Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Härvid förekommer, att Rikets Ständers Revisorer lika litet nämnt om den ifrågaställa berättelsen borde omfatta ett eller (lera år, till exempel revisionsåren, som närmare uppgifvit hvad densamma skulle innehålla.
För att berättelsen skulle vara fullständig, synes det vara nödvändigt, att densamma för hvarje län och för dessa tillsammans innehölle uppgifter, både för hvarje år och in summa för de år den skulle omfatta, angående icke allenast landtmätare-personalen och dess arbeten, utan äfven det stadium, i hvilket förrättningarne sig befinna, de granskande myndigheternas åtgärder, hvad arbetena kostat det allmänna och dettas direkta fördelar deraf, så vidt de kunna med ziffror visas, eller eljest för så kort tid som ett eller annat år uppgifvas.
Häremot möta visserligen inga oöfvervinnerliga hinder, såvida Eders Kongl. Majits Befallningshafvande, så bestämdt och tydligt som möjligt, fullgöra allt hvad Eders Kongl. Majit i nådiga brefvet af den 21 Mars 1851 föreskrifvit; och då för vinnandet deraf säkerligen vöre fördelaktigt, om de uppgifter beträffande verkställda arbeten och deras resultater, som läns-styrelserna, jemlikt åberopade nådiga bref, böra årligen meddela, tabellariskt uppställdes, så skall jag icke underlåta att, efter granskningen af deras, i nästkommande Mars månad ingående, underdåniga storskiftes- och afvittrings-berättelser, göra underdånig hemställan i ämnet.
PP — 306 - Den nådigst remitterade handlingen varder härjemte underdånigst återställd.
Med djupaste vördnad, trohet och nit framhärdar Stormäktigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåte, LUDVIG FALKMAN.
Stockholm i General-landtmäteri-kontoret den 18 Februari 1856. C. E. Sandström.
Landlbriiks-akademiens underdåniga utlåtande, i anledning af en utaf .Rikets Ständers Revisorer vid 1855 års revision gjord framställning rörande bemalte Akademis räkenskaper.
Genom nådig remiss af den 2 i denna månad, har Eders Kongl. Maj:t täckts infordra Landtbruks-akademiens utlåtande öfver Rikets Ständers Revisorers underdåniga hemställan, att Akademiens räkenskaper måtte hädanefter varda af Kammar-rätten granskade; och får Akademien, jemte remisshandlingarnes återställande, härmed i underdånighet öfverlemna sin Förvattnings-kommittés betänkande i ämnet, hvilket Akademien såsom sin egen tanke antagit; utbedjande sig att derjemte få fasta Eders Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet på följande särskilda förhållande:
Utom de i nämnde betänkande anförda, i Akademiens tanke fullt tillräckliga, skäl emot bifall till den af Rikets Ständers Revisorer gjorda framställning, tillkommer ytterligare den omständigheten, att i Landtbruks-akademiens räkenskaper ingår, bland annat, redovisningen för inkomster och utgifter vid skötseln af Akademiens jord, eller det så kallade experimental-fältet, hvarigenom en del af räkenskapen omfattar landtmanna-industri.
Men ehuru det är kändt af hvar och en, som befattat sig med landtbruk, att dervid dagligen förefalla smärre utgifter af deri natur, att de icke kunna verificeras, lika litet som detta kan ske vid alla smärre försäljningar af landtbrukets produkter, vågar icke Akademien göra sig förvissad, att icke denna oundvikligen uppkommande brist på verifikationer skall anses såsom fel i räkenskapen och blifva föremål för anmärkningar af Kammar-rättens Revisorer samt Akademien sålunda invecklas i tvister af lika onyttig som tidsödande beskaffenhet.
Det är så mycket större anledning att befara detta, som Kammar-rättens Revisorer säkerligen hittills aldrig verkställt granskning af någon räkenskap öfver hvad man kallar borgerlig rö - — 307 — reise och derföre sannolikt äfven för den lära komma att använda deras vanliga granskningssätt, tvifvelsutan lämpligt för de föremål, som Kammar-rätten hittills handlagt, men hvars tillämpande i detta fall skulle helt och hållet göra utöfvandet af den ifrågavarande rörelsen omöjligt.
Akademien hemställer derföre i underdånighet, att det sätt för granskningen af Akademiens räkenskaper, som Eders Kongl. Majit, på grund af Rikets Ständers derom gjorda underdåniga framställning, täckts uti Dess af xkkademiens Förvaltnings-kommitté åberopade nådiga skrifvelse af den 1 Augusti 1845 fastställa, måtte äfven framgent få fortfara.
På Landtbruks-akademiens vägnar: F.
ÅKERMAN. J. Th.
Nathorst.
Landtbruks-akademien!
För besvarande af Kongl. Maj:ts nådiga remiss uppå den af Rikets Ständers sednast församlade Revisorer, i afgifven berättelse angående granskningen af stats-verkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1852 och 1853, gjorda hemställan, det måtte Kongl.
Landtbruks-akademiens räkenskaper, hvilka för nämnde år nu blifvit af Revisorerne utan anmärkning reviderade, hädanefter jemväl varda till granskning i Kongl.
Kammar-rätten aflemnade, har Kongl.
Akademien behagat infordra dess Förvaltningskommittées yttrande i ämnet; och då Kommittén nu går att detta sitt åliggande fullgöra, utbeder den sig först att i Kongl. Akademiens minne få återföra hvad i likartad fråga förut passerat, då Rikets Ständer yrkade att genom sina Revisorer få samma räkenskap granska.
Vid 1844 och 1845 års riksdag hade utaf åtskilliga ledamöter inom Bonde-ståndet motioner blifvit väckta om Landtbruks-akademiens indragning och den Akademien tilldelade fonds öfverlemnande till Riksgälds-kontoret m. m.
Uti deröfver afgifvet utlåtande, lemnade Stats- och Ekonomi-utskotten en fullständig utredning öfver beskaffenheten af nyssnämnde fond, som visade, att densamma tillkommit derigenom, att åtskilliga Svenske undersåter, vid erhållen liqvid för sina hos Franska Regeringen ägande och till betalning godkända fordringar, afstått en viss andel, som till Kongl. Maj:ts disposition öfverlemnades, för att användas till föremål af allmän nytta för riket, och blef derefter af Kongl. Majit ställd under Landtbruks-akademiens förvaltning, såsom fond till de från Akademiens bestämmelse oskiljaktiga utgifter.
Vid detta förhållande syntes Rikets Ständer icke äga rätt att öfver så beskaffad fond efter godtfinnande disponera, utan tillstyrkte Utskotten, på detta och andra uppgifna skäl, att det i ofvanberörde motioner väckta yrkande om Landtbruks-akademiens indragning måtte förfalla.
Men då i ofvannämnde utredning tillika blifvit upplyst, att en del af de medel, som blifvit använda till uppbyggande och underhållande af Akademiens byggnader, utgjorts af statsmedel, samt
Akademien vore att anse såsom en rikets allmänna inrättning, funno Utskotten Akademiens räkenskaper böra af revisionen för stats-, banko- och riksgälds-verken granskas; hvadan Utskotten hemställde, att Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhölle, att samma räkenskaper med dertill hörande handlingar mätte varda för en sådan granskning till Rikets Ständers dädanefter sammanträdande Revisorer öfverlemnade: — 308 — Detta utlåtande, emot hvilket, i afseende på den föreslagna granskningen, endast en ledamot, Herr Friherre von Kramer reserverade sig, under anförande, att Akademien hade intet årligt stats-anslag och att revisions-åtgärden icke blifvit af någon motionär yrkad, blef i hela sin vidd af Rikets Ständer bifallet och föranledde deras underdåniga skrifvelse af den 15 Februari 1845, öfver hvilken Akademiens yttrande af Kongl. Maj:t i nåder infordrades.
I detta yttrande, som afgafs den 15 Mars samma år, anfördes: att då Akademien vore grundad på fonder, sorn, med undantag af 26,000 R:dr B:ko, hvilka utgjorde ett särskildt anslag för tillbyggnader och reparationer å Akademiens hus, icke uppkommit genom statsbidrag, och nämnde anslag blifvit till föreskrifvet ändamål arnandt; så hade Akademien icke förmodat, att Rikets Ständer skulle vilja vara besvärade med en sådan granskning, helst när den, enligt sakens natur, ej kunde anses böra sträcka sig längre, än att tillse, det de hus, för hvilkas tillbyggnad och reparationer anslaget beviljades, behörigen underhöllos; och åberopade härvid Akademien det här ofvan anförda af Stats- och.
Ekonomi-utskotten afgifna utlåtande, hvari beskaffenheten af ifrågavarande fonder fullständigt utreddes och Akademiens i detta hänseende nu lemnade uppgifter fullkomligt vitsordades.
