Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti de vid Kongl. Hof-Rätten parterne emellan vexlade skrifter, har, å AdvocatFisclas-Ämbetets vägnar, Herr Lagmannen och Riddaren Laurin, för ofvannämnde försummelse, å Herr Landshöfdingen och Commendeuren Järta, hemställningsvis yrkat böter, svarande mot en eller två månaders lön af dess Landshöfdinge-Ämbete, samt att Herr Landshöfdingen måtte åläggas ersätta StatsVerkets förlust, örn den ännu icke till fullo utredda bevillningsafgiften af ett bland ofvannämnde fem Sterbhus, nemligen Jungfru von Ehrenheims, nu mera ej skulle kunna hel och hållen utgå, till fullständigt redovisande, hvaraf inför Fullmägtige i RiksgäldsContoiret Herr Lagmannen påstått, att tid Revisorers Berättelse. i i 13 oell vite matte Herr Landshöfdingen föreläggas; hvaremot Herr Landshöfdingen Järta, uti dess afgifne förklaring, bland annat andragit , att då Advocat-Fisca leus Memorial vöre rikjtadt endast emot Herr Landshöfdingen och icke mot Konungens Befallningshafvande, ville ock Herr Landshöfdingen, utan biträde af sine ansvarige erindrare och medhjelpare i Länsstyrelsen sig försvara, åtagande sig Herr Landshöfdingen •ensam ansvar för alla de försummelser och ali den senfärdighet, som Actor uti dess afgifne Ämbetsmemorial åtalat: att Herr Landshöfdingen öppet och utan omsvep erkände det formaliteter blifvit försummade, i afseende på utredning af Bevillningsbeloppet för någre Testamenten, gifne af personer, hvilka alla aflidit innan Herr Landshöfdingen tiilträdt det honom i Nåder anförtrodde Län: att på Commissariernes och Fullmägtiges bref, hvaruti upplysning om desse utredningars fortgång äskats, borde skrifvas och afsändas svar, innan de ännu kunde blifva upplysande: att åtskilligc Bevillnings-medel af sådane Testamenten skyndsammare än somskedt, kunnat från Uppbördsmannen infordras och till Riksgälds-Contoiret insändas, om man icke velat på en gång redovisa för alla äldre Testamenten och ansett olämpligt, att ur en hel angelägenhet utbryta ringare delar: att Herr Landshöfdingens tili mig afgifne förklaring, fastän, såsom Herr Landshöfdingen förmente, tillräckligen fullständig, kunnat författas 1114 Riksens Ständers vida omständligare, om Herr Landshöfdingen ansett det nödigt, när den fordrade redovisningen var, med undantag af en enda outredd liten omständighet, åstadkommen, och ändamålet för Justitiae-Ombudsmannens verksamhet således syntes vara ernådt: att jag emot stadgandet i i, 2, 3, 6 och 7 §§. af Riksens Ständers för deras Justitiae-Ombudsman utfärdade Instruction , ej skall varit berättigad, att utfärda den af Herr Lagmannen Laurin åberopade remiss, ehvad lydelse den ock måtte ega,
och derest berörde remiss icke innehöUe bestämd föreskrift, att emot Herr Landshöfdingen allena föra talan, aldeles sådan som Actor den fört, påstode Herr Landshöfdingen, det Kongl. Hof-Rätten måtte genom särskildt
Utslag förklara samma talan ej kunde till pröfning upptagas: att Kongl.
Hof-Rätten, emot innehållet af den för Kongl. Kammar-Rätten den 21 Junii 1814 utfärdade Instruction, ej vore behörig
Domstol, att med detta mot Herr Landshöfdingen anstälda åtal taga befattning, ehuru Herr Landshöfdingen för sin del förklarade sig nöjd, att målet af Kongl. Hof-Rätten upptogs, så vida Kongl. Hof-Rätten, emot stadgandet i 10 Cap. 11 §.
Rättegångs-Balken, skulle anse sig kunna häruti låta bero vid parternes ömsesidiga begifvande, utan att Kongl. Majit, uppå gjord underdånig hemställan, i Kader funnit skäl gifva ther lof till: att de af Herr Lagmannen Laurin åberopade 23 och 45 §§• af Landshöfdinge-Instructionen icke kunde lämpas till Revisorers Berättelse. 1115 förevarande fråga , och att * det framstälda straffpåståendet saknade all grund af Lag.
Sedan Herr Lagmannen Laurin öfver denne Herr Landshöfdingen Järtas förklaring blifvit inför Kongl. Hof-Rätten hörd, har Kongl. Hof-Rätten, genom Utslag den 19 nästlidne November, sig yttrat öfver Herr Landsliöfdingens invändning mot
Domstolens behörighet, det funne yäl Kongl. Hof-Rätten hvad Actor anmärkt, som skulle Herr Landshöfdingen underlåtit, att i behörig tid och ordning indrifva Kronans eller Riksgälds-Contoirets medel, samt derföre redovisa, vara af den beskaffenhet, att pröfningen deraf Kongl. Hof-Rätten icke tillkomma, samt att följaktligen Kongl.
Hof-Rätten hvarken kunde göra något afseende å Actors påstående, om ersättning för hvad af ifrågavarande bevillning tilläfventyrs må brista, eller, efter hans yrkande , för redogörelsen af samma medel Herr Landshöfdingen någon viss tid eller vite förelägga; men då Actor tillika anmärkt, att Herr Landshöfdingen icke skall besvarat Commissariernes och Fuilmägtiges i RiksgäldsContoiret, till Herr Landshöfdingen , aflåtne skrifVelser, derigenom Herr Landshöfdingen blifvit anmodad lemna upplysning, rörande bevillning för åtskillige testamenten, och hvilket Herr Landsböfdingens förhållande
Actor påstådt vara underkastadt ansvar ansåg Kongl. Hof-Rätten denna mot Herr Landshöfdingen åberopade felaktighet utgöra ett ämne, som till Kongl, IIof-Rätteps upptagande ii iG Riksens Sländers hörer; och efter det Kongl. Hof» Rätten ej funnit sig hindrad denna del af målet afgöra, hvarken af Herr Landshöfdingens erindran vid beskaffenheten af min till Advocat-FiscalsÄmbetet gifne remiss, enär det icke tillkomme Hof-Rälten att pröfva, om jag genom nämnde remiss öfverträdt de gränsor, som Rikets Ständers Instrnction för Justitiae-Ombudsmans-Ämbetets åtgärder utmärker, eller af Herr Landshöfdingens anmärkning dervid, att ehuru berörde min remiss innehöllo anmodan till AdvocaUFiseals-Åinbetet, att mot Konungens Befallningshafvande i Stora Kopparbergs
Län fora den talan, hvartill
Lag och målets beskaffenhet kunde föranleda, hade dock Advocat-Fiscaien Herr Lagmannen Laurin endast emot Herr Landshöfdingen personligen vändt samma talan, hvilken åtgärd Herr Landshöfdingen sjelf i så måtto godkänt, som Herr Landshöfdingen uttryckligen yrkat, det någon annan person ej måtte såsom svarande part i målet inblandas, har Kongl.
HofRätten i hufvudsak en dömt, att som Herr Landshöfdingen Järta, jämte det han erkänt, att han, oaktadt erhållne påminnelser från Gommissar ier och Fullmägtige i RiksgäldsContoiret, icke meddelat den skyndsamma Ämbcts-handräckning, tili indrifvande af bevillnings-afgifter för ofvan omförmälde Testamenten och Sterbhus-behållningar, som vederbordt och kunnat åstadkommas, samt att formaliteter, i afseende på utredningen af nämnde beviilnings -afgift blifvit försumma - Revisorers Berättelse. 1117 do, tillika medgifvit, att Herr Landshöfdingen icke besvarat de, tid efter annan, dels från Comniissarierne och dels från Fullmägtige i berörde ämnen aflåtne skrifvelse!’, eller ens underrättat Fullmägtige derom, att samma skrifvelser kommit honom tillhanda, för hvilken underlåtenhet Herr Landshöfdingen icke gittat uppgifva någon gällande eller antaglig orsak , heldst om oek Herr Landshöfdingen, efter hvad han låtit förstå det skall hafva inträffat, någon gång varit frånvarande, eller njutit tjenstledighet, Herr Landshöfdingen likväl, enligt sitt erkännande, egt kunskap om desse skrifvelser och sjelf vållat, att svar derå uteblifvit, hvilket åter, om än den fullständiga upplysning, som är vorden fordrad, genast icke stått att meddela, dock i alla fall kunnat utan uppehåll lemnäs, åtminstone i afseende på den äskade underrättelsen om hvad som vållat hinder i redogörelsens afgifvande, heldre än att låta vederbörande sakna nödig visshet om de flere redan år 1817, och sedermera åren 1818 och 1820 i samma ämne aflåtne bref och skrifvelse!’ framkommit; alltså och då såmedelst den skyldighet, som enligt Instructionen af den 4 November 1734 Herrar Landshöfdingar åligger, att med nit och skyndsamhet gå Rikets Collegier och andra Auctoriteter i ärnbets-arender tillhanda, ofelbart blifvit af Herr Landshöfdingen åsidosatt, pröfvade, i förmågo af ej mindre åberopade InstruCtion, än 1 Gap. 12 §. Rättegångs-Balken, hvaraf 1118 Riksens Ständers Advocat - Fiscalen Herr Lagmannen Laurin, som förment något ansvar för så beskaffad felaktighet, icke varti, i Lag och Författningar bestämdt, icke bordt sakna grund till ett lagligt påstående, Kongl. Hof-Rätten rättvist, att för hvade mot Herr Landshöfdingen Järta, i ofvanberörde afseenden, är vordet anmärkt och af honom försummadt, fälla Herr Landshöfdingen, att höta i5o Daler Silfrmt med 5o R:d.
Af mig tillhandakomne Handlingar uti en Bördstvist om Bergsmanshemmanet Gillsåsen i Lekebergs Tingslag af Örebro Län hade jag inhemtat, att sedan Bergsmannen Jan Jansson i Berga, till 1819 års Vinterting med nämnde Tingslag, instämt Brukspatronen Nils Magnus Lindh, med påstående, att i hörd vinna det af Kärandens broder Lars Jansson, för 3333 R:d. 16 sk.
Banco till
Lindh försålde ofvanberörde hemman, och i sådant afseende på första Råttegångs-dagen Bördeskillingen hos Rätten nedsatt, hade Lindh, genom befullmägtigadt ombud Bruks-Inspectoren E. G. Wigert och emot borgen af PostDirecteuren Torren samt Häradshöfdingen Hedblad, emot Kärandens begifvande, fått Härads-Rättens tillstånd, att lyfta berörde Bördskilling , oaktadt behörigen styrkt blifvit och Härads-Rätten vetterligt varit , att hemmanet med flere dels sökte och dels beviljade inteckningar varit hesväradt, men hufvudsaken , eller Re visorers Berättelse. 111 g ken, eller sjelfva Bördsfrågans pröfning hade, i anseende till Lindhs frånvaro, till näst infallande Lagtima Ting Blifvit uppskjuten.
Efter deremot anmält missnöje, hvilket Jan Jansson fått anvisning att, på grund af 16 Gap. 6 §.'
Rättegångs-Balken i Kongl.
HofRätten fullfölja, hade lian hos liÖghemälde
Rätt sökt och den 3 Maji nyssnämnde år erhållit tillstånd, att få målet vid Urtima Ting upptagit; och då han med denna resolution anmält sig hos Domhafvanden Herr Häradshöfdingen C. D.
Gothilander, till erhållande af Urtima Ting, hade Häradshöfdingen forestält honom möjligheten af en invändning i rättegången, hvarigenom målet ytterligare skulle kunna ställas på uppskof, och att hans förskjutande kostnad till Urtima Tinget derföre kunde Blifva frugtlös, hvarpå Jan Jansson, till Betänkande af hvad Häradshöfdingen honom förestält, Bortgått; men då lian den 26 Julii till Häradshöfdingen återkommit och förnyat sin förra begäran, hade Urtima Ting, af bemälde
Domhafvande ändteligen blifvit utsatt att bållås den 17 Augusti, dertill Lindh blifvit kallad och hvarvid, i följd af hans då gjorde invändning, Tingsllätten, på den grund, att förra UppskofsUtslaget vunnit laga kraft, beslutat, det målet ej heller då kunde till pröfning upptagas , utan borde hvila till den förr utsatte andra Rättegångsdagen, af det i November 2 Sami. 2 B.
I I 30 Riksens Ständers manad samma år blifvande Lagtima Ting, dertill parterne, vid vite af 3 R:d.
16 sk. för dem hvardera, egde sig inställa.
Dervid har jag förnämligast anmärkt, att sedan Brukspatronen Lindh väl varit i tillfälle, att genom befullmägtigade Ombud besörja om Bördeskillingens lyftning, men ej att svara i hufvudsaken, hade vid sådant förhållande och då Lindh i sistnämnde afseende, utan lagligen styrkt förfall uteblifvit, det varit Jan Janssons rättighet och Ilärads-Rättens pligt, att i följd af Lagens stadgande uti 12 Gap. 3 §. Rättegångs-Balken Bördsfrugan till hufvudsaklig pröfning genast blifvit företagen.
Och då Jan Jansson visat den foglighet, att icke öfverklaga Ilärads-Rättens Uppskofs-utslag, utan i dess ställe velat påkosta Urtima Ting till sin instämda Bördsfrågas afgörande, hade det icke varit Härads-Rätten tillständig!, att sådant förvägra på den grund, att dess förra Utslag, som utstält målet till nästinfallande Lagtima Ting, vore laga kraft vunnet, enär det deremot vöre en klar följd af Lagens föreskrift i 4 Gap. 2 §. Rättegångs-Balken, att då Ilo fRätt gifvit lof till ett måls fullföljande vid Urtima Ting, borde Under-Rätt, utan afseende på den tid, som till dess behandling förut kunde hafva blifvit utsatt, samma mål vid Urtima Tinget ovilkorligen upptaga och dermed efter
Lag och beskaffenheten förfara; hvarförutan jag ansett det vidare vara en Revisorers Berättelse.
I I 2 l följd af Urtima Tings-Rättens origtiga åtgärd, ej allenast, att Jan Janssons utgifne kostnad till Urtima Tinget blifvit för honom fruktlöst förspilld, utan ock att den förlust han möjligen kunde lida genom tidsutdrägt, att få tillträda hemmanet Gillesåsen, i händelse det vore af sådan egenskap, att hans Bördsanspråk derå skäligen ej kunde förvägras, blifvit genom Härads-Rättens vållande honom tillskyndad.
Sedan Herr Häradshöfdingen’ Gothilander öfver desse med honom commuuicerade anmärkningar kunnat godkänna, har jag öfverlemnat målet till vidare handläggning af Advocat-FiscalsÄmhetet i Kongl. Svea IIof-Rätt, der, efter ytterligare skriftvexling mellan bemäldte Ämbete och Häradshöfdingen Gothilander, detta actionsmål, genom Kongl. Hof-Rättens Utslag den Februarii innevarande år, sålunda blifvit afdömdt, att hvad först anginge Actors anmärkning emot Häradshöfdingen Gothilanders förfarande derutinnan, att Bördsfrågan icke blifvit å första Tinget hufvudsakligen afgjord, ansåg Kongl.
Hof-Rätten berörde förfarande icke vara så beskaffadt, att något ansvar derföre egde rum.
I fråga åter om Härads-Rättens underlåtenhet, att å det af Kongl.
Hof-Rätten beviljade Urtima Tinget upptaga målet till pröfning; så enär Kongl.
Iiof-Rättens uppå Jan 1122 Riksens Ständers Janssons ansökning meddelte resolution af den 3 Maji 1819 uttryckligen innehåller, att ifrågavarande emellan Jan Jansson och Brukspatronen Lindh vid Lekehei’gs Härads-Rätt anhängigt gjorde, men af bemälde Plätt, genom Utslag den 15 April samma år, uppskjutne mål, om hörd till hemmanet Gillesåsen, finge å utsättande Urtima Ting företagas, fann Kongl.
Hof-Rätten, att det destomindre varit Härads-Rätten tillständig!, att med bifall till Brukspatronen Lindhs invändning och under åberopande af Härads-Rättens förberörde Uppskofs-utsiag, förklara, det Brukspatronen icke kunde åläggas, förr än å Lagtima Tinget, att i saken genmäla, som det just varit detta af Härads-Rätten, förr än Kongl. Hof-Rättens resolution meddeltes, beviljade och i samma resolution omnämnde uppskof, hvilket genom tillåtelsen att i saken få Urtima Ting, skolat förekommas; hvadan ock, då Häradshöfdingen Gothilander således emot Lag, samt Kongl. Hof-Rättens derpå grundade heslut uppenbarligen felat, Kongl. Hof-Rätten pröfvade i grund af 1 Cap. 12 §.
Rättegångs-Balken rättvist fälla Häradshöfdingen att böta 3oo Daler Silfrmt med 100 R:d.
Banco, och att ersätta Jan Jansson den kostnad, som genom Härads-Rättens ogillade förfarande blifvit honom tillskyndad med 33 R:d.
16 sk. samma mynt, hvarförutan Kongl. HofRätten ansåg Häradshöfdingen Gothilander, för det han uti sin öfver Vice Advocat-Fiscalen Hcrnbloms Memorial afgifne förklaring Revisorers Berättelse. i r 2 3 nyttjat, otjänligt och missfirmande skrifssätt, hafva gjort sig skyldig, att jemlikt i4 Cap. 7 §.
Rättegångs-Balken, böta 5o Daler Silf:mt med 16 R:d. 32 sk.
Ifrån Expeditionerne af Kongl. Maj:ts Cancelli hafva följande Kongl. Maj:ts
Nådiga resolutioner öfver Riksdagsmäns underdåniga besvär och ansökningar till mig blifvit insände och till vederbörande Stånds Cancelli derefter af mig öfverlemnade: 1:0
Af den 21 September 1818, uppå Riksdagsmannens Jonas Anderssons ansökning, om lindring uti Mötesr-vacance-äfgiften samt om Yacancc-rä t tighet för svagare rotar i Sunnerbo Härad af Kronobergs Län. 2:0
Af den 3o November 1819, uppå Johan Wiklunds underdåniga ansökning, att ej allenast alla i Westerbotten nu anlagde eller hädanefter anläggande Nybyggen måtte befrias från extra rotering, och anslås till hjelp för de af ålder drygt roterade hemman, utan ock Krono-Nybyggen i Lappmarken, efter dem förundte 4° eller 5o frihetsårs förlopp, måtte skattläggas och till deltagande i rotering, samt Krono- och Ilållskjutsbesväret lika med andra hemman indelas. 3:o Af den 3 Augusti 1820, uppå Åboernes å Annex-hemmanen Perstorp och Wed - 1124 Riks. Ständ.
Berättelse. hy i Norra Åsbo lili rael och Christianstads Län, genom Riksdags-Fullmägtigen Nils Persson, gjorde underdåniga ansökan, att få nämnde Annex-hemman till skatte lösa. 4:o Af den 5 Junii 1821, uppå RiksdagsFullmägtigens E.
Mörtbergs ansökning, om rote-frihet för Gästgifvaregårdarne mellan Haparanda och Lappmarks Rå, Stockholm i Martii 1823.
Riks - Ståndens Protocolls - Utdrag, innefattande Remisser.
Den 25 Januarii 1825.
Frän Fulloft. Borgare-Si ån det.
S. D. Sedan Riksens Ständers till Stats-, Banco- och Riksgälds-Verkens Öfverseende valde Revisorers cl. 14 oc^ 1 å December år 1820 afgifne Berättelser nu blifvit läste till slut, så remitterades:
Till S t a t s-Ut sk o tt e t: t:o Berättelsen örn Stats-Verkets tillstånd, styrelse och förvaltning. 2:0 Berättelsen om Allmänna MagazinsInrättningens räkenskaper och förvaltning, och 3:o Berättelsen om Riksgälds-Contoirets tillstånd och förvaltning.
Berättelsen om Revisionen afBanco-Verkets räkenskaper m. m. samt till Stats- och Banco-Utskotten:
Berättelsen om Götha Canal-Bolags, Götheborgs och Malmö förra Discont-Inrättningar från den tid Riksgälds-Conloiret med förvaltningen af nämnde Discont-Verk haft befallning. i ia6 Riks - Ståndens Och anmodas Utskotten, att nu genast och innan de, under Riksdagens lopp, af en mängd andra ärenden blifva Öfverhopade, lägga hand vid de i ofvannämnde Berättelser förekommande ämnen, der någon åtgärd af Utskotten erfordras, samt deröfver ofördröjligen sine Betänkanden till Riks-Stånden afgifva, i hvilken anmodan jemväl de Öfrige Riks-Stånden inbjudas att sig med BorgareStåndet förena.
Den 27 Januarii 1823. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet:
Herr Lindströms, Jacob, och Herr Ullbergs, Jonas, den 20 dennes väckte och då på bordet lagde Motioner, om utdelning af Ståndets tryckta Protocoli och Bihanget till samtlige Riks-Ståndéns Protocoli vid Riksdagen 1817 och 1818.
Den 29 Januarii 1323.
F, 'än dlögv. Preste-Ståndet.
Remitterades till Stats- och BancoUtskottens skyndsamma åtgärd : Riksens Ständers till Stats-, Banco-och Riksgäldfs-Verkens öfverseende förordnade Revisorers Berättelse 0111 den år 1822 förrättade granskning af Riks-'
Riksgälds-Verkct, General-Assistance- Contoiret samt Götha Canal-Bolags, Götheborgs samt Malmö f. d.
Discont-inrättningar.
S. D. Jemte instämmande uti Vällofl. Borgare-Ståndets, medelst nu inkommet Protocolls-Utdrag af d. 25 dennes, meddelade Beslut, att Riksens Ständers till Stats-, Banco- och Riksgälds-Verkens, äfvensom de tillförordnade Revisorers d. i4 och i5 December 1820 afgifna Berättelse skulle remitteras sålunda, nemligen:
Berätlelserne angående 1 :o Stats-Verkets tillstånd, styrelse och förvaltning.
2:0 Riksgälds-Contoirets tillstånd och förvaltning och 3:o Allmänna Magazins-Inrättningens Räkenskaper och förvaltning.
Berättelsen om Götha Canal-Bolags, Götheborgs och Malmö förra Discont-inrättningar, från den tid Riksgälds-Contoiret med förvaltningen af nämnde Discont-Verk haft befattning; och Till Banco-Utskottet:
Berättelsen om Revisionen afBanco-Verkets Räkenskaper m. m. 72 * Pdks-St Andvis förenade Preste-Ståirdet sig ock uti anmodan till Utskotten, att genast och innan de under
Riksdagens lopp af en mängd andra ärender blifva öfverhopade, lägga hand vid de i ofvannämnde Berättelser förekommande ämnen, der någon åtgärd af Utskotten erfordras, samt deröfver ofördröjligen sina Betänkanden till Riks-Ståliden afgifva. S. D. Remitterades Till Stats-Utskottet:
Kongl. Maj:ts Nådiga Propositioner, angående 1:0
De så kallade Schlegelska Köpegodsen i Halland; 2.’do De så kallade Trippiske Köpegodsen dersammastädes ; 3:o Fortfarande af den utaf Kongl. Maj:ts inrättade Provisoriska Länsstyrelsen på Öland; 4;o
Ändring i de nu gällande föreskrifter om Arrende-Spannmålens utgörande af Kungsgårdar samt derunder lydande Hemman och Lägenheter; 5:o Anslag å Stat för en särskild Provincial-Läkare i Herjeådalen.
Till Bevillnings-Utskottet: Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition , om fortfarandet af den så kallade Treskillings-afgiften till Veneriska smittans hämmande.
Till Lag- samt Allmänna Besvärs 0 c h E k 0 n o m i - U t s k o 11 e n: Kongl.
Majrts Nådiga Proposition, om antagande af en författning, angående utdö - Protocolls-Utdrag.
II29 mande eller förändring af Vattenverk; som genom uppdämning skada jord eller hindra dess odling, samt Till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotten:
Det af Kongl. Maj:t Rikets Ständer meddelade Förslag, till allmän Stadga för Fattigvården i Riket och Tiggeriers hämmande.
S. D. Genom ankommet Protocolls-TJtdrag underrättades Bonde-Ståndet, det Vällofl.
Borgare-Ståndet den a5 dennes remitterat Till Stats-Ut skotte t. 1:0
Berättelsen om Stats-Verkets tillstånd, styrelse och förvaltning. 2:0 Berättelsen om allmänna MagazinsInrättningens Räkenskaper och förvaltning. 3:o Berättelsen om Riksgälds-Contoirets tillstånd och förvaltning.
Banco-Utskottet.
Berättelsen om Revisionen afBanco-Vcrkets Räkenskaper m. m. samt Till Stats- och Banco -IT t skotten.
Berättelsen om Gölha-Canal-Bolags, Götheborgs och Malmö förra Discont-Inrättningen, från den lid Riksgälds-Contoirel med i i3o Riks-Ståndehs Förvaltningen af nämnde Discont-Verk haft befattning.
Med anmodan till Utskotten, nu genast och innan de under Riksdagens lopp af en mängd andre ärenden blifva öfverhopade, lägga hand vid de i ofvannämnde Berättelser förekommande ämnen, der någon åtgärd af Utskotten erfordras, samt deröfver ofördröjligen sine Betänkanden till Riks-Stånden afgifva.
Uppå gjord proposition, fann BondeStåndet förgodt, att uti Vällofl. Borgare-Ståndets Beslut i allo instämma, S.
D. beslöt Bonde-Ståndet, att till Statsoch Banco-Utskotten remittera, en af Riksdagsmannen Banco-Fullmägtigen Anders Danielsson gjord, och af flere Ståndets Ledamöter understödd i Motion, angående rättighet för Låntagai’e uti alla tre Filial-Disconterne, att hädanefter få fortfara med omsättning af förfallne
Lån, om än Lagsökning för längre tid sedan blifvit verkstäld; samt beträffande lagsöknings och utmätnings inställande i allmänhet, i afseende på nämnde DiscontLån, intill dess det hunnit stadgas, huru med inbetalningen på billiga vilkor framdeles kommer att förfaras.
S. D. Vid'föredragning af Rikets Ständers Justitiae-Ombudsmans afgifne ÄmbetsBerättelse för åren i8ip, 1820, 1821 och 1822, beslöt Bonde-Ståndet, att enligt Riks - Protoco/ls-Utdrag.
1131 dags-Ordningens 33 §§. dem. till Lag-Utskottets åtgärd remittera.
S. D. Till Banco- och Stats-Utskotten remitterades Rikets Ständers Revisorers, den i6Dec. 1822, afgifne Berättelse, om Revisionen af Banco-Verkets räkenskaper för åren 1819 och samt huru samma Verk efter förra Revisionen blifvit styrdt och förvaltadt.
Den l Februarii 1823.
Preste-StåJidet. S. D. Remitterades:
Ständers tillförordnade Revisorers nedanskrefne Berättelser, nemi: 1:0 Afdeni4Dec. 1822, angående StatsYerkets Förvaltning och Räkenskaper. 2:0
Af den i3 Dec. 1822, rörande de under Kongl. Commerce - Collegium stälde Fonder och medel. 3:o Om Allmänna Magazins-Inrätlningens Räkenskaper för 1819 och 1820, samt Inrättningens förvaltning 1820, 1821 och 1822; samt 4:o
Af den t4 Hec. 1822, om Förvaltningen af de till Strömrensningar m. m. anslagne medel.
Äfvensom Friherre Boijes, Ludv., den 29 nasti.
Januarii, hos Högl.
Ridderskapet och i i3a RiksStändens Adeln uppläste och med Preste-Ståndet communicerade Anförande, beträffande inhibition tills vidare af Lagsökningar för skulder till Filial-Disconterne, uti hvilket Anförande flere af Preste-Ståndets Ledamöter instämt.
Riksens Högh Ständers Justi tiae-Ombudsmans Berättelse om dess Ämbets - åtgärder nn m., sedan sista Riksdag.
Doctor Palms Anförande om Förmyndares frikallanden ifrån skyldigheten, att hvart 3:dje år öka sina Myndlingars Capital med den under tiden upplupna ränta.
Prosten Hagbergs Memorial, rörande närmare bestämmande af den lid, inom hvilken hinder för lysning och ägtenskap böra anmälas och styrkas.
Till Bevillning^-Utskottet:
Prosten Grapes Hemställan, om icke Ecclesiastique-Ämbets- och Tjenstemän må anses berättigade, att i uppgifterne till Beredningsoch Taxerings-Committe'erne, angående deras årliga löneinkomster, afdraga det lönebelopp, som af dem erlägges, till Medhjelpare eller Vicarier, hvilke sjelfve ansvara för Bevillningen utaf den lön de af sine Principaler åtnjuta.
Protooolls-Utdrag. 1133 Till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet: