Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Motionairen hemtat stöd för siri framställning ifrån 1831 och i833 års skördar bär i Sverige, hvilka, ehuru till qvantiteten ungefärligen lika, visat det olika resultat, att förstnämnde år, då den inhergade säden, genom stark och ihållande värme fått nära egenskap och godhet med intorkad, spanmålsprisen varit höga, oaktadt bränvinsbränningen en del af året var inställd, hvaremot, till följd af den sistlidet år inträffade mindre t jeni i ga väderlek, då grödan skulle bergås, spanmålsprisen nu äro ^:del lägre än är i83i, oansedt en starkt drifven bränvinstillverkning i 5 månader fortgått.
Den svårighet, alt i de sädesrikaste orterne ofta tillgäng på ved saknas, har Motionairen förmodat lätteligen kunna afhjelpas genom någon tids inställd eller minskad bränvinsbränning, helst till ri tork ning af ioo tunnor råg endast åtgå 3 famnar gran- eller tall-ved.
Motionairen har vidare anfört, att genom de af Regeringen nyligen bestämde betydliga belöningar för uppfinning af de tjenligaste och minst vedödande Rior, förbättringar i deras byggnad visserligen i en framtid vöre att påräkna; men i hans tanka behöfde uppmärksamheten ej så mycket fästas härå, enär i Finland flere seklers erfarenhet i detta afseende kunde rådfrågas, sorn icke mer derpå, huru Riors allmännare anläggning, i synnerhet ibland mindre jordbrukare i vårt land, skall uppmuntras och till vägabringas.
Till vinnande af detta vigliga ändamål, Ivar Herr von Kr cerner föreslagit 2.'ne alternativ: det ena, att Rikets
Ständer mätte såsom byggnadshjelp för lviors uppförande anslå en summa af 100,000 R:dr Banco, att, på uppgifvet sätt, Rie-egarne tilldelas, samt under vilkor, att beloppet för ane Kior och en Loge ej; måtte öfverstiga 100 R:dr samt för ert Kia med Loge 5o Krdr, och det andra, alt den lindring i Be v i Ilning ert efter 2:dra Artikeln måtte bestämmas, att under de 10 första åren, sorn Rie-byggnaden bevisligen för sitt ändamål begagnas, jordegaren er lader endast 1 i stället för 2 R:dr i bevillning å hvarje rooorde af dess egendoms uppskattningsvärde; likväl borde denna lindring ej af en odi samma egare, eller, då flere jordegare eller en hel by förenade sig om upphyggandet äfen Kia, för deras sammanräknade egendomsvärde få till» godon jutås efter högre belopp än för 10,000 R:dr» Uti Motionen b Hägde anföranden hafva flere Ledamöter intygat dea stora nytta och fördel, sorn genom inrättande af Kior för landet skulle beredas, och motionen, på sådan grund, understöd!; dock bär Herr ver» llolmihausertj M. ansett, alt beviljandet af byggn a ds-ersät t wing, sä - 8 Siats-Utskottels Utlåtande N:0 lS3. som en utväg alt befrämja Riors uppförande, icke medför någon garantie att dessa byggnader sedermera verkligen användas till detta ändamål, hvaremot om en lindring i Bevillningen Rie-egarne tillädes, dess beviljande komme att noga pröfvas vid Berednings- oell Taxerings-Comiteerna; att i öfrigt skoglösa orter borde tillerkännas en större del af fastighets-bevillningen, samt att den föreslagne maximi-summan to.ooo R:dr af fastighetsvärdet måtte nedsättas till 6000 R:dr , enär en uppmuntran i detta hänseende egentligen borde beredas för allmogen; hvarjemte Herr Bruncrona, G. A., lillkännngifvit, att Kongl. Majit, redan år 1821, anslagit en summa af 10,000 R:dr att utgå i prcemier af 100 och 200 R:dr till dem, som, inora slutet afår 1822, på sine egendomar inrättat sädestorknings-machiner af hvad slag som helst, och skulle de mindre praemierne tillfalla dera, som kunde torka minst 6 tunnor säd om dagen, samt de större dem,som toikade en dubbel qvantitet; att inom den bestämda tiden <j5 anmält sig till erhållande af de mindre och 13a till d« större praemierne; hvarigenom, då beloppet mer än 3 gånger öfversteg den anslagne summan ,
