Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Styrelsen i underdånighet ega grundade skäl till afstyrkandet från ett sådant partiel! uppförande af stationshusbyggnaden, som detta tillvägagående skulle medföra.» Öfver Byggnads-styrelsens ifrågavarande förslag har Styrelsen för Statens jernvägstrafik fått afgifva underdånigt utlåtande och den 13 nästlidna December med detsamma inkommit, dervid Styrelsen, lika med Byggnads-styrelsen, ansett icke allenast ändamålsenligt, utan äfven nödvändigt, att den norra bangården i hufvudstaden genast från början erhölle sådana dimensioner, hvad anordningen af såväl spår som byggnader beträffade, att ej allenast den erforderliga rörelsen med lokomotiv och vagnar kunde med säkerhet och billiga kostnader derå utföras, utan ock de åt expeditionen af passagerare och godstrafiken egnade lokaler med tillräckligt utrymme förena den beqvämlighet, som en flerårig erfarenhet vid alla jernvägar vitsordat vara ett oeftergifiigt vilkor för möjligheten att iakttaga såväl en god hushållning som punktlighet, skyndsamhet och noggrannhet vid utförandet af de mångfaldiga göromål, som tillhörde tjenstemän och betjening vid hvarje mera betydande jernvägsstation.
Styrelsen har ock på grund af de skäl, Byggnads-styrelsen anfört i fråga om det blifvande området för stationen, förklarat sig anse hela det ifrågasatta området, Bergfalkska egendomen in beräknad, vara oundgängligen nödvändigt för rörelsen å sammanbindningsbanan och stationen, helst det för utläggning af nödiga spår för bantågens anordning i centralstationens närhet behöfliga utrymmet svårligen torde kunna på annat sätt erhållas, hvadan ock Trafik-styrelsen i underdånighet tillstyrkt, att de för expropriation af ifrågavarande område erforderliga medel finge dertill disponeras utan afseende på andra behof eller derpå, att den uti det ursprungliga kostnadsförslaget för sammanbindningsbanan beräknade expropriationskostnaden öfverskredes.
Beträffande stationshuset har Styrelsen, på grund af förvärfvad erfarenhet om behofvet af utrymme och beqvämlighet vid en större station samt om svårigheterna att derförutan sköta en så betydande och invecklad rörelse, som särskilda förhållanden utan tvifvel skulle framkalla vid hufvudstationen i Stockholm, ansett sig förpligtad att underdånigst framhålla nödvändigheten deraf, att såväl banhall som stationshus af ändamålsenlig storlek och indelning derstädes uppfördes och färdigbyggdes, innan trafiken på sammanbindningsbanan öppnades för allmänheten, så mycket hellre Kongl. Majlis Nåd.
Proposition N:o 71. som Styrelsen vore förvissad, att anläggningskostnaden derigenom blefve betydligt mindre än om tillbyggnader sedermera skulle ske än för det ena, än för det andra ändamålet.
Styrelsen har vidare anfört “Då Stockholms centralstation måste begagnas både såsom ändstation och genomfartsstatiou, är det icke lämpligt att, såsom för det förra fallet eljest vore ändainälsenligast, fördela expeditionerna och lokalerna för afgående och ankommande passagerare och bagage på motsatta sidor af banan och sålunda uppföra tvänne byggnader med mellanliggande banhall.
Sådant iörbjödes derjemte af stationens läge, sorn gör ett manöverspår tätt utanför banhallens vestra sida nödvändigt, äfvensom deraf, att infarten frän Norrmalm och staden till den vestra sidan af stationen icke kan blifva så beqväm och obehindrad — äfven om en sådan beredes under sjelfva banan — som densamma behöfver vara, helst om, såsom sannolikt är, bantåg från norra banan efter kort uppehåll vid hufvudstationen komma att fortsätta vidare utåt vestra banan.
Af dessa skäl anser Trafik-styrelsen, lika med Bygguads-styrelsen, att alla de till passagerare-trafiken hörande lokaler böra förläggas i samma byggnad och på östra sidan om banan.
“ “Ehuru Trafik-styrelsen nu icke har att yttra sig öfver detaljerna af den plan till stationshusets bottenvåning, som fig.
