Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Genom en sådan åtgärd skulle, i motionärernes 'tanke, de stora olägenheter, som legat till grund för de under en lång tidsföljd ständigt återkommande ansökningarne och motionerne om Kalmar läns delning, i väsendtlig mån häfvas.
Då emedlertid landshöfdingen icke skäligen kunde tillförbindas att vidkännas de härmed förenade utgifter, såsom hushyra, rese-kostnader, traktamenten m. m., så för honom sjelf, som för nödigt biträde och betjening, torde ersättning härför af allmänna medel böra anslås, i hvilket afseende motionärerne hemställt, Herr Maechel, att ett anslag af 3,000 R:dr årligen skulle för ändamålet anvisas, samt Per Bengtsson, att, jemte • det den vid nuvarande landshöfdingéns tillträdande af embelet indragne delen af landshöfdinge-lönen, 2,000 R:dr, blefve lönen åter tillagd, ett ytterligare anslag af 1,500 R:dr måtte i omförmälda afseende landshöfdingen beviljas.
I följd af Riks-ståndens remiss å dessa motioner får Utskottet deröfver afgifva utlåtande och i sådant afseende anföra, att ehuru norra delen af Kalmar län obestridligen skulle hemta fördel deraf, att läns-styrelsen funnes på närmare håll, än nu är fallet, förlagd, så många hinder, enligt Utskottets tanke, likväl möta för genomförandet af motionärernes härutinnan väckta förslag, att detsamma svårligen låter sig verkställas.
Skall landshöfdingen, jemte vederbörande tjenstemän, någon tid af året utöfva embetet å annat ställe, än i residens-staden, blifver det nödvändigt, att läns - Stats-Utskottets Utlåtande, N-.o 283. 9 läns-styrelsens arkiv, åtminstone till större delen, äfvensom landtränterikassan, hvarje gång förflyttas.
Derigenom skulle, vid dessa tillfällen, ett i högsta måtto skadligt uppehåll i ärendenas oafbrutna gång uppstå; hvarförutan, jemte de af motionärerne omförmälde utgifter, Stats-verket finge vidkännas betydliga kostnader för flyttningen, äfvensom för anskaffandet af lämpliga lokaler för ränteri-kassans och arkivets förvarande.
Att åter på samma gång ega en läns-styrelse i Kalmar och en i norra delen af,länet, synes af många skäl olämpligt och äfven overkställbar.
Utskottet får i detta afseende endast fästa uppmärksamhet å nödvändigheten att på bägge ställena hafva ränteri-kassan och arkivet att tillgå, äfvensom å den brist på enhet i göromålens behandling, sorn genom en dylik ärendenas splittring måste uppkomma, samt å möjligheten deraf, att frågor, som med hvarandra ega sammanhang, kunna komma att på de olika ställena särskildt behandlas.
Enligt Utskottets tanka, lärer en nitisk landshöfding icke underlåta att förskaffa sig kännedom om och beröring med den aflägsnare delen af länet, äfven om han ej så ofta, som önskligt är, kan 'derstädes personligen vara tillstädes; och då samtlige landshöfdingars löneförmåner blifvit -genom Kongl. Brefvet den 24 Februari 1837 reglerade sålunda, att en del af dessa, såsom rese-penningar, beräknas, är alltså Landshöfdingen i Kalmar län, likasom landshöfdingarne i öfrige, äfven de vidsträcktaste, län, försatt i tillfälle att, utan särskild kostnad för Stats-verket, företaga resor till de olika delar af länet, hvarest vigtiga lokala angelägenheter påkalla hans närvaro.
På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, hemställer Utskottet, att förevarande motioner icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 2 Haft. iO Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 284. ]%:© 384.
Ank. till Exp-Utsk. den 9 Sept. 1854, kl. 2 e. m.
Utlåtandej i anledning af väckt motion om anslag af allmännamedel för de
Halländska flygs ands fältens skyddande ock förseende med skogsplantering.
(U. AO Riksdags-fullmäktigen David Andersson från Hallarids län har uti ett hos Bonde-Ståndet afgifvet och till Stats-Utskottet remitteradt Memorial, jemte förmälan, hurusom Rikets Ständer, med afslag å motionärens, vid sednaste riksdagen gjorda, framställning om bidrag af allmänna medel till beredande af lindring i den innevånarne i Halmstads, Tönnersjö och Höks härader af nämnde län ålagda skyldighet att hägna och vidmakthålla derstädes befintliga flygsandsfält, hänvisat vederbörande ett af skogsplanterings-kassans medel, som dertill skolat lemna tillgång, söka erhålla det understöd, som för sådant ändamål kunde erfordras, anhållit, att, då berörda kassa, enligt motionärens förmenande, svårligen förmådde bestrida de härtill erforderliga betydliga utgifter, och häradsboarne sjelfva jemväl saknade utväg att underhålla hägnaderna så som sig borde, i fall ändamålet att göra dessa stora och vidsträckta, nu ödsliga och onyttiga fält fruktbara, skulle kunna vinnas, Rikets
Ständer måtte anvisa medel ej mindre till ifrågavarande liägnaders iståndsättande, än äfven för verkställande af behöflig skogsplantering, med vilkor, att hemmansegarne antingen förbundo sig att sedermera vårda och underhålla såväl hägnaden som planteringen, eller ock afsade sig alla anspråk å sjelfva jorden, hvilken i sådan händelse möjligen kunde öfvertagas af någon, som åtoge sig detta ansvar, emot erhållande af besittnings-rätt å densamma; och har motionären, för vinnande Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 284. ii > af berörda ändamål, föreslagit, att Rikets Ständer måtte uti underdånig skrifvelse fästa Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet på angelägenheten deraf, att förändrade åtgärder vidtoges för hägnande och fredande af, samt plantering å, de i ofvannämnde härader befintliga flygsandsfält, äfvensom för detta ändamål till Kongl. Maj:ts nådiga disposition ställa ett anslag af 10,000
R:dr banko, att från Riksgälds-kontoret utgå för att, sedan undersökning egt rum och öfverenskommelse på något af här ofvan uppgifna sätt kunnat träffas, dermed låta utföra de nödiga hägnads- och planleringsarbetena.
I anledning af särskilda vid 1850 och 1851 årens riksdag af Riksdags-fullmäktigen Daviel Andersson samt en ledamot af Borgare-Ståndet väckta förslag om medels anvisande för skogsplantering å flygsands fälten vid staden Ystad och i vissa härader af Hallands län, anförde dåvarande Stats-Utskott uti dess under N:o 172 afgifna, af Rikets Ständer godkända, Utlåtande: att, då utgifter af beskaffenhet, som de ifrågaställa, egentligen tillhörde skogsplanterings-kassan, och densamma, enligt erhållen upplysning, dertill lemnade tillgång, Utskottet vid sådant förhållande ansåg särskilda anslag af de för extra stats-regleringen afsedda medel icke böra för berörda skogsplanteringar beviljas, utan egde vederbörande att vända sig till Kongl. Maj:t för erhållande af erforderliga och lämpliga bidrag för dessa visserligen ganska vigtiga ändamåls befrämjande; i öfverensstämmelse hvarmed Utskottet hemställde att berörda motioner icke måtte till någon åtgärd från Rikets Ständers sida föranleda.
Och som nuvarande Stats-Utskott hyser enahanda åsigter i detta ämne, får Utskottet, med tillkännagifvande, att skogsplanterings-kassans tillgångar, enligt sednast afslutade riks-hufvudbok, uppgå till 218,222 R:dr 40 sk. 7 r., deraf 170,333 R:dr 16 sk. för närvarande äro emot ränta utlånade, afstyrka att någon åtgärd, i anledning af nu väckta motion, af Rikets Ständer vidtages.
Stockholm den 8 September 1854. 12 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 285.
Ånk. till Exp.-Utsk. den 9 Sept. 1854, kl. 2 e. m.
Mayts nådiga Propositionangående anslag af vinsäd till Ulrika församling i Östergöthlands län. (IL A.) I anledning af Ulrika församlings i Östergöthlands län underdåniga ansökning, att, då densamma icke, i likhet med öfriga församlingar i riket, åtnjöte något kronoti onde-anslag för inköp af erforderligt vin vid nattvardsgångar, den Kronan behållna tionde, som af vissa hemman inom socknen utginge, måtte för berörde ändamål församlingen tilläggas, har Kongl. Maj:t, efter vederbörande embetsverks och myndigheters hörande, uti en, den 18:de nästlidne Augusti aflåten, nådig Proposition, som från samtlige Riks-stånden blifvit till Stats-Utskottet remitterad, föreslagit Rikets Ständer, att, såsom vinsäd åt förenämnde församling anslå den inom socknen odisponerade kronotionde, utgörande 1 tunna 29 |i:dels kappar.
Af de detta ärende tillhörande, Utskottet delgifna, handlingar inhemtas, att Ulrika församling, enligt Kongl. Majrts nådiga tillstånd den 9 Januari 1736, blifvit bildad af andra socknars hemman, hvilka legat alltför långt från sina kyrkor, samt nu består af 9 f:dels mantal inom Walkebo, Wifolka, Kinds och Ydre härader; att, enär således socknen derförinnan icke utgjort något eget kyrkoherberge, detta varit anledningen, hvar - Siats-Utskottets Utlåtande, N:o 285.
13 före vid kyrkotiondens indragning till Kronan något särskildt anslag till vin- och byggnadssad icke kunnat denna, då ännu ej bildade, församling tillgodokomma; att dylikt anslag icke heller sedermera blifvit församlingen tillerkändt, äfven som att den Kronan behållna tionde-spanmål inom Socknen består af 1 tunna 24 kappar från Göstrings och Wifolka häraders och 5 tedels kappar från Kinds och Ydre häraders fögderier, eller tillsammans 1 tunna 29 f^dels kappar; — och då alltså utredt är, att Ulrika församling saknar anslag till vinsäd för dess kyrka, samt billigheten bjuder, att den, i likhet med de fleste andra Rikets församlingar, kommer af en sådan förmån i åtnjutande, anser Utskottet, helst vederbörande embetsverk och myndigheter, öfver den underdåniga ansökningen hörde, till densamma tillstyrkt bifall, att dylikt anslag bör nämnda församling beviljas.
Som emedlertid, för redighets vinnande i räkenskaperne, lämpligast är, att ifrågaställda spanmåls-anslag bestämmes i jemnt tal till 2 tunnor, att, på sätt tillförene i likartade fall egt rum, utgå i penningar efter länets markegångspris, får derföre Utskottet hemställa, att Rikets Ständer måtte bevilja Ulrika församling ett anslag af 2 Tunnor spanmål, att, enligt för orten gällande tionde' stadga, såsom vinsäd för församlingens kyrka, i penningar efter länets markegångspris årligen utgå.
I 14 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 286.
Atik. till Exp.-Utsk. d. 9 Sept. 1854 kl. 2 e. m.
Utlåtandej i anledning af väckt motion, angående åtgärders vidtagande för fortsatt lifgifvande af Samling af Författningar rörande Armeen, dess Styrelse och Förvaltning. CU. A.)
Uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion har Herr Stjernsvärd, Gustaf Mauritz, anfört: att ehuru innehafvaren af på samma gång ett af Rikets högsta militärbefäl och Chefsskapet för Armeens administrativa förvaltning, General-befälhafvaren i 4 Militär-distriktet och t. f. Presidenten i Kongl. Krigs-kollegium, uti en den 2 December 1848, hos Kongl. Maj:t i underdånighet gjord framställning rörande det då under utgifning varande arbetet: ”Samling af Författningar rörande arméen, dess styrelse och förvaltning,” förklarat sig anse ”det vara statens oeftergifliga pligt att tillse, det gällande föreskrifter samlades och höllos tillgängliga för den, som hade sig förvaltningsbestyr anförtrodde, emedan staten i annat fall icke kunde, utan att begå stor obillighet, fordra att gällande författningar efterlefdes,” och i sammanhang dermed funnit sig af tjenstepligt uppmanad att enträget förorda fortsättningen af förenämnda redan år 1837 af välgrundad anledning till utgifning anbefallda Författnings-samling, samt det häraf vilie synas, som giltiga skäl varit för banden för en oafbruten fortsättning af ett arbete af så stor vigt, icke allenast för Armeén och de myndigheter som med krigsförvaltningen hade befattning, utan äfven för rust- och rotehållare samt hvarje samhällsmedlem i öfrigt, som med samma förvaltning komme i beröring: det likväl inträffat, att nämnde arbete, hvars utgifning med all möjlig drift pågick, Stats-Utshottets Utlåtande, N:o 286.
15 blifvit afbrutet, sedan detsamma ådragit statsverket den betydliga kostnaden af mer än 30,000 R:dr.
Genom nådigt Bref till Kongl. Krigs-kollegium hade Kongl. Maj:t nemligen förklarat, att, enär någon approximativt tillförlitlig, än mindre bestämd, uppgift icke kunnat lemnäs när arbetet slutligen skulle hinna fullbordas, militär-författnings-samlingens utgifvande icke längre än till 1849 års slut finge fortfara på förut stadgade vilkor, hvarjemte Kongl. Krigs-kollegium anbefalltes att, då tillfälle yppade sig, att på annat lämpligare sätt till slut bringa ifrågavarande arbete, hos Kongl.
Om man emedlertid jemförde innehållet af bögstberörde nådiga bref dels med de Kongl.
Bref rörande Militär-författnings-samlingen och planen för dess utförande, hvilka dessförinnan utfärdats under elen 2 Juni och den 28 Juli 1837, den 8 Augusti 1844, den 20 November 1846, den 17 September 1847 och den 11 Oktober 1848 och hvaruti den önskan alltid uttalats att arbetet måtte så skyndsamt som möjligt blifva färdigt och för allmänheten tillgängligt, dels med Rikets Ständers flerfaldiga framställningar om Militär-författnings-samlingens utarbetande och utgifning, dels ock med f. d. General-adjutantens för Armeen, Kongl.
Krigs-kollegii och Kommilterades för utarbetande af ett nytt tjenstgörings-reglemente för armeen, hvar för sig, på olika tider gjorda framställningar, i samma syftning, samt derjemte besinpade svårigheten att, emot ringare arfvode, än det då bestämda, 600
R:dr erhålla personer, som oafbrutet hvarje dag af året använde tid och ospard möda för samlande, granskning, ordnande, redigering och utgifning från trycket m. m. af ett så besvärligt arbete, sorn samlingen af ali för Arméen gällande författningar, så måste, enligt motionärens förmenande, nära nog hvar och en komma till den åsigt, att andra motiver, än de anförda, föranledt meranämnde arbetes afbrytande under en tidpunkt, då allt talade för dess oafbrutna fortsättande; en åsigt, hvilken vunne ytterligare stöd af den omständigheten, att ringaste åtgärd ännu icke, sista dagarne af nästlidet år, vidtagits för utgifvandet af berörda Militär-författnings-samlings återstående tretton titlar med tillhörande alfabetiskt register.
Att likväl motionären, som haft bestyret med utgifvandet af denna författnings-samling, enskildt, så vidt på honom kunde ankomma, sökt förebygga arbetets afbrytande visade sig deraf, att han redan i början af år 1850 gjort behörigt anbud att, jemte öfvertagandet af den då ledigvara nde utgifningen af 5. k.
