Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Och flera andra omständigheter, ansåg denna tid för Brännings-frihet vara alltför mycket utsträcktr att han, utom i allmän näringsfrihet, hvilken ej torde komma att äga rum, icke funne något en- 1 da skäl för Städernas bibehållande vid deras bränningsfrihet , och alltså yrkade att densamma måtte upphöra : att hos Kongl.
Maj:t i underdånighet borde anhållas, det Kongl. Majit, vid tillfällen af Bränvins-bränningens förbud eller tillåtelse, i Nåder täcktes låta så tidigt utfärda Kungörelse derwrn, att Medborgares rätt ej, på sätt uppgifvet blifvit , framdeles förolämpades: att Utskottets tillstyrkande att försäljning af Bränvin ej må tillåtas å de tider, då bränning deraf är förbuden , skulle medföra kränkning i den lagliga ägande - rätten ; och torde nödig Confroll kunna erhållas om, vid inträffadt Brännings-förbud , hvar och en, som hade Lager af Bränvin, vore skyldig, att hos Konungens
Be* fällnings^ Den 14 Juli.
I315 fallningshafvande genast uppgifva beloppet deraf, jemte manga flera utvägar: att öfverträdelser af Brännings furbud icke borde, enligt hvad Utskottet föreslagit, efter redskapens storlek, olika straffasr hvaremot högre böter . ansvar och vaa / o ära torde böra utsattas för sadana öfverträdelser; och sluteligen att förbättrade
Bran vins-redskap, såsom medförande en National-vinst ' icke borde beläggas med någon högre afgift; 2:0 Herr Presidenten m. m.
Grefve Garl Stellan Mörner, att Herr Grefven ej funne det stadgande lämpeligt , att Krono äklagaren, i händelse han bruste i bevis, borde ersätta den för Bränvins tillverkning, eller försäljning deraf, eller för fylleri och dryckenskap tilltalade dess kostnader i millet, emedan sådant ofta kunde afhålla Kronobetjeningen fran åtal, ehuru anledning dertill funnes, utan ansåg Herr Grefven det böra förblifva vid hvad Allmänna Lagen och gällande Författningar härom innehålla; 3:0 Herr Lagmannen Grefve J. H. Gyllenborg, att Bränvinsbränningen i Stockholm icke borde, upplåtas åt Bryggare-Societeten eller annat Bolag, enär med.
Allmänna Magäzins inrättningen stod i sammanhang , att för kronans räkning verkställa Brän-vins bränning , för att dervid kunna begagna den Spannmål, sorn i Magazinerria kunde blifva skadad: att Herr Grefven ej funné lämpeligt, att den Närings-Idkare och Gästgifvare, somför tredje gången försålde Bränvin och Öl at öfvermage, Tjenste eller Läregosse, eller tillät någon å hans Näringsställe sig öfverlasta, skulle derigenom hafva gjort sig af Närings-rättigheten. för - Vm i 4 Juli. förlustig; att med ogillande af hvad Utskottet tillstyrkt, de nu stadgade böter för oloflig Bran* vius-ti Ilverkning måtte bibehållas; att i händelse af missväxt , rättigheten till Bränvin» försäljning, om ock den till minutering vore betagen, borde medgifvas , heldst med rättigheten att nyttja bränvin, den att köpa och sälja detsamma borde vara förenad , och bada dessa i ett sammanhang antingen medgifvas eller inställas; och har Herr Grefven med den anmärkning, att Utskottet ej skall upptagit och besvarat Herr af Harellism.fi. bränningen icke borde blifva en Jordbruket å* satt Bevillning, i detta yrkande sig förenat och ansett Consumtions- och Panne-afgift mera lämpelig , förmodande Herr Grefven äfven, att Bränvins-bevillningens belopp skulle kunna nedsättas ; 4:0 Herr Professoren Doctor Eberhard Munck af Rosenschöld , att han ansag otjenligt att med en förhöjd afgift belägga sådana förbättringar af Bränvins-redskap , hvarigenom mera Bränvin af samma qvantum säd produceras , och att förbjuda nya uppfinningar af en dylik förmonlig förbättring af redskapen: att