Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Derigenom ullöfvas de icke allenast att ifrån yngre åren blifva goda hushållare, utan deras kroppar härdas; och hvaraf både de sjelfve och Staten omsider ännu mera vinner , är det, att de , genom på så sätt i sina bästa och lyckligaste år tillryggalagda resor, få en sådan kännedom om Landet* brister och förmåner, Nationens caracter, lynne och seder m. m., att, i förening med den da sedan vid Lärosäten sig förvärfva, blifva de åtmindstone icke främlingar i sitt eget Fosterland.
På Deri i 6 Juli.
Eå ett annat ställe i Betänkandet afiförés: att tetydeliga svårigheter skulle möta Regeringens hulda omsorger) dä detlf vid infallande missväxt-är, finnér Sig föranläten att till hungersnöds af hjelp ande binni II mogen , afsända betydeliga Spannmåls-tränsporter till Idngt ifrån hafvet belägna orter) säsofri Dalarne oth Jemtland med flera.
Detta saknar all grund, ty blifva lifagaztner antagde i alla Län, samt afståndét dem i« möllan afpassadt efter behofvet, som allt bör äga rum uti ett väl organiseradt Samhälle; och. som Under nu varande Riksmöte är föreslaget, kan man vara öfvertygad att, vid inträffande hungersnöd, Regeringen ej behöfver sörja föt Spannmålens förande, ty den som behöfver densamma, afhämtar den vid Magazinerna gerna sjelf.
Icke mera talande åro de skälen att Bergi fiandteringe. n) i anseende till dess tunga Producters forslande, samt Embets- och Tjenstemän, som i och för sina Sysslor äro i nödvändighet satte att göra resor , skulle förorsakas olägenheter.
Det blir antingen Bergsmannens eller Statens fel, om Jernet kostar mera än det är värdt , eller än derföre återbekornmes v och det blir likaledes Statens eller Embetsmäns fel, om deras resor äro af så föga vigt, att de dermed förknippade kostnader icke kunna bestridas.
I Betänkandet nekas icke, att då sk ju tsningsbesvärets inflytelse- på Allmänna Hushållningen komitier i betraktande, åtskilliga besvärligheter och olägenheter för de skjutsandes jordbruk förorsakas.
Men ) kke destomindre säger Utskottet, att dessa uti Ak J41 2 Den 16 Juli. de flesta Memorial äro mycket qfverdrifne.
Jas tror likväl, alt om Utskottet, hade nogare undersökt dessa omständigheter, Memorialernes
Författare skulle befinnas icke hafva anfört anxsat än .hvad som med sanningen är öfverensstämmande, Som jag är en ibland dem, och då jag äfvenledes funnit att Utskottet ur mitt M emorial . dragit åtskilliga meningar, och de samma hopblandat, antingen med egna eller andras, hvarigenom det begrepp, sorn jag i en god .afsigt velat gifva om ämnet, gått förloradt, tror jag mig äga skal att anse ett sådant förhållande ■ vara mindre rigtigt.
Vidare anförer Utskottet, att de uti Memorialerna gjorde uppgifter, antingen röja okunnighet om verkeliga tillståndet i Landet, eller foresatts, att, för ett visst ändamåls vinnande, göra de mera sällsynta svårigheter till allmänna och ound vikeliga.
Utan att jag vågar höja mina insigter till någondera af de Herrar Ledamöter, som finnas i Utskottet, så enär jag i Io års tid reste utrikes, och 15 år haft den äran att i egenskap af Borgare, och i 2:ne år som Jordbrukare utgöra en del af reserve-skjutsen, torde jag icke vara så alldeles okunnig i denna delen om verkeliga tillståndet i Landet, sorn af Utskottet förmodas, och de ändamål, som jag med mitt ingifna Memorial åsyftat, hafva varit dels de, ali sorn jag ännu, både i egenskap af Borgare och Jordbrukare ,futgör reserve-skjuts, ligger det mig om hjertgt, afl åtmindstone från den dagen, ciå Riksmötet slutas, njuta fullkomlig ersättning f< r den kostnad och besvär jag härigenom ådra ge»» - ar Den 16 Juli. 1413 ges, och dels att fa organiserade bade Gästgifveri- och Skjutsnings-inrättningarra på sådana grunder som stå i förening med Landets local, och hvaraf rnan i andia upplysta Stater sig begagnar.
Att kostnaderna i och, för shjutsnings - skyldigheten skulle uppgå till ett sä betydligt belopp,' sorn deri uti åtskilliga ingifnaf och särdeles uti Herr Handelsmannen Stabecks Memorial blifvit beraknadt, dr så mycket mindre med erfarenheten öfverensstämmande , som dennanög samt visar, att de nar möre till Gästgifvaregårdarna boende , som för (iflagsnare hemman åtaga sig Hållskjuts , åtnöja sig med en' ojemförligt ringare betalning.
Örn de sorn åtaga sig
Håll-skjutsens utgörande för aflägsnare hemman, åtnöja' sig med en ojemnförligt mindre betalning än den förlustsom jag i mitt Memorial uppgaf, träffa dem som vid stråkvägarna utgöra Öeserve skjutsen, så bevises derigenom ingen origtighet i nain uppgift.
Äfven argumenterar Utskottet: att en hög skjutslega, sorn lockar agaren elier brukaren af hvad hemman sorn heldst, att sända sina hästar till Gästgifvaregården , i speculation att genom skjutsning tillvinna sig en pennin ge-inkomst för dagen, skall deremot alltid blifva ett betydligt hinder föe jordbruket hos de fest a bland Allmogen, som vanligen icke rigtigt *414 Den 16 Juth rigtigt beriiknar en förmon som endast med tiden Utvecklar sig emot ögonblickets vinst.
Om ibland
Allmogen eller brulare af hvad hemman som heldst misshushållare eller sådana personer finnas, som icke kunna beräkna sitt eget Intresse, ?å äro slika fall inga skäl, sorn, enligt min tanka kunna åberopas vid stiftandet af Lagar för en hel Nation.
Af en slik mening skulle det resultat kunna dragas, att afsigten dermed endast varit att återföra Svenska Bonden eller brukaren af hvad hemtnan som heldst något för långt bort i forntiden,då man icke allenast skjutsade för alldeles intet, utan måste äfven tack» för den nåd och barmhertighet, sorn man derigenom vederfors.
Med att åhöra flera mina anmärkningar, hör jag jcke längre trötta Ifögloll.
Utskottets tålamod, göres icke afseende på de jag redan »nförf, skulle icke heller något afseende göras på hvad för öfriga skärf sort) heldst.
Ex Brotocollp ■M. M. Rosbeck Utdrag af Protocollet, hållet uti Rib sens Höglofl.
Ständers Allmänna Besvärs - oxh QecQnomie-Utskotts Plemm, Måndagen den to Juli 1815- 8. P.
Då nu till afgör»nde skulle företagas fråh U^kottets And,fa Beredning inkomna Eör - Den 16 Juli. 1415 Förslag till Betänkande, 1 anledning af de fran Biks-Stånden till Utskottet remitterade Memorial och Dietamina, rörande yrkad ändring uti Hålloch Gästgifveri-skjuts inrättningen m. m., anmältes, att Herr Prosten Doctor Ekelund in» gifvit ett anförande , innehållande dess särskilta mening i detta mål, med anhållan, att detsamma måtte få åtfölja Utskottets i ämnet afgifvande Betänkande till de Respectiva Biks-Stånden; och var nämnde Herr Doctorns anförande af följande lydelse: ”För min del fimner jag Beredningens Betänkande, rörande Skjuts-inrättningen, skrifvet med den grundlighet, tydlighet och sanning, att jag förutser, att det till hela sin vidd antages.
Kanske står den redan i Betänkandet, men den har då undfallit mitt öra.
Det Hedervärda Bonde-Ståndet blir kanske det som mest skall komma att lida om en sådan tillökning beviljas..
Från Nämndemannen till Lagmannen, har en hvar i Embets-resor skjuts för flera hästar — derefter uppgör han sin arfvodes-räkning och den blir i samma mån dryg, som skjutslegan blir högre.
Länsman, Fogde, Landtmätare, Häradshöfdinge med flera — alla dessa, som af Bonden ofta påkallas och be* höfvas, måste genast dyrare betalas.
Detta gäller äfven för alla andra, som af Allmogen, till Riksdagar, sammanträden, eller hvad som heldst, få något särskildt uppdrag.
Ögonblickets vinst, 6«m några få af detta Stånd kunde vinna, skall tungt Den 16 Juli. tungt återfalla på de flesta , och gå fullkomligen ut igen af alla.
Några korta allmänna anmärkningar vid elen 180g utkomne Förordningen, rörande Skjuts-anstalterna i Riket, torde jag ock få tillägga: 1:0
När tiden är bestämd för hvarje mil, och hvarje Gästgifvare ålagd att på stället pröfva om någon häst blifvit illa medfaren, så synes mig all säkerhet för den skjutsande vara vunnen, i synnerhet då han får vara med till stället; men att han skall äga rättighet att sjelf köra , det går alltför vida.
De flesta, som resa i vagn, hafva egna och vanda kuskar; andra, mindre förmögne, köra bäst oell rådligast-sjelfva.
Att lemna lif och lem, hustru och barn i handen på en ofta halfrusig Bonde-dräng, det bör ingen Medborgerlig
Lag kunna befalla; ty det strider både emot Guds och naturens.
Straffa eller ålägga ersättning om något af hvad den skjutsande tillhör tagér skada, men bjud icke, att den resande, under räddhöga och mångfaldiga faror skall lemna sitt lif och sitt åkdon i den okunniges, ofta mindre vetandes, fria , det vill säga, egenvilliga disposition. g:o Uttryckligen bör stadgas, att, så snart dén skjutsande åker, bör han alldeles icke få fordra gångpenningar.
Ehuru detta är mot Förordningens både afsigt och lydelse, så händer det likväl ofta och väcker gräl på många ställen. 3:0
En far rerer med sin unga son, en mor med sitt späda barn, Den 16 Juli. 1417 barn, en inan med sin hustru i godt slädföre.
En enda är ofta tyngre än tre.
Bonden står bakpå , vill både köra och få gångpenningar.
Obilligheten i dessa stadganden synes så klar, sorn middagssolen. 4:0 Sjelfva Bonde Ståndet borde lika med alla andra önska bestämdhet och billighet i alla . hit hörande anstalter.
Högst sällan reser husfadren sjelf till Gästgifvaregården Hans tjen* stedräng vänjer sig der vid sturskhet) afvighet och egensinnighet , och jag försäkrar att en sådan blir obändig och svårstyrd hemma, närhan blifvit* van, att egenmägrgt och obeskedligt uppföra sig borta.
- Ut sdpra.
Ex Protocollo .M. M. Rosbeck.
Uppläst hos Högloft. Ridd. och.
Ad. den 16 Juli, Högvörd.
Prest-Ståndet den 14 _ Vällofl.
Borgare-Ståndet den 14 Hederv.
Bonde - Ståndet den 14 Riksens Högloft.
Stånders Allmänna Besvärs- och Oeconomie- Upskotts Betänkande, i anledning af väckt fråga om jemkning i den med de årliga och Knngshästarne i sjette Fog - Deri i6 Juli.
Fögderiet af Upsala Län skedda förvandling.
Uti ett till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet och till Utskottet remitteradt Memorial, har vice Talmannen A. J:son Hyckert framställt det, efter hans tanka, origtiga förhållande, som vid de så kallade årliga och Kungshästarnes förvandling till kol fått äga rum vid Skatte-Frelsehemmans rentornes upptagande i Upsala Läns sjette Fögderi, eller Olands Härad samt Dannemora och Leufsta Tingslager, hvilka Bente-persedlars förvandling i berörde
Fögderi skall vara så olik mot den för det nästgränsande femte Fögderiet faststälda, att då uti sistnämnde Fögderi en årlig häst gäller en half läst kol, har samma persedel i det sjette Fögderiet blifvit skattad lika med trefjerdedels läster kol, hvilken förvandling, ehuru den således vöre 50 procent högre än i det femte Fögderiet, likväl kunnat anses dräglig, om icke, genom ett Konungens Uådiga Bref till Kongl.
Kammar- och BergsCollegierna af den 9 Juli 1766, det blifvit fastställdt, att kolen, då de icke in natura utgingo, skulle förvandlas till Spannmål och i femte Fögderiet utgå efter sex och trefjerdedels läster för en tunna Spannmål, samt isjette
Fögderiet efter fyra och en half läster för tunnan, så att, om det antages att uti hvardera Fögderiet funnes I Mantal, å hvars renta tolf årliga och tre Kungshästar vore uppförde, så skulle .uti femte Fögderiet desse förvandlas till sex och trefjerdedels läster kol, eller en tunna Spannmål, men uti »jette Den 16 Juli* *419 sjette
Fögderiet till nio och trefjerdedels läster eller två tunnor en fjerding i-J-sdels kappa Spannmål, deraf alltså en skillnad af mer än Etthundrade procent uppstod; och har, af sådan anledning, vice Talmannen deruti yrkat den ändring, att ifrågavarande rente - persedlar måtte uti sjette Fögderiet förvandlas till enahanda belopp i Kol och Spannmål, som uti femte Fögderiet, och således, i afseende på lika reute persedlar i bägge Fögderierna, lika beskattning äga rum.
Utskottet har haft under öfvervägande hvad sålunda blifvit anfördt; och då vice Talmannen Hyckerts omförmäldte Memorial icke rörer yrkad ändring uti någon Allmän Oeconomisk Författning, utan angår endast en öfverklagad olikhet uti förvandlingen af den , under namn af årliga och Kungshästar, i ett enda Fögderi uti IJpsala
Fän utgående rente-persedel , emot ett annat, utan att vice Talmannen uppgifvit, eller på något sätt lemnat upplysning om grunden eller anledningen till den öfverklagade olikheten, har Utskottet ansett detta ärende vara af den egenskap, att det icke såsom något allmänt, utan såsom ett enskildt mål, kan betraktas; i följd hvaraf det samma torde, å ort och ställe som vederbör, få till den önskade räitelsen anmälas.
Dock varder detta till Riksens Ständers näj* mare ompröfvande vördsamligen öfverlemnadt.
Stockholm den ist Juli 1815.
På 14^0 Ben 16 Juli.
Prest-Ståri och Ad Ledamöters dets Ledamöters vägnar vägnar A. Lantingshausen.
Bonde Ståndets Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar And.
Uppläst hos Höglofl. Ridd. och Åd. den 16 Juli.
Prest-Ståndet den 14 Vällofl.
Bonde-Ståndet den 14 Riksens Höglofl.
Ständers Allmänna Besvärs- och Oeconomic- Utskotts Betänkande, i anledning af väckt fråga , om inrättande af Arbets- och Uppfostringshus får Dal-Allmogen.
Uti ett till Högvördiga Prest-Ståndet ingifvet och till Utskottet remitteradt Memorial, har Herr Prosten Magister Ol. Chr.
Leffler gjort framställning om angelägenheten af utvägars vidtagande till förekommande af det bland DalAllmogen allt mer och mer tilltagande Sedeförderf och om de olägenheter, hvilka sä väl för landet i allmänhet, som i synnerhet för de intill
Dalarne närmast angränsande orter, uppkomma genom Den 17 JulU genom de årliga utvandringar på arbete, dem bemälte Allmoge företaga, utan att bekymra sig om deras i största torftighet hemma lemnade barn och ungdom, hvilka, sedan de i sådan mängd utströmmat, för att genom tiggande söka föda, att de nästan öfversvämma de närmast belägna orter, utan tillsyn eller vård af någon medföljande äldre person, och öfverlemnade åt deras eget sorgliga öde, naturligtvis skola till större delen gå förlorade, och de som blifva vid lif, så alldeles sakna- all odling, att af dem hvarken arbetshåg eller något annat nyttigt och godt kan blifva att påräkna; hvarföre ock Herr Prosten, till förekommande och hämmande af detta onda, föreslagitatt ett Arbets- och Uppfostrings-hus måtte i Falun eller granskapet deraf varda inrättadt, dertill kostnaden kunde bestridas, dels genom en allmän Collect, och dels genom årliga Subscriptioner uti de Dal orten närmast belägne provinser; så att StalsCassan icke skulle besväras med någon annan utgift , än tilläfventyrs af ett måttligt Fån till Verkets skyndsamma reglering, hvilket Fån tillika med renta dock borde i Stats-Cassan återgäldas, Utskottet, sorn funnit detta ämne vara ganska ömt och magtpåliggande, har haft detsamma under öfvervägande, och, jemte det Utskottet ansett sig böra tillstyrka, att Riksens Höglofl.
Ständer ville lios Kongl.
Maj,t i Nåder täcktes anbefalla vederbörande dess Befallningshafvande och Consistorium i orten, att gemensamt uppgifva förslag till de i ofvanberörde måtto öfver - *4** Den 17 Juli. verklagade olägenheters afhjelpandé, trot Utskottet sig tillika böra föreslå, att till Kongl.
Maj:ts Eget Nådiga godtfinnande måtte i underdånighet öfverlemtias, antingen att, på salt Hr Prosten Leffler hemställt, bevilja en allmän Collect och Stambok öfver hela Riket för insamlande af medel till inrättningens verkställande , eller ock, i händelse denna utväg icke skulle vara tillräcklig till ändamålets vinnande, i
Nåder låta vidtaga andra åtgärder till denna af ortens Stora behof påkallade anstalts befrämjande till verkställighet; hvilket dock till Riksens Högloft.
Ständers närmare ompröfvande Vördsamligen öfverlemnas.
Stockholm den is> Juli 1815.
Prest-Stårl* och Ad.
Ledamöters vägnar dets Ledamöters vägnar Bryn.
På Vällofl. Rorgare - På Hederv.
Bonde*- Ståndets Ledamöters vägnar Nils Persson.
Ståndets Ledamöters vägnar Anti.
Bredin, M. M. Rosbeck. tipp läst hos Hdglofi. Ridd. och Ad. dén-17 Juft - Högvörd.
Prest-Ståndet den _ Vallöf!.
Borgare-Ståndet den 17 - Hederv. Bonde-Ståndet den Vördsamt Memorial!
Då Bevillnings Utskottet no företaget sig att
Den 17 Ju'B. att besvara de från samtliga Riks-Stånden in-* komne särskilta anmärkningar vid Utskottets författade förslag'till Bevillningens utgörande, anset Utskottet sig af de trenne Respectiva Ståndens yttrade godkännande af sjelfva grunderna för Bevillningen, äga en verkelig tillfredsställelse för dess bemödande att dela bördorna efter rättvisa och billighet, och att betrygga Staten om den inkomst, sorn erfordras för dess upprätthållande, så att Utskottet tror sig kunna undgå all åtgärd till vederläggning af hvad några Ledamöter bland Högloft.
Ridd. och Adeln , nemligen Herr Grefve Henning Gyllenborg, Herrar von Hejne , Spaldencreuta och Munck af Rosenschöld särskildt yttrat i afseende på deras förmodan om antagande af andra grunder, i synnerhet sotn deras anmärkningar icke äga till stöd några uppgifne detailler för tillämpningen och verkställigheten, och följakteligen sakna erforderlig visshet , både om användbarheten och om. säkerheten af det föremål som sökes.
Särskildt finnes väl äfven Herr Grefve Gyllenborg hafva anmärkt, dels att Bevillnings-Utskottet boidt noga upptaga och pröfva de flera inkomna Project i detta ämne och anföra skälen för dess vägran att dem antaga, dels ock att då det aflemnade förslaget endast skall vara såsom provisoriskt att anse, hade det samma långt för detta bordt vara afiemnadt, på det Riksens Högloft.
Ständer jemväl sjelfve kunnat komma i tillfälle att granska de öfriga Pröjecterna och icke blifvit nödsakade att nu vid Riksdagens annalkande slwt blatt fästa sig vid det som Utskottet an - 1424 Den 17 Julu antagit; men utom det större delen af Projecterna icke ens till Riksens Högloft.
Ständer * blifvit aflemnade förr, än långt efter Riksdagens början, torde en hvar lätteligen inse, att derest en systematiskt uppgjord vederläggning, med deraillerade skäl, skola författas, i anseende till hvarje Project, sorn inkommit, hade tiden ej allenast onyttigt blifvit använd, utan Utskottet äfven ovedersägligen saknat tillfälle, att med dess eget förslag inkomma å den tid, som skett, hvilka omständigheter äfven föranledt till enahanda behandlings-sätt vid de förflutna Riksdagar, då Bevillnings-Ufskottet likasom nu arbetat på det Project, som blifvit antaget, och följakteligen icke bemödat sig med de öfriga Projecter, hvilka, vid genomläsning och granskning icke funnits nöjaktige.
I öfrigt har BeviUnings
Utskottet icke ansett dess åtgärd kunna så sorn provisorisk betraktas, annorledes än så vida det från Högloft.
Stats-Utskottet yrkade anslag skolat såsom provisoriskt vara att betrakta; och då Bevillningsutskottet utan att afbida uppgiften härom, varit med dess Bevillnings-förslag sä beredt, att det inom få dagar efter det Stats-anslaget blifvit uppgifvet, kunnat dess Revillnings project Riksens Högloft.
Ständers granskning förelägga, kan Utskottet för egen del icke förebrå sig någon försummelse i dess åliggande pligt, i synnerhet da äfven andra Bevillnings ärenden , i afseende på Charta-Sigillata, Post-Taxa och Bränvinsafgift varit under dess handläggning, för att icke valla hinder i Riksdags-ärendernas oafbrutna gång och afslutande, Hvad Den 17 Julié 1425 Hvad Vidare angar de emot sjelfva Bevill. tiings-förslaget och dess detailler författade an. märkningar , så har Utskottet, som med nöje antager de upplysningar och rättelser, hvilka dervid ansetts tillämplige, äfven funnit sig af sjelfva framställnings-sättet lifvadt till en noga granskning af deras halt och beskaffenhet; och ehuru icke alla af dem som förekommit, kunnat antagas, förmodar Utskottet likväl, att jemväl sjelfva-anmärkartle skola finna de i sådana fall anförde skäl vara nöjaktige; enär Utskottet dessutom icke kunnat eller bordt vika från dess antagna grunder, så vida ej effecten i det hela skulle komma att förfelas.
Vid arsta Art. har Hedervärda Bonde-Ståndet yrkat, att Capitations afgiften ej borde bestämmas lika för den rika och den fattiga, utan i mån af deras olika Vilkor indelas, åtmindstone i tre Classer:
För ile mest förmögna - i B:dr Mindre förmögna - — 32 sk.
Mindst förmögna - . 16 — och i enahanda förhållande för Qvinnor.
Sedan, efter ofta ombytta grunder för Bevillningen, man omsider kommit derhän, att bestämma densamma, i anseende till det skydd Samhället lemnar, af Medborgerliga Lagarna; för personen, och hvarje persons rättighet till skydd och behof deraf är lika och enahanda; hvilket således icke kan mätas i mån af en större eller mindre egendom , så följer ock deraf ovedersägligen att den personelle afgiften eller 5.te Bandit. 17g. iäo. Capi - 1436
Den 17 Juli. capitationen, mäste i enahanda förhållande vara för alla och en hvar lika och enahanda.
De rina afgift, hvilken äger samma grund som de fordom faststälte Mantals-penningarne , är följakteligen lämpad till det belopp, att densamma utan någon synnerlig känning kan af alla och en hvar utgöras, med undantag af dem som sakna all arbets-förrnåga, genom ålder eller bräcklighet, och all tillgång genom medellöshet, och för dessas totala befrielse äro sådana utvägar öppnade, att de med den bestämda afgiften icke varda besvärade.
Ali afvikelse från ofvannämnde princip skulle dessutom föranleda till oreda och villrådighet, och ett godtyckligt välbehag hos Taxeringsman , hvilket vore lika obehagligt för dem att utöfva, som för de skattskyldiga att sig underkasta; och kan Utskottet alltså icke förändra dess redan för Capitationens utgörande stadgade grund. 2 Art. 1 §. r Morn.
I anseende till Penninge-Döntagares afgift, hvilken Utskottet projecterat till olika belopp af större och mindre löner, liar Herr Mannerstarn yrkat, att derest all Töne afgift ej kunde försvinna , hvilket med rättvisa vore närmast förenligt, borde densamma blifva lika och enahanda för alla Löntagare, och O ' högst med en procent utgöras: heldst då afgift för synbar förmögenhet eller inkomst är utan afseende på ett större eller mindre belopp beräknad till lika och enahanda procent, skall samma grund för Döne-afgiften äfven böra iakttdgas, hvartill ock skall böra verka, dels att progressiva afgiften blifvit borttagen, dels ock, att med en större lön, otvifvelaktig!, en större lefnads kostnad
- Den 17 Juli. 142? kostnad skall för innehafvare!! deraf vara fö enad.
BevillningS-Utsköttet, sön! i deri mari Statens behof medgifvit, projecterat nedsättning i allmänhet för alia Löntagare och särskildt i eri större rofin för dem sorn äga mindre löner, hade gerna önskat att genom den af Herr Mannerstain projecterade nedsättningéri kunna underlätta Löntagares vilkor, roén dä allmänna behofvet påfordrar Understöd, hvartill en hvar Samhällets medlem i män af dess tillgångar måste bidraga, så har ock
Utskottet ej kunnat undgå att så länge orsaken fortfar, låta verkan deraf äga dess tillämpning; äfvensom Utskottet genom bestämmande af r-n mindre afgift j a en mindre
Löd, trott sig hafva följt billighetens föreskrifter enligt de réglor imellan löntagare, hvilka förut blifvit följde, och hvaruti den afskaffade progressiva afgifteri destoinindre kunnat föranleda till någöri förändring, som afgift af lön och progressiv-afgift icke någonsin tili deras grund med hvarannan ägt gemenskap.
Emot samma §. i Morn., har val äfven Hedervärda Bohde-Ståndet yrkat, att EcclesiastikStaten, söm njuter tionde och anslagen Spannmål, bör betrakta^ till afgift lika med andra, som äga synbar förmögenhet, och i sådant afseende erlägga 4 procent af deras inkomst; meri emedan enahanda grund för Bevillning af Ecelesiastik-Staten måste gälia, som för andra Embetsman ät antagen, och icke något gällande Skäl blifvit anfördt, att, i det allmänna stadgandet göra, fot Ecclesiastik-Staten, något densamma - ■3428 Ben 17 Juli. ma betungande undantag, så saknar Bevillningsutskottet all anledning att förändra dess redan i denna del gjorda förslag. I §.
I anledning af Herr Professor Forsells anmärkning, och då EcclesiastikStatens Tjenste*år räknas frän d. 1
Maj ena året till samma tid det följande året, borde i enahanda följd Taxerings-året derefter lämpas, finner Utskottet TaXerings-året äfven böra i förhållande dermed anses, och att följaktligen efter den mening, som i I Mom, af denna § slutas med extra ordinarie inkomst, bör tilläggas:
För alla E ccl esia st ika Embets- och Tjenstemän, beräknas Taxerings-året frän den 1 Maj det är Taxeringen sker, till samma tid påföljande år.