Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den skulle således dragas norr om Mälaren och genomgå de sydligare delarne af Upland och Westmanland, hvarigenom den icke blefve långt aflägsen från nämde vattendrag, till föga eller intet gagn för det inre landet.
Kommittéen har ofvanföre redan genom en sammanställning af de förhållanden, som uppstå, om Norra stambanan drages öster eller vester om Sigtunafjärden, kommit till det resultat, att densamma bör anläggas öster om denna fjärd, då den i sådan rigtning både i tekniskt och ekonomiskt afseende bättre uppfyller sitt ändamål än vester om den ifrågavarande sjöviken, och dessutom, med hänsigt till vidden af en blifvande trafik och landets allmänna gagn, i denna rigtning har obestridliga företräden.
Då Kommittéen sålunda redan i det föregående uttalat sina åsigter i afseende på Norra stambanans förmånligaste rigtning, och dessutom i underdånighet ansett sig böra tillstyrka, att det enskilda bolag, som anmält sig för en banas anläggning till Upsala i samma rigtning som för statsbanan är utstakad och i underdånighet tillstyrkt, måtte af det allmänna understödjas, så saknar Kommittéen alla skäl att förorda Norra stambanans utläggning från hufvudstaden till Almarestäke, för att, på sätt sökandena föreslagit, derifrån sedermera utgå med en bibana mot Sagån vester om och en annan till Upsala öster om Sigtunafjärden.
Att staten först skulle bygga en stambana till
Stäket och derifrån sedan med allmänna medel understödja två med hvarandra nära nog parallelt löpande bibanor genom samma landsort, en på hvardera sidan om samma sjövik, anser Kommittéen vara en plan, som hvarken bör eller kan antagas.
Man skulle derigenom icke göra rättvisa åt många andra vidsträckta och betydande delar af landet, hvilka äga vida större anspråk på understöd af staten till sina kommunikationers förbättrande än denna i kommunikationsväg af naturen jemförelsevis lyckligt lottade trakt, ifrån Stäket till Girista omfluten af Mälarens segelbara 99 vikar med ringa afstånd från hufvudstaden, och från Girista till Köping belägen utmed stränderna af samma sjö.
Betraktar man den statistiska jernvägskartan och den derå uppdragna, af Kommittéen föreslagna Norra stambanan, skall man finna, att det landområde, hvarigenom sökandenas bana skulle ledas, är begränsadt af Mälaren på södra sidan, af jernvägen emellan Stockholm och Upsala på den östra, af jernvägen emellan Upsala och Sala på den norra samt af Strömsholms kanal på den vestra sidan; att det innesluter segelleden till Upsala och Örsundsbro och att detsamma inom nyssnämde gränser endast utgör i längd omkring 9 och i bredd 4 mil eller en areal af omkring 36 qvadratmil.
Hela befolkningen på detta område uppgår, högt räknadt, till 65 k 70,000 personer, och ingen punkt finnes derstädes, som är mer än 2 mil aflägsen antingen från segelled eller från den föreslagna Norra stambanan.
Den af sökandena ifrågasatta »bibanan» skulle komma att till större delen af sin längd dragas nära parallelt med och på omkring 14 ä 2 mils afstånd från Norra stambanan.
Den skulle i längd komma att uppgå till minst 13| mil och i anläggningskostnad erfordra 10,382,278 R:dr, och kan således såväl med afseende härpå, som på den föreslagna rigtningen, icke anses såsom en bibana till statens Norra stambana.
På grund af det nu anförda, anser sig Kommittéen hafva största skäl att i underdånighet afstyrka sökandenas för jernvägsanläggningar såväl från Stockholm till Sagån som från Sagån till Köping underdåniga anhållan om nådig proposition till Rikets Ständer rörande understöd dertill.
Kommittéen kan så mycket mindre tillstyrka sådant, som Kommittéen ej tilltrott sig böra förorda mer än en stambana genom hela det vidsträckta Sverge söder om Jönköping, hvilket land (största delen af Skåne oberäknad) i afseende på folkmängd och areal är mer än 10 gånger större och dessutom icke har andra inre kommunikationer än de backiga landsvägarne.
Som sökandena i sin underdåniga framställning förutsatt, att jernvägar från Almarestäke skulle utsträckas både åt Upsala och Sagån, så har Kommittéen låtit undersöka lokalen emellan Almarestäke och den punkt på den af Kommittéen föreslagna Norra stambanan, der den ena af dessa vägar skulle inträffa, och funnit denna lokal dels ganska svårarbetad, dels öka våglängden emellan Stockholm och Upsala med nära 1 mil och följaktligen äfven anläggningskostnaden, hvilket än ytterligare ger Kommittéen anledning att afstyrka statens bidrag till den ifrågasatta bibanan.
I sammanhang med hvad sålunda blifvit andraget rörande de särskilda förslagen, till jernvägsanläggningar genom Westmanland anser Kommittéen sig böra i 100 underdånighet uttala sin åsigt om den rigtning, som företrädesvis synes lämpa sig för bibanor inom nämde provins.
Denna föreskrifves hädanefter såsom hittills tydligen af rörelsens naturliga rigtning från norr till söder och tvärtom, härrörande deraf, att de i förhållande till tyngden föga värderika skogs- och bergsbrukseffekterne, hvaraf största delen är ämnad till export, produceras i provinsens norra delar och derintill stötande bergslagsorter i Dalarne samt söka genaste vägen rätt i söder till Mälarens hamnar, hvaremot spannmål från mellanliggande åkerbrukände trakter, jemte sill, salt och andra handelsvaror från dessa hamnar, dit de billigast från importeller fabriksorten kunna anlända, begagna samma vägar tillbaka.
Att underlätta denna rörelse anlades Strömsholms kanal, hvarpå trafiken efter dess nu fullbordade ombyggnad, då samma fartyg utan omlastning kunna gå direkte från Smedjebacken i Dalarne till Stockholm, torde antaga helt andra dimensioner än hittills, derest afgifterna blifva billiga.
På grund af samma behof hafva förslag blifvit väckta och planer uppgjorda för jernvägar dels direkte från Westerås till Dalarne, dels från Köping uppföre Hedströmmens bruksdistrikt.
Det synes Kommittéen äfven vara alldeles obestridligt, att ej mindre bergverks- och landtmannanäringarne än Mälarestädernas handel skola af kommunikationer i sådan rigtning hafva ett oberäkneligt större gagn än af deras utsträckning längs stränderna af en sjö, hvilken i alla händelser ändock lärer blifva det mest begagnade kommunikationsmedlet med hufvudstaden, emedan det är det ojemförligt billigaste och med snabbgående ångbåtar nära nog täflar i transporthastighet med jernvägen.
Erfarenheten hitintills äfven i vårt land vittnar derom, att de banor, som från segellederna eller hafvet gå rätt inåt landet vinna den största trafiken.
Så är förhållandet med Södra stambanan, Gefle-Dala jernväg, NoraArboga-banan och de särskilda jernvägsanläggningarne i Wermland.
Derest derföre rörelsen sådant fordrar, förtjena, i Kommittéens tanke, en bibana från Westerås till Sala af något öfver 3 mils längd mot Norra stambanan och en dylik från Köping utmed Hedströmmen till föreningsbanan emellan Norra och Westra stambanorna, äfven af vid pass 3 mils längd, vida mera afseende än de nu väckta förslagen, enligt hvilka, så vidt de underdåniga ansökningarne upplysa, ej åsyftas den deruti omförmälda jernvägens aflägsnande från Mälaren längre än till Sevalla vid Sagån, 11 mil från Mälarens strand.
Sedan Kommittéen sålunda i underdånighet uttalat sina åsigter rörande
Norra stambanans rigtning och dermed sammanhängande frågor, får Kommittéen här nedan i sammandrag uppgifva sammanräknade anläggningskostnaderne för hela Norra stambanan, sådan som Kommittéen i underdånighet densamma föreslagit, nämligen för linien 101 Stockholm-Upsala .... 6 mil 6100 fot, R:dr 5,004,867.
Upsala-Sala 5 » 22500 » » 4,217,239.
Sala-Brovallen 2 » 23950 » » 1,418,238.
Brovallen-Robertsholm . . 5 » 34500 » » 5,491,133, eller tillsamman 20 mil 15050 fot, R:dr 16,131,477, hvarifrån dock 9000 fot i längd och 1,211,500 R:dr i kostnad afgå, derest 31 mil närmast Robetsholm anläggas med stigningar af 1 på 60, hvarigenom hela linien af 20 mil 6050 fots längd kan utföras för 14,919,977 Rd:r.
Dertill kommer för linien emellan Falun och Forshufvud 1 mil 24000 fot 1,198,397 R:dr samt för Gråda kanal, enligt Major Olivecronas förslag, 660,450 R:dr.
Föreninysbanan emellan Norra och Vestra Sta- mbanor n a. Eders Kongl.
Maj:t har uti den för Kommittéen i nåder utfärdade instruktion föreskrifvit, att en föreningsbana borde utläggas ifrån Norra stambanan i trakten af Sala i sydvestlig rigtning mot Vestra stambanan.
Då hufvudändamålet med denna statsbana vore att öppna en kortare jernvägsförbindelse från norra delen af Sverge genom och i grannskapet af bergslagsorterna till de inre stora segellederna samt vestra kusten, än den som åstadkommes genom Norra och Vestra stambanorna öfver Stockholm, så har Kommittéen ansett, att norra ändpunkten för ifrågavarande bana borde förläggas så långt norr om Sala, som utan banans förlängning kunde finnas med lokalen öfverensstämmande, desto hellre som Kommittéen funnit sig föranlåten att gifva Norra stambanan en något nordvestlig rigtning ofvanför Sala, innan den anslutes till Gefle-Dala jernväg.
Föreningsbanan komme äfven derigenom att skära Strömsholms kanal högre upp och erhålla ett lämpligare läge för transport af bergseffekter till samma kanal.
Då tvänne särskilda alternativer för Norra stambanans sträckning från Sala till Gefle-Dala jernväg blifvit föreslagna, det ena öfver Avesta och Hedemora till Korsnäs, det andra öfver Brovallen och Garpenberg till Robertsholm, så har det blifvit af nöden att äfven utstaka tvänne linier för Föreningsbanan, en ifrån hvardera af dessa alternativer.
Båda dessa förslag, af hvilka det norra utgår från Avesta på Korsnäslinien och det andra från Brovallen på Robertsholmslinien, sammanträffa vid Broarne inom Karbennings socken.
Linien emellan Avesta och Broarne är 1 mil 17411 fot lång med en anläggningskostnad af 1,736,018 R:dr.
Den äger sammanräknade 30600 stigningar af 1 pä 100, 13650 fot af 1 på 300, samt 3030 fots krökningar af 1000 till 2000 fots radie och 8160 fots krökningar af 2000 till 3000 fots radie.
Såsom af den beräknade anläggningskostnaden synes, går denna linie öf ver en svårarbetad terräng.
Linien emellan Brovallen och Broarne är 1 mil 28250 fot lång, med en anläggningskostnad af 1,009,241 R:dr, samt har 20100 fots stigningar af 1 på 100 och 18200 fots stigningar af 1 på 200, samt 4970 fot krökningar af 1 till 2000 fots radie och 3500 fots krökningar af 2000 till 3000 fots radie, utvisande, hvad anläggningskostnaden beträffar, en öfvervägande fördel i jemförelse med den förra.
Då Kommittéen emellertid förordat det östra alternativet för Norra stambanans sträckning från Sala till Gefle-Dala jernväg vid Robertsholm, och då dertill kommer, att anläggningskostnaden för det sistnämda alternativet af Föreningsbanan, som utgår från Brovallen, är öfver 700,000 R:dr mindre än för linien från Avesta, så anser sig Kommittéen icke behöfva anföra andra skäl för att föreslå, det Föreningsbanans ut gångspunkt må förläggas vid Brovallen.
Ifrån Broarne är linien utstakad förbi Engelsbergs bruk, der den sammanträffar med Norbergs jernväg, och går vidare utmed sjön Ämänningens norra strand öfver Strömsholms kanal vid Ennora sund förbi Bastmora, Gunnilbo kyrka, nära Ferna, Östanfors och Nyhammars bruk till Björkasjön i grannskapet af Linde och vidare till Frövi station på Köping-Hults jernväg.
Sammanräknade längden för hela banan emellan Brovallen och Frövi är 9 mil 25250 fot, samt kostar i anläggning 7,172,498
R:dr, inberäknad den förut beskrifna linien emellan Brovallen och Broarne.
Stigningarne utgöra sammanräknade 126100 fot af 1 på 100, 105800 fot af 1 på 200 och 15300 fot af 1 på 300, samt krökningarnc 22100 fot med 1000 till 2000 fots radie och 27100 fot med 2000 till 3000 fots radie.
De lokalsvårigheter, som förekomma på denna linie, hafva förorsakat de betydliga afvikelserna från den räta linien emellan ändpunkterna, såsom kartan utvisar.
I förening med en del af Köping-Hults jernväg samt banan emellan Orebro och Halsberg, bildar denna linie en förbindelse emellan Norra och Vestra stambanorna af 14 mil 12490 fots längd, hvaremot afståndet emellan Brovallen och Halsberg öfver Stockholm utgör 33 mil 3790 fot.
En besparing i väglängd af icke mindre än 18 mil 27300 uppkommer således genom den nu föreslagna, föreningsbanan, all den trafik tillgodo, som från Gefle-Dala jernväg eller norra trakterna af Westerås län kan komma att söka sig väg till vestra och södra Sverge eller tvärtom.
Då afståndet 103 från Frövi öfver Örebro och Vestra stambanan till Stockholm blifver ungefär lika med den ifrån samma ställe till Sala och Upsala, så följer deraf, att hela trakten utmed föreningsbanan ifrån Frövi till Sala på denna får sin kortaste jern vägsförbindelse med hufvudstaden.
Ehuruväl en stor del af Dalarne genom Gefle-Dala-banan erhållit förbindelse med hafvet, och så väl denna landsort som Norrland genom Norra stambanan beredes en alla årstider öppen kommunikation med hufvudstaden, så torde det icke kunna bestridas, att en så kort förbindelse, som föreningsbanan med den Vestra stambanan öppnar från dessa orter till mellersta Sverges slättbygder och segelleder samt till vestra kusten och äfven södra Sverge, skall af behofvet i många afseenden påkallas, då sistnämde stambana jemte föreningsbanan till Askersund äro fullbordade.
Derigenom öppnas icke allenast en ny kommunikation från nordligare delen af östra kusten till den vestra, utan ock nya marknader för bergslagernas och slättbygdens varuutbyte, äfvensom handeln med import- och fabriksvaror ifrån vester öfver Örebro erhåller en utvidgning åt norr af betydenhet, till täflan med den öfver Stockholm och Gefle.
Såsom exempel kan anföras, att spannmål innevarande år blifvit afsänd sjöledes från Örebro till Gefle och derifrån på jernväg till Falun.
Om också frakten på jernvägen, 21g mil från Örebro till Falun, blifvit för dyr, så torde Nerike likväl genom ifrågavarande föreningsbana kunna uppträda som medtäflare i spannmålsafsättning inom de bruksorter af södra Dalarne, som ligga detsamma något närmare än Falun.
Enahanda bör förhållandet kunna blifva med salt och fiskvaror, som sjöledes komma från Göteborg till Töreboda eller Askersund och derifrån öfver Örebro kunna hastigt och billigt vidare försändas.
Med afseende på bergsbruket i allmänhet öppnar denna bana nya afsättningstillfällen, som i mån af prisförhållandena böra blifva anlitade, åtminstone för tackjern från Norberg och Vesterbergslagen till trakterna omkring Wenern och Wettern, hvilket kan slutas deraf, att då nuvarande omkostnader, enligt erhållna uppgifter, för en centner tackjern från Norberg och Strömsholm till hamn vid Wcttern är 63 öre, så skulle jern vägsfrakten från Engelsberg till Askersund, ungefär 16A mil, ej utgöra mer än 50 öre.
Likaså kan Norbergs malm och tackjern, som i betydliga qvantiteter konsumeras inom Gestrikland, begagna denna bana i förening med delar af Norra stambanan och Gefle-Dala jernväg, då frakten från Engelsberg till Gefle, 12^ mil, torde kunna antagas till 40 öre per centner, och i proportion mindre till mellanliggande verkstäder.
Sedan ombyggnaden af Strömsholms kanal inom kort är fullbordad, så att omlastning vid Strömsholm undvikes, skall utan tvifvel en del af de verkstäder som, 104 belägna på något afstånd från kanalen, förut forslat sina effekter landvågen till Westerås, bespara transportkostnader om de i stället begagna kanalen.
I detta afseende bidrager föreningsbanan, sådan den nu blifvit utstakad, till stora lättnader.
Den kan nämligen för aflastning vid Ennora sund upptaga de effekter, som produceras nära i dess grannskap nordost om kanalen intill Avesta, och möjligtvis högre upp efter Norra stambanan, såsom den statistiska kartan närmare visar.
Då banan vidare korsar de vägar, som nedkomma norrifrån emellan kanalen och Hedströmmen, måste det blifva fördel för en stor del af de ofvan liggande verken, att låta sina effekter begagna jernvägen till kanalen.
Längre i vester berör banan vid Nyhammar Ramsbergs bergslag i Örebro län, och vid Björkasjön ett vattendrag, som medelst tvänne slussar kan göras segelbart upp till Rossvalen inom Lindes bergslag, på hvilken sjö Nya Kopparbergs bergslags effekter nedföras, eller ock medelst en kort bibana sättas i förbindelse med nämde stad och sjö.
Från Björkasjön är afståndet till Frövi lj mil från Frövi till Arboga, der sistnämda effekter till större delen afsättas, 2| samt till Örebro O 1 2j mil.
För rörelsen på en möjligen blifvande bibana från Östanfors utmed Hedströmmen till Köping, hvarom fråga vid sistlidne riksdag förevar, måste föreningsbanan medföra betydande fördelar, emedan den i sådant fall kommer att tillföra bibanan effekter från båda sidor, hvilka i annat fall icke skulle finna fördel att deraf begagna sig.
Om i en framtid Sverges jernförädling samlar sig i större verkstäder vid segellederna och kusterna, samt till följd deraf de skogar, som nu vid spridda verkstäder användas till stångjernsberedning, med större fördel skulle kunna förbrukas till tackjern, så måste föreningsbanan underlätta en sådan förändring derigenom, att den från Norbergs rika jernmalm sfält, dit en redan färdig mindre jernväg leder från Engelsberg, kan tillföra skogstrakterna i Skinskattebergs, Heds och Gunnilbo Socknar samt andra orter malmer för billigt pris.
I sammanhang med hvad Kommittéen sålunda yttrat och förordat rörande anläggning på statens bekostnad af en föreningsbana ifrån Brovallen på Norra stambanan till Frövi station på Köping-Hults jernväg, anser Kommittéen sig böra i underdånighet till besvarande upptaga en till Kommittéens underdåniga utlåtande under den 15 sistlidne Juli i nåder remitterad ansökning från kommitterade för Lindes, Ramsbergs och Nya Kopparbergs bergslager i Örebro län om nådig proposition till Rikets Ständer, rörande understöd för anläggning af jernväg emellan Lindesberg och Frövi.
Sökandena hafva uti denna underdåniga ansökning begärt ett låneunderstöd af af 600,000 R:dr
R:mt eller § af den anläggningskostnad, som enligt af Civilingeniören 105 Sjögren, före sistliden riksdag upprättade planer oell kostnadsförslag, ansetts erforderlig för en jernväg emellan Lindesberg eller sjön idossvalens södra ända och Frövi station på Köping-Hults jernväg, samt således i samma hufvudrigtning, som uti förestående förslag rörande statens föreningsbana emellan Frövi och Norra stambanan blifvit utstakad för dess sydligaste del.
Då sökandena icke bifogat de till förslaget börande kartor och kostnadsberäkningar, är Kommittéen icke i tillfälle att granska i hvad mån de öfverensstämma med de af Kommittéen upprättade; men då den af sökandena för en väglängd af något mer än 1A mil åberopade kostnadssumman af 900,000 R:dr icke öfverstiger den af Kommittéen beräknade medelkostnad per mil, och terrängen för en jernväg ifrån Frövi till Lindesberg eller, efter Kommittéens utstakning, till Björkasjön är ungefär enahanda, så anser Kommittéen derutinnan icke ligga något hinder för beviljandet af sökandenas anhållan.
Afven om, såsom Kommittéen har anledning att förmoda, Civilingeniören Sjögrens utstakning har ett något vestligare läge än Kommittéens, så synas inga lokala hinder möta för båda liniernas sammanjcmkning, helst våglängden icke väsendtligen förökas, derest vid den definitiva utstakningen tillbörligt afseende fästes dervid, att en lämplig punkt bestämmes söder eller öster om och i grannskapet af Lindesberg, der den norr ifrån kommande föreningsbanan kan utan förlängning anslutas till Linde-Frövi-banan.
Kommittéen anser således i underdånighet denna bana tillhöra den klass af stambanor, som kunna delvis och till en början komma att utföras af enskilda bolag, under staten förbehållen lösningsrätt.
Behofvet af denna kommunikation är redan i det föregående vidrördt och isynnerhet kännbart för Nya Kopparbergs bergslag, hvars tillgångar på malmer och skogskulle medgifva en förökad produktion, derest ej dess aflägsenhet från de större och billigare transportlederna motverkade dess utveckling.
Om också möjligen andra utvägar till afhjelpande af ifrågavarande brist skulle kunna utfinnas, som med mindre kostnad kunde uppfylla en stor del af samma ändamål som en jernväg emellan Frövi och Linde, så måste dock erkännas, att den senare äger betydande företräden, helst med afseende på Lindes och en del af Ramsbergs bergslager, isynnerhet om LindeFrövi-banan kan på det af sökandena anförda skäl erhålla samma spårvidd, som de banor, med hvilka den kommer att stå i omedelbart sammanhang.
Under åberopande af hvad Kommittéen förut i allmänhet yttrat, rörande stambanors utförande delvis genom enskilda bolag, samt då Eders Kongl. Majit redan vid sistlidne riksdag afgifvit nådig proposition till Rikets Ständer om låneunderstöd för en 14 106 jernväg af mindre dimensioner emellan Linde oell Frövi, anser Kommittéen sig böra i underdånighet tillstyrka, att, derest statens tillgångar för närvarande sådant medgifva och ett bolag varder bildadt för utförande af jernvägen emellan Frövi och Lindesberg, sökandenas underdåniga ansökan måtte i nåder bifallas, med vilkor, att jernvägen anlägges dels efter samma tekniska grunder som för statens stambanor äro fastställda, dels i sådan sträckning, som kan efter ny undersökning finnas förenlig både med banans fortsättning emot nordost till Norra stambanan och dess beröring med Lindesberg, äfvensom att staten förbehålles lösningsrätt i likhet med hvad för sådana banors anläggning i allmänhet kan vara föreskrifvet.
Förening .vbanan emellan Örebro och Askersund.
Kommittéen har, af anförde skäl i sitt yttrande rörande Vestra stambanan, redan beskrifvit och förordat en del af föreningsbanan emellan Örebro och Askersund, nämligen den, som ligger emellan Orebro och Halsberg på Vestra stambanan.
För att ernå dels en något kortare banbyggnad, dels med iakttagande af föreskrifna lutningsförhållanden kunna öfvergå den bergås, som skiljer Nerikesslätten från Wetterns bassin, har Kommittéen sett sig föranlåten att förlägga utgångspunkten för den återstående delen af ifrågavarande föreningsbana till Gatugårda, 32000 fot vester om Halsberg.
Derifrån har linien blifvit utstakad genom en dalgång upp till Mosjön och vidare mot Åsbro nära sjön Tisarens vestra ända förbi Skyllbergs bruk till Askersund.
Längden af denna bandel utgör 2 mil 10000 fot med en beräknad anläggningskostnad af 2,547,485 R:dr, hvilket antyder, att terrängen i alla fall företer ej obetydliga svårigheter.
Hela linien emellan Örebro och Askersund kommer således att erfordra en banbyggnad af 4 mil 18650 fot med en beräknad anläggningskostnad af 4,309,964 R:dr, blifvande transportvägens längd emellan båda städerna, med tillägg af distansen emellan Halsberg och Gatugårda på Vestra stambanan, 5 mil 14650 fot.
Ehuru Kommittéen, såsom förut vid Vestra stambanan är anfördt, ansett den norra grenen af ifrågavarande föreningsbana såsom den vigtigaste och derföre föreslagit dess utförande samtidigt med Vestra stambanans fullbordan, så är dock Kommittéen öfvertygad, att fortsättningen af samma linie till Askersund både är af behofvet påkallad och kommer att blifva lifligt trafikerad till både allmän och enskild fördel.
Om också en del af den trafik, som nu tager vägen öfver Askersund emellan vestra orterna och Orebro, kommer att i framtiden begagna jernvägen från Töreboda, så återstår dock för denna bana transporten af bergsbrukets alster från norra delen af Orebro län och möjligen från andra bergslager till trakterna omkring sjön Wettern (hvaribland jernmalmsförsändningen från Nora till Lerbäcks bergslag intager ett icke obetydligt rum), dit den öppnar den kortaste inre förbindelsen, äfvensom den rörelse med spannmål och brännvin, som från sistnämda orter äger rum uppåt landet.
Betydelsen af denna bana för det allmänna ökas ock derigenom, att Karlsborgs fästning endast är några få timmars ångbåtsväg aflägsen från Askersund.
Då ingen af statsbanorna leder direkt till denna för rikets försvar vigtiga punkt, är det af vigt, att kommunikationen med densamma likväl så vidt möjligt underlättas, hvilket ändamål väsendtligen vinnes, då de föreslagna jernvägarne komma att beröra Göta kanal vid Töreboda på 21 mils afstånd från fästningen samt Wettern både i dess norra och södra ända.
Derest i en framtid exporten från östra kusten öfver Östersjön skulle af en eller annan orsak blifva hindrad, så bereder denna bana, i förening med Vestra stambanan och jernvägarne från Örebro uppåt bergslagerna och norra orterna, den kortaste och billigaste jernvägstransport från berörde trakter till den stora inre segelleden.