Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Enskilda försök äro äfven gjorda för till— vägabringande af sådana kommunikations-medel, hvaribland må nämnas de af Woxna bruksägare vidtagne beredelser för att göra Woxna-elfven flottbar från dess källor i gränsen emellan Herjeådalen och Dalarne, genom Loos, Woxna, Ofvanåkers, Alfta och Bollnäs socknar, intill dess detta betydliga vattendrag uti sistnämnde socken förenas med Ljusne-elf, äfvensom det af Strömbacka bruksägare företagna rensnings-arbete i Svåga-elf, för att göra denna flottbar från Medelpads-gränsen genom \ 13 de stora skogarne i Ljusdals och Bjuråkers socknar, till sjön Norra Delen.
Hvad i denna riktning hitintills blifvit gjordt är dock otillräckligt, och kan det ej heller förväntas, att nämnde betydligare företag kunna, utan understöd af statsverket, vinna erforderlig utsträckning.
Uti föregående berättelse äro omförmälde de åtgärder, som blifvit af länets Hushållnings-Sällskap vidtagne för att till befolkningen uti de från hafskusten aflägsnare skogar, hvarifrån trädvaror, i saknad af llottleder, icke kunna utan största svårighet afsättas, sprida kännedom om sättet att tillverka pottaska och tjära.
Genom de af Eders Kongl. Maj:t, uppå min underdåniga hemställan, för dessa näringars befrämjande nådigst beviljade anslag af tillsammans 1,333 Riksdaler 16 skillingar banko, har ytterligare undervisning uti dessa handteringar kunnat beredas åt inbyggare uti särskilde trakter af länet, samt understöd blifvit lemnade för anskaffande af åtskilliga för pottaske-tillverkningen nödiga redskap.
Kännedom af pottaske-beredningen har ock genom dessa åtgärder blifvit spridd inom de allägsnaste skogsbyggderne i länet och åt befolkningen derstädes beredt en penninge-förtjenst, som anses årligen uppgå till 13,000 Riksdaler banko.
Försök med tjärutillverkning, efter den i Westerbotten bruklige fördelaktigare methoden, hafva ock blifvit anställde inom Ljusdals, Bjuråkers och Bergsjö socknar i Helsingland samt Ugglebo socken i Gestrikland, i ändamål att göra denna handtering, för hvilken de vidsträckta skogarne i länet erbjuda rika tillgångar på råämnen, indrägtigare och allmännare känd.
Dessa försök kunna dock ännu icke anses hafva medfört den dermed åsyftade verkan; men anledning är, att denna förbättrade method småningom vinner insteg, och tjärubränning då kan blifva för skogsbyggdernes invånare en vigtig näringsgren.
Salpeter-tillverkningen har under ifrågavarande quinquennium varit något betydligare än under det nästföregående, och har leveransen till
Kronan af nämnde vara under berörde tid tillsammans utgjort 2,901 lisp:d 4 skålp:d.
Vid stränderne af Storsjön i Gestrikland uppbrytas ännu betydliga qvantiteter af qvarnsten, trappsten och masugnsställsten, som afsättas i Gefle stad, derifrån de afvttras till åtskillige inrikes orter, och hafva Wahlbo, Ofvansjö och Årsunda socknars invånare deraf en ganska lönande binäring.
För utbyte och försäljning af varor hållas årligen tre marknader uti hvar och en af städerne Gefle, Söderhamn och Hudiksvall, samt nu mera två sådane uti Skästra by i Jerfsö socken och en sådan uti Knäda by af Ofvanåkers socken.
Allmogen afsätter der sina produkter och uppköper sina behof af köpmannavaror.
Dessut om idkas, i enlighet med föreskrifterne uti den af Eders Kongl.
Maj:t den 22 December 1846 fastställde Handels-Ordning, handel i socknarne å landet af icke mindre än fyratiofem der bosatte Handlande. 16 Fabriks-näring idkas å landet vid tre Pappersbruk, fyra Tegelbruk, nio Färgerier, åtta Lädergarfverier, två Segelduks-fabriker, tre Kakelugns-fabriker och en Klädes-fabrik.
