Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ex protocollo. L. Chr.
Prot. 1847 oc^ 1^48, t Saini. 1 A/d.
Q Haft. STOCKHOLM, Ecksteinska Boktryckeriet, 1847.
Skrifvelse, N:o 40. 1 N:o 40.
Ank. till Exp. Utsk. d. 22 Dcc. 1847, kl. 2 e. m. Kongl.
Maj:ts nådiga skrifvelse till Rikets Ständer med förslag till förnyad tulltaxa; gifven Stockholms slott den 7 December 1847.
DS Kongl. Majit till Rikets Ständer under den 6 Augusti 1844 allat nådig skrifvelse angående tulltaxeregleringen, fann Kongl. Majit
Sig böra föreslå Rikets Ständer, att, för den påföljande tiden till nästa riksdag, i de väsentligaste delar bibehålla dåvarande tulltaxa, med iakttagande af de jemkningar, förklaringar och ändringar deruti, som, af omständigheterna påkallade, redan voro, enligt derom af trycket utgångna allmänna kungörelser och cirkulärbref, af Kongl.
Majit vidtagna.
Dera ändringar i då gällande tulltaxebestämmelser, som Rikets
Ständer för deras del beslöto, blefvo dock genom den sedermera utfärdade förnyade tulltaxan af den 5 November 1845 åtskilliga fastställda, och sådant dels i den mån, uti mindre väsentliga delar, afseende fanns böra fästas å dervid upplysta särskilta förhållanden, dels, beträffande införselsafgifterna å några hufvudsakligare varuslag, på grund af det oskiljaktiga sammanhanget med Rikets Ständers beslut angående tillgångars anvisande för statsbehofven.
Två års ytterligare erfarenhet har imellertid ådagalagt, att, oaktadt de tid efter annan utfärdade tullförfattningar afsett att mer och mer vidga friheten för handeln i allmänhet, uppnåendet af detta ändamål, i den mån som med statens och inhemska slöjdernas behof kan finnas förenligt, dock ännu i Dera delar påkallar förändringar i gällande tullbestämmelser.
Majit, som ansett tiden vara inne för en mera fullständig tillämpning af de till handelns lättnad syftande grundsatser, hvilka redan en längre följd af år varit af lagstiftaren godkända, änskönt användningen funnits endast småningom eller öfvergångsvis böra inledas, har, under sådan hänsigt och för att underlätta Rikets Ständers öfverläggningar angående tullbeviliningen, låtit verkställa en sådan omarbetning af nu gällande tulltaxa, att, med iakttagande såsom hufvudgrund af all den lättnad för handelsrörelsen, som skäligen funnes kunna sammanstå med afseendet å öfriga samhällsbehof, den största möjliga enkelhet i uppställningen måtte, till betryggande derjemte af kontrollernas verkställbarhet, varda beredd.
Efter sorgfällig pröfning af det i följd häraf utarbetade förslag, BilI. till R.
Prof. 18ti och 1848. 1 Sami. 1 Afd. 10 Baft- 1 « t 2 Kongl. Maj:ts Nåd.
Skrifvelse, N:o 40. har Kongl. Maj:t, som hufvudsakligen gillat de dervid framställda åsigter, och enär, med vissa jemkningar, de föreslagna tullbestämmelserna synts Kongl.
Maj:t tillfredsställa de med dem afsedda fordringar, att, utan handelsrörelsens öfverdrifna betungande, bereda säväl skydd för de inhemska näringarna, som nödig inkomst för staten, nu velat öfverlemna detta vigtiga ärende till Rikets Ständer, för den behandling, som af dem är beroende; i hvilket afseende förslag till förnyad tulltaxa, upprättadt i öfverensstämmelse med de af Kongl. Maj:t vid frågans föredragning fattade beslut, till hvilka de särskilta motiverna finnas utvecklade i det inför Kongl. Majit vid tillfället förda protokoll, härjemte till Rikets Ständer öfverlemnas, hvarförutan öfriga till målet hörande handlingar komma att Bevillningsutskottet meddelas.
Majit förblifver Rikets Ständer med ali kongl, nåd och ynnest städse välbevågen.
Utdrag af protokollet öfver finansärenden, hållet inför Hans Majit Konungen i Statsrådet å Stockholms slott den 7 December 1847.
