Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Majet skulle finna lämpligt alt hos Rikets Ständer föreslå, att bemälde Professor, som under åren 1818 till och nied 1829 varit anställd såsom Kemie- och Pharmacie-adjunkt vid Carolinska mediko-kirurgiska institutet, och nu vid 62 års ålder vore behäftad med kroniskt lidande, måtte å indragningsstat erhålla 1 OOO r:dr banko, motsvarande den kontanta lön, han såsom akademiens teknolog innehaft och hvilken ersättning han så mycket snarare syntes hafva förtjent, som han ej blott i akademiens tjenst gagnat vetenskaperna, utan äfven genom mångfaldiga upplysningar i frågor, vigtiga för landets näringar, med sina vidsträckta kunskaper varit det allmänna nyttig, hvarigenom både en förtjent mans sorgfria ålderdom kunde blifva betryggad och nödiga medel beredas för fortgången af dessa vigtiga vetenskapliga institutioner; så har, efter det Statskontoret, af anförda skäl, ansett pensionen för Pasch skäligen kunna föreslås till något mindre belopp, än det akademien ifrågaställt eller till hvad en professor vid ofvannämnde institut egde att vid afskedstagande! åtnjuta utur Civilstatens pensions-kassa, Kongl. Majit, med fästadt afseende å hvad sålunda blifvit anfördt och upplyst, äskat, att Pro.fessoren 12 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 90. C. E.
Pasch må, efter -afskedstagande!, för sin återstående lifstid tilldelas en årlig pension af 600 r:dr. A hvad sålunda b' i f \ i t äskadt tillstyrker Utskottet Rikets Ständers bifall. 16:o. Då Dekorations-målaren och Professorn i teckning vid Fria konsternas akademi, Emanuel Limnell, som i 38 års tid med utmärkt nit och skicklighet städse fullgjort sina tjenste-åligganden, nu vid 84 års ålder allt mer hade behof af hvila, samt genom denne lörtjente lärares afgång tillfälle yppades att, till båtnad för Akademiens läroverk, använda någon af de yngre förtjenstfulla konstnärer, som
Akademien med tillfredsställelse räknade bland sina medlemmar, har Kongl. Maj:t, då Akademien jemväl saknade alla utvägar att, vare sig af enskilda medel eller genom den vid Akademien stiftade pensions-kassa, hålla Limnell skadeslös för de löne-inkomster, 750 r:dr, dem han genom sitt afskedstagande skulle förlora, i betraktande häraf, behagat föreslå Rikets Ständer att tillåta, det Professoren Limnell mätte vid afskedstagande! få öfverflyttas på rikets allmänna indragningsstat för samma, till 750 r:dr banko uppgående, inkomstbelopp.
Ehuru Professor Limnell visserligen icke kan räknas till antalet af civile embetsoch tjenstemän, hvilka, efter uppnådda vissa lefnads- och tjensteår, ega rättighet till pension, har Utskottet likväl, i betraktande af hans höga ålder och den långa tid, han med nit och skicklighet sina åligganden fullgjort, samt med hänsigt till den betydande fördel, som genom hans afgång blefve Akademiens undervisningsverk tillskyndad, ansett sig böra hemställa, att Professoren Emanuel Limnell må, vid afskedstagande^ varda å allmänna indragnings-staten uppförd till åtnjutande för sin återståerilifstid af en årlig pension, stor 750 riksdaler. 17:0.
