Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksgagneligf ändamål erforderliga anstalter böra utan uppskof alfvarligt påtänkas; men så vida pröfningen af dessa Straffinrättningars antal och skick ej vid närvarande tillfälle utgör en för tidig handling, är jag af den, från pluraliteten afvikande tanka, att hvarje Länsstyrelse skall under sig hafva ett Straff- eller Corrections-hus lydande, och det i samband med den inrättning till försvarslösa personers sysselsättning, derom särskild motion af mig är vorden väckt, heldst i annor händelse Iväns - Styrelsen, betraktad som uppsynings och verkställande magt, skulle i märklig mån sakna medlet för detta sitt kalls uppfyllelse; äfvensom då skulle dessförutan tillkomma olägenheten af fångars långväga forsling och deras skiljande från relation med hemort och anhö - 1444 .Deri 28 Junti anhörigaj hvaraf utvägen för dem, att åter; sora bättrade medlemmar, i Samhället ingå, blef mindre lättad; obemäldt lemnadt, att vid delinquenters och arbets-fångars större sammanhopning, som följer af få straffinrättningar, fullständig uppsigt öfver ordning och snygghet derstädes icke borde bliiva påräknelig.
Ex Officio A. J. Wahlstjerna.
Juni* Juli.
JuniJuni Vördsamt Memorial!
Jemte nådig proposition af den igale nästlidne April, angående förändring uti nu antagna bestraffningssätt och inrättande af allmänna Arbetsoch Corrections-hus, har Kongl. Maj:t, efter inhämtade underdåniga yttranden af dess Högsta I) omstol och Stats Rådet, förklarat sig hafva i nåder funnit godt meddela Riksens Höglofl.
Ständer det af den, till lagarnas öfverseende, förordnade Comité i underdånighet afgifna Betänkande och förslag till förändring af Under-Domstolarnas och Hof-Rätternas antal och organisation, j ändamål att Riksens Ständer ej md sakna tillfälle, att öfver berörde ämne sig utlåta.
Sedan Uppläst hos Höglofli Ridd. och Ad. d 28 — Högvörd. Prest-Ståndet d. 2 — Vällbfl. Borgare-Ståndet d. 28 __ — Hederv. Bonde-Ståndet d. 28 Den 28 Juni' s; 14 4 3 m Sedan ile handlingar, som i följd häraf Kongl, Majit låtit till Riksens Ständer öfverlemna, blifvit af samteliga Respectiva Riks - Stånden till Dag-Utskottet remitterade, har Utskottet af DagCornitéens omförmäldta betänkande inhämtat, att Comitéen förmält sig hafva, i de redan utarbe-] tade förslag till en del I, a g-Balkar, varit nödsakad lämpa åtskilliga föreskrifter efter
Domstolarnas beskaffenhet för närvarande, men att dervid svårigheter sig yppat, som gjort, att
Comitéen allt mer och mer funnit förändringar med Domstolarnas antal och organisation oumgängeliga, äfvensom att, då Comitéen varit betänkt på omarbetandet af sjelfva Rättegångs-ordningefi, behof af Ragstiftande magtens prseliminaira beslut i omförmäldta afseende sig visat, emedan ^de mindro förbättringar, sorn i Rättegångssättet kunna vara nö-' diga,icke vore möjliga att utstaka,innan antalet af inT stander och tiden för Domstolarnas verksamhet blifvit bestämde; i anledning hvaraf Comitéen J underdånighet hemställt, om icke Kongl. Majit skulle i Nåder täckas till Riksens Ständers öfverläggning proponera följande af Comitéen på anförda skäl uppgjorda förslag, nemligen att Första Domstolen på Dandet eller Härads-Rätten borde sammanträda en dag i hvarje vecka, eller åtmindstone en dag i hvarje månad och sessionen då fortfara så länge målens mängd eller vidlöftighet det fordrade: att ingen
Domsaga borde hafva mera än ett Tingsställe, hvilket skulle finnas beläget någorlunda midt i Domsagan, och denna således ej vara större-, än att en sådan Tingsplats kunde af alla
Den 2 § Juni alla innevånarne utan svårighet besökas: att uti jiyssnämda sessioner något vidare afbrott ej börtie äga runa, än att quie Ferier om året utstakades, deri , ena från den 13 December till den a 3 Januari, hvarunder de större Högtiderna firas, och den andra frän deri 1 Juli till deri 1 Septeria, ber, under hvilka månader rnenighelen sysselsattes med skörden: men att, 0111 för några af <le norra Landskapen och lill äfventyr?
för en del af Wermeland svårigheter för omforma!ta inrättning af Permanenta Domstolar ännu skulle mota, rättegångs tiderna der tills vidare kunde förblifva oförändrade: ali andro Dnmstoleneller JLagmansJiä'ten borde, till undvikande af en vidlyftig omgång och uppehåll med Civila tvisters befordrande till slut, alldeles afskaffas: alf hvarken i de större eller mindre Städer mera än ett slags Under-Domstol skulle finnas; att, vid indragningen af Lagmans-Ratten å Ilandet oda andra Domstolen i Städerna, de flera Divisioner, af hvilka Hofrätterna nu bestå, .måtte utflyttas till särskilta orter och erhålla, hvardera efter landskapens folkmängd och vidd, sin afmatta Domkrets: att i hvarje sadan Hofrätt kunde blifva 6, 5 eller 4 Xedamöter, Presidenten inberäknad, allt efter soto Domföra antalet till 5.
4. eller 3 bestämdes: att hela antalet likväl hurde vara så stort, att alltid en ledamot, i ombyte efter tour, kunde äga ledighet, under det arbetet af de tjenstgörande fortsattes ulan ferier; och att denna , från arbete inom H of-Rätt en lediga, ledamot salund a vöre alt tillgå, för att verkställa de besigtningar , som Hof Rätten - Dm a 8 Juni. 1447 Raden stundom kunde finna angeläget att beslutta, sedan Lagmans Rätten upphört, men vid hvilken saken likväl icke komrne att afgöras, utan. af Hof-Rätts Ledamoten, med biträde af någon Uthärads-Domare och Nämnd, blott undersöktes, så att den sedan vore i skick att af Hof-Rätten slnteligen afdömas.
Vid företagen granskning af detta förslag har, i förening dermed, Utskottet ansett följande från Höglofl, Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde Ståndet till Utskottet hänskjutne Memorial jemväl böra förekomma, nemligen, 1:0 af Her A. J.
Silfversparre, deruti lian, som i öfrigt väckts enahanda motion med den, hvilken i Lag-Cörtiitéons forberörde förslag innefattas, rörande H irads-Rätternas permanenta sessioner, Lagmans Ratternas indragning, antagande af endast en Under-Domstol i Städerna och Kol-Ratternas fördelning samt utflyttning i Landsorterna, tillika anmärkt att Summa Apellabilis ej bör högt uppsättas, och att, till vinnande af ord» ning i Lagskipningen och enkelhet i Rättegångs sättet, ej mindre Collegiernas och Executiva magtens Domsrätt, än äfven nu varande mängd af Extra Domstolar och Rätter borde försvinna, äfvensom en enklare sammansättning af administrationens delar, genom det de högre embetsVerken i Staten, så militaire som Civile och Ecelesiastique blefve i hvarje provins etablerade på samma ställe, med ägande af enahanda område för deras territorial befattningar ansetts nödigt; 2:0 1448 Den 2§ Juni» ro af Vice Talmantien Hyckert,' innehållande samma förslag i afseende å förändring af Horn-, stolarna, sorn förrberördt är, men hvaruti tillika fråga väckes om Collegiernas indragning och sådana måls förvisande till Rikets Domstolar, hvilka såsom ämnen af egenteiigen Juridisk art nu tillhöra nämnde Collegier, att pröfva och afdöma; 3:0 af Riksdags-Fullmägtigen Anders Petter Pehrsson från Östergöthland-, som endast yrkar Lag-* rnans-Ratternas indragning,såsom en under-Domstol, genom hvars tillvarelse ett längre uppehåll för Rättsökande uppstår till erhållande af slut i Civila tvister; 4:0 och j;a af Riksdags-Fullmägtiga Eric.
Johausson. från Medelpad och Anders Ani dersson Aberg från Vesterbotten, hvilka anse, att för deras hemorter någon förändring uti nuvarande
Domstolars skick icke vare lämpe-- lig; 6to af Riksdags Fulimägtigen Eric Perhsson, från Carlstads Län, hvaruti föreslås inrättande af Cotnpromiss eller Forliknings-rätter; 7:0 af Fri-, herre von Strokirch, genom hvilket Herr FtL herren, under andragande af manga särskilta omständigheter, hvilka här nedan vidare komma att omföraäalas, anser ali annan förändring af'
TJrid er-Domstolarnas och Hof-Rätternas nu varande beskaffenhet vara hvarken nyttig eller verk-, ställbar, än att arne Lagmans,Ting \ hvarje Lagsaga årligen förrättas, i stället för det enas som nu blott hålles, samt i öfrigt hemställer, au prof, yiingen af alla de nu åsyftade förändringar måtte lemnäs till de lagstiftare, sorn emottaga Lag-pro^bctet fullständigt utarbetadt; och då blifva i till» fäi- ‘
Den 28 Juni. fälle att uti ett sammanhang med alla Lngbal-' karna, närmare inse följderna deraf; 8:0 af Friherre Ludvig Boije, innehållande, utom särskilt framställning och anmärkningar, i afseende å befordrings - sättet till öfver-Domare befattningar, äfven påstående, att enahanda förfarande med det af Lag-Com i téen nu uppgjorda förslag till förändring med
Domstolarna måtte iakttagas, som angående
Comitéens uppgörande projecter tilt Xmgbalkarna blifvit stadgadt, samt att således meddelandet deraf åt allmänheten genom tryck till granskning och anmärkningar måtte föregå, innan fråga orri antagande af förslaget kunde förekomma ; 9:0 af Herr Reenstjerna, sorn anser Götha Hof-Ratt kunna med Svea Hof-Rätt sammanslås och förstnämnde Hof-Rätts-Hus till annat Statens behof användas; och ändteligen 10:0 af Herr Ankarloo, deruti hart, med antagande af den grundsatts, att Lagstiftningens föremål bör blifva, att qväfva tvedrägt och rättegångar, föreslår att Härads-Rätterna i deras nu varande skick må bibehållas; att I,agmans-Rätterna äfven må förblifva såsom andra Jnstamien, med deri förändring, att de dit vädjade inål endast af Lagmannen utan nämnd samt blott med biträde af en lagkunnig person afdömrnas: att Rikets bägge Ifof-Rätter förenas till en enda och å ett enda ställe; samt att en mellantid af ett år mätte framlöpa vid hvarje af dessa Domstolar innan ett paåls behandling finge företagas eller det sedermera under Kongl. Maj:ts nådiga pröfning drages, o P» M 5<> Hen 28 Juni, på det parterne matte äga tillfälle att emedlertid vistäinnet i godo bilägga.
Detta allt har Utskottet uti noggrannt öfver" vägande tagit, och finner sig först böra meddela yttranden, huruvida nu förevarande fråga örn förändring af Domstolarna, är af, den beskaffenhet, att den icke förr, än sedan Dag-Balkarne .fullständigt hunnit af Lag-Comitéen utarbetas, och varit till allmän granskning utgifne, ina i ett sammanhang med hela lagverket komma under pröfning.
Utskottet sorn förut, i anledning af Kongl' Maj:ts nådiga proposition, afgifvit vördsamt Utlåtande i det särskildta ämne, hvaröfver* Dag-Co irdréen, likasom i det nu i fragavärande, sökt lagstiftande magtens preliminaira beslut, angående förändring ij bestraffningssätt och inrättning af Arbets eller Straff- och Corrections-hus, har ej kunnat inse annat, än att då ordningen och formerna, som för Rättegångar böra utstakas, i hela sjn utveckling måste lämpas efter den inrättning, som vidtages för sjelfva Domstolarna, deras antal och olika organisation, samt efter den tid och de orter, på hvilka de blifva att tillgå: då denna inrättning följakteligen utgör den grund, hvarpå Rättegångs Ordningen med alla sina formaliteter bör byggas; och då uppställningen deraf således nödvändigt skall stå eller falla med antagandet eller undanröjandet af denna första grundform; att föregående stadgande härom oumgängeligen fordras, r> sa ^ ■ lia A
Mi Dt n 28 Juni, 1451 $a vida den händelse bor förekomma*, att vid sluteliga pröfn ingen af Ung Gomiféens fulländade förslag, hela arbetet på Rntregsngs-orduingeu Skall vara förloradt, oin den inrättning af Domstolarna ej godkännes, som Gomitéen föreslagit.
Utskottet har alltså destpmindre dragit i betänkande, att i detta ninne tillstyrka den af Gomitéen begärta prelintinai ra åtgärd , sorn en lika åtgärd, enligt hvad ofvan är anmärkt, redan blifvit leornad i särskilta frågan om förändrade bestraffningssätt; en fråga, hvilken har sit egentliga inflytande
,på utförandet af Strafflagarnas Co-nst niet ion, då deremot af den na förevarande, om
Domstols inrättningen, sjelfva grunddragen för Rättegångs-orduingen bero, Efter sålunda antagen nödvändighet, att pröfva äfven denna sednare fråga, titan , af bidande af allmänna Opinionens omdöme, hvars vigt för öfrigt Utskottet ej misskänner, men hvilket svårast torde vinna tillförlitlig stadga i ett ämne, sora rörer blotta sättet och formen för Eagskipningen, anset' Utskottet sig böra öfvergå till granskningen af de skäl, sorn blifvit föredragne, dels för och dels emot Eag-Comitéens förslag.
Dervid visar sig den hufvndsakliga skiljaktighet i åsigter, att enär Lag-Comitéen i sit betänkande utgått från den grundsatts, att Domstolarne böra för de Rättsökande vara Lätt och Jemt tiUgän geliga, eller att deras verksamhet mn, så litet som möjligt, finnas afbruten, Herr Friherre Sltokirck, och ännu mera Herr Ankarloo, deremot - Den 28 Juni'. emot synes hafva antagit, att tillgången till
Domstolarna ej bör underlättas, emedan fara vore, att ett hastigare tillfälle såmedelst öppnades förden ofta i egen inbillning för fördelade personen, att desto skyndsammare söka sin förmenta hämnd, hvarigenom Rättegångar skulle ökas till en gränslös mängd, då erfarenheten, sorn vore den säkraste vägledare, ä andra sidan visade, att passionens utbrott alltid vore häftigast i sin början, men att sanningen under en tid mildrar och ändteligen aflägsnar följderna.
För att välja imellan dessa olika åsigter har Utskottet endast hehöft betänka hvad som vorg egenteliga föremålet för borgerliga Lagstiftningen i allmänhet.
Utskottet har trott detta syftemål bestå, för det första, deruti, att alla ingrepp och fdrnärmelser medborgare imellan i möjligaste måtto förebyggas genom vissheten, att en rättmätig ansvatighet alltid blir deras påföljd; och för det andra deruti, att ingen, som tror sig lida, ajhålles från att påkalla Lagens skydd, hvad lidandet är verkligt eller inbilladt, men att, i sednare fallet, den klagande har att vänta en sådan rättelse i sin obehöriga inbillning, att han deraf ej oftare må missledas.
Med denna syftning liar Utskottet ej kunnat förlika den tanka, att tillfället till framförande af hvarje klagan borde försvaras.
Utskottet tviflar, att en i laglig ordning anställd talan inför Domstol, Jtan benämnas för en sökt hämnd.
Det Den a 8 Juni'.
1453 Det ar just dä, när lagen öppnar utväg till upprättelse, som härndén försvinner, hvaremot frestelsen, att den utöfva tillväxer i samma mån lagen genom fördröjandet af sitt beskydd vill qväfva den billiga förtrytelsen öfver en liden oförrätt.
Ju starkare Lagstiftningen hos ett folk fästat den öfvertygelse, att rättvisan skyndsamt och ofelbart träffar den, sorn störer en annans säkerhet till person eller Egendom, ju mera skola sådana ingrep uteblifva, och derigenom är Lagens första syltemål vunnet.
Har åter verklig oförrätt blifvit någon tillfogad, så kan väl ingen tvekan möjligen uppstå derom, att denne oförrätt bör kunna åtalas, utan att den lidande tillbakahålles af svårigheter, hvilka medföra den dubbla förderfligheten,att nedtrycka den sorn har rätt, och att upplyfta den sorn har orätt, derigenom att den förre utmattas nnder det den sednare njuter frugten af hvad han förstått att laglöst sig tillkräkta.
För öfrigt gifvas ganska ofta händelser, som föranlåta parter att anlita Sommaren, hvarken af hämnd elley för att söka sak med hvarannan, utan af det enkla och oklanderliga skälet, att deras öfvertygelser om det rätta äro stridiga och att de vilja underkasta dem Lagens Dom.
Utskottet kan således ej instämma i den me" ning, att tiUgången till Lagskipande magten bör Vara hangre tid af året stängd, af frugtan att trätgirig: - M54 Den 28 Juni. girigheten skulle okas, om ilen vore mera oppen.
Utskottet föreställer sig hvarken att trätsjukan lig* ger i menniskoly»net i allmänhet, eller att dea för svenska folket utgör ett så eget och särskildt Caractairs-drag, att det skulle endast i detta Iand. vara vådligt att införa en med lagstiftningens san» ria ändamål öfverensstämmande -Domstols inrätt» ning, sorn i de flesta andra länder ledan blifvit antagen.
Sedan TTtskottet på dessa skäl funnit s!g bö« ra gilla den grund, hvarifrån Dag - Comitéert utgått vid framställningen af i fråga varande förslag, nemligen, att rättvisan bör vara lätt Oell jemt tillgängelig; återstår nu alt granska sjelfva utvecklingen af förslaget i hänseende till de sär* skilta Domstolarna.
Att Första Domstolen å Dandet eller Härads Futten, med högst 3*ne sammanträden om året, icke kan befordra den skyndsamhet, som är nöd» vändig för en väl organiserad Dagskipning: att de långa mellantiderna, från det ena sammanträ» det till det andra, leda till alltförmycken fordel för den, sorn med tillskapade invändningar oell undflykter, endast söker utdrägt: att de lägga ett känbart hinder mot sakens fortgång äfven för den, sorn, utan afsigt att vålla obehörigt uppehåll, likväl har för utförandet af sin talan behof af rådrum: att den stora mängden af inål, sorn sammanhopas vid hvarje Ting, ej sällan föranlåter
Dommaren,' att meraän sorn vors atlönska, hasta med deras Den a 8 Juni. *455 deras behandling, och betager hanom den tid, sorn en stilla och noggrann öfverläggning vid beslutens affattande brafver; detta allt anser Utskottet vara så klart, att det ej tarfvar något ora. stärtdeligare utförande.
Häraf synes ock vara att sluta, det Härads Rätterna oftare , än hittills, böra sammanträda 5 Men innan Utskottet deröfver närmare utlåter sig, vill Utskottet öfverväga hvad emot denna förändring blifvit anmärkt, utom den förut omförmälda farhågan i allmänhet för trätgirighetens tillväxt, hvarom Utskottet redan ofvanföre meddelt sitt yttrande och dervid Utskottet nu blott tillägger den erinran, att Under-Dornstolarnas permanence, enligt hvad erfarenheten visat, icke ökat rättegångarna, emedan Städerna, hvarest
Domstolarne nästan dageligen äro tillgängelige, sällan hafva det antal af tvister,' sorn svarar emot deras folkmängd, i förhållande till en lika folkmängd på landet, oaktadt anledningen till stridigheter och collisioner af alla slag visserligen icke ar min. dre, än på en landsträcka ined samma folk* mängd.
De öfriga skälen emot förändringen äro förnämligast: att menighetens aktning för den uråldriga och på forntidens häfder grundade inrättningen af Härads Rätten är stark, att allmogen från sina första stunder blifvit styrkt i den öfvertygelse, att Tinget är ett värn för dess rättigheter och att den brottslige des lider straff för sina miss.
Den 28 Juni'. missgerningar; att Tingens början i genom förrättande af Gudstjenst, linjer menighetens begrepp om helgden och värdigheten af stället och ända> målet, att Dommaren äger tillfälle, att sa väl vid Tingets början, som vid förekommande brottmål, erinra menigheten om sina pligter, ett tillfälle hvilket aldrig borde försummas till upplysande, varnande och förbättrande af den folkdass, som äger så inskränkta undervisnings till* gångar: att allmogen har i Domstolen Ledamöter af sitt eget stånd, som utgöra nämden, hvilka nödgades skilja sig helt och hållet från sitt Landtmanna-yrke, om Tingen oftare inträffade; hvaremot, om nämndemans tjensten blefve ambulatorisk, eller ett större antal dertill utsagos, föga gagn vore af dem att vänta, emedan den skicklighet, som de nu vid Tingen inhämta, då skulle hos dem saknas, och det biträde, som af Nämden skall vara att påräkna för allmänna policen, jemväl gå förloradt: och ändteligen, att om Härads-Rätterna skulle göras permanenta, nya Ernbets- och Boningsrum borde för Dommaren bekostas, hvarjemte, genom Domsagornas inskränkjui g, Haradshöfdingarnes antal behöfde förökas och ersättning för mindskade inkomster dem lemnäs.
Forntidens häfder bestyrka, hvad Eag-Comitéens betänkande innehåller, att Härads-Rättetna i sitt uråldriga skick varit helt annorlunda inrattade, än de nu finnas, emedan ett Ting i hvarje vecka di blifvit hållet.
Från forntidens häfder
Den 28 Juni - M5?
häfder eller frän någon vördnad för uråldren, kan således den aktning ej leda sitt ursprung, som menigheten påstås äga för sina nu varande Härads-Rätter.
Denna aktning är också underkastad omvexling, allt efter det olika förtroende menigheten hyser för Domarens insigter och rättrådighet.
Den är följakteligen att tillskrifva endast öfvertygelsen, att Domstolen verkeligen utgör ett värn for den lidande och en skräck för den brottsliga; och Utskottet ser för sin del icke den ringaste anledning att frukta, det denna öfvertygelse skulle kunna rubbas deraf, att Domstolen ännu oftare sättes i tillfälle att värja den oskyldiga och straffa brottslingen.
Gudstjensten vid Tings • sessionens början ar oemotsägeligen en förrättning af så stor vigt och betydelse, att ingen fråga bör kunna uppsta om dess afskaffande.
Utskottet förmodar, det LagComitéen icke eller underlåter att föreslå en sådan religions-akt äfven vid hvarje vinter- och höst-sessions början hädanefter: allmänna begreppet om helgden och värdigheten af stället och ändamålet bibehålles derigenom ostördt, och tillfällen torde lika litet framdeles, ifall Tingen inträffade oftare, än som förut vid Ordinarie Tingen eller under brottmåls ransakningar vid Urtima Ting, saknas till utdelande af tjenliga förmaningar åt allmogen; ehuru Utskottet icke tror essad 4.tf« B.
N:o 183, 184.
Den 28 Juni'. dessa förmaningar just vara att påräkna såsom något särdeles stort surrogat för bristerna i allmänna folk-undervisningen, heldst erfarenheten hos allmogen icke synes hafva besannat, att den sorti mest bevistat Tingen, och foljakteligen varit mest i tillfälle att emottaga så beskaffade varningar, utmärkt sig genom någon deraf synnerligen förbättrad vandel.
Alla de verkliga fördelarna af en väl un» derj-ättad nämnd, anser' Utskotiet kunna vinnas, äfven om Härads-Rätterna oftare sammanträdde.
Besväret för hvarje nämndeman att dervid inStälla sig, skall föga öfverväga den olägenhet, som förut ägt rum , då nämnden kunnat när sorn heldst uppbådas till Urtima Ting.
Utskottet tror derföre, att någon betydlig förändring med Härads nämndens nuvarande Organisation icke är af nöden, om Uag-Comitéens förslag i öfrigt antages.
Hvad sluteligen angar Embéts och Boningsrum för Häradshöfdingarna samt ersättning för den mindskning de kunna lida i sina inkomster, genom D omsagors klyfning, så måste det snarare blifva en besparing, än en förökad kostnad, att i stället för de flera Tingshus eller Embetsrum för Domstolarna, sorn vanligtvis i hvarje
Domsaga hittills funnits, hädanefter underhålla blött ett enda sådänt hus: och förändringen med Boställen för Häradshöfdingarna anser Utskottet, äfven - Den 28 Juni - *459 Ven' om' den an sage» för nödvändig, likväl allde* les icke brådskande, derest Rättens sammanträden icke hällas oftare än blott en gäng i månaden, hvarom Utskottet vill nedanföre sig utlåta; kunnandes Utskottet icke eller föreställa sig, att näfhvarje Domsaga får en vidd af högst åtta mil i längd cedi bredd, manga klyfningar skola komma 1 fråga; men om en eller annan Domsaga skulle, i anseende till storlek och folkmängd . behöfva delas, mätte också inkomsterna der vara af den beskaffenhet, att de, efter en sådan delning blifva tillräckliga till vederbörande
Domares bergning, äfven om man ej skulle få antaga, att den nu Varande sportel inrättningen någongång kunde utbytas emot lämpligare Rön-reglering, genom hvilken Domarens inkomster ej längre blifva beroende af Rättegångarnas tillväxt eller rnindskning.
Efter det Utskottet nu granskat de skäl, som emot den föreslagna förändring med HäradsRätterna blifvit anförda , finnér Utskottet något hinder af fullkomlig g i 11 tighet icke möta denna förändring.
Utskottet tillstyrker alitsa, på de flera i Rag-Comitéens Betänkande upptagna grunder, att den samma må af Riksens Ständer beslutas, hvarvid Utskottet likväl hemställer, orri icke Gomi* téens förslag kan på det sätt jemkas, att: 1:0 Härads-Rättens sammanträde utsattes be-, stämdt till efi gång i månaden, hvarigenom bådeDo* tnare och Nämnd undvika att beiastas mejd alltför täta Tings - resor.
Den förre eller Domaren kan då utan svårighet bo hvar sorn heldst uti Dom* Den 28 Juni.
Domsagan» neli don sednare eller nämnden lider; genom en sadan resa på en eller annan dag, obetydligt afbrott i sina Landtmanna göromål.
Äfven som tillräckelig skyndsamhet: för Rättsökande synes vara vunnen, då uppskof blott på e/i månad under Tings-tiderna äger ruin. 2:0
De föreslagne sommar Ferierna förlängas från tvänne till trenne månader, så att de räknas från den 1 Juli till den 1 October, emedan det ej lärer kunna antagas, att sädesbergninger. förr än vid sistnämnde tid hunnit fullkomligen slutas. 3:0