvarande är, och då det således icke fanns någon så stor anledning som nu att påskynda averkningen.
Enär det vid lika hög skatt är samma anledning att försöka inbespara i mäskrum, och dervid lika mycket går förloradt, som vid pannbeskattningen, kan man antaga den förlust i nationalförmögenheten, som vid mäskebeskattningen uppkommer, vara lika stor med den, som nu äger rum, när pannan beskattas.
För öfrigt torde här få upprepas, hvad ofvan är sagdt, att så stort utbyte, som en tunna potates efter den anförda tbeoretiska beräkningen skulle gifva, eller det som i Preussen erhålles, icke är att vänta hos oss, ‘enär vår potates i allmänhet icke uppnår en så stor rikedom på mjölämne, som den Preussiska, eller som den, hvilken är lagd till grund för beräkningen.
Mel lertid antar kommissionen, att när mäsknings- och afverknings-processerna blifva fria, och man således får friare händer att anställa försök, för att finna det ändamålsenligaste sättet att drifva rörelsen, d. v. s. det sora ger det största utbytet, det bör kunna erhållas mera än de ofvannämnde 25 potterna.
Men om man till och med ej skulle kunna vinna mer, så utvunne man ändock 14 procent.
Då bränvinsbränningen hufvudsakligen eller uteslutande sker med potates, komma följaktligen, när pannan beskattas, och den årliga produktionen antages endast till -12 millioner potter, att dertill användas omkring 515,000 tunnor potates och omkring 28 Norska Kommiss.
Bränmnsbränningen.
68,000 tunnor malt, när deremot, om produkten beskattas, endast 4S0,000 tunnor potates ock 60,000 tunnor malt komma ätt användas, så att besparingen utgöres af 65,000 tunnor potates och 8,000 tunnor malt.
Antages medelpriset af 1 tunna potates till 72 sk. och af \ tunna malt till 2 Spd., så utgör den årliga besparingen i nationalförmögenheten 55,000 Spd.
Det må här anmärkas, att oaktadt priserna under de sista 2:ne åren varit betydligt högre, har kommissionen ej tagit desamma i betraktande vid bestämmandet af ofvan anförda medelpris.
Till denna besparing kommer vidare en annan i brännmaterial, till följe af en mera långsam afverkning.
Det är nemligen gifvet, att till afverkning af samma qvantitet mäsk erfordras vid en påskyndad bränning mera bränsle än vid en långsammare.
Efter de uppgifter, som blifvit kommissionen meddelade, användes under den mera påskyndade afbräuningen bränsle för omkring 0,41 sk. per pott af det erhållna bränvinet, när deremot med en mera passande och långsammare afverkning, brännmaterialets värde endast utgör 0,27 sk.
Skilnaden af 0,T 4 sk. kommer således för en produktion af \2,000,000 potter, att utgöra i4,000 Spd, och hela besparingen af material vid produktbeskattningen blir således, efter ofvan antagen förutsättning, 69,000 Spd årligen.
Då vid mäskbeskattningen inbesparas samma värde i brännmaterial, sorn vid produktbeskattningen, kommer fördelen vid den sednare att, jemförd med den förra, blifva endast 55,000 Spd.
Utom denna betydliga besparing medför produktbeskattningen den väsendtliga fördel (hvilken för öfrigt äfven följer med mäskbeskattningen), att man erhåller en renare och i fysiskt afseende mindre skadlig produkt.
Det är nemligen en bekant och intet tvifvel underkastad sak, att medelst den nu påskyndade afverkningen af pannan, och endast till följe af denna, framkommer en produkt, som innehåller mera finkel och andra orenande ämnen, än när afdestilleringen försiggår med erforderlig långsamhet.
Endast den omständigheten, att till följe af den forcerade afverkningen ofta nog ingen tid blir öfrig att företaga den nödiga rengöringen af apparaten, bidrager mycket till ett orent och dåligt bränvin.
