Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta handlingssätt å Rikets Ständers sida är utan tvifvel att anse såsom en verkan af deras öfvertygelse, att de tillvitelser, man gjort Judarne i allmänhet, varit öfverdrifna ; och den* na öfvertygelse delar Utskottet desto heldre, hvad de nu anförda klagomålen angår, som de äro alldeles obestyrkte.
Hr Pereswetoff Mo~ ruths anförande, sorn, i det hela betraktadt3 14 Allm.
Besv. och Otc. Utsk.
N:o 123, synes åsyfta ingen ting mindre, än Judarnes förvisning ur Riket, så och då deras bosättning och vistande härstädes grunda sig på ett med Staten afslutadt Contract, sorn icke bör kunna häfvas, utan att vara förverkadt, och hvars bibehållande i sin kraft, så framt ej enskilda begifvanden mellankomma, Nationens värdighet och anseende fordra; hvarförutan äfven den omständighet bör tagas i beräkning, att, genom Judarnes förvisning, flere millioners varde skulle utgå ur landet, och Statens inkomster genom minskningen af de Contributioner, som af Judarne erläggas, betydligen nedsattas, till en yt-* terligare börda för Rikets öfrigb skattdragande, som med fortfarande lika Statsbehof skulle nödsakas fylla bristen kan Utskottet, under åberopande 1 öfrigt, ej mindre af hvad serskilda Utskottet vid 18ib års Riksdag, än Allmänna Besvärs- ooh OeconornieUtskotlet vid den sistförflutna, i fråga om Judarnes förvisning andragit, icke eller, för sin del, tillstyrka ett sådant steg , såsom varande orättvist i sin natur, ofördelaktigt i sina följder, och oförenligt med tidens fordringar.
Vidkommande åter den af Erik Andera• son väckta Motion, att ofvan berörde Regie - Allm, Besv. och Otc.
N:o ia3. 15 mente måtte undergå närmare granskning, i ändamål att förekomma så väl de missbruk Judarne skola föröfva i handels- och vexeloperationer, sorn det förmenta oskicket, att de begagna Svenska tjenstehjon ; så alldenstund, å ena sidan , och i öfverensstämmelse med Utskottets, i det föregående, yttrade åsigter, någon inskränkning i de fri— och rättigheter, som Judarne tillagda blifvit, desto mindre kan och bor ega rum, som vissheten om deras orubbade åtnjutande låg till grund för Judarnes bosättning i Riket, samt, å den andra, Kongl. Maj:l, uti Dess Nådiga Skrifvelse till Dess och Rikets CommerceCollegium den a Maji 1792, förunnat Judardarne rättigheten , att i sin tjenst Svenska Legohjon antaga ; fördenskull och då det på vederbörande ankommer, alt i laga ordning beifra de missbruk , hvarmed Judar kunde i ett eller annat afseende varda beträdde, och nödiga föreskrifter för tillrättavisningen deraf icke saknas i meranämnde Reglemente och senare Förordnanden, finner Utskottet icke skäl, att den föreslagna granskningen i uppgifne ändamål tillstyrka.
Stockholm den a6 Maji 1839. ftf» Allm.
Bes v* och Orc.
No ia4't Ankom till Esped.
Utskottet ilen 5o Maji iSig.
Utlåtande, i anledning af väckta Motioner om behofvet aflönetillökning för Gymnasiioch Scholas-Lärare.
Grenom Remiss har Utskottet fått emottaga ett till det Högv. Preste-Ståndet, af Kongl. Hofpredikanten och Prosten &c. Hr Magister Olof Dillner ingifvet anförande, deruti han, efter framställning af ScholaeLärarnes vanlottade belägenhet i allmänhet, saint nied serskild fästad uppmärksamhet å Collegerne, af hvilka den yngste njuter, enligt nu gällande Stat, endast Tjugufem tunnor spannmål, en löneinkomst, som icke uthärdar jemförelsen med en vanlig Gårdsdrängs-lön, påkallat Rikets Högloft.
Ständers behjertande af det tunga öde, som livilar öfver ifrågavarande Lärare, hvilka , under vården af deras ansvarsfulla kall, att, näst föräldrar och i deras ställe, bilda till förstånd och hjerta ett uppväxande slägte, synas förtjena alt åtminstone vara fre-5 dadé från bekymmer för ett nödtorftigt lifs-i uppehälle.
