Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Mars för ett års tid, eller från den dagen till samma dag 1861, utarrenderat Biskopstorp för 1,419 kubikfot 8,1 kannor och Tylen för 19 kubikfot 4,9 kannor, hälften råg och hälften korn, att lösas efter 1860 års markegångspris, i enlighet hvarmed värdet utgjorde för det förra beloppet 3,144 R:dr 88 öre och för det sednare 43 R:dr 17 öre; att värdet åter af de genom Kongl. Kollegii arrendekontrakt af den 15 Oktober 1860 för en tid af 30 år från midfastan år 1861 bestämda arrendebelopp utgjorde, efter medelprisen 1850 —1859: för Biskopstorp R:dr 5,287: 13. och för Tylen » 52: 18. eller tillhopa R:dr 5,339: 31; att då, enligt såväl Landshöfdinge-embetets som Kongl. Kollegii kontrakt, de 300 dagsverkena icke åtfölja arrendet af Biskopstorp, deras värde följaktligen komme att af Landshöfdingen uppbäras, samt att vid anställd jemförelse emellan, å ena sidan, Landshöfdingens inkomster enligt 1837 och 1853 års nådiga bref och, å den andra, hvad de utgjort för år 1860 och komme att utgöra efter den 14 Mars 1861 förhållandet visade sig vara följande:
Enligt 1837 och För tiden eiler 1853 års nådiga För år 1860. den 14 Mars bref. 1861.
Biskopstorp 750: 3.144: 88. 5.287: 13.
Tylen 12: 75. 43: 17. 52: 18.
Indeld lön 2,625: 3,720: 30. 3,720: 30.
Trädgård och vallar 75: — 101. 37. 101: 37. Slottsjorden 450: - 683: 91. 683: 91. 300 dagsverken 256: 25. 258: — 258:
— De kontanta inkomsterna ... 2,640: — 2,640: — 2,640: — Summa R:mt 6,759: — 10,591: 63. 12,742: 89; hemställande Kongl. Kammar-kollegium till Kongl. Maj:ts nådiga afgörande, huruvida, vid sådant förhållande, Landshöfdinge-lönen borde minskas eller vid det högre beloppet bibehållas. — 17 — I sammanhang härmed hade Kongl. Majit till nådig pröfning förehaft en af Grefve Lervenhaupt, uppå anförda skäl, gjord underdåning ansökning, att lian, som den 16 Januari 1844 blifvit till Landshöfding i Hallands län utnämnd, men, i följd af företrädarens rätt till fardag å det till Landshöfdinge-indelningen hörande bostället Biskopstorp, jemte ön Tylen, icke förr än med midfasta!] år 1846 fått åtnjuta inkomsterna af berörde lägenheter, måtte för mistningen af dessa inkomster under mellantiden erhålla en motsvarande ersättning, beräknad efter det värde af tillsammans 762 R:dr 75 öre, hvartill omförmälde lägenheter vid Landshöfdinge-löneregleringen blifvit uppskattade, eller för jemna två år med ett belopp af 1,525 R:dr.
— Uti häröfver af Kongl. Kammarkollegium och Kongl.
Stats-kontoret infordradt samt af dem gemensamt afgifvet underdånigt utlåtande hade Kollegierne, med afseende å hvad i denna fråga förekommit och med hemtadt stöd af Kongl. Majits i särskilda fall meddelade nådiga beslut, sednast af den 60 Oktober 1857, angående f. d. Landshöfdingen i Gottlands län G. J af Dalström, förklarat, det de ansåge Grefve Lewenhaupt hafva billigt anspråk att undfå godtgörelse för hvad han i ofvanberörde måtto förlorat efter den grund för uppskattningen af ifrågavarande lägenheter, som, enligt 1837 års nådiga bref, vid löneregleringen blifvit följd eller med ett värde, efter år räknadt, för bostället Biskopstorp af .’ R:dr 750: — och för ön Tylen af « 12: 75. tillhopa R:dr 762: 75. och .således för jeml två år, hvartill Grefve Lewenhaupt inskränkt sitt anspråk, 1,525 R:dr 50 öre R:mt.
