Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Nu skall det, enligt hvad motionären förmäler, hafva händt, att å boställe af icke större godhet, än att vid den år 1833 verkställda lönereglering med indelta arméen dess afkastning uppskattades till allenast 213 R:dr B:ko, år 1864 för Kongl, flottans räkning huggits ekvirke till den myckenhet, att ersättningen derför enligt nu gällande taxa uppgått till mer än 5,000 R:dr R:mt, som enligt lag tillfallit boställshafvaren.
I betraktande af den ojemna och obilliga fördelning af ett boställes förmåner och afkastning, som härigenom uppkomme, i det att en blifvande innehafvare af bostället icke kunde påräkna någon afkomst af ekskogen, sedan en så betydlig afverkning nyligen skett, hemställer motionären, att i gällande stadganden rörande förevarande angelägenhet måtte vidtagas sådan förändring, att berörda betalning för ekvirke kommer bostället till nytta och i sådant ändamål erlägges till vederbörande Regements-boställs-direktion, att af densamma förvaltas.»
Denna framställning finner Utskottet sig icke kunna annat än understödja, åberopande dervid hufvudsakligen det af motionären anförda skäl.
Sedan tillgån - 8 Allm.
Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande Nio 83. gen å ekvirke, användbart för flottans behof, betydligen minskats inom landet, torde det ofta inträffa, att en betydlig mängd deraf på en gång fälles å ett boställe, som befinnes ega en sparad tillgång derå; och med afseende på den långa tid, som åtgår, innan eken uppnår den mognad, som för berörda ändamål erfordras, skulle afsigten med nu gällande bestämmelse, att nemligen betalningen för det huggna virket skall tillfalla boställsinnehafvaren såsom en ersättning för det han vårdat skogen, icke kunna uppfyllas, när på en gång ett så betydligt belopp, som motionären exempelvis anfört, tillfaller allenast den, som vid tillfället för nedhuggningen är i besittning af bostället, efter att måhända helt kort tid förut hafva tillträdt detsam ö 3 ma, ännu mindre när ett sådant belopp tillfaller en arrendator.
Också har redan tillförene den grundsats vunnit tillämpning, att när i följd af tillfälliga omständigheter ett boställe eger rätt till utbekommande af ett större penningebelopp, som icke är att hänföra till en vanlig och, lika för alla innehafvare deraf, återkommande afkastning, detta belopp icke kan af dåvarande innehafvaren fä fritt disponeras, utan bör till sjelfva boställets nytta användas.
Brefvet den 28 Januari 1862, kungjordt genom Kongl. Krigs-kollegii Cirkulär den 25 Februari samma år, har, i afseende å användandet af vissa medel, hvilka med de ifrågavarande äro jemförliga, såsom: ersättning för exproprierad jord från boställen, hvilka äro indelningshafvare på lön anslagna: auktionsmedel för försåld afverkningsrätt å skog, som vid laga skifte frångått bostads-boställe: ersättning för åverkad skog å dylika boställen: eller brandstodsmedel för nedbrunna byggnader å boställe, som är till indelningshafvare upplåtet, blifvit stadgadt, att tills vidare och så framt ej, af förekommen anledning, för något särkildt fall annorlunda i nåder förordnas, indelta regementens och korpsers Boställs-direktioner skola mottaga och förvalta de ersättningsmedel af omförmälda beskaffenhet, som tillflyta boställen vid dessa regementen och korpser, och göra samma medel fruktbärande antingen genom uppköp af räntebärande obligationer eller genom insättning uti någon i orten befintlig, med Kongl. Maj:ts oktroj försedd bank, äfvensom att räntan å det ersättningsbelopp, som för exproprierad jord tillerkänts ett boställe, bör till samma boställes innehafvare eller arrendator utbetalas.
I öfverensstämmelse med den härigenom fastställda'grundsats, och då det synes billigt att boställsinnehafvaren kommer i åtnjutande af räntan å de medel, som tillflutit bostället för nedhuggen ekskog likaväl som af hvad eljest kan anses utgöra boställets verkliga afkastning, hemställer Utskottet vördsamligen, att Rikets Ständer ville i så måtto till Herr von Geijers ifrågavarande motion lemna bifall, att B,ikets Ständer i underdånig skrifvelse till Kongl. Majit anhålla, det Kongl. Majit täcktes taga i öfvervägande, i hvad mån Kongl. Brefvet den 28 Januari 1862 angående förvaltningen af ersättningsmedel, som tillflyta militice- boställen, äfven må, på sätt deri stadgas beträffande det ersättningsbelopp, som för exproprierad jord tillerkänts Allm.
Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 83. 9 tillerkänts ett boställe, ega tillämpning å de fall, då betalning för å bostället för Kronans räkning hugget ekvirke skall erläggas.
Reservationer: af Grefve von Rosen, F. C.: »Ehuru jag, i likhet med hvad Utskottet tillstyrkt, anser, att Rikets Ständer i en underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t böra söka rättelse af sådant missförhållande, som det af motionären uti ifrågavarande afseende anmärkta, har jag dock icke biträdt den åsigt, som utaf pluraliteten omfattats, att räntan å det ersättningsbelopp, som i s. k. stubböres-ersättning blifvit utaf Kronan för å militice-b o s täll en hugget ekvirke lemnadt, bör, i likhet med hvad för exproprierad jord eger rum, tillfalla boställs-innehafvaren eller arrendatorn å det boställe, som för regementets löningsfonds räkning blifvit utarrenderadt; jag kan nemligen icke inse, att ett liktydigt förhållande eger rum i afseende på den ersättning, som lemnäs för exproprierad jord och stubböre; — jorden får nemligen utaf innehafvaren för erhållande af afkastning brukas, hvaremot ekskogen, såsom varande Statens egendom, icke utaf honom får annat än till husbehof begagnas; Kronan skulle således obestridligen hafva rättighet att, utan att derföre lemna annat än skadeersättning, fälla ekvirke, men då Staten icke sig deraf vill begagna, utan öfverlemnar värdet af detta virke, faller sig för mig klart, att denna ersättning icke bör tillfalla boställs-innehafvaren, som, enligt mitt förmenande, icke har den ringaste rättighet att få, så att säga, uppbära ränta på ett kapital, som icke är hans, utan bör då det influtna beloppet tillfalla regementets boställskassa, att förvaltas i likhet med hvad genom Kongl. Maj:ts nådiga Bref af den 28 Januari 1862 finnes föreskrifvet för influtna auktionsmedel för försåld afverkningsrätt å skog, som vid laga skifte frångått bostadsboställe, dels ersättning för åverkad skog å sådana boställen, dels ock brandstodsmedel för nedbrunna byggnader å boställen, som äro till indelningshafvare upplåtna.
— För den skada och kostnad, som genom ekfällningen uppstått, synes utaf de influtna stubböresmedlen böra lemnäs boställsinnehafvaren godtgördlse, i fall toppar och grenar m. m. af det huggna ekvirket, efter uppgjord liqvid, icke beräknats gifva härför tillräcklig ersättning.
Genom de åtminstone hvart femte år infallande ekonomiska besigtningar och de hvarje år af kompani- och sqvadronsbefäl skeende besigtningar, hvaröfver rapporter årligen afgifvas, är sökt att förebygga vanvård å desamma, och då i allmänhet utaf boställs-innehafvare, synnerligast då denne är arrendator, föga omsorg Bih. till R.
Prot. 1865 <Si 1866. 8 Sami. 21 Haft. 2 10 Allm.
Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 83. och kostnad torde blifva lemnad för någon särskild större omvårdnad af ekskog, enär med den långa vexttid, som sådan skog fordrar, han mer än väl inser, att han icke deraf kommer att sjelf draga någon fördel, kan man icke, genom att be reda boställs-innehafvare inkomster af ekskogs fällande å boställsmark, skäligen hoppas att befrämja denna skogs uppfredande.
Jag skulle vilja tillstyrka: att Rikets Ständer, i underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, inginge med anhållan, att:
Maj:t täcktes taga i öfvervägande i hvad mån Kongl. Brefvet den 28 Januari 1862, angående förvaltningen af ersättningsmedel, som tillflyta militiae-boställen, äfven må, på sätt i fråga om ersättning för åverkad skog stadgas, vinna tillämpning å de fall, då betalning för å dylikt boställe för Kronans räkning hugget ekvirke skall till något betydligare belopp utgå, dock med rätt för innehafvaren af boställe att af dessa medel undfå godtgörelse för kostnad, skada och olägenheter, som honom genom hugget tillfogas.» Häruti instämma Herrar Falkman, Beronius och Grenander; af Herrar Bergman, Waldenström och Blomberg.