Författningssamling^ på billigare vilkor än hvarpå densamma både förut och för närvarande utgåfves, besörja utgifningen af Militär-Författnings-Samlingen utan annan utgift för Statsverket, än tryckningskostnaden, och således med en årlig besparing af 1,600
R:dr, som hittills utgjort redaktionskostnaden; men hvarken å detta 16 Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 286. anbud eller den underdåniga skrifvelse, sona vid sista riksdagen från Hedervärda Bonde-Ståndet afläts, med underdånig anhållan om Mijitär-Författnings-Samlingens fullbordande så fort ske kunde, hade afseende blifvit fästadt.
Då emedlertid den summa, omkring 30,000 R:dr, som de hittills utgifna delarne af oftanämnda Militär-Författnings-Samling kostat Statsverket, till stor del kunde anses såsom ändamålslöst utgifven, så framt samma arbete icke fullbordades och förseddes med nödigt alfabetiskt register, i enlighet med den redan på nådig befallning fastställda planen, har motionären föreslagit, att Rikets Ständer måtte uti underdånig skrifvelse anhålla, det täcktes Kongl.
Maj:t nådigst låta vidtaga nödiga åtgärder, ledande derhän, att Militär-Författnings-Samlingens ännu enligt plan outgifna tretton titlar, hvartill nödiga materialier kunde anses vara samlade, jemte hela samlingen tillhörande alfabetiskt register, måtte från trycket varda utgifne innan nästa lagtima Riksdag, samt att kostnaden härför, i enlighet med t. f.
Presidentens i Kongl. Krigs-kollegium underdåniga förslag af den 15 September 1846, finge bestridas af 4:de Hufvudtitelns anslag för oförutsedda behof (extra utgifter), hvilket anslag syntes vara afsedt för utgifter af denna art.
Och har motionären, i sammanhang med berörda yrkande, förklarat, att han, i öfverensstämmelse med dess den 1 Februari 1851 hos Ridderskapet och Adeln afgifna yttrande, ”under intet vilkor ville åtaga sig någon befattning med berörda Författnings-Samlings utgifvande för Statens räkning, äfven om en sådan befattning honom erbjöds.” Enligt livad Utskottet erfarit, innehåller Kongl. Maj:ts nådiga Bref till Krigs-kollegium af den 11 December 1849, att arbetet med den ifrågavarande Militär-Författnings-Samlingens utgifvande, hvilket då redan fortfarit tre år utöfver den derför utsatta tiden, likväl icke fortskridit så långt, att någon approximativt tillförlitlig, än mindre bestämd, uppgift kunnat lemnäs, när detsamma slutligen skulle hinna fullbordas, samt att detta arbete som fortgått alltsedan år 1837, men hvars färdiga delar icke torde utgöra hälften af det hela, redan kostat Staten en summa af mera än 31,000 R:dr B:ko, och i fall det skulle fullföljas på samma sätt som hittills, otvifvelaktigt komma att ådraga Staten en utgift, hvilken ingalunda stöde i skäligt förhållande till arbetets allmänna nytta.
Vid sådant förhållande fann Kongl. Maj:t skäligt i nåder förklara, att Författnings-Samiingens utgifvande icke finge på förut stadgade vilkor längre fortfara än till 1849 års slut, dock att Kapitenen Stjernsvärd, för fullbordande, så vidt ske kunde, af redan lill utarbetning företagna delar af samlingen, egde uppbära arfvode intill utgången af Maj månad 1850, vid hvilken tid samtliga handlingar borde till Krigs-kollegium aflemnas; hvarjemte Krigs-kollegium anbefalldes Stats-Utskotiets Utlåtande, N:o 286. 17 anbefalldes alt vara betänkt på utväg, huru det ofullbordade arbetet måtte på annat lämpligt och för Slaten mindre kostsamt sätt till slut bringas samt att, då tillfälle dertill sig yppade, bos Kongl.
Majit derom göra underdånig anmälan.
Vid öfvervägande af hvad sålunda förekommit, har Utskottet, utan att ingå i bedömande, huruvida de kostnader, som ett fortsatt utgifvande al ifrågavarande Författnings-Samling skulle medföra, må anses slå i ett lämpligt föihållande lill arbetets vigt och allmänna gagn, funnit sig med afseende derå, att Statsverkets tillgångar vid denna Riksdag blifvit för så många andra, mera angelägna, föremål hårdt anlitade, böra afstyrka [likets Ständer att uti förevarande, dessutom redan i administrativ väg pröfvade, ärende vidtaga någon åtgärd.
Stockholm den 8 September 1854% X:o 287.
Ank. till Exp.-Utsk. den 9 September 1854, kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl. May.ts nådiga Proposition (N:o 86), äfvensom väckt motion ifråga om ersättning till Bergsfogdarne för förlorade löne-inkomster. CU. A.) Sedan, uti Kongl. Brefvet till Bergs-kollegium af den 14 Oktober nästlidet år, angående förändrad organisation af Bergslags-slaterne, i nåder Bih. till B.
Prat. 1853—64. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 2 Iläft. 3 18 Stats-Utslcottets Utlåtande, N:o 887. blifvit förordnadt, att med nu innevarande års utgång
Bergsfogde-tjensterna skulle upphöra, hade Åtskilliga Bergsfogdar, å egne och öfriga Bergsfogdars vägnar, i underdånighet anhållit, att, som bemälde tjenstemän genom detta nådiga beslut kotnme alt förlora de inkomster, hvaraf de hittills haft sin bergning, åt dem måtte, intilldess de vunno annan befordran eller blefve pensionsberättigade, å Riks-staten anvisas ersättningar, motsvarande så väl deras ordinarie löner som extra inkomster af tjensten, efter den utredning deraf, som framdeles kunde af vederbörande uppgöras.
Uti häröfver på nådig befallning afgifvet utlåtande upplyste
Bergskollegium i underdånighet bland annat, dels att Bergsfogdarne, 16 till antalet, haft skyldighet att ombesörja uppbörden af brukens och bergverkens utskylder, i åtskilliga fall bevaka Kronans rätt, utföra åtal i mål angående öfverträdelser. af Bergsförfattningarne, tjenstgöra såsom under-exekutorer samt uti ekonomiska och administrativa ärenden gå Bergmästarne tillhanda, dels att, efter Kongl. Majus nådiga föreskrift, Kollegium den 20 Mars 1761 lörordnat, det Bergmästarne skulle söka förmå Bergsmän och Bruksförvaltare att af god vilja till Bergsfogdarne utgifva ett öre kopparmynt af hvarje skeppund tillverkadt tackjern, i följd hvaraf ock inom några orter öfverenskommelser träffats om utgörande af vissa afgifter till dessa tjenstemän, så väl af tackjerns-tillverkningen som smidet, hvarom dock något allmänt stadgande icke lärer blifvit ulfärdadt, dels äfven att Kongl.
Maj:t den 17 April 1828 i nåder förordnat, alt tjenster vid Bergsstaten icke finge vidare tillsättas, utan borde skicklige personer, mot lönernes åtnjutande såsom arfvoden, tillsvidare förordnas att tjensterna bestrida; varande för öfrigt af Bergskollegium uppgifna följande förhållanden, angående Bergsfogde-tjensternes nuvarande innehafvare: Stais-Utskottets Utlåtande, N:o 28 T. 19 Taxerad löne .
. Datnm å fullmakt a w - Ordinarie lös inkomst i medel Bergsfogde™» namn. ^ konstitutoria,.
Bergsfogde-d,str.kter. 5 stat tal m 8ren 1848—1852. a) Genom fullmakt utnämnde: Helander, E. . . . 1813 Febr. 8. Westerbergslagen o. Westerdalarne 146:32.— 552:11.— Sandin, C. A.. . . 1813 April 1. Wermlands Berg mästaredöme. . . 110: 785:21.—* Bratt, J. F. . , . . 1823 Febr. 20 .
Tabergs bergslag 0.
Jönköpings län . 75: 32. 500:
Slettengren, A. G. 1828 April 21 .
Kronobergs län . . 75: 32. — 198: 30. — b) Tillsvidare konstituerade:
Roman, P 1835 Dec. 21.
Österbergslagen och Österdularne . . . 146:32.— 492:46.— Lychnell, C. E. . 1837 Nov. 16.
Gefleborgs, Wester Norrlands och Jemtlands län. . 196:24.— 861:23.— Edström, J 1841 Jan. 18 .
Lerbäcks bergslag . 75:32.— 109:18.— Agren, J. F 1844Juni 17.
Södermanlands län 97: 108:29.— Köhler, C. Y.. . . 1847 Maj 14.
Lekebergsoch Carlskoga bergslag . . 146: 32. — 173: Almqvist, C. J.. . 1847 Febr. 25 .
Nya Kopparbergs, Grythytte, Helleforss och Hjulsjö bergslager .... 272: 8.— 405:29.— Victorin, C. J. . . 1847 Jan. 21,.
Nora bergslag.
. . 146:32.— 266:32.— Wahlberg, C. J. . dito .
Kalmar län .... /5: 32.— 6/: 26.
— Beronius, C. . . . 1848 Jan. 31.
Dannemora distrikt 146:32.— 393:35.— Dahm, J. P. ... dito .
Lindes och Ramsbergs bergslager . 146: 32. — 236: 26.
— Dalman, O. F. . . 1851 Sept. 25.
Norbergs o.
Skinn skattebergs bergslager 146; 32. — 881: 15. 6. c) Förordnad intill 1854 års slut: Wiberg, G. A. . . 1853 Nov. 17. Östergöthlands län 97: 406:10.— Beträffande sjelfva ansökningen, anförde Bergs-kollegium hufvudsakligen, att, då, enligt Kongl. Brefvet den 14 Oktober sistlidet år, det icke blifvit de i förut vanlig ordning utnämnda Bergsfogdarne förvägradt att med tjenstgöringen fortfara, Bergsfogdarne Helander, Sundin, Bratt och Slettengren syntes böra hänföras till sådana ordinarie tjenstemän, hvilka, 20 Stats-Utskotlete Utlåtande, N:o ZS7. enär de, i följd af indragning, med tjenstgöring upphöra, Jiro berättigade till löne-ersällning eller vid afskedstagande! antingen undfå pension af Civil-statens pensions-inrättning, eller varda på allmänna indragnings-staten uppförde; alt deremot C. A. Wiberg, såsom endast förordnad, alt tjenstgör till innevarande års slut, icke syntes ega skäligt anspråk på iöne-ersältning; samt alt, hvad slutligen angick de elfva personer, hvilka blifvit lörordnade alt tills vidare förrätta bergsfogde-ljenst, mot åtnjutande af tjensten åtföljande förmåner, de visserligen icke bordt, då de sökte sina tjenster, vara okunnige om dermed förenade vilkor, men alt, då under de 26 år, som förflutit sedan Kongl. Maj:t i nåder förklarade, att bergs-statens tjenstemän skulle blott tills vidare lörordnas, och hvilken tidrymd för flertalet af bergsfogdarne omfattat deras verksammaste ålder, desse tjenstemän skäligen kunnat taga sig anledning lill den förmodan, alt deras förordnanden skulle än ytterligare fortfara till dess de uppnått pensions-åldern, och derföre ej sökt annan befordran, samt härtill komme, alt skicklige personer till desse tjenster måhända icke erhållits, om de sökande föreställt sig att de, efter så lång tid, skulle, på äldre dagar, då de tilläfventyrs ej voro qvaiificerade för annan tjensle-ulofning, gå i mistning af en gång erhållna inkomster, Bergs-kollegium vid sådant förhållande och ehuru de tillförordnade bergsfogdarne icke egde fullt lagliga eller ovilkorlig! gällande anspråk å den sökta ersättningen, likväl ansåge deras begäran grundad på billighet och förtjent af behjertande, hvarvid dock Kollegium hemställde, att ersättningsbeloppet måtte lämpas efter sökandernes längre eller kortare tjenstetid.