Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
NederlagsfrihCtens verkningar icke kunna bedömas - 'Den 17 Juli. dömas efter de Tabeller, som åtfölja Utskottets Betänkande; att tillåtelsen till införsel af alla slåss bomulls-varor var föranledt af Riksens Ständers, år 1812 bestämdt uttryckta önskan; att prisernas uppstegvande på föda-ämnen vore en orättvisa emot de Raringar, hvilkas .Idkare consumera de jordens alster, sorn af Fandtmannerl frambringas, att de föreslagna fastiglrets-lånen väl torde i närvarande stund vara en oundviklig nödhjelp, men af hvilken man snart agde att tilläfventyrs befara skadliga följder; att er* farenheten synes tala emot hoppet af de föreslagna Förbuds-Författningarna; att ehuru en Journal, sorn den, hvars utgifvande Utskottet föreslår, väl skulle göra nytta, en slik anstalt likväl icke tillhörde Riksens Ständer, utan antingen den enskilta fliten eller den verkställande xnagten.
Herr, Riskoppen Doctor Tingstadius anset sig icke kunna bifalla Utskottets förenämde förslag angående utgifvandet af en Stats Oeconomisk Journal.
Herr Prosten Svedelius och Herr Doctor’ Renström anmärka, att den föreslagna förhöjda tullen och consuintions afgiften på caffe vore olärnplig och för ändamålet otjenlig , och föreslå ett totalt förbud så väl emot införsel, som förbrukning af denna vara.
Herr Prosten Thyselius yttrar den tankä, att tullen på utländska varor ej bör så förhöjas att lurendrägerier derigenom föranledas.
Herr Prosten Uoctor Fåhraeus; att Utskottet högtidligen ville påyrka en skyndesam organisa - Den 17 Julh *isation af e(t Reglemente för hela Sjötulls-be-. vakningen, i likställighet med allt hvad en Schoerbing och Bodell i den delen uppgifvit , samt att sådana Författningar föreslås och så utarbetas i afseende på Ut- och Inrikes Handeln och Sjöfarten, samt inhemska Maniffacturer, Fabriker och Näringar med dithörande ämnen , att alla onödiga och skadliga fjättrar i alla dessa hänseenden må grundligen undanrödja» och alla Stats-inkomster af Sjötull, Fots, Bak, Dykeri och Tolags m. m.
Departementet vid organisation af Sjötulls-Verket under dess ensamma uppseende och bevakning, kraftigare än hittills försäkras; att sådana Fabriker i synnerhet gynnäs, hvartill vi äga rudimaterierna inom Riket., och således undgå i allt hvad möjligt är dera Utifrån införskrifva; att hvad Ylle- och KlädesFabrikers uppkomst angår, Gottland allena bör kunna anskaffa ali den ull, sorn behöfs till Arin éens beklädnad, om, såsom redan vid förra Riksdagarna är anmäldt, Regeringen satte Dandshöfdingen i stånd , att på denna Ö vidtaga alla de lagliga och belönande utvägar, hvarigenom det enda skadedjuret Räfven blef utrotad.
Millioner får af gröfre och finare ull skulle öfversvämma Gottlands kalkberg och öarna deromkring, hvarest farén lefva ute hela vintern, utan att undfå någon föda ifrån ägarens hand.
Grofva Ull-Fabriker skulle på Gottland säkrast anläggas, enligt Kongl.
Commerce - Collegii bemödande 1787, emedan i hela Riket lifsmedlen äro till lägsta pris på Gottland.
Härigenom skulle Utskottets yttrande om inskaffandet a.f Islands-r u 606
Islands får kunna åtmindstone för de södra pro® vinserna undvikas* Herr Prosten Lector Fellenius: att genom, cle af Utskottet föreslagna anstalter af Bancolån pä fastigheter och armortissements-operatio» ners upphörande tills vidare , Sedelstocken skulle förökas , coursen derefter uppjagas och varu.prigerna i mån af myntets vanvärde uppstegras.
Herr Prosten Leffler: att otn ändamålet med de projecterade fastighets lånen skall kunna vinnas , vissa reglor böra bestämmas för dem , sorn under föregifvande af odlings-speculationeu begära understöd af de medel, som Stats-Verket kan till utlånande upplåta, i hvilket afseende föreslås, I:o att Låntagaren bör uppvisa betyg, att lian har odlingsbar mark och att han redan, ädagalaggt prof af kloka och öfverlaggda odlings» försök; 3:0 att han m sin arbetsamhet och tarf, lighet har säkra betyg af Pastor i Församlingen och andra i orten för redlighet kända Man; 3:0 att ett sådant betyg bör innehålla huruvida Länsökanden kan vara betungad med annan betydlig skuld; att för öfrigt
Boställs-innehafvaren äfven emot goda mäns borgen och med recomjnendation af vederbörande auctoritet, hva under han sorterar, och sorn kan taga säkerhetsmått för betalningen, matte till rättighet befordras, när de lanta medlen till EostäHsjords-för» bättring kunna användas.
Herr Prosten, Lector Hasselroth anför åtskilliga betänkligheter emot en utan inskränkning till vissa årstider tillåten Biänvins bränIUnSs hvilken, om dea under en ymnigare årsväxt - Den 17 Juli. 1607 växt kunde vara nyttig, likväl vore under missväx, -år h< gst vådlig, och yttrar tillika den tan. ke, att föreskriften angående vissa färgor till klädnad för fruntimmer borde utsträckas åtmindstone till elen g å färgen, och att Arrack, likasom Mahogony-träd måge till införsel samt den förra artikeln äfven till nyttjande förbjudas.
Till besvarande af förenämnde anmärkningar, jemte hvad de inkomne handlingarna i öfrigt hufvudsakeligen innehålla , får Utskottet nu yttra sina tankar i detta ämne.
Utan att ingå i specie! granskning af de mindre väsendteliga omständigheter, som i någon mån kunnat medverka till den inträffade förlägenheten i allmänna rörelsen, har Utskottet trott sig höra egenteligen fasta sin uppmärksamhet vitt de händelser och förhållanden, hvilka, efter Utskottets tanka, varit af den beskaffenhet, att de, äfven under en i allt öfrigt mera fördelaktig ställning, ensamt gjort tillfyllest, att åstadkomma det onda, sorn nu bfverklagas.
Ibland dessa kan , efter Utskottets öfvertygelse , ej räknas den förlust på arbetare och dagsverken vid Jordbruket, hvartill de sednare årens Krig gifvit anledning, och hvars följder i det hela ej förtjena särdeles afseende, då man tillika eftersinnar, att både den indelta och värfvade Arméen till stor del består af peisoner , sorn i allmänhet producera mindre än de förtära, och detta manskaps frånvaro dr I8I3 dessutom inträffade på en tid, då mången Svensk Jordbrukare, i anseende till föregående årets missväxt, nödgades tillita Utländsk Spannmål till egna och sina l6oJ
Den i 7 Juli• sina arbetares förnödenheter.
Brist på arbetande händer är utan tvilvel en svårighet, hvaröfver man länge och med skäl klagat vid alla mödosamma handieringar, och om boieinedlet för detta onda bör sökas uti sådana anstalter, som för den arbetande classen bereda säkra utvägar till försörjning i nyttiga näringar, mäste deremot, i den man dessa sednare aftyna och försvagas , en motsatt verkan oundvikeligen upp. komma.
I fall den Sedelstock, sorn sedan år 1809 varit circulerande, fått förblifva verksam uti de productiva näringarna, hade densamma säkerligen för farit, att ej allenast bidraga till dessas befrämjande, utan äfven med pvoductionens tillväxt bibehållit ett deremot i det närmaste svarande värde.
I den mån Rörelse capitalet ingått i andra för Riket föga båtande yrken och vexelcoursen, såsom en naturlig följd af en förstörande handels undervigt , fortfarit att uppjagas, har deremot med Sedelmyntets stigande vanvärde, allmänna penninge-bristen och förlägenheten tilltagit, utan att det anmärkte så kallade fastighets vingleriet kunnat anses hafva dertill gifvit någon egentlig anledning.
Ehvad afseende som heldst må göras på de genom Uiskotiets försorg författade och på officiella uppgifter grundade sammandrag af Handelsbalancerna, måste det imellertid ei;kännas , att en betydlig
Handels-undervigt under de sednare även ägt rum, hva;om den ständigt stigande.
. vexelcoursen lemnar de mest säkra bevis, A-tt denna sednare bfror af förhållandet i anseende - Den 17 Juli. 1609 seende till export och import, samt 1 stället för att vara en oundviklig följd af det inhemska myntets värde, tvärtom ej annat kan an medföra en hufvudsakelig verkan pä detsamma, är en sanning, sorn ej tyckes kunna motsägas; och om något tvifvelsmål derom möjligen kunde uppstå, bör det lätt kunna undanrodjas, om man ladfragar framfarna tiders erfarenhet, hvilken, tillräckligen adagalägger, att äfven under de perioder, då det circnleraude Eörelse-capitalet blifvit genom successiva indragningar mindskadt och t,11 sitt belopp ej öfverstiga livan sorn med förman kunnat användas i den inre rörelsen, ve* Xelcoursen icke destomindre befunnits högst ofördelaktig, då densamma deremot, under en mera förmånlig riktning af var utländska Handel, blifvit en annan tid förbättrad oaktadt Sedelmyntets mer eller mindre fallna värde-
Detta sednare förhållande har tyvärr under de sist förflutna åren icke inträffat; och då Utskottet ä ena sidan ej tviflar, a't den hämmade expor.en, likasom
Sill fiskets misslyckande, väsendtligen dertill medverkat, anser Utskottet det å den andra äfven vara lika ovedersägeligt, att vexelcoursens försämring i en ännu mera betydlig man härrört af en öfverdrifven import af främmande Öfverflods varor, hvilkas kringspridande och förbrukning i Uandet blifvit i bå e loflig ech oloflig väg hufvudsakeligen befordrad genom den tillåtna oinskrank a Nederlags friheten.
Med den öfvertygelse
Utskottet således äger om en så beskaffad rörelses skadliga följder för det allmänna, jnedgifver likväl Utskottei gerna, att en j6io Hen 17 Juli. en väl inrättad transito-handel, bedrPven fbr Svenska mäns räkning, kan, under en tillräcklig coritmll emot missbruk, blifva af nytta för Riket , då Nederlags-friheten inskränkes till sådana utländska varor, sorn utan hinder för de inhemska Näringarna kunna med framgång åter exporteras och ej agga lill olofliga speculationer, och det är i detta ämne Utskottet vidare får tillfälle, att gemensamt med Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet yttra sina tankar.
Det har ej undfallit
Utskottets uppmärksamhet, att 18t2 års missväxt haft ett känbart inflyt inde på den allmänna ställningen i Landet , men Utskottet har ej eller ansett sig böra förtiga, att den ofördelaktiga verkan, sorn deraf uppkommit, blifvit ännu mera försvårad genom det stadgade Bränvins brännings förbudet, hvilket betog Landtmannen tillfälle att draga någon förmån af den skämda säd, som ej kunde till bröd användas.
Man bör förmoda att afsigten med allmänna utlånings-verk bör vaTa , att underlätta Rikets allmänna rörelse eller sådana företag, som närmast bidraga till våra egna Näringars framgång och till understöd for dem , som i egenskap af idkare producera , och såsom Handlande afsätta inhemska alster och tillverkningar, och da uti de för nuvarande
Disconter utfärdade Privilegier några deråt syftande föreskrifter ej finnas, och det ej eller kan vara okändt, att lån-biträden till stora summor på en hand blifvit af dem medilelta, till äfventyr» ej alltid till befrämjande äf en inrikes nyttig penninge*circulatjon > sa har Den 17 Juli. 1611 Utskottet ej salcnat skäl till elen finskan, att, enär hädanefter slike verk invättas, de mage forses tned instruetioner , som blifva efter ändamålet närmare lampa e. Då Utskottet fullgjort sitt åliggande att söka upptäcka anledningarna till närvarande ofördelaktiga ställning , har det ej funnit sig tillständig!
, att bedöma hvad sammanhang de anstalter , hvilka i större eller mindre man till densamma bidragit, kunnat hafva med de Politiska förhållanden , hvaruti Sverige vid samma tid sig befunnit, likasom den frågan , huruvida nämnde åtgärder äro att anse såsom följder af Riksens Ständers under förra Riksdagar yttrade Önskningar eller icke , är af den beskaffenhet, att den ej kunnat medföra någon ändring i de principer
Utskottet trott sig böra folja_ vid detta ärendets behandling.
PJvad angår den gjorda anmärkningen om olämpligheten deraf, atf Tull-afgiften okas utöfver ett visst förhållande af lo, 15 till högst 25 procent, får Utskottet anföra, att dess yttrande i denna del endast innehåller en i allmänhet yttrad önskan dels om tullens successiva lämpande efter varans pris och myntets värde, och dels att sådana till införsel tillåtne tillverkningar, som utgöra föremål för en nyttig Industrie inom Piket, genom bifungadeTuII-afgifter försväras, oeli tullen på victualier och kreatur, då de inkomma fran andra orter ari Finland, till en början regleras i det förhållande till varu priserna, sorn 1799 ärs SjötulIs-Taxa utsätter, och sedermera jtin ån in gotti förliöjäS i brån abden inhemska pro duc - Den 17 JulU ductiorens tillväxt, samt att i sådant afseende ny Tall-taxa å dem årligen upprättas, och vidkommande den af Utskottet föreslagna tull å Caffe till 6 sk.