Sedan Kongl. Mnj:ts Befallningshafvande i Gottlands län, i anledning af Landskanslisten derstädes, f. d. Fändriken Carl David hbergs gjorda anhållan om afsked från berörde tjenst, med rättighet för sökanden, som uppnått en ålder af 70 år, hvaraf han i allmän tjenst tillbragt 31 år, nemligen 6 J år såsom officer och 24£ år som civil tjensteman, att efter erhållet afsked få bibehålla sin lön såsom pension, hos Kongl. Maj:t i underdånighet hemställt, att Isberg, hvars tjenstgöring med Oktober månad 1850 upphört, måtte i nåder förklaras berättigad att under sin återstående lifstid från Allmänna indrag - Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 00 13 tungsslaten uppbära eu hans löneförmåner motsvarande pension ; så har Kongl. Majit, sorn väl med tillämpning af stadgandet i Kongl. Förordningen den 24 Januari 1778, enligt hvilket de embets- och tjenstemän vid Civil-staten, som voro 70 år samt länge och väl tjentr ega att vid afskedstagande undfå hela lönen i pension, ansett Isberg, som vore född den 9 Augusti 1780 och under sin tjenstetid städse ådagalaggt ett oklaridradt uppförande, varaberättigad till åtnjutande af en sådan förmån; likväl, på grund af Rikets Ständers beslut,, kungjordt genom Kammar-kollegii cirkulär den 11 Oktober 1819, hvarigenom blifvit föreskrifvet, att civil löntagare bör, för att kunna erhålla pension, hafva icke allenast uppnått en ålder af 70 år, utan ock i minst 30 år oafbrutet tjenstgjort, och då i afseende på Isberg förekomme, att han väl i mer än 31 års tid tjent staten eller från den 24 Mars 1812, då lian utnämndes till Fändrik, till-den 19 December 1818, då han från nämnde beställning erhöll afsked, samt vidare från den 1 Januari 1826 intill närvarande tid, såsom dels extra-ordinarie, dels ordinarie Landskanslist i Gottlands län, men denna hans tjenstetid varit afbruten något öfver sju år, funnit hinder mola lör bifall till Dess Befallningshafvandes underdåniga framställning; af sådan anledning samt med hänsigt på ofvan omförmälda omständigheter, genom till Rikets nu församlade Ständer aflåten och af samtlige Riksstånden till Utskottet remitterad nådig proposition, behagat föreslå, att Isberg må förklaras berättigad att från och med månaden efter afskedstagande! frän Landskanslist-tjensten, å allmänna indragningsstaten uppbära en mot lönen svarande årlig pension af 108 r:dr banko,
med tillökning efter riksmarkegångs-medelpris för åtta tunnor spanmål.
Då Isberg så väl i afseende på lefnads- som tjensteår innehar den såsom vilkor för pensions åtnjutande stadgade ålder och endast, till följd af stadgandet i Kongl. Förordningen den 11 Oktober 1819, kunnat ifrågasättas att gå i mistning af denna förmån, samt Utskottet icke anser lämpligt, att tjenstemän vid sina befattningar qvarstå, äfven sedan minskade själs- och kroppskrafter ej vidare medgifva tjenstegöromålens behöriga förrättande, får Utskottet hemställa, att Rikets Ständer måtte medgifva Landskanslisten Isberg rättighet att, från och med månaden efter den, då han erhållit afsked, å all männa indraguingsstaten uppbära en årlig pension af 108 r.dr. 18:o. Till Utskottet hafva från Ridderskapet och Adeln samt Presteståndet blifvit remitterade serskilda af Grefve Taube, Henning Edvard, och Professor Lindgren, med t 14 Statsutskottets Utlåtande, N:o 90. hvilken Biskop Fahlcrantz, Professor Carlsson och Kontraktsprosten Forssell instämfr väckta motioner, att förre Läns-notarien i Upsala län, Lands-sekreteraren Olof Henrik Förberg, som, enligt bilagdt läkarebetyg, till följd af öfveransträngande arbete i tjensten, ådragit sig organisk sjukdom i ryggmärgen och derigenom, såsom alldeles oförmögen till tjenstgöring tvingats att taga afsked från Länsnotarie-beställningen, måtte, enär han jemväl vore helt och hållet urståndsatt att på något sätt genom annat arbete kunna bidraga till sitt underhåll och uppehälle samt Länsnotarie-tjensten icke medförde någon rätt till pension, såsom icke uppförd å Riksstaten, ega att från och med den 1 Julii innevarande år uppbära en årlig pension af 200 r:dr banko; — hvarjemte Grefve Taube serskildt föreslagit, dels att härvid mätte fästas det vilkor, att denna pension hvarken för gäld finge med qvarstad beläggas eller införsel deri meddelas, dels att Förbergs hustru Maria Förberg, född Nordencreutz, måtte förklaras berättigad att, om hon mannen öfverlefver, såsom pension årligen uppbära enahanda penningebelopp och med ofvan föreslagne vilkor.
