Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Direktionen för Navigations-skolan, genom ED. T. MEYER.
Styrelsens öfver fängelser och arbets-inrättningar i riket underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid granskningen af 1854 ock 1855 års räkenskaper rörande allmänna fångvården.
Genom nådig remiss den 9 sistlidne November har Eders Kongl. Maj:t, med öfverlemnande af transsumt af Rikets Ständers år 1857 församlade Revisorers be 36 - — 282 — rättelse om verkställd granskning af stats-verkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren 1854 och 1855, i hvad samma berättelse afser fångvården, anbefallt Styrelsen öfver fängelser och arbets-inrättningar i riket att i anledning deraf underdånigt utlåtande afgifva.
Revisorerne hafva, jemte annat, som Styrelsen icke ansett påkalla något Styrelsens yttrande, anmält, dels uti 6 § af ofvanberörde berättelse, att år 1855 vid Götheborgs arbets-fängelse 218 LM. 12 M. ohäckladt lin vid förarbetningen lemnat affall till belopp af 41 IM 5 M. 8 lod, men att under samma år vid straff- och arbets-fängelset på Långholmen af 764 LM. dylikt förarbetadt lin affall uppkommit af endast 49 LM. 5 M. 22 lod, samt att vid straff- och arbets-fängelset i Malmö behållningen å buldans-tillverkningen år 1854 utgjort 8,297 R:dr 33 sk. 3 rst, men år 1855 endast 102 R:dr 15 sk. 4 rst, dels uti 7 §, att det olika bokföringssätt, som vid serskilta fångvårds-anstalter iakttages, icke obetydligt försvårade gransknings-arbetet; hvarjemte Revisorerne omförmält, att vid Malmö straff- och arbetsfängelse, i olikhet med hvad vid de öfriga straff-fängelserna eger rum, föres en serskild arbetsjournal, som befunnits ganska upplysande i fråga om fängelsets ekonomiska förvaltning, hvadan det ansetts önskligt, att sådant iakttoges jemväl vid andra fängelser, der arbete för Statens räkning verkställes.
Beträffande nu först ofvannämnde olikhet i så kalladt affall vid förarbetning af lin, får Styrelsen underdånigst upplysa, att berörde olikhet hufvudsakligen är att härleda derifrån, att vid Götheborgs arbets-fängelse förarbetats Hallands-lin, men vid straff- och arbets-fängelset på Långholmen Helsinge-lin, samt att detta sednare, som till priset är dyrare och till beskaffenheten bättre, lemnar vid bearbetning vida mindre affall, än det förra.
Anledningen till den betydliga skiljaktigheten mellan behållningen på buldanstillverkningen vid straff- och arbets-fängelset i Malmö åren 1854 och 1855 är att finna deruti, att under förstnämnde år, då behållningen varit vida större, än det sednare året, buldan hufvudsakligen tillverkats af hampa, men under år 1855 af lin, samt att, ehuru hampan lemnat en större arbets-produkt, än linet, fängelset likväl, enligt bestämmelser, som sedan längre tid tillbaka varit meddelade, men hvilka icke öfverensstämt med förändrade prisförhållanden under sednare åren, egt tillgodoföra sig godtgörelse för tillverkad hampbuldan med 11 sk. b:ko alnen, men för linbuldan endast, med 8 sk., samma mynt, per aln; och har numera tillverkningen af hampväfnad, hvilken, sådan den vid fängelserna kunnat förfärdigas, befunnits vara mindre tjenlig till beklädnad, blifvit nästan helt och hållet inställd, hvarjemte, genom Eders Kongl. Maj:ts nådiga fastställelse den 15 sistlidne
December af stat för fångvården detta år, ett med sednare tidens varupriser mera öfverensstämmande värde af 30 öre rmt per aln blifvit bestämdt för den buldansväfnad, som vid fångvårds-anstalterna tillverkas.
Hvad vidare angår det olika bokföringssätt, som vid serskilda fångvårdsanstalter iakttages, så försvårar detta visserligen räkenskapernas granskning, likasom det betydligt ökar arbetet vid upprättandet af Styrelsens hufvudböcker, men dessa olägenheter kunna icke afhjelpas utan en kostnad, som, enligt Styrelsens underdåniga förmenande, skulle öfverstiga den dermed åsyftade fördel.
Vid de fängelser, der fabriker och verkstäder på fångvårdens förlag bedrifvas, äfvensom vid de serskildt anbefallda läns-cellfängelse-byggnaderna, måste, för kontrollen och ordningen i räken - — 283 — skaj)sförhållandena, genom förande af ordentliga hufvudböcker, ett utförligare redovisningssätt tillämpas, än vid de straffanstalter, der någon redovisning för arbets ?rodukter icke tillkommer fångvården, såsom vid Krono-arbets-korpsen och de flesta ästnings-fängelserna, der i allmänhet icke heller serskilda personer äro för redogörarebestyret antagne, utan detta bestrides af andra jemväl för annat ändamål vid fångvårds-anstalten anstälde personer.
I afseende å läns- och krono-häktena förekommer ett tredje redovisningssätt, som befunnits nödigt i anseende dertill, att dessa anstalter icke omedelbarligen förvaltas af Styrelsen, utan af vederbörande Läns-styrelser, hvilka för dessa afgifva redovisning.
Vidkommande slutligen Revisorernes framställning i afseende å afgifvande från samtliga fångvårds-anstalterna, der fabriks-arbeten för fångvårdens räkning verkställas, af sådan arbets-journal, som föres vid straff- och arbets-fängelset i Malmö, får Styrelsen underdånigst anmäla, att på Styrelsens handläggning är beroende fråga om fastställande af formulärer för den speciela bokföringen och redovisningen för arbetena vid ofvannämnde fångvårds-anstalter, samt att Styrelsen dervid kommer att taga i öfvervägande, hvad Revisorerne i detta hänseende anfört.
Den remitterade handlingen återställes underdånigst, och Styrelsen framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter. W.
STRÅLE. K. TH. CEDERSCHIÖLD.
Stockholm den 5 Januari 1858. E. A. F. Lindencrona.
— 284 — Öfvcrståthållarc-embctets underdåniga utlåtande, i anledning af hvad 1857 års revisions-berättelse innehåller rörande Embetets Kanslis räkenskaper åren 1854 och 1855.
Genom nådig remiss den 16 sistlidne Oktober å transsumt af Rikets Ständers sednast församlade Revisorers berättelse, angående verkställd granskning af statsverkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren 1854 och 1855, hvilken remiss den 12 derpå följde November till Öfverståthållare-embetet ankom, har..Eders Kongl. Maj:t, i anledning af hvad i samma transsumt förekommer rörande Öfverståthållare-embetets Kanslis räkenskaper, anbefallt Öfverståthållare-embetet, att utlåtande i ämnet till Eders Kongl. Maj:t i underdånighet afgifva.
Beträffande Revisorernas anmärkning i lista punkten, att den nu brukliga titeln å berörde räkenskaper: »Räkning med Staten, Kronans publika hus i Stockholm» syntes, vid det förhållande, att äfven aflöningarne vid Krono-uppbörds-verket i Stockholm der upptagas, vära olämplig och böra mot annan lämpligare utbytas, får Öfverståthållare-embetet i underdånighet meddela, att dessa räkenskaper ursprungligen eller sedan år ..1815, då jemväl nämnde aflöningar der redovisades, egt denna benämning, och att
Öfverståthållare-embetet icke anser sig kunna i densamma föreslå någon annan förändring, än detta tillägg: »samt öfver från stats-verket utbetalte åtskillige löner och arfvoden.»
Uti 2:dra punkten är vordet anmärkt, dels att Bokhållare-lönen vid Kronouppbörds-verket, utgörande 150
R:dr pr år, blifvit, enligt hvad aflönings-listorna utvisade, under båda revisions-åren fördelad emellan Kamereraren och Sekreteraren, så att den förre deraf uppburit 50 R:dr och den sednare 100 R:dr, utan att något stadgande till stöd för en sådan fördelning åberopats; samt dels att t. f. Sekreteraren vid nämnde verk under 4 månader af år 1854 på förordnande bestridt
Kontrollörs-tjensten vid verket och derunder uppburit begge lönerna.
Öfverståthållare-embetets i bestyrkte afskrifter bifogade, beslut, på grund af hvilka Bokhållare- och Kontrollörs-lönen sålunda utgått, får Öfverståthållare-embetet i underdånighet åberopa samt, hvad serskildt angår dispositionen af Bokhållare-lönen, upplysa, att denna lön, som sedan år 1828 varit emellan åtskillige Krono-uppbörds-verkets tjenstemän fördelad, skall, enligt Kongl, brefvet den 19 September 1856, angående fastställelse af ny aflönings-stat för Krono-uppbörds-verket härstädes, äfven hädanefter till Kamereraren och Sekreteraren med enahanda belopp utgå.