Skålpundet, denna afgift, med afseende pä Rancosedlarnes nu mera försämrade värde , X det närmaste svarar emot den tull af 3 sk.
Skål-» pundet, som genom Kongl. Förordningen den 6 April 1S 0 2 för denna vara fastställdes.
Att elen anstalt, som Utskottet föreslagit, att genom afpassade Tull-afgifter på utländsk
Spannmål förekomma en för inhemska produetion menlig medtäflan, skulle leda till denna varas oskäliga stegring här i Riket, är en farhåga,. sorn icke tyckes vara grundad.
Då Randt manna Näringen icke är förbehållen vissa klasser af idkare, utan fri och öppen för hvar och en , som vill och kan deruti ingå, samt följakfeligen under en allmän tällan, måste dess priser i det närmaste vara i naturligt sammanhang med händelser och omständigheter, sorn verka på densamma; och ehurn mycket man kunde hnna anledning till missnöje vid deras uppstigande, vpre likväl obilligt, att genom en inedgifven obehindrad införsel från främmande orter nedtvingade inhemska priserna på ettsätt, sorn skulle betaga Lantitmannen håg för en Näring, den man likväl önskar matte af honom drifvas till ali möjlig höjd; och som, enligt hvad Utskottet i dess Betänkande anmärkt, det föreslagna medel-priset 4 R:dr i Silfver tför Rågen icke är högre, än det i allmänhet räknadt; redan i g o år varit; så kan hvad i denna del är påmint icke förändra den öfvertygelse, som Den 17 Juli, *Gi 3 Utskottet 1 detta ämne redan yttrat, och förmodar Utskottet äfven att ett nyttigt ändamål skulle vinnas om , på sätt Utskottet hemställt, det stadgande vidtages, att endast ritorr Råg må i vanlig tid, och då omständigheterna ej föranleda till särskildta undantag, blifva till införsel tilläten, hvarigenom bland annat åsyftas att befordra denna varas inskeppning från sådana orter, det densamma kan till erforderlig godhet erhållas.
Någon betänklighet synes ej eller förekomma emot det af Utskottet föreslagna förbud emot införsel af arter och malt.
Eändtmannen kan påräkna en säker afsättning , bör Rikets behof af den förstnämnde varan lätt kunna fyllas genom den inhemska productionen, i synnerhet som brist på afsättning å detta Sädesslag i vissa af de södra provinserna redan ofia inträffat , och något tvifvelsmål kan ej eller äga rum derom, att genom erforderliga Mälteriers anläggning tillräckliga förråd af Malt snart skola anskaffas och Riket derigenom förbehållas vinsten af en förädling, som med så ringa omgång kan åtadkoinmas.
Deremot tror Utskottet sig ej bö« ta gifva anledning till förbud emot införsel af Spannmål i allmänhet, såsom en anstalt, hvilken möjligen skulle kunna blifva förenad med äfventyr , så länge vårt eget jordbruk ännu icke uppnått den förkofran, sorn kan försäkra Riket, att Vid behofvet af denna nödvändighets-Vara kunnaUndvika att derom tillita främmande länder.
Enligt 1799 års Sjötulls-taxa är införsel af Humla i allmänhet förbuden.
Att denna Vara, såsom en f insk ptoduc„t, ännu får i Riket inkom - 1614 Den 17 Juli. lomma, är en följd af det imellan Sverige och Ryssland år 1809 afslutade Freds fördraget, och som Urskottet redan uti dess afgifna Betänkande till Riksens Ständer yitrat den förhoppning, att då fråga snart torde förekomma om en ny Han* dels-Tractat med Ryssland, Kongl.
Majrt lärer i iNåder vara betänkt att vidtaga de Författningar» hvarigenom importen af sådana Finska producter, som för det närvarande väl ej kunna här umbäras, men hvilkas framalstrande i fäderneslandet bor uppmuntras, ej må till hinder för de inhemska INäringarna underlättas, samt att i allmänhet inskeppningen frän Finland af sådana varor och förädlingar, sorn för det närvarande ej äro till införsel från an ira hämmande länder .tillåtne, jemväl må förbjudas; så lärer i sammanhang dermed hagan angående införsel af Humla komma under öfvervägande, utan att någon särskild underdånig hemställan derom tyckes vara nödig.
I anledning af de anmärkningar, som blifvit gjorda emot Utskottets förslag rörande tjenliga anstalter till uppmuntran för Höganäs Steniols-verk, anser Utskottet sig, med åberopande af hvad samma förslag i öfrigt innehåller, böra tillstyrka den tilläggning, att så länge och intill dess det blifvit utrönt, huruvida de Skånska Stenkolen kunna med lika fördel, sora de Engelska, nyttjas vid de här i Stockholm anlagde arne Gjuterier, hvilket hufvudsakligen beror dels af olika Tackjems-sorters särskilta egenskaper, och dels af ugnarnas constructjon, nämnde Sine Gjuterier måge tills vidare vara berättigade, Den 17 Juli. de, alt, utan förhöjning i nu varande Tull-afgift, få af Engelska Stenkol sig begagna.
Vidkommande de erinringar, som blifvit gjorda emot ITtskotteis förslag angående inrätt» ning af ett Riksens Ständers Lån-Contoir på fastigheter, och om Magazins
Directionens förseende med nödiga medel till upphandling af Spannmål, har Utskottet inhämtat, att Riksens Ständers Banco Utskott, med förbehåll att Banken bibeliålles vid dess urgamla egenskap af Lån- och Circulations-Bank , redan föreslagit ert utvidgning af utlåningar på fastigheter, som intill nästa Riksdag anses fullt uppgå till det af Särskildta Utskottet uppgifna belopp, likväl dels med den förändring deivid att entan borde hestämmas till 4 i stället för 3 procent, dels med det vilkor, att lån-beloppet, vare sig för fastighets-ägare eller egendom å Landet, ej må kunna uppgå till högre än 6000 R:dr; äfvensom Banco-Utskottet uppgifvit utväg ej allenast för temporaire lån-biträden till de allmänna DiscontVerken för de af Särskildta Utskottet föreslagna ändamål, utan äfven för den erforderliga tillökningen i allmänna Magazins - Directionens Discont-rätt.
Vid detta förhållande, och sorn Utskottet anser sig bo a instämma uti de förändringar i afseende på Lån-rättigheten å fastigheter, som Banco Utskottet således föreslagit, tror Utskottet de med förenämnde anstalter åsyftade nyttiga ändamål till jordbrukets orh andra Näringars underlättande kunna så mycket heldre vinnas utan våda af Sedelmyntets försämring, som Utskottet är förvissade, att Riksens Ständers Banco - }6iG Den 17 Juli co-Utskott, hvilket närmast är i tillstånd ätt länna Bankens tillgångar, icke ingått i något tillstyrkande, söm med samma inrättnings credit ej skulle kunna förenäs, hvarförutan Utskottet förmodar, att de lån-biträden af smärre ibland flera egendoms innehafvare spridda summor emot fullkomlig säkerhet ej eller skulle i andra afseenden blifva af skadliga följder, elier, meddelte under ofvannämnde vilkor och försigtighets-mått, medföra någon annan eller större förmån , än den en af Rikets vigtigaste Näringar kan anses förtjena och till dess underlättande behöfva.
Den principen, att vissa utländska Fabriksvaror, hvilkas hemliga inpractiserande ej kunde förhindras, borde få införas emot en sådan skälig tull, som ej lockade till Tull-försnillning , skulle ofelbart förtjena uppmärksamhet, om det borde tagas för afgjordt, att anstalterna till förekommande af Uurendrägerier redan vore så eftertryckliga, sorn möjligen kunde väntas, och att införseln af främmande slöjdevaror, enär den lemnades alldeles fri och obehindrad, ej blefve större än den är såsom förbuden och underkastad äfventyr; men da anledning är att förmoda, sjtt tillsynen emot
Durendrägerier är i flera delar ofullkomlig, och att en betydlig för» mindskning uti importen af otillåtna varor skulle genom en mera noggrann Tull bevakning samt kraftiga och väl handhafde Författningar vara att förvänta,, då deremot en fri införsel af utländska tillverkningar skulle betydligen leda till en mera utsträckt förbrukning deraf och således till Den 17 Julit till vida större varu*reqvisitioner fran främmande orter; så synes frågan härom böra utur en annan synpunkt betraktas.