Men utom det att produktbeskattningen medger att vid den första afdestillationen, nemligen vid mäskens afverkning, erhålla en bättre produkt än vid pannbeskattningen, medför den äfven, lika med mäskbeskattningen, den väsendtliga fördel, att af giften för omdestillering förfaller, hvarom ofvanföre är taladt.
Produktbeskattningen har derjemte det företräde framför mäskbeskattningen och beskattningen afjden råa naturprodukten, att den medger att begagna ett mindre godt material, ja till och med frusna och skämda potäter, som icke på annat sätt kunna finna något nyttigt användande.
Vidare får det,såsom ett särdeles väsendtligt skäl för produktbeskattningens användande, märkas, att man genom den uppnår en på en långt säkrare grundval stödd beskattning, än fallet är med någon annan, i det man nemligen med säkerhet kan räkna på att hvarje skilling, hvarmed man i författningen beskattar den färdiga produkten, blir en verklig skilling, och icke blott en diktad, som endast figurerar på papperet, liksom man äfven undgår nödvändigheten att bestämma olika skattesatser, efter som olika material användes.
Det får derjemte märkas, att detta är det enda beskattningssätt, hvarmed man kan gå så högt i beskattningen, sorn man önskar, utan att framkalla någon produktions- < method, sorn skadligt inverkar på nationalförmögenheten; snarare kan man, genom bestämmande af. en hög afgift, framkalla det i statsekonomiskt hänseende förmånligaste sättet för rörelsens bedrifvande, enär man derigenom sporrar bränvinsbrännaren att söka ersättning för skatten i det största möjliga utbytet af råmaterialet, och således tvingar honom, att, i det hela taget, inrätta sin rörelse på det mest fördelaktiga och mest ekonomiska sätt.
Bränvinsbränningen. 29 Slutligen kommer härtill, att detta beskattningssätt fordrar en mindre dyr kontroll änbåd e mäskbeskattningen och beskattningen af det material, som användes, enär denna kontroll, såsom längre fram skall visas, endast erfordrar ett årligt belopp af omkring 52,000 Spd. hvartill kommer att här icke, såsom vid mäskbeskattningen, erfordras andra egenskaper hos kontrollören, än förnöjsamhet och ärlighet, egenskaper, som äro lika nödvändiga under hvarje beskattning.
Summan af allt detta är således, att man genom produktbeskattningen, l:o, under förutsättning af en årlig tillverkning af \2 millioner potter, inbesparar af nationalförmögenheten 69,000 Spd. af det material, som användes; 2:o ger bränvinsbrännaren händerna fullkomligt fria att fördelaktigt inrätta sig, ja till och med tvingar honom dertill, och det i ju högre grad, ju högre skatt man pålägger, när deremot motsatsen äger rum vid de öfriga beskattningssätten; 5:o att intet hinder lägges i vägen för användandet af skadade och till annat bruk odugliga födoämnen ; 4:o att man erhåller en renare och i fysiskt afseende mindre skadlig produkt ; 5:o att?omdestillering, frigifves, hvarmedelst, bland annat, en import från utlandet af flera tusende
Spd värde undvikes; G:o att man har en säker grundval för beskattningen, samt undgår olika skattesatser för olika material, — samt allt detta med en enklare kontroll och mindre utgifter än vid mäskbeskattningen.
Sedan kommissionen framlagt dessa resultater, söm förefalla kommissionen alldeles afgörande till förmån för produktbeskattningen, öfvergår nu kommissionen till behandling af sjelfva sättet för beskattningen, och huru dermed bör ställas.
För att vara säker, att ingen ting af den vid afverkningen utkommande produkten må kunna undandragas afgift, måste det från imkylaren utgående röret, -genom hvilket destillatet framkommer, ledas omedelbart ned i bränvins-reservoiren, hvarest mätning och profning sker, liksom aflops-röret för lanken ledes direkte ned I lank-reservoiren.
För att det må låta sig göra för bränvinsbrännaren att åtskilja lanken från det rena och starka bränvinet, måste på det från imkylaren till bränvins-reservoiren gående attedningsrör anbringas ett aflpppsrör till lank-reservoiren, äfvensom det är honom medgifvet att på bränvinsröret anbringa ett graderings- eller profnings-rum, den s. k. lyktan, hvarigenom det genom röret nedrinnande destillatets gradstyrka kan nndersökas medelst en i lyktan anbringad alkoholomcter eller profvare.