Hvad slutligen angår den i 3:dje punkten gjorda anmärkningen, att från Kongl. Stats-kontoret blifvit utanordnadt: till utgifter för sotning under hvartdera af — 285 — revisions-åren, ett belopp af 153 R:dr 24 sk., tillsammans 11:dr 307:— — samt till bestridande af kostnader för orenlighets bortförande från Kongl, slottet år 1854 » 413:42. — tillsammans R:dr 720: 42. — hvaraf endast blifvit använde: för sotning under begge åren, å 132 R:dr, R:dr 264: — och för det sednare ändamålet n 287: 28. 55J: 28. — så att en behållning af R:dr 169:14. — uppkommit, utan att någon återleverering deraf egt rum, får Ofverståthållare-embetet i underdånighet förmäla, dels att behållningen på de anordnade medlen å förslags-anslaget till sotningen skall före nästafgifvande räkenskap varda till Kongl. Stats-kontoret återlevererad, dels att skillnaden emellan det till bestridande af kostnaden för orenlighets bortförande från Kongl, slottet anordnade beloppet, 413 Riksdaler 42 skillingar, och det, enligt 1854 års räkenskap, för samma ändamål använde, 287 R:dr 28 sk., eller 126 Riksdaler 14 skillingar, icke utgör någon behållning, utan har sistnämnde summa blifvit behörigen redovisad å det föregående årets eller 1853 års räkenskap, hvarest räkningarna, såsom daterade den 30 September, den 31 Oktober, den 30 November och den 31 December samma år, eller året före det, då anordning å beloppet utfärdades, finnas intagne.
Den remitterade anmärknings-akten varder härhos i underdånighet återställd.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, troplig tjenare och undersåte J. HAMILTON.
Ingelgren. — 286 — (Afskrift.)
Protokoll, hållet inför Herr Ofver ståthållaren i Stockholm den 11 Oktober 1845.
JS. D.
Föredrogos ej mindre Stockholms stads Handels-kollegii skrifvelse till Herr Öfverståthållaren den 12 Mars 1844, hvaruti, på anförda skäl, blifvit hemstäldt att den för indragna Bokhållare-tjensten i Krono-uppbörds-verkets
Kontroll-kontor anslagna lön, utgörande enligt stat 255 Riksdaler, jemte tillökning för derunder inbegripne 28 tunnor spanmål, af hvilken lön, enligt Herr t. f. Öfverståthållarens förordnande den 13 September 1828, etthundrade Riksdaler årligen genom Handelskollegium tilldelats dem bland Kontroll-kontorets betjening, som genom flit och arbetsamhet gjort sig deraf förtjente, samt återstoden såsom löne-förbättring åtnjutits af Sekreteraren hos Öfverståthållare-embetet i krono-uppbörds-ärender, Öfver-auditeuren C. D. Eli, intill hans i December månad 1843 inträffade död, måtte från 1844 års början disponeras sålunda att, med bibehållande af 100 Riksdaler årligen till utdelning bland Kontroll-kontorets betjening, ett lika belopp eller etthundrade Riksdaler af den ifrågavarande lönen finge tilldelas Kontrollören vid Krono-uppbörds-verket, Assessoren Stras, och det öfriga deraf tillfalla Handels-kollegii Notarie för kronouppbörds-ärender, Auditeuren Carlsson, än äfven trenne serskilde af t. f.
Sekreteraren hos Öfverståthållare-embetet i krono-uppbörds-ärender L.
Hallman, till Öfverståthållare-embetet ingifna skrifter, innefattande anhållan af Hallman, att komma i åtnjutande af hvad Öfver-auditeuren Eli i lifstiden af berörde Bokhållare-lön haft sig anslaget eller åtminstone någon del deraf, samt en ansökning af Kamereraren vid Krono-uppbörds-verket, Hol-kamereraren P. E. Ingelgren, att af nämnde lön undfå femtio
Riksdaler årligen såsom bidrag till arfvode åt ett behöfligt extra skrifvarebiträde i Kamererare-kontoret; och som härvid upplystes, att, i följd af den genom Kongl. Majds nådiga bref den 24 Oktober 1844 bestämda förändring i behandlingen af de från Kongl. Maj:ts Befallningshafvande till Öfverståthållare-embetet inkommande handräcknings-ärender rörande obetalde krono-utskylders infordrande, så väl Kontrollörens vid Krono-uppbörds-verket, som Handels-kollegii ofvannämnde Notaries befattning med dylika ärender alldeles upphört, och desse tjenstemäns göromål derigenom minskats, men deremot göromålen för Sekreteraren hos Öfverståthållareembetet i krono-uppbörds-ärender blifvit betydligt ökade; alltså och då bemälde Sekreterare, som i lön på stat åtnjuter endast 340 Riksdaler, med förhöjning för deruti upptagne 37 tunnor spanmål, jemte 66 Riksdaler 32 skillingar till skrifvare-hjelp, är vida sämre aflönad, än nyssnämnde Kontrollör och Notarie, samt större delen af den ifrågavarande Bokhållare-lönen tillförene under en längre tid varit anslagen till nödig ansedd förbättring i Sekreterarens hos .Öfverståthållare-embetet för krono-uppbörds-ärender knappa lönevilkor, fann Herr Öfverståthållare^ med tillika fästadt afseende på Kamererarens i Krono-uppbörds-verket behof af serskildt skrifvare-biträde och .arfvode dertill, skäligt förordna, att berörde Bokhållare-lön, hvaraf den förut till Öfver-auditeuren Eli utgående andel är besparad och odisponerad från och med början af år 1844, skall, för den sedermera förflutna tiden och hädanefter, tills vidare användas på det sätt, att, jemte det för hvaije år, likasom förut egt rum, etthundrade Riksdaler genom Handels-kollegium utdelas till dem af Kontroll-kontorets betjening, som anses förtjente af belöning för visad flit och arbetsamhet, femtio Riksdaler lemnäs Hof-kamereraren Ingelgren till arfvode åt ett skrifvare-biträde i Krono - — 287 — uppbörds-verkets Kamererare-kontor, samt återstoden af samma lön tilldelas t. f.
Sekreteraren Hallman, såsom löne-förbättring i och för Sekreterare-befattningen hos Ofverståthållare-embetet i krono-uppbörds-ärender; hvilket beslut skulle vederbörande genom protokolls-utdrag meddelas.
Efter befallning: F. Edelstam.
Likheten med originalet, betyga: 0. Gustafsson. F. 0.
Strömvall.
Protokoll, hållet hos Öfver ståthållare-embetet i krono-uppbörds-ärender uti Stockholm den 25 November 1854. S. I).
Hos Ofverståthållare-embetet hade t. f.
Sekreteraren vid Öfverståthållare-embetet i krono-uppbörds-ärender, Leontius Hallman anhållit, att för fyra månader af den tid han, under vakansen efter Asessoren E. L.
Stras, enligt förordnande bestridt Kontrolleurs-tjensten vid Krono-uppbörds-verket härstädes undfå den å Kronans och Stadens stat belöpande tjensten anslagne lön, hvartill han så mycket helldre hoppades bifall, som han, under den Assessoren Stras för sjukdom beviljade tjenstledighet, allt sedan den 15 Februari 1853 förrättat bemälde tjenst, utan ersättning från Kronan eller Staden; och som, hvad anslaget från Stadens kassa angår, Drätsel-kommissionen uti skrifvelse af den 8 i denna månad, jemte anmälan att
Kontrollörs-lönen å Stadens stat är från den tid, Assessoren Stras erhöll afsked, besparad för fyra månader med 130 R:dr 40 sk., tillkännagifvit att hinder från
Drätsel-kommissionens sida icke möter för utbetalande af detta löne-belopp till den, som Öfverståthållare-embetet anser berättigad att detsamma uppbära, samt beträffande den från stats-verket utgående aflöningen till Krono-uppbörds-verkets embets- och tjenstemän, densamma skall, enligt Kongl, brefvet den 17 Februari 1816, oafkortad med 7,648 R,:dr årligen till Ofverståthållare-embetets disposition anordnas, pröfvar Ofverståthållare-embetet skäligt, på sätt hittills i dylika fall vanligt varit, lemna bifall till Hallmans gjorda ansökan, att undfå den såväl å Kronans- som Stadens stat besparade Kontrollörs-lönen efter Assessoren Stras för fyra månader af innevarande år; — 288 — hvarom Hallman har att å ort och ställe, der dessa löne-andelar utbetalas, sig anmäla.
Efter befallning: P. E.
Ingelgren.
Vidimeras ex officio: P. E.
Öfver-direktörens vid Landtmiiterict underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers år 1857 församlade Revisorers berättelse, rörande skiften och afvittringar.