Herr von Ehrenheim, P. J., anmäler, att han icke närvarit vid frågans slutliga behandling af Utskottet.
Stockholm, tryckt hos Sam, Rumstedt, 1866, Allm.
Besvärs- och Ekon.-UtskotMs Memorial N:o 84.
I N:o 84 Ank. till Exp.-Utsk. den 24 April 1866, kl. 1 e. m.
Memorial, med förslag till voteringsproposition i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Betänkande JM 39 och Utlåtande JM 75, angående väckta motioner om utvidgande af qvinnans medborgerliga rättigheter.
Sedan Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet i ofvanberörda Utlåtande, till sammanjemkande af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i förevarande ärende, hemställt, att Rikets Ständer måtte »i underdånig skrifvelse till Kongl. Majit — med anmälan, att Rikets
Ständer anse anställning i tjenster och befattningar, hvartill qvinna kan pröfvas lämplig, och hvarifrån hon ej genom grundlag eller civillag är utestängd, hädanefter böra henne tillkommma, när hon visar sig dertill ega erforderliga kunskaper och skicklighet, samt fördenskull tillfälle böra beredas qvinna, att aflägga de för dylik anställning föreskrifna kunskapsprof — anhålla, att Kongl. Majit måtte vidtaga och, der så nödigt finnes, hos Riksdagen föreslå de åtgärder, som för genomförande af en sådan förändring i hittills bestående förhållanden finnas erforderliga»; så har, enligt hvad särskilda från Riks-Stånden till Utskottet aflåtna protokollsutdrag utvisa, denna Utskottets hemställan blifvit allenast af Vällofliga Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet bifallen; hvaremot Höglofiiga Ridderskapet och Adeln vidblifvit sitt förut i ämnet fattade beslut i »att Rikets
Ständer borde »uti underdånig skrifvelse anhålla, att Kongl. Majit täcktes l:o låta undersöka, huruvida tillfälle till undervisning uti alla till medicine doktorsgraden hörande ämnen må kunna beredas qvinna derhän, att hon kan erhålla rättighet till läkarekonstens utöfning, samt meddela resultatet af denna under sökning till en kommande Riksdag; Bih. lill B.
Sl. Pral. 1865 <5i 1866. 8 Sami. 28 Haft. 2 Allm.
Besvärs- och Ekon.-Utskollels Memorial N:o 84.
2:o tilldela qvinna rätt att erhålla sådana beställningar vid telegraf- och post verken samt jernvägarna, till hvilka hon, efter aflagda föreskrifna kunskapsprof, kan anses lämplig; samt 3:o tilldela qvinna, som genomgått fullständig och godkänd lärokurs vid Statens seminarium för bildande af lärarinnor, kompetens till lärarebefattningar vid lägre elementarläroverk och pedagogier»; samt Högvördiga Preste-Ståndet, jemväl med vidblifvande af sitt förut fattade beslut, afslagit Utskottets framställning och dermed äfven till alla delar de väckta motionerna.
Då Riks-Stånden således i detta ärende stå i sådana skiljaktiga meningar, att den i motionerna väckta fråga icke kan helt och hållet förfalla, men den i grundlagen föreskrifna röstöfvervigt för beslut af Rikets Ständer i sådan fråga, som den förevarande, icke för någondera meningen vunnits, måste, jemlikt 73 § Riksdagsordningen, omröstning i Förstärkt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskott ega rum; och får i sådant hänseende Utskottet vördsamt för Rikets Ständer fram lägga följande Voteringsproposition:
Den, som vill, att Rikets Ständer skola, i öfverensstämmelse med Utskottets, af Borgare- och Bonde-Stånden gillade förslag, besluta att »» underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t — med anmälan, att Rikets
Ständer anse anställning i tjenster och befattningar, hvartill qvinna kan pröfvas lämplig och hvarifrån hon ej genom grundlag eller civillag är utestängd, hädanefter böra henne tillkomma, när hon visar sig dertill ega erforderliga kunskaper och skicklighet, samt fördenskull tillfälle böra beredas qvinna att aflägga de för dylik anställning föreskrifna kunskapsprof — anhålla, att Kongl. Maj:l mätte vidtaga och, der sä nödigt finnes, hos Riksdagen föreslå de åtgärder, som för genomförande af en sådan förändring i hittills bestående förhållanden finnas erfor der lig an, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner »Nej» anses Rikets Ständer hafva, i enlighet med Ridderskapet och Adelns mening, beslutit »i underdånig skrifvelse anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes l:o låta undersöka, huruvida tillfälle till undervisning uti atla till medicinedoktorsgraden hörande ämnen må kunna beredas qvinna derhän, att hon kan erhålla rättighet till läkarekonstens utöfning, samt meddela resultatet af denna undersökning till en kommande Riksdag; Alim.
Besvärs- och Ekon.-Utskottets Memorial N:o 84. 5 2:o tilldela qvinna rätt att erhålla sådana beställningar vid telegraf- och postverken samt jernvägarna, till hvilka hon, efter aflagda föreskrifna kunskapsprof, kan anses lämplig; samt 3:o tilldela qvinna, som genomgått fullständig och godkänd lärokurs vid Statens seminarium för bildande af lärarinnor, kompetens till lärarebefattningar vid lägre elementarläroverk och pedagogier».
Stockholm den 24 April 4866.
STOCKHOLM, TRYCKT HOS T OH. BECKMAN, 1866.
Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Memorial J\s 85. 1 X:o 85. » Arik. till Exp.-Utsk. elen 9 Maj 1866, kl. 1 e. m.
Memorial, i anledning af Biks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Betänkande N:o 83, angående väckt motion om ändring i gällande stadgande i fråga om ersättning åt militieboställs-innehafvare för å bostället för Kronans räkning haggen eli.
I berörda Betänkande hade Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet, med föranledande af en utaf Herr von Geijer, B., väckt motion, hemställt, att Rikets Ständer ville »i underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t anhålla, det Kongl. Majit täcktes taga i öfvervägande i hvad mån Kongl. Brefvet den 28 Januari 1862, angående förvaltningen af ersättningsmedel, som tillflyta militieboställen, äfven må, på sätt deri stadgas beträffande det ersättningsbelopp, som för exproprierad jord tillerkänts ett boställe, ega tillämpning å de fall, då betalning för å bostället för Kronans räkning hugget ekvirke skall erläggas.»
Enligt från Riks-Stånden Utskottet tillställda protokollsutdrag har detta Utskottets förslag så till vida vunnit Rikets Ständers bifall, att samtliga Riks-Stånden beslutit en underdånig skrifvelse i ämnet till Kongl. Maj:t; men då, i fråga om den underdåniga framställningens innehåll, någon skiljaktighet i de särskilda Ståndens beslut eger rum, i det att endast Högvördiga Preste-Ståndet gillat Utskottets förslag oförändradt, men' Höglofliga Ridderskapet och Adeln samt Vällofliga Borgare-Ståndet beslutit, att ur samma förslag till underdånig skrifvelse skulle utgå orden: »på sätt deri stadgas beträffande det ersättningsbelopp, som för exproprierad jord tillerkänts ett boställe»; och Hedervärda Bonde-Ståndet åter för sin del stadnat i det beslut, att Rikets Ständer skulle »i underdånig skrifvelse till Kongl. Majit ingå med anhållan, att Kongl. Majit täcktes taga i öfvervägande, i hvad mån Kongl. Brefvet den 28 Januari 1862, angående förvaltningen af ersättningsmedel, som tillflyta militieboställen, äfven må, på sätt i fråga om ersättBih. till R.
Brot. 1865 & 1866. 8 Sami. 29 Haft. l 2 Allm. Besv.- och Ekon.-Utikottets Betänkande Jtf 86. ning för åverkad skog stadgas, vinna tillämpning å de fall, då betalning för å dylikt boställe för Kronans räkning hugget ekvirke skall till något betydligare belopp utgå, dock med rätt för innehafvaren af bostället att af dessa medel undfå godtgörelse för kostnad, skada och olägenheter, som honom genom hugget tillfogas»; så åligger det Utskottet att afgifva förslag till sammanjemkande af de skiljaktiga meningarne; och då härvid förekommer, att den af Utskottet föreslagna underdåniga skrifvelse i sin helhet blifvit godkänd allenast af ett Stånd, och att Ridderskapet och Adelns samt BorgareStåndets beslut skilja sig från Preste-Ståndets endast deruti, att de begge förra Stånden funnit för godt i den underdåniga skrifvelsen utelemna den mellanmening, hvarigenom, enligt Utskottets förslag, bestämmas skulle, att ersättning för hugget ekvirke borde tillkomma boställe och dess innehafvare på det sätt och med den rätt, som i fråga om ersättning för exproprierad jord förut finnes stadgad, och åt Kongl. Maj:t öfverlemna pröfningen häraf, finner Utskottet sig böra vördsamt hemställa, att Riks-Stånden måtte förena sig om det beslut att i underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t anhålla, att Kongl. Majit täcktes taga i öfvervägande, i hvad mån Kongl. Brefvet den 28 Januari 1862, angående förvaltningen af ersättningsmedel, som tillflyta militieboställen, äfven må ega tillämpning å de fall, då betalning för å bostället för Kronans räkning hugget ekvirke skall erläggas.
Ank. till Exp.-Utsk. den 9 Maj 1866, kl. 1 e. m.
Betänkande, i anledning af väckt motion om skydd för industriel eganderätt.
Från Vällofliga Borgare-Ståndet har till Allmänna Besvärs-och Ekonomi-Utskottet blifvit remitterad en af Herr Sundvallson väckt motion (N:o 149), deruti, på anförda skäl, föreslås, att till skyddande af den industriele uppfinnarens rätt måtte stadgas, att mindre originaluppfinningar och förbättringar, som uppfinnaren eller utarbetaren efter an - Allm.
Besa- och Ekon.-Utskotlets Betänkande M 86. 3 malan aflemnat till Kongl. Kommers-kollegium antingen i noggrannt utförd ritning eller modell och derstädes inregistrerat på viss tid, derigenom och utan patent skulle vara fredade för eftergöring; och borde åt Kongl. Maj:t öfverlemnas att lemna de närmare föreskrifter, som för ändamålets vinnande kunde finnas lämpliga.
Offentliggörandet af en sådan anmälan och inregistrering, som motionären åsyftar, samt af uppfinningens beskaffenhet synes för Utskottet vara alldeles lika nödvändigt med afseende å mindre vigtiga uppfinningar och förbättringar, som beträffande uppfinningar af större betydenhet, för hvilkas skyddande motionären anser patent fortfarande böra meddelas, enär, om allmänheten vore i fullkomlig okunnighet om uppfinnarens afsigt att bevara sin uppfinning från eftergöring, antingen uppfinnaren icke skulle genom den föreslagna registreringen vara skyddad i sin rätt, eller allmänheten utsättas för mångfaldiga obehag.
För uppfinnaren åter skulle kostnaderna icke blifva- härigenom ringare, än derest han, på sätt nu gällande Kongl. Förordning angående patenter den 19 Augusti 1856 stadgar, söker patent å sin uppfinning, helst han väl i alla händelser måste vara försedd med ett bevis, att han hos vederbörande Kollegium anmält sin uppfinning, och ett sådant bevis skäligen bör draga lösen såsom andra expeditioner.
Utskottet, som tillika finner svårighet komma att möta vid särskiljandet emellan mindre och större samt emellan mer och mindre vigtiga uppfinningar, anser sig på grund af det anförda och då, Utskottet veterligen, missbelåtenhet med ofvanberörda Kongl. Förordning uti det af motionären ifrågasatta afseende icke gifvit sig tillkänna, böra afstyrka bifall till Herr Sundvallsons ifrågavarande motion.
4 Allm. Desv.- och Ekon.-Utslcottets Betänkande M 87.
\:o 87.
Ank. till Exp.-Utsk. deli 9 Maj 18G6, kl. 1 e. m.
Betänkande, i anledning af väckt motion om upprättande af nytt sammandrag af de författningar m. m., sorn årligen köra från predikstolar ne i rikets kyrkor uppläsas.
Uti en hos Högvördiga Preste-Ståndet väckt och till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet öfverlemnad motion (N:o 71) har Herr Kontraktsprosten Schmidt, med förmälan, att det på Kongl.
Majrts befallning, i anledning af Rikets Ständers derom gjorda underdåniga hemställan, år 1852 från trycket utgifna sammandrag af Kongl, författningar, hvilka enligt Kongl. Kungörelsen den 9 Juli sistnämnda år böra årligen från predikstolarne i rikets kyrkor uppläsas, numera icke motsvarade sitt ändamål, enär åtskilliga af de deri intagna författningar upphört att vara gällande, medan åter andra tillkommit, hvilkas årliga kungörande blifvit föreskrifvet, hemställt, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, »det Kongl. Maj:t täcktes, i stället för numera obrukbara sammandrag, låta författa ett nytt, upptagande alla de författningar, hvilkas årliga kungörande på lämpligt sätt Kongl.
Maj:t kunde i nåder pröfva nödigt; äfvensom att, så ofta någon eller några af dessa författningar antingen upphört att vara gällande eller blifvit ersatta af andra, ett nytt sammandrag måtte, utan afvaktau af någon Rikets Ständers underdåniga skrifvelse i ämnet, ofördröjligen författas och utgifvas.»
Utskottet har visserligen, efter granskning af det sednast utgifna sammandraget af författningar, som årligen böra från predikstolarne i rikets kyrkor uppläsas, funnit detsamma, af skäl motionären anfört, numera mindre lämpligt att tjena till efterrättelse; men har tillika inhemtat, att Kongl. Maj:t, i anledning af Upsala domkapitels, uppå stiftets presterskaps anhållan, till Kongl.
Maj:t ingifna underdåniga hemställan, det Kongl. Maj:t täcktes taga i öfvervägande, huruvida icke, i afseende å offentliggörandet af såväl de officiela kungörelserna som enskildes meddelanden, något kunde göras till lindrande af de ganska stora olägenheter, som vore förenade med det nu föreskrifna sättet för kungörande af förenätnnda handlingar, den 10 November sistlidna år infordrat det vid denna Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Memorial M 88. 5 denna riksdag församlade Preste-Ståndets utlåtande i frågan.
Då således anledning är att antaga, det Kongl.
Maj:t, på grund af berörda underdåniga hemställan och PresteStåndets utlåtande i ämnet, kommer att vidtaga de åtgärder, som kunna finnas erforderliga jemväl i det hänseende ifrågavarande motion åsyftar, finner Utskottet sig böra tillstyrka, att Kontraktsprosten Schmidts ifrågavarande motion för närvarande icke till någon Rikets Ständers åtgärd må föranleda.
Ank. till Exp.-Utsk. den 9 Maj 1866, kl. Memorial, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 77, rörande väckta motioner om ändring i Kongl. Förordningen den 11 Juli 1862, angående allmänt ordnande af presterskapets löneinkomster.
Ifrågavarande Betänkande har af Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit till Utskottet återremitteradt; men som, enligt hvad från de öfriga Riks-Stånden till Utskottet aflåtna protokollsutdrag utmärka, samma Betänkande blifvit af dessa Stånd bifallet; och tre
Stånds mening i mål af beskaffenhet sådan som förevarande utgör Rikets Ständers beslut, kan återremissen ej till vidare åtgärd föranleda; hvilket Utskottet härmed skolat för Hedervärda Bonde-Ståndet tillkännagifva.
Prot. 1865 & 1866. 8 Samt. 29 Häft. 2 6 Allm Besv.- och Ekon.-Utskoftd.i Memorial JM 89. lV:o 89.
Memorial, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 80, angående väckta motioner om ändringar i Kongl.
Förordningarne den 21 Mars 1862, om kommunalstyrelse på landet, om kommunalstyrelse i stad och om landsting.
Ifrågavarande Betänkande har af Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit i vissa delar till Utskottet återremitteradt; men som, enligt hvad från de öfriga Riks-Stånden till Utskottet aflåtna protokollsutdrag utmärka, samma Betänkande blifvit i sin helhet bifallet af dessa Stånd, och tre Stånds mening i mål af beskaffenhet sådan som förevarande utgör Rikets Ständers beslut, kan återremissen ej till vidare åtgärd föranleda; hvilket Utskottet härmed skolat för Hedervärda Bonde-Ståndet tillkännagifva.
STOCKHOLM, tryckt hos A. Holmberg & Coup. 1866.
Besvärs- och Ékonomi-thskoiteis Betänkande N:o 90.
I J%:o BO.
Ank. till Exp.-Utsk. den 12 Maj 1866, kl. 1 e. m.
Betänkande, i anledning af väckta motioner om ändring i vissa delar af gällande författning angående fattigvården.
Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet får härmed afgifva yttrande öfver trenne särskilda i ofvanberörda ämne väckta förslag, nemligen: l:o.