Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Stork samt N. Mallberg afgifvit förklaring, med anförande, att Rosengren, då han stölden begeck, var dräng hos Enke-Prostinnan Lindbäck, men att, vid början af Utslagets uppsättning, sorn skedde dictando från Domstolen till Notarien, brottets qualificerade egenskap undfallit Ordförandens besinning, ehuru, innan Utslagets afkunnande, rätta bedömandet af brottet infunnit sig, och kroppsstraffet således blifvit ådömdt dubbelt, såsom, i 42 Cap. 1 §.
Missgernings-Balken och Kongl. Brefvet den 20 December 1737 stadgas, och hade dessutom Lands-Secreteraren Engzell förklarat, att lian till denna oordentlighet och påföljden deraf ensam anser sig skyldig; varande Kämners-Rättens förklaring åtföljd af deri åberopade Kämners-Rättens Protocoll för den 18:de October 1831 samt arne af EnkeProstinnan Lindbäck och Stads-Fiscalen, Krono-Fogden Liedholm utgifne betyg, hvilka handlingar innehålla, att Rosengren, under den tid stölden föröfvades, varit uti bemälda Enke-Prostinnas tjenst.
I memorial af den i4 sistlidne Mars, hvaröfver endast Lands-Secreteraren Engzell blifvit hörd och sig förklarat, hade AdvocalfiscallEmbetet ansett det, såväl genom Kämners-Rättens afgifna förklaring, som ock genom dess åberopade protocoll samt Enke-Prostinnan Lindhäcks och åklagarens, Stadsfiscalen Liedholms omförmälde betyg hafva blifvit utredt, att drängen Rosengren den 12 October i83r, då lian stölden begick, varit tjenande hos bemälde Enka; vid hvilket förhållande och då, enligt 42 ^aP- 1 § Missgerningsbalken, jemförd med 4° C^P * § samma balk samt 5 Cap. 5 § Straffbalken, Rosengren för hustjufnad blifvit rätteligen dömd till 16 dagars fängelse vid vatten och bröd, Advocalfiscals-Embetet afslått från fullföljd af talan rörande för hög bestraffning; men som Kämners-Rättens
Ord förande, Lands-Secreteraren Engzell, hvars åliggande det varit att gifva Rättens beslut en laglig och behörig form, underlåtit både att i Utslaget antyda ofvannämnde, högst väsendtliga omständighet, och att utsätta det Lagrum, 42 Cap. 1 § Missgerningsbalken, hvarå den dubbla ansvarsbestämmelsen grundades, så har Advocalfiscals-Embetet funnit sig föranlåtet hemställa, om icke slik vårds - 30 R.
St. Just.-Omb. Emb.-Ber. d. i5 Januarii 183/$.. löshet i Embets-utöfningen borde Lands-Secreleraren tjenligen förehållas, hvilket Kongl. HofRätten, genom Utslag den i5 sistlidne Maji, bifallit, så att, jemte det att ali vidare fråga om ersättning för kostnaden till drängen Rosengrens underhåll i häktet, samt för dennes qvarhållande derstädes, komme alt förfalla, enär derigenom något obehörigt lidande honom ej öfvergått, Kongl.
HofRätten, för den gången, lät bero vid den varning till LandsSecreteraren Engzell, att han hädanefter med mera ordentlighet och noggrannhet, ari nu sig visat, borde vid Domare-Embetets utöfning de dermed förenade pligier iakttaga.