Lock måste detta rum vara på sådant sätt slutet, att bränvinsbrännnaren ej kan åtkomma destillatet, utan med kontrollbctjeningens tillåtelse, hvarföre bemälte rum måste vara under kontrollörens lästa förvar, eller i nödigt fall, försegling.
Under närvarande forcerade pannedrift skulle detta medföra mycket obehag för bränvinsbrännaren, ja knappast låta sig verkställa, emedan det lätt kan hända att mäsk till följe af ångtrycket drifves upp genom hela apparaten och ut i graderingsrummet och kastar profvaren upp ur sin plats, — men med den långsammare afdrifning, som blir en följd af produktbeskattningen, är sådant icke att befara.
Dér hvarest finnas tvenne spiritusbehållare kan spritröret nedanföre der lankröret är anbringadt delas i 2:ne armar, hvarutaf hvardera för till en särskild spritbehållare.
Uppmätning och profning företages blott en gång i dygnet, hvarföre spritbehållaren måste vara så stor, alt den rymmer ett dygns produktion, hvilket också bör vara fallet med lank-reservoiren.
Förenämnde sprit- och lank-rör böra derjemte vara så inrättade, att det icke är möjligt för fabrikanten under tiden, att bortleda något af det erhållna destillatet, hvarföre dessa samma rör böra ligga alldeles fria, så alt inga hemliga afloppskanaler kunna anbringas.
Då vanliga kranar lätt kunna leda till missbruk derigenom att sjelfva krantappen uttages ur röret, bör det ej vara tillåtet att använda dylika kranar vid lankrörets afledning eller spritrörets delning i förenämnde 2:ne armar, utan bör afledningen ske medelst ventiler, som ligga inuti röret, på samma sätt som vanligen 50 Norska Kornmiss.
Bränvinsbränningen. brukas i «lyktan« för länkens afledning.
I likhet med förenämnde rör böra äfven imkylaren, sprit- och lank-behållarne stå alldeles fria, så att de så väl ut- som invändigt kunna undersökas, för att man må vara förvissad om att inga hemliga afloppskanaler äro anbringade.
Förenämnde behållare böra derjemte vara lörsedda med ett tätt slutande lock, som af kontrollbetjeningen kan läsas, liksom det äfven anses nödvändigt, att de tillika förseglas för hvarje gång de varit öppnade, eftersom ett lås lätteligen med tillhjelp af falsk nyckel kan uppdyrkas.
När ett bränneri sålunda är inrättadt, anser kommissionen det icke nödigt såsom vid mäskbeskattningen, att der städse är en kontrollant tillstädes, och att således 2:ne kontrollörer skulle hafva fast bostad i bränneriet, för att åtminstone en i sender kunde vara tillstädes.
Utan anser kommissionen det vara tillräckligt betryggande om för hvarje b:änncri anställes en kontrollör, som hvarje dygn och pä olika timmar dag eller natt kan vara närvarande.
För detta ändamål torde det emellertid vara nöddigt att bränvinsbrännaren ålägges, på samma sätt som vid mäskbeskattningen, att hålla ett rum i ordning för kontrolipersonalen.
Uppmätningen af bränvinet och dess profning får deremot icke ske af kontrollören ensam, hvarföre det för hvarje bränneri bör utnämnas 2:ne eller flera pålitliga personer, af hvilka en och en i sin ordning hvarje dag på bestämd timma infinner sig i bränneriet, för att tillsammans med kontrollören och under samma ansvar som denne, företaga uppmätningen och profningen.
Dessa personer skola vara edsvurne.
Om länsmannen härtill anses passande, samt bor i närheten af bränneriet, kan han härtill utnämnas.
Dels för att ännu mera stärka kontrollen, och för att man ej må råka i för
För hvarje förrättning dessa personer, ellhr länsmannen, öfvervara, har kommissionen ansett att man borde tillerkänna dem 56 sk.
Emedan kommissionen antar, att lönnbrännings-kontrollörer komma att tillsättas, som utom deras egentliga göromål äfven så vidt möjligt borde hafva inseende öfver de anmälta brännerierna, så böra dessa kontrollörer under deras närvaro i brännerierna delta i uppmätnings- och profnings-förrättningarne.
Der brännerier på landet ligga helt nära hvarandra, torde på samma sätt, som i städerna, kontrolleringen uti 2 ä 5 brännerier öfvertagas af samma kontrollör.
Finnas ibland polisbetjeningen i städerna dertill tjenliga personer, så bör en sådan städse deltaga med kontrollören uti uppmätnings-och profnings-förrättningen; eljest bör, så vida det låter sig göra, tagas personer af tullbctjeningen.
Dessa erhålla likaledes 56 sk. för hvarje förrättning hvari de deltaga.
De kontrollörer, som, när tillsynen öfver flera brännerier öfvertages af en kontrollör, kunna besparas, har kommissionen tänkt kunna begagnas vid brännerier på landet, der länsmannen ej kan erhållas, och hvarest det kunde blifva svårt att finna någon pålitlig person att öfvervara uppmätningen, så att i ett sådant bränneri följaktligen blefve 2:ne kontrollörer.
För öfrigt borde, i likhet med hvad vid mäskbeskattningen är anfördt, tillsättas 5 öfverkontrollörer, för att på obestämda tider besöka brännerierna, samt hafva tillsyn öfver underkontrollörcrna, särdeles med hänsigt till utförandet af mätnings-och profnings-förrättningarne, hvilka de, så vidt möjligt är, böra söka att öfvervara.
Såsom förut är bemärkt har kommissionen bestämt skatten till 5 sk. per pott bränvin af 8° Spendrup eller 50 °/0 Tralles.
Med afseende på valet af den alkoholometer, som vid profningen skall begagnas, finner kommissionen att den hundra-gradiga, som bestämmer styrkan af bränvin eller dess balt af alkohol efter hundradelar af volymen, bör hafva företrädet, enär någon liten oriktighet vid densammas användande hvilket man knappt kan vänta sig att undgå?
Bränvinsbränningen. icke har så stort inflytande på beräkningen af den samlade alkoholmängden i den qvantitet bränvin, som skulle profvas, som vid Spendrups profvare, i det t. ex. 4/8 grads felaktig profning af 4 500 potter af vanlig styrka (det minsta qvantum, hvartill den dagliga produklionen är bestämd) gör ett fel af 5,7 potter med den hundra-gradigä profvaren, när deremot med den Spendrupska ett fel af omkring 25,4 potter af 50 % bränvin uppkommer.
Den hundra-gradiga (Tralle’s) alkoholometern är också genom Kongl. Resöl. den 46 Febr. 4845 antagen hos oss, likasom den brukas i Sverige Preussen, Frankrike och flera länder.
Då hvarje alkoholometer endast är beräknad för en bestämd temperatur af den vätska, som skall graderas, och således endast gäller för denna temperatur (enligt nämnda Kongl. Resol. är temperaturen antagen
Då dessutom vatten och alkohol, när de blandas i olika förhållanden, sammandragas, och den blandade vätskan intar ett rum, som är olika mindre efter blandningens beskaffenhet, måste denna sammandragning äfven intagas i beräkningen öfver huru många volymer alkohol ingå uti en viss mängd sprithaltig vätska, på samma sätt som den olika volym en viss vätska intar under olika temperaturer också måste beräknas.
Derföre har man också för profning af sprithaltiga vätskor låtit utarbeta reduktionstabeller, som på Justitie-departementets föranstaltande äro utgifne.
Genom att begagna dessa tabeller i enlighet med den anvisning, som för desamma är gifven, kan man med säkerhet utröna huru mänga potter alkohol, eller huru mänga potter bränvin ä 50 % en bestämd myckenhet sprithaltig vätska af en gifven temperatur innehåller.