Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dels i följd af att Terpentin, hvarå tullen i 1863 års taxa utgör 1 öre pr skålolja' pund, sålunda blifvit föreslagen till tullfrihet, dels med afseende på jemnförlighet i värde med vissa andra oljor, samt dels och slutligen då varan är ett vigtigt beredningsämne af mångfaldig och stor användning, har afgiften å Terpentinolja och Terpentinspiritus funnits böra nedsättas från dess nuvarande belopp, 3 öre, till 2 öre pr skålpund.
I den för oarbetad
Tobak nu bestämda tull af 25 öre pr skålpund, hafva Komiterade icke ansett sig böra tillstyrka någon förändring.
En nedsättning har af finansiella skäl funnits icke böra ifrågakomma, och en förhöjning har synts böra undvikas, dels på grund af den omständigheten, att stjelk, som, ehuru af vida mindre värde än blad, blifvit, i de senare tulltaxorna, till förekommande af missbruk, i gemensam rubrikafdelning och till enahanda tullsats med dessa uppförd, hvadan artikeln redan drager en sådan afgift, att den icke utan verkligt behof bör högre tullbeskattas, dels i betraktande deraf, att en sådan förhöjning, under nu i Norge gällande afgiftsbestämmelse för denna artikel, antagligen skulle i större eller mindre mån föranleda en införsel från detta land, af beskaffenhet att minska statskassans inkomst.
Arbetad
Tobak är för närvarande åsatt en tull:
Cigarrer af 1 rdr 80 öre; »karfvad» tobak af 50 öre, »malen eller snus» af 55 öre, »spunnen, hop vriden eller pressad», af 35 öre samt «stänger och karotter» af 60 öre, pr skålpund.
Hvad först vidkommer Cigarrer, har, på grund af de, i vissa hänseenden likväl skiljaktiga, uppgifter, som härutinnan meddelats, blifvit beräknadt, att, vid fabrikationen af denna artikel, af den dervid använda tobaken afgår omkring 45 procent;, hvadan tullen å den i ett skålpund Cigarrer ingående råvaran, med nu gällande tullsats för denna, icke kan upptagas högre än till 45 öre.
Enligt samstämmande uppgifter belöper sig åter tillverkningskostnaden till omkring 1 rdr 50 öre pr skålpund färdiga cigarrer, med inberäkning af bladens sortering och stripning, cigarrernas rullning, sortering, bundtning, inpackning i lådor, m. m., jemnte räntor 145 och underhållskostnader; och då det, efter Komiterades åsigt, är endast i denna kostnad, som fabrikatet bör utöfver råämnet beskattas, samt 20 procent af nämnda kostnad i förevarande fall synts böra innebära ett tillräckligt skydd för den inhemska tillverkningen, och jemnväl varans beskaffenhet af att lätt kunna smugglas fordrar, att den icke belägges med alltför betungande införselsafgift, hafva Komiterade ansett, att den nu stadgade öfverdrifvet höga tullen å ifrågavarande artikel bör nedsättas till 75 öre pr skålpund.
Den nuvarande tullen, ehuru afsedd att genom det belopp, hvartill den blifvit bestämd, bereda staten ökad inkomst, torde med full visshet kunna antagas hafva fastmer motverkat sitt ändamål härutinnan, såsom visar sig deraf, att, oaktadt den omfattande förbrukningen af denna artikel under en längre tid varit stadd i betydlig tillväxt, den synliga införseln deraf år 1862 uppgick till endast 33,421 skålpund, samt för de nästföregående fem åren i medeltal utgjorde blott 36,000 skålpund.
Detta jemnförelsevis ringa belopp lärer nemligen ej kunna betraktas såsom motsvarande den stora förbrukning af utländsk vara, hvilken i bredd med konsumtionen af inhemskt fabrikat eger rum.
Och det har derföre synts
Komiterade desto angelägnare att så afpassa tullsatsen, att å ena sidan oloflig införsel icke genom densamma, så att säga, direkt framkallas, å andra sidan de inhemska tillverkningarna af detta slag ej alltför mycket ställas utom konkurrensen med utlandets; med fästadt afseende derjemnte på den inhemska fabrikationens billiga anspråk, att, så länge skydd bibehålles och pröfvas för densamma behöfligt, få sin rätt förvarad i detta hänseende lika väl som andra näringar.
På sätt redan under artikeln Cigarretter finnes anfördt, hafva dessa ansetts böra draga samma tull som Cigarrer, hvadan de blifvit i gemensam rubrikafdelning med denna artikel upptagna.
Beträffande de öfriga slagen af arbetad tobak, har uppgifvits, att vid tillverkandet af karfvad sådan från 20 till 30, eller i medeltal 25 procent, af råvaran bortgår såsom affall, i följd hvaraf råvarutullen i 1 skålpund af detta fabrikat skulle belöpa sig till 33J öre, hvarjemnte tillverkningskostnaden förmälts utgöra omkring 12 öre pr skålpund.
