Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
a S t a t s-U t s k o 11 e ta Bets n lande»» Stats-Contoiret afsluta Liqviderne för Allmänna Magazins - Inrättningens Skulder samt dess egande fordringar och öfrige tillgångar m. m., förekomma åtskillige erindringar uti ålerremisserne och deribland isynnerhet, att någon viss tid af 2 elier högst 3 år bordt utsättas, inom hvilken utredningen bör vara fullbordad, samt att personalen derjemte tålde inskränkning till ett mindre antal än det Utskotten för göroinglefis tillbörliga handläggning trott v .ra nödvändigt.
Någon viss ultimat termin för ifrågakomne utrednings afsiutande kunna Utskotten ej föreslå, då sådant helt och hållet beror på göromålens mängd och beskaffenhet, derhän Utskotten icke varit i tillfälle eller ansett nödigt att sträcka sitt bedömande, utan lärer det böra ankomma på den blifvande Styrelsen alt tillse, det all möjlig drift för arbetets fortgång varder iakttagen.
Utskotten hafva icke eller funnit skäl att tillstyrka någon förminskning uti personalen vid UtredhingsContoiret; då just - ändamålet af ärendernes skyndsammare behandling bör befrämjas genom ett tillräckligt antal arbetande tjenstemän och derigenom mångfaldigt kunna ersättas den mindre betydeliga förhöjning desse under utrednings-tiden åt - Stats-Utskottets Betänkanden. 3^3 njuta uti sine Löningsvilkor; Och dessutom har Styrelsen enligt Utskottens förslag sig åiagdt, att till lill besparing för Staten inskränka Ijenstemännens antal i dea måll minskade eröromål sådant tilllåta.
Upplysningsvis hafva Utskotten äfven i anledning af en särskild anmärkning i afseende på begagnandet af Allmänna Magazins-Directionens Ämbetsrum för Utrednings-Contoiret, bordt vid handen gifva, att byggnaden, hvaraf Directionen disponerat medlersta våningen, icke är Allmänna Magazins-Inrättningens enskilda utan Kronans egendom.
Vid 7 : d e< p u 11 c t e 11 af Betänkandet, som innehåller ”Löne Regleringen för allmänna Magazins Directionens Ämbets-oeh ”Tjenstemän samt
Betjente i händelse af ”Inrättningens upplösning,” — hafva anmärkningar af flere Riks-Ståndens Ledamöter blifvit väckte och dei i hufvudsakligen yrkadt, att alla Tjenstemän och Betjente inom Directionen böra, med undantag af hvad Utskotten för Directionens Ordförande och Ledamöter lill- eller afstyrka få bibehållas vid sine Löneinkomster utan afseende derpå, om de uti andre publik* verk äfven innehafva större 3^4 S t at s-U t s k o 11 e t s B etan kan den. eller mindre
Löner och sådant med stöd af både rättvisa och billighet, isynnerhet, som ifrågavarande Tjenstemän, fastän endast med Constitutorialer försedde, likväl utaf Riksens Höglofl.
Ständers, vid Riks^- dagarne åren ip15 och 1818, lagné Beslut egt, största anledning att betrackta Allmänna Magazins - Inrättningen såsom ett permanent
Verk och derpå grundat sine beräkningar på en framlida bärgning, hvilken skulle elem oförskyldt frånkännas i händelse de nu ginge miste om en såsom säker ansedd inkomst, hvilken de fleste genom trägen och mångårig tjenstgöring sig förvärfva!.
Då utaf återremisserne ej allenast inhemtas, att nyssberörde åsigter varit rådande hos trenne af Riks-Slånden, utan och derjemte blifvit upplyst, att ds IS! i o tjenstemän, som finnas å närlagde förteckning upptagne och hvilka enligt Utskottens afgifne Betänkande skulle förlora antingen hela eller någon del af sin Lön uti Allmänna Magazins-Directionen, oförvitligen tiliryggalaggt flere års tid uti Statens tjenst, och att nästan alla dsssulom med Hustru och oförsörjda barn befinna sig uti knappa vilkor, hafva Utskotten cj dragit i Betänkande att med stöd af ofvan åberopade billighets skäl instämma uti dea S ta t s-U t s k o 11 e t s Betan kand en.
