Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
1:0 att de för vanskötsel af numerbäst stadgade böter af 20 och to R:dr Banco mätte, om de ej belt ocb hållet skulle kunna upphöra, åtminstone, såsom för höga, nedsättas minst till hälften, enär det ofta inträffade, att en häst, utan Rusthållarens uppsåtliga förvållande afmagrade i följd af någon invertes, icke märkbar åkomma, eller andre tillfälliga omständigheter, såsom att hästen, förskaffad från aflägsen ort, till en början icke vöre van vid det foder och mulbete, som kunde presteras; och understundom pliktfäldes
Rusthållaren för någon obetydlig vårdslöshet, begången vid hästens skoning; stundom vore endast kitslighet hos vederbörande Underofficer dertill orsaken; 2:0 att icke sällan hände, det Rusthållarne, vid Remonteringar, fingo sina, med nacken kostnad och omsorg framfödde hästar casserade, utan verkligt skäl, men troligen för att blifva nödsakade emottaga de af Officerarne sjelfve anskaffade hästar; af hvilken orsak blifvit föreslaget, alt vederbörande måtte förpligtas antaga de remonter, som ej bafva sådane fel, att de äro till tjenstgöring oduglige, och att den, sorn casserar hästen, måtte vara skyldig deröfver meddela Rusthållaren skriftligt bevis, hvaruti upptagas det eller de fel, som föranledt eassationen, derefter Rusthållaren, om han af vederbörande Yeterinair-Läkare, i tillkallade gode mäns närvaro, finge den casserade hästen godkänd och derom skaffade bevis, borde så väl få hästen antagen, som af den casserande njuta ersättning för all, genom den obehöriga eassationen, tillskyndad kostnad och skada; hvarförutan den, som utan anledning casserat hästen, skulle pligta med förlust för alltid af sin innehafvande tjenst; 3:o att de Rustande vid Skånska Dragon-Regementet, i anseende till svårigheten att alltid kunna anskaffa hästar af de bestämda färger, som, i och för delta Regemente, äro föreskrifne, matte tillåtas att remontera med hästar af hvilken färg som helst; 4:o att hästar vid Skånska Husar- och Dragon-Regementena måtte få antagas, då de äro 9 qvarter 2 tum höga, samt i öfrigt felfria och starkt byggda; 5:o att hos Kongl. Majit måtte göras underd. anhållan derom, att, ”vid hädanefter möjligen skeende munderingsförändringar, den nytta, som ”dermed åsyftas, må närmare jemföras med den deraf för landet uppkom”mande kostnad, och hvarje nytt påbud i detta afseende endast vara resultat af berörde undersökning;” 6:0 att, enär hvarje ny munderingspersedel bör vara förfärdigad i fullkomlig Ålim. Besv.- och Oecon.
Betänkande IV.-o ng. * fullkomlig öfverensstämmelse med en från Kongl. Maj.ts och Rikets KrigsCollegiutn lemnad modell, vederbörande Esquadrons-Chef måtte få sig ålagdt att, emot betalning, sända ett exemplar af modellen till någon bland Rusthållarne på hvarje numer, för att hållas de öfrige tillhanda. 7:0
Dels att de visitalioner vid Rusthållen, som ske genom Corporalerne, för att utröna huru numerhäslarne vårdas och i hvad skick rnunderingspersedlarne befinnas, mätte i stället förrättas af Esquadrons-Cheferne, eller af dem, som deras tjenst bestrida; såsom skäl hvartill blifvit upp* gifvet, att Rusthållarne, för att undvika dugliga persedlars casserande, städse måste gifva Corporalerne spanmål och så kallade visitationspenningar, hvaremot mera billighet och oväld vore af Esquadrons-Cheferne aLt förvänta; dels ock, att desse visitalioner måtte helt och hållet afskaffas, såsom icke allenast onödige, enär Rusthållaren, vid ansenligt vite, vöre förbunden att tvänne gånger om året, nemligen vid Regements- och Esquadronsmöten, uppvisa numerhästen och rustningspersedlarne för Befälet, utan äfven ledande till betydliga kostnader för Rusthållarne, hvilka, efter gammal vana, måste undfägna och med skjuts till nästa Rote fortskaffa dem, som anställa visitationerne. 8:0 Alt General-Mönstringar med Cavalleriet icke måtte, i fredstider, hållas oftare än hvart tredje år, hvilket skulle leda till besparing både för Staten och Rusthållarne; samt 9:0
Att syner å rotetorpen, såsom förorsakande onödige kostnader för Rotehållarne, ej måtte ske oftare, än Rotehållarne sjelfve, eller innehafvarne finna dem vara af behofvet påkallade, eller ock när torpen afträdas; hvarjemte en Motionair uppgifvit att vid syner å Grenadiertorpen i Östergöthland tillginge sålunda, att Compagnie-Cheferne läto uppbåda sadlade hästar från hvarje Rote för dem, som förrätta torpsynerne, nemligen en Officer, en Länsman, en Mönsterskrifvare, tvänne Nämndemän och en Corporal, samt Soldaten, hvilka derjemte mäste med rum och mat af Rotehållarne förses, utan att desse, för sålunda lemnad fri skjuts och fri gästning, ville eller kunde fordra betalning; i anledning hvaraf äfven blifvit föreslaget, antingen att desse torpsyner måtte aldeles upphöra, och Soldaten vara pligtig sjelf underhålla torpet, emot skyldighet för Roten, att dertill anskaffa materialier samt besörja all nybyggnad, sedan knekten hos Compagnie-Chefen anmält nödvändigheten deraf, och nybyggnaden, efter anställd syn, befunnits af behofvet påkallad; eller ock, att till KonM, Bihang till R.
Prot. i834• 8 Sami. 3 2usta Häftet.
Allm. Btsv.- och Oecon.-Utsk. Betänkande IV.o I :g.
Majit mätte frambäras underdånig anhållan om Nådig befallning lill Hegements-Cheferr. e vid de Regementen, der nu anmärkt oskick skall ega rum, att detsamma strängeligen förbjuda, så att synefÖrrättarne sjelfve finge, utan Rotens betungande, mat och skjuts sig förskaffa.
Hvad sålunda blifvit anfördt och yrkadt bar Utskottet i öfvervägande tagit, och går nu att de gjorde framslällningarne besvara, i den ordning de här ofvan äro upptagne.
Beträffande således först frågan om böterne för vanskötsel af numerhäst; så får Utskottet vördsamt upplysa, att Kongl.
Brefvet den 23 Junii 1806 innehåller, att, enär anmäldt blifvit, det ruslningshästarne vid Indelta Cavalleriet illa fodrades och orsaken dertill befunnits vara, att den för vanvård af rustningshästar fastställde plikt vore för liten i jemförelse med hvad som betalades för foderlega, så att ren vinst för Rusthållarne uppkomme att hålla hästarne illa fodrade; bief nämnde plikt sålunda förhöjd, att Rusthållare, som vansköter ruslningshäst, skall böta 20 R:dr Banco, om det inträffar vintertiden, och 10
R:dr samma mynt, då hästen utsvältes på gräsbete; och att, jemlikt Kongl.
Förordningen den 2 September 1^83 samt 2 och 3 Mom. af 24 §• i 3 Delen af Kongl.
Majrts för Armeen, år 181g, utfärdade Tjenstgörings-Reglemente, följande föreskrifter äro gifna och gällande, nemligen: att Besigtnings- och Åderlåtningsmöten skola hållas 2ine gånger om året, våren och hösten, och utsättas af Regements-Chefen, som anmodar Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, alt till hvart möles-slälle förordna något ombud, äfvensom att genom Kun görelse antyda Rusthållarne, att sjelfve eller genom ombud dervid närvara; skolande Esquadrons-Chefen och Kongl. Majts Befallningshafvandes Ombud dervid besigtiga hästarnes bekaffenbet till hull och ryckt, göra sig underrättade huru de varit skötte och underhållne, samt öfver de hästar, sorn dervid kunna finnas vara utsvultne och vanskötte eller på annat sätt skadade och illa (arne, upprätta och underskrifva en noga förteckning, hvilken genast bör insändas till Kongl. Majlis Befallningshafvande, som oförtöfvadt fäller den brottslige, efter hvarje måls beskaffenhet, till de utsatte böter; men, derest x något mål så serskilda omständigheter sig förete,, alt genom vittnens förhör elier annan undersökning Ålim.
Besy. - och Occon.-Utsk, Betänkande N.o itg. ug någon vidare upplysning aktas nödig, innan målet lill afgörande företages, må sådant vid närmaste
Domstol ske i parternes närvaro, om de det .åstunda, hvarefter Domaren åligger, att Protocollet dervid lill Kongl. Maj:ts Befallningshafvande insända, på det denna Embetsmyndighet må blifva i tillfälle.
Lag och beskaffenheten likmätigt, att målet sedermera afsluta; och eger den, sorn med Kongl. Majlis Befallningshafvandes Utslag icke åtnöjes, alt deröfver anföra besvär i Kongl. Krigs-Collegium, på sätt serskildt derom är föreskrifvet.
Utskottet, i hvars tanka vanskötsel af rustningshäst icke bör utan påföljd aflöpa,f anser, att de för denna förseelse i omförtnälde Kongl. Bref stadgade böter böra, på de deri anförde skäl, oförändrade bibehållas, äfvensom att, genom nu uppräknade stadgande» om fullständig undersökning och laglig pröfning af förhållandet i hvarje mål af ifrågavarande beskaffenhet, Rusthåliarne äro fullkomligen skyddade emot alla missbruk, som i berörde afseende kunna till deras skada försökas; och anser sig
Utskottet på grund häraf ej heller kunna tillstyrka hvarken upphörande eller nedsättning af de för vanskötsel af numerhäst utsatte böter.
I afseende å den under a:dra punkten upptagne framställning, innefattande förslag till correctiv emot missbruk vid rustningshästars antagande, får Utskottet vördsamt erinra, att dervid skall, jemlikt Kongl. Resolutionen på Allmogens besvär den 29 November 1756 samt Kongl. Brefven den 17 November 1800 och den 24 Julii 1806, med flere i ämnet gällande Författningar, tillgå på följande sätt:
Rusthållaren, sorn eger sjelf anskaffa häst till remontering af ledig numer, uppvisar remonten för Esquadrons-Befälhafvaren, eller ock endast uppgifver dess kön, färg och tecken, då nämnde Befälhafvare är pligtig, att den uti Rullan införa; hvarefter remonten vid nästa Remonteringsmöte uppvises för Regeinents-Befälhafvaren och Landshöfdingen, hvilka vid dessa förrättningar ega gemensam beslutanderätt.
Uti den vid förrättningen förde Remonterings-Rulla, hvilken af Regements-Befälhafvaren och Landshöfdingen gemensamt undertecknas, införes om remonten approberas, eller, i fall den casseras, orsakerne till eassationen; och af denna Rulla äro tvenne exemplar upprättade, hvaraf ett stannar hos Landshöfdinge-Embetet, ett i Regements-Skrifvare-Contoret och ett hos Esquadrons-Befälhafvaren, så att Rusthållaren, på hvilket af desse ställen sona helst, kan deraf undfå del.
Blifver remonten aasserad, 20 Ålim.
Be,sv. och Oecon.
Ut sk. eger Rusthållaren derefter att hos Kongl. Krigs-Collegium anföra klagomål öfver förrättningen och, i fall han der ej vinner rättelse, att hos Kongl. Maj:t, genom Krigs-Expeditionen, fullfölja sin klagan; i hvilka fall antingen utses af Krigs-Collegitinu eiler förordnas af Kongl.
Maj:t vanligen någon öfverbesigtning å reinonten, för att tillse om Rusthållaren vederfarits orättvisa, hvilken i sådan händelse blifver rättad.
Vid detta förhållande anser Utskottet fullkomlig trygghet emot förnärmande i berörde afseende vara Rusthållarnc förvarad; hvarföre ock, då de nu, beträffande remonters antagande, föreslagne åtgärder tilläfventyrs kunde leda till många och i längden för Regementenas tjenstbarhet skadliga missbruk, Utskottet finner sig icke kunna tillstyrka hvad i detta afseende blifvit föreslaget.
Deremot anser Utskottet den gjorda framställningen om upphäfvande af det, enligt Kongl. Förordningen den ii Maji 17<>5, existerande förbud att vid Skånska Dragon-Regementet remontera med. andra än svarta, s.vartbruna, castanie- och mörkbruna hästar, böra vinna bifall, enär något giltigt skäl för detta förbud så mycket mindre lärer förefinnas, som hästens stvrka, vighet och uthållighet, hvilka egenskaper egentligen bora hos rustningshästar afses, icke äro af dess färg beroende.
Utskottet, får af sådan anledning, och då det otvifvelaktigt är både svårt och kostsamt alt alltid anskaffa hästar af ofvannämnde färger, vördsamt hemställa, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj: t i underd. begära, alt, med undanrödjande af omförnaäkte förbud, de Rustande vid Skånska Dragon-Regementet må ega att remontera med hästar af hvilken färg sorn helstHvad härefter angår frågan om storleken af de hästar, som vid Skånska Husar- och Dragon-Regementena böra få antagas, så förekommer härvid, att sedan, genom ofvannämnde Kongl. Förordning af den i i Majt 1795, blifvit stadgadt, att Ryltarehästen borde vara i allmänhet 9 qvarter 4 turn bakom sadeln, oskodd, och att Dragon-hästen skulle hålla 9 qvarter 2 turn, likaledes bakom sadeln, oskodd; så har Kongl. Maj:t, genom Nådigt Bref, den 21 Junii 1806, förklarat, att lätta och viga hästar från 9 qvarter och 2 tums till 9 qvarter och 5 tums höjd, men ej derunder eller deröfver, fingo antagas vid alla Trupperne, med undantag endast af Lif-Regements Cuirassier-Corpsen, hvarest måttet på hästar borde förblifva i likhet med hvad förut blifvit föreskrifvet; varande denna tillåtelse ytterligare bekräftad, medelst Kongl. Resolutionen på Riksdagsfullmägliges från Lyhundra och Sjuhundra Härader besvär, den 8 Augusti i8i5, der det ut - Allm.
Betänkande W.O 1ig. tryckligen heter, alt, utom vid nämnde Cuirassier-Corps, Rusthållare-bästarne vid öfriga Cavalieri-Regementena fä antagas vid 9 qvarter 2 tums höjd; och emedan häraf foijer, att Rusthållarne vid Skånska Husar- och Dragon-Regementena ega remontera roed hästar af sistberörde storlek; lärer yrkandet härom till någon Rikets Ständers åtgärd icke föranleda.
I fråga om den i 5:te punkten omförmälde hemställan, hvilken afser förenklande af munderings-persedlar i allmänhet, får Utskottet, med åberopande af dess, under N:o 117, afgifna Betänkande, hvarigenom, hland annat, blifvit föreslaget, att Rikets Ständer måtte uti underdånig skrifvelse, anhålla, att Kongl. Majrt täcktes fästa Nådigt afseende å det förhållande, huruvida ej Smålands Regementes Husar-Uniform, utan att något förlora i afseende å dess nytta och användbarhet, kunde mycket förenklas, vördsamt hemställa, att berörde anhållan måtte till hela den öfriga Armeens munderings-persedlar utsträckas och derigenom en lindring, vid desse persedlars anskaffande, det allmänna beredas.
Vidkommande yrkandet om skyldighet för Esquadrons-Cheferne att, emot betalning, hålla Rusthållarne tillhanda modeller till munderingspersedlar; så alldenstund, jemlikt Kongl. Krigs-Collegii Circulaire den 16 Mars i83o, blifvit förordnadt, att å alla de munderings-persedlar, hvilka, enligt Författningarne, ieke genom allmän beställning, utan af Rusthållarne sjelfve anskaffas, ett behörigen stämpladt exemplar skall, genom Krigs-Collegii försorg, för Rusthållarne vid hvarje Esquadron af alla Rusthålls-Regementen och Corpser, uppå Rusthållarnes bekostnad, anskaffas och dem, genom vederbörande Esquadrons-Chef, tillhandahållas, när de till utbekommande deraf sig hos Krigs-Collegium i behörig ordning anmäla; fördenskull och som det ändamål, som med ifrågavarande hemställan åsyftats, således redan är vunnet; lärer någon åtgärd, i anledning af samma hemställan, icke erfordras.
I öfrigt har blifvit påstådt, än att de visitationer, som vid indelta Eavalleriet af Corporalerne årligen hållas, måtte i stället afEsquadronsChefen förrättas, än alt de mätte helt och hållet upphöra.
Härvid finner Utskottet, att då desse visitationer, hvilka, jemlikt Kongl. Förordningen den i5 October 1723, Kongl. Resolutionen på Allmogens besvär den 17 September samma år, Kongl, Förordningen den 11 Maji 1795, Allm. Besv.- och Oecon.-Ulsk. Betänkande N.o tig. samt 17 §. 3 Cap. i 3 Delen af Tjenstgörings-Reglementet för Armeen, skola verkställas i slutet af Februarii och November månader, samt angå munderingarnes skick och Rustningshästarnes beskaffenhet till bull och ryckt, otvifvelaktig! äro nyttige och nödige i det afseende, att förhållandet med munderingarne och hästarne blifver i tid kändt, så att befintlige brister och felaktigheter må kunna före blifvande regementsoch esquadrons-möten ersättas och rättas; så torde samma visitationer så mycket mindre böra afskaffus, sorn de icke medföra någon kostnad för Rusthållarne, hvilka lagligen icke äro skyldige hvarken att dervid gifva Corporalerne någon betalning, eller förse dem med skjuts, samt ega, i händelse sådant skulle fordras, att derom i vederbörlig ordning göra anmälan, då rättelse icke lärer uteblifva; äfvensom, enär Esquadrons-Chefen troligen icke skulle kunna verkställa desse visitationer, utan att försumma öfrige tjenste-åligganden, någon förändring i della afseende, efter Utskottets tanka, icke är lämplig.
På desse skäl får Utskottet vördsamt afstyrka de i nyssberörde måtto gjorda förslag.
Vidare, då, enligt General-Mönstrings-Instructionen af den 16 November 1819, General-Mönstringar med indelta Cavalleriet icke förrätta» oftare än hvart tredje år, torde den framställning, som i detta afseende blifvit gjord, böra förfalla.
Beträffande sista punkten, sorn rörer syner å rotetorpet); så utvisa Kongl. Brefvet den 3t Julii i685, samt Tjenstgörings-Reglementet för Armeen, i 3 Delen 5 Cap. 45 alt tillsynen öfver soldatelorpen, i af seende på åbyggnadens vidmagthåHande och laga bestånd, åligger Cornpagnie-Chefen, och att han, i följd deraf, eger, när behofvet så kräfver, låta derå hålla syn, som förrättas af en Subaltern-Officer, biträdd af en Under-Officer eller en Mönsterskrifvare, och hvarvid kronobetjent och värderingsman skola vara närvarande.
Så väl för iakttagande af den sålunda anbefallde uppmärksamheten å lorphusens vårdande, som för att befrämja en gagnelig tillsyn å soldatens husliga förhållande, anser Utskottet, att dessa syner böra bibehållas; på grund hvaraf och enär härvid gäller samma anmärkning, som, angående visitationerna vid indelta Cavalleriet, blifvit uttalad, eller alt synerne å rotetorpen lagligen icka böra föranleda till någon kostnad för Rotehållarne, såsom icke pligtige att med mat eller skjuts förse dem, som synen förrätta; samt då klagomålen öfver missbruk, som i detta afseende skola ega rum vid Östgötha Allm. Besv.- och Occon.-Ulsk. Betänkande N.o 119.
Grenadierer och andre Regementen icke kunna af Utskottet lill pröfning upptagas, utan böra å vederbörlig ort till rättelse anmälas; Utskottet får vördsamt afstyrka Rikets Höglofl.
Ständer att bifalla något af hvad i denna punkt blifvit föreslaget.
Slutligen har Utskottet icke skolat lemna oanmärkt, hurusom Utskottet af de många, från serskilde orter af Riket anförde klagomålen, rörande Rustnings- och Roteringsbesväret, trott sig knnna med säkerhet draga den slutsats, alt missbruk, till Rust- och Rotehållarnes betungande utöfver hvad dem lagligen åligger, i sjelfva verket ega rum; men då detta förhållande tillika synts härleda sig, mera från bristande kännedom om gällande föreskrifter i hit hörande ämnen, än från saknad af dylika stadgande!!, hyser Utskottet deri förhoppning, att, i händelse dess, i Betänkandet N;o i5, gjorda förslag om utfärdande af ett sammandrag utaf alla gällande Författningar och Stadganden, rörande Rust- och Rotehållares rättigheter och skyldigheter, lör att för allmogen i hvarje landsort vara att tillgå, vinner bifall och verkställighet; samt tillfälle således bt redes en hvar alt, fullständigare och bättre, än förut i de spridda Förordningarne kunnat ske, lära känna sina rättigheter och åligganden i berörde afseende; skola orsa k erne till klagomålen, och med detsamma sjelfva klagomålen, om icke alldeles, åtminstone till största delen, upphöra.
De af Utskottet yttrade tankar varda till Rikets Höglofl.
Ständer* egen pröfning vördsamt öfverlemnade En Ledamots serskilda yttrande bifogas Slockholm den 2 September 1834..
Reservation : af Peter Jönsson från Jönköpings Län; 1:0 ”Emot Utskottets Beslut, rörande upphörande af de årliga visitationerne på Rusthållen, nödgas jag reservera mig och begär ytterligare upphäfvande af nämnde visitalioner.
Utskottet har, till stöd för bibehållandet af visitalioner, åberopat ett Tjenste-Reglemente, upprättadt på 1600- och 1700-talet.
I detta står visserligen, alf visitalioner böra hållas i Februarii och November månader, men ej alt ådermöten skola hållas, som nu sker, i October eller slutet af September och April.
Dess» ådermöten tror jag vara tillkomne efter den tid,, då ofvanåberopade Tjenst - rAllm. Besv.- och Oecon.-TItsL Betänkande IV.-o it9. görings-Regletaente upprättades.
I anledning häraf anhåller jag, att de inunderings-persedlar, sam vid visitationerne böra uppvisas, måtte vid ådermötena få uppvisas, och i följd häraf de årliga visitationerne försvinna. 2:0 Emot Utskottets Beslut, rörande Torpsyner vid indelta Armeen, nödgas jag reservera mig, under hopp, att öfrige Medstånden skola finna desse syner vara både öfverflödige och högst betungande för Rotehållarne, på sätt som nu sker, att de hvart tredje år skola infinna sig efter ordres till utsatt dag med sex hästar vid hvarje Torp, för att skjutsa Syne-Rätten och äfven inqvartera dem till nattläger, hvarföre, mig veterligen, aldrig erlägges någon betalning.
Dessa syner finner jag icke .omtalte i Knekte-Contractet af den i3 Maji i685, upprättadt emellan Kronan och Rotehållarne; detta Contract innehåller, att Rotebönderna böra uppbygga en stuga och en liten loge och lada med fä- och foderhus, samt upprödja ett halft tunland åker och en kåltäppa med en liten hage eller ängstycke till tu lass vall af gårdens egor; och har Kongl. Majit försäkrat Rotehållarne, att ej blifva mera besvärade utöfver hvad åberopade Conlractet innehåller.
Om någon Rotehållare försummar att fullgöra hvad han bör, då borde först fråga uppstå om syn och soldaten vara berättigad att densamma hos Befälet begära.
Sådant är, efter hvad jag har säker upplysning om, förhållandet med flere Regementen.
Som jag tror, har Småland den tyngsta Roterings-börda, hvarföre jag vördsamligen anhåller, att det må slippa besvär med syner, oftare än soldaten begär.
Ankom till Exp.-Utsk. den 3 September.
Betänkande i anledning af väckte motioner, rörande grunden för beräknande af planpenningar eller det bidrag Stamrotame böra af Strörotarne erhålla samt flyttning af Soldattorp från ett till annat hemmans egor.
Till Utskottets handläggning har Hedervärda Bonde-Ståndet remitterat: , ■ 1:0 Riksdagsfullmägtigea Anders Danielssons från Elfsborgs Län memorial - Allm. Bcsv.- och Oecon.-Utsk. Betänkande N.o 120. 25 rnorial, af innehåll, att ehuru det med nämnde Län afslutade Knekte» Contract af år 1685 utvisade, att den lindring, som, genom lägre taxering å stamrotehemmanen, än å hjelp- eller utrotarne, blifvit de1 förre tillskyndad, endast hade för ändamål att bereda ersättning för den plats, som stamrotehemmanen, för soldat-stugans uppförande, lemnat, hvaraf följde, att desse hemman, oaktadt den lägre taxeringen, voro berättigade till godtgörelse af utrotarne för mulbete, vedbrand och gärdselfång, som stamrotarne måste åt soldaten tillsläppa; hade likväl sedermera utkommit flere, till deras innehåll här nedan upptagne Kongl. Resolutioner och Förordningar, som, i Motionairens tanka, voro emot hvarandra stridande, hvarigenom tvister och rättegångar om
Stamrotehållarnes rättighet till ersättning för mulbete, vedbrand och gärdselfång ofta skola uppstått, samt återkallelser af härom redan ingångne öfverenskommelser inträffat; och har Motionairen, i sin mening biträdd af åtskillige andre Ledamöter af Bonde-Ståndet, ansett dels högst nödigt, alt rättelse härutinnan vunnes, så att nämnde Rotehållare blefvo bihehållne vid KnekteContractet efter dess ordalydelse, dels ock att, om soldaterne vid en del torp innehade jord utöfver hvad Knekte-Contractet utstakade, borde, hellre än att jorden, enligt Kongl. Resolutionen på allmogens besvär den 28 Junii 1 31, utlades, soldaterne dervid bibehållas och Stamhemmanen erhålla en så mycket högre ersättning af utrotarne, enär samtlige Rote-interessenterne, vid soldatens legande, hade gemensam nytta deraf, att soldaten vore med god torplägenhet försedd. 2:0 Tvänne motioner af Hans Jansson och Lars Larsson från Elfsborgs Län, hvilka, i sammanhang med hvad Anders Danielsson i ofvanberörde måtto anfört, hemställt, att en jemkning i roteringsbesväret måtte tillvägabringas genom sammandragning och utbyte af spridda roteandelar, hvilket, efter Hans Janssons åsigt, kunde ske utan afseende å hemmanens olika taxering. 3:o
Ett memorial af Peter Jönsson från Jönköpings Län, innehållande, att de stamrotar, inom Jönköpings och Kronobergs
Län, som till soldaterne upplåtit mera jord, än Knekte-Contractet af den i3 Maji if)85 utstakade, och hvilken jord det vore olämpligt att åter utlägga, borde, i mon af torpens storlek och godhet, af strö- eller utrotarne åtnjuta vederlag i penningar eller spanmål, hvars belopp, i brist af frivillig, öfverenskommelse, skulle bestämmas genom en af Kongl. Majsfs
Dih, till R.
Fröt. 1834. 8 Sami. 4 2i:ste Häftet. 26 Allm. Bcsv.- och Occon.-Ulsk.
Betänkande AT;0 izo.