I plan I utvisar, kati Styrelsen dock icke lemna oanmärkt att, efter Styrelsens åsigt, utrymmet för förvaringsrum af åtskilliga förråd, för betjeuingen och tor oundgängliga beqvämligheter komme att blifva ganska knappt, samt att lokal saknas för en sådan postexpedition, som troligen derstädes biifver af nöden och bör vara belägen i bottenvåningen; hvarföre Styrelsen för sm del skulle anse önskvärdt, att medel till en särskild smalare byggnad midt på, eller inbyggd uti banhallens vestra sidovägg kunde beredas, i hvilken rum för förråd af dagligen begagnade effekter samt beuöfiiga lokaler för betjeningen blefve inrättade, hvarigenom passande plats för en postexpedition kunde erhållas inom den af Bygguads-styrelsen föreslagna hufvudbyggnadeu.“ “Beträffande den å Byggnads-styreisens plan upptagna öfvervåningen, så ålen sådan oundgängligt nödvändig för att användas till expeditionslokaler för stationsinspektoren, tratikdirektören, öfverbaniugeuiören och intendenten vid lista trafikdistriktet, hvarjemte Tpiegraf-styreisen torde finna önskvärdt att derstädes få disponera två rum för en telegraf-expedition.
Så vidt Trafik-styrelsen nu kan beräkna, är utrymmet uti den å Byggnads-styreisens plan angilna öfverväningeu, ehuru hälften af densamma endast erhåller ljus från baulialien och således ej kari begagnas till egentliga arbetsrum, likväl tillräckligt för ofvansagda ändamål och derutöfver möjligen för någon mindre del af Trafik-styrelsens egna afdelniugar.“ “Till Trafik-styrelsens begagnande har Eders Kongl. Maj:t tills vidare upplåtit det Staten tillhöriga huset N:o 2 i Storkyrkobrinken, men oaktadt aila deruti befintliga rum och lägenheter blifvit tagna i anspråk, har Styrelsen dock för milkontoret måst förhyra tvänne våningar i huset N:o 10 vid Trångsund, och förutser att innan kort äfven dessa lågenheter blifva otillräckliga för det ständigt vexande antalet af arbetande biträden och för arkiver.“ “För Styrelsen såväl som för allmänheten måste det dessutom vara ganska angeläget, att Centralförvaituingeu för jernvägstrafiken ej är allt för långt afskiljd från hufvudstationen, hvarigenom äfven besparing i betjeningspersonal och andra utgifter kunna göras.
Man finner äfven, att vid de flesta utländska större jernvägar och jernvägsnät, Centralförvaltningarne hafva siria embetsiokaler antingen i sjelfva Kongl.
Proposition N:o 71. 7 stationshusen vid hufvudstationerna eller i särskilda jernvägarne tillhöriga byggnader inom deras områden.“ “Om nu en stor byggnad, sådan som den föreslagna, skall uppföras vid Stockholms centralstation, med en synnerligen dyrbar grundläggning och tak, så föreställer sig Styrelsen, att en passande lokal för Trafik-styrelsen icke kan beredas för billigare pris, än om nämnda stationshus uppföres till tre våningars höjd, hvarigenom allt det utrymme vinnes, som för en framtid kan erfordras.» * Enligt en kalkyl, som dock endast kunnat approximativt uppgöras, kostar byggnaden på vestra sidan om banhällen högst 63,000
Riksdaler samt en tredje våning på hufvudbyggnaden högst 180,000 R:dr, hvarigenom hela byggnadskostnaden, förut beräknad tili 726,000 R:dr, ökas till 969,000 Riksdaler.« “Uti det underdåniga memorialet uppgifver Byggnads-styrelsen bristen i anslag för de nödvändiga expropriationerna till 500,000 R:dr och för stationshuset, enligt den framlagda planen, till 407,491 Riksdaler eller tillsammans 907,491 R:dr.
Om dertill lägges ofvanstående approximativa kostnadssummor för den tillökning i byggnaderna, som Trafik-styrelsen anser behöfiig, så skulle för centralbangårdens fullbordande erfordras ett tillskott i rundt tal af 1.200,000 R:dr, att utgå under loppet af åren 1866 och 1867.“ »Såsom ytterligare skäl att, på sätt Trafik-styrelsen nu föreslagit, bereda densamma egen embetslokal, får Styrelsen i underdånighet anföra, att svårligen någon behofvet motsvarande lokal med ändamålsenlig inredning och passande läge finnes att i närheten af centralstationen hyra eller köpa, och i sednare fallet säkerligen komme att kosta betydligt mera både uti inköp och i utgifter för nödiga förändringar, än uppförandet af en tredje våning i stationshuset.» »Då emellertid dessa ökade byggnadskostnader skola af Staten bestridas i och för jern vägstrafikens behof, har Styrelsen ansett sig förpligtad att tillse, huruvida medel dertill skulle kunna erhållas af öfverskotten på trafikinkomster under de ifrågavarande åren. för det fall att, enligt hvad den nådiga Propositionen af den 1 dennes, rörande anslag till jernvägsbyggnader och rörelsemateriel, föranleder, nådigt förslag derom kommer att till Rikets nu församlade Ständer afiåtas.»
Efter en omfattande kalkyl öfver påräkneliga inkomster och utgifter under åren 1866 och 1867 och under förutsättning af Rikets Ständers bifall till Kongl.
Maj:ts nådiga Proposition om ett särskildt anslag af 2,000,000 Riksdaler till uppsättning af trafikmateriel å vestra och södra stambanorna, samt med beräkning* att af trafikmedlen skulle till ränta och amortering å hela det kapital af 8,824,000
R:dr, som föreslagits till nämnda materiel och till jernvägsbyggnader under åren 1866 och 1867, utgå tillhopa 680,000 R:dr, har Styrelsen likväl ansett, att af trafikinkomsterna skulle återstå 1,398,000
R:dr, hvaraf den ökade byggnads- och expropriationskostnaden för för Stockholms hufvudstation skulle kunna betäckas till det belopp, som efter det nya ritningar och kostnadsförslag för stationshuset blifvit upprättade och definitivt fastställda, kunde anses erforderligt.
Slutligen har Byggnads-styrelsen, som erhållit del af hvad sålunda förekommit, i underdånigt yttrande af den 18 förenämnda månad instämt i Trafik-styrelsens uttalade åsigt om önskvärdheten deraf att medel måtte beredas så, att den för betjeningen samt för åtskilliga förråd och för oundgängliga beqvämligheter ifrågasatta byggnaden utmed banhallens vestra sidovägg kunde uppföras samtidigt med banhällen, hvarigenom icke allenast besparing i kostnad skulle uppstå och framtida förändring i stationshusets inredning kunde undvikas, utan äfven en ökad styrka och soliditet vinnas i den annars fristående och ganska höga banhallens yttre sido - 8 Kongl. Maj:ts Nåd Proposition, N:o 71. vägg, som har att uppbära ett tak af betydlig spännvidd; hvaremot Styrelsen, beträffande förslaget att uppföra en tredje våning å stationshuset för centralförvaltningen af trafiken å Statens jernvägar, väl förklarat sig dela Trafik-styrelsens åsigt om nyttan och nödvändigheten af en för detta ändamål erforderlig lokal i närheten af centralbangården och helst i direkt förbindelse dermed, men anmärkt, att Styrelsen, som, enär det primitiva kostnadsförslaget för samruanbindningsbanan genom hufvudstaden- med bangård vid Clara sjö icke derför upptoge någon kostnad, icke heller ansett sig böra derom göra underdånig framställning, deremot höll före att, då det icke vore nödvändigt, att centralförvaltningens embetsrum och öfriga derför nödiga lokaler voro belägna i sjelfva stationshuset, det hvarken skulle vara ändamålsenligt eller lända till någon afsevärd besparing i kostnad, att för detta ändamål uppföra ännu en våning ä stationshuset, utan ansåge, att en passande lokal för ifrågavarande behof lämpligare skulle kunna åstadkommas i någon af de flera intill bangården angränsande eller i dess närhet belägna egendomar,tsom för detta behof borde inköpas och inrättas.
