Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om bestämmande af större areal för gärde mantalet inom Bodums pastorat af Wester-Norrlands län. (I. A.) Riksdags-fullmäkligen Pehr Östman från Westernorrlands län har uti en inom Bonde-ståndet väckt, till Stats-Utskottel remitterad motion, anfört, hurusom det för samma län den 23 September 1856 upprättade och Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes pröfning underställda nya afvittrings-förslag innehöll, blaud annat, alt 2,500 tunnland, enligt Kongl.
Afviliriugs-stadgan den 10 Februari 1824, bestämdes såsom den högsta arealen för hvarje gärde-mantal inom Bodums pastorat.
Detta stadgande hade i motionärens hembygd väckt mycken oro, enär det vore allmänt kändt, att ingen nybyggare, om ock begåfvad med större arbetsförmåga, kunde, äfven vid iakttagande af ali omtanka och sparsamhet, inom en så inskränkt areal förskaffa sig ens den torftigaste bergning.
I anseende till ängs-markens spridda belägenhet och ringa afkastning kunde äfven af ett helt mantal med denna areal ej påräknas nödigt vinterfoder för behöfliga kreatur under 8 månader, äfvensom tillräckligt mulbete unde? sommaren, i följd af markens sterila beskaffenhet, svårligen kunde erhållas.
Åkerbruket, som i dessa trakter alltid försvårades genom klimatets hårdhet, lemnade icke heller någon säker vinst, och ehuru boskaps - Stals-Ulskottets Utlåtande N:o 190. 7 skötseln borde kunna med fördel bedrifvas, skulle äfven denna näring ej göra några väsentliga framsteg i anseende till de hinder för dess utveckling, som förefunnos i den nya afvittrings-stadgan.
Följden häraf blefve att församlingarnes fattigvård öfver bäfvan betungades med många utblottade nybyggare-familjer.
För alt nu i möjligaste måtto undanrödja dessa missförhållanden, har motionären föreslagit, att ett större tunnlandtal måtte bestämmas för hvarje gärde-mantal inom Bodums pastorat, nemligen 3,750 tunnland af graderad eller 5,000 tunnland af ograderad mark, hvilken areal någorlunda motsvarade behofvet för en nybyggares tarfliga utkomst och äfven blifvit fastställd såsom maximum för nybyggare i Jemtlands län samt i Hafverö socken i Westernorrlands län.
1 afseende å denna fråga har Utskottet inhemta!, alt en del hemmansegare i Fjellsjö socken af Bodums pastorat i början af innevarande år hos Kongl. Maj:t framställt den underdåniga anhållan, att med ändring af 3:dje § uti gällande afvitlringsstadga, Kongl.
Majit måtte för de svaga socknar, som gränsa mot Fjellen och Lappmarken, i Nåder förordna, att hvarje helt mantal må, då tillgå ngen sådant medgifver, tilldelas från -3,500 till 5,000 tunnland uti inegor samt skog och utmark, äfvensom att för sökandernes ort 3,500 tunnland graderad mark på hvarje helt gärde-mantal måtte blifva i Nåder bestämdt, i likhet med hvad, efter, deras förmenande, uti afvittrings-stadgan för Jemtlands län vore medgifvet.
Majits och Rikets Kammar-kollegium, hvars utlåtande häröfver blifvit i Nåder infordradt, har i sådant afseende anfört att, hvad anginge det af sökanderne åberopade förhållandet med Jemtlands län, den för detta län gällande afvittrings-stadga af den 8 December 1820 icke gåfve åt ansökningen det stöd, sökanderne förmena, enär, jemlikt samma stadga, utrymmet för ett helt mantal inom Jemtland är bestämdt från 500 till högst 3,000 tunnland duglig mark.
Väl vore såsom ett undantag från berörde allmänna stadgande uti 8 punkten af Kongl. Brefvet den 14 Juni 18 26 för provinsens fjelltrakter medgifvet, att hemmanens egoslag derstädes skulle bestämmas efter jordens uppskattade värde och hvarje helt mantal tilldelas i inegor oell slott 80 samt i skog och betesmark 220 tunnland eller tillsammans 300 tunnland graderad mark på hvarje helt mantal, dock alt i ingen händelse området för ett fullt mantal i areal finge öfverstiga 4,500 tunnland; men enär Fjellsjö socken, såsom belägen i södra Ångermanland, hvarken i anseende till jordmån eller klimatiska förhållanden kunde på något sätt komma i jemförelse med Jemtlands af naturen vanlottade fjelltrakter, folie så mycket bjertare i ögonen det öfverdrifna i sökandernes underdåniga begäran att för sina hemman erhålla ända lill 3,500 tunnland graderad mark på ett helt mantal eller 3,200 tunnland sådan mark mer än hvad för ofvannämnda fjelltrakter är bestämdt, utan någon begränsning derjemte af den areal i skog och mark, som högst skulle på ett hemman om nämnde skattetal belöpa.
Beträffande ansökningen i öfrigt har Kollegium i underdånighet upplyst, att, sedan, vid en under åren 1830 till och med 1838 förrättad afvittring inom Fjellsjö jemte Bodums och Tåsjö socknar, den emot afvittrings-stadgan stri - s Stats-Utskottets Utlåtande N:o 190. dande grund för mantalets bestämmande, ehuru i vida mindre grad än sökanderne nu vilja göra gällande, blifvit följd, alt 2,500 tunnland graderad mark tilldelats hvarje hemman 0111 ett helt mantal och i förhållande derefter på mindre hemmansdelar, så hade, på grund häraf och i enlighet med Kollegii den 6 April 1852 i ämnet afgifna underdåniga utlåtande, Kongl. Maj:t, uti Nådigt'Bref den 11 påföljde Angusti, berörde afvittrings-förrättning ogillat och densamma lill förnyad behandling i orten återförvisat, hvarigenom fråga om högre tunnland-tals bestämmande för berörde socknar än hvad Afvittrings-stadgau bestämmer, alltså redan blifvit af Kongl.
Majit pröfvad och afgjord.
Sedermera hade, efter hvad Kongl. Maj:ts Befallningshafvande upplyst, ny afvittring inom nämnde socknar blifvit i öfverensstämmelse med Kongl. Majits högstberörda Nådiga föreskrift verkställd och af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande genom Utslag den 1 December nästlidet år afgjord, utan att, hvarken under afvittrings-förrältningens fortgång eller sedermera, intilldess Kongl. Maj:ts Befallniugshafvandes Utslag fallit, fråga uppstått att för hemman och lägenheter derstädes erhålla högre tunnlandtal, än afvittrings-stadgau bestämmer.
Ett upphäfvande af hvad sålunda med mycken kostnad för kronan och enskilde blifvit under en mängd af år vid afvittringen inom förstnämnde socknar tillgjordt och hvarigenom ett för det allmänna såväl som för ett 3törre antal enskilde personer önskvärdt slut blifvit uppuådt, skulle alltså ej allenast vara stridande mot Kongl. Maj:ts och Kronans sannskyldiga nytta, än ock otvifvelaktig! menligt inverka för större delen af nuvarande nybyggare derstädes, hvilka derigenom komme att äfventyra besittningen af en del jord, vid hvars bibehållande de hittills ansett sig tryggade, af hvilken anledning också, efter hvad Kongl. Jlaj:ts Befallningshafvande upplyst, ingen af berörde nybyggare lånat sitt namn under den underdåniga ansökningen, hvilken ensamt vore undertecknad af äldre hemmansegare, som genom erhållande af ett högre tunnlandtal för sina hemman önska att tillgodogöra sig skogeu.
Sedan Kammar-kollegium på dessa skäl afstyrkt nådigt bifall till ofvanberörde underdåniga ansökning, har Kongl. Majit genom Nådigt
Bref den 6 nästlidue November förklarat sig icke tinna skäl att derå fästa afseende.
Vid nu anförda förhållande och då den af motionären väckta fråga således helt nyligen varit föremål för Kongl. Majits Nådiga pröfning och afgörande, får Utskottet hemställa, alt förevarande motion ej må till någon åtgärd af Rikets Ständer föranleda.
Stockholm den 15 December 1857. Stats-Uts/cottels Utlåtande N:o 191. 9 N:o 191.
Ank. till Exp.-Utsk. den 16 Dec. 1857, kl. 5 e. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:Is Nådiga Skrifvelse, i fråga om eftergift af det f d.
Landshöfdingen i Götheborgs och Bohus län, Generalmajoren Gillis Edenhjelm ådömda ersättningsansvar för Kronans förlust till följd af Länsbokhållaren Caspar Langlets bedrägliga för hållande. (I. A.) Redan i den Nådiga proposition, sora Kongl. Maj:t under den 16
December sistlidet år lill Rikets Ständer aflåtit, rörande eftergift af ersättnings-ansvar i nämnde hänseende för f. d. Landshöfdingen, General-löjtnanten Herr Grefve Carl Gustaf Lö wenhjelm, f. d. tillförordnade Lands-kamererareu, Krono-fogden Anders Samuel Pettersson och Lands-sekreteraren, Lagmannen Carl Engelblom meddelades, alt numera aflidne Läns-bokhållaren i Götheborgs och Bohus län Caspar Langlet, hvilken fält sig af vederbörande Lands-kantererare anförtrodt att utskrifva anordningar å de utaf allmänna medel utgående understöd för utflyltnigar i följd af laga skiften inom länet och för sådant ändamål innehaft den från General-landtmäteri-konloret hvarje år ankomna förteckning å de anslagna beloppen, hade från och med Augusti månad 1837 till och med Juni månad 1848 beredt sig tillfälle att åtkomma medel ur Landt-ränteriet sålunda att han utskrifvit anordningar å dylika understöd dels flere gånger, lid efter annan för en och samma utflyttning och dels till personer, åt hvilka understöd icke varit anslaget, hvarefter och sedan dessa anordningar blifvit af Läns-sfyrelsen underBih. lill R.
Prot. 1856 §' 1857.
4 Sami, 1 Afd. 3 Band. 26 Haft. 2 10 Slats-lJtskotlets Utlåtande N:o 191. skrifna, Langlet emot falska qvitlenser uppburit och sig till godo användt de oriktiga anordnirigarnes belopp; äfvensom att General-majoren Gillis Edenbjelm, hvilken varit dels tillförordnad och dels ordinarie Landshöfding i länet från den 22 November 1834 till den 19 Juni 1843, underskrifva anordniugar af ifrågavarande slag för belopp under Lands-kamereraren Holmgrens tjenstetid af . . B:ko R:dr 3,332: 13. 4. och under Läns-bokbällaren Aruoldssons tjenstgöring, såsom t. f. Lands-kamererare „ „ 809: — — tillsammans B:ko B:dr 4,141: 13.
4. varande bemälde Holmgren, Arnoldsson och Langlet med döden afgångue, Arnoldsson förr än Langlets bedrägeri upptäcktes och de båda öfriga i cessions-tillstånd.
Sedan General-majoren Edenbjelm, bland andra, blifvit bos Kammar-rätten af dess Advokat-fiskals-embete tilltalad för vållande lill en del af den förlust, som genom Langlets bedrägliga förfarande tillskyndats Kongl. Maj:t och Kronan, meddelade Kammar-rätten den 2 Maj 1S53, beträffande nämnde General-major, det Utslag, hvil ket, på underdåniga besvär af honom, blef af Kongl. Majit den 8 September 185 4 fäststäldt, att, emedan, enligt den för Landsböfdingarne i Riket den 4 November 1734 utfärdade Instruktion, bemälde embetsman hade sig anförtrodd förvaltningen af alla till Landtränterierna inflytande Kronan tillhöriga medel, hvartill följaktligen äfven hörde att vaka deröfver, alt utbetalning af sådaue medel ej annorledes, än i förfaltnings-enlig ordning, egde rum, samt i afseende på utanordnaude af utflytluings-medel vore, genom Kongl.
Kungörelsen den 25 Juni 1S30, särskildt föreskrifvel, alt Kongl. Majlis Befallningshafvande skulle hålla noga hand och kontroll deröfver alt de för erhållande af slikt understöd stadgade vilkor och förbindelser fullgjordes; med hvilket åliggande ock måste i främsta rummet vara förenad skyldigheten att tillse, det icke någon till utllyttniugshjelp oberättigad eller den der sådan till stadgadt belopp redan uppburit, måtte deraf komma i åtnjutande; ty och som särskilda, bland handlingarne befintliga, af vederbörande
Lands-kamererare verkställda utredningar öfver de från och med år 1837 till och med år IS4S af Kongl. Maj:ls Befallningshafvande i Götheborgs och Bohus län samt Landshöfdinge-embetet derstädes utfärdade anordningar å utflyttnings-underslöd utvisade, att af de utflyttuings-medel, Langlet beredt sig tillfälle att åtkomma, 4,1.4 f R.dr 13 sk. 4 r:st. blifvit ulanordnade af General-majoren Edenbjelm och denne embetsman, enär han, jemlikt ofvan åberopade Instruktion, under ulöfningen af Landshöfdingebefattningen ensam egt beslutande-rätt i alla till Läns-styrels'ens afgörande hörande ärenden, och följaktligen äfven i anordniugs-frågor, ostridigt jemväl haft åliggande att i sådana frågor undersöka och pröfva utgifternas behörighet samt för sina derutinnan fattade beslut ansvara; alltså kunde General-majoren Edenbjelm icke undgå att af de belopp, hvarå origliga anordningar blifvit af honom utfärdade, gälda hvad utaf den eller de Landskontors-föreståndare, som anordningarne kontrasignera!, lagligen icke utkräfvas eller af annan orsak ej godtgoras kunde; i följd hvaraf, och med åberopande af 1 Stats-Ultkottets Utlåtande K:o 191. 11 Kap. 12 § Rättegåugs-Balken, jemförd med Instruktionen för Landshöfdiugarne i Riket, General-majoren dömdes att i förr omförmälda ordning till Kongl. Maj:l och Kronan utgifva ersättning med Fyra Tusen Etthundra Fyratioen Riksdaler 13 sk. 4 r:st.
Då Kongl. Maj:t, på underdånig ansökning af General-löjtnanten Herr Grefve Löwenhjelm och vid det förhållande, att han, i sin förra egenskap af Landshöfding i Götheborgs och Bohus län, endast i andra rummet varit pligtig att kontrollera rigligheteu af de anordningar han, på föredragning af vederbörande Lands-kamererare, beslutat, och efter dennes kontrasignation undertecknat, men hvilkas öfverensstämmelse med behöriga reqvisitioner det ålegat Lands-kamereraren i första hand att tillse, funnit skäligt att, genom ofvanberörda Nådiga Proposition, lill Rikets Ständer öfverlemna, huruvida icke anledning förefunnes att eftergifva den Herr Grefve Löwenhjelm i målet ådömda ersättnings-skyldighet, med undantag af åklagarens provision, hade General-majoren Edenbjelm, uti en till Kongl. Maj;t den 15 nästlidne Augusti ingifven underdånig skrift, anhållit om Nådig framställning till Rikets Ständer, att äfven General-majoren måtte från den honom ålagda betaluings-skyldighet befrias; — och enär för ifrågavarande eftergift förekomme hufvudsakligen enahanda skäl, som legat till grund för Kongl. Majlis ofvannämnda framställning i hvad angick Herr Grefve Löwenhjelm, har Kongl. Haj:l, genom högstberörda den 28 i samma månad till Rikets Ständer aflåtna och af samtliga Riks-Stånden till Stals-Utskottet remitterade Nådiga skrifvelse, till Rikets Ständer öfverlemna!, huruvida icke anledning förefunnes att efterskänka jemväl den Generalmajoren Edenbjelm ådömda ersättnings-skyldighet, dock med iakttagande, att det åklagaren i målet tillkommande provisions-belopp icke borde i denna eftergift inbegripas.
Som Rikets nu församlade Ständer, med godkännande af Stats-Utskottets under N:o 7 9 afgifna utlåtande, funnit godt bifalla Kongl.
Maj:ts Nådiga framställning om eftergift af åtskilliga embels- och tjenstemän, deribland äfven f. d. Landshöfdingen Herr Grefve Carl Gustaf Löwenhjelm, ådömd ersättnings-skyldighet i anledning af f. d.
Läns-bokhållaren Caspar Långlots bedrägliga förhållande; så och då enahanda omständigheter, hvilka föranledde Rikets Ständers beslut angående Grefve Löwenhjelms befriande från berörde ersättniugs-ansvar, enligt hvad Kongl. Majit nu behagat i Nåder meddela, äfven förekomma i afseende å f. d.
Landshöfdingen General-majoren Gillis Edenbjelm, får Utskottet, med åberopande af sitt i nyssnämnde fråga afgifna yttrande, tillstyrka, att ufven General-majoren Edenbjelm måtte befrias från ifrågavarande ersättnings-ansvar, med undantag af det allmänna åkla garen tillkommande provisions-belopp.
Stockholm den 15 December 18 57.
STOCKHOLM, tryekt hot J. W.
Landberg, 183T. Stals-Utskollels Utlåtande M 192.
JM 192.
Ank. til! Exp.-Utsk. d. 20 Dec. 1887 kl. 2 o. m.
Utlåtande, i anledning af erhållne återremisser å Betänkandet JM 148,, angående regleringen af utgifterna under Riksstatens Åttonde Hufvudtitel. (U. A.) Följande frågor uti nämnda Betänkande äro till Stats-Utskottet återremitterade: l:o.
Uti 32:a punkten å sid. 38 hade Utskottet nfgifvit yttrande med förslag till stat för der uppräknade tolf högre elementarläroverk.
Detta yttrande, så vidt detsamma rörer uppförande å staten af ständige Rektorer, är af Borgareståndet till Utskottet återremitteradt.
Utskottets yttrande i denna del blifvit af öfriga trenne Riks-stånd godkändt, kan återremissen, emot 69 § Reg.-formen och 73 § Riksd.-ordn., icke till vidare åtgärd föranleda. 2:o.
Utskottets i 68:e punkten gjorda framställning, innefattande afstyrkande af bifall å väckta motioner om anslag till förhöjning af aflöningen för lärare m. 11. vid Institutet för Blinda och Döfstumma, har Bonde-ståndet till Utskottet återremitterat; men som Utskottets yttrande blifvit godkändt af de tre öfriga Riksstånden, är. jemlikt 69 § Reg.-formen och 73 § Riksd.-ordn., frågan af Rikets Ständer afgjord, hvadan Utskottet icke kan dermed taga vidare befattning. 3:o. Af Utskottet afstyrktes i lll:e punkten bifall å väckt motion om beviljande af ett förslags-anslag till ersättande af de förluster, lärare vid elementarläroverken fått vidkännas till följd af stadgandet i K. Kungörelsen d. 11 Maj 1833 om lösen af kronotionde-spanmålen efter tio års medelmarkegångspris m. m.
Utskottets yttrande är återremitteradt af Preste-ståndet; 'men enär de öfriga tre Riks-stånden godkänt detsamma, kan, jemlikt 69 § Reg.-f. Och 73 § Riksd.-o., någon åtgärd i anledning af återremissen icke ifrågakomma.
Prot. 1856 & 1857. å Sami. 1 Afd. 3 Rand. 27 Haft. STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOII.
BECKMAN, 1857.
Stals-Ulslcotlels Utlåtande JVg 193. 1 193.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 21 Dec. 1857, kl. % 8 e. m.
Utlåtande, angående vackt fråga om ersättning till Majoren G. M. Stjernsvärd i anledning af ett honom meddeladt, men sedermera återkalladt uppdrag att utgifva en samling gällande författningar rörande krigsmakten till lands. (I. A.) Från Ridderskapet och Adeln är till Stats-Utskottets behandling öfverlemnad en uti ofvan uppgifna ämne af Herr G. M.
Stjernsvärd väckt motion; och har vid besvarandet af denna remiss Utskottet, för att underlätta frågans bedömande, ansett lämpligt att först meddela en på officiela handlingar grundad framställning af de förhållanden, hvilka föranledt det af Herr Stjernsvärd i omförmäldte hänseende väckta ersättningsanspråk.
Maj:ts Nådiga förordnande den 28 Juli 1837, Krigsrådet C. D. Forsberg erhållit uppdrag, att, enligt fastställd plan och med biträde af 2:ne utaf honom utsedde tjenstemän hos Krigs-kollegium, i sammandrag utarbeta och utgifva en fullständig samling af gällande författningar och stadganden rörande krigsmakteu till lands, men bemälde Krigs-råd, uti en till Kongl. Majrt den 6 Juni 1844 ingifven skrift, jemte anmälan om de orsaker, som, i förening med det honom särskildt gifna Nådiga uppdrag att, enligt Rikets Ständers vid nästföregångne Riksdag yttrade önskan, samla och af trycket utgifva alla tid efter annan meddelade och ännu till efterrättelse ländande stadganden rörande Rust- och Rotehållares skyldigheter, vållat att redigerandet och utgifvandet af ofvanberörde större förfaltnings-samling icke hunnit påbörjas, ehuru materialier dertill funnes till betydlig del ordnade och i register sammanförda, underdånigst hemställt, att, då Krigsrådet hade sig bekant att numera majoren Gustaf Mauritz Stjernsvärd hos Kongl. Bih. lill R.
Prot. 1856 & 1857. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 28 Haft. 1 2 Slals-Ulskotlets Utlåtande JVi 193.
Maj:t i underdånighet anmält sig vara sinnad af trycket utgifva ett arbete, kalladt:
Handbok för Militärer, och innehållande samling af gällande författningar för arméen, under 29 titlar, deraf 5 redan i bokhandeln utkommit, och Majoren tillika i underdånighet anhållit om understöd från Statens sida medelst inköp af visst antal exemplar af nämnda arbete, hvilket till uppställning, syfte och brukbarhet vore enahanda med det sammandrag af författningar för krigsmakten till lands, hvars utarbetande blifvit Krigs-rådet Forsberg i Nåder uppdraget, men något understöd af Staten icke syntes böra lemnäs till utgifvande samtidigt af 2:ne likartade arbeten, hvilka således lämpligen kunde till ett sammanföras, Kongl. Maj:t måtte i Nåder tillåta att Krigs-rådet Forsberg, som, emot åtnjutande af det honom personen tillagda arfvode, 800 R:dr årligen, för utarbetande af sammandraget af författningar rörande krigsmakten till lands, vore sysselsatt med utgifvandet af ofvanomförmälda, på Rikets Ständers begäran anbefallda arbete till upplysning om Rustnings- och Roterings-skyldigheterna, måtte, jemte de 2:ne, Forsberg till biträde anställde tjenstemän, varda från befattningen med utarbetandet och utgifvandet af Sammandrag af författningar för krigsmakten till lands skiljde och denna befattning i stället öfverlemnas åt Majoren Stjernsvärd, med vilkor, bland annat, att bemälde Major finge uppbära de 800 R:dr banko, som hittills varit de 2:ne Krigs-rådet Forsberg biträdande tjenstemännen, ä 400 R:dr hvardera, såsom arfvoden bestådda; så, och efter det Kongl.
Krigs-koilegium, uti häröfver infordradt utlåtande, på anförde skäl, afstyrkt Krigs-rådet
Forsbergs skiljande från befattningen med utarbetandet af ifrågavarande Sammandrag af författningar, hade merbemälde Krigs-råd, den 17 derpåföijde Juli, till Kongl. Maj:t inkommit med en förnyad skrift i samma ämne, deruti han, under förmälan, att, ehuru bans göromål såsom Ordinarie Ledamot bos Krigs-kollegium, jemte sysselsättningen med det honom i Nåder anförtrodda arbete med sammandragandet af indelta Regementenas knektekontrakt och dithörande stadganden, lemnade honom föga tid för redigerandet af den större för— fattnings-samlingen, han ändock ingalunda ville undandraga sig att deråt lemna allt det biträde, som af honom kunde åstadkommas, i underdånighet hemställt, att fullbordandet och utgifvandet af meranämnde arbete, under titel:
Samling af gällande författningar för arméen, dess styrelse och förvaltning, måtte åt Krigs-rådet och åt Majoren Stjernsvärd, under gemensam ansvarighet, i Nåder anförtros på vissa, i särskilta punkter aogifna vilkor; och hade Majoren Stjernsvärd, uti ett denna skrift åtecknadt yttrande, förklarat sig villig att, mot åtnjutande af föreslagna förmåner, det omförroälda redaktionsarbetet öfvertaga och, på sätt framställdt blifvit, fullgöra; äfvensom Majoren, uti särskildt ingifven underdånig skrift, anhållit att 400 exemplar af de utaf honom redan utgifna S titlar af Handbok för militärer måtte genast, efter subskriptionspris, varda af Statsmedel inlösta, emot förbindelse å hans sida att framdeles i arbetet göra de rättelser, som kunde finnas nödiga eller af Kongl. Maj:t i Nåder anbefallas. Ståls-Utskottets Utlåtande M 193.
Vid underdånig föredragning af detta ärende, och sedan upplyst blifvit, att det Krigs-rådet
Forsberg lemnade uppdrag att utarbeta en författnings-sainling för krigsmakten till lands ej längre fortskridit, än att åtskilliga för redaktionen af be rörde förfatlnings-samling erforderlige materialier blifvit samlade och ordnade, hvaraf dock ännu återstode samlandet af Kongl.
Bref och författningar för tiden före år 1700 och för åren 1708 till och med 1718, bar Kongl. Maj:t, genom Nådigt Bref den 8 Augusti 1844, enär angeläget vore, icke allenast att Statsverkets årligen gjorda dryga uppoffringar för detta arbete, så snart som möjligt, upphörde, utan ock att det allmänna, medelst en påskyndad utgifning af författnings-samlingen, finge med första draga någon fördel af de kostnader, som derpå blifvit använde, för detta dubbla ändamåls vinnande, med hufvudsakligt bifall lill hvad af Krigsrådet Forsberg och Majoren Stjernsvärd underdånigst sökt och hemställdt blifvit, i Nåder stadgat och förordnat, bland annat, följande: (2:o) »att Krigs-rådet Forsberg och Kapitenen Stjernsvärd må, från och med nästinstundande September månad, under gemensam ansvarighet, besörja redaktionen och utgifningen af oftanämnde författnings-samling under titel: