Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ty en skjutsentreprenad under nuvarande förhållanden, då skattejorden och städerna äro pligtige att ansvara för skjutsbefordringen i sin helhet, och en skjutsentreprenad under de förhållanden, som Utskottets förslag afser, eller då denna ansvarighet skulle hvila på Staten, utgöra tvänne ganska olika värden.
Under de förra är nemligen sjelfva denna ansvarighet en naturlig motvigt emot entreprenad-kostnadens stegring öfver åtagandets verkliga värde, — under de sednare åter äro innehafvarne. af gästgifverihemmanen i alla de orter, der få eller inga andra, vid landsvägarne belägna, för ändamålet passande, bebygda gårdar finnas, (såsom allmännast torde vara fallet,) i berörda hänseende mer eller mindre monopolister, de Sammans.
Besv- och Ekon.-VIskottels Utlåtande N:o 8. 25 de der kunna af Staten tilltvinga sig vilkor, så mycket svårare alt på förhand beräkna, som de hemmansinnehafvare, hvilka kunna vara att tillgå för biträde i skjutsningen, få ett gemensamt intresse med entreprenörerna att uppdrifva ersättningen till det högsta möjliga.
Att antaga den af Utskottet förslagsvis till 600,000 R:dr beräknade kostnadssumma såsom ens approximativt motsvarande behofvet, anser jag derföre vara mer än vågadl.
Men äfven om man kunde hoppas, att det stadnade vid detta belopp, så vore denna nya statsutgift allt för betydlig, för att icke lemna någon uppmärksamhet åt verkningarne deraf för de särskilda medborgareklasser, som skulle bidraga till kostnadens utgörande.
Dä det icke är kändt, att andra tillgångar för ifrågavarande behof finnas, måste väl utgiften, åtminstone tills vidare, komma att tynga på allmänna bevlllningen och således utgå med en tillökning deraf procentvis i lika förhållande för alla skattskyldige.
Sammanlagd! med det till ersättning för ökad postlega föreslagna belopp, skulie anslaget uppgå till 670,000
R:dr, hvilket utgör omkring 42 procent af hela den under sednaste åren influtna bevillning efter 2:a art.
Bevillnings-förordningen.
En jemförelse, uppställd pä grund af de i nu gällande Bevillnings-förordning stadgade afgifter, utvisar, att de ärliga bidragen till skjutsanstalterna i sådant fall skulle blifva för a) en handlande eller annan idkare af borgerlig rörelse med en taxerad inkomst af t. ex. 10,000 R:dr 105 R:dr — b) en handelsbetjent med inkomst af 1,000 R:dr 10 „ 50. c) en tjensteman dito med 2,000 „ 8 „ 35. d) egare af ett helt mantal skatte eller annat skjutsskyldigt hemman (på grund af i sednaste 5-årsberättelser upptagne värden i medeltal v. 6,400:) 2 » 85. e) dito af ett mantal säteri eller annat nu icke skjutsskyldigt hemman (d:o raedelt. 8,000) 3 „ 35.
Beräknas för städerna all [bevillning efter 2:a art.
Bevillnings-förordningen af så väl fastighet, som borgerlig rörelse och löne-inkomst, så skulle 42 procent bidrag till skjutsnings-anstalterna, (beräknadt efter sammandragen i sednaste 5-årsberättelser,) sammanlagdt blifva, exempelvis, för Stockholm ..
Rtdr 102,000.
R:dr 9,300.
Upsala 3,930.
Carlstad 4,110.
Jönköping 9,550.
Gefle » 11,700. Westerås 4,020.
Hernösand 3,150.
Linköping 6,260. Wisby 4,710.
Norrköping 14,820.
Malmö 10,640.
Wenersborg 4,240.
Lund 6,050.
Borås 2,090.
Halmstad 3,060.
Fahlun 5,980.
Göteborg 43,760. 0. s. v. Bih. till R.
Brot. i859 £ 1860. 4 Sami. 2 Afd. 4 Haft. 4 26 Sammans.
Slats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande N:o 8.
Dessa efter af Utskottet antagen total-kostnad beräknade bidrag skulle naturligtvis, om, såsom mig synes otvifvelaktig!, den verkiiga kostnaden komme att öfverstiga förslagssumman, i samma mån ökas.
Derest det framställda förslaget till ny Bevillningsstadga skulle vinna framgång, kunde väl, med undantag för tjenstemän, någon jemkning i ofvan uppgifne belopp komma att ega rum, men, så vidt afsedda rättelser af taxeringsvärden å fastigheter och af taxerings-uppgifterna å inkomst af arbete i verkligheten kunna åstadkommas, torde någon hufvudsaklig skiljaktighet i bidragens proportion deraf icke föranledas.
En hvar, som vill oväldigt bedöma de verkningar i beskattnings-hänseende, som sålunda af Utskottets förslag skulle uppkomma, torde medgifva, att de icke kunna vara likgiltiga, hvarken ur rättvisans eiler statshushållningens synpunkt.
Skjuts-kommittéen hade stödt sitt förslag på det hufvudvilkor, att de skjutspiigtige så å land som i stad skulle, såsom lösen för befrielsen från skjutsnings-skyldigheten in natura, utgöra ett skäligt årligt vederlag i penningar; men, med förkastande af denna grund, har Utskottet velat på Staten hvälfva icke blott bestyret med skjutsnings-anstalterna, men äfven kostnaderne derför i sin helhet, och dervid med sällsam högsinthet jemväl skjutit ifrån sig de af skjuts-skyldige frivilligt erbjudna bidrag, som kunnat göra Statens börda i någon mån lättare.
Utskottet, som funnit Kommittéens förslag om åläggande för de hemmansinnehafvare, som äro shjutsnings-skyldige, men ej till skjutsning indelte, att bidraga till det kontanta vederlaget för skjutsnings-besväret, obilligt, har i sjelfva verket alltså i sitt Betänkande inlagt den tanke, att det är billigt att ålägga dem, som icke äro shjutsningsskyldige, utgörande af bidrag dertill.
Skjuts-anstalterna i Sverige hafva, likasom i öfriga nordliga länder af Europa, i anseende tili landets naturbeskaffenhet, giesa befolkning och mindre utvecklade industri, måst grundas på principen af en kommunal-servitut.
I Danska staterna har väl denna servitut småningom och delvis kunnat de facto öfvergå till ett statsbestyr, men grunden qvarstår dock de jure.
I Finland, likasom i Norge, är denna hufvudgrund för skjutsnings-beslyret ännu oförändrad.
Under sednaste tid hafva i sistnämnde land, på enahanda sätt som i Sverige, åtgärder vidtagits, för att genom tillvägabringande af fasta skjuts-stationer eller entreprenader lätta det allmänna skjutsningsbesvär.
Äfven der nedsattes år 1858 en Kommitté för revision af gällande författningar om skjuts-väsendet och afgifvande af motiveradt förslag tili ny lag i ämnet.
Denna Kommittés förslag, som blifvit förelagdt Stortinget, utgick från de grundåsigter, att tvångs skjutsen borde upphöra, — att man borde öfverallt söka tillvägabringa fasta skjutsstationer och att de bidrag, som för åstadkommande deraf erfordrades, borde till ena hälften utgöras af Slaten och till den andra af vederbörande amts- elier stats-kommuner.
Men detta förslag vann blott lill ringa del representationens bifall.
Enligt lagen af den 21 Mars d. å. hafva nemligen förändringarne i förm gällande författningar rörande skjutsväsendet inskränkt sig tili vissa mindre betydande förfoganden, åsyftande att ytterligare lätta liilvägabringandet af skjuts-entreprenader, hvarjemte stadgats, att, då erforderligt Sammans.
Stals- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskoltets Utlåtande N:o 8. 27 bidrag lill entreprenad öfverstege en viss proportion till skattedalern, £ af det öfverskjutande beloppet komme att godtgöras af Staten och l af amts-kommunen.
Den Norska lagstiftande makten har alltså funnit den af Kommittéen ifrågaställa hufvudsakliga förändring af skjuts-lagstiftningen under förevarande omständigheter outförbar, eiler gagnet deraf icke motsvarande den betydliga kostnad, som den skulle tillskynda Staten.
Att förhållandena i Sverige äro mera mogna för genomförandet af en fullständig reform af skjuts-väsendet, är icke antagligt.
Då Kommitterade för skjutsninga-besvärets ordnande ansett skjuts- och postbefordringen genom postförvaitningens omedelbara försorg till en början endast delvis kunna bringas till verkställighet och att skjutsnings-besväret i öfrigt väl borde såsom natura-prestation för de skjuts-skyldige upphöra, men under förpligtelse för desse alt med;, bidrag i penningar fortfarande uppehålla skjutsningen, sä hafva ock Kommitterade dermed uttalat den åsigt, att det slutliga målet icke på en gång kan upphinnas.
De skäl och bevisningsgrunder, hvarpå Utskottet sökt stödja sin mening om rättmätigheten af skjuts-skyldiges befrielse, både från skjutsnings-besväret och godé^ görelse derför, lemna rum för flerahanda anmärkningar, — bland andra, att det antydda iörhållandet med afseende å skjutsnings-besvärets föränderliga tyngd, hvilket förhållande mäste vara att hänföra till sällsyntare undantag, antagits som regel, — och att beräkningarne öfver de kostnader, som förändringen skulle tillskynda Staten, enär de wkna all erfarenhetsgrund, hafva föga annat värde än ?gissningarnes.
Men att inlåta sig 1 någon vederläggning af Betänkandets särskilda delar kan icke vara päkalladt, då i det föregående torde finnas tillfyllest ådagalagdt, att sjelfva hufvudgrunden för Betänkandet, eller Slatens belastande med hela kostnaden för skjutsnings-anstalterne, är oantaglig.
Vid sådant förhållande, och då anledning icke är för handen att det Riks-Stånd, som allmännast representerar den skjutsskyldiga jorden, frångår Utskottets majoritets, af detta Stånds ledamöter derstädes enhälligt biträdda, inom Ståndet redan förut uttalade mening i frågan, hvilken mening uppenbart förråder, att inom bemälda Stånd sakens nuvarande skick anses ega företräde framför verkställigheten af Skjuts kommittéens förslag, äfven i den del, som Kongl. Maj:t detsamma godkänt, finner jag mig rör närvarande icke skäligen kunna eller böra, enligt de af Skjuts-kommittéen framställda grunder, tillstyrka någon allmännare omreglering af skjutsväsendet.
Ehuru erkännande vigten deraf, att skjutsanstallerna förbättras och att jordbruket från skjutsnings-åliggandet såsom natura-prestation befrias, anser jag dock under sådana omständigheter, och enär förändringarne måste göras beroende deraf, att de till sina följder icke för andra medborgareklasser må blifva kännbart orättvisa, eller att uppoffringarne för
Staten icke må komma i ett allt för skärande missförhållande till den nytta, som med anstalten kan vinnas, tiden böra afvaktas, då meningarne kunna blifva mera eniga om ett rättmätigt och ändamålsenligt ordnande af ifrågavarande anstalt, och frågans behandling alltså nu böra hufvudsakligen inskränkas till fortgåendet i den riktning, hvartill 1844 års författning syftar, hvarigenom ock vägen lättare kan beredas för öfvergång, så snart omständigheterna 2i] Sammans.
Stais- samt Allm. Besv.- och Elcon.-Ulskoltets Utlåtande N:o 8. det medgifva, till en sådan allmännare reglering genom Statens försorg, som med Kommittéens förslag afses.
