Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksdagsordningen, till Riksens Ständer anmäla, hvad Utskottet anmärkt vid granskningen af de lill detsamma behörigen äflemnade protocoll, sorn i SlaLsRådet blifvit förde för JusliliaeÄrenden ifrån och med den iS Januari 1834: lid och med den i Februari 1840, för EklesiastikÄrenden från och med den i i Januari i834, till och med den i Februari 1840, för KammarÄrenden från och med den 18 Januari 1834» till och meri den t Februari i84o, för KrigsÄrenden från och med den 18 Januari 1834» dll och med den Januari i84o, äfvensom serskilt protocoll för den i Februari 1840, samt för Handels- och FinansÄrenden från och med den 18 Januari 1834» till och med den i Februari 1840; Protocoll, förde af HofCanzlern från och med den 25 Januari 1834» lid ocli ined den 27 Maj 1835; Protocoll öfver GeneralAudileursÄrender från och med den 18 Januari iS34, tid och med den 21 December i83q, samt för vissa allmänt kända fall, de protocoll, som angå Minisleriella Ärenden och Commandomål; hvarvid dock anmärkas bör, alt denna granskning, i brist på afslutade Rikshufvudböcker, blott tillfälligtvis kunnat vidröra Statsmedlens förvaltning för åren i838 och i83c>.
ConslittitionsUlskoUel får i följd häraf först inberätta, att Utskottet ansett sig böra under tilltal af JuslitieeOmbudsmannen inför RiksRälten ställa dem ibland Konungens Rådgifvare, hvilka i nedannämnde mål, dels tillstyrkt öfverträdelser af Rikets Grundlagar och andra gällande Lagar, dels underlåtit alt göra .föreställningar, eller, genom vägrande af contrasignation, lägga hinder emot sådana öfverträdelser.
Dessa mål äro följande: 1:0 Beslutet om utfärdande af Kongl. Förordningen den 3o Juni i838, angående Mosaiska Trosbekännares rättigheter och skyldigheter här i Riket, samt af den samma dag daterade Ordning, rörande hvad Mosaiske Trosbekännare hafva alt hädanefter iakttaga, i afseende på ulöfningen af deras Religion och bestyret inom deras församling rn. m. 2:0 Beslutet om Spannmåls-anslag för KrigsCollegium, i strid mot Riksens Ständers Skrifvelse den 6 November i834> Dill. lill B.
Prot. 1840. 3 Sami. 10 Haft, 1 Constilutions-ZJtskottets Memorial, iV:o 13. 3:o Beslutet om Spannmålsanslag för Chefen för Wermlands FältjägareRegemente, i strid mot Riksens Ständers i nästföregående punkt nämnda skrifvelse. 4‘.o
Beslutet om fortfarande löneförhöjning för GardesRegementerne, anvisad på Tredje Ilufvudlilelns besparingar. 5:o Beslutet om lika förmån för Kronprinsens HussarRegemenle. 6:0
Beslutet om löneförbättring för LifbeväringsRegemenlet. 7:0 Besluten om anslag för Presidents-Embelets förvaltning i KrigsCollegium. 8:0 Beslutet om Secreterarelönens i StatsContoret anvisning lill en StatsCommissaries aflöning ra. m. q:o Beslutet om löneförhöjning för StatsContorets Ledamöter. j0:o Beslutet om fortfarande af löneförhöjning för KammarRättens Embetsoch Tjenstemän. 11:0 Besdulet om YexelControlteurs-arfvodénas fortfarande utgående af Andra Ilufvudlilelns besparingar. 12:0 Beslutet om en, SlatsRådet Friherre Lagerbjelke beviljad, löneförmån från Fjerde Ilufvudlileln. i3:o Beslutet »ra ett lån från Nionde Ilufvudlileln till Häradshöfdingebostället Allequias iståndsätlning. 14:0 Beslutet om Postporto-ersättning åt Konungens Utrikes Beskickningar, anvisad på Postmedlen. i5:o Beslutet om användning al 3a,000 K:dr af Gevärsanslaget till byggnader vid Carl Gustafs Stads Gevärsfaetori. 16:0
Beslutet angående anslag från Extra Utgifts-medlen till Kongl. Theatern. 37:0 Beslutet angående Bolaget för IIvalfiskfångst beviljad tullfrihet för Tran etc. 38:0 Beslutet om den Riksens Ständer meddelade Nådiga förklaring, att Kongl Majit ansåg upptagande af Utrikes ereditiv för Riksens Ständers Bank icke lagligen kunna tillvägabringa», utan de begge
Sta tsma k ternes sa inverkan. 19:0
Beslutet om acceplers meddelande å Nya Trollhätte Canal-Bolags anvisningar på Handels- och Sjöfartsfonden. 20:0
Beslutet om tillåtelse för Norrköping att emot gällande Tulltaxa få uppbära Tolag af ull. a ko Beslutet om afgift å våta varor, hvilka sjöledes ankomma lill Stockholm.
Constitutions-Ulskollels Memorial't N.-o 13. 3 a3:0
Besluten angående anvisning af medel från anslaget för publika byggnader i Stockholm, till reparationer af Lifgardets till Häst Casern och till anläggning af en Ridbana för samma Regemente. a3.‘o Beslutet angående anvisning af medel från samma anslag till inredning af Kongl. Theaterns salon. 24^0 Beslutet om vägrande af tillåtelse för Hofsecreteraren C. F Berg, att i Ilufvudstaden anlägga enskild Thea ter. a5:o Beslutet om utbyte af i:sta Majors-Bostället Bennebäck. 26:0
Beslutet om försäljning af Carl Gustafs Stads Gevärsfactori tillhöriga vattenverk. 27:0 Beslutet om nedsättning af Riddarhytians koppar-afrad. 28:0 Beslutet angående
Stadgans för utrikes vexlar behandling såsom ekonomisk lag. 29:0
Beslutet angående laga Domstol för Gölha Canal-Bolags tvister med dess Direclion eller Kronan. 3o:o Beslutet, att Kongl. Maj:t ville, i hvarje serskild fråga om stiftande af enskilda Bank-associationer eller om stadfästelse af Reglementen för sådana inrättningar, tillse, i hvad mån de af Riksens Ständer i underdånig skrifvelse den 19
Maj 1835 för sådana inrättningar föreslagna grunder skulle kunna tillämpas. 3i:o Åtgärder, i afseende på Cabinetts-Cassans borgensförbindelse för Barthelemy-fondens lån.
Redan åberopade 29 § af Riksdags-Ordningen ålägger emellertid, i öfverensstämmelse med Regeringsformens 107 §, Constitutions-Ulskottet jemväl en annan pligt, då den stadgar, att, om Utskottet skulle anmärka, att Stats-Rådets Ledamöter samfäldt, dier en eller flere af dem uti deras rådslag om allmänna mått och steg, icke iakttagit Rikets sannskyldiga nytta, eller alt någon Slats-Secrelerare icke med oväld, nit, skicklighet och drift sitt förtroende-embele utöfvat, Utskottet då skall sådant för Riksens Ständer tillkännagifva.
Utskottet har anmärkt sådant, och får i följd deraf för Riksens 1) Ständer tillkännagifva, att då Riksens Ständer hos Kongl. Majit anhållit om åtgärder, nödvändiga för alt sätta Riksens Ständer i tillfälle att, vid pröfningen af det utarbetade Civillag-förslaget, säkert bedöma den deri antagna begränsningen af Riksens Ständers lagstiftande makt, verkställighelen af dessa ålgärder, enligt Konungens Rådgifvares tillstyrkande, blifvit inställd och Riksens Ständer derigenom bragte i nödvändighet 4 Cbnstilutions-Utskotlcls Memorial, N.o 131 alt antingen uppskjuta lagförslagets länge väntade granskning eller ock på god tro antaga satser, sora djupt i gripa i frågan om Konungens rätt 20 och Folkets frihet.
Rådgifvare hafva vidare afslyrkt bifall till Riksens Ständers vid förra Riksdagen fattade beslut, rörande bestämningen af tiden för Riksdagsmannavalen, ehuru detta beslut var föreskrifve! af behofvet för de valde alt kunna bättre bereda sig till sitt ansvariga värf: ett behof, större i den raan Sverige saknar en klass, som, uteslutande egnar sig åt representant-kallet. 3) Konungens Rådgifvare hafva, i frågan om Mosaiska trosbekänna^ res sättande i jemlikhet med andra Svenska medborgare, inom mindretid, än tre månader, efter det vigliga beslut, som de tillstyrkt, rädt Konungen ali deruti göra väsendtliga ändringar; och Föredraganden har, i denna lag infört obestämda sladganden, hvilka i lagskipningen kunna, föranleda oreda, som med måttlig omtanka kunnat undvikas. 40 En Föredragande har tillstyrkt, att frågan om en af Riksens Stän der begärd lagförklaring, skulle för det närvarande förfalla, emedan de derföre nödiga ansedda upplysningar icke inkommit, förr, än efter Riksdagens slut.. 50 Ora Utskottet vid sistnämnda två fall saknar bestämdhet i begrepp, så har det deremot träffat en sådan, större än det anser lämplig, i den föreskrift, som en Stals-Secrelerare tillstyrkt Kongl. Maj:t att gifva ett Collegium, rörande det. sätt, hvarpå dess Advocat-Fiscal borde ställa och utföra, Kronans talan emot en enskild part.. 60 Konungens Rådgifvare hafva tillstyrkt, att till Riksens nu samlade Ständer utan någon Kongl. Proposition, men med en Kongl. Majlis Nådiga Skrifvelse, öfverlemna ett Gomilé-betänkande; en oformlighet, till hvilken, ingen anledning vigtiga frågans behandling, hos Riksens Ständer,, kunnat föranleda nya oformligheter. 70 Såsom ett förbiseende af det förhållande,, som af ålder egt rum mellan Svenska folket och dess Konung, har Utskottet anmärkt, att Föredraganden och en bland Stats-Rådets Ledamöter, då det mest beskattade Riks-Ståndet, i: en fråga, som närmast rörde dess söner, med förtroende- af sin Konung begärle upplysningar, hafva, jerale det de, lika ined Konungens fleste Rådgifvare, funnit Ståndets skrifvelse icke förtjena afseende, tillstyrkt, att densamma, såsom till ingen åtgärd föranledande, skulle läggas- till handlinga i ne..
Cbnstiiution.i-Utshottets Memorial, N\o 13. 5 Konungens Rådgifvare hafva, oaktadt redan 18a3 års Con s t i' 11! ion s— Utskott, i sitt ilen io Juni s. å. afgifna utlåtande, såsom betänkligt anmärkt det förhållande, alt åtskilliga högre beställningar längre lid varit innehafda af endast tillförordnade Embetsman, stillatigande eller tillstyrkande låtit delta system af de högre civila Embelenas förvaltande genom tillförordnade Embetsmän, mer än en gång från helt andra verk, fortfara och utbilda sig.
De hafva dervid förbisett den förde: (liga inflytelse,, som den sålunda åstadkomna minskning både i säkerhet och i juridisk, kanske ock i moralisk ansvarighet mäste utöfva på Einbelsmannen vid hans EmbetsIÖrvaltning och den icke mindre vådliga, som den större lättheten af ombyte kan vid tjensternas tillsättande ega på Styrelsen, i}) Konungens Rådgifvare hafva motverkat Riksens Ständers upprepade önskan om vissa såsom ändamålsstridiga ansedda tjensters in ro) dragning.
De hafva stillatigande åsett dels en hastigt beslutad, alldeles oväntad rubbning af eli Embetsverks förut af Kongl. Maj;l beslutade, af Rikets Ständer önskade ställning i förvaltningssystemet, hvilken rubbning dessutom verkställdes utan de i frågan interesserade Colin) legiernas hörande; dels inrättning af extra tjenster med högre lön än de ordinarie, utan att vederbörande Embetsverk, rörande behofvet, blifvit bordt, och dessa tjensters tillsättning efter temligen tvetydiga na) yttranden af vederbörande om de föreslagnes skicklighet.
En Föredragande bär tillstyrkt bifall
Lill ansökning, alt, emot ett Kongl. Bref, likasom emot den sökandes egna uttryckliga förbindelse, bibehålla flere tjenster, och såsom skäl uppgifvit, att en sådan förening i andra veik blifvit vilkorligen tilläten och troligen skulle kemna att tillåtas äfven i det verk den sökande tillhörde, samt alt den sökande, under den lid han såsom vicarie best rid t den erhållna tjenslen, visat möjligheten att på en gång sköta de tjenster, hvilka han nu ville j*3) få förena. -— En annan har tillstyrkt, alt ”af serskiide anledningar” verkställigheten af en besluten reglering af lönerna för en på Rikets väl Olägligt- verkande embetsmannacorps, skulle för speciella fall uppn4) skjutas, Skjuts- och Tractamenls-ersältning bar blifvit af Statsmedlen anvisad åt personer, hvilka i högre Embelsmäns ställe verkställt förrättningar, som ålegat dessa Embetsmän såsom tjenstepligt, och arfvoden hafva af allmänna medel blifvit anslagna åt sådana, som under deras tjenstledighet förrättat deras tjenster. j:5) Sedan en enskild man genom testamente anslagit en del af sin Constitulions-Utskoltels Memorial> N\o 13. egendom till fördel, dels för afskedade civile Embetsman, dels för aflidne civile Embelsmäns enkor och barn, att af Kongl.
Maj:t disponeras i sammanhang med en då för samma ändamål under organisation varande inrättning, hafva Konungens Rådgifvare icke afstyrkt Kongl. Maj:ts beslut alt väl åt samma Inrättnings
Direclion öfverlemna medlens förvaltning; men deremot utan sammanhang med inrättningen disponera den inflytande räntan.
Rådgifvare hafva tillstyrkt Kongl. Maj:t att i Nudeväg återgifva en man den tjenst, han blifvit dömd förlustig just för sådane missbruk, till hvilka denna tjenst företrädesvis öppnar den oredlige tillfälle, och att tillstädja öfverlåtelsen af ett privilegium, om hvars förverkande fråga var väckt.
Sällsam är den stränghet, med hvilken Konungens Rådgifvare, i stället för att upplysa Kongl. Maj:t om det ringa deltagande, som den periodiska pressens afsteg från det sanna, rätta och passande funnit bos Nationen, till och med senare delen af år i838 ansett den år 1S12 medgifna indragningsmakten böra ulöfvas; såsom exempel hvarpå Utskottet kan nämna, att på en enda dag under ur i838, t. f.
Hof-Canzleren föreslog förbud af fortsatt utgifning för icke mindre än sex tidningar, ulan alt t. f. Hof-Canzleren ens väckte fråga om laga rättegång emot de tryckfrihetens missbruk, hvilka dock, enligt hans egen framställning, syntes just påkalla åtgärder, som på en gång eftertryckligare och mera öfverlygande, än indragningsmakten, kunnat bidraga att återföra den sans och måtta, man (rodde sig sakna.
Serdeles anmärkningsvärd anser Utskottet den underlåtenhet, Kongl. Maj:ts Rådgifvare visat, att i frågor, som röra flans Maj:ts enskilda angelägenheter i förhållande till Staten, lenina alla de upplysningar, hvilkas meddelande grannlagenheten här framför allt synes fordra, utan afseende derpå, att det allmänna icke i sådana förhållanden kan anses något äfventyra.
Rådgifvare hafva afstyrkt inställande af truppers öfningsmöten i orter, som lidit af missväxt, då fråga om sådan inställelse blifvit väckt af Landshöfdingarne, hvilka såsom skäl dertill anfört den stegring, som dessa möten skulle förorsaka i den redan varande nöden, och ehuru dessa föreställningar varit beledsagade af öfverlygande skäl.
De hafva afst}U'kt bifall till Riksens
Ständers begäran om stadgande af en billig grund till betalningen för den serdeles ojemnt tryckande tungan, alt med proviant och fourage förse tågande trupp, Constitutians-Utskollets Memorial, N.o 13. 7 ehuru vederbörande Collegier och Konungens Rådgifvare sjelfve erkänt rättvisan af Riksens Stånders anhållan.
De hafva såsom skäl för della afstyrkaude åberopat brist på medel, ehuru sådane funnits för andra behof, hvilkas företräde framför det ifrågavarande åtminstone är tve 31) tydigt.
Med en tydning af Inqvarterings- och Tåg-Ordningarne, som hvarken med billighet eller äldre Kongl.
Beslut synes förenlig, hafva de afstyrkt beviljande af Inqvarlerings-ersätlning för trupp, som för helt andra än mililäriska ändamål varit samlad. 32) De hafva tillstyrkt en för Rolehållarne betungande ändring i stadgandet om den för en Infanteri-Rekryt vid antagandet lillåtne hög 2 3) sta ålder; men afstyrkt bifall lill ett, rörande ett indeklt CavalleriRegementes remonlering af Riksens Ständer väckt förslag, som för rust» liållarnes ekonomiska bestånd och truppens tjenstbarhet syntes lika fördelaktigt. 34)
De hafva, utan att deremot göra någon föreställning, uttryckt den förmodan, alt Kongl. Maj:t för ett landskap, sorn, med hårdt luftstreck, men med en jordmån, som lill en del ersätter det ofördelaktiga läget, under den korta sommaren har mer än vanligt behof, men ock kan draga mer än vanlig nytta af armar, skulle afslå den redan år 1806, för den der förekommande nya rotering, erkända, af Riksens Ständer äfven för den gamla yrkade och af Landshöfdingen understödda grundsatsen, att denna rotering borde nedsättas till jemlikhet med det öfriga Rikets: en grundsats, genom hvars antagande på en gång ortens ekonomiska framsteg skulle påskyndas, och Riket erhålla en för sitt allmänna försvar användbar styrka, i stället för en, som icke, utan brott emot gifna löftens helgd, kan dragas från orten, hvilken numera icke behöfver dess skydd. 20) Vid uppgörande af 1834 års Handels- och Sjöfarts-Tractat med Ryssland har Föredraganden alldeles försummat alt tillstyrka Hans Maj:t att begagna det af Kejserliga Ryska Regeringen sjelf föreslagna rådrum, under hvilket Riksens då församlade Ständers tanka i ämnet kunnat inhämtas.
Sedan Traetaten, i väsendtlig olikhet med Riksens Ständers, först efter dess afslutande inkomna förslag, blifvit ingången, och Föredraganden, jemte mindre lämpliga utlåtelser om HandelsSocieleten i en af Rikets betydligare Städer m. m. yttrat, alt denna Tractat vöre den sista öfvergångspunklen till det af Riksens Ständer önskade målet, Finlands försättande, i afseende på lull-afgifler, i samma förhållande som andra främmande länder; så hafva dock Konungens Constitutions-Utskoliets Memorial, IV.-o 13.
Rådgifvare år i838 tillstyrkt Kongl. Majit alt, på grunder, hvilka åtminstone betydligen skilja sig från deni, som Riksens Ständer år i834 föreslogo, och hvilka då sades komma att antagas omedelbart sedan den vid samma lid ingångna Traolalens gällande kraft upphört, med Ryssland sluta en ny Hundels-Traclat på tio år, i stället för de Menne, som utgjorde den fastställda liden för den förra; och när, en längre tid efter afslutandet, fråga å Ryska sidan väcktes om en från det loria förhållandet a (Vikande tolkning af en, i den serskilda
Lar i (fen, förekommande punkt, synas Konungens Rådgifvare icke hafva inför Kongl. Majit i Siats-Rådet gjort de skäl gällande, hvilka emot en sådan tolkning kunde anföras.
- Konungens Rådgifvare hafva, i afseende på handel och näring, befordrat ett systern af serskilda undanlag från gällande författningar, ett system, sorn, då det hänvisar Näringsidkaren på Nåd, i stället för på egen ansträngning, såsom vilkor för hans välstånd, måste qväfva ilen fria idoghetens lust och förderfligt inverka på Nationens moralite; och härunder hafva samme
Rådgifvare utan anmärkning låtit den redan för sjutton år seolan af Riksens Ständer framställda, genom Riksens Ständers vid sista Riksdag aflåtna underdåniga skrifvelse å nyo i minnet återkallade, frågan 0111 näringsfriheten allt sedan medlet af år i836 sakna ytterligare handläggning: ett öde, sorn den enkla frågan om Skrå-Ordningarnes upphäfvande för några allmännare kända och utöfvade yrken fått dela.
De anmärkta undantagen angå hufvudsakligen utländska handeln, men synas dock i sin mån hafva bordt fästa Konungens Rådgifvares uppmärksamhet på behofvet att i all Näringslagstiflning införa ett sådant system, som undanröjde behofvet af en dylik extra lagstiftning, med den derigenom underhållna osäkerhet; så mycket heldre, som visserligen icke heller exempel på undantag inom den inreNärings-lagstiftningen saknas.
Samma systern af undantag ej mindre från allmänna författningar, än från ingångna öfverenskommelse!’, har äfven gjort sig gällande vid privat-rättliga forhållanden mellan Kronan och enskilda personer; och Utskottet har anmärkt, att en enskild man erhållit uppskof med fastställd inbetalning å sin skuld till Kronan, på det han icke, genom stränghet i utöfningen af Statens rätt, skulle tvingas lill dylik stränghet emot de af honom undsatta inbyggarne i en ort, der en Uppbördsman icke, till undgående af nödvändigheten af utestående resters skyndsamma indrifning, kunnat erhålla ett kort anstånd med en liqvid. Constitutions-Utskottets Memorial, N.-o 13. 9 2q) Konungens Rådgifvare hafva deremot afstyrkt bifall till Riksens Ständers begäran om en, till Handelns lättnad tjenande, ändring i skyldigheten att förnya vissa skeppsdocumenter, och, i stället för den af Riksens Ständer begärda ovilkorliga utsträckningen af en annan förmån till alla Stapelstäder, blott tillstyrkt kungörande af tillåtelsen för sådane städer, att, efter serskild ansökning, ifrågasatta förmån erhålla. 30) I en lid, då det så ofta förekastas prohibitiva ekonomiska författningar, att de skapa brott, hafva Konungens Rådgifvare blott till en del afstyrkt, men till en annan, åtminstone genom stillatigande, godkänt förslaget, att till Postverkets förmån införa ett dittills i Sverige okändt förbud; till stöd hvarföre blifvit åberopade fremmande, redan den tiden på goda, nu mera på än bättre skäl, misstänkta efterdömen, hvilka i öfrigt voro så mycket olämpligare, som Svenska Postverket från äldre Lider i flera afseenden utmärkt sig genom en liberalilc, hvarifrån det väl icke synes skäl att nu afvika. 31) Konungens Rådgifvare hafva tillstyrkt en författning, vådlig för Svenska Sjömännens moralite och välförvärfvade anseende, derigenom äfven menlig för handeln, och som dessutom, genom det obestämda i sin ordalydelse, kunde ådraga Svenske män ett lidande, som
Lagstiftaren hvarken velai eller kunnat ålägga dem.
32) För att skydda den ena Staden 1 besittningen afen handel, som läget anvisade den andra, hafva Konungens Rådgifvare tillstyrkt att påtvinga den senare högre afgifter af sjöfarten, än den sjelf önskat, och de hafva derigenom bidragit, icke blott att hämma denna stads förkofran, utan på samma gång att undanrycka hela Riket fördelar, som det med full rätt påräknade af en med betydliga allmänna medel understödd canal. 33) Hvad angår Förvaltningen af Statens och andra under allmän vård ställda medel, så finnas Konungens Rådgifvare till en cassa, som är undandragen Riksens Ständers granskning, hafva utsträckt den låne 34) rätt, som Riksens Ständer hade medgifvit för Handels-Disconten.
De hafva tillstyrkt mått och steg, hvilka till en sen framtid skulle synas aflägsna hoppet om en ändtlig utredning af nämnda, i hemlighet höljda cassa, hvars behållning antingen är en statens egendom, eller, om man erkänner deras anspråk, genom hvilkas bidrag den tillkommit, 35) en statens skuld.
En Föredragande har tillstyrkt Kongl. Maj:t, att af Riksens Ständer äska anslag, utan att dervid uppgifva de medel, som för Bih, till R, St, Fröt, 1840. 3 Sami, 10 Höft, 2 10 Conslitutions-TJtskottets Memorial> N.-o 13. 36) det uppgifna ändamålet redan funnos. Konungens Rådgifvare hafva, emot gällande författningar, lill omedelbar pröfning upptagit en extra 37) ordinarie afskrifningsfråga.
De hafva tillstyrkt, att öfverskotlen på Statsverkets inkomster längre tid än hittills i Stats-Contoret skulle qvarhållas, hvarigenom Riksgälds-Contoret gått miste om påräknade tillgångar och, till alla skattdragandes lidande, nödgats upptaga lån, hvilka det eljest ej skulle beliöft; och de hafva grundat detta tillstyrkande på det tämligen lösa skäl, att en, genom Stats-inkomsternes fördröjda inleverering tilläfventyrs föranledd brist, genom detta qvarliål 38) lande af öfverskotten skulle i någon mån förekommas.
De hafva gifvit flera bevis på sin obenägenhet att inskränka Verks och Corpse^s anslag inom de af Riksens Ständer fastställda stater, och en Föredragande har, vid ett yttrande af denna obenägenhet anfört, att ett Riksens Ständers i sådan fråga gifna yttrande antydde en inskränkning i 39) Konungens prerogativ.
Riksens Ständers år 1839 samlade Revisorers berättelse upplyser, att, vid 183-7 års slut, å Andra IIufvud-Titelns besparingar uppkommit en brist af i3o,i62 R:dr sk. 4 r- Utom. de anledningar till delta resultat, som Utskottet ansett sig till RiksRätts pröfning böra öfverlemna, bör Utskottet här nämna, att Kongl. Canzliets och Kammar-Collega lönereglering äfven dertill bidragit; och såsom ett exempel på de följder, till hvilka detta anlitande af Andra Hufvud-Tilelns besparingar ledt, kan anföras, att Kongl. Maj:t, i brist på tillgång, måst afslå en persons ansökning att, för den tid af mer än två år, under hvilken han förestått en ledig trägen tjenstebefattning undfå hälften af den under samma tid besparade lönen. 40) På Tredje Hufvud-Tileln har, under hela tiden, ett system af anticipationer blifvit fullföljdt, som svårligen kan anses med en ordentlig hushållning förenligt. 41) Konungens Rådgifvare hafva tillstyrkt, att en Cassa, hvars öfverskott blifvit högtidligen förklaradt vara deras egendom, genom hvilkas bidrag den bildas, skulle användas till ändamål, visserligen nyttiga och fruktbringande, men hvilka likväl hvarken vid beslutet om cassans bildning varit afsedda, eller kunna anses såsom den egentligen tillhörande. 4a) Konungens Rådgifvare hafva tillstyrkt, att till vidsträcktare fästningsarbeten måtte användas den för Rikets försvar bestämda andel af Lilla Greditivet, ehuru detta Creditiv, såsom ämnadt för oförutsedda behof, icke kan vara bestämdt för sådane företag, som det nämnda, hvilka måste vara frukter af en länge genomtänkt bestämd plan.