Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Häradshöfding skall denna ed svärja inför Hof-Rätten.
År han fjerran deri* frän sladd, eller kan han sig der ej infinna, förrän Ting skall hållas; förordna Hof-Rätten hvar det ske må.
Nämndeman lägge eden af ä Tinget.
Borgmästare och Rådman gore ed sin å Rådstufva , i närvaro af Konungens Befallningshafvande , eller den lian i sitt ställe förordnar. t o §.
Nit häfver Häradshöfding förfall, att han sitt Embete ej förrätta kan; kungöre det Hof-Rätten.
Pröfvas det lagligt, förordne Hof-Rätten en skicklig man, som Embetet i hans ställe f örestår.
Lag vare om Borgmästare, der Rådstufvu-Rätten utom honom ej domför är.
Tredje Capitlet, om Lagmans -Ting, upphäfves. 4 Cap. Öfverskrift?!! af detta Cap. ändras sålunda : jExp.-Utsk.
N:0 4 5 9 i 2 Huru serskildt
Härad s-ting skall hällas, sorn kallas urtima Ting. a §.
Sista punkten i denna §. eller orden : ”Om Serskildt Lagmans-ting vare Lag samma/’ utesiutes.
Femte Capitlet, om Kämners-Rätt, upphafves. 6 Gap. Om Rådstufvurätt.
Detta Capitel kommer alt erhälla följande lydelse: 1 §’ Staden) med de egor, sorn dit lyda , och inom dess rågång belägna är o, vare Rådstuf vurätts Domsaga. 2 §•
Ar Strul större, än att de mål, som till Rådstujvurätt höra , af en Rätt skötas kunna; vardén flere
Rådstuf vur ätter för ordnade, och gör omålen dem emellan så fördelade, som å hvarje ställe lämpligast finnes; dock så att Lagfarts-, Intecknings-, Ågtenskaps-, förords-, Boupptecknings-, Arfs-, Testaments- och Förmynderskaps-ärenden i a8 Exp.-Vtsk.
N.o 43q, för' hela Staden, till en och samma Batt höra.
Är Förmyndare-hammar i Stad inrättad.
, då skola frågor om Arf, Testamente, Förmynderskap och omyndigas vård der upptagas och dömas; och varde Förmyndare-kammar „ i ty mål, såsom Rådstufvurätt ansedd. 3 §.
Hvar måndag, eller, när helgedag å. måndag inträffar, nästa sockne dag derefter, skall Rådstufvurätt hållas; träde ock Rätten dess emellan tillsamman, så ofta det tarfvas och Ordföranden derom tillsäger.
Då skola Borgmästare och Rådmän klockan Nio till Rådstufvu komma. 4 §•
Vid årets början, innan Rådstufvurätt första gång till
Domsäte träder, skall Gudstjenst Jullius. 5 §.
Rådstufvur ätts
Dom-bok skall skrifvas utider af alla„ som i Rätten sitta; och varde den, med saköres-längd, till HofRäitten sänd inom Miclielsdag året derefter ; vid bot tjugu daler.
Eger Staden sjelf sakören; dä är ej nödigt sako restlängden till Hof-Rätten sända Huru med Dom-bok , som af Rådstufvurätt i Stockholm hålles, förfaras skall, är serskildt stadgadt. 9 CaP - Exp.-Utsk.
N-a 43g. 129 9 CaP* Följande tvänne §§. af detta Capitel skola hafva denna lydelse: 1 $. Kommer ej Häradshöfding till laga Tingi utan låter Rätten ligga neder; bote trettio daler, dér han ej laga förfall viser j och gälde dem skadan åter, som Rätten sökte.
Blif ver han en Tingsdag ute då Ting flere dagar står; bote tio daler. jFörsummar han Syn, eller urtima Ting, vare bot hälften mindre. 3 §.
Kommer ej Borgmästare till Rådstufvu den dag rättegång skall hållas; bote tre dalerj och Rådman, som blifver från Rätten ute, två daler. 10 Cap. 5 §.
Slutet af denna §.: ”gånge dermed sorn i 6 Cap. 1 §. sagdtär,” ändras till följande lydelse : gånge dermed, som i 6 Cap. 2 §. sagdt är. 27 .§•
Andra punkten i denna §., eller orden: ’’I staden gånge örn dessa mål, sorn. sägs i 5 Cap. 1 ändras till denna lydelse: Bilt. till R.St.