Enligt hvad handlingarne tillika innehålla, bar Lands-sekreteraren Förberg, hvilken år 1829 anställdes i statens tjenst, i 15 år varit Läns-notarie i Upsala län, derunder han vid flera tillfällen på längre tid bestridt Lands-sekreterare-befattningen och dervid, jemlikt behörigt vitsord, ådagalagt utmärkt flit, samvetsgrannhet och skicklighet samt f öfrigt till Kongl. Maj:ls Befallningshafvandes synnerliga nöje och belåtenhet sig förhållit.
Ehuru Förberg, på grund af gällande författningar, icke egt något laga anspråk att vid afskedstagande från Länsnotarie-befattningen komma i åtnjutande af pension, har dock Utskottet, med afseende ej mindre på hans i tjensten ådragna obotliga sjukdom, än ock öfriga förekommande ömmande omständigheter, velat i så måtto understödja inotionärernes framställningar, att Utskottet tillstyrker, det Rikets Ständer måtte å allmänna indragningsstaten upplöra Länsnotarien, Landssekreteraren O. II Förberg till åtnjutande under hans lifstid af en årlig pension stor 200 r:dr banko, dock att denna pension må utgöra ett honom personligen til ler kä n d t understöd, hvarå borgenärer icke må ega något anspråk.
. 19:o. Vidare har Kongl. Maj.t, med afseende å förekommande bevekande omständigheter, föreslagit, att det utaf Rikets sednast församlade Ständer, för tiden intill nästa statsreglering, å allmänna indragsningsstalen anvisade pensionsunderstöd af 400 r:dr åt afl.
Be - Stats-Ciskof/e/s Utlåtande, N:o 90.
-IS fallningsmannen på Up
Ehuru Utskottet väl finnér di t vara i allmänhet betänkligt att utsträcka det undsrstöd, hvilket slaten, såsom en gärd af erkänsla, tilldelat förtjente mäns meddellösa enkor, till deras efterlemnade barn,' anser dock Utskottet, att ett undantag från denna grundsats bör i förevarande fall ega rum, enär Rikets vid sistlidne riksdag församlade Ständer medgifvit, att den årliga pension af 400 r:dr, som tilldelats Öfverste-löjtnanten Nordencreutz's enka Carin Sendelin, alt utgå under den tid nu gällande statsreglering omfattar, finge, j händelse af hennes frånfälle, äfven åtnjutas af hennes efterlefvande oförsörjda barn, hvarigenom dessa pgde en icke ogrundad förhoppning att detta understöd af statsmedel fortfarande tillgodonjuta.
Med hänsigt härtill och i betraktande af den nödställda belägenhet, Iivari bemälde enkas 5 döttrar för närvarande sig befinna, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer ville i så måtto bifalla Kongl. Majits högstberörda framställning, att Rikets
Ständer måtte å allmänna indragningsstaten anvisa ett belopp af 200 r:dr, att till Öfverste-löjtnanten Nordencreulz's och hans jemväl aflidna hustru Carin Sendelius lem döttrar utgå med 40 r:dr årligen till dem hvardera, så länge de lefva ogifta och i behöfvande omständigheter sig befinna. 20:o.
I sammanhang härmed har Utskottet till pröfning förehaft en inom högvördige Presteslåndet väckt och till Utskottet remitterad motion af Prosten Schram, som föreslagit. att Rikets Ständer, af fortfarande välvilja för aflidne Hofkapellmästaren Heffners verksamhet och minne, måtte tillåta, att det vid 1840 års riksdag åt hans enka Anna Magdalena Schylander å allmänna indragningsstaten anvisade pensionsunderstöd 200 r:dr, sedan bemälde enka år 1848 med döden afgått, finge öfverfiyttas på Bxffners oförsörjda dotter Annette Haffner, som nu vid 45 års ålder, enligt företedt läkarebetyg, af sjuklighet och allmän svaghet vore oförmögen att genom arbete förskaffa sig nödtorftig bergning och utkomst.