Då emellertid granskningen af Akademiens räkenskaper blifvit af Rikets Ständer äskad, sätinge Akademien, som på intet sätt ville undandraga sig och sina åtgärder offentlig granskning, i underdånighet åt Kongl. Maj:t öfverlemna att häröfver i nåder bestämma; dock ansåge sig Akademien kunna förutsätta, att en sådan granskning, ifall den komme att äga rum, borde inskränka sig till ziffran, emedan, om den äfven skulle sträcka sig till dispositionerna, deraf kunde föranledas ett menligt inflytande på Akademiens verksamhet, hvilken ofta måste riktas på föremål, der den omedelbara ekonomiska vinsten hvarken utgör ändamålet eller bestämmer företagets framgång.
Maj:t täcktes derefter i nådigt bref af den 1 Augusti 1845 meddela Akademien, det Kongl. Maj:t funnit godt i nåder medgifva, att berörde räkenskaper och handlingar finge för granskning, i den ordning rikets grundlagar stadga, till Rikets Ständers dädanefter sammanträdande Revisorer aflemnas; i följd hvaraf dessa räkenskaper från och med år 1842 till och med år 1853 undergått sådan granskning, för hela tiden, med samma tillfredsställande vitsord, som det sednast lemnade, eller att icke något funnits att mot desamma erinra.
Efter denna redogörelse för allt hvad hittills i den förevarande frågan förekommit, öfvergår nu Kommittéen till det egentliga föremålet för Kongl. Akademiens remiss:
Stats revisorerneS framställning, att Akademiens räkenskaper måtte af Kongl. Kammar-rätten revideras.
I denna framställning hafva Herrar Revisorer fullständigt upptagit allt hvad i 1845 års riksdagshandlingar finnes anfördt om tillkomslen af Kongl. Akademiens fond, men komma derefter till en helt annan slutföljd, rörande samma fonds natur och beskaffenhet, än den Rikets Ständer uttalat.
Revisoterne finna nemligen det vara uppenbart, att de medel, sorn blifvit använda till Landtbruks-akademiens grundläggning och underhåll, till väsendtlig del utgöras af statsmedel, hvarföre och då Akademien är att betrakta såsom en af rikets allmänna inrättningar, Revisorerne ansett det vara principenligt och med god ordning instämmande, att årliga redogörelsen för dess inkomster och utgifter, i likhet med andra allmänna verks och inrättningars räkenskaper, hädanefter varder till granskning i Kongl.
Kammarrätten allemnad.
Det är klart, att detta Revisorernes förslag helt och hållet hvilar på antagandet' af deras åsigt om medlens egenskap; men det är just denna åsigt, som Förvaltnings-kommittéen — 309 — ingalunda kan dela.
Hvad som synes Kommittéen »uppenbart», det är, att medel, om hvilkas ursprung man icke tvistar, utan å ena och andra sidan erkänner hafva tillkommit genom enskilde personers afstående af någon del af deras — icke hos Svenska staten, utan hos främmande makt — ägande fordringar, hvilka medel således aldrig tillhört statsverket eller varit bland dess tillgångar påräknade, icke kunnat förvandlas till statsmedel genom den tillfälliga omständighet, att hafva ingått i en liqvid, som af ett statens embetsverk, Riksgälds-kontoret, besörjdes, eller derföre, att en rikets allmänna inrättning dermed doterades.
Uttrycket: till väsendtlig del, kan Kommittéen icke heller godkänna, ty ettdera måste Akademiens grundfond helt och hållet vara statsmedel, eller också är den det alls icke; och då icke allenast Rikets Ständer sjelfve, utan ock Kongl. Akademien tillförene, efter Förvaltnings-kommittéens hörande, uttryckt denna sednare mening, kan Förvaltnings-kommittéen, för sin del, ej annat än fortfarande anse densamma för den enda rätta, så mycket mer, som Rikets Ständers Revisorer icke kunnat framlägga någon förut förbisedd omständighet, som i detta omdöme verkar till ändring.
Kommittéen hemställer alltså vördsammast, att Kongl. Akademien i det svar, som på den nådiga remissen afgifvas bör, må i underdånighet afstyrka bifall till det gjorda förslaget om Akademiens räkenskapers granskning i Kongl. Kammar-rätten.
F ör vältning s-kommit t éen.
Styrelsens för Teknologiska Institutet ttudordåniga utlåtande, i anledning af 1855 års Stats-revisorers berättelse om granskningen af nämnde Instituts räkenskaper.
Genom nådig remiss af den 2 i förra månaden, har Eders Kongl. Maj:t nådigst anbefallt Styrelsen för Teknologiska Institutet att afgifva underdånigt utlåtande öfver Rikets Ständers sednast församlade Revisorers berättelse, i hvad densamma, enligt bifogadt transsumt, rörer granskningen af Teknologiska Institutets räkenskaper för åren 1852 och 1853.
Till underdånig åtlydnad af högstberörde nådiga befallning, får nu Styrelsen, med afseende å Revisorernes anmärkning, att, ehuru
Institutets samlingar blifvit under revisionsåren såsom förut tillökade, de anskaffade effekterna likväl icke, såsom i de föregående årens räkenskaper varit iakttaget, blifvit i hufvudräkningarne särskilt upptagna under en gemensam rubrik »samlingar», utan sammanförts med de inköp och öfriga utgifter, som för undervisningen blifvit bestridda, och således ingått bland de uti hufvudräkningen förekommande utgiftssummor för hvar och en af de särskilda afdelningarne, deruti undervisningen är fördelad; hvilket förhållande
Revisorerne ansett böra uti de följande årens räkenskaper förändras till likhet med hvad tillförene ägt rum, så att utgifterna för Institutets samlingar blifva skilda från de öfriga utgifterna för undervisningen och under en särskild — 310 — rubrik upptagna, — I underdånighet upplysa, att under den rubrik »samlingar», som förut begagnats i Institutets general-räkning, väl upptagits den tillökning, som de fysiska, mekaniska och mekaniskt-tekniska samlingarne erhållit, men icke de å öfriga afdelningarne tillkomna effekter, hvarföre, då den nämnde rubriken varit alltför ofullständig för bedömandet af den tillökning
Institutets samlingar årligen erhållit, den förändring med år 1852 vidtagits, som Revisorerne anmärkt, och hvarigenom general-räkningen numera utvisar total-utgifterna för hvarje särskild afdelning, en fördel, som densamma förut icke ägde.
Att nu, på sätt Revisorerne föreslagit, återinföra den fordna formen för räkenskaperna, anser derföre Styrelsen, för sin del, ingalunda lämpligt, men finnér deremot intet hinder möta att, från och med nästa års början, låta i räkenskaperna särskilt upptaga alla utgifter för tillkomna inventarier, hvarigenom således äfven den förmån vinnes, som Revisorerne åsyftat.
Remisshandlingarne återställas, och Styrelsen framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Sedan Eders Kongl. Majit behagat i nåder infordra Riksmarskalks-embetets underdåniga utlåtande i anledning af hvad rörande Drottningholms och Svartsjö samt Ulriksdals lustslott förekommer uti bifogade transsumt af Rikets Ständers Revisorers berättelse om den sistlidet år verkställda revision af stats-verkets räkenskaper och förvaltning, har Riksmarskalks-embetet infordrat och får härhos underdånigst öfverlemna underdåniga yttranden i ämnet af vederbörande Ståthållare-embeten; och som deraf inhemtas, att den i Drottningholms och Svartsjö slotts räkenskaper för år 1853 af Revisorerne såsom oredovisad anmärkta balanspost å 189 R:dr 29 sk. 10 rst.
B:ko blifvit år 1854 till slotts-kassan inbetald och i samma års räkenskap redovisad, äfvensom att den afskrift af arrendekontraktet om Stormäktigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Majits underdånigste, tropligtigste tjenare och CARL AKRELL. A. E. von SYDOW. L. ÅKERBERG.
KNUT STYFFE. JOII.
Fr. Virgin.
Riksmarskalks-embetets underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse, om granskningen af Kongl, lustslottens räkenskaper för åren 1852 och 1853.
Underdånigste, Utlåtande! — 3M Ulriksdals slotts trädgård och orangerier, som Revisorerne ansett hädanefter böra bifogas kassa-räkningen för nämnde slott, redan blifvit 1855 års kassa-räkning bilagd; torde något vidare utlåtande af Riksmarskalks-embetet i anledning af hvad uti Revisorernes berättelse uti förenämnde hänseende förekommer nu icke erfordras.
På Riksmarskalks-embetets vägnar: M. LEWENHAUPT. w. von Schoults.
Ståthållare-embetets på Drottningholms och Svartsjö lustslott underdåniga utlåtande, i anledning af en rid 1855 års stats-revision gjord anmärkning rörande de då granskade räkenskaperna för nämnde lustslott.
Uti den 14 December sistlidet år afgifven berättelse, angående verkställd granskning af stats-verkets och åtskillige andra af allmänna medel bestående fonders räkenskaper och förvaltning för åren 1852 och 1853 hafva Rikets Ständers Revisorer omförmält, att Ständernas år 1851 församlade Revisorer erinrat om angelägenheten deraf, att åtskilliga uti Drottningholms och Svartsjö Kongl, lustslotts räkenskaper för åren 1848 och 1849, sedan flera år tillbaka, balanserade poster, under titel: utestående tionde och dagsverkslösen, blefve till indrifnirig eller afskrifning i laga ordning befordrade, och att Ståthållare-embetet, uti deröfver afgifven förklaring, yttrat, att de af Revisorerne äskade åtgärder skyndsamligen skulle vidtagas, men att emellertid en del af berörde balans-poster, till belopp af 189 R:dr 29 sk. 10 rst., ännu vid 1853 års slut qvarstode såsom oredovisade.
Anbefaldt att häröfver afgifva underdånigt utlåtande, får Ståthållare-embetet nu underdånigst upplysa, att hela förenämnde återstående summa af förut balanserade utestående tionde och dagsverkslösen blifvit, efter vidtagna åtgärder, år 1854 till slottskassan inbetald och i samma års räkenskap behörigen redovisad, så att intet af det balanserade beloppet behöft till afskrifning befordras.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåte, CAHL AXEL LÖWENHIELM.
Drottningholm den 20 Februari 1856, Aug.
Dahlerus, — 312 — Ståthållare-embetets på Haga och Ulriksdals lustslott underdåniga utlåtande, i anledning af 1855 års Revisorers anmärkning vid dessa lustslotts räkenskaper.
Sednast församlade Rikets Ständers Revisorer hafva uti deras afgifna berättelse öfver granskningen af räkenskaperna för båda revisionsåren, hvad Ulriksdals slott beträffar, anmält: (tabellen N:ö 94.) §• 1- Att enligt hvad Revisorerne inhemtat, vore, på grund af ett år 1847 utaf Ståthållare-embetet utfärdadt kontrakt, arrende-rätten till slottets trädgård och orangerier upplåten åt trädgårdsmästaren N. Nilsson, men för att närmare bestämma förhållandet härmed och till lättnad af granskningen, hafva Revisorerne ansett, att en afskrift af berörde kontrakt hädanefter bör kassa-räkningen bifogas.
Denna afskrift är bifogad 1855 års kassa-räkning, pag. 296. §• 2.
I anledning af föregående Revisorers yrkande, att ett särskildt konto, innefattande redogörelse för liqviderna emellan Ulriksdals och Haga slott, måtte i räkenskaperna upprättas, har ett dylikt konto numera blifvit i 1853 års räkning upplagdt; hvilket Revisorerne trott sig böra omförmäla.
Såsom fullgjordt, lärer härvid ingenting vidare vara att åtgöra.
Med djupaste vördnad, nit och trohet framhärdar, Stormäktigste Allernådigste Konungi Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåte, G. GYLLENHAAL Stockholm den 9 Februari 1856.
Serafimer-ordens-gillets underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid Allmänna Hospitals- och Barnhus-fondens räkenskaper för åren 185,2 och 1853.
Storrnäktigste AllernSdigste Konung!
Vid granskning af allmänna hospitals- och barnhus-fondens räkenskaper för åren 1852 och 1853, hafva Rikets Ständers sednast församlade Revisorer anmärkt, dels att uti berörde räkenskaper för Norrköpings f. d. hospital balanserades ett belopp af 157 R:dr 36 sk. 10 rst. b:ko, utgörande aflidne Hospitals-sysslomannen Callerholms skuld, utan att upplyst vore, huruvida någon åtgärd blifvit vidtagen för samma medels indrifning, dels ock att, efter det Hospitals-direktionen i Wadstena, den 13 Mars 1854, hos Serafimer-ordens-gillet hemställt om afskrifning ur räkenskaperna af 1853 års arrende-afgift för hospitals-lägenheterna Skinnarhagen, Myrhagen och Siunge-mosse, hvilka lägenheter Kaptenen Christian Rosenblad innehaft under arrende, derifrån han dock, såsom oförmögen att fullgöra arrendevilkoren, blifvit skiljd, samt Ordens-gillet, den 12 Juli 1854, förklarat berörde hemställan om afskrifning
. ej kunna bifallas, utan öfverlemnat handlingarne i ämnet till Advokat-fiskals-embetet härstädes, som hade att tillse, det ifrågavarande fordran, så vidt ske kunde, måtte hos Kaptenen Rosenblad utbekommas, någon åtgärd, så vidt de Revisorerne tillhandakomna handlingar utvisade, icke, i följd af berörde uppdrag, blifvit utaf Advokat-fiskals-embetet vidtagen.