Regeringen nödgats till en tredjedel inskränka belöningarne, samt således utbetalt 1 t,p66 R:dr 32 sk., — samt att, ehuru de sålunda anmälde inrättningarue bort kunna torka 2000 tunnor säd dagligen, ett qvantum som säkerligen skulle motsvara allt hvad Sverige till magasinering och export kan behöfva, dessa anläggningar likväl icke fört spänmålshandeln el# enda steg framåt; tillstyrkande slutligen Herr Bruncronaatt den jordegare, som af den föreslagne förmonen skulle komma i åtnjutande, borde hvarje år med behörigt betyg ifrån vederbörande styrka, att han oafbrutet till sädestorkning begagnat den lia han uppfört, och för hvilken lindringen i faslighetsbeviliningen beviljas. 3:0 Ifrån Bonde-Ståndet; af Botvid Jonsson ifrån Östergöthlands
Län, som, med ledning af den erfarenhet de senare åren lemnat, att missväxt i flere
Län inträffat, men att, delta oaktadt, afsättningen af den i andra
Län erhållne ymniga skörden varit trög, trott tiden vara inne till vidtagande af sådane åtgärder, hvarigenom man å ena sidan betryggar de nödställde orterne för hunger och å den andra bereder spanmålsproducenten en förmonligare afsättning af sin säd.
Och då egentliga orsaken till de missförhållanden som i detta hänseende nu råda, torda igenfinnas i den mindre tjenliga egenskap, såsom handelsvara, Svenska Säden i allmänhet eger, och hvarpå såsom exempel blifvit anfördt, att Finsk
Råg blifvit af de Svenske Handlande införskrifven till de norra orternas Stais-Utskottets Utlåtande 2V:0 153. 9 orternes undsättning, under det att
Spanmålen i Östergöthland med möda kunnat afsättas, h»r Botvid Jonsson> såsom en af’ behofvet högeligen påkallad åtgärd, föreslagit inrättandet af Rior eller Tork-inrättningar lill spanmålens bättre förvarande.
Och kunde, enligt Molionairens tanka, försök till en början göras med dylika inrättningar vid vissa kronomagasin, och såmedelst utväg beredas, dels för Kronans afrads-och tionde-spanmåls varaktiga förvarande intill dess missväxt-år inträffa och undsättningar beliöfvas, dels för magasinering af sådan spanmål, som i goda år kunde för spanmåls-creditivet uppköpas; hvarförutan dessa Tork-inrättningar, då de ej behöfvas för Kronans räkning, kunde vissa dagar i veckan, emot betalning, upplåtas till begagnande af enskilde.
Uti detta förslag hafva flere af Bonde-Ståndets Ledamöter instämt, hvaremot andra åter detsamma afstyrkt, såsom inledande Staten i betydliga kostnader, dem de skattdragande slutligen få vidkännas.
Utskottet delar de af Motionairerne med flere Ledamöter inom omnämnde bägge Riks-stånd yttrade åsigter om vigten och nyttan, att genom tjenliga Tork-inrättningar ej mindre betrygga landtmannen för de menliga följderna af en missgynnande väderlek under bergnings-tiden, än äfven att bereda större varaktighet och användbarhet i handel af den säd som erhålles; men i afseende på sättet att befrämja och tillvägabringa sådane inrättningar, kan Utskottet icke instämma i de framställda förslagen.
