Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att den ökade kostnaden i procent beräknad icke kunde vara oväntad för åren i83a och i833, upplyses bäst deraf, att redan i MyntYerkets till i832 års SlalsRevision afgifne Berättelse, om MyntVerkets tillstånd under de föregående åren anmältes, att i832 års myntning skulle blifva jemförelsevis dyrare, emedan beloppet, som myntades, redan började att inskränkas, samt de minsta och dyraste myntsorterne, nemligen f- och -dadels R:dr Specie då tillverkades.
I sjelfva verket förhåller sig myntniugen för åren 1831 samt i83a med i833, som följer, nemi,: ( 22 ) 1831 myntades i,o4i>9o5 R:dr io sk.
Specie med circa 5 piecer på hvarje R:dr, i83a och i833 tillverkades 958,949 R.'dr 32 sk.
Specie, med circa 7 piecer på hvarje R:dr, så att myntningskostnaden i det närmaste är proportionel mot antalet af präglade Mynt per R:dr, ty 5 förhåller *ig till 7, såsom iss3dels procent, hvilket var myntningskostnaden år 1831, lill 1 töVlels procent, hvilket sednare tal endast obetydligt skiljer sig från den verkliga myntningskostnaden under i832 och i833.
Slutföljden häraf skulle vara, att en stor eller liten penning skulle per stycke kosta nära lika mycket alt tillverka.
Detta är visserligen icke fullt rikligt, ehuru man, då tillverkningssättet är detsamma, i allmänhet kan antaga, att kostnaden stiger med antalet af piecer per R:dr.
Dessutom är här icke ännu i betraktande taget, att myntade beloppet för i833 endast utgör fjerdedelen mot för år 1831 och för i832 och i833 tillsammans ej uppgår så högt som för 1831 ensamt, hvadan de i Berättelsen till i832 års StatsRevisiön uppgifne vilkor för lindrigare myntningskostnad icke blifvit uppfyllde.
Den af 1835 års Revisorer gjorde framställning af ämnet är således icke fullständig.
Att åter i83o års myntning skulle blifva dyrare än de påföljande årens, är ganska naturligt, enär hela det under året myntade beloppet endast utgjorde circa 175,000 R:dr, som tillverkades med alldeles ovan arbetspersonal, enär myntningen först kunde i gång sättas, sedan Eder Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning om den nya myntfoten, och om Myntenhetens underafdelningar, hunnit blifva expedierad. 5:o Slutligen hafva Rikets Ständers Revisorer ansett en motsägelse cga rum deruti, att en till dem aflemnad Promemoria innehåller, hurusom 1832 och 1833 årens myntning blifvit jemförelsevis drygare, emedan de dyraste och minsta myntsorterne, nemligen £ och Tedels R:dr under dessa år myntades, hvaremot MyntÖfverStyrelsen under den ig November 1834 till Bancofullmäktige skall yttrat, att de största myntens prägling, då alla förhållanden togos i betraktande, folie sig betydligt dyrare, än de i samma skrifvelse förut omnämnde mindre silfvermynten.
Äfven här synes ett misstag om förhållandet hafva gifvit anledning dertill, att Rikets Ständers Revisorer serskildt vid detta fästat sin uppmärksamhet.
Uttrycket i den åberopade skrifvelsen lyder nemligen i ( 23 ) sjelfva verket sålunda, ”att betydligare talrikare arbetspersonal och vida större tillgång på silfver erfordras, då hela R:dr skola tillverkas, än för åttondedels och fjerdedels Riksdaler-stycken, hvarförutan de största myntens prägling, då alla förhållanden tagas i betraktande, faller sig betydligt dyrare än de sistnämndeHär bar således endast varit fråga om en jemnförelse emellan hela Specier och fjerdedels Riksdaler, men ingalunda med 8:dedels, i2:tedels och i6:dedels Rxlr, somärode minsta mynten.
Skrifvelse!! till Bancofullmäklige afser dessutom de mot slutet af år 1834 handen varande förhållanden, icke dem som egde rum åren i83i, i832 och i833, om hvilka den afgifne Promemorian åter talade.
Under år 1834 hade nemligen den stora Svänghjulsprässen efter Ullhorns modell hunnit fullbordas, så att präglingen af fjerdedels
R:dr kunde ske med tvenne man och en sättare, i stället för att den dessförinnan fordrade fyra man och en sättare.
På Ullhorniska prässen utpräglades sådant oaktadt lika mycket gods som förut, nemligen i5o skålpund i fjerdedels Specier om dagen.
Deremot erfordras till prägling af hela Specie Riksdalrar tolf man och en sättare, som blott medhinna 3oo skålp. om dagen.
Sjelfva präglingskostnadgn för fjerdedels specier utgör således -/r af den för hela Riksdalrar till samma värde.
Naturligtvis har ämnenas eller blindernas tillverkning varit dyrare än för hela Riksdalrar, dock har denna skilnad ej varit så betydlig, att den motsvarar skilnaden i sjelfva präglingskostnaden, emedan Blindernas utklippning för fjerdedels
R:drs stycken skett med ångkraft, men hela Riksdalrar utklippts för hand ända till sistlidne höst, då ett för dem passande utklippningsmacliineri fullbordades.
Att fördelen stadnar på hela Riksdalrärnes sida, då dessa jemnföras med -dels ^dels och T!gdels Riksdalrarne, är deremot tydligt, då dessa i Blindernas tillverkning kosta från 25 till 5o procent och i prägling från dubbelt till 4 gånger mer än |dels Riksdalrar.
Och när dessa myntsorterne tagas i betraktande, tillika med |dels R:dr, blir visserligen alla underafdela ningarnes tillverkning drygare än samma belopps- i hela Specier.
Att £dels Speciernes företräde vid 1834 års slut berodde på möjligheten att då till dem använda Ullhornska prässen och således med circa 4° procent nedsätta den hufvudsakligaste delen af kostnaden, är här ofvan visad t.
Men detta har icke afseende på de föregående åren, emedan alla myntsorter då slogos på skrufprässar.
Någon motsägelse eger således icke rum emellan den uppgiften att tillverkningen under r83i» i832 och 1833 varit dyrare i dea måa flere pjecer slagits på En R:dr Specie, samt yttrandet till Bancofullmäktige, att hela Specier vid 1834 års slut, och således på en annan tid och under i öfrigt olika förhållanden, kostade mer i tillverkning än Jdels Specier, hvilka af här uppgifne skäl kunde med minsta arbetskostnad åstadkommas.
Någon vidare omständighet, än de nu upptagne, hafva icke af Rikets Ständers Revisorer blifvit anmärkte, och ÖfverDirecteursEmbetet har icke eller något ytterligare att för sin del i ämnet tillägga, utom att den i Revisionsberättelsen gjorde framställning af Controllverkets inkomster och utgifter icke gifvit anledning till någon förklaring från ÖfverDirecteursEmbetets sida, helst som ingen anmälan eller anmärkning i afseende på det nämnde Verket af Rikets Ständers Revisorer skett.
Med djupaste vördnad, nit och trohet framhärdar ÖfverDirecteursEmbetet Stormägtigste Allernådigste Konung Eder Kongl. Majrts tropligtigste underdånigste tjenare och undersåte N. WILH. ALMROTH.
Seli.
Thum. ( 25 ) Kongl.
KammarRättens und. utlåtande i anledning af gjord anmärkning, att å 1833 års HufvudBok för Stockholms Stora Barnhus saknats anteckning om i KainmarRätten verkställd Revision.
Sto rmägtigste Allcrnddigste Ii önun g!
Då Rikets Ständers Ar 1835 församlade Revisorer uti deras Berättelse angående granskningen af StalsVerkets samt andra af allmänna medel bestående Fonders tillstånd, styrelse och förvaltning, bland annat uppgifvit, alt 1833 års HufvudBok för Stockholms Stora Barnhus saknade anteckning, att den uti KammarRättens ÖfverRevisions
Departement undergått granskning, har, uti Nådig Remiss den 23 sisllidne Januarii, KammarRälten erhållit nådig befallning att inkomma med underdånigt utlåtande i anledning af Rikets Ständers Revisorers berörde framställning.
Till fullgörande af denna Nådiga föreskrift, bar KammarRätten från Öl vei RevisionsDepartementet infordrat de i ämnet nödige upplysningar.
De innefattas uti medföljande till Kongl.
KammarRätten ställde yttrande af den Revisor, som förrättat granskningen af Stockholms Stora Barnhus HufvudBok för år i833, så väl som uti ÖfverCommissarien Berggrens likaledes bilagde underdåniga utlåtande; och som desamma icke allenast upplysa förhållandet med Revisions-påskriften på berörde HufvudBok, hvilken påskrift nu mera på densamma finnes, utan ock innefattar att Revisionen blifvit fullgjord inom den i 4^ § af Eder Kongl.
Maj:ts för KammarRätten år i83i utfärdade Nådiga Instruclion, samt att anmärkningar dervid egt rum; så har KammarRätten för egen del dervid icke annat att tillägga, än att berörde anmärkningar, efter föregången communication med vederbörande, redan äro härstädes sluteligen afgjorde.
D ( 26 ) Den Kongl. Remissen återföljer; och KammarRätten framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit Stormägtigste Allernådigste Konung!
Eder Kongl. Maj:ts underdanigste, tropligtigste tjenare och undersåter J.
P. af BILLBERGH. A. G. Osajn gi us. G. G. Uggla.
Olof Kjellman. A. P. Sandström. J. W. Fahnehjelm.
Stockholm den 10 Mars iS36. C. J.
Fahnehjelm.
Till Kongl. Majit underdånigt utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers Berättelse. ( 27 ) Sto rmägtigste Aller nå di g s t e Konung l Sorn Edet- Kongl. Majit i Nåder behagat alt öfver ett Transsumt af Rikets Ständers Revisorers år fS35 afgifne
Berättelse affordra underdånigt utlåtande ifrån Eder Kongl. Majrts och Rikets KammarRätt, samt dertill hufvudsakliga anledningen synes vara att HufvudBoken för Stockholms Stora Barnhus år 1833 skall sakna antekning det granskning i Kongl. KammarRätten blifvit verkstäld; så har jag häröfver infordrat och får härhos i underdånighet öfverlemna vederbörande Revisionsskyldigs till KammarRätten ställda förklaring i ämnet.
För egen del får jag utur den bos ÖfverCommissarien i KammarRätten hällne Gontrollbök underdånigst upplysa, det Allmänna BarnhusHufvudBoken för år i833 blifvit till KammarRätten ingifven den a5
Maj 1835 och att anmärkningarne vid berörde Hufvudbok ingåfvos den 26 October samma år.
Då 42 § a^r Eder Kongl. Majrts den i5 October 1831 för KammarRätten utfärdade Nådiga Instruction stadgar, det gransknings-åtgärden vid en räkenskap skall vara fulländad inom ett år från den dag räkenskapen blifvit hos KammarRätten anmäld, så lärer ock Eder Kongl. Majit Nådigt finna, det icke mindre granskningen af ifrågavarande HufvudBok än ock Revisions-påskriften derå, blifvit ganska tidigt verkställda.
Med undersåtlig vördnad, nit och trohet framhärdar
Sto rmägtigste Aller nådigste Konung Eder Kongl. Majrts allerunderdånigste, tropligtigste tjenare och undersåte J. E. Berggren.
D* ( 28 ) Till Kongl. 3Iaj:ts och Rikets Kammar Rätt.
Till följe af Herr ÖfverCommissariens Remiss dea 2 dennes, får jag ödmjukeligen afgifva följande upplysning.
Sedan granskningen af i833 års Räkenskaper för Stockholms Stora Barnhus var fullgjord och anmärkningar utfärdade, blefvo desse räkenskaper under min frånvaro från Contoiret afhämtade, hvarefter jag vid underrättelsen härom infann mig på Rikets Ständers Herrar Revisorers Embetsrum och påtecknade Hufvudboken att den blifvit granskad med anmärkningar den 26 October sistlidet år, hvilken påskrift bemälde Herrar
Revisorer troligen icke före deras afgifne Berättelse observerat; och hafva samma räkenskaper, hvilka till Kongl.
KammarRätten inkommo den a5
Maj sistlidet år, således blifvit granskade 7 månader före den tid Kongl. Maj:ts Nådiga Instruction af den i5 October i83i för Kongl. KammarRätten föreskrifver.
För öfrigt har jag jemnfört denna berättelse med Räkenskaperne och funnit den vara enlig med hvad de utvisa.
Stockholm den 4 Februarii i836.
F. A u g. Wibom.
( 29 ) K.
Serafimer-Ordens-Giilets und. utlåtande.
Sto rmägtigste Alle rnådigste Konung!
Uti afgifven berättelse, angående verkställd granskning af StatsVerkets och andra af allmänna medel bestående Fonders tillstånd, styrelse och förvaltning, hafva Rikets Ständers sist församlade Revisorer, jemte tillkännagifvande, att Hospitals- och Barnhus-fondens räkenskaper endast för år i832 men icke för år i833 blifvit granskade, af uppgifven orsak, att sistnämnde års Hufvudbok först den 3 Augusti nästlidet år till Eder Kongl. Majrts och Rikets KammarRätt inkommit, anmärkt, att, bland OrdensGillets skulder till diverse Verk och personer upptagas till Kuopio Läns Lazarett, capital ......
R:dr 252: io. 8. och ränta derå „ 4°: 17> 1 • eller tillsammans R:dr 292: 27. 9. hvilket belopp oförändradt in- och utbalancerades uti i832 och i833 årens Böcker, hvarmed jemväl förhållandet varit enahanda allt sedan år 1809; och som alla ömsesidiga fordringar emellan Sverige och Finland blifvit genom en serskild Convention utredde och afslutade samt långt före detta liqviderade, ansåge Revisorerne omnämnde ännu balancerade post böra till afskrifning befordras.
Då Eder Kongl. Maj:t, genom Nådig Remiss af den 23 sistlidne Januarii, häröfver behagat infordra SeraphimerOrdensGillets underdåniga utlåtande, får SeraphimerOrdensGillet, i följd häraf, underdånigst anmäla, det anledningen, hvarföre berörde skuldpost fortfarit att i OrdensGillets Hufvudböcker balanceras, varit den, alt något officielt tillkännagifvande om verkstäld liqvid emellan Sverige och Finland, angående ömsesidiga fordringar och skulder, ej blifvit SeraphimerOrdens Gillet meddeldt; men då SeraphimerOrdensGillet nu känner, det sådan liqvid verkligen skett, torde Eder Kongl. Maj:t i Nåder tillåta, det berörde summa uti Hufvudboken för innevarande år må få afskrifvas. ( 3o ) Beträffande åter den af Revisorerna berättelsevis nämnda omständighet, att i833 års Hufvudbok icke förr än den 3 Augusti sistlidet år till KammarRätten blifvit aflemnad, får SeraphimerOrdensGillet i underdånighet upplysa, att, från längre tider tillbaka varit stadgadt, det hvarje års IdospitalsRäkenskaper, de der upptaga inkomster och utgifter från den i Maji ena året till samma tid det påföljande, skulle af HospitalsSysslomannen aflemnas till LandsContoiret inom den 3o i nästa September månad och sedermera derstädes undergå granskning så tidigt, att de kunde till OrdensGillet insändas innan årets slut, hvarefter den speciela granskningen med samma Räkenskaper härstädes blifvit företagen och Bokslut deröfver upprättadt, hvilket allt innan nästpåföljde Julii månads utgång bordt vara fulländadt, då HufvudBoken, jemte HospitalsRäkenskaperne till granskning i KammarRätten aflemnats; men, sedan uti en förnyad Instruction för Rikets Ständers Revisorer af den 27 Februarii i83o blifvit stadgadt, det de förvaltande Verkens Räkenskaper borde uti årliga RikshufvudBöckerne ingå, har SeraphimerOrdensGillet, på det dess Bokslut skulle kunna upprättas och för StatsContoiret blifva tillgängligt nog tidigt, för att i RiksHufvudBoken kunna intagas, den 25 Februarii iS32 meddelt den föreskrift, att HospitalsSysslomännen inom den 1 September näst efter redogörelseårets slut skola aflemna HospitalsRäkenskaperne till LandsContoiren, som inom den 1 derpåföljde October böra dem till OrdensGillet insända, derefter dessa Räkenskaper derstädes granskas och HufvudBoken så fort möjligen ske kan upprättas och till KammarRätten insändes, hvaremedlertid StatsContoiret erhåller en afskrift af CapitalRäkningen, för att i Riksbokslutet införas; och hafva, i följd af de sålunda angående HospitalsRäkenskapernes insändande af OrdensGillet meddelade förändrade föreskrifter, OrdensGillets HufvudBöcker de senare åren kunnat tidigare än de föregående åren upprättas och aflemnas; i afseende på HospitalsPiäkenskaperne för år i833,
hvilka slutats den 1 Maji i834, inträffade likväl, att flere af dem icke inom den föreskrifjia tiden utan långt efteråt hit inkommit, hvilket åter vållat hinder och uppehåll i uppgörandet af HufvudBoken; dock var densamma färdig så tidigt, att de upplysningar, som derutaf skolat StatsContoiret lemnäs, och hvilkas meddelande varit egentliga anledningen till de i omförmäldte måtto för HufvudBokens skyndsammare upprättande vidtagne åtgärder, till StatsContoiret inkommit inom den tid så tidigt, som för Riksbokslutets uppgörande erfordrats. ( 3!
) Den Nådiga Remissen bifogas i underdånighet och SeraphimerOrdensGillet framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit S t o r m ä g t i g s t e Alle rn ådi gste Konung!
Eder Kongl. Maj:ts undcrdånigste, tropligtigste tjenare och undersåtare M.
Rosenblad. A. G. Mörner.
Jacob de la Gardie. Gust. Lagerbjelke.
Stockholm den 6 Februarii i836. C. 31. Hindbeck.
Till Kongl. Majit underdånigst, ang. anmärkningar af Rikets Ständers Revisorer.
C 32 ) Kongl.
GeneralTullStyrelsens und. utlåtande.
Stor m äg tig st c
Aller nå digste Konung!
Grenom Nådig Remiss å härhos återgående Transsumt, har Eder Kongl. Maj:t täckts infordra GeneralTullStyrelsens skyndsamma underdåniga utlåtande öfver Rikets Ständers Revisorers nästlidet år afgifna Berättelse, i hvad den rörer Tullverkets Räkenskaper och förvaltning för åren i832 och 1833.
Revisorerne, som, efter framlagd öfversigt af uppbörd, afkortningar, omkostnader, restantier och öfverskott, förklarat det de funnit Tullverkets Räkenskaper vara lättfattliga och förda med utmärkt ordning, samt hvad förvaltningen angår, densamma icke eller föranleda till någon anmärkning, hafva dock trott sig böra omnämna att det vid i83a års StatsRevision anmärkta förhållande, att vissa Städer, der Tulluppbörden varit antingen ringa eller alldeles ingen, icke dessmindre äro försedda med en talrik tjenstemanna-personal, hvars aflönande kräfver betydlig utgift, fortfarit att under åren i83a och i833 ega rum, samt att detta missförhållande mellan inkomst och utgift synnerligast visar sig med GränseStäderna mot Norrige, hvarpå såsom exempel anföras Carlstads och Östersunds Tullkamrar, der aflönings-utgifterna öfverskjuta inkomsterna, vid den förra med omkring 8,o5o, och vid den sednare med 3,4oo R:dr.
Till utredning och besvarande häraf får GeneralTullStyrelsen i underdånighet åberopa dess underdåniga utlåtande den 2 Februari i833, i hvad beträffar i832 års StatsRevisorers i 2:dra punkten gjorda, väsendtligen enahanda erinran, hvarvid Tullstyrelsen förnämligast an\ dragit, att bevaknings-styrkans fördelning och verksamhet öfverhufvud bero på locala omständigheter, hvilka ofta förändras i mån af trafikens olika mångfald och riktning; att under ständiga aflönings-utgifter borde, med uteslutande af Indragnings- och PensionsStater, upptagas endast ordinarie AflöningsStaterne, som, hvarken i personelt eller i ma terielt - ( 33 ) terielt afseende, medgåfve någon nedsättning, samt att Tullstyrelsen då redan i sitt underdåniga Statsreglei ings-förslag tillämpat grundsatsen att, under minskande af den stationära Tullbevakningen, förstärka den rörliga.
GeneralTullStyrelsen vågar härvid ytterligare tillägga alt, om man vill främja varu-införtullningen, och dymedelst försäkra den Statsinkomst, som är ändamålet med Tullverkets inrättning, måste man framförallt hindra oloflig varuinförsel; alt Gränsbevakningen, under denna hänsigt, befinnes i lika cathegori med Kustbevakningen, hvilken icke direkt inbringar tull, men tvingar trafiken att välja en rak och laglig gång, eller, i motsatt fall, upptäcker afvägarna och beifrar missbruken; att, i fråga om Tull-administrationen, inkomst och utgift icke böra betraktas under inskränkta och partiella synpunkter, utan såsom ett stort helt och, efter denna calculationsgrund, sins emellan jemförda, samt att hvad Carlstads och Östersunds Tullkamrar särskildt angår, ordinarie Lönings-slaterna år i833, inberäknadt underlydande Controllbevaknings, bestego för den förra jemte Philipstads och Arvika Stationer, till blott 4>883f Riksdaler, för den sednare åter, Funesdalens TullTnspection inbegripen, till ej mer än i,633f Riksdaler, och att dessa ganska måttliga summor utgjort alla effectivt stående kostnaderna för tullbehandling och bevakning inom tvänne vidsträckta GränsLän.
GeneralTullStyrelsen framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormägtigste Allernådigste Konung Eder Kongl. Maj:ts underdånigste och tropliglrgste tjenare och undersåter ARV.
ARV:SON POSSE. J. P. af Billbergh. J. D.
Stockholm den 23 Januarii x836.
J. F. Fåhreeus.
Till Kongl. Majit underdånigst med underdånigt utlåtande öfver Rikets Ständers Revisorers Berättelse, i fråga om Tullverkets förvaltning. ( 34 ) Kongl. ÖfverPostDiréctiouens und. utlåtande.
Sto rmägtigste Alle rnådigste Konungl 1 ill följd af Eder Kongl. Maj:ts Nådiga befallning den 3o December sistlidet år, får ÖfverPostDirectpursErabetet nu afgifva underdånigt utlåtande öfver de delar af Rikets Stånders sednast församlade Revisorers Berättelse om verkställd granskning af Postverkets Räkenskaper och förvaltning under åren i832 och i833, som innefatta anmärkningar och deraf föranledde hemställanden.
Då Revisorerne i afseende på åtskillige uti 1833 års HufvudBok ännu upptagne äldre Balancer tillstyrkt Rikets Ständer, alt hos Eder Kongl. Majit i underdånighet anhålla det lämpliga åtgärder må vidtagas, så att nämnde Balancer snarligen varda till slutlig utredning befordrade, har ÖfverPoslDirecteursEmbetet trott sig böra härhos i underdånighet öfverlemna en Förteckning å dessa Balancer.
Af det förhållande, som å Förteckningen vid hvarje Balancepost blifvit uppgifvet, täcktes Eder Kongl. Majit i Nåder inhemta de förändringar, som en del af berörde Balancer sedan år i833 undergått, hvilka af dem nu mera ej fordra annan åtgärd, än att till afskrifning i behörig ordning anmälas, samt hvilka af anförde skäl än vidare måste i HufvudBöckerne balanceras.
För öfrigt hafva Revisorerne, som ansett sig böra vitsorda, det Postverkets redogörelse vittnar om ordning och noggran het, dock funnit anmärkningsvärdi, alt i HufvudBoken icke förefinnes något InventariiConto, sorn innefattar fullständig redovisning för Postverkets Inventarier och persedlar, utan måste i della hänseende upplysning sökas medelst genomgående af hvarje PostContoirs ingifna serskilda persedel-redogörelse, i anledning hvaraf och då Postverkets fastigheter och fartyg icke finnas uppförde i någon persedelräkning, Revisorerne föreslagit, det Rikets Ständer måtte bos Eder Kongl. Majit i underdånighet anhålla om befallning till vederbörande, att upprätta och HufvudBoken bifoga ett InventariiConto, som fullständigt upptager Verkets alla tillhörigheter, fastigheter och fartyg derunder jemväl inbegripne.
I ( 35 ) Hvad nu angar det af Revisorerne ifrågaställde InventariiConto, så får ÖfverPostDirecteursErabetet i underdånighet upplysa, att upprättandet af något sådant Conto hittills icke varit anbefaldt, utan hafva, till följd af Eder Kongl. Maj:ls och Rikets KarainarRätts förordnande af den 16 September i8o3, endast förteckningar öfver Postverkets I11- ven tar i i-persedlar vid hvarje PoslContoir blifvit den contanta redogörelsen hilagde.
Uti utfärdad anmärkning vid i83o års PosLHufvudBok yrkade dock ÖfverRevisionen, att en fullständig Persedel- och InventariiHufvudBok måtte, för så många år tillbaka, som KammarRätten kunde finna för godt bestämma, upprättas och aflemnas, men vid pröfningen af delta anmärkningsmål fanni KammarRätten genom Skrifvelse af den 3o Maji 1833 allenast godt förordna, att då med god ordning och Kronans säkerhet öfverensstämde, att de för Kronans medel upphandlade elFecter behörigen redovisades, (hvilket KammarRätten likväl ansåg kunna verkställas utan serskildt Bokslut, endast genom upprättandet af en Persedelräkning, som åtföljde den contanta redogörelsen såsom verification och uti hvilken räkning hvarje persedel af hvad slag den vara kunde, redovisades,) det skulle åligga PostKammarContoiret alt från och med år i83a och allt derefter årligen upprätta samt med IlufvudBöckerne insända en så beskaffad persedel-räkning, åtföljd såsom verificationer af dylika från hvarje Postförvaltare.
En så beskaffad Persedel-räkning, som förbemäldt är, har ock från och med år i83?. från HufvudPersedelFörrådet i Slockholm blifvit upprättad, dervid dylika räkningar för samtlige PoslConloiren i Riket blifvit fogade, och till KammarRätten aflemnad.
Att den hittills uppfyllt ändamålet, såsom redovisning för så väl belialIningarne som upphandlingarne af Inventarii- och andra persedlar torde vara otvifvelaktigt, enär KammarRätten icke allenast föreskrifvit densammas omfång, utan äfven, då vidare anmärkningar dervid sedermera uteblifvit, synes hafva den gillat.
Den enda ofullkomlighet, som vidlåder denna räkning, är alt, såsom Revisorerne anmärkt, totalsumman af hvarje persedel vid samtlige PoslConloiren icke kan erhållas, utan att göra Utdrag af alla PostContoirens Inventarii- och PersedelRäkningar, men då en slik uppgift icke synes behöflig, så väl i anseende dertill, att persedlarnes värde i penningar svårligen kan uppskattas, till utrönande af hvad tillgång de för Verket innebära samt att de egentligen E* C 36 ) blott bestå i förbruknings-persedlar, hvilka för Verket äro oumbärlige, skulle denna kännedom endast medföra ökadt arbete, utan motsvarande nytta.