Vid granskning af de till mig insända Fånglistor ifrån Nyköpings
Län för andra qvartalet år i83i, hade jag anmärkt det förhållande: att Smideshandlanden H. Malmquist och hans son Axel Malmquist, efter det de den i April samma år blifvit af Oppunda Härads-Rätt dömde för tjufnadsbrott, att böta eller hvar för sig straffas med 23 par spö och undergå uppenbar kyrkoplikt, emot hvilket
Domslut de anmält missnöje till ändrings sökande, rnåst i Länsfängelset, utöfver laga tid, afbida delaktighet af Härads-Rättens Utslag, hvilket, efter förnyade påminnelser, icke förr än den 16 derpåföljande Junii ifrån Domhafvanden, Häradshöfdingen Fredrik Magnus Lund, inkommit, då Axel Malmqvist emedlertid den 3dje i sistnämnde månad aflidit, samt hans fader låtit vid Härads-Rättens Utslag bero och det ådömda straffet å sig verkställas; att afskedade Soldaten Pehr Syren, hvilken för andra resan stöld med inbrott, af Oppunda Härads-Rätt dömd till straff af 2/; pär spö och 2 års arbete å fästning jemte uppenbar kyrkoplikt, den 1 April lill
Länshäktet inkommit oeh förklarat sig vilja anföra besvär, till ändrings vinnande i Härads-Rättens Utslag, icke fått samma Utslag förr än den 22 Maji i fängelset sig tillstählt; att Anders Stedt, oafsedt 2:ne påminnelser till bemälde Häradshöfding afgått om insändande af Rönö Härads-Rälls Utslag den 10 Maji, i följd hvarafStedt såsom saknande tillgång till honom för stöld ådömde böter, skulle straffas, med 7 par spö och undergå uppenbar kyrkoplikt, ej inom Junii månads utgång fått del af samma Utslag; och att enahanda förhållande, som med Stedt, äfvenledes egt rum i afseende på Bondesonen Eric Andersson, hvilken jemväl blifvit af Rönö Härads-Rätt den 10 Maji dömd att för andra resan stöld straffas med 4o pär spö och att uppenbar kyrkoplikt undergå, och då Herr Häradshöfdingen Lund, uti häröfver infordrad förklaring, icke bestridt det anmärkta förhållandet i afseende på R.
St. Just.-Omb. Emb.-Ber. d. iS Januarii i834~ 31 dröjsmålet med Tings-expeditionens aflemnande till förenämnde häktade personer, såsom orsak till hvilket dröjsmål Herr Häradshöfdingen dervid anfört, dels att han, kort efter hemkomsten ifrån i83r års VinterTing med Oppunda Härad, skall blifvit angripen af fross-sjukdom, dels att Sommar-Tingen i Domsagan genast derefter börjats, samt att Herr Häradshöfdingen varit nödsakad sysselsätta sig ej mindre med utarbetandet af de dervid förekomne mål, än ock med expedierande af åtskilliga äldre, vidlyftiga, som skulle vid det då tillstundande LagmansTinget fullföljas, så att det icke skall stålt i Herr Häradshöfdingens förmåga att fortare, än hvad som skett, fullgöra sitt åliggande i berörde hänseende, med mindre andras rätt, genom dröjsmålet, skulle blifvit förnärmad, så har jag, som icke kunnat vid denna förklaring låta bero, remitterat den hos mig förde skriftvexlingen till Ad vocatfiscals-Embetet i Kongl. Maj:ts och Rikets Svea Hof-Rätt, för att emot Herr Häradshöfdingen Lund, för omförmälde försumlighet, laga åtal anställa; i anledning hvaraf Herr Ad vocat-Fiscalen C. H. Pfeifer, uti memorial af den 7 sistlidne Februarii, anfört, alt hvad Häradshöfdingen Lund sålunda andragit, efter Herr Ad vocat-Fiscalens förmenande, destomindre kunde lända honom till ursäkt, som Domaren företrädesvis borde egna sin uppmärksamhet åt de mål, somrörde häktade personer, och vederbörande autoriteter voro anbefallde alt tillse, det dylika personers rättegångsförmoner ej blefvo förnärmade, samt i detta afseende Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807 uttryckligen bestämde
Förklaring, Häradshöfdingen Lund, hvad beträffade Smideshandlanden Malmqvist och hans son Axel Malmqvist, Soldaten Syrén, Anders Stedt samt Bondesonen Eric Andersson, af hvilka de 2:ne förstnämnde förklarat sig vilja anföra besvär öfver Oppunda Härads-Rätls d. 1 April 1831 fällde Utslag, oaktadt Häradshöfdingen blifvit påmint om angelägenheten att ransakningshandlingarne omförmälde häktade personer tillställdes, icke förr än 5G dagar efter det tiden för ändrings-sökandet gått till ända, aQemnat ransakningen och Utslaget angående Malmqvist och hans son, samt dröjt med insändandet till Konungens Befallningshafvande af Utslagen rörande Syrén i 33 dagar och angående Anders Stedt och Eric Andersson i 31 dagar, efter futalie-tidens utgång, Advocat-Fiscalen, som ansåg Häradshöfdingen, genom denna försumlighet, hafva ej allenast ådagalagt’ vårdslöshet i embetet, utan ock vållat, dels att de af ofvannämnde sakfällde, hvilka tiilkänuagifvit sig vilja uti Kongl.
Hof-Rätten söka ändring i Härads - Rätterues Utslag, 32 R.
St, Just.-Omb. Emh-Ber. d. 15 Januarii r834- måst derifrån afstå, och dels att Kongl. Majit och Kronan en längre tid, än som vederbort, fått vidkännas kostnaden i och för de häktades underhåll i fängelset, yrkat, med åberopande af i Cap. 12 §.
RättegångsBalken och Kongl. Brefvet den 11 December 1766, det Häradshöfdingen Lund malte derföre dömas att böta ia5 Daler Silfvermynt, med4t R:dr 3a sk.
B:co,samt alt gifva Kronan ersättning för fångtractåmentet åt H. Malmqvist i 56 dagar, åt Axel Malmqvist, som den 3 Junii 1831 i fängelset afled, i 42 dagar, åt Pehr Syren i 33 dagar, samt åt Anders Stedt och Eric Anderssou i 3i dagar.
Uti afgifven förklaring å detta memorial, har Häradshöfdingen Lund, under åberopande af innehållet utaf hans till mig aflemnade förklaring, hufvudsakligen, hvad anginge det yrkade ansvaret, bestridt tillämpligheten af 1 Cap. 12 §. Rättegångs-Balken, då Häradshöfdingen icke fällt origtig dom öfver ofvannämnde häktade personer, eller derföre vore tilltalad , äfvensom Häradshöfdingen ansett 5 §. af 24 Cap. nämnde Balk ej hit hörande, emedan detta lagrum endast skulle handla derom, att enskild part ej inom föreskrifven tid af Domaren utbekomme sin Tingsexpedition, och hvilket lagrum Häradshöfdingen förmente vara upphäfvet genom senaste Expeditions-taxa, der svårare påföljd för
Domarens försumlighet i delta hänseende bestämdes; i anseende hvartill Häradshöfdingen till Kongl. Hof-Rätten hemställt, hvad afseende den af Advocal-Fiscalen gjorda jemförelse emellan viglen af skyndsamhet i häktade personers och andra parters expeditioners ulgifvande förtjente, då dessa pligter koramo i strid med hvarandra; hvarjemte Häradshöfdingen, beträffande slutligen den fordrade ersättningen af Fång-tractamentet, till Kongl. IIof-Rättens pröfning öfverlemnat, om sådan ersättning kunde honom åläggas för Syren, hvilken i allt fall, efter utstånden annan bestraffning, skolat till fästning afsändas och der jemväl på Kronans bekostnad förplägas; och har slutligen Ad vocat-Fiscalen Pfeffer, vid muntligt förhör inför Kongl. Hof-Rätten den 18 sistlidne April, på gifven anledning, förklarat, att då skäl vore till den förmodan, att Smideshandlanden Malmqvist och hans son genom ett och samma Utslag blifvit sakfällde, så alt den af Häradshöfdingen Lund öfver dem hållna ransakning utgjort blott en enda expedition, Ad vocat-Fiscalen inskränkte sitt emot Häradshöfdingen gjorda påstående i afseende på böternas belopp, till 100 Daler Silfvermynt.
Hvaröfver Kongl. Hof-Rätten, genom Utslag den 7 sistlidne Junii, sig utlåtit: att som, jemlikt föreskriften i 38. punkten af Kongl.