Då Eders Kongl. Maj:t, uti nådig remiss af den 5 sistlidne Februari, behagat af berörde anmärkningar lemna Serafimer-ordens-gillet del. med nådig befallning att underdånigt utlåtande deröfver afgifva, får, till fullgörande häraf, hvad först angår Callerholmska balansen å 157 R:dr 36 sk. 10 rst. b:ko, Serafimer-ordens-gillet i underdånighet upplysa, att, redan år 1790, fråga blifvit väckt om afskrifning af detta skuldbelopp, som ej kunnat i Callerholms bo återbekommas, men hvilken afskrifning likväl ännu ej är vorden beviljad af den anledning, att åtskilliga nödiga ansedda upplysningar i ämnet ej kunnat erhållas; men sedan dessa upplysningar, om hvilkas införskaffande från orten, ytterligare anstalter nu blifvit vidtagna, vunnits, kommer frågan om samma afskrifning att till vidare handläggning företagas.
Vidkommande åter Kaptenen Rosenblads skuld för obetaldt arrende, så får Serafimerordens-gillet i underdånighet bifoga och åberopa 2:ne af Magistraten i Wadstena utfärdade betyg, det ena, dateradt den 13 Mars 1854, af innehåll: att Kaptenen, hvars till konkurs afträdda bo lemnat hans oprioriterade borgenärer endast fjorton procent af deras fordringar, saknade all utmätningsbar tillgång och veterligen icke hade några disponibla medel att påräkna, samt det andra, utgifvet i Juli månad nästlidet år, innehållande: att någon förändring, ledande till fromma för eller förökande af Kaptenen Rosenblads ställning, allt sedan förstnämnde betyg af Magistraten uthändigades, icke inträffat, utan att Kaptenens ekonomiska ställning fortfore att vara enahanda som då; och enär således all anledning saknats, att, under den tid som förflutit efter det framställningen om afskrifning afslogs, emot Kaptenen Rosenblad vidtaga exekutiva åtgärder för utbekommande af hospitalets ifrågavarande fordran, har någon sådan åtgärd under samma tid icke heller ägt rum.
QQ — 314 Ben nådiga remissen bifogas i underdånighet, och Serafimer-ordens-gillet framhärdar med djupaste undersåtlig vördnad, Stormäktigste Allernådigste Konungl Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter, STIERNELD.
C. O. PALMSTJERNA. G. A. SPARRE.
Stockholm den 12 Mars 1856. G. M. Hindbeck.
Att Herr Kapten Christian Rosenblad, hvars till konkurs anslagna bo, enligt sysslomans redogörelse, lemnat oprioriterade fordringsägare fjorton procent af deras fastställda kraf, för närvarande saknar all utmätningsbar tillgång och veterligen icke har några disponibla medel att påräkna; — det varder, på derom gjord begäran, meddeladt äf Wadstena Rådhus den 13 Mars 1854. å Magistratens vägnar.
J. W. Hallman.
Att någon ändring, ledande till fromma eller förökande af Herr Kapten Chr.
Rosenblads ekonomiska ställning, alltsedan 1854 års början eller den tid Magistratens härstädes utlåtande derom sednast afgafs, icke ägt rum eller inträffat, utan att bemälte Herr Kaptens ekonomiska tillstånd fortfar att vara enahanda, som då, intygar Wadstena i Juli 1855. ex officio J W.
Direktionens öfver Danviks Hospital underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers år 1855 församlade Revisorers berättelse om gransknin- ■ , gen af nämnde Hospitals räkenskaper.
Sedan Eders Kongl. Majit, i anledning af Rikets Ständers Revisorers sednast afgifnä berättelse angående granskning af stats-verkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, sty - — 315 reise oell förvaltning för åren 1852 och 1853, genom nådig remiss af den 5 sistlidne Fehman', behagat infordra Direktionens öfver Danviks hospital underdåniga utlåtande, får
Direktionen öfver hvad Revisorerne i berörde berättelse framställt, angående åtskilliga äldre fordrings- och skuldbelopp, hvilka finnas i hospitalets räkenskaper balanserade, i underdånighet anföra: att, sedan den betydligaste delen af samma poster redan blifvit från Eders Kongl.