Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I anledning håraf få Utskotten vördsamt anföra: att, hvad redovisningen för Creditivet vidkommer, Utskotten uti sitt den io:de sisth October meddelte utlåtande, vid återremissernes besvarande, redan tillstyrkt en så beskaffad redovisning, som nu blifvit ifrågasatt; och hvad åter angår de för District-Magazins aniåggningarne förslagne Spannmåls Lån, samt derå tilläfventyrs blifvande öfverskott, hafva Utskotten ansett redovisningen för nämnde Låne-anslag stå i sammanhang med den utred - Stats-Utskottets Betänkan den. 8r utredning af Allmänna Magazins-Inråttningens skulder och tillgångar, som K:gl. Stats-Contoiret får sig anförtrodd, och för hvilken redogörelsen koinmer att undergå enahanda granskning, sorn hittills åtföljt Allmänna Magazins-Inråttningens Råkenper.
I alla fall torde Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, samt Högvordiga PresteStåndet ej finna någon betänklighet vid att afven instämma i det tillägg, rörande granskningen af redogörelsen för Allmänna Magazins-Inråttningens behållningar, som at de andra 2:ne Riks-Stånden, enligt hvad ofvan omförmålt år, blifvit påyrkadt; hvarjemte Utskotten, till Höglofl.
Ridderskapet och Adelens, Högvordiga PresteStåndets och Hedervärda Bonde-Ståndets bifall, hemställa det förtydligande Vållofl. Borgare-Ståndet, vid den 4:de puncten af Utskottens Betänkande om Creditivets användande, trott vara af nöden, nemligen att afhandlingarne om Spannmåls leverande, för behöfvande orter, må uppgöras emellan Konungens Befallningshafvande och Leverantörerne , utan att desse sednare hafva att skaffa med utborgningen till undsåttningstagarne.
Alla öfrige puncter af Betänkandet hafva Utskotten funnit vara gillade dels 6 82 Stats-Utskottets B e t ärt kanden. af samtelige Riks-Stånden och dels genom Irenne Stånds sainmanståmmande beslut, så att något särskildt utlåtande ofver dem icke erfordras; Och torde vid Expeditions upprättande till Kongl. Maj:t, iakttagas de mindre tillägg och förändringar, som RiksStåndens beslut innefatta:
Angående förlängning i tiden för anmälan om Spannmåls Lån till District-Magazinens bildande:
Om underdånig anhållan hos Kongl.
Maj:t, det sådane band som lägga hinder i vågen för transporten sjöledes inom landet i möjligaste måtto varda undanröjde och en friare Communication derigenom befrämjad: samt att försäljningen af Allmänna Magazins-Inråttningens behållningar i Spannmål och Bränvin bör med varsamhet verkställas, så att den ej må medföra menliga följder på de lågt fallna Spannmålsprisen.
Allt detta understålles nu slutligen Riksens Ständers upplysta pröfning.
En Ledamots sårskildte anförande varder härjemte genom protocolls
Utdrag bifogadt.
Utdrag Från Protocollet* hållet inför Sammansatte afdelningarne utaf Stats- samt Allmän - Sldts-Utskottets Beiähkanden. 83 iiä Besvärs- och Ekonomiéf Utskotten, under Riksdagen i Stockholm den S:de Novem
Borgare-Ståndets tagne beslut* i frågan örn de till LårteMJnderStöd vid inråttändet af District-Mägäziner föf Norrå och en dei af Vestra
Lånen ellef till Disposition för grundläggande af andre undsåttriingS-anstaltef beviljade 6o,ooÖ Tunnor Spanmål, sorn Riksdags Matinell hyste den öfvertygelse,- att Vållofl.
Ståndet genom sitt yttrade förbehåll* åfveri * fast ej nog bestämdt* velat inskränka det stadgande endra piincteri innehåller, otti Statens uteslutande från all befattning med uppköp af Säd * utan äiisåg Riksdagsmannen Vållofl.
