Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
på ödets gången grund v i l j a, att af n å g o t formfel, föranstaltades han öfverklagades någon tid skulle nämligen dit.
valet men då nytt efteråt, v a r d t sär- Det val resul-
IDUN 1899. tåtet precis Westerlund — 2 — » Hvad detsamma — doktor blef vald ännu en g å n g.
G e n o m sin o m u t l i g a rätt- rådighet, stora m ä n n i s k o k ä r l e k o c h sitt a n s p r å k s l ö s a v ä s e n v a n n h a n icke minst de och han se- H v a d s o m först öfverraskar den resande, då tåget stannat v i d En- k ö p i n g, är d e n för ett så l i t e t s a m h ä l l e o v a n l i g a liflighet, s o m råder v i d stationen.
Likaså v ä c k a de båda omnibusarna o c h alla d r o s k o r n a, h v i l k a h å l l a där, b e - rättigadt uppseende.
M a n stiger u p p i n å g o n af dessa, hvilka v i d hvarje tåg alltid r e g e l b u n d e t m ö t a d ä r s t ä d e s, f ä r d i g a att f ö r a d e v a - r a n d e eller b l i f v a n d e p a t i e n t e r n a d e n lilla v ä g b i t e n u p p till s t a d e n; v a n l i g t v i s är d e t m y c k e t t r å n g t A. Blomberg foto.
o m platsen.
D e t b ä r a f u p p till n å g o t af de b å d a präktiga hotell — beroende på hvilken » buss » m a n valt — s o m den lilla s t a d e n, t a c k v a r e d o k t o r W e s t e r l u n d, för- fogar öfver.
S e d a n m a n h ä r skaffat s i g r u m o c h u p p l y s n i n g a r, s t y r m a n v i d 1-tiden s i n a s t e g till d e n v i d t b e r ö m d e l ä k a r e n s bostad, h v i l k e n är l i k a f l ä r d l ö s t e n k e l s o m d e s s ä g a r e.
M a n s t a n n a r f r a m f ö r ett b r u n m å l a d t t v å v å - ningars trähus o c h går därefter g e n o m e n b r e d i n k ö r s p o r t f r a m till e t t l i t e t f ö n s t e r i p o r t e n s m i d t; d e t är h ä r b i l j e t t e r n a till m o t - t a g n i n g a r n a delas ut.
M a n knackar på rutan, en lucka ö p p n a s, o c h en k v i n n a visar sig därinnanför.
E f t e r att h a f v a a n f ö r t r o t t h e n n e sitt n a m n, l ä m n a r h o n i g e n g ä l d b e s ö k a r e n e n l i t e n, m e d ett n u m m e r f ö r s e d d m e t a l l b r i c k a.
S e d a n k a n m a n a n t i n g e n a f h e n n e eller p å h o t e l l e t eller n ä r a n o g a f h v e m s o m h e l s t i E n k ö p i n g — t y alla ä r o m y c k e t b e r e d v i l l i g a att l ä m n a u p p l y s n i n g a r, d å d e t är n å g o t, s o m r ö r » d o k t o r n » — få r e d a p å d e n u n g e f ä r l i g a tiden, då ens n u m m e r k o m m e r före.
Där- i g e n o m är m a n b e f r i a d från o b e h a g e t att s i t t a i väntsalen i timtal, utan kan hvila sig o c h i n t a g a sin m i d d a g i l u g n o c h r o i s i t t p r o v i - soriska h e m för d a g e n.
Några märkvärdig- h e t e r b j u d e r i c k e d e t lilla E n k ö p i n g p å, o c h en sjukling, s o m går o c h väntar p å sin d o m, s k u l l e f ö r ö f r i g t n ä p p e l i g e n h a h å g att b e s e dem.
V i d d e n t i d, s o m b l i f v i t u p p g i f v e n, åter- v ä n d e r m a n till d e t b r u n a t v å v å n i n g s h u s e t, m e n d e n n a g å n g fortsätter m a n förbi l u c k a n o c h i n i t r ä d g å r d e n, v i d a r e ö f v e r d e n lilla v e r a n d a n o c h f ö r s t u g a n in i v ä n t r u m m e t.
D o k t o r W e s t e r l u n d s v ä n t r u m l i k n a r ett tref- ligt h v a r d a g s r u m; det ligger en s t ä m n i n g af h e m öfver det.
R u n d t v ä g g a r n a stå h ö g a b o k s k å p, f y l l d a m e d b ö c k e r, h e m s y d d a gar- diner m e d virkade spetsar h ä n g a för fönstren, g u n g s t o l o c h fåtöljer, s m å o c h stora b o r d m e d b ö c k e r o c h p l a n s c h v e r k s a m t g r ö n s k a n d e ara- lier k o m p l e t t e r a d e t i n t r y c k af v a r m h e m t r e f - nad, s o m m ö t e r en v i d första inträdet.
Äfven p a t i e n t e r n a s u p p t r ä d a n d e b i d r a g e r h ä r t i l l; da- m e r n a sitta m e d sina h a n d a r b e t e n o c h spraka h e l t f ö r t r o l i g t i e n s t o r g a m m a l d a g s soffa, s o m b r e d e r u t s i n f a m n p å e n a k o r t v ä g g e n, her- r a r n e s i t t a v i d f ö n s t r e n o c h se u t i t r ä d g å r - den, d e oroligaste o c h mera nervösa g å sakta af o c h an på golf vet; det ligger en nästan familjär prägel öfver det hela.
Men ingen- t i n g i d e t t a r u m t y d e r f ö r ö f r i g t p å, att d e t är S v e r i g e s m e s t p o p u l ä r e l ä k a r e s v ä n t r u m — ingenting, i c k e ens de väntandes antal.
Det är v i s s e r l i g e n fullt h ä r i n n e, m e n i c k e ö f v e r - fullt, i c k e t r å n g t j u s t, o c h d e t f ö r e f a l l e r där- ni för sjukdom h a n talar, strålar h e l a ansiktet u p p, ö g o n e n glänsa af tacksamhet, r e d a n från f ö r s t a s t u n d b å d e ri- kas o c h fattigas förtroende o c h tillgifvenhet, nares.
har då? » A r b e t a r e n b ö r j a r n o g a beskrif- v a sin å k o m m a, o c h u n d e r d e t tillägger slutligen: » S i, m a k e n till d o k t o r står i n t e till a t t finna! » D e n u n g a flickan har upphört att g r å t a, o c h d e t l y s e r e n g l i m t af h o p p i h e n n e s b l e k a drag.
» T a c k, » säger hon slutligen o c h räcker arbetaren sin hand, » o c h lycka till! » H a n nickar uppmuntrande.
» Jag är s ä k e r o m, a t t f r ö k e n får b o t här. » D:R WESTERLUNDS HUS I ENKÖPING.
för d e n o i n v i g d e s o m öfverdrifna historier, att mottagningstiden, s o m börjar klockan två, s t u n d o m k a n d r a g a u t till t i o, h a l f e l f v a p å k v ä l l a r n e.
M e n s a k e n är, s o m n y s s n ä m n d e s, att h v a r o c h e n får v e t a s i n t i d p å ett u n g e - fär o c h i n g e n b e h ö f v e r d ä r f ö r s i t t a o c h t r ö t t a u t s i g o n ö d i g t v i s m e d att v ä n t a; t y s k u l l e m a n hafva f ö r s u m m a t sitt n u m m e r — sin t u r — h a r m a n r ä t t i g h e t a t t g å i n så s n a r t man kommer.
Till vänster kortväggen en o m ingången synes på ena m e d grönt kläde öfverdragen d ö r r • — d e t är d ö r r e n i n till s j ä l f v a m o t t a g - n i n g s r u m m e t.
V i d 2 - t i d e n ö p p n a s alltid d e n n a dörr, o c h doktor W e s t e r l u n d visar sig där o c h g ö r e n l i t e n g e s t till t e c k e n, att m o t t a g n i n g e n är b ö r j a d.
D e t är e g e n t l i g e n t v å s m å e p i s o d e r från detta v ä n t r u m, s o m bränt sig in i mitt m i n n e; den ena rör doktorns patienter och den an- d r a d o k t o r n själf, m e n b å d a ä r o så b e t e c k - n a n d e i o c h f ö r s i g, att d e n ä s t a n u t g ö r a e n hel liten karaktäristik öfver b å d a delarna.
E n u n g d a m k o m m e r i n m e d f ö r g r å t e t an- s i k t e, h v a r i l i d a n d e t s t å r att l ä s a.
H o n s ä t t e r s i g s t u m o c h f ö r s k r ä m d v i d ett af b o r d e n, o c h en a n n a n d a m i hennes sällskap plockar t y s t af h e n n e y t t e r k l ä d e r n a.
M a n ser t y d l i g t i b å d a s u p p t r ä d a n d e, att d e t g ä l l e r n å g o n t i n g allvarsamt.
D å deras tur k o m m e r, resa de s i g o c h g å m e d n e d b ö j d a h u f v u d e n till d o k - torn, o c h de stanna ovanligt länge därinne.
D å d e åter v i s a s i g, f l ö d a t å r a r n e y m n i g t öfver den sjukas bleka kinder, h o n går direkt b o r t till s i n k a p p a, d ä r d e n h ä n g e r p å b o k - skåpet v i d dörren, o c h borrar h u f v u d e t in i den, o c h p å r y g g e n s o c h n a c k e n s böjnirjgar ser m a n t y d l i g t, att h o n står o c h g r å t e r.
D e n a n d r a d a m e n står b r e d v i d h e n n e, s t r y k a n d e det ljusa håret under djup tystnad.
E n s n y g g t, m e n tarfligt k l ä d d k a r l k r e t s a r tveksam o c h s k y g g omkring de båda damerna; på händerna, den grofva dräkten o c h icke minst den tjocka ylleduken omkring halsen ser m a n, att h a n är e n a r b e t a r e.
H a n stan- nar slutligen tätt b a k o m d e n u n g a flickans rygg- » Fröken.
gråt inte, fröken, » säger han m e d l i d s a m t o c h snor tafatt sina händer, » här får fröken säkert b o t.
J a g k o m hit s o m d ö d s - d ö m d f ö r ett p a r m å n a d e r s e d a n, o c h n u k a n j a g r e s a h e m, n ä s t a n fullt å t e r s t ä l l d, o m n å g r a veckor. » B å d a damerna v ä n d a sig m o t den talande, o c h d e n sjuka frågar hälft h v i s k a n d e: Sådana scener äro i c k e ovan- liga i doktor Westerlunds väntrum.
D ä r s k ö t e r h v a r o c h e n s i g själf.
Men i denne ovanlige männi- skoväns bostad måtte luften vara m ä t t a d m e d m ä n n i s k o k ä r l e k.
Sä- k e r t är, a t t d e t o f t a finnes ett b a n d m e l l a n d:r W e s t e r l u n d s p a t i e n t e r, s o m i c k e h a r d e n e g n a s j u k d o m e n till g r u n d, m e n kanske m ö j l i g e n dess läkare.
D e n a n d r a lilla e p i s o d e n, s o m f ä s t s i g i m i t t m i n n e, är s ä r s k i l d t k a r a k t ä r i s t i s k f ö r d o k - tor W e s t e r l u n d.
— D ä r sitter e n m e d e l å l d e r s d a m v i d s t o r a b o r d e t m i d t f ö r d ö r r e n till m o t - tagningsrummet.