frågan om rät tigheten för Städerna att tillverka Bränvin icke kunde pröfvas förr, än den om en allmän Näringsfrihet blifvit, afgjord: att, i händelse denna frihet blefve bifallen, Städernas rättighet till Bränvins-tillverkning icke kunde sättas i fråga; men i motsatt fall borde Handt mannen äga rättigheten härtill sig ensam förbehållen: att frågan, om inskränkning af Bränvins-försäljningen pa. landet endast till Gästgifvaregårdarna icke kun 7y de Den 14 Juli. 12I7 de afgcfras förr än bestämdt blifvit huruvida den nu varande Skjutsinrättningen och i synner* het Hallskjutsen skulle bibehållas eller icke; om denna inrättning afskaffades, vöre det enligt Hr Piofesäorens tanka billigt att försäljningen af Bränvin på Landet tilläts, heldst på Gästgifvar regårdarna, men om den t sitt närvarande skick skulle bibehållas , blefve Gästgifvaregården det ställe der Bränvins försäljningen komme att göra. mesta skadan: 5:0 Herr Landshöfdingen Gref ve Johan Wilhelm Liljencrantz,
att en oinskränkt Bränvins-bränning under hela året borde tillåtas; men att så länge inskränkning i brän» ningstiden skulle äga rum, Brän vins-redskapens försegling icke kan umbäras, dock borde den ej sträcka sig till kitlar eller pannor med falls, dem allmogen ofta behöfde till brygd begagna ; hvaremot bröstet, hatten och slangen, utan hvilka någon afverkning icke kunde ske, skulle förseglas: att Städerna borde uteslutas . från rät* tigheten till Brän vins-bränning: att Bränvins* försäljning å den tid, då bränning icke at tilli» ten, icke borde förbjudas de Hemmans-brukare* som äga tillverknings-rätt: 6:o Herr Landshöfdingen Wilhelm af flinteberg, att han i alla delar instämde Uti Herr Presidenten Grefve Mörners afgifnä Utlåtande och äfven 1 Herr Landshöfdingen Grefve Lilljencrantfc’s anmärkningar till alla dé delar, som .icke innehålla uteslutande rättigheter från gemensamma förmo* ner; med anmärkningar, för öfrigt, dels att icke något ansvar blifvit projecteradt för dem, Sorti utan allt slags tillstånd tillverka bränvin, hvil* %;e Bandit» J53. 154. kfcfc 131$ Den 14 Juli.
Icet dock torde böra lämpas efter enahanda prund sorn blifvit projecterad för obehörigt nyttjande af större pannor än som vederbör, dels ock, att ehuru tillåtelsen till Bränvins-bränning med allt skäl blifvit inskränkt endast till verkeliga Hem* mansägare, en sådan rättighet likväl torde böra äfven tilläggas ägare af utjordar, hvilka blifvit satte i Hemmantal vid extra Roteringens utgörande.
Från Högvördiga Prest Ståndet af 7:0 H err Professoren Doctor Wykman, att Husbehofs-Bränvins bränningen måtte varda oinskränkt tillåten å alla tider af året och äfven i missväxt* år hvarigenom , efter hvad Herr Professoren s< kt visa, en betydlig vinst skulle Riket tillskyndas då det icke behöfde införskrifva utländskt bi anvin, och om äfven Spannemålen mäste köpas af Utlänningen, stadnade likväl forädlingsvinsten inom Riket; och att Bran vinsbränning borde vara tillåten för de utjordar som äro bebodde och särskildt roterade; uti hvilket yttrande Herr Biskoppen Doctor Murray, Herrar Prostarne Svedelius, Linderot, Livin, Aurelius, Backman, Arenander, Aspelin och Grandelius m. fl., samt Herr Prosten Doctor Stenham* mar och Herr Doctor Knös sig förenat, m ed tillägg af den sistnämnde, att de af Herr
Doctor Wykman föreslagne grundsatser äfven borde tillämpas på Städerna, så att enhet i principen vid hela forfattningens uppgörande iaktfages; 8:0 H err Professoren Forssell, att han funne de nu gallande
Bränvins-brännings-författningar både obil lige och skadlige för landel, i synnerhet i afseende på den foreskrifna Pannerymden efter Hem - Den 14 Juli.
Hemmanens. olika värde, och att Bränvins-bränningen under hela den dertill tillåtna tiden skulle åstadkomma ett betydligt och skadligt öfverflöd af Bränvin, uti hvilket yttrande Herr Doctor Renström jemväl instämt: 9:0 Herr Prosten Leffler, hvarmed Herr Prosten Doctor Stenhammar och Herr Prosten Fröberg sig förenat, att Bränvins bränningen, såsom förmonlig för Landtbruket, borde vara tillåten alla tider af året; 10:0 Herr Biskoppen Doctor Rosenstein, att Bränvins-bränningen, i afseende på den Oeconomiska delen deraf, berodde af Kongl.
Majrs Nådiga godtfinnande och att Riksens
Ständer aldrig kunde sträcka sina ätgärder dervid längre än till underdåniga önskningar; vid dem borde Näringsfriheten eller den naturliga rättigheten, att utan andras förfång fritt få använda eller förändra, hvad man enligt lag och rätt äger eller förvärfvat, aldrig lemnäs ur sigte; man borde ej eller glömma hvarken svårigheten af Controllen på Pannerymden, inskränkta Brännings-tider, förseglingar och mera dylikt, som åstadkomma onödiga besvär, obehagliga chicaner och för lugnet ofta vådliga-uppträden, eller den tunga kostnad Jordbrukaren får vidkännas, genom, efter hvarje Riksdag till storlek och form förändrade Bränvins-Pannor; och utom allt detta borde äfven i betraktande tagas, att så länge Bränvinet anses vara ett behof i vårt klimat och dess bruk således tillätes, uppkommer en verkelig national förlust deraf, att man utaf lagarna tvingas tillverka denna vara på det mindst förmånliga sätt; hvaremot en verkelig national>M- . / > vinst 1320 Den 14 Juli. vinst skulle uppkomma, om varan finge tillverkas efter rigtiga Hushålls-grunder, med besparing på säd , arbete och i synnerhet ved : att missbruk af förtäringen endast genom goda strafflagar och en vaksam kraftig Police kunde hämmas: att på Riksens
Ständer ankornme att med afpassade tyngder och bevillningar belägga den större tillverkningen , allt efter som den , genom tidernas skick, kunde befinnas mer eller mindre lönande, i jemförelse med andra Näringar; och att den lilla egentliga Husbehofs bränningen borde vara fri från all afgift; 11:0 Herr Biskoppen Friherre Doctor Mörner, att, efter hans tanka, Bränvins-distillering med sex kannors
Panna ingen årstid borde vara förbuden, samt att Ofver-Ståthållaren och Landshöfdingarne icke borde förpligtas , att, i frågor om inskränkning af antalet på Bränvins-minuterings-ställen, höra Städernas Magistrater, i hvilken sistnämnde omständighet Herr Biskoppen Doctor Faxe så mycket häldre instämde, som i vissa Städer kunde hända att Magistratens Ledamöter i denna fråga möjligen voro jäfvige; och hafva Herr Professoren Forssell m. 11. härmed sig förenat; 12:0 Herr Prosten Thyselius, att Pannerymden, mot de af« gifter som af Bevillnings Utskottet komrao att föreslås och efter afvBrkningen borde, bättre än hittills, lämpas, måtte åtmindstone inom det maximum , sorn möjligen kunde varda stadgadt, blifva för hvarje Hemmansägare fri, tiden för Bränvins-bränningen oinskränkt, all Bevillning upphora, om bränningen någon gång instäldes, sådana Pannor som spilla säd, ved och dags vet» - Den 14 Juli. 1221 verken, icke, tvärtemot ali Statshushållning, uppmuntras och än mindre genom en tvångslag föreskrifvas, att det således måtte bero af en hvar, att i en eller flera Pannor begagna den Panneryrnd sorn vore tillåten, men Staten kin* nas skyldig, att i fall inom 5 år föreskrifterne förändrades , ersätta den enskilta Medborgaren de kostnader honom derigenom tillskyndades, och sluteligen att utländskt
Bränvin vid strängaste straff till ali införsel i Riket måtte förbjudas; , 13:0 Herr Biskopen Doctor Faxe, att, om i anledning af de gjorda anmärkningarna Utskottet skulle finna skäl att föreslå några andra än de redan uppgifna grunder, afseende måtte haf* vas derpå, att de nu brukliga Bränvins-pannor måtte kunna nyttjas, sådana de nu äro, på det hvarje person , som i Riket idkar denna slags Näring , icke måtte åter sättas i den kostsamma belägenhet att låta omarbeta Bränvins redskapen; 14:0 Herr Prosten Wikblad, att, derest Branvins-bränningen, i stället för de föreslagna åtta månaderna, blefve tillåten hela året igenom, i Förordningen uttryckligen borde förekommas, att icke afgiften derföre blefve till en tredjedel förhöjd; 15:0 Herr Prosten Doctor Segerstedt, att i fall föreskrifterne för Pannerymdens inskränkande ännu kom me att fortfara och Pannorna således ännu behöfde mätas, samt vid mätningen kokrummet , efter vanligheten, afdragas, det samma borde stå i ett visst förhållande till kannerymden, och torde skäligen kunna till 4 procent deraf utsättas: att då Utskottet icke tillstyrkt förbud emot Bränvins-försäljning i minut - 18 22 Den 14 Juli, nut å Gästgifvaregårdarna, hvilket icke torde hafva varit otjenligt, hade ock någon utväg bordt lemnäs åt Sjöfarande, att i detta afseende blifva hulpne , samt att Herr
Doctorn förenade sig med hvad Herr Capitainen Hertzenhjelm uti Utskottet anfört i afseende på Krono-Bränneriernas bibehållande under Kronans egen disposition, lör att främja! och lätta Spannmåls»Magazins-Directionens anstalter.
.Län och Anders Sandsten från Jönköpings
Län, med hvilka flera af Ståndet sig förenat, att Brän vins-bränningen måtte vid hvad tid afåret som heldst få utöfvas, hvarigenom, utom andra uppgifna fördelar, antalet af speculanter på denna vara skulle förmindskas: att Öl, hvilket icke skulle kunna räknas till starka drycker, ej borde allenast å Gäst» gifvaregårdarna utan äfven å andra ställen vara till försäljning i minut tillåtet; i sammanhang hvarmed de yrkat, att Brän vins-minuteringen, så väl på landet, som i Städerna, måtte blifva tillåten hädanefter som hittills, hvarest det för allmänheten kunde vara nödigt , emot det att Närings-Idkaren derföre erlade en ansenlig Bevillning i proportion af vinsten, som säkrast Jcunde utrönas vid Taxerings-Comitéerna; och vunne Stats-Cassan derigenom en icke obetydlig inkomst, som den äfven i sednare åren saknat, utan att inskränkning i Bränvins försäljning derföre ägt rum : att hvar och en , som har rättighet att tillverka Bränvin, må tillåtas att i minut afyttra det, ända till ett halfstop: att det icke
Den 14 Juli. 1253 icke måtte blifva Apothekare förbudet, att sälja Bränvin med droppar: att förslaget, det endast den åbo, som vid Gästgifvargårdar, der Gästgif» veri-hållningen är delad , besörja gästningen för de resande, finge till dem utlemna Bränvin, vore otjenligt, enär ofta inträffade, att den åbo, hvilken efter tourén skulle herbergera de resande, icke hade rum for dem alla: att sorn. vinsten af Krono Brännerierna åtmindstone till en del tillfolle Stats Cassan, och det vore angeläget för Allmänna Magazins Inrättningen, si länge den skall äga bestånd, att desse Bränneriet existera, Bränvins-bränningen för Stockholm, Götheborg och Carlskrona ej i något fall måtte upplåtas åt Bryggeri Societeterna derstädes; och ändtligen, att Utskottet bordt gemensamt med Bevillnings-Utskottet afgöra förenämnde ämne: 17:0 Riksdags Fullmägtigen Jöhan Magnus Wessing från Westmanland, att som, vid 1812 är#
Urtima Riksdag, Bevillnings- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskotten gemensamt utarbetat Författningen angående Bränvins bränningen , borde ock nu desse Utskott gemensamt pröfva de anmärkningar, sorn emot Utskottets afjifna Betänkande kunde göras, och hvilka föE hans del voro: att Pannerymden blifvit för mycket inskränkt, och att aldrig lösa bröst borde mätas på pannor med vanliga hattar: att, med afseende pä den fattigare folk klassen, en kanna Bränvin till afsalu vore för mycket: ati föreskriften, det bland flera Gästgifvare vid ett Gästgifveri endast den fick till resande sälja Bränvin, i hvars ordning det vore att skjutsa, icke r 1224.
Den 14 Juli. icke skulle vara lämpelig; att stadgandet att, dä någon för fylleri sakfäldes, borde undersökas hos hvilken Närings-idkare hans rus tillkom* mit, hvilken derefter skulle med ansvar derföre beläggas, icke eller vore tjenligt, lika som straffet för försäljning till luiro- och Tjenstegos- ' sar: att Brä.nvins-försäljning vid Marknader icke borde förbjudas: att föreskriften, det
Krogdörren under försäljningstiden borde stä öppen, vöre olämpelig: att det icke borde förbjudas Apothekare att utminutera Bränvin med droppar:’ att ansvar borde utsättas för den som utan rättighet tillverkar Bränvin: att åklagare, endast i det fall då han saknat all anledning till sin talan, borde åläggas ansvar för åtal å fylleri-brott, som han vid Domstol ej kunnat i bevis leda; 18:0 Riksdags-Fullmäg;igen Anders Joachimsson från Östergöthland , att såsom för Bandet högst gagneligt, det måtte tillåtas Bandtinannen , att till husbehof tillverka Bränvin å alla tider af året, efter hvad han för dess hushållnings-nytta kan finna nödigt, hvarvid han likväl förklarat att dess mening ingalunda vore, att tillverkningen »kulle drifvas till sådan höjd, att den blefve en handelsvara, och i öfrigt har Anders Joachimsson åberopat sitt i ämnet afgifna Memorial; i hvilka yttranden flera af Hedervärda BondeStåndéts Bedarnöter instämt; 19:0 Riksdags-Fullmägtigen Anders Barsson från Elfsborgs Län , att Städer som ej hafva Jordbruk, hvilket borde antagas såsom grunden för rättighet att bränna , ej måtte få tillverka Bränvin , och att de Städer, som hafva Jordbruk, väl matte bränna efter jordens
Den 14 Juli, 122 5 jordens värde eller vidd af åker och äng edler samma måttstock som för Ilandet antages, men endast så framt Städerna medgifva en allmän och oinskränkt näringsfrihet för Bonden och Eandtmannen i ali slags Borgare-rörelse.
Om denna frihet icke blefve medgifven, borde ej eller Stockholm , Götheborg och Carlscrona få tillverka Bränvin och hvarken Magazins - Directionen eller Bryggare - Societeterna och andra enskilta personer dermed få taga befattning: att den Bevillning, som utgöres under namn af Bränvins-skatt, måtte försvinna eller åtmindstone xnindskas i anseende till afgiften för Bränvinspannor, hvilken kunde sammanslås ined allmänna Bevillningen, då den i stället att ensamt falla Jordbrukaren till last, komme att på alla Classer af Bikets Invånare fördelas: att nya uppfinningar af Bränvins-pannor icke borde med högre skatt beläggas, och att slutligen öl må öfverallt fritt försäljas, men Bränvin endast på Gästgifvaregårdar och torde hända några få andra ställen; ao:o Biksdags-Eullmägtigen Anders Danielsson från Elfsborgs Eän, att Bränvinsbränningen borde å alla tider af året vara tillåten, hvartill flera skäl blifvit uppgifna, dock att en gräns blefve satt för en öfverdrifven utvidgning af Bränvins tillverknings-friheten: att Bevillningen för rättigheten till Bränvins-bränning borde sammanslås med allmänna Bevillniugen för att på hela Biket fördelas och således ej ensamt falla Jordbrukaren till last: att hans öfvertygelse vore stridande mot Utskottets förslag till en mångdubbelt
Ökad bestraffning för 1226
Dm 14 Juli. för öfverträdelse af föreskrifterna om tillverknings-jättigheten, och att han ej fann något skäl att afvika frän det redan tillräckliga ansvar, som 1812 års Författning rörande Bränvins bränningen stadgat, hvilken dock endast kunde användas, då Bränvin blifvit tillverkat med större panna än som vore lofgifven: att rättigheten till Bran vins-bränning måtte varda tillåten endast för Landtmän, som äga jorbruk, till större eller mindre belopp: att derest, enligt 1812 års grunder, tillverknings-rättigheten skulle fortfara, att efter omständigheterna endast periodiskt tillåtas och allenast med go kannors pannor eller a:ne sådana i ett verk på hvarje större Egendom., Krono
Biännerierna för alltid måtte upphöra och all Bränvins-bränning i de Städer, som ej agde jord, ovilkorligen förbjudas: att det torde vara nödigt att låta Taxerings- och PröfningsComitéer efter omständigheterna afgöra, hvilka ställen på Landet och huru många i Städerna som anses vara, så till sägandes , oundvikliga förtärings-ställen för vägfarande Allmoge och Städernas Arbetsfolk, och der tillåta Kroghållning, emot den drygaste Bevillning» afgift, som kunde finnas lämplig: att den af Utskottet föreslagna utvägen med minuterings tillåtelse endast för den som har Gästgifveriet på de ställen, der Gästgifveri-hållningen är mellan flera åboer fördelad, hvarken vore lämplig eller möjligt art haia hålla controll: att Rättegångs ordningen för fylleri och Bränvins-minutering på Landet måtte åter blifva enahanda, som den för alla andra ringare brott i allmänhet vore stadgad.
Den 14 Juli. 1227 gad. 21:0 Riksdags-Fullmägtigen Anders Aberg från Vesterbotten: att han i flera uppgifna delar gillade Utskottets Betänkande och äfven ansåg, att alla Krogar borde indragas och all försäljning af Bränvin vid vanheder förbjudas , men deremot, om Betänkandet, i hvad det rörer skänkning af öl och bränvin, skulle åsyfta förbud för Allmogen eller hvem som heldst, att få bortgifva en sup eller än mera bränvin och öl, fann Aberg ett sådant förslag vara lika orimligt som olämpligt och yrkade derföre dess ogillande: 22:0 Riksdags-Fullmägtigen Anders Maltesson från Bohus-Län, att han instämde i hvad Johan Magnus Wessing yttrat, med tillägg att det borde stadgas, att endast sjelfva Bränvins-pannans men ej de bisa bröstens rymd borde uppmätas och komma i beräkning, heldst dessa på intet sätt kunde befordra en vidsträcktare Bränvins-bränning; och slutligen, 23:0 f. d. vice Talemannen Jon Jonsson fran Blekinge Län, som instämde i hvad Anders Rarsson från Elfsborgs Lä* anmärkt, att han önskade att Utskottet mätte uttryckligen bestämma huru beskaffad en så kallad conisk bränvinshatt borde vara, emedan man på vissa orter derföre ansåg hvar och en, som vore kupig; hvadan vore angela-» get, att med ett tydligt stadgande härutinnan fö» rekomma alla de anledningar till åtal, som eljest kunde äga rum; och ansåg Jon Jonsson för conisk hatt endast böra anses en sådan, som har ovanlig form, och hvarigenom tillmäskningen kan medelst dertill inrättad öppning i Brän;vins-pannan nedslås^
Med öfverle/nnande till Utskot» i a i S Den 14 Juli.
Utskottet af alla dessa hos Hedervärda BondeStåndet gjorda anmärkningar, har Bonde Ståndet yttrat sin förmodan att Utskottet icke lärer underlåta, att bereda sig det sammanträde med BevillningsUtskottet, sorn kan vara nödigt, i anseende till det sammanhang Bevillningens reglerande för Bränvins-bränningen äger med bestämmande af grunderna för utöfningen af denna rättighet.
Häremot har Väliofl. BorgareStåndet, genom Protocolls-Utdrag|af den 15 sisth Juni, gifvit Utskottet tillkänna , att Ståndet bifallit ifrågavarande Betänkande , dock med den anmärkning i anseende till ny redaction af det bibehållna stadgandet uti Kongl. Kungörelsen den 9 October 1812, som i 2 §. 1 Mom. innehåller grunden för Bränvins-bränningens begagnande, att ordalydelsen blefve denna: för 80 mantalsskrifna personer af man- och qvinkön sammanräknade, får begagnas en panna etc. etc.; äfvensom 4 §. 3 Mom. borde, om tillämpning skulle kunna äga rum , hafva det tillägg: att i Städerna bör alltså innan Mantalsskrifningen inträffar, Bränvins-bränningen för följande äret vara reglerad; hvarjemte Väliofl.
Utskottet har noga granskat och öfverväga! allt, hvad dessa sålunda gjorda anmärkningar innehålla; men, jemte det Utskottet, i anledning af en del bland dem, nu får till Riksens Höglofl.
Stan - Den 14 Juli. 2 2 2.9
Ständers bedömande öfverlemna några förändringar och förklaringar uti vissa delar af dess förut afgifna Betänkande i detta mai; hoppas Utskottet att Riksens Högloil.
Ständer lära täckas tillåta detsamma, att, till besparande af en dyrbar tid, förbigå all vederläggning af de anmärkningar, dem
Utskottet ansett icke böra till ändring eller förklaring af dess förra Utlåtande föranleda; och Utskottet begifver sig således genast tili de jemkningar, hvilka, enligt dess tanka, kunna uti Betänkandet nst föreslås. l:o Ehuru Utskottet ej kan förändra sin öfvertygelse derutinnan, att Bränvins-tillverkning under Juni, Juli, Augusti och September månader, då boskapen hålles på sommarbete, icke kan medföra någon nytta för jordbruket, till hvars understöd likväl
Bränvins-tillverkningen är endast ämnad; dock sorn , inom alla de af Riks* Stånden , der anmärkningar blifvit emot Betänkandet framstälde, mycket allmänt yrkats, att till en nödig frihet uti Husbehofs-Bianvins-bränningen oskiljaktigt skulle höra , det densamma under hvarje månad af året borde vara tillåten; samt Utskottet derjemte förmodar, att någon egentlig skada icke skall följa af Bränvins-bränningens frigifvande unde" ofvannämnde fyra sommar-månader, heldst på denna årstid tillverkning af bränvin sällan lärer ske eljest , än när något hastigt inträfFande opåräknadt behof sådant påkallar; alltså tror Utskottet sig böra gå Riksens Ständers önskan till mötes, med det vördsamma tillstyrkande, att en fri Husbehofs-bränvins-bxänning måtte emot den afgift Bevillnings Utskot - 12 30 Den 14 Juli.
Utskottet lärer föreslå samt med den panngrymd och öfriga vilkor, som dels uti Oecono» jmie-Utskottets förra Betänkande och dels här längre ned projecteras, få vara tillåten hela året igenom. 2:0
I det olyckliga fall att Kongl. Majit, för inträffande missväxt och krig, skulle finna