Börgäre-Stådets beslut häri iitihhart böra så förklaras * att Vållofh Ståtidet, utah hinder af hvad nyssåberopade 2:da punct utaf Betänkandet innehåller,- till Kongl* Majits Nådigä pröfning hånskutif Vidtagandet af sådane åtgärder, hvarigenom tillgång på Undsåttnings-Såd * déf 84 Stats-Utskottets 11 e t än ka n elen. den oundgångeligen erfordras, i nodens stund må kunna beredas.
In Fidem fehr Klint.
N:0 607.
Ankom den 20 Nov. 1823.
Stånders StatsBanco- och Lag -Utskottets Betänkande, i anledning af väckte frågor, om stadgande af liqvidations grund vid gäldande af skulder i Bancomynt. XXd ett dll Stats- och Banco-Utskotten från Hoglofl.
Ridderskapet och Adeln remitteradt Memorial, innehållande för öfrigt anmårkningar och förslag, rörande de till Rikets allmänna penningevåsende hörande ämnen, hvaröfver Utskotten förut sig utlåtit, har Herr Strähle, N. IV., äfvenledes föreslagit, att såsom en förklaring af g:de Capitlet 2 §.
Handels-Balken, måtte, till iakttagande för framtiden, stadgas följande. Stats-Utskottets Betänkanden. 85
År försträckning lemnad uti allmänt i Riket gångbara Sedlar , lydande å Banco Specie, bSr fSrsträckningen till Hufvudstol och ränta gäldas till det belopp, uti Silfver eller deremot svarande Sedlar, som Sedlar ne egde den lid länet utgafs.
Hvarigenom allenast Lagens förra stadgande, att det, som försträckt år, skall i samma slag, jemngodt och till fullo, återgäldas, hvilket nu vore gjordt overksamt genom de föreskrifter, som förbinda fordringsegarne att emottaga Bankens sedlar efter deras åsatte valeur, utan afseende å deras verkeliga värde, skulle kunna blifva till den kraft och verkan, som egenteliga meningen deraf innefattade, återstålldt; och hvilken Lagförklaring just skulle verka ett stadigt myntvärde, då ingen genom försämringen kunde vinna på den andras bekostnad, utan allas interessen förenades till upprätthållande af det myntvärde, som nu fastståldes; så att allt hopp vore, det författningens användande ej komme att erfordras; men till rättelse för dylika liqviders uppgörande och betalningar af de lån , som hädanefter meddelas, hafva emedlertid blifvit i samma Memorial framstålde åtskillige förslag, rörande sättet hvarpå och grunderne hvarefter, det skulle åligga Rikets Ständers Fullmågtige i Banken §0j Stats?
Tiel änkan (ten. pch Riksgålds-Confoiret, att i händelse de 4 Riket gångbara myntrepresemativer skuh 1? undergå någon försämring, emot det varv de uti Silfver, sorn för dem nu fastställ des, vid hvarje års början bestämma ett lagligt gällande Agio, emellan det Bancq§edlen nu åsatte Silfvervärde och det gångbara.
I sammanhang med ett, sättet och y il k oren för Regleringen af allmänna pen^ ninge väsendet likaledes afseende, Memo-. rial, hvilket för öfrigt blifvit till Stats-och BancorUtskotten remitteradt, har vidare Herr Lagerhjelm, Pehr, i afsigt att bereda pågot till Långifvares skadesjoshet vid inträffande myntförsämring vid Iåns med^ delande under vacklande Cours, inom Hög-? lo fl, Ridderskapet och Adeln gjort framställning derom, att Läntagare borje vara underkastad vidräkning efter myntets fåran? äring genom.
Cours, der åst Långifvare n förmådde styrka Cours,ens förhållande, så vål det lånet meddelades, sorn når det samma betalad. es,, afven, sorn, samma Lag borde vara gäl-, lande, deråst Cours,en förändrat sig till Låntagarens, fordel, och. han sådan förändring styrka kunde; hvilken särskildt väckta Motion Hoglofl, Ridderskapet och Adeln tili Lag-Utskpttet remitteradt, Stats-Utskottets Belänkanden. 87 Utskotten, som ansett sig icke annorlunda, ån vid gemensam öfverläggning, böra dessa i deras våsendtliga syftning med hvarannan öfverensstämmande förslag till pröfning företaga, hafva dervid ej kunnat undgå att finna lämpligheten och utförbarheten af de ifrågasatte föreskrifterne förnämligast bero deruppå, huruvida de beslut, som af Rikets Stander för öfrigt i afseende på Rikets myntväsende fattades , komma att leda till bestämmande af något visst värde å Bankens Sedlar uti reel valuta; af hvilken anledning Utskotten ansett tjenligast, att först efter det dessa beslut hunnit blifva hufvudsakligen afgjorde, sluteligen bestämma beskaffenheten af det Utlåtande Utskotten, i anledning af de remitterade Motionerne, borde afgifva; och då numera ett dy ligt afgörande egt rum, hafva Usskoten, beträffande särskildt det förstnämnde, förslaget till förklaring öfver 9;de Capitlet 2 §.
Handels Balken, funnit att, då samma förslag uttryckligen förutsätter ett nu af Rikets Ständer faststäldt förhållande emellan Bankens Sedlar och Silfvermynt, vid hvars framdeles skeende tillfälliga förändringar, Rikets Ständers Fullmågtige skulle årligen bestämma det, som komme att tjena till efterrättelse för liqvider enskilde emellan; men hvarken 88 Stats- Utskottets Betänkanden. ett sådant nu vidtaget bestämmande af Bancosedelns silfvervärde, eller årliga kungjoranden af de deruti inträffade förändringar, som till förändrade forhållanden emellan enskilde borde gifva anledning, instämma med de af Rikets Ständer antagne grunder för allmänna penningevåsendets reglering; kunde något afseende å hvad, som endast under denna framställning blifvit föreslaget, icke heller nu gores, utan måste den derom väckte frågan anses härigenom förfallen.
Vidkommande åter det, som blifvit ifrågasatt, i afseende på enskilde liqviders beroende af under tiden inträffade bevislige förändringar af Cours forhållandernaj så utom det att bevisningen i denna del ofelbart skulle för de flesta fallen gifva ämne för tvister af en ofta ganska invecklad beskaffenhet, och den särskilda förmån, som antingen gäldenär eller borgenär kunde ega af olika liqvidations tider, föranleda till ännu osäkrare forhållanden emellan enskilde, samt till ån vidare okade Speculationer uppå Coursens ombytlighet, då de fleste penningeforhållanden inom Landet äfven komma att dela beroendet af dess tillfälliga förändringar; hafva Utskotten i allmänhet ej för sin del ansett det vara med sanna rätts grunder Stats- Utskottets Betänhandev. förenligt, att, för de omvexlande förhållandanderne emellan inom Landet och utom det samma gångse myntsorter, hvilka Coursen egenteligen uttrycker, och hvilka till storsta delen bero af omständigheter, som med de egenteligen inhemske förhållanderne icke ega någon gemenskap, medgifva en direct inverkan uppå baskaffenheten och sättet för fullgörandet af alla aftal emellan enskilde medborgare, för hvilka myntförhållanderne på utrikes handelsplatser måste i de flesta afseenden förblifva helt och hållet fremmande.
I följe hvaraf Utskotten icke å någondera af de remitterade Motionerne anse sig kunna tillstyrka Rikets Ständers bifall.
Ständers eget ompröfvande vördsamligen underståldt.
Stockholm den 14 November 1823- N:0 6o8« Ankom den 19 Nov. 1823.
Fuksens Höglofl.
Ständers Statssamt Allmänna Besvärs och Ekonomie-Utskotts utlåtande, i anledning af väckt fråga, om öfverseende af de angående po Stats*Utskottets Belänkanden.
Markegångs - såttningarne utfärdade Författningar.
Stats- samt Allmänna Besvärs och Ekonomi - Utkottens gemensamma handläggning blifvit remitteradt ett, af Rikdags-B'ullUlägtigen Samuel Jansson, från Oland, ingifvet Memorial, hvaruti föreslås, att de rörande Markegångs-Taxornes upprättande gällande Författningar kunde varda öfversedde, och, efter tidens behof, så rättade och jemnkade, att det ändamål, Allmogen vid flere Riksdagar, med sine ansökningar i detta ämne åsyftat, nemligen Råntornes sammanslående till ståndig penninge-Rånta, måtte kunna vinnas; varandes i sammanhang härmed, jemväl yrkadt, att Riksens Ständer måtte , vid hvarje Riksmöte, utnämna
Deputerade till bestämmande af en sådan Markegång öfver hela Riket, sorn till Riksens Ständers påföljande sammankomst kunde blifva gällande, samt att Räntegifvare mätte förklaras berättigade, att, om de viss tid förut derom tillsäga, utgifva sine Spannmåls-Råntor in natura.
Dessutom har Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet till enskild åtgärd fått emottaga:
Hedervärda Bonde-Ståndet har till $ tat Si Utskottets Betänkande,. 91 j:mo Ett Memorial af Riksdags-Fulljnågtigen Anders Nilsson, från Malmohus Lån, sorn anfort, huruledes ofta skall inträffat, att de för nämnde Lån stadgade Markegångs-Taxor blifvit af Kongl. Kamrnar-CoUegium ändrade och så förhöjde, att de deruti upptagne pris icke instämt jncd de i Orten gällande; ock som de skattskyldige derigenom skola fått vidkännas hvarjehanda olägenheter, har Anders Nilsson hemställt, att någon åtgärd kunde vidtagas, hvarigenom Markegången sedan den en gång blifvit bestämd, icke komme att underkastas förändringar, så vida densamma icke af någon Orts Innevånare öfverklagades; och 2:do Ett Anförande af Riksdags-Fullmågtigen Nils.
Håkansson, från Kronobergs
Lån, hvilken, under framställning af vådan af de olike interessen, som leda de till Markegångens bestämmande utsedde personer, bland hvilka Bonde-Ståndets Ledamöter ensamt åro Räntegifvare, och de öfrige RiksStlodens Fullmågtige antingen Räntetagare, eller och helt och hållet likgiltige, huruvida Markegången år hög eller låg, föreslagit, att Kongl, KammarQollegium måtte föreståndigas, att med mera noggrannhet, ån dittills förmodats hafva skett, granska de från Lånen inkom» Q2 Stats-Utskottets Betänkanden. mande Markegångs-Taxor, samt dervid gora det afseende på Råntegifvarnes anmärkningar, hvartill omståndigheterne kunna föranleda.
Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskottet, som ansett desse Motioner ega det samband sins emellan, att de, på en gång bora behandlas, får, beträffande forst Riksdags-Fullmågtigen Samuel Janssons förslag: att vid hvarje Riksdag måtte bestämmas en oförändrad Markegång för hela Riket, anföra, att
Utskottet finner nämnde förslag i verkställigheten medföra betänkliga följder, och kan alltså detsamma icke understödja.
Om man jemnförer skillnaden i Spannemåls prisen för 5 år sedan, eller sistlidne Riksdag och nu, lärer det medgifvas, att man vid berörde tidpunct, icke kunnat för de kommande 5 åren, stadga något sådant allmänt pris, som varit svarande mot alla de höjningar och sänkningar i värde, hvilka Spannmålen under denna tid undergått.
