Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan Utskottet sålunda i dessa ämnen sig utlåtit, går Utskottet att besvara anmärkningarna mot Betänkandet om grunderna för den blifvande Bevillningen; men, i anseende till anmärkningarnas mångfald och olikhet, har Utskottet, för tydlighetens och ordningens .skull, trott sig böra ordna och upptaga desamma i följande hufYud-afdelningar, nemligen : 1:0 Yttranden om Utskottets förmenta skyldighet att afgifva åtskilliga upplysningar och beräkningar i afseende på Bevill11 ingens utgående och fördelning sedan sista Riksdag; 2:0 Anmärkningar emot Utskottets Betänkande i allmänhet, och den deruti följda hufvudprincip, jemte serskilde Talares för - {5 Bevillning!;-Utskottets Utlåtande N.o 28, slag till förändring eller till nya grunder för Bevillningen ; 3:o Anföranden till vederläggning af Utskottets föreslagna serskilda grunder för Bevillningen och värdering af fastighet ter; samt 4:o Framställningar om Bevillningens nedsättning, lindring deri för flere orter och åtskilligt mera, hörande till fördelning gen och det reglenientariska, I.
Åtskilliga Representanter, serdeles in* om Hedervärda Bonde-Ståndet, hafva klandrat, att Utskottets Betänkande icke varit åtföljdt af hvarjehanda beräkningar öfver Bevillningens utgående och fördelning, m. m.; äfvensom det blifvit äskadt, att Utskottet nu mätte uppgifva 5 i:o Till huru stort belopp den till Stats-Cassan efter förra Riksdagen årligen inkomna allmänna Bevillningen öfverstigit den anslagna summan 2,170,000 R:dr; 2:0
Antalet af deni» hvilka erlagt personlig skyddsafgift och huru mångå der - Bevillnings-lliskottets Utlåtande N-o 28. ibland, som varit skattskrifne n) i Städerna; vid Bergverken, jemte derunder -begripne Masugnar, Verk och Manufacturier; c) vid Mjöl- och Såg-qvarnar, Fabriker samt andra Verk och Inrättningar på landet; och 3:o Värdet af de till Bevillning beräknade fastigheter så på Landet som i Städerne, med serskild specification af Hemmans och Lägenheters olika naturer och värden m. m.; hvarjemte en Ledamot ansett önskligt, att Utskottet låtit sitt Betänkande åtföljas af en Tableau, som gjort jemförelsen alla Näringar emellan åskådlig, och hvaraf man kunnat förvissas, atthvardera af dessa Samhälls-classer bär dess rätta andel i skattebördan.
Då Utskottets grundlagsenliga pligt inskränkt sig dertill, att för Rikets Högh Ständer framställa förslag till hufvudgrunde-rna för den allmänna Bevillningens utgörande intill nästa Riksdag, har Utskottet, vid fullgörandet af denna skyldighet förfarit på enahanda sätt, som vid förra Riksdagar varit vanligt; men Utskottet egde icke yttra sig om tillämpningen af dessa grunder, eftersom beräkningarne öfver det genom Bevillningen till Slats-Cassan sedan sisla Riksdag influtne belopp, dess 8 Bevillnings-Utskottets Utlåtande N.-o 18. fördelning och mera dylikt icke förr bör tagas i öfvervägande och framställas, än då behofvet af Bevillning blir bestämdt, vid hvilken tidpunkt det är Utskottets åliggande att föreslå sättet för densammas fördelning och, i ett sammanhang, utlåta sig om allt, sorn dermed har gemenskap.
