Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti de delar af Länet hvarest Åkerbruket är i mästa flor, nemligen: på slättbyggdeu af Dahls-Land och uti tillgränsande trakter af Westergöthland, har detta öfvervigten; men på norra och vestra
Dahl samt i andra trakter af Westergöthland, synnerligen Kinds Härad, håller Boskapsskötseln snarare jemvigt med Åkerbruket och lemnar, utöfver husbehofvet, mer eller mindre betydlig afkastning till afsalu.
På Dahls-Land äro ängarne i allmänhet bördiga, hufvudsakeligen naturliga och öfver hufvud svarande emot åkern, samt bär den couperade delen af landet, i synnerhet, förmonen af godt och tillräckligt sommarbete.
Ängsculturen försummas dessutom icke, och användes dervid merendels Klöfver- och Thimothei-utsä(^e5 trien, äfven utan utsådde frön, underhålles gräsväxten af vild klöfver och andre *7' andre tjenlig©’ .foderslag, bär igenläggningen sker efter viii häfdnd. åker.
Inom Westergöthland är ängsödlingen mindre utbredd, och fö»a använd uti de södra tråk terne; sdnf'(likväl delvis halva peda foder tillgångar från naturlige ängar:
' Tillräckfrgt 'sommarbete fiiuies der nästan allmänt. . ,, ■ ' Horn-Boskapen på Dahls-Land-är 1 allmänhet af litet, men <mdt, inhemskt sing, som tilltager i godhet med ängseulturens utvidgande.
— Uti Westergöthland, der Bö.skaps-kreaturen oftare inköpas från andre orter, äro slagen mera blandade och sinsemellan skil jäktige, likväl i allmänhet icke .
Stora,5 fastän stundom ganska goda.
Till vaneus förädling, eller fortplantning al bättre racel-, har i intetdera af Landskapen något blifvit tillgjordt, annorlunda än såsom undantag af jordbrukande Ståndspersoner, hvilka mellanåt förskaffat sig" större och bättre slamräce från andre orter.
Oxar användas vid jordbruket och lill kertare körslor, , alla delar af Länet, samt på några ställen jemväl till mera långväga försl olgar.
Endast under Höst-, Vinter- och Vår-månaderne, eller så länge marken är frusen eller betäckt af snö och utan bete, nyttjas i allmänhet stallfodring för Boskaps-kreaturen.
, , , , Helstaf ne äro på Dahls-Land af någorlunda god art och medelmållU storlek, i synnerhet norr ut, hvarest inhemska stammen är mycket blandad med den än bättre 'Norrska Häst-racen.
— Jemväl i Öfrige delar af Länet äro hästan^, ehuru af flere olika slag och mera små än stora, skäligen goda och väl underiiållne 1 allmänhet.
Relativt till hemmantal och folkmängd hålles mindre antal hastar uti de sydligt trakterne af Westergöthland, än annorstädes 1 Landskapet, hvilket åter är följd af hemmanens inskränktare fodertillgångar; men uti vissa trakter af Länets norra del, der f-odertillgan|arne äro ymniga, kunde hästafvel!! ökas och utbildas till Näringsgren, om hingstar af ädlare och goda slag funnes till racernes uPphjelpande, hvartill nyligen början i så matto blifvit gjord, att en hingst från Strömsholms Kongl. Stuteri blifvit stationerad bär 1 grannskapet Från Dahls-Land försäljes vedan årligen 2 till 3oo föl, som vanligen inköpas af allmogen uti Westergöthland och Bohus Län.
De får, som af allmoge!! uppdragas för eget behof, till föda och beklädnad elier i8 ock till afsalu, äro merendels grofulliga, af Svenskt eller blandadt slag:
Finulliga, ursprungeligen af Tysk eller Spansk race, underhållas äfven, hos Ståndspersoner i synnerhet; dock äro slammarne deraf förminskade under sednare åren, i anseende lill bristande formenlig afsättning på den fina ullen; men om ett annat förhållande kunde emotses, och Länets invånare dessutom på tjenligt sätt uppmuntrades att vinlägga sig om förbättrad fårafvel, äro flere anledningar till förmodan att Possessionater, i synnerhet på Dahls-Land, skulle föranlåtas till försök i sådant afseende och derutinnan lyckas.
Hos allmogen hafva fårhjordarne blifvit mycket förminskade genom sjukdomar, som, efter i83o och i83i årens väta somrar, bortryckt en mängd får i nästan alla delar af Länet, och icke ännu alldeles afstannat.
Getter, finnas ännu i Bergs- och Skogstrakterne inom de mäst nordliga och de mäst sydliga Pelarne af Länet; men för öfrigt äro dessa kreatur afskaffade, såsom skadedjur, i den moll jordbruket vunnit förkofran.
Svin uppfödas till betydlig mängd uti de seminanta delarne af Länet, oell äfven annorstädes för husbehof; och träffas deraf på mångå ställen ganska goda racel’.
Antalet på Svijikrealur bar blifvit förminskad efter i83o års mixväxt och under hränningsförbudet de påföljande åren; så att Svin för närvarande äro i högt pris.
Af Fjäderfä finnes i allmänhet Gäs§ och Höns. —■
Gåsafveln är icke obetydlig på Södra Dahls-Land och å slättbyggden af Westergöthland, utan lemnar årligen öfverskott lill afsalu.
Att Boskapsafvel tilltagit öfver hufvud, örn icke; fifllkomligöp i bredd med jordbruket, åtminstone betydligt, visar sig af alla förhållanden och är äfven naturligt, då. dess?
Näringar hafva på hvarannan en beständig vexelverkan, så ali den enas förkofran gifver medel vid banden till den andras.
Om och huruvida bränvinsbränningen bidrager till Boskapsafvel^ utvidgande kan vara svårt att afgöra; Likväl synes gifvet att den icke är ett nödvändigt vilkor för Boskaps-skötselns bestånd, och att kreaturs-racerne snarare försämras, än förbättras, genom njutningen af drank, ehuru det är onekeligt att denne i knappa foderår, eller på orter som hafva ringa hö tillgång» lern tiar betydligt understöd åt Ladugården; dock gör den utan tvifvel masta nyttan vid svinkreaturs uppfödande. *9 Boskapsskötselns afkastning i Länet torde nu mera fullt svara emot behofvet för det bela, fastän allmogen uti de magra, mycket befolkade, trakterne söderut årligen inköpa1 både Hästar och Hornboskap från andre Län, ty genom 'försäljning från Dalvls-Land' anses förhållandet jemnadt; och i öfrigt förer allmogen ett sparsamt lefnadssätt öfverallt för att kunna sälja något af lefvande kreatur samt ost smör och andre vietualier, derå priserne under de sistförflutne åren varit någorlunda fördelaktige för säljaren.
Saltpetter-tillverkning, som kan anses vara ett bihang till Ladugårds-skötseln, har icke haft serdeles; framgång utKdelfcfi
Län, ehuru skogsliljangen skulle medgifva dess allmännare 'utöfvnnde på en del orter.
Antalet af Saltpetter-lador, som under åren’ 1827 °ch T831 varit i drift, bär hvarje år endast utgjordt omkring 30, hvilka lemont i medel-afkastning omkring 200 LU. saltpetter årligen. c) Skogar, bestående hufvudsakeligen af Tall och Gran, finnas till stor vidd och betydenhet inom Länet, seideles pa Dahls-Land samt i Wedens, Bollebygds oell Kinds Härader af Westergöthland, hvarest skogen längst i söder till någon mindre del består af Bok.
Ek, Bjork och andre nyttige löfträd växa öfver liela Länet, dock mera stridde, endast utgörande smärre skogsparker och lundar.
Skogarne äro till mästa delen enskilda och begagnas dels i samfällighet, dels storskiftade och äfven på några ställen enskiftade; varande de socknar ganska få, som icke hafva skogsandelar till hemmanen, på ett dera af nämnde sätt.
— De, före detta, Kronan förheliållne skogstrakter i skiljde delar af Länet, hvilka alla varit under Eders Kongl. Majus Befallningshafvandes disposition, nemligen:
Fyra Krono-Parker, innehållande något öfver 29,200 Tunneland och Fjorton Krono-Allmänningar, med omkring 89,800 Tunneland i arialvidd, förutan impediment och tvisten marker, — halva nu mera undergått sådane undersökningar till lorand]ad hushållning och disposition, som blifvit förordnade genom Eders Kongl. Majus nådiga bref af den 16 Mars och Kammar-Collegii derpå grundade Circulairbref af elen 14 A piil 1824; och äro derefter, enligt Nådigt beslut, Krouo-Paiherne Halle och Hunneberg vordne bibehållne under allmän förvaltning och reglerade till trakthuggning elter nya Skogshushållnings-systemet, samt stå under vård och tillsyn af härvarande Läne-Styrelse, äfven hvad beträffar de delar som ligga inom 030 ;Skaraborgs
Läns gräns.
Om Kronomarken Edsmären, likaledes beslagen . inom bägge Länell, beror regleringsfrågan ännu på Eders Kongl.
Majlis nådiga pröfning; men för Krono-Parkerne Mas test ogen .soch.
Kroppfjell, på Dalils-Land, .är frågan i detta hänseende redan Kådigst afgjord, samt desse begge .Parker dervid öfverlåtne tili orternes in van are j ; för att på hemmanen fördelas.
Ibland allmännings - Skogane- äro åtskillige jemväl definitivt reglerade, genom Eders Kongl. Majlis
Kådiga beslut derom, sorn för närvarande bero på verkställighet, oell om andre äro regleriugs-frågorne antingen underStäldte'
Kådig pröfning, eller hvilanda i afbidan på rättegångar vid Domstolarne, hvilka tills vidare uppehålla regleringen.
Så fort om AllmänningseSkogarne hunnit slutcligen afgöras, blifva de merendels öfverlemnade till Interessenternes disposition, med visse förbehåll, eller npplåtne till de Byar och Hemman, hvilkas anspråk derpå äro af Eders. Kongl.
Majit i Kader godkände. Emedlertid qvarstå Allmännings:-)Skogarne ännu, till det mästa, under Eders Kongl.
Majlis Befällningshafvandes inseende, jemte Öfver-Jägmästarens och’Jägeri-Beitjennigens närmaste uppsigt, samt användas tills vidare, i moa af tillgångarne, till understöd för skoglösa hemman, efter behörige anslag oell utsyningar; men, oaktadt möjlige åtgärder för desse skogars skyddande, genom bevakning af den till varande Jägeripefsonalen, vidtagas,; kunna åverkningar likväl icke förekommas, i inseende till den spridda oell ol.jenljga belägenheten af Jägeri-Betjeningens flesta boställen samt denne Betjänings i allmänhet vanlottade Ställning, relativt lill löningsvilkoren, andre orsaker oberäknade, som härflyta från local-förhåilanden och döt ringare folkets missaktning för ägande rätten till skog.
Krono-Parkerne Halle och Hunneberg hoppas jag likväl skola kunna hädanefter skyddas:
. åtminstone har de hägg© sista1 årens, erfarenhet lemna t bevis på möjligheten deraf. ■ iL;i'J allmänhet är hushållningen med enskildas skogar, ehuru de vanligen bättre än allmänningarne kunna fredas från åverkan, alldeles icke sparsam.
Ett omättligt1 svedjande, stark kohlning och mindre noggranbet vid förefallande hyggen, bidraga synnerligast till deras.
, för rninfchu ilig, jemte den inrotade, vanån, ali hällre bil bränsle nedhugga det friska väsande trädet,: än dertill använda det nedfallna.
Skogsdöd wing: sker syllan, .obia än > mindre återplanlering elter fälld skog, i synnerhet uti Skogstrakter som inuehafvas af allmogen; och 31 äfven på allmännings-skogarne har svårigheten att, vid hittills varande omständigheter, införa sådan eller annan hushållning, gjort åtgärderne dertill nästan fruktlösa; dock bör man väl hoppas, att delta ändamål skall kunna efter hand ernås, genom ofvanförmälte vidtagne och vidtagande anstalter, äfvensom att, hvad enskilda skogar beträffar, det förbättrade hushållnings-sättet på Kronans bibeliållne
Parker skall fästa ägarens uppmärksamhet på nyttan och nödvändigheten af en bättre hushållning nied skogen, och sältet att den införa.
Stormar hafva under de sednare fem åren icke gjort betydlig skada å skolarne i allmänhet, och1 ej heller hafva desse under tiden blifvit härjade af skogseldar, eller af insekter skadade; men den stora skogsförlust, som af slike ordsaker uppkommit under förra qvinqvennium, har troligen blifvit i så måtto ökad, att de afbrända och utödda träden måst med möjligaste skyndsamhet afytirås, för att icke bortruttna, hvarigenom således en märkbar minskning i framtida tillgången på skogsprodueter ägt rum.
För öfrigt bidraga de Kybyggare, som, före detta, fått nedsätta sig eller olofligen inträngdt på Krono-skogarne, äfvensom Kybyggare och Backstugusittare på Socknars och Byars gemensamma skog, ganska mycket till skoganäs förstöring genom misshushållning och olofligt hygge,—- kanske ock ofta genom utsläppt skogseld.
Alt, under sådana förhållanden, skogome äfven under ifrågavarande qvinqvennium, — åren 1827 med i83i, — varit i åtagande, kan nästan icke betviflas.
I allmänhet äro de likväl ännu mera än till lii ch lige för
Länets behof och kunna jemväl hädanefter lemna tillgång på Skogseffecter lill betydligt afsalu, så framt derå bättre hushållnings-niethoder snart skulle vinna inträde och af enskilde nied förtroende omfattas.
Ett nyttigt skogsbespatingsämne, nemligen bränntorf, är på de flesta trakter inom Länet att tillgå; men luttills begagnas detta endast, till någon liten del, på södra DahlsLarnl och något mera i Gäseneds och Kullings Härader af Westergöthland, hvilka orter, såsom delvis utgörande slättland, redan lida skogsbrist, eller måste afhämta deras behof af ved och virke från aflägsne ställen.
I byggnadssättet hafva förändringar, sorn verkat till skogsbesparing, icke blifvit vidtagne, utan har, tvärtom, allmogens tillta - 22 gande ling att bygga högre och rymligare hus, sora på visse orter inom södra delen af Länet ofta bestå af tvänne våningar, snarare bidragit att öka skogsötgången.
— Med få undantag byggas, för öfrigt, alla hus, både i städer och på landsbyggden, vanligen af träd; och verkställes äfven stängseln i allmänhet på skogens bekostnad; dock mäste man medgifva att bruket af stenmurar omkring ägorne, äfvensom något af jordvallar, i sednare åren tilltagit och äfven ibland allmogen vunnit efterföljd; så att de pris Hushållningssällskapet årligen utsätter, för sådan hägnad uppförd af allmoge, merendels framkallar flere täflande. d) Bergsrörelse.
Fordom, på olika tider, hafva inom DahlsLand både Silfver-, Koppar och Jernmalm-slreck, af hvilka sednare en mängd ännu visa sig i bergen derstädes, varit bearbetade och Masugnar för tackjerns-tillverkning äfven funnits; men som dels malmerne varit mindre gifvande, dels malmstrecken efter någon tids brytning upphört, dels ock, hvad jernet serskildt beträffar, koldtillgången i grannskapet ansetts vara alltför knapp; så hafva desse orsaker, och kanske stundom bristande förmåga hos förläggarne, eller ofördelaktiga conjunclurer för rörelsen, vållat att försöken och arbetena efter hand alldeles afstannat och Verken blifvit nedlaggde.
Sådant är numera äfven förhållandet med ett de sednare åren på försök bearbetad t jernmalmsstreck i Ånimskogs Socken af Tossbo Härad och jemväl med de inom Nössemarks Socken af Wedbo Härad, under namn af Adamsbergs Grufvor, upptagne tvänne Silfverskärpningar.
Bergsrörelsen hörande handteringar äro deremot Stångjerns- och Manufactur-smiden samt Stålgjutning hufvudsakligen de, som inom detta Län med alfvar bedrifvas; hvilket enligt Statistiska Tabellen sker vid Ålla Slångjernsverk med Tio Hamrar, Tio Ämnesverk med Tolf Hamrar, af hvilka Tvenne äfven få utsmida Stångjern och 22 Manufacturverk, Stålugnar inberäknade; och, efter cle underrättelser sorn derom möjeligen stått att erhålla, kan lillverkningsbeloppet vid samtelige dessa Verk, på grunder som bifogade calcul närmare utvisa, approximativt antagas i värde till 2^8,35o R:dr årligen, i medeltal, under ifrågavarande qvinqvennium.
Jernbrukshandteringen, dervid omkring 4oo arbetare vanligen sysslosättas, bar sålunda bibehållit sitt rum ibland vigligare
Näringar och blifvit drifvit med framgång saint troligen med god utkomst för idkande, i synnerhet på Dahls-Land, der kohltillgången är tillräcklig och lätt framförd, samt närbelägenheten af sjön Wenern för de flästa Bruken betydligt underhjelper så val tillförseln af Tackjern från Wermelands Bergslager, som den förädlade varans afsättning på Götheborg:
Det ena och andra är äfven fallet med Kollerö Bruk, beläget invid Götha Elf, ej långt härifrån Staden.
I den Sydligare Wéstgötha delen af Länet mäste deremot alla transporter ske landvågen; och Bruksrörelsen är således derstädes vida mindre lönande i allmänhet.
Af förbättringar i Jernhandteringen må nämnas de som ägt rum vid Beckeforss Bruk å Dalds-Land, hvarest Bruks-Patron C. F.
WtErn vid inrättade nya Verkstäder, efter Engelska sättet, låter bereda stångjern af serdeles slag oell godhet, genom från England införskaffade arbetare, hvilket jern betalas vida högre såsom export, än det vanliga stångjerns-smidet.
Två Koppar-hammare inom Länet, med tillhopa g arbetare, förädla årligen per medium pr Skeppund köpe-koppar hvardera.
Tillverkningsvärdet, som vederbörande icke uppgifvit, kan ej med visshet beräknas; men intaget i calcul elter medelpris å ioo R:dr Skeppundet, uppkommer för det hela, rudimaterie!! inberäkuad 27,300 R:dr Banco.
Till Bergsrörelsen kan för öfrigt räknas:
Eli Telgstensbrott uti Wedbo Härad, hvarest till afsalu förfärdigas grafstein»-, milstolpar och vägvisare, samt grytor och andra käril: inom Nordahl Härad Skifferbrott, deraf takskiffer tillverkas, jemväl lill någon afyttring utom orten, och Qvarnstensbrott, derifrån ortens allmoge upphugger och afyttrar
Qarnstenar; kunnandes det tillfälliga antalet af arbetare vid dessa tvenne handteringar, som snarast utgöra binäringar, icke uppgifvas och ej heller beloppet eller värdet af till veik— ningarne, derom alla underrättelser saknas.
— Mindre kalkstensbrott finnas på flere serskilte ställen och begagnas till kalkbränning för husbehof.
Meli vid foten af Hunneberg, hvarest är rikare tillgång på kalksten, hafva många Kalkugnar i äldre och sednare tider blifvit anlaggde, deraf nio nu dufvas med 36 arbetare och tillverka hvardera omkring 140 tunnor Gråkalk årligen, hvilken till stor del afsats utom orten, i synnerhet på Götheborg. / 24 e) Fabrikerj Bruk och Öfrige Näringar på landet, hvilka icke höra till Bergsrörelsen: ö 1 Sugverk och Sågar.
Större inrättningar för stigning eller egentliga Sågverk, finnas i synnerhet på Dahls-Land och vid Götha Eif, hvaraf de vid Lilla Edet, sorn alla afbrunno år i83o, nu mera -Ho lill större delen åter uppbyggde i fullkomligare skick.
För öfrigt saknar icke någon del af Länet mindre Salu- och Lego-Sågar; så att Sågverkens och Så "arnes antal i det hela, Husbehofs Sågq varnar oberäknade, uppgår till 225 som drifvas med 320 arbetare och med hvilka omkring 5o,ooo tolfter Plankor, Bräder och Bakar årligen försågas.
Värdet af denna tillverkning kail, i medeltal, antagas till ungefärligen 120,000 Riksdaler örn året.
Sågverken å Dahls-Land äro grundade på stockfångst antingen från egne skogstrakter, eller från skolarne i öfra delen af landet; men de vid Götha Eif belägne Sågverk, alla grundade på köpeliminer, förses dermed från andra orter och egenteligen från Wermeland.
Till så vidt export åsyftas drifven Sågverks-rörelsen med ringa vinst; och anses den följagteligen vara mera i aftagande, än tilltagande.
Skeppsvarf liro inrättade vid Trollhättan och gamla Lödese, för fartygs och båtars nybyggande eller reparation, samt drifvas med någorlunda fördel, hvartill läget mycket bidrager.
Det på förstnämnda ställe belägna har en dyrbarare Dockbyggnad vid Canalen. l^egelbruk.
Af sådane finnas inom Länet 20 stycken, dervid 120 arbetare blifvit sysslosatte under arbetstiden, och utgjorde tillverkningarnes sammanräknade värde, under detta qvinqvennium, omkring i2,5oö
R:dr årligen, i medeltal.
Glasbruket vid Limmared i Kinds Härad hålles i jemn gång med 20 arbetare; och har tillverkningen af glasvaror derstädes utgjord! i värde ungefärligen 20,000 R;dr örn året.
Ler - 25 Lerkärl- och Kakelugns-Fabrik:
En sådan, i sednare åren anlaggd mom Frändefors socken på .Dahlsland, dräves med 3 arbetare; och uppgår årliga värdet till 6 å 700 R:dr.
-Mechdtiiska Spinnerier för Ull och Bomull, finnas vid Kul1 ^eutle och Sjuntorp i Flundra Härad, på hvilka stallen 80 mantalsskrifne arbetare begagnas, jemte ett ännu större antal minderårige Barn.
Hela tillverkningsvärdet lärer Hilgot öfver stiga 90,000 R:dr årligen; och anses vinsten derpå hafva varit betydlig 1 synnerhet år i83r.
Färgeriet äro inrättade ett vid Kullen i Wedtle Härad e«-enteligen för färgning af Turkiskt rödt Bomullsgarn och ett annat i Kinds Härad, som besörjer diverse färgning för Gårdfarihandelsortens behof.
,för bleknInS På EnSelskt sätt, är äfven inrättadt vid Kullen 1 Wedtle Härad.
Garfverter, finnas inom Länet fem stycken privilegierade på Landsbygden, hvaraf ett för Läderberedning på Engelska sättet.
Öfrige mindre
Garfveri-inrättningar äro att räkna ibland Allmogens binäringar. ö Kattstens-Stamp, vid Trollhättan.
Der stampas årligen för Bromö Glasbruks behof 4 å 5oo Skeppund Kattsten.
Va Ikar eller Vådmals-Stampar.
Deraf finnas i Marks Härad J\Tio stycken, som betjena Gårdfärihandels-Districtet med stampning af omkring 200,000 alnar Vadmal årligen.
De Öfrige Stamparne äro af mindre betydenhet.
Pot laske-Cal einer ing s- Verk; af befintelige Sex stycken sådane hafva
Fyra varit begagnade och tillverkningen dervid bestigit sig till 5 å 600 Skeppund, hvilken funnit god afsättning, synnerligen uti Götheborg.
En Oljeqvarnvid Säteriet Strömsberg uti Tössö Härad, har årligen tillverkat omkring 1,200 kannor, som gått till afsalu utom orten.
Om Mj ölqv ar narn es antal och stenpäron dervid åberopas i underdånighet Statistiska Tabellen.
— De invid Götha Eif belägne som hafva oafbruten vattentillgång, anses i synnerhet indrägtig^ men Mjölqvarnarnes afkastning i det hela låter icke bedöma sig med någon visshet efter de uppgifter, som derom kunnat erhållas. ■ 4 2 6 Ungefärliga värdet af årliga tillverkningarne vid de Öfrige mindre betydlige Bruk, Verk och Inrättningar, för hvilka uppgift deröm bär förut saknas, har man icke eller kunnat försöka att genom calcul bestämt*3’ i brist af tillförlitelige grunder för ett sådant bestämmande. f) Binäringar.
Biskötsel idkas, mer och mindre, i nästan alla delar af Länet, förnämligast söder ut, dock icke eller ulan framgång på Dahlsland.
Tjära- och Beck-bränning bedrifves i smått på några ställen å Dahlsland och annorstädes, hvarest Tjäru-virke efter nedfälld Skog finnes; Dock endast till husbehof eller afsalu åt grannar.
Kohlning för Jern-Bruken, der sådane finnas, och i Öfrigt för afsalu i Städerne, utgör en för Allmogen vigtig binäring, synnerligen på Öfra Dahlsland.
Körslor för Jern-Bruks- och Såg-Verks-rörelsens behof, samt forsling af Köpmanna-gods emellan Götheborg och Uppstäderne, kunna anses såsom Binäring för Invånarne i visse trakter; — Likaså Flottning af timmer, sågslockar och virke, för dem som bebo stränderne af sjön Stora Lee och dermed förenade vattendrag samt af Venern och Götha Elf. Tillverkning af Ylle-j Linne- och Bomulls-väfnadj är inom Södra delen af Länet och synnerligast i Marks Härad en ganska vigtig näringsgren, derifrån den stora befolkningen uti dessa sterila trakter hufvudsakeligen hämtar bestånd.
Det tillverknings-belopp» sorn årligen utom
Länet afsättes genom Gårdfarihandel, uppgår till nära Två Millioner alnar och troligen svarar den afsättning, sorn sker genom Resehandlande från Borås och Ulricehamn samt genom personer å Landsbygden, hvilka drifva handel i parti på alidie Städer och Orter, till hälften deremot, eller det hela till nära Tre Millioner alnar, deraf förläggarnes och tillverkarnes vinst, efter approxi - 27 matif beräkning, anses utgöra i medeltal omkring a5o,ooo R:dr.
Bom11 lis vä fri a den är till alntalet betydligast och dernäst Ylleväfnader], samt Linneväfnaden minst; Dock, i förhållande till myckenheten, står merendels tillverkningsvinsten uti omvänd ordning.
Linneväfnaden är, utan tvifvel, den för
Landet naturligaste grenen af ifrågavarande binäring emedan rudimaterie!! produceras inom orten:
Den har jemväl varit första källan till Landtfolkels allmänna trefnad och välstånd och gifvit anledning till väfnads-industriens utvidgande, samt torde längst och säkrast bibehålla sig när den af eonjuncturerne mera beroende Bomullsväfnaden skulle aftaga.
Likväl bär spår ännu icke visat sig till ett sådant aftagande, utan är tvärtom ögonskenligast, att ortens väfnadsprodueter börjat vinna en lifligare afsättning i följd af den strängare tullbevakning, som kunnat de sistförflutne åren lillvägabringas °i bredd med Quarantaines-anstalterne, och hvarigenom insmuggling af sämre Utländska Bomullstyger förekommits.
För öfrigt tillverkas husväfnader, af Ull, Bomull och Linne, inom alla delar af Länet, något äfven till försäljning åt Städernes Invånare; Och synes händighet i Väfnadsyrket allt mera utbreda sig, dertill Hushållnings-Sällskapet ock söker att genom belöningar hldragZäderberednirig_, oafsedt den som sker vid anlaggde ordentelicre Garfve lier, utgör på någre ställen i Länet en Allmogens binäring:
Den sträcker sig dock egenteligen till grannars och närboendes Trådarbeten, bestående af Laggkärl, Träskor, Trätallrickar, Såll, Askar, Korgar, Väfskedar och mera dylikt, förfärdigas af Allmogen på åtskillige Orter, inom Kinds, Wedens och Bollebygds Härader i synnerhet, och föres till afsalu jemväl utom Länet; Dock kan förtjensten på denna binäring i det hela icke vara betydlig.