Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag kände, huru bak- terier och mikrober lefde festlif på min i upplös- ning stadda organism.
Då — sistlidne höst, dato minns jag ej — men dagen står för mig, som om det varit i går, såg jag på kvällen i tidningarne med fet- stil d:r Kochs lymfa » offentliggjord ».
Den lymfa, som skall rädda och återgifva lifvet åt mänskligheten, döda baciller, bakterier, mikrober, tillintetgöra » lu- pus », tuberkulos — apotekare och, otacksamt nog, till sist äfven läkareyrket.
Detta senare dock lyckligtvis i en så aflägsen framtid att hela människosläktet blifvit impregneradt af lifselexiret Kochs lymfa!
Jag började dra andan åt mig — genom munnen!
» O, ni små odjur!
Er tid skulle komma till sist! » Att strida en oviss strid emot er var tyngre, myc- ket tyngre än att där ute på landet, där ni efter allt inte måtte trifvas så särdeles väl, kämpa emot både mal, mått, mögel,, insekter — ja, råttor.
Landet!
Med den dieten, oron och omtankan, bråd- skande sysslor, utan afpassade nöjen!
Men jag var så frisk där, var så glad.
Vore ej luften och det friska vattnet ett hfselexir så godt som Kochs lymfa?
Fast ej så högt äradt?!
Jag grubblar och grubblar, men har ingen säker ledning.
Den är så lite vetenskap- lig denna sista förmodan, så naturlig, som det står i Andersens sagor om den verkliga näktergalen — när han sjöng.
Laura Sen till, att Idun med Fitinghoff.
Modetidning finnes hos alla edra bekanta!
Ur Skiss spåret.
a f Richard Keländer.
Belönad med hedersamt omnämnande vid Iduns stora pristäfling (Forts. o. slut fr. föreg.
lott en liten, k n a p p t m ä r k b a r, r ö d a k t i g fläck k o m fram p å hvardera a f dotterns kinder o c h försvann l i k a fort.
M e n det v a r en u p p s l a g e n b o k for m o d e r n.
» hviskade hon darrande med ögon som g l ö d.
F r ö k e n L i s e n sjönk icke till hennes bröst, fattade icke hennes h a n d, slog i c k e ned ö g o - nen, grep i c k e efter näsduken, d å h o n utan en darrning sakta s v a r a d e: » Karl Andersson. » » G u d!
» brast modern ut o c h sjönk m e d hela öfverskottet a f värdighet ned i en k o r g - stol.
» J a g visste utan bitterhet.
utrop.
d e t, » sade L i s e n l u g n t o c h O c h m o d e r n repeterade sitt Efter den tystnad, s o m följde o c h hvar- under L i s e n stod k v a r orörlig, började m o d e r n k v i c k n a vid, h e m t a sig o c h törsta efter de- taljer.
O c h så k o m m o frågorna s o m skott ur en r e v o l v e r: » H a r du lingen? » » Nej! » skrifvit till honom — lotslär- » H a r han skrifvit till d i g d å — h a n?
» » Nej! » » H a r d u hans porträtt — hans, lotslär- lingens? » » Nej! » » M e n så har han v ä l ditt d å, h v a s a?
» » Nej » » M e n hur i — b u r h a r ni k o m m i t öfver - ens d å — d u o c h h a n?
» » V i h a inte k o m m i t öfverens, m a m m a.
» » J a m e n hur v e t d u d å — » » J a g vet inte m e r o m h o n o m ä n m a m m a vet — k a n s k e mindre — » » I n t e ett e n d a o r d e m e l l a n er, inte ett ord under den d ä r seglatsen — » » Mamma!
J a g satt l i k a t r y g g ensam m e d h o n o m, s o m j a g står h ä r ensam h o s m a m m a!
» » D e t är inte n å g o n t i n g d å e m e l l a n er, in- genting — » » N e j — ingenting annat ä n att j a g vet, att h a n — lotslärlingen — är d e n enda, s o m j a g k o m m e r att älska — m e r v e t j a g inte! » » Åh Och sig.
— G u d vare l o f!
» h o n fick sina krafter igen att resa » M a m m a l i l l a!
» sade n u fröken L i s e n ö m t o c h l a d e sin h a n d p å moderns a x e l; » v i t v å k ä n n a j u h v a r a n d r a riktigt.
L å t oss n u tala åt först s o m sist o m d e n n a s a k o c h sedan l e m n a ämnet åt framtiden.
D u känner j u till m i n a konstigheter, o c h j a g b l i r aldrig an- norlunda.
J a g v e t precis allt, h v a d d u skall tänka o m d e n n a s o r g l i g a förvillelse, h v a d hela societeten här, h v a d hela s a m h ä l l e t d ä r h e m m a s k u l l e tänka, o m d e k ä n d e d e n.
I n - gen — ingen s k u l l e h å l l a m e d m i g.
E n sådan f ö r s k r ä c k l i g mesallians, o m vi k o m m e att gifta o s s!
J a g, s o m k u n d e f å nästan h v e m j a g v i l l e h ä r!
J a g t a g a en sjöman, som i l y c k l i g a s t e fall k a n bli kapten, en s o m inte har fått uppfostran, s o m inte har n a m n eller släkt eller framtid — h a r umgåtts b a r a med lotsar o c h sjömän — — a c k, j a g h ö r så v ä l h v a r e u d a s p e g l o s a o c h j a g ser h v a r - enda r y n k a d n ä s a!
O c h ser d u m a m m a
lilla, allt än o m j a g nan.
Ser sjömannen nyss m e d rasollen — detta bryr j a g m i g i c k e m e r o m, läste det i en b o k o m n å g o n an- d u, m a m m a, j a g sätter den e n k l a s k y h ö g t öfver den där, s o m g i c k parasollen.
T y o m han m e d pa- » » S n a c k o m den h a n v ä l få h a!
» parasollen!
Den måtte » O m han h a d e en minsta b r å k d e l a f lots- lärlingens finkänslighet, s k u l l e h a n skytt s o m pesten att p å det här sättet kretsa o m k r i n g m i g o c h g ö r a sig till en narr i en t ä n k a n d e flickas ö g o n — • o c h likadana, precis l i k a d a n a är d e a l l e s a m m a n s, h v a r p å sitt vis.
H v e m är ärlig a f d e m?
H v e m tänker p å annat eller andra än sig själf?
H v e m s k u l l e visat lotslärlingens stolthet?
H v e m s k u l l e varit sådan m a n s o m han, när det g ä l l d e?
H v e m s k u l l e s o m han hållit armen o m mitt l i f utan att en s e k u n d m e d ett e n d a ord g l ö m m a sig, fastän han ä l s k a d e m i g — j a g vet, att han ä n n u älskar mig, o c h d o c k har h a n al- drig sagt det m e d en b l i c k.
D e t är en m a n efter mitt sinne, m a m m a, en v e r k l i g man, fri från h u m b u g, s o m en k v i n n a k a n lita till äfven då, när allt syns f ö r l o r a d t.
Och så m y c k e t tror j a g att det kräfves, för att ett ä k t e n s k a p s k a l l k u n n a sägas stå p å säker grund — » » H v a r i all världen, dessa fordringar i f r å n?
» barn, har d u fått » J u s t uti all världen, j u s t i vår värld, v å r u m g ä n g e s v ä r l d — • o c h j a g har inte sett en e n d a, s o m v å g a t h a n d l a själfständigt o c h g å sin egen v ä g från det g a m l a utnötta spåret, s o m flocken följer — o c h därför har j a g lärt m i g att misstro d e m alla o c h s k y d e m alla, när j a g s o m bäst gått m i d t i b l a n d d e m.
D ä r har d u h e l a mitt hjärta u p p s l a g e t p å v i d gafvel, m a m m a lilla!
O c h nu g å r j a g en- s a m ner till h a m n e n, äfven m e d risk att m ö t a den ljusa p a r a — förlåt m i g!
D e n ljusa kamrern.
G e m i g en k y s s n u!
F ö r r eller senare får j a g d i g p å min sida — — » » A l d r i g — aldrig!
U r s p å r a d e s o r g e b a r n!
» O c h h o n s l o g m e d all m a k t sitt handar- bete i k o r g s t o l e n.
S o l e n h a d e sjunkit ned m o t den strimma, som skiljde h a f o c h h i m m e l.
D e s k o g l ö s a b e r g k n a l l a r n e u p p t o g o rosenskimret från hen- nes strålar o c h f r a m s t o d o i varmaste färger o c h s k a r p t t e c k n a d e in i minsta detaljer.
A l l t framträdde trolskt o c h g l ä n s a n d e — hustaken, trädgårdstäpporna, båtarna vid kajen, f o l k e t, s o m s t o d o c h såg utåt hafvet eller p r o m e n e r a d e.
F r ö k e n Lisen gick där ensam litet afsides från badgästerna, stan- n a d e ofta o c h såg utåt.
H e n n e s kinder h a d e v a r m f ä r g; solskenet var n o g i c k e ensamt orsak.
D ä r stod en g r u p p lotsar v i d kajen.
F r ö - ken L i s e n k ä n d e en a f d e m.
H o n såg, att de h a d e sin u p p m ä r k s a m h e t riktad j u s t åt det h å l l, dit b.on så m å n g a g å n g e r b l i c k a t under sin p r o m e n a d.
H o n stannade nu helt nära d e m.
» H ä r är en liten k i k a r e, » sade h o n, » k a n - ske m a n kan se, o m det är ett f a r t y g.
» » Å h, tackar f r ö k e n!
— Ja, n u ser j a g det k l a r t - — det är en tremastare, s o m l i g - ger d ä r o c h väntar p å v i n d för att segla in.
— D e t är n o g den, s o m vi h a väntat ett par tre d a ' r.
» » H ö r nu — kan är ett b a r k s k e p p?
» » Ja, för allt!
man se, o m — D e t är ett men förstår l i l l a fröken sig p å fartyg o c k s å!
» » Inte m y c k e t, » — h o n talade nästan för sig själf — » m e n j a g skall v ä l lära m i g — nej s e!
se, hur b l ä n d h v i t a seglen lyste j u s t nu! » o m det barkskepp — små med deras skarpa iakttagelseförmåga att följa naturens arbete från de första lifsyttringarna i det skenbart liflösa fröet.
Och ett sådant studium skärper deras blick och ger dem rik anledning till eftertanke.
Det händer ofta, att man på detta sätt af frö kan få nya rossorter.
Finner man i den lilla samlingen någon, som genom växtsätt, form eller färg tilltalar en, kan man plantera den i större kruka o c h, o m man så vill, i det fria, då liden därtill är kommen.
Om de så behandlas, försvinner deras dvärgnatur, och man får rosenbuskar af vanlig storlek.
U. Drifning af miniatyrrosor.
[£6r dem af Iduns aktade läsarinnor, som gärna ' f egna någon tid och omsorg åt Floras små älskli- " ga barn, vilja vi gifva anvisning att frambringa rosor på ett sätt, som icke blott skänker nöje, utan äfven kan vara ett både intressant och lärorikt studium.
Försöket är mycket lätt utfördl; ett par cigarrlådor med glasskifvor öfver, några små krukor af 4 — 5 cm:s genomskärning samt ett par händer fulla ljungjord och lika mycket gammal drifbänksjord (som man j u kan erhålla från en trädgårdsmästare) är allt hvad vi behöfva.
Af våra ädlare rosenbuskar, såsom remontant-, te-, bourbonrosor o. s. v. taga vi i januari eller feb- ruari några fröhus eller s. k. nypon, urtaga fröna och lägga dem i ett bad af en liter vatten och en matsked saltsyra.
Häri få de ligga 20 — 24 tim- mar, så att det hårda skalet blir i det närmaste uppfrätt.
Man undersöker ett och annat frö ge- nom att sönderskrapa skalet med nageln.
Går detta lätt, och frökärnan ännu är hvit, upptagas de ur vattnet.
Har kärnan börjat blifva mörk liksom skalet, då ha fröna legat i för länge och äro obrukbara.
Våra cigarrlådor fylla vi, sedan vi i bottnen borrat några små hål för vattnets afrinnande, med ett tjockt lager ren flodsand och ett tunnare la- ger jordblandning, så att jordytan blir 1^ — 2 c m.
under lådans kanter.
I jorden nedsticka vi fröna på två cm.
afstånd från hvarandra och tre gånger så djupt s o m fröets tjocklek.
Jorden täckes där- på med ett 4 — 8 dubbelt med vatten väl genom- dränkt läskpapper, glasskifvan lägges tätt öfver, och lådan ställes på kakelugnen eller någon an- nan plats med hög och jämn värme.
Efter omkring åtta dagar sticka plantorna med sina två hjärtblad upp ur sin mörka graf, och nu är det tid att taga bort papperet och sätta lådor- na på en ljus men ej solig plats.
Gör man ej detta i rätt tid, skjuta plantorna upp till glaset och blifva så veka, att de lätt falla omkull för att ej resa sig igen.
I detta fall kan man stödja dem med att strö ett lager j o r d omkring dem, akte sig blott, att ingen j o r d kommer pä bladen.
Då plantorna blifvit något vanda vid ljus och luft flyttas de en ech en i ofvannämda små kru- kor.
Härvid är bäst att låta hvarje planta åtföl- jas af en jordklimp.
Vid omplanteringen afskär man hufvudrotens spets för att frambringa flera sidorötter.
Jorden i krukorna bör utgöra en bland- ning af ljung- och drifbänksjord samt något fin sand.
Efter omplanteringen ställas krukorna i lå- dor, som täcktas med glasskifvor.
Plantorna öf- versprutas en o c h annan gång med kylslaget vat- ten och vänjas småningom vid ljus och luft, så att betäckningen kan borttagas.
Då plantorna åter hemtat sig och börjat växa igen, vattnas de efter behof med vatten, i hvilket man lagt litet filspån af horn eller ben.
Då dagarne blifva ljusare och varma, ställas krukorna i fönstret och utveckla sig småningom till små pyramider eller dvärgbuskar.
Man akte sig väl för att afknipa eller skada någon topp, äfven om den synes vilja växa för fort i jämförelse med de andra; genom ett sådant våld kan man göra hela nöjet om intet.
Efter några veckor framkomma knoppar i topp- arne, o c h efter kort tid kan man glädja sig åt fullt utvecklade miniatyrrosor.
De små buskarne erbjuda nu en verkligen förtjusande anblick, och odlaren bör känna sig rikligen belönad för sin ringa möda.
För barn i synnerhet är det lärorikt att kunna följa växtens utveckling från frö till blomma, helst då det hela försiggår under loppet af några få veckor; ty s o m bekant hafva barn i allmänhet svårt vid att vänta, utan vilja så snart s o m möj- ligt vara vid målet, antingen det gäller lek eller allvar.
Den s o m har små omkring sig, borde därför lägga en del frön till groning, så att de dagligen vore åtkomliga för de unge, t. ex. mellan ett par jämt fuktiga klädeslappar.
Det är intres- sant för hvem som helst, men allra mest för de Smånotiser från kvinnovärlden.
Kvinnointressena vid riksdagen.
Om höjande af kvinnans äktenskapsålder till 18 år motionerar hr Borg i första kammaren.
Som be- kant motionerade hr Borg i fjol om giftoålderns höjande till 21 år eller lika med mannen — dock utan resultat.
Få nu se, om det halfva steget är lättare att taga än det hela.
Till den kvinliga ungdomens gynnare höra hrr Weiselgren i första och Winkrans i andra kam- maren, hvilka båda motionera om höjande af an- slaget till högre flickskolor från 30,000 till 70,000 kronor.
Kontrollkomité af damer.
Hr Chr.
Meyer, nuvarande egaren af Dufnäs ' tvättinrättning i huf- vudstadens närhet, hvilken sysselsätter omkring 70 arbetare, öfverlemnar i dessa dagar affären till ett nybildadt aktiebolag, benämndt Aktiebolaget Dufnäs ' nya tvättinrättning, som för att ingifva allmänheten större förtroende till affären ämnar ställa den samma under kontroll af en damkomité.
I bolagsordningen stipuleras därjämte, att af den blifvande nettovinsten skall, sedan aktieegarne erhållit 5 procent ränteutdelning, en fjärdedel af- sättas, dels till en understödsfond för ålderstigna tjänarinnor, dels att bereda tvättinrättningens egna arbetare andel i vinsten.
Understöd från sagda fond skall utdelas efter förslag af nämnda dam- komité.
En ny hofcharge.
Konungen har till hof- och slotsfältskär utnämt fältskären o c h sjukgym- sten Charlotte Berggren.
operan har återupptagit » Mefistofeies » med hr Lomberg i titelpartiet.
Rollbesättningen är för öfrigt den samma som under d:r Botteros gästspel.
Vi ha ännu ej haft tillfälle se hr Lomberg i hans nya uppgift, men han lär med densamma afgjordt hafva tagit ett steg framåt.
Inom kort kommer en finsk sångare hr Alarik Uggla att debutera å k. operan härstädes.
Svenska teatern har återigen fått upp ett nytt program, nämligen » Enkan Durosel », komedi i en akt af Bisson och Mars, samt » Tokerier », fars i tre akter af Karl Laufs.
Det första stycket är en obetydlighet utan vidare intresse.
I det senare åter är idén ej oäfvet funnen, situationerna äro roliga och spelet godt.
Emellertid är det v ä f hr Holmquist, som med sin oöfverträffliga komik o c h med sitt goda lynne håller stycket uppe.
Bland de öfriga medspelande förtjänar särskildt att näm- nas hr Bror Olsson, hvilken af en teatervurmande ung man skapat en karaktäristisk typ.
Under inöfning är Ibens » Hedda Gabler ».
Vasateaiern har nu senast satt det teaterälskande Stockholm i tillfälle att förnya en glad och kär bekantskap sedan Mindre teaterns dagar i Suppés allbekanta operett, » Donna Juanita ».
i hvars titel- roll flere af våra operettdivor firat sannskyldiga triumfer.
I sprittande melodirikedom står, som kändt, denna operett ingalunda efter för Suppés bästa; under ett helt decennium ha de populära melodierna hållit sig uppe på repertoaren, hvar- helst den lättare musiken öfvats.
Den prestation, med hvilken i lördags Vasateaterns uppburna pri- madonna fröken Ekström slöt sig till raden af Juanitor, var genom sin täcka liflighet och grace väl förtjänt af det bifall i blommor och ljudliga applåder, som af premierpubliken egnades den.
Dråpliga typer hade hrr Strömberg och Lundin gjort af den kärlekskranke alkalden och den martiali- ske öfversten.
Fru Cederbergs halettvurmiga donna Olympia verkade med mycken drastisk komik; efter hvad vi tro oss veta, hade hon ock instude- rat sitt parti under samma konsterfarna ledning, som till en stor del bär förtjänsten af operettens i sin helhet synnerligen effektfulla uppsättning, som i grupperingar och danser anordnats af fru Josefine Gullberg.
— Vi ha ännu ej varit i till- fälle att i titelrollen se fru Hjortberg, hvilken al- ternerar med fröken Ekström.
De minnesgode erinra sig väl den framgång, med hvilken hon på Mindre teatern kreerade just denna rollen.
Fru Lotten Dorschs soaré i morgon lördag lofvar att blifva af stort intresse för alla tealervänner.
Programmet upptager följande nummer: 1.
» Surrogat » (fru Dorsch och hr Fredrikson); 2.
Sång af fröken Almati; 3.
» Förbi » (fruarna Dorsch och Hartman); 4.
» Lika mot lika » (hr He- din, fröken Bäckström och fru Hamrin); samt 5.
Sömngångsscenen i » Macbeth » (fru Dorsch).
Filharmoniska symfoniorkestern är redan färdig att gifva sin första konsert (2:dra abonnementskon- serten), hvilken går af staplen måndagen d.
9 d:s i Musikaliska akademien.
Som biträdande solister uppträda denna gång fru Anna Hildach och herr Eugen Hildach från Berlin.
Det rikhaltiga pro- grammet upptager bland annat Peer Gynt-suiten af Edv.
Grieg samt en ny komposition för stråk- orkester af Andreas Hallen.
Dessa konserter för- tjäna att på allt sätt understödjas.
Maiiné gifves söndagen den 22 dennes i Berns ' konsertsalong af hrr Arvid Ödman och Salomon Smith, Sveriges båda kanske främste och populä- raste sångare.
Att vid denna matiné ingen plats kommer att stå tom, torde man kunna taga för gifvet.
Trenne sångsoaréer komma att gifvas i Musikali- ska akademien af grefvinnan Mathilda Taube, f. Grabow, professor Ivar Hallström och hr O. Lejd- ström.
Abonnementspriset till de tre soaréerna är 10, 8 o c h 5 kronor.
Första soarén eger rum den 26 dennes.
A. Söderman, hvilken nu som bekant hem- kommit efter idkade sångstudier i Paris, gifver sön- dagen den 15 dennes en matiné.
F å g e l FeniX- Berättelse för Idun af Mathilda Lönnberg.
(Forts.) » nst M \ F ällning!
Jag tänker, du kommer att gå * \ - T utan anställning bra länge där ute, » sade •4 (1 V majoren vresigt.
» Troligen kommer du \ hem, och då får du tacka mig för, att jag nu ej låter dig beröfva dig själf möjligheten att, o m än med ett års förlust, sluta din kurs vid tekniska högskolan.
Det dröjer ännu sju måna- der, innan du är myndig. » » Det är sannt, » svarade Gunnar harmsen; » men var säker o m, att den dag jag fyller 21 år skall j a g s k r i f v a hem och lemna mamma denna öfver- låtelse, som nu nekas mig att göra. » » Då kan du göra hvilka dumheter som helst, men tills vidare låter du bli, » sade majoren kate- goriskt.
» Om du inte får någon anställning, s o m troligast är, torde du nog vara glad att ega de där faltiga styfrarne, som du nu är så angelägen att blifva af med.
Och tro mig, det är inte så lätt alt slå sig fram i Amerika, såsom gamla äf- ventyrare inbilla ungt lättsinnigt folk.
6: e haft.
TIDSKRIFT FOR SOCIAlA OCH LITTERARA INTRESSEN.
INNEHALL: - C- Den 6 juli.
En bemärkelsedag.
h ~ i l &amp; selde$ l a f S-d.
Th. R.
Bref från Chicago.
Lydia 7,Va7t,Zstdh ?,.
Kvinliga studenter i Schweiz.
1 1 1 C.
» Kvinnan inom svenska.
litteraturen).
Etlem Fries.
Flickskolemötet sommaren 1893.
- - För ~örbundets ' medlemmar kr.
2: 50. pr argång: F (jr icke medlemmar.
» 4: 00. '
Upplysningar o m detta för Sverige nya försakringssatt lemnas a bola- gets hufvudkontor i Stockholm, 1 0 Vasagatan, l tr., och i öfrigt af ö m - -: bud för Allmanra Liff ' or säkringsbolaget.
Tandläkare, G.
G: son HArd af Segerstad.
Ktidfriigiiingstid 1-2.
- Alma Hard af Segerstad, f. Hjörklund.
RBdfr2 uiugstitirl 1-2.
Plombering och artificiela tanifer.
U ~ o t t w i yyutn~c ~a 19, 2 tv.
Stockh@m. Allm.
Tel. 86 46.
ModenfP4r för Damkappor, - SCookholm, l2 &amp; * uqgsisa * iidgcC~ * deguta.il lB, rekoinmeuderar sitt stora och rikhaltiga lager af alla.
l Nouveaut4ier f8r saeongen.
Siirskildt far ekoni im endera mitt s-8 iwer af Pdovwk for ~eisbppew ined dlrtill passande öfvertgger.
F ö r kapitalister, särskil@ fruntimmer, har det länge varit ett önslrningsinål att kunna öfverlämna vardeii af sina värdepapper och skotsein.
d sina affär&amp; å t nhgon person eller institution, som med absolnt säkerhet förenade punktlighet och noggrannhet i utförandet af det anförtrodda uppdraget afvensom prisbilligliet.
E n shdan institution ar Stockholms ~ n s b i l d i an ks Notariatafdelning (LZCZa N ~ l g a t a n 27, expeditionstid k ?-4), A, som under garanti af Stockholms Enskilda Bank %tager sig vbrd och förvaltning af enskilda personers och kassors värdepapper.
Om en peison Iios Notariatafdelningen deponerar obligatiorier, inkasserar Notariatafdelningen vid förfallotiderna kiipon- ger och tillhandnliåller deponenten influtna medel.
Vidare efterser Notariatafdelningen utlottningar af obligationer och underrättar depo- nenten i god tid, ifall en denne tillhörig obligation blifvit utlottad, samt Iaqnar förslag till ny placering af det ledigblifna kapitalet.
Exempel 2 .. Om inteckningar deponeras hos Notariatafdelningen anderrättar Notariatafdelningen gäldenären därom att räntorna B in- teckningarna skola till afdelningen inbetalas, hvarefter de medel, soin inflyta, till deponenten redovisas.
Vidare tillser Notasiatafdelningen att inteckningarne blifva i vederbörlig tid förnyade.
Om en hos afdel- iiingen, deponerad inteckning genom underlåten förnyelse skulle förfalla, ersatter Stookliolms Enskilda Bank därigenom uppkommen skada.
Förvrtriiigsnfgift: 50 öre för år pr 1,000 kronor af deposi- tionens värde, dock ej under två kronor.
Sängar, Sangklader, Mattor, Möbeltyger, Gardiner, Borddukar, Hvita Varor, Trikavaror, Flanell, Ilborgonrookstyger, Under- kjolar och Kjoltyger.
Pro fver 0 ~ 2~r4s7ctcranter 7 ~ f!
* t~~~7i~0a K.
M. LUNDBERGS Bosättningsmagasin ff: o!? '
Storkga * koó~.z ' n~eem AT: o Y STOCKHOLM.
Wimans S~isar för och t o 2.
ved Vedslöseri omöjligt.
Ugnarne icke belngda med n&amp;.gon lem, steka och gr8dda iitomordentligt jemnt, 141 och fort ..
Inga ~hrLnnplt %tar % a t t förnya.
De yppersta intyg f r h hela landet.
Kunna ses i verksamhet och profvns R Ingeniör E.
A. WIMANS utställning och Försäljning, i Y EcI * edsgcctnn l Y, Stockholm.
Magnusson-.
c (etablerad 1860) Försäljningslokaler: nedra botte %,, ea, tv8 och t r e tr. upp STOCKHOLM.
- Största lager i Norden Kulörta o, Svar ta Y llekladningstyger Kulörta och Svarta Sidentyger Bomulls-Tvattkladningstyger Schalar och Resfiltai m, m, Obser~era!
Genom direkta förbindelser med in- och utlandets förnamsta fabrikanter kan jag erbjuda ofvasnamda artiklar bättre och billigare an niigon an- nan och torde en hvar genom besök i mina lokaler eller genom reqvisition af profver och varor lätt blifva öfver- tygad om fördelen att hos mig fylla sina behof af dessa artiklar.
" re1efofi626 rere1e ' 0n286&lt; Profver på begäran ~ I w Q \ 6 Q z ~ e 26. tl ~ ~ \ ~ kOdnadSfPittm b \ \ m.
Den 6 juli.
E n bemarkelsedag.
Si, m&amp; förvisso denna dag kallas, d i S. L-d Adler.
Födelsedagar hafva af gammalt kallats sparre fylde 70 år.
för milstolpar p i lefnadsstrtiten, eller, såsom det i nutida språk skulle heta, stationer p i lifvets jhnbana, hvarifrh man ser tillbaka öfver den tillryggadagda viigen.
Den 6 juli 1893 var det icke fru Adlersparre ensam som hade att kasta en sidan återblick öfver sin lefnad och sin lifsgiirning, utan med henne Sveriges kvinnor, hvilka under så m h g a decennier lyssnat tili hennes väckande ord, följt hennes ledning och gladt sig ht hennes segrar.
Alla vänner och främjare af kvinnosakens bäst försthdda intressen blicka upp till henne .med djup tacksamhet, erkännande med beundran hennes ovanliga begifning, klara, logiska tankekraft och hennes rika, för allt sannt, stort och ädelt varmt klappande hjarta.
Under en strilande högsommarsol i en talrik krets af kara anförvandter firades dagen med en vacker fest p i Hvilsta i Södermanlaiid, och fr&amp;n iiar och fjärran bringade post, telegraf och telefon en nihngfald af hiilsningar och lyck- önskningar, uttryck af karlek och vördnad och glada förhopp- iiingar fiir en lang framtid af fortsatt gagnerik verksamhet.