Utskottet anser sig således icke nu böra efterkomma de af några Ledamöter på ofvannämnde sätt framställde önskningar om afgifvandet af åtskilliga beräkning gar öfver Bevillningens fördelning och utgående, utan får endast anföra, att hvar och en, som derom vill taga kännedom, kunnat upplysas i afseende på större de^ len af dessa uppgifter, dels, genom de tryckta General-sammandragen öfver Re-, villningen, hvilka för de förflutna åren till och med år <826 äro från Rikets Ständers Riksgälds-Uontoir utdelade, dels ock af de Berättelser, sam blifvit af Rikets, Ständers Revisorer åren 1825 och 1827, samt af HöglofL Stats^Ulskottet, under nuvarande Riksdag, efter granskning af Stats-, och Riksgälds-TVerken, afgifne, En del af de ifrågasatta upplysningar torde för öfrigt framdeles kunna inhemtas af den Tabell öfver Bevillningens utgående af vissa Sam-, hälls-classer, som, med anledning af en Fevillnin"s-Utskottets Utlåtande N.-o 28.
9 Motion hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, blifvit i behörig ordning infordrad.
II, Emot Utskottets antagna hufvud-princip och dess utveckling i Betänkandet har af några Talare blifvit anmärkt; att Utskottet ej framkommit med något nytt, utan egentligen afskrifvit 1823 års Bevillningsstadganden; att syftningen till Jordbrukets alltför härda beskattning derigenom vore synbar; att ojemnhet såmedelst uppkommit emellan Ilandet och Städerna, samt att jern-haiidteringen vore, enligt yttrade olika meningar, än för lindrigt och än för hårdt beskattad, I det afgifna Betänkandet har Utskottet tillkännagifva, att, i dess tanka, de sedan en längre tid följda grunder för Bevillningen borde, med några föreslagna jemkningar, hufvudsakligen bibehållas sådana de år 1823 antogos.
Långt ifrån alt instämma i lika mening, som en och annan Talare uttryckt till förringande af hitintills gällande bevillnings-syslém , har Utskottet fattat den öfvertygelse, att det gamla , af erfarenheten till sin brukbarhet vilis - io F.cvillnings-Utskottets Utlåtande N.o 28. ordade, bör, med behöfligä jemkningar, blifva beståndande, om icke betydliga olä* genlieter dervid möta , i synnerhet derest nya projecter i detta .ämne icke innebära elementen till något påtagligen bättre och mera .ändamålsenligt.
Flera i detta hänseende afgifna yttranden äro sins emellan stridiga, utan att innehålla eller åtminstone utveckla någon egentlig beskattningsgrund; och någon ledning för Utskottet bar följaktligen icke deraf kunnat hemtas.
Utskottet bar hvarken föreställt sig alt kunna tillfredsställa alla fordringar eller uppgifvit sina förslag såsom ofelbara och fullt motsvarande ändamålet; men då VäHofi.
Borgare-Ståndet gillat den af Utskottet följda hufvud-princip i allmänhet för Bevillningens utgörande, samt öfverläggningarne inom de öfrige respective Riks-Stånden, ehuru derunder förekommit mångfalldiga anmärkningar emot serskilda delar, icke lyckas tillkännagifva någon allmän önskan om hufvudsaklig rubbning i denna princip, eller den synbara förmögenhetens beskattning ; så hemtar Utskottet ej mindre derifrån, än af de i Betänkandet N:o 7 anförde skäl, tillräcklig anledning att vidhålla sin i detta afseende yttrade öfvertygelse.
Utskottet kan, för sin del, icke inse, Bevillning*-Utskottets Utlåtande.
N.y 18. «i luiru raan af förslaget, att jorden bör, efter sitt värde, deltaga i Bevil!nings-bördan, kunnat härleda den siutsatts, att Landtbruket, efter denna grund, får vidkännas för bård beskattning, då icke ens beloppet af denna skatt ännu kommit i fråga eller finnes angifvet.
Ingen har yrkat eller lärer med billighet kunna fordra, att jorden skall alldeles fritagas från Bevillning , och då betviflar Utskottet, det någon mera allmän tillämplig, billigare och mera jemt träffande grund kan bestämmas, än afgift efter det 'verkliga egendoms-värdet_, enär detta alltid bör bero hufvudsakligen på afkastningen och öfriga förmoner å ena sidan, jemförda med onera, å den andra.
Utskottet känner visserligen, att jordbruket är med skatter betungadt, men anser det högst orättvist, att, på sätt åtskilliga anföranden tyckas utmärka , såsom en hufvudorsak dertill uppgifva Bevillningen, hvilken jemförelsevis endast i mindre nion dertill bidrager, Hvad åter Jernhandteringen eller Bergverkens beskattning angår, så har det icke varit Utskottet oväntadt att, ur olika synpunkter, härom inhemta motsatta meningar; men deraf torde med skäl kunna slutas, att förslaget i detta afseende närmar isig det rätta, helst Utskottet, icke utan fö - 12 Bevillnings-Ulskottets Utlåtande N:o 18. fegängen pröfning, vunnit den öfvertygelse, att i grunderna för Bergverks uppskatta ning alla vigtiga omständigheter blifvit lill iakttagande anförde, hvarom Utskottet dessutom närmare får sig yttra , då detta ämne serskildt förekommer.
De anmärkningar, Herr Friherre Jacob Cederström aflemnat, innehålla, i afseende på Herr Friherrens Motion om ett förändrad!
StatshushåUnings-system, att, då densamma blifvit remitterad till Bevillningsoch flere Utskott, hade det ålegat Bevillnings-Utskottet att antingen öfverlägga derom i sammanhang med hvad Motionen i öfrigt innehåller, eller också om Bevillnings-principen i och för sig sjelf, emedan densamma skall, efter Herr Friherrens, förmenande, kunna tillämpas lika väl enskildt, som om det öfriga an ta ges; anförande Herr Friherren sedermera med egna ord:
”Då det icke torde vära möjligt be”stridaj att Sverige eger i,468j>oo mantals-. ”skrifne personer j och att man af de min ”Motion bifogade Tabeller kommer att fin”na, det hvarje person öfver hufvud kan ”beräknas ega en inkomst af 3ooR:dr_,bör ”bevillningen kunna utgöras med intet fullt ”en half procent j om bevillnings-summan ”utgör 2j000jO00.
Att sådant skulle lätta * "beskattnings»bördan > genom en jemn Benil ni ngs-Utskottets Utlåtande N.-o 18. i3 Vfördelning, synes tydligt, då somliga nu ”deremot få betala 5 till io procent afin, J'kornsten.
Det är just sådana förhållan”derij, hvarigenom de förmögnare classer”nayi synnerhet Tlandels-classen , undanfdragas beskattning j då deremot Jordbru”karen blir för tungt tryckt, dag anhål”ler derföre , att Devi Unings-Uts kott et Ulriika med de öfriga Utskott > till hvilka ”min Motion är remitterad, af göraj omic”ke denna del bör isolerad bearbetasj eller ”om Utskotten vilja i ett sammanhang ut"”låta sig om Motionen.”
Bevilinings^IJtskoltet har, genom Deputerade, deltagit i de Öfverläggningar, som inom förenade Utskotten egt rum i anledning af Hr Friherre Cederströms Motion, och, så fort ske kan, lärer Utlåtande deröfver meddelas; men då sådant, i anseende till ämnets omfattning, ännu icke medhunnits, och Utskottet, utan afseende derpå, måste hesvara återremissen, får Utskottet, i afseende på den grundprincip för Bevillningen, som Herr Friherren antydt, nemligen: dess utgörande i mon af hvars och ens brutto-inkomst, anmanka: att de olägenheter, som visade sig vid tillämpningen af 1810 års system, eller bevillning af behållna inkomster, och hvilka förnämlig gast uppkommo deraf, att pluraliteten af i4 Eevilhungs-Utskottets Utlåtande N.-o 28. de skattdragande antingen saknade vilja eller skicklighet och kunskap att uppgöra rigtig beräkning öfver sina inkomster (ett förhållande, som ännu är nog synbart vid de tillfällen inom Städerna , der denna princip nu användes), skulle i ännu högre grad inträffa vid utförandet af Herr Friherrens förslag att beräkna Bevillningen efter brutto-inkomsten, emedan det enskilda interesset dervid erhölle en större anledning alt blifva verksamt, och detta system innebär den stora orättvisan, att de, som egde lika stor brutto-inkomst, skulle betala lika afgift, utan afseende på de sinsemellan olika omkostnader, som oundvikligen fordras, att tillvägabringa denna inkomst, och hvilka för en del, till ev.
