Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den hufvudsakliga driffjedern för Nybygges anläggande bör, efter Utskottets tanka, sökas i den enskildes öfvei tygelse om det fördelaktiga för honom af ett sådant företag, för hvars vinnande han är villig att i början äfven göra någon uppoffring, hvaremot Statens bidrag endast hör hafva till föremål, att underlätta verkställigheten af Nybyggarens, med sådan beräkning, beslutade utflyttning; och då, enligt hvad ofvan är nämnd t, Kronan åt dem upplåter jorden kostnadsfritt, beviljar icke allenast frihetsår och befrielse under en längre tid från så väl personela utskylder, som de jorden i allmänhet åtföljande onera och pisestntioner, utan äfven tilldelar Nybyggarne understöd i säd under de första 3:ne åren, bekostar Landtmätares aflönande m. m., anser Utskottet något ytterligare utvidgande af de dem förunnade fördelar icke skäligen böra komma i fråga.
Och sorn Utskottet icke tror det kunna med någon visshet antagas, att, på sätt Grefve Cronhjelm yttrat, Kronans utgifter till Landlmätarnes aflönande skulle, om handtlangnings-kostnaderne äfven bekostades af Staten, medelst förrältningarnes hastigare afslntande, betydligen minskas, finner Utskottet sig, af sådane skäl, icke kunna frångå dess uti det förra, af 2:ne Riks-Stånd bifallna Betänkandet tillstyrkta afslag å den väckta motionen, om Nona Orternes invånares befrielse från bekostande af handllangning vid Kronohemmans och Nybyggens afvittring.
Stockholm den 24 September i834- 3 Stats-Utskottcts Utlåtande N;o 25g.
Reservation af Riksdagsfullmägtigen Olof Olsson från Westerbottens Län: ”Jag medgifver visserligen rigtigheten af Betänkandets innehåll i afseende på de deri uppräknade förmoner, som äro Nybyggare tillagda; men jag saknar, bland dessa, den förmon, som genom Kongl. Rescriptet af den 12 Maji 1801 är försäkrad, och utan hvilken de öfriga blifva af mindre betydenhet, åtminstone under närvarande tidpunkt, sedan Nybygges-afvittringar blifva alltmera aflägsna och svårigheterne för Nybyggarne att anskaffa handtlangning öka sig.
Nämnde Rescript innehåller för Westerbotten, hvarunder Norrbottens
Län då var inbegripet, ”att Landtmätaren skall på det allmännas bekostnad afmäta, beskrifva och taxera Kronolägenheter, då de till skattläggning och afvittring beredas.”
Och anhåller jag vördsamt, att hvad genom nämnde Rescript blifvit försäkradt icke måtte de fattige Nybyggarne fråntagas, utan äfven denna Författning bland deras rättigheter och förmoner bibehållas och åberopas.
N:o 25g.
Ankom till Exped.-Utskott-et den 24 Sept.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga, att de Statistiska Tabeller, sorn äro bifogade Kongl. Maf.ts Befallningshafvandes Femårs-Berättelser, ej vidare måtte på Statens bekostnad till fe trycket befordras. (U. A.) Uti en från Preste-Ståndet till Stals-Utskottet remitterad motion har Contracts-prosten Ahlqvist hemställt, alt, då de vid Kongl. Majcts Befallningshafvandes Femårs-Berättelser bifogade, så kallade Statistiska Tabeller för Representanten icke medföra någon nytta, men tryckningen af dem är mycket kostsam och vida öfverskjutande kostnaden för tryckningen af sjelfva Berättelserna, dessa Tabeller för framtiden ej måtte på Statens bekost - Slats-Utskollets Utlåtande A~:o u5g. 9 liad till trycket befordras, helst Motionairen ansett, att om ett exemplar af hvarje Läns Tabeller på Laiids-Conlorét finnes att tillgå, och en fullständig samling af alla Länens i behörig form upprättade Tabeller är förvarad uti något Statens Embetsverk, derigenom allt vore gjordt, som af den upplysnings sökande billigtvis kan begäras.
Och har denna motion af åtskilliga Preste-Ståndels Ledamöter blifvit understödd.
Vid 1S28 års Riksdag väcktes motion om tryckningen af Landshöfdingarnes det föregående året åfgifne Femårs-Berätlelser; men då Kongl.
Maj:t redan före Sländernes sammankomst gått i författning om dessa Berättelsers befordrande till trycket, ansågs nämnde motion då icke föranleda lill någon åtgärd.
Deremot anhöllo Rikets Ständer, uti underdånig Skrifvelse den 2i Januarii 182g, att, i anseende lill nyttan af de så kallade Fe må rs-Berä Itel semes allmängörande, Kongl. Maj:t måtte för framtiden lå ta dessa Berättelser, så snart som möjligt, efter det desamma blifvit afgifne, in extchso till trycket befordra; hvarjemte Rikets Ständer, uti underdånig Skrifvelse den 21 Februarii 1829, serskildt anhöllo, att de då senast inkomne Feuiårs-Berätlelserne, tillika med det hos General-LandlmäteriContoret författade sammandrag af Tabeller, hörande till samma Berättelser, måtte lill trycket befordras och uppläggas lill ett antal af i5oo exemplar.
I afseende på kostnaden för tryckningen af dessa Berättelser och Tabeller, som utgått af Riksdagskostnads-medlen, har Utskottet inhemtat, att densamma utgjort; för vår 1822: Berätlelserne . . . 2,125; 43.
— Tabellerne 2,271:28. — eller tillsammans 4,3ö7: 23- — för år 1828 en sammanräknad summa af .... 3,8741 17» — kunnande af Räkningarne icke utredas, hvad Berältelserne och Tabellerne sistnämnde år hvar för sig kostat; samt för år 183i{ - Berältelserne ungefärligen . . . 3,100: — — och Tabellerne „ 1 5,o5o: — — Tillsammans 8,160; — — Då häraf visar sig, att kostnaden för Tabellernes tryckning icke allenast uppgår till ett hetydligt belopp, utan äfven i väsendtlig mon öfverstiger den för sjelfva Berätlelserne, samt Rikets Ständer vid sistlidne Riksdag endast begärt, alt de då senast inkomne Tabellerne måtte till trycket Bih, lill R, St.
Prof, 1834. 4:c^e Sami. 1 Afd, 2 Bandet, 2 ar.dra Häftet.
IO Stals-Utskollets Betänkande JY.o 260. befordras, oell således icke uttryckt någon bestämd önskan om dessa Tabellers tryckning äfven för framtiden; så och då i öfrigt härvid torde böra tagas i betraktande, att Tabellerne dels endast äro ett sammandrag af hvad Berättelserne i vissa delar innehålla, dels icke alltid ega eller kunna ega den noggranhet, att de kunna begagnas såsom en fullt tillförlitlig källa i Statistiskt hänseende, anser Stats-Utskottet dessa Tabellers tryckning, med den fullständighet, som hittills egt rum, icke vara behöflig och att nyttan icke motsvarar den dermed förenade kostnad.
På grund häraf, och i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad Motionairen löreslagit, tillstyrker Utskottet, att, af de så kallade Femårs-Berättelserne, sjelfva Bcrällelserne hädanefter, såsom hittills, må till trycket befordras, men att, hvad deremot de till dem hörande Tabeller angar, endast ett sammandrag af de från Länen inkommande SpecialTabeller må af den Autoritet, Kongl.
Majit dertill täckes i Nåder förordna, upprättas och lill trycket befordras, utvisande förhållandet Länsvis, serskildt för städerne och serskildt för landet.
I händelse Rikets Ständer till detta förslag lemna bifall, torde underdånig Skrifvelse i ämnet böra till Kongl. Maj;t aflåtas.
Stockholm den 24 Sept. 1834- N:o 260.
Alik. till Eiped.-Utskottet den 24 Sept.
Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss å Utskottets Betänkande N:o 2 01 j rörande sökt everldelig skattemannarätt d det under Ulriksdals Kungsgård förr lydande hemmanet Kefvinge med dertill hörande utjord» (C. A.) Berörde Betänkande, deruti Utskottet tillstyrkt, att den af Herr Presidenten m. m.
Poppius sokle skattemannarätt till Kefvinge hemman och utjord måtte, under vissa dervid stadgade förbehåll, beviljas, har blifvit af Sials-Utskottels Utlåtande N:o i6o. ri Ridderskäpet och Adeln samt Bonde-Ståndet bifallet, af Borgare-Ståndet afslaget, samt åtcrremitteradt utaf Preste-Ståndet, med anmärkningar af Prosten Hallström, hufvudsakligen innehållande: alt enär de uppgifne skatterättsfordringarne, till följd af Kongl. Brefvetden 16 November 1813 och Kongl. Kungörelsen den 25 Maji 1827, redan långt före delta bort vara bevakade, visade det sig förunderligt, alt dessa fordringar ej på samma gång blifvit på något sätt tillfredsstälda; alt arrendet för egendomen, som år 1791 beslämdes till m
R;dr, måste nu, med afseende å förändrade penningeförhållanden, samt den förbättring, hemmanet under arrendetiden vunnit genom odling och nybyggnad, kunna påräknas lill flerdubbelt belopp, hvarjemte lösen för stenhusbyggnaden icke kan förmodas, vid arrendetidens slut, uppgå till så drygt belopp, att jorden hellre bör afyttras, enär arrendatorn, som vid tillträdet emoltagit husröta, åligger ansvaret för 5o års byggnadsskyldighet efter lag; att målet i det hela befinnes uti allt för outredd skick, såvida att upplysning saknas, dels om värdet och beskaffenheten af de å hemmanet uppförde stenhusbyggnacler, dels om tillståndet af den öfriga ål^ggnaden, dels ock huru manga åf de uppgifne 36 daler silfvermynt skalterättsfordringar härleda sig ifrån Tullgarnsgodset; samt att, innan denna sak definitivt afgöres, hvarmed så mycket hellre kan till nästa Riksdag anstå, som arrende-liden ej förr än år 1841 löper till ända, ett formligt bytes-project" måtte uppgöras.
I anledning häraf får Utskottet, under åberopande af dess förra Betänkande Päronet, upplysa: , *i>I att ifrågavarande skatterättsfordringar äro i vederbörlig ordning bevakade, äfvensom att sådane fordringars godtgorelse icke är beroende allenast af fordrings-innehafvarens anmälan, utan hufvudsakligen på tillgång af tjenligt vederlag, hvilket alltid i jord bör utgå; alt, i fall skatteköpet bifalles, ny skattläggning ovilkorligen kommer att ega rum, då Kefvinge skulle blifva ålagdt onera, i likhet med hvad andra skattehemman utgöra; att, utom ett tvänne våningars stenhus, icke obetydliga byggnader finnas uppförda å Kefvinge, på sätt närmare synes af de handlingarne bi fogade Chaitor; att, af de uppgifne 36 daler silf per mynt skatterättsfordringar, 12 är meddelade uti Tullgarns-godset och 24 uti andra Kronolägenheter; varandes det vederbörande Embelsverks och Autoriteters åliggande, att, på grund af blifvande skattläggning, bestämma beloppet af de skatterätts-fordringar, 12 Slvls-Ltskotleis Utlåtande N'o 261. sorn motsvara nya skatten, och hvaraf äfven .föijer, alt sökanden är pligtig anskaffa de skatterältsfordringar, som, i fall de redan anmälde icke skulle räcka, ytterligare erfordras; att, då vid denna Riksdag frågan om berörde skatteköp blifvit väckt, något uppskof med beslut derom, i Utskottets tanka, så mycket mindre är lämpligt, som, genom bifall lill det föreslagne skatteköpet, Siats-Verket ej allenast skulle, innan arrendetidens slut, komma i åtnjutande af förhöjde inkomster af Kefvinge, utan äfven för framtiden befrias från skyldighéten, såväl att, på annat sätt, godtgöra de skatterältsfordringar, hvilka för Kefvinge må kunna belöpa, som alt, på grund af Contraclet, efter mätismanna ordom, ersätta den deri bestämda Byggnads-ersättningen.
Utskottet, som härigenom anser sig' hafva i allo besvarat de i ämnet gjorde anmärkningar, vidblifver således hvad Utskottet uti dess af 2tne Riks-Stånd redan bifallne Betänkande N:o 201 tillstyrkt, nemligen att Rikets Ständer medgifva den af Herr Presidenten m. m. G.
Poppius sökte skattemanna-rättighet till Kefvinge hemman och utjord, likväl på de vilkor och med de föreskrifter, som Kongl.
Kammar-Collegium uppgifvit, och hvilka vid verkställigheten lära böra af Kongl.
Collegium komma att iakttagas.
Stockholm den 24 September 1834- N:o 26 j. Ankom till Exp.-Ulsk, den 24 Sept, Utlåtande i fråga om Jordeböckernas granskning. (I. A.)
Uti ett bos Bonde-Ståndet afgifvet och lill Stats-Utskollet remitteradt Memorial, har Riksdags-fullmägligen Niis Strindlund från WesterNorrlands
Län andragit, hurusom, under det hela Svenska Allmänheten öfverlemnat sig åt gladare förhoppningar om en förbättrad belägenhet för jordbrukare, genom de förändringars snara införande i grundbeskattningssystemet, söm Rikets Ständer vid sistlidne Riksdag åsyftat uti de till slutlig handläggning vid innevarande Riksmöte uppskjutna frågorne om ränteper - Slats-Utskoltels Utlåtande N.o 261. serl lames reduetion och omsättning, indelnjngarnes indragande lill StatsVerket samt en förändrad method för markegångs-sättning m. m., oell medan andre medborgare, deribland flere högre Embetsman, varit sysselsatte med förslag lill fullkomligt afskafifande af alia grundskatter, såsom motverkande jordbrukets uppkomst, Allmogen deremot med ledsnad erfarit, att andre Embetsman, hänförde af origtige begrepp både örn landels ställning och dess sannskyldiga fördel, föreslagit åtgärder, som ofelbart skulle leda till det öfverklagade systemets bibehållande och till grundskatternes successiva förökande, tvärtemot Grundlagens anda och det allmänna tänkesättet.
En sådan för landet menlig åtgärd vore den, sorn uti Allmänna Tidningarne föreslagits, att, med hemtad anledning af de uti Kronans jordeböcker varande dels origtiga, dels ofullständiga anteckningar och af nödvändigheten att riiLia dessa felaktigheter, företaga ny granskning af dessa handlingar, dervid fråga sålunda skulle kunna förekomma och åt Autoritelernes pröfning öfverlemnas, icke allenast om hemmans och lagenheters rätta natur och manta], utan äfven om sådane räntors påförande, sorn förmentes vara obehörigen uteslutne, eller 0111 förhöjning af andre, som ansågos vara för lågt beräknade.