Prct■ 1828—i83o, 10,-de Sahil.
Ö Band. g läo Exp.-Utsk.
IV.o 43gi I staden skall Rådstufvurätt dessa mål upptaga. 11 Cap. Följande tvänne §§. af detta Capitel erhålla denna lydelse i 4 §•
Käranden vare skyldig, att låta sva» randen få stemningen fjorton dagar förut, der han inom häradet bor: utom häradet, eller i annan stad, tre veckor: utom länet, sex veckor: i tredje eller fjerde länet, eller längre bort, hio Veckor.
Är den utom Riket, sorn st emmas skall; håfve sex månaders tid ifrån det han stemningen fick.
Der stemning genom offentligt anslag sker å Rättens dörr, skall ock sex månaders dag föreläggas.
Om stemning i concursmål är serskildt stadgadt.
I alla dessa fall, der stemning fordrar längre tid, än om lysning till Ting stadgadt är; må den svarande stemmas till viss månad, och underrätte han sig sedan sjelf, å hvad dag Tinget hållas skall. s §.
Till Rådstufvurätt stemmes åtta dagar förut; utan så är, att målet ej tål uppskof, och derå förr svaras kan. Exp.-Utsk•
N--o 4^9* 13 k 12 Cap. 2 §.
Första punkten af denna §. ändras till följande lydelse
Är någor förfallolös borto, då han tö* pas af Rätten fram att kära eller svara j bote två daler. 5 §.
Benna §. varder till all kraft oell Verkan upphäfven, 7 §•
Sista punkten i denna §.
”Är nå* gor borto från Lagmanssyn ; Vare lag samma: dock må man ej der Vädja mot, utan gånge dermed, som i 25 Cap. 10 stadgas/* upphäfves. l3 Cap. Följande trenne §§. i detta Capitel ändras sålunda 1 2 §.
Säfvar någor Domaren obeskedeliga ; bote i Underrätt tjugu daler , i Hofrätt femtio daler. 3 §•
Pröfvas jäf lagligit emot Häradshöf» ding, eller Borgmästare i den stad, der ej mer än en Borgmästare är > och Rådstuf* i5a Exp.-TJlsh.
IV.-o 43g. vurätten utom honom ej finnes domför; förordne Hofrätten en annan i hans ställe, på kärandens begäran och kostnad , och stadne den kostnad sedan å den j som saken tappar. 4 §•
Jäfvas någor i Härads Nämnd ; sätte Häradshöfding, om det tarf vas , annan i hans stad, så länge det målet slites.
Jäfvas Rådman; nämne
Rådstufvurätten den i hans ställe sitta må, der Rätten ej annars domför är.
Ar Rådstufvurätt aller jäfvad; förordne Hofrätten andra, som den sak döma.
Nu kari så hända,’ att så många af Hofrättens ledamöter jäfvade varda, att Rätten i ty mål ej fullsuten är; gifve Hofrätten det Konungen tillkänna, då Konungen förordnar andra i deras ställen.
Ej må någor i Hofrätten jäfvas, der son eller måg i Under rätten dömt; utan så är, att de för embetes brott der4 lagliga anklagade varda. i4 Cap.
I i oell 2 §§. af delta Cap. göres följande ändring : 1 §■ I Härads- och Rådstufvurätt i de mindre städer , bör käromålet munteliga fö - Exp.-Utsk.
Skrif v. N.o 4’9- J 35 reställas, der sakens vigt och vidlyftighet eller andra omständigheter ej fordra, att det skrif teliga ske må : och varde då parterna ej tillåtit, att flera än en skrift hvardera inlägga, der saken ej är af dess större vigt. 2 §.
Kommer käranden till Rådstuf vurätt å dag föresattan, och gifver dess käromål vid offentligt upprop skriftliga in, och svaranden då när är; skrifve Rätten derå, att han åtta dagar der efter svara skall.
Försummar han då att ställa sig vid uppropet in , men kommer med svar innan klockan tolf; höte två daler.
Blifver han alldeles ute, eller kommer han oberedd utan laga ursäkt; bote fyra daler, och gånge äter upprop i saken åtta dagar der efter.
Kommer han ej ändå med svar in ; bote som sagdt är, och varde på kärandens inlaga i saken dömdt: dock må han munteliga höras, om han det förut begärar: vare ock honom tillåtit, der han tappat, emot domen vädja.
Försummar käranden den dag, då han sin vederparts svar emottaga skulle; bote två daler.
I Rådstufvurätt i Stockholm vare uppropstimma klockan tio. 6 §.
Andra punkten i denna §. ändras sålunda : »34 Exp.-Ulsk.
Förslag; till und, Skrif v, N.o 43y, Hvar som dä förfallolös bilf ver ute , bote i Rådstufvurätt en fem daler, i Hofrätten tio daler. 8 §.
Denna §, skall lyda sålunda ; Skrifver någor, eller talar inför Rätta, det han vet ej sannt vara , och vill Domaren dermed förleda: varder han derom öfvertygad ; bote i Underrätt tio daler, i Hofrätt tjugu dalhr, eller mera, allt sorn Domaren det pröfvar. 9• §■ Forsta punktea af denna §. erhåller följande lydelse; Vrångo-ed måge parterne ej äska af hvarannan i någon Rätt :■ dock ege Hofrätt, dä hufvudsaken dit kommen är, pålägga endera parten, eller begge , denna xrångo-cd utan uppskof i rättegången svär ja, om sanning ej annars, utletas kan. 15 Gap. i5 och 16 §§. i detta Cap, skola lyda sålunda; i5 §, Alle äga Rätten heder och vördnad visa :■ Ty skall ej någor, i stället för laga fullmägtig , låta öf vermaga, tjenstedräng eller annan otjenlig, gifva dess skrifter in Exp.-Utsk.
N:o 43g. »35 eller till munteligt förhör släcka.
Gör det någor; bote i Underrätt fem daler, i Hofrätt tio daler. 16 §•
Täger någor sig talan för
Rätta i den sak, der han hvarken är målsägande, eU ler ombudsman , * eller äger å embetes vägnar kära och söka, eller efter lag der till lof häfver; bote i Underrätt fem daler , i Hofrätt tio daler , eller mera , som saken är till.
Sker det hos Konungens Befallningshafvande; bote fem daler.
Konungens ensak: fylle ock i dessa fall allan skada, »6 Cap. 1 §•
Andra punkten af denna §. ändras tili följande lydelse :
Nöjes endera partén ej deråt; gifve han det Rätten tillkänna genast, eller sist innan nästa dag till ända gått, och lägge sedan dess besvär in i Hofrätten, inom hälften af den tid, sorn i lagvadda saker föreskrifven är. l3ö Exp.-Utsk.
N.o 43t). 17
Ca p. 3 §.
Fjerde punkten at denna §. ändras sålunda :
Kommer ej vittne, som stemdt är; bote i Underrätt tre daler, i Hofrätt fem daler: och lägge Rätten sedan viss dag och vite före. 3i §.
Slutet af denna §: ”Fäller Lagman någon till ed, då bör Iian den gånga, innan Tinget slutes:
Är han ej sjelf tillstädes, * lagge eden af inför nästa Domstol i orten, inom den tid, som Lagman föreskrifver, ” kommer att alldeles utgå. 18 Cap. 3 §.
Första punkten af denna §. skall lyda sålunda: dr någor sak genom vad kommen till Hofrätt, och gifver sig en annar först der an: finnes hans talan sådan, som i 1 J*. sägs; gånge der med, som der föreskrifves. 19 Cap. 1 §•
Denna §. är sålunda ändrad:
Reser någor bort, då hans sak för rätta, är, utan han häfver Domarens lof Exp.-Utsk.
N.o 43g.
107 dertill, eller laga fullmägtig ställt, och Rätten det kungjort; bote i Underrätt fem daler, i Hofrätt tio daler, och gånge ej dess mindre dom i saken. 20 Cap. 1 §•
Andra punkten af denna §. ändras sålunda :
Göra de det ej; bote sd svaranden, sorn käranden, i Underrätt tio daler, i Hofrätt tjugu daler. 21 Cap. 4 §•
Denna §. ändras till följande lydelse*):
Häfver man Underrätts dom för sig, men tappar i Hofrätten; dä bör kostnaden å båda sidor emot hvar annan qvittas, der Domaren ej finnér de omständigheter i något mål vara, att endera ändå rättegångskostnad gälda bör.
Åro i saken åtskilliga käromål, och vinna eller tappa parter - *) Derest Rikets Ständer ej antaga eller Kongl. Maj:t ej i Nåder gillar Utskottets, i dess Betänkande
Njo 38, gjorda förslag till förändrad redaction af hela detta Capitei. 138 Exp,-Ulsk.
Skrif v. Nio 43 g, ne der i ömsom., då stände ock hvar sin kostnad, 22 Cap. 1 §’
De två första punkterna i denna §* erhålla följande lydelse.'
I Hofrätt skall någor af Rättens
Le-, damötpr, i lagvadda eller der instemda saker, skrif t elig berättelse om deras sammanhang uppsätta, innan de till dom företagas.
1 Underrätt måge parterne det ej äska, der Rätten ej sjelf finnér, att sa-, hens vigt eller vidlyftighet det fordrar, 2 §, Tredje punkten i denna §. skall lyda sålunda:
Sist upptecknas inlagorna, att kunna Rätten föreläsas, efter den tid, som de inkommit; och Rätten gifve sedan den berättelse till parterne ut, med förelagd tid och vite, i Hofrätten tio, i Underrätten fem daler, att den hvar för sig genomse„ underskrifva och återställa, 23 Cap, 1 §'
Denna §., sådan den lyder i KongU Exp.-Utsk, Förslag till und.
N.o 459. 13g Förordningen den i5 Junii 1818, ändras sålunda: A Häradsting , så ock vid laga syn i j ordatvist, må ej dömas, der ej sju i Nämnden äro.
Rådstufvurätt vare ock domför, der tre i Rätten sitta.
I Hofrätt må ej färre, än fem Ledamöter, döma i mål, som ä ära och lif gå.
1 andra mål må fyra Ledamöter utgöra 1 domfört antal, der alle om slutet ense äro. 2 §•
Denna §. skall hafva följande lydelse; När dom ä Häradsting fällas skall; underrätte Häradshöfding
Nämnden om saken, och de skäl der i äro, sä ock hvad la g i ty fall säger.
Varder Nämnd ifrån Häradshöfding skiljaktig; gälle den mening, som Nämnden faller pä, och sväre den för dom sin.
Aro ej alle i Nämnden ense ; stände vid det, som Häradshöfding rättvist prof var. 24 Cap, 5 §., Denna §•> sådan den lyder i Kongl, Förordningen den IQ September 1823, än-* dras sålunda :
I alla Rätter skall dom qffenteliga afsägas; å Häradsting sä snart den förfat - Exp.-Ulsk, Förslag till tind.
N.o 43g- i 4 o tad är: och gifve Häradshöfding domen skrif teliga ut, innan han frän Tingsstad reser, om det sä tidigt äskas, att det ske kan: gör han det ej; bote tjugufem daler.
I Rådstufvurätt och Hofrätt böra parterna vid middagstima dagen förut s le mm as , genom anslag ä Rättens dörr, att dom ä tid föresattan afhöra: dock må Rådstufvurätt genast och utan anslag dom munteliga eller skrif teliga kungöra, der saken af ringa värde är; och stände parterna i ty fall fritt, att taga den ut eller ej.
Tager någor Rättens offentliga anslag bort ; bote tjugu daler. . v §•
Denna är sålunda ändrad:
År Häradshöfding, som dömt, ej då i samma Rätt: gifve den, som i hans ställe kommit, förklaring med Nämnden.
Åro i Rådstufva och Hofrätt ej så många cjvar af dem, som i utslaget ense varit, att de dom före äro ; då böra de, som sedan der Domare blifvit, utslaget förklara.
Innehåller den förklaring, som parten gifves, något sådant, som i utslaget ej är tydliga utsatt; då må vad deremot tillåtas.
F.xp.-Utsk.
Skrif v. N>o 43i}.5,i41 25 Cap. i och 2 §§. af detta Capitel erhålla denna lydelse: 1 §•
Nöjes man ej åt den dom eller utslag, som Häradsrätt i hufvudsaken , å Tinget, eller vid laga syn i jordatvist, eller husesyn å prestebol, frälse- eller skattehemman, fällt häfver; dä mä han vädja med fem daler under Hofrätt, antingen genast, eller sist innan åttonde dagen gått till ända , den inräknad, dådomen föll, der hufvudsaken, med ränta eller afgäld, som fordras, stiger öfver femtio daler , utom rättegångskostnaden ; och Häradshöfding skrifve straxt å domen, att han lagliga vädjat, och bör saken i Hofrätt fullfölja, inom den tid, som i 9 sägs ; sä ock att borgen förut bör ställas för kostnad och skada, och domen fullgöras, efter ty som i 26 Cap. sägs; vare ock den, sorn vunnit, skyldig att underrätta sig af Domaren, om vädjadt är: och der så skett, läte ock han det teckna , till sin rättelse, å dombref sitt: der må ej fordras serskild betalning före.
Vädja de båda ; gånge dermed sammaledes.
Parterne skola sedan till Hofrätt komma, utan stemning eller serskild kungörelse.
Vädja de ej, som. nu är föreskrifvet; ståncle Häradsdom fast. i4a Exp.-Uisk.
Förslag till unct.
Skrif v. N.o 439. 2 §.
Vill elen, som under Hof rätt vädjat j sitt vad sedan öfvergifva; kungöre det siri vederdeloman, inom hälften af den tid, som han eljest skulle till Hofrätten komma.
Gör han det ej, och hommer svaranden dit} njute han betalning för kostnad sin. 3 §•
Denna §. upphör att Vara gällande. 4 §*
Denna §. skall hafva följande ljdelset
Har ofrälse man, efter offentligt anslag, sökt att afstå all dess egendom till sina borgenärer: eller endera maken begärt skillnad i ofrälse bo: eller tvist varit om borgenärers rätt och företräde till sudan gäldbundens gods; sändé Häradsrätt de skrifter, som partérne der vexlat, till Hofrätt in , tre veckor förn, ciri de skola sig der inställa. 5 §.
Första punkten af denna §. ändras sålunda :
I brottmål, ehvad de äro Svårare eller mindre, håfve ej någor lof att vädja , antingen emot värjemålsed, böter, eller kostnad och skada, som Underrätt i ty fall ålagt: utan må den , som ej nöjes åt dess Bxp.-Utsk.
K.-o 4%.
143 dom, besvära sig deröfver i Hofr ätten,inom hälften af den tid, soni lagvadda saker der fullföljas böra. 6 och 7 §§.
Dessa §§. upphöra att vara gällande. 9 §* ' Denna §., sådan den lyder uti Kongl. Dörordningarne den ig Julii 1815 och den 29 November i823, ändras sålunda: / de saker, som genom laga Vad gå till Svea Hofrätt, ifrån Häradsrätt i Upland, Södermanland , Vestmanland , Kopparbergs
Län, Nerike och Gestrikland, ingifve käranden sin inlaga, innan klockan tolf pä den fyrationde dagen, den oräknad, då Häradsrättens dom föll, eller håfve sitt vad förlorat; från Häradsrätt i Vermland, Helsinge/and, J".miland, Herjeådalen, Medelpad och Ångermanland, på den sextionde dagen ; från Häradsrätt i Vesterbotten och å Gottland, på den nittionde dagen:
I Götha Hofrätt, frän Häradsrätt i Östergöthland, Calmare Län, Småland, Skaraborgs och Elfsborgs Län , på fyrationde dagen ; från Häradsrätt i Halland, Dahl och Bohuslän, på sextionde dagen:
I Hofrätten öfver Skåne och Blekinge, från Häradsrätt i desse landskap, på den fyr ationde dagen.
I vexel- och sjörättssak vare tid hälften kortare, att fullfölja vad ifrån Häradsrätt i hvarje ort till Hofrätt. i44 Exp.-Utsk Förslag till tind.
N.-o 43 g» 10, r i, 12, i3 och i4 §§.
Dessa §§. varda till all kraft och verkan upphäfne. i 5 §»
Andra punkten i denna ändras sålunda :
Huru vittnesbörd derom af Rätten gifvas bör j vare tag samma , som i 1 §. af detta Cap. för Häradsrätt stadgadt är. 16 §.
Denna §. kommer att lyda sålunda:
Ej må någor vädja mot Rådstufvu dom der hufvudsaken ej går öfver femtio dalers värde, efter ty, som i 1 $. sagd t är.
I den stad, der något serskildt der om stadgadt är, rätte sig
Domaren och parten derefter. r7 §•
De i slutet af denna §. förekommande orden: ”vare vad deri tillåtet, ehvad det är emot Lagmans, Kämners, eller Rådstufvu dom” ändras till följande lydelse:
Vare vad deri tillåtit, ehvad saken är af större eller ringare vigt. a4 §.
Denna §. erhåller följande lydelse:
Besinnar hm sig, som emot Rådstufvu - Exp.-Utsk.
Skrif v. IV.-o /pg. 145 vu dom vädjat , och vill ej sitt vad sedan fullfölja, kungöre det vederparten, såsom i 3 om Häradsrätt sagdt är, vid äfventyr, som der stadgadt finnes. 26 Cap. 1 §•
Första punkten i denna §. ändras sålunda : Hvar som ifrån Underrätt vädjar , ställe för sig tvenne löftesmän, som borga, begge för en, och en för begge, för kostnad och skada, den han kan skyldig kännas att gälda; tage deras skrift derå, och lagge den vid sin inlaga i Hofrätten in. 2 §•
Häfver den, som vädjat, i Underrätt tappat: gifve han amandt ut hvad dömdt är, och sätte det hos Konungens Befallningshafvande, eller i taka händer. 28 Cap. Detta Cap. varder sålunda ändradt: 1 5* Hvar som å nyo dräger den sak för Sih, till R.St. Fröt■ 1828—i83o, 10.-cle Sami, 3 Band. 10 i46 Exp.-Utsk.
Förslag till tind Skrifv.
N.-o 43g. rätta, deri dom eller utslag förr är , sorn vunnit laga kraft; eller tadlar sådan dont för Rätten , eller utom: bote för Underrätts dom tio daler; för Hofrätts dom etthundrade daler.
Är det Konungens: plikte med femhundrade daler. 2 §.
Underrätts dom; döme der öfver förste domstol i den ort, der brutit är.
Qväljes Hofrätts eller Konungens dom / det skall i Hofrätten dömas. 2g Gap. i och 2 §§. af detta Capitel skola hafva följande lydelse i * §•
Djerfves någor missbruka rättegång , och emot klara skäl och bättre vett, af arghet; drager någon för Rätta; bote i Underrätt ifrån tio till tjugu daler, de fattiges ensak: och gälde dertill rättegångskostnad j hinder och skada. 2 §.
Häfver någor tappat i Underrätt, och Hofrätten gillar i allt Underrättens utslag; bote han ifrån trettio till hundrade daler.
I dessafall plikte fullmäktig, som i i5 Cap. 14 sagdt är.
Orkar den brottslige ej bö - Exp.-Utsk.
N.o 43g. 14? ta; plikte med fängelse, som i to Cap. Utsöknings-Balben stadgadt är. 3o Cap. 5 $. Denna §. är sålunda ändrad :
Den, som tappat i Hofrätt , då soken der, såsom i första domstol, dömd är; gifve ut det han är skyldig känd, allt sorn i 26 Capitlet sagdt är.
Den, sorn vunnit i Underrätt, eller hos Konungens Befallningshafvande, men tappat i Hofrätt: vare fri för doms och utslags fullbordan, och ställe der full borgen före.
Huru det lyftas må, som utgifvas skall, urskils i 26 Capitlet 7 ,f.
Utsöknings- Balken. 3 Cap. 5 §.
Denna §. sitall hafva följande lydelse!
Häfver någor vunnit hos Underrätt, och varder deremot vädjaclt; njute ändå utmätning, och ställe borgen för det han i48 Exp.-TJlsk.
Skrif v. N.o 43g. om händer får , eller läte godset sättas i qvarstad.
När godset så utmätit är , må det sedan ej skingras , eller utom egarens vilja föryttrasj förr än saken i Hofrätten af dömd varder.
Tappar han der; gånge det, som utmätit, eller i qvarstad salt är, åter, med dess ränta och afgäld. 9 CaP i §•
Sista punkten af denna §., eller orden: ”Går saken ej öfver tryhundrade daler eller dess värde; njule den fordrande utmätning å Konungens Befallningshafvandes utslag, ändå att ändring theri sökt är, och lyfte det som utmätit är, emot full borgen, ” ändras till denna lydelse:
Den fordrande njute utmätning u Konungens Befallningshafvandes utslag, och lyfte det , som utmätit är > emot full borgen.
Vill den tappande ändring i Konungens Befallningshafvandes utslag söka; utgifve hvad han är skyldig Jiänd, såsom i u6 Capitlet Rätte gångs-Balken sägs. Exp.-Utsk.
Forslas, till and.