Under den 16 i förra månaden har Eders Kongl. Majit i nåder anbefallt mig, att i anledning af hvad uti närlagdt transsumt af Rikets Ständers Revisorers berättelse, angående granskningen af stats-verkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1854 och 1855, blifvit, i fråga om skiften och afvittringar, anmärkt, till Eders Kongl. Majit inkomma med vederbörandes underdåniga utlåtande.
Det nådigst remitterade transsumtet af revisions-berättelsen innehåller, utom åtskilliga tillkännagifvanden, vid hvilka ingenting är att erinra, anmärkning dels derom, att redogörelser öfver afvittrings-kostnaderna för Gefleborgs- och Westerbottens län icke till Kongl.
Kammar-rätten inkommit, och dels att vid special-räkningen från ränteriet i det sednare länet några verifikationer i afseende på ifrågavarande utgifter icke funnits bilagde.
Då berörde anmärkningar således icke röra mina tillgöranden vid afvittringarne, utan Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-rätt, som icke infordrat, och Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, som icke afgifvit omförmälda redogörelser, — 289 — torde något vidare underdånigt yttrande härutinnan från min sida cj nu vara erforde rligt.
De nådigst remitterade handlingarne varda härjemte underdånigst återställde.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåte, LEDVIG B. FALKMAN.
Stockholm i General-landtmäteri-kontoret den 16 November 1857. C. E. Sandström.
Styrelsens för Teknologiska Institutet underdåniga utlåtande, i anledning af 1857 års Stats-revisorers berättelse om granskningen af nämnde Instituts, räkenskaper.
Sedan Eders Kongl. Majit, genom nådig remiss af den 16 sistlidne Oktober, i ^ nåder anbefallt Styrelsen för Teknologiska Institutet att inkomma med underdånigt utlåtande, i anledning af Rikets Ständers sednast församlade Revisorers anmärkningar vid Institutets räkenskaper, får nu Styrelsen i underdånighet anföra följande:
Hvad först angår Revisorernes anmärkning, att under de 2:ne år, hvilka revisionen omfattat, ett sammanlagdt belopp af 336
R:dr 5 sk. blifvit utbetaldt för 37 — 290 — annonsering i åtskilliga tidningar, och med anledning deraf gjorda hemställan, huruvida det må vara behöfligt, att på Statens bekostnad införa annonser i andra än de officiella tidningarne, får Styrelsen i underdånighet erinra, att då det är af vigt, att Styrelsens tillkännagifvanden rörande nya lärokurser, fordringarne för vinnande af inträde vid läroverket o. s. v. blifva för den större allmänheten tillgänglige, det icke synes ändamålsenligt, att införa dylika annonser endast i den officiella tidningen, i synnerhet om denna, såsom förhållandet de sednare åren lärer varit, är jemförelsevis ringa spridd, hvarjemte
Styrelsen anser sig böra i underdånighet fästa uppmärksamheten derå, att i den mån Teknologiska Institutet hunnit blifva af allmänheten mera kändt, annonseringar i tidningarne kunnat betydligt inskränkas, så att utgifterna för detta ändamål under år 1856 samt den tillryggalagda delen af innevarande år sammanlagde endast uppgå till 76 II:dr 27 sk.
Beträffande vidare utbetalningen af 13 II:dr 16 sk. såsom årligt arfvode till Kamereraren i Rikets Ständers Banks Depositions-afdelning för förandet af Institutets räkning med Banken, hvilket Revisorerne ansett vara stridande mot Eders Kongl. Maj:ts nådiga cirkulär den 27
Maj 1851 till åtskilliga förvaltande verk, angående upphörande af arfvodens utbetalande utaf expens-medlen till Bankens tjenstemän, så har Styrelsen, enär nämnde cirkulär aldrig blifvit Styrelsen meddeladt, hittills saknat anledning att anse detsamma å Teknologiska Institutet ega tillämpning; men finner deremot intet hinder möta att för framtiden vidtaga sådana åtgärder, att den ifrågavarande utgiften kan för Institutet inbesparas.
Remisshandlingarne återställas, och Styrelsen framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och CARL AKRELL JOACH. AKERMAN. KNUT STYFFE. L.
ÅKERBERG. JOH. MICHAELSON.
Stockholm den 18 December 1857. A. II.
Fock. — 291 — Riksmarskalks-cuibetcts underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse om granskningen af Kongl, lustslottens räkenskaper för åren 1854 och 1855.
Underdånig ste Utlåtande!
Sedan Eders Kongl. Majit behagat i nåder infordra Riksmarskalks-embetets underdåniga utlåtande, i anledning af hvad rörande Gripsholms Kongl, lustslott förekommer uti bifogadt transsumt af Rikets Ständers Revisorers berättelse om den innevarande år verkställda revision om stats-verkets räkenskaper och förvaltning, har Riksmarskalks-embetet infordrat och får härhos i underdånighet öfverlemna Intendentens på Gripsholm yttrande i ämnet; och då, enligt Riksmarskalks-embetets underdåniga förmenande, den af Rikets Ständers Revisorer gjorda anmärkningen vid nämnde slotts räkenskap för år 1855 blifvit af redogöraren nöjaktigt förklarad, men Riksmarskalks-embetet, likasom Intendenten på Gripsholm, instämmer i Revisorernes åsigt, att det anmärkta beloppet bör utgå af det utaf Rikets Ständer vid 1853—1854 års riksdag till slottets betryggande mot eldfara beviljade extra anslag, så långt detsamma dertill förslår, hemställer Rikmarskalks-embetet underdånigst, att de 244 R:dr 22 sk. 4 r:st, hvilka, enligt hvad upplyst är, ännu återstå af berörde anslag och äro i Riksgälds-kontoret qvarstående, måtte få af Intendenten på Gripsholm lyftas och i slottets räkenskaper uppdebiteras.
Det remitterade transsumtet af Revisorernes berättelse återställes härhos i underdånighet.
På Riksmarskalks-embetets vägnar: M. LEWENHAUPT, W. von Schoultz.
— 292 — Intendentens på Gripsholms lustslott underdåniga förklaring öfver en vid 1857 års stats-revision gjord anmärkning, rörande nämnde lustslotts räkenskap för år 1855.
Till Kongl. Riksmarskalks-embetet!
Ofver Rikets Högloflige Ständers Herrar Revisorers härhos återgående anmärkning vid detta Kongl, lustslotts räkenkaper för år 1855, i anledning deraf, att till rese- och traktaments-kostnader i och för tillsyn öfver arbeten till förekommande af eldfara funnits, för nämnde år, till Arkitekten Hoffman af stats-anslaget för slottet vara utbetaldt ett belopp af 277 R:dr, hvilken utgift, enligt Herrar Revisorers tanke, rätteligen bordt bestridas af det vid 1853 och 1854 årens riksmöte beviljade extra anslag till dylika arbeten, har Kongl.
Riksmarskalks-embetet täckts infordra mitt utlåtande, som jag vördsammast går att afgifva.
Då, i följd af Kongl.
Riksmarskalks-embetets, uppå min anmälan, aflåtna skrifvelse af den 28 December 1855, den anmärkta ersättningen till Arkitekten Hoffman utbetaldes och af mig å Kongl, slottets medel affördes, skedde sådant icke utan efter noga öfvervägande, huruvida beloppet borde påföras Kongl, slottets egna tillgångar eller de extra anslagne medlen.
Då jag likväl fann, att Herr Öfverstelöjtnant
Ståls förslag uppå kostnaderna för arbeten till förekommande af eldfara, på hvilket förslag extra anslaget sig grundade, icke upptog serskildt något för tillsynen öfver arbetena, men väl en post under benämning; »Diverse omkostnader och oförutsedda utgifter 476: 32.», och sådana utgifter för flera ej påräknade arbeten redan under loppet af år 1855 inträffat, samt då, vid samma års slut, enär arbetena ej voro fulländade, utan måste fortsättas påföljande året, det ingalunda var gifvet, att extra anslaget skulle blifva för ändamålet tillräckligt; så och innan sådant sig visat, ansåg jag rättast, att då afföra beloppet af Kongl, slottets medel, helst dertill fanns tillo-ång’.
O o Efter fulländade arbeten år 1856 blef förhållandet förändradt och enahanda utgift, som nu är anmärkt för år 1855, bestreds år 1856 af extra anslaget, emedan det till densamma befanns tillräckligt, som likväl ej tillfullo blifvit fallet, om den för år 1855 anmärkta utgiften jemväl varit af extra anslaget bestridd.
Af ett vid 1856 års räkning öfver extra anslags-medlen för arbeten till förekommande af eldfara bilagdt sammandrag öfver 1855 och 1856 årens redogörelser för sagde medel, synes, att 7,255 R:dr 25 sk. 8 r:st blifvit utgifna och afförda.