När varandei Hans excellens justitie statsministern herr Grefve Posse, Hans excellens statsministern för utrikes ärendena herr friherre Ihre, Statsråden! friherre Stael von Holstein, Munthe, friherre Peyron, Silfverstolpe, Waern, friherre Gyllengranat, Faxe och Fåhreeus.
Chefen för Finansdepartementet, statsrådet Munthe, uppläste till justering ett, i enlighet med Kongl. Majits förut fattade nådiga beslut, uppsatt förslag till Kongl.
Majits nådiga skrifvelse till Rikets Ständer med förslag till förnyad tulltaxa.
Skrifvelse, N:o 40. 3 Kongl. Maj:t behagade, jemlikt Statsrådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörda förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, samt befalla, att nådig skrifvelse i enlighet dermed skulle till Rikets Ständer afgå.
Utdrag af protokollet öfver blandade civil- och finansärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Statsrådet å Stockholms slott den 23 October 1847.
Hans excellens justitie statsministern herr grefve Posse, Hans excellens statsministern för utrikes ärendena herr friherre Ihre, Statsråden: friherre Stael von Holstein, Munthe, friherre Peyron, Silfverstolpe, Waern, friherre Gyllengranat, Faxe och Fåhreeus.
Chefen för Finansdepartementet, statsrådet Munthe, anmälte i underdånighet, samfält med chefen för civildepartementet, statsrådet Fåhreeus, frågan om tulltaxeregleringen för allåtande till Rikets nu sammanträdande Ständer af nådig proposition i detta ämne'.
Maj:t, med hänsigt till olägenheterna af täta förändringar i de på handelns ooh näringarnas rigtning och utveckling inverkande författningar, till Rikets sednast församlade
Ständer öfverlemnat att vid behandling af frågan om tullbevillningen hufvudsakligen bibehålla bestämmelserna i 1841 års tulltaxa, och derföre äfveu vid utfärdandet af den nu gällande inskränkt
Sig till sådana jemkningar eller förändringar, som varit föranledda af Rikets Ständers beräkning af tullinkomsten jemte öfriga förekomna särskilta omständigheter, så hade Kongl.
Majit, som, efter det en ökad frihet i utöfningen af handel och handtverk inom landet numera blifvit genom allmänna författningar medgifven, ansett ändamålet med denna 4 Kongl. Mcij:ts Nåd.
Skrifvelse, N:o 40. lagstiftning påkalla en mera utsträckt frihet jemväl i handelsförhållandena och varuvexlingen med främmande länder, och att, då genom det hittills följda tullsystemet, oaktadt deruti tid efter annan vidtagits väsentliga till större frihet ledande förändringar, handeln ännu besvärades med flera band, hvilka syntes utan olägenhet för de inhemska näringarna kunna försvinna, angeläget vore, att författningarna i dessa hänseenden blefve bragta till närmare öfverensstämmelse med de grundsatser, hvarpå den förändrade näringsförfattningen hvilar, behagat, med anledning häraf, under den 23 Mars innevarande år, uppdraga åt cheferne för Civil- och Finansdepartementen, presidenten i Kommerskollegium, generaltulldirektören, samt kanslidepartementschefen i Generaltullstyrelsen, att, efter nödiga upplysningars inhemtande af sakkunnige personer, i omförmälta syftning uppgöra förslag till förnyad tulltaxa, dervid, under behörigt afseende å statens behof af inkomst, borde dels tillses huruvida förbudsbestämmelserna för in- och utförsel af varor kunde upphöra i utbyte mot lämpliga tullafgifter, äfvensom om och i hvad mån de inhemska produkter och tillverkningar, hvilka ännu äro med utförselstull belagda, måtte kunna derifrån befrias, och dels iakttagas, att införselsafgifterna blefve bestämda med hänsigt å ena sidan till konsumenternes billiga fordringar och å den andra till det skydd, som inhemska producenter och tillverkare under nuvarande förhållanden skäligen kunde påräkna; hvarförutan borde afses närmande, så vidt ske kunde, till mera likstämmighet med norska tulltarifen, tullvärdenas skäliga jemkning efter inträffade förändrade prisförhållanden, samt taxans möjligaste förenkling medelst särskilta artiklars hänförande under allmänna benämningar m. m.; och borde det nya tulltaxeförslaget afgifvas så tidigt, att detsamma, efter anmälan inför Kongl.
Maj:t i Statsrådet och derstädes undergången granskning, kunde vid början af nästinstundande riksdag till Rikets Ständer öfverlemnas.
Derjemte och för att vid fullgörandet af omförmälta uppdrag komma under öfvervägande hade Kongl. Maj:t behagat låta öfverlemna, jemte andra, handlingarna uti nedannämnda på Kongl.
Maj:ts nådiga pröfning beroende mål, nemligen: l:o Kongl, norska regeringens finans-, handels- och tulldepartements hemställan i afseende på norska fartygs rättigheter i svensk hamn. 2:o Särskilta från svenska och norska sidan utsedde kommitterades för reglering af handelsförhållandena mellan Sverige och Norrige underdåniga betänkande och förslag i berörda hänseende. 3:o Norrköpings fabrikssocietets underdåniga framställning rörande de vid öfvergången från förbud till skyddstull för yllefabrikater erforderliga åtgärder och Kongl. Maj tis Nåd.
Skrifvelse, iV:o 40. 5 kontroller, jemte en del från societetens pluralitet skiljaktige fabriksidkares uti underdånig skrift uttryckta särskilta mening i berörda afseenden. 4:o Handlanden F. A. Eisens underdåniga hemställan om upphäfvande eller nedsättning af nu gällande utförselsafgifter å kreatursben, skrotjern och lumpor. 5:o Kammakaren C. J.
Österbergs å härvarande kammakareembetes vägnar i underdånighet gjorda hemställan om tullfrihet eller tullnedsättning vid utförsel ai hornspetsar: äfvensom Kongl.
Maj:t sedermera under den 9 nästlidne Juli behagat förordna, att en af åtskillige handlande och skeppsredare i Göteborg i underdånighet gjord ansökning om tullfri införsel af inventarier till nybyggda fartyg, med Kommerskollegii i ämnet afgilna underdåniga utlåtande, samt åtskillige näringsidkares och handtverkares vid ansökningen, äfvensom vid berörda utlåtande, gjorda påminnelser, skulle tagas i öfvervägande i sammanhang med tulltaxans förestående allmänna granskning.
Majit sålunda i nåder föreskrifvit, hade ärendet undergått erforderlig beredning, dervid fullständigt förslag till förnyad tulltaxa blifvit utarbetadt; och utbad sig föredragande departementschefen, statsrådet Munthe, att till en början och med hänsigt till de åtgärder, som med tullregleringen under den senast förflutna tiden ägt rum, få i underdånighet erinra, hurusom, sedan Kongl.
Majit år 4839 uppdragit åt en särskilt kommitté att öfverse då gällande 4835 års tulltaxa och uppgöra förslag till de ändringar i densamma, som kunde anses af behofvet påkallade, nämnda kommitté, uti afgifvet underdånigt utlåtande, jemte redogörelse för tull-lagstiftningens gång under det sistförflutna århundradet, utvisande huruledes nämnda lagstiftning, hvars ändamål ursprungligen endast varit att bereda staten inkomster, under tidens lopp tillegnat sig en fortgående prohibitiv rigtning, först i afsigt att, medelst derigenom åstadkommen inskränkning i utländska varors förbrukande, vända handelsvågen till rikets fördel och qvarhålla det metalliska myntet inom landet, samt sedermera, för att, genom på denna väg lemnadt skydd och uppmuntran åt inhemska slöjder, göra sig oafhängig af andra länders industri, dels sökt genom sammanställning af de näringar, som fortfarande njutit förbudsskydd mot utländsk medtäflan, med dem, som antingen aldrig varit i besittning deraf eller för hvilka detta privilegium upphört, sedan efter år 4823 tull-lagstiftningen tagit en för handelsfriheten mera gynnande rigtning, ådagalägga, att de förra i allmänhet icke vunnit någon mot behofvet svarande tillväxt, men att deremot de senares tillverkningar, oaktadt den utländska täflan de haft att uthärda, såväl till myckenhet som godhet tilltagit, samt dels, i afseende på handelsrörelsens resultater, fästat uppmärksamheten på den betydliga tillväxt, som afsättningen utrikes af svenska jernverks- och skogsprodukter vunnit () Kongl. Maj:ts Nåd.
Skrifvelse, N:o 40. efter den tid, då ett friare fält öppnades för varuvexlingen med utlandet, hvarige nom den allmänna åsigt funnits bestyrkt, att, i samma mån ett Iand öppnar sin egen marknad för andra länders produkter, det finnér ökad afsättning lör sina egna; — samt kommitteen med afseende å dessa samfälta förhållanden och i öfverensstämmelse med de åsigter, som hos Rikets Ständer vid förutgångna senaste riksmöten i allmänhet gjort sig gällande, såsom hufvudgrund för dess tulltaxeförslag antagit en oinskränkt handelsfrihet, så att, med dittills gällande förbudsbestämmelsers borttagande, alla varor, som kunna blifva föremål för handel, borde vara tillåtna att in- och utföras, antingen tullfritt eller mot lämpliga afgifter, hvarjemte kommitteen i afseende på författningens form ansett tullberäkningen för alla tull underkastade varor böra, såvidt sådant utan väsentliga olägenheter kunde ske, grundas uppå vigt eller annan bestämd qvantitet, till förebyggande af den villkorliga behandling och de missbruk, hvartill tullbestämning efter angifningsvärde funnits leda, äfvensom att genom varuklassifikationernas största möjliga förenkling taxan borde beredas all den bestämdhet i redaktionen, hvarigenom misstag och tvister om tillämpningen kuude undanrödjas; och hade kommitterade i öfrigt, för att tillförlitligare kunna pröfva samt med erforderlig enhet och konseqvens bestämma afgifternas relativa belopp, uppställt följande allmänna grunder:
I afseende å inkommande varor: aj att såsom tullfria till införsel borde antagas: l:o Hvarje egentlig •produkt af eller föremål för vetenskap och skön konst, såsom böcker, kartor, glober, musikalier och konstnärsarbeten af alla slag, lefvande vexter, malmstuffer och andra naturalier lill vetenskapliga samlingar; 2:o
Adla metaller och sådana dyrbarare ämnen, som i verldshandel äga ett mera fixt och allmänt lika gällande värde, såsom oarbetadt guld och silfver, platina, juveler, äkta perlor och koraller samt mynt; 3:o Sådana allmänt nyttiga naturalster till omedelbar förbrukning, hvilkas införsel, med hänsigt till svårigheterna af transporten, förutsätter tillfälligt eller lokalt större behof, såsom hö och andra foderämnen, färsk fisk m. fl. 4:o Sådana råvaror och enkla beredning sämnen för näringarna och konstfliten, som äro af mera produktiv beskaffenhet, eller i hvilkas förädling ingår ett större arbetsvärde, såsom malmer, bomull, silke, kamel- och kastorhår, glasskärf, lera, lumpor, åtskilliga slags frön, kreatursben, affall och gödningsämnen m. (1. 5:o
Vissa redskap och verktyg för vetenskaperna och slöjderna, som inom landet icke eller endast ofullkomligt kunna åstadkommas, såsom kemiska glas, magnetsten, gjutstenar, eldfast, samt mergel- och skiffersten, och i allmänhet redskap och verktyg till prof; Kongl. Maj.-ts Nåd.
Skrifvelse, N:o 40. 7 b) att vid afgiftemas bestämmande å varor, som med införselstull borde beläggas , hänsigt skulle tagas, hvad förädlingsbara råämnen anginge, till deras produktivitet, eller arbetsvärdet af deras förädling, samt i afseende såväl å dessa och naturprodukter i allmänhet för omedelbar förbrukning, som ock å mer eller mindre förädlade varor, dels till konkurrensen med inhemsk produktion af likartade varor, dels till varornas delbarhet och omfång i förhållande till värdet, samt den deraf beroende större eller mindre beqvämlighet för deras smugglande; hvarförutan jemväl modifikationer komme att äga rum med hänsigt till allmänna sundhetsändamål och sambandet med andra bestående i särskilta näringsförfattniugar grundade förhållanden; c) att, i likhet med hvad förut iakttagits och i öfverensstämmelse jemväl med hvad då vore i tulltaxeunderrättelsernas 7 § stadgadt rörande angifningsvärden, tullvärdena borde i allmänhet bestämmas efter priserna å produktions- eller afsändningsorterna, och, i händelse af skiljaktiga värden för olika qualiteter, efter antagliga medelpriser, i bägge fallen med tillägg af all å varorna använd kostnad, intilldess de anländt till lossningsort; dock att den skyddstull, som för varor, utgörande föremål för inhemsk produktion eller slöjd, komme att bestämmas, borde till beloppet jemkas i förhållande till varornas lättare eller svårare transport. d) att tjugofem procent af värdet borde i allmänhet antagas som maximum af tullbestämmelserna; från hvilken grund undantag likväl ansågs vara af särskilta omständigheter påkalladt för artiklarna socker och tobak samt i visst fall jemväl för vin. — / afseende på utgående varor åter: a) att tullfritt borde kunna utföras: l:o alla produkter af inhemsk konstflit, som utgöra fulländade förbrukningsartiklar, såsom alla fabriks- handtverkeri- och andra slöjdevaror; 2:o
Sådana inhemska naturalster eller till någon del förädlade varor, utaf hvilka öfverskott utöfver landets behof i allmänhet kunde vara att påräkna, och hvilka för konkurrensen å utländska marknaden kunde anses tarfva en slik lättnad. b) att alla inhemska naturprodukter eller rå- och berednings-ämnen för näringarna och slöjderna, af hvilka ymnigare tillgång inom landet funnes, och som ansågos, utförselstullen oaktadt, kunna uthålla täflan å utländska marknaden, borde, såsom förut, beläggas med en lindrigare afgift af en half till en procent, eller undantagsvis, till följd af särskilta inverkande förhållanden, två till fyra procent; dock borde för de under denna kategori hänförlige artiklar, sorn' redan då voro från utförselsafgift befriade, tullfriheten fortfarande äga rum; — S Kongl. Maj:ts Kåcl. Skrifvelse, A:o 40. e) att alla för inhemska slöjderna och näringarna behöfliga rå- eller beredningsämnen och naturprodukter, som icke lemna öfverskott lill utrikes afsättning, borde underkastas lämpliga restriktioner medelst utförselsafgifter, beräknade till lern, högst tretiotre och en tredjedels procent.
Det af bemälde kommitterade med tillämpning af dessa allmänna grunder och bestämmelser uppgjorda förslag till ny tulltaxa öfverlemnade Kongl Maj:t till Rikets
Ständer vid 1840 års riksdag med det förklarande, att Kongl. Majit, i öfverensstämmelse med de af kommitterade uppgifne hufvudgrunder för tulltaxeregleringen, för Dess del ej vidare ansåge hinder böra möta för det sedan år 1823 allt mer och mer frånträdda så kallade förbudssystemets definitiva upphörande, samt att Kongl. Majit, som, med tillkännagifvande häraf, sålunda ville lemna Rikets Ständer del af Kongl. Majits berörda åsigt angående kommitterades förslag, så vidt det rörde hufvudgrunderne för den blifvande tulltaxan, till Rikets Ständer öfverlemnade, att, vid pröfningen af ärendets detaljer, af samma grunder göra den möjligast noggranna och följdriktiga tillämpning, under aktgifvande tillika på de i kommitterades underdåniga betänkande antydda särskilta förhållanden.
I anledning häraf hade Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse af deri 7ide Juli 1841 förmält, att, ehuru de i allmänhet delade den af tullkommittéen yttrade och af Kongl. Majit godkända åsigt om antagande af en oinskränkt handelsfrihet såsom hufvudgrund för tulltaxan, så att förbud mot någon varas ineller utförsel icke vidare skulle äga rum, i enlighet hvarmed redan vid 1825 års riksdag
Rikets då församlade Ständer beslutat att, med afvikande från de dittills vid tullregleringen följda grunder, öfvergå till ett friare system i afseende å handeln och näringarna, hvilken grundsats vid de bägge näst derpå följda riksmötena vtterligare blifvit fullföljd, ansågo Rikets Ständer likväl betänkligheter möta för tillämpningen af denna åsigt i så vidsträckt mån, som kommitterade föreslagit, hvadan Rikets Ständer, jemte det de, enligt deras då aflemnade förslag till ny tulltaxa, borttagit dittills gällande förbudsbestämmelser för införsel af ej specificeradt jernmanufaktur smide s jernskrot, ej specificerade slöjdevaror, samt oarbetadi stål andra slag än gjut- och garfstål, samt för utförsel af tack- och bar/astjern, af sjö- och myrmalm samt tjärbärma eller vraktjära, ansett förbuden böra bibehållas å öfrige dittills dermed belagde artiklar, så att fortfarande borde till införsel förbjudas: bränvin af säd eller potates, utom holländsk genever, samt af frugt utom fransk konjak; —- garn, kardails-, klädmakare-; 1—jern, gjutet, tack- och barlast-, samt smidt, alla slag, utom ankare, draggar, armbultar, hammare, roderjern, skeppsknän och smedjestäd, kettingar samt förtente plåtar och oförtente öfver 6 lispunds Kongl. Maj:ts Nåd.
Skrifvelse, Nio 40. 9 lisp. vigt, jemte smältstycken samt förutnämnda ej specificeradt manufaktursmide; — kläder, nya, utom fruntimmers- af tullbara tyger; — kort; — krut; — forslin, oäkta, måladt eller tryckt; — salf eter; — siraf, socker-; — socker, topp- kandi- och kak-; — väfnader, helsiden-, alngods, taft, kypert, eller levantin, satin eller sidensnrge, enfärgade eller skiftande, rutiga eller randiga genom olika färgadt silke, men ej genom väfnadssiittet, utom från Ostindien, — dukar, utom de af gles väfnad och bourre de soie samt genom tryckning eller prässning fasonerade, äfvensom dukar från Ostindien, — halfsiden-, dukar under 10 r:drs värde, — bomulls-, alngods, hvita, genom väfnadssättet släta, utom cambrick och andra sådana tyger öfver 76 trådar på tummen i ränningen och minst 6 qvarter breda, korderoy, cordet, dimity, felb, gaze, halflinon, musslin eller nettelduk och moll, percale, batist, sammet, manchester, satin, jean, sticktyg eller piqué och tricot samt tyll jemte tyger från Ostindien,—färgade, så väl släta, utom korderoy, cordet, dimity, felb, ga^e, halflinon, musslin eller nettelduk och moll, percale, batist, sammet, manchester, satin, jean, sticktyg elter piqué, tricot, tyll och tyger från Ostindien, — som ock tryckta, utom nyssnämnda slag och i allmänhet tyger i finhet öfver 80 trådar på tummen i ränningen, — samt dukar, släta af färgadt garn, och tryckta under 7 qvarters fyrkant; — ylle-, alngods, boj, kasimir, af andra färger än hvitt, svart, gult och rödt, samt kläde, drapp, halfkläde, vadmal, ratin och korderoy, — halfylle-, flanell och dukar under 6 r;dr 32 sk. värde; — samt slutligen att förbud jemväl borde stadgas mot införsel af sådan Anneväfnad, som utgöres af finaste slag lärft; äfvensom att till utförsel borde vara förbudet: jern, tack- och barlast-, andra slag än af sjö- och myrmalm, — kanoner, stycken, nickhakar och mörsare, ostämplade och oborrade,— hällar öfver 1 % tum samt lod och lödjor öfver 1 skeppund,
— och malm, rå och osmält, utom kobolt-.
Sedan Kongl. Maj:t vid utfärdandet af 1841 års tulltaxa i allmänhet lemnat bifall till hvad Rikets Ständer sålunda i afseende å in- och utförselsförbuden föreslagit och hemställt, samt Kongl. Maj:t sedermera, på sätt ofvan är antydt, i nådig skrifvelse den 6 Augusti 1844, föreslagit Rikets då församlade Ständer, att, enär så väl grunderna för tullbevillningen som de speciella bestämmelserna i 1841 års taxa så nyligen varit föremål för granskning, och Kongl. Maj:t i öfrigt ansåge denna för både statsinkomsterna och inhemska näringarna vigtiga författning böra så sällan som möjligt och icke utan verkligt behof förändras, för den påföljande tiden till nästa riksdag i de väsentligaste delar bibehålla berörda tulltaxa, med iakttagande af de jemkningar, förklaringar och ändringar, särdeles i afseende å utförselstullen, som, af omständigheterna påkallade, redan blifvit af Kongl. Maj:t vidtagna; äfvensom, hvad särskilt anginge tullbestämmelserna för spanmål, att deBih. till /(.
Prot. 1847 och 1848■ 1 Sami.
1 Afd 10 Baft. 2 10 Kongl. Maj:ts Nåd.
Skrifvelse, N:o 40. samma måtte bibehållas oförändrade under ytterligare tre år till innevarande års slut under tillförene medgifvet vilkor angående dispositionen af den inflytande spanmålstullen; så hade Rikets Ständer till svar härå uti underdånig skrifvelse af den 15 Maj 1845 yttrat, att de, instämmande i ofvanberörda af Kongl. Maj:t tillkännagifna åsigter och med fästadt hufvudsakligt afseende å innehållet af Kongl. Maj:ts omförmälta skrifvelse, i allmänhet vidblifvit grunderna för då gällande 1841 års tulltaxa och icke i andra fall beslutat ändring i der förekommande speciella bestämmelser, än antingen för att dessa måtte bringas i öfverensstämmelse med de derom af Kongl.