Då emellertid Grefve Lewenhaupt genom bibehållande af meranämnde lägenheter under två års tid längre, än genom Kongl, brefvet af den 25 Juli 1844 varit honom i nåder medgifvet, fått för samma tid utöfver de i staten bestämda löneförmåner tillgodonjuta vida högre belopp, än den ersättning, hvarom fråga var, med tillsammans 3,319 R:dr 19 öre, öfverlemnade Kollegierne i underdånighet till nådig pröfning, antingen, för den händelse att Grefve Lewenhaupt i nåder kändes skyldig återbära nämnde löneöfverskott, afdrag derå måtte ske för ifrågakomna ersättningsbelopp, eller om detta, oberoende deraf, skulle till honom utbetalas.
Yid öfvervägande af hvad i dessa mål förekommit och i betraktande deraf att det under Landshöfdinge-lönen i Hallands län, enligt nådiga brefvet den 24 Februari 1837, inbegripna kontanta anslag vid Grefve Lewenhaupts tillträde till Landshöfdingeembetet icke till fullo utgått, utan endast efter hand ökats till det i samma nådiga bref bestämda normalbelopp, samt att Grefve Lewenhaupt i mer än två års tid efter tillträdandet af sitt embete saknat all inkomst af de under lönen inbegripna boställslägenheterna Biskopstorp och ön Tylen, fann Kongl. Majit godt i nåder förklara, att den af Kongl.
Kammar-kollegium väckta fråga om skyldighet för Grefve Lewenhaupt att återbära något af de inkomster, sorn han under tjenstetiden åtnjutit, finge förfalla; hvarjemte Kongl.
Majit, i öfverensstämmelse med hvad i lika beskaffade fall blifvit åtskillige Landshöfdingar efter afskedstagande! i nåder medgifvet, fann skäligt att, såsom ersättning åt G refve Lewenhaupt för det han, i följd deraf att hans företrädare åtnjutit fardagsrätt å Biskopstorp och ön Tylen, under mer än två år varit i saknad af inkomst från dessa lägenheter, för hvilka han vid sin afgång från embetet icke ägt att åtnjuta fardagsrätt, i nåder tilldela honom ett belopp af 1,525 R:dr R:mt, att utgå af behållningen å Landshöfdinge-löneregleringsfonden.
För öfrigt pröfvade Kongl. Majit skäligt i nåder förklara, att under den tid eller intill 1870 års utgång, som skyldigheten för Landshöfdingen i Hallands län fortfore att 3 18 - till Landshöfdingeackords-amorteringsfonden inbetala stadgadt årligt bidrag, bemiilde Landshöfding, oaktadt löneinkomsterna vid hans embete numera uppginge till högre belopp, än hvartill de i 1837 års nådiga bref beräknats, skulle äga att samtliga dessa inkomster oafkortadt tillgodonjuta; och förklarade slutligen Kongl. Majit sig vilja före 1870 års utgång, uppå då skeende anmälan af Kongl. Stats-kontoret, taga under förnyadt öfvervägande, huruvida något afdrag å ifrågavarande löneinkomster genom minskning af det kontanta tillskottet sedermera bör äga rum.
Revisorerne hafva, vid granskning af hvad i saken förekommit, beträffande först frågan om ersättning till Grefve Lewenhaupt för mistade fardagsförmåner, väl funnit, att, om denna fråga betraktas i och för sig, utan hänsyn till den ersättningsskyldighet, honom må hafva ålegat i följd deraf, att han från midfastan 1858 till samma tid 1860, eller i 2 års tid längre än med nådiga brefvet den 25 Juli 1844 varit öfverensstämmande, innehaft boställslägenheterna Biskopstorp och Tylen, Grefve Lewenhaupt torde haft billiga anspråk på den ersättning, honom blifvit i nåder medgifven.
Men om dessa båda frågor, såsom nu skett, betraktas i ett sammanhang, förefaller det Revisorerne, som skulle det ena ersättningsanspråket vara lika klart och giltigt som det andra, och att, om än Grefve Lewenhaupt bort förskonas från återbäring af skillnaden emellan det större belopp, han kunde vara skyldig ersätta, och det mindre, han varit berättigad att uppbära, någon godtgörelse derutöfver icke bort honom tilläggas.