Styrelsen har vidare anfort: »De äldre större utländska jernvägsstationshus uppfördes ofta i flera våningar i afsigt att deri jemväl kunna inrymma icke allenast boningslägenheter för flera tjenstemän, utan också embetsrum för förvaltningen och till och med hotell för resande, men de flera olägenheter, som dermed voro förenade, och den tillvexande trafiken, som fordrade ständiga utvidgningar ä de lokaler i bottenvåningen, hvilka derför voro afsedda, visade snart nödvändigheten att frångå detta förfaringssätt, och den åsigten synes hafva gjort sig alltmer gällande, att, såvida icke tvingande omständigheter dertill föranleda, vid inrättande af stora jernvägsstationsbyggnader endast afse hvad som för sjelfva trafikens behof är nödvändigt och att från sjelfva stationsbyggnaden aflägsna allt som kan bidraga tiil att der öka den trängsel, som sjelfva jernvägstrafiken så ofta framkallar, eller som lägger hinder i vägen för framtida förändringar af bottenvånings inredning.» , »Med tillämpning af dessa åsigter, hvilka Styrelsen för sin del fullkomligt gillar såsom obestridligen rigtiga och särdeles praktiska, har Styrelsen föreslagit uppförandet af endast en lägre öfvervåning å stationshuset, så väl för att gifva byggnadens utseende mera prydlighet, som för att på samma gång bereda nödigt utrymme för Intendentens, Trafikdirektörens och Stations-inspektorens expeditioner, hvilka det för trafikens bedrifvande kan vara fördelaktigt att hafva förlagda i stationshuset, äfvensom för att bereda plats för en telegraf-byrå, hvarom Styrelsen för Statens telegrafer gjort framställning.» »Med hänsyn såväl till de stora svårigheter, som i allmänhet möta vid inrättandet af en byggnad, aYsedd för flera olikartade behof, och hvilka svårigheter skulle blifva ännu betänkligare vid den ifrågavarande, alldenstund bottenvåningen deri måste upptagas af flera rum och lokaler af särdeles stora dimensioner så väl i bredd och längd som i höjd, och de öfre våningarne af jemförelsevis mindre rum, som äfven dertill att stationshusbyggnaden, som kommer att uppföras på särdeles lös grund, hvilken medelst pålning måste förstärkas, samt utmed jernvägsspår, hvarigenom den blefve utsatt för skakningar, icke bör belastas med större tyngd särdeles å öfra delen deraf, än som är oundgängligen nödvändigt; att ifrågavarande vånings längd blefve 490 fot med en bredd af 50 å 64 fot, och att dess golfplan skulle komma ej mindre än 36 fot öfver marken, hvaraf skulle följa både obeqvämlighet och svårighet, att, utan att derför inkräkta på ett dyrbart utrymme Kongl. Maj:ts Nåd.
N;o 71. 9 utrymme i bottenvåningen, anbringa tillräckligt många trappuppgångar af erforderlig storlek; samt att derigenom, att sjelfva stationshusbyggnadens höjd sålunda komme att betydligt ökas, en vinkel skulle bildas emellan sidoväggen och det derintill stötande banhallstaket, som åstadkomme snösamlingar och inverkade menligt på båda byggnaderna, så anser Styrelsen, att, om än dessa med liera andra olägenheter, hvilka blifva en följd af en tredje vånings uppförande å stationsbusbyggnaden, skulle, genom de hjelpmedel, som numera stå till buds, kunna till viss grad afbjelpas, de dock utgöra svårigheter, som försigtigheten bjuder snarare att undvika än att söka besegra.» »På grund af hvad Styrelsen nu anfört, och då dessutom en särskild byggnad, uteslutande inrättad med afseende endast å Centralförvaltningens fordringar och lemnande tillfälle till utvidgning och förändringar i mån af framtida behof, skulle i alla hänseenden vara fördelaktigare, äfven om dess åstadkommande skulle erfordra något större kostnad än den af Trafik-styrelsen för uppförandet af ifrågavarande tredje våning approximativt beräknade, — anser Styrelsen sig i underdånighet böra afstyrka uppförandet af en tredje våning å stationshuset för inrymmandet utaf Centralförvaltningen; men Styrelsen anser sig derjemte böra i underdånighet fästa Eders Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet derpå, att det skulle leda till ganska afsevärda besparingar i kostnad, om uppförandet af en sådan byggnad finge ske samtidigt med de öfriga stationsbyggnaderna, helst icke obetydlig tillgång på byggnadsmaterialier, som med fördel dertill skulle kunna användas, redan finnes i flera af de för samman bin dningsb anans räkning inköpta större och i godt skick varande byggnader, hvilka måste nedrifvas och i annat fall försäljas, sannolikt till ett ganska ringa pris.»