Vid den sistnämnde, som för tre år sedan anlades på en fjerdedels mils afstånd från Gelle stad, har tillverkningen sista året uppgått till ett värde af 51,460 Riksdaler banko.
Genom de af Rikets Ständer beviljade anslag för omläggning af backiga och för trafikerande eljest svåra vägar, har uppmärksamheten blifvit allmännare fästad å behofvet att genom landsvägarnes förbättrande lätta afsättningen af landets produkter.
Till följd deraf hafva, utom de i sista berättelsen omförmälda vägomläggnings-arbeten uti Ljusdals och Delsbo socknar öfver Gryttjesbergen, uti Hanebo socken öfver Röstebergen och uti Segersta socken öfver den så kallade Rråbrickan, under sednasto quinquennium vägomläggningar till undvikande af större backar blifvit verkställde: af Söderala och Skogs socknemän å allmänna landsvägen utmed hafskusten emellan Stråtjära och Myskje Gästgifvaregårdar; af Alfta, Hollnäs och Regnsjö socknemän å den väg, som går från Dalarne genom nämnde socknar till Söderhamns stad; af Tuna och Rsbo socknemän å vägen emellan Sanna och Rerge Gästgifvaregårdar; och af Ilogdahls socknemän å vägen från Jemtland genom nämnde socken till Helsingland; hvilka arbeten blifvit understödde med statsmedel till ett sammanräknadt belopp af 27,847 Riksdaler 43 sk. 3 r:st. banko.
Derjemte hafva, utan understöd af allmän na medel, arbeten till förbättring af landsvägarnc blifvit verkställde uti Ofvanåkers, Bjuråkers, Forssa, Hög och Rogsta socknar.
Undersökningar äro äfven hällne och kostnadsförslag uppgjorde för flere vigtiga och högst behöfliga vägomläggnings-arbeten å vägen från Uplandsgränsen till Gelle stad, samt från Dalarne genom Thorsåker och Ofvansjö socknar, likaledes till Gefle, äfvensom ifrån Herjeådalens gräns till Hudiksvalls stad med flere, men verkställigheten deraf, hvartill sockne-menigheterne förklarat sig villige att lemna bidrag, beror på det understöd, som dertill kan af staten erhållas. §• 3- Politisk författning.
Under åren från och med 1843 till och med 1847 har Kongl.
Kammar-Kollegium fastställt mantal och ränta för de Gysinge, Mackmyra, Oslättfors och Iggesunds bruk anslagne rekognitions-skogar, samt utfärdat skattebref för trenne af dem och för Axmars bruks rekognitions-skog, hvarigenom 6s nya mantal tillkommit.
Den 17 Ugglebo-Jernverken anslagne rekognitions-skog är den enda inom länet, å hvilken skattläggnings-åtgärder ännu icke kunnat vidtagas, emedan de uppehållits af oafgjor da tvister om äganderätt till en mängd å skogen befintliga torp och lägenheter.
Bollnäs norra skogs-allmänning, som Svartnäs bruksägare emot rekognitions-afgift förut innehaft, har, genom Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes utslag af den 29 Oktober 1847, blifvit bruksägarne fråndömd, hvarigenom en ökad skatt för gamla hemman af f mantal uppkommer.
Skogs-afvittringen emellan Kronan och enskilde har oafbrutet fortgått, dervid mätningen af Hogdahls socken till en areal af 259,027 tunnland blifvit fulländad, samt afvittrings- och skattläggnings-förslag blifvit upprättade: för Bollnäs socken, hvarest någon öfverloppsmark icke tillfallit Kronan, utan de gamla hemmanen blifvit vid all marken bibehållna, emot ökad skatt till 2|-J- mantal, utom ett skattlagdt nybygge om -it mantal; för Arberå allmänning, der 6 hemman och ett nybygge blifvit till områden föreslagna, samt utom förr åsätta ljif mantal tillökta med lTtb- mantal; och för Bjuråkers krono-allmänning, å hvilken 7 hemman, 5 nybyggen och 3 fäbode-lägenheter blifvit utbrutne med åsätta 3ii mantal, hvaraf den gamla skatten utgör $£ och den tillökta 2fyv mantal.
