Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit gjorda underdåniga hemställan, om förpligtande för Drätsel-Commissionen att intill kommande Riksdag nämnde ansvarighet sig ikläda, i anledning hvaraf Commissionen, deröfver i Nåder hörd, i underdånighet förklarat, att Commissionen, i anseende lill omöjligheten att collectivt utöfva någon bestämd controll å det under Inspectorens eller Vägarens vård befintliga tackjern, i underdånighet undandroge sig att då eller för framtiden ansvara för i Banken förpantad! tackjern, ©ch förbehållit sig, att, på sätt Kongl. Majlis Nådiga Förordning och Bref af den i3 Mars 1800 innehåller, ansvarigheten i detta fall ensamt mätte stanna på Vägaren, jemte de tvänne Magistratspersonrne, hvilka underteckna vågattesterne; derefter Kongl.
Majit under den 26 Mars iS3i i Nåder förklarat, att Kongl. Majit, vid ofvanberörde förhållande, funnit någon vidare/ åtgärd i förevarande mål, i hvad på Kongl. Majit ankommer, icke kunna vidtagas.
Drätsel-Commissionen har sedermera, uti underdånig skrifvelse af den 6:te Februarii förlidet år, anmält, att ofvan omförmälde angelägenhet, så vidt den berodde på någon handläggning af Drätsel-Commissionen, i detta skick hvilat, intill dess Commissionen fått emottaga Banco-Fullmägtiges skrifvelse af den 6
December 1882, innefattande tillkännagifvande , a.tt, jemlikt Banco-Styrelsens beslut, Banken med förlidet års början bomme att utgifva lån emot pant af tackjern, stående på Stockholms våg, på sätt och i enlighet med hvad i tredje punkten af Kongl. Majits Nådiga Kungörelse af den i3 Mars tS3o finnes föreskrifvet, samt att Commissionen, i anledning af detta tillkännagifvande, väl funnit ansvarige Contiolleurer éfver tackjernsbeläningen böra, jemlikt Kongl.
Majits Nådiga beslut, utses; men att likväl dervid sådane betänkligheter uppstått, att Commissionen, i den säkra öfvertygelse, att de förtjena Kongl. Majlis synnerliga Nådiga uppmärksamhet och kunna föranleda tili bestämdare föreskrifter, än hittills blifvit i Nåder meddelade, ansett sig böra göra framställning af de ämnen, 4 Kongl.
Mnj.ts Nådiga Proposition Nio 24. sora, under öfverläggning, angående berörde på allmän och enskild säkerhet inverkande angelägenhet, förekommit, samt efter en sådan framställning, på anförde skäl, föreslagit: 1:0 att den attest, som en låhsökande eger att utbekomma; från taekjernsvågen, må utfärdas af Vägaren, 1 öfverensstämmelse med specialen * och sålunda innehålla namnet å egaren till tackjernsposten, densammes, vigt, tillverkningsstället, hyttstämpel och galtarnes eller styckenas antal, jemte uppvägnings datum; 2:0 att denna attest sedermera förses med påskrift af de dertill utsedde Magistrats-personer, innehållande betyg öfver attestens öfverensstämmelse med vågspecialen; 3:o att ingen skeppnings-attest eller så kallad frisedel öfver något slags till beläning i Hanken anmäldt tackjern får utfärdas förr än låneattesten återlemnas; 4:0 att försummelse i ett eller annat fall, af hvad ofvan nämndt är, anses såsom tjenstefel och medför skadeersättning för den eller dem, sorn felat; samt 5:o att, då någon eller bägge af de till låneattesters underskrifvande utsedde Ledamöter från Drätsel-Commissionen afgå, förteckning af honom eller dem bör upprättas å alla såsom belänla i Banken antecknade tackjernsposter, och denna förteckning tillställas efterträdaren eller efterträdarne, hvilka böra, efter föregången inventering, densamma qvittera, från hvilken stund deras ansvar för vården vidtager.
Uti det underdåniga utlåtande Fullmägtige i Rikets Ständers Bank, till följd af erhållen Nådig remiss, under den i8.‘de nästlidne April, häröfver afgifvit, hafva Fullmägtige underdånigst anfört, att, enär Drätsel-Commissionens ofvanberörde framställning, efter Fullmägliges förmenande, vore föranledd egentligen af det utaf Banco-Styrelsen afgifna och Drätsel-Commissionens underdåniga skrifvelse vidfogade attest-formulaire, ansåge Fullmägtige sig hufvudsakligen tillkomma: 1:0 att utreda, huruvida samma Formulaire är förenligt med högstberörde Nådiga kungörelse af den i3 Mars i83o samt föreskriften i senaste Baneo-Reglemente.
I sådant afseende hafva Fullmägtige yltrat, att det utaf Banco-Styrelsen afgifna Formulaire till Våg-attest är upprältadt i ordagrann öfverensstämmelse så väl med högstberörde Nådiga Kungörelse, såsom ock med 4 Art. 4 Afdeln., i5 §. 3 punkten i Banco-Reglementet af den 18 Mars i83o, med det till följd af 2:dra punkten erforderliga tillägg, att något stamp-, Kongl. Majits Nådiga Proposition N'.o 24. 5' skrot- eller klotjern icke är inbegripet i den till beläning anmälde tackjerns-posten; 2:0 att yttra sig, huruvida Bankens säkerhet, i och för ifrågavarande beläning, kan anses vederbörligen tryggad genom det af Drätsel-Commissionen uppgjorde och här ofvan intagne Förslag.
I detta hänseende hafva Banco-Fullmägtige anmärkt, att, ehuru Drätsel-Commissionens
Ledamöter icke underteckna de från Stångjernsvågen i Stockholm utfärdade våg-attester, dessa attester likväl blifva underskrifna af irenne, dels Kronans, dels Stadens Tjenstemän, hvilka, en för alla och alla för en, ansvara för rigtighöten deraf, samt att det belänta jernet skall till Bankens säkerhet å vågen qvarhållas; och att våg-attesterne i Götheborg undertecknas af fyra ansvarige Tjenstemän, nemligen tvänne å Kronans och tvänne å stadens sida, samt å jernvågarne i de öfrige städerne af hela 3Vfagistraten, med förbindelse att ansvara, det panten oförryckt skall hållas Banken tillhanda och på intet sätt rubbas eller förskingras; —hvaremot Fullmägtige ansåge första och andra punkterne af Drätsel-Commissionens ofvanuppgifne
Förslag förbinda Banken till lifgifvande af lån på tackjern, jnot en enda persons ansvarighet, hvilket så mycket mindre vöre förenligt med Bankens erforderliga säkerhet, som, enär Drätsel-Commissionens
Ledamöter befriades ifrån tillsyn derå, att det i attesten upptagne och beskrifne tackjern verkligen fanns på vågen, Banken lutt kunde förledas att utgifva lån på falska attester och fingerade panter.
Vid sådant förhållande och då Drätsel-Commissionens Förslag, i afseende på tackjerns-beläningen i Stockholm, vore af den beskaffenhet, alt detsamma ej allenast erbjuder en för Bankens erforderliga betryggande otillräcklig borgen, utan ock i grunden afviker så väl från de i Kongl. Majrls derom utfärdade, högstberörde Nådiga Kungörelse gifna föreskrifter, som ock från hvad Rikets Ständer i detta afseende bestämdt stadgat, hafva Fullmägtige ansett lån på tackjern icke kunna på de af Drätsel-Commissionen föreslagna vilkor af Banken utgifvas.
Maj:t, som, vid underdånig föredragning häraf, den fade nästlidnc Maij, funnit detta ärende då ej föranleda till någon Dess åtgärd, vill nu i Nåder lemna Rikets Ständer kännedom om de för verkställigheten af tackjerns-beläningen i Stockholm sålunda uppkomna oför väntade hinder, på det Rikets
Ständer må blifva 1 tillfälle att vidtaga sådane åtgärder oeh beslut, hvarigenom dessa hinder för framtiden kunna undanrödjas. 6 Kongl. Majus Nådiga 1'robos'tion N’o i\.
Nåd oek ynnest städse välbevågen.
Utdrag af Protocollet öfver Ilandets- och Fi nance-Åren den, hållet inför Hans Majst Konungen uti Stats-Rådet å Stockholms Slott den 8 Februarii t834- Närvarande: Hans Excellence Justitia Stats-Ministérn Herr Grefve Rosenblad , Hans Excellence Siats-Ministern för Utrikes Ärendena Herr Grefve af Wetterstedt, Siats-Råden: Hans Excellence Herr Grefve Mörner, Hans Excellence Herr Grefve Lagerbjelke, Hans Excellence Herr Grefve Löwenhielm, Herr Grefve Adelsvärd, Friherre Åkerhjelm , .
Poppius , Hof-Cancelleren Friherre v. Schulzenheim , Stats-Secreteraren Skogman.
Stats-Secreteraren uppläste till justering ett, uppå Kongl. Maj:ts förut meddelade Nådiga befallning, uppsatt Förslag till Kongl. Majlis Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående controllerna för belåningen i Banken af Tackjern på Stockholms Våg.
Maj:t täcktes, enligt Stats-Rådets’ Ledamöters underdåniga tillstyrkande, detta Förslag, som finnes Protocollet bilagdt, i Nåder gilla?
Majus Nådiga Proposition N:o i5, och Kongl.
Majit befallde, att dess Nådiga Proposition i ämnet skulle, i enlighet härmed, till Rikets Ständer under denna dag expedieras.
Ex Protocollo S. G. Schyberg.
Ankom i afskrift till Exp. Ulsk. den 23 Febr, kl. lo f. m. KONGL.
MAJsTS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående fortfarande anslag till Ulldiscont-fondens förstärkning, samt Ullculturens och Ullproductionens befrämjande i Riket; Gifven Stockholms Slott den i5 Februarii i834< Då Rikets vid sista Riksdag församlade Ständer, uppå Kongl. Majlis derom.' gjorda Nådiga framställning, å Riksgälds-Contoiret anvisade en summa afTvå hundrade Tusende Riksdaler Banco, alt användas såsom förstärkning uti UJIdisconten, samt till Ullculturens och Ullproductionens befrämjande i Riket, kunda frågan orri detta anslag icke grundas på andra beräkningar, än hoppet om det allmännas gagn af en tillvägabringad Ullcultur.
Den uppmärksamhet Fikets Ständer, under sådane omständigheter, lemnade åt detta ämne, och den beredvillighet de visade, att från deras sida medverka till del uppgifna föremålet, ådagalade det förtroende de hyste till Kgl. Majlis Nådiga a fs ig ter; och en redan vunnen allmännare erfarenhet visar, att dessa afsigter blifvit på ett tillfredsställande sätt uppfyllde genom Ullproductionens utvidgning och förbättring.
Vid den omsättning af omkring 3oo,ooo R:dr, som egt rum vid Ullmarknaden i Norrköping, under några dagar sisll. år, uppstod ej behof af lånbiträde utaf de till
Ulldiscontens förstärkning anvista anslag för mer än 40,000 R:dr, oaktadt håde köpare och säljare funnits fullkomligen belåtne, hvilket måhända härrört dels af bristande utrymme till emottagande af Ull uti tjenligt magasin, dels deraf att
Ullpartierne hvar för sig allmänneligen ännu varit af så ringa belopp, att omgången genom magasinering och beläning ansetts inleda i besvär, sorti vederbörande velat i möjligaste måtto undvika.
Då det under byggnad Kongl. Majus Nådiga Proposition N:o 25. varande magasinet blir fullfärdigt för sitt ändamål, hvilket förmodas inträffa nästinstundande sommar, och Ullparlien i samma mon förstoras, sorn Ullculturen sig utvecklar, så måste ock hehofvet af understöd utaf lån, till bedrifvande af en ökad rörelse, göra sig allt mer och mer gällande.
I ett land, der brist på capital i allmänhet håller industrien tillbaka från de kraftigare framsteg, hvaraf den eljest vore mägtig, är det ej att förvänta, att fabrikanterne alltid skola kunna med contanta penningar inlösa den ull, hvarå tillgång förmodas blifva i Norrköping, och hvartill snart nog kan fordras ända till millioner R:dr.
Ullproducentens belägenhet är icke heller sådan, att han länge kan förblifva i saknad af betalning för sin product, och hans väckta böjelse att söka fortgå på den bana han för sig öppnat skulle sålunda komma alt möta svårigheter, dem han ej förmådde besegra.
Maj:t anser det alltså vara af högsta vigt, -atthen anstalt finnes, hvarigenom utvägar beredas till afböjande af en förlägenhet, hvaraf följderna icke äro svåra att beräkna.
Utan tvifvel skola Rikets Ständer sjelfve inse, att här ej är fråga om användande af capital med dess förlust till hufvudstod eller ränta, utan om understöd att, emot full säkerhet i en allmänt begärlig vara, lemnäs till lifvande af inhemska productionskraften; oell Kongl. Majit föreslår, att de Tvåhundrade Tusende Riksdaler, Rikets Ständer till Ulldiscont-fondens förstärkning samt till UlleuUturens och Ullproductionens befrämjande anvisat, må fortfarande få dertill användas, och att, i fall så lyckligt vöre, att Ullculturen innan »asta Riksdag hinner göra så stora framsteg, att desse 200,000 Rldr ej förelä till upprätthållande af det med dem åsyftade ändamål, Rikets Ständera Riksgulds-Contoir må bemyndigas att då emot lägsta möjliga ränta hålla Ulldiseonten tillhanda hvad derutöfver kan erfordras.
Majit öfverlemnar nu detta ärende till Rikets Ständers öfvervägande, förvissad, att Rikets Ständer skola med beredvillighet utfinna och »ti Kongl. Majits händer lemna medel att utföra eller utföra låta hvad Kongl.
Majit anser utgöra högsta målet för sina Konungsliga önskningar, fäderneslandets förkofran genom utveckling af dess inneboende krafter.
'Majit förbi ifver ■ Rikets Ständer med afl Kongl.
Nåd och ynjvest städse välbevågen.
Datum utsupra. ■CARL JOHAN. C. D. Skogman. -Utdrag Kongl Monts Nådiga Proposition N:o 25, Utdrag af Protocollet öfver Handels- och Finance-Ärenden, hållet inför Harits Majit Konungen i Stats-Rådet ä Stockholm?
Slott den i5 Februarii iS3f Närvarande: Ifans Excellence Justitia; Siats-Ministern Herr ©refve Rosenblads Hans Excellence Stats-Mimstern för Utrikes Ärendena Herr Grefve af Wetterstedt.
Stats-Råden: Hans Excellence Herr Grefve Mörner Hans Excellence Herr Grefve Lagerbjelke , Hans Excellence Herr Grefve Löwenhielm * Herr Grefve Adelsvärdj Friherre Åkerhjelm> Poppiusj Hof-Cancelleren Friherre von Schulzenheim > Sta ts-Secreteraren Skogman.
> Stats-Secreteraren uppläste till justering ett, i följd af Kongl. Majits förut meddelade Nådiga befallning, uppsatt förslag till Kongl. Majits Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående fortfarande anslag till Ulldiseont-fondens förstärkning samt Ullcullurens och Ullproductionens befrämjande i Riket.
Enligt Stats-Rådels Ledamöters underdåniga tillstyrkan, behagade Kongl. Majit delta förslag, sådant detsamma finnes Protocollet bilagdt, i Nåder gilla, och befallde Kongl.
Majit, att Dess Nådiga Proposition i ämnet skulle i öfverensstämmelse dermed lill Rikets Ständer under denna dag expedigras Ex Protocollo , j S. G. Schyberg.
Rifning till R.
Prot. i834» 1 Sami. 1 A fdel, 5:te Häftet. 2 IO Kongl. Majlis Nådiga Skrifvelse
Nio 26- N:o 26.
Antom i afskr. tili Exp.-Utsk. den Febr. kl. 10.
MJJ.TS Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer angående Indelnings-jemkningen i Blekinge; Gifven Stockholms Slott desi 18 Januarii i834- Kongl. Maj:t, sorn i Nåder låtit
Sig lill slutlig pröfning föredragas frågan om Indelnings-jemkningen i Blekinge, har dervid inhemtat, hurusom RiksdagsFullmäglige för allmogen i denna province först vid Riksdagen 1809 anhållit om Båtsmansreserv- och öfverskottsräntornas ulgörande med sådane persedlar och varor, som, enligt i685 års Contract, Indelnings-Båtsmännen bestås, och sedermera vid Riksdagen 1810 yrkat sådane ändringar och förbättringar i Länets Indelningsverk, sorn i allmänhet kunde nödige finnas; att Länets Rusthållare, hörde öfver Fullmägtiges senare anhållan, enhälligt yttrat, att de icke någon förändring i Båtsmans-indelningen önskade, ej helier ansåge deruti kunna vidtagas sådane förbättringar, som ledde till mera jemlikhet i rustningsbesväret, än som genom Indelningsverket redan vunnits, och derföre underdånigst anhållit, alt samma Indelningsverk äfven för framtiden måtte få förblifva beståndande; att, i frågan åter om reserv- och öfverskottsräntornas utgörande, Kongl. Majit, uti Skrifvelse till Förvaltningen af Sjöärendena och Kamraar-Collegium den 26 April iSiij, i Nåder förklarat, att i denna del Kongl.
Maj:t ansåg den sökta rättelsen i Blekingska Indelningen vara af rättvisa påkallad, samt åsyfta en jemn fördelning af rustningen, och att Kongl. Maj:t derföre var betänkt på sättet att återföra Ortens Indelningsverk och Båtsmans-contract till deras hufvudgrunder och rätta tillämpning, för hvilket ändamål och för att i nämnda Indelning således återföra en jemnhet, hvarförutan Stamhemmannen snart skulle råka i fullkomlig vanmagt, under det tillskoltsgifvande eller de, som erlade reserv- eller öfverskottsräntor, njöto en, hvarken genom Privilegier, Contract elier sakens beskaffenhet föranledd lindring, Kongl. Maj:t lann lämpligast att, med iakttagande deraf, att, enligt 80 §. af Regeringsformen, Indelningsverkets hufvudgrunder icke rubbades, utan antalet af Båtsmän, som provincen egde utgöra, förblefve oförändradt, likasom Kronans dertill öfverlåtne räntebelopp och hvad af Rusthållarne till Båtsmännen utgöras borde , en Indelningsjemkning i Blekinge förrättades, hvarigenom sammansatte rotedelars bidrag sinsemellan kunde närmare och rättvisare fastställas; Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse N-.o 26. att likväl, före den definitiva regleringen af denna jemkning, vice Talmannen Jon Jonsson vid 1815 års
Riksdag yrkat sådan allmän lindring i Blekingska Bålsmansbållet, att af hemmans- och jordeboksräntorna målte tili Båtsmannens lön och persedlar på hvart
Rusthållsnumer anslås ett förhöjdt räntebelopp af 24 daler Silfvermynt, i stället för det förra af 16 ä 21 daler, ehuru derigenom en minskning till i-5:ledel eller.
1-Gidel i Båtsmännens antal inträffade; att, i anledning af detta Jon Jonssons yrkande, Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse den 27 Julii 1815 tillstyrkt undersökning, rörande Indelningen och Ro teringen i allmänhet, så väl i Blekinge, som i öfrige provincerna, på det Kongl. Majit och Rikets Ständer derefter måtte blifva i tillfälle att i ett sammanhang
Sig yttra om och hvad jemkningar, som derutinnan kunde nödige finnas; att sedermera vid Riksdagen 1817 och 1S18 Fullmägtige af Bonde-Ståndet i Blekinge anhållit om lindring i Länets Båtsmanshåll, utan afbidan på den allmänna regleringen i Riket, och att, med anledning af hvad sålunda i ärendet förekommit, Kgl. Majit den i4 April 1818 aflutit Nådig Proposition till Rikets Ständers Statsutskott, angående förändring i provincens Indelning, uti hvilken Proposition förklarades, att, då Kongl. Majit funnit berörde Indelning vara ojemn och tryckande, enär erfarenheten skulle hafva visat, att af de i,5oo Båtsmän, Blekinge bort utgöra, ofta ett stort antal måst vara vacant, genom en del Rusthållares oförmåga att dem uppsätta och utrusta, äfvensom att den rättighet, författningarne vid uteblifven Båtsmansuppsättning lemnade, att utskrifva de rustande sjelfve, ryckte den skattdragande jordbrukaren till ett yi'ke, som deraf föga vunne; Kongl. Majit alltså hemlat anledning af Ständernas underdåniga skrifvelse af den 27 Julii 1815, att ej aflägsna den tidpunkt, då rättelse härutinnan kunde åstadkommas, på det att det antal Båtsmän, provincen derefter ålades, verkligen måtte kumla utfordras och påräknas, och författningarne behörigen handhafvas emot försummelse derutinnan, hvadan Kongl. Majit, i öfverensstämmelse med 80 §. af Regeringsformen, framställde lill Ständernas bifall, att en ny Indelningsjemkning i Blekinge förrättades, under förbehåll och vilkor, nemligen: 1:0 att flere hemman eller räntor, än som då voro, eller af ålder varit till Indelningen anslagne, icke vid den nya Indelningens verkställighet skulle beräknas, men att likväl de hemman och lägenheter, hvilkas räntor varit från Indelningens början deruti inbegripne och icke genom laga åtgärder eller behöriga anslag till annat ändamål och utbyten af onera frångått denna bestämmelse, blefvo till Indelningen återförde och igenlagde; 12 Kong!.
Majy?
NiUign Skrifvelse N;o 26.
2:0 att som, redan 12 år efter Indelnings-contractet af den 37 April i685, uppsatsen på hvad en Båtsman i provincen skulle hestås, utgjorde a4 daler silfvermynt, och vid Indelningen i Södra Möre Härad i Calmar Län äfven anslagits 24 daler behållen persedelränta på hvarje Båtsman, skulle i Blekinge beräknas 24 daler silfvermynt öfver hufvud på hvarje helt rustnijugsn umer eller rusthåll; mea 3:o att, om något hemman, med ett mindre räntebelopp ända till 20 daler silfvermynt, eller flera, hvilkas räntor, sammanlagdt, ieke uppginge till mer än 20 daler, skulle befinnas af så god egenskap, att ensamt eller sammansatte kunna, för 20 dalers behållen ränta, rusta Båtsman, borde de dertill uppföras, utan fyllnad i räntorna från andra hemman; 4:o att, derest, vid genomgående af förra Indelnings-Verket, numer befunnos hafva utöfver 24 daler till rustningen anslagne, det öfverskjutande räntebeloppet borde frångå, för att antingen formera nya numer, eller läggas till andra; 5:o att vid sammansättningen af de rusthållsnumer, hvilka komme att bestå af flera hemmansdelar eller jned ränta belagde lägenheter, och hvarvid hufvudsakligt afseende skulle fästas på närbelägenheten och ömsesidig tillgänglighet, borde hvarje hemmans eller lägenhets skyldighet att för räntan, lika med de öfrige, som utgjorde numret, deltaga uti ali kostnad för Båtsmannens legning, utrustning oell årliga underhåll, noga bestämmas, och på det sätt uti Indelningå-längden uppföras, alt hvarje rustandes andel i Båtsmannens verkeliga kostnad skulle bestämmas efter dess till rustningen anslagna räntas förhållande till de medrustandes räntedalertal, dock att, der räntan befanns utsatt i ören och penningar, 16 öre oell derutöfver skulle räknas för liel daler, och mindre belopp än 16 öre försvinna, och detta för att undvika vidlyftig vidräkning emellan de sammanrustande om en hvars proportionerlig» andel uti kostnaden för Båtsmannen ; 6:0 att, i fall Rikets Ständer härtill lemnade deras bifall, KongL Maj:t ville, effei’ dessa allmänna grunder, utfärda Dess Rådiga
Ins true tion för den Comité' Kongl. Majit förordnade att den nya Indelningen förrätta, till hvilken C°mite'Rusthållarne, lör upplysningars meddelande, borde kallas; och skulle samma Comité' jemcäl få sig uppdraget, att, efter förra föreskrifter, lämpade till närvarande tids billiga kraf, utstaka de rostandes och Båtsmännens ömsesidiga skyldigheter och rättigheter; men i öfrigt förbehöll sig Kongl. Maj:t, att i Instructioncn utstakade närmare föreskrifterne i tillämpningen, äffönsom alt afgöra alla de frågor, sorn under eller Kongl, Mojvts N tidiga Skrifvelse Nz> a5. efter förrättningen kunde, i anledning af densamma, väckas; att, sedan denina Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposition blifvit afStänderne vid Riksdagen 1318 bifallen, Nådig Ins true tion för Comiterade derefter blifvit, under den i3 November 1821, utfärdad, hvilken Instruction, öfverensstämmande med grunder ne i Kongl.
Maj:ts Proposition,, likväl innefattade en närmare utveckling af dessa grunder, såsom att Comiterade skulle om hemmanens godhet och beskaffenhet söka inhemta noggrann och säker underrättelse bland annat af Chartaebeskvifningar, Skattläggnings- och Storskifteshandliugar m. m., hvarjemte stadgades, att, der omständigheter inträffade, hvaröfver Kongl. Majrts serskilda Nådiga Förordnande ansågs böra afvaktas, Comiterade då egde att derom skyndsamligen göra underdånig anmälan.
Vidare har Kongl. Majrt inhemtat, att vid ifrågavarande jemknings förrättning, som börjades år 1822 och afslutades påföljande året, Blekingska Båtsmans-Indelningen, hvilken före jemkninggn uppgått till i5oo Rusthållsuumer, efter densamma allenast utgjorde ia5r och således blifvit med 249 numer förminskad; att, i stället för gamla anslaget af 16, 17, till och med 20 å 21 daler till hvarje helt rusthåll,’ Comiterade anslagit till hvardera af 27 Numer 20 daler 128 d:o 2r 371 d:o 22 3qi d:o a3 334 d:o 24; och alltså öfver hufvud 22 å 23 daler på hvarje Rusthållsnumer, samt att, denna förminskning oaktadt, Rust-' hällarne icke voro allmänneligen nöjde med Comiterades förrättning.
Den öfverklagades uti 4° serskilde besvärsskrifter af cirea 400 jordegare.
Dessa klagomål angingo egentligen, dels Indelningsgrundernas tillämpning, dejs för hög rustning och dels olämplig Fusthållsåarnmansättning.