Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
K. meddelnt Iritskilliga mycket intressaatn fdcta och s~ntidrag friin heunes barndoms- o c l ~ ungdoimdif, ~i~eddelanden som, om ' icke nppenbarancle alla gAtornn i Sonja Kovdevskys Irarnlrter, dock fijrk1ar.a~: och Irolnldetterar mycket, som alldra ini.unesteclrnsre l a m a t c1nukel.t eller p&amp; ett vilsele.dan.cle siitt framutiillt.
Det $1.
i en forliden cleceinber, $dig appsnts i den tyskn tic ' lslcriften ~: Deatsche Runclschan)) so111 ifrdgi~vtwa,nde meclclelandeu foreko~nma, oc11 de iiro liimnade af en li ' us.ir~ p&amp; in8derne till Sonja, hoken Sofie von Adelnng.
Det &amp; r dels de personljga bnrndoins- och uugdoilmninnen: ls vitmlesb6rd, som fiirf.
frain- liigger, dels de)) histori.sl&lt;ns dolnlmeut, som ' hafva fniniljebref till atlid.
De are nf siillsynt intresse de blickar lnrm hiirigenom fAr knsta i (let lilla blwnet och den unga flickan Soujas historia och kamkter, dnbbelt iutressev8,~ikande, emedan Imu cliirigenonz clesslikes far se den spegelbilcl af en rysk adelsfainiljs lif, soul Sonja i sina skildrirgar ur det ryska lifvet pA ett sii genialiskt satt framstiillt, bar trada oss till motes i sin lefvancle, nrsprungliga gestalt.
MBgra utdrng af den intressanta uppsatsen, hvars tyska rubrik lyder: DJugenderinnerungen an Sonja Kovnlevsky~, tro vi * darfor mad noje skola lasas af mfi$gen i det land, dJr Sonjns sista lefnadst forfl.oto.
Sonja Kovdevsky tillhorde, som hekant, e n hiigt.
nppsatt rysk adelsfamilj.
Bide p5t faderne och moderne hade hon, sR val hvad bord som intelligens betraffar, hoga anor.
Hennes barndorn forflot iin p i faderns, general Rorvin-Iiruko \ \ - skys, gods Palilino, dels i familjens residens i P e t e r s b t v eller pa inorfaderus, general Schd&gt;erts, Iandtgods i niirheteu af den r ~ s k a huh-urlstaden.
Det var 1x3 sist- niimudn stdle vi i de biografiska anteckningarna for forsta g h g e u trlffa lilla Sonja, d&amp; fyra Ar gmmal, och det iir en iilsklig hilil soin f r a ~ n - innnas af de tv8 smd jamnh-igrt knsinerna, dgr de efter slutacl fawilje- taffel hade det viktign uppdraget sig nnfiirtrott att hi3.ri.t in den korg ined frnkter, dndlar, fikon, nlssin och niandlar.
aom var afsedd fijr desserten.
Den ena lilla Sonja tog i i n Gnda af korgen, hvilken den barnsliga fantasien forlanade ofantliga dimensioner, den andra lilln Sonja @ Ada knsinerna voro doptrt till Sofie) i motsatta iindan, och sti bar det a£ till matsalen, dBr riklig bararliin 11s korgeua innehAl1 ej uteblef.
Fr. voa ddelung beskrifver sin lilla nalnne som ett miirlrhxadt, ej precis vackert inen ytterst lifligt barn, hvilket giirrze rille gijra sin egen vjlja giillande, hrarfore det ej siillan kom till nappatag nlellan de s~nii lekkamraterna.
Trots detta voro (le oskiljakkiga llnder de tider deras foriildrar bodde i h~arandras grannslcap i Petessb iwg.
- if ven sedan de blifvit skilda At, Sonj as foriildsar flyttat till familjegodset Pdibino, kusinen foljt sine foraldrar till Tysklsnd, diir de roro ho- sattn p&amp; en 5gendol-n i niirheten af Stuttgart, uppehiills hekantskapen inedels lrorrespondens, hvarp8 lii.mnas flera ticka prof. h t Br emeller- tid en gemensam taut, som forser den i Tyskland hoende familjen med nnderriittelser frbn sliiktingarna i R y l a n d, och det iir af hennes href ' man fA.r en gnliska klar och lefrande forestiillning nln de yttre och inre forhlllandena p % slottet Palibino i borjan a£ 60-talet.
Tantens beskrifning pi % stiillet och lifvet darstiides a s ganska idyl- lisk.
~Landskapet &amp;, skrifrer hon, ytterst mlileriskt; vackra kullar, klarlda med frisk gronska, rdgiikrar, hvars holjande ha£ af ax afiecknar sig pb ett fiirtjusande satt mot tradgruppernas dnnlda gronska.
r net enda hon has att a n m i k a mot slottet P a l i l k o iir dess storlek.
~ H u s e t ar s % vidlyftigt och rymligt, att man blir triitt innan man gAtt igenom alla rummen och falniljens medlemmar aro skingrade i de nlika delarna af byggningen och komma blott tillsammans under matidema.
Mottag- ningsrummen befinna sig i ofre diningen och utmiirksl sig i minga af- seenden for stor lys.
Rnrnmen iiro mycket stora, med 1-ackra par- kett-golf, marmorinlaggningar oeb eleganta m6bler.
Utsikten frHn
balkongen ar fi-irtjnsat~cle.
F~.ainfi.ir huset, som ligger ' pH en hiijd, utbreder sig en ratt stor sjo, begransad p&amp; eua sidau af ea slrug- gig all&amp;, p l den andra af vidstriickta fi&amp;t och Bugar.3 ~ N e d sina hoga salar, storn rum, gallerjer och vidlyftiga thus- byggnnder kunde Palibiuo liallas ett slott, hvilket)), iiiger brefslwifver- &amp; an, roin iigareu forsk ?tt att uuclerhiilla detsainmo.
med den osdning och omsorg, son1 stocle i forhHllande till dess dimensioner och prak.t, slrulle iortjiina naluilet af en verlrlig fr.wste11ouing.
I dess nuvarande kick iir dot endast l~ostacl for el:, rik och indolent ryslr adelsmnn.~ I detta; vacltra och stltliga hen1 tillbragte Sonja sina barndoms- och fijrsta: nngdolnsiir och cl5i.rmecl s t i i ~ ' oskiljaktjgt bilclen af hen- nes sex Wr aldre syster Anjuta i foreuing.
Anjuta var en rikt luegAf- vad rlat~ir, lned en liflig, obanden fimtasi och vaken for allt son1 18g inom ~ e t a u d e t s viirld.
Det inflytande, son1 denna iildre syster utofvade pb Sonjs satte, s l att saga, sin prtigel pii hela hennes lif.
Som barn var hon systerns slrugga och dBltog ived okritiek beundran i alla denuas syssels&amp;ttningar och piihitt.
Pic1 demn tid viirmaclo 9n.juts for .naturveteusliaperna och hade forvnndlat sitt rain till ett vivarium for grod.or, odlor och nllahanda kriilc.
Men d l dessa en vaclrer da~g lyckats befria sig ur sin fdugeuslrap och till familjens st.ora fma spiddes ijfver hela buset, blefvo cte obehagliga gasterna, for alltid bannlyste ocll Anjuta mHste iusta.11a sina vetenskapliga experiment.
Tanten gos foljande skildring af de bHda systrmua, Anjuta var d l 1.8, Sonja I2 Br gamma].
Hvein som Br favoriten frainglr allt- for otvetydigt af denna karekteristilr.
zEndast vid mlltiderna uppen- barar sig Anjnta, den iifriga delen af dagen tillbringer hon pb sitt rum, diir hon studesnr Aristote1.e~ oc ' h Leibrlitx och klnddnr full hela ark riled ntdrag och a.ninarlrn.ingar.
Aldrig siitter hon sig med sitt hnndarbete bland oss andra, alclrig doltager hon i en proinenad.
Blott om kvallasna, d l vi Bldre sitta vid spelbordet, kommer hon rnsc?
; n.de med stom steg geaom salongen, sB fordjnpad i sina filosofi- slia betraktelser att hon hvarlren hor eller ser.
v Den gauda tanten tu in pb, ytterst farlig ocb lclaudrar skaspt anser den viig B n j ~ ~ slagit modern, sum e; j anviiuder sitt inflytml.de for ntt farn henne pR den rBttn v8gen.
PA samma g h g ger hon dock den nuga flickan clet iutyget, ntt hon ar begAfvac1, Blskv~rd, liflig och Iruuskapsrik, ej un- der darfos, menar Lon, att Anjuta bland sina umgangesvanner d. r. s. grannfamiljerna, s o n aro heme oiindligt uncterliigsne, gar och galler for nlgot utomordentligt frainstlende.
e SB ofvergdr hon att teckna tiin siilslrling: * Sonjn, hrilken, slger hon, har en helt annan karakter.
~ M e d sitt rarma hjarta och kans- liga sinne satter hon stort varde pi % karlek och herom och Sir myc- ket frikostig p i, de slni uppmiirksamheter och iimhet.shevis, som Anjuts kallar ' kinesiska ceremonier '.
lion hilr 1-isserlige~l store an- lag for stolthet och arelystnad, men under en klok handlecluing knnna ilessa fel blifva fortjtinster, son1 gijra h e m e duhhelt t,illdrag,rnnde.
Eastin hon till det ythe fo~ %ndrat sig ~nycket, bar Lon bibehdllit.
clettn djup i blicken, s o u jag sd nlycket hennilrat hos Iicnn~: hennes vackra iigon, p i err giing fuktiga och glii~isandc, Bro s6 nt- trycksfulla, s5 tdtmde, att de i och fijr ajg slcudle gora Honja vacker, af \ ?en om henues drag yore helt obet~dliga.
For nhrva.raide hefiuner hon sig i en mindre fordelalrtig ofverg6 ngsptriod, hennes ansikte har blifvit l h g t och nasan nZigot stor.
JIen hon ar t ?j ~nindre in- ta-gnnde fijr det med sina lifliga, intelligenta drag, sin ~tliirlia, \ - Rnlia f81.g och den fortjusaude lilla grope11 i hakan.
Sorljs lofvar at.t hli en sacker fliclra, soiu siiliei.t, kommer a.tt ~ i i c k a aypsee~lde i siillskaps- lifvet, nix Lisa (Sonjas mor) for herme ut i viirlden.
0c: lisR Aujnt.~ skall sa.ke1.t gora lycka, ty utan att vnra piifnllande vaclier har hon fine drag, frisk hy och mycket lif i attrycket.
Kontrnsten msllan systrarna iir pbfallande, och det iir skuda att skillnade~i i alder fir sB stor, ty de sknlle ta, sig fortjnsa~de ut lmxlvid hvarandrn.
a SBluuda upprullas i tantens href gliintvis tailor frdn den rarld.
dar lilla Sonjas Barnasjiil utvecklades.
Frziu A~ljnt: ~s e~wljga studer- kammwe, dax den uuga flickau till1) ringur de 1 h g a sonllnar- ranner dagarnn i sdlskap .med sinn stnmina och dock SA ~iilt~iiligt~, kristoteles och Leibnih, fores luau 11t i den fria uatureu fiir att .firs ~uidsommarfesteu, till hvilken t.~ditens iiugdom frill1 niir och fjarran smlaa for att binda l~ransar, hvillra, lngda ulider h~dvudk~zclden, skols uledforn betydelsefulla droanuar.
Ti f i rara mecl om moderns fodelsedagsfest, som firas med siillsl~apsspe~aliel ocli talllkcr, clA riel gastfrin Palibino hviznlar a£ giister; viinner ech slal~tingar, kninti: ~ llngviiga ifrhn, dii lilla Sonja glfinser i tabl; icrna, i n srrm ilansantle zigenmflicka, an som rxsk boudgoss~ och ofwrrasliar fiirhlclrarna med ett litet i helulighet jnofvadt pinnostyckc, hrilket bmdcrns ill- formator sckompanjerar pii fiol.
Det ar intagande bilder, fulla af ljus, och yriiglacte af ett I+- ligt hemlifs alla behag, som framstallas.
Men pi % samma giing pi- visas, humsom den frBn alla hand fi-ii$orda uppfostran.
Ram koinma de unga till del, nliiste liiruna alla friin, bide de goda och il8.li,any f~rll
frihet ntt ~ltveckla sig.
Det vekliga och luxi6sa, af traditionella sed- riinjor och fordomar bundm familjelif, s o ~ n fores g B ett geinmalt rustad att ' ' upp- ry slit s * lelsgocls, iir ej .hell el iignat ' att gora ~~ngclomen tags kampen for ti1lva1: on.
Sonja., som aldxig varit omgifven af annat &amp; n bfverflod, hyste, siiger fijrf., djnp rin.gaktning f h * allt, som hor fill det inateriella i. lifvet.
Ryste~mtisk 01: cln.in.g och ett regleraclt husligt lif liircle hon.
ddrjg: Ii %nnn, och i de viilmlriende, ei sB siirdeles fi11.t.
hilclade f amiljernn pf~ grunngoc1se.n.
f ann.
hen rilrlig n8ring for sina ungdomligt oppositionella Asikter 0111 frihet, jiimlilchet 0th miinnisko- rtitt.
Myclset .i 11enu.e~ sennre lif 18ter.
tvifvel i ' orklarns af dessa herkes fijrsta lifsintrrch - fMrlnras och ~~rslrnldas.
, Sonjn snr 1.6 is, dB de nnga khinerna och barncloiusv~nnerna dter snmmnntr %ffa. '
Det .var pd en ' resa; so111 Sonjas fnmilj fore- tog till Tyskland, Schweitz oc11 Frankrike, under hrillren ett besbk nflndes hos sl8ktingarna i Stnttgart.
Redan vid 16 &amp; r s&amp;g Soujn nt som en fullvnsen flicks och.
bar cle obelrviima, sliipande klPidningar soin clA voro p8 moclet.
Kusiaen gbr liiljancle sympatiska skilclring af .de hdcla systrarna: ~ E h u r n iclse hmcl man lrallnr vacln~n hd~7a de nAgot mycket tyc kesfullt ~ n e d sig.
An jutn, srntirt och ' hijgvsxt, inecl rikt askblondt I I och ~ fiun drag, Sonja till det yttye hennes fnllkondign inotsat~, ett ~vnclt ansilrte ~ned en fiirg sk varin s o n en m.ogen persika, stora uttrycksfulla ogon, 1-1vil.ka tyckas viljs triinga in i sjiilen pB en hvar, den nAgot ijppna munnen fyllig soin en ros.
%hurl1 e-j sm8rt Br lienaes figur injulr och smidig, alla hennes rorelser &amp; ro hgftiga, obe- riikaeliga, spontana, lilssom hennes tal, hvilket ibland lsvaller fraln som en bergbkck, ja orden stortn iifrer hvarandrn lned en h8f- tighet, som tvingar henne att helt tviirt h6Un inne for att hewta nnclan och c ' ltel: finna tdets trAc1.
% ' or f r i i i l i ~ ~ g a har r 11on clock nAgot skyggt och.
tillbalcaclraget.
Men clrages hon af fiAgot so111 intresse- rnr henne iram nr sin.
VI. %, blir 11ou snmt snmtnlets inedelpunkt och fiingslar izlla genwu den millets elcl, sou strid,u.
ur henries ogon - l och ~ r a g l n r hvnrje henn es orcl.
B Vicl denna tirl, siiger hennes biogrtif, var henues bojelse fijr nlntematili ej ssil i ii ' gonen fallan.de, ehuru hon reclan tidigt visade stora anlag diirfor.
Hon vnlh en otroligt iuiagsidig ndnr, soin genast passioneracl t onlfattade allt soin f~ngslacle hennes f antasi, f orstAnd ocb kiinsla, och 110s Sonja voro dessa bre i lika hog grad ntveclrlade.
, For allt retancle hade hon redan tidigt en olitsliicklig tiir~t, det skona i lronsten fiingslade och hiinryckte henne och fiir in5innisln-w och (] eras forhkllanden visade hon en vnlren medkiinsla.
Bedan 110s den 16 grjga flickan s p h d e s, ehuril ontvecklnclt och omedretet, den clubbelnatur, den rastliisa, otillfreclsst~lltl~ liingtnn, som ntgjorde hennes lifs olycka.
Xldrig faun hon det hvnroin hen- nes sjiil rlrijmde, aldrig det ideal, eftm hvillret hon triingtatle och f; r hvillret hon glodde.
Blott hos lilra tinkanrle r " lterfann hon sig ajdf, och diiraf dettn niistan sjukliga siikmdc efter s.jiilsfr %nder.
Jlet fat- tndes henne likviil fiirlnA.
@ n att karleksfullt gA npp i cn aman, utt gliim~na sig sjfilf fiir clenna anrlra, att i (let gocla, skijna och sunuu hGjjn sig ofrer (let egon jaget.
iifrerallt siilrte hon sig sjiilf, sitt eget oroliga, fordrande jag.
Ej sb ntt forstli, att Sonja var en ntpriiglad egoist; hon hade en cljup medlriiusla fijr sina medmiinniskor, vnr stidse beredd att gd i elden for en skiill id;, fijr miinskligheten, att do martyrdoden, om det vore nijdviincligt.
Men dd dettn icke var noclviincligt gloincle hon eller fiirbisgg de smb k~rleksl) lilrte~ *, so111 hade kunnnt lyckliggiirii hennes omgifning.
Hrsrdagslifvet 111ed dew skyldigheter, sorger, frojder och lic~audeu var for h n n e fnllkomligt friimmande och hon betraktade tleb med ~fiirst~bende, likgiltiga, niistali tientliga iigon.
Det oaktadt forstoil 11011 att vinna m h g n veiMig: ~, trofasta viiniicr.
Hon ref ' zudrn riled sig oemotstbncUigt, nntingen de rillt * ellel- icke, vann dem for sig och sina idAw.
I ' leuna pcrsonlighetens makt inne- biir stom faror fth * dem, so111 std under inflytiindc af det elelrtriso- imande herravdde det utiifvm, och citirnf kan man fiirsti den feher, sc~iu vid clenna tid som en smitta gripit hela clet nnga Ryssland och drtaf Sonja till clet viktigaste, odesdigraste steget i hennes lif, giftermalet ~ned Koralevslry.
Sjiilf stod hon B sin sitla viljeliis och blind nuder deras inflytagde, hmvilka ins1) irernt heme de politiskt-sociala idt ' w, som liigo i tidens riktning och i !isktdningss %tt.
I frhnsta ruinmet vczr clet den alcll-e och erfn~ * n; u * e Anjnta, soin tlrog systenl ~ n o sig ~j i i all den jiisande oro, son1 fijrtiirde heme sjiilf oc.11 fi ' iljtle hei~iie d liinge lion lefde.
Den uppfostran syatruna fingo gjorde Bfve~l sitt till fiir utt dann dessa kolnglicerncle knrkterer.
Jlotlern var en litiig och iilskriirtl daitl, godhjgrtad och vdvillig men wag.
Fnll nf intsrewe fiir hii~nana striif- vanden bpggde hon skolor pd siht gods, uppriittade hiiihrgen fiir de fattiga och tog sig moderligt an sina zlyss friin 1ifegenskal) en Lefrinde biinder.
Hon ijf versntte i p k a ungdomsliiclrer pb ryska, t l A ungdoms-
1.itteraturen.
i det dkticla R; vssland var ett sb godt som ouppodlndt f a t, ja, hon nndervisade jclre siillan sjiilf i byns folkskola.
Det tycktes dock ej smn om dlittrarna deltagit i moderns lclln strafvanden eller iignnt dem nAgon vidare uppmii~: lzsamhet.
D e gingo sin egen vag fram och det gocla soln de hnde under ogoneu fijrbisiigs eller riug- aktndes far cle stora frnmtidsdrommarna om hihet, jamlikhet och f~~nm~tskridatzcle.
Bbda systrarna lefde i, en v k l d for sig, knnppast annd af fBr- iildrarnn.
Att detta fortigande, detta hemligbetsmakeri, den ?a vSirlc1 af hemliga tanlrar, k ~ i ~ s l o och r d~dmmar hvari de rorde sig, skulle utofva en oemotst8ndljg tjusningskraft pB tv8 sii eldiga naturer ar liitt att fijrstii.
Jn Oldre Sonja blef, ju mer slot hon sig inonz sig sjiilf och nndandrog sina niirmaste den id8krets i hvilken hon lefde, och af de llzgnga tauter, grandtautel: och onklar, som benndrade och bort-.
Irlemnde den unga beg&amp;fv~de flickan, torde viil ingen enda f8tt kasta en blick in i clenna &gt;eldsjiil~.
Aujuta var mindre forbehBllsam och icke silllau lrom hennes Asikter i s1car.p konflilrt med den iildre genera- ' tionens, under clet att 8onja riled sitt injnlra, bojliga viisen diploma- tiskt forstod att dolja hvad som byggde och boclde inom h e m e och gjorde sig illslrad till och lned nf, den.
mest utpriiglade motst %ndare till nllt hvad kviuuoemai~icipation heter.
: Eon 1c11n.de prata sii barns- ligt, vam sA, fiirtjosaode naiv och enkel att blott den mest skaqsynte knnde hos 1ieu.ne npptiio ' lru nf~got nnnnt Ihl den ~ s l r l i g a, ansprkk8- liisa unga fliclran.
Men redan vici ticlign 4.r visade hon en starkt ntprligla (1 egen viljei, ett begiir att t. o. In.
i sm8saker g6ra sin sjtilf- standighet gallande.
Sonja ville siillan hvczd andrn ville; gick inan ut och gick, fijredrog hon att stanna hemma, satt lnan tillsainlnans fick hon en plotslig lust att gb ut och promenera o. s. v. SSlluudn karakteriserar biogrnfeu sin.
beromda slgkting.
Vi skols~ doc ' k ihAgkomma, att det iir den Sinnu optvecklade, af lifvet oberorcla och opriifvade unga Sonju s o u slddras, och att den himmelsvidt olika sfer, hvmi kusinen lefcle, Icommer.
heme, trots den varma sympati hon kanner for sin, sliikting, att becloma henne friin den tyska adelsdamens nHgot konventionella sthdpunkt.
Frainstallningen ohergfir un ntt beriira den q+sod i Sonja - Kovalevskya lefnudssaga., hvilken varit forema for cle mest legend- artade: och vilseledande utliiggningar, hennes giftermfil och diirmed.
snmmanhiingande omstiindigheter.
Biografen anser det som en plilrt
mot den doda, ntt mecl stiid af fainiljebref, livilkn forcligg,,n s w r t 1) il bvitt,.
frawstiilln dessn tilldragelser i Sonjas 1if sB soill.
tln verliligen iigt rwn och icke sii som de af hennes fiiregdentle biogrnfw teclrrlats De ointalacle lwef ren, diir Son jas fiirlof ning och gif term51 a f- l~nndlas, fo~~skrifva sig iifven cle frdn en kvinlig sliikting.
Reclan friin bikjrtn spti-ar niau, hurnsom 111niz merl ~ n e r 1) ekymmer iin gliitlje inom sliilrten inotsfig cle ungas fib-euing.
1 SSS 135 v;: ircl~ hnrle fiir- lofuingep fiirsigpltt, men clet finlies intet son1 gel.
stiid fiir (let nn- tagmclet, ntt Sonja genoin en ti~igne~.ncl enlevwing tillt \ - ingnt six fijrlildrmmas ssmtyclce.
JIodern vnr alltitl fiir partiet, dii hon: msdg Kovalevslrg for ou bildntl och l ~ r a mlnlliska llleil en solid k; trnlrtelm.
Faderns samtycke var clocl; svdrarc.
ntt erh5lla, men so111 Sonja fiir- siikrnr, att hou nldrig s ' lrulle gifta sig med ~ ~ l i g o nnnan, n (11-iijer clet ej k n g e forr iin iifveu haus motst; incl iif~ervinnes.
Och nu iir Son ja of verlycldig.
R.ec1an i sel~tem1) er skall lnollol bet tirns pli O Ynlibino.
T ' anten beskrifver Kovalevs1; y i ctt 1wef sAlnndn:; .Xu har jag gjort bekantskap med fIistmnnneii.
Hsn bar * hninstonc icke n~iss- hagat mig och redan rlet iir tillriickligt.
Ynclrei.
iir han ~ i s s e r l i g e ~ ~ icke, men icke hellel.
fnl.
Him iir snitrare littell iin stor, 11ar slltt hRr, s o n hiinger ndgot 18ngt ner i nacken och s d, Ijiisu milstnscher.
Jag hegriper egentligen iclce hnr 11an f14n fiirstu st.andeti lrnnii it t gora ett sfi stnrkt i n t l y k p: ° ' S~njct.
- If haus konversntion]; an mnn 1116rka~ ntt ha11 iir en lildnd oc: h kui~nig man.
Hvncl lian vidnrr $I *, f i r f~ * ninticlen ntvisa.
Miitte vfir Sonja hli riktipt Iyclilig werl honom!
8 Foljande bref £ran Pnlibino ger en gnnska liflig och utfiirlig slrildring af bri~llopsliogtidligheterncl, och fiiheredelsernn tliirtill.
\ ' i liina i sammanclrag tanteus ord: &gt;Lisa och hennes ' familj mi viil.
Sonja 21- strdlnatle och fijr- tjusande sot.
Kovelevsky ser inycket lgcklig nt och tycks w r a stolt ijfver sin erofring.
- - - - Blgg och miinniskoskpgg, soul Sonjn Br, vill hon helst tillbringit hela sin dsg ~ n e d liisning eller promenader med sin ' fiist~i~an.
Man liimnar dem ockst " t den stiirsta frihet och de forlofvade siillslrapa fiir clet lriesta enclast.
med l~var- andra, ~ n e d Anjuta och systrarnas viininntl, friiken E.
- Efter frulrosted, ad vanligen Lisa, Ad&amp; (en ogift moster till Sonja.)
ocli jag upp i. lills salongen, diir vi ha Qtskilligt nt.t syssla lned nt- styrseln.
I fiirrgiir filllaile vi hnncldukar till Sonjav lremisks experi-
ment, i dag hnr jag sptt Bherrlraget till den lilla rods sidbnkudcle, s o ~ n Sonjs gkall ha mecl sig pg resan.
Blott en liten del af ill- styrsela.
i.ir hiii *, det nlestn nf linne och I&amp;der &amp; ~ T ~ H I i: Petersbnrg.
: l31- !1d kliidni.nge~i.
el~nru ealrel, iir inyclret vaclrer.
Den 82. af hvitt siden, gun~erarl 1.11ec1 en atln.si: onlR och ett motsvarande skzrp.
Sonja; it]: fnllkomligt Iilcgiltig for sin toilett och fini~er allt onodigt eller alltfor elegant.
Detta hindrar dock ej, att hon %I: vaclo-are fin nigonsia.
I g&amp;r beslot hon.
sig for, dzrtill pA (let ifrigaste ofver- t d a d af I&lt;ova.levsky,: ~ t t Iiiggn upp h k e t i papiljotter oc11 npptriicide i nag mecl l h g a lnclrai:, som kliiclcle h e m e fortjnsande.
P b naima siitt sknll.
lion vilra lrliidd i h h a t pb b&amp;lopsdnge~i.
Denna iir n u bestamd till 0111 sKnc1ag.
V.igseln # gel: rmh efter miissnn Id.
3.2 och sec1.m far luau tilll~aka till Palibino.
Ronja tm: ej den ringaste a&amp; sina salrer och det Br n ~ e d nod.
man kan.
clel i. inl ?dmi~~.,aeh fiirmH heime nth kasta en blicle pA nkgonting.
Lisa ~nBste dhrfbr onpphorl igt ta Kovnlevsky till rA.d, hvilken iii: myclret iner pralztisk ocli tyclcs h a stort oi: cln.iiigssinne.
Has Bnr ett mycket Behngligt, goc11.uodigt viisen och har redan slutit sig varmt till Lisa och den iifriga fa~niljen.
Hnn kommer Sifven r %tt bra ofverens med Wassili Wassiljewitscl~ (Sonjas far), ehuru clenne ej rktt kan forlbtn honom, att han rbfvm.
hort ham; ilslrling.
Den stac1rn; r.s W. W. iir sii nedstiiind, atit jag blir ledsen Ba: a af att se pb honom.
Natnrligtvis gKr ha11 sig storn bokymmer iu1,ac ' Len.de Ronjas frmntid och anser henne vsra for ling for att 1cunu.a k h n s vorklig kiirlelr och tror.
ntt hon anart ski.111 w k u u nr sitf; ras.
iir mycket mer for- ' hoppningsfnll och Sonjn sjiilf iir en bild af 1ycksdighet.w Sfi.
slrild~: as s j d f m brollopet.
Det iir i ettl bref claterndt Pali-.
bino d.
3.86s.
d38 iiro de clR gifta och sin Isos!
Gkdagen var som en enda oreclig, orolig drom, tifver hiillren dock clet ungn pnrets strhlande nnsikte~l lrastsde 0th forkla~mde slciinmer.
Nu Siro cle redan lialf- vBgs till Petersb~wg, derns ti1llromn.111ande hem, cl&amp;r de, som jag hoppas, skola bli riktigt lyclrlign.
m J mer jag lfir kanna Kovalevsky,~: in mer in.ser jCq, ntt hans lrnralrter B: en borgen .for Sonjas lycka.
: Han tycks ha ett fGrtr&amp;ffligt hjArtn, varma kiinslor, gocln grunclsntser, mycket sinne for fainiljelif och fralufor allt em .djnp bijjelse fiir - Sonja.
Hon R sin sida iilskar honoin passion.erac1t.
Dn kan tiinka dig att gHrdagen var nnstriingande.
Frdn tidigt p i morgonen voro alla pR benen .. S d d e, s o ~ n; tagit.
sig .en .hiir-.
frisorskas roll, hade hiinderna full; med nrbete.
B6lst- kom Anjuta,
~ V R I ' S rhin ligger p i nedre bntten, i peignoir fiir att f i sitt hufvnil friseradt.
Sednn koai tnren till Lisas li; " lrkliidsel, ocli sist kolu Sonjn, frisk, gliidjestrdande och racker, snin det anstfir en brnd.
I Lisns rum forsiggick hrudtoiletten, en enkel driikt, i hvilken hon tog sig fijrtjusancle nt.
Hennes raCkrn h i r fijll i lfingn lockur i uacken, en krans af inyrten och ornngehlornli~or var fiistad pB tleii l h g a tyllslojan.
Icke ett endit smgcke, ej en prydnad, men sR ingcken iilsklighet och behag, ntt alla fiirsiikrnde sig rrldrig ha sett en sB sijt bmd.
Det shiilande nttrycket liiinnade henne nncter heln ceremonien ej ett ogonblick, men det v m ej nttrycket fijr en flyktig kiinsla ntau en djup, inneboende lyclra.
11 foro vi i en liring rad af vagnur till kyrkan.
Eftcrsont brollopet firades p i landet och j en familj, som ej 11Uler strihgt pA vicl dylika tillfillen ofliga seder och bruk, hude man 1Ciiiinat nllu stidana B sido.
Det var ej en g h g ndgon: ~brurlfader~ eller ~ b r ~ i i l - moder)), hvarken pit.
Son jas eller Koralevskys sidu.