3^5 föreslagna ändringen af Betänkandet i hvad detsamma rörer Löfte-regleringen för Directionens underlydande Tjenstemän, heldst den derigenom tillkommande, * förhöjning i Expeelance-Stateh ej uppgår till högre belopp äii 2,866
R'dr 3 2 sk.
Banco, hvilken Summa dock årligen genom befordran eller dödsfall efter hand kommer ali förminskas och försvinna; I följd hvaraf Utskotten hos Riksens Högh Ständer vördsamt hemställa, ^itt alla ofvannämnde Tjensteman och Betjente af Allmänna Magazins-Directionen må, om Verket indrages, få »juta ersättning för sine i närvarande stund innehafvaude
Löner efter den beräknings-grund och med de ålagde vilkor Utskottens Betänkande för tillgodonjutandet af denne förmån l öfrigt föreskrifver.
Häremot kunna Utskotten icke instämma uti den särskildt gjorde anmärkning, att Kongl.
Allmänna Magazins-Directionens Ledamöter ej borde få njuta någon er sättning för sine Löneinkomster uti Directionen, hvarifrån endast Ordföranden blifvit af Utskotten undantagen, utan ti11- styrkes ånyo för Directionens öfrige Ledamöter de Lönings-anslag på Expectance-Stat, * hvartill Utskotten dem vilkorligen 3^6 Stats-Utskottfits Betsntand®n. uppfördt, i likhet med hvad Betänkandet oell dervid under Lill. C. & I). fogade Förteckningar innehålla.
Slu tel igen har äfven vid Löne-Reglerings-fiagan blifvit anmärkt: att upplysning saknas, huruvida Diieclioucns Ämbets- och Tjenstemän ega Fulimagter eller Conslilutorialer; Alt åtskillige lägre Tjen slemän och Betjente vid Krono-Brännerierne blifvit förbigångne, hvilke bordt komma i åtanka lill sine Löners bibehållande; samt att af Utskotten bordt bestämdt uttryckas, det nuvarande Magazins-Förvaltare komma alt fortfara i sine tjenslebefattningar, till undvikande deraf alt desse i annat fall borde öfverflyllas på Expectance-Slat.
Till närmare upplysning i desse sistnämnde omständigheter få Utskotten vördsamt anföra:
Alt, efter hvad Utskotten inliemtal; Allmänna Magazins - Direclionens ÄmbeLs-och Tjenstemän endast äro med Constitutorialer försedde; Att samma rättighet medDirectionensTjenstemän till Expeclance Löners uppförande blifvit af Utskotten i Betänkandet föreslagen för Uppbördsmännen uti Hufvudstaden, deribland Krono - Brän - Stats-TJtsktotets Betänk anden. 377 Bränneri-Betjeningeii äfven ansetts inbegripen, i hjindelse desse sednare ej vid någon för dera passande tjenstgöring kunna bibehållas, hvarvid likväl till lagtlagalide hemställes, att eli slik förmån ej bör sträcka sig till deli lägre Brämieri-Betjeningen eller sådane personer, som för Måiiadspenning blifvit antagne, neli således när som heldst kunna förafskedas, samt att, hvad Magazins-Förvaltarne och Uppbördsmännen i Lands-Orterne beträffar, Utskotten Väl icke kunna bestämma, huru många af desse personer hädanefter blifva för emottagandet och förvaltningen af StutsVerkets Spannmåls-Intrader nödvändige, hvilket på Kongl. Slats-Contoiret lärer ankomma att undersöka och afgöra, dock Förmoda Utskotten, alt de fleste, om ej alla U ppl ags-M agazi 11 eli uti Länell blifva beståndande, då vid sådalit förhållande Kongl. Stats-Colitoiret ej lärer underlåta, att till fortsatt tjenstgöring anställa de
Uppbördsman* sorn annars vid entledigandet äro berättigade till Lönernes åtnjutande på Expectance-Stat.
För öfrigt och 1 hvarje särskiltd amlie, som rörer Allmänna Magasins-Inrältliingens föreslagne upplösning, och deruti 4:de S a m 1. 5 B a n d. 3^8 S ta ts-U t sk o t te l s Betänkande». någon förändring af detta Utlåtande ej uppstår, få Utskotten vördsamt hänvisa liil deras afgifne Betänkande och ytterligare öfverlemna detsamma till Riksens Höglofl.
Ständers upplysta pröfning och Bedömande, hvarjemte uti Protocolls Ut-> drag åtfölja någre Ledamöters enskildt gjorde reservationer.
Stockholm den io Octoher 1823, Trensum t af Protocollet, hållet med Riksens Höglofl.
Ständers Stats-, Banco samt Allmänna Besvärs- och Ekonomie-Utskott den 10 October 1823.
Uti frågan om Allmänna Spannmåls-Inrältningen hafva följande Reservationer Blifvit afgifne, nemligen: KO Af Herr Doctor Almqvist ”Vigteu och nyttan af de Sockne- eller Stut s-Ut skuttets
Ba tanka u dej).
Districl-Magaziner, Sorn af Höglo!].
Utskotten vid förra öfverläggningen förkastades, men nu genom votering blifvit föresiagne att inrättas och biträdas medelst erhållande Spaunemåls-Låu af Magazins-Direclionens förråder, anser jag för min del ganska problematisk.
Jag sökte förra gången, genom ett anförande till protoeollet, ådagalägga, att uppförandet af Sockne eller District-Magaziner på mångå skoglösa orter icke aflöper utan dryg kostnad, att deras förvaltning allestädes är brydsam, och att deras tillvaro merendels förleder den obemedlade Jordbrukaren till misshushållning och sådan skuldsättning, som annars kunnat undvikas.
Jag tror , att man med bästa välmening gör allmänheten verkelfgen en otjenst jned den tjenstfärdighet, man vis;ir att bereda alltför lättade Låneliilgångar.
Jag hunnar derhän, om Inrättningen af Socknemagaziner kan i de Norra örterna vara gagnelig.
Der är tilläfventyrs ett särskildt förhållande.
Men hvad jag med min röst icke kan gilla, det är, att 26,000 Tunnor-skola upplåtas i Låneväg, lill uppmuntran för Sockne-Magazins-In rälln Ingar i Rikets Sodra Landskaper, der rle af nödvändigheten icke påkallas, i anseende till dessa orters närbelägenhet antingen till Sjöstäder, eller andra Sädesrika provincer.
Jag tror* 38o S ta t S-U t s k o 11 e t s Betänkan ilen. att dessa 25,ooo Tunnor kunna besparas; och ali raan, utan Statens medverkan, bör öfverlemna endast åt den enskilda omtanka», att i desse orter inrätta SockneMagaziner efter frivillig öfverenskommelse, ifall de någorstädes finnas af behofvet påkallade”. i:o Af Herr Professor Agardh: ”De Höglo fl. Utskotten utgå från den grundsatsen, alt Magazins-Inrättningen, såsom skadelig» skall upphäfvas, och bygga derpå det nya Systemet för undsättningen i missväxtår och Spannemålsbrist; Men, vid närmare granskning af Utskottens båda Betänkaoden, befinnes, att endast Magazins-Styrelsen blir upphäfven, men icke sjelfva Magazins-Inrättningen; Ty äfven efter nya förslaget måste Kronans Magaziner bibehållas för UppbördsSpannemåien, och jemte hela den Betjening som dervid användes, 60,000 Tunnor uppköpas för de Norra Länen, och en Million anslås till Hans Maj:t (Konungens disposition till uppköp af Spännemål, Ingenting är således af MagazinsInrätlningen upphäfvet mera, än namnet och styrelsen.
Emedlertid bygges på denna grundsats det förslag, att Spannemåls - Stats-Utskottets Betänkan den.
331 handeln måste öfverlemnas åt enskilda Köpman.
För att med denna grundsats tillvägabringa ett understöd åt nödlidande, genom Staten, ulan alt Staten sjelf får uppköpa Spannmålen, tillstyrka Utskotten upphandling genom Leverantörer, Huru lik väl något säkert understöd på detta sätt skall åstadkommas, är svårt att inse.
Utskotten stadga, att, då ett qvantum Spannemål, t. ex. 5o,ooo Tunnor beliöfvas i en province, skall Kronan accordera med en Leverantör, som för minsta möjliga pris levererar della qvantum; Men denna rättighet eger han ju förut?
Hvarföre beliöfves då delta accord, om ej för att uteslutande lemna ät honom, en rättighet, som förut tillhört alla Köpmän, äfven de med mindre Capitaler, i hela Riket, men som nu skola afskräckas ifrån all tillförsel till en sådan province, emedan ett mindre qvantum ej kan lemnäs till samma pris, som ett större.
Emedlertid, då man lemnar denna vig Liga omsorg att rädda en province från hungersnöd åt en enskild person, är ingenting mera möjligt, än att hela undsättningen skall uteblifva, och provincens nödstälda Innevånare blottställas för hela vådan af en ytterlig Spannemåls-brist, Hvad betyder vidare det beviljade creditivet på en million R:dr, sorn skall 38a S t a t s-U t s ko 11 e t s E e tänkande n. öfverlemnas åt dessa Leverantörer?
Spanlieraålen skänkes ju ej till de nödlidande, utan den skall contant af dem betalas lill Leverantören.
Hvar, luir, när skall då denna million användas?
.Ingenstädes har Utskotten förklarat det, och svårt synes det att fatta, huru detta creditiv någonsin kan komma att utgå.
Att lemna den som lån till de behöfvande kjelfva, äi^tro,ligen icke Utskottens mening, emedan, i detta fall, vilkoren derföre, rättigheten, säkerheten, återbetalningstiden skulle hafva varit utstakade.
Att Leverantören deremot skulle hugnas med detta Lån, står ej någonstädes klart uttryckt i Utskottens betänkande.
Det är dock möjeligt, att Utskotten menat delta.
Men i sådant fall öfverlemnar jag ål hvar och en att domina, om det är lämpligt att öfverlemna hela fördelen af Spannemåls-lnindeln i 11 åer a få Leverantörers händer?
Skulle det åter icke vara Lån, utan användas till Leverantörens contanta betalning, när han aflevererar Spannmålen, så mäste ju Staten köpa den direcle af honom, samt sedermera åter tunnvis försälja den till de behöfvande; Hvad blir det då af Utskottens afsigt att förekomma all Spannmåls-handel å Statens sida?
I alla fall, då Utskotten en gång anslagit en million creditiv lill uppköp af Spannmål, så upp - Stats-Utskotlets
Betänk an den.
383 står frågan om Spannernålen skall köpas, när det fins öfverflöd inom landet deraf,, och således fås för godt pris; eller när hrist är derpå inom Jandet, när den således är dyr och måste köpas utifrån.
Ulskolten äro af den sednare meningen.
De vilja icke, att man skall använda denna million, när man i stället för 100,000 Tunnor kan få 3oo,ooo; icke, när hvaf och en är förlägen att få sin säd försåld, utan när ingen har säd att sälja; icke, när denna handel kan göras med den minsta möjliga förlust för Staten och den största möjeliga fördel för de enskilda.
Jag vill cj inlåta mig i den frågan, huruvida staten hör befatta sig med att understödja för hungersnöd hlottstälda provincer, men då den en gång befattar sig dermed, och när en summa penningar anslås derför, så synes mig den enda regien för en sådan Spannemåls-handel vara den, att Spannernålen uppkÖpes torkad, när den faller under ett visst pris, och förvaras i Magaziner, lill den stiger Öfver ett annat bestämdt maximi-pris, dä den åter ulsäljes; emedan det högre priset är den säkraste måttstocken för Spannmåls-bristen.
Genom denna enkla föreskrift, skall 1:0
Staten handla utan förlust; 3:0
Intet 384 Stats-Utskottets Belänka nelen. halld läggas på den en sk ild la Spannetnålshandeln, hvilken skulle röra sig emellan de håda maximi- och minimi-prisen, 'och som således alltid kunde hoppas en vinst af flere R:dr per turnia; samt 3:o Jordbrukaren lära ock vänja sig att torrka sin säd, som är det enda medlet att göra deil tjenlig till exportering pä aflägsnare orten Skulle åter Utskottens mening villna bifall, så är klart, alt genom omöjligheten att få Spannemålen försåld, skall dess productioil förminskas, Potatoeseulturen, sorn hittills utgjort en tillflygt i Spannemåls-brist, skall i det närmaste afstanna, emedan ett högre sädespris föraillät polätaruas användande till brännvin, hvartill nu i stället säd skall komma att användas.
När då mindre gifvande Spanmåls-år inträffa, måste landet komma i den yttersta förlägenhet, emedan bristeil skall ersättas utifrån, och ej ifrån de upplag, sorn man kunnat spara från bättre år.
Mall säger
Val, att dessa upplag skulle göras af enskilda Spannemåls-Handlare.
Men sådan är icke Handelns natur.
Den ligger i en hastig omsättning och man har S t a t $-U t st o 11 e ts Be tänka uden.
385 liar från långliga tider stämplat de Köpmän, som upplägga
Säd lili missväxtår med det .skymfande namnet
K o r n-J u d a r, just derföre, att de icke hylla de Allmänna reglorna för ali handel.
Få skola således de Köpmän, klifva, som i den osäkra förmodan af ett kommande missväxtår skola fixera sina Capitaler uti för så många äfventyr blottställa Spannmåls-lager.
När nöden kommer, skall Staten icke finna några förråd inom Landet, samt med svårighet och yttersta osäkerhet, under de vilkor Ständerna utsätta, kunna ifrån andra Länder hemta de medel för sin välfärd, sitt bestånd och sitt oberoende, som den bordt finna inom sina egna tfränsor.
När man till slut finner sig nödgas återgå lill ändamålsentigarc anstalter för Spannemåls - undsättningen, skall den minsta förlusten blifva att återköpa de Magaziner, som man försålt, med sådan förlust, som hade de varit' en af orsakerne till den afstannade Spannemålsliandeln. ” i 3;o Af Herr Lagman Nirius:' ”Jag" kan icke förena mig uti d.et af de sammansatte Utskotten fattade beslut, att de 60,000 Tunnor Spannmål, hvilka L't - 4:de Sami. 5 Baud. 386 Stat s-U t s k o 11 e t s Betänk.anderi. skotten föreslagit böra afsättas, utaf SA Ilmi' n 11 a Magazins-Inrätlningens nu egande behållningar, för Gefleborgs, Vesler-Norrlands, Jemtlands, Vesterbottens och Norrbottens, tillika med Stora Kopparbergs och Vermlands Län, uteslutande böra anvåndas till inrättande af så kallade
Dislriet- eller Sockne-Magaziner.
Jag bestrider icke, alt sådane Inrättningar uti vissa af dessa Orter kunna tillskapas och bibehållas, för att uppfylla det ändamål man söker, hvilket är att anse dem såsom ett varaktigt understöd, alt vid infallande missväxter ålita; men jag kan icke medgifva, att de uteslutande och ovilkorligen skola utgöra den enda synpunct, ifrån hvilken man i detta, för de delar af Fäderneslandet, hvilka ofta härjas af förödande missväxter, vigliga ämne bör verka.
Jag önskar, att den Faderliga omsorgen, nu sora tillförene, förnämligast matte utgå ifrån Konungen, och jag anser verkställigheten säkrast och tryggast kunna öfverlemnas åt de allmänna LänsStyrelserne, som böra uppfylla Konungens afsigter.
Jag har således med min röst sökt understödja den mening, att Utskotten borde tillstyrka Riksens Högloft.
Ständer, att 60,000 Tunnor Spänne m å 1 borde utaf Allmänna Mag azins-I nr ä
It ni ngens behäl|na till - I Stats-Utskottets B etan kand en. 3 87 gångar a f s ä 11 a s t i 1J underst ö d för ofvan nämnde
Län, saint till Kongl. Maj:ts
Nådiga disposition öfverlemna:;, för att, efter Länens f 0 1 k m ängd och olika Sädes-producliou, på lämpligaste -sätt - fördölas. anti lige n till Inrättning af D i s t r i c teller S o c k e n-M aga z i 11 e r, i fall vissa orter dero in skulle göra un d e rd å 11 i g an 111 alan, och de pröfva des nvttige och ledande till det stora ändamålet, e 11 e r o c k på a n n a t s ä 11 användas, såsom en grundlag gn i n g fö r U11 ds ä 1111 i ngs-a 11 s ta 1 terne.
Jag har dervid likväl icke bestridt, att dessa Inrättningar förtjena uppmuntran; men jag har ansett denna uppmuntran på det mest ändamålsenliga sätt vinnas, om Kongl. Majit, efter deras anmälan, som de samma önska, pröfyar fö 1 ekommande omständigheter och locala förhållanden, samt derefter meddelar sitt Nådiga Förordnande, både om det Spannemåls qvantum, som dertill må anslås, och örn de föreskrifter, hvilka böra iakttagas, för all åstadkomma en i framtiden varaktig uudsättnings-anstalt.
Af den erfarenhet jag vunnit under en längre tids tjenstgöring vid Läns-Slyrelsen i Stora Kopparbergs
Län, anser jag
District-, eiler Sockne-Magazins inrättande under Municipial-Styrel - 3SS Stats-U t skottets Betänka nden. ser, icke af den nytta oell varaktighet, att jag med min röst skulle vilja antaga dem såsom en tillräcklig nödanslalt för en Landsort, hvilken alltid befinner sig i Spannemåls-behof» och sorn icke , sällan genom inträffande missväxt finner detta behof fruklansvärdt förstoradt.
För densamma och äfven för de fleste Norra orlerne anser jag .ständiga Lager af undsättnings-Spannemål, samlad uti ett eller flere iiiofvnd-Magazin och under allmän vård bibehållen, intill dess ett utomordenteligt behof påkallar dess åli tan de, utgöra den enda och säkra grund för räddning ifrån verkelig nöd, och hvilken icke bör öfverlännäs åt den osäkerhet, som åtminstone i Stora Kopparbergs
Län alltid synts åtföljaSockne-Maguzins-Inrättningarne.
Mångå- sådane, grundade uppå egna smärre Spannemåls tillskott af Allmogen och med bestämda och af Kongl. Maj:t gillade föreskrifter för förvaltningen, inrättades uppå i^So och i^Gortalen, under hopp, att en ständig undsättningsanstalt derigenom skulle åstadkommas, men, redan vid 1773 års missväxt, erfor man, huru otillräcklig den undsättning var, som desse anstalter kunde åstadkomma, och hungersnöd uppkom ibland Allmogen, åtföljd af härjande farsoter, just i saknad af en allmän undsättnings-anstalt i St a t s-IJ ts k o t tets Betänkan den.
389 den man nu anser onyttig och den man tror sig kunna ersätta med District- eller Socken-Magazins-In rälln ingar, stahle under särskilda vidt ifrån hvarannan skilde M u n i c i pia 1-S t y r e 1 s e r, h v i 1 k a a 1- d r i g i en framti d k u 1111a hihe hålla 1 i k s t ä m 111 i g h e t e n o e h fö r e 11 i 11 g i å t— gärder; Många af desse Sockne-Magaziner hafva icke sedan denna tid kunnat infordra de utdelade tillgångarne, och om de på några ställen ingått, hafva de åter blifvit utgifne och hela behållningen beslår nu, blott af gamla fordringar, som hvarken i penningar elier Spannemål kunna ingå.
Jag medgifver dock, att en och annan Socken utaf den nedre delen af Stora Kopparbergs
Län härifrån bor undantagas, men denna del ålitar sällan undsä tini ngs-spa naem åls-tillgångarne, och med den sparsamhet vid deras utdelning, som Läns-Styreisen altid sökt att iagttaga, har icke densamma erhållit någon Tietydelig andel deraf, utan nästan alltid blifvit anvisad, att uti sin egen förmåga söka medel att uppfylla sine behof.
Uti denna del al
Länet beslå derföre ännu flere Sockne Magaziner, och jag vill lika litet bestrida, att en utvidgning af dem, med ett derefter afpassadt anslag af det Spanliemåls-qvantnm, som af Magazins-Inräliftingen kan komma att tilldelas Länet, 3go S t a t s-U t sk o t te ts B etan Landen. skulle kunna vara* nyttig, som jag ville medgifva, att den öfre delen af Länet, genom District- och Sockne-Magaziner kunde finna ett räddningsmedel, som under en allmän nöd försäkrade om dess räddning.
Utdelning af UndsältningsSpannemål i Norra delen af Riket innefattar en verkelig nödanstalt, och den bör egenteligen icke ega något annat ändamål, än räddning ifrån ytterligt behof.
Det är åt den egna omtankan, ål den yttersta sparsamhet och inskränkning, gränsande nästan intill ett verkeligt lidande, som man bör vända sin uppmärksamhet, då man skall undsätta denna Allmoge, och det erfordras en enhet i omtanka och verksamhet, som kanske icke är förenlig med inrättning af Municipal-Styrelser, och som säkert aldrig deraf, under en längre tiderynid, kan vara att vänta.
Planen bör vara uppgjord för det helas frälsning, efter förhållanden, som äfven under sjelfva den tid, då nöden härjar, förändrar sig, och jag kan icke föreställa mig, huru en Municipal- och TerritorialStyrelse skulle kunna skilja sig ifrån det enskilda inflytande, eller sådane intryck af medlidande, sorn kunde hänföra ifrån ett strängt fullgörande af gifna föreskrifter, och i och med detsamma verka menligt, både för Inrättningen och äfven ge - ( Stats-Ut s k o 11 e t s Betänkanden. 3g i nom efterdömet.
Genom en omsorgsfull utdelning uppfylla annars alldeles otillräckliga tillgångar ändamålet, då deremot okunnighet, oförsigtighet och personliga afseenden med större anslag ofta kan bereda nöd och missnöje.
Man kan ock icke vänta, att Stora Kopparbergs
Län, der, under ett missväxtår, minst 5o,ooo menniskor kunna behöfva undsättning, och der denna undsättning, bei r.knad endast till 1-2 Tunna på personen, utgör aS.ooo Tunnor, skulle kunna hafva att vänta ett så stort understöd.
Länet har icke eller under de svåraste missväxtår njutit hälften deraf, och deraf synes, att en sådan Spannemåls-Utdelning icke kan och icke får sträcke sig ttll andre än dem, som äro ytterst nödslä
Ide, och för hvilka alla andra utvägar lill lifvets bärgning synas vara stängde.
Uti små portioner, ofta endast af en fjerding och derunder, måste denna utdelning ske, och dermed är utborgning oundvikelig, isynnerhet som med uppmärksamhet bör afses, alt Allmogens Contanta tillgångar användas lill uppköp af Spannmål af den enskilde, för att icke qväfva dess industri och derigenom försätta Staten i nödvändighet att upp fy lia hela be hofve t.
Såsom ett skyddsmedel emot nöd, och endast såsom sådant, bör ett Spannmåls - 3t)a S la Is-Uts It otte Is Betan kan den, upplag i de Norra provincerne aldrig sällnäs, och Magazins-Inrättningen liar, verkande i denna del, sorn en Nödanslalt i stort, kraftigt bidragit lill deras räddning under många förflutne Nöd—år.