Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Preste-Ståndet den 7 — — Borgare-Ständet den 7 — — Bonde-Ståndet den lo — — Rikets Ständers underdåniga Skrif velse, i anledning af Kongl. Majus Nådiga Proposition om ändring i 85 § Regerings-Formen ni.rn. (Konst.-Utskottets Memorial N:o 2). S. A. K. Medelst Nådig Proposition af den 6 Juni 1854 har E. K.
M:t föreslagit ändring i 85 § Regerings-Fortnen, i afseende på Tryckfribets-Förordningens egenskap af Grundlag, 12 Expeditions- Uiskotlets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 5. äfvensom, i sammanhang dermed, uti åtskilliga §§ i Regerings-Formen och Riksdagsordningen.
Rikets Ständer hafva, i den ordning 81 § Regerings-Formen innehåller, pröfvat detta nådiga förslag; men enär Rikets Ständer hysa den öfvertygelse, att möjliga förbättringar, hvilka sedan allmänna meningen derom hunnit blifva stadgad, kunna anses erforderliga lili fullkomnandet af de i afseende på tryckfriheten, denna för Svenska folket så dyrbara och vigtiga rättighet, nu gällande stadganden, jemväl i samma ordning, som för hvarje ändring i öfriga Grundlagsbud är föreskrifven, lämpligen kunna och böra vinnas, hafva Rikets Ständer häraf funnit sig förhindrade att till högstberörda nådiga förslag lemna bifall; hvilket Rikets Ständer få i underdånighet anmäla; framhärdande &c. Stockholm den 10 Januari 1857.
Hisö 5.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 14 Jan. 18S7, Preste-Slåndet den 14 — — Borgare-Ståndet den 17 — — Bonde-Ståndet den 21 — — Rikets Sländers underdåniga Skrifvelse, i anledning af den gerum Rikets Sliinders Revisorer år '1855 verkställda granskning af de under Kommers-kollegii förvaltning ställda fonder.
(Stats-Utskottets Utlåtande N:o 19). S. A. K.
Efter tagen kännedom af Rikets Ständers år 1855 församlade
Revisorers berättelse om granskningen af de under E. K.
M:ts och Rikets Kommers-kollegium ställda fonders och medels förvallriing, samt af bemälde
Rollegii öfver denna berättelse afgifna utlåtande, hafva Rikets Ständer funnit hvad härvid förekommit icke påkalla någon Rikets Ständers åtgärd i vidsträcktare mån, än här nedan i underdånighet omförmäles. l:o.
Under åberopande af E. K.
M:ts, efter derom af Rikets Ständer väckt fråga, genom Nådigt Bref till Stals-kontoret af den 8 September 1848 meddelade föreskrift, att, sedan nya formulärer för de förvaltande verkens räkenskaper blifvit uppgjorda och fäst - Expeditions-Utskottets Förslag lill underd.
Skrifvelse N:o 5.
13 ställda, skulle fastighets- och invenlarie-värden icke vidare i dessa räkenskaper ingå; och då, i afseende på räkenskaperna för Manufaktur-d/skonten, något hinder icke syntes möta emot vidtagandet af en dylik förändring, hvarigenom dessa räkenskaper komme att lemna en riktigare öfversigt af fondens ställning, hafva Revisorerne hemställt, att det nya bokförings-sättet, enligt hvilket värdet af Manufaktur-diskontfondens fasta egendom och inventarier skulle ur densammas redovisningar uteslutas och i särskild räkenskap uppföras, måtte, så snart ske kunde, bringas till verkställighet.
Till den sålunda föreslagna förändrade bokföringen har Kommers-kollegium ansett någon grundad anledning icke förekomma, enär det af Revisorerne åberopade Kongl.
Bref endast skulle alse sådana förvaltande verk, hvilkas räkenskaper inginge i riks-bokslulet och deruti upptagandet af värden, som icke kunde räknas till rörliga tillgångar, skalle försvåra öfversigten af förvaltningen i det hela: ett förhållande, hvilket Kollegium ansåg icke kunna ega runi i afseende på Manufaktur-diskontfondens räkenskaper, der värdena å ifrågavarande fastighet och inventarier hade sina särskilda konti och jemväl i kapital-sluten voro särskildt upptagna, så att någon otydlighet eller ovisshet om hvad lill de rörliga tillgångarne rätteligen borde hänföras icke syntes kunna uppstå; men enär manufaktur-fonden, med hvars medel den fasta egendom, hvarom nu är fråga, i början af 1770-talet från enskild man inköptes, tillkommit genom beviljade och af allmänna medel utgångna bidrag, måste följakteligen denna egendom vara alt anse såsom en Statens tillhörighet; och då andra, Slaten tillhörande, åt allmänna verk lill begagnande upplåtna, fastigheters värden numera icke upptagas och redovisas i dessa verks hufvudböcker eller år liga räkenskaper, samt hvad i afseende på sådana värdens bokförande är stadgadt synes jemväl böra tillämpas å nu ifrågavarande egendom och der befintliga, det allmänna likaledes tillhöriga, inventarier, h elst den omständigheten, att räkenskaperna för de under Kommers-kollegii förvaltning stäHda medel icke ingå i riks-hufvudboken, ingalunda utgör en giltig anledning till särskildt undantag för detta embetsverk från ett rörande Statens egendomar meddeladt allmänt stadgande, hafva Rikets Ständer funnit sig böra bifalla Revisorernes berörda hemställan, att, med tillämpning, så snart ske kan, af det i afseende på andra dylika fastigheter numera stadgade bokföringssätt, värdet af nieranämnda, åt Kommers-kollegium till begagnande upplåtna fasta egendom och inventarier må ur den årliga redovisningen för Manufaktur-diskontfonden uteslutas och i särskild räkenskap uppföras. 2:o.
Den af Revisorerne gjorda framställning, att värdet af det i gamla U11— diskontfondens räkenskaper upptagna ull-magasinshuset i Norrköping, jemte de i samma räkenskaper bokförda inventarier, måtte, på samma sätt, som blifvit föreslaget i fråga om det af Kommers-kollegium begagnade hus samt dertill hörande inventarier, uteslutas ur ull-diskontfondens allmänna redovisning och uppföras i särskild räkenskap, har äfven blifvit af bemälde Kollegium afstyrkt i sammanhang med dess yttrande angående ifrågasatt förändrad bokföring af sistnämnde hus; men som det, rörande fastighets- och inventarievärdens redovisande i Stats-verkets räkenskaper, af Rikets Ständer föreslagna och af E. K.
M:t föreskrifua samt numera allmänt tillämpade bokföringssätt, till vinnande af likstämmighet i redovisningariie för enahanda föremål, jemväl synes böra iakttagas i afseende på det, bland gamla ull-diskontfondens tillgångar, i dess räkenskaper upptagna hus, äfvensom der bokförda inventarier, hafva Rikets Ständer för sin del beslutat, att värdet af ull-magasinshuset i Norrköping, jemte berörde inventarier, må, i stället för att på hittills iakttaget sätt bokföras, hädanefter upptagas i den särskilda räkenskap, hvaruti det hus, som af Kommers-kollegium nu begagnas, komme att redovisas. 3:o.
Under erinran om det af 1847 års Stats-revisorer gjorda förslag, att de nu i skiljda räkenskaper upptagna gamla och nya ull-diskontfonderue måtte sammanföras, och då det syntes mindre nödvändigt och ändamålsenligt att under den oegeutliga benäm 1 - 14 Eccpeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse N:0 5. ningen diskont, fortfarande bibehålla en särskild bokföring och redovisning för gamla ull-diskont-fonden, särdeles om denna fond befriades från utbetalningen af det
Bang för meddelande af biträde, råd och upplysningar i fårskötseln tillkommande arfvode och resekostnads-ersättning, samt fondens fästa egendom, ull-magasinshuset i Norrköping, jemte dertill hörande inventarier, icke vidare komme att i den årliga räkenskapen för samma fond upptagas, hafva Rikets Ständers sednast församlade Revisorer tillstyrkt, alt gamla och nya ull-diskont-fonderne måtte under benämning ull-diskontfond sammanslås samt i gemensam räkenskap upptagas och redovisas; hvarjemte Revisorerne hemställt, att det årliga bidrag af 1,200 R:dr, som genom Kongl.
