Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Majus och Kronans rätt, hvilken dem desto heldre älegat i första rummet, som deras enskilde fördel, genom den Revisionen tillagde proCenl af inflytande Observations-medel, dermed varit på det närmaste förbunden; men da dervid förekommer, att efter hvad utredt blifvit, det icke lät sig med någon laglig visshet bestämma, huruvida anmärkningen emot Krigs-Cominissarien Moller egde behörig grund eller om origtighet i anseende till den åtalade afskrifningen verkligen förelupit, samt Kongl. Maj:t och Kronan derigenom förlust tillskyndats , hade Kongl. Kammar-Rätten, vid slikt förhållande , pröfvat skäligt ej mindre Anmärknings-Författaren än Contoirs-förmannen ifrån Advocat-FiscalAmbetets ersättningstalan befria, hvilket beslut vunnit laga kraft; så anser, Stats-Utskottet någon åtgärd vid detta anmärkningsmål och deraf uppkomne resningsfråga nu mera icke kunna ega rum. Stats-Utskottets Betcinkanden. 6gj, Då Deputerade pröfva!; angelägenheten af deras fortfarande i utöfning af dem uppdragae befattning med KrigsRedogörelse-Verket, lärer ingen erinran kunna göras emot utbetalningen till sistl. års slut af de arfvoden, som för Deputerades Secreterare och Kamererare varit anslagne; men deremot kan Statsutskottet ej understödja
Deputerades framställning, om något särskildt vedermäle af ynnest till Secreteraren, enär han, under de sednare åren, då göromålen varit minskade, likväl uppburit enahanda aflöning, som förut, samt sålunda redan åtnjutit lämplig ersättning och eger för öfrigt i Deputerades ej mindre uti förut än nu afgifne Berättelser honom lemnade vitsord, öfver ådagalagd skicklighet, nit och oafbruten verksamheter, den mest tillfredsställande belöning.
Slutligen och under förutsättande af Riksens Högloft.
Ständers bifall, till hvad föreslagit blifvit om öfverlemnande till Kongl. Kammar-Rätten, att med ett anslag af 1000 R:dr B:co besörja afslutandet af det ännu återstående KrigsRevisions - arbetet , får Stats - Utskottet tillstyrka Riksens Högloft. Ständer, 67)8 Stats-Utskottets Betänkanden. att med förklarande af deras erkänsla för Deputerades oafbrutna omsorger och bemödanden, vid fullgörande af det dem lemnade förtroende, bifalla, att
Deputerades befattning nu må upphöra; och lära Riksens Ständer deras beslut härutinnan hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla; hvilket allt vördsamligen öfverlemnas till Riksens Högloft.
Stockholm den ig April 1823, N:0 126, Ankom den 28 April i823.
Utlåtande, i anledning af Herr Ambr. Berghmans Memorial, angående inköp afCancellieRådet Schosrbings Afhandling, om det råtta Skogshushållnings-såttet.
Ridderskapet och Adeln liar till Stats-Utskottet remitterat en, af Herr Ambr.
Berghman, gjord motion; hvarmedelst han, jemte öfverlemnande af ett utaf Herr Cancellie-Rådet och Riddaren Scharbing underskrifvet och till Riksens Ständer stäldt Memorial, angående en Stats-Utskottets Betänkanden. 6gg Postvagns Inrättning och ett nytt Skogshushållningssätt, tillika med hans i desea ämnen från trycket utgifne Afhandlingar, föreslagit, att i händelse medel ej skulle gifvas till inköp af nämnde i Skogshushållningen nyttiga och angelägna Afhandling, den Herr Schoerbing skall varit uppmanad att utgifva, och deraf han önskade, att Riksens Ständer måtte inlösa 1,100 Exemplar emot 3 R:dr B:co för Exemplaret, hvarje Moderkyrka i Riket kunde inköpa ett exemplar, hvarigenom Boken blefve spridd kring Riket och Utgifvaren ersatt för möda och kostnader; öfver hvilket ämne någre bland Högloft.
Ridderskapet och Adeln yttrat sig och dels understödt motionen, dels ansett den icke böra lemnäs afseende.
Stats-Utskottet hyser ej tvifvel, att ett agtningsvårdt nit för Fäderneslandets väl förmått Herr Cancellie-Rådet Scheer bing att utgifva ofvanberörde Afhandlingar, och önskar att Herr Schcerbing måtte erhålla sin dervid uppoffrade möda och kostnad ersatt, men då Statsverket för sådana företag icke bör vidkännas någon utgift, och, enligt hvad Utskottet inhemtat, Herr Schoerbing, som 700 Stats-TJtskottets Betänkanden. under en ståndig tjenstledighet, bibehåller sin Ion såsom Expeditions-Secreterare, i och för utgifvandet af Afhandlingen om Skogshushållningen, genom Kongl. Maj:ts
Nåd redan njutit understöd, dels med ett råntefritt lån af boo R:dr B:co, dels genom inlösen af 100 exemplar utaf Boken för Skogs- och Jågeri-Betjeningen och 25 Exemplar till Kongl. Landtbruks-Akademien, kan Stats-Utskottet icke tillstyrka det afseende å Motionen, att Boken må för Stats-Verkets räkning inköpas.
Detta varder dock till Riksens Högloft Stånders omprofvande vördsamligen öfverlemnat.
Stockholm d. 26 April 1823.
Antom den 28 April 1S23.
Utlåtande öfver H:r Gripensvärds Memorial, om inköp af Kronans Medel i Uppbörden vid Södra Staket.
Till Stats-Utskottets åtgärd har Högloft Ridderskapet och Adeln remitterat ett af H:r J.
Gripensvärd, afgifvet Memorial, deruti han sökt framställa den allmänna och enskilda nytta, som derigenom skulle Stats-Utskottets Betänkanden.
701 åstadkommas, att Sundet vid det så kallade Sodra Staket blefve uppmuddradt och gjordt Segelbart, derigenom den långa omvågen förbi Waxholmen till Dalarö, hvartill så många särskilda vindar erfordras, undvekes, och så vål Kronans, som enskildes Fartyg, på ganska korrt tid kunde utlöpa, utan att deremot någon fara skulle uppstå, att denna farled kunde af fiende begagnas, till befordrande af hvilket nyttiga foretag
Hrr Gripensvärd erbjudit sig, att antingen sjelf bekosta uppmuddringen, mot rättighet att få uppbära Bompenningar efter Fartygens Lästetal, då han ville antingen med penningar eller Frålse-Rånta inlösa Kronans andel i nuvarande Uppbörden derstädes, och som skall utgöra endast 11 a 12 Rrdr Brco om året, eller ock om verkställigheten af denna Segelfarts öppnande besörjdes för allmän bekostnad, vore Herr Gripensvärd benägen erbjuda Staten sin andel i Bompenningarne, utan att derföre åska någon särskild ersättning.
Uppå enahanda framställning vid Ig 17 och ig 18 arens Riksdag, om den fördel Sjöfarten skulle draga deraf, att Canalen, genom så kallade Baggens-Sundet oeh Södra Staket, med sprängning och Stats- Utskottets Betänkanden. gräfning gores farbar får mera djuptgående Fartyg, hvarigenom den besvärliga Segelleden emellan Östersjön och Stockholm förbi Waxholm, utomkring Wermdön och dess vidlyftiga Skärgård, kunde undvikas, erbjöd sig H:r Gripensvärd, såsom egare till Boo Säteri och deltagande i Bompenninge-Uppbörden vid Sodra Stäket, att, såsom Skatt till Kongl. Ma:jt och Kronan, får dess andel i lågenheten, erlägga af Tollarö, under Boo lydande, Frälsehemman En Tunna Spannmål årligen, hälften Råg och hälften Korn, eller dess värde efter Markegångspris, emot rättighet till fullkomlig fri disposition af denna Canal och tillstånd, att genom gräfning och sprängning, på sått han funne tjenligt, men utan ringaste gravation får Staten, gåra Canalen farbar för något mera djuptgående Fartyg, samt att derföre få uppbära en afgift, någorlunda passande emot den kostnad, som icke utan äfventyr, härå kunde komma att användas och yttrade Stats-Utskottet häröfver, d. 4 Febr. i8i8> hvilket af Riksens Ständer gillades, att, enär i denna fråga borde under öfvervägande komma, huruvida den föreslagne friare Segelfarten, på sått H:r Gripensvärd projecterat, må finnas nyttig och nödvändig, ansåg Utskottet sig Stats-Utskottets Betänkanden. 7o3 ej kunna tillstyrka Riksens Stånder att någon ålgård härutinnan vidtaga, innan Kongl. Maj:t, på derom skeende underdånig anmälan, samt efter föregången undersökning och vederborandes hörande, i Nåder sig uti detta ämne utlåtit.
Då ärendet befinnes i samma skick, som vid sista Riksdag, får Stats-Utskottet åberopa det yttrande, då varande Stats-Utskott derom afgaf; men enär föremålet synes förtjena närmare uppmärksamhet, så vida det utan äfventyr för Landets och Hufvud-Stadens forsvar kan åstadkommas och för Sjöfarten medföra den af H:r Gripensvärd uppgifne fördel, och utan någon Stats-Verkets kostnad varder tillvågabringadt, tror Utskottet sig böra föreslå, att Riksens Ständer i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t om, efter föregången undersökning och pröfning, Förslaget finnes nyttigt, må i Nåder afhända Staten den ringa Inkomsten af Bompenningarne vid Södra Stäket, emot erbjuden ersättning, och tillåta H:r Gripensvärd att uppmuddra det dervarande Sundet samt ensam uppbära Bompenningarne; Hvilket dock vördsamt hemstålles till Riksens Höglofl.
Stockholm d. 26 April 1823. 704 Stats-Utskottets Betiinkanden.
N:0 128- Antom den 28 April i8a3.
Utlåtande, i anledning af H:r Grefve Cronstedts Motion, om användande af Kronans Tionde-Koppar och Jern får Flottornas behof.
Uti ett till Hoglofl.
Ridderskapet och Adeln ingifvet Pdemorial, har Hrr Grefve Claes Cronstedt framställt fordelarne deraf, att Kronan utaf Råntegifvarne in natura utfordrade sin Tionde af Koppar och Jern; i sammanhang hvarmed jemväl blifvit föreslaget, att Flottornes Ofver-Styrelse kunde tillåtas, att årligen från Bruken reqvirera de qvantiteter och sorter af berörde Materialier, som för Flottorne kunde behofvas.
Då Stats-Utskottet, efter härå erhållen remiss, bor utlåtande i åmnet afgifva, har Utskottet, beträffande Kronans Afrads- och Tionde-Koppar, skolat upplysa, att Räntegifvare ovilkorligen åro forbundne att densamma in natura utgöra; hvadan och då försäljning deraf för Stats-Verkets räkning måste ske till den Stats-Utskottets Betänkanden. ^o5 den del, som ej för Skiljemynts-pråglingen finnes nödvändig, Utskottet anser något hinder icke mota, att hvad af denna Koppar förFlottornas behof kan erfordras, kan till Flottornas Öfverstyrelse upplåtas, emot allmänt gällande betalning, eller afskrifning till motsvarande belopp å Flottornas anslags.Summa, på g:e Hufvud-Titeln, för samma år; dock torde, till förekommande deraf att, i ovisshet om det qvantum, Flottorne kunna behöfva, Stats-Verkets Koppar må en längre tid blifva osåld, och Stats-Verket derigenom sakna en påräknad tillgång för sine Contanta utgifter, härvid bora fästas det vilkor, att nådige reqvisitioner i berörde afseende, vid hvarje års början, till Kongl.
Stats-Contoiret insändas, till rättelse vid de, genom Kongl. KammarCollegii och Kongl.
Stats-Contoirets försorg, vanligen anställande Auctioner, å Afrads- och Tionde-Kopparen.
Hvad åter angår Jernet, som från Hyttor och Bruk i Tionde påräknas, så ega Räntegifvare rått att antingen in natura erlägga, eller ock med penningar lösa denna Tionde; och år, genom Kongl.
Brefvet d. 5 Oct. 1774, förordnadt, att Sami, 4-"* 706 Stats-Utskottets Bctänkanden. det Hammarskatts Stångjern, som ej med penningar loses, får levereras uti 2:ne sorter, nemi. i% tum plattjern, eller f tum i fyrkant, såsom varande af den beskaffenhet, att de vid alla Bruk merendels årligen smidas.
Ett bifall till H:r Grefve Cronstedts Motion, i hvad den rörer Kronans Tionde och Hammarskatts-jern, skulle alltså verka hufvudsaklig förändring uti de, angående desse Räntepersedlars utgörande, gifne och på både Statens och Bruks-idkares gemensamma fördel beräknade Författningar; I anseende hvartill Utskottet icke kan understödja hvad i denna del blifvit föreslaget; varandes Utskottet för öfrigt af den tanka, att, om allt Jern för Flottornas räkning upphandlas i de orter, der vågar finnas, bör detsamma ej komma att betalas efter högre pris, ån Staten erhåller för hvad deraf för dess räkning försåljesj hvarigenom hufvudsakliga skälet för H:r Grefvens framställning, eller farhågan för någon förlust härvid å Statens sida, äfven försvinner.
Ständers vidare bepröfvande öfverlemnas detta vördsamligen, med hemställan, att Riksens Högh Stats-Utskottets Betankanden. 'joJ Ständer, i händelse af bifall till Utskottets nu lemnade tillstyrkande» måtte derom hos Kongl» Maj:t göra underdånig anmälan» Stockholm d. 26 April I823» N:0 129.
Antom den 28 April 1823.
Utlåtande, angående någre, vid Förslaget om Inkomsternes beräkning, forekomne frågor Ibland Stats-Verkets Ordinarie Intrader finnas någre i äldre tider tillkomne afgifter, hvilka utgå till olika belopp i sårskildte orter, ehuru genom tidens Förändringar, orsakerne dertill synas hafva upphört.
Stats-Utskottet, sorn ansett sig bora härå fästa uppmärksamhet, får i detta särskildta Utlåtande anmäla nämnde frågor till Riksens Håglöf!» Ständers beprofvande.
Desse afgifter åro följande!
I:o Mantalspenningar^.
De hafva först tillkommit under Konung Gustaf Adolphs tid» då Riksens Ständer, vid I625 års Riksdag, till Pohlska krigets utförande» beviljade en så kallad Qvarntull 708 Stats-Utskottets Betänkanden. af all den Såd, eller Spannmål, som fördes till Qvarn att malas, ehvem den tillhörde, ingen undantagande, som under Sveriges Krona var besuten och der vistades; men som det befanns, att vid Qvarntuliens utgörande, mycket underslef egde rum; så fastståldes, vid Riksdagen år 1627, enligt 4:de puncten i Riksdags-Beslutet d. g Dec. samma år, att Presterskapet och Allmogen skulle erlägga en mark Svensk för hvart hjon, som ofver 12. år kommen var, och hos dem fanns; dock blefvo de ålagde att dessutom betala Tullen för det mjöl, som maldes, likmätigt den utfärdade Qvarntulls-Ordningen.
Utaf 1635 års Krono-Råkenskaper befinnes, att Mantals-Qvarntulls-penningarne då utgingo med 3 mark, men genom hvilken Författning, och når en sådan tillökning skett, har ej kunnat utrönas.
Grunden härtill lärer dock varit, att, efter hvad Riksdags-Beslutet af d. 15 Dec. 1651 uti första puncten innehåller, Qyarntullen år 1634, för någre då yppade missbruk, blifvit provisionaliter till Kongl. Maj:ts vidare förordnande suspenderad.
Vid 1652 års Riksdag stadgades, enligt 3:dje puncten af Riksdags-Beslutet, att Mantalspenningarne efter deras förra qvan - Stats-Utskottets Betänkanden.
709 titet skulle utgåras och uppbäras, samt i hvart Landshöfdingedöme visse Commissarier forordnas, som alla så Mans- som
Qvinspersoner, hvilka voro ofver 15 och under 63 år, skulle antecknas och uppskrifvas, och att sedan, utan åtskillnad, af dem borde fordras Mantalspenningar efter gamla och förra ordningen.
Mantalspenningar^ hafva sedermera oafbrutet fortfarit.
Qvarntullen deremot låt Kongl.
Maj:t enligt g:de puncten i Kongl.
Resolutionen uppå Stådernes Besvär d. 26 Nov. 1660, i de små Ståderne upphora, och i dess ställe uttaga Mantalspenningar.
På grund af Mantals-Commissarie-Instructionen d. 20 Dec. 1693 , erlägges Mantalspenningar^ för närvarande i allmänhet med 12 sk. af hvarje Mantalsskrifven person, men uti visse Districter och Socknar af Götheborgs och Bohus, Nerikes, Vermlands, Vestmanlands, Stora Kopparbergs, Vester-Norrlands, Jemtlands, Vesterbottens och Norrbottens Lån, med endast 8, 6 a 4 sk. personen, som i Stora Kopparbergs
Lån förut utgått i kohl, men, på sått genom Kongl. Brefvet den I Martii 18 20 blifvit stadgadt, nu utgöras till Stats-Verket i penningar; hvarigenom detta Låns Innebyggare, i afseende på sjelfva afgiftens belopp, åtnjuta lika 7xo Stats,Utskottets Betänhanden. lindring härutinnan, som i de öfrige och berörde
Lån egt rum.
En sådan olikhet uti denna, från uråldrig tid, under benämning al Nässkatt, och sedermera Qvarntull, införde afgift, har utan tvifvel hårledt sig af orternes särskilda beskaffenhet eller olika cultur, samt Innebyggarnes deraf beroende ställning, sorn påkallat en derefter lämpad lindring; men då de forhållanden, hvilka ifrån bårjan skäligen kunnat verka ifrågavarande skillnad, numera synas hafva upphört, och i alla fall likhet vid erläggandet af Mantalspenningarne desto båttre lärer finnas närmare instämma med både billighet och afgiftens egenskap, som densamma utgår, en koppskatt, grundad på hvarje persons arbetskraft, utan afseende på förmögenhet, som beskattas genom allmänna Bevillningen, hvilken ock derföre lämpas efter de skattdragandes olika vilkor, samt härvid för öfrigt förekommer, att Ridderskapet och Adeln för sig och sitt folk, samt Preste-Ståndet, för dem af Ecclesiastique-Staten, hvilka tillförene njoto befrielse från denna afgift, vid 1809 och 181 o årens Riksdag, densamma sig åtogo, likmätigt Kongl, Stats- Utskottets Betänkanden. 71 r Kungörelsen d. 6 April samma år; så har vål Utskottet funnit en sådan, likhet i nämnde afgifts utgörande, öfver hela Riket böra tillvågabringas, och hvarigenom Stats-Verkets Inkomst, af Mantalspenningar skulle vinna en tillökning af omkring 23,000 R:dr årligen; men Utskottet anser likväl frågan härom, i afseende på visse orters Allmoge, vara af den vigt och grannlagenhet, att Utskottet för närvarande trott sig böra stadna vid det tillstyrkande, att Riksens Högloft, Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det en närmare utredning och undersökning, i förevarande ämne, måtte genom Dess Nådiga försorg blifva verk^ ståld, innan nästa Riksdag, på det Riksens Ständer då måga komma i tillfälle att med behörig sakkännedom deröfver besluta; och 2:0 den i Riks-Staterne bland Stats-Verkets Ordinarie Inkomster jemväl upptagne Lagmans- och HåradshöfdingeRåntan, jemte Sterbhusafgiften.
Den förra, sorn i visse orter kallas Lagmans-marker, och har sin upprinnelse från allmogens skyldighet i äldsta tider att underhålla Lagman och Häradshöfding, genom gård, utgöres af hvarje Matlag på Landet med de undantag 1741 års Kongl. Reglemente samt andre sårskildte Förordnanden 7 12 Stcds- Utskottets Betånkanden. medgifva och hvilka undantag hufvudsakligen afse Ridderskapet och Adeln får deras då ensamt egande Säterier jemte Ecclesiastiqve personer m. fl. Inberåknadt de så kallade Tingsgåstnings-penningarne, hafva Lagmans-markerne, likmätigt Kongl. Brefven d. 21 Julii 1752 och 20 Jan. 1753 bordt af Allmogen utgåras med 24 åre eller 12 sk. af Matlaget; men , enligt Råkenskapernes föranledande, hafva de utgått i så måtto olika, att i de fleste Lån erlagts 12 sk. derunder inbegrepne 3 sk.
Tingsgåstnings-penningar: i Leke och Carlskoga Fögderier af Nerikes Lån endast 10 sk., hvaraf 3 sk., utgöra Tingsgästningspenningar; i Vermlands
Lån åter 8 sk., deraf 2 sk. räknas för Tingsgästningspenningar, utom i Öster-Sysslets Fögderi, eller Philipstads Bergslag, der dels 9, dels 10^ och dels 12 sk. af Matlaget betalas, och hvaraf 6 sk. anses utgöra Lagmans-Råntan, hvaremot i Stora Kopparbergs
Lån några Tingsgästningspenningar till Stats-Verket icke ingå, men Lagmans-Råntan erlägges med 3, 3| ä 4 sk.
Sterbhus-afgiften utgår med |:dels procent af behållne Summan i Adelige, Preste- och Borgare-Sterbhus i allmänhet, men ej uti Ståndspersoners på landet och Stats-Utskottets Betänkanden. 713 Allmogens, samt med undantag för öfrigt i Stockholm och Götheborg af Borgares och ofrälse Ståndspersoners, hvaremot uti desse 2:ne
Ståder, hvarje icke fattigt matlag eller hushåll, bland Borgare och ofrälse Ståndspersoner, betala 6 öre S:mt som, enligt Kongl. Kammar-Collegii Circulaire d. 16 Dec. 1777, efter 6 dal. på Riksdalen!, utgå med i~ sk.
Denna afgift, hvilken jemte den tillökning i Lagrnans-markerne, som Allmomogen, jemnlikt ofvanåberopade 1752 års Kongl. Bref, sig åtagit, tillkommit vid nämnde års Riksdag, såsom en Bevillning till Hof-Råtternes aflönande; har, genom Kongl. Brefvet d. 5 Martii 1778» blifvit ståld under Kongl. Stats-Contoirets disposition; och år vidare uti Kongl.
Brefvet d. g Nov. 1785) samt Kongl.
Kammar-Collegii och Kongl. Stats-Contoirets derpå grundade Circulaire-Bref d. 20 Jan. 1786, förklarat, att Ståndspersoner på landet, som ej tillhöra Ridderskapet och Adeln, Preste- eller Borgare-Ståndet, icke eller mer ån Allmogen böra utgöra ifrågavarande Sterbhus-afgift.
Det visar sig alltså, å ena sidan, att både Lagmans- och Håradshöfdinge-Rån - 714 Stats-LJtskottets Betänkanden. tans och Sterbhus-proCentens åtagande afsett ett och samma ändamål, nemi.
Justitise-Statens aflönande, men å den andra, att desse bidrag, hvar för sig, dels icke träffa alla, som behöfva ålita vederbörandes Ämbetsbiträde, dels ock till olika belopp utgöras af dem, som skola desamma erlägga.
Till dessa skiljagtigheter hafva vål särskildta fordne forhållanden skäligen kunnat föranleda, men en jemkning så väl i ena som andra afseendet synes nu vara af både billighet och rättvisa påkallad; och år Utskottet af den tanka, att denna jemkning, utan att rubba de förmåner, som med egandet af viss slags jord i öfrigt åro förenade, och om hvilka hår nu icke år fråga, lämpligast skulle kunna åstadkommas på det sått, att, mot indragning af den, såsom Bevillning, för Hof-Råtternes aflönande anslagne Sterbhus-proCenten, hvarifrån, på sätt ofvan år nåmndt, hufvudsakligen allmogen njutit befrielse, samt af Matlags-afgiften i Stockholm och Götheborg ej allenast Ridderskapet och Adeln för sig och sine underhafvande, utan ock EcclesiastiqueStaten med de flere å landet boende personer, som hittills icke erlagt Lagmansoch Håradshöfdinge-Råntan, sig densamma åtoge, samt att denna Ränta derefter Stats-Utskottets Betänkanden.
715 till lika belopp ofver hela Riket, eller med 12 sk. af hvarje matlag på landet erlades, hvarigenom afven större säkerhet i Beräkningen, uppbörden och redovisningen af ifrågavarande Stats-Inkomst kunde vinnas ån hittills egt runi.
Vid denna Utskottets åsigt af ämnet kan vål anmärkas, att
Stådernes innevånare utan motsvarande annan förbindelse, blifva befriade från Sterbhus-proCentens utgörande till Hof-Råtternes aflöning ; men äfven härutinnan torde ett rättvist och billigt förhållande finnas blifva iagttaget, enär i betragtande tages, att Ståderrie i allmänhet sjelfve, utan något särskildt bidrag af Staten, aflöna sin Ämbets- och Tjenstemanna-Stat, och följagtligen icke eller synas böra, i sådant afseende, särskildt contribuera till Staten; hvartill kommer, att Sterbhus proCenten, äfven i öfrige fall der den hittills utgjorts, skulle efter Utskottets förslag försvinna, hvarigenom allt bestämdt bidrag till JustitiaeStatens aflöning stadnade vid den, från uråldriga tider, af landets innebyggare påräknade Lagmans- och Håradshöfdinge-Råntan.
Utskottet tror emedlertid att nu ifrågastålde förändring med Lagmans- och 716 Ståts-Utskottets Betänkanden.
Häradshofdinge-Räntans utgörande år af det råsendtliga inflytande på de Skattdragande, att densamma lika litet som Forslaget om likhet i Mantalspenningarnes erläggande, utan föregången noggrann undersökning om forhållandet, i särskilde Landsorter, kan af Riksens Hoglofl.
Ständer antagas; och Utskottet tillstyrker derföre Riksens Hoglofl.
Ständer, att äfven i denna del hos Kongl. Maj:t i underdånighet begära en sådan undersöknings anställande, innan nåstinfallande Riksdag, då Årendet, fullkomligen utredt, kan af Riksens Ständer till slutlig profning företagas.
Borandes Utskottet härvid slutligen icke lemna obemåldt, att om Utskottets yttrande härutinnan framdeles vinner Riksens Hoglofl. Ständers bifall, komma Stats-Verkets Inkomster, på det hela derigenom icke att minskas, utan tvärtom forhojas, emedan den foreslagne tillökningen i Lagmans- och Håradshofdinge-Råntan, efter uppgjord beräkning, ofverstiger beloppet af hvad genom Sterbhus-proCentens indragning skulle gå förloradt.
I sammanhang med föregående ämnen har Stats-Utskottet ansett sig bora anmäla, att Tionde-afgiften till Staten af Stats-Utskottets Betänkanden. 717 Dylta Svafvelbruks tillverkningar crlågges icke in natura, utan med penningar elter ett visst pris, nemi. för 1 Sk:pd Svafvel . gR:dr3(5sk.
I T unna Rödfärg . 1 16- I Sk:pd Victriol . 2 — - hvilket betalningssätt finnes vara faststäldt genom Kongl. Brefvet till Kongl. Kammar- Collegium, af d. 5 Febr. 1793, som jemväl innehåller, att Bruksegaren skall hafva rått att losa Tionden; men efter hvad Stats-Utskottet inhemtat af Kongl. Brefvet till Kongl. Kammar-Collegium och Kongl. Stats-Contoiret, af den 21 Sept. 1813, åtnjuter Bruksegaren för det qvantum af 1563 Sk:pd Svafvel, som årligen bor levereras för Kronans behof, en be talning af 9* R:d.
Sk:pdet.
Då det förekommit Utskottet billigt, att så framt icke Tionden af detta Bruks tillverkningar, må för Statens räkning, lika med Tionden af flere dylike, in natura utfordras, utan Bruksegarens rått att densamma lösa, finnes vara genom orubbliga Privilegier eller Contract bestämd, honom åtminstone bör åligga att utgöra sådan lösen till lika belopp, som han erhåller för det Svafvel, han till Kronan 718 Stats-Utskottets Betänkanden. levererar, eller 9 R:dr 32 sk.; har Utskottet ansett sig bora sådant föreslå; och låra Riksens Högloft.
Stånder jemväl i denna sårskildte fråga hos Kongl.
Majit i underdånighet anhålla om vidtagande af den åtgärd, som finnes bora ega rum till befordrande af det åsyftade ändamålet.