A Ofvanåkers krono-allmänning har, sedan Eders Kongl.
Majit den 13 Mars 1845 med vissa föreskrifna ändringar gillat det deröfver upprättade afvittrings- och skattläggnings-förslag, utbrytnings- och utdelnings-förrättningen blifvit år 1846 fullbordad, hvarefter samma förrättning blifvit den 12 Juli 1847 af Eders Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande fastställd.
Äfven har förslag blifvit uppgjordt för den, hemman och lägenheter i Ljusdahls socken, till ett sammanräknadt skattetal af 117m mantal, tillkommande mark, upptagande i areal af inägor 17,219 tunnland, af skog och betesmark 245,980 tunn-, 12 kappland, och af impedimenter 25,991 tunn-, 3 kappland, eller sammanräknadt 289,190 tunn-, 15 kappland; hvarförutan förberedande åtgärder blifvit vidtagne för afvittring och indelning af öfverblifna 146,612 tunnland, innefattande den aflägsna del af nämnde socken, å hvilken byarne Gåda, Ramsjö, Wiken, Hedsjön och Naggen, med allenast nu åsatte A\ mantal, utom ett stort antal oskattlagda torp och nybyggen, äro belägne.
Enligt de af Landtmätarne i länet lemnade redogörelser, hafva 49 laga skiften, omfattande 102ti mantal, blifvit verkställda; dervid 88 delägare med understöd af statsverket, till ett sammanräknadt belopp af 6,127 R:dr 45 sk. 2 rist. b:ko, utflyttat, och 307 blifvit qvarboende.
Den mark, som vid nämnda skiften, äfvensom vid åtskilliga andra skiftes-förrättningar blifvit fördelad, innehåller af inrösnings-jord 19,887 och afrösnings-jord, impedimenter oräknade, 118,194 eller tillsammans 138,081 tunnland, motsvarande 6 qvadrat-mil.
Af dessa laga skiften hafva 24 blifvit verkställda i Berättelse öfver Gefleborgs län för åren 1843—1847. 3 18 Gestrikland och 25 i Helsingland; men till antal delägare och omfång i öfrigt äro dock skiftena i Helsingland betydligt större, ibland hvilka endast laga skiftet i Hanebo sockens andra skifteslag omfattar 10 byar, innehållande 211 mantal, med 63 delägare, hvaraf 14 utflyttat, samt en areal af 21,037 tunnland.
Antalet af Krono-hemman har blifvit minskadt med lAV mantal, hvaremot
Krono-skattehemmanens antal blifvit ökadt med icke allenast berörde 1-AV mantal, utan äfven med skattlagda och skatteköpta rekognitions-skogshemman, och ökade skatter å gamla hemman tillsammans 16j mantal, hvarigenom dessas antal nu uppgår till 1,972.
Då dertill läggas hemman af öfriga jordnaturer, så blifver antalet af samtliga hemmanen i länet 2,144.
Icke något hemman har fallit i ödesmål.
Krono-Fiskeriernes antal är minskadt med 11, som blifvit kronan frånvunne.
Elfva nya tull-mjölqvarnar, med tillsammans 26 par stenar, hafva blifvit beviljade och skattlagde, samt 11 par stenar, med behörigt tillstånd, inlagde uti gamla qvarnar; hvarförutan 4 husbehofs-mjölqvarnar blifvit anlagde.
Allenast en tull-såg— qvarn har blifvit beviljad.
Uppskattningsvärdet af hemman, bruk och lägenheter af alla slag har blifvit minskadt med 81,409 Riksdaler 34 sk. banko, hvilken minskning blifvit föranledd af de, med afseende å ofördelaktiga konjunkturer, nedsatta värden å jernbruken.