Brefvet den 9 November 1836 blifvit utaf manufaktur-medlen an visadt till gamla ull-diskont-fonden, måtte till den tiva öfverflvttas, samt ali ull-magasinshuset mätte lill sistnämnde fond öfverlåtas, så länge detsammas nuvarande bestämmelse komme att fortfara; och har Kommers-kollegium, under åberopande af hvad Kollegium i utlåtandet öfver 1847 års Revisions-berättelse rörande samma fråga anfört, eller att någon synnerlig lättnad hvarken för redogöranden eller den granskande väl icke vore att vinna genom dessa fonders sammanförande, men att något egentligt hinder deremot icke mötte, ansett ej eller för närvarande någon betänklighet förekomma emot bifall till det härom nu förnyade förslag, helst dess verkställighet i någon mån underlättades genom den förenkling i räkenskapen, som uppkomme efter särskilda medels anvisande till béstridande af nämnde utgifter för Direktören Hofman
Bångs befattning, hvilka utgifter, enligt hvad Rikets Ständer inhemta!, E. K. M:t, genom Nådigt Bref af den 18 Mars sistlidne år, anvisat att utgå af Riks-statens Sjette Hufvudtitels anslag till befrämjande af jordbruk och landtmanna-näringar.
Instämmande i Revisorernes yttrade åsigt, att, under nuvarande förhållanden, en särskild bokföring och redovisning för den gamla ull-diskont-fonden samt dess inkomster och utgifter icke vidare behöfves, och enär, på sätt Revisorerne jemväl yttrat, den nya, likasom den gamla, ull-diskont-fo'ndens ändamål är den inhemska ull-kulturens befrämjande, samt de'n nya fonden för sin verksamhet i detta hänseende tager i anspråk så väl ull-magasins-inrättningen, som de vid ull-kontoret anställde tjenstemäns biträde, hafva Rikets Ständer, som, lika med Revisorerne, finna det i sin ordning, att, i händelse härvid förefallande utgifter skulle med något mindre belopp komma att öfverstiga gamla ulldiskont-fondens nu egande inkomster, bristerna ersättas utaf den nya fondens vinstmedel, i stället för att anvisas till utgående af andra allmänna medel, för sin del beslutat, det gamla och nya ull-diskont-fonderne må sammanslås samt under benämning »Ull-diskontfond» i en gemensam räkenskap upptagas och redovisas, äfvensom att det, enligt Kongl. Brefvet den 9 November 1836, utaf manufaktur-medlen anvisade årliga bidrag till gamla ulldiskont-fonden må ingå till den sammanslagna fonden, samt att ull-magasinshuset i Norrköping må till samma fond öfverlåtas med besittningsrätt så länge detta magasins nuvarande bestämmelse kommer att fortfara. 4:o.
Under förutsättning af de båda ull-diskont-fondernes sammanlöring hafva Revisorerne, såsom en dermed sammanhängande fråga, hemställt, att den i räkenskapen för gamla ull-diskont-fonden balancerade skuld för erhållna förskotler från Manufaktur-diskonten måtte med det belopp, hvartill denna skuld, då förandet af nämnde räkenskap kommer att upphöra, finnes balaneerad, afskrifvas i 'så väl Ull- som Manufaktur-diskontens räkenskaper, helst för samma skulds gäldande icke funnes annan tillgång, än ull-magasinshuset i Norrköping.
