Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Af vice Talmannen Jon Jonsson: att det ofta inträffar, att delegare, utan att hafva något att erinra mot Protocollets innehåll, likväl vägra deras underskrift derå, af fruktan att på sådant sätt binda sig, eller i förtid afstå rättigheten att klandra förrättningen ; och som Landtmätaren icke eger rätt att, i sådan händelse, förvisa saken till Egodelnings-Rätt och icke eller får fullfölja förrättningen; så liar Motionairen hemställt, om icke det må göra tillfyllest, att Protocollet behörigen justeras och med Gode Männens underskrift bestyrkes, med rättighet för delegarne, alt inom 14 dagar klaga hos Ordföranden i Egodelnings-Rätten, så framt talan mot åtgärden skall vara öppen.
’’Då underlåtenhet å delegarnes sida ”att underskrifva Protocollet icke kan, i ”Utskottens tanka, hindra förrättningens fortgång, och derest något Eeslut blifvit till "Protocollet fattadt, hvarmed delegare hildner sig missnöjd, anvisning serskildt blifvit lemnad, huru ändring deri sökas må, ''kunna Utskotten icke tillstyrka bifall å ’’hvad Motionairen i ofvanberörde måtto Miemställt.
N.-o 8. 67 18 Cap. 1 §.
Af Herr Tham, Wollrath: alt erfarenheten torde hafva tillräckligen bevisat, att, till bedömmande af Enskiftesi mål, lordras mera oeconomisk än juridisk kunskap, livårföre alla författningar derom emanerat från Kongl. Kammar-Expei dilionen och verkställigheten varit uppdraden åt Herrar Landshöfdingar: alt, genom den förut gällande föreskriften om Enskiftes-tvisters afdömande af Kongl. Majrts Befallningshafvande , Rättegångarne varit mindre kostsamma, samt att det också vore tvifvel underkastadt, huruvida Parteriie vunnit i rättvisa derigenom, att de nu i skiltes-frågor fått fem Domstolar, i stället för en.
Hade det varit i andra afseénden passande, att en enda EgodelningsDomare tillsattes i hvarje Län; så hade man, i Motionairens tanka, kunnat få likhet i Domslut och någon nytta af förändringen, meli der nu Fem Domare finnas, kunde mari vänta fem olika domslut.
Då dessa mål tillhörde Landshöfdingarnes pröfning, fannö åtminstonö enhet i besluten inom hvarje Län.
I Skaraborgs Län hade Landshöfdingen brukat, att, då syn på omtvistade ställen ansågs nödig, verkställa den.
Dettd köstade fej Parterne något, emedan Lahds - 68 Lag- samt Allm.
JV.v S. höfdingen förrättade dylika syner vid tillfällen af andra nödvändiga resor i Länet.
Kostnaderne voro vida mindre än nu; man hade varit, inom Länet, nöjd med den rättvisa lian skipade, och Motionairen förutsatte hos Landshöfdingarne i andra Län samma nit för saken och rättvisan.
Af Anders Danielsson från Elfsborgs Län: att han ansåge den åtgärd, hvarigenom Skiftes-Målens behandling blifvit, enligt Rikets Ständers eget Förslag, öfverlemnad lill Egodelnings-Rätt, vara nyttig och fördelaktig, hvarföre han, å sine Comitenters vägnar, funne sig böra protestera emot all förändring i denna åtgärd.
Af Tufve Larsson frän Christianstads Län: att antalet af Ledamöter i Egodelnings-Rätten vore, i förhållande till vigton af de ärenden som i en sådan Rätt städse förekomma, i Molionairens tanka, för ringa; till stöd för hvilken anmärkning han framställt den olikhet, som förekommer deruti, alt, vid frågor om jord,, den åtminstone för Allmogen väsendtligaste egendom, erfordras endast 3:ne Ledamöter, utom Ordföranden, för att bedöma halten af Parternes ömsesidiga anspråk, då deremot ett till Tings-Rätten instämdtmål, om det än blott anginge några skillingar, icke kan afgöras, utan att sju af Nämnden i i \
Lag-j samt Allm.