Utskottet tror nemligen, att, så vida icke alltför stora uppoffringar å det allmännas sida skulle göras, och i hvilket fall äfven de, för hvilka samma uppoffringar skedde, åter finge dertill i sin mon bidraga, hvarken den ifrågaställde lindringen i faslighets-bevillningen, eller de föreslagne praemierne, kunna kraftigare befrämja det åsyftade nyttiga ändamålet, än den enskildes egen omtanka och fördel, om uppmärksamhet derå fästes.
Kunde man t. ex. i penningevärde bestämdt uppskatta de serskilda förmonerne: att alltid erhålla sädén väl bergad; att, genom sädens inbergning, utan att dess torkning på marken behöfver afvaktas, hvad som nu bortrinner under skördandet och införandet, då hlifver landtmannen förvaradt, och ändtligen att säden, såsom riad, genast eger ett högre handelsvärde, samt kan, utan besvär och fara för förskämning, i längre tid förvaras, — så skulle detta sammanräknade värde vida öfverstiga det contanta bidrag, som nu blifvit föreslaget till högst 100 R:dr på en gång, eller den motsvarande lindringen i 10 år, med io R:dr om året.
Att dessutom sådane uppmuntringar Bih. till R.
Prot. i834. 4 Sand. 1 Jfd. 2 Bandet. 2 usta Häftet.
JO Stats-Utskottets Utlåtande IV.0 l53. icke ensamt varaktigt befrämja ändamålet, derom vittnar det af Her^ Bruncrona bär ofvan omnämnde exempel.
Utskottet tror deremot, att ett hufvudsakligt binder för Riors allmännare begagnande måste sökas deri, dels att constructionen af dessa byggnader icke ännu är fullt ända målsenligt lämpad efter vårt lands serskilda förhållanden och dels, att kunskapen om Riors skötsel, och äfven om de stora fördelar de medföra, icke är allmänt spridd.
Vinnes upplysning i dessa hänseenden, så bör man, i Utskottets tanka, kunna förutsätta att, i .första band, de förmögnare och, efter det exempel desse lemna, de mindre jordbrukarne skola begagna dessa Inrättningar; och bar i öfrigt Kongl.
Maj;t, efter hvad kändt är, nyligen utfäst betydliga praeinier för uppfinningen af de bästa Torkinrättningar, hvarjemte, enligt hvad en Ledamot bos Ridderskapet och Adelil upplyst, Landtbruks-Academien för närvarande är sysselsatt med försök att utröna hvilka Torkinrättningar finnas vara de tjenligaste och minst kostsamma.
I betraktande af hvad sålunda i detta ämne förekommit, kan Utskottet icke tillstyrka bifall å Herr v. Krcemers för slag om allmänt bidrag för Riors anläggning; men tror sig derjemte ega anledning tillstyrka, att Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit ville, på sätt Kongl.
Majit lämpligast finner, låta sammanfatta fullständiga beskrifningar, jemte r itning, öfver anläggning och skötandet af sådana Rior eller Torkinrättningar, som för mindre Hemmansegare kunna vara lämpliga, samt låta utdela dessa afhandlingar lill ett visst antal för hvarje församling, der dylika anstalter äro an väml bäre.
Beträffande Riksdagsfullmägtigen Botvid Jonssons motion, i hvad den afser att Torkinrättningar må, på Statens bekostnad, på vissa ställen anläggas, så att Staten må, under de goda åren, insamla och utan förlust kunna förvara spanmål, till dess sådan, i undsättningsväg, behöfver utlemnas, så kan Utskottet å detta förslag, såsom förenadt dels med stora kostnader, dels med flerfaldiga andra olägenheter, icke tillstyrka bifall.
Stockholm den 4 Junii 1834* Reservation af Herr Tamm, P. A.: ”Då Stats-Utskottet erkänt allmänna behofvet och vidsträckta nyttan utaf införandet hqs Allmogen af Finska Rior, till den Stats-Utskottets Utlåtande N.o i5f
I r simma saclens torkning, anser jag deraf följa, att uppmuntran till Riors anläggning bort Rikets Ständer tillstyrkas, men då denna åsigt genom votering är af pluraliteten afslagen, och perininge-belöningar, under närvarande knappa tillgångar, ej torde böra föreslås, anser jag lämpligast, att hälften eller bela beloppet af Faslighels-bevillningen under 10 år, dock aldrig till högre belopp än to R:dr B:eo om året, för en enkel Rias uppförande, borde beviljas de Hemmansegare, som inför Berednings-Comiteerne styrkt sig hafva
Ria under byggnad och de följande åren hafva densamma i mer eller mindre moa begagnat.” N:o i54< Antom till Exp.*Utsk. den 5 Junij Utlåtande öfver anmärkningar vid Utskottets afgifva Betänkande N:o 35, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående lindring i vi/koren för begagnandet af det utaf Rikets Ständer till åt er uppbjggunde af Staden Borås anslagne Låne-understöd.
(R. A.) Genom ofvanberörde Betänkande, som ifrån samtlige Riks-Stånden. blifvit, för ytterligare handläggning, lill Stats-Utskottet återremitteradt, bade Utskottet tillstyrkt, alt den lill fulländande af Stadens nya planläggning med gatureglering anslagne ena Lånesurnman af 10,000 R:dr finge efterskänkas och afskrifvas; och att, i afseende på den andra, stor i5,ooo R:dr, lill återuppbyggande af Stadens afbrända allmänna Byggnader, årliga räntan derå måtte, ifrån och med innevarande år i834, nedsättas ifrån fem lill tre procent; dock skulle öfriga vilkoren komma att bibehållas oförändrade.
Emot denna föreslagna lindring i betalnings-vilkoren äro, inom samtlige Riks-Stånden, anmärkningar framställde.
I afseende på afskrifningen, så är hufvudsakligen anmärkt, alt dess beviljande skulle gifva en uppmuntran att begära lån af Sländerne, i hopp att sedan vinna afskrifning; att afskrifningen vore orättvis, emedan den skulle innebära serskilda förmoner för ett mindre antal medborgare på det öfriga skattdragande folkets bekostnad; att den vore skadlig, emedan dea 12 Stals-Vtskottels Utlåtande N:o 1S4• minskade helgden af ingångna förbindelser och menligt inverkade på allmänna omdömet örn beskaffenheten af de, till godtgörande af Statens skulder anslagne tillgångar, samt i och med detsamma skadade allmänna crediten; och ändtligen, att prsejudicatet skulle blifva vådligt.
Rörande åter den föreslagne nedsättningen af räntan från fem till tre procent å det till Stadens allmänna byggnader anslagne låne-understöd af 15.000
R:dr, så bar en sådan ränte-nedsättning blifvit ogillad, förnämligast på den grund, att då Riksgälds-Conloret betalar 5 procent ränta för de lån, som al Contoret upplagas, en ränte-förlust skulle Staten tillskyndas.
En och annan talare bar afslagit all förändring i de vid sistlidne Riksdag bestämda låne-vilkoren; hvaremot de talare, hvilka serskildt ogillat afskrifningen och ränte-nedsättningen, instämt uti den åsigt, att någon lindring i betalnings-vilkoren borde Staden Borås beviljas, men hvilken lindring skulle tillvägabringas endast genom en förlängning af tiden för Låne-cäpitalets återgäldande; och i hvilket nyssnämnde hänseende flera olika förslag blifvit framställde, såsom, alt årliga capilal-afbetalningen, i stället för 10 procent, skulle nedsättas till 5, 3» 2 eller 1 procent.
En talare har föreslagit, att räntan skulle fortfarande utgå med fem för hundra, men att med capilal-afbetalningen å de till enskilda utlånta 60.000
R:dr lemnäs anstånd till början af år i84°« då den skulle utgå med 3 procent årligen, sålunda, att årligen erläggas 8 procent, deraf 5 procent, såsom ränta efter Ranco-metbod, beräknas, och hvad som återstår afgår på capitalet, hvilket derigenom, på omkring 25 år, skulle försvinna.