I hvarje fall, och enär den högre skjutslegan för entreprenadskjuts utgör ett, för uppmuntrande till entreprenaders ingående, erforderligt premium, anser jag legans jemnande till lika belopp för alla skjuts-stationer, såsom Kommitterade i sammanhang med den förslagna regleringen ifrågasatt, tills vidare ej böra ega rum.
Men, jemte de åtgärders vidtagande, som kunna åstadkommas för ytterligare befrämjande af skjutsentreprenad systemet, finner jag det vara af vigt att efter hand, och i den mån omständigheterna kunna det medgifva, söka utbilda skjutsinrättningen till hvad den i framtiden bör blifva såsom en offentlig anstalt.
För verkställighet af Kommittéens förslag, att på vissa större väglinier genom postförvaltningens försorg tillvägabringa befordringsanstalter för poster och resande, på Statens bekostnad, anser jag det visserligen icke tillrådligt att för närvarande och innan någon säker grund för kostnadsberäkningen genom erfarenheten vunnits, anvisa något särskildt statsanslag; men då, såsom Kongl.
Maj:t i Dess nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer i ämnet antydt, det torde blifva möjligt att af Postverkets medel erhålla någon tillgång för bestridande af sådan kostnad, synes denna utväg icke böra lemnäs obegagnad, för att, till en början å en eller annan väglinea, föranstalta post- och skjutsbefordring af ifrågavarande eller likartad beskaffenhet.
Valet af dessa väglinier anser jag icke ensamt böra bestämmas från synpunkten af en lifligare rörelse.
Äfven möjligheten att för skjuts-skyldige kunna lätta en jemförelsevis tyngre börda af skjutsningen, äfvensom saknad utsigt för orten till vinnande af andra lättade kommunikationsmedel må dervid skäligen afses.
För att vinna ändamålet på det minst kostsamma sätt, anser jag för öfrigt företrädesvis lämpligt, att den enskilda företagsamheten genom Statens medverkan framkallas, sålunda, att diligens- eller forvagnsinrättningar kunde för befordran af resande, poster och paketer å vissa väglinier anordnas, med årliga understöd af Postverket och, på grund af vederbörliga kontraktcr, ställas under detta verks inseende och kontroll.
Det kan icke lida något tvifvel, att ju genom po8tbefordringetis förbindelse med skjutsen för resande, och med den anordning tillika, att vid skjutsstationerna breflådor för orekommenderade brefs emottagande blefve tillgänglige, den effektiva kostnaden för ifrågavarande anstalt skulle efter hand minskas, under det postintägten genom den lättade brefbefordringen ökades.
Af hvad sålunda anfördt blifvit, föranledes jag till den vördsamma hemställan, att Rikets Ständer ville, uti allålande underdånig skrifvelse, hos Kongl. Maj:t anhålla: a) att förnyade föreskrifter måtte Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande meddelas om vidtagande af de åtgärder, som i den Sammans.
Stats- samt Allin. Besv.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande N:o 8. 29 genom Kongl. Kungörelsen och Cirkuläret den 11 December 1857 angifna syftning, mä kunna befordra ytterligare lättnad i vilkoren för skjutsentreprenader, hvarvid det särskildt torde kunna stadgas, att i intet fall någon skjuts-station, hvartill, innan entreprenads ingående, hällhästar ej varit anslagne, må åläggas att, utom hvad af skjutsbeställning föranledes, hafva större antal hästar i beredskap inom förloppet af en half timma, än som motsvarar det före entreprenaden bestämda antal gästgifvarehästar; hvarjemte, för ändamålet att möjliggöra ett beqvämligare befordringssätt, skjutsentreprenörer, hvilka åt resande, som vilja deraf sig begagna, tillhandahålla täckta fjederåkdon, ai den beskaffenhet, som i skjutskontrakterna kunna bestämmas, torde berättigas att derför uppbära de särskilda lego-belopp, som af Kommitterade för skjutsningsbesvärets ordnande föreslagits. b) alt General-Post-styrelsen måtte erhålla nödiga föreskrifter, för tillvägabringande, i den mån postmedlen dertill lemna tillgäng, af diligens- eller forvagns-inrättningar, till] befordrande af poster och resande, helst medelst understöd åt enskilde entreprenörer, som kunna vara hugade att med Postverket ingå lämpliga aftal derom för vissa väglinier, och företrädesvis å sådane linjer, der en lifligare trafik, en mera tryckande börda af skjutsnings-besväret och saknad utsigt till erhållande af andra lättade kommunikationsmedel kunna vara att afse. c) att i alla de fall, då postförings-skyldigheten kan, vid diligens-inrättningars anordnande ä vissa väglinier, af dessa öfvertagas, eller eljest vid ingående af nya skjutsentreprenad-kontrakter, finnes lämpligen kunna med skjutsningen förenas, sådant mä till verkställighet befordras, under iakttagande, att de posthemman, som derigenom kunna,varda från postföringen befriade, i stället underkastas fullgörandet af defallmänna besvär, från hvilka de nu äro fritagne.n Häruti hafva Doktor Äbr.
Nordström, Prosten Ljunggren och Kyrkoherden Ternström, instämt. 50 Sammans.
Stais- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Ulskottels Utlåtande N:o 8.
Uträkning å de ökade kostnader, sora Postverket antage6 komma att tillskyndas, om posternas befordran skulle komma alt ske genom skjuts-entreprenörer, mot rätt för dem alt i hästlega af Postverket åtnjuta 1 R:dr per mil.
Af det sammanlagda miltal, efter en häst räknadt, de intill år 1859 inrättade posterne tillryggalagt, hafva de ordinarie poster, som befordrats med posthemmans-skjuts, fortgått 214,149 mil.
Öfriga ordinarie poster, som fortskaffats dels med gästgifvare och dels med betingad skjuts, dito 136,179 » Snällposterne, dito, dito 85,977 » Paketposterne, dito, dito 31,950 » 468,255 mil. och utgör miltalet af de genom Kongl. Brefvet den 3 December 1858 till inrättande i nåder anbefallde nya postgångar, som under år 1859 dels blifvit, dels blifva öppnade 10,078 » Tillhopa 478,333 mil.
Efter af Kongl. Majit, genom nådigt Bref af den 19 November 1858, fastställda lega för postföring af posthemmans-innehafvare och efter uträknade medel-belopp af de olika legor, sora för poster, hvilka med betingad eller gästgifvare-skjuts fortskaliäs, för närvarande utgå, antages berörde antal postförde mil komma i skjutskostnad och åkdonslega att bibringa Postverket en årlig utgift Sammans.
Stats- samt Allm. Besv.- och Ehon.-Utskottets Utlåtande N:o 8. 5 1 Miltal. ^ega per mil.
Riksmynt. för af posthemman bestridd s. k. enkel postföring 35,300 40 14,120 71 71 dito dito dubbel dito dito dito postföring emellan Östersund och Herjeå- 95,000 — 45 42,750 dalen 1,300 — 50 650 — 71 dito dito dito utöfver 312 mil på helt mantal 67,049 — 80 53,639 20 rt 7) dito dito dito mot gästgifvare-skjutslega med betingad eller gästgifvarskjuts befordrade se- 15,500 —1 83 12,955 dan år 1830 inrättade nya ordinarie poster 136,179 — 98 133,455 42 7) dito dito fortskaffade snällposter 85,977 1 12 96,294 24 7) dito dito paketposter 31,950 1 12 35,784 — 71 nya, genom Kongl. Brefvet den 3 December 1858, 468,255 — — 389,647 86 till inrättande i nåder anbefallde poster 10,078 1 3 10,380 34 Tillhopa 478,333 — 1- 400,028 20 Skulle för detta miltal 478,333 komma att i skjutslega utgå 1 R:dr milen, blefve Postverkets årliga utgift derför 478,333: — och kommer således utöfver förutnämnde 400,028: 20. en ökad kostnad att uppstå af 78,304: 80. derifrån dock bör dragas dels den roterings-ersättning, som af postmedlen nu utgår till roterade posthemman, cirka 5,250: — dels hvad, i väntnings-ersättningar till gästgifveri-skjutsskyldige för afvaktan utöfver utsatt tid af fördröjda poster samt i särskilda vedergällningar för väntning och besvärlig postföring till posthemmans-innehafvare och i hyra för stallrum åt deras hästar, nu utgår, cirka 19,750: — 25,000- — så att den tillökade kostnaden egentligen blefve 53,304: 80.