H o n är s o r g k l ä d d o c h h å l l e r h e l a t i d e n h a n d e n f ö r ö g o n e n; s e d e r m e r a fick j a g v e t a, att h o n v a r e n g a m m a l p a t i e n t, s o m d a g e n f ö r u t m i s t a t s i n far.
D e n g r ö n a d ö r r e n går plötsligt u p p, o c h doktorn visar sig i öpp- n i n g e n.
H a n får s t r a x s y n p å d e n s v a r t k l ä d d a d a m e n o c h räcker ut båda händerna emot h e n n e.
O c h i hela h a n s u t s e e n d e står så t y d - l i g t m å l a d t ett allt a n n a t tillbakaträngande b e g ä r att hjälpa o c h trösta; han visste i c k e, hur han skulle k u n n a g ö r a det fort n o g — bringa henne lugn o c h förtröstan — det låg så oemotståndligt uttryckt i d e n där rörelsen m e d händerna.
S å d a n är d o k t o r W e s t e r l u n d — g e n o m t r ä n g d af d e n m e s t o e g e n n y t t i g a hänförelse för sitt k a l l.
San är född till läkare, s ä g e r m a n, o c h k a n d e t f i n n a s e t t s t ö r r e e r k ä n n a n d e a f alla hans o v a n l i g a förtjänster än detta?
— H a n har en läkareblick, h v i l k e n m å n g e n g å n g ver- k a r s o m trolleri p å d e n s j u k e; d e t f ö r e f a l l e r s t u n d o m, s o m o m h a n v i s s t e allt.
D ä r f ö r är hans m a k t öfver patienterna otrolig: de l y d a h a n s föreskrifter in i m i n s t a detalj, o c h häri l i g g e r n a t u r l i g t v i s till e n s t o r d e l h a n s s t y r k a.
M e n b a r a det är j u n å g o n t i n g stort, i s y n n e r - het s o m de sjuke lyda h o n o m m e d glädje.
H a n h a r e n s ä l l s y n t f ö r m å g a att få e n att tro p å sitt t i l l f r i s k n a n d e, s å v i d a d e t finnes e n gnista h o p p, o c h j u s t d e n n a h a n s m a k t ver- kar ofta p å patienterna s o m lifselixir.
Ty m a n h a r p å s a m m a g å n g e n k ä n s l a af a t t allt, h v a d h a n s ä g e r, är s a n n i n g; o c h d e t är det också — doktor W e s t e r l u n d bedrager aldrig sina patienter.
M e n s o m hvarje k l o k läkare modererar han sina uttryck; han säger inte d e t s a m m a till e n n e r v ö s, f ö r s k r ä m d l i t e n v a - r e l s e s o m till e n l u g n o c h f ö r s t å n d i g m ä n n i s k a.
O c h han känner m e r än n å g o n annan, h v a d hoppet f ö r m å r u t r ä t t a — i v i s s a fall.
Han fäller a l d r i g e t t s å d a n t u t t r y c k s o m: » N i k a n i n t e l e f v a e n m å n a d till. » Han säger: » Det h ä r är m y c k e t a l l v a r s a m t, m e n v i s k a ' s k ö t a oss. » D o k t o r W e s t e r l u n d s ä g e r alltid » v i ».
skulle inte passa n å g o n a n n a n läkare, f ö r h o n o m är d e t e t t p r i v i l e g i u m.
Ty till h v i l k a h a n y t t r a t d e t t a lilla o r d — m å v a r a f u r s t e n från f r ä m m a n d e l a n d Det men alla, det eller
— 3 IDUN 1 8 9 9.
— uppflammande vreden öfver de höjda prisen är r e d a n s l ä c k t, m a n finner s i g h ä r i l a n d e t o c h h u f v u d s t a d e n så lätt u t i allt, o c h n ä r e n v e c k a gått, talar m a n knappast m e r o m saken.
D e t är s a n t, att allt s t i g i t e n f e m t i o p r o c e n t, m e n h v a d h j ä l p e r d e t att g n ä l l a — m a n är v ä l i n g e n » b r ä c k a » h e l l e r, m a n är f o s t e r l a n d s - v ä n o c h stockholmare, således tillräckligt nobel att i c k e fästa s i g v i d s m å s a k e r.
t o r p a r h u s t r u n från E n k ö p i r j g s t r a k t e n — alla h a d e känt, att d e t k a n t i n a u p p d e m e s t f ö r f r u s n a s i n n e n.
I n f ö r d e n n e l ä k a r e ä r o alla patienter lika.
Ingen imponerar på h o n o m g e n o m r a n g eller p e n g a r; h a n b ö j e r s i g i n t e djupare för k u n g e n s hofmarskalk än för handt- v e r k a r e n från E n k ö p i n g, o c h h a n tar i c k e m e r b e t a l d t af d e n f ö r r e ä n a f d e n s e n a r e, s å v i d a i n t e p a t i e n t e n är f a t t i g, t y d å tar h a n i n g e n - t i n g alls.
H a n s praktik o c h erfarenhet äro j u e n o r m a, m e n priset p å rådfrågningarna hos h o n o m ha i n t e s t e g r a t s i p r o p o r t i o n h ä r m e d; d e t är t v å k r o n o r per b e s ö k n u s o m förr.
M a n har o c k s å s t ä n d i g t e n a l l d e l e s b e s t ä m d k ä n s l a af, a t t p e n g a r i n g e n t i n g b e t y d a för h o n o m — inte d ä r f ö r att h a n i c k e b e h ö f v e r s i n a i n k o m s t e r, t y h a n är j u e g e n t l i g e n i c k e r i k — u t a n där- f ö r att h a n är så s ä l l s y n t o e g e n n y t t i g — i v å r så b e r ä k n a n d e t i d.
D e t är j u o c k s å n å g o n t i n g a l l d e l e s e n a s t å - e n d e, att e n m a n u t a n n å g r a h ö g a e x a m i n a, u t a n r e l a t i o n e r o c h puffar, e n m a n, s o m s l a g i t s i g ner i en aflägsen vrå af världen, en liten stad, s o m s a k n a r alla f ö r u t s ä t t n i n g a r f ö r a t t v a r a k u r o r t, k u n n a t b l i så e n o r m t p o p u l ä r, i d e t t a ords vackraste bemärkelse, o c h i c k e allenast i n o m Sverige o c h Skandinavien, utan äfven långt bortom dess landamären.
Sådant lyckas endast för d e n sanna storheten.
Från östan o c h västan s t r ö m m a tusentals lidande årligen till d e n lilla s t a d e n En- köping, hvilken fullkomligt lefver o c h hafver sin varelse af doktor W e s t e r l u n d.
D e n är n ä s t a n s o m ett e n d a s t o r t s j u k h e m, h e l a sta- d e n, t y i n ä s t a n h v a r j e h u s tar m a n e m o t p a t i e n t e r, o c h f ö r d e m alla r ä c k e r h a n till, d e n n e v e r k s a m m e, märklige läkare, hvilken år o c h a n s t r ä n g n i n g a r t y c k a s så f ö g a b e r ö r a.
» E n k ö p i n g s k u n g e n » är e n m y c k e t b e t e c k - n a n d e b e n ä m n i n g för doktor W e s t e r l u n d; in- vånarne hylla h o n o m nämligen s o m en k o n u n g, o c h s a m h ä l l e t h a r h o n o m a t t t a c k a för b l o m - string o c h v ä l m å g a.
I hvarje butiksfönster pr ankar o c k s å hans porträtt i midten — m a n m å föröfrigt skylta m e d hvilka varor s o m helst.
O c h i de privata familjerna o c h de m å n g a s j u k h e m m e n förekommer hans porträtt i ett nära n o g oöfverskådligt antal.
M e n d o k t o r W e s t e r l u n d är o c k s å i c k e alle- nast läkaren för b å d e E n k ö p i n g s b o r n a o c h s i n a p a t i e n t e r, h a n är s a m t i d i g t d e n p r a k t i s k e rådgifvaren och den välvilligt ordnande vännen; h a n r ä c k e r till f ö r allt.
D e trassliga härfvor i f ö r h å l l a n d e n o c h o m s t ä n d i g h e t e r af h v a r j e - h a n d a slag, h a n redt ut för patienterna, äro otaliga.
D e t vimlar dagligen af p r o m e n e r a n d e i d e t lilla E n k ö p i n g; m e n m e l l a n k l.
3 — 6 p å e. m.
är d e t t o m t p å g a t o r n a.
D å är s t a d e n, h v a d d e n s k u l l e v a r a u t a n d:r W e s t e r l u n d, t y.
d å äro s j u k h e m m e n s t ä n g d a för b e s ö k a n d e o c h de sjuke hvila.
D o k t o r n har befallt d e t; o c h doktorns lagar få aldrig öfverträdas.
Ä r m a n e n tillfällig b e s ö k a r e, k a n man m ö j l i g e n h i n n a fara h e m i g e n m e d k v ä l l s - tåget.
D å stiger m a n åter in i n å g o n af d e båda » bussarna », o c h då händer det stundom, a t t m a n till s i n f ö r v å n i n g k ä n n e r i g e n alla ansiktena därinne sen m o r g o n e n.
Man små- ler h e l t b e k a n t m o t h v a r a n d r a och växlar k a n h ä n d a till o c h m e d n å g r a ä l s k v ä r d a o r d, t y d e t är e t t f a k t u m, att m a n a l l t i d blir v ä n - l i g t s t ä m d m o t alla m ä n n i s k o r e f t e r e t t b e s ö k hos doktor Westerlund.
U p p e p å b a c k e n, d ä r v ä g e n s v ä n g e r af m o t stationen, v ä n d e r m a n sig o c k s å gärna o m för att k a s t a e n b l i c k b o r t m o t d e t t a v i d t b e r y k - t a d e lilla s a m h ä l l e.
Ä r d e t d å en höst- eller vintereftermiddag, kan m a n se, hur lyktorna B l a n d intages nu s ä k e r t befintliga f ö r n ä m s t a C a c a o s o r t e r platsen af A. Blomberg foto.
PÅ VÄG DT TILL » RONDEN ».
b ö r j a t ä n d a s d ä r i n n e i d e n lilla s t a d e n — d e n lilla s t a d e n m e d sin store d o k t o r.
I m o r g o n håller d e n sin främste m e d b o r g a r e.
lilla staden fe3t för D å förslaget o m präglandet af en m i n n e s - m e d a l j öfver jubilaren först f r a m k o m, ville d:r W.
m e d s i n v a n l i g a a n s p r å k s l ö s h e t e j h ö r a talas o m n å g o n hyllning i denna form, m e n g a f s l u t l i g e n, e h u r u o g ä r n a, sitt m e d g i f v a n d e.
M e d a l j e n, s o m är g r a v e r a d af p r o f e s s o r A.
L i n d b e r g o c h hvaraf ett e x e m p l a r i g u l d i m o r g o n skall ö f v e r l ä m n a s till j u b i l a r e n, b ä r på framsidan doktor Westerlunds profilpor- trätt, m e d a n b a k s i d a n u p p t a g e s af f ö l j a n d e inskription: At läkaren, Af staden människovännen, Enköping den 22 medborgaren.
oktober 1899.
D e s s u t o m f ö r b e r e d a s åt h o n o m g å f v o r, i f o r m a f d e f a t t i g a s b e s p i s a n d e, d o n a t i o n e r till h a n s fonder för fattiga sjuklingar e t c.
; vidare k o m m e r att till h o n o m ö f v e r l ä m n a s e n stor, t e x t a d a d r e s s, u p p t a g a n d e n a m n e n p å ett an- tal af h a n s patienter, h v i l k a s å m e d e l s önska b r i n g a h o n o m s i t t h j ä r t e v a r m a t a c k f ö r åter- v u n n e n hälsa.
D e t u t m ä r k t a o c h k a r a k t ä r i s t i s k a p o r t r ä t t af doktor W e s t e r l u n d liksom interiörerna m.
från d e t r y k t b a r a l ä k a r e h e m m e t, s o m I d u n i d e t t a n u m m e r h a r n ö j e t b r i n g a sin l ä s e k r e t s, äro, t a c k v a r e d o k t o r W: s älskvärda tillmötes- g å e n d e, i d e n n a v e c k a s ä r s k i l d t t a g n a p å stäl- l e t af I d u n s från S t o c k h o l m d i t r e s t e f o t o g r a f.
ARNE.
I GAMLA HJULSPÅR.
HÖSTRETRAKTELSER NÅGRA SMÅ AF ADOLF H m, tänker herr S t o c k h o l m, det var katten, hva ' vi voro tokiga i går — m e n roligt hade v i!
» S å b ö r j a r h a n r ä k n a b r o r s k å l a r n e p å fing- rarna, m e n därefter tittar han i p l å n b o k e n, blir ledsen o c h v ä n d e r sig m o t v ä g g e n.
Dock, som en äkta sangviniker tröstar han sig med ett: » M a n kan v ä l inte v a r a olik andra heller o c h stänga in sig mellan fyra v ä g g a r!
» J a, se d ä r i l i g g e r d e t!
O c h m e d en hel d e l af f r u a r n a är d e t p å s a m m a sätt.
Fru A n d e r s o h n p å v i s i t h o s fru P e t t e r z o n har u n d e r e n h a l f t i m m e b e k l a g a t s i g ö f v e r, att allt s t i g i t i p r i s o c h ä f v e n att A n d e r s o h n s affär g i f v i t tre t u s e n m i n d r e i år, m e n så får h o n s y n p å fru P e t t e r z o n s k l ä d n i n g.
» N e j, s e, d u h a r n y k l ä d n i n g!
D e n v a r för- t j u s a n d e v a c k e r!
J a s å, d e t är d e t allra m o d e r - naste, söta du, h v a d går den till? » » Sjuttio kronor m e d arbetslön. » » Ja, d e t k a n inte hjälpas, j a g har visserli- g e n flere v i n t e r k l ä d n i n g a r, m e n e n s å d a n där måste j a g h a, o c h d e t i m o r g o n d a g.
» N u är d e t i c k e f r å g a o m » d y r a t i d e r » l ä n g r e.
O c h är d e t f r å g a n o m att h ä l s a p å h v a r a n d r a, så h e t e r d e t v i s s e r l i g e n: » N i ä r o så o ä n d l i g t v ä l k o m n a i all h v a r - d a g l i g h e t, m e n n i få i c k e v ä n t a e d e r a n n a t ä n e n k o p p te o c h e n s m ö r g å s.
V i ha gud- n å s i c k e r å d att i d e s s a t i d e r h å l l a k a l a s.
» M e n fru A n d e r s o h n är k n a p p t u t o m d ö r r e n, förr än tankarna k o m m a: HELLANDER.
N U S Å S M Å N I N G O M b ö r j a r allt a t t k o m m a i sina g a m l a hjulspår igen.
D e n y a o c h dyra våningarna äro ordnade, den d y r a björk- v e d e n u p p k ö p t, o c h redan sprakar en munter brasa här o c h hvar i salongerna, och d e n s l ö j b e h ä n g d a l a m p a n sprider sitt m i l d a o c h g i f v e r åt allt e t t h e m t r e f l i g t b e h a g.
S å b ö r j a r h e r r o c h fru S t o c k h o l m att l e f v a alldeles s o m förut.
All trötthet, s o m b e k y m - r e n f ö r e n k o r t t i d u t b r e d t ö f v e r h e r r n s an- s i k t e, är s o m b o r t b l å s t.
N u strålar d e t å t e r af energi o c h lefnadslust, h a n d e n har i c k e l å n g t efter p l å n b o k e n, o c h m ö t e r h a n e n b e - kant, vill han strax vara » w o h l t h ä t e r ».
Ä r det p å f ö r m i d d a g e n m e d en frukostrisp på Operakällaren, fastän han spisat förut h e m m a, o c h träffas m a n p å a f t o n e n i t e a t e r s a l o n g e n p å w i s k y o c h vatten i mellanakterna o c h kan- s k e p å s u p é å D u N o r d.
D e t är i n g e n s u c k a n nu minsann.
Herr S t o c k h o l m känner sig rik och förmögen, och tjugufemöringarne vandra frikostigt i d e belåtna uppassarnes fickor.
Och f i n n s d e t n å g o n a n l e d n i n g att v a r a m e d p å e n s u b s k r i b e r a d m i d d a g p å C o n t i n e n t a l eller an- n a t f ö r s t a k l a s s e n s ställe, så k a n m a n v ä l icke h o n e t t e m e n t tala o m d e » dåliga tiderna ».
D e t g ä l l e r j u att h e d r a P e t t e r s o n, » d e n för- träfflige m e d b o r g a r e n », att l y s s n a till f e s t t a l e n, i h v i l k a allt i v å r t s a m h ä l l e b e f i n n e s g o d t s o m G u d s e g e t v e r k — o c h för ö f r i g t t ö m m a b ä - g a r n e m e d d e t förträffliga v i n e t.
Man ropar l e f v e f ö r k u n g o c h f o s t e r l a n d, för r e g e r i n g o c h lagstiftare, för polismästaren o c h källarmästa- r e n, o c h till sist o m f a m n a r m a n h v a r a n d r a o c h g r å t e r ö f v e r sin g e m e n s a m m a l y c k a.
D e t är först p å m o r g o n k v i s t e n, v i d u p p v a k n a n d e t, de » dåliga, d y r a t i d e r n a » åter s k y m t a fram o c h v i f t a sin s v a l k a k r i n g d e h e t a h j ä r n o r n a.
sken Den » K o r s i alla m i n a t i d e r, h v a d s k a ' j a g t a ' till s u p é n.
P e t t e r z o n s h a d e d e t så fint o c h dyrbart, när vi sist v o r o h o s d e m.
D e h a d e m å n g a v a r m a rätter p å smör- gåsbordet.
Nå, jag gör några omeletter o c h r a g u e r — d e h a d e o r r e, d å tar jag h a m b u r g e r - kyckling.
D e h a d e i n g e n efterrätt, m e n d e t skall jag h a!
» H U L T M A N S CACAO C ^ T i i I c L: t l l.
© c 2 L « t l j vid 1 8 9 7 års Konst- och Industriutställning
I D U N.
— 4 — D e n n a sista t a n k e r i k t i g t värmer fru A n d e r s o h n s h j ä r t a, d e t s v ä l l e r a f stolthet, m e n p o r t m o n n ä n k r y m p e r b e - t ä n k l i g t i h o p u n d e r u p p k ö p e n af sar- diner, kaviar, rökt lax, gåsbröst o c h c h a m p i g n o n e r o c h kyckling.
D e t blef och hette naturligtvis » e n enkel smör- g å s », m e n den enkla smörgåsen hade förstört hushållsekonomien för en hel vecka.
M a n hade ändå hunnit målet, v u n n i t p r i s e t, det att v a r a l i k a g o d s o m e n a n n ', till o c h m e d att » l i g g a ö f v e r ».