Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Skrifvelse, N.o 7o. tu betalningarne.
Men sorn befattningen med det förut meddelade byggnadslånets indrifvande m. m., enligt Rikets Ständers begifvande, öfvertagits af Riksgälds-Coutoret, dit äfven nu ifrågavarande Iåne-medel böra återgå; så har E. K. M., uti högslberörda Nådiga Proposition, till Rikets Ständer öfverlemna!, huruvida icke likaledes befattningen med det nya lånet må till Rikcgälds-Contoret öfverflyttas, i hvilket fall de dessförinnan afgifna luneförbindelserna skulle blifva af Stats-Contoret på Riksgälds-Contoret transporterade, samt öfriga della lån rörande handlingar lill sistnämnda Veik »flem na de.
Med anledning af denna Nådiga framställning, bäfva Rikets
Ständer gjort sig underrällade om ej mindre de föreskrifter, K. M., angående användandet af omförmälda allmänna låue-understöd samt lånemedlens förvaltning och redovisande, meddelat, än de, i afseende på lånens återbetalning oell säkerheten derför, stadgade vilkor, hvarjemte Rikets Ständer inliemtat, hurusom, i anledning af den staden Wexiö 1843 öfvergångna eldsvåda, utaf mindre creditivet blifvit frän Riksgälds-Contoret, under Mars, April och Juni månader förlidet år, utbetaldt ett sarnmanräknadt belopp af 293,400 R:dr, deraf, jemlikt uppgifterna i Stats Conlorets 1 eqvisilioner, 30,000 R;dr skulle användas till ersättande af en straxt efter eldsvådan utaf Stats-Contoret förskottsvis utbetald summa, och 23,400
R;dr utgå till understöd för stadens nya tomlreglering, samt 240,000 R:dr tillställas Byggnads-Comiteen, för att utlemnas såsom' län till stadens återuppbyggande.
Enär nu den andel af de lyftade creditiv-medlen, som således skall utlånas, naturligtvis bör, på sätt E. K.
M. jemväl i Nåder förklarat, till Riksgälds-Conloret återbetalas, mäste en omedelbar inbetalning till delta Verk af ifrågavarande lån, jemte derå upplupna räntor, vara förenad med minsta besvär, omgång och tidsutdrägt; och då härtill dessutom kommer, att alla i sednare tider utaf allmänna medel till nedbrunna städer utgifna byggnadslån bevakas och bokföras af Riksgälds-Contoret, som liilikainfordrarochanvänderdeföreskrifna ränte- och -capital-inbetalningarne å samma iån, så hafva Rikets Ständer godlfunnitjatt, i likhet med hvad som vid sednast förflutna Riksdag beslöts, röra 11- dedetdessförinnan till sladenWexiös återuppbyggande anvisade låne-understöd, jemväl medgifva, att den åt Stats-Contoret, genom K. M:s Nådiga Bref af den 18 December 1843, uppdragna befattning med ej mindre mottagandet, granskandet och vårdandet af skuldförbindelserna samt intecknings-handliugarne för det samma stad beviljade nya byggnadslån, än infordrandet och uppbärandet af de derå föreskrifua ränte- och capital-inbetalningar må a| Riksgälds-Contoret öfvertagas; och få Rikets Ständer, i afseende på verk - 1 ja Expedilions-Vtskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N.o ju ställigheten af denna befattnings sålunda beslutade öfver■flyttning, i underdånighet anhålla, det E. K.
M. läcktes anbefalla Stats-Contoret att, jemte aflemnandet af redan inkomna lånehandlingar, på Riksgälds - Coniord i laga ordning öfverlåta alla de rättigheter och fordringsanspråk, som, med hänsigt till nu ifrågavarande lån, blifvit Stats-Contoret, genom högstberörda Nådiga
Bref samt vederböraudes afgifna förbindelser, tillerkända: lärande så väl Magistraten och Byggnads Comitéerna, sorn samtlige låne-innebafvarne erhålla Nådigt förständigande ej allenast att behörigen iagttaga de, genom omförmälda befattnings ölverflyttande till RiksgäldsContoret, förorsakade förändringar i förut meddelade stadganden, angående lånehandlingarnes aflemnande samt lånemedlens redovisande och inbetalande, utan äfven att noga efterkomma de erinringar, som i dessa hänseenden kunna varda af sistnämnde Verks styrelse meddelade» Hvilket Rikets Ständer få, till svar å den i ämnet gjorda Nådiga framställningen, härigenom hos E. K. M. i underdånighet anmäla» Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 16 Januari 1845.
Uppläit och godkändt hos Ridd. och Adeln den i4 Jan. 1845, Preste-Ståndet den i5 — —- Borgare-Ståndet den 16 -— — Bonde-Ståndet den 16 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående sökt lindring i betalningsvilkoren för erhållna lån till återuppbyggande af Staden fVexiö (Stats-Utsk.
Uti, N:o 100.) S. A. K. Genom Nådig Remiss af den 2 September förlidet år, har E. K. M., för det afseende, förekommande serskilda skäl och omständigheter ansågos på - Expeditions-Ut skottets Förslag till und.
Skrifvelse, IV.-o 7/. 113 påkalla, till Rikets Ständers Stats-Utskott ofverlemnat en af egarne till de i staden Wexiö, sedan 1838 års eldsvåda, uppförda och efter sista branden qvarstående 9 hus, till K.
M. ingifven underdånig ansökning derom, att med inbetalningen af räntan for de i dessa hus intecknade byggnadslån, utgörande tillsammans 20,200 R:dr, måtte få anstå, intilldess ränteliqviderna för de nya byggnadslånen vidtoge, samt alt derefter samma ränta måtte få utgöras för de förra, som för de sednare lånen; varande denna ansökning hufvudsakligen grundad på det af sökanderne uppgifna förhållande, att följderna af den Wexiö sednast öfvergångna eldsvåda ej allenast drabbat dem, som då af elden hemsöktes, utan äfven inverkat på deras ekonomiska ställning, hvilkas hus vid detta tillfälle bevarades.
Hvad i afseende på denna ansökning förekommit, hafva Rikets Ständer tagit i öfvervägande; men då sökanderne för sina byggnadslån redan tillgodonjuta räntefrihet under den i sådant afseende bestämda tid; — då beviljandet af nu sökt förlängning häraf skulle bereda dem lindrigare betalnings vil kor, än de låntagare i samma stad få tillgodonjuta, som 2:ne gånger varit af eldens härjningar hemsökta och derefter uppfört sadana byggnader, som dem, hvaruti ifrågavarande lån blifvit intecknade; — då de högst betydliga capital, som efter sista eldsvådan tillflutit staden, i egenskap af brandskade-ersältningar, enskilda välgörenhels-bidrag samt understöd å Statens sida, onekligen måste hafva ett gynsamt inflytande på rörelsen inora staden och ersätta det afbrott i densamma, som genast efter eldsvådan troligtvis inträffade; och då en sökanderne tillerkänd lindring i de förut fastställda, serdeles fördelaktiga lånevilkoren, efter all anledning, skulle från andra innehafvare af dylika lån framkalla anspråk på samma förmon, hafva Rikets Ständer icke funnit skäl att till förevarande ansökning lemna bifall.
Prot. 1S4S. 10 Sami. 1 Afd. 15 Expedidons-Utskottets.
Skrifvelse> N:0< 7».
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den i4 Jan. i845.
Preste-Ståndet den i5 — —•
Borgare-Ståndet den 16. — — Bonde-Ståndet den 16 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående utdelningen af Justities-Ombudsmannens Embets-Berättelser'.
(Stats.-Utsk. UtJ., N:o 103.) & A. K. Hos Rikets Ständer har framställning blifvit gjord derom, att Rikets Ständers Justitiae-Qmbudsmans årliga Embets-Berättelser, hvilka, jemlikt 14 § af den för Justitise-Ombudsmannen utfärdade Instruetion, skola genom trycket offentliggöras och hvaraf Högste Domstolens samt Hof-Rätternes Ledamöter, jemte åtskillige andre Embetsman, hittills erhållit hvar sitt exemplar, hädanefter jemväl måtte varda till samtlige Under-Dotnstolarne utdelade; och då Rikets
Ständes ansett det vara af nytta för samtlige så väl lägre som högre
Domstolar att taga kännedom om hvad nämnde Berättelser innehålla, helst sådant bör i sin mon bidraga Lill enhet i lagskipningen^ hafva Rikets Ständer godtfunnit förordna, att Justitias-Ombudsmannens årliga Embetsberättelse^ som hädanefter varda från trycket utgifna, böra ej allenast, på sätt hittills skett, tillställas Öfver-Domstolarne och de allmänna Embetsverken, utan äfven tillsändas hvarje ordinarie domare å landet samt hvarje stads domstol.
Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M. i underdånighet anmäla,.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm d. 16 Jan. 1845.
Fxpedäions-Utskoltets Förslag till und.
Skrifvelse, jV.-o 73. n5 N:o 73.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 14 Jan, i845.
Preste-Ståndet den 15 — — Borgare-Ståndet den 16 — — Bonde-Ståndet den 16 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående restitution af bevillning, erlagd inom Neder-Calix socken af Norrbottens Län.
(Stats- och Bev,-Utsk:ns UtJ», N;o 20.) S. A. K. Sedan E. K, M., uti Nådig Skrifvelse till Rikets Ständer af den 19 Augusti sistlidet år, angående de vid öfverlemnande af 1841 års BevillningsStadga äskade uppgifter, till grund lör framdeles företagande granskning af minimi-tariffen å hemmansvärden m. m., i Nåder fästat Rikets Ständers uppmärksamhet derå, att, vid tillämpning af 148 § uti Bevillnings-Stadgan, hvarigenom befrielse till hälften af Bevillningen efter lista Artikeln blifvit intill näst inträffande, nu pågående, Riksdag, medgifven ”de af allmogen i ‘Westerbottens, Norrbottens och Jemtlands Län, äfvensom fjelltrakterne i Wester-Norrlands
Län, samt fiskare i Bohus
Län, som icke ega jord, idka näring eller hafva annat yrke, och, enligt Taxeringsmänneus pröfning, anses deraf vara i behol”, åtskillige af allmogen inom Neder-Calix socken af Norrbottens
Län blifvit ålagde att erlägga full bevillning, enligt |;sta Artikeln, då de egt jord, idkat näring eller annat yrke, eller befunnit sig uti bättre villkor och ansågos magta en dylik afgift utgöra, men att anledning vore till den förmodan, att, vid redaetionen af nyssnämnde något misstag om verkliga innehållet af Rikets Ständers, rörande ifrågavarande lindring i beskattningen, fattade beslut möjligen egt rum, har E. K ,M. till Rikets Ständer i Nåder öfverleuinat att, genom en i närvarande fall på Rikets Ständer allena ankommande förklaring, bereda utväg för de skattskvldige att återfå, hvad tilläfventyrs blifvit dem för mycket till betalande ådömdt och afförd rädt.
Vid betraktande af de skäl, som firanledt Rikets sist församlade Ständer att besluta, det allmogen i Westerbottens, Norrbottens och Jemtlands Län skulle åtnjuta enahanda lindring uti bevillningen efter Esta Artikeln, som uti 1835 års Bevillnings-Stadga varit medgifven, synes Rikets Ständers 116 Expeditions- Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N:o 74- mening tydligen hafva varit, att denna lindring, sorn blifvit dessa orters invånare förunnad till någon lättnad i deras, lill följd af inträffade missväxter, iråkade betryck, borde komma dem till godo, utan afseende på, om de egde jord och idkade näring, eller ej, ehuru en mindre lydiig redaction af 148 § uti nu gällande Bevillnings-Stadga gifvit anledning till den tydning af densamma, att orden: ”hvilka icke ega jorclj idka näring eller hafva annat yrke”} hvilka ord blott hafva afseende uppå ”Fiskare i i Bohus Län”, äfven blifvit hänförda till ”'Allmogen i Westerbottens, Norrbottens och Jemtlands
Län, äfvensom fjelltrakterne i Wester - Norrlands Län”, hvarigenom det öfverklagade förhållandet uppkommit, att den delen af allmogen inom Neder-Calix socken, som egde jord, blifvit ålagd att utgöra full bevillning efter l:sta Artikeln; och hafva Rikets Ständer, till följd häraf, pröfvat rättvist medgifva, att den skattskyldiga allmogen i Neder-Calix socken må, i reslilutionsväg, återbekomma hvad, som blifvit densamma, genom ofvannämnde otydlighet i BevillningsStadgan, för mycket till betalande ådömdt och afförd rad t.
M:s Nådiga Skrifvelse i ämnet, få härigenom i underdånighet anmäla.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 16 Januari i845.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den Jan. i845.
Preste-Ståndet den i.å — — Borgare-Ståndet den ifi — — Bonde-Ståndet den 16 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelsej, angående stämpling af spelkort samt afgiften derför.
(Rev:s-Utsk:s Bet., N:o 15.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer inhemtat, att, genom tillämpningen af den, till följd af Rikets sist församlade Ständers fattade beslut om en från 6 till 8 Expeditiöns-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse> N.o j5. 117 sk. förhöjd bevillningsafgift å spelkort och afgifna förslag till förändrade controller, i afseende på kortens stämpling, af K.
M;t under den 23 Februari 1842 derom utfärdade Nådiga Förordning, det fördelaktiga förhållande egt ruin, att, då de år 1841, eller året näst före det, under hvilket berörda författning biel' till efterlefnad gällande, för kortstämplingen inllutna medel uppgått till endast 6,781 R;dr 15 sk. 6 rist, denna stats-intrad år 1843 deremot utgjorde icke mindre, än 21,652 R:dr 42 sk. 4 rist b:co, hafva vid sådant förhållande Rikets Ständer funnit skäligt besluta, det bevillningen af spelkort skall intill nästa Stats-reglering utgå till oförändrad! belopp, nemligen åtta skillingar banco för hvarje kortlek; med anmälan hvarom Rikets Ständer få hos E. K.
M. i underdånighet anhålla, att högstberörde Nådiga Förordning af den 23 Februari 1842 må fortfarande få tjena till underdånig efterrättelse.
Preste-Ståndet den i5 — — Borgare-Ståndet den 16 — — Bonde-Ståndet den 16 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående controll emot missbruk vid gårdf arihandelns idkande.
Ulsk:ns Bet., N:o 16.) S. A. K.
Enär erfarenheten visat, att den gårdfarihandlande, enligt Kongl. Förordningen den 5 Juni 1822, förunnade rättighet att för eget behof medföra sådana mindre partier af i allmänhet lofgifna handelsvaror, hvilka icke få af dem till salu hållas, icke sällan missbrukas och leranar tillfälle till eluderande af det lör dem i atlmäuhet stadgade förbud, alt andra än i Expeditions-Utskottets Förslag lill und.
Skrifvelse, JY.-o 76?» hemorten tillverkade varor kringföra, så hafva Rikets Ständer ansett, lill förekommande af dylika missbruk, nämnde rättighet böra upphöra och få således hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att den gårdfarihandlande, genom högstberörde Nådiga Förordning medgifna rättighet att på sina handelsresor medföra mindre partier af i allmänhet lofgifna, men i deras hemort icke tillverkade, handelsvaror, måtte varda upphäfven ochgårdfarihand» lande förbjudas att under handelsresorue medhafva några andra varor, än sådana, med hvilka de äro berättigade att drifva handel, med undanlag endast af hvad de för egen räkning begagna och hvad, som hörer tili deras beklädnad.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 20 Jan. i845.
Preste-Ståndet den 22 — — Borgare-Ståndet den 22 — — Bonde-Ståndet den 22 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående mäklare-slut, i afseende på den så kallade leverans-handeln.
Ulsk:s Bet;de, N:o 37 och Uth, N:o 93.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har blifvit framstäldt, huruledes angeläget vore alt genom ändring eller tillägg uti Mäklare-Instructionen, förbjuda mäklare-slut om varors levererande på aflägsnare terminer, än 14 dagar Irån slutsedelns datum, med mindre än att köparen vid sådan afhandlmgs insående forpligtat sig att genast och contant betala till säljaren en handpenning af minst tio procent af den slutade varans värde, hvilken bestämmelse anså°s vara nödig, för att undanrödja det forderfliga missbruk, som nu lärer bedrifvas förmedelst slutuingar om leveranser, hvarvid säljaren säl - Expeditions-Utskolteti Förslag, tilt und.
Skrifvelse, N,-o j6. 119 Ian innehade, eller ens ämnade anskaffa den bortslutade varan, lika litet som det ingått i köparens beräkning att emottaga densamma, utan vore den ömsesidiga speeulationen dervid att skörda en vinst på den andra contrahentens bekostnad sålunda, att, vid leveransterminens inträffande, en contant ersättning skulle utbetalas till det belopp, sorn svarar mot prisskillnaden emellan det i contractet bestämda och det vid sistnämnde tid å varan verkligen gångbara saluvärde, hvilket sednare dessutom ieke lätt kunde utrönas, alldenstund falska sådana blefvo noterade, till följd af fingerade försäljningar: ett af det nu öfverklagade föranledt serskildt vingleri.
Rikets Ständer, som tagit kännedom af förhållandena med ofvan anmärkta missbruk, hafva icke kunnat underkänna vigten af en närmare lagbestämmelse i berörde afseende.
På grund häraf anse Rikets Ständer det böra blifva Mäklare förbjudet att afsluta någon handel eller något contract om varors levererande på aflägsna terminer, eller sednare än 14 dagar från slutsedelns datum, med mindre än köparen, vid afhandlingens ingående, liar utfäst sig att till säljaren genast erlägga en handpenning af tio procent utaf den slutade varans värdes börande sådant vara uttryckligen i slutsedeln intaget samt Mäklaren hemfallen till lika belopp i böter, derest någon afvikelse ifrån denna bestämmelse, å hans sida, eger rum; Och få Rikets Ständer alltså i underdånighet anhålla, att E. K. M., sedan Commerce-Collegium och HandelsSocieteterne i Rikets städer blifvit deröfver hörda, i Nåder behagade göra de förändringar i Mäklare-Stadgan, sorn kunna vara för ofvan angifna ändamåls vinnande lämplige.
I 20 Expediiions-Utskoltels Furdag lill und.
Skrifvelsej N.o jj. N:o 77.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 20 Jan. 1845.
Preste-Ståndet den 22 — — Borgare-Ståndet den 22 — — Bonde-Ståndet den 22 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående föreskrifter, i afseende på byggnadslån till brandskadade städer.
(Slats-Ulsk:s Uti., N:o 101.) S. A. K. Som anmäldt blifvit, alt Rikets Ständers Riksgälds-Contor dels redan måst vidkännas, dels ock hade alt ytterligare motse så väl capital- som ränteförluster å beviljade låneunderstöd till återuppbyggande af brandskadade städer, hafva Rikets Ständer ansett ett sådant förhållande nogsamt ådagalägga nödvändigheten deraf, att Statens rätt och säkerhet, vid dylika låns framtida beviljande, fullständigare än hittills betryggas; till följd hvaraf och enär de, vid 1823 års Riksdag, faslslällda och sedermera hufvudsakligen bibehållna lånevillkoren icke innehålla någon bestämmelse, angående förhållandet emellan de utgifna lånebeloppen samt de derför uppförda och intecknade byggnaders brandförsäkringsvärden, Rikets Ständer beslutat, att, äfven hädanefter, de låneunderstöd, som, med anledning af inträffade eldsvådor, kunna af allmänna medel varda enskilde tomtegare inom de brandskadade släderne tillerkända, väl må utlemnas emot sådan inteckningssäkerhet, som hittills varit föreskrifven, men att härvid bör fästas det uttryckliga förbehåll, att icke något låns capital-belopp får öfverstiga hälften af den derför intecknade egendoms brandförsäkringsvärde; kommande alltså den Byggnads-Comileerne tillförene tillerkända pröfningsrält, i afseende på hvarje serskildt låns belopp, att framdeles inskränkas inom det härför fastställda, efter brandförsäkringsvärdet lämpade, maximum.
I sammanhang härmed och då angeläget synes, att de med berörde låne-understöd förenade, serdeles tidsödande och besvärliga, bevaknings-, liqvidations- och bokförings-göromål varda förenklade och förminskade, hafva, för sådant ändamål samt under förutsättning, att jemväl dessa göromål i anledning af byggnadslån, som hädanefter beviljas, komma att åt Riksgälds - Expeditions-Vtskoltets Förslag lill iind.
Skrifvelset N.-O 77. til gälds-Contoret uppdragas, Rikets Ständer beslutat följande tillägg till de förut, vid dylika låns beviljande, meddelade stadganden, nemligen: a) Jemte det vederbörande Byggnads-Comite, såsom redan tillförene är föreskrifvet, skall vara skyldig för Riksgälds-Contoret uppgifva det lånebelopp, som, irman skuldebrefvet och inteckniogshandlingarne blifvit till nämnde Contor i fullständigt skick aflemnadc, måste vid inträffad concurs eller årsprociama bevakas, bör Comitécn, sedan dea från Riksgälds-Contoret erhållit erforderligt edgångsbevis, på eget ansvar föranstalta om detta lånebelopps bevakande i laga ordning samt, vid lånehandlingarnes insändande till Riksgälds-Contoret, bifoga vederbörligt betyg om verkställigheten häraf; b') Likaledes bör det åligga Byggnads-Comiteen att behörigen iagttaga och fullgöra de, i afseende på inteckningshandlingarnes fullständighet och föreskrifna beskaffenhet, vid deras granskning i Riksgälds-Contoret gjorda samt af Rikets Ständers Fullmägtige godkända anmärkningar; c) Magistraten i den stad, som med byggnadslån blifvit understödd, bör dessutom få sig uttryckligen ålagdt att med erforderligt biträde Riksgälds-Conioret kostnadsfritt tillhandagå, ej allenast vid lånemedlens indrifriing och lefvererande, utan äfven vid bevakandet af Riksgälds-Contorets räte och förmon, med hänsigt till stadens invånare tilldelade byggnadslån och derför erhållna inteckningar, m. m.; 11) Derest det belopp, som vid hvarje års slut skall å ett byggnadslån inbetalas, före den 16 Januari nästpåföljande år till Riksgälds-Contoret inkommer, må denna inbetalning anses såsom verkställd inom behörig tid, hvadan i sådant fall den, sedan årets början, å capital-afbetalnings-beloppet ytterligare upplupna ränta eftergifves; börande åter stadens Magistrat, vid eget ersättningsansvar för den eljest uppkommande tillökningen uti låneinnehafvarnes ränteskulder, ovilkorligen vara skyldig att, inom besagde dag, lill Riksgälds-Contoret hafva insändt alla af Magistraten, före det sednast förflutna årels utgång, uppburna byggnads-lånemedel; e')
I stället för det hittills iagttagna bokföringssättet, enligt hvilket hvarje innehafvare af byggnadslån, så snart skuldebrefvet för detsamma till Riksgälds-Contoret inkommit, erhållit sitt serskilda conto i Contorets årliga hufvudbok, bör för alla ifrågavarande lån upprättas en gemensam fortgående räkenskap, deruti hvart och ett dylikt lån skall å en för flera år löpande räkning upptagas, hvilken räkning dock årligen, så snart den för året Jiih. till R.
Trot. 184$. 1° Sand., 1 Afd. 16 I 22 Expeditions-UlskolUts
För lag till tind Skrifvelse, N-o 77. stadgade inbetalningen blifvit verkställd, afslutes; hvaremot Riksgälds-Contorets hufvudböcker endast komma att summariskt utvisa de föiändringar, som det en och samma stad, emot enahanda betalningsviikor, beviljade låne-understöd i sin helhet, under hvarje års lopp undergått, äfvensom de derunder å samma lån upplupna samt influtna eller balancerade interessen.
Anseende Rikets Ständer desse under litt. d) och e) upptagna stadganden jemväl böra å redan utgifne byggnadslån tillämpas.
Med underdånig anmälan om hvad Rikets Ständer sålunda, i ena och andra hänseendet, pröfvat skäligt härutinnan förordna, få Rikets Ständer hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att härmed öfverensstämmande föreskrifter måtte varda i Nåder meddelade, jemte öfriga vilkor och bestämmelser för de lån, som E. K. M., till brandskadade städers återuppbyggande, framdeles kari flona för godt bevilja; hvarförutan och i betraktande af ändamålet med dessa låneunderstöd samt på grund af erfarenheten vid de förstörande eldsvådor, som tid efter annan öfvergått flera bland Rikets städer, Rikets Ständer ansett sig böra i underdånighet hemställa, huruvida icke, till befrämjande af sten- och kalkbruks-byggnaders uppförande, E. K.
M. täcktes bevilja de låntagare, som uppföra sådana byggnader, all den lindring uti de i allmänhet föreskrifna betaluingsvilkoren, som E. K. M. i Nåder pröfvar lämplig och ändamålsenlig.
Slockholm den 22 Januari 1845.
Expeditions-Vtskollels
För lag lill lind Skrifvelse, Ff.o 7$. j33 N:o 78.
Preste-Ståndet den 22 — — Borgare-Ståndet den 22 — — Bonde-Ståndet den 22 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående begrafningsoch öfriga kostnader, föranledde af Högstsalig H. M.
Konung CARL XIV JOHANS dödliga frånfälle.
(Stats-Utsk:s Utl:de, N:o 114.) S. A. K.
Sedan behöriga redogörelser blifvit afslulade oell lill E. K. M. i underdånighet ingifna för begrafnings- och öfriga kostnader, föranledda af Högstsalig U:s M;t Konung CARL XIV JOHANS dödliga frånfälle, till hvilka kostnader nödiga medel af Stats-Contoret utbetalts, har E. K. M., i ändamål, att serskilda tillgångar till betäckande af dessa förskottsvis bestridda utgifter må af Rikets Ständer utses, behagat till Rikets Ständers Stats-Utskott, under den 5 D cember fötlidet år, i Nåder öfverlemna ett sammandrag af de ingifna redogörelserna, hvarutaf inhemtas, att, efter användande af en genom försäljning utaf öfverhlifna materialier och andra effecter uppkommen tillgång, en summa af 145,781 R:dr 19 sk. 10 r;st banco i förenämnde hänseende blifvit erforderlig; hvarjemte E. K. M. i Nåder gifvit tillkänna, att, i afseende å frågan om ett lämpligt bidrag från Norriges sida för merberö.rde kostnader, förberedande åtgärder utaf E. K. M. vidtagits.