Vid beredningen af Snus ökas, enligt uppgift, vigten af den dertill använda tobaken med 40 ä 50 procent, hvilken vigttillökning förklarats ungefärligen motsvara tillverkningskostnaden.
I följd häraf vore ej någon förhöjning utöfver råvarutullen för denna artikel påkallad, derest endast så beskaffad vara, som inom landet tillverkas, skulle afses.
Men då de snussorter, som utgöra föremål för införsel, allmännast äro af högre värde, och artikeln derjemnte är af den art, att tullsatsen för densamma kan nästan uteslutande ur finansiell synpunkt regleras, har man ansett, att en tilläggsafgift till råvarutullen fortfarande bort ega rum.
I afseende på spunnen tobak, till hvilken vederbörande fabrikanter förklarat äfven »stänger» böra hänföras, har uppgifvits, dels att för dylik tillverkning af utländska blad, hvilken försäljes fullkomligt torr, är att beräkna ett afdrag i råvaruvigten af omkring 35 procent, hvaremot för sådan tillverkning af Svenska blad ingen vigtförminskning eger rum, dels att detta senare förhållande kan antagas såsom regel vid fabrikationen af all spunnen tobak utan afseende på, om råämnet består af utländsk eller inhemsk produkt; varande beredningskostnaden för detta fabrikat uppgifven till 20 öre pr skålpund. Tull-Komitéens Betänkande. 10 146 Tråd.
Karotter utgöra ej föremål för inhemsk tillverkning, hvadan uppgift om beredningskostnaden för dit hänförliga varuslag ej kunnat erhållas.
Emellertid är denna artikel för närvarande, i hvad tullbeskattningen angår, af underordnad betydelse, då införseln deraf hittills varit synnerligen ringa.
Med stöd af hvad sålunda blifvit anfördt i afseende på alla de nu uppgifna slagen af arbetad tobak utom Cigarrer, och enär behofvet ej synts påkalla att för dem bibehålla skiljaktiga afgiftsbelopp, hafva Komiterade ansett, att samtliga dessa tobaksslag lämpligen kunna åsättas enahanda tull, hvilken med afseende på ofvan angifna förhållanden funnits böra föreslås till 35 öre pr skålpund.
I följd af den sålunda tillstyrkta förändringen har rnbriken fått en enklare uppställning af blott tvänne afdelningar för arbetad tobak, dervid emellertid under afdelningen »andra slag» särskildt omnämnts »karotter», till förebyggande deraf, att denna artikel må såsom oarbetad vara införas.
Tråd af guld eller silfver drager i 1863 års taxa en tull af 12 öre pr ort.
Sedan Komiterade, med afseende , på hvad i tillämpliga delar finnes anfördt under ar tikeln Guld, i fråga om Traktaten med Frankrike tillstyrkt, det denna tull måtte, på sätt föreslaget blifvit, nedbringas till 1 öre pr ort, till hvilken betydliga nedsättning
Komiterade funnit en ökad anledning deri, att artikeln icke varit föremål för synlig införsel; samt denna senare tullsats genom nämnda Traktat antagits, har densamma äfven här utförts.
För tråd af koppar och annan, ej specificerad, metalltråd, förgyld, försilfrad eller pläterad, är afgiften i 1863 års taxa bestämd till 1 rdr 25 öre pr skålpund; och då detta artikelslag ej bör vara högre tullbeskattadt än guld- och silfvertråd, från hvilken det icke heller torde vid tullbehandlingeu kunna lätteligen åtskiljas, har afgiften i detta hänseende funnits böra, på sätt jemnväl skett i bemälda Traktat, upptagas till 1 rdr pr skålpund.
Beträffande bomulls- och linnetråd, så utgör tullen i nämnda taxa för den förra, »alla slag», 40 öre, samt för den senare, oblekt 40 öre, och blekt eller färgad 50 öre pr skålpund.
Genom Traktaten med Frankrike hafva dessa tullsatser, i öfverensstämmelse med hvad Komiterade härutinnan tillstyrkt, blifvit nedsatta, den förstnämnda omedelbarligen och de tvänne sistnämnda för tiden från och med år 1867, till respektive 20, 20 och 30 öre.
Enligt derom meddelade uppgifter, vexlade 1862 års pris å blekt sextvinnad bomullstråd, pr skålpund, från 2 rdr 45 öre, för N:o 20, till 10 rdr 20 öre för N:o 200.
För de elfva sorter emellan och med dessa nummer, hvilka bemälda uppgifter afse, utgör medelpriset 4 rdr 58 öre pr skålpund, hvilket pris deremot för de fem lägsta numren belöper sig till 2 rdr 80 öre pr skålpund.
Efter 1864 års notering står visserligen priset, isynnerhet å de lägre numren, ej obetydligt högre, men då detta, såsom kändt är,, härleder sig från det abnorma tillstånd, hvari bomullsindustrien, i följd af tillfälliga omständigheter, sig då befann, har denna senare notering ej här bort tjena till rättesