Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Enligt 1529 krs ritual bestod vigseln likasom förut af en bene- dicerad trolofning ntanför kyrkodörsen och brudmiissa, med ty atföl- jande v&amp;lsignelse öfver bruden, uti kyrkari.
D » Välsignelsen vid trolofningen:,, sages pïof.
Winroth,:, rar dock ej längre en viilsignelse öfver ringen, utan öfrer briiden, som skulle bara ringen.
Äfvenledes hade före ringens iisktiande intagits ett utbyte af äktenskapslöften per verbs de pmsenti.
Genom denna at- gard kom den svenska vigselrituden att för framtiden furete egen- domligheten af dubbla äktenskapslöften, afgifna, det första E form af svar p % prestens fragor, det andre i smnnaiihang med ringens leni- nande efter förestaf vande af honom.
2 Först, 1614 förlades vigseln i dess helhet in i k p k a n och sam- manfogades vidare de förmaningar, som fiirist meddelades sid trolof- ningen, ovillkorligen med vigseln, sk att de bildade ett inledande före- drag därtill.
välsignelsen vid massan &amp; (; m d % ocksk ej rott Ifasas som förut öfver bruden ensam, utan öfoer bridparet.
F r h och med 1614 hade vigseln i det hela den form och det innehall den än i dag iigers.
Vi lianvisa för öfrigt dem af vkrn lasare, som &amp; so hågade att
n ärinare studera srcken, till prof. Winsoths ofvannämnda förträffliga af - handling.
:: * s: Har meddela vi början af Olans Petri vigselforinular (1529) i all dess ålderdomlighet, så mycket hellre som den ädle och storslagne författarens namn i %r ligger på allas läppar.
Det anförda ar liäin- tadt ur den namnda handboken, hvilken har följande titel:.
Een handbock p&amp;&amp; Svensko, Ther doopet och annat mera uthi ståår.
Stockholm 1529.
Detta vigselforniiilär bibehölls ocksh med blott få förändringar ända till 1811, då det nu gällande med dess väsentligen olika lydelse antogs.
De betydelsefullaste förandringarne skola angifvas i not- stycken med finare stil.
a t, sett l /, lzivu 7barndlas s7; al 11zec2ii t7mn som zoilia r / $m slic7b j ec7~teskay.
Kike wener, J skole her besinna ath gudh haffuer satt inniinen til qwinnones hufwudh, ath han skal wara hennes for- Fan, regera och styyra henne i giiclz fruchtam til det betsta och haffua henne kara., såsom Christiis elskacle sina.christeligha forsandding, then han gaff sich j dödhen före.
Och skal man- nen grant besinna ath an thå lian ar satt qwinnone til forman, så ar honom icke for the11 sk111 giffuin then niacht, ath han skal i1.h trachtera henne epter sit eghit sinne, som (ty wärr) man offta seer.
*) Men han skal offta skona och iiiidragha medh henne hennes skröpeligheet och (som S. Petriis segher) giffua thet qwinligha karellet såsom thet tlier swaghligast ar, sina äro.
Och såsom mannen Begåff~ias med större förniifft och star- kare n a t ~ ~ än r qwinnan, såå skal han och sådana gudz ghffuar b r ~ ~ k sinne a hustru til bestond och icke til nedherrtryckelse.
Han skal skicka sich saii enloot Iienne siisom emoot then ther lika arffwadeel skal haffua medh honom i gudz rike.
Och haf- filer Christtu så dyrt köpt qwinnouia som inanlien och hon ar SA we1 Christi ledhamoot som lian.
Ther före skal lian så&amp; *) 1693 Bïs ritual tilliigger Ilgr de ord!
som förekomma i det nu g&amp;l- Iande, men ur hvilket man vill iitmönstra det som Mr anföres kursiver~dt: &gt;utan att han henue Hlske och iiha skalla.
skicka, sicli emoot henne som han wil atli Cliristiis skal skicka sich emoot lionom.
För t y såsom mannen &amp; r qvinnones liufwud.
så ar ocli Cliristus niaiidzens hiifwiid.
Medh sinne förnufft och starclieet, s k d mannen skyyla qvinnones brister och skröpelig- heet, lian skal wara lieiilies beslrarm och förswar ocli elska Iienne.
såsom sit eghit kööt och bloodh,:: ") förty hon ar skapat honom til godho, epter tliet gadh sadhe sielff ath thet war man- iienom icke gott wara aleena, tlierföre skapte han lionom qwin- nona til hielp.
Och epter tliet atli qwinnan är honom skapat til hielp, såå ' skal ha11 och ' tacka gudhi för sådana ' hielp, elska lienne och Iiolla lienne til toclit och ' sinne för giidz skul, som honom lienne giff~~.it och befalnt haffuer.
Tlieslikes skal och qwinnan wara niannenom lydhig och hörig, elska lionom för sit Iioffiiiid och förman, tenlriaiides ther ~ippå ath hon är ska- pat mmnenoin til liielp, 11011 skal icke biudlia til at11 wilia re- gera öffwer liono1n, förty qmiiinaii ar skapat för maiidzens skul och icke iiiamen för qwinnones skul.
Hon skal tagha exempel och effterdölinie aff heliglia qwinnor, som woro j thet gambla testamentit, såsom Sara, som kalladlie, sin man Abraham, herra, och andro flere helglm qwinnor, som tlieres men lyclliiga och Iiöriga vore.
Hon skal ju så&amp; skiclca, sich ath Iion kan teckias sinoin inanne, Iiwilliom Iion giff~~iii %i * til hielp.
S&amp;&amp; skal h.on ocli altijdh skickia sic11 ther epter och tenckia uppå at11 hon är aff gudhi satt tinder mandzens lydno.
Och summa siirniiinriin-~, man- påå h &amp; c k b sidhor ": '!
:) s&amp;&amp; elska~lmarannan nen och qwinnan skole at11 the inga menniskio Imff~ia kärare an the Iiaff~ia sicli sielff~ia inhyrdes.
For ty scriffteii seglier atli mannen skal öffwer- giff~ia fndlier och inodlier och bliffua nar siiie liustrii, så atli then lierl&amp;&amp; han skal haff~ia til sina hustru, han skal g&amp;&amp; öff- wer tlien kerleck lian haff~ier til facllier ocli modlier; niedh qwin- none skal tliet vara sammaledes.
Och skola the we1 besinna at11 the giffua sicli j tlien stadgha tlier gndli l~aff~ier inannen och qvinnona såå samman foghat at11 ingen menniskia kan, ' ") I den liiugre bön, soni s t h friimst i 1614 ars ritual och iir.
nfsedd att auvandas a2temntiz.t med deii mindre bön, som tillhör 1599 51s foriuuliir, iiro orden &gt;elska henne sisoin sit egit kööt och bloodlib utbytta mot det vackra uttrycket: sOffner alt thetto skolen J edher eclita maka elska sovi edher eyllit lijj - - - B. " " ')
Hiir tilliigger 1593 Ars ritual föl jande med spii.rrac2 stil: 3 Qvi~tncm iir ~nnnneis lilwn, siiger Paiiliis s.
them skilia kåt.
Skal ocli mannen intet twifla ath såsom gudh gaff Adam Ewa t i l liiistru, s % giffiier han och liwariom och enom sina besynnerligha hustru och liwario qwinno sin besyn- nesligha man.
Ther f ~ r e ligger t h e i stoor macht ther upp&amp; $b ' bddluc &amp; d l m, ~) at11 the bidhia gudh om en sådana maka som the kunna liffim - i semio och liwleck och g d z fruchtan medh, såå ath theres echteskap motte begynnas i gudlii epter gudz sinne ocli icke eptes noglion lössachtigliet eller nienniskio sinne, ocli tliå skeer thein lycka och saliglieet pk bådlia sidlior med theres giff termå&amp;,l.
Den kvinliga folkhögskolan.
Af Cecilia Bdåt7i-Holnzbwg.
B r 1894 halva femtio %r gått till ända, sedan den första folk- liögskolan upprättades i Danmark.