Bfsv. och Oec. Utsh.
Nio 124. 17 I anledning häraf hafva till det HögV* Ståndets Protocoll sig utlåtit: 1 :o. Theologi® Lectorn , Herr Doctor Häggbladh : att han desto heldre förenade sig med Motionairen, som nuvarande förhållande med Schol-Lärarnes knappa löner skul» le medföra menliga verkningar på Rikets offentliga Läro-anstalter; 2:0.
Prosten m. m.
Hr Magister Forslind\ att han biträdde motionen ; hvarjemte och i sammanhang med ämnet Hr Prosten anmärkt att, vid bestämmandet af löne- vilkoret! för Lärarne vid Fahlu högre Lärdoms-Schola , man inberäknat de enskilda anslag, som, tid efter annan, genom uppgifne private personers och corporationers omtanka och välvilja att uppmuntra Collegerne, tillkommit, och hvilka anslag således, efter Hr Prostens mening, blifvit med 24| Tunnor orättvisligen Scholan frånkände, att, genom indragning af besparade Pastoralie-medel, hvarje Collega förlorat en årlig inkomst af 33 R:dr 16 sk. å 5o R:dr Banco; samt alt, genom Rectorsoch Con-Rectors-lÖnemes stympning, icke mindre an 70 Tunnor årligen blifvit från nämnde Läroverk indragnej iBih, till Rikt-St, Prat.
I82S5 ‘och XS29, S Sami.
S» 32:dra lixt a 8 Allm.
Vtsk, lill.
N:o 124, > | 5:o Eloquentiae och Pocseos-Lectoren Prosten m.m. Herr Magister Kjellander, att han instämde i hvarlMotionairen anfört; hemställandes, om icke medel för Lönetillökningen kunde beredas genom indragning af Lärarepersonalen vid de lägre Lärdoms-Scholorne ; m. m. 4:o Biskopen m. m.
Herr Doctor af Wingård , att han medgåfve , det Collegerne äro , efter nuvarande spannmålspris, illa lönte; men Herr Biskopen anmärkte, att den tiden då 2 5 tunnor spannmål föreslogos af Kongl, Uppfostrings-Comitén i lön för den yngste Collega , spannmålstunnan gällde dubbelt mot det värde, hvartill den för närvarande uppgår; 5:o Kyrkoherden m, in. Herr Magister Lyth , att han förenade sig med Herr Kongl, llof-Predikanten Dillner, under en på erfarenhet byggd öfvertygelse om otillräcklighe-, ten af Collegernes löner; 6:0 Dom-Prosten m. m.
Herr Doctor Fel. lenius, att efter den lönereglering , sorn sist blifvit vidtagen, Collegerne väl fått någon tillökning ; men anmärkningsvärd! vore det, att Rectorernes och Con-Rectorernes löner, långt ifrån att hafva blifvit ökade, tvärtom betydligen förminskades; 7:0 Dom-Prosten m. m.
Herr Magister Heurlin, att han, med fullkomligt erkännan?
Allm. Bcsv. o. Oec. Utsi.
N:o is4. »e; de af Schol-Lärarnes behof af förbättrade lönevilkor, ansåge sig böra fästa uppmärksamheten på en del Gymnasii-Lärares lika , om icke större, behof af förhöjd aflöning; hvarjemte Herr Dom-Prosten anmärkt, hurusom, uti beräkningen af Collegernes inom Wexiö Stift förut innehafde löningsförmåner, orätt upptagas så väl inkomsten af en serskild Donation , som en från ålder dem til-s? lagd andel af Stiftets så kallade Djeknepenningar; 8:0 Professoren m.m.Herr Magister Gravander, att han önskade, det Lärarne vid de högre Lärdoms-Scholorne måtte förhjelpas till löneförbättring, och serdeles alt Rectorer och Con-Rectorer återsätlas i åtnjutande af deras förra årliga löner; hörandes, i Herr Professorens tanka, sådane Legater, som Lärare åtnjuta genom enskilde personers Stiftelser, alldrig ingå i beräkningen af den lön, som blifvit anslagen på Stat; samt 9:0 Prosten m. m.