Capitalister, äro inga, då de åter för Jordbrukare och Näringsidkare medtaga en större eller mindre del af intraderna; att vid denna beskattnings-method de största svårigheter möta för controllering af uppgifterna på annat sätt, än genom Taxerings-Comileernas godtyckliga, på ingen säker grund livilande omdöme, och att dessa förhållanden på intet sätt förändras eller upplysas genom den af Herr Friherren gjorda uppgift derom, att i Sverige finnas 1,468,000 mantalsskrifna personer, som öfver hufvud skulle kunna räknas hafva en inkomst af 3oq R:dr B:o hvardera, hvilken förijtsätter, Bevillnings-TJtshottets Utlutanch N.-o 28. j5 att älla dessa personers sammanlagda årliga inkomst skulle utgöra 44°>400>000 B:o, och innehåller beräkningar, för hvilka Utskottet icke funnit någon antaglig eller af erfarenheten bekräftad grund.
Af alla dessa skäl, anser sig Utskottet böra afstyrka allt antagande eller tillämpning till Bevillningsgrunderna af Hr Friherrens förslag.
Herr Friherre Anders Cederström'^iar bemödat sig att närmare utreda grunderna för sitt i Utskottets Betänkande omnämnde Bevillnings-project, samt dessutom sökt ådagalägga, att Utskottets Förslag icke vore rättvist; men Utskottet nödgas förklara, alt förenämnde grunder och deras tillämpning icke genom Herr Friherrens nya utveckling, i Utskottets tanka, blifvit tydligare eller mera lämpliga än de voro förut; och då Utskottet redan i ämnet yttrat sig, anser Utskottet desto mindre behöfligt att nu ingå i någon utförlig vederläggning af Hr Friherrens åsigter eller närmare redogöra för sina egna, som
Utskottet förmodar det en sådan vidlyftighet hvarken i allmänhet torde fordras eller leda till något nyttigt ändamål, emedan Utskottet nogsamt förutser, att Herr Friherren derigenom icke skulle öfvertygas eller afhållas ifrån att än ytterligare till antagande framställa meranämnde. i6 Bevillnings-Utskottets Utlåtande N.o 28. ofta ingifne, fast ej af Rikets Högl.
Ständer gillade Project.
— Utskottet inskränker sig derföre till meddelande af den upplysning, att, enligt ordalydelsen i Utskottets yttrande, det förnämligast varit de föreslagna värderingarne oell alla dermed förenade undersökningar, hvilka, i Utskottets tanka, skulle medföra svårigheter, kostnader och tidsutdrägt, Ulen icke, såsom Herr Friherren antager, Comitéernes organisation, hvarom ingenting i Betänkandet yttras; hvarförutan det lärer inses, att, efter Herr Friherrens project, som antager.
Capitationsafgift, Bevillning för fastighet efter värde, för rörelse, näring m, m. äfven deli syhbara förmögenheten beskattas» samt att detsamma följaktligen, så framt man gillar Herr Friherrens eget omdöme om 1812 års Beskaltnings-systém, grundar sig pil principiöshetj och Utskottet åberopar för Öfrigt sitt förra Utlåtande, som afstyrker bifall lill ifrågavarande Bevillningsproject, Såsom skäl för antagandet af andra bevillnings-grunder, än dem Utskottet föreslagit, har Herr Friherre Boije hufvudsakligen anfört: att, der
Statens hägn ger trygghet åt större fördelar och större njutningar, der äro förbindelserna åt Staten desto Bevillnings-Utskottels Utlåtande IV.o 28. i 7 desto större; att således progression i förmögenhet bör följas af progression i béskattning, samt 1810 års Beskattnings-syslém derföre åter upptagas, med erforderliga modilicationer och rättelser, hvilka Utskottet borde föreslå; och till correctiv härvid angifvit edgång, hvilken PrÖfningsComiten skulle ålägga, då Kronans Ombud eller 2:ne Comitens Ledamöter anse den skattskyldiges uppgift tvifvelaktig; med påföljd att den, som ej ginge eden, finge vidkännas en, emot uppgiften, fyrdubbel Bevillnings-afgift.