Oaktadt sådane omständigheter icke sällan sig förete, hvarigenom det blifver en pligt för staten att åt förtjente mäns enkor, som befinnas vara i nödställd belägenhet, medelst ' 1G Stals-Ulskotlels Utlåtande, N:o 90. pensions-understöd söka bereda en tarflig utkomst, anser Utskottet, såsom nyss blifvit antydt, det likväl i allmänhet vara alltför betänkligt alt, vid dessa pensionärers frånfälle, å deras efterlemnade barn öfverflytta rättigheten till åtnjutande af en dylik förmån, helst, genom en sådan åtgärd, icke allenast statsverkets tillgångar i betydlig man skulle tagas i anspråk, utan ock andra, närmare berättigade, behöfvande utestängas från möjligheten att erhålla understöd.
På grund häraf hemställer Utskottet, att förevarande motion icke må af Rikets Ständer bifallas. 21:o. Kongl.
Maj:t har äfvenledes begärt, att utaf den, vid 1844—1845 årens riks dag, framlidne Hans Excellens Herr Justitie-statsministern Törnebladhs numera aflidna enkefru, å ailmänga indragningsstaten tillagda pension, 200 r:dr måtte, tinder förenämnde vilkor, på Herr Justitie-statsministern Törne blads oförsörjda dotter, Sofia Emeli Törnebladh öfverflyttas.
Under åberopande af de skäl, som af Utskottet i näst föregående punkt blifvit anförda, afstyrker Utskottet det af Kongl. Maj:t sålunda äskade medgifvande. 22:o.
Vid 1844 och 1845 årens riksdag beviljade Rikets Ständer åt framlidne Statsrådet Grefve Hårds enka en årlig pension af 1,000 r:dr, att under hennes återstående lifstid utgå; och har Kongl.
Maj:t äskat, att hälften al förenämnde pensions-understöd. eller 500 r:dr, måtte vid Grefvinnan Härds frånfälle, få öfverflyttas på hennes Irenne oförsörjda döttrar och af dem åtnjutas under enahanda vilkor, som för Olverstelöjtnanten Nordencreutz s döttrar blifvit föreslagne.
Enär, enligt hvad Utskottet har sig bekant, Statsrådet Grefve Hårds enka ännu lefver och uppbär den pension af 1,000 ndr, som henne blifvit tillagd vid 1844—1845 årens riksdag, anser Utskottet någon pröfning af framtida öfvertlyttning till större eller mindre del af nämnde pension å hennes bemälde trenne döttrar nu icke böra ifrågakomma, utan hemställer, att Kongl.
Majrts förevarande nådiga framställning icke må vinna Rikets Ständers bifall. 23:o.
Med fästad! afseende å de af framlidne Statsrådet och Chefen för Sjöförsvarsdepartementet J. F. Ehrenstam i lifstiden ådagalagda utmärkta förtjenster, samt den nöd ställ - Stats-Ulskoltets
Ut lät ande, N:o 90.
17 ställda belägenhet, hvari hans efterlemnade enka Constance af Trolle, med sju oförsörjda barn sig befunne, har Kongl. Maj:t begärt, att Rikets
Ständer måtte för bemälda enka anslå en årlig pension af 8Ö0 r:dr.
I betraktande deraf att framlidne Statsrådet Ehrenstam under en verksam lefnad, med sällsynt nit och skicklighet städse sökt gagna det allmänna, och med afseende å de för hans efterlefvande förekommande serdeles bevekande omständigheter, finner Utskottet sig böra föreslå, att Statsrådet J. F.