Bevillnings-summan är, hufvudsakligen till följd af den år 1845 beslutade nedsättning af Skydds-afgiften, minskad med 9,020 Riksdaler banko.
Då sjötransport nu mera företrädesvis begagnas för truppers fortskaffande, äro länets invånare obetydligt besvärade af krono-skjuts och inqvartering.
Deremot fortfar håll- och reserv-skjutsen att för åtskillige socknar, men synnerligast för dem, som äro invid hafskusten belägne, vara mycket betungande.
— Vid 37 af de inom länet varande 46 gästgifverier bestrides skjutsen af entreprenörer, och i enlighet med föreskrifterne uti Eders Kongl. Maj:ts nådiga bref af den 2 Augusti 1844 har, vid 35 gästgifvaregårdar, skjutslegan blifvit förhöjd; men alla entreprenörer uppbära af de skjutsskyldige afgifter, hvilka, i förhållande till trafiken vid gästgifvaregårdarne samt antalet af de till skjutsning derstädes anslagna hemman, äro större eller mindre, och uppgå till största beloppet i Skogs socken af södra Helsingland, der för hvarje skjutsskyldigt mantal betalas 64 Riksdaler banko, hvaremot uti Hedesunda socken i Gestrikland för hvarje mantal betalas allenast
I Riksdaler 42 sk. samma mynt; hvaraf visar sig den ojemnhet, hvarmed detta onus trycker hemmansägare i olika orter.
Sedan erfarenheten hunnit visa, att genom ej mindre den förhöjda skjutslegan, än genom ökad tillgång på ångfartyg, som från Stockholm afgå till de norra orterne, ett mindre antal resande begagna gästgifveri-skjuts, torde dock kunna emotses att afgiftcrne till entreprenörerne kunna, då kontrakten skola förnyas, betydligen nedsättas. / 19 Sedan Loos pastorat blifvit, till underdånig åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts nådiga bref af den 30 October 1845, bildadt af åtskillige från Färila, Ofvanåkers och Hogdahls socknar af detta samt Orsa socken af Stora Kopparbergs län afsöndrade hemman och lägenheter, så innehåller länet nu mera, utom städerne Gede, Söderhamn och Hudiksvall med dertill hörande jordområden, 44 socknar, fördelade på fyra domsagor, tre fögderier, två lands-fiskals och trettiotvå länsmans-distrikter.
Sedlighetens vård är, enligt gällande författningar, anförtrodd åt församlingarnes pastorer och socknenämnderne.
Öfver ordningens bibehållande vakar krono-betjeningen, dervid biträdd af de inom socknarne utsedde tillsyningsmän öfver försvarslöse.
De brottslingar, som häcktas, förvaras, sedan den 1 Juli 1847, uti ett invid länsresidenset nyligen uppbygdt fängelse, innehållande 66 celler, förutom sjukrum, nödi ga rum för fångbevakningspersonalen och kokerskan samt ett större rum, der ransakningar med tångarne stundom hållas.
Ilelsovården bestrides af fyra provincialläkare och en distrikt-läkare, som är stationerad vid Gysinge bruk i Gestrikland, samt af de vid tre Lazaretter och Kurhus anställde särskilde läkare.
Uti trettionio socknar finnas examinerade Barnmorskor, som af församlingarne lönas.
Socken-magasiner äro inrättade uti fyratio socknar, och deras fonder uppgå till 20,432 tunnor spanmål och 8,989 Riksdaler banko i penningar.
För rofdjurs dödande äro, med anledning af Eders Kongl. Maj:ts nådiga bref af den 19 Juni 1830, premier utsatta till större och mindre belopp inom de särskilda föreningar, som, innehållande en eller flere socknar, äro för ändamålet stiftade.
Brandstods-föreningar, omfattande likaledes en eller flere socknar, ersätta de förluster, som genom eldsvådor uppkomma; och har belåtenheten med dessa särskilda föreningar, hvilkas reglementen medgifva brandskade-ersättningar genom leverans af timmer, bräder och dagsverken m. m., som allmogen anser sig kunna lemna med mindre svårighet än penningar, utgjort hufvudsakliga hindret för bildandet af ett Brandstods-bolag för hela länet, hvartill länets Hushållnings-sällskap uppgifvit förslag, som, oaktadt de bemödanden, hvilka för ändamålet blifvit använda, ännu icke är antaget.
Länets Hushållnings-sällskap har, så vidt dess tillgångar medgifvit, sökt genom belöningar uppmuntra odlingsflit och befrämja binäringar; och har, på Hushållnings-sällskapets föranstaltande och till en del bekostnad, Agronomen Johnson flera särskilda gånger besökt länet, för att med råd tillhandagå de jordbrukare, som önskat hans biträde. §• 6- Städer.
Gefle stad är den äldsta i Norrland och var i längre tid den enda i denna hufvuddel af riket.
Stadens för fiske och sjöfart förmånliga läge vid Gelleåns utlopp i 20 Gelle-viken, lemnär anledning till den förmodan, att stället varit tidigt bebodt, men åldern af dess tillvaro såsom stad kan* lika litet som de flesta äldre städers, med fullkomlig visshet bestämmas.
De äldsta privilegier för staden, hvilka dock numera icke finnas i behåll, uppgifvas vara utfärdade är 1419 af Konung Eric XIII af Pommern, men för otvifvelaktig! anses, att orten långt förut haft stadsrätt.
Af den till staden lydande jord är en del af fast och fri natur samt den öfriga till staden donerad genom Kongl, brefven af den 24 Juni 1602 och den 15 Februari 1605, bestående, förutom skog och utmark, utaf: l:o egentligen såkailad stadsjord, som, mot vretskatt till stads-kassan, dels är anslagen under lönerna till sta dens embets- och tjenstemän, dels utdelas till stadens borgare, i mån af deras ålder; 2:o stubbrättighets-jord, som, mot enahanda vretskatt, innehafves af dem, hvilka densamma, före 1790, från ris och fot upparbetat, och åt hvilka ständig besittningrätt blifvit beviljad, äfvensom åt deras rättsinnehafvaré, så länge de i staden bo och vistas, och 3:o odlingsjord, som, mot ännu icke tilländagångna besittnings-år, blifvit af enskilde personer å stadens utmark intagen.
I afseende på dispositionen af den egentliga stadsjorden, nämligen vretar, beteshagar och murslotter, som ej under ständig besittningsrätt innehafvas, har stadens borgerskap, den 5 Maj 1847, inför Magistraten hördt, i anledning af ett utaf borgerskapets äldste i ämnet väckt förslag, beslutat, att all sådan jord må på längre tid, i större lotter eller farmer, utarrenderas för stadens räkning, samt att, för sådant ändamål, all utdelning af så kallad borgare-jord må upphöra med året 1859, och de lägenheter, hvilka efter samma års utdelning, såsom blifvande den srita, till staden återfalla, hållas disponibla för verkställande af den utarrenderings-plan, som, efter jordens under tiden skeende uppmätning och indelning i lämpliga farmer, kan blifva till efterrättelse fastställd, äfvensom att innehafvarne af tjenstejorden böra från densamma uppsägas, i den mån jordens utarrendering, enligt bestämd plan, bör verkställas.
Antalet af stadens invånare, som år 1842 uppgick till 8,457, utgjorde, enligt mantals-längderna, vid 1847 års slut 3,832 af mankön och 4,784 af qvinkön, eller tillsammans 8,616 personer, af hvilka 2,439 män och 3,176 qvinnor, eller sam manlagdt 5,615 voro skattskrifne och 3,001 befriade från mantal.
Folkmängden har således under de sist förflutna fem åren endast ökats med 159 persotter, eller ungefär hälften af det antal hvarmed befolkningen ökades under det nästföregående quinquennium.