En annan Talare har äfven hyllat 1810 års system, samt ansett, att om, vid dess tillämpning, betydlig brist uppkommit i det påräknade beloppet, skall deremot 1812 års, eller det nu gällande, visat en annan stor miss-calcul, eller att Bevillnings-summan vida öfverstigit beräkningen; och har dels en Ledamot af Väl* lofl. Borgare-Ståndet trott, att, liksom vis* sa grader föreskrifvas vid beräkning af Be* villning å Embets- och Tjenstemäns löner, en ungefärligen dylik progression borde, på föreslaget sätt, iakttagas vid Borgares beskattning, i nion af olika inkomst, samt dels åtskilliga Ledamöter inom Hedervärda 1 onde-Ståndet yrkat återgång till sy - Bih. till Pn St.
P- 1828 och 182g, S S. 1 AJd. 2 B. s.dra Häftet. 2 i8 Bevillnings-Utskottets Utlåtande N.-o 28. stémet af behållna inkomstens beskatt* ning.
Öm Utskottet icke alldeles missförstått allmänna meningen vid detta Riksmöte, så antyder densamma, att ett hufvudsakligt bibehållande af nu gällande princip för Bevillningen önskas af de flesta, helst inom respective Riks-Ståhden endast några få anmärkningar förekommit mot dess allmänna grundsattsi
Vid sådant förhållande anser Utskottet icke rådligt att, äfven med modificationer* återgå till 1810 års hufvudsakliga stadganden, då en treårig erfarenhet tillräckligt visade, huru litet dessa motsvarat sitt syftemål och de dermed gjorda beräkningar.
I en tid * då patriotismen i Landet fått nytt lif, då en och hvar insåg vigten alt ordentligt utgöra de allmänna bidrag* sorti erfordrades för bevarandet af Fäderneslandets trygghet samt de nya Inrättningarnas bestånd, —- utgick likväl Bevillningen redan första året, eller för 1810, med en långt större brist* än förr varit vanligt, och detta deficit blef Större med hvartdera af de bägge följande åren.
I Utskottets tanka gifves dessutom för den rätta progressionen blott en regel, nemligen: att den skattskyldige, som eger mera eller har större inkomst, betalar högre afgift, i förhållande till sin större förmo - Bevillnings-Utsfioltets Utlåtande N.o 28. genhet eller inkomst; då deremot obilligt är, att lill ex. för ett värde af 1000 R:dr skall erläggas högre afgift derföre, att det innehafves af en egare, än om samma värde vore fördelad t på tvänne; och då Utskottet för öfrigt betviflar den förväntade ofelbara verkan af det i alla hänseenden vådliga Édgångs-syslemet, men deremot fruktar att interesset, i strid med öfvertygelsen öm det rätta, understöd! af biygseln att vidgå eri origtig uppgift, alltför ofta kunde vinna en, för den moraliska känslan hos Nationen , mycket skadlig se* ger i kan Utskottet icke föreslå ett slags Värjemåls-ed såsom correctiv för mindre noggrannhet i beskattnings-uppgiften
I fråga om det betydliga och, efter hvad man påstått, för Landet mindre fördelaktiga öfverskott, sorn vid tillämpning af nu gällände BeVillnings-Stadgä skall uppkommit, så, utom det Utskottet anser att det alltid är Statens Och de skattdragandes fördel ätt en brist undvikes uti de erforderliga bidragen, hvilken på ett elier annat sättmåi sté fyllaS, skall det af framdeles aflemnande Calciiler häröfver visa sig* att detta öfverskott icke varit serdeles stort, och att beräkningarhe vid Bevillningens fördelning
Sålunda skett med den noggrannhet, Sorti i sådana amilen är möjlig. ao Bevillnings-Utskottets Utlåtande N.o sS.