Herr Magister Anjou, med hvilken Herr Contracts-Prosten Agrell sig förenat, att han upprigtigt önskade all möjlig förbättring i de svagt lönte Scholr Tjenstemännens vilkor, men trodde,att man, yid klagan öfver det ännu bristande, icke 20 Allm.
N:0 124. borde förgäta erkänslan för hvad i denna vigtiga angelägenhet redan tillgjordt blifvit.
Hvad sålunda är vordet framstäldt och anfördt har Utskottet i öfvervägande tagit, och Utskottet har härvid ansett sig böra fästa Rikets Höglollige Ständers uppmärksamhet derå , att Kongl. Maj;t, uti Dess Proposition till Rikets Ständer, angående anslag till förmon för Läroverken i Riket , den 27 Februarii innevarande år, och med föranledande af Comiterades till öfverseende af Uppfostringsanstal terne underdåniga hemställan, redan i Nåder föreslagit hos Rikets Ständer beviljandet af en summa , stor Fyraliotvå Tusende R:dr, för att användas till den af behofvet så högt och så länge påkallade löneförhöjningen för Lärare vid Elementar-Läroverken; hvilken löneförhöjning skulle komma att sålunda verkställas, att, i stället för nuvarande löner, som uppgå vid Gymnasium, för en Lector, allmännast till jao tunnor spannmål; vid en högre LärdomsSchola , för Rector 80 tunnor, för ConRector 4o , för äldste Collega 3o, samt för hvarje af de öfrige Collegerne 26 tunnor, de högsta af dessa löner hädanefter bestämdes till i5o tunnor och de lägsta i allmänhet till 50, hälften råg och hälften korn ; och hade , emellan nämnde maximum och minimum , lönerne för Con Rector och äldste Allm.
Uisk. XJil. N:o 124. 2t Collega vid fullständig Schola blifvit föreslagne, i beräkning efter de serskilda förmåner, som dervid kunna vara fästade.
Enär nu, i händelse Rikets Högloftige Ständer täckas bifalla hvad Kongl. Majit i högstberörde måtto Nådigst föreslagit , icke allenast Gymnasii- dch Scholae Lärare i allmänhet blifva hugnade med en betydlig löneförhöjning, utan också det missförhållande, som uppgifvits skola ega rum i afseende på Rectors- och Con-Rectors lönerne, varder undanröjdt, anser Utskottet, som redan under den i5 sistlidne April gemensamt med Rikets Högloflige Ständers Stats-Utskott, öfver Kongl. Maj;ts meranämnde Nådiga Proposition sig utlåtit, förevarande frågor om löneförhöjning för Gymnasii- och Scholae-Lärare förfalla.
Hvad åter beträffar de, i sammanhang med hufvudsaken , af åtskilliga talare framställde anmärkningar deremot, att Donationer och Legater, hvilka antingen enskilda personer eller Corporationer tillagt Lärare vid vissa Scholae-verk , blifvit upptagne i beräkning af löner på Stat; så finner Utskottet icke skäl, att, för sin del, dessa anmärk - ningar godkänna.
Om det, å ena sidan, icke kan bestridas, att Stiftarnes vilja bör respecteras, och Donationer eller Legater ick& 22 Allm.
Btsv, och Oec. Utsk, Vil.
N:0 ia4'.i ryckas från deras bestämmelse; så måste rättigheten, å den andra, stå öppen för Staten, att, vid anslag och reglering af lönevilkoren för Lärare-personalen, fästa afseende på de serskilda emolumenter , hvilka med en eller annan tjenst kunna finnas förenade.
Derigenom varder ingens rätt förnärmad; och, under iakttagande a£ detta vilkor, inskränker sig, i Utskottets tanka, Statens förbindelse i det fall, hvarom frågan är, endast till omsorgen, att efter behofvet och omständigheterne så lämpa aflöningen, att Lärare-befaltningarne blifva vårdade af skicklige och oi-> fiske män.
Stockholm den 26 Maji 1829.
Utskottet den 5o Maji 1829!
N:o 125; Utlåtande öfver väckt fråga om Nämndemäns inom Stockholms
Län befrielse från hålloch Reserve-skjutsens utgörande.
XJti eli till Utskottet remitteradt Memorial liar, inom det Hedervt BondeStåndet, Rik®- 'Ållni.
Besv.och Oec. Utsi.
N.o 125.' 20 dagsmannen från Stockholms Län Nils Insulin föreslagit, att, sorn befrielse från skyldigheten att håll- och reserve-skjuts utgöra vöre i allmänhet räknad bland de fördelar , hvilka skulle tillfalla Nämndemän framför andra af Allmogen, men Nämndemän inom Stockholms
Län funnos vara af denna fördel i saknad, sistbemälde
Nämndemän alltså måtta antingen af ifrågavarande befrielse i åtnjutande komma, eller ock få uppbära en ersättning , som kan emot skjutsnings-tungan svarande finnas.
I sammanhang med hvilken hemställan Riksdags full mägtige C. Wijkman från Upsa-i la Län och Anders Danielsson från Elfsborgs Län till det Hedervärda Ståndets Protocoll sig utlåtit; den förre, att, i hans hem-> ort, Nämndemännen voro befriade från deltagande i håll- och reserve-skjuts för egna hemman, som de bebo, hvadan han ansåge förhållandet böra vara lika för Nämndemän i alla orter, dock så, att denna frihet icke sträcktes till mera an eli mantal, äfven i det fall, då Nämndemän innehade och bebodde större egendom; samt den senare, eller An~ ders Danielsson, att inom Elfsborgs
Län hade med denna likartade frågor blifvit, efter föregången undersökning vid HäradsRätten, hänskjutne till Kongl- Majds Nådiga Utlåtande; ett behandlings-sätt, hvilket i sådan© a4 yjllm.
Be av t och Oec» Utsi* Uti.
N:o i?j, frågor' vöre, efter Danielssons, tanka» det rätta.
Likaledes och genom Remiss från det Hedervärda Ståndet har Utskottet fått emottaga ett af RiksdagsfuIImägtigen från Stockholms Län Efie Ersson till Ståndet ingifyet
M emorial, deruti han» under åberopande af Kongl. Brefvet den 27 Juni 1791, och Kongl, KammarCollegii Kungörelse dea 5 December 1821 , anhållit, att den skjulsSiingsfrihet» som blifvit tillerkänd ordinarie och tjenstgörande Nämndemän för de hemman de bebo och i sambruk hafva, måtte utan undantag få tillgoddnjutas, och sådan© Nämndemän följaktligen icke eller af Kronofeetjeningen uppbådas till utgörande af någon skjuts» synnerligen inom Stockholms Län» dar Nämndemännen skola vara, mera än i de öfrige Länen» besvärade med Urtima Ting» och således» framför alla andra Nämndemän» i behof af befrielse från ett onus» sorn i Motionairens tanka icke kunde förenas med Nämndemanna-tjenstens bestridande» RiksdagsfuIImägtigen från Upsala Län Casper ETijkinan har härvid åberopat dess. ofvan intagne yttrande till Ståndets protocoll, i anledning af Eils Insulins, Motion i samma ämne» 'Allm.
Besv. ae.h Oee.
Ull. N:0 12,5. ?5 Ulskotlet, sorn i Öfvervägande tagit, hvad sålunda är vordet föreslaget och anfördt, får vördsamt upplysa, att Kongl. Maj:Is Nådiga Bref af den 27 Junii 179! och den 7 December 1796, hvilka, jemlikt Kongl. Maj.ts Nådiga befallning uti bref af den ib November 1819, skola oförändrade lända till underdånig efterrättelse, intilldess Kgl. Maj:t i Nåder finner för godt att annorlunda förordna, i allmänhet väl innehålla, att den ordinarie HäradsNärnndemän förunnade skjutsningsfrihet eger rum i fråga örn håll- och Krono-skjuts för den hemmansdel Nämndemannen sjelf bebor, och för hvilken han så80m egare, värd eller åbo är skrifven, samt för den tid han tjensten bestrider j men att, ibland andra, det undantag förekommer, att i Stockholms Län, hvarest
Häraderne äro i allmänhet små och allmogen mer än på andra ställen med skjuts besvärad, det skall förblifva vid hvad vanligt varit, nemligen : att Nämndemännen inom berörde
Län äfven deltaga i hållskjuts, så framt icke Allmogen godvilligt skulle bevilja Nämndemännen befrielse från detta besvär.
Vid ett sådant förhållande, — och då Kgl.
Maj:t i högstberörde Nådiga Bref behagat anvisa den ordning, hvari befrielse för Nämndemän från skyldigheten att hållskjuts utgöra, tnå vinnas, nemligen genom godvilligt be - g 6 Allm.
Utsi. Ut!.
N:o 125. gifvande å Allmogens sida, och Utskottet^ med fästadt afseende å den lindring i skjutsningsbesväret inom Länet, hvartill , enligt flerårig erfarenhet, de allmänt begagnade Angbåtstransporterna föranledt, och hvilken lindring skall i ökadt inåt! komma de skjutsskyldige till godo, i den mon Forvagnsväsendet, hvarmed redan början är gjord, hinner att för det afsedda ändamålet utvidgas , icke saknar grund för den förmodan , att en framställning om skjutsningsfrihet för Nämndemännen inom
Länet skall af dess Allmoge mötas med beredvillighet och bifall;— kan Utskottet icke tillstyrka, att StatsVerket med några utgifter till den af Insulin alternativt yrkade ersättningen varder betungadt.
Hvad dernäst den yrkade befrielsen för Nämndemän i Stockholms Län , äfven från skyldigheten att reservskjuts utgöra, vidkominer, så alldenstund Kongl. Majjt, genom Bref af den 3 April 1821, i afseende på Nämndemäns reservskjuts-skyldighet, i allmänhet förordnat, att ett hemman, som i öfrigt, efter Författningarne, är skyldigt att reservskjuts utgöra, må, oaktadt det af en Nämndeman nyttjas och bebos, till en sådan skjutsnings-skyldighet kunna anslås, men att dylika hemman, som vid nyssnämnde tid af Nämndemän brukades och beboddes, icke skulle en sådan skyldighet åläggas; jorden - Ålim.
Besv. och Qec.
N:o 155.' 27 skull och då högstberörde
Nådiga förordnande är, till underdånig efterrättelse inom Rikets alla Län, gällande, och Nämndemännen inom Stockholms
Län således icke äro i förevarande afseende mera betungade än deras vederlikar, kan Utskottet icke styrka till bifall å denna del af framställningen.
Stockholm den ?6 Maji 182g; 'Antom till Exped.
Utstottet deri 30 Maji !8ä()i N:o 12,6, Utlåtande, i anledning af väckt fråga om alternativ utöfning af Jus Patronatus, den ena gången afPatronus, och den andra af församlingen.
TJti ett till Högloflige Ridderskapet och Adeln ingifvet Memorial, sQm till Utskottets handläggning blifvit remilteradt, har Herr Rosenqvist af Åkershult, F. L.} andragit, att 38 Allm.
Best. och Oec, Utsk.
Ull. N:o 126. ehuru Patronus inom åtskilige Pastorat , der Jas Patronatus nu eger rum , gjort någon uppoffring för Kyrkan och Prestbordet, en sådan uppoffring likväl synes Motionairen hafva hunnit blifva betald genom den länge åtnjutna Patron-förmonen , och det således kunde vara på tiden , ali ifrågavarande Privilegium Exclusivutn, åtminstone till hälften, med församlingen delas; hvadan han föreslagit, att Jus Patronatus måtte hädanefter den ena gången af Patronus och den andra af församlingen desto heldre utöfva s, sorn denna senare har sig ålagd skyldigheten alt löna Pastor och uppbygga Prestegård , så att Patronus följaktligen icke ensam är med kostnader i sistnämnde afseende betungad.
Detta har Utskottet i öfvervägande tagit; och alldenstund 7 af Kongl. Privilegierne för Sveriges Rikes Ridderskap och Adel den 16 October 1715 uttryckligen innehåller, att, ”uti de Prästegäll och Socknar, "der Adeln nu har, hädanefter förvärfva kan, ”eller —- — — lagligen kan bevisa sig före ”år 1680 verkligen haft ett dem tillhörigt J’Jus Patronatus, antingen genom urminnes ”häfd , eller förmoner dem kyrkan åtnjutit, *’hafva de makt att välja en Kyrkoherde”1 m. m. ; fördenskull och då härtill kommer, att, i händelse någon Sätesgård, med besitt - Allm.
Besv. och Oec, Vtsk.
N:o jrR.
29 ningen hvaraf Jus Patronatus varit förenadt, öfvergått, på grund af de i senare tider tillkomne och i laga ordning fastställde begif— vanden , till ofrälse man, den nye egaren är otvifvelaktigt berättigad alt njuta alla de förmoner, som i öfverlåtelsen lago förvarade , oförryckta till godo, kan Utskottet å den af Motionairen föreslagna inskränkningen i Jus Patronatus, ehvad det hänfores till Ridderskapets och Adelns personela rättigheter, eller till sådane , som åtfölja besittningen af Sätesgård, Rikets Högloflige Ständers bifall icke tillstyrka.
Stockholm den a6 Maji 1829, STOCKHOLM, Elméns och Granbergs Tryckeri, 18 a g» N:o 127.
Utskottet d. 5 Janii 1829.
Utlåtande , i anledning af gjord anmärkning vid Utskottets Betänkande N:o 26, angående Rotehållares vid Båtsmanshållet åliggande att vid General-mönstringar sig inställa.
Sedan Utskottet, i anledning af Riksdagsfullmägtigen från Vester-Norrlands Län Johan Bengtssons deröfver, inom Hedervärda Bonde-Ståndet, förda klagan, alt Rotehållare under Båtsmanshållet, hvilka underlåtit att vid Generalmönstring personligen tillstädes komma, blifvit plikifällde, änskönt deras närvaro vid tillfället icke i något hänseende funnits af nöden, tillstyrkt Rikets Högloft.
Ständer att, genom underdånig Skrifvelse, hos Kongl. Maj:t anhålla, att, med upphäfvande af det öfverklagade stadgandet, det måtte på vederbörande Båtsmans-Rotehållares eget fria val ankomma, antingen de vilja genom person Bill. till R.
Prot. 1828 och 1829. 7 Sami. 1 Afd. t 2j:dje H:t. a Desv. och Oecon.
Utsk. lig inställelse, eller genom lagligt ombud, förefallande angelägenheter vid Generalmönstringen bevaka; så har detta Betänkande (N:o 26) blifvit från Högloft.
Ridderskapet och Adeln återremitteradt, och ålerremissen beledsagad, dels med anmärkning, att den tillstyrkta åtgärden från Rikets Ständers sida vore öfverflödig, enär, redan genom aflåten Nådig Skrifvelse till Förvaltningen af Sjö-Ärenderna, den 16 Maji 1827, Kongl. Maj:t, i anledning af Dess Befallningshafvandes i Calmare Län anmälan om flere Rusthållares i Södra Möre
Härad pliktfällande för uteblifvandet från 1826 års General-mönstring, oaktadt tillstädesvarande ombud gjort fullt besked i förefallue frågor emellan karlarne och de rustande, täckts förklara, det den Rust- eller Rotehållare, som genom befullmägtigadt ombud vid General-mönstring sig infinner, icke skall vara underkastad de i Kongl. Brefvet den 11 Februarii 1744 ocb I^I9 års General-Mönstrings-Instruction stadgade böter för uteblifvande, så framt
Ombudet förmår gifva bestämdt besked om hvad emellan Båtsmannen och Roten kan ifrågakomma, eller af General-Mönster-Herren till afgörande framställes; dels ock med erinran, att, ehuruväl det åberopade Kongl. Brefvet af den 16 Maji 1827 redan innehöll den Nådiga ändring i förra stadgan - Besv. och Oecon.
Utl:de N:o 12Jj 128. 3 det, hvarom uti Betänkandet tillstyrkes, att underdånig anhållan skulle göras; så och då högstberörde Nådiga förklarande, såsom tillkommet genom gjord underdånig anmälan om ett serskildt fall, icke torde Blifvit så allmänneligen promulgeradt, att ändring i det öfverklagade förhållandet deraf skulle följt öfver allt, vunnes detta allmängörande desto säkrare, om den föreslagna underdåniga Skrifvelsen i ämnet finge afgå.
Vid slikt förhållande har Utskottet så mycket mindre nu kunnat frångå sitt, i Betänkandet N:o 26, afgifne, vördsamma tillstyrkande, som detsamma redan blifvit uti Hogvördige Preste-Ståndet, Vä Hofi. Borgare- och Hedervärda Bonde-Stånden bifallet.
Stockholm den 3 Junii 182g.
Utskottet den 5 Junii 1829.
Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Betänkandet N:o 4 Desv. och Oecon.
Ut.sk. 33, rörande Lands-Fiscals-tjensternes indragning.
Ofvanberörde Betänkande, hvaruti Utskottet tillstyrkt Rikets Höglofl.
Ständer att hos Kongl. Maj:t anhålla om Lands-Fiscals-tjensternes indragning, vid nuvarande innehafvares afgång, har från Högvördige PresteStåndet blifvit återremitteradt.
Och då de uti Högvördige
Ståndet mot tillstyrkandet gjorda anmärkningar hufvudsakligen innefatta samma omständigheter, som inom Utskottet redan, i anledning af der yppad skiljaktig mening och deraf jemväl föranledd Reservation, kommit under pröfning, kan Utskottet desto mindre nu frångå Betänkandet, som detsamma redan vunnit Höglofl.
Ridderskapets och Adelns samt Vällofl. Borgare- och Hedervärda Bonde-Ståndens bifall.
Utlåtande, angående föreslagne medel till Boskaps - skötselns befrämjande.
Uti Memorial, som Högvördige PresleStåndet till detta Utskotts yttrande remil - Besv. och Oecon.
Ustk. teral, liar Herr Prosten Forsslind framställt sin öfvertygelse derom, att, sedan Svenska jordbruket ej mindre genom den uppmuntran oell understöd Konung och Ständer deråt lemnat, än genom tillfälliga troligtvis aldrig återkommande Ijmkliga conjuncturer, under de senaste 20 åren, blifvit bragt till dess nu egande höjd af förkofran, något kraftigt medel blefve för framtiden af nöden, för att hindra jordbrukets återfall och aftynande, i hvilket hänseende Herr Prosten ansett för delsammas upprätthållande nu mera kunna tillitas ett enda naturligt stöd, nemligen en emot jordbruket svarande Boskaps- skötsel} för hvilken maglpåliggande Närings upphjelpande Motionairen föreslagit: 1:0 lämpliga preemier för export, och 2:0 en i några år successivt stegrad
Tull för import af de genom denna näringsgren frambringande alster.
Hvad förslaget om export-prasmier angår, förblifver Utskottet vid dess redan tillförene, i anledning af lika beskaffade frågor, yttrade åsigt, det serskilda belöningar af Staten ej torde böra påräknas vid liandels-företag, hvilka endast genom fördelen uti den egentliga varuföryttringen måste finna deras naturligaste uppmuntran, och kan fördenskull så mycket mindre för - 6 Besv. och Oecon.
Vtsk. slaget i denna del understödja, sorn ifrågavarande inhemska näring desto mindre kan anses sakna afsättnings-tillfällen, som dess alster ännu på långt när icke förmå fylla landets egna behof af sådane victualievaror.
Beträffande åter Tullens förhöjande å meranämnde victualie!-, hvilka, så vidt de äro utländske, till största delen från Finland införas, så anser Utskottet något serskildt yttrande härutinnan nu icke vara af nöden, enär Rikets Höglofl.
Ständer, genom det Beslut, de komma att fatta, rörande Tull-Taxan, tillika lära afgöra denna fråga.
I följd af hvad sålunda blifvit yttradt, anser Utskottet Motionen nu icke föranleda någon Rikets Ständers åtgärd; hvilket lill närmare pröfning sålunda vördsamligen hemställes.
Stockholm den 3 Junii iSag.
Antom till Exped, Utskottet d. 5 Junii 1829.
Utlåtande, i anledning af anmärkning vid Utskottets Betänkande Jjesv. och Oecoti.
N:o 35, angående Täckt fråga om registrering af otryckta Riksdagshandlingar.