Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Bank skulle kunna drifva handel äfven med in- och utrikes vexlar samt allmänna räntebärande papper, grundar sig på hvad i oktrojerna för redan stiftade Filial-Banker är medgifvel.
Den föreslagna förordningen om sedel-utgifvande enskilda Bankers rörelse och förvaltning innehåller flera föreskrifter, som afse afhjelpande af de öfverklagade olägenheterna, men dels afvika från nu gällande, dels för ytterligare säkerhet äro tillagde.
Sålunda föreslås: alt lotterna icke må ställas på mindre belopp än-400 Kalr Biko, såsom ledande lill bättre ordning och trygghet i förvaltningen af bolagets angelägenheter; alt enskild Banks tryckla eller graverade kredit-sedlar ej må, såsom äfven i Kongl. Kungörelsen af den 9 Januari 1846 är stadgadt, lyda å mindre valör än 6 Ridr 32 sk.
Biko, enär det synes lämpligt, att den dagliga mindre rörelsen bedrifves uteslutande med Rikets Ständers Banks sedlar å 2 R:dr och 32 sk., och tillräckligt rådrum för öfvergången ifrån nuvarande lägsta valör å 3 Ridr 16 sk. är beredt genom Kongl. Maj :ts den i iSovember 18ol meddelade tillåtelse, att enskild Banks sedlar a sistnämnde valör få till slutet af år 1854 utgifvas; alt sådana sedlar skola utfärdas på blanketter, hvilka, likformigt upprättade och lydande på samma valörer för alla enskilda Banker, genom Kongl. Finans-Departementet tillhandahållas, emot ersättning för kostnaden; alt behållningar i enskild Banks egna kassor af rikets gångbara mynt, eller på depositions-räkning i Rikets Ständers Bank, må, såsom ledande till osäkerhet vid be-' räkningen af enskild Banks sedelstock och svåra att kontrollera, ej vidare antagas till grund för sedelutgifning, utan dertill endast tjena dels bolagets odisponerade tillgångar i hy po th eker tillhörande grundfonder, dels inuehafvande säkerhelshandlingar för beviljade kassa-kreditiver, i den mån de anlitas, med vilkor, alt sistnämnde handlingar äro lika beskaffade med dem, som för grundfonden äro föreskrifna, och att härpå grundad sedelutgifning ej må ega rum till större sammanlagdt belopp, än hälften af grundfonds-hypothekernas summa; att bevis öfver medel, insatta på räkning uti enskild Bank, skall, i likhet med attester ifrån Rikets Ständers Bank, vara stäldt lill viss person och icke kunna på annan person öjverlåtas; att till reservfond för inträffande förluster skola afsättas minst 5 procent af den årligen behållna vinsten, hvarmed fortfares till dess reservfonden uppgått till T^:del af hela teckningssumman; att årliga utdelningen till lottegarne af behållna vinsten ej må öfverstiga 8 procent å de i reda penningar tillskjutna medel; börande återstoden användas till reBih. till H. St.
Prot, 1833 å 4834.
4 Afd. 6 Haft. 3 18 Kongl. Majus Nåd.
Skrifvelse, N:o i 0. servfondens ökande, intilldes den uppnått förenämnde belopp,^varefter öfverskottet jemväl må utdelas; att i den årliga revisionen ett af Kongl, Maj:t lillförordnadt Ombud skall deltaga; samt slutligen alt utgifning af enskilda Bankers sedlar, i kraft af den föreslagna förordningen, tills vidare ej må öfverstiga en, emot medeltalet af nuvarande 8 PrivatBankers utelöpande sedlar, under de fem sistförflutna åren, i det närmaste svarande summa af 10,000,000 Riksdaler, fördelad emellan de nja Bankerna, på sätt Kongl. Maj:t finner godt besluta.
Sedelutgifvande enskilda Banker, stiftade på de sålunda föreslagna grunder, skulle sannolikt kunna röra sig utan någon menlig verkan på allmänna penningeväsendet, och icke gifva anledning till samma klander och missbelåtenhet, som de nuvarande Privat-Ban kerna.
Till ytterligare upplysning i ämnet biläggas delta yttrande utdrag af lagarne om enskilda Banker uti staterne NewYork och NewJersey af Norra Amerika (se bilagorna jr N:ris 18 och 19.)
Om inkasten emot sedelutgifvande enskilda Banker anses öfvervägande, och företräde lemnäs åt så kallade Filial-Banker, som drifva sin rörelse med Rikets Sländers Banks sedlar eller anvisningar på densamma; så blir det, för ändamålet ali ersätta upphörda Privat-Banker, nödvändigt, att Filial-Bankerne inrättas på större skala, än som vid sista Riksdag bestämdes.
De dertill då anslagne 2,500,000 Riksdaler genom ny sedelutgifning, utöfver det i öfrigt fastställda maximum, skulle ej kunna fylla den brist på låntillgångar och rörelsemedel, som Privat-Bankernes upphörande förorsakade.
Lämpligast vore väl, att Filial-Banker bildades uti de orter, der Privat-Bankerne haft sin verksamhet, och med ungefärligen lika stora grundfonder, som Privat-Bankernes, samt att förlaget ifrån Rikets Ständers Bank, genom ökad sedelutgifning, uppgick till ett belopp, ungefärligen svarande mot det af omlöpande privatbanksediar, elter afdrag af deras kassabehållningar i riksmynt, eller omkring 7 millioner Riksdaler, hvarvid dock borde tagas i beräkning den summa af 1,500,000 Riksdaler, som för redan stiftade FilialBanker dels utgått, dels snart komma att anlitas.
De lill nuvarande Privat-Bankers grundfonder hörande säkerhetshandlingar utgöra öfver 7 millioner Riksdaler, och en del af dessa, genom nämnde bankers upphörande, ledigblifna säkerheter skulle sannolikt användas för vinnande af delaktighet i Filial-Banker.
Enligt nu gällande grunder för Filial-Bankers stiftande skola bolag för sådant ändamål bildas genom aktieteckning och utgöras af minst 30 personer, hvilka, en för alla och alla för en, ansvara för Bankens förbindelser.
Af teckningssumman skall minst en fjerdedel erläggas i rikets mynt, och för återstoden ställes säkerheter, i stadgad ordning godkände.
Filial-Bank oktrojeras på högst 10 år.
Dessa allmänna föreskrifter äro införda uti de under loppet af år 1852 utfärdade oktrojer för Filial-Bankerne i Gefle, Halland, Blekinge, Mariestad och Christianstad; men olikheter dem emellan förekomma i andra hänseenden.
Sålunda omvexla beloppen af teckning ssummorna ifrån 666,666
R:dr 32 sk. till 200,000 R.dr, och af lotterna ifrån 666 lLdr 32 sk. till 100 R:dr.
Uti en Filial-Bank utgifvas ej lottbref\ men delegarne berättigas, att för f- af teckningssumman, utan särskild säkerhet, erhålla kassa-kreditiv, som ej meddelas andra utan emot real säkerhet.
I de öfriga 4 FilialBankerne utfärdas lottbref, ställda lill viss man, och för beviljande af kassa-kreditiver erfordras i alla fall sådan särskild säkerhet, sorn af Direktionen godkännes.
Till reserv-fond afsättes, uti en Filial-Bank, hälften af första årets behållna vinst och sede- v mera endast hvad som återstår efter utdelning af sex för hundrade å Ijerdedelen af Kongl. Maj:ts Nåd.
19 hvarje delegares teckning; i de andra Filial-Bankerna skola minst fern procent af bolagets behållna årliga vinsl afsättas för bildande af en reserv-fond, som förräntas emot inteckning eller annan godkänd säkerhet.
Önskligt synes vara, att för Filial-Banker, som hädanefter stiftas, teckningssummorna ej sättas iill allt för lågt belopp; att ett minimum af t. ex. 300
B:dr för lotterna bestämmes; alt,vid kassa-kreditivers beviljande särskild säkerhets ställande äfven af delegare föreskrifves, samt att, till betryggande emot förluster, fem procent å behållna årliga vinsten skola till reserv-fond afsättas, tilldess den uppgått till en tiondedel af teckningssumman.
Alla Filial-Bankernas rörelse skall, enligt deras oktrojer, beslå i diskontering af vexlar, räntebärande obligationer och aktier, belåning af varor och effekter samt i sista rummet lån mot annan säkerhet, dock ej till sammanlagdt högre belopp än -jk af hela teckningssumman, och derutöfver endast till ett emot summan af insättningar på uppoch afskrifnings-räkning under en längre lid svarande belopp.
Härvid torde kunna anmärkas, att den nyttiga inskränkningen uti lån emot annan säkerhet, hvarmed sannolikt åsyftas skuldförbindelser med borgen, motverkas af tillägget, att till sådan utlåningjemväl må användas ett obestämdt belopp af de på upp- och afskrifnings-räkning insatta medel, hvilka för öfrigt, mindre än andra, synas dertill egnade.
Det förlag, som Filial-Bank, enligt nu gällande föreskrifter, kan af Bikets Ständers Bank erhålla, svarar emot den del af teckningssumman, för hvilken, säkerhet blifvit af delegarne ställd, dock ej för någon Filial-Bank till högre summa än 500,000 B:dr B:ko.
Af försträckningen skola -j- utgå i reda penningar såsom lån, och den återstående femtedelen i form af kreditiv; börande förstnämnde f ovilkorligen vara lill hela beloppet ifrån Biks-Banken ultagne inom ett år ifrån det Filial-Bank trädt i verksamhet.
På kreditivet eger Filial-Bank att utfärda assignationer, hvartill tryckta numererade blanketter, lydande på 100, 150, 500 och-1,000 Biksdaler, frän Banko-fullmägtige utlemnas;»och skall med först afgående post efter assignationernas utgifvande förteckning å desamma, med uppgift å deras nummer, datum och summa, till Riks-Banken insändas.
Så väl å de i reda penningar försträckte f:delar, som för de på kreditivet lyftade summor, erlägger Filial-Bank till Riks-Banken 3 procent ränta.
Bestämmelsen af 500,000 R:dr såsom maximum för det förlag, som af RiksBanken lemnäs Filial-Bank, har till påföljd, att en sådan ej skall uppstå med högre teckningssumma än 666,666 R:dr 32 sk.
Örn likväl inrättandet af Filial-Banker i större skala skulle finnas för allmänna rörelsen fördelaktigt, om, till exempel, delegarne i Götheborgs Privat-Bank, som hafva en grundfond af 2,000,000 R:dr, hvaraf 800,000 R:dr i reda penningar och 1,200,000 R:dr i säkerheter, skulle vid oktrojens upphörande vilja använda dessa säkerheter för bildandet af en Filial-Bank derstädes, så borde någon synnerlig betänklighet ej uppstå, att af Rikets Ständers Bank lemna ett motsvarande förlag, utan att derigenom öfverskrida den för sådant ändamål på det hela afsedda summa.
Ett lika förhållande kunde inträffa med Skånska Privat-Banken, hvars grundfond i säkerhetshandlingar utgör 825,000 R:dr.
Deremot synes det vara nyttigt, att, derest Filial-Banker på sådan skala uppstodo i Götheborg och i Malmö, den af Rikets Ständers Banks nuvarande lånkontor i dessa släder bedrifna utlåning på personlig säkerhet upphörde, och de derigenom till Riks-Banken återgående 3 millioner Riksdaler användes till ytterligare förlag för Filial-Banker, så vida denna form för lånrörelsen företrädesvis anloges.
Föreskriften, att f:de!ar af Riks-Bankens till Filial-Bank lemnade förlag skola utgå i reda penningar och dessa ovilkorligen, vara till fullo uttagne inom ett år efter det Filial-Bank trädt i verksamhet, har ett menligt inflytande på sådan Bank, enär den 20 Kongl. Maj:ls Nåd.
N:o 40. derigenom nödgas belasta sig med större kassabehållning, äm som tilläfventyrs kan till diskontering eller lån användas.
Till förekommande häraf föreslås den förändring, alt endast J:dcl af det hvarje Filial-Bank i Riks-Banken beviljade förlag skall uttagas i reda penningar, och alt de återstående' f:delarne ställas på kreditiv, att genom assignalioner, utfärdade i stadgad form, begagnas i mån af behof; men att deremot 3 procent ränta i räkning påföres ifrån assignationernas utgifningsdcip;, och icke, såsom nu, ifrån den dag, då de i Riks-Banken infrias.
Dessa assignationer kunna i sjelfva verket lill en del blifva i allmänna rörelsen löpande såsom bankosedlar, och något skäl synes icke vara för banden, att Riks-Banken skulle lemna Filial-Bankeéne, på längre eiler kortare tid, en rån te fri försträckning.
Såsom vilkor för Riks-Bankens förlag åt Filial-Banker är väl stadgadt, att ett af Banko-Fullmägtige utsedt ombud skall deltaga i så väl pröfningen af de till grundfonden börande säkerheter, som den årliga revisionen af Filial-Bankens räkenskaper och förvaltning under det föregående året.
Till ytterligare säkerhet skulle det utan tvifvel bidraga, att Banko-Fullmägtige egde, genom Ombud, när som helst, taga kännedom af en Filial-Banks alla räkenskaper, protokoller och handlingar, samt att berättelsen om den årliga revisionen genom allmänna, tidningarne offentliggjordes.
Föreskrifter i öfverensstämmelse härmed tillstyrkas såsom tillägg i blifvande oktrojer.
Bilagan N:o 20 lemnar underrättelse om beskaffenheten af icke sedelutgifvande Banker uti England och Skottland.
Vid slutliga pröfningen af företrädet emellan enskilda Banker, som utgifva egna sedlar, och sådana, som drifva sin rörelse med Rikets Ständers Banks sedlar, höra sorgfälligt öfvervägas å ena sidan fördelarne, att hafva endast eli sedelmynt inom landet löpande och att en ökad vinst tillskyndas Riks-Banken genom förlag åt Filial-Banker, ä andra sidan de svårigheter, som äro förenade med nödvändigheten att vidtaga särskilda åtgärder till förstärkning af Riks-Bankens metalliska kassa, i följd af den 1 större sedelulgifning, som nämnde förlag skulle förorsaka.
— Att utan sådana åtgärder med flera millioner Riksdaler förlägga Filial-Banker mäste, såsom vådligt för myntbeslämningens bestånd, på det högsta alstyrkas.
> Sista delen af det Kömitén i nåder gifna uppdrag afser beredande för framtiden af trygghet emot de hvälfhinyar i penninge-väsendet, hvaraf riket i förra tider rönt kännbara olägenheter.
Denna trygghet för framtiden beror af bibehållen stadga i myntvärdet, sådant som det genom lagen af den 1 Mars 1830 blifvit af Konungen och Rikets Ständer bekräftad!, och hvaraf under snart ett fjerdeffels århundrade flere lill samhällets förkofran ledande påföljder utvecklat sig.
Omvexlingar i myntvärdet kunna uppslå såväl genom öfverdrifven utgifning af Riks-Bankens sedlar, utan motsvarande redbar fond, som medelst hastiga indragningar af sådana i omlopp varande sedlar.
Förflutna tider förete många exempel på den förstnämnda af dessa ytterligheter, men de sakna ej heller erfarenhet om den sednare.
Begge äro skadliga, ehuru på olika sätt, och böra sorgfälligt undvikas.
Ofverdrifna utgifningar af Riks-Bankens sedlar, under skydd af hemligheten i dess förvaltning, hafva förnämligast egt rum för Statens behof, i stället att fylla dem genom ökad beskattning eller upptagna lån.
Svenska Statsverkets tillstånd är för ,det närvarande högst förmånligt.
Långt ifrån att besväras af skuld eller brist för de årliga utgifternas bestridande, eger det ett samladt förlag, hvarigenom de kostsamma åtgärder kunna undvikas, som i andra länder måste vidtagas för fullgörandet af skattkamma - Kongl. Majdi Nåd.
Skrifvelse, N:o 10. 21 rens betalningar, under väntan på det löpande årets inkomster.
Det vore således endast i utomordentliga fall, som Statens behof kunde påkalla Riksbankens anlitande, och säkerhet deremot finnes i första rummet i en upplyst Regerings omvårdnad.
Dertill skulle utan tvifvel ytterligare bidraga, att ett på riktiga grunder ordnadi fond-system blefve införd!, så att det, under lugna tider befästad!, kunde i behofvets stund med större lätthet i vidsträcktare män begagnas.
Införandet af ouppsägbara räntebärande statsobligationer, utgifna för Stålens utomordentliga behof eller till befrämjande af allmänt nyttiga'förelag, hvaraf efterkommande hemta största vinsten, skulle, derjemte för samhället bereda fördelar, äfven i andra hänseenden, och i sjelfva verket bilda en sparbanks-inrättnihg för hela nationen.
Om till exempel en del af de till extra statsregleringen hörande utgifter, och deribland i första rummet anslag för befrämjande af lättade kommunikationer, bestriddes med Riksgalds-kontorets ouppsägbara obligationer å 100, 250 och 500
R:dr silfver Specie med 4 procents ränta, och anslag beviljades såväl för räntan som till 1 procent amortissement medelst uppköp af obligationer, så skulle dessa papper snart vinna allmänt förtroende och lemna tillfällen för användande af mindre summor, som nu ligga ofruktbara eller gå förlorade -genom osäker utlåning.
Lagen för Rikets Ständers Bank, såsom allmän Civillag icke föränderlig i annan ordning, än i Regeringsformens 87 § stadgadt är, innehåller väl, dels att alla stadgar och reglementen angående Bankens rörelse och förvaltning skola upprättas i noggrann öfverensstämmelse med de i lagen fastställda grunder, dels ock att Bankens kapitalöfverskott eller grundfond skall utgöra en summa af 10 millioner Riksdaler Banko, hvadan möjligen inträffande kapitalförminskning under året ersältes af vinsten; men som besluten om Bankens rörelse och förvaltning, enligt Regeringsformens 72 §, bero af Rikets Ständer allena, så finnes egentligen icke något lagligt hinder för en öfverdrifven, lill våda för myntbestämningen ledande, sedelutgifning genom utsträckning af Bankens utlåningar.
Till större säkerhet i detta hänseende skulle det lända, om den förändring i sist åberopade § lillvägabragtes, att Konungens gillande erfordrades för Rikets Ständers beslut om Banken i de delar, som på mynlbestamningen hafva inflytande.
AU anledning är emedlertid till den förhoppning, att en allmännare kännedom af Rikets och Bankens sannskyldiga fördel, i förening med offentligheten af Bankens förvaltning och besluten derom, skall motverka alla förslag till en vådlig sedelutgifning i låneväg; och Banken står på säker grund, så länge Rikets Ständer icke frånträda deras under sednare tiden antagna regel: att begränsa såväl lånrörelsens särskilda grenar som sedelutgifningen utöfver det emot metalliska kassan svarande belopp, hvilket icke är detsamma, sorn att begränsa rörelsekapitalet; samt att icke i förväg förordna om användande af Bankens årliga vinst, deraf omkostnader och förluster alltid skola i första rummet utgå.
En väsendtlig skillnad eger rum emellan det såkallade rörelsekapitalet eller penningestöcken i ett land och det fasta eller förlagskapitaiet.
Det sistnämnda, bestående af allt som för jordbrukets och andra näringars bedrifvande är af nöden, kan till enskild och allmän båtnad stundligen tillvexa, men stora olägenheter åtfölja alia, genom konstlade medel tillvägabragta, tillökningar eller förminskningar i det förra.
Penningestockens tillräcklighet, såsom bytesmedel, beror för öfrigt mindre af dess arithmetiska belopp, än af sättet, hvarpå den rörer sig, och nekas kan icke, att ju Sverige i detta hänseende ännu saknar många, annorstädes sedan längre tid införda, lättnader i allmänna penningcröreisen. 22 Kongl. “Majus Nåd.
Skrifvelse, N.-o 10.
Huru penningestocken i ett land kan i naturlig väg ökas, synes af förhållandet hos oss år 1847, då en ovanlig förening af gynnande omständigheter, såsom stor och förmånlig utförsel af jern, trädvaror och spanmål, samt lönande frakter, beredde ett verkligt öfverskott, så att, ehuru indragning å ett utrikes upptaget hypotheksföreningslån under året skedde för endast omkring 900,000 R:dr Hamb.
B:ko, Bankens metalliska kassa ifrån 5,893,568 Riksdaler Specie vid slutet af år 1846, steg till 8,252,528 Riksdaler vid slutet af år 1847, med en deraf föranledd tillökning i dess utelöpande sedelstock ifrån 25,890,403 Riksdaler Banko den 31 December 1846 till 28,910,066 Riksdaler samma tid 1847, hvarjemte summan af medel, innestående uti depositions-afdelningen, ökades under år 1847 med nära 3 millioner Riksdaler Banko.
Bilagan N:o 21 upplyser närmare detta förhållande och visår derjemte, huru denna tillvext i sedelstocken, utan att hinna spridas i alla grenar af allmänna rörelsen, försvann under de för afsättningen af våra produkter missgynnande åren 1848 och 1849, samt ådagalägger för öfrigt, huru under åren 1849, 1850, 1851 och 1852 Riksbankens utelöpande sedlar hållit sig vid nära oförändrad summa af omkring 22,500,000 Riksdaler Banko årligen, och Privatbankernas sedlar, efter afdrag af kassabehållningar i Rikets mynt, vid omkring 7 millioner, hvaremot de sistnämnde vid 1847 års slut utgjorde endast 5,892,361 Riksdaler.
Nu gällande Banko-Reglemente stadgar uti 112 §, att Fullmägtiges i Banken första pligt är att upprätthålla myntvärdet, och uti 114 §, att Bankens metalliska kassa ej får bibehållas vid ett belopp, som understiger 2,500,000 Riksdaler i silfver, oberäknadt hvad för Bankens räkning finnes å utrikes ort nedsatt.
För dessa ändamål berättigas Fullmägtige, dels genom 120 § att, då Bankens säkerhet det kräfver, till förstärkande af metalliska kassan upptaga utländskt lån till ett belopp, motsvarande högst 3 millioner Riksdaler silfver, dels genom' 121 § att, när större uttag af silfver från Banken ega rum eller Bankens ställning i öfrigt det påkallar, minska Bankens utlåningar och indraga beviljade kreditiver, i den ordning, samma § föreskrifver, och samtidigt dermed antingen försälja obligationer, som af Banken innehafvas, eller upptaga lån.
Åtgärden att upptaga ett utländskt lån å 3 millioner Riksdaler silfver skulle naturligtvis bidraga till metalliska kassans förstärkning; men dervid må anmärkas, att, om sådant uppsköts tilldess behofvet inträffade, underhandlingarne om lånets afslutande kunde draga ut pä tiden och vilkoren blifva dryga, så att tilläfventyrs vådan för Banken vore öfverslånden, då undsättningen erhölls.
Komitén tror, att det vore betryggande och ändamålsenligt, om Banko-Fullmägtige bemyndigades, att, på de förmånligaste vilkor, som kunna erhållas, betinga sig ett kreditiv på 2 å 3 millioner Riksdaler Hamburger Banko, som alltid skulle vara disponibelt genom afgifvande vexlar på 90 dagar, och sedermera kunde, om Banko-Fullmägtige så nödigt funno, förvandlas till lån på vilkor, i förväg öfverenskomna.
Ett sådant kreditiv skulle bäst uppfylla ändamålet, och den årliga utgift, som Banken finge vidkännas, så länge kreditivet ej begagnades, blefve sannolikt föga betydlig.
Det är för öfrigt klart, att såväl denna utgift, som ränta och öfrige omkostnader å upptaget lån böra af Bankens vinst bestridas.
Försäljning af obligationer, särdeles sådana, som äro ställda å utländskt myntslag, är en åtgärd, som väl kunde föregå den, att begagna kreditivet eller upptaga lån utrikes.
Kong'.
Skrifvelse, N:o 4 0. 23
Då fortsatta uttagningar af silfver ifrån Banken inträffa, bör sorgfälligt undersökas, om det sker i följd af underbalans i betalningar på utrikes ort, och om denna underbalans är fortfarande eller tillfällig och öfvergående, saint åtgärderne derefter lämpas.
Att vid en, af allmän missvext elier yttre hinder för utförseln af våra produkter, förorsakad tillfällig förminskning i Bankens metalliska kassa och dermed förenad minskning af sedelstocken, indraga dess utlåningar, skulle för aila näringsgrenar medföra de svåraste följder, och i sådant fall borde Bankens utländska kredit, till sin yttersta gräns, företrädesvis begagnas, samt rådrum sålunda beredas att kunna, vid gynnsamma förhållanden, småningom ersätta den förlust, nationalförmögenheten lidit.
Finnes åter minskningen i Bankens metalliska kassa härröra från en fortgående underbalans i betalningar på utrikes orter, förorsakad genom större förbrukning af utländska varor, än utförselns värde kan betäcka, så är tvifvelaktigt, om sådant kan afhjelpa* utan genom en förminskning i Bankens lånrörelse och sedelstock, som skulle verka till större elier mindre förlägenhet i allmänna rörelsen.
Ibland utvägarne till betryggande af Riksbankens säkerhet må äfven räknas den i 211 § af Banko-Reglementet medgifna, att förslräckningar till Filial-Banker kunna, efter ett års förutgången uppsägning, åte'rfordras med en femtedel årligen under hvartdera af de följande fem åren; men denna senfärdiga återbetalning bereder vid en inträdande kris lör Riksbanken ringa nytta, och en kortare tid för uppsägning och återbetalning, ledande till minskning i Filial-Bankernas utlåningar, synes för ändamålet vara af nöden.
Riksbankens förmåga att, med en genom lag försäkrad grundfond af 10 millioner Riksdaler Banko, och fordringar till ett belopp af 22 millioner Riksdaler derutöfver, samt en metallisk kassa af mer än 5 millioner Riksdaler silfver Specie, hindra försämring i värdet af dess sedlar, kan icke betvifla*; men det hörer, såsom här ofvan är anmärkt,'till stadga i myntvärdet, äfven alt det icke må förhöjas; ty en måttstock, som kan förkortas, är icke tjenligare, än en som kan förlängas.
En sådan värdeförhöjning skulle snart inträffa genom en fortgående minskning af Bankens sedelstock, vare sig medelst indragningar af lånrörelsen eller uppläggande af Bankens årliga vinst; men den kan jemväl i någon mån tillfälligtvis ega rum i följd af de begränsningar, som äro salta för Bankens handel med vexlar.