Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
t Sedan, enligt ankomne protokolls-utdrag, Bevillnings-utskottets betänkande N:o 4, angående grunderne för den blifvande allmänna bevillningen och föreskrifterna för deras tillämpning, hos samtlige Riks-stånden till behandling förevarit, samt nämnde betänkande med tillhörande förslag till Bevillnings-stadga dervid blifvit, på grund af gjorda anmärkningar, serdeles hos högloft.
Ridderskapet och Adeln, samt vällofl.
Borgare-ståndet, i åtskilliga delar återremitteradt, har Utskottet att, jemlikt 71 § Regelings-formcn och 31 § Riksdags-ordningen, öfver berörde anmärkningar sig yttra, för att, sedan äfven de sålunda återremitterade punkterne blifvit inom de respektive
Stånden definitivt afgjorde, kunna afgifva förslag lill sammanjemkning af de skiljaktiga besluten eller voleringspropositioner i förstärkt Stats-utskott, i de fall, der sådant kan komma att erfordras.
I den ordning, hvartill Utskottets ofvannämnde betänkande och förslag för Bili, till R Si.
Prat. tSiO $ 185i. 3 Sami, i Åld., U Eäft.) 1 £ BeviUnings-Uiskoitets UlWanAe, N:o i5. auleder, får Utskottet alltså nu till besvarande upptaga de omförmälde anmärkuingarne. § 9.
Mot denna § har inom höglofl.
Ridderskapet och Adeln blifvit anmärkt, att dä. i anseende till de ständiga vexlingarne i rörelsen m. m. å olika orter, städernes klassifikation icke kunde anses såsom någon säker grund för bedömande af deras betydenhet, det syntes mindre lämpligt att, på sätt här skett, bestämma minimi-afgifterne för bevilluingens utgörande af handlande m. fl. med ledning af nämnde klassifikation, helst härigenom afgifterne i de sista klasserne biefve nog låga; hvadan yrkats, att, åtminstone för handlande, antalet af nämnde afgifts bestämmelser borde inskränkas till tvä, nemligen en för Stockholm och Götheborg och en för alla de öfriga städerna.
Då emedlertid inkomsten af så väl handeln som andra näringsfång inom de .serskilda städerna i allmänhet är beroende af städernes folkmängd och den större eller mindre rörelse i öfrigt, som der eger rum, samt dessa omständigheter utgöra grunden för städernas klassifikation, hvilken i mån af förändrade förhållanden, tid efter annan undergår nödig jemkning och rättelse, hvarom äfven vid innevarande riksdag fråga blifvit väckt; så, och enär ifrågavarande §, som i anmärkta hänseendet öfverensstämmer med hvad äldre Bevillnings-förordningar innehålla, dessutom blifvit af 3:uc Riks-stånd godkänd , finner Utskottet icke skäl att, med anledning af hvad anfördt blifvit, frånträda sitt förut afgifna förslag. § 10.
Denna § har blifvit af så väl Ridderskapet och Adeln som Borgare-ståndet återremitterad på grund af framställde yrkanden, dels om borttagande af de nuvarande klassifikationcrne och utsättande i stället af endast minimi-afgiften, dels ock om nedsättning i dessa sednare, hvilken nedsättning förmenats vara desto mera af billigheten påkallad, sorn i följd af den genom 1816 års Handtverks-ordning utvidgade rättigheten att åstadkomma haudtverkeri-arbeten, tillverkarnes antal ökats utan ■motsvarande tillvext i afsättningen.
Bevillnings-Vtskoltets Utlåtande, N:o 15. % Som Utskotlet anser hvad i berörde hänseende blifvit i betänkandet N:o 4 pag 13 och 14 i anledning af dels hr Ilallings och dels hrr Hjertås och Gystafssont motioner af Utskottet anfördt, innefatta tillräckliga skäl för Utskottet att vidblifva dess af % Stånd godkända förslag att oförändrad bibehålla ifrågavarande §, får Utskottet å ofvanberörde yrkande fortfarande afstyrka bifall». § 11.
Med afseende å denna §:s sammanhang med § 10 har densamma jemväl blifvit af så väl Ridderskapet och Adeln som Borgare-ståndet återremitterad; hvarförutan härvid serskildt hos Ridderskåpet och Adeln blifvit anmärkt: dels att, då det enligt denna berodde på Taxerings-kommittéen att meddela Pröfnings-kommittéen kännedom om de i §:n omnämnde bevis, hvilka böra ligga tiil grund för nedsättning i minimi-afgifterne, men detta möjligen kunde af Taxerings-kommittéen försummas ellerprotokollsföranden underlåta att i protokollet intaga skälen för Taxerings-kommittéens beslut, i hvilket fall detsamma kunde varda af Pröfnings-kommittéen ogilladt, den skattskyldige i stället måtte få direkte till Pröfnings-kommittéen inlemna nämnde bevis, eller ock protokollsföranden hos Taxerings-kommittéen åläggas något ansvar för uraktlåten anteckning derom att sådant bevis blifvit företedt; dels att uti §:ns 2:dra punkt orden “i* städerna" borde utgå såsom öfverflödiga; och dels att §:n borde indelas i flera nio— menter.
Enär den uti förevarande § omförmälda serskilda pröfning af de skattskyldiges oförmåga att erlägga de stadgade minimi-afgifterna otvifvelaktig! bör hes Taxerings-kommittéen förekomma, och de bevis, som skola tjena till ledning för kommittéens beslut härutinnan, följaktligen böra hos kommittéen företes, samt någon annan åtgärd för beredande af nödiga upplysningar hos Pröfnings-kommittéen i dylika ärenden, än den i §:n befintliga föreskrift om an eckning lill Taxerings-kommittéens protokoll rörande der upplysta förhållanden och om samma protokolls öfverlemnande till Pröfnings-kommittéen, destomindre synes erforderlig, sorn protokollsföranden hos Taxerings-kommittéen, vid påföljd såsom för tjenstefel, har att för protokollets riktighet ansvara; har Utskottet, som icke heller anser den yrkade re— daktiousförändringen af ifrågavarande § utaf behofvet påkallad, 4 Bevillnings-Utskoltets Utlåtande, N:o i5. icke af de gjorda anmärkningarne, hvilka endast blifvit inom ett Stånd framställda, funnit anledning tillstyrka någon, förändring i §:ns nuvaran-- de stadganden eller ordalydelse,. § 14.
Vid denna §, som blifvit af liögv.
Preste-ståndet ock hederv. Bonde-ståndet i allo godkänd, hafva dels hos Ridderskapet och Adeln, hvarest jemväl, liksom vid 9 och 10 §§, ifrågaställts borttagande af de i § förekommande klassifikationer, och dels hos Borgare-ståndet följande anmärkningar och yrkanden i öfrigt blifvit framställda, nemligen:: hos vällofl.
Borgare-ståndel-. att, i enlighet med friherre Ålströmers af Utskottet afstyrkta motion, Målare-- Och Bildhtiggare-„^4r*'s/er„ borde från bevillning befrias eller åtminstone da nu stadgade afgifterne för dem nedsättas; hos högloft.
Ridderskapet och Adeln: att den, för „Direktörer, Theater-, vid andra än Konungens spektakler*, af Utskottet såsom minimi-afgift föreslagna bevillning af 25 r:dr matte, liksom hittills,, blifva att betrakta såsom bestämd afgift, eller ock, derest den antoges sorn minimi-- afgift, nedsättas till 20 r:dr; att enahanda förändring, eller från minimiafgift till bestämd afgift såsom hittills, matte ega rum vid den föreslagna rubriken:
„Handtverkare, hvilka, utan mästerskaps eller burskaps förvärfvande, erhållit tillstånd att såsom försörjningsmede! åstadkomma handtverkeri-arbeten;“ samt att vid rubriken ..Krögare, Krögerskor— — <&c. dels orden — — Kaffe tkänkar och Ka/fehusidk erskor samt de som hålla Lik ork ammar e“, måtte ut-. bytas mot „samt de som hålla Kaffehus, Likur kammar eA, — —; dels det straxt derefter förekommande ordet „bränvinsminutering„ mera bestämdt uttryckas med •rden: sminutering af sprituösa drycker®; och dels det nuvarande stadgandet, att den,, Bevillning*-Utskottets Utlåtande, N:o 15. 5, sorn vill undgå borgens ställande för året, eger att i stället förskottsvis betala afgiften, och hvilket stadgande Utskottet uteslutit, i författningen bibehållas; hos Borgareståndet: att, i enlighet: med hr Hallinge mot Utskottets förslag afgifna reservation,, sista momentet under nyssnämnde rubrik, så lydande:„AIla Krögare, Krögcrskor,. — ——- borgerlig rörelse*— måtte utgå; att „Lotsar och Loisdrängarmatte från bevillning befrias; samt att rubriken ..Modekrämare och M9 de kråm ersk ora borde ur § uteslutas; Iros så väl; Ridderskapet och Adeln sorn Borgare-ståndet:: alt den i hr Rinmans af Utskottet afstyrkta motion föreslagna nya rubrikcni %Wip/>erhandlerskorv borde i § införas; samt att bevillningen för »Arbetsfolk^ och »Gesäller» borde helt och hållet upp-- höra eller åtminstone nedsättas; hos Borgareståndet att den för „Utländning ur, sorn resa omkring i landet och, för egen räkning eller såsom utskickade för andra, utbjuda eller sluta handel om utländska varor," af Utskottet föreslagna afgift af 75 r:dr för de första tre månaderne sorn de i riket »ig uppehålla, , måtte förblifva vid hvad den hittills varit, eller 50 r:dr j::— och slutligen hos Ridderskapet och Adeln'.. att vid rubriken ..Doktorer, Medicina?“—,.för> hvilka finnes stadgad afgift yför inkomst af praktik utom tjensten" orden „utom <jensten“ borde uteslutas; att vid rubriken ,,Fruntimmer, som idka klädsöm’’ — —hvilka, skola, erlägga ^hälften emot Handtverkare, § 10:c, borde tydligare uttryckas, huruvida dermed menades hälften af de i allmänhet stadgade 5 procent eller, hälften af de i § utsatta minimiafgifter eller hälften af bäggederar; samt alt, i enlighet med friherre af Schmidts vid Utskottets betänkande fogade reservation, Boktryckare, å hvars tryckeri tidning tryckes,
borde åläggas att, vidi teittande tillgång, ansvara för Tidningsskrifvares bevillning efter andra AitikelSi. 6‘t Betillhings-Ulskollets Fl Tätande, N:o 15.
Utskottet, sorn, livad angar anmärknisgarne emot de i förevarande § befintlige klassifikationer, åberopar hvad,, i anledning af enahanda anmärkningar vid 9 och 10 §§, blifvit anfördt, och, beträffande den yrkade befrielsen eller nedsättningen i bevillningen för Artister äfvensom anmärkningen rörande icke burskapsegande Handtverkare, anser sig icke hafva något att tillägga de i dessa afseenden nti betänkandet N:o 4 anförde skäl, får, med anledning af den gjorda anmärkningen rörande Theatetdirektörer, upplysa, att någon serskild bevillningsafgift för hvarje representation, under förutsättning hvaraf denna anmärkning tillkommit, enligt Bevillnings-förordniiigen numera icke för Theater-direktörer eger rum; och anser Utskottet sig alltså böra i berörde hänseenden vidblifva sitt af tre Stånd godkända förslag.
Beträffande vidare anmärkningarne vid rubriken Krögare, Krögerskor nr. fl.; så, enär det har begagnade uttrycket „bränvinsminutering“ är heratadt från författningen rörande tillverkning och försäljning af bränvin, hvarest detta uttryck är förklaradt såsom omfattande minutering af spirituösa drycker i allmänhet, och det i Utskottets förslag uteslutna stadgandet om rättighet att förskottsvis betala bevill— ningsafgiften, efter hvad Utskottet i betänkandet visat, möter svårigheter i tillämpningen, samt något missförstånd i anledning af sista momentet under ifrågavarande rubrik icke skäligen bör kunna ega runi, finner Utskottet icke skäl att, med anledning af de gjorda anmärkningarne vid ifrågavarande rubrik, föreslå annan förändring, än följande jemkning i redaktionen vid början af samma rubrik: “Krögare, Krögerskor samt de sorn hålla Kaffehus, Likör kammare — — — „&c.
Hvad härefter angår yrkandet om befrielse från bevillning för „Lotsar och Lotsdrängar“; så, enär dessa personers yrke ofta kan vara ganska indrägtig^ och den i § föreslagna klassifikation dessutom lemnar tillfälle till bevilhungens nedsättande, ända till den låga afgiften af 24 sk., anser Utskottet skäl icke förefinnas att frångå förslaget i denna del, dervid anmärkning endast inom ett Riks-stånd blifvit gjord.
Utskottet sig sakna skäl att å den äfven endast inom ett Riks-stånd gjorda anmärkningen om uteslutande ur § af rubriken „Modekrämare oell Mode— krmierskor“, fästa afseende; Tievinninys-Utskotcefs Utlåtande, AVo i5.
7 Hvaremot Utskottet, i följd af numera vunna upplysningar och i enlighet med derom hos två Stånd fiamställdt yrkande, anser sig böra, med frånträdande af förut afgifvet yttrande i anledning af herr Rinmans motion, tillstyrka, att, näst efter rubriken „Modekrämare och Modekrämerskory', må införas en ny rubrik, så lydande:
„Nipperhandlare och Nipperhandlerskor, lika med Handlande44, § 9.
Vidkommande åter anmärkningarne emot den för Arbetsfolk och Gesäller, i enlighet med nu gällande och flere äldre Bevillnings-förordningar, föreslagne afgift; så får Utskottet, med åberopande af hvad tillförene blifvit anfördt i anledning af framställde yrkanden om befrielse eller nedsättning i bevillningen för ifrågavarande samhällsklasser, hemställa att förslaget i dessa delar må godkännas.
Äfvensom, på de skäl betänkandet N:o 4 innehåller för deri föreslagen bevillning å Utländning ar, som resa omkring i handelsärenden, och enär de i afseende å Doktorer-, Medicina;- samt Fruntimmer, som idka klädsöm, af Utskottet föreslagtie stadganden icke synas kunna föranleda till något missförstånd, Utskottet vidblifver sitt i dessa hänseenden af tre Stånd godkända förslag; Och som, hvad slutligen angår den, i enlighet med friherre af Schmidts reservation, gjorda framställning om Boktryckares ansvarighet för Tidningsskrifcares bevillning, ett stadgande i sådan syftning hvarken vore med andan af i allmänhet antagne beskattningsgrunder öfverensstämmande eller annorlunda, än måhända undantagsvis, för statsverkets betryggande erforderligt, finner Utskottet den gjorda anmärkningen härom icke böra till någou åtgärd föranleda. § 16.
Mot det af Utskottet i denna § föreslagna tillägg, hvarigenom uttryckes, att härvarande stadgande endast afser sådane ångfartyg, som ej egas af aktiebolag, för hvilka i 35 § 2 mom. finnes i allmänhet föreskrifvet, att bevillning bör utgöras med fern procent af utdelningen, har inom vällofl.
Borgare-sländet blifvit anmärkt, att sistnämnde bevillningsgrund vore i afseende på ångfartyg mindre billig, helst ett får - * Bevillninjs-Utskottets Utlåtande, ft-.o 15. tyg med hvarje år förlorade i värde; hvadan yrkats, att det i förevarande § befintliga stadgandet borde gälla för alla ångfartyg, äfven dem, som ogas af aktiebolag.
Utskottet anser denna anmärkning så mycket mindre böra vinna afseende, som någon annan tillförlitligare grund för bedömandet af den behållning, som på aktier ställde industri-företag lemna, än den emellan aktie-egarne skeende utdelning, svårligen slår att vinna; hvarföre Utskottet ock i detta afseende vidblifver sitt af tre Stånd godkäuda förslag. §§ 23 jemte § 145, mom. 7. Sedan Utskottet å en af Gustaf Pettersson från Östergöthlands län väckt motion, om posthemmans befiiande från den uti 23 § stadgade serskilde bevillning, endast i så måtto tillstyrkt bifall, att, på sätt förslaget i 145 § innehåller, sådan befrielse borde ega rum blött för de posthemman, hvilkas postföring öfverstege 312 mil om året för helt mantal; så hafva ifrågavarande punkter af förslaget blifvit från hedervärda bondeståndet återremitterade, med yrkande, att den ifrågasatte befrielsen borde utsträckas till alla posthemman; men, på de förut i betänkandet anförde skäl, finner Utskottet sig icke böra i vidsträcktare mån, än som redan skett och af tre Stånd blifvit godkändt, å ifrågavarande framställning fästa afseende. § 27.
Vid denna § har, liksom vid 14 §, blifvit hos så val Bidder skåpet och Adeln, sorn Borgareståndet yrkad befrielse från bevillning för Arbetsfolk och Gesäller, äfvensom hos Borgareståndet för Lotsar; hvarjemte serskildt hos Ridder skåpet oeh Adeln blifvit, jemte framställning om klassifikationernes borttagande, anmärkt, att vid rubriken “Skeppsredare och Fartygsegare — — —“ &c, sista perioden eller orden — — “samt för alla däckade eller odäckade fartyg af minst 5 svåra lästers drägt och deröfver å 4 sk. b:ko per läst„ borde utgå såsom redan upptagen vid 9 § i sammanhang med stadgandet för femte klassens städer.
Jemte det Utskottet åberopar hvad här ofvan vid 14 § blifvit anfördt i anledning af de dervid gjorde och här förnyade aumärkniugarne, anser Utskottet sig bora, Bevillnings Utskottets Ullålande, A’:o lii. 9 böra, hvad angår anmärkningen vid rubriken “Skeppsredare och Fartygsegare“, erinra, att, då ifrågavarande § omfattar de serskilda å landet förekommande, bevillnings-afgift underkastade näringarne, anmärkta föreskriften icke kan, utan fara för iförbiseende vid författningens tillämpning, ur §:n uteslutas; hvadan Utskottet hemställer, att ifrågavarande § må i dess helhet bifallas, sådan den blifvit af Utskottet föreslagen. § 28- Då denna § innehåller för landet, hvad 11 § stadgar i afseende på städerne, och sistnämnde § blifvit af Ridderskapet och Adeln återremitterad, har höglofl.
Ståndet, af sådan anledning, jemväl återremitterat ifrågavarande §, på det äfven här måtte tagas i betraktande, hvad vid 11 § blifvit anmärkt; men som Utskottet icke funnit skäl att, i anledning af anmärkningarne vid sistberörde 11 §, tillstyrka någon förändring, får Utskottet äfven här hemställa, att de gjorda anmärkningarne icke må till någon ändring i Utskottets förslag föranleda. § 29.
Afven vid denna § har hos Ridderskapet och Adeln samt B or g are-ståndet fortsaUs yrkandet om Arbetsfolks och Gesällers befriande från bevillning, äfvensom hos förstnämnda Stånd om borttagandet af klassifikationerne; hvarförutan hos Ridderskapel och Adeln blifvit anmärkt, dels att för “Grufvefogdar8 borde bestämmas flera och högre afgiftsklasser, än de nuvarande, dels att “Grufve-disponenter* borde upptagas i det föreslagna Usta momentet eller bland dem, för hvilka 5-procents-beräkningen kan ifrågakomma, och dels att “Grufvefogdar, Grufve-disponenler och UppsyningsmanK borde åläggas lika bevillning.
I afseende å anmärkningarne om klassifikationerne samt Arbetsfolk och Gesäller, åberopar Utskottet hvad förut blifvit i enahanda afseende anfördt; ochsom§:n i öfrigt blifvit af tre
Stånd godkänd, samt likhet i beskattningen för Grufvefogdar, Grufve-disponenter och Uppsyningsman destomindre kan komma i fråga, som dessa personer i allmänhet för sina befattningar åtnjuta ganska olika löneinkomster, Bih. till R.
Prot. 1SS0 ? iS5i. 5 Sami., 1 A/d., U Hält. 2 10 BeoitCnings-Utskottets Utlåtande, J\:o /5. anser Utskottet sig icke ega skäl att frångå sitt i afseende å denna § afgifna förslag. § 35.
Denna § har af Ridderskapet och Adeln blifvit återremitterad, på grund af framställde yrkanden, dels att nedsättning måtte ske i den privat-bankerna vid sednaste riksdag ålagda förhöjda bevillning, dels ock att aktiebolag, hvars utdelning icke öfverstege 3 eller åtminstone lj procent af kapitalet, måtte från bevillning befrias; och har från !?0/y<we-sf«radef]återremitterats §:ns 2 morn., hufvudsakligen på grund af fortsatt yrkande derom, att, i enlighet med af herr Bergman väckt motion, aktiebolag, m. fl. måtte åläggas bevillning endast för den utdelning, som öfverstege fem procent af kapitalfonden.
Då tre Stånd bifallit Utskottets förslag, att fortfarande bibehålla den vid sadnaste riksdag, på grund af då väckta motioner, införda förhöjda beskattning å privat-bankerna, deruti till och med ytterligare förhöjning blifvit vid innevarande riksdag yrkad samt, hvad beträffar de gjorda framställningarne om befrielse från bevillning för aktiebolag m. fl., hvilkas utdelning icke öfverstiger en viss procent af kapitalfonden, och hvilka framställningar endast inom två Stånd förekommit, Utskottet, i enlighet med dess förut yttrade åsigt, icke finner skäl att ett sådant undantagsstadgande tillstyrka, får Utskottet hemställa, att de gjorda anmärkningarne icke må till någon förändring af Utskottets, i enlighet med nu gällande Bevillnings-förordning, afgifna förslag i dessa delar föranleda. §§ 37 och 38.
Under hufvudsakligt upprepande af hvad tillförene blifvit i enahanda afseende anfördt, hafva inom Ridderskapet och Adeln åtskilige ledamöter yrkat, att bevill— ningen för karakters-fullmakter måtte upphöra; på grund hvaraf 37 och 38 §§ blifvit till Utskottet återremitterade; men som ifrågavarande §§ blifvit af tre Stånd godkända, anser Utskottet sig, på förut andragna skäl, böra vidblifva sitt härom afgifna förslag.
Besiltnings-Utslwtlél.i Utlåtande, I\'
:o 15.
Ii §§ 42 och 137.
Med anledning af de uti 137 § af Utskottets förslag införde närmare föreskrifter, i afseende på handlandes ra.
II. ansvarighet för hos dem anställde personers kronoutskylder, samt det, i följd deraf, vid 2 mom. af 42 § föreslagna tillägg? hafva berörde §§ blifvit från vällofl.
B or g are-siandet återremitterade, med yrkande om oföräudradt bibehållande af nu gällande stadgauden.
Då emellertid tre Stånd bifallit.
Utskottets ofvanberörde förslag, får Utskottet jemväl, på de grunder, som till stöd derför blifvit förut anförde, samma förslag vidblifva. §§ 50 och 112.
Som de af Utskottet föreslagna förändringar vid ifrågavarande §§, hufvudsakligen med afseende å föreskriften, att fastigheterna skola uppskattas efter deras '‘•rättmätiga belopp41 i stället för efter deras ”med hvarandra jetnf örliga vården*, såsom nu är stadgadt, synts åtskilliga ledamöter inom Ridderskapet och Adeln mindre lämplige än den nuvarande redaktionen, hvilken derföre ansetts böra oförändrad bibehållas, hafva dessa §§ blifvit från högloft.
Ståndet återremitterade; och har, i sammanhang härmed, jemväl blifvit yrkadt, att, på sätt friherre von Kraemer uti sin, vid Utskottets betänkande fogade, reservation föreslagit, Rikets Ständer borde uti underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla, det Kongl. Maj:t måtte täckas, på sätt lämpligast funnes, låta infordra och Rikets nästsammanträdande Ständer nådigst meddela så beskaffade uppgifter, som kunde tjena till ledning för uppgörandet af en förändrad beräkningsgrund för tarifeu inom hvarje län öfver värdet å hemman, som iunehafvas under egande-rätt.
Enär de af Utskottet vid ifrågavarande §§ föreslagna och af tre Stånd godkända förändringar stå i nära sammanhang med den förändrade redaktion af 72 §, sorn Utskottets förslag innehåller och hvilken redaktion redan vunnit samtlige Riksståndens bifall, samt med grunderna för en rättvis beskattning otvifvelaktigt öfverensstämmer, att fastigheterna uppskattas efter deras verkliga värde, finner Utskottet hvad mot nu ifrågavarande §§ blifvit anmärkt icke böra föranleda till någon ändring af hvad Utskcttets förslag derom innehåller; 12 Bevillning,i-Utskotlets Utlåtande, N:o 15. och som den i friherre ron Kramers reservation intagne ofvanberörda hemställan, hvilken endast genom åtcrremiss från ett
Stånd blifvit till Utskottet öfverlemnad, innefattar ett ämne, som på den bevillning, hvilken Rikets Ständer nu kunna komma att sig åtaga, saknar inflytande, anser Utskottet samma hemställan, i den ordning den nu blifvit till, Utskottet hänskjuten, icke kunna till någon Rikets Ständers åtgärd för-, anleda. § 73:
Vid denna §, som blifvit från såväl Ridderskapet och Adeln, som Borg crest an del återremitterad, har inom begge dessa Stånd blifvit yrkad nedsättning i det, såsom grund vid jernbroås värdering, för närvarande bestämda minimum af ^:del utaf tillverkningen, hvilken nedsättning blifvit hos Ridderskapet och Adela föreslagen til! antingen T^:del eller J,:del, men inom Borgare-ståndel till sistnämnde belopp, i enlighet med hvad i serskilde, vid Utskottets betänkande fogade, reservationer jemväl hemställts; varande vid ifrågavarande § för öfrigt anmärkt: hos Ridderskapet och Adeln, att densamma borde för mera redighets skull, indelas i flera momenler; och hos Borgareståndet, att den föreslagna förändrade redaktionen af andra punkten i §:ns 2:dra morn., med afseende å det der införda tillägg om afdrag för rest-smide, vore mindre riktig, enär samma punkt anginge bruk, der obegränsad smidesrätt komma alt begagnas, men rest-smide vid sådana bruk förmenades icke kunna ifrågakomma.
Utskottet, sorn anser §:ns indelning i flere momenter icke vara af bchofvet påkallad, och till vederläggning af anmärkningen, rörande redaktionen af andra punkten i §:us 2:dra morn., anser sig endast behöfva hänvisa till hvad betänkandet N:o 4, såsom grund för don föreslagna förändringen, innehåller, har, hvad åter beträffar den ifrågaställa nedsät ningen i minimi-bestämmelsen för uppskattningen af brukens värde, vunnit upplysning derom, att, på sätt jemväl hos Ridderskapet och Adeln samt Borgareståndet blifvit anfördt, behållningen vid en del bruk, i följd af förhöjda priser å såväl tackjern som kol, väsendtligen understiger det minimum af yulel^ som i gällande författning ar antaget; hvadan Utskottet, med frånträdande af sitt härom förut framställda förslag BeviUnings-Vtshollels Utlåtande, IS:o 15. 13, hemställer, att nämnde minimum må bestämmas till en tolftedel, i stället för en niondedel af tillverkningen. § 74..