Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Skrifvelse, (ingående uppgörande aj Förslag till en förbättrad Kyrko-Lag) m. m. S. A. K. H os Riksens Ständer hafva, under nu påstående Riksmöte, åtskilliga frågor blifvit väckta, 752 TJnderdanigä Skrif velsera dels om Öfverseende och förbättring, så vkl af 3686 års Kyrko-Lag och sedermera utfärdade Ecelesiastique-Författningar, som af Kongl.
Förordningen den n Februani 1687, angående rättegångs-ordningen vid Dom-Capitlen, dels om upphörande af Consistoriernes Domsrätt och om vissa administrativa göromåla öfverlemnande till Biskoparnes enskilda åtgärd, dels ock derom att den offentliga Gudstjensten öfver hela Riket måtte, alla tider på året, vid en och samma timme taga sin början; Och hvad först angår Kyrkolagen samt Rättegångs-ordningen vid Dom-Ca— pitlen, hafva Riksens Ständer väl, å ena sidan i fannie nödvändigheten deraf, att denna Lag äfvensom de, tid efter annan, utkomne Författningar, hvilka densamma i vissa delar ändra och. förklara, varda behörigen Öfversedde, men, å den andra, ansett partiella förändringar härutinnan icke förr, än förslaget till den Allmänna Lagen hunnit blifva utarbetadt och antaget, böra ega rum, helst ali Lagstiftning syne* böra 'utgå från lika grunder; Och få alltså hos E. K.. M. Riksens
Ständer framställa den underd. anhållan, det E. K. M. täcktes, i sammanhang med granskningen af Allmänna Lagen eller sedan densamma blifvit af Lag-Committéen full-i ändad, i Nåder förordna om uppgörande af förslag till en förbättrad Kyrko-Lag samt till en derefter lämpad Rättegångs-ordning vid DomCapitlen, på det ej mindre desse förslag jemte de till Civil- och Criminal-Lagarne, än äfven frågorne, huruvida all Domsrätt bör Consistorierjte fråntagas, och om vissa ärenden, såsom blott ada Underdåniga Skrifvelsefl 75a administrativa böra St Biskopens enskilda afgörande öfverlemnas, ml uti ett sammanhang komma under Riksens Ständers pröfning.
Beträffande åter tiden för Gudstjenstens ut-- öfning, så hafva Riksens Ständer velat i under-; dånighet hemställa, att E. K. M. täcktes, i anseende, dels till de emellan Stads- och Landsförsamlingarne förefallande duplicationer, dels ock fill olika local-förhållanden inom Randsförsamlingarne, i Nåder tillåta, att, utan hinder af hvad Kyrko-Lagen och särskilda Författningar i detta ämne föreskrifva, Församlingarne må ega med deras Kyrkoherdar öfverenskomma om den tid för Gudstjenstens början, som för hvarje ort kan finnas mest lämplig; hvarvid likväl torde böra iagttagas, att sådane öfverenskommeker icke förr, än de af vederbörande Consistorier blif-' vit pröfvade och fastställda, må till efterrättelse gälla; äfvensom att, i händelse stridigheter inom1 Församlingarne uti dylika frågor sig yppa, de^ samina då till Consistoriernes afgörande skola öf* verlein nas. * Riksens
Bihang till Rilt-St, Prol. Jp)de Sami. igip 4.8 754 Undenliiniga Skrifveler N:o 361.
Uppl. o. god k. hos Ridd* o. Ad. d* 2g Ocf* 1823“ Preste-Stindet d. 31 —■ Borgare-Ståndet d. 31 — — Bonde-Ståndet d. 3 Nov. — Elisens Stanclers underd.