Enär, efter discussionernes föranledande, den mening synes hafva varit mest rådande, alt någon lindring i betalnings-vilkoren väl borde medgifvas, men endast genom en förlängning af tiden för lånens återgäldande, och följaktligen utan någon uppoffring för Staten af Capital eller förut stadgad ränta, så bar Utskottet, efter en sådan gifven ledning försittomtlöme, funnit sig böra, med frånträdande af sitt förra tillstyrkande, föreslå: i:o att, utan någon nedsättning af den, vid Lånets beviljande, till fem för hundra stadgade räntan, anstånd till år 1840 lemnäs med de årliga cåpital-afbetalningarne på Lånen till enskilde personer, hvilka capital-afbetalningar, enligt vederbörande låntagares afgifne skuldförbindelser, eljest skolat laga sin början ifrån och med nästa år 1835; men att emedlertid å bela lånet af 85,000 R:dr erlägges, i föreskrifven ordning, feni procent ränta med 4>'-*5o R:dr åiligen, oell Stals-TJtskottets ZJtlälande N'.o tSj.. i3 2:0 att ifrån och med år 18/f0 inbetalas på hela lånsumman af 85,ooo R:dr, inom hvarje års slut, åtta procent eller 6,800 R:dr, hvaraf beräknas fem procent såsom ränta å det inneslående capitalet; och hvad som derefter öfverblifver, afskrifves på capitalet, intill dess detsamma blifvit till fullo återguldet; dock komma alla öfriga vilkor, under hvilka ifrågavarande lån äro beviljade, att förblifva oförändrade.
Junii 1834- Reservation: Af Herr Santesson, B.
Fl.: ”Emot det af Stats-Utskoltet nu fattade förändrade beslut, i frågan om lindring uti ränte- och återbetalnings-vilkoren för det lån, Borås Stad blifvit af senast församlade Rikets Ständer förunnadt, får jag mig reservera, under vidblifvande hvad Utskottet i dess förra Betänkande föreslagit, enär den dervid tillstyrkta afskrifning och eftergift af de 10,000 R:dr af lånet, hvilka blifvit använde för den nya tomt-regleringen, innefattade ett billigt bidrag af Staten för ombyggande på ett mera säkert och ordentligt sätt af en för Provincen så vigtig Stad som Borås, och hvilket deltagande ifrån stats-cassan hade kommit aamtlige Borås Stads invånare till godo, hvaremot den nu förnyade förlängning i återbetalnings-vilkoren egentligen rörer dem, hvilka begagnat lån till deras enskilde husbyggnaders uppförande.
Jag deltager dock i alla fall gerna uti beviljande af årliga afbetalnings-beloppets nedsättande för dem, så väl som för Staden, å dei5,ooo R:dr, som användts lill dess allmänna byggnader, från förut bestämda årliga 10 till 5 procent, dock under vilkor af afbetalningens vidtagande från den förut derför bestämda tid; och anser då, att
Borås samhälle varit vida bättre belåtet dermed, än hvad Utskottet nu tillstyrkt.” Häruti instämde Herr Friherre Palmstjerna, C. O., Herr Prosten Stenhammar samt Herr Professoren Hasselroth. Ståts-Utskottets Utlåtande N.O 1S5.
Ankom till Exp.-Ulsk. den 5 Junii.
Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Memorial N:o 56j angående en grätijication till Commissarien D. Ek_, för dess hafde befattning med reparationen och inredningen af Riksgälds-Contorets förra hus. (R. A.) Uti ofvanberörde Memorial bade Utskottet tillstyrkt, att Commissarie!!
Ek måtte, utaf Riksgälds-Contorets medel, tilldelas en graLification af 1,200 R:dr B:co, såsom vedergällning för lians möda och besvär samt tidsuppoffring, hvilket Memorial, under den a4 April, blifvit bifallet af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet, men återremitteradt, med anmärkningar, ifrån Preste- samt Borgare-Stånden.
Inom Preste-Ståndet hafva alla talare, hvilka yttrat sig i ämnet, pi anförde skäl, yrkat, att den af Utskottet föreslagne gratificationen af 1,200 R:dr måtte förhöjas lill 2000 R:dr.
Inorn Borgare-Ståndet hafva någre Ledamöter dels bifallit och dels helt och hållet afslagit Betänkandet, samt andre ansett den föreslagne gratificationen böra ifrån 1,200
R:dr nedsättas till 1,000 R:dr.
Vid öfvervägande af dessa serskilda opinions-yttringar, har Utskottet ansett sig böra vidblifva sitt förra Betänkande, och i följd hvaraf Utskottet nu ytterligare tillstyrker, att Commissarien Ek må, utaf Riksgälds-Contorets medel, erhålla en gratification af Ett-tusen Tvåhundrade (1,200) Riksdaler Banco.
Beträffande serskildt den af en Ledamot inom Borgare-Ståndet begärde upplysning om de meubler, som tillhört f. d. General-Assistance-Contoret, så får Utskottet meddela, att efter hvad Utskottets afgifna Berättelse N.‘o 118, om granskningen af Riksgälds-Contoret, f. d.
General-Assistance-Contoret samt f. d.
Filial-Diseont-Inrältningarne utvisar, desse meubler blifvit å offentlig auction försålde och försäljnings-beloppet uti Räkenskaperne behörigen redovisadt.
Stockholm den 4 Juni 1834- Emot detta beslut reserverade sig Herr Prosten Astrand, under åberopande af dess och Herr Prosten Östbergs vid Utskottets förra Utlåtande i denna fråga afgifna Reservationer. Stals-Utskotlets Utlåtande N.-o i5G.
Ankom till Exp.-Utsk. den 5 Juni!.
Utlåtande , i anledning af Herr af Robsahtns, Carl Reinhold, väckte motion, om inlösen för Statens räkning af godset Ekolsund i Upsala Län> (R. A.) Från Ridderskapet och Åcleln äro till Stats-Utskottet remitterade 2:ne af Herr af Robsahm afgifne anföranden, deri föreslås, att som godset Eiolsund skall vara en kungsgård, eller kronogods, och endast innehafvas under förpantnings-rätt, detsamma måtte, emot erläggande af tqmtskillingen, 84,000 Rrdr Specie, för Statens räkning, inlösas; och till ådagaläggande deraf, att Ekolsundska godsets natur af kungsgård ar oförändrad, har Molionairen gjort följande historiska framställning om de öden Ekolsund under 3:nc sekler undergått, nemi. att godset redan år 1542 tillhörde Konung Gustaf I/ att det sedermera gått i arf till hans afkomlingar och efterträdare på timonen till dess: att det, genom hvarjehanda transaetioner fram och åter, vid medlet af 1600-talet, Kronan frångick, sedan efter den sista k öpe-afh and lingen, som det synes, på Drottning Christinas föranstaltande, lillvagabragl emellan Konung Carl Gustaf och bans svåger, Grefve Al. G. De la Gardie, godset af högbemälde
Konung afstods och under förpantningsrätt kom i Grefve Claes Thotts händer; alt Ekolsund var en Tholtska Familjens tillhörighet, intill dess att godset år 168r af Konung Carl XI till Kronan reducerades; att det fortfor att vara kungsgård eller kronogods till år 17 17, då Konung Carl 'XII skänkte del. såsom ersättning för kronofordringar, hvilka icke blifvit betaide, åt sin Svåger, Landtgrefve!!