Skrif vi K.-o 4^3» >49 Jorda-Balken. i4 Cap. 3 §.
Denna §. är ändrad sålanda:
Nu vill någor med den synedom sig ej åtnöja; vädje då under Hofrätt, som i Bättegåings-Balken sägs.
Fullföljes vadet, och finnér Hofrätten ny syn tarf vas; utnämna Hofrätten en af sina Ledamöter, att synen hålla , och kalle tvenne Underdomare i orten, att honom biträda.
Det protocoll, som vid synan föres, gifve Hofrätts-ledamoten till Hofrätten in, och Hofrätten döme sedan i saken.
Drages saken under Högsta Domstolen, och finnes den ej tillräckligen utredd, ändå att syn föregått; då må ytterligare syn hällas; och nämne Högste
Domstolen dertill en af sina Ledamöter ; läte ock, genom Hofrätten kalla tvänne Underdomare, att vid synen biträda.
Öfver denna syn skall protocoll till Högste
Domstolen ingifvas, på sätt om den syn, som Hofrätt förordnat, sagdt är.
Uid dessa syner må ock vittnen höras, der någon af parterne det äskar.
Göres mot vittne jäf; varde vittnet ändå hördt; och pröfve sedan Hofrätten, eller Högste Domstolen, det jäf, sä ock hvad verkan vittnesmålet ega må.
Finner Hofrätten eller iSo Exp.-Vtsk.
Förslag till urul, Skrifv. N.-o 43g, Högste
Domstolen syn nödige och är den ej af Underrätt hållen ; då må Hofrätten, eller Högste Domstolen, låta synen af Underrätten verkställas, ochpröf ve sedan saken, 5:o
Den befattning vid Syn å Landshöfdinge-Residence-hus, sorn, enligt g och io §§. af Kongl. Reglementet den 22 Februarii 1^50, jemförd med 3 §. af 1684 års Reglemente för Landtstalen , tillhört Lagmannen i Länet, skall hädanefter utöfvas af Häradshöfdingen i det Härad, inom hvars gräns Residence-huset är beläget, 6:0
De i 4 punkten af denna Förordning stadgade lagförändringar skola från och med den 1 April nästkommande år gälia för alla de mål, i hvilka vad emot Härads- eller Rådstufvurätts dom eller utslag efter den 3i Mars samma år erlägges eller anmäles; så ock för de mål, hvilka efter sistnämnde dag från Kämnersrätt till Rådstufvurätt eller efter slutet af nästa års Lagmansting från Lagmansrätt till Hofrätt oafgjorde öfverlemnas ; hvarvid iakttages , att de mål, som sålunda inkomma från Kämnersrätt till Rådstufvurätt, eller från Lagmansrätt till Hofrätt, böra anses och behandlas, de förre, såsom vore de till Rådstufvurätt omedelbarligen instämde, och de senare, såsom hade de genom vad kommit från Häradsrätt till Hofrätt; dock att fullgörande af Häradsrätts beslut i sistnämnde Exp.-Utsk.
Förslag lill uncl.
N.o 439. i5i mål ej eger rum, utan så vida beslutet af Hofrätten gillas 5 men för alla före den 1 nästkommande April från Kämnersrätt till Rådstufvurätt, eller inom laga tid efter nästa års lagtima Lagmansting från Lagmansrätttill Hofrätt vädjade mål, skola nu gällande föreskrifter, i afseende på vads fullföljande, oförändrade tjena till efterrättelse.
Skulle åter E. K. M. i Nåder anse den af R, St. beslutade indragning ej kunna verkställas å den i ofvanintagna förslag utsatta tid, få R.
St. till E. K. M, öfverlemna, att bestämma tiden, då samma indragning lämpligen må kunna för sig gå.
I händelse nu ofvanstående förslag vinner E, K. M:s Nådiga bifall, hafva R.
St. trott sig ej höra lemna oanmäldt, att, enär ofverflyttandet af Kämnersrätternes domsrätt till Rådstufvurätterne torde hafva den följd, att tilläfventyrs för några bland Rikets Städer, der Kämnersrätler nu finnas, flera afdelningar af de nu varande blifva erforderliga; så, ehuru Kämnersrätterne lätt kunna, i mon af behof, till afdelningar af Rådstufvurätt förändras, blifva likväl åtskilliga reglementariska föreskrifter, i afseende på sistnämnde