Skrif veise, angående Husbehofs-Mfölqvctrnars befrielse, i viss it fall, frän skattläggning m. nt. S. A. K* Riksens Ständer hafva, vid öfvervägande af eri hos dem, innevarande Riksdag, väckt fråga, om Husbehofs-Mjölqvarnars befrielse från skattlägga ning, inbemtat, att, sedan hos E* K. M. Riksens Ständer, vid 1817 och 1818 årens Riksmöte, i underdånighet anhållit, att i Kader måtte förordnas, det fiågort skattläggning å omförmälde
Qvarnar icke vidare finge ega rttm, samt att egare af så beskaffade
Qvarnar, å hvilka vid skedde skattläggningar, årlig ränta redan blifvit lagd, kunde från en sådan tunga varda befriade, så länge Qvarnarne endast lill förmälning af egarens Spannemål begagnades, E, K* M., efter pröfning, så väl häraf, som af dåvarande Riksdags - Fullmägtigen Pehr Johnsons, å Allmogens i Konga och tlpvidinge Härader af Kronobergs
Eän vägnar, gjorda underdåniga ansökning om befrielse från afgift eller ränta för Husbehofs-malning och lego sågning, genom Nådigt Bref den 17 November 1818, förklarat, det Underdåniga Skrifvelser. 755 .E. K.
Mi, med gillande af de skal, Dess och.
Rikets Kammär-Collegium, i underdånigt utlåtande uti ämnet, änföit, desto mindre kunde till hvad Riksens Ständer i Underdånighet anhållit lemna bifall, som Riksens Ständet, vid uttryckande af eu önskan, hvars beviljande skulle i betydlig mån förringa Statens påräknade inkomst, icke anvisat några medel, till godtgörande af den brist, sorn i sådan! afseende skulle uppkomma, samt att, i följd häraf, Pe/ir Johnsons öfvande*’ rörde underdåniga ansökning äfven kornme att förfalla.
Då de skäl, hvarå Kammar-Collegii Underdåniga utlåtande i denna fråga stödjer sig, hufvudsakligen ärö hemtäde från Riksdags-Beslutet deri 3 2 April 1635, söm, i Collegii tanka, innefattade ett allmänt åtagande af ränta till K.
Mi och Kronan för ålla slags
Qvarnar, och bland dem äfven fcr hahdijvärrtar i husen, med hvilket Riksdags-Beslut Kongl. Qvarntulls-Ördningen den 29 Martii 1629 och 8 §• i 1688 års Härads - Fogde - instruction ansetts instämma, hvilka Författningar åter skola blifvit lagde till grund för åtskilliga senare af K.
M. meddelde föreskrifter örn Husbehofs-QvarnarS skattläggningar på Öland Och Rottland; så hafva Riksens Ständer, af sådan anledning, tagit en närmare kännedom af dessa Författningars innehåll samt dervid trott sig finna, att förenämnde RiksdagsBeslut endast handlar om en af Riksens Ständer, i anseende till då varande behof i och för Större krigs-rUstningar, åtagen tillfällig bevillning, hvilken skiille utgöras, genom Tull tili Kronan af all den säd eller Spannemål, sorrt 7&G Underdåniga Skrifvelser'. fördes till Qvarn att malas, och hvilken Tull sedermera bestämdes, icke till någon viss andel af vanliga Qvarntullen, utan till vissa öre af hvarje tunna säd, samt borde erläggas, icke af Qvarnegaren, utan af de mäldsökande; Och har, genom vidare forskning, blifvit utredt, att, elter det Riksens Ständer, dels, pa sätt 4 puncten uti Kiksdags-Beslutet den 15 Januarii 16127 utvisar, i anledning af den klagan, som försports öfver inritade oordningar vid denna Qvarntulls utgörande, hemställt till K. M., huru sådana oordningar måtte förekommas, dels ock sedermera, enligt 4 §. af Riksdags-Beslutet den 24 December samma år, i anseende till svårigheten, att förebygga det missbruk, som genom handqvarnars begagnande uppkommit, hos K. M. anhål-' lif, att Presterskapet och Allmogen måtte, på ett Ers tid, behålla handqvarnarne, mot erläggande af en mark för hvarje hjon, som fyllt 12 år, men att för den säd, som vid Odal-Qvarnarne förmaldes, vanliga Tullen dessutom skulle erläggas, K, M., på det samma Tull desto rigti-» gare skulle utgå, låtit författa en ordning, hvarefter vid Tullens utgifvande och uppbärande hvar och en sig förhålla skulle, hvilken Qvarntulls-ordning, innehållande åtskilliga Reglementariska föreskrifter i nyssnämnde afseende, under den 22 December 1627 utkommit; att uti en, den 29 Martii 1629 utfärdad ny Qvarntulls-ordning, bland annat, är stadgadt, att Sqvalteqvarnar, såsom ledande till den påbudne Qvarntullens undansnillande, skulle i allmänhet nedrifväs och förstöras, men att de, som, i anseenj de till aflägsenheten från Odalqvaruarne ound tinder danigå Skrifvelser'.
757 gangeligen behöfde bibehållas, skulle afrads-läggas af Arrendatorerne eller andra dertill förordnade gode Män; att, sedan Riksens Ständer, vid flere påföljande Riksdagar, förnyat sitt åtagande af QvarntuIIen, det sluteligen, genom 3 §. af 1652 års Riksdags-Beslut, är vordet förordnadt, alt, då denna Tull icke haft sin fulla framgång, Riksens Ständer på åi g tagit Mantalspenningarne, hvilka, efter deras förra qvantitet, derefter skulle utgöras och uppbäras; samt att då Mantalspenningarne uti de mera folkrika Städerne funnits i alltför ringa mån svarande esnot QvarntuIIen, i hvilkens ställe de tillkommit, oftaberörde Tull val, genom 12 §. af 1653 års Riksdags-Beslut, å nyo blifvit i sådana Städer, under vissa vilkor och betinganden, införd, men äfven derstädes, och blott med undantag af Stockholm och Götheborg, sedermera upphört eller återgått till förvandlingen i Mantalspenningar.
Det har således Riksens Ständer förekommit, att den, vid 1625 års Riksdag, åtagne så kallade Qvarntull, hvarå 1627 och 1629 årens QvarntulIs-ordningar endest haft afseende, desto mindre innefattat egenskap af någon, Mjölqvarnar i allmänhet, ålagd ytterligare ränta, som denna Tull i sjelfva verket icke varit annat, än en å-; tagen tillfällig bevillning, hvilken icke utgjorts af Qvarnegarne, utan af de mäldsökande, genom en viss fastställd afgift för hvarje Tunna förmald säd, och således rätteligen bordt anses såsom en Consumtions-skatt å all den säd, sorn i Riket till brödföda användes, samt att, efter det denna Consumtions-afgift för längre tjd tillbaka upphört och blifvit förvandlad till personel be - 758 Underdåniga Skrifvelser, villjiing, genom de sedermera åtagne Mantall? penningarne, nu mera ali verkan af de, genprq 1627 och 1629 årena Qvarntulls-ordningar, rneddelde Reglementariska föreskrifter försvunnit; Och Riksens Ständer hafva, vid sådant förhåll laude, icke kunnat finna, huru af högstberörde
Författningar någon gällande grund varit atf hemta för de i senare tider yidtagne Förord* nanden om viss årlig rantas uppförande, efter hvarje orts olika Skattläggnings-rnethpd, å sådane Jdusbehofs-qyarnar, hvilka icke förut V‘d hem?
mans-skattens bestämmande tagits i beräkning} hvaremot Riksens Ständer ansett en så beskaffad skattläggning desto mera obillig och olämpejig, som Husbehofs-qvarnar torde kunna hänföras (ilf de smärre förbättringar, af hvilka Staten hvarken bör åtnjuta särskild beskattning ejler kan påräkna någon ständig inkomst, enär Qvarnarhes nedläggande och förstörande, lika mycket som deras uppbyggande och begagnande endast på ggarens godtfinnande beror.
På dessa grunder och då Riksens Ständer, dels förmoda, att den i följd af Hpsbehqfsqvarnarnes befrielse från skattläggning uppkommande minskning uti Stats-Werkets inkomster skall blifva mindre betydlig, dels ock anse, att någon olägenhet häraf icke kan uppstå, enär å Riksgälds- Contoiret nödige medel äro, anviste till betäckande af hvad uti beräknade Stats-inkomster möjligen skulle komma att brista, hafva Riksens Ständer fördenskull, med den afgörande Tätt, dem, enligt 57 §.
