Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
In"skränkes denna dispositionsrätt i ett fall, kail den ock, efter olika "åsigter, anses böra begränsas i flera, och då skulle följden blifva'den, "att extra ulgifts-anslaget, som för tillfälliga behof är anvisadt, ofta ”klefve ohegagnadt, ehuru angelägna de ifrågakomna utgifterna kunde ”vara och ehuru skadligt det kunde vara att med deras verkställande ”uppskjuta, intilldess en pröfning derom hos Rikets Ständer hunnit ”försiggå.” ”Revisorerne erkänna, alt Kongl. Majit understundom är nödsakad, ”att å extra utgifts-anslagct anvisa belopp, för hvilka någon redovisning hvarken kan eller bör fordras.
Genom detta erkännande synes "grunden för Revisorernes förslag förfalla.
Af de Tabeller, som åtfölja "Revisorernes framställning, ådagalägges för öfrigt, att Kongl. Majit, un”der de år, hvarom fråga är, å hufvudtitlarnes extra utgifts-anslag ”icke ens till fullo disponerat de bestämda beloppen, och att de utgifter, som till kända behof anordnats, varit och städse äro så obetydliga, att någon farhåga, det större summor till redovisning inför "Kongl.
Majit blifva anvisade, icke varit eller är för banden.” §. 14.
Enär frågan om den, genom Kongl. Brefvet den 1 November 1843, medgifna afskrifning, 15,000 Ridr, till Malmö Hamnbyggnads-Direktion blifvit af Konstitutions-Utskoltet och Rikets Ständer lemnad utan erinran, torde, i öfverensstämmelse med 76 §.
Riksdags-ordningen, denna af Revisorerne gjorda anmälan icke vara att såsom anmärkning betrakta.
Dessutom må nämnas, alt medlen å förra 9:de bufvudtiteln voro ställda lill Kongl. Majlis nådiga disposition för handelns, näringarncs och jordbrukets upphjelpande, och att det berodde af Kongl. Majit att af dessa medel bevilja understöd eiler ränlefria lån, hvilket förstnämnde sätt både Rikets Ständer och deras Revisorer tillförene ansett lämpligare motsvara ändamålen för medlens användande; hvarigenom synes vara förutsatt, att, likasom Kongl. Majit kunnat för Malmö hamnbyggnad i nåder bevilja den summa, hvarom fråga är, utan äterhetalningsskyldighet, likaså berodde det af Kongl. Majit att, på satt skett, i nåder pröfvade skäl, som föranledde eftergift eller utskrifning af det — 334 — belopp, hvarmed ett allmänt gagneligt företag blef understödt af medel, sorn till likartade föremål voro anvisade.
Stats-Kontoret framhärdar med djupaste vördnad, nit och trohet, Stormäktigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, P. WESTERSTRAND C. E. AF Tuneld. L. G. af Silian.
P. G. Welin. A. V. Kock. P. V. Ahlbom.
Slockholm den 20 Februari 1846. - 335 — Kongl. Öfve r-Post ■ DirektÖrs-Embetets underdåniga Utlåtande, i anledning af 1845 års Revisorers anmärkningar vid granskningen af Post-Verkets förvaltning och räkenskaper.
Till följd af erhållen nådig Remiss utaf den Berättelse, Rikets Ständers sednast församlade Revisorer afgifvit om Post-Verkets förvaltning och räkenskaper för åren 1842 och 1843, får Öfver-Post-Direktörs-Embetet nu i underdånighet sig utlåta öfver hvad i denna Berättelse blifvit anmärkt och framstäldt.
Uti 1 §. af Berättelsen hafva Revisorerne anfört: att samma ofullständighet, som i föregående årens Revisionsberättelse omförmäles, skulle vidlåda de i hufvudböckerna för åren 1842 och 1843 intagna balansrelationer, nemligen: att året, då hvarje särskild balanspost tillkommit, icke blifvit uppgifvet.
I anledning häraf; har Öfver-Post-Direktörs-Embetet nu skolat i underdånighet upplysa: att då Embetet erhöll del af förre Stats-Revisorernes anmärkning i berörde hänseende, var 1842 års hufvudbok och den deri intagna balansrelation redan till Eders Kongl.
Maj:ts och Rikets Kammar-Rätt öfverlemnad, hvadan de äskade uppgifterna deri saknas, men att balansrelationen för år 1843 deremot verkligen upptager året, då hvarje deruti omförmäld balanspost tillkommit; hvilket sistnämnde förhållande förmodligen undgått de sednare Revisorernes uppmärksamhet.
Revisorerne hafva uti 2 §. af deras Berättelse yttrat, det de, i betraktande deraf, att de flera ångfartyg, Post-Verket för närvarande äger, icke alla, äro för post-kommunikationerna behöfliga, anse med en god hushållning mera förenligt, att ångfartygen Motala och Sverige, hvilka skulle vara för Verket umbärliga och hvarken kunna användas till reservfartyg för upprätthållande af post-kommunikationerna, der sådana nu finnas, eller tilläfventyrs för Flottans behof, blefvo, då antagligt anbud gjordes, försålda; äfvensom att ångfartyget Nordstjernan, derest detsamma icke vöre för möjligen innan kort blifvande postgångar emellan Sverige och utrikes orter af nöden, att för Post-Verkets räk - — 33G — ning bibehållas, blefve, i anseende till behofvet för Eders Kongl. Majit och Kronan att äga ett disponibelt ångfartyg af sådan beskaffenhet, sorn detta, öfVerlemnadt till Eders Kongl. Maj:ts Flotta; hvarigenom ej mindre Post-Verkets årliga kostnad för vård och underhåll m. ra. af berörde fartyg koraine att upphöra och i stället öfverbyttas på anslaget till flottans nybyggnad och underhåll, än äfven onödig omgång i räkenskaperna härutinnan uudvekes.
Hvad nu först angår post-ångfartyget Motala, så har, vid en förliden sommar derå anställd behörig besigtning, blifvit utrönt, att detsamma, med någon mindre betydlig reparation, kunde i 2:ne år ännu vara tjenstbar!.
Denna reparation har ock sedermera blifvit verkställd, ocb du, i händelse någon olycka träffade det för postfarten emellan Ystad och Pomern nu mera vanligen begagnade ångfartyget Svenska Lejonet, så att detsamma antingen förgicks eller blefve för längre tid obrukbart, Post-Verket icke äger något för denna postfart användbart ångfartyg mer än Motala, samt jemväl för närvarande saknar all tillgång att ett sådant fartyg inköpa eller låta bygga, anser Öfver-PostDirektörs-Embetet sig icke böra i underdånighet tillstyrka, det sistnämnde fartyg, så länge dessa förhållanden fortfara och innan detsamma blifver för ofvanberörde postfart oanvändbart, må föryttras.
Beträffande dernäst ångfartyget Sverige, så är det redan, i följd af Eders Kongl. Majlis nådiga befallning uti skrifvelse af den 1 Augusti förlidet år, till salu utbjudet ej blott inom Riket, utan å flera utländska orter, samt ritningar och beskrifningar å fartyget i sådant afseende utdelade.
Vidkommande slutligen post-ångfartyget Nordstjernan, så kan väl Öfver-Post-Direktörs-Embetet icke uppgifva något behof för närvarande af delta fartyg till post-kommunikationers underhållande, men tror dock detsamma icke kunna utan någon ersättning öfverflyttas från Post-Verkets till Eders Kongl. Majits Flottas ägo, åtminstone ej förr, än ett i laga ordning derom fattadt beslut varder meddeladt; lärande intilldess Post-Verket få vidkännas den kostnad, som fartygets vård och underhåll möjligen kan medföra.
Öfver hvad Revisions-berätlelsen för öfrigt innehåller torde något i •
• underdånigt yttrande af Öfver-Post-Direktörs-Embetet icke erfordras; och får Embetet remiss-handlingen härhos nu i underdånighet återställa.
På Öfver-Post-Direktörs-Embetets vägnar.
A. W. ©Tsiiidelstierna.
P. F. T. Winroth. 337 — Direktionens Öfver Skara Veterinärinrättning. underdåniga Utlåtande, i anledning af 1845 års Revisorers Berättelse om granskningen af nämnde Inrättnings räkenskaper.
Då Direktionen öfver Skara Veterinär-Inrättning nu har nåden afgifva underdånigt Utlåtande, hvarom nådig befallning blifvit meddelad i Remissorial-resolution uppå här återgående transumt af hvad Rikets Ständers Revisorers Berättelse innehåller, i afseende på bemälte Veterinär-Inrättnings räkenskaper för åren 1842 och 1843, vågar Direktionen underdånigst förmäla: att Eders Kongl. Maj:t, genom nådigt Bref till Dess Sundhets-Kollegium af den 12 sistlidne November, redan behagat lemna nådigt beslut, i anledning af Rikets Ständers underdåniga skrifvelse under den 7 näst förutgångne
Maj; och då Rikets Ständers Revisorer, i förevarande Berättelse, lagt berörde skrifvelse till grund för sin framställning, rörande ”vigten deraf, att en undersökning af sakkunniga och ojäfviga män med görligen lörsta äger rum”, till utrönande af ”Inrättningens tillstånd och det sätt, hvarpå densamma förvaltades”; torde något afseende icke komma att i nåder fästas vid nyssnämnde framställning; hvilket
Direktionen så mycket heldre dristar förmoda, som på Eders Kongl. Maj:ts nådiga pröfning är beroende ett, till underdånig åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse den 23 Januari 1845, af Direktionen, den 4 påföljde September, underdånigst afgifvet förslag till syftesenlig reglering af Skara Veterinär-Inrättning.
Med djupaste vördnad, nit och trohet framhärda Stormäktigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Majrts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter. W. A. Dorchimont. J. A. Dutsch.
Skara, af Veterinär-Inrättningen, den 9 Februari 1846.
JV. E, Modin. 43 — 338 — Kongl. General-Tull-Styrelsens underdåniga Utlåtande, i anledning af 1845 års Revisions-berättelse rörande Tull-Verkets förvaltning och räkenskaper.
Eders Kongl. Maj:t har, genom nådig Remiss, behagat infordra General-Tull-Stjrelsens underdåniga Utlåtande i anledning af de framställningar, som, beträffande Tull-Verket, innefattas i återföljande utdrag af Rikets Ständers Revisorers Berättelse om verkställd granskning af Stats-Verkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1842 och 1843.
Revisorerne, som funnit Tull-Verkets räkenskaper vara med noggranhet och ordning förda, hafva, under deras granskning, fästat uppmärksamhet vid 2:ne omständigheter.
Den förra rörer utgifterna för General-Tull-Direktörens inspektionsresor; i hvilket afseende Revisorerne, förmenande det vara af vigt, att en gräns sättes för de med dessa resor förenade betydliga kostnader, och att kontroll må vinnas derå, alt Statens medel ej belastas med sådana kostnader i vidsträcktare mån, än vederbör, hemställt, det Rikets Ständer måtte hos Eders Kongl.
Majit utverka nådig föreskrift, att General-Tull-Direk tören öfver hvarje af honom företagen embetsresa utom Stockholms
Län bör till Eders Kongl. Majit årligen afgifva underdånig
Berättelse om resans föremål och hvad han derunder iakttagit.
Den sednare frågan angår det å Tull-Verkets omkostnads-stat upptagna anslag af 6,000
R:dr till hemliga utgifter; hvarom Revisorerne anfört, att någon redovisning derför ej är vorden och icke eller, enligt sakens natur-, bordt vara räkenskaperna bilagd; men då det syntes Revisorerne vara med vårt statsskick oförenligt, att Statens medel öfverlåtas utan all kontroll åt embets- och tjenstemäns fria disposition, hafva Revisorerne ansett sig böra tillstyrka Rikets Ständer att, till vinnande af trygghet derom, att berörde anslag varder till dermed afsedda ändamål behörigen användt, hos Eders Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det General-Tull-Direklören, hvilken ensam beslutar om utbetalningar af ifrågavarande medel, må i nåder anbefallas att, efter hvarje års slut, till Chefen för Finans-Departementet aflemna - 339 - räkning öfver de under året å dessa medel gjorda anordningar, utan att likväl desamma i vidsträcktare mån betagas sin hemliga natur.
Hvad nu den förra af dessa framställningar vidkommer, får General-Tull-Styrelsen underdånigst anföra: att de, medelst 2 §. i Eders Kongl. Maj:ts nådiga Instruktion för General-Tull-Styrelsen af den 15 Juli 1825, General-Tull-Direktören ålagda allmänna förpligtelser icke kunna behörigen fullgöras, utan att lian, tid efter annan, besöker äfven landsorternas handels- och tullplatser, — att, enligt nämnde Instruktions uttryckliga innehåll, embetsresor jemväl förutsättas såsom en icke oväsendtlig del af föremålen för General-Tuil-Direktörens bestämmelse, — och alt angelägenheten af hans inspektionsbesök i orterna, under den tid Instruktionen varit gällande, långt ifrån att minskas, blifvit af allt större vigt genom organisationen af Tuli-Verkets KustbevakningsCorps och dennas successiva förstärkning.
De omständigheter, som föranleda behof af dylika reseförrättningar, kunna emedlertid icke alla år vara enahanda.
Också visar sig, att beloppet af de skjuts- och traktamentskostnader, som åt General-Tull-Direktören, enligt Rese-regiementet, anordnats, utgjort under de hägge revisions-åren: 1842
Frukterna af den erfarenhet, som en nitisk och omtänksam Tull-Verkets styresman under sina embetsresor förvärfvar, äro icke endast att söka i den disciplinariska ordning, som Instruktionens 5:te §. bland annat afser.
De höra äfven kunna tjena tili upplysning och ledning i den kollektiva Tull-Styrelsens verksamhet, framför allt vid frågor om förändringar i tull-lagstiftningen eller särskilda delar afTullVerkets organisation, äfvensom vid val af tjenliga personer, då sysslor inom det vidtomfattande Emhetsverket skola tillsättas.
Naturligt är, att icke aila sådana resultater af uppmärksamheten under en embetsresa kunna i en Rese-berättelse blifva synliga.
Det är emedlertid vanligt, att, då någon längre inspektionsresa af General-Tull-Direktören fulländats, en promemoria i General-Tull-Styrelsen aflemnas om livad under resan blifvit tillgjordt och hvad för tillfället elier den närmaste framtiden anses påkalla Styrelsens pröfning och åtgärd.
Om och i hvad mån,i sedan, till följd af Eders Kongl. Maj:ts nådiga Bref den 4 Maj 1844, inga resor af General-Tull-Direktören numera företagas utan föregående underdånig anmälan tili vinnande af Eders Kongl.
Maj:ts nådiga tillstånd, underdåniga Berättelser angående rese-förrättningarne derjemte höra till Eders Kongl. Maj:t årligen ingifvas, på sätt Rikets Ständers — 340 — Revisorer ifrågasatt, hemställes i underdånighet till Eders Kongl. Maj:ts höga bepröfva nde.
Beträffande frågan om vidsträcktare kontroll å dispositionen af Tull-Verkets så kallade hemliga medel, bör General-Tull-Styrelsen underdånigst upplysa: att redan vid 1825 års Statsrevision erinran gjorts i afseende på sättet för dessa medels redovisning, men att Rikets Ständer, under 1828 och 1830 års Riksdag, låtit denna erinran förfalla, sedan Stats-Utskottet, efter inhemtande af hvad General-Tull-Styrelsen, i de öfver 1825 och 1827 års
Revisions-berättelser afgifna underdåniga Utlåtanden, upplyst och utredt, förklarat, genom det för hemliga utgiftsmedlen af Styrelsen vidtagna redovisningssätt, ”ali den kontroll hafva vunnits, sorn öfver dispositionen af dylika anslag kan erhållas och anses erforderligTillförene hade kännedomen om medlens användande icke sträckt sig utom General-Tull-Styrelsens Chefs- och Ledamots-personal; men ifrån 1828 års början erhöll Sekreteraren befattning med utbetalningarne och redovisningen, hvarefter, från och med 1837, sålunda tillgått, att en af Departements-Cheferna, gemensamt med Sekreteraren, ej mindre bestridt utgifterna efter General-Tull-Direktörens anordningar, än ock, vid hvarje års slut, afgifvit verificerad redogörelse, som då af den andra Departements-Chefen granskats, hvarom denne sedermera i Styrelsen meddelat intyg, att genom protokollsutdrag Tuli-Verkets hufvudräkenskaper bifogas.
Frågan om en offentligare redovisning för berörde förvaltning upptogs emedlertid ånyo af Rikets Ständers Revisorer år 1839, som ”ansågo hemlighetsvillkoret vid redogörelsen för anslagets användande icke böra qvarstå,” och hemställde, ”att Rikets Ständers Revisorer, eller någon delegation af dem, måtte äga att, under tysthetsed, taga kännedom om, huru och tili hvad ändamål fonden användes.” Häröfver afgaf General-Tull-Styreisen underdånigt Utlåtande den 29 Januari 1840; och vid samma års stats-reglering beslöts, på Styrelsens underdåniga förslag, det årliga anslagets nedsättning från 8,000 till 6,000
R:dr, eller tili numerären lika belopp med hvad i Silfverspecies för enahanda ändamål redovisningsfritt disponerats af Tull-administrationen 60 år förut.
Äfven framställningen af 1839 års Statsrevision fick å påföljande Riksdag förfalla.
Dock möter, å General-Tull-Styrelsens sida, ingen betänklighet emot verkställigheten af sednaste Stats-revisorers förslag, rörande detta ämne, för framtiden, — hvarom alltså, derest detsamma i nåder bifalles, Styrelsen i underdånighet afvaktar Eders Kongl.
Maj:ts nådiga förordnande. — 341 - General-Tull-Styrelsen framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste', tropligtigste tjenare och undersåter, CARL GYLLENHAAL. J. F. Fåhraeus.
Isr. Tauvon W. Karström.
Stockholm den 31 Januari 1846. — 342 — Kongl. Öfver-Intendents-Embetets underdåniga Utlåtande, i anledning af 1845 års Revisorers Berättelse om granskningen af bemulte Embetes räkenskaper.
Underdån iste Memorial.
Genom nådig Remiss af den 19
December sistlidet år å härkos i underdånighet bifogade utdrag af Rikets Ständers Revisorers samma år afgifna Berättelse om verkställd granskning af Stats-Verkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under åren 1842 och 1843, har Eders Kongl. Maj:t nådigst behagat, i hvad rörer dessa års räkenskaper för Öfver-Intendents-Embetet, infordra dess underdåniga Utlåtande; och lår Embetet, i anledning häraf och enligt den från dess Kammar-Kontor inkomna förklaring, nu i underdånighet anföra följande:
Revisorernes anmärkning, att 1843 års liyresmedel för f. d. Oldenburgska huset icke blifvit uti samma års räkenskaper redovisade, dervid Revisorerne ansett, att dessa medel, om också influtna under ett följande år, likväl bordt uppdebiteras uti det årets räkenskaper, till hvilket de hörde, så får Öfver-Intendents-Embetet, jemte instämmande i den af Rikets Ständers Revisorer sålunda yttrade åsigt, underdånigst tillkännagifva, att berörde hyresmedel, som först år 1844 till Embetet blifvit inbetalda, uti sistnämnda års hufvudbok finnas redovisade.
Vidkommande dernäst det i Revisions-berättelsen omförmälda förhållande, att till reparation och apterande af f. d. Nummer-Lotteriets hus för Sundhels-Kollegium åtgått 3,202 R:dr utöfver de af Rikets Ständer härför anslagna 2,000 R:dr, så, enär utbetalningen af den öfverskjutande summan grundar sig på Kongl. Maj:ts, uti nådiga Bref af 25 Januari och 6 September 1842, meddelade befallning, anser ÖfvcrIntendents-Embetet sig icke äga att deröfver något yttrande meddela.
Den framställning, som ifrågavarande utdrag af Stats-Revisorernes Berättelse i 3 §. innehåller, angående byggnadsanslagets användande till underhållet af-Lif-Gardets till Häststallbyggnader, kan, då Embetets åtgärder äfven härutinnan grunda sig på de nådiga föreskrifter, Revision s-berättelsen omförmäler, ej heller föranleda någon vidare förklaring; dock sorn kommande
Revisorers uppmärksamhet blifvit påkallad å det uti Kongl. Brefvet den 20 November 1843 föreskrifna villkor för meddelandet af ett förskott, stort 2,667 R:dr, från allmän - 343 — na byggnads-anslaget till åtskilliga kostnader vid nämnde Regementes byggnader, att nemligen ersättning derför framdeles borde lemnäs af anslagna medel till militär-byggnader, så anser Öfver-Intendents-Embetet sig böra erinra, hurusom framställning om sådan ersättning skett uti underdånig skrifvelse med 1845 års General-förslag, men, så vidt Embetet har sig bekant, ännu icke blifvit af Eders Kongl. Maj:t slutligen pröfvad, samt att Embetet, sedan Eders Kongl. Maj:t numera, genom nådigt Bref af den 14 sistlidne Januari, befriat Embetet från befattningen med berörde byggnader, icke vidare förnyat framställningen om slik ersättning.
Slutligen hafva Rikets Ständers Revisorer fästat uppmärksamhet på den, till missförstånd ledande, uppställningen af Öfver-IntendentsEmbetets, i Kammar-Rätten likväl utan anmärkning granskade, expensmedels-räkning för ifrågavarande revisionsår; och får Embetet, som, för egen del, gillar hvad Revisorerne härvid yttrat, endast tillkännagifva, att närmaste anledningen tili'detta bokföringssätt numera upphört, sedan dels Embetets expensmedel af en enda person förvaltas och redovisas, dels Sekreterarens fordran vid detta års början blifvit till hela beloppet liqviderad.
Stockholm af Öfver-Intendents-Embetet den 10 Mars 1846. M. G. ANCKARSVÄRD. L. S. //. TV. Bredberg. — 344 — Kongl. Konvoj-Kommissariatets underd.
Utlåtande, i anledning af 1845 års Revisorers anmärkningar vid Kommissariatets räkenskaper.
Allernådigste'
Genom nådig Remiss af den 4 sistlidne månad, har Eders Kongl. Maj:t till Konvoj-Kommissariatet i transumt öfverlemnat Rikets Ständers sednast församlade Revisorers Berättelse, i hvad den rörer verkställd granskning af Konvoj-Kommissariatets räkenskaper för åren 1842 och 1843, med nådig befallning att deröfver med Utlåtande till Eders Kongl.
Maj:t i underdånighet inkomma så tidigt, att detsamma, efter föregången underdånig anmälan inför Eders Kongl. Majit, må kunna, inom den i 7 §. 3 mom. af Instruktionen för Rikets Ständers Revisorer bestämda tid, till Fullmäktige i Rikets Ständers Riksgälds-Kontor öfverlemnas, för att, tillika med Revisions-berättelsen, tili trycket befordras.
Sedan Rikets Ständer Revisorer anmält, att räkenskaperna så väl öfver Sveriges och Norr iges gemensamma kostnader _, som öfver särskilt för Sverige å Handels- och Sjöfarts-fonden anvisade utgifter äro i Kammar-Rätten granskade för håda revisionsåren, dervid endast redogörelsen för år 1843 till anmärkning föranledt, hafva Revisorerne uti §•
1. anmärkt, att, då, enligt föregående Stats-revisions Berättelse, ett oersatt belopp af 8,659 R:dr 30 sk. 10 rist. återstod å aflidne Tullförvaltaren Finers proprie-balans vid 1841 års slut, räkenskaperna för båda revisions-åren likväl upptaga 10,428 Ridr 11 sk. 8 rist., såsom tillhörande nämnde balans.
Beträffande denna olika uppgift på Finerska balans-summan, som dock uti Kommissariatets räkenskaper endast underrättelsevis finnes antecknad inom kolumnen, enligt räkningen med General-Tull-Styrelsen, får Kommissariatet underdånigst upplysa i att, efter uppkomsten af meranämnde balans, blefvo, den 16 Februari 1841, i afräkning derå till Kommissariatet från Tull-Verket levererade 1,768 Ridr 28 sk. 10 rist; att i den från Tull-Verkets Kammar-Kontor sedermera för år 1840 afgifna räkning var dock denna 1841 levererade summa redan afskrifven på Finérska balansen, som derefter upptogs till 10,428 R:dr 11 sk. 8 rst.; att Kommissariatets redogörare, som ej aktgaf på detta förhållande, lade, vid afslutandet af 1841 års räkenskap, väl Tull-Verkets räkning för 1840 tili grund för sin uppgift, men afräknade från dennas summa för balansen, 10,428 R:dr 11 sk. 8 rst., de under året 1841 erhållna 1,768 R:dr 28 sk. 10 rst, och utförde balansen sålunda i 1841 års bokslut till endast 8,659 R:dr 30 sk. 10 rst.; samt att, då han sedermera af 1841 årsräkning med Tull-Verket insett sitt misstag, eller att meranämnde 1,768 R:dr 28 sk. 10 rst. redan för år 1840 voro af Tull-Verket afdragna, har lian i 1842 års bokslut infört den rätta summan, likväl utan att på hvarken det ena eller det andra fästa Kommissariatets uppmärksamhet, så att, då nämnde redogörare numera är med döden afgången, Kommissariatet, som endast af TuliVerkets räkning med Kommissariatet förut inheintat balansens belopp, nu först af handlingarnes för samma tid genomgående fått reda på ofvannämnda förhåll a tule. §.2.
Revisorerne anmärka, att, ehuru Konvoj-Kommissariatet, i anledning af föregående Stats-revisions gjorda anmärkning, att uti 1840 och 1841 års räkenskaper, under titel: ”inköp af Känsö
Karantänsplats med hus och byggnader,” bokförts en fordran af 8,000 R:dr, förklarat, att balanseringen af denna summa, hvarför ofvannämnda lägenhet blifvit för Handels- och Sjöfarts-fondens medel inköpt, vöre en oriktighet, den redogöraren erhållit föreskrift att i nästa bokslut behörigen afhjelpa, finnes likväl uti hufvudböckerna för hvartdera af de bålla år, denna Revision omfattar, nämnde summa, såsom en Konvoj-Kommissariatets fordran, under berörde titel upptagen.
I anledning häraf får Konvoj-Kommissariatet underdånigst upplysa: att Konvoj-Kommissariatet, den 13 Februari 1844, förständigade sin redogörare, dåvarande Kamreraren Wennermark, att ifrågavarande summa utur 1843 års bokslut afföra.
Under utarbetandet af nämnde års hufvudbok, iråkade emedlertid han den sinnes- och kroppssjukdom, som kort derefter och före bokslutet för år 1843 blef orsaken till hans död.