St. Just.-Oml. Emi.-Ber, cl. iS Januarii i834- SS Förklaringen elen 23 Mars 1807, Domaren åligger .att uti mål, der den tilltalade, som blifvit dömd för sådant brott, att lian derföre hålles i {'ängsligt förvar, begär del af ransnkningen oell Domen, men densamma ej kan lill honom ullemnas, innan lian afföres lill det allmänna fängelset, öfversända samma ransakning oell Dom till.Konungens Befallningshafvande så tidigt, att den sakfällde kan, innan bes.värstiden gått tillända, deraf erhålla del och till Konungens Befallningshafvande inlemna sina besvär, för alt sedermera lill vederbörande ÖfrerRätt insär«das; men Häradshöfdingen Lund, under hvilkens ordförande Smideshandlande!! 11. Malmqvist och hans son Axel Malmqvist samt afskedade Soldaten Syren, Anders Stedt och Eric Andersson blifvit af Oppunda och Rönö HäradsRälter dömde för urbota brott, derföre de lill Lands-fängelset affördes, uraktlåtit att, inom den sålunda stadgade tid, till Konungens Befallningshafvande insända bemälde
Domstolars öfver de sakfällde hällne ransakning och meddelade Uslag, oaktadt påminnelser i sådant afseende lill Häradshöfdingen ingått, genom hvilket förfarande inträffat, att de tilltalade längre tid, än som vederbort, måst i häktet qvarhållas, derunder Kongl. Maj:t och Kronan fått vidkännas kostnaden för deras underhåll; alltså pröfvade, med tillämpning af nyssnämnde Kong!.
Förklaring, jemförd med 24 Cap. 5 § Rättegångs-Balken samt Kongl. Brefvet den n December 1766, Kongl.
Malmqvist under 56 dagar, Axel Malmqvist Syren samt Stedt och Eric Andersson hvardera 3i dagar.
I anledning af den utaf mig gjorda anmärkning vid Södra Wedbo Härads Tings-Rätts förvandlings-utslag af den q
Maji i83i, att det beslut, hvarigenom Drängen Petter Andersson i Naskarp blifvit ålagd, för lägersmåls- och sabbatsbrotts-böter 6 R:dr 32 sk., sitta 8 dagar i fängelse vid valten och bröd, icke står tillsammans med den af IläradsRätten till grund derför åberopade Kongl.
Förklaringen af den 23 Mars 1807, enligt hvars stadgande i 11 punkten, det i 53 Cap. 3 § MissgerEih, tili R.
Fröt. 1834- 2 Sami. 1 Afd. 3 Band. 5 i.sta Häftet, 34 R.
St. Just.-Omb. Emb.-Bcr. d. i5 Januarii i834- nings-Balken bestämda fängelse i i4 dagar bort åläggas, jemte det serskilda förvandlingsslraffet för sabbatsbrotts-höterna, hade Domhafvanden, vice Häradshöfdingen Th.
Gradman, i afgifven förklaring, anfört, att då Jägersmåls-böter icke vore ett vite eller ensaksböter, hvilka endast blifvit i ofvanåberopade Kongl. Förklaring undantagne ifrån den stadgade allmänna principen, att icke flera än ett straff borde ega rum, fastän olika brott blifvit föröfvade, å hvilka enskilda bestraffningar äro i Lag utsatte, hade Tings-Rätten ansett sig böra sä förfara, sorn det anmärkta Utslaget innehåller; men som jag funnit Lagens stadgande i 53 Cap. 3 § Missgernings-Balken, alt den man, som gjort lönskaläge, men ej orkar böta, skall plikta första gången med i4 dagars fängelse, eller arbeta vid Kyrka, Slott eller Fästning, såsom varande ovillkorligt och innefattande ett bestämdt undantag ifrån de allmänna förvandlings-grunder, hvilka i 5 Cap. 2 och 4 §§ Straff-Balken äro lagde, desto mindre hafva blifvit ändradt genom ii punkten i 1807 års Kongl. Förklaring, som deruti finnes uttryckligen förordnadt,. att evalvation eger rum allenast af fängelse vid vatten och bröd, eller ock spö, eller ris, men under dessa kroppsstraff icke borde kunna hänföras hvad som med enkelt fängelse förstås; så hade jag, till förekommande af sådan orätt Lag-tillämpning, funnit mig föranlåten anmoda Ad vocat-Fiscals-Embetet i Kongl. Maj:ts och Rikets Götha HofRält, att hos Kongl, HofRätten begära sådan pröfning af Södra Wedbo HäradsTings-Rätts förfarande, genom ifrågavarande Ulslag af den 9 M ji 1831, att det måtte varda vice Häradshöfdingen Gradman förständigadt, det han i den saken bort ställa sig; Lagens föreskrift i 53 Cap. 3 §.
Öfver de i detta ämne vexlade skrifter emellan Advocalfiscalen, Herr Lagmannen och Riddaren af Kongl.
Nordstjerne-Orden O. Hedenstjerna, ä den ena, och vice Häradshöfdingen Gradman, å den andra sidan, har Kongl. HofRätten, genom Utslag den ir sistlidne Junis sig utlåtit, att HäradsRättens ofvannämnde förvandlingsåtgärd varit ovigtig, hvadan ock, till förekommande af dylik tillämpning för framtiden, vice Häradshöfdingen Gradman om sitt misstag erinrades.
Med fästad uppmärksamhet derå, att Bergs-Tings-Rätten i Lekebergs Bergslag, genom Utslag den 29 September iS32, förvandlat de Koldrängen Carl Jernberg, för hustjufnad af Stångjern, till ett värde af 5 R:dr 9 sk. 7 r:st Banco ådömde böter, 3l Rtdr 9 sk 6 ra t sam ma R.
St. Just.-Omb. Erni.-Ber. d. 15 Januarii 1834- 35 mynt, till 24 dagars fängelse vid vatten och bröd, hvilken bestraffning Jernberg, vid saknad tillgång till böternas gäldande, undergått, äfvensom att Bergs-Tings-Rätten i Lindes och Ramsbergs Bergslag, genom Utslag den 11 April berörde år, dömt Hjelpsmeden vid Sundbo Bruk, Herman Nyström, för det han vid ett tillfälle i Hammarsmedjan så våldsamt slagit Hammarsmeds-mäslaren vid samma Bruk Anders Hägerström, att dennes venstra armpipa blifvit bräckt, att, jemlikt Kongl.
Majrts förnyade Hammarsmeds-ordning den 26 Augusti 1823, jemförd med i5 Cap. 2 § och 34 Cap. 3 § Missgernings-Balken, straffas, för slaget å den såsom Husbonde ansedde Hammarsmeds-mästaren, med 16 dagars fängelse vid vatten och bröd, samt att för såramålet böta 20 Daler Silfvermynt, eller alt i ena hot umgälla sina berörde förbrytelser med 24 dagars fängelse vid vatten och bröd, har jag, i anledning deraf, infordrat förklaring af Geschworner!!
Lars Zachrisson, som vid bägge dessa tillfällen varit Ordförande i Bergs-Tings-Rätterna, och i hvilken förklaring Geschwornen väl erkänt, att, i fråga om förvandling af de Koldrängen Jernberg ådomde böter, det misstag blifvit af Bergs-Tings-Rätten begånget, att, emot stadgandena i 4o Cap. 1 § Missgernings-Balken och Kongl. Brefvet den 20 December 1737, bötesbeloppet, i stället för det stulnas dubbla värde, laggts till grund för bestämmelsen af kroppsstraffet, men deremot, i afseende på den Hjelpsmeden Nyström ådömde bestraffning, sökt försvara Bergs-Tings-Rättens åsigt, att Hammarsmeds-mästaren Hägerström, vid det tillfälle då våldet emot honom af Nyström föröfvades, varit alt anse såsom dennes husbonde; men som jag funnit mig icke bora låta bero vid den sålunda afgifna förklaringen, och derföre, genom remiss af den i5 sistlidne Julii, uppdragit åt Advocat-Fiscals-Embetel i Kongl. Majlis och Rikets Svea HofRätt att, för Bergs-Tings-Rättens i Leke Bergslagen ofvanberörde origtiga Dom, emot
Gesclnvornern Zachrisson anställa och ulföra talan om ansvar och ersättning enligt Lag, samt, i afseende på Bergs-Tings-Rättens i Lindes och Ramsbergs Bergslag förenämnde Utslag, angående Nyström, förklarat, alt, ehuru jag icke kunde godkänna de af Geschwornern Zachrisson anförda grunder till dess gjorda förutsättning, att Hägerström vid slagsmålet varit Nyströms husbonde, enär medgifvet vore, att vid ifrågavarande tillfälle hvarken Nyström, såsom Hägerströms enskilde tjenare, för kost och lön arbetat, eller att Hägerström företrädt Bruks-egarens ställe vid Sundbo, och Bergs-Tings-Rättens Utslag således vöre felaktigt både deruti, att straffbestämmelsen af 24 dagars fängelse vid vatten och bröd utgått från orig - R.
Sl. Just.-Omb. Emb.-Ber. d. iS Januarii i83/j.. lig grund, och äfven derföre, att Bergs-Tings-Rätlen åsidosatt föreskriften i i5 Cap. 9 § Missgernings-Balken om offentlig afbön, jag ändock, vid det förhållande, att Nyström, hvilken i ett fall, för det lian slagit sin förman, så att ben blifvit bräckt, bort, likmätigt 34 Cap. 3§Missgernings-Bidken, jemförd med i5 Cap. 6 och 9 §§ samma Balk, plikta 8o Daler Silfvermynt, eller, i brist deraf, straffas med 20 dagars fängelse vid valten och bröd samt göra offentlig afbön, sålunda blifvit i ett hänseende lindrigare, fastän i annat hårdare ansedd, än Lag förmår, icke ville, genom Advocat-Fiscals-Embetels åtgärd , i annat afseende fasta Kongl. HofRällens uppmärksamhet å Bergs-Tings-Rättens förfarande, angående Nyström, än att det begångna misstaget, sorn Bergs-Doinhafvanden icke velat vidkännas, kunde varda honom förehållet; så har Hr Advocal-Fiscalen C. II.
Pfeiffer, uti memorial af den 3o i sisllidne Julii månad, anfört, alt som ovedersägligt och af Gesclnvornern Zachrisson äfven medgifvet vore, att Bergs-Tings-Rätten i Lekebergs Bergslag, under hans Ordförande, förfarit emot bestämd
Lag 4° Cap. 1 § MissgerningsBulken och Kongl. Brefvet den 20 December 17^7, enär Bergs-Tings-Rätlen, genom ofvanberörde dess Utslag deri 29 September i832, förordnat, det Koldrängen Jernberg borde, i brist af tillgång till de honom för hustjufnad, till värde af 5 R:dr 9 sk. 7 r:st B:co, ådömde böter, undergå 2 4 dagars fängelse vid vallen och bröd, i stöllet för så beskaffadi fängelse i 12 dagar, hvartill böterne rätteligen bort förvandlas, samt BergsTings-Rältens origtiga Dom, hvarigenom den skada äfven skett, att Jernberg kommit alt hållas i fängelse vid vatten och bröd 12 dagar längre, än Lagen såsom straff för hans brott stadgade,- ej annat kunde än anses hafva uppkommit af uppenbar vårdslöshet å Domhat'vandens sida, så mycket mindre ursäktlig, som Jernbergs förbrytelse vöre en af de vanligaste, sorn vid broltmåls-domstolarne lörekommo, och i afseende å hvilken den af Bergs-Tings-Rätten åberopade Lagparagraf, 4° Cap. 1 §.
MissgerningsDalken, lemnat all den upplysning om grunden för bötesförvandlingen, som varit erforderlig, vore Advocat-Fiscalen föranlåten påstå, det Geschwornern Zachrisson för omförmälde, af Bergs-Tings-Rätten, under bans ordförande, meddelade origtiga Dom, malte, jemlikt 1 Cap 12 §.
Rättegångs-B dken, fällas att böla 100 Daler Silfvermynt med 33 lt:dr j6 sk.
B:co, samt förpligtas att godtgöra Koldrängen Jernberg det honom derigenom tillskyndade lidande, äfvensom att ersätta Kongl. Majit och Kronan kostnaden för Jernbergs bespisande med vatten och bröd i 12 dagar; och alt, hvad beträffade Bergs-Tings-Rättens i Lindes och Ramsbergs R.
St. Jusl.-Omb Etnb.-Eer, d. 15 Januarii iS34‘
Bergslager felaktiga förfarande genom förberörde Utslags angående Hjelpsmeden Nyström, att, vid bestämmandet af lians bestraffning för väldet å Hammarsmedsmästaren Hägerström, hafva dels utgått från origtig grund, i det att Bergs-Tings-Rätten ansett honom såsom Nyströms husbonde, då han endast varit dennes förman, och i följd deraf origtigt tillämpat i5 Cap. 2 §•
Missgernings-Balken, i stället för 6 §. i samma Cap., dels ock uraktlåtit döma Nyström att, jemlikt g §. i sistnämnde Capitel och Balk, göra offentlig afbön, Advocat-Fiscalen, under åberopande af min ofvanberörde remiss, anhöll, det Kongl. Hof-Rätten mätte förklara sitt ogillande af Bergs-Tings-Rättens omförmälda förfarande i målet rörande Nyström, samt förehålla Geschwornern Zachrisson de deri begångna misstag.
Uti häröfver afgifven förklaring har Geschworner!! Zachrisson, med bifogande af ett utaf Koldrängen Jernberg den 3o sisllidne Augusti undertecknadt skriftligt förklarande, alt han af Geschwornern blifvit fullkomligen förnöjd för det lidande honom tillskyndats derigenom, att han, lill följd af Lekebergslags Bergs-Tings-Rätts ofvanberörde Utslag, undergått högre straff, än honom rätteligen bort ådömas, så att
Jernberg allt vidare anspråk på ersättning derföre sig afsade, andragit, att, ehuru Geschwornern icke kunde vederlägga de grunder, på hvilka Advocat-Fiscalen ansett Jernberg hafva bort, vid saknad tillgång till böternas gäldande, försona sin förbrytelse med 12 dagars fängelse vid valten och bröd, i stället för så beskaffadt fängelse i 24 dagar, hvartill böterna blifvit af Bergs-Tings-Rätten förvandlade, Geschwornern, örn han följaktligen äfven måste erkänna det af Bergs-Tings-Rätten i berörde afseende begångna misstag, likväl trodde, det Kongl.
Hof-Rätten, vid bedömandet af förseelsen, i stället att, lika med Advocat-Fiscalen, härleda den origtiga Domen från uppenbar vårdslöshet, måtte fästa ett billigt afseende på möjligheten deraf, att villrådighet vid Lagens tillämpning hos den vid brottmålsbehandling föga erfarne
Domaren dertill kunnat vara vållande; med hänseende hvartill, och då Jernberg, enligt sitt ofvannämnde förklarande, blifvit för sitt lidande till fullo förnöjd, samt Geschwornern lika beredvillig att jemväl ersätta Kongl. Maj:t och Kronan det som, utöfver hvad vederbort, åtgått till fång-utspisningen, Geschwornern hemställt, huruvida den åtalade förseelsen vore af den svåra beskaffenhet, alt den kunde anses med det af Advocat-Fiscalen yrkade bötesbelopp, samt att, hvad angick de emot Lindes och Ramsbergs Bergslags Bergs-Tings-Rätts Utslag angående Nyström gjorda anmärkningar, 1 - ■' " N - 38 it.
St. Just.-Omb. Emb.-Ber. d. i5 Januarii iS3-f•
Geschwornern likaledes medgåfve, att Bergs-Tings-Rälten origtigt förfarit, du den uraktlåtit tillämpa i5 Gap. 9 §.
Missgernings-Balken, enligt hvilket Lagrum Nyström bort åläggas att göra Mästaren Hägerström offentlig afbön, men att Geschwornern till Kongl, Hof-Rältens pröfning öfverlemnade, huruvida misstag af Bergs-Tings-Rätten äfven vore bogånget deruti, att den ansett Hägerström för Nyströms husbonde, hvilken Bergs-Tings-Rättens åsigt skulle grundat sig derpå, att slagsmålet emellan Hägerström och Nyström skett under pågående arbete i hammarsmedjan, der ordningens vidmakthållande uteslutande berodde af det eftertryck, hvarmed Mästaren kunde göra sina befallningar gällande och den aktning, han för detta ändamål borde åtnjuta af honom underlydande Mästersven och Smedsdräng.
Deröfver har Kongl. Hof-Rätten, genom Utslag under den a5 sisth Nov., sig utlåtit, att som, enligt 42 Cap. 1 §.