En Ledamot af Bevillnings-Utskottet har till Ridderskapets och Adelns Protocoll lemnat åtskilliga uppgifter om beloppet af bevillning, som utgått af borgerlig rörelse under flere föregående år, hvaraf velat hemtas den slutsats, att, ehuru denna rörelse är i jemnt tilltagande, hafva Bevillningsbidragen deraf blifvit icke obetydligt förminskade, samt varit godtyckligt och mindre jemnt fördelade.
Orsaken härtill skall finnas deruti, att Borgare taxeras egentligen af egna medbroder, och att någon annan bestämd grund för taxationen, än Taxerings-männens egna oberoende pröfning, icke finnes.
Till vinnande af rättelse härutinnan, har Motionairen icke ansett annan utväg , än att Bevillnings-Utskottet, med ledning af föregående årens TaxeringsLängder, och med beräkning af hvarje Stads totala borgerliga rörelse, föreslår, och Rikets Ständer fastställa den summa, som Handlande för sig, Fabriqueurer för sig, der de finnas, samt Handtverkare och Borgare i allmänhet för sig, i hvarje Stad, böra utgöra efter 2 Art., samt att derefter Taxerings-man fördelade den sålunda fastställda summa på personerna inom hvarje af dessa classer, i raon af hvar och ens större eller mindre inkomster; dock sålunda, att procenten borde progressivt ökas i moa af inkomstens större betydenhet.
Ut skottets Utlåtande N.o 28. 2 1 Utskottet liar förut upptagit och bedömt ett vid sista Riksdag till då varande Bevillnings-Utskott aflemnadt Förslag, som hufvudsakligen hvilar på samma grundprincip för all Bevillnings utgörande; och då Utskottet, af anförda skäl, icke funnit detsamma antagligt i sin helhet, synes det ostridigt, att projectet än mindre kan tillämpas för Bevillningens utgörande af någon viss dass Medborgare, helst dervid förekommer, att, med afseende på de vexlande förhållanden i Handel och Näringar, som inträffa under den emellan Riksdagarna förflytande tid, det ingalunda blefve för Beviilnings-Utskottet och Rikets Höglofl.
Ständer möjligt, att bestämma en verkligen rättvis, constant Bevillnings-summa för Handlande, Fabriqueurer, Handtverkare och andra Borgare inom hvarje af Rikets Städer, i synnerhet då den Bevillning, som under föregående åren utgått, härvid lemnade föga ledning, enär densamma, på sätt Motionairen sjelf upplyst, hvarken varit jemnt fördelad eller utgått till det belopp, som vederbordt.
Utskottet hemställer följaktligen, att detta förslag icke må antagas. 21 Bevillnings-Utskoltett Utlåtande N-o 28. III.
Härefter åligger Utskottet att redovisa för anmärkningarna vid de partiela grunderna för Bevillningen, dervid den ordning kommer att följas, som i Utskottets Betänkande blifvit iakttagen, Första Grunden.
Ledamöterna inom Hedervärda Bonde-Ståndet hafva i allmänhet emotUtskottetsFörslag ifråga om personliga Skydds-afgiftenj anfört: att den måtte hel t och hållet upphöra såsom allt för tryckande för den fattigare classen; dels att något skäl för denna afgifts utgörande lika af alla icke kunde hem ta ä från förmonen af personligt skydd för hvarje Medborgare, enär sådant vöre af mindre värde för dem, sorn nödgas framsläpa sitt lif i fattigdom och elände, än för den, som åtnjuter rikedom och andra veiddsliga fördelar, dels att, om än hvar och en kände sig i lika behof af personligt skydd, betalningen derföre icke borde utgå till et1 lika numerairTbelopp för alla, hvarigenom den ene med ali sin egendom och, den andra med en penning, sorn lian icke det ringaste aktar, komme att köpa sig detta skydd, utan i stället mätas, efter det värde sjelfva er sä ttni n gs -sura man bade, icke uti emottagarens hand utan i utgifvarens och efter dess förmåga att den - Bevillnings-Ulskottets Utlåtande N-o 38. a? samma erlägga, så att likheten i värdet af personligt skydd äfven komrae att förefinnas i ett för alla lika kännbart värde i betalningen derföre; af dessa orsaker hade man, då jordegendomar å landet voro i allmänhet svårt betungade, yttrat den allmänna önskan, att Capitations-afgiften, som borde vidtaga först vid fyllda 18 år, måtte nedsättas för de mindre bemedlade, men deremot, i progressivt förhållande till inkomst och förmögenhet, ökas för de mera bemedlade; hvarjemte, inom Hedervärda Bonde-Ståndet, serskildt blifvit yttrade enahanda åsigter, samt en Ledamot tillstyrkt antagande af de grunder, 1789 års Bevillnings-stadga härutinnan utvisar.
Herr Grefve Posse har tillstyrkt: att Skydds-afgifteir borde förhöjas, hvilket, i Herr Grefvens tanka, dels skulle medföra lindring i Fastighets- beskattningen och dels bereda Landtmannen åtskilliga fördelar.
En dylik förhöjning kunde på det sätt tillvägabringas, att Skydds-afgiften bestämdes till det belopp, som 6 dagsverken utgöra efter hvarje orts markegångspris; hvarförutan en annan Ledamot, inom samma Riks-Stånd, funnit billighet deruti, att Skydds-afgift icke erlägges förr än vid den tid, Ynglingen inträder i Bevärings-åren, peli alt den såmedelst uppkommande minsk - Bevillnings-Utskottets Utlåtande N:0 a8. ning skulle ersättas genom fördelning på de öfriga betalande från nämnde ålder till 60 år.
De anmärkningar, som emot denna Beviliningsgrund och sättet för utgörandet i allmänhet förekommit hos Hedervärda Bonde-Ståndet, hafva, alltsedan afgiftens första antagande, städse inom detta Riks-.
Stånd blifvit framställde; men Utskottet förmenar att samma klander icke nu mera än förr vederlägger de enkla och i Utskottets tanka rättvisa skäl, hvilka i Betänkan*, det anföras, samt härmed vördsamt ytterligare åberopas, I fråga om den ålder, hvarvid denna afgift bär begynna, vill det för Utskottet synas mest lämpligt, att tidpunkten, då förmågan att försörja sig med eget arbete upphunnits, äfven bör blifva den, då skyddsafgiftens erläggande börjar.
Detta förhållande lärer, i allmänhet taladt, inträffa vid' uppnådda 17 år; och om stundom undantag härifrån förete sig, bör man ej derifrån hemta stöd för ett allmänt stadgande, sorn strider emot sjelfva grundsattsen; och Utskottet tillstyrker, af sådan orsak, att det förra förslaget äfven i detta hänseende må bibehållas.
Bevillnings-Utskottets Utlåtande N.-o a8 *5 Ehuru framställningen om ifrågavarande afgifts förhöjning på uppgifvet salt icke eger gemenskap med Bevillningsgrunderna, anser sig Utskottet likväl höra förklara, att det ingalunda instämmer i de åsigter, som i förenämnde hänseende blifvit yttrade, och att Utskottet icke anser troligt, alt de förmodade fördelarne för Landtmannen äro jemförliga med de olägenheter, som i stället drabbade honom, om denna afgift blefve ökad efter förutnämnde beräknings-grund.
Då för öfrigt Vällofl.
Borgare-Ståndet bifallit Utskottets Förslag i denna del, och Högvördige Preste-Ståndet lemnat detsamma utan anmärkning, hemtar