Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
35 dergått någon sådan akademisk examen, som berättigar till inträde i Konungens Kansli eller Rikets Rättegångs- eller Räkenskapsverk.
Flertalet af dem, som egna sin tjenstemannaverksamhet åt Banken, har före sitt inträde på denna bana icke dokumenterat någon högre allmänt humanistisk bildning, än den, som fordras för tillträde till universitetet, eller andra tillämpningsstudier, än de för kameralexamens anläggande erforderliga; men dessa innefatta en högst ringa grundläggning för duglighet såsom banktjensteman, hvaremot den ovilkorliga fordran af nämnda examina utesluter alla dem, hvilka vid praktiska undervisningsanstalter kunna hafva förvärfva! både allmän bildning och bankgöromålen närmare berörande specialinsigter.
Utskottet håller före, att örn företeendet af bevis öfver aflagda universitets-examina för antaglighet till tjensteman i Banken borttages såsom ett nödvändigt vilkor, hvaraf dock ingalunda följer att personer med underhaltiga kunskaper och bildning skola komma att i Bankens tjenst anställas, något menligt inflytande på tjenstemannapersonalen deraf alldeles icke skall visa sig, och anser annat intyg, än om sådana kunskaper, som för dimission till universitetet fordras, icke behöfva föreskrifvas.
Det hufvudsakliga af de invändningar Under-styrelsen uti förevarande fråga framställt, torde med det anförda vara bemött, men oanmärkt torde icke böra lemnäs föreställningen att en förändring i den afsedda syftningen skulle i den allmänna opinionen nedsätta Bankens tjenstemän.
Korporationens anseende lärer i sjelfva verket föga bero derpå, att kameraleller annan embetsexamen af dess medlemmar aflagts, hvilket ock bestyrkes deraf, att hvarken mindre eller mindre berätligadt anseende tillerkännes samhällsklasser och yrkesidkare, som annorstädes än vid universiteten inhemta! bildning och duglighet.
Med uteslutande af sednare punkten i § 50, om infordrande af Under-styrelsens yttrande öfver ansökningar till anställning såsom extra-ordinarie tjensteman, föreslår alltså Utskottet följande stadgande: 23:o.
Tdl extra-ordinarie tjenstemän inom Banko-verket ega Fullmägtige att, i mån af behof, antaga skicklige och lämplige personer; börande dock vid ansökan om anställning företes intyg om allagd sådan examen, som fordras för att såsom studerande vid rikets universiteter antagas.
Med åberopande af hvad ofvan i punkten 10:o rörande Tryckeriföreståndaren och Sedeltryckarne föreslagits, hemställer Utskottet att, i stället för hvad nu i 51 och 52 angående nämnda konstidkare samt antagning al Vaktbetjening är före skrifvet, följande må stadgas: 24:o.
Öfvervaktmästare, tillika Brandmästare, samt nödig vaktbetjening tillsättas medelst konstitutorial af Fullmägtige.
Verkställande
Direktör eger att, i samråd med Chefen för Revisions kontoret, utse och antaga extra vaktbetjening. 36 Banlio-Utskottets Memorial N:o 44.
Med uteslutande af hvad § 53 innehåller, angående Under-styrelsens beslut i befordringsmål samt besvärs anförande öfver dylika, torde berörda § i öfrigt få bibehållas oförändrad, så lydande: 25:o.
Den, som ej åtnöjes med Fullmägtiges beslut i befordringsmål, vare berättigad att sig deröfver besvära hos nästblifvande Banko-Utskott eller, emellan riksdagarne, hos Revisionen af Bankoverket; skolande, vid talans förlust, ett sådant missnöje hos Fullmägtige anmälas inom 14 dagar efter det beslutet blifvit anslaget, samt besvären till Fullmägtiges expedition inlemnas, i förra fallet, sist å den dag.
Rikets Ständers sammankomst inträffar, och i sednare fallet, eller vid Banko-revision, sist 14 dagar före Rikets Ständers Revisorers sammanträdande, allt före klockan 12 å dagen.
Men är Fullmägtiges beslut i så beskaffadt mål meddeladt sednare, än 14 dagar före utgången af den sålunda bestämda tiden, böra besvären till Banko-Utskottet eller Revisorer omedelbart ingifvas, innan klockan 12 å 14:de dagen efter det klaganden af Fullmägtiges beslut erhållit del, den oräknad.
Någon ändring i grunderna för pensions-ber åkning, som innehållas i tredje Afdelningen af tredje Artikeln, <§§ 54—59, har Utskottet icke funnit nödig.
Af samma Artikels fjerde Afdelning, upptagande allmänna ordnings-stadganden och straffbestämmelser, innefattar <§ 60 föreskrift om undersökning hvarje qvartal huru sysslorna inom Banken blifvit bestridda, och § 64 att, om något vid denna finnes eftersatt, hvarå rättelse ej genast kan förskaffas, innehållning skall ske å den försumliges lön.
Då, på sätt Utskottet redan anmärkt, så beskaffad undersökning blifver obehöflig genom den dagliga tillsyn å göromålens gång, som skall åligga en bland verkställande
Direktörerne, och då arbete således icke, såsom under nuvarande förhållanden varit möjligt, lärer kunna eftersättas, får Utskottet tillstyrka: 26:o. att §§ 60 och 64 må ur Reglementet uteslutas.
I § 61 föreslås endast den ändring, som följer af Under-styrelsens upphörande, då §:n erhåller följande uppställning: 27:o.
I händelse en för öfrigt oförvitlig tjensteman finnes ega mindre fallenhet eller icke vara tjenlig och passande för den syssla, till hvilken han erhållit befordran, skola verkställande
Direktörerne förhållandet anmäla hos Fullmägtige, som angående tjenstgöringen förordna på sätt de för Verkets och allmänhetens betjenande nyttigast anse och lämpligast ske kan, utan att Banko-Utskottets Memorial N:o 44. sr någons tur och löningsrätt förnärmas eller Verkets förvaltningskostnad förökas.
Ändamalet med den omflyttning af extra-ordinarie tjenstemännen mellan Bankens särskilda kontor och afdelningar, som 62 § omförmäler, att de nemligen må inhemta kännedom om samt färdighet i de olikartade göromålen och förrättningarne, vinnes genom de förordnanden till förrättande af ordinarie sysslor inom än en, än en annan afdelning, hvilka åt extra-ordinarie tjenstemännen uppdragas, utan att någon allmän jemkning af placeringarne behöfves; och Utskottet hemställer, med anledning häraf, att berörda föreskrift såsom obehöflig och under sednare åren icke tillämpad, 28:o. må ur Reglementet utgå.
Uppställningen af Irsta mom. i g 63, om huru med uppehållande af tjenst vid sjukdomsförfall för ordinarie innehafvare förhållas skall, erfordrar förändring i följd af Under-styrelsens upphörande, hvarförutan genom försvinnandet af nuvarande olika sätt för tillsättning af vissa tjenster, 2:dra stycket i nämnde mom. bör utgå; äfvensom dels ordalydelsen i öfrigt kan lämpligen förkortas, dels den summa, som för vikariatet får af Bankens medel användas, bör till siffran bestämmas, sedan olika löner inom lägsta tjenstegraden komma att finnas.
Den förändrade uppställningen af 3:dje momentet härflyter deraf, att då tjensteman, som söker ledighet i och för tjenstgöring hos Rikets Ständer, deras Utskott eller Revisorer, för sådan tjenstgöring uppbär särskildt arfvode, bör han ock vidkännas den utgift, som i och för uppehållandet af hans tjenstebefattning erfordras.
Morn. 2, 4 och 5 torde deremot böra blifva oförändrade, endast med utbytande i det sistnämda af uttrycket: »Chefen för Revisions- och Ekonomi-afdelningen» mot »Chefen för Revisions-kontoret».
Och föreslår Utskottet för denna § följande lydelse: 29:o. Morn. 1.
Blifver någon tjensteman af sjukdom hindrad att sin syssla förrätta och göromålens behöriga gång fordrar att föranstalta om vikariat, ege verkställande
Direktör alt, utnLr det i punkt.
S här ofvan stadgade förbehåll, om tjenstgöringen förordna och dervid använda ett arfvode af 4,000 R:dr, efter år räknadt.
Sökes tjenstledighet för svag helsås förbättrande, utan egentligt sjukdomsförfall, eller för enskilda angelägenheter, ankomme det på Full— mägtige att bestämma om tjenstgöringen skall på Bankens eller sökandens bekostnad bestridas.
Tjensteman, som söker ledighet i och för tjenstgöring hos Rikets Ständer, deras Utskott eller Revisorer, vare pligtig att sjelf vidkännas kostnaden för tjenstens bestridande. »8 Banko-Utskottets Memorial N:o 44. Mom. 4.
Dä vikariat för någon tjensteman erfordras i anseende dertill, att lian sin egedom åt borgenärer afl rädt, eller ock blifvit för skuld i häkte inmanad eller under förmyndare ställd, bör hälften af hans lön användas till tjenstens bestridande undet den tid, vikariat i dylika fall, enligt nedanstående §§ (68—70) kan komma att fortfara.
Om någon af Bankens vaktbetjening blifver af sjukdom hindrad att sin tjenst bestrida, ege Chefen för Revisions-kontoret förordna extra vaktbetjent att tjensten förrätta mot åtnjutande för den tid, vikariatet fortfar, af ett arfvode, motsvarande den inkomst pä lönestat, som lör Bankens yngre Vaktmästare är bestämd.
Nuvarande uppställningen af 65 §, om anmälan af mindre tjensteförsummelser hos den auktoritet, hvilken upptagandet af frågan, med afseende å den felaktiges grad eller tjenstebefattning, tillkommer, erfordrar förändring i följd deraf att, efter Understyrelsens upphörande, alla dylika frågor böra Fullmägtige underställas; hvadan Utskottetet hemställer att åt §:n må gifvas denna lydelse: 50:o.
Om någon tjensteman antingen vid mindre förseelser i tjensten, ej låter sig rätta af vederbörande förmäns tillsägelse och varningar eller ock beträdes med verklig vårdslöshet eller försummelse i sin tjenstgöring, vare förmannen skyldig att förhållandet anmäla hos Fullmägtige, som bestämma huruvida sådan anmälan bör till åtal föranleda.
De straffbestämmelser, som, enligt 66 § nu få tillämpas för tjenstefel eller ovärdigt uppförande, äro: första gången föreställning inför protokollet jemte åtvarning att för framtiden sitt uppförande rätta; andra gången suspension under längre eller kortare tid, och tredje gången skiljande från tjensten.
Lämpligheten af att såsom första straffgrad ovilkorligen böra använda varning kan i flera afseenden ifrågasättas, synnerligen när denna skall tilldelas en tjensteman, hvilken i anseende till ålder eller eljest står färdig att från Bankens tjenst afgå; och Utskottet anser derföre böra åt Fullmägtige lemnäs öppet att, efter för handen va rande omständigheter, kunna tillämpa antingen denna bestraffning eller suspension, samt hemställer derföre att åt denna § må gifvas följande redaktion; 31:o.
Den som, efter anstäldt åtal, förklaras skyldig lill försummelse eller fel i tjensten eller ock med ett ovärdigt uppförande i allmänna lefvernet var der beträdd, erhålle antingen inför protokollet en allvarsam föreställning eller ock afhålles lian pä längre eller kortare tid, med förlust af större eller mindre del af lönen, från tjenstgöring i Verket.
Varder han sedermera till ny förseelse förvunnen, afhålles lian på längre eller kortare tid, med förlust af större eller mindre del af lönen, från Éahko-Uts/ioltels Memorial A7:o 44.
39 tjenstgöring i Verket, eller ock skiljes han från derstädes innehafvande tjenst.
I händelse af bifall till förslaget om förändring af nyssomförmälda 66 §, 32:o, torde stadgandet i 67 § böra utgå.
För att bringa § 73, angående fel, som begås af Bankens vaktbetjening, i öfverensstämmelse med förut föreslagna stadgande!), föreslår Utskottet, som anser åläggandet af böter i dylika fall sällan, om någonsin, leda till det med straffet åsyftade ändamål, att denna § må komma att lyda sålunda: 33:o.
Om någon af Bankens vaktbetjening visar ohörsamhet mot förmäns befallningar eller på annat sätt felar i tjensten eller utom densamma förhåller sig tadel värdi, ankomme det på verkställande
Direktör att, efter anmälan af Chefen för Revisions-kontoret, efter omständigheterna, antingen afhålla den felaktige från tjenstgöring under längre eller kortare tid med förlust af större eller mindre del af lönen eller ock genast anmäla honom till skil jande från tjensten.
Förra delen af stadgandet i 74 § förfaller, derest Under-slyrelsen kommer att upphöra; och sednare delen synes ej tillhöra Banko-reglementet; hvadan Utskottet vördsamt föreslår: 34:o. att omförmälda stadgande ej må i blifvande Banko-reglemente inflyta.
Som den Under-styrelsen hittills tillkommande behandling af de i denna Afdelning omförmälda angelägenheter kommer att i vissa fall tilläggas verkställande Direktörerne, böra mom.
1 och 2 i § 75 i öfverensstämmelse härmed ändras, hvaremot mom. 3 torde få förblifva af orubbadt innehåll; och föreslår Utskottet följande redaktion af denna §: 35:o. Mom. 1.
Öfver verkställande
Direktörs beslut, hvarigenom vaktbetjent dömes till suspension, kunna hesvär hos Fullmägtige anföras innan kl. 12 å 14:de dagen elter af beslutet bevisligen erhållen del, den oräknad, och må sådant beslut ej sättas i verkställighet förr, än det vunnit laga kraft, eller är vordet af Fullmägtige gilladt.
Öfver Fullmägtiges beslut i mål, som i denna afdelning af Reglementet uppräknas, må besvär endast i det fall anföras, att någon bhfver från tjensten dömd.
Den, som med sådant Fullmägtiges beslut ej åtnöjes, bör, vid förlust af talan, sitt missnöje emot beslutet hos Fullmägtige anmäla inom 14 dagar efter deraf bevisligen erhållen del, den oräk* 40 Banko-Utskottets Memorial N:o 44. nåd; hvarefter ban vare berättigad att hos nästblifvande Banko-Utskott eller, emellan riksdagarne, hos Revisorer öfver Banko-verket sin klagan fullfölja, derest besvären till Fullmägtiges expedition inlemnas, i förra fallet, sist å den dag, Rikets Ständers sammankomst inträffar, och i sednare fallet, eller vid Banko-revision, sist 14 dagar före Rikets Ständers Revisorers sammantiäde; men är beslutet af Fullmägtige meddeladt sednare än 14 dagar före utgången af den sålunda bestämda tiden, böra besvären till Banko-Utskott eller Revision omedelbart ingifvas, innan kl. 12 å 14:de dagen efter det klaganden af beslutet erhållit del, den oräknad.
De i åtskilliga föreskrifter, tillhörande Usta, 2:dra och 5:dje Artiklarne af Bankoreglementet, nu tillstyrkta förändringar kunna ej tillämpas förr än i mån, som tjen— ster och göromål blifvit i öfverensstämmelse med de af Rikets Ständer redan fattade och vidare meddelande beslut ordnade.
Dessa föreskrifter äro §§ 17, 31, 52, 33, 35, 36, med de här ofvan föreslagna undantag, 49, 50, 52, 60, 61, 63, 64, 73, 74 och 75.
Utskottet hemställer derför vördsamt: 36:o. att i Reglementet må inflyta detta stadgande:
De i Banko-reglementet af den 30 Oktober 1860 under Usta, 2:dra och 3:dje Artiklarne intagna föreskrifter, angående Banko-verkets indelning, Under-styrelsen, embets- och tjenstemännens ansvarighet, indelning och löneförmåner, med de här ofvan i afseende å de sistnämnda föreslagna undantag, kassaskrifvares, extra-ordinarie tjenstemäns och vaktbetjentes antagning, qvartals-undersökningar, vikariats-förordnanden, tjenstemäns och betjentes förseelser samt ordningen för besvärs anförande i hvarjehanda mål, skola tillämpas intilldess tjenster och göromål blifvit ordnade i öfverensstämmelse med Rikets Ständers vid innevarande riksdag meddelade förordnanden.
Reservationer: af Riks-arkivarien Nordström: »Den föreslagna, nya institutionen, af tre verkställande
Direktörer jemte tvä Suppleanter, så ordnad som Utskottets Betänkande utvisar, har jag, för min del, icke kunnat godkänna.
Hade det varit fråga om, att mot särskild ersättning uppdraga åt några ledamöter af Riksbankens Öfver-styrelse den »dagliga tillsynen öfver göromålen i Bankens samtliga afdelningar», (eller kontor) tillika Uanko-Ut sköttel» Memorial N;o 44.
41 tillika mod de göromål oell bestyr, som iiro förenade med vexelhandel för Bankens räkning oell nu, enligt li i § i Reglementet af år 1860, ombesörjas af två Deputerade bland Fullmägtige, skulle förslaget utan tvifvel varit förtjent af mycken uppmärksamhet.
Den »dagliga tillsynen» skulle, vid sådant förhållande, kommit att utölvas af dem, som uro de grundlagsenliga Cheferne för Bankens förvaltning, och sorn, enligt Banko-reglementet (1860, g
S,j, hafva sig uppdraget, ej blott att handhafva »noga tillsyn öfver ordningens vidmagtbållande inom Verkets afdelningar» i allmänhet, utan ock inom gränserna för de af Rikets Ständer gifna föreskrifter besluta och »vidtaga de åtgärder, hvilka till befrämjande af Verkets rätt, säkerhet och förmån finnas vara af nöden».
De »verkställande»
Direktörerne skulle sålunda kommit att innehafva den ståndpunkt, de naturligen borde innehafva, nemligen att stå uti en direkt och omedelbar förbindelse med de »beslutande», och derigenom äfven sättas i tillfälle, att med större sakkännedom och klarhet utöfva »den dagliga tillsynen» öfver verkställigheten.
Det är emellertid ej sålunda, som de »verkställande
Direktörernes» ställning, enligt Utskottets förslag, skulle ordnas.
De skulle, äfven de, i förhållande till Fullmägtige, ej blifva annat än underordnade agenter, med uppdrag visserligen att utöfva »tillsyn» öfver alla andra, Fullmägtige underordnade, tjenstemän i Banken; men huruledes i afseende å Direktörerne sjelfva, i anseende till äfven deras underordnade ställning, den lika nödiga och oeftqrgifliga, dagliga tillsynen skulle upprätthållas, derom yttras ej något i förslaget, ehuru sådant ur flera synpunkter vore af mycken vigt för de fall, att de komme att utses af Fullmägtige bland andra^än dessas egna ledamöter.
Direktörer skulle nemligen, enligt förslaget, kunna af Fullmägtige utses antingen inom eller utom sin krets, och att det sednare är det, man egentligen åsyftar, kan så mycket mindre betviflas, som eljest förslaget hade nära nog varit obe höfligt och utan allt ändamål, enär det förra redan nu står Fullmägtige fullkomligen öppet.
Direktörerne skulle, vidare, tillsättas endast för ett år i sender, och således, ehuru åter valbara, ej kunna med säkerhet påräkna att få bibehålla sin plats för mer än ett år.
Valet af dem skulle ej heller vara bundet vid vissa, i lag på för hand bestämda, qvalifikationer, utan helt och hållet bero af Fullmägtiges godtfinnande.
Handelskontorister, Bokhållare, med flere, skulle således lika väl dertill kunna utses, som män, hvilka i bankaffärers och räkenskapers handhafvande synnerligen utmärkt sig.
Men hvad som i alla händelser vöre visst, är, att de bland personer utom Banken nyvalde Direktörerne, åtminstone under det första året, ganska litet vore vuxna att i ett Verk, sådant som Riksbanken med sin lika omfattande som invecklade förvaltning, utöfva tillsyn och kontroll öfver de mäns embetsverksamhet och göromål, hvilka der under en ilerårig tjenstetid förvärfvat sig erfarenhet, eller måhända grånat i utöfningen af sin tjenst.
Den magt vid »den dagliga tillsynen» öfver Bankens samtliga embets- och tjen liih.
(Hl /(.
St- Prat. 1802 & 1803 0 Sami.
I Afd. 19 Hafi, (5 42 Banko-Utskottets Memorial N:o 44. stemäns göromål, som Direktörerne skulle tillkomma, föreslås emellertid ända till den utsträckning, att de till och med skulle få till efterrättelse påbjuda och befalla åtgärder i strid med de för embetsmännen af Fullmägtige utfärdade instruktioner.
Väl tillägges dervid, att
Direktörerne i sådant fall borde derom göra anmälan hos Fullmägtige \id dessas nästa sammanträde, och Fullmägtige således ega att pröfva befallningens halt.
Men lätt är att inse, att om instruktionerna äro med vederbörlig omsorg uppsatta, något så tvingande behof af åtgärder i strid med dem knappt bör kunna förekomma, att det ej af Fullmägtige kunde hinna pröfvas, innan befallning om verkställighet utfärdas.
Något bestämdt årligt arfvode för
Direktörerne är icke föreslaget, utan endast den begränsning af Fullmiigtiges rätt att derom efter omständigheterna besluta uppdragen, att tills vidare beloppet af den afiöningsstat, som för det närvarande är fastställd, ej må öfverskridas.
Efter afdrag af de till ordinarie tjenstemönrien utgående löner, kan lik\al, i följd af de flera under denna riksdag beslutade indragningar, öfverskottet blifva betydligt, och sålunda öka de tillgångar, öfver hvilka Fullmägtige skulle få disponera för de års-ackord, som de med Direktörerne skulle afsluta, och hvarvid, allt efter omständigheterna, åt den ene kunde beviljas mer, åt den andre mindre.
Äfven denna del af förslaget står således i strid med de allmänt antagna grundsatserna för regi ringen af de löner, som Statens embetsmän böra tillkomma.
Enligt förslaget skulle Bankens s. k.
Under-styrelse upphöra, och Utskottet bemödar sig om att söka visa, att en del af Kommissariernes göromål bättre skulle kunna skötas af Direktörer, och de bland göromålen, som erfordrade kollegial behandling, lämpligast öfvertagas af Fullmägtige.
Ehuru, då Fullmägtige sjelfve icke innehafva fasta platser, utan väljas för tre år, en ständig Under-styrelse för kontinuiteten i detaljförvaltningen just derföre särskildt ansetts eiforderlig, hindrar likväl detta ej, att äfven Under-styrelsen må kunna reformeras, och en sådan reform har äfven under denna riksdag blifvit beslutad.
De förr s. k. afdelningarne hafva blifvit fördelade i kontor, och i spetsen för hvarje kontor ställd en Chef, som är ansvarig för, alt alla kontoret åliggande göromål ordentligen af dess tjenstemän fullgöras.
Hvarje sådan A'ontors-chef blir sålunda i sjelfva verket
Direktör för sitt kontor, samt, då han säkciligen ej till en sådan plats kunde vinna befordran, ulan att åtminstone några år hafva inom Banken (jent i lägre grader, en Direktör, utrustad med vida större kännedom af förvaltningen derstädes, än någon af dessa af Utskottet föreslagna
Direktörer, som skulle antagas endast för ett år, och kunna väljas äfven bland personer, som dittills med Bankens förvaltning ej haft något att skaffa; och om någon härvid skulle uppställa frågan: hvem skall utöfva tillsyn öfver Kontors-cheferne; så kan den besvaras med en annan, fullt lika befogad: hvem skall utöfva tillsyn öfver de föreslagna Direktörerne?
Bland de göromål, som skulle tillkomma de nya Direktörerne, upptages äfven: förberedande handläggning och utredning, i samråd med vederbörande tjenstemän, af ärenden, öfver hvilka Fullmägtige ega besluta.
Obestridligt torde dock vara, att in - Bunko-Ulskoltcts Memorial Avo 44.
43 gen vöre mera egnad att med full sakkännedom afgifva sådan utredning, än de Kontors-chefer, hvilkas departement frågan närmast rörde, och som derföre, allt efter ärendenas beskaffenhet, derom kunde anmodas, så vida ej vissa af dem på förhand kunde utses, att sådana utredningar och betönkanden meddela; och hvad slutligen angår bestyret med vexelhandel, torde det så mycket mindre, allena för sig, utgöra tillräckligt skäl för de ifrågasatta
Direktörernes anställande, som det sätt, hvarpå detta bestyr hittills fullgjorts, synes visa, att föreskriften derom motsvarat ändamålet.
Vid öfvervägande af allt detta, och då de af Utskottet för öfrigt anförda motiver för sitt förslag väl icke torde kunna sägas utmärka sig genom slående bevisnings kraft, kan jag, för min del, ej annat, än afstyrka antagandet af detta förslag, som, efter mitt omdöme, väl skulle leda till nya, obestämda utgifter, men icke innefatta någon garanti för, att det åsyftade ändamålet dermed skulle befordras.
I händelse af afslag, skulle en återremiss blifva nödig för de omarbetningar i åtskilliga punkter, som deraf blefve en följd.
Vidkommande grunderna för tjenslemäns anställande och befordran inom Bankoförvaltningen, föreslår Utskottet, bland annat, att, med upphäfvande af 50 och 91 §§ i nu gällande Banko-reglemente, som föreskrifva såsom vilkor för anställande i Bankens tjenst, att den sökande skall hafva aflagt någon sådan akademisk examen, som berättigar till inträde i Konungens Kansli, eller Rättegångs-, eller Räkenskapsverken, endast aflagd studentexamen skall vara tillräcklig, med undantag allenast af advokatfiskal- och ombudsmans- samt kanslist-tjensterna i dessas expeditioner, för kompetens till hvilka tjenstår juridisk examen skulle erfordras.
Sjelfve
Banko-sekreteraren skulle således i framtiden icke behöfva hafva dokumenterat andra kunskapsprof, än dem som fordras i studentexamen.
Spörjer man efter skälen till detta retrograda förslag i en tid, då anspråk på studier och vetande hos Statens tjenare likväl allt mer göra sig gällande, så svarar Utskottet, att »vinsten af en akademisk examen vore ringa».
Att härom tvista med Utskottet skulle knappt löna mödan.
Ganska amnärkningsvärdt är emellertid, alt då Utskottet i frågan om Direktörerne och Kommissaricrnes lämplighet dertill talar om angelägenheten för Bankens tjenstemän af »en eggelse att vinnlägga sig om förvärfvande af insigter i bankväsende i allmänhet», en eggelse, som desse tjenstemän skulle sakna, det åter nu fäster så liten vigt dervid, att det anser redan studenter utan akademiska studier och examina kunna i Riksbankens förvaltning anställas, för att sedermera, med uteslutande af alla andra sökande, der befordras.