Hos stadens invånare förekomma icke, i afseende på bildning och sedlighet, några sådana utmärkande drag, som skilja dem från inbyggame i rikets städer i allmänhet, och de tjufnads- och förfalsknings-brott, som under ifrågavarande period utgjort föremål för åtal vid stadens domstolar, kunna icke anföras såsom bevis på mo - 21 ralisk försämring lios stadens egne invånare, enär de till större delen varit begångna af främlingar, i synnerhet utaf det krono-arbetsmanskap, som varit användt vid nya länsfängelse-byggnaden härstädes, och efter entledigandet ifrån arbets-korpsen här i staden qvarstannat.
Välmågan hos stadens befolkning har i allmänhet bibehållit sig, ehuru, i anseende till inträffade missgynnande konjunkturer i handeln och sjöfarten under åren 1843 och 1844, åtskilliga konkurser inom de borgerliga klasserna inträffat.
Tillfälle till arbetsförtjenst för den arbetande klassen har härstädes icke saknats, och anledningen till den fattigdom, som understundom förmärkts inom denna klass, har alltid igenfunnits i lättja och dryckenskap, jemte de af sjömanskapet på utrikes orter företagne talrika rymningar, som haft till följd nöd och elände för deras här qvarlemnade familjer.
Medelpriset på ett mans-dagsverke kan antagas vara 29 sk. 4 r:st. banko.
De näringsfång, på hvilka staden i synnerhet grundar sitt bestånd, äro handel och sjöfart, handtverkerier, fiske och jordbruk.
Några fabriker finnas väl äfven, men deras antal är för ringa, att fabriks-rörelse skulle kunna räknas ibland stadens hufvudnäringar.
Af dessa näringar intaga inom detta samhälle handeln och sjöfarten första rummet.
Gefle, som redan länge ansetts för en af Sveriges betydligaste handelsstäder, har i synnerhet varit bekant för sin stora export och fraktfart.
Såsom skeppnings-ort icke allenast för provinsen Gestrikland, utan till väsendtlig del äfven för kringliggande landskap, och deribland i synnerhet den östra trakten af Dalarne, är denna stad vigtig för flere vidsträckta landsorter.
De förnämsta artiklar, som från Gefle afgå, äro jern och bräder.
Häraf hafva, efter ett medium för de fem sistförllutna åren, årligen till utrikes orter skeppats:
Stångjern Skepp:d 48,936.
Manufaktur-smide „ 316.
Bräder Tolfter 31,433.
Dessutom hafva under de fem sistförflutna åren per medium årligen utskeppats 628 tunnor salt ifrån néderlaget.
Till inrikes orter hafva under nämnda fem år per medium årligen afgått:
Stångjern Skepp:d 11,926.
Manufaktur-smide „ 1,380.
Af utländska varor har införseln till staden under de sista fem åren per medium varit följande:
Salt, direkte från utrikes orter Tunnor 22,244.
Kaffe, från utrikes orter Skålp:d 24,937. 22 Tobaksblad och stjelk Hampa ....
Torr fisk ....
Vin , .
Skålp:d 276,871. Skepp:d 726.
Lisprd 10,268.
Kannor 8,378, De hufvudsakligaste artiklar, som för öfrigt blifvit införde, hafva varit råa hudar, strömming, sill, arrak och rum, specerier m. m.
Tulluppbörden i Gefle har under de fem sista åren per medium årligen utgjort 90,183 R:dr 9 sk. 2 r:st. banko, och stads-kassans inkomster genom afgifter på handeln och sjöfarten hafva, efter ett medium för samma tid, årligen uppgått till 20,231 R:dr 19 sk. banko.
I allmänhet gäller i afseende på stadens handel den anmärkning, att värdet af importerade utländska varor är vida mindre, än värdet af exporten.
Orsaken härtill mäste sökas deri, att icke blott stadens minuthandlande, utan äfven invånarne i en del af de landsorter, hvilkas produkter skeppas från Gelle, icke hemta sina utländska förnödenhets-varor från denna stad, utan från andra inrikes orter, äfven då sådant är förenadt med en drygare kostnad.
Gelle handlande, hvilka under deras fartygs vidsträckta sjöresor, lika väl som någon annan stads, äga tillfälle att ur första hand erhålla de utländska varorna och således synas kunna, i afseende på lågt pris, täfla med andra städer, hafva genom verkställde införskrifningar sökt hitleda den ifrågavarande import-handeln, men dervid vunnit ytterligare bekräftelse på den af erfarenheten redan länge vitsordade sanning, att handeln och andra industrigrenar icke lätteligen afvika från den riktning, de en gång genom händelser och vana erhållit.
År 1847 ägde stadens invånare 103 större och mindre fartyg, tillsammans in nehållande 10,232% läster.
Deraf begagnades till utrikes fart 9,376% läster, och återstoden till inrikes fart samt transport af fiskerskapets förnödenheter.
Under de fem sista åren hafva 28 fartyg, till ett sammanräknadt lästetal af 3,120% läster, blifvit vid härvarande tvenne skeppsvarf nybyggda.
Af förestående uppgifter visar sig, vid jemförelse med förhållandet vid 1842 års slut, att handelsflottans lästetal under de fem sistförflutna åren minskats med 2,052,% läster, hvilken minskning tillkommit genom försäljningar å andra orter samt inträffade olyckshändelser.
Utrikes sjöfarten idkas hufvudsakligen på England, Spanien och Portugal, Frankrike, Ryssland, Norra och Södra Amerika, samt Ost- och Vest-Iudien; den inrikes handels-kommunikationen underhålles i synnerhet med Stockholm, der ortens produkter till betydlig del afsättas och dess behof af specerier m. m. hufvudsakligen hemtas, samt till någon del äfven med Norrköping, Malmö, Götheborg och de Bottniska stä - 23 derne, samt befordras, utom af stadens skeppsredares egna, till inrikes sjöfart begagnade fartyg, jemväl genom 3:ne ångfartyg, hvilka häremellan samt Stockholm och de norra orterne fortsätta sina resor under de för sjöfarten tjenliga tider.
Antalet af stadens handlande vid 1847 års slut utgjorde 97 och af skeppare, som ägde burskap på utrikes sjöfart, 68; men af de förre voro många, som icke idkade någon rörelse, och ibland de sednare funnos flere, som antingen saknade sysselsättning, eller seglade såsom styrmän, hvaremot åtskillige i andra rikets städer burskapsägande skeppare härifrån förde fartyg på utrikes orter.
Handtverkerierna hafva i Gefle icke uppnått den tillväxt, som man, i förhållande till stadens folkmängd och handelsrörelse, borde kunna vänta.
— År 1847 funnos här 144 handtverkare, af hvilka flere dock saknade sysselsättning.
Vid anställd jemförelse visar sig, icke allenast, att flera rikets städer, med betydligt mindre folkmängd, än Gefle, hafva ett större antal handtverkare, utan ock att få städer i riket finnas, som icke, i förhållande till sin folkmängd, hafva flere handtverkare än denna stad.
Det borde då med skäl kunna förmodas, att det jemförelsevis ringa antal handtverkare, som här finnes, skulle vara i goda omständigheter, men sådant är icke förhållandet.
Få af dem ega någon ringa förmögenhet; en del hemtar af sitt yrke endast en knapp bergning, och många befinna sig i verklig fattigdom.
Ett af de förnämsta skälen härtill är, att stadens handtverkare icke kunna af den kringliggande landsbyggden påräkna den arbetsförtjenst, som flera andra städer äga af de dem omgifvande landsorter.
Af invånarne på landet är det egentligen ståndspersoner, som lemna städernes handtverkare någon betydlig arbetsförtjenst, och af sådane finnas i denna provins ett vida ringare antal, än i de flesta öfriga landskap i Riket.
Af fabriker och manufaktur-inrättningar funnos här i staden vid 1847 års slut: l:o En fayence-fabrik, drifven med fem mantalsskrifne och tre icke mantalsskrifne arbetare, med ett tillverkningsvärde för sistförflutne år af 3,600 Riksdaler banko; 2:o