Fredric af Hessen , sedermera Konung Fredric 1; att Konung Fredric, sedan lian i 9.5 år innehaft godset och önskade få aflåta det på någon, som han derigenom ville gynna, år 1742 förfrågat sig hos Rikets Ständer, i anseende till Konungens obekantskap med Svenska Lagarne, hvad säkerhet han hade uti denna besittning; hvarpå Ständerne, genom enhälligt Beslut af den joDec. 1742, tillerkände honom och hans rätts innehafvare full dispositions rätt af Ekolsunds godsf under förpantnings-rätt alt besitta, tilldess det kunde blifva till Krönare indraget, samt med bestämdt förklarande, att ingen skulle ega honom i denna besillnings-rätt störa, förr än lösesk il lingen, 84,000 R:dr Specie, (detsamma sorn Konung Cail Gustuf betalde till Grefve I>e ia Gardie) Stats-Utslwltels Utlåtande M-o i56. blifvit erlagd; att Konung Fredric derefter, i Mars månad 1743, genom ordentligt gåfvobref, skänkt och öfverlöt it sin rätt lill meranämnde gods åt Grefvinnan Hedvig Ulrica Taube, samt efter hennes död, sorn året derefter inträffade, åt Familjen von Hessenstein; att, sedan ny fråga blifvit väckt om förändrandet af ofvannämnde förhållanden, men Rikets Ständer förklarat sig ingen förändring kunna medgifva, i hvad af dem förut om Ekolsund var beslutad t, Kammar-Collegium och Stats-Contoret, på Einbetes vägnar, år 1746 den 9 Sept., genom ordentligt pantebref, upplåtit Ekolsund åt Konung Fredric, såsom för 84,000 R:dr förpantadt; att då Rikets Ständer år 1747 skänkte Prins Gustaf en gåfva af 200,000
Daler Sm:t och fråga väcktes i Rådet om användandet deraf, blef beslutadt, att derföre inköpa Ekolsunds gods; hvarpå Konung Fredric, genom egenhändigt påskrifven transport på pantbrefvet, öfverlät Ekolsund åt Prins Gustaf, den enda egande rätts-handling, som Konung Gustaf lil derå hade, emot det att Hessensteinska Familjen derföre godtgjordes med 70,000 plå» tar, eller 42°,°00 daler kopparmynt; att Konung Gustaf lil, i November 1785, rent af sålde Ekolsund lill George Seton, Grosshandlare i Stockholm och Svensk Adelsman, med successions-rätt för hans systerson Alexander Baron, sedermera adopterad Seton, för 120,000 R:dr Specie.
Erbjudande sig Motionairen, att, om ytterligare upplysningar i ämnet äskas, desamma Stats-Utskottet meddela.
Utskottet bar förskaffat sig närmare upplysning i förevarande ämne, och inhemtas utaf de hos Utskottet, i authentika afskriften, företedde handlingar, att högstsalig Hans Majrt Konung Gustaf III, genom Salubref af den 9 November 1785, till Grosshandlanden George Seton upplåtit och försålt dess egande och under frälse-rätt nyttjade
Ekolsunds gård och derunder hörande hemman och lägenheter; äfvensom att, efter ågångne 3:ne laga uppbud ulan klander, Fastebref blifvit, under den 14 November 1788, ulfärdadt.
Vid detta sålunda upplysta förhållande, har Utskottet ansett sig sakna anledning tillstyrka vidtagande af någon åtgärd ifrån Rikets Ständers sida, oell alt, 6åsom en följd.' häraf, motionen måtte förfalla.
Slockholm den 4 Julii 1334* STOCKHOLM, Ecksteinska Trtckeiuet, i834- Stats-Uiskotlets Utlåtande N:o lo?. r N:o iS?.
Ankom lill E.\p. Ulsk. den i3 JunII.
Utlåtande, i anledning af Friherre Löwenskjölds, Salomon, remitterade motion , rörande Förlags Lånerättighet för nya Bolaget för Skånska stenkohLverket vid Höganäs, c*.