Förbudet betager val Stats-V erket en inkomst, som det genom sådana varors lofliga införskrifning skulle vinna; men då Kronan aldrig kan hafva ett intresse, som är stridigt med det allmännas, och en tillökning > dess inkomster, som tillika skulle me iföra tillökning i Rikets importer och vore landande inhemska Näringarna till men och förfång, visserligen ej kiinde förenäs med kloka och väl beräkna !e anstalter; så måste egentliga föremålet härvid va a det sorn närmast instämmer med Statens nytta, och det lärer då blifva utom all fråga, att Lurendrägeriet till den grad , det möjligen ej kan förekomxnas, är, oaktadt Kronans saknad af Töll inkomsterna dervid, likväl af mycken mindre skadlig verkan, än ett obehindradt tillfälle för Utlänningen, att påföra landet sina tillverkningar, hvilka omsider skulle helt och hållet uttränga de Svsnska och göra alla försök till de inhemska Slöjdernas befrämjande onyttiga.
Med den kännedom Utskottet äger, att Kongl.
Maj:t, som insett nödvändigheten af särskilta anstalter till vihnände af en mera eftertrycklig tillsyn emot Lurendrägeri och Tull-försnillningar, redan i Nåder uppdragit vissa Comiterade, att u i de härom nu gällande författningar föreslå de än iringar och rättelser, sorn omständigheterna fordra, tror Utskottet all anledning vara till den förhoppning, att det asyftade ändamålet skall för en framtid med mera säkerhet uppfyllas.
I fall Riksens Ständer skulle hnna godt, att, såsom ett b.te ilandet. g o 3. g04. till z6i8 Den 17 Juli. till förenämnde ändamål bidragande medel, hos Kongl. Maj:t i underdånighet föreslå en sådan förändring i afseende på Tullverkets Styrelse, sorn den, hvartill Utskottet i dess Betänkande gifvit anledning; så får Utskottet i så måtto närmare förklara dess yttrande rörande denna omständighet, att, efter det begrepp Utskottet härom fattat , förevarande fråga utgör ett ämne, som på Kongl. Maj:ts egen Nådiga pröfning ankommer , äfvensom att, ehuru Förvaltningen af Tullverket ej alltid och ovilkorligen fordrar en jemn och oafbruten tjenstgöring, denna inrättnings vigtiga föremål likväl synes föranleda till det underdåniga tillstyrkande, att nämnde Styrelse heldst öfverlemnas åt Embetsman, af hvilka åtmindstone en del ej vöre af andra göromål och förrättningar hindrad att med odelad omsorg följa ärendernas gång , och hvarvid jemväl den önskan torde i underdånighet anmälas , att tillfällen äfven lemnades afskedade , förtjente Militaire-personer att vid berörde Verk erhålla befordran till sådana befattningar, till hvilkas bestridande de äga erforderlig skicklighet.
I öfrigt har Utskottet, i anledning af hvad dessutom är anmärkt, funnit den anstalt, som blifvit föreslagen angående Tull-medlens insättande i Eandt-Benterierna , leda till en öfverflödig omgång, hvarföre Utskottet trott sig böra sitt tillstyrkande härutinnan frångå.
Som de anmärkningar, hvilka blifvit gjorda emot den föreslagna Bränvins-bi änningens fortfarande utan undantag till vissa årstider, icke äro af den beskaffenhet, att Utskottet ansett sig, i atis Den 17 Juli. { anledning déräf, hafva Hagot att tillägga dé skäl oell omständigheter, hvarå Utskottets yttrande i detta ämne är griindadt, så får Utskottet det-* Sarbina endast .sig åberopa.
Beträffande Utskottets Förslag, angående me* del till öfverflödets härntnande och de anmärkningar, som härvid blifvit framställe, har väl Utskottet funnit den ändring deruti lämpelig , ätt i flågan om förbudet för fruntimmer att. utom hus bära andra hel- och halfsidenkläder , än sådanä som äro förfärdigade af enfärgade svarta eller hvita tyger, det stadgande ma i underdånighet tillstyrkas, att äfven kläder af sådana grå släta hel- eller halfsiden-tyger , sorn äro sammanVäfda af grå ränning och hvitt inslag teller tvärtom, mage till nyttjande tillåtas; metl till förbud emot införsel och bruk af oarbetad Mahogony kah Utskottet ej gifva anledning, heldst denna vara utgör ett nyttigt och nödigt förädlings-ämne, som med särdeles skicklighet