Den fest, soin då kominer a t t tiras, blir en folkfest i stor ocli ~ e r k l i g mening; livad det danska folket äger af sinedelålders män ocli kvinnor, af jrnglingar och flickor koimner a t t i mångtiisendeii samlas för a t t högtidligliAlla minnet af den dag, d i de första tändande orden uttalades, som skulle leda till danska folkets andliga pånyttfödelse.
Ocli i denna fest komma niånga norrmän, svenskar och finnar a t t deltaga; det blir en gemensani ininnes- dag för både skandinaver ocli för iniinga af Siiomis söner och döttrar.
Innan jag går till mitt egentliga ämne, den kvinliga folkhög- skolan i Sverige, må en kort öfversikt lämnas af denna saks histo- riska uppkomst och utveckling i de öfriga nordiska länderna.
So111 bekant var det den beröiiide dansken, biskop Grundtvig, Iivilken först framkastade tanken om en iin ng doms skola för hela fol- ") Detta uttryck, soni liar biiyo iipprepas och afven &amp; terkoiiinier i 1693 Ars vigselritiiql betonas p8 ett vnckert siitt Önwesidig7~ete18 i de iikteiiskapliga förpliktelserna och förtjihade v3Z att upptagas i vlr tid i st. f. det sriif- rande uttryck pK motavi ?lraude stiilille, som gör det troligt ' elleï atiniiistone o~isst, oiii det nienns att det iiï endast maiinen, som Behöfver bedja om en god maka.
ket,, en folkhögskola, hvars mhl skulle vara att skaffa all landets ungdoin den rättighet, som dittills varit.
en förrättighet för studen- terna, rättigheten att ~ l e f v a ett äkta ungdoinslifB, d. v. s. a t t i sina basta &amp; r, då langtan efter andens utveckling bor i hvarje ofördärfvad iiiänniskosjäl, erhålla tillfälle a t t fil denna langtan mättad.
För nie- nige mans barn funnos endast ' folkskolor och yrkesskolor - före Grundtvig hade ingen t,änkt på, a t t äfven unga man och kvinnor af folket kunde behöfva något mera.
Sedan den första folkhögskolan för unga män kommit till s t h d 1844, dröjde det icke länge, innan liknande skolor för h i m o r sågo dagen.
E t t af de mest kända namnen inom den nordiska folkhögskolan är Kristen Kold, Iivilken i Danmark egentligen var den, som gaf upp- slaget till den forin, folkhögskolan här fått, nämligen a t t för de unga på en gång bli ett hem ocli en skola.
Han förändrade afven den ursprungliga planen om en kurs p % lialftannat %r till en kurs under ett vinterhalfår, p % det eleverna imder varen och soininaren skulle kunna återg&amp; till jordbruksarbetet och ej bli Bovana vid grofarbete&gt;; på s % satt nedslog han ovederläggligt- en af de första invändningarna mot folkhögskolan.
E n följd af denna anordning var tanken på en sommarkurs för kvinnor.
Och denna taiike kom ej uppifråii, från de högre ställda och iipplysta; den hade sin upprinnelse hos folket sjEilft ocli var så- lunda ett uttryck för ett af detta kandt behof.
E n f-yensk bondkvinna hade nämligen besökt Kolds skola för unga man och dar kant sig gripen af de lifvande och väckande ord, till livilka hon lyssnat.
Hon, fann, att detta var nhgot, som iifven kvinnor borde blifva delaktiga af.
Hon frambar sjalf sin tanke till Grundtvig, soni gillade den- samma, oaktadt inånga af hans vänner yttrade betänkliglieter däremot.
Kold gjorde genast ett forsök som lyckades, och snart följde flera andra skolor hans exempel.
Af Danmarks omkring sjuttio folk högs ko lo^ finnes för närvarande, mig veterligt, ingen, som ej arbetar för både man och kvinnor, och af de 5,000 elever, scm Arligen utga från dessa skolor, ä r mycket iner än hälften kvinnor.
Den största, d. v. s. den mest besökta skolan i Danmark, Vallekilde p i Seeland, har &amp; rligeii omkring 200 kvinliga elever ' (om viiiterri ungefär lika inånga man), och Testrup, Askov, Mellerup m. fl.
skolor besökas hvardera livarje sommar af omkring 100 unga kvinnor.
Till och med i Köpenhamn finnes - eller fanns för några år sedan - en kvinlig folkhögskola, utgiircznde en afdelning af fröken Zahles bekanta stora institut, en afdelning, hvari, som jag hört före- st&amp;ndariiinan yttra: ~cointesseii och hennes kammarjungfru sitta sida vid sidaw i basta samförstånd och utan a t t det naturliga förhållandet inellan öfver- och underordnad på något satt förryckes, för det båda i ett stycke känna sig likställda.
Enligt det danska systemet och framför allt af ekonomiska skal deltaga alla eleverna i förest %ndareiis hushåll, d. v. s.
äro, helt in- ackorderade~ till ett pris +f omkring 30 kronor i nihnadeii för både '.
undervisning och kosthåll.
Dessa jättehushåll, där tjänstepersonalen stiger till öfver 20 personer och till hvilket i de flesta fall .afven komma alla de bestyr, so111 medfölja ett stort landtbruk, skötes i re- geln af föresthndarens hustru.
Daraf följer, att skolhusliållet kommer att taga hennes tid.
och .krafter vida mer i anspråk an skoliiiidervis- ' ningen, i hvilkeii hon mera sällan direkt deltager.
Hösten 1885 upprättades vid Askovs B utvidgade w folkhögskola en samskola för man och kvinnor, något i Danmark alldeles nytt.
T y ehuru inan dar, som annorstädes, ar van vid att se flickor och gossar gli tillsammans i folkskolan på landet, var det för de allra flesta en friimmaiide tanke att se vuxm ungdom af bhda könen sam- lade i en skolsal eller en föreläsningssal.
Resultatet haraf har visat sig godt; dock får .man ej förbise, att samtliga eleverna utgöras af unga man och kvinnor, som redan under en eller flera kurser genom- g %tt andra folkliögskolor och shlunda redan aga en viss karaktersut- veckling, samt att de rekryteras afven af den bildade medelklassens söner och dött~ar.
Namnas bör äfveii, att de kvinliga eleverna hafva sitt eget, hems med särskild husmor, och att i den byggnad, som är afsedd för detta ändainkl, äfven finnes lärosal, hvari undervisning lamnas de unga flickorna i alla de ämnen, soni ej äro, gemensamnia&gt;; dessa senare äro företrädesvis humanistiska, hvilka Iiufvudsakligast förekomma i föredragsform.
Under de femtio kr folkhögskolan verkat i Danmark liar Iion sålunda fullkomnat en sida af sitt föresatta inål: att mer och mer varda en skola för 72ela folket, för all folkets ungdom, en sköld och ett värn för danskheten, d. v. s. för fosterlandskanslaii med dess lefvande intresse för alle former af lif och utveckling inom Daninark.
I de andra nordiska länderna har Grundtvigs skoltanke lång- ' sani~ !iare vunnit insteg.
E j förr an 1864 stiftades den första folk- högskolan i Norge.
Det var p % Sagatun, ett namn som sarskildt un- der 1870-talet afveii var mycket kandt i Sverige; Iivarannan viiiter var - och a r - kursen afsedcl för män, livarannan för kvinnor, och trots motstånd friii olika hk11 har den nya saken så sm %ningoni slagit rot afven i fjällens land.
Samskolor liafva p % flera stallen blifvit inrättade, t. ex. i Seljord i Telernarken och vid Levanger i Troiidelagen.
Atskilligt tyder dock tyvärr nu på, att intresset för folkliögskolaii %r niigot p i återgång.
Detta beror dock ej på saken i och för sig, utan därpå, att flere af dess främsta målsmän lainnat densamma för att nästan uteslutande ägna sig %t politiska värf.
Med desto större kraft har däreniot saken under de fem, sex sista åren utvecklats i Finland, dar det politiska trycket från rysk sida kommit alla finska fosterlandsvänner att sanirnansluta sig för natioiialitetens värnande.
Här var det dock kvinnan som började.
Å r 1887 kom fröken Sofia Hagman - syster till författarinnan fröken Lucina Hagman -
till Sverige, dar hon någon tid studerade arbetet vid Tärna folkhög- skola; därifrån begaf hon sig till Askov i Daiiinark, och året darpk upprättade hon sin skola för kvinnor i Kangesala.
Denna skola ar.
jimk; den pågår.
under största delen af l r e t i kurser på tre månader; arbetet ledes ' dock i det närmaste efter sainma plan som i de öfriga skandinaviska skolorna.
I sin årsredogörelse för 1891 yttrar fröken H. bland annat:, Man ser mer och iner klart, att folkhögskoleid6en snart skall bli realiserad i vårt land, och detta förvånar mig desto mera, då jag bet.anker, att inan för tre hr sedan knappast hört talas om saken.
Ungdomen känner nu saknad af andlig undervisning.
Då man för tre år sedan började hålla föredrag vid denna, skola, tycktes två föredrag i veckan vara mer an tillräckligt.
Nu förgår sällan en dag utan att eleverna fråga: ' F % vi ej något föredrag i dag?
', - Detta visar bättre an mycket annat, att landtbefolkningens söner och döttrar ej Iiafva nog af endast yrkesskolor.
Då fröken H. besökte Tärna, yttrade hon ofta, att hon i sin skola Iiufvudsakligast skulle lägga an på det rent praktiska.
Erfarenheten har emellertid nu visat lienrie, att ensanzt detta ej ar nog, då det galler att gifva viixna, tän- ' kande människor ett andligt Zifss.212ne7~åZZ.
Under de fk å r skolan pl- gatt har den redan haft 264 elever, huf vudsakligast af landtbruks- klassen, men äfven tjänarinnor, döttrar af präster, af ämbetsman m. fl.
Den första svenska folkliögskolan i Finland öppnades 1889 i Borgå af rektor Strömborg.
Vid denna lade nian allt ifrån första början hiifviidvikten vid undervisningen i allmänt bildande ämnen och vid utvecklingeri af liirjungarnes karakter i adel riktning.
Den ar afsedd för elever af b %da könen.
Under ' de trenne sista åren h a h a ännu flera skolor lippstått i Finland, de flesta, om ej alla, saniskolor och alla inrättade efter det skandinaviska inönstret, dock iiarinast sliitande sig till det svenska.
I Finland ar det ej i främsta rummet en eller annan inera frainstående persoii, som börjat ifra för folkhögskoletanken; det ar det Jinska folket i dess helhet, soni reser sig för densainma.
Liksom den i Danniark först fick kraftig fart efter det nationalkänslan vac-] &lt;ande olyckliga kriget 1864, så ock nu i Finland, då landets sjalf- ständighet och fria litveckling synas hotade.
* Folkets upplysning till hjärta och först&amp;nd ar dess sjalfständigliet och frihets, så lydde den l~iilsning, den finsk-svenska skalden E. v. &amp; vanten genom mig sände sina landsmän vid 1890 års nordiska folkhögskoleinöte å Hvilan i Skåne.
Striden mellan svecomaner och fennonianer a r p&amp; ungdomsskolans orilråde om ej nedlagd, så dock undanskj uten.
Gemensamt arbeta kimniga och andevakna inan och ' kvinnor af bida partierna för ett geinensamt inål: Finlands framtid, finska folkets utveckling.
Och ehnrii folkliögskolorna äro dels finska, där undervisningen sker på finskt sprlk, dels svenska, dar svenska inålet ljuder och älskas, äro dock BBdcc genomströmmade af en anda, en äkta folkliögskoleanda, sann, lefvnnde, varm och fraintidsfull.
I Finland har universitetet kraftigt ingripit i folkliögskolearbe- tet; de flesta skolorna äro upprättade genoin de inedel, tusentals inark, '
som studenter anskaffat ocli sainlat; medel Iiafva afven Iiopskjutits - för att åstaiikomina resestipendier %t vid universitetet studerande man ocli kvinnor, hvilka i Sverige ocli Danmark skiille lära känna saken för.
att sedan i Finland agna sig däråt.
En liflig ~folkliögskolerö- relsew genomgår f. n. den finska studentkåren, och en finsk tidning, Vasa tidning för den 1 nov.
1891, yttrade Iiaroin, att wde studenter, som verka för denna sak, igenkännas därpå, att de blifvit ifrigare i sitt eget - arbete, att de inera beflita sig om goda seder och äro gla- dare än förr.
De hafva fatt klarare uppfattning af den bildade klas- sens skyldighet gent emot det stora samliället och en mera lefvande känsla af att de som studera liafva mycket gemensamt ined dem, som Kro kroppsarbetare: wbetet för folket har varit en högskola ffir zmi- cwsitetets 2ozgclom.
; e Me.n, som sagdt, ej minst den finska kvhzmn liar i arbetet för denna nya sak inlagt sin stora energi ocli sin starka fosterlandskärlek.
I vårt eget land firar folkhögskolaii j hr siii tjugiifemhriga tillvaro.
Ehurii nian natiirligtvis kan säga, att idéen Iiit so111 till Norge, Finland och Island kominit fraii Danmark, så ar dock den svenska skolan ingalunda någon afläggare af den danska eller en efterbildning af denna, livad så inånga ' litanför stående bruka saga.
Ty redan innan den danska skolan srar kand i Sverige, var här Belzofvet af en bättre iindervjsning för allinogeiis söner lifligt kändt och diskuteradt.
Det var i inidten af 1860-talet - hösten 1864 - so111 frågan om en svensk folkliögskola först framkom, och detta skedde genom en iiiaii af folket, riksdagsmannen Ola Andersson i Nordan %.
Både så- som medborgare i staten, sksoin koininuiialinan och jordbrukare llade lian sjalf vid många tillfallen kant för egen räkning beliofvet af mera kunskaper och slöt cläraf, att detta behof torde vara allliiant bland s~leiiska jordbrukare.
Tanken på medborgerliga siittiglieter och dar- ined förbundna skyldiglieter i följd af representationsreformen ined- verkade äfven till förslagets väckaiide.
Detta understöddes, som be- kant, lifligt af Aftonbladet, h a r s ledare, deii varme fosterlandsvännen Augiist Solilinan, af ven fgtt blicken upp för livad som förnäinligast fattades den svenska allmogen: sinne för fosterlandets ve och val samt intresse för annat iiii ögonblicket ined dess bekginiiier och na- riiigsomsorger.
Kort och godt: 1868 stiftades i Sverige tre folkliög- skolor, alla för 111111.
Sk långt ar det ifrån, att den svenska folkliögskolan skulle vara en öfverflyttning från Danina.rk, att det beliöfde gå 15-20 år, innan den danska och svenska skolan lärde första hvarandra.
Nu - 1893 - ar helt visst gemenskapen mellan deiii långt större, an den var 1868, ty den ömsesidiga bekantskapen lärde bada, att de, eliiiru s&amp; olika organiserade, Bsyftade samina inal, att de frainsprungit ur samina djupt kända beliof: folkets lyftning och förädling i fosterländsk, i god dansk och i god svensk anda.
J a g vågar pksth, att folkhögskolan i hvarje land, dar deii ver- kar, står som en väktare för det landets bästa ocli ädlaste intressen.
Vid den ena af dessa första svenska folkhögskolor, Hvilaii i Skkne, var man redan från början betänkt p % att anordna en somniar- kurs för kvinnor; frfigan tycktes dock vara för tidigt väckt, ty en- dast helt få elever anmälde sig, livarför saken ställdes på framtiden.
Först 1872 öppnades å Hvilan en dylik somiiiarkurs.
Redan 1869 stiftades dock en sjalfständig folkhögskola för kvin- nor A Samuelsberg vid Motala.
Denna skola flyttades 1873 till Hel- singborg.
Kort därefter bildades i Landskrona ännu en skola för kvinnor.
1879 funiios fem skolor för kvinnor i verksamhet, två helt och hållet sjalfständiga och arbetande under vintern; de öfriga som- marskolor, knutna till föriit organiserade manliga vinterskolor.
För närvarande finnas 1 3 shdana (den ena upprättad förlidet år); det till- sammanlagda elevantalet å dessa var å r 1890 262 (hela elevantalet, nian och kvinnor, utgör årligen omkring 1,000).
Dessa skolor hafva inerendels, sisom förliållandet är med den, vid Iirilken jag är förest8iiclarinna, uppkommit genom initiativ af föreståndaren för den manliga afdelningen och hans hustru, Iivilka på egen risk och utan att åtminstone i början kiiiina påriikna ersättning för sitt arbete satt saken i gång.
Blan har i de olika lanen - som bekant gifves det i regel endast en folkhögskola i Iivarje lan - livar ocli en på sitt verksamlietsfalt förnuiiimit något af det, som deii danska landtkvinnaii kände, nämligen att först nar skolan besöktes af blide män och kvinnor, vore den en verklig folkets skola, en verklig lifgifvande kalla för dess framtid.
Det har dock, mig veterligt, ej dröjt mer än högst ett %r eller rättare en kurs, innan anslag beviljats afveii deii kvinliga skolan af samma inyndiglieter, som ekonomiskt understödja deii manliga, näin- ligen stat, landsting ocli hiish&amp;lliiingss,iIlskap.
Afven till mindre bemedlade kvinliga elever lainiias årligt statsanslag af de 15,000 kr., som riksdagen Iivarje år .tilldelar folkhögskolans beliöfvande elever.
Hvarje elev betalar natiirligtvis i regel en viss kursafgift, vid Tärna t. ex. 2 ' 0 kr.
; elevens andra ungefärliga utgifter iippgh till: för böcker, material ocli sybehör 1 5 A 30 kr., bostad omkring 8 kr., diverse 10 kr.
; livad inat angår, medföra vid de flesta skolor eleverna denna hemifrån och tillaga den sjalfva för att på så satt inspara en kontant ocli för bonden onödig och klnnbar utgift.
Vid hvarje skola finnes dessutom ett växlande antal Iiel- ocli Iialffrielevplatser, med hvilka följ a fri bostad ocli efterskänkande at ' liela eller lialfva- kiirs- afgiften.
De kvinliga studenterna vid ' våra universitet.
Genom en notis i våra dagliga tidningar fästes för en tid sedan allniänhetens uppmarksamliet vid, att en artikel med rubrik, Studentinnens, undertecknad af en herr C.
L. Szcndbeck, före- kominit i den tyska tidskriften s Akadeinisclie Blatters.
Denna ar- tikel sades lämna en sardeles mörk skildring af de svenska kvinliga stiidenternas hållning och upptriidande vid universiteten och deras ofördelaktiga inflytande på studentlifvet.
Vid en tidpunkt, som den närvarande, då en liflig agitation p &amp; g h i Tysklalid till förmån för universitetens öppnande äfven för kvinliga stndenter.
en agitation, som i allmiinliet mötts med hårdnackadt motstånd, var en artikel som den ofvannaiiinda synnerligen agnad ett väcka iippinarksainliet, shsoin ut- görande ett viktigt inlägg i den iinder debatt stiiende frågan: är kvin- nan värd att komma i åtnjutande af den högre akademiska bildningen?
Tyvärr erhöll man har i Sverige kännedom oiii.lierr Sundbecks artikel först nara två å r sedan den stått att läsa i den tyska tid- skriften, livadan den i Tyskland haft god tid att göra sin fulla effekt.
Så snart emellertid dessa ' uttalanden om vara kvinliga studenter blifvit bekanta, väckte desainina inom Upsala universitet den största ovilja., hvilken ovilja fann ett uttryck i tvenne till ~Akadeinische Bliitters insända- protester emot herr Sundbecks artikel, den ena från universi- tetets irofessore&lt; den andra från studentkkren.