Enär redan vunnen erfarenhet af den hastigt vexande trafiken å Statens jernvägar ådagalagt behofvet i allmänhet af större stationsplaner och rymligare stationsbyggnader, än som vid kostnadsförslagens uppgörande, med afseende å då beräknad inskränktare rörelse, ansågs erforderligt, och, hvad särskildt angår centralstationen i Stockholm vid Clara sjö, det förekommer, att den för bangården beräknade areal är inskränktare än hvad numera anses oundgängligt för en utvidgad rörelses ändamålsenliga liandhafvande, äfvensom att en stationsbyggnad endast af den storlek, hvartill den för ändamålet afsedda kostnadssumma lemnar tillgång, skulle inom kort, om icke omedelbart efter stationens öppnande, befinnas otillräcklig; så och då det skulle både medföra svåra olägenheter och blifva kostsammare, om bangården nu anlades och stationsbyggnader uppfördes efter en mindre omfattande plan, men förändringar och tillbyggnader sedermera, efter stationens emottagande af Trafikstyrelsen, måste, till stort men för der förekommande trafik, utföras, har Kongl. Maj:t ansett mest ändamålsenligt, att bangården från början ordnas på sådant sätt, att alla nödiga arbeten och byggnader må kunna i ett sammanhang utföras; hvadan Kongl. Maj:t nu föreslår, det Rikets Ständer må medgifva att, — sedan af den under åren 1866 och 1867 uppkommande behållning af trafikinkomsterna från Statens jernvägar blifvit reserveradt så stort belopp, som Rikets Ständer, i anledning af Kongl. Maj:ts den 1 December nästlidna år afiåtna nådiga Proposition om anslag till jern vägsbyggnader och till rörelsemateriel å redan anlagda stambanor, kunna för samma år anvisa till ränta och amortering å föreslaget lån för nämnda utgifter, — af samma behållning får användas, i mån af behof, högst 970,000
R:dr för bangårdens utvidgning och uppförande af ett stationshus med banhall och särskild tillBih. till B.
St. 1865 & 1866. 1 Sami. 1 Afd. 2 Band. 9 Haft. 2 10 Kongl. Majlis Nåd.
Proposition N:o 71. byggnad å banhallens motsatta sida, allt i hufvudsaklig öfverensstämmelse med det af Byggnads-styrelsen framställda förslag, hvars slutliga godkännande Kongl. Maj:t dock anser icke böra ega rum innan en del detaljer i afseende å dess inredning m. m. blifvit närmare bestämda; viljande Kongl.
Majit i anledning af den utaf Trafik-styrelsen i sammanhang härmed väckta fråga om beredande af en lokal för Centralförvaltningen af trafiken å Statens jernvägar, till Rikets Ständers afgörande öfverlemna, huruvida, med afseende å förutsedd minskning i kostnaderna för åstadkommande af en sådan lokal, derest densamma finge samtidigt med stationsbyggnaderna företagas, Rikets Ständer, oaktadt denna fråga icke står med den om centralstationens utvidgning i oskiljaktigt sammanhang, ändock vilja åt Kongl. Majit öfverlemna att, sedan Öfver-intendents-embetet blifvit i ämnet hördt och närmare utredning åstadkommits om det mer eller mindre ändamålsenliga uti berörda lokals inrymmande i en tredje våning å stationshuset, eller i särskild byggnad, meddela förordnande om utförande af ett sådant byggnadsföretag, så framt behållningen å trafikmedlen dertill lemnar tillgång.
De frågan rörande handlingar skola tillhandahållas Rikets Ständers Statsutskott; och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen.
C A B L. G.
Proposition N:o 71. 11 Utdrag af Protokollet öfver Civil-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 2 Januari 1866.
Departements-chefen, Statsrådet Lagerstråle uppläste till justering följande, i enlighet med Kongl. Maj:ts uppå Stats-Rådets enhälliga tillstyrkande förut fattade beslut, uppsatta förslag dels till nådiga Propositioner till Rikets Ständer, nemligen d) om anvisande af medel till utvidgning af den för jernvägen genom Stockholm beslutade bangård vid Clara sjö och tillökning i de för trafiken derstädes afsedda byggnader. dels ock till nådiga Skrifvelser till Rikets Ständer: Kongl.
Maj:t täcktes, enligt Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörda förslag samt förordna, att, i öfverensstämmelse dermed, nådiga Propositioner och Skrifvelser af den lydelse, bilagorna Litt.
D. till detta proto koll utvisa, skulle till Rikets Ständer afgå.
Seippel. 12 Kongl. Maj:ts Nåd.
Ank. till Exp.-Utsk. den 24 Jan, 1866, kl. 5 e. m. Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående anslag till beredande af arbetsförtjenst åt den genom missvext lidande befolkningen inom Pajala socken af Norrbottens län; Gifven Stockholms Slott den 2 Januari 1866.
Med anledning af den inom Pajala socken af Norrbottens län under nästlidna år inträffade missvext, sammanträdde socknens kommunalnämnd, för att beräkna erforderliga bebofvet af spanmål inom kommunen till nästa skörd, dervid befanns, att för berörda ändamål 1,950 tunnor spanmål erfordrades; och ansågs kommunen sakna alla utvägar till fyllande af detta behof, dels i anseende till felslagen skörd äfven under föregående åren, dels ock derigenom att produkterna af ortens binäringar, såsom tjärutillverkning, m. m., stodo i särdeles lågt pris.
I följd häraf ingick, enligt nämndens uppdrag, dess ordförande till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länet med en framställning om beredande af understöd till anskaffande af berörda qvantitet spanmål, i värde motsvarande ungefär 40,000 Riksdaler; uti hvilken framställning yttrades, bland annat, att socknens befolkning icke kunde sjelf anskaffa erforderlig säd, enär den saknade både penningar och lönande binäringar samt redan vore skuldsatt; varande äfven af församlingens kyrkoherde intygadt, att församlingen befunne sig i utblottadt tillstånd och behöfde understöd af allmänna medel.
Sedan Kongl. Maj:ts Befallningshafvande häruppå låtit utgå uppmaning till kommunalnämnderne i såväl Pajala som andra af missvext hemsökta socknar att söka bereda de behöfvande arbetsförtjenst i enlighet med föreskriften i 6 § 5 mom. af Kongl. Förordningen om fattigvården i riket af den 13 Juli 1853, hafva Pajala socknemän vid allmän kommunalstämma den 26 sistlidne November förklarat: att visserligen en del af socknens invånare hade tillfälle att få arbete vid de på socknens bekostnad pågående skol- och tingshus- samt kyrkobyggnader, men att dessa arbeten dock voro otillräckliga och endast kommo de närmast kyrkan boende till del; hvar - Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N:o 72. 13 emot en väganläggning mellan Pajala by och Junosuando samt Pajala och Kengis bruk, hvarom undersökning på kommunens bekostnad redan egt rum, skulle blifva af allmänt gagn samt framför andra arbetsföretag lemna tillfälle till arbetsförtjenst åt de fleste deraf i behof varande, enär denna vägsträckning genomginge just de byar, som mest lidit till följd af felslagna skördar under icke allenast det sista, utan jemväl de föregående åren; att socknen, hvars tillgångar blifvit medtagna af fyra på hvarandra följande missvextår, sjelf saknade medel till utförande af ifrågavarande arbetsföretag, hvilket ansågs vara enda medlet att afhjelpa den för handen varande nöden, och att det af kommunalnämnden uppgifna beloppet af 40,000
Riksdaler såsom erforderligt för anskaffande af spanmål under innevarande vinter åt dem, som deraf voro i behof och sjelfve saknade utväg att sådan sig förskaffa, snarare vore för lågt än för högt beräknadt; hvarefter kommunalnämndens ordförande, på socknemännens vägnar, uti en ytterligare ansökning begäpt, att Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande måtte göra underdånig framställning om bidrag af allmänna medel till omförmälda arbetsföretag.
Med föranledande häraf har Kongl. Maj:ts Befallningshafvande uti underdånig skrifvelse den 5 sistlidne December, under åberopande, hurusom Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande redan den 2 sistlidne Oktober hos Kongl. Maj:t gjort underdånig framställning om aflåtande af Proposition till Rikets Ständer om anvisande af statsbidrag till ifrågakomna vägbyggnadsföretag mellan Pajala och Junosuando samt Pajala och Kengis bruk, hvarför anläggningskostnaden, enligt af Löjtnanten vid Väg- och Vattenbyggnads-korpsen J. F. Cornell upprättad plan jemte kostnadsförslag, uppskattats till 56,790 Riksdaler för det förra och 8,850 Riksdaler för det sednare, och hvilka väganläggningar Pajala socknemän inför Häradsrätten i orten förklarat sig villige att, mot erhållande af 55,000 Riksdaler i statsanslag, verkställa i öfverensstämmelse med berörda plan, och vägarne derefter för framtiden underhålla, — i underdånighet hemställt, att, ehuru Kongl. Maj:t under den 20 i samma månad förklarat