Motionairen, troende en hvarvlätteligen kunna inse de skadliga följderne för jordbrukaren, om en sådan obegränsad granskningsocli pröfningsrätt blefve tillåten, har vidare anfört: alt, då man anser de i senare lider författade, nu till efterrättelse vid grundskatternas debitering och uppbörd gällande jordeböcker, för ofullständiga och opålitliga, och deremot hyser mera förtroende till de äldre jordeböckerne, såsom, efter allmänna omdömet, med mera noggranhet upprättade, så skulle följaktligen vid alla tillfällen, då en i äldre jordeböcker upptagen ränta i de senare vöre alldeles utesluten eller lill nedsatt. belopp beräknad, räntan till sitt förmenta rätta belopp åter uppföras, för att af den skallskyldige framgent utgöras, utan afseende på den längre eller kortare tid, under hvilken han från erläggandet deraf varit befriad, enär han ej kunde med gällande handlingar styrka, när och huru beslut om räntans uteslutande eller förminskande blifvit fattadt; att på samma sätt skulle ett hemman, som i äldre jordeböcker upptåges för Krono eller skatte, men nu i de senare antecknas och länge varit ansedt att ega skatte- eller firäisenalur, i brist af bevis och handlingar om naturförändringen, kunna och böra återgå till dess förra natur, och likaså slutligen äfven komma alt förhållas med mantalet; och att, då man vet, huru många omvexlingar under den förflutna tiden egt rum med hemmanens natur, mantal och ränta, i följd af reductioner, byten, skatteköp och hvarjehanda transactioner emellan Kronan och enskilde, och att de förändringar med Svenska jorden, som, i följd af sådane af - Stats-Utskollels Utlåtande If'.o 261. handlingar beslutats, föranledt den nuvarande uppställningen i jordeböckerne, ehuru man är i okunnighet om tiden för tillkomsten af dessa beslut, så har Motionairen, på grund af hvad redan blifvit anfördt, troll sig höra bestrida den föreslagna åtgärden.
Vidare har Motionairen yttrat, att, ehuru folket, på grund af köp, arf och andra laga fång, redan eger den jord förfädren besutit, att det tillhandla! sig densamma med beräkning af den skattskyldighet, som nu gällande jordeböcker anlydt, men icke destomindre trott sig kunna ifrågasätta, att en sålunda till och med genom fastebref befästad eganderätt kunde underkastas ny pröfning.
Maj:t har väl, i anledning af Presidenlernes i Kongl. Krigs- och Kammar-Collegierne underdåniga hemställan, genom Nådig Skrifvelse den 27 Maji nästlidet år, förklarat Sig finna angeläget, alt de i Länens jordeböcker, äfvensom i Indelnings- och Roteringsverken befintlige felaktigheter och brister blefve afhulpne', så att en i alla delar vigtig jordeboks-liggare samt ett pålitligt Indelnings- och Roteringsverk erhölles, men tillika ansett det vara af vigt, dels att denna fråga, hvarpå mångå enskilda rättsförhållanden berodde, med nödig varsamhet, på behörigt sätt, ulan öfverflödiga och vidlyftiga omgångar, behandlades, dels ock att, i sammanhang härmed, åtgärder vidtoges, för alt i framliden förekomma det missförhållande, som i denna del egt rum, hvarföre Kongl.
Majrt anbefallt bemälde Kongl. Collegier att, jemte meddelad upplysning om hufvudsakliga bsskaffenheten af de i jordeböckerne, äfvensom i Indelnings- och Roteringsverken varande felaktigheter och huru de tillkommit, i underdånighet föreslå på hvad sätt, i öfverensstämmelse med gällande författningar, under behörigt afseende på Kronans och enskildes rätt, roen med åstadkommande af minsta möjliga rubbning i bestående förhållanden för de senare, samt minsta omgång och besvär för vederbörande Embetsman, ifrågavarande arbete lämpligen kunde efter hand utföras, samt hvad serskilda anslag derföre erfordrades; hvarjemte yttrande skulle afgifvas, om hvilka föreskrifter borde meddelas, till förebyggande i en framtid af sådane felaktigheter i jordeböckerne och Roteringsverken, som nu tillkommit; och skulle några ytterligare anmärknings-memorial, rörande befunne olikheter emellan äldre och nyare jordeböcker, icke få ifrån KammarCollegium till Kongl. Majlis
Befallningshafvande aflåtas, innan Kongl. Majrt, i anledning af det från Collegierne sålunda infordrade utlåtande, fattat Dess hufvudsakliga Nådiga Beslut.
Genom detta Kongl. Majrls Nådiga Svar, hade väl de skatlskyldiges oro blifvit lill någon del lugnad; men så länge ännu på pröfning berodde, om och huru gransknings-arbetet skulle utföras, sväfvade man dock uti ett osäkerliels-tiilstund, som icke längre borde fortfara.
Motionairen trodde Stals-UtskoUtls Utlåtande N'.0 261. i5 allas gemensamma öfvertygelse vara, det
Staten icke egde någon laglig rätt, att lill obegränsad tid utsträcka dess anspråk emot enskilda , i afseende på jordens natur, mantal och ränta; att kronans äldre jordeböcker icke kunde eller borde anses innefatta gällande bevis om rätta förhållandet i dessa delar, och alt, i följd af dem, någon laglig rätt således icke kunde härledas, alt till krono-natur eller till Kronans egendom förvandla jord ocli fastighet, sorn under en längre tid varit uti enskild ego, och hvartill den enskilde förvärfvat éganderätt, genom arf, köp eller dylikt, samt derefter åkornmen lagfart och fasta, samt att på lika sätt frälsejord icke heller borde, på grund af jordeböckerne, till krono eller skatte kunna förvandlas, eller nuvarande mantal upphöjas, emedan det i alla tider varit Kronans, likasom enskildes skyldighet att bevaka sin rätt, och hvad hennes Embetsman dervid försummat, borde icke, efter seclers förlopp, från den enskilde kunna återvinnas.
I öfverensstämmelse med hvilken åsigt, Molionairen föreslagit, att från Statens sida något anspråk icke må kunna väckas emot enskild man om förändring af hemmans natur och mantal, sådant det, enligt sista jordeböcker under tio eller kanske tjugu års tid, varit vid skattskyldigheten ansedt och beräknadt, samt att, enär i äldre jordeböcker upptagen grundränta, under de tio sista åren, oafbrutet varit ur jordeböckerne utesluten, eller ock upptagen till mindre belopp, än i de äldre, rättigheten att utkräfva den gamla högre räntan måtte genom försummad prasscriptionslid anses hafva upphört, och vid det gamla förhållandet förblifva.
Troende Molionairen, alt, om granskningen af jordebockema på det föreslagna sättet begränsades, arbetet blefve verkställbar! utan tidsutdrägt och betungande kostnader för Slaten, enär det då skulle inskränka sig lill misskrifningars rättande, uteslutne lägenheters upptagande m. m.; och kunde de gamla jordeböckerne sedan tjena till historisk upplysning om äldre förhållanden, utan att likväl af dem finge dragas några slutsatser om de rätts-förhållanden, som i senare tider inträdt, och hvarom äldre handlingar icke innefattade några tillförlitliga anteckningar.
Vid ärendets föredragning till remiss, hafva yttranden blifvit afgifne* af Riksdagsfullmägtigen J. L.
Wiklund från Westerbottens
Län, som ansett frågan vara af mycken vigt, och alt serdeles försigtighet borde vid undersökningen användas, enär den föreslagna granskningen eljest lätteligen kunde förnärma enskild egande-rätt.
Häruti hafva Per Isacsson från Gottland, Per Persson från Jönköpings Län iri. fl. instämt.
Af Nils Månsson från Malmöhus Län, hvilken delat Molionairens åsigt samt tillagt; alt misstag itti Jordeböckerne ofta förekomma, så att hem - Stats-Utskottets Utlåtande IV:o i6t• man, oaktadt erhållen förmedling, funnits påförda högre afgifter än de förut vidkunls; samt af Riksdagsfullmagtigen Botvid Jonsson från östergöthland, hvars anförande innehåller: att, då grundskatten i hans hemort vore så mångfalldig, att de fleste aldrig kunna controlera sitt debet, önskade Botvid Jonsson, att densamma blefve reducerad efter tio års markegångspris till de varuarliklar, hvarpå Landtmannen egde bästa tillgång; att jordeböckerne borde närmare granskas och sättas i fullständigare skick, samt en viss oklandrad besinningstid, utan afseende på öresland eller stångfalls beräkning, inom byn befästa egande rätten; äfvensom slutligen att, till undvikande af framtida tvister, nästa jordebok öfver Riket upprättades inom socknen i socknestugan, i närvaro afen vald Comité, då hvarje förekommande hemmansegare blefve hörd och egde uppgifva och styrka sin jord och dess tillhörigheter.
Iiärförutan har Utskottet från Ridderskapet och Adeln erhållit remiss å Friherre Ceder ströms, Jacobf i detta ämne afgifne anförande, hvaruti, efter framställning, huruledes de i Rikets jordeböcker anmärkte felaktigheter medförde dels förlust i Statens ordinarie inkomster, dels beredde tillfälle för våldförande af enskild lätt och möjlighet för Uppbördsman, alt oanmärkt utaf de skattdragande utfordra mera , än desse äro pligtige alt erlägga, Friherren ansett desse upptäckte skiljaktigbeter kunna hänföras till 3a uppgifna classer af sins emellan olika inflytande på Statens och enskildes rätt.
Då, såsom Utskottet inhemta! och Riksdagsfullmagtigen Nils Strindlund äfven uppgifvit, Kongl. Maj:t, genom Högstberörde Nådiga Skrifvelse af den 27 Maji nästlidet år, af deruti anförde och bär ofvan intagna skäl, förklarat, att med jordeböckernes granskning borde tills vidare anstå; så hemtar Utskottet, ej mindre häraf, än äfven utaf de i detta ämne gjorde framställningar, anledning till den förmodan, att samma granskning, ehuru nyttig och ändamålsenlig, likväl torde föranleda dels lill rubbning af egande rätts-förhållanden, och dels till tvister Kronan och enskilde emellan; och Utskottet får derföre hemställa: att Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det ifrågavarande jordeboks-granskning icke måtte medföra någon lill återbetalning ledande efterräkning eller den ringaste rubbning uti egande rätts-förhållanden.
Stockholm den o.'\
September 1834- ST OCK HOLM, tryckt hos Bernh. M. Bredberg, i 834- Förstärkta Stats-Ut skottets Memorial- N:o 162.
1 N:o 262.
Ankom till Exp.-Utsk. den 24 Sept. 18?4>
Memorial, i anledning af Riks-Ståndens olika beslut, rörande Mantals-penningarnes beräkning.
Till följd af Riks Standens den 13 och 15 innevarande månad fattade beslut, i anledning af Stats-Utskottets Memorial, N:o 255, med Förslag till sammanjemkning och voterings-proposition, i fråga om Riks-Ståndens olika beslut, rörande Mantals-penningarnes beräkning, har Förstärkta Statsutskottet. denna dag, i vederbörlig ordning anställt omröstning efter följande godkända voterings-proposition:
Den, som bifaller, att personer emellan 15 och 17 år må befrias från erläggandet af Mantals-penningar, röstar Ja j Den det ej vill, Nej.
Nej, anses personer emellan 15 och 17 år, hädanefter såsom hittills, böra erlägga Mantals-penningar, och det i Inkomst-Betänkandet under nämnde titel beräknade belopp böra ökas med 24,000
R:dr, som nu för sådane personer blifvit afräknade.
Voteringen har utfallit med 47
Ja och 72 Nej; och som Nej sålunda vunnit, komma personer emellan ig och 17 år, hädanefter såsom hittills, att erlägga Mantals-penningar, samt det i Inkomst-Betänkandet under nämnde titel beräknade belopp att ökas med de 24,000
R:dr, som nu för sådana personer blifvit afräknade.
Stockholm den 23 September 1334- Bihang till R.
Brot. 1834• 4:(le Sand. 1 Afd. 2:dra Bandet. aS.clje Haj tet.
Förstärkta Stats-Ut skottets Memorial N:o idj. N:o 263.
Ankom till Exp.-Utsk. den 14 Sept. 1S34.
Memorial, angående anställd omröstning öfver åtskilliga till Stats-Regleringen hörande frågor.