Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
— Det är denna resas utsträckning till flera länder och det deraf och på öfrige omständigheter beroénde längre vistandet å utrikes orter, samt de särskilda kostnader, som denna resa medfört, som vid pröfuingeu af den derföre utgående ersättning utan tvifvel lemnar en säkrare ledning för omdömet, än de mest specificerade uppgifter, då intet reglemente finnes — och af lätt begripliga skäl icke kan finnas — hvarefter dessa kunna granskas och kontrolleras.
Sannolikt hafva ock dessa omständigheter blifvit vederbörligen tagne i betraktande vid granskningen af såväl denna som öfrige reseräkningar, tillhörande Musei-byggnadens räkenskaper, i Kongl. Kammar-rätten, enär ingen anmärkning deremot, liksom icke heller mot öfrige Musei-byggnadens räkenskaper, hittills blifvit gjord.
Dessa äro de enda detaljupplysningar, (sorn hufvudsakligen återfinnas i sjelfva reqvisitionen) och den enda förklaring, sorn jag, efter flera års förlopp, är i tillfälle att lefnna med afseende på den ifrågavarande verifikationen och den deremot rigtade anmärkning, hvilken sednare jag vågar hoppas härigenom skall vara tillfredsställande förklarad.
Remisshandlingen återställes underdånigst, Amelie-les Bains, Pyrenees Orientales, den 16 December 1866. J. AF KLEEN. Clio! lör Musei-bygguadeu. / 387 — Utdrag af JiistHje-ilqiarlf meiitets protokoll, angående Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid redovisningarne för en del af de till nämnde
Departement oell derunder lydande embetsverk anvisade medel.
Note ur 'protokollet öfoer Justitie-departementgärenden, hållet inför Hans Majit Konungen uti Stats-rådet å Stockholms Slott Tisdagen den 15 Januari 1861.
Hans Excellens Herr Justitie-statsrainistern anmälde i underdånighet: att, sedan vid underdånig anmälan genom Finans-departementet af Rikets Ständers Revisorers underdåniga skrifvelse, med berättelse angående verkställd granskning af stats-verkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning år 1858, — Kongl. Maj:t den 26 Oktober sistlidne år i nåder förordnat, bland annat, att transsumt af samma berättelse skulle tillställas öfriga Stats-departementen, för att, så vidt berättelsen innefattade anmärkningar eller framställningar, rörande de under dessa
Departement hörande verks och myndigheters förvaltning, deröfver infordra vederbörandes underdåniga utlåtanden; så och efter det omförmälda transsumt till .Tnstitie-departementet inkommit, hade utlåtanden blifvit infordrade dels från Presidenten i Svea Hof-rätt öfver 5 §, dels ock från Fångvårds-styrelsen i anledning af 12 och 13 §§ af ifrågavarande anmärkningar.
Med afseende åter å hvad merberörde anmärkningar afsåga medel, som valdt anvisade att användas för Justitie-stats-, Justitie-revisions- samt Justitie-kanslers-expeditionerna, yttrade Hans Excellens Herr Justitie-statsministern: att, beträffande anmärkningen i 5 §, de medel, som skolat användas för befordrande af göromålens gång inom kanslistoch kopist-graderna i de två förstnämnda Expeditionerna, blifvit under år 1858 såsom under föregående åren, enligt Justitie-statsministerns skriftliga fördelning, af Registratorerne utdelade till vederbörande tjenstemän emot deras qvittenser, hvilka af Registratorerne förvarats och ej blifvit till Kammar-rätten aflemnade af den anledning, att de stundom omfattat jemväl andra belopp, som ej omedelbart utgjorts af siats-medel, utan uppkommit genom afdrag och innehållning å tjenstledige tjenstemäns löner; men att dessa qvittenser skulle blifvit Rikets Ständers Revisorer tillhandahållna, derest någon framställning derom skett; samt att föreskrift blifvit vederhörande Registratorer meddelad att för åren 1859 och 1860 till Kammar-rätten aflemna ifrågavarande qvittenser; och ville Hans Excellens, i öfverensstämmelse med Revisorernes åsigt, tillse att, derest dylik redovisning i framtiden kornrne i fråga, enahanda ordning, som följts inom Civil- och Finans-departementen, blefve iakttagen; att, enär, hvad anginge anmärkningen i 8 §, någon åtgärd icke lärer i något fall kunna vidtagas under innevarande statsregleringsperiod, Hans Excellens anhölle att, dä Kongl. Maj:t före nästa riksdags början komme att taga i öfvervägande den Kongl, proposition, angående stats-verkets tillstånd och behof, som bör till Rikets »Ständer aflåtas, få i underdånighet afgifva det yttrande, hvartill ifrågavarande anmärkning må föranleda; 388 att, i fråga om anmärkningen i 9 '§, som alser ett af Kongl. Majit i nåder fattadt och af Rikets sednast församlade Ständers Konstitutions-utskott utan anmärkning lemnadt beslut, Rans Excellens endast ville fästa uppmärksamheten derå, att det ifrågavarande obetydliga ersättningsbeloppet för en utgift, som Norska stats-Verket fått vidkännas för lemnad handräckning åt en Svensk, icke tagits af fångvårds-medel, hvaraf det skolat utgå derest handräckningen blifvit i föreskrifven ordning af Svensk auktoritet äskad, utan bekostats af extra utgifts-medel, angående hvilkas disposition några föreskrifter icke funno-s meddelade, samt att, hvad slutligen vidkomme den särskildt framställda erinran, hurusom åtskilliga embetsverk, hvaribland alla tre ofvannämnde Expeditioner, äfvensom Krigs-hofrätten, vid redovisningen af expens-medlen i räkningarne upptagit äfven sådana arfvodes- och gratifikations- samt löneförbättrings-medel,
som ej utgått af anslaget till skrifmaterialier och expenser, hvaraf följden blifvit att utgifterne för egentliga expenser vid dessa embetsverk visa sig större, än de i sjelfva verket varit, — vederbörande redogörare redan erhållit förständigande att för innevarande år och framgent i särskilda, men hvarandra vidhäftade räkningar till redovisning upptåga i den ena egentliga expenser samt i den andra öfriga medel af ofvanberörda beskaffenhet, som äro ställda till embetsverkets disposition; och hemställde vidare Hans Excellens Herr Justitie-statsministern, att Presidentens ^ i Svea Hof-rätt och Fångvårds-styrelsens förutnämnda underdåniga utlåtanden matte fa, jemte note ur protokollet, öfverlännäs till Finans-departementet, för att, i ändamål att till trycket befordras, Fullmäktige i Riksgälds-kontoret tillställas.
Uppå Stats-rådets öfrige ledamöters tillstyrkande, behagade Kongl.
Majit i nåder bifalla hvad Hans Excellens Herr Justitie-statsministern sålunda hemställt.
Ex protocollo: N. Becker.
Presidentens i Kongl. Svea Hofrätt underdåniga utlåtande öfver en af Rikets Ständers Revisorer år 1860 gjord anmärkning.
Genom nådig remiss har Eders Kongl. Majit anbefallt mig, såsom President i Eders Majits och rikets Svea Hof-rätt, att afgifva underdånigt utlåtande i anledning af rikets sednast församlade Revisorers anmärkning, att de vid 1858 års riksdag för göromålens gång inom vissa embetsverk, deribland ock Svea Hof-rätt, anvisade belopp blifvit af »cheferna» disponerade på-Registratorerne, utan att annan redovisning derföre än dessas qvittenser finnes vid räkenskapen.
Härvid bör jäg erinra, att anmärkningen, så vidt Svea Hof-rätts chef — Presidenten — beträffar, ej äger sin riktighet i så, måtto, som ifrågavarande medel icke varit — 389 — ställde till Presidentens utan till Hof-rättens disposition, såsom följd hvaraf ej eller någon utbetalning deraf från Stats-kontoret ägt rum annorlunda, än uppå reqvisition från Hofrätten.
De hafva blifvit, jemte åtskilliga andra belopp, som ej äro stats-medel, men hvilka tillkomma tjenstemän i Ilof-rätten, utdelade qvartaliter af Hof-rätten, dervid fördelningen hvarje gång är vorden intagen i protokollet, i enlighet hvarmed utbetalning derefter verkställts af Hof-rättens Advokat-fiskal.
Han förvarar qvittens-listorna och håller dem tillgängliga till granskning; hade någon önskan derom blifvit framställd, skulle de visserligen blifvit till Revisorernes skärskådande öfverlemnade.
Med djupaste undergifvenhet, nit och trohet framhärdar, Stormäktigste, Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste undersåte och tjenare, V,. A. SPARRE.
Styrelsens öfver fängelser oell arbetsinrättningar i riket underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid 1858 års räkenskaper angående fångvården.
Genom nådig remiss den 23 November nästlidna år,-har Eders Kongl. Maj:t behagat infordra Fångvårds-styrelsens underdåniga utlåtande, i anledning af bifogadt transsumt af Pikets Ständers Revisorers den 15 Oktober samma år afgifna underdåniga berättelse om verkställd granskning af stats-verkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1858; enligt hvilket transsumt i afseende å fångvårdens räkenskaper blifvit anmäldt, dels, enligt § 12, att uti räkenskapen för. straff- och arbets-fängelset på Långholmen balanseras fordringar hos M. Stangenberg, J. A. Wallinder, cellfängelserna i Carlstad och Luleå, Stockholms stads Drätsel-kommission och W.
Lundgren till sammanlagdt belopp af 4,941 R:dr 24 öre R:mt, i anledning hvaraf och då nämnde poster, af hvilka de fleste under flera år qvarstått oförändrade, fortfarande balanseras utan att orsaken dertill uppgifvits i afseende å andra än de för Stangenberg och 'Wallinder balanserade poster, hvilka, enligt anteckning, — 390 — skulle bero på Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-rätts pröfning, Revisorerne hemställt, att åtgärder skyndsamt ina vidtagas för indrifvande af dessa fordringar, eller ock att upplysning måtte meddelas örn de hinder, som derför möjligen kunna mota, och dels i § 13 att, på grund af en i Wisby Lands-kontor den 8 Oktober 1858 utfärdad anordning, utbetalts ett belopp af 3 R:dr 57 öre för en fånges forslande, ehuru anordningen icke varit försedd med Landshöfdingens underskrift, utan endast med tillförordnade Landskam ererarens kontrasignation.
I anledning häraf får Styrelsen i förstnämnda hänseende underdånigst anföra, dels att de anmärkningar, på grund hvaraf fordringarne såväl hos Stangenberg och W allinder, som oek hos W.
Lundgren balanserats, numera blifvit slutligen pröfvade och till en del fullgjorde, dels ock att Styrelsen vidtagit åtgärder för omföring af fordringarne hos cellfängelserna i Carlstad och Luleå samt för liqvids erhållande af Drätsel-kommissionen, hvadan ifrågavarande balansposter, i den mån sådant icke redan skett, efter all anledning komma att utgå uti innevarande års räkenskap.
I afseende å den från Wisby Lands-kontor utfärdade ofullständiga anordning å 3 R:dr 57 öre, hvilka af Landt-räntmästaren derstädes blifvit utbetalde, har Revisionen hos Styrelsen yttrat att, dä utgiften funnits behörig, Revisionen icke ägt att inot densamma göra någon anmärkning, likasom ej eller förhållandet, såsom påtagligen föranledt af förbiseende vid anordningens expedierande, ansetts påkalla anmälan i ämnet hos vederbörande Embets-myndighet, som det tillkommit att i detta hänseende väcka åtal.
Remisshandlingen återställes underdånigst, och Styrelsen framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter, W.
Stockholm den 8 Januari 1861. E. A. Lindencrona. - 391 - Uiiirng af Ecklesiastikdepartementets protokoll, angående åtskilliga af Rikets Ständers Revisorer år 1860 gjorda anmärkningar.
Utdrag ur protokollet, (ifver JScktesiimtik-urender, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-vudet å Stockholms slott den 12 Januari 1861.
Departements-chefen Stats-rådet Thyselius anmälde i underdånighet, att sedan, vid underdånig föredragning genom Finans-departementet af Rikets Ständers underdåniga skrifvelse med berättelse om verkställd granskning af stats-verkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1858, Kongl. Maj:t den 26 Oktober sistlidne år i nåder förordnat, bland annat, att transsumt af samma berättelse skulle tillställas vederbörande Stats-departement för att, så vidt berättelsen innefattade anmärkningar eller framställningar rörande de under dessa Departement hörande verks och myndigheters förvaltning, deröfver infordra vederbörandes underdåniga utlåtanden; så och efter det omförmälte transsumt till Ecklesiasik-departementet inkommit, hade i anledning af ifrågakomne anmärkningar utlåtanden blifvit infordrade från a) Suudhets-koIIegium, b) Stockholms stads Konsistorium, c) Erkebiskopen, d) Direktionen öfver Stockholms stads undervisningsverk, e) Direktionen öfver Allmänna Barnhuset i Stockholm, f) Direktionen öfver Veterinär-inrättningen i Stockholm, g) Direktionen öfver Serafimer-ordens-lazarettet, h) Konsistorierna i Carlstad, Upsala, Götheborg, Wisby, Hernösand, Strengnäs och Linköping samt i) Chefen för National-museibyggnaden.
Beträffande anmärkningen i 5:te punkten, sorn afsåge medel, hvilka skolat användas för befordrande af göromålens gång inom kanslist- och kopist-graderna i Ecklesiastik-departementets Expedition,yttrade Departements-chefen, ätt dessa medel blifvit under år 1858, såsom under de föregående åren, enligt
Departements-chefens skriftliga fördelning, af Registratorn utdelade till vederbörande tjenstemän emot deras qvittenser, hvilka af Registratorn förvarats och ej blifvit till Stats-kontoret aflemnade af den anledning, att de stundom omfattat jemväl andra belopp, som ej omedelbart utgjorts af stats-medel, utan uppkommit .renom afdrag och innehållning å tjenstlediga tjenstemäns löner, men att dessa qvittenser skulle blifvit Rikets Ständers Revisorer tillhandahållna, derest någon framställning derom skett, samt att föreskrift blifvit vederbörande Registrator meddelad att för åren 1859 och 1860 till Stats-kontoret aflemna ifrågavarande qvittenser; och ville
Departements-chefen, i öfverensstämmelse med Revisorernes åsigt, tillse, att derest dylik redovisning i framtiden korame i fråga, enahanda ordning, som följts inom Civil- och Finansdepartementen, blcfve iakttagen.
Vidkommande dernäst den serskildt framställda erinran, hurusom åtskilliga Embetsverk, hvaribland Sundhets-kollegimn, vid redovisningen af expens-medlen i räknin - — 392 — garna upptagit äfven sådana arfvodes- och gratifikations- samt löneförbättringsmedel, som ej utgått af anslaget till skrifmaterialier och expenser, hvaraf följden blifvit, att utgifterna för egentliga expenser vid detta Embets-verk visa sig större än de i sjelfva verket varit, hemställde Departements-chefen, att
Sundhets-kollegium måtte erhålla förständigande att för innevarande år och framgent i serskilta, men hvarandra vidhäftade räkningar till redovisning upptaga i den ena egentliga expenser och i den andra öfriga medel af ofvanberörda beskaffenhet, som äro ställda till Kollegii disposition.
Hvad slutligen anginge anmärkningen i afseende på det belopp 1,085 K:dr 30 öre R:mt, hvilket till följd af Kongl, brefvet den 18 Mars 1856 blifvit utbctaldt såsom bidrag till aflöning för en predikant vid helsobrunnen i Carlsbad, ansåg Departementschefen, som fann betänkligt att under nuvarande förhållanden föreslå, att Staten icke vidare skulle för detta ändamål lemna sitt biträde, sig likväl böra hemställa, att Kongl. Majit täcktes uti de genom förenänmda nådiga bref för bidragets beräkning bestämda grunder stadga den förändring, att berörde bidrag skall från och med detta är utgå med ett bestämdt belopp af 600 K:dr Kunt och att Erkebiskopen, sorn fatt sig uppdraget att till predikants-befattningens bestridande lämplig person utse, måtte derom underrättas.
Och framställde
Departements-chefen vidare, dels att förutnämnde utlåtanden måtte få genom note ur protokollet öfverlemnas till i mans-departementet för att, i ändamål att till trycket befordras, Fullmäktige i Rikets Ständers Riksgälds-kontor tillställas, dels ock att de förklaringar, sorn i anledning af 1 ikets Ständers Fevisörers anmärkningar framdeles inkomma och ej till någon åtgärd föranleda, måtte, utan föregången ny anmälan, till Finans-departementet i samma ändamål öfverlemnas.
Uppå Stats-rådets öfrige ledamöters tillstyrkande behagade Kongl.
Maj:t i nåder bifalla hvad
Departements-chefen sålunda hemställt.
Edv. Heijkenskjöld.
Westerås’ stills Konsistor!! underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid Konsistoriernas räkenskaper för år 1858.
Till underdånig åtlydnad af Eders Kongl. Majlis, Konsistorium, i nådig remiss af den 22 November 1860, meddelade befallning att afgifva underdånigt utlåtande i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse, angående verkställd granskning at statsverkets jemte andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1858, får Konsistorium, med bifogande af infordrade yttranden från vederbörande räkenskapsförare, nemligen Rektorerne i Westerås, Fahlun och Sala samt Konsistorie-notarien, för egen del i underdånighet tillägga: — 393 - Att det i Eders Kongl. Maj:ts nådiga cirkulär af den 17 September 1856 föreskrifna konto för lärarnes aflöningsmedel «bör upptaga samtlige till stiftets läroverk (äfven Pedagogierna) utanordnade såväl ordinarie som extra löne-anslag», är det yrkande af Herrar Revisorer, hvars béfogenhet Konsistorium, såvida fråga är allenast om sådane lönemedel, som blifvit till Konsistorium utanordnade, villigt erkänner; hvaremot, i händelse yrkandet verkligen skulle — såsom af detsammas ordalydelse vill synas — afse samtlige deri omförmälde löne-medel, således äfven sådane, som hittills icke blifvit till Konsistorium utanordnade — t. ex. vissa åt Rektor vid stads-pedagogien i Linde för mistad inkomst af djeknepenningar beviljade medel, och hvilka, å Orebro läns stat uppförda, af bemälte Rektor A länets Ränteri uppbäras —, det icke lärer tillkomma Konsistorium att vid detta tillfälle derom yttra något omdöme.
Vid Fahlu Elementar-läroverks räkenskap anmärka Revisorerue, att Konsistor» åtgärd, hvarigenom extra aflöningsmedel för året kommit lärarne derstädes tillhanda direkt från Konsistorium, vore »ett förfaringssätt, i afseende på utbetalningen af dessa medel, hvilket står i strid med föreskriften i ofvanberörde nådiga cirkulär.»
Konsistorium lärer i detta afseende allenast behöfva upplysa, att de tvenne löneposter, som här menas, från Kongl. Stats-kontoret ankommo till Konsistorium, den ena i kontant, den andra medelst anordning att lyftas å Landt-ränteriet i Westerås; begge posterna, den sednare efter att af Konsistorium hafva enligt anordningen utbekommits å Ränteriet härstädes, öfversändes sedan från Konsistorium till Rektor i Fahlun att af honom till vederbörande lärare utdelas, en åtgärd från Konsistor» sida, som visserligen icke bör med tadel bemötas.
Då Revisorerne på detta ställe antyda, hvad de ock näst förut i fråga om Westerås Elementar-läroverks räkenskaper uttryckligen »erinra», att lärarnes extra löner, jemlikt oftanämnde nådiga cirkulär, hade — likasom de ordinarie lönemedlen — »bordt reqvireras direkte från länets Ränteri», må Konsistorium ock slutligen, till bemötande af denna erinran, underdånigst anföra, att, då Konsistorium reqvirerade ifrågavarande extra lönemedel, icke å länets Ränteri, utan hos Kongl.
Stats-kontoret, detta skedde i bokstaflig öfverensstämmelse med den al Eders Kongl.
Maj:t, genom nådiga cirkuläret af den 26 November 1858, angående arfvodeu för vikarier och extra lärare gifna anvisning.
Med djupaste vördnad, trohet och nit framhärda, Storinäktigste, Al 1 er n ådigs te Konung!
Eders Kongl. Maj:ts Underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter, CHRIST.
FAHLCRANTZ.
C. O. BJÖRLING. E. G. BJÖRLING. LUDVIG MOSSBERG. Westerås Domkapitel den 14 Februari 1861, J", W. Sjöqvist. 50 - 394 — Till Högvördiga Domkapitlet i Westerås.
Såsom förklaring öfver de anmärkningar vid Westerås Elementar-Iäroverks räkenskaper för år 1858, hvilka af Rikets Ständers Revisorer vid granskningen af statsverkets m. fl. fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under nämnde år blifvit gjorda, enligt mig af Högvördiga Domkapitlet den 14 sistlidne
December delgifna transsumt, får jag vördsammast anföra följande:
Af de i allmänna premie- och fattigkassan afförda 311: 49, hafva Westerås Elementar-Iäroverks premie- och fattig-kassa tillgodoförts 309: 74, och samma Läroverks egna kassa, under rubrik »Tillberga sockne gångsmedel», 1: 74.
Summa 311: 48, allt i öfverensstämmelse med hvad praxis varit alltifrån den 1 Juli 1850 till den 30 Juni 1851, nemligen —• innan riksmynt-beräkningen infördes — den förra posten upptagen årligen till 206 Ii: dr 23 sk. 9 r:st., och den sednare till 1 R:dr 7 sk. 9 r:st.
B:ko. — Orsaken hvarföre en liten del af ifrågavarande allmänna medel, nemligen 1 R;dr 7 sk. 9 r:st.
B:ko, blifvit Läroverkets egna kassa tillegnade under nämnde rukrik, är förmodligen den, att af ålder verkligen socknegångs-medleu från Tillberga socken varit åt skolans kassa anslagen.
Också förekommer inkomstposten »Tillberga socknegångsmedel» upptagen i hvarje års räkenskap för skolans egna kassa (icke dess premie- och fattigkassa) åtminstone från och med året 1686, och det ej allenast intill året 1808, från hvilket år särskild räkenskap för skolans fattig-kassa för hvarje år finues till hands, eller året 1821—1822, då för första gången rubriken aandel af allmänna premie-kassan» förekommer i skolans premie- och fättig-kassas räkenskap,...utan äfven derefter allt framgent.
— Före år 1850 (det året, då Gymnasium och skolan förenades till ett läroverk) och alltifrån året 1841—1842 var skolan särskildt af allmänna premieoch fattig-kassan (eller af djeknepenninge-ersättningen) anslaget ett belopp af 39 R:dr 16 sk. 2 r:st.
B:ko, och deraf disponerades — äfven då — de 1 R:dr 7 sk. 9 r:st. till egna kassan under titeln »Tillberga sockengångs-medel», och resten, 38 R:dr 8 sk. 5 r:st., till skolans premie- och fattig-kassa.
Under dessa år voro af djekne-penninge-ersättningen 168 R:dr 15 sk. 4 r:st. särskildt anslagne gymnasii premie-kassa.
Från och med 1850 har summan af detta sistnämnda belopp och skolans 39 R:dr 16 sk. 2 r:st., således 207 R:dr 31 sk. 6 r:st.
B:ko, varit anslagen åt det förenade läroverkets premieoch fattig-kassa (och deraf, som sagdt är, de 1 R:dr 7 sk. 9 r.st. tillgodoförts egna kassan).
I Riksmynt utgör denna summa rätteligen 311 R:dr 48 öre.
(Se åtföljande bilaga).
Af denna förklaring torde vara tydligt, att Herrar
Revisorers anmärkning i denna del bör förfalla. 395 - Hvad vidare beträffar anmärkningen, att den i Kongl, brefvet af den 17 September 1856 anbefallda förteckningen »å gåfvobref m. lil., å stipendie-fonder och andra donationer» saknades i Läroverkets räkenskap för ifrågavarande år, toide jag endast behöfva erinra, att inga andra stipendie- eller donations-fonder än den Klercker ska sti— pendie-fondeu ännu det året befumios under Läroverkets Rektors förvaltning, samt att i sjelfva räkenskapen för den Klerckerska fonden gåfvobrefvets datum var uppgifvet, äfvensom den upplysningen tillagd, att afskrift af detsamma hade af Konsistorium blifvit i vederbörlig tid till Kongl.
Kammar-kollegium insänd (i enlighet med föreskriften i 1809 års Kongl. bref). — Samtliga fonder för öfrigt, af hvilka räntan går till stipendier vid detta Läroverk, befinnas — sorn bekant är — under Konsistor» förvaltning, och gåfvobrefvet för hvarje särskild sådan fond finnes årligen till datum ni. lii. uppgifvet i fondens till Kongl. Kammar-rätten ingående räkenskap.
Vidkommande åter anmärkningen, att Konsistor» godkännande af lärarnes löner, upptagne å 2:ne bilagor, kallade »förskotter å 1858 års
Lsta och 2:dra tertialer utaf den af Rikets Ständer beviljade löneförhöjning för ordinarie lärarne», saknades, har jag blott att erinra, att dessa lönemedel utbetaltes å Ränteriet till Konsistorium på dess reqvisition och sedan beloppen — som då ännu icke hunnit fullt bestämmas — blifvit af Konsistorium på vederbörandes anmodan approximativt uträknade, samt att de derefter af Konsistorie-notarie till mig öfverlemnades till utdelning åt lärarne enligt den hos Konsistorium uppgjorda reqvisitions-listan, såsom ock i Läroverkets räkenskap fanns uttryckligen nämndt.