Stockholm, tryckt hos N. Marcus, i 860.
Sammansatta Stats- samt Allm. liesv.- och Ekon.-Ulskds Betänkande ft’:o 9. 1 j\:o 9.
Ank. till Exp.-Utsk. ilen 30 Maj 1800, kl. 2 e. m.
Betänkande, i anledning af vackt mation om antagande, öfver hela riket, af mantalet såsom enhet vid skatteberäkningen och om reducerande af man tåls b råken till decimalbråk.
Uti denna, inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckta, motion har Paul Andersson från Jemtlands län velat fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på de stora svårigheter som, icke blott vid debitering af de räntor och onera, hvilka efter skatt utgå, utan ännu mera vid kontrollen af debiteringens riktighet, föranledas dels af de uti åtskilliga provinser antagna olika benämningarne på mantalets underafdelningar, såsom: tunnland, trög, mål, seland, öre, snesland, penning o. s. v. samt dels af hemman- eiler skattetalets uttryckande i exakta bråk, der täljare och nämnare hafva 9 å 10 siffror.
Såsom upplysande vid ärendets behandling har motionären ansett lämpligt att meddela följande: Bih. till R.
US9 & 1860. 4 Sami. 2 Afd.
S Haft. 2 Sammansatta Stats- samt Allm. Itesr.- och Ekon.-UtskUs Hctdnkande N:o 9. »Prof från Jemtlands Södra Fögderi, af Skatte-tal uttryckta i exakta bråk.» Socken.
N:o Tunneland skatt, å 6 på man- talet.
Frösen Måhlsta 2 t 3643 /Stid 1J023 it Hallen Trappnäs 1 41 iso 12X7 Öfverhallen 3 l?ux x2äBg Marby Jersta 1 41003 ^zsio Oviken Westeråsen 3 1 1 A2TSS Näskott Tullus 6 2509 4o4o 1 3607 ■*■4040 Alis - Byn 1 8372 5 1026/2 138389 15 1336 Gärde 1 1*2S1 nm Hålskafven 1 1 3319 1 35 Ii 5 östersem 1 1 2917 YT30 4 1 2 701 4 0 G 9 0 1858 års Jordeboks-suinma för Södra Fögderiet, uttryckt i mantal enligt Förändrings-extrakt Skatle-mantal .... 452|jj[>S0||is, Krono- dito ....
De vid ett sådant räkenskapsförande så lätt i ögonen fallande svårigheter skulle, enligt motionärens förmenande, kunna, utan skada för någon, afhjelpas om, i öfverensstämmelse med den för mål, vigt och mynt redan vidtagna reform, skattetalsbråk finge till decimalbråk med en viss nämnare reduceras, enär det fel som vid reduktionen uppkommer, kan genom en tillräcklig stor decimalnämnare göras mindre, än som motsvarar minsta lagliga mynt-enheten Öre.
Antages t. ex. ordinarie räntan på ett mantal till 15 R:dr, som den ari Jemtland, Sammansatta Stais- sand Allm. Bcsv.- och Ekon.-Utsk:ls Betänkande N:o 9. 3 och det blefve genom lag stadgadt, att hemmans klyfning och afsöndring blefve till jordbok upptagen i hela, och ^‘^idelar af mantal blefve minsta enheten, så blefve hela det möjliga felet i penningar för ett sålunda reduceradt mantal firlels öre.
Med anledning af hvad sålunda blifvit anfördt har motionären föreslagit: att Rikets
Ständer måtte besluta att hemman- elier skattetalet skall öfver hela riket till enhet hafva det. gällande mantalet och att nuvarande bråk reduceras till decimalbråk med högst tre decimaler eller till ett-tusendedelar af mantal och hvarje sådan del benämnes Miller.
Enär erkännas måste att de af motionären öfverklagade olägenheterna, som, vid räkenskapers förande m. m., uppkomma icke blott af de, i åtskilliga rikets provinser, olika benämningarne på mantalets underafdelningar, utan synnerligast af det brukliga sättet att vid debitering af räntor och onera, som efter skatt utgå, uttrycka hemman- eller skattetalet i exakta bråk, äro ganska stora, och antagas kan att desamma med hvarje år skola blifva ännu större, då skattebråken i följd af nu gällande stadganden för hemmansklyfning och jordafsöndring måste oupphörligen till vexa; samt då vid granskningen af motionärens förslag detsamma befunnits vara värdt all uppmärksamhet såsom ledande både till lättnad vid sam manförandet i allmänhet af stora bråkdelar, som ock till en lättare och bättre kontroll vid debiteringens riktighet, har Utskottet ansett sig böra vördsamt tillstyrka Rikets Ständer, att uti skrifvelse hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla det Kongl. Majit, efter vederbörande auktoriteters hörande och såvidt hinder derför icke möter, täcktes i nåder låta utfärda stadgande derom, att hemman-eller skattetalet skall öfver hela riket till enhet hafva det gällande mantalet och att nu varande skattebråk reduceras till decimalbråk med tre decimaler eller till ett-tusendelar af mantal.
4 Sammansatta Stals- sami Allm. Desv.- och Elcoh.-UtskUs Betänkande N:o i o. KH:o ÉO Ank. till Exp.-Utsk. den 3 0
Maj 1800, kl. 2 e. m.
Betänkande, i anledning af väckt motion om lindring i Soldat-roteringen.
Motionen härom är väckt inom Hedervärda Bonde-Ståndet af Johan Andersson från Elfsborgs län, med hvilken Sven Johansson, J. Smedberg, Joh. P. Andreasson och A. M.
Myrin från samma län sig förenat.
Motionären klagar öfver de brister, hvilka, sedan indelningsverkets första instiftelse, ännu qvarstå, medelst en stor ojemnhet uti roteringsbördans fördelning, sålunda att, i motionärens hemort, hvilken i afseende å jordbruket vore en af de svagaste i riket, rotar likväl funnos sorn bestodo af blott frdels eller |:dels hemman, medan deremot på andra bördigare orter rotar finnas, som bestå af 2 till tre hela hemman.
Motionären ansåg härutinnan finnas bevekande skäl för en med billighet och rättvisa öfverensstämmande förändring i det gamla indelningssättet ej blott å den af motionären oinförinälde ort, utan äfven å andra, hvarest enahanda förhållanden förefunnos.
Dock, för att ej påkalla någon väsendtlig rubbning i det gamla indelningsverket, föreslog motionären: att på de orter, hvarest en rote icke utgör minst 1| hemman, densamma då, medelst sammanslående af sådane små rotar som förut äro omförmälde, borde upphjelpas till eller 2 hemman, allt efter hemmansdelarnes beskaffenhet, eller oek att de rotar, som understiga lj hemman, måtte blifva underlättade af Staten med ett bidrag motsvarande värdet för 2 tunnor spanmål för året.
Nedsättandet af en Kommitté för uppgörande af ändringar och förslag härutinnan torde blifva allt för kostbart, utan ansåg motionären lämpligast att Rikets Ständer beslöto det Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-Kollegium borde, efter ansökning om förbättring i de Sammansatta Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskls Betänkande N:o 10. 5 mest betungade rotarne, verkställa den ändring i roteringen, sorn af rotehåHarne begärdes, sedan undersökning och pröfning försiggått.