Ehrenslams enka Constance af Trolle måtte för sin återstående lifstid, få å allmänna indragningsstafen åtnjuta eu pension af 800 r:dr årligen. 24:o.
Under förmälan hurusom Contre-amiralen vid Kongl. Maj:fs flotta J.
G. von Sydow efter en mångårig och för det allmänna serdeles gagnande verksamhet, med döden afgåtf, har Kongl. Maj:t begärt, att Ilikets Ständer malte för denne förtjente embetsmans, i knappa omständigheter efterlemnade enka, Eleonora Wiggman, med 3:ne minderåriga barn, likaledes uppföra en årlig pension af 666 r:dr 32 sk.
Utskottet, som lika med Kongl. Maj:t erkänner framlidne Contre-amiralen von Sydows stora förfjenster, håller dock före att det äskade beloppet skäligen kan tid någon del nedsättas och får alltså tillstyrka, att en årlig pension af 500 r:dr må för Contre-amiralen von Sydows enka Eleonora Wiggman å allmänna indragningsstateo upp föras. 25:o.
I den nådiga propositionen är jemväl föreslaget, att framlidne Landshöfdingen, Friherre J. O. Nauclchoffs enka, Wilhelmina Cöster, med 2:ne oförsörjda barn, måtte i anseende lill hennes fattigdom varda tillagd ett årligt pensionsunderstöd af 300 r.dr; och får Utskottet, med afseende å hvad Kongl. Majit sålunda anfört, tilllstyrka, att Landshöfdingen Nauchhoffs enka Wilhelmina Cöster må uppföras å allmänna indragning>staten till åtnjutande under hennes återstående lifstid, af en årlig pension stor 300 r:dr. 26:o.
Under förmälan hurusom Landshöfdingen öfver Norrbottens län C. A. Hedenberg vid sitt frånfälle efterlemnat enka och sju oförsörjda barn i särdeles nödställd belä liih. till J{.
Erot. 1850 1851.
4 Sami 1 Afd. 32 lim. 3 18 Sfiits-ltskottels Utlåtande, N:o 90. genhet, har Kongl. Maj:t hegart, att en årlig pension af 600 r:dr måtte varda bemälda en ka tillagd.
Utskottet, som icke förbisett de ömande omständigheter, hvilka, i fråga om det äskade anslaget sig förete, och funnit anledning alt den nådiga framställningen understödja; har likväl, i betraktande deraf, att fiarnlidne Landshöfdingen Hedenbergs enka utur arméens pensionskassa erhåller ett årligt bidrag af 250 r:dr, samt utaf anslaget för militärenkor och barn 150 r:dr, ansett en nedsättning i det föreslagna beloppet skäligen kunna ega rum och Utskottet får derföre hemställa, att bemälda enka, må, för sin återstående lifstid, fä å allmänna iu draguingsstaten åtnjuta en pension af 400 r:dr årligen. 27:o.
Majrt ingifven underdånig skrift hade framlidne Landshöfdingen P. Sandclhjelms enka Sophia Dorothea Zetterman underdånigst anhållit att, enär någon behållning i boet efter hennes aflidne man icke förefunnits och hon vid redan framskriden ålder saknade förmåga att försörja sig och en sjuklig dotter, Kongl. Maj:t, med afseende jemväl å mannens förtjenster, måtte täckas hos Rikets Ständer anmäla henne till erhållande af något serskildt årligt understöd; och har Kongl. Maj:t, i betraktande af aflidne Landshöfdingen Sandelhjelms mångåriga tjenstetid och derunder ådagalagda förtjenster samt i öfrigt förekommande bevekande omständigheter, uti nådig skrifvelse af den 28 December sistlidet år till Stals-ulskottet öfverlemna! ifrågavarande underdåniga ansökning med dertill börande handlingar, för det afseende, hvartill Rikets Ständer kunde finna berörde förhållande böra föranleda.
Efter vunnen kännedom derom, att enkefru Sandelhjelm med sin dotter, af Civilstatens pensions-inrältnings enskilda enke- och pupill-fond i årlig pension åtnjuter 400 r:dr, äfvensom att hon jemte sin oförsörjda dotter blifvit föreslagen till erhållande af 200 r:dr å den allmänna erike- och pupill-fonden, har Utskottet ansett sig sakna tillräcklige skäl att till denna nådiga framställning tillstyrka bifall. 28:o.
Uti en till Kongl. iMaj:t ingifven skrift har framlidne f. d. Landshöfdingen i Hallands län, Claes Ludvig Virgius enka, Amalia Sofia Tornerhjelm, underdånigst anhållit, att, då behållningen i boet efter hennes aflidne man -vöre så ringa, att föga hopp Stafs-Utskottets Utlåtande, N:o 90.
49 för henne funnes att deraf kunna lefva, Kongl.
Maj:t måtte i nåder täckas tilldela benne ett årligt understöd af 3 å 400 r:dr banko, hvarigenom det kunde blifva för henne möjligt att, under iakttagagande af den strängaste hushållning, någorlunda anständigt försörja sig och en dotter; och har Kongl. Majit, uti nådig skrifvelse den 21 i näslidne månad, i betraktande af Landshöfdingen Virgius långvariga tjenstetid och derunder ådagalagda gagnande verksamhet, till Stats utskottet öfverlemna! förberörda underdåniga ansökning till det afseende, sorn, på grund af de för sökanden förekommande ömmande omständigheter, må kunna derå af Rikets Ständer fästas.
Hvad sålunda förekommit har Utskottet i öfvervägande tagit; och enär, af de hos Utskottet företedde handlingar, det vill synas som den ringa tillgång enkefru Virgin har att påräkna icke kan, äfven i förening med det pensions-understöd, af 150 r:dr, hon från Arméns pensionskassa årligen lärer erhålla, anses tillräcklig för hennes tarflig» bergning, har Utskottet funnit sig böra föreslå, att Enkefru Amalia Sofia Virgin, född Tornerhjelm, må för sin återstående lifstid få å allmänna indragnings-stateu åtnjuta en pension af 250 r:dr årligen. 29:o.
Sedan uli en till Kongl. Majit ingifven skrift aflidne Biskopen, Doktor F. M. Franzéns enka, Christina Elisabelh Arwedsson, i underdånighet anhållit, att, sorn de tillgångar hon för sin utkomst hade att påräkna, icke voro tillräckliga att förskaffa henne den omvårdnad hennes höga ålder och försvagade helsa påkallade, Kongl.
Majit, för att bereda sökanden en från näringsomsorger befriad ålderdom, måtte hos Rikets Ständer göra nådig framställning om beviljande af en årlig pension af 500 ridr, att till sökanden i hennes återstående lifstid utgå, har Kongl. Majit, sorn ansett det vara svenska nationen värdigt, att genom beredande af en mera sorgfri ålderdom åt efterlefvande makan egna en gärd af tacksamt minne åt den hädangångne frejdade mannen, uli nådig skrifvelse af den 1 nästlidne Februari till Rikets Ständers behjertande öfverlemnat beiriälda enkas förenämnda underdåniga ansökning.
^ Hvad sålunda förekommit har Utskottet i öfvervägande tagit, och får, på de af Kongl.
Majit anförda skäl, tillstyrka, att en pension af 500 ridr årligen måtte för Biskopen F. M. Franzéns enka, Chrislina Elisabelh Arwedsson, till utgående under hennes lifstid, varda å allmänna indragnings-stateo uppförd. 20 Stafs-Utskottets Utlåtande, N:o 90. 30:o.
Uti serskilda, hos Ridderskapet oell Adeln samt Borgare- och Bondestånden väckta och till Utskottet remitterade, motioner, hafva Friherre Cederström, Rudolf, Herr Dalman, F. W. Achates, Herr P. E. Winge och vice Talmannen J. A. Zetterberg, under åberopande af framlidne Professoren Thomas Thorilds stora vetenskapliga förtjenster, föreslagit, att Rikets Ständer, såsom en rättvis och värdig hyllningsgärd åt den hädangångne skaldens och tänkarens minne, måtte bevilja hans i ett främmande land i fattigdom och bekymmer efterlemnade, SO-åriga enka, Gustafva Thorild, en årlig pension å allmänna indragningsstaten, stor 500 r:dr banko; hvarförutan vice Talmannen Zetterberg hemställt, att, efter hennes död, ifrågavarande pensionsbelopp, förminskadt till hälften måtte anslås åt Thorilds här i Stockholm lefvande sonhustru, som efter mannens bortgång med 2:ne oförsörjda söner befunne sig i stort betryck.
Lika med motiooärerne anser Utskottet det Svenska nationen värdigt att åt minnet af den frejdade författaren hembära sin gärd af saknad och att genom något understöd söka värna hans efterlefvande enka mot nöd och bekymmer, Utskottet tillstyrker derföre, att enkan Gustafva Thorild, född von Kowsky, må förklaras berättigad att, äfven såsom boende å utrikes ort, på allmänna indragningsstaten uppbära en årlig pension af 500 r:dr banko, att utgå från och med innevarande år.
Hvad åter angår vice Talmannen Zetterbergs förslag, att hälften af denna pension målte, vid enkan Thorilds död, få öfvergå till Thorilds sonhustru, finner Utskottet sig icke kunna å detsamma tillstyrka Rikets Ständers bifall. 31:0.
Från högvördiga Presteståndet har till Utskottet blifvit remitterad en af Professor Selander väckt, af Biskoparrie Hallström och Bergman samt Professorerne Wahlberg och Agardh understödd motion, hvaruti blifvit föreslaget, att Rikets
Ständer måtte å allmänna indragningsstaten anvisa ett årligt anslag såsom understöd för Kongl. Wetenskaps-Akademiens f. d.
Astronom, Professoren och Riddaren Simon Anders Cronstrands efterlemnade enka och omyndiga barn; och har motionären ansett denna framställning så mycket heldre böra vinna välvilligt afseende, som igenom bifall härtill, någon ny utgift för staten icke egentligen uppkomme, enär den vid 1840 års riksdag åt betnälde Professor beviljade pension af 1150 r:dr, naturligtvis vid hans död upphört.
Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 90. 24 Då aflidne Professoren Cronstrand intager ett högt aktadt runi bland de män, hvilka på utmärkt sätt gagnat vetenskapen och fäderneslandet, och han, i anseende till långvarig sjukdom icke kunnat förvärfva någon förmögenhet att lemna sin enka, som nu med talrik familj befinner sig i ekonomiskt betryck, anser Utskottet sig böra hemställa, att, såsom en fortsättning af Rikets Ständers emot mannen visade välvilja, Professoren Cronstrands enka må uppföras å allmänna indragningsstaten till åtnjutande af en årlig pension af 300 r:dr. 32:o.
Uti ett inom Vallöf], Borgare-ståndet afgifvet och till Utskottet remitteradt memorial, har herr S. G. Wetterberg föreslagit, att, som Brigadläkaren, Regementsläkaren vid Skaraborgs regemente jYHls Fredric Freese, hvilken år 1848 åtföljt de å
Fyen förlagda svenska trupperna och derstädes samma år vid 65 års ålder afl idit, efterlemnat eidva och tolf barn, deraf 6 omyndiga, i ganska svårt ekonomiskt betryck, samt Freese under sin långa tjenstemannabana gjort sig väl förtjent af Fäderneslandet, enär han, utom många mödosamma befattningar inom riket, såsom Regementsläkare åtföljdt Svenska arméen till Tyskland år 1813 och bi vistat fältslagen vid Grossbeeren, Dennewitz, Rosslau och Leipzig saint år 1814 deltagit i fälttåget till Norrige och der , öfvervarit affären vid Ingedahl; Rikets Ständer måtte åt bemälde enka Sofia Maria Freése, född Unge, å allmänna indragningsstaten anvisa en pension af 200 r:dr, att under hennes lifstid årligen utgå.