Ilegerings-Formen, uti frågor om beskattning tillkommer, beslutit, att ali den skatt, som kan hafva blifvit åsatt Hus-r Underdåniga Skrifvelser. 759 behofs-Mjölqvarnar annorlunda, än vid skattläggning å Hemman och Lägenheter, hvartill de böra, i enlighet med hvarje orts skattläggningsmethod, bör försvinna samt särskild skatt eller skattläggning å sädana
Qvarnar hädanefter icke ega runi; hvarjemte och med afseende dera, att Kongl, Majus, under den 4 April 1789, meddelde Nådiga försäkran på Allmogens fri-- och rättigheter, bland annat, innehåller, att de å Hemmanen en gång gjorde och i laga ordning fastställde skattläggningar och Tionde sättningar skola i eyärdeliga tider ega bestånd och aldrig någon ändring eller rubbning deri tillåtas, Riksens Ständer vilja tillika förordna, att ifrågavarande
Qvarnars befrielse från skattläggning må ifrån nämnde dag få af vederbörande tillgodonjutas.
I sammanhang härmed har hos Riksens Ständer äfven blifvit yrkadt, att hvar och en borde ega rättighet, att, obehindradt samt utan föregången Härads-syn på stället, få anlägga, så val Husbebofs- Mjöl- och Säg-Qvarnar, som andra mindre Watten-Werk; Och emedan , enligt Riksens Ständers tanka, det helt och hållet bör få ankomma på den, som dylika Wattenverk bygga vill, att af sin egande-rätt till vattnet göra det bruk, han för sig nyttigast finner, utan att grannarnes hörande bor komma i fråga, så vida desse icke kunna visa sig derigenom vara i någon måtto förnärmade; alltså och då för anläggning af Husbehofs-qvarnar och dylika mindre Wattenverk något annat hinder icke synes böra i betraktande tagas, än den skada, som genoin vatten-uppdämning möjligen komme att till - XJn<ler$Laniga Skrifvelser'. skyndas ändras egor, hvilken skada aler icke kan varda tillförlitligen insedd neli bedömd förr, a'n Wattenverket är fullbordadt, få hos E. K. RL Riksens Ständer i underdånighet anhålla, det E. K.
M. täcktes till allmän efterrättelse i Nåder Stadga: att hvad 520 Cap. 4 §.
Byggninga-Balken föreskrifver, angående syn af Häradshöfding oell Nämnd å den Lägenhet, der Wattenverk anläggas vill, icke hör tillämpas, då fråga endast är om Husbehofs-qvamar och mindre Wattenverksinrättningar, hvilkas anläggning må vara hvar och en egare eller Innehafvare af jord obetagef, utan annat vilkor dervid, än att annans egor, som ofvan eller nedan ligga, eller äldre Wattenverk, som lagligen bygdt är, icke af uppdämning mehn lida} i hvilket fall Wattenverksegaren är underkastad den påföljd, 2 §. i Sto Cap.
Byggninga-Balken utsätter.
Underdåniga Skrifvelser. 761 N:o 262.
Uppl. oi godk. hos Ridd. o. Ad. d. 29 Oct. 1B23.
Preste-Ståndet d. 31 — — Borgare-Ståndet d. 31 — Bonde-Ståndet d. 3 Nuv. — jRiksens Ständers linderd.
Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj.ts Nådiga Remiss, rörande yrkad begrafnings-hjelp efter aflidne Capitainen C. Å. Sabeifeldt. S. A. K. G enom Remiss af den 26 sistlidne Augusti, har E. K. M. till Riksens Ständers Stats-Utskott i Nåder öfverlemnat f. d. Capitainen Z.
Salelfeldts underd. ansökning, att, sedan Chefen för Kongl. Wermlands Fält-Jägare-Regemente försummat, att i behörig tid reqvirera den efter Sökandens aflidne broder, Capitainen vid nämnde Regemente Carl Åke Sabelfeldt, hvilken stupat i bataillen vid Leipzig den ig October 1813, belöpande begrafnings-hjelp, Sökanden måtte, efter det den försutne prasscriptions-tiden blifvit återställd, nu komma i åtnjutande af hvad i sådant afseende, enligt Författningarne, bestås.
I anledning häraf hafva Riksens Ständer inhemtaf, att, uppå Chefens för Wermlands FältJägare-Regemente, under den 29 Julii 1815, gjorde reqvisition å ifrågavarande begrafningshjelp, E. K.
Mils och Rikets Stats-Contoir väl, und.er den 1 derpå följde Augusti, vägiat dea - Underdåniga Skrif velger - samma utbetala, på ilen grund, att, vid reqvire^ randef, elen, i Kungl, Kungörelsen den g December 1812, stadgade prasscriptions-tid för anmälan nf fordringar hos Stats-Werket, icke blifvit iagttagen, prien att det reqvirerade beloppet, (>6 R:dr 32 sk., sedan E, K. M., med afseende på de af Chefs-Embetet uppgifna orsaker (ill dröjsmålet med reqvisitionen, genom Nådigt Bref den ss5 Augusti 1818, bifallit utbetalningen deraf, är vordet af E. K.
Befallningshafvande uti Carlstads Län, den 6 October samma år, förskottsvis anotdnadt å Landt-Ränteriets medel och till Auditeureq yid Regementet J.
G, Ifarsson utbetaldt samt derefter i vanlig ordning af Stats^Contoiiet ersatt; Och då pmförmälde be-* grafnjngshjelp sålunda redan ät af Stats--Werket vederbörande godtgjord, hafva Riksens
Ständer ansett den nu väckte fråga derom böra förfalla; Hvilket Riksens Ständer få, till svar å E. K, Mas högstberörde Remiss, i underdånighet arv-* mäla.
Ständer framhärda etc, Undeidarv gq Skrif velsera Jf;q 263.
Lppl, p. goilk. lids Ridd. o. Ad. d- 29 Opt. 1823.
Preste-Siandet d. 31 — — Bofgare-Ståndet d» 3 r — — Bonde-Ståndet d, 3 Noy. •— Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, rörande ytterligare understöd för Nybyggare i de Norra Provinserne, S, A K. Jr5os Riksens Ständer har fråga förekoinmit om Otillräckligheten af de hittills vidtagne anstalter till befordrande af odling och folkökning tili Rikets Norra Provinser; i anledning hvaraf åtskilliga Förslag till befrämjande . af detta ändamål blifvit framställde, Vid handläggning af detta ärende, hafva Riksens Ständer inhemtat, att Nybyggare a Kronans jord i allmänhet, jemte det de tillgodonjuta så kallade frihets-ar, få de två första åren af Kronan uppbära
Två Tunnor god och strid Råg samt äro i 15 års tid befriade från alla utskylder och besvär, af hvad namn de vara må, så till Kronan, sorn till Presterskapet och andre, likväl med undantag af den allmänna Beyillningen; att dessutom den Nybyggare, som eger flere, än 4 barn, alla under 15 års ålder, undfår för hvartdera utöfver nämnda antal, en half Tunna strid säd, tilldess det yngsta uppnått 6 års ålder; samt att hvar och en, som i Wester- och Norrbottens
Län åslundar, att å Underdåniga Skrifvelser.
Kronans jord upptaga Nybyggen, bar att påräkna, jemte omförmälde förmåner, i stället för 4 T:r Råg, 6 Tunnor Korn, hvilka på en tid af högst tre år utdelas, med 2 T:r årligen.
Ehuru det häraf skulle synas, som, genom de vid odlings-företag i de Norra Provinserna fästade större förmåner, vore behörigen sörjdt för denna vigtiga angelägenhet, hafva likväl Riksens Ständer insett, att ändamålet icke på sådant sätt kan vinnas, enär ej allenast Climatets hårdhet och det deraf uppkommande äfventyret af täta missväxter afskräcka från dylika odlingsföretag och göra framgången deraf osäker, utan äfven Nybyggarens utskylder, hvilka bestämmas efter samma grunder, som i andra af Naturen mera gynnande orter, måste för honom blifva mera betungande; Och erfarenheten har äfven visat, att, då ett Nybygge ej blifvit öfvergifvet, Nybyggaren likväl saknat förmåga, att förbättra detsamma; hvilket förhållande jemväl vitsordas af de Eem-års-berättelser, E. K.
M:ts Befallj1 ningshafvande i Westerbottens och WesterNorrlands
Län senast afgifvit, och hvarutinnan förmäles, att ”Nybyggena draga med möda deras skatt och skola förr eller senare bringas i ödesmål.’’
På grund af dessa omständigheter och då det icke betviflas kan, att Norrlands Skogar och. ödemarker, der för närvarande en gles befolkning och ett hardt climat försvåra den första odlingen, skulle kunna, medelst tjenliga åtgärder, i en icke aflägsen framtid, försättas i bättre skick, hvaraf åter betydliga förmåner skulle tillflyta Statenj hafva Riksens Ständer alltså ansett Ny - Under Jurugn Skrif velger. byggarne i dessa orter Förtjena en större uppmuntran till deras företag.
För att således undanrödja det hinder för odlingens framgång, som uppstår af en olämplig beskattning och för dryga utskylder, hafva Riksens Ständer, dels beslutit, att Krono-Nybyggare uti Stora Kopparbergs, Gefleborgs, Westerbottens, "Wester-Norrlands, Norrbottens och Jemtlands Xän skola, utom öfriga förmåner, njuta befrielse från skyldigheten, alt använda (Charta Sigillata till ansökningar och Resolutioner, rörande Nybyggen på Krono-Skogar och derjemte, under de 15. första frihets-åren, vara befriade, för sig sjelfve, Hustrur och hemmavarande barn, från all bevillning efter 1 och 2 Art. i Bevillnings-Förordningen; dels ock velat i underdånighet anhålla, det E. K. M. täcktes, i afseende på methoden för Skattläggningen af Norra Orternas Nybyggen, ej allenast i Nåder föreskrifva sådane förändrade grunder, som för ändamålets befrämjande kunna finnas lämplige, utan äfven tillåta, att den, genom Kongl. Resolutionen den 6 Martil 1810, Nybyggare i Westerbottens
Län til— lagde förmån, att, vid Nybyggens upptagande, er-' hålla 30 till 35 frihets-år, hvilken tid, om Nybyggaren fullgör sina skyldigheter, kan för-t längas ända till 50 år, måtte utsträckas till Nybyggare i alla de Norra Proviqserna; Hvarjemte Nyhemmans åboer torde böra förunnas, att, emot erläggande af 6 års sammanräknad ränta, efter skattläggnings-beloppet, få lösa deras Nybyggen till skatte och således förvärfva fullkomlig egande-rätt dertill. •766 Utjdercläriiga Skrifveisefi Beträffande Understödet i Spannemål, änsé Riksens Ständer det skola bidraga till lättnad för Nybyggaren orri det belopp af 6 Tunnor Korn, som han, enligt Brefvet den 13 Maji 1817, får tillgodonjuta, blefve ökadt till 8 Tunnor, ätt uppbäras Under Tre år, med Tre Tunnor under hvardera af dé två första åren och Två T:r det sista året, hvarvid likväl E- K.
Mj lärer täckas i Nåder förordna, alf, sedan Nybyggaren i förut stadgad ordning, erhållit första årets bidfag, Kronobetjeningeh måtte noga tillse, det Nybyggaren fullgjort sirie byggnads- och odlings-skyldigheter, innan något ytterligare sådant understöd till honom Utlemnas.
Sluteligen få Riksens Ständer till É. K. M:ts Nådiga godtfinnande hemställa, att de förmåner, hvilka ofvannämndé Kongl. Bref den 6 Maji 18I7 tillägger Nybyggare i Wester- Och Norrbottens Län, jemte hvad E; K.
M. kart täckas, i anledning af Riksens Ständers hu gjorda framställning, vidare fastställa, måtte förunnas alla Nybyggare uti de Norra Otterne i allmänhet, under hvilken benämning Riksens Ständef anse Rikets alla Provinser på Norra sidan om Dal-Elfven böra innefattäs< Riksens Ständer framhärda etm Underdåniga Skrifvelser* 767 N:o 264^ Uppi. öi godt. hos Ridd. o. Ad. d. 29 Öct. 182-j.
Preste-Ståndet d. 3! — — Borgare-Ståndet d. 31 — — Bonde-Ståndet d. 3 Nov, —- Riksens Ständers Underdåniga Skrifvelse, angående Förklaring af 10 Cap. g /.
Ilandels-Balken, S. A. K. H os Riksens Stander har fråga blifvit väckt, huruvida i det fall, da uti en skuldsedel, det förbehåll å Låntagarens sida influtit, att Lånet icke förr, än å viss termin efter erhållen uppsägning, Vore till återbetalning förfallet, Löftesmannen jemväl borde undfå särskild uppsägelse och njuta den af Gäldenären betingade anståndstiden tillgodo.
Vid öfvervägande häraf, har hos Riksens Ständer fötekömmit: att, enligt 10 Cap. 9 §.
Handels-Balken, hvaruti de allmänna grUnderne för Löftesmäns ansvarighet äro bestämde, Borgenär får, efter eget godtfinnande, söka antingen Gäldenären eller Löftesmannen för hela fordringsbeloppet; att enär Gäldenär och Löftesman alltså stå uti enahanda ansvarighet till Borgenär, hvilken emot dem har lika rättighet, följer också deraf, att denne emot dem bägge bör lika skyldighet vidkännas, samt att, då vid utkräfvandet af betalning för ett på uppsägnings-tid ställdt skuldebref, Borgenär åligger, att derom bevisli - 768 Underdåniga Skrifvelser gen tillsäga Gäldenären och derefter afbida deri uppsägningstid, som i Skuldebrefvet blifvit öfverenskommen, Löftesmannen äfven mäste vara berättigad, att, innan han till betalning kan tvingas, erhålla särskild uppsägning och tillgodonjuta lika betalningstid, som Gäldenär sig betingat, helst Löftesmannens ansvarighet, i motsatt fall blefve längre utsträckt än Gäldenärenä.
Riksens Ständer, som anse det icke kunna med rättvisa förenäs och dessutom vara för allmänna Credit-förhållandet menligt, att en Löftesman blottställdes för öfverrumpling af Lag-i sökning, hvilken händelse ofta kunde inträffa,1 då han ej erhållit kunskap om skuldens förfallotid, hafva deremot funnit med Lagens mening öfverensstämmande, att den, sora för ett på betalning efter viss uppsägningstid ställdt Skuldebref borgat, såsom för egen skuld , bör innan Borgenärs fordrings-anspråk emot honom blifver gällande, af denne erhålla särskild uppsägning och derefter åtnjuta det anstånd, Gäldenär sig betingat.
På sådan grund och emedan hvarken all-j manna Lagen eller särskilde Författningar i berörde afseende innehålla något så tydligt och bestämdt stadgande, att ju olika meningar hos Domare och Exsecutorer kunna i frågor af denna beskaffenhet uppstå, ty få hos E. K. M. Riksens Ständer i underdånighet föreslå,, att en Lag-förklaring, uti öfverensstämmelse med hvad Riksens Ständer i ornförmälde måtto yttrat, må i Nåder utfärdas.
Under <13 ni ga Skrifve! serl N:o 265.'
Uppl. 0; gotik, hos Ridd. o. Ad. d. 29 Oct. »823.
Preste-Ståndet d. 31 «_ — Borgare-Siandet d. 31 .—• — Bonde-Ståndet d. 3 Nov< -— Riksens Stcinders underdåniga Skrifvelse, r'ål rande eli af Fabriques-läkaren f Fresk innehaf vande Lån ur Manuf actur-DiscontFonden.
S. A. K. i anledning af väckt fråga, rörande inbetalningen af det Lån, stort 22,?6b Rd. 32 sk.
Banco,’ hvilket Fabriques-Idkaren och Riddaren af E. K. M:ts Vasa Orden Lars Fresk, emot inteckning uti dess vid hemmanet Elfvik å Lidingön belägna Klädes-Fabrique, är vordet af Manufactur- Discont-Fonden meddeladt, få Riksens Ständer, som anse, att, sedan eldsvåda nu mera öfvergått nämnde fabrique, den säkerhet, Mann fact ur-Discont-Fonden hittills egt uti inteckningen, sålunda blifvit förminskad, i underdånighet inhålla, det E. K.
M:ts och Rikets Commerce-Collegium måtte undfå
Nådig befallning, att i afseende på ifrågavarande betydliga LåneSumma iakttaga den särskilda och noggranna uppmärksamhet, sorn omsorgen för Manufactur-, Di scont-Fondens säkerhet kan påkalla.
Ständer framhärdar etc. Silläng till Riki-St.
Prat. 1 o:d« Sami, sSöl» 49 77» Vndtrdäniga Skrifve!ser.
N:o a66.
Uppl. godk. hoä Ridd. o. Ad. d. 29 Ocf, 1823.