Ansågs åter Grefve Lewenhaupts ersättningsanspråk vara klart och ostridigt, men statsverkets af tvistig beskaffenhet, torde det hafva varit lämpligt att, å ena sidan, väl tillägga Grefven den ersättning, hvartill han varit berättigad, men, a andra sidan, icke heller frånhända statsverket det anspråk, detsamma kunde äga på ersättning af vederbörande för den försummelse i afseende å utarrenderingen, som läge dem till last, helst detta anspråk lärer hafva bort, i sammanhang med möjligen uppkommande fråga om ansvar å vederbörande för samma försummelse, i vanlig ordning bedömas och således icke omedelbart af Kongl. Majit pröfvas.
Och synes åtgärden att förklara frågan om ersättningsskyldighet för berörde försummelse vara förfallen desto mindre hafva varit erforderlig, som, så vidthandlingarne utvisa, hvarken Grefve Lewenhaupt eller den eller de tjenstemän, som jemte honom kunde drabbas af ifrågavarande ersättningsskyldighet, derifrån sökt befrielse, och dem följaktligen blifvit i nåder tillagd en icke begärd förmån.
Beträffande bestämmandet af nuvarande Landshöfdingens i nämnde län löneinkomster, så hafva Revisorerne väl icke förbisett, att uti Kongl, brefvet den 24 Februari 1837 bland annat stadgas, att om, vid utarrendering på 30 år af Biskopstorp och ön Tylen, arrendeafgifterna derför ej uj pginge till eller öfverstege hvad i kalkylen vore påräknadt, skulle på särskild nådig pröfning komma att bero om, med föranledande af de öfriga lönevilkorens beräknade belopp, i förra fallet tillökning och i det sednare minskning i lönevilkoren vid tjensten borde äga rum.
Då emellertid dessa öfriga lönevilkor, arrendet för 2:ne lägenheter oberäknadt, numera uppgå till 7,403 Ridr 58 öre, eller 1,416 Ridr 33 öre högre än hvartill de vid 1837 års lönereglering blifvit upptagne, synas dessa — enär vid den skedda utarrenderingen, som enligt Kongl, brefvet den 25 Juli 1844 skulle ske i ändamål att få utrönt, om icke med blifvande arrende bristen eller, tillskottet i lönen kunde betäckas, arrendeafgiften. i stället för år 1837 beräknad e 762 Ridr 75 öre, uppgår till det jemförelsevis höga beloppet af 5,339 Ridr 31 öre — icke 5 afva bort föranleda dertill, att detta tillskott i lönen, utgörande 1,695 Ridr för år, je mväl framgent skulle utgå; och som löneförmånerna för ifrågavarande Landshöfdii ge-be fällning på det hela taget, enligt Revisorernes tanke, icke äro i full öfverensstän melse med de grunder, som blifvit tillämpade vid 1837 års allmänna lönereglering för L ndsb.< fdin - _ 19 — garvie i samtliga länen, hafva Revisorerne ansett sig böra derå fästa Rikets Ständers uppmärksamhet.
Enligt hvad räkenskaperna gifva vid handen, har, på grund af Kongl, brefvet den 2 Augusti 1861, till Protokolls-sekreteraren A. O. J.
Ekman under den 4 derpåföljande
September blifvit utanordnadt ett belopp af 602 R:dr 25 öre, utgörande innestående löneersättning för November och December månader 1860 samt för Januari med September månader 1861.
Utaf ofvannämnde Kongl, bref, hvaraf Revisorerne tagit del, inhemtas att, sedan Kongl. Stats-kontoret, på Ekmans anhållan om utbekommande för 1860 års 4:de qvartal utaf den honom, såsom f. d. tillförordnad
Kanslist vid det numera upplösta allmänna Magasins-kontoret, tillagda löneersättning från rikets allmänna indragningsstat, genom resolution den 20 December 1860 förklarat, att då Protokolls-sekreteraren Ekman, enligt Kongl, brefvet den 14 November 1854, ägde att på indragningsstaten, under titel: f. d. allmänna Magasins-inrättningen, åtnjuta en löneersättning af 657
Rdr för år, intilldess han genom fullmakt å annan allmän tjenst erhölle högre lön, än den han då innehade, eller ock blefve anställd i Stats-kontoret såsom Kanslist, med aflöning enligt då gällande stat, under iakttagande likväl, att nämnde belopp skulle minskas eller upphöra i den mån han komme i åtnjutande af någondera af förberörde förmåner, samt Ekman den 9 Oktober 1860 blifvit i nåder utnämnd till Protokolls-sekreterare med lön på Kansliexpeditionens stat vid Kongl.
Landtförsvars-departementet, Kongl.
Stats-kontoret icke i vidsträcktare mån kunde bifalla Ekmans ansökning, än att till honom skulle anordnas innestående löneersättning för Oktober månad 1860 med 54 R:dr 75 öre Runt; så hade Ekman deröfver anfört underdåniga besvär, vid pröfning hvaraf Kongl. Maj:t funnit skäligt att — enär Ekman, på grund af nådigt förordnande den 1 Februari 1853 att tillsvidare bestrida en Protokolls-sekreterare-befattning, redan år 1854, vid meddelandet af Rikets Ständers beslut om ifrågavarande löneersättning, innehade och allt sedermera, intilldess han genom nådig fullmakt den 9 Oktober 1860 till Protokolls-sekreterare vid Landtförsvars-departementets Kansli-expedition utnämndes, innehaft såsom arfvode den för samma befattning på Expeditionens stat anslagna lön, hvilken, så länge den för Kongl. Majit Kansli vid 1856—1858 års riksdag bestämda lönreglering vore endast provisionel gällande, icke kunde anses Ekman genom berörde fullmakt vara tillförsäkrad till högre belopp, än lönen år 1854 utgjorde — med ändring af Kongl Stats-kontorets beslut, förklara, det den omständighet, att Ekman på grund af fullmakt åtnjöte Protokolls-sekreterarelön med ett tillsvidare förhöjdt belopp, icke utgjorde hinder för anordnandet af den ifrågavarande löneersättningen, 657 R:dr Runt årligen.
Då Ekman, på grund af nådig fullmakt å nämnde Protokolls-sekreterare-befattning, uppbär de dermed förenade löneförmåner, och dessa för närvarande uppgå till högre belopp, än den lön han år 1854 innehade, samt den omständigheten att Protokolls-sekreterare-lcnen ej ännu blifvit definitivt bestämd icke i annat hänseende synes hafva bort inverka på frågans bedömande, än att, derest denna lön framdeles kunde komma att nedsättas till samma belopp, Ekman år 1854 innehade, han samtidigt dermed blefve berättigad att åter tillträda den löneersättning, hvaraf han, enligt Revisorernes tanke, borde vara i mistning så länge ej någon sådan oförmodad händelse inträffade, hafva Revisorevne ansett sig böra å förhållandet fästa Rikets Ständers uppmärksamhet, — 20 — § 13.
Under Kongl. Stats-kontorets förvaltning äro jemväl, på sätt i föregående revisions-berättelse omförmäles, ställda åtskilliga dels genom enskilda donationer bildade, dels af statsmedel bestående kassor och fonder, hvilka, enligt derom meddelta särskilda föreskrifter, medelst utlåning göras fruktbärande.
Räkenskaperna öfver berörde medel utvisa, i afseende å inkomster och utgifter, följande förhållande:
Norénska Testaments fonden.
Tillgångar 16,389: 85.
Räntemedel 750: — Summa Kredit. 17,139: 85.
Utgift: Kadett-underhåll 1,155: — Balans till år 1862:
Kontant behållning 984: 85.
Ctlånta medel 15,000: — 15,984: 85.
Summa 17,139: 85.
Fitéenska Testaments-fonden.
Balans från år 1860: Tillgångar 33,135: 59.
Räntemedel 1,706: 25.
Summa 34,841: 84.
Till folkundervisningens befrämjande 75: - Transport: 75: — • — 21 — Transport: 75:
— Balans till år 1862:
Kontant behållning 4,016: 84.
Utlånta medel 30,750: — 34,766: 84.
Debet, Balans från år 1860: 21.142: 92. -—»—a— Inkomst: Arsanslaget 7,500: — Räntemedel 1,088: 29. 8,588: 29.
Summa 32,731: 21.
Pensioner och gratifikationer 6,747: - Balans till år 1862:
Utlånta medel 21,000: — Fordringar: obetald ränta 564: 79. 25,984: 21.
Tillgångar 532,228: 13.
Skogsförsäljningsmedel 133,227: 27.
Utsyningsafgift 100: — Betesmedel 515: 25.
Böter 4,162: 95. 19,173: 5.
Räntemedel Ersättning för hemmansräntor och arrenden 22,706: 91.
Jägeri-statens kontanta löner .... 241: 34.
Till kassan indelt ordinarie ränta 1,153: 55.
Diverse inkomster 1,561: 57. 182,841: 89.
Transport: 715,070: 2. — 22 — Balans till år 1862: Transport: 715,070: 2.
Skulder 103,934: 56.
Summa 819,004: 58.
K Balans från år 1860:
Silkesodlingens befrämjande Flygsandens hämmande Kronoparken vård och underhåll Rese- och traktamentspenningar .
Köpeskilling för lägenheter Byggnader å boställen Restitutioner 98,928: 42. 180: — 1.425: — 17^736: 46. 3,966: 30. 12,725: — 1,101: — 1,894: 96. 2,463: 5. 1,700: 89. 8,347: 9.
Provision och remisslage Afkortningar Diverse utgifter 150,468: 17. Balans till år 1862:
Levererad inom den 31 Augusti 1862, 74,821: 4.
Resterande den 1 September sam- ma år, 2,473: 21.
Förskotter Proprie-balanser Fordringar 91,305: 88. 357,315: — 77,294: 25. 11,832: 72. 43: 25. 13,439: 98. 551,231: 8.
F d- Kansli-styrelsens Handkassa.
Tillgångar 14,876: 59.
Räntemedel ... 666: 12.
Summa 15,542: 71. — 23 Gratifikationer m. m.
Utlånta medel Fordringar Summa 236; 56. 1,539: 27. 13,500: — 266: 88. 15,306: 15. 15,542: 71.
Tillgångar Fonden för Lappmarks Ek!esiastik-verk.
Inkomster: Årsanslag Räntemedel Diverse inkomster Kredit.
Presterskapets aflöning m. m Balans till år 1862:
Utlånta medel 11,000: — 1,683: 63. 633: 18.
Summa Summa 36,102: 8. 13,316: 81. 49,418: 89. 14,918: 89. 34,500: — 49,418: 89.
Tillgångar Arrendemedel Räntemedel ...
Balans från år 1860: Uppbörd: 1,300: 150: 4,029: 98. 1,450:
Summa 5,479: 98. — 24 — Kredit.
Anordning 1.712: 50.
Balans till ur 1862:
Kontant behållning 767: 48.
Utlånta medel 3,000: — 3,767: 48.
Summa 5.479: 98. § 14.
Under Kongl. Stats-kontorets inseende äro jemväl ställda stämpelpappers-verket, Kronans magasiner samt krono-inspektionen i Avesta; och få Revisorerne, i sammanhang med berättelsen om bemälda embetsverk, äfven redogöra för förhållandet med dessa förvaltningsgrenar.
A) Stiitnpelpctppers-uppbörden.
Den allmänna redovisningen för det stämplade papperet tillkommer Karta-sigillata-kassören; och har den utaf honom för revisionsåret afgifna räkning, som utan anmärkning blifvit i Kongl. Kammar-rätten granskad, ej heller föranledt till någon erinran från Revisorernes sida.
Redogörelsen utvisar följande förhållande:
Skrif-kartor 225,850:
— Enkla biläggnings-kartor 6,808,233: 40.
Dubbla dito 7,104,977: 15.
Stämplade vexelblanketter 38,379: 20.
Ostämplade dito 91: 89.
Leverering från Rikets Ständers Bank :
Skrif-kartor Enkla biläggnings-kartor Dubbla dito Vexelblanketter 14,177,531: 64. 128,757: — 143,000: — 152,000: — 1,100: — 424,857: — Transport: 14,602.388: 64. — 25 — Transport: 14,602,388: 64.
Aterleverering från Kongl.
Justitie-departementet:
Skrif-kartor 96: 50.
Enkla biläggnings-kartor 1,647: 50. 1,744:
Summa li,604,132764- Kredit.
Leverering till försäljningsmän:
Skrif-kartor 138,328: 50.
Enkla biläggnings-kartor 345,380: 80.
Dubbla dito 1,197,787: 80.
Stämplade vexelblanketter .... 13,944: 50.
Ostämplade dito 77°' 1,695,446: 10.
Behållning till år 1862: Skrif-kartor 216,375:
— Enkla biläggnings-kartor 6,607,500: 10.
Ostämplade dito ^ 12,908,686: 54.
Summa 14,604,132: 64-
De genom försäljning af stämpladt papper under revisionsåret influtna medel hafva, enligt rikshufvudboken, utgjort 1,544,381: 53. och då i riksstaten beräknas 1,300,000: — visar sig ett öfverskott af i 244,381: 53.
Karta-sigillata-omkostnaderna åter hafva utgjort 163,608: 22. hvilka, jemförda med riksstatens förslagsanslag, 105,000: — utvisa en brist af 58,668: 22.
Om deremot från karta-sigillata-uppbörden 1,544,381: 53. afdragas omkostnaderna, 163,668: 22. uppkommer statsverkets egentliga behållning 1,380,713: 31. B) Allmänna Magasins-ärenden, hvilka omfatta: l:o) Redovisningen af statsverkets spanniäl iu natura:
Denna spanmål redovisas i kronomagasiuens räkenskaper, hvilka för revisionsåret blifvit i Kongl.
Till någon erinran från Revisorernes sida hafva berörde räkenskaper ej föranledt. 4 - 26 - Åf Kongl. Stats-kontorets till Kongl.
Maj:t afgifna underdåniga berättelse, angående statens spanmålsrörélse under nämnde år, inhemtas följande förhållande:
Tillgångar 104,521: 34.
Arrendemedel och diverse inkomster 6,876: 52.
Levp'åH'ingar:
Från Kongl. Fante-kammaren och länets ränterier 235,722: 56.
Ofverlevereringar, skulder och återstående utgifter 13,523: 88.
Summa 360,644: JO.
Ofverlevereringar, skulder och återstående utgifter 1.906: 37. Utgifter:
Afkortning Anordning 2,906: 8. 207,225: 74. 210,131: 82.
Ränte-kammaren och länets ränterier 46,966: 49.
Balans till år 1862':
Kontant behållning Inventariers värden Behållning af spanmål, mjöl och bröd Förskott Fordringar 5,307: 22. 4,987: 89. 85,969: 30. 2,974: 50. 2,400: 71. 101,639: 62.
Summa 360,644: 30.
Sedan föregående årens Revisorer, jemte anmälan, att de vid granskning af kronomagasineus räkenskaper för åren 1859 och 1860 funnit, att vid leveranser till kronomagasinet! af sådan spanmål, sorn ä auktion för statens räkning upphandlats, uågon besigtningsman icke varit af magasinsförvaltaren tillkallad, utan denne ensam besigtigat och godkänt den levererade spanmålen. tillika hemställt, att tvenne sakkunnige män måtte vid sådana tillfällen tillkallas; så har Kongl. Maj:t. genom nådigt bref af den 23 sistlidne Januari, funnit godt, med bifall härtill, anbefalla Kongl. Stats-kontoret för framtiden iakttaga, att när större leveranser af uppköpt spanmål för Kronans under Kongl. Stats-kontorets inseende ställda magasiner ske, två sakkunnige män må tillkallas för att densamma besigtiga. 27 — 2:o Umlsättiiiiigs-foudeii.
Fondens hufvudbok för revisionsåret, sora ännu icke undergått granskning i Kongl. Kammar-rätten, har ej varit föremål för någon anmärkning från Iievisorernes sida.
Inkomster och utgifter i edovisas sålunda:
Tillgångar 2,027,319: 37.
Ränta och återlevererade medel 142: 5.
Summa 2,027,520: 87.
Balans från år 1860: Skuld 67: 44.
Omkostnader lil: 57.
Afskrifning 13,894: 6. 14,005: 63.
Kontant behållning 24,129: — Fordringar 1,977,069: 56.
Proprie-balanser och anmärkta medel 12,249: 24. 2,013.447: 80.
Summa ' 2,027,520: 87.
Jemlikt Kongl. Maj:ts särskilda nådiga bref, hafva under revisionsåret undsättningsmedel till följande belopp blifvit utanordnade, nemligen :
Utan ålerbetalnings skylciighet.
Elfsborgs län 1 650: — 1,500: — 3,150: — Göteborgs dito 8,200: — 32,000: — 40,200: — Hallands dito 2.400: — 16,800: — 19.200: — Jönköpings dito 300: — 1,500: — 1,800: —- Kopparbergs dito 10.000: — 8,050: — 18,050: -- Wermlands dito 1,000: — 7,000: —■ 8,000: - 23,550: — 66,850: - 90,400; 28 - Deremot hafva nedanstående belopp utaf de till undsättningar mot återbetalningsskyldighet beviljade medel blifvit under revisionsåret af vederbörande återbetalda:
Kalmar län 14,315: 45.
Elfsborgs dito 65,739: 98.
Göteborgs dito 37,380: 24.
Hallands dito 300:
— Jönköpings dito ' 1,833:33.
Kopparbergs dito 221: 79.
Kronobergs dito 833: 33.
Norrbottens dito 3,000: — Skaraborgs dito 2,500: — Westerbottens dito 4,719: 90.
Östergötlands dito 2,100: — Summa 132,944: 2. C).
Avesta ftvono -ins petition.
Af årets räkenskap, granskad i Kongl. Kammar-rätten utan anmärkning, inhemtas följande:
Balans från år 1860: R:dr. öre. 234. 45.
— Behållning vid Avesta .... 16,116: 35.
Uppbörd: 360. 87. — Kopparränta, enligt riks-statens förslagspris, 25,260: 90.
S:gr 595. 32. — Summa 41,377: 25.
Kredit. 36. 9. — Afkortning 2,526: 30. 305. — — Leverering till Stockholms metallvåg 21,054: 85.
Balans till år 1862: 254. 23.
Behållning vid Avesta 17,796: 10. S:gr 595. 32. — Summa 41,377: 25.
Någon anmärkning från Revisoiernes sida har härvid icke förekommit. — 29 — Kongl. Mynt-verket.
Dess räkenskap, som blifvit granskad i Kongl.
Kammar-rätten utan anmärkning och ej heller till någon erinran från Revisorernes sida föranledt, utvisar följande förhållande :
Tillgångar 345.777: 51.
Silfvertionde 14,096: 13.
Myntskatt å guld och silfver 11,105: 40.
Stockprof å dito dito # 156: 11.
Vinst å utmyntningen 13,369: 79.
Diverse inkomster 2,204: 49. 40,931: 92.
I ever ering:
Från Kongl. Stats-kontoret: statsanslag till Myntets drift 12,000: — « Stockholms metallvåg: 131 centner 29 skålpund koppar 9,124: 65. 21,124: 65.
För guld och silfver till utmyntning 510,967: 37. « räntefritt lån 40,000: — 550.967: 37. Summa 958,801: 45.
Skuld 309,337: 67.
Omkostnader för utmyntning af guld och silfver 20,764: 24.
Nybyggnader och reparationer 543: 27.
Diverse utgifter 2,117: 53. 23,425: 4.
Transport: 332,762: 71. — 30 — Transport: 332,762: 71.
Silfverdonde Betalning för 131 centner 29 skålp. koppar 14,096: 13. 9.124: 65. 23,220: 78.
Behållning i metaller
Dito i inventarier, kol, ved m. m. 36,408: 63. 556,640: 86. 9,768: 47. 602.8 i 7: 96.
Summa 958,801: 45.
Beträffande arbetena vid Kongl. Mynt-verket under revisionsåret, inhemtas af Ofver-direktörens till Kongl.
Maj;t afgifna underdåniga berättelse, att derstädes blifvit tillverkade och utlemnade 37,608 stycken enkla dukater, 206,769 stycken hela specier, 158,101 stycken j-dels dito och 304 566 tioöre-stycken samt 2 099,520 stycken kopparmynt, i prägelvärde uppgående till 47.894
R:dr 20 öre R:mt, eller tillsammans 2,806,564 myntstycken, hvarförutan vid årets slut Mynt-verket ägde i behåll kopparmynt till prägelvärde af 6,073 R:dr R:mt och vägande 3,243 skålpund.
Till ofvannämnde utmyntning under revisionsåret hade blifvit använde 300,9098 skålp. rent guld, 15,208,9652 skålp. finsilfver samt 6,297 skålp. koppar till legering af guld och silfver; de utlemnade kopparmynten hade vägt 28,159 skålpund.
Medaljer och jettoner hade blifvit präglade: af guld, till ett värde af 600 Dukater. « silfver, « « 5,125 R:dr 56 öre. « koppar och myntmetall, till ett värde af 35 « 43 « Hela beloppet af från Mynt-verket utlemnade, myntade samt till medaljer och jettoner präglade, metaller hade uppgått till värde i Penningeutgifterna vid Mynt-verket för utmyntningen, inköp af materialier, underhåll och reparationer af Mynt-verkets hus, maskiner, onera m. m. hade under revisionsåret utgjort 62,265 R:dr 97 öre Rrnt.