IV.-o 8. 69 beslutet deltaga; hvadan Motionairen föreslagit, att antalet af Ledamöter i Egodelnings-Rätt måtte ökas till minst fyra, och att;, i händelse af skiljaktiga meningar , den tanka, hvarom 3:ne af Ledamöterne sig förena, blifver beslut. ’’Detta halva Utskotten i öfvervägande ’’tagit; och hvad först beträffar de af Herr ’’Tham gjorda anmärkningar, så få Utskot”ten vördsamt upplysa, att, redan för flera Riksdagar tillbaka, Rikets Ständer yrhat sammandragning af de serskilda För”författningarne om Egodelnings - Verket, ”hvilka tilläto på en gång både Storskiften ”och, med deras upphäfvande, Enskiften; ”de förra pröfvades, såsom i alla tider med ’’skiftes-mål tillgått, af Domaren, och de ”senare blott af Kongl.
Majrts Befallningshafvande.
” ”Samtidigt med berörde yrkande före’’slogo äfven Rikets Ständer Egodelnings”Rättens organiserande för Skiftes-Målens behandling, och vid hvarje af de senare ”Riksdagarne hafva Rikets Ständer samma dyrkande förnyat.
Då nu vid sammanförandet af de serskilda Egodelnings-Författ’’ningarne, det blef oundgängligt, att en ”och samma myndighet behandlade Skiftes’’ärenden: då i dessa ärenden flera Egande’’Rätls frågor ingå, samt det i allmänhet 7Q Lag- samt Allm.
IV.-o 8.
Vhvarken kan förväntas eller bör begäras, Vatt Laridshöfdingarne, åtföljde af deras vLands-Secreterare, skulle, utun rubbning ’’i öfriga trägna ocb vigtiga ärendens gång, •'medhinna, att för pröfningen af de be"tydligt ökade Egodelnings-Målen, hålla syVner på stället, hvilka ock i de flesta
Län ”lära uteblifvit, ehuru nödvändiga desse 0förrättningar merenclels äro, till skiljande 0>af Skiftes-tvister; alltså anse Utskotten Otillräckliga och väl grundade skäl hafva Oföranledt Kongl. Maj:ts Nådiga bifall till ”Rikets Ständers Förslag om Egp.delnings”Rätternes organiserande.” ”Utskotten medgifva, att kostnaderna Oför Parter blifvit, genom Skiftes-målens Oöfverflyttning från Konungens Befallnings”hafvande till Egodelnings-Rätt, ökade; men "få dock erinra, att afseende mera bör ”fästas vid hufvudsaken:
Skiftes-målens sä"krare behandling, än vid den underordVnade frågan om dermed förenade kostnader, hvilka dessutom, fördelade på inån”ga Skiftes-egare, icke lära för livar, och Ven serkildt blifva synnerligen betungande.’’ "Hvad derefter angår den af Anders ’’Danielsson gjorda framställning emot all V'förändring i den vidtagna åtgärden med ”organisationen af Egodelnings-Rätten; så Vanse Utskotten, med åberopande af hvad Lag- tamt Ailm.
Bet. N. o 8 71 ’’öfver Herr Thams anmärkningar är i det J’foregånde yttradt’, berörde framställning ”vara med det samma besvarad.
Slutligen ”och vidkommande Tufve Larssons Motion, att antalet af Egodelnings-Rättens ”Ledamöter måtte ökas till 4> finna Ut’’skotten en sådan tillökning olämplig, enär ”dessa Ledamöter hvar för sig hafva rösträttighet, och organisationen af Egodel”nings-Rätterne följaktligen genom föreslagna förändringar skulle i det närmaste ”blifva lika med Rikets Collegier och Öf”ver-Rätter.
Skulle åter rösträttigheten försvinna, vore väl Ledamöternes antal af ”mindre betydenhet; men Utskotten anse, ”äfven i detta fall, den föreslagna tillök— ”ningen hvarken vara behöflig eller nyttig, ”och den skulle otvifvelaktigt leda till större ”kostnader för Skiftes-laget; hvarföre Ut”skotten å förrberörde Motion icke kunna ”Rikets Höglofl.
Ständers bifall tillstyrka." §• 9- Af vice Talmannen Jon Jonsson: att hvad af- och in-rösningsjordens bestämmande angår, det visserligen vore i många orter både möjligt och lämpligt, att sådant sker före taxeringen, i synnerhet der det kan verkställas i stort, men der ett sådant bestämmande måste ske nästan tunnclandsvis, vore det ledande till förlusten 72 Lag- samt 'Allm. Besv. o. Oec. IJtsk.
N.o 8. af tid och till kostnader; hvarföre ock Motionairen föreslagit, att det mätte i sammanhang med sjelfva taxeringen verkställas.
”Det är visserligen obestridligt, att ”ganska ofta sådane fall, som Motionairen ”uppgifvit, kunna inträffa, då urskiljandet ”af inrösnings- och afrösnings-jorden, samt ”Ego-graderingen kan i ett sammanhang ”verkställas, derigenom tvifvelsutan både ”tid och möda samt kostnad besparas.
Ehster Utskottens förmenande lagger Skiftes''stadgan ingalunda något hinder i vägen ”för ett sådant behandlings-sätt, emedan ''dervid ofelbart måste tillgå på det sätt, ”att, sedan först utrönt och afgjordt är, om ”visst jordstycke skulle anses såsom inlösnings- eller afrösnings-jord, så verk’’ställes graderingen deraf, hvarefter förrättningen på enahanda sätt fortsattes med ■'öfrige egorne.
”Med denna åsigt af ifrågavarande ”ämne anse alltså Utskotten sig sakna skäl, ’’att föreslå någon ändring eller tillägg i .”hvad Skiftes-stadgan härom innehåller. 9i3 §§.
Af samme Motionair: att föreskrifterne, det tvister om Taxering och planläggning icke få afgöras förr, än delning blifvit fullbordad, vore i hans tanka högst olämplige och föranledande till rät* Lag- samt Allm.
N-o S. 73 tegångar, omarbetningar af eller jemkningar uti förrättade och fullbordade delningar, då likväl författningarnes esprit tycktes vilja sådane olägenheter förekomma; samt Af Herr Tham, Wollrath, af Hans Hansson från Gefleborgs Län; och Af Petter Hildersson frän Hallands Län, hvilka, uti serskildta memorial, hvar för sig yttrat enahanda åsigter i ämnet, som vice Talmannen Jon Jonsson* ”Uti alla äldre så väl Slor-skiftes som ”.Enskiftes
Författningar har den princip ”varit antagen, att, innan skiftes-läggningen ”finge verkställas, borde Ego-graderingen va”ra orubbligt afgjord; hvaremot Lag-Comiten ”uti förslaget till Byggninga Balk, 4 Gap. ”29 § antagit den princip, som i i3 § 18 ”Cap. i Skiftes-stadgan blifvit följd, att ”nemligen frågan om Graderingen borde ”fullföljas i sammanhang med .klagan öf”ver fullbordadt skifte.
”Utskotten, sorn med all noggrannhet •”granskat de skäl, hvilka både för och ’’emot antagandet af den nya principen blif”vit anförda af Lag-Comiten och uti an5, märkningar afgifne öfver dess förslag, och ’’som jemväl trott sig kunna, för bedö?’mandet af förevarande ämne, ltågot rådfråga ”flere af dess Ledamöters egen practiska 74 Lag- samt Allm.
N.a B, ”erfarenhet, hafva hos sig stadgat den öfvertygelse, att det uti förra Skiftes-för”fattningarne gällande stadgandet eger fö”reträdet.
”Såsom skäl för den antagna förändrin"gen har blifvit yrkadt, att, om det vore ”processer man ville undvika, så borde det ”nya stadgandet upphäfvas, men om det Vore rättvisa i skiftet man deremot ville "befrämja, så måste det bibehållas.
"Utan att misskänna den afsigt, som ”sålunda föranledt detta stadgande, tro lik”väl Utskotten, att de beräknade följderne ”deraf icke åstadkommas.
Det förut gäldande Lag-stadgandet var i Utskottens tan”ka icke allenast ett nödvändigt medel, att ”sätta gräns för rättegångar, utan också till "rättvisans befrämjande, i Skiftes-frågor, ”bättre och säkrare än det nya stadgandet; ”till styrka för hvilken öfvertygelse Utskot”ten få anföra, att, för verkställandet af en "noggrann och rättvis Ego-gradering, for"dras den allranärmaste kännedom af jor”dens beskaifenhet, dess fördelar och olägenheter, hvilken kännedom endast vinsnes af erfarenhet vid jordens brukning.
”Vid ett sådant förhållande, och ehuru ”decisions-rätten är och måste vara åt Landt-”mätare och Gode Män upplåten, anse lik”väl Utskotten Ego-graderingen hufvudsak - Lag- samt Allm.
N.o 8. y5 ”Jigast böra bero af delegarne sjelfve; och ’’om opartiskhet hos dem skall kunna förut”sättas, så torde det vilkor vara oeftergif’’ligt, att graderingen bör ske, icke å hvarje delegares enskilda, utan å hela skifteslagets samfällda jord, hvilket senare icke ’’kan anses inträffa, så vida graderingen är ‘'ändring underkastad, sedan skiftes- eller ‘‘planläggningen för sig gått.
”Utskotten finna sig alltså föranlåtne ”föreslå, att Ego-graderingen må hänföras ”till de ämnen, hvilka, enligt 9§i i8Cap., ”bora vara pröfvade och afgjorde innan skif— ”tet fullbordas, och att således ordet *ego”gradenngen* bör från i3 § uteslutas; då ”likväl Utskotten anse det vara af vigt, att ‘'delegare liafva tillräckligt tid och utrym’’me, att göra gällande sina anmärkningar ”mot Ego-graderingen, hafva Utskotten anlett, att samma tid af 60 dagar till besvärs anförande deremot hos egodelnings”rätten bör ega rum, som för klagan öfver ”fullbordadt skifte bestämd blifvit, och hvarom alltså Utskotten föreslå, att stadgande “mätte meddelas genom en serskild § uti ”11 Capitlet. .. 18 §.
Af Herr Tham: att, ehuru denna § stadgade: det de besvär, som öfver Egodelnings Rätts utslag anföras, skola till Rättens Ordförande tvåiäldt ingifvas, vore dock 76 Lag- samt Allm.
Besv. 0. Oc.c.
Bet. N. o 8. meningen otydligt uttryckt, huruvida de handlingar, på hvilka besvären sig grunda, äfven skola tvåfaldt bifogas eller icke; hvarföre ock den händelse skall hafva inträffat, att besvärande parter aflemnat besvären in duplo, men endast ett exemplar utaf handiingarne.
”Utskotten, som anse det vara af stor ”vigt, att all anledning till misstydning af ”ifrågavarande stadgande undanrödjes, få i ”sådant ändamål vördsamt tillstyrka följande redaction af §: ställde underdåniga Be”svär; b ifog e ock dervid i tv änne Eccem’flur de till saken hörande bevisj k lagnudden kan anse nödigt att förete.
Slutligen har Herr Tham påkallat uppmärksamheten derå, att i sista mom. af Stadgan föreskrifves, det de vid kungörandet deraf påbörjade Ego-skiften, som icke voro så nära afslutade, att blott lotternes utstakning å marken återstod, skulle i öfverensstämmelse med Stadgan behandlas.
Af hvilken anledning en del Häradshöfdingar hänvisat, till stadfästelse af Egodelningsrätterne, sådane Teg- och Stor-skiften, hvilka påbörjade, innan Stadgan kungjordes, blifvit fullbordade under hösten 1827.
Men hvilka skiften icke kunnat af Egodelningsdomaren upptagas och fastställas, ulan blifvit i följd af 18 Cap. 4 § till Landtmätaren återsände.
Besv. o. Occ. Utsk. Bet. N. o 8. 77 ”Utskotten kunna icke medgifva, att ”de ifrågasatte föreskrifter bordt föranleda ”sådane åtgärder, som i anledning deraf ”uppgifvits hafva egt rum, eller att skälig ”anledning från samma föreskrift varit att ”hemta för det mot det samma rigtade klander; och då dessutom tillämpningen der”af ixu mera ej kommer i fråga, anse Utskotten allt yttrande derom öfverflödigt”.
Sedan Utskotten nu fullgjort åliggandet, att granska och afgifva yttranden öfver hvarje serskildt, mot Skiftes-stadgans föreskrifter, gjord anmärkning, tillkommer det Utskotten, att, i anledning af förut gjordt förbehåll, tillse, om och hvilka åtgärder kunna vidare vara af nöden till befrämjande af Skiftes-stadgans tillämplighet för Rikets alla Provincer.
Utskotten hålla före, att de hufvudsakligaste hinder, som härföre ligga i vägen skola blifva håfne genom antagandet af de utaf Utskotten föreslagne ändringar uti 10 Cap. 1 §, och i sammanhang dermed i 12 Cap. 2 §: om serskildt urskiljande af Åker och Äng, samt dertill tjenlig och odlingsbar jord, och om iakttagande deraf vid Skiftes-läggningen uti 12 Cap. 1 §: att fastställdt Storskifte ä Skog icke må rubbas, utan att alla delegarne sig derom förena; uti 8 § af samma Capitel: att skiftet icke 78 Lag- samt Allm.
N.-o 8. ovilkorligen bör öfvergå hela Skiftes- lagetj samt uti i3 Cap. 2 §: att endast Skiftessökanden och de, hvilka med honom sig förena, ovilkorligen, der sä fordras, böra vara till utflyttning förbundne.
Det tiar likväl icke kunnat undgå Utskottens uppmärksamhet, att, i flera Landsorter, sådane locala förhållanden kunna ega rum, att, om än de föreslagne ändringarne meddelas, laga skifte icke kan verkställas, utan att för delegarne medföra ett känbart och orättvist lidande.
I delina öfvertygelse styrkas Utskotten icke allenast deraf, att Kongl. Maj:t, uti Nådigt Bref till Landshöfdingen i Gefleborgs Län, samma dag Skiftes-Stadgan utfärdades, förklarat, att som upplyst vore, att i vissa trakter af Länet, då Storskifte, på en eller flere delegares begäran, blifvit företaget, skiftet på en gång öfvergått hela Socknen, vid hvilket förhållande det, med afseende å de dryga kostnader, som till Ego-skiften erfordrades, vore betänkligt, att medgifva tillämpning af den ovilkorliga föreskriften i i Cap. 3 § Skiftes-stadgan, så har Kongl. Majit dels anbefallt Landshöfdingen, att i underdånighet inkomma med berättelse om förhållandet och om de orsaker, som kunde hafva foranledt ofvannämnde Allmänna Sockne-skiften, samt i sammanhang dermfcd Lag- samt Allm.
N.-o 8. yg afgifva yttrande, om eller med hvad vilkor lämpligt och för orten allmänt nyttigt vore, och således kunde tillåtas, att sådaue skiften, på en eller flere delegares begäran, genom nytt laga skifte fick rubbas eller förändras; hvarjemte Kongl. Maj:t i Nåder föreskrifvit, att, derest Laga skifte emedlertid skulle begäras inom den trakt af Länet, der en hel Socken utgör ett Skifteslag, som erhållit lagligen fastställdt Storskifte, dertill icke utfärda förordnande förr än Kongl.
Majrt, efter närmare granskning af förhållandet, i frågan fattat Dess Nådiga Beslut, än äfven utaf det serskildta dels utaf Kyrkoherden Lyth, och dels Hedervärda Bonde-Ståndets Fullmägtige från Gottland uppgifna förhållande om Ego-blandningar, hemman emellan, på nämnde Ö, och hvarom Utskotten förskaffat sig de upplysningar, att, redan år 1781, på södra delen af Ön, börjats ett så kalladt allmänt Storskifte, i ändamål att få hemmanens inånga Ego-tegar, ofta spridda på 16 till 20 serskildta ställen i flera Socknar efter osäkra märken, medelst utbyten, i möjligaste största sammanhang, men högst på tre ställen, lagde; att denna förrättning, som innefattat en ny refning, blifvit fortsatt till år 1786, då inställelse deruti skedde, hvarefter Kongl. Maj:t, uti Nådigt Bref till Dess Justitiae-Cancellers-Embete af den 13 Junii 8o Lag- samt Allm.
Besy. o. Oec, Utsk.
Bet. N. o 8. 1789, förklarat, att samtlige hemmans-egare på Gottland borde få tillgodonjuta hvad förut, genom Kongl.
Brefvet af den i5 Julli 1747 och den 24 Aug. 1775, varit stadgadt, så att ingen hemmansegare något Storskifte mot dess frivilliga begifvande finge påtrugas, utan hvar och en tryggas vid de besittningar dess hemman vid föregången refning, samt Skiftes- och SkattläggningsFörrättning tillagde blifvit, derest han ej sjelf funne för godt, att i någon annan delning ingå.
Enär nu Skiftes-verket i allmänhet eger både på jordbrukets och jordbrukarens bestånd, framgång och förkofran ett stort och omedelbart inflytande, och således må anses förtjent af den mest noggranna och omsorgsfulla uppmärksamhet, anse sig Utskotten, med afseende icke allenast å de, angående Gefleborgs Län och Gottlands, antecknade förhållanden, som äfven derå, att en nog allmän öfvertygelse om
Skiftes-stadgans otillämplighet för åtskilliga delar af Riket blifvit yttrad , böra vördsamt tillstyrka Rikets Ständer: ”Att i underdånig skrifvelse till Kongl. ”Majit anhålla, det täcktes Kongl. Majit, ge”110111 vederbörande Autoriteter infordra ”säkra och fullständiga upplysningar om »de ‘ Lag- samt Allm.
N.-o S. 81 ” de vidare hinder, som må kunna ligga ”i vägen mot Skiftes-Stadgans tillämplighet ”i Rikets alia Provincer, samt derefter i Nå”der vidtaga de ändringar i den samma, ”sorn kunna pröfvas nödige, på det den i ”allo må uppfylla dess för Landtbruket välgörande ändamål.”
Sammandrag af de ändringar, rättelser eller tillägg i Kongl. Förordningen om Skiftes-verket i Riket den 4 ^aji !827» Utskotten i det föregående ansett höra ega rum; nemligen: a) 5 Cap. 2 §.
Att till förekommande af Misstydning orden: ”behörig
Domstol” måtte utbytas mot ordet ”HäradsRätten. ” b~) 6 Cap. 2 §.
Att den missnöjde bör, inom samma tid af i4 dagar, som för handlingarnes insändande är bestämd, hos Skiftesmannen eller Ordföranden i Egodelnings-Rätten anmäla, huruvida han vill missnöjet fullfölja.
Uteblifver en sådan anmälan, bör tviste-frågan anses hafva förfallit; sker den, förfares med saken enligt 18 C p, 14 §, hvarom bestämd underrättelse bör af Skiftesmannen vid tillfället meddelas.
Prof. 1828 och 182g. j Sami. 2 Afd. 6 2 :a Haft. 03 Lag- samt Allm. Besv. o. Oec. Utsk. Bet. N. o 8. c) io Gap. i §.
Att det tillägg måtte ske: att urskiljas och upptagas bör hvad af iurösuings-jorden finues tjenligt att odlas till Åker och hvad som endast till höhöstnad kan begagnas. d) io Cap. 3 §.
Att denna § malte helt och hållet varda utesluten. e~) ii Cap. Att en ny § i detta Capitel tillägges, innefattande stadgande, att besvär öfver verkställd Ego-Taxering borde, inom 6o dagar derefter, hos Egodelnings - Rättens Ordförande anföras. f') 12 Cap. i §.
Att fastställdt Storskifte å Skog icke må rubbas, utan alla delegarne sig derom förena. g) 12 Cap. 2 §.
Att tilläggas måtte, det vid Skifte iakttagas bör, att hvarje hemmanslott erhåller dess tillständiga andel så väl af Åker och Äng eller dertill tjenlig och odlingsbar jord som af skog och betesmark.
}T) 12 Cap. 3 § sista Mom.
Har ansetts böra helt och hållet försvinna. i) 12 Cap. 8 §.
Att denna § måtte varda sålunda ändrad, att, enär laga skifte på en eller flere delegares be - Lag- samt Allm.
N.o 8. 83 gäran verkställes, der Storskiftes-delning, sorn vunnit laga kraft, föregått, sådant skifte icke skall öfvergå flere delegare, än den, som det begärt, eller dem, som derom sig förena.
De Öfrige må vid det laga kraftvunne Storskiftet bibehållas, utan annan ändring deruti, an som för Skiftets verkställande för de sökande delegarne oundvikligen erfordras. k) i3 Cap. 2 §.
Alt Enskiftes-Sokanden och de, som sig med honom förena, men ingen annan, skulle vara till utflyttning, der så fordras, ovilkorligen förbunden. 1) i4 Cap. 2 § 2 Mom.
Alt om Skogen är af inskränkt område och delegarnes lotter deri många, blekning och utstening tillåtas må, så vida derigenom ändamålsenliga skillnadslinier kunna uppgöras. m) i8 Cap. 9 och i3 §§.
Att Ego-Graderingen bör vara orubbligt fastställd förr än Skiftes-läggningen må företagas, samt j{) 18 Cap. iS§.
Att till undanrödjande af befaradt missförstånd, denna § måtte erhålla en så lydande redaclion'— 84 Bag- samt Allm.
N.-o 8. — —• ”ställcle underdåniga besvär f
Lif oge ock dervid i tvänne exemplar de till saken hörande bevis> klagan« den kan anse nödigt förete.
Desse äro de ändringar och tillägg, Utskotten funnit sig föranlåtne föreslå; hvaremot Utskotten hemställa, att alla öfrige mot Skiftes-Stadgan den 4 Maji 1827 framställde anmärkningar måtte lemnäs utan afseende; och ändtligen 0) Att Rikets Höglofl.
Ständer ville uti underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl. Maj:t, genom vederbörande Åuloriteter, täcktes infordra säkra och fullständiga upplysningar om de hinder, som må kunna ligga i vägen emot Skiftes-Stadgans tillämplighet i Rikets alla provincer, samt derefter i Nåder vidtaga de ändringar i den samma, som kunna pröfvas nödige, på det den i allo må uppfylla dess för Landtbruket välgörande ändamål.
Stockholm den 18 Mars 1829.
STOCKHOLM, P. A. Norstedt <Sc Söker, 182g.
Bil. till Lag- och Oceon.-Vtsk.
IV.-o 8. i Reservationer: af Ilr Berg von Linde:
Äfven jag anser delegare i By, Sool förut storskiftad blifvit, icke böra ega 0- vilkorlig rättighet att, genom begäran om laga skifte, rubba och oroa sina grannar.
En sådan, mot begreppet om laga kraft och derigenom vunnen säkerhet i eganderätt, stridande tillåtelse bör, efter mitt omdöme, endast i det fall éga rum, att nytt Skifte kan, utan någons förnärmande, blifva för Skiftes-laget förmonligare, än det redan varande Storskiftet.
Ett sådant förhållande torde måhända icke sällan inträffa, och då är det , både med allmänt
Och enskildt väl öfverensstämmande att den laga kraft, som kommit å Storskiftet, icke må ligga i vägen för en mera fördelaktig delning af jorden dess egare emellan; Men förr än ny delning må ske, anser jag fördelarne, derest de icke blifvit allmänt insedda och medgifna, böra vara genom tillförlitlig undersökning utredda^ Bih. till R.
Fröt. 1828 och 1823. 7 Sainl.j 2 AJd. sulra Häft. t n Lil. till Lag- och Occon.-Utsb Bet.
N.-o S.
Af dessa skäl anser jag mig Lora vördsamt föreslå, att det i 12 Cap. 12 §. för ett serskildt fall meddelfa stadgande rau erhålla en mera allmän tillämpning, och i sådant ändamål den ändring göras uti 1 Cap. 3 §., ”att då Storskifte förut öfvermått ett Skiftes-lag, och Skiftesmannen '•■samt Gode Männen, i anledning af del■”egares gjorda yrkande, finna, att nytt ”skifte icke kan, utan någons förnärmande, "blifva för Skiltes-laget i allmänhet försonligare, än det redan varande Storskiftet, så hör, med inställelse i det sökta ”Skiftet, utlåtande derom till Egodelnings”Rättens Ordförande, inom fjorton dagar ”derefter, öfversända»; och skall det sedan ”åligga Egodelnings-Rätten , alt, efter ve”derhörandes hörande och noga granskning, ‘'derom förordna.”