Emot lämpligheten, för det närvarande, af denna afskrifning har Kommers-kollegium erinrat, att derest sagde egendoms begagnande för dess nuvarande bestämmelse framdeles komme att upphöra, funnes, genom densammas realiserande, en tillgång som till ifrågavarande skulds betalning kunde och borde användas; men enär de medel, som, vid det af Kommers-Kollegium förutsatta fall, genom försäljning af nämnde Expeditions-Utsköllets Förslag till anderd.
Skrifvelse N:0 6.
15 magasinshus kunna komma att inflyta, måste, derest de då pröfvas böra anvisas till Manufaktur-diskonten, såsom godtgörelse för dess bidrag till bestridda kostnader lör ullproduktionens befrämjande eller såsom tillökning af diskontens låne-rörelse, vara bärtill disponibla, oaktadt verkställigheten af den ifrågasatta afskrifningen, och då Kommers-kollegium vitsordat Revisorernes uppgift, att gamla ull-diskont-fonden, för omförmälda skulds gäldande, icke eger annan tillgång, än della hus, hafva Rikets Ständer, som anse ändamålslöst att, i afvaktan å framdeles möjligen inträffande förändrade förhållanden, årligen i räkenskaperna in- och utbalancera tvänne, under samma embetsverk ställda, fonders sig emellan egande skulder och fordringar, funnit sig böra bifalla Revisorernes hemställan om afskrifning i både Ull- och Manufaktur-diskonternes räkenskaper af den gamla ulldiskont-fondens kapital- och räute-skuld för de, till samma fonds utgifter, från Manufakturdiskonten lemnade förskolter.
Hvilket Rikets Ständer få i underdånighet anmäla; framhärdande &c.
Slockholm den 21 Januari 1857. ]%T:o C».
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 14 Jan. 18S7.
Preste-Ståndet den 14 — — Borgare-Ståndet den 17 — — Bonde-Ståndet den 31 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning aj Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående försäljning af J. d. Landshöfdinge-residens-tomlerne i staden Piteå med å dem befintliga byggnader. (Stals-Ulskoltets Utlåtande N:o 20). S. A. K. Sedan E. K. M:t under den 29 April 1851 i nåder beslutat, att Landshöfdingeresidenset i Norrbottens län skulle från Piteå förflyttas till Luleå, så snart tomt och för ändamålet erforderliga byggnader hunnit i sistnämnda stad anskaffas, hvaremedlertid det såsom bostad för Landshöfdingen utdömda residenshuset i Piteå blifvit, till bortrödjande 16 Expeditions-Utskottets Förslag till anderd.
Skrifvelse N:o 6. från platsen, försåldt för cn summa af 206 R:dr 19 sk. 6 rst.
B:ko, som tillflutit det under Riks-statens 7:de
Hufvud-titel uppförda anslag till byggnader och reparationer i landsorterne, så har, uppå E. K. M:ts Befallningshafvandes i länet den 29 November 1855 hos E. K.
M:t gjorda underdåniga hemställan att, då, med afseende å de nya Läns-residens-byggnadernes i Luleå nära förestående fullbordan, flyttningen af Läns-styrelsen till nämnda stad kunde med full visshet antagas ega rum under Juni månad påföljande året, de återstående bvggnaderne vid Piteå residens, såsom efter Läns-styrelsens förflyttning icke vidare för E. K. M:t och Kronan behöfliga, måtte, tillika med dertill hörande tomter N:ris 61, 62 och 63 i qvarteret Stadsvapnet, hvilka med åbyggnader blifvit inköpta åren 1842 och 1843, dels för ett af Rikets Ständer särskildt anvisadt belopp af 6.000 R.dr och dels för en af allmänna byggnads-anslaget för landsorterne bekostad summa af 158 R:dr 22 sk. 4 rst B:ko, få, genom E. K. M:ts Befallningshafvandes försorg, å behörigen kungjord offentlig auktion till den högstbjudande försäljas, E. K. M:t, i anledning häraf och sedan Läns-styrelsens förflyttning till Luleå numera gått i fullbordan, täckts, genom aflåten Proposition lill Rikets Ständer af den 30
Oktober förlidet år och i öfverensstämmelse med hvad Ofver-Intendents-Embetet uti underdånigt utlåtande hemställt, nådigst föreslå, det Rikets Ständer ville' för sin del medgifva, att ofvannämnda tomter i Piteå med derå ännu befintliga byggnader finge på offentlig auktion försäljas samt den inflytande köpeskillingen tilläggas Stats-anslaget å 7:de Hufvud-titeln för byggnader och reparationer i landsorterne, hvilket i allmänhet hårdt anlitade anslag redan måst för omförmälda byggnadsföretag i Luleå, hvartill å samma Hufvud-titels besparingar blifvit anvisade 20,000 R:dr, tillskjuta eli belopp af 12,749 R:dr 40 sk.
B:ko. Elter öfvervägande häraf, hvarvid jemväl förekommit, huruledes tillförene sådana medel, som genom försäljning af Kronan tillhöriga hus och tomter i landsorterne influtit, enligt Rikets Ständers medgifvande, ingått till 7:de
Hufvud-titelns anslag för byggnader och reparationer i landsorterne, hafva Rikets Ständer, med afseende å de uti högstberörda Proposition anförda förhållanden, funnit skäligt bifalla hvad E. K.
M:t uti förevarande hänseende behagat i Nåder föreslå.
Rikets Ständer framhärda &c. , Stockholm den 21 Januari 1857.
N:o 7. Expeditions-Ulskoltets Förslag lill underd.
Skrifvelse N:o 7. 17 HT:o *.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 14 Jan. 1857.
Preste-Slåndet den 14 — — Borgare-Ståndet den 17 — — Bonde-Ståndet den 21 — — Rikets Stunders underdåniga Skrijvelse, i anledning aj Kongl. Majlis Nådiga Proposition, angående utbyte af Krono-länsmansboställena Melby och Näsby emot Krono-skattehemmanet Bredinge på Öland. (Stats-Utskottets Utlåtande N:o 21). S. A. K. Genom Nådig Proposition af den 30 Oktober sistlidet år bär E. K.
M:t täckts delgifva Rikets Ständer en af Länsmannen i Gräsgårds härad af Olands Södra Mot L. P.
Marmolin till E. K. M:ts Befallningshafvande i Calmar län ingifven, samt af Landshöfdinge-embetet derstädes i underdånighet anmäld och förordad ansökning, att de af bemälde Länsman innehafvande tjenste-bohemman, £ mantal N:o 2, Melby i Segerstads socken och -fe mantal N:o 8, Näsby i As socken, hvilka hemman, såsom belägna på 1| mils afstånd från hvarandra och aflägse från både Landshöfdinge-residenset och ortens Tingsställe, hvarken kunde i sambruk skötas eller med fördel för tjensten af boställs-hafvaren bebos, måtte få utbytas emot det bättre belägna krono-skattehemmanet mantal N:o 9, Bredinge i Kastlösa socken, hvilket Marmolin för sådant ändamål inköpt; i afseende å hvilken fråga hufvudsakligen, jemte beskaffenheten, af de ifrågavarande hemmanens utskylder och ålagda rotering, är vordet utredt: att, enligt jordeboken, hemmanet Näsby N:o 8, bestode af £ mantal, hvaraf blifvit till skatte försålda, den 20 Januari 1829, mantal och den 31 December 1850 likaledes mantal, samt genom E. K. M:ts Befallningshafvandes utslag den 17 Juli 1823, ^ mantal anslagits till bohemman åt Länsmannen i Gräsgårds härad; att hemmanet Melby N:o 2, bestode af ^ mantal, deraf £ mantal blifvit den 15 Oktober 1828 till skatte såldt och det öfriga £ mantal genom E. K.
M:ts och Bih. lill R.
Prot. 1856 & 1857. 10 Sami. 1 Afd. 3 18 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 7. Rikets Kammar-koilegii utslag den 28 Juli 1817, anslaget till bobeminan åt bemälde tjensteman; att hemmanet.
N:o 9 Bredinge utgjorde $ mantal, som den 27 Februari 1811 blifvit till skatte försåldt; att Länsmans-bohemmanen Melby och Näsby lillsammanstagna vore till mantalet alldeles lika med det lill vederlag föreslagna skattehemmanet Bredinge och att, ehuru förstnämnda båda hemman hade icke obetydligt större egoryind än Bredinge, nemligen 22 tunnland 14,443 kappland uppskattad jord, öfvervigten i detta hänseende dock till större delen tilikomme afrösningsjorden, hvaremot sistberörda hemman vore vida bättre i anseende till jordens större bördighet, hade ungefärligen lika årligt utsäde, med de 2:ne andra och underhölle större antal kreatur; utvisande för öfrigt hemmanens taxeringsvärden, enligt 1852 års taxeringslängd, att sistnämnda hemman öfverstege med icke mindre än 629 R:dr sammanräknade taxeringsvärdet af de 2:ne nuvarande bohemmanen; samt slutligen att intetdera af dessa begge hemman vore så beläget, att Länsmannen i Gräsgårds härad kunde der beqvämligen hafva sin bostad, och icke eller så inkomstgifvande, att derå kunde af jordens afkastning bekostas och underhållas åbyggnader af den storlek och beskaffenhet, som boslällsbafvarens billiga anspråk påkallade, hvaremot Bredinge skulle vara synnerligen väl beläget till bostad för Länsmannen och försedt med byggnader, tillräckliga för hans behof; — vid hvilket förhållande, och då ifrågaställa byte skulle bereda Kronan ej blott ett för berörde Länsmanstjenst i flera hänseenden mera lämpligt bohemman, utan äfven ett i jord- och åbyggnader fullgodt, om icke bättre, vederlag för nuvarande bohemman, Kammar-kollegium, uti afgifvet utlåtande, underdånigst hemställt, att, sedan sökanden Marmolin styrkt så väl sin egande-rätt till mantal N:o 9 Bredinge, som detsammas gravationsfria beskaffenhet samt handlingarne derom till E. K. M:ts Befallningshafvande ademnat, det föreslagna bytet måtte få gå i verkställighet och sistnämnda hemman alltså blifva krono- och bohemman för Länsmannen i Gräsgårds härad samt mantal Melby N:o 2 och ^ mantal Näsby N:o 8 deremot krono-skatte, genom hvilket byte någon förändring med de trenne hemmansdelarnes räntor, kronotionde, rotering, utmarksskatt samt öfriga utskylder och besvär icke komme att ega rum; — och har E. K. M:t, med afseende å hvad sålunda förekommit, i Nåder föreslagit, det Rikets Ständer måtte för sin del medgifva, att ofvan omförmälda, till bohemman åt Länsmannen i Gräsgårds härad af Ölands södra Mot anslagna £ mantal N:o 2 Melby och mantal N:o 8 Näsby finge, under de af Kammar-kollegium uppgifna vilkor,
utbytas emot krono skattehemmanet mantal Bredinge N:o 9.
Efter pröfning häraf, samt enär upplyst och utredt blifvit, att de nuvarande 2:ne bohemmanen för Länsmannen i Gräsgårds härad äro, i anseende till sin belägenhet, för ändamålet oljenliga, men att deremot hemmanet Bredinge är till boställe för Länsmannen särdeles väl beläget, äfvensom, med hänsigt lill jordens bördighet och åbyggnadernes beskaffenhet, fullt jemförligt med, om icke bättre, än förstnämnda 2:ne hemman; så och med afseende jemväl derå, att ifrågavarande hemmansbyte blifvit af Kammar-kollegium och vederbörande myndigheter i orten sammanstämmande förordadt, hafva Rikets Ständer till det föreslagna utbytet af Kronolänsmans-boställena Melby och Näsby emot Kronoskattehemmanet Bredinge, under de af Kammar-kollegium uppgifna vilkor, lemnat bifall.
Hvilket, till svar å E. K. M:ts Nådiga Proposition härutinnan, Rikets Ständer underdånigst anmäla.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 21 Januari 1857. Expeditions-U/skolids Förslag lill underd.
Skrifvelse N.o 8. 19 I;o 8.
Preste-Ståndet den 14 — — Borgare-Slåndet den 17 — — Bonde-Ståndet den 21 — — liikels Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående dispositionen af sex holmar i Götheborgs och Bohus läns skärgård.
(Stats-Utskottets Utlåtande N:o 22). S. A. K. Sedan, i följd af Rikets Ständers vid 1844 och 1845 årens Riksdag, enligt Nådig framställning, meddelta beslut och E. K.
M:ts derå grundade Nådiga Bref af den 10 Mars 1845, E. K.
M:ts och Rikets Kammar-Kollegium den 25 April samma år till allmän efterrättelse och kännedom kungjort att 116, i Kollegii Kungörelse uppräknade, Kronoholmar i Götheborgs och Bohus län finge, utan afgift till Kronan, tillsvidare upplåtas till fritt och allmänt begagnande af hvarje Svensk undersåte, har E. K.
M:l godtfunnit, uti Nådig Proposition af den 30 Oktober förlidet år, lemna Rikets Ständer kännedom derom, att nyssbemälda Kollegium, med anledning af E. K. M:ts Befallningshafvandes i ofvanuämnde län, under behandlingen af detta mål, gjorda hemställan, att alla andra med de förberörda jemförliga holmar måtte blifva fria förklarade, derest de ej innehölle större jordrymd, uti underdånig Skrifvelse den 7 September 1855 föreslagit, att så beskaffad åtgärd måtte ega rum i afseende å följande till Götheborgs och Bohus läns skärgård hörande sex holmar, nemligen: l:o Rossholmen, 2:o Lilla Fiskholmen, 3:o Käften med Kullen och Ragnildsskär, 4:o Vadboskären, i Tanums socken och härad, hvilka varit utarrenderade emot en gemensam ränta af 16 sk. och derefter, vid skattläggning den 10 Juni 1853, ansetts böra med detta räntebelopp samfäldt beläggas; 5:o
Rågön i Qville socken och härad, hvilken, hittills upplåten till enskildt begagnande emot 8 sk. årligen, vid enahanda beskattnings-förrällning den 8 Juni 1853 blifvit upptagen till en motsvarande årlig ränta; samt 6:o Hålön i Thorsby socken och Inlands Södra Härad, hvilken icke i jordboken antecknade holme E. K. M:ts Befallningshafvande, efter undersökning, 20 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse JS.-o 8. genom Utslag den 18 April 1853, och Kammar-Kollegium, vid pröfning af detta Utslag, förklarat vara af Krono-natur och böra i sådan egenskap uti jordeboken antecknas, sedan genom undersökningen blifvit utrönt, alt samma holme ligger ytterst i skärgården, 1| mil från fasta landet, samt kunde uppskattas till en årlig afgift af högst 1 R:dr 16 sk.
B:ko; — och har E. K. M:t, med afseende å hvad upplyst blifvit, angående ifrågavarande sex kronoholmars beskaffenhet samt den ringa inkomst, som genom deras utarrenderande eller skatte-försäljning kunde Kronan tillskyndas, i öfverensstämmelse med Kammar-Kollegii underdåniga hemställan, Nådigst föreslagit, det Rikets Ständer måtte medgifva alt ofvanomförmäida sex kronoholmar finge, på sätt genom förut åberopade Kongl. Bref af den 10 Mars 1845 blifvit angående åtskilliga andra dylika lägenheter i Nåder förordnadt, tillsvidare upplåtas till fritt och allmänt begagnande af hvarje Svensk undersåte, utan någon afgifts erläggande till Kronan, samt under iakttagande att sådanL i jordeboken behörigen antecknas.