Emot förslagets antagande förekommer jemn vål, att de långe öfverklagade olågenheterne Räntegifvare och Räntetagare emellan, vid Afrads- och Krono-Tionde Spannmålens utgörande, skola ån vidare förökas, enär det kan antagas för afgjordt, att Markegångs-priset Stats-Vtskottets JBetänkanden. gr£ då alltid mera, ån nu, kommer att skilja sig från det gällande; hvarigenom beredes tillfälle till prejerier och förluster, ömsom å ena, och ömsom å andra sidan; och slutligen synes det Utskottet vida lämpligare att, såsom nu sker, Deputerade af hvarje Lån, efter fritt val, Ståndsvis sammanträda, för att, med afseende å hvarje Landsorts särskilda beskaffenhet, sätta Markegången, ån att detta skulle ske af Riksens Ständer sjelfve vid hvarje Riksdag.
I anledning af Riksdags-Fullmågtigen Anders Nilssons anförande, har Allmänna Besvärs och Ekonomi -Utskottet skolat vördsamt upplysa, att Riksens Ständer redan vid sista Riksdag i underdånighet anhållit, att den i Lånen på foreskrifvet sått stadgade Markegång måtte för hvarje Lån orubbad blifva gällande, och ej af något Åmbets-verk kunna förändras, samt K:gl. Kammar-Collegii befattning med Markegångs-Taxorne, i följe häraf, komma att upphöra i alla andra fall, ån då fråga vore, om upprättande af Riks-Markegången , eller upptagande och afdömande af de Besvär, som antingen af enskilda Räntegifvare och Räntetagare , eller å fromma Stiftelsers vägnar, eller af Kongl. Kammar Collegii Advocat-Fiscal, såsom bevakande Kongl.
Maj:ts och Kronans rätt, kunde p4 Stats-Utskottets Betänkafidétii anföras; och har Kongl* Maj:t i afseende håra, tåckts i Nåder förklara, det Kongh Maj:t funnit Riksens Stånders i denna del gjorda underdåniga hemställan icke fordra någon åtgärd, enär den foreslagne alldrin* gen redan vidtagits.
Hvad nu angår denna Kongl.
Kärn* mar-Collegii ännu, i visse fall, tillkom* mande åtgärd med Markegångs såttnin* garne, så år densamma, efter Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskottets tanka, icke vidare af behofvet påkallad, sedan, enligt Utskottets under Nto 58 afgifne, samt af g;ne bland de Respective Riks-Ståndeil gillade, Betänkande, vid de hädanefter skeende Markegångs såttningame kommer att iakttagas, det Deputerade dertill ut* göras till ena hälften af Räntetagare, Och till dert andra af Räntegifvare, och Ut* skottet tillstyrker alltså Riksens Hoglöfk Ständer, att hos Kongl. Maj:t i imderdå* nighet anhålla, det Kongl. Kammär-Col* legii ifrågavarande befattning med profnin* gen af Markegångs-Taxorne må helt och hållet inställas, samt att desse måga, ofor* åndradt, blifva gällande sådäne, sorn
De* puterade dem upprättat, derest icke K:gk Maj:t, med anledning af underdåniga Be* svår, anförde af Kongl. Kammar-Collegii Advocat-Fiscal, eller å fromma stiftelsers Stuts-Utskottets Betänkandeli. g5 vagnar, eller af enskilde Räntetagare och Räntegifvare, skulle i Nåder finna skål, att i dea ofverklagade Markegångs sättningen gära någon ändring.
I händelse detta Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskottets tillstyrkande af Riksens Hoglofl.
Ständer godkånnes, låra Riksens Hoglofl.
Ständer anse RiksdagsFullmågtigen Nils Håkanssons förslag, ont erinran till Kongl. Karnmar-Collegium att sorgfälligt genomgå och granska samtelige Lånens Markegångs-Taxor af sig sjelft, förfalla; Och får Utskottet, 1 afseende på lämpligaste sättet att förlika de stridiga interessen, som hittills vid Markegångs såttningarne, egt ruin, ytterligare åberopa dess ofvanberörde Betänkande, söm igenfinnes Uti 8:de Samlingen af Bihanget till de Respective Riks-Ståndens Protocöller vid innevarande Riksdag.
Enär det med RiksdagS-Fullffiågtigeil Samuel Janssons Motion hufvudsakligen åsyftade ändamålet, eller till vågabringandet af en, efter omståndigheterne, lämpad jemnkning och rättelse uti hittills gällande stadganden, angående Markegångs sättningen i Riket, redan vUnnits genom Riksens Hoglofl.
Ständers lemnade bifall till Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskottets ofta omförmåldte Betänkande, och 96 Stats-Utskottets Betänlcanclen.
Utskottets får öfrigt hår ofvan gjorde hemställan icke synes hafva inflytande på Statsverket, har Stats-Utskottet, för sin del, härvid icke något att tillägga, utan öfverlemnar det ena och andra vördsamt till Riksens Högloft Ständers eget beprofvande.
Stockholm den 13 November 182.3- N:0 609.
Ankom den 21 Not. 1823.
Stånders Statsoch Banco-Utskotts Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse, angående betalning af förre Kgl. Famillens hår i Riket innestående enskilde förmögenhet.
"^Jnder den 17 i nåstl.
October månad, har Kongl. Maj:t behagat till Riksens Stånders Stats-Utskott aflåta följande:
''Utdrag af Protocollet ofver Handels och Finance Årender, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 17 October 1823.
Stats Ministern Hans Excellence Herr Grefve Gyllenborg.
Stats - Stats-Utskottets Betänkanden. 97 Stats-Råden: H. E. Herr Grefve Rosenbladi H. E. Herr Grefve Cederström. H. E. Herr Grefve Skjöldebrand. H. E. Herr Grefve Mörner.
Grefve Löfvenhjelm.
Hof-Cancelleren H. E. Herr Grefve af Wetterstedt.
Tillförordnade Stats-Secreteraren Skogman.
Majit vid dess KrigsExpeditions underdåniga föredragning, den 7 innevarande måriad, i Nåder tillkännagifvit sin afsigt, att, enligt Riksens Stånders vid föregående Riksdagar yttrade önskan, till Liqviderande af f. d. Kongl.
Famillens hår i Riket befintliga förmögenhet, använda så vål behållningen å de 325,000 R:dr Preussiskt Courant, hvilka Kongl. Preussiska Regeringen, efter afslutad Convention, utbetalt såsom återstod å den för Pommerns afträdande öfverenskomne Summa, som de 400,000 R:dr Svenskt Banco, hvilka till följd af Kongl. Brefvet den 24 Julii 1818 blifvit,till K:gl. Majits disposition afsatte af de för sidje HufvudTiteln anslagne behållningar på öfverskotts och t^esparings medel intill 18*5 års slut, samt Kongl. Majit tillika, enar 7 Stats-Utskottets Betänkanden. ofvannåmnde tillgångar icke voro tillråcklige till f. d.
Kongl, Famillens liqviderande på de vilkor, som å dess sida blifvit framstålde, befallt att Förslag till Nådig skrifvelse i detta åmne till Riksens Stånders Stats-Utskott skulle, genom tillförordnade Stats-Secreteraren för Handels och Finance Årender, författas och K:gl. Maj:ts Nådiga profning underställas; så upplåste tillförordnade Stats-Secreteraren nu i underdånighet till Justering ett, till åtlydnad häraf, efter erhållen del af de till målet hörande Handlingar författadt underdånigt Förslag till Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse till Stats-Utskottet, angående frågan om betalning af f. d. Kongl.
Famillens hår i Riket innestående enskilda förmögenhet.
Detta underdåniga Förslag, hvartill Stats-Rådets närvarande Ledamöter enhälligt, i underdånighet tillstyrkte Nådigt bifall, blef af Kongl. Maj:t i Nåder gilladt sådant det vid Protocollet år bilagt: Och Kongl. Maj:t befalte att, i öfverensstämmelse dermed Nådig skrifvelse till Riksens Ständers Stats-Utskott skall under denna dag i vanlig ordning expedieras. Ex ProtocoIIo A. F. Normelin. Stats-Utskottets Betunkanden. gg Kongl.
Maj:ts Nådiga skrifvelse till Rikets Stånders Statsutskott, angående frågan om betalning af f. d. Kongl.
Famillens hår i Riket innestående enskilde förmögenhet.
Gifven Stockholms Slott den 17 October 1823.
Fredstractaten i Kiel hade, såsom en följd af Konunga-Riket Norriges förening med Sverige, utfåst Hertigdomet Pommerns och Furstendömet Riigens afträdande till Danmark.
Orsaker som nu icke behöfva i minnet återkallas, förhindrade verkställigheten af detta afträdande.
Emedlertid påkallade så vål den Allmänna Politiken i Europa, som den nya Geographiska stadga den Scandinaviska Halfön hade vunnit, att Sverige afsöndrades från sina besittningar på fasta landet af Tyskland.
Under erkännande å ena sidan af denna grundsats , lyckades det Kongl. Maj:t å den andra, att under åberopande af de ersättnings anspråk, som uppstått genom de med Norriges besättande förbundne oväntade kostnader, vid de Tyska Besittningarnes öfverlåtande till fremmande magt, åt Riket bereda sådane fördelar, som i Kiels freden icke kunde förutses, emedan detta öfverlåtande, endast ovilkorligen der framstålles.
Efter långvariga skriftvexlingar afstod slutligen Dannmark 100 Stat s-Vt skottets Betänkanden» sina anspråk till förmån för Preusen och satte derigenom Kongl. Majus i tillfälle att, utan afseende på den redan verkställta föreningen mellan Sverige och Norrige, kunna å nyo afhandla om vilkoren för Pommerns öfverlemnande , och det var vid denna tidpunct som underhandlingar i detta afseende med Preusen öppnades.
Dessa • ledde till den i Wien, den 7 Junii 1815 afslutade, Convention.
Verkställigheten af de deruti bestämda med afträdandet af f. d.
Svenska Pommern och Rugen förbundna vilkor, äfvensom af de i sammanhang dermed förekomne ersättnings och liqvidations frågor, begge Staterne emellan, icke allenast i omedelbar följd af detta afträdande , utan ock i flera andra ämnen, dels från mera aflägsna tider, dels från sednaste krig härrörande, har utgjort ett föremål af invecklad beskaffenhet, som under de från nämnde tid förflutne åtta åren, sorn oftast påkallat K:gl. Majus särskilda omsorg, föranledt till vidlyftiga skriftvexlingar och utredningar och först nyligen kunnat tili slut bringas, medelst Kongl, Maj.-ts den 5 förlidne Julii gifne ratification på en under den li:te föregående Junii emellan de bägge Stats-Utskottets Betänkanden. iot Regeringarnes befullmågtigatle Ombud häröfver afslutad Liqvidations-Act.
Sedan hvad som, under loppet af de förra åren, uti detta ärende förekommit, blifvit uti de årliga afgifne redogörelser öfver Krigsfonden intaget, och på denna väg kommit till Rikets Ständers kännedom; men sluträkningen, i påföljd af förenämnde nu sednast afgjorde Liqvidations-Act, icke ännu kan inför Rikets Ständer framläggas, dels emedan penningame, som i slutlig betalning Svenska Staten tillfallit, ännu icke kunnat eller bordt indragas, och dels emedan vissa omkostnader återstå att deraf gälda, har Kongl. Maj:t likväl ansett angeläget, att underrätta Rikets Ständers Stats-Utskott, om det liufvudsakliga utslaget af denna vidlyftiga Liqvidation, för att i sammanhang dermed, bringa till afgörande den, likmätigt Rikets Ständers Beslut vid i8l5 och 1818 årens Riksdagar, deraf beroende fråga, om liqviderandet af f. d. Kongl.
Famillens i Riket qvarstående enskilda förmögenhet.
Enligt 5 Art. af i8i5 års Convention var första ersättnings-suminan bestämd till tre och en half Millioner R:dr Preus. Courant.
Deraf upptaga Krigsfonds