Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den metod för den kvinliga handarbetsundervisningen, som redan ett årtionde tillbaka varit tillämpad i Stockholms folkskolor, är nyligen införd vid en skola i S:t Petersburg.
Lära- rinnan därstädes, en finska vid namn Selma Kron- qvist, som själf genomgått kurs för fröken Hulda Lundin härstädes, har på anmodan äfven anordnat en kurs för utbildande af lärarinnor i nämnda metod.
Fröken Ingeborg Tauström, som bl.
a. före- stått en läroanstalt i Stockholm, har nyligen gra- duerats vid ett amerikanskt medicinskt institut och tjänstgör nu som assistent vid en poliklinik i Chicago.
Kvartalsprentuueranter uppmanas att ofördröjligen förnya prenumerationen, enär upplagans storlek i god tid må- ste bestämmas och senkommande löpa risken att bli utan ett eller annat af kvartalets första nummer.
Tvänne pianister, båda förut okända härstädes, men synnerli- gen framstående, hafva under de senaste dagarna låtit höra sig från k. operans scen.
Fru Mar- gareta Slem från Dresden uppträdde i lördags å sjunde symfonikonserten och fru Teresa Car- renno, bördig från Sydamerika, å en i tisdags å sam- ma ställe anordnad extra konsert.
Medan man om den förra ej visste något vidare, än att hon var en i Tyskland högt uppburen pianist, föregicks den se- nare af dessa väldiga reklamer i annons-, affisch- och notisform, som äro afsedda att egga nyfikenhe- ten, men som ofta göra, att mången med en viss misstro, kanske oberättigad, mottager den ompuffade konstnären.
De loford, som på förhand sagts om båda, visade sig emellertid fullt på sin plats.
Bägge äro synnerligen framstående i sitt fack, och dock är det en ganska stor åtskillnad mellan dem båda.
Me- dan fru Stern alltigenom röjer denna öfverlägsna musikaliska uppfattning, som, parad med en fullän- dad teknik, förstår att framlägga tonverkets verkliga innebörd och karaktär, med försmående af allt onö- digt prål, tyckes fru Carrennos styrka ligga i denna till sin högsta tänkbara höjd drifna virtuositet, hvil- ken gör de i ett stycke redan befintliga svårigheterna ännu större, endast för nöjet att med den största lätthet få besegra dem, samt i en uthållighet och styrka, som väl aldrig öfverträffats af någon som helst i detta fack.
Fru Sterns spel intager och vär- mer, fru Carrennos förvånar och berusar.
Behållnin- gen blir större af det förra, än af det senare, vid hvilket man säkerligen ock förr tröttnar.
Härmed icke sagdt, att ej också fru C. förstår att inlägga känsla och glöd i sitt spel; för henne som den varmblodiga sydländskan är det ju naturligt.
Blän- dande i sin skönhet som i sitt spel skall hon- nog lättare än sin medtäflarinna framkalla denna berus- ning och divafeber, som så lätt smitta oss stock- holmare.
Medan fru Stern rönte det varmaste och hjärtligaste erkännande för sina prestationer, till- ställdes verkliga ovationer för fru Carrenno.
Då pro- grammet i tisdags var utspeladt, var det knappt nå- gon af publiken, som reste sig för att gå.
Man satt kvar, stum af häpnad; men alla händer flögo till energiska applåder, som gång på gång framkallade pianisten, hvilken under aftonens lopp bjöd på ej mindre än tre extranummer, fyllda af minutlånga dubbeldrillar, oktav- och ackordlöpningar, kort och godt med alla möjliga tekniska svårigheter.
Ett mera bländande fyrverkeri i toner låter knappt tänka sig.
• — K. hof- kapellets ackompagnement vid såväl lördagens som tisdagens konsert står öfver allt beröm.
— Fru Car- rennos andra konsert skulle gifvas å samma ställe på torsdagen i denna vecka, denna gång utan orkester- ackompagnement.
Fru Margareta Stern gifver sin andra konsert i morgon lördag i Vetenskapsakademien efter ett syn- nerligen lockande program.
Ingen älskare af verk- ligt god konst bör försumma att gå dit.
Kung!, operan gaf den 4 dennes för första gången under säsongen Aubers opera-comique » Den svarta dominon ».
Operan, hvars uppförande denna gång hade att uppvisa åtskilliga brister, fick sitt förnäm- sta intresse genom den debutant, som för aftonen för första gången utförde Adéles parti.
Fru Dag- mar Sterky, f. Bosse, har sedan sin första debut å k. operan vunnit betydligt, ej blott i stämmans ut- veckling, utan ock i föredrag och spel.
Tonansat- sen är ren och koloraturen god.
Fru S. tycktes emellertid i första akten hålla sig något reserverad, detta förmodligen beroende på en lätt förklarlig rädsla.
I andra och tredje akten klingade däremot hennes sång fulltonigare, på samma gång som hen- nes spel blef något lifligare.
Fru S. belönades flere gånger med lifliga applåder, och hennes debut torde kunna betecknas som ganska lyckad.
A f de öfriga uppträdande var det egentligen endast hrr Johan- son och Strömberg, som någorlunda fyllde sina upp- gifter såsom resp. don Juliano och lord Elfort.
Herr Lundmark som don Horace var tämligen till sin fördel hvad spelet beträffar, men skäligen svag i sångpartiet; rösten släpptes ej alltid ut riktigt, och där så skedde blef den pressad och oklar.
Ensemblerna gingo rätt bra — nunne- kören förträffligt — och orkestern skötte sin sak be- römvärdt.
Af de båda samtidigt upptagna repri- serna » Jessonda&gt; och » Den svarta dominon » torde den förra hafva all utsikt att bäst slå sig igenom, och den förtjänar det ock.
Dramatiska teatern gaf i går för sista gången Schillers » Kabal och kärlek ».
På repertoaren håller sig fortfarande med oförminskad dragningskraft Su- dermanns » Ära », som nu snart uppförts 50 gånger och om söndag gifves på den då anordnade tredje gratismatinén.
I dag fredag återupptages efter en längre tids hvila Ibsens » Kärlekens komedi » med fröken Mejlcender som debutant i Svanhilds roll.
Dramatiska teatern repeterar för närvarande, jämte det förut nämnda programmet » Kärlekens triumf » och » Familjelycka », ett drama af Echegaray.
Styc- ket, hvars spanska namn är » L o sublime y lo vul- gär » (» Det sublima i det hvardagliga »), gafs härom året under namnet » Bernardo Montilla » på Svenska teatern.
Hufvudrollen kommer nu att utföras af hr Elmlund, hvarjämte hr Hillberg, fruarna Bundberg och Bseckström m. fl.
däri uppträda.
I förra veckan kollationerades vidare » Ett lysande parti », lustspel i fem akter, sveuskt original.
De viktigare rollerna däri skola utföras af hrr Fredrikson, Personne, Bseck- ström och Hedlund, fruarna Hartman och Bundberg samt fröken Anländer.
Denna teaters obestridt förnäm- sta tragedienne, fru Anna Lisa Hwasser-Engelbrecht, hade lörliden lördag begagnat tillfället af sin kon- traktsenliga recett att återupplifva den minnesgoda teaterpublikens bekantskap med Björnstjerne Björn- sons ypperliga ungdomsdrama » Maria Stuart i Skot- land », hvilket under mer än ett decennium saknats på hufvudstadsscenernas repertoar.
Det poesimättade arbetet bjuder, som bekant, på det rikaste dramati- ska stoff, och karaktärer sådana som Maria, Darnley, Knox, Bothwell tillhöra i sitt slag det bästa, scenisk konst frambragt.
Hade hufvudpartierna i gemen funnit så goda framställare som titelrollen, skulle ensemblen helt enkelt blifvit glänsande.
Erkännas måste, att Maria Stuarts karaktär ligger ovanligt gynnsamt för fru Engelbreehts konstnärskynne; denna blandning af kvinlig vekhet och patetisk kraft, dessa hastigt vex- lande öfvergångar från de mest motsatta känslostäm- ningar af kärlek och hat, vredgadt trots och bäf- vande svaghet funno en färgmättad och på goda detaljer rik tolkning genom skådespelerskans tempe- rament, hvars styrka mindre ligger i mellantonerna än just i kontrasteffekter på höjden och djupet.
Ty- värr lemnade dock de omgifvande figurerna ej sam- ma illusion.
Herr Engelbreehts Bothwell saknade visserligen icke flere erkännansvärda moment, men verkade i sin helhet väl godmodigt och tamt; det titaniska hos denna grofva natur, som bygger allt på den egna kraften, kom föga fram.
Herr Olssons Darnley var alltför monoton; denna bleka karaktär och denna bleka passion måste dock tänkas bestän- digt, snart sagdt nervöst, skimra af känslostämnin- garnas spel inom en, visserligen mycket trång skala af halflärger.
Det är icke godt att få grepp på den rollen; det vill en ovanlig modulatioDskonst därtill.
Herr Zachrisons Bizzio var än mindre lyckad; den unge skådespelaren har gjort goda saker i modern dräkt, men har ej ens lärt att röra sig i kostym.
Den omanliga framställningen gaf den omanliga ka- raktären en hardt när ynklig bismak af » den sorg- liga skepnadens riddare ».
Däremot lyckades berr Uanft gifva en värdig och kraftfull tolkning åt John Knox.
Uppsättningen var vårdad hyllades med lifligaste bifall.
och recettagarinnan Fröken Öhrströms soaré den 9 dennes hade till Musikaliska akademiens stora konsertsal samlat en talrik och animerad publik, som ännu en gång ville njuta af den begåfvade sångerskans gedigna konst och bringa henne ett godt tack, för hvad hon un- der vintern gifvit, innan hon nu anträder sin rekrea - tionsresa till sydligare klimat.
A f de nummer å programmet, som konsertgifvarinnan förbehållit sig själf, anslogo som alltid isynnerhet romanserna — af Munktell, Schubert och Grieg — genom hvilka fröken Öhrströms stora förmåga af innerlig lyrisk stämning särskildt trädde fram.
Fröken Signe Tör- nebladh, en dotter till rektor Törnebladh och syster till fru Thomas, lät för första gången höra sig in- för en större publik.
Den ungdomliga och skära rösten vittnade om god skola; madame Artot i Paris har bland andra ledt dess utveckling.
Mycket godt gjorde sig konsertgifvarinnans och den unga debu- tantens samsång i duetten ur Lakmé samt Aubers trio, där den förras mjuka och mera dämpadt fyl- liga stämma med sin allvarligare grundfärg harmo- niskt kontrasterade mot fröken Törnebladhs ljusa röst.
Fröken Carlheim-Oyllensköld bidrog med några piano- nummer, af hvilka särskildt Chopins nocturne dess- dur fick ett stilenligt och skärt utförande.
Herr Södermans vackra stämma gjorde sig angenämt gäl- lande i Thomas ' » Chanson bachique ».
Minst tillta- lade oss herr Amigos violin, som ej kunde beröm- ma sig af odeladt » ren » effekt.
Densammes egen romans-komposition röjde allt för starka reminiscen- ser af Ole Bulls » Sa ?terjsentens sondag. » Konsertgifvarinnan och fröken Törnebladh hyllades med smakfulla buketter.
IDUN SS Andra sångsoarén, anordnad af grefvinnan Malhilda Taube, f. Grabow, samt hrr prof. har Hallström och O. Lcjdström, gifves om måndag i Musikaliska aka- demien.
Någon särskild rekommendation behöfva ej dessa utsökta musiktillställningar.
Anordnarnes namn tala tillräckligt.
» Philochoros », Upsala-studenternas bekanta och äf- ven här välkända dansförening, hvilken under prof. Frith.
Holmgrens ordförandeskap stiftats för att till- varataga våra vackra folkdanser och folkmelodier m. m., lär hafva förhyrt Svenska teatern härstädes, för att å den samma den 20 och 21 dennes gifva ett par af sina eftersökta tillställningar.
V i torde kunna lemna närmare upplysningar i nästa nummer.
Men min nyfikenhet var väckt, och j a g började spionera på h o n o m.
Han skickar hem i hvarje månad ett rekommenderadt bref.
En gång såg jag h o n o m i en juvelerarebutik, då j a g gick förbi.
Han stod där inne o c h såg på något.
Han höll på att betrakta några rin- gar, och han valde ut en liten ring, den minsta han kunde finna.
Den var alldeles svartemalje- rad med en liten stjärna i briljanter.
Då han såg mig, frågade han, o m j a g tyckte om den, o c h jag svarade, att den var ganska vacker, men såg sorglig ut.
— » Den skall bli en gåfva till min mor, » sade han; » hon begagnar aldrig andra fär- ger än svart, sedan min fars död. » — Och nu, onkel, skall du tillåta mig att möblera de tre små rummen.
De skola bli så komfortabla, men in- gen onödig lyx, förstås.
Blott en sängkammare, ett arbetsrum o c h en liten salong.
Han är j u min protegé — min fågel Fenix. » Iduns M o d e - o c h M ö n s t e r t i d n i n g har » Men skall han mottaga denna gåfva af dig, rönt så oväntadt stor efterfrågan, att de två för- han som är så stolt? » sta numren tyvärr ej längre kunna erhållas.
Pre- » Nej, det skall han icke.
Han skall inte veta numerera emellertid genast för andra kvartalet, af, att den kommer från mig.
Du skall erbjuda honom bostaden möblerad.
Och så skall han om Ni säkert vill påräkna alla nummer i följd.
äta med ' oss och vara din neveu o c h min fågel Fenix. » » Ja, ja, Faithful, det får gå för fågel Fenix, men låt h o n o m ej inkräkta på Archibalds rättig- heter. » » Archibald har inga rättigheter, » svarade Faith- ful lifligt.
» Den unge svenske fågel Fenix skall nog söka sig en annan Fenix i sitt hemland och ej fråga efter en liten amerikansk skata. » Berättelse för Idun Fågel f-em %.
* af Mathilda Lönnberg.
(Forts.) fter denna dag vardt Gunnar en hvardags- gäst i ingeniör Finestones hus och steg allt mer i gunst hos sin principal och dennes systerdotter.
Efter ett år höjdes hans må- natliga aflöning ännu mer, och efter tvänne år erbjöd mr Finestone honom en liten vindsvåning i sitt hus såsom bostad.
» Ni kan j u möblera den med edra besparingar, » sade han, » och sålunda har ni så godt som ett eget hem, och familj har ni ocksp, ty både jag och miss Faithful räkna er såsom en af oss. » » Men j a g har inga besparingar, » invände Gunnar.
» Huru är det möjligt? » utbrast den gamle Fine- stone.
» Ni tyckes lefva så indraget. » » Det är emellertid verkliga förhållandet, » sade Gunnar.
» Det kan jag ej förstå, » förklarade mr Fine- stone.
» Har ni haft några gamla skulder att be- tala? » » Nej. » » Men säg mig — » » Förlåt, sir, men jag tänkte, att min aflöning vore min egen tillhörighet, som jag kunde an- vända, huru jag ville, » sade Gunnar stolt.
» Visserligen, visserligen, » medgaf mr Finestone, och samtalet afstannade.
» Han måtte ändå föra ett utsväfvande lefnads- sätt, den där unge nordbon, » sade mr Finestone efter middagen till sin niéce.
» Han har under dessa år icke gjort några besparingar, och han bor så billigt och synes ej tillåta sig någon lyx.
Men något måste det vara.
Han sade mig rent ut, att han ej kunde möblera den lilla våningen, som jag erbjöd honom, på ditt tillstyrkande för- stås — jag gör ingenting därvidlag utan ditt bifall. » » Åh, kära onkel, huru smickrande för mig! » sade miss Faithful leende.
» Och ändå måste jag säga, att du gör mycket rätt i att öfverlåta åt mig bestämmanderätten, när det gäller den där unge svensken.
Han för intet utsväfvande lif.
Han underhåller sin familj i hemlandet. » » Huru vet du det?
Mig afvisade .han helt kort och sade, att hans lön vore hans enskilda egendom. » » Så.
Det var just ej artigt sagdt.
Men han är mycket stolt.
Mig har han ingenting sagt.
Jag har funnit ut det. » » På hvad sätt? » » Jo, onkel, hör p å!
Jag har spionerat på h o - nom.
En dag mötte jag honom utanför en lifför- säkringsbyrå.
— » Har ni varit inne och tagit en Iifförsäkring, sir? » frågade jag.
— » Ja, » svarade han.
— » Men hvarför det? » fortfor jag att fråga.
— » Någonting skulle kunna inträffa, miss Faith- ful, » svarade han, » och jag har familj där hemma. » Och så tog han af sig hatten och var sin kos.
* * Efter fjorton dagar flyttade Gunnar in i sin nya bostad och blef med detsamma alldeles en med- lem af sin principals familj.
Han arbetade nu- mera för det mesta hemma o c h ej på ritkontoret.
Ingeniör Finestone använde h o n o m som sin högra hand, och Gunnar fick nu först en fullständig in- blick i den storartade omfattningen af mr Fine- stones affärer.
Det var ej blott en maskinfabrik i största skala, mr Finestone gjorde undersöknin- gar och upprättade kostnadsförslag till järnvägar och kanaliseringar.
Snart blef Gunnar invigd i alla hans planer och följde honom på hans resor.
Stundom var äfven miss Faithful med, och Gun- nar förvånades öfver hennes djärfhet, då b o n satt på sin häst och än sprängde fram öfver fälten, än lät h o n o m hoppa öfver grafvar eller klättra uppför de brantaste stigar.
S o m fotgängerska var hon nästan outtröttlig.
Kort sagdt: hon var rena motsatsen till Gunnars kvinnoideal.
Faithful bemötte honom som en bror.
Hon kunde ibland komma in i hans rum o m förmid- dagarne och slå sig ned där lika otvunget som i sina egna.
Hon bläddrade i hans ritningar och talade o m onkelns planer och företag med ganska mycken sakkännedom.
Och så i ett nu kunde hon kasta sig in på ett annat ämne, tala med ho- nom om hans familj, göra sig hemmastadd så att säga i hans nordiska hem och utforska hvarje småsak o m hans syskon.
Hvad modern angick, undvek hon att tala om henne.
Sanningen att säga, hyste hon en instinktlik motvilja för Gun- nars mor, ett slags afundsjuka.
Hon tyckte ej o m denna kvinna där borta i den aflägsna norden, hvilken intog ett så stort rum i sonens hjärta, att där ej fanns plats för andra kvinnor.
Gunnar tyckte snart o m att hafva någon att meddela sig med om dem där hemma, och Faith- ful var så intresserad, så uppmärksam och kom så väl ihåg, hvad han sagt henne.
En gång vi- sade han henne de sinas porträtt.
Han hade ett af sin mor, mycket vackert och likt, s o m hon ta- git, då han for ut.
Hon var i sorgdräkt.
Halsen skimrade fram genom krusfloret, och händer och armar voro så formfulländade och bländande hvita, där de stucko fram genom det tunna svarta tyget.
» Oh yes, very ladylike! » utbrast Faithful.
» Men jag tycker mera o m edra unga systrars porträtt. » Hon talade ofta om dem och kallade dem vid deras förnamn — Julia och Berta, Ingeborg och Greta.
Hon började att lära sig svenska, ty hon fann det så vackert i sång, förklarade hon.
Och så tog hon hvarje afton en lektion efter middagen, under det att onkeln rökte sin cigarr på maten.
Den räckte knappast en halftimme, men hon gjorde hastiga framsteg.
En dag frågade hon, o m hans syster Julia för- stode engelska, och då han bejakade det, bad hon h o n o m fråga, om Julia ville besvara hennes bref, ifall hon skrifver till denna.
Och Gunnar skref till Julia bref, fulla af hopp och glädje, och Faithfuls namn förekom på hvarje sida.
8 * » Ah, han är kär, det är säkert, » sade fru Emilia, » och vi få snart höra, alt han är förlofvad med miss Faithful » » Jag är icke säker på det, » svarade Julia; » de amerikanska förhållande tyckas vara helt olika våra.
Men en god vän har han i henne, det för- står jag. » Julia skref och bad Gunnar om möjligt bedja att få miss Faithfuls porträtt för hennes räkning.
Och Gunnar fick välja på ett tjugutal porträtt — alla föga lika.
» Ja, » svarade hon på hans anmärkning, att så var, » ingen fotograf lyckas återge mitt utseende.
Men välj ut ett par!
Det där i riddräkten anses af mina kusiner vara det bästa, som blifvit taget af mig, men min onkel föredrar detta. » Hon vi- sade ett annat, där hon satt vid ett skrifbord med en passare i handen.
» Det var, när jag tänkte på att bli för onkel, hvad ni nu är, » tillade hon med en suck.
PRAKTISK VECKOTIDNING FÖR KVINNAN OCH HEMMET UNDER A VE MEDVERKAN (EVA VIGSTRÖM), M A T H I L D A L A N G L E T, E L I S A B E T H KALLSTENIUS, V I L M A LINDHÉ, H E L E N A NYBLOM, M A T H I L D A ROOS, A N N A WAHLENBERG, JOHAN NORDLING, D A N I E L F A L L S T R Ö M, GEORG N O R D E N S V A N, B I R G E R SCHÖLDSTRÖM m. fl.
UTGIFYKN fRITHIOF JHELLBERG nffht — &gt; 5 tu T; • - " ^ O, 1 — r — 5 T C !.N / 7 K A L - STOCKHOLM TRYCKT HOS GERNANDTS BOKTRYCKERI-AKTIEBOLAG 1891 BIBUOIEKET
— Iduns äpplen, som man vet, Väl kunna hjärtat ungdom skänka, Men ej vår kropp odödlighet.
Uppsatser i ämnen och rörande k v i n n a n hemmet: Nr Nyårsönskan; af Ave - 1 Husmoderns räkenskaper; prisb.
svar å pris- frågan XLII, af Wia ---- 1 Att gifva vanligt kött smak af vildt; hedersomn.
svar å prisfrågan X L, af Stenia 1 » Barnet är mannens fader; » af Hanna Kamke.
vid Iduns stora prist 2 Kvinnorna o c h fiolen 2 Guvernanten; för Idun af Cecilia Milow 3 Damerna bjuda upp - 3 Leo Tolstois » Kreuzer-Sonaten »; öppet bref till Augustus från Ave 3 Kvinnan o c h kreditsystemet; för Idun af Inga Schenfelt 4 Att imitera glasmålning; af E.
B 4 Om mässlingen o c h dess behandling; för Idun af Doktor X 5 Litet om blomsterkultur i boningsrum; af H.
5 Små ovanor; af Hanna Kamke - - 5 Ännu några ord om Leo Tolstois » Kreuzer- Sonaten »; af.
i 5 Språkundervisningen 5 Hvad vi tala om borta o c h h e m m a; för Idun af 6 En praktisk skridskodräkt; prisb.
svar å pris- frågan XLIII af » Försöka dugert 6 Drifning af miniatyrrosor; af M - 6 Hedersskulder; af Ane ... 7 Om reform i kvinnodräkten; af Gurli L — r.
7 När barnen växa ifrån o s s; af Mathilda Langlet 8 Hustruns rättsliga ställning enligt nu gällande lag; efter Anna Bugge Wicksells föredrag af /.
N — g - — - 8 Ett förslag i en viktig fråga; till alla husmöd- rar af Axel B 9 Fru Anna Bugge Wicksell 9 En kopp kaffe.
-- 9 Den unga moderns dagbok; af Stenia 10 Linneskåpet o c h dess vård; prisbel.
svar å frå- gan XLVI af Frida N.
10, 11 Våra hem o c h deras möblering; inledning till diskussion af Cecilia Wasrn 11 En fråga bland de många; af Ave 12 Ett möte af Föreningen för hygienisk och konst- närlig klädedräkt i L o n d o n; bref till Idun från Anna Fleetwood-Derby 12 Om nöjena i hemmet; af Maria Nyström 13 Påskgröten, påskriset o c h påskäggen; af Moster Greta 13 Friska barnkamrar; af Ingrid Gullin 14 Husmoderlig almanack; af Stenia — 14, 18, 22, 26, 31, 35, 40, 45, 49.
Våra hem o c h deras möblering; af Cecilia Wasm: Bosättningen 15 Våra släktregister; af O. S 15 En afton i Kvinnoklubben; af J. N — g 15 Något om tidsindelning; af Hanna Kamke ... 15 En hvar sin egen paraplymakare; prisb.
svar å frågan L, af Xandra J 15 Förgyllning och bronsering; af E.
B 15 Våra » herrar » söner och » fröknar » döttrar; ett varningens o r d; af Hanna Kamke 16 Askledare; af Ib - 16 Tiden är inne; några ord om våra krukväxters omplantering, för Idun af Viola 16 Domarens lofte-f ' af Ave 17 Hjälpredor; af J.
17 Moderna kvinnosjukdomar 18 Framtidsdräktens basar; bref till Idun af Anna Fleehvood-Derby 18 Vårkriget mot målen; prisb.
svar på prisfrågan LIV; a f D - y 18 Till kontinenten; ett par praktiska vinkar af G.
19 Kvinnans intressen vid 1891 års riksdag; af H.
L. Victorin 19, 21 Om hem o c h skola; af Laura Fitinghoff 20 Några praktiska vinkar för utstyrseln; af R.
20 Mottagningsdagar; af A. a.
20 När barnen växa ifrån o s s; några ord till bar- • nen; af Mathilda Langlet 21 Kvinliga turister; af Christel 21 Umgänget med naturen; några vårerinringar till alla mödrar; af M.
1 22 Nya moder och » magasins de nouveautés »; nå- gra anteckningar från Paris för Iduns läsa- rinnor af Cecilia Wcern 22 N:r Medan vinden blåser; af — e — n 23 Att bereda fjäder o c h tagel till sängkläder; prisb.
svar på prisfrågan L V; af Reggy 23 Vår nervösa tid; af Mathilda Langlet 24 Inför främmande ögon ' 24 Damer på velociped; af /.
N — g 25 Hvarför äro våra flickor så opraktiska; af H.
25 Nornan 25 Från utställningarna i Göteborg; af /.
N — g: I: Svensk konstslöjdutställning 26 II: » Handarbetets vänners utställning ».
27 III: De kvinliga artisterna på Valand 28 Landvinning; af S.
26 Förnöjsamhet; af Mathilda Langlet 26 Från kvinnans arbetsfält; studier från Stock- holms horisont af G. Gullberg: III: Kvinliga telegrafister 27 IV: Kvinnan i postverket 29 V — VII: Kvinnan i sjukvården 30, 33, 40 VIII: Kvinnan som undervisare 48 Nääs; för Idun af J.
B 27, 28 Grefvinnan Tessins kokbok; af S:t Germain ... 27 Just nu; ett ord i sommarvärmen till mödrar och döttrar; af H.
28 Frureformen; af Direktörska 28 På släktfåfängans altare; en liten väckare af van Nord _ 29 Middag 29 Barndomsintryck; af H.
31 Kvinnoarbeten på industriutställningen i Göte- borg; af Scaivola 31, 32 Våra vänner; för Idun af Helena Nyblom 31, 32, 34, 35 Unga h e m; för Idun; af A. W. 32 Huru vildarne uppfostra sina barn 32 Något o m dagböcker; af G.
A 32 F ö r d o m?
af Ingrid Gullin 33 Ett försäkringsbolag för kvinnor o c h barn 33 Lifsmål; af A.
B 34 Styfmödrar; af Ada 35 Skola eller hem; en synpunkt i en viktig fråga af M.
- 36 Apropos senaste simpromotionen för damer; af H.
H 36, 37 Efterplock från industriutställningen i Göteborg; af Scaivola 36, 37 Föresatser; af H — s L 37 Några anvisningar för konservering o c h anrätt- ning af svamp; prisbel.
svar på frågan L X V; af Fanny — g 37 Några allvarsord för dagen; af — l — n 38 Styfdottern; skisseradt genmäle till uppsatsen » Styfmödrar » i n:r 3 5; af Amanda Leffler .. 38 Stämningsmänniskor; af Ave 38 Några tankar från sommarnöjet; af — l — n.
39 En utredning; af Ave 39 Om kvinnogymnastiken i Finland; af Fack ... 39 Till harsäsongen; af Stenia 39 Ogräs och hvete; af H — s L 40 Ett skönhetsmedel; af Gudrun ... 40 Kvinnor o c h politik; af Adolf Hellander 41 Huru ämna parisiskorna klä ' sig i vinter?