Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
När härtill kommer, att ifrågavarande byggnad redan vid öfverlemnande! till Kongl. Maj:t och Kronan fanns behäftad med sättnings-skador, sorn, efter de tunga samlingarnes ditflyttning, på ett betänkligt sätt tilltagit och vid undersökning visat sig vara ursprungligen uppkomna derigenom, alt de under husets murar befintliga pålningoch rustverken, ämnade alt städse förblifva liggande under valten, till någon del befinna sig öfver saltsjöns yta, då denna är låg, och till följd häraf blifvit af röta angripne, har Kongl. Maj:t, som årligen låtit genom Öfver-Intendents-embetet undersöka och nödtorftligen afhjelpa sättnings-skadorna, likväl funnit dessa, hvilkas förebyggande för framtiden skulle erfordra en ytterst svår omläggning af en del af husets grund, — för hvilken omläggning jemte iståndsättande af murar och bjelklag m. m., kostnaden redan år 1853 approximativt beräknades att uppgå till 53,324 R:dr B:ko, — innefatta, i förening med utrymmets otillräcklighet, ett fullt bestämmande skäl att förRiksarchivet och de dyrbara samlingar, detta hus innesluter, söka anskaffa en tjenligare plats.
Sådan är för Antiqvitets-Akademiens samlingar afsedd i National-musei-byggnaden, som numera nalkas sin fullbordan och dertill torde hafva att påräkna medverkan äfven af Rikets nu församlade Ständer.
För Riks-archivet åter har någon annan lokal väl ännu icke blifvit för framtiden bestämd; men Ofver-Tnlendents-embetet har, uti underdånigt memorial den 1 nästlidne Juli, ifrågasatt, huruvida icke den södra och äldsta byggnaden å den så kallade Geijerska tomten, N.o 1, i qvarteret Riddarholmen, vid Birger Jarls torg, skulle kunna, om den blefve för Kongl. Maj:ts och Kronans räkning inlöst, med någon tillbyggnad och förändring användas till Riks-archiv, på samma gång den öfriga tomten begagnades af Stockholms stad för anläggande af en strandgata och en öppen plats vid Riddarholms-kyrkans chor.
Då detta sistnämnda ändamål, hvarmed skulle afses icke blott att befria kyrkan från en eldsfarlig och skymmande byggnad i sitt närmaste granskap, utan äfven att bereda åt Rikets Ständers hus fördelarne af bättre dager och utsigt, samt ett mera fritt och tillgängligt läge, likväl komme att endast på ett ofullkomligt sätt vinnas, så vida icke äfven den till Riks-archiv ifrågasatta gamla byggnaden blefve bortröjd; och då Kongl. Maj:t numera jemväl, i Nådig Proposition den 28 sistlidne November, angående utförandet af de större jernvägs-anläggningar inom Riket, hvilka böra af allmänna medel bekostas, för Sin del i Nåder antagit den al Öfversten in. m. N. Ericson framlagda plan lill vestra och norra stambanornas förening i Stockholm genom en jernväg, som, bland annat, borde från södra mynningen af Riddarholmskanalen föras utmed samma kanals vestra sida öfver Geijerska tomten, synes den dervarande gamla byggnadens användande till Riks-archiv icke längre böra ifrågasättas.
Vid sådant förhållande bar Kongl. Maj:t ånyo fästat
Sin uppmärksamhet vid ett redan för några år sedan väckt förslag om uppförande af ett nytt hus, uteslutande afpassadt och inredt för de vigtiga behof, som ett Riks-archiv har att uppfylla.
Det första vilkoret för ett sådant företag är att finna en tomt med tillräckligt utrymme och tjenlig belägenhet, der en byggnad, afsedd för en maktpåliggande bestämmelse, må kunna fylla dennas fordringar äfven i det yttre och lemna af konstens hand Kongl.
Ma jäs Nådiga Proposition N:o 87. 25 hand elt bidrag, värdigt motsvarande den naturskönhet, hvarmed Sveriges hufvudstad blifvit så rikt begåfvad.
Om någon plats inom denna hufvudstad är genom sitt läge och sin omgifning otvetydigt anvisad för en monumental byggnad, och om saknaden af en dylik för fulländandet af en i öfrigt utmärkt skön tafla måste någorstädes falla i ögonen, så inträffar delta med norra delen af Carl Xlihs torg, hvilken plats för öfrigt redan är från äldre tider genom en regelbunden plantering beredd och ordnad för emottagande af ett sådant byggnads-monument.
För bebyggandet af ifrågavarande plats, hvilken äfven är nog rymlig att medgifva byggnadens förläggande pä tillräckligt afstånd frän omgifvande bus, för att do mest tillfredsställande anordningar kunna träffas för rummens upplysning och för säkerhet emot eldfara, hafva åtskilliga förslag varit Kongl. Maj:t underställda.
När frågan om en Nalional-musei-byggnad först utvecklades i Öfver-lnlendents-embetets underdåniga memorial den 27 Augusti 1844, förordades dertill norra delen af Carl XIlLstorg, och de kommitterade, som derpå erhöllo Nådigt uppdrag att yttra sig angående den för ett sådant museum lämpligaste plats i hufvudstaden, gålvo, i sill utlåtande den 10 Juli 1845, företrädet åt det ifågavarande bland de tretton ställen, som jemlörelsen omfattade.
Den svårighet, som redan af Öfver-lntendents-embetet blifvit antydd, alt derstädes bereda fäst byggnadsgrund, hade Kommittéen ingalunda förbisett, utan grundens beskaffenhet blef undersökt och närmare bestämd genom pålningsprof, anställda ända till dess en hejare af 2J skeppunds viktualievigt icke lörmålt med 40 slag drifva pålen längre, än en åttondedels turn.
Med ledning af dessa prof stadgade kommitterade hos sig den öfvertygelse, alt musei-byggnaden, förlagd vid norra ändan af Carl XIII:s torg, kunde med full säkerhet uppbäras af 4,500 med omsorg nedslagna, en fot under lägsta vattenytan afskurna pålar, hvilkas längd i medeltal beräknades till 25 alnar.
Bemälde kommitterades för omförmälda plats algifna yttrande och förord lära ock kunna med lika skäl tillämpas i fråga om valet af byggnadstomt för ett Riks-ärchiv, som för elt museum.
Sedan National-musemn blifvit förlagdt på ett annat fördelaktigt ställe; sedan flere enskilde personer, som derefter sökt tillåtelse att använda den ifrågavarande byggnadsplatsen vid Carl XIILs torg för tillvägabringande af åtskilliga uppgifna ändamål, försummat att fullgöra vilkoren för dylik öfverlåtelse; och sedan slutligen den gamla f. d.
Arsenals-byggnaden, som icke längre kunde underhållas, blifvit, till följd af Kongl.
Maj-.ts Nådiga beslut den 4 April 1851, bortröjd från stället, så att torgets och den långsträckta planteringens bakgrund kommit att utgöras endast af en rad ojernnt byggda enskilda hus på andra sidan om Enkhus-gränden; så syntes en allmän önskan att få den sålunda blottade tomten försedd med cn vördig byggnad hafva ånyo framträdt; och vid det första derefter yppade behof af plats för ett större byggnadsföretag för allmän räkning, nemligen för ett nytt Riks-archiv, framställde Öfver-lntendents-embetet, i underdåniga memorialer den 12 April och den 20 September 1853, de fördelar, som den oftanämnda platsen erbjöd.
Men Kongl. Majit, som då, så val med anledning af någon betänklighet i afseende å byggnadsgrundens beskaffenhet, som med afseende å det trängande behofvet af åtskilliga andra anslag, i Nåder uppsköt frågan om ny Riksarchivs-byggnad, aflat deremot, under den 18 April 1854, Nådig proposition till Rikets Ständer om tomtens upplåtande på längre, men viss bestämd tid, åt enskild person, hvilket förslag Rikets Ständer likväl, enligt underdånigt svar den 18 påföljde Oktober, funno sig lörhindrade att antaga.
De farhågor beträffande grunden, hvilka vid särskilda tillfällen motverkat förslagen om den i andra hänseenden synnerligen passande tomtens bebyggande, hafva Bih. till R.
1 Samt. 1 Afd. 2 Band. 12 Hafi. 4 26 Kongl.
Majus Nådiga Proposition N:o 87. emellertid under sednaste åren förlorat större delen af sin betydenhet, enär den åsigt, sotn i ämnet uttalades år 1845 af ofvannämnde kommitlerade för Nalional-musei-byggnaden, sedermera, eldigt hvad Ofver-lntendents-embetet under den 25 sistlidne November vitsordat, vunnit ytterligare bekräftelse genom åtskilliga i närheten af denna plats på enskildes bekostnad verkställda betydliga byggnadsföretag, hvaraf flera utförts endast på bjelk bädd, vid det lägre liggande Norrmalmstorg, der svårigheten att erhålla fast grund varit icke obetydligt större, än å norra sidan af Carl Xllks torg.
Med hänsigt härtill har bemälde
Embete också ansett, att en byggnad, afsedd för uppbärande äfven af de största tyngder, skall kunna på sistnämnde plats uppföras till och med endast på omsorgsfullt anlagd bjelkbädd.
Under de förhållanden, hvilka sålunda numera yppat sig, drager Kongl.
Majit icke längre i betänkande att för Rikets Ständer framlägga den af Ofver-lntendentsembetet år 1853 uppgjorda plan till Riks-archivs-byggnaden.
Enligt denna plan, hvilken blifvit af Riks-arciiivarien för dess del, i utlåtande den 14 Oktober 1853, godkänd, skulle huset, med vedrum och varmvaltens-apparat i källarvåningen, innehålla i den hvälfda bottenvåningen eh öppen portik, förstuga, portvaktsrum med kök m. m. för en i huset boende tillsyningsman och Archivrum på ömse sidor om förstugan; i våningen en trappa upp, med mindre höga runi, boställe för nämnde tillsyningsman, Riksarchivels förmak och arbetsrum samt bibliothek ; och i våningen två trappor upp, som bielke alnar hög och enlresolerad, de största och rymligaste archiv-salarne.
Då denna anordning komine att lemna utrymme för 9,300 kubik-alnar handlingar, ordnade på hyllor, och Archivets handlingar år 1853 hade, enligt då anställda beräkningar, ett kubik-innehåll af 4,408 alnar, hvaraf likväl endast 2,161 voro inrymda i Riks-archivets nuvarande hus; så har nybyggnaden beräknats innefatta, utöfver det redan erforderliga, utrymme under en tid af omkring 60 år för de samlingar, hvilka med ungefär 80 kubik-alnar om året voro alt förvänta såsom tillökning; och tillfälle förefinnes jemväl för framtiden beredt all, genom uppförande af tillbyggnader, anskaffa än ytterligare utrymme.
Kostnaden för den byggnad, hvarigenom Riks-archivels behof skulle för mer än ett halft sekel fyllas, beräknades år 1853 lill 125,352 R:dr R:ko, om huset uppfördes endast på bjelkbädd, men lill 148,110 Ridr, om pålning visade sig vara behöflig, oberäknad i hegge fallen en summa af 12,500 R:dr, som skulle för varmvattens-apparaten erfordras, derest en sådan borde för liela husets uppvärmning anbringas.
Utgifterna för ifrågaställa byggnadsföretag, utom värmnings-apparaten, kunna likväl, enligt nu gällande priser å byggnads-materialier och arbetslöner, icke beräknas till mindre än, enligt förra alternativet, som ej afser pålning, till 179,352 R:dr B:ko eller 269,028 R:dr Riksmynt, och enligt det sednare alternativet, upptagande pålning, till 202,110 Ridr B:ko, eller 303,165 R:dr Riksmynt.
På grund af allt hvad i förevarande ämne blifvit framställdt och ulveckladf, vill Kongl. Majit härmed i Nåder föreslå Rikets Ständer, att för uppförande af en byggnad för Riks-archivet på norra sidan af Carl XIIIis torg måtte lill Kongl. Majlis disposition under nästa Slatsreglerings-period anvisas en summa af 214,600 Ridr Biko, eller 321,900 Ridr Riksmynt, i hvilken summa dock, på sätt här ofvan blifvit anfördt, besparing kommer att uppslå, i händelse vid grundläggningens företagande utrönt varder, att byggnaden kan utan äfventyr för dess bestånd på bjelkbädd uppföras.
Skulle Rikets Ständer icke finna skäl att delta Nådiga förslag för sin del bifalla, vill Kongl. Majit, i betraktande af angelägenheten för hufvudstadens försköning, att ifrågavarande plats å Carl XIIIis torg blefve, så snart som möjligt, på ändamålsenligt sätt bebyggd, i Nåder föreslå, att densamma, på sätt i underdånighet blifvit begärdt, Kongl.
Maj-.ls Nådiga Proposition N:o 87. 27 finge åt enskild person lill bebyggande upplåtas emot högsta tomtöres-afgift, sorn kan betingas, samt under vilkor, bland annat, att den blifvande byggnaden uppföres i öfverensstämmelse med den ritning, som af Kongl. Majit i Nåder godkännes och fastställes.
De lill detta mål hörande handlingar och ritningar skola tillhandahållas det Utskott, till hvars handläggning ärendet varder öfverlemnadt; Och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen.
Utdrag af Pr o lo ko livi öfver Ecklesiastik- Ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen i Slals-Rådet ä Stockholms Slott dan 31 Mars 1857.
Närvarandei Ha ns Excellens, Herr Justitie Siats-Ministern Gunther, Hans Excellens, Herr Siats-Ministern för Utrikes Ärendena, Friherre Lagerheim.
Stats-Råden i Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou, Ahnqvist och Friherre af Ugglas.
Chefen för Ecklesiastik-Departementet, Siats-Rådet Anjou, föredrog i underdånighet :
Departements-Chefen uppläste till justering följande — — — — — — underdåniga förslag — — — — — — — — — — — — — Hvarefter bemälde Departements-Chef jemväl till justering uppläste ett, i öfver ensstämmelse med det beslut, hvilket, uppå gemensam föredragning af Finance- och Ecklesiastik-Ärende, blifvit af Kongl. Majit förut i Nåder fattadt, uppsatt förslag till proposition lill Rikets Ständer, angående! anslag till uppförande af en nybyggnad lill Riks-archivet.
Majit behagade, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkan, dessa underdåniga förslag i Nåder gilla, och befall te att, i enlig het dermed, Nådiga Propositioner, sådana de finnas detta Protokoll bilagde, skulle till Rikets Ständer aflålas.
Carl Fr. Liljewalch. 28 Kong/. Mnj.-ts Nådiga Proposition N:o 88. m. Ank. lill Exp.-Utsk. den 21 April 1857, kl. 7 e. m. KONGL.
MALTS Nådiga Proposition lill Rikets Ständer angående förändring af portobestämmelserna för inrikes bref-vaxlingen; Gifven Stockholms Stolt den 3 April 1857.
Sedan Kongl. Majit, i anledning af Rikets år 1854 församlade
Ständers uti underdånig skrifvelse den 25 Oktober samma år meddeldte beslut, i fråga om förändradt porto-system för inrikes brefvexiingen, genom bref till Kongl. General-Post-Styrelsen samt Nådig Kungörelse den 9 Mars 1855 förordnat, att portot för hvarje enkelt bref emellan inrikes postanstalter skulle ifrån den lista derpå följande Juli erläggas med Fyra skillingar R;ko, motsvarande i Riksmynt Tolf och ett halft öre, och alt med enkel brefvigt tillsvidare skulle, såsom hittills, anses hvarje bref, som icke uppgår till lj; lod, med iakttagande vid fördubbling för tyngre bref af porto-moderalion i det förhållande, som är i Kongl. Förordningen den 13 Oktober 1785 bestämdt; samt Kongl. Majit genom Nådig Förordning den 3 Februari 1855 löréskrifvit, att från och med det år, då ny, af Rikets Ständer fastställd, stats-reglering lager sin början, stats-räkenskaperna skola för samma år och sedermera framgent föras i enlighet med den genom berörde Förordning stadgade myntberäkningen samt all debitering och uppbörd ske i öfverensstämmelse dermed; har General-Post-Styrelsen med föranledande häraf och då sannolikt är, att med 1858 års början den tidpunkt inträder, med hvilken portot för inrikes bref af enkel brefvigt skall, såväl vid liqvid som i uppbörd och räkenskaper, beräknas till 12£ öre, uti underdånigt memorial den 16 Oktober 1856 fästat Kongl. Majits uppmärksamhet å de olägenheter och tidsödande vexlingar, som vid liqviden af tusentals enkla bref alltid måste af nyssnämnde portosats, 12j öre, uppstå, jemte mindre enkelhet i räkenskaperne, då brutna tal föreGnnas.
— General-Post-styrelsen, som på grund häraf varit betänkt på underdånig framställning om bestämmande från förenämnde tidpunkt af portot för enkelt inrikes bref till jemt Tolf öre, hade, efter beräkning af Post-verkets inkomster och utgifter, kommit till den åsigt, att, då ifrågavarande uppbörd efter den gällande portosalsen, 12| öre, kundo antagas år 1858 utgöra omkring 510,000 R:dr B:ko, en sådan inkomst, äfven om den minskades med en femtedel, borde, Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition N:o 88.
29 jemte Postverkets öfriga inkomster, vara tillräcklig till bestridande af Verkets nu beräkneliga utgifter och att således, till vidare förenkling af liqvider, uppbörd och räkenskaper, äfvensom till den brefvexlande allmänhetens båtnad, porlo-afgiften för inrikes bref af enkel vigt kunde, samtidigt med decimal-räkningens införande, ytterligare nedsättas (ill Tio öre; detta likväl under förutsättning, dels att beslut icke fattas om allmän förhöjning i legan för post- och gästgifveri-skjuls, hvilken förhöjning skulle för hvarje skilling banko per mil åstadkomma en ökad årlig utgift af omkring 10,000 R:dr B:ko, dels ock, alt något bidrag från Post-verket till Stats-verket icke ifrågasättes, samt alt, till Post-verkets ytterligare betryggande, den enkla brefvigten fastställes icke såsom hittills till l£ lod, utan lill 1 lod eller närmast motsvarande i nya vigtsorten, med fördubbladt och flerdubbladt porto för bref af större vigt, men med den poi to-moderation i öfrigt för bref öfver 8 lod, som är i Kongl. Förordningen den 13 Oktober 1785 stadgad; hemställande i sådant hänseende General-Post-slyrelsen, att enkla vigten för inrikes bref måtte bestämmas till 3 ort och äfven den sålunda föreslagna förändrade brefviglen taga sin början från samma lid, sorn porto-beloppets beräknande i öre, nemligen från och med det är, då ny slats-reglering skall tillämpas.
1 sammanhang härmed och då det vore med billighet och rättvisa fullt öfverensstämmande, att någon afgift erlades till Post-verket för hvarje genom dess försorg befordradt bref, har General-Post-slyrelsen i underdånighet föreslagit, att för lösbref eller sådant bref, som antingen inlemnas å post-anstalt, för att derifrån, utan alt gå förbi eller ankomma lill annan post-anstalt, försändas till något ställe utom post-anslallens läge eller ock från sådant ställe på enahanda sätt till post-anstalt ankommer, måtte fastställas ett porto af 5 öre för bref till och med 25 ort, med iakttagande ali tyngre bref icke fortskaflas; samt att för lokalbref eller sådant bref, som å post-anstalt inlemnas, stäldt till person inom samma stad, köping eller dylikt samhälle, måtte likaledes bestämmas ett porto af 5 öre, såvida ej brefvets vigt öfverstiger 12 ort, i hvilket fall det icke linge å post-anstalten emoltagas; och bar General-Post-styrelsen till kontroll öfver Post-verkets inkomster framställt i afseende å lösbref det förslag, som äfven kan på lokalbref tillämpas, alt frimärken böra begagnas och vederbörande Postförvaltare, vid ansvars påföljd, åläggas alt, när afgiften i penningar inflyter, icke från sig utlemna brefvet förr, än detsamma, genom Postförvaltarens försorg, blifvit med frimärke och stämpel försedt, då hvarje brefmotlagare vore kontrollant derå att behörig afgift komme Post-verket lill godo.
Eller öfvervägande af hvad General-Post-styrelsen sålunda yttrat och hemställt, har Kongl. Maj:t ansett sig böra för detta ärende påkalla Rikets Ständers uppmärksamhet.
Hvad dervid först beträffar General-Post-slyrelsens förslag, att portot för den inrikes brefvexlingen måtte nedsättas för enkelt bref till 10 öre, som utgör det beslutade nya myntsystemets grundtal, och i förening dermed vigten å enkelt bref bringas till öfverensstämmelse med nya vigtsystemet, har Kongl. Maj:t väl funnit alt detta förslag utgör en följdriktig tillämpning af författningarne om vigt af den 31 Januari och om mynt af den 3 Februari 1855, äfvensom att en sådan förändring utan tvifvel skulle leda till större reda och enkelhet i Postverkets uppbörd och räkenskaper samt för de brefvexlande medföra både lindring i afgifter och lättnad i dessas beräkning, i den mån de nya mynt- och vigt-sorterna blifva allmänt gängse, och hoppas Kongl. Maj:t också, att fördelarne af en sådan förenkling utan svårighet skola kunna vinnas inom en föga aflägsen tidrymd.
Men i fråga åter om lämpligheten af en så betydlig porto-nedsättning redan från början af nästa statsreglerings-period, har Kongl.
Majit icke kunnat lemna ur sigle, 30 Kongl.
Majäs Nådiga Proposition N:o 88. att General-Post-styrelsen härvid grundat sin beräkning på den förutsättning, att någon allmän förhöjning i fegan för post- och gästgifveri-sk juts icke korame alt beslutas, och att Styrelsen, hufvudsakligen med antagande häraf, trott Postverket kunna af det inrikes post-portots nuvarande belopp eftergifva en femtedel, utgörande för år 1858, efter ofvannämnda beräkning, icke mindre än 102,000 R:dr B:ko.
Maj:t har likväl ansett nyssnämde förutsättning destomindre kunna eller böra läggas till grund för behandlingen af denna fråga, som (ill undanrödjande af den allmännare missbelåtenhet, hvilken, synnerligast på sednare tider, yppat sig icke blott angående post-skjutsen utan äfven angående skjutsnings-bestyret i sin helhet, det torde blifva nödvändigt att innan kort en omfattande reglering i dessa hänseenden vidtages; men vare sig att denna förestående reglering, sä vidt den rörer postskjutsen, till en början mäste hufvudsakligen komma att bestå i en skälig, efter tidens fordringar lämpad, förhöjning af skjutslegan, hvilken förhöjning, såsom förut blifvit nämndt, enligt General-Post-styrelsens uppgift, skulle för hvarje skilling per mil öka den årliga utgiften för Postverket med omkring 10,000
R:dr, eller att regleringen redan för närvarande kan utföras medelst en mer eller mindre genomgripande förändring i hela systemet för poslbefordringen, så är det tydligt att, med afseende å Sveriges stora utsträckning och beskaffenheten af landets kommunikalions-anstalter, dessa förändringar icke kunna aflöpa utan ganska betydliga utgifter för Postverket.
Under sådana förhållanden och då det är af högsta vigt att post-anstalternes fortgående utveckling för öfrigt icke förhindras af bristande tillgångar, anser Kongl. Maj:t icke rådligt alt Post-verket, för den närmaste framtiden, beröfvar sig en femtedel af Verkets väsendtligaste inkomst, äfven om, såsom otvifvelaktig! är fallet, grundad förhoppning förefinnes att, genom brefvexlingens tillvext, åtminstone i viss mån ersättning kan påräknas för förlusten; ty under de år, som nödvändigt måste dessförinnan förflyta, skulle Post-verket, en af de vigtigaste anstalter för allmän och enskild förkofran, löpa fara att blottställas för brist eller åtminstone förlägenhet om nödiga medel.
Då härtill kommer, att den vinst, som på andra sidan kunde för Post-verket uppkomma genom den föreslagna nedsättningen af enkel brefvigt ifrån lj: lod, närmast motsvarande 3 ort 91 korn, till 3 ort, måste i det hela blifva af en jemförelsevis ringa betydenhet, helst bref af mer än 3 orts vigt komme att utgöra blott undantag från det vanliga förhållandet, då för öfrigt den nya vigt beräkningen, enligt Kongl. Förordningen den 31 Januari 1855, är anbefalld lill allmänt begagnande först år 1863, hvarförinnan justerade vigter af nya slaget icke kunna antagas vara öfverallt i riket att tillgå, samt då mindre lämpligt vore att föreskrifva ett tidigare användande af delta vigt-system ensamt vid Postverket, finner Kongl. Majit, med afseende å allt delta, och enär ännu icke kan med någon säkerhet beräknas till hvad belopp
Post-verkets tillgångar äro för den nya postskjuts-regleringen behöfliga, Sig icke kunna för närvarande till Rikets Ständers bifall i Nåder föreslå förändring af portot för inrikes så kallade porlobref i vidsträcktare mån, än att detsamma från och med den tid, då nya myntberäkningen vidtager, må bestämmas lill 12 öre för bref af enkel vigt, med hittills gällande fördubbling och flerdubbling af portot för tyngre bref: — genom hvilken nedsättning, till öretalet närmast under nuvarande porto-belopp, detta skulle, efter ofvannämnda beräkning, komma att minskas med en tjugufemtedel och Postverkets på berörde porto grundade årliga inkomst nedsättas med ungefärligen 20,000 R:dr B:ko eller 30,000 R:dr Runt.
Vidkommande derefter afgiften för så kallade lösbref, anser Kongl. Majit, lika med General-Post-styrelsen, skäligt vara, att forslandet af dylika bref, för hvilkas tyngd den enligt Kongl. Kungörelsen den 9
Mars 1855 gällande inskränkning lill högst 8 lod Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition N:o 88. 31 bör tillsvidare bibehållas, måtte tillskynda Postverket någon inkomst; och föreslår Kongl. Maj:t derföre, alt Rikets Ständer mätte besluta, att, för nämnda ändamål och tili vinnande af nödig kontroll, hvarje lösbref skall förses med frimärke å 5 öre; i sammanhang hvarmed Kongl. Maj.t funnit billigheten fordra att, då hvarje lösbref hittills åt vederbörande Postförvaltare inbringat 1 skilling b:ko, de före förändringens införande tillsatte Postförvaltare tillförsäkras, i stället för denna lösbref-skilling, en personlig godtgörelse af postmedlen, att för hvart år utgå med ett belopp, motsvarande medeltalet af tre nästföregående års lösbrefs-afgifter, enligt hittills gällande beräkning.
Hvad slutligen angår frågan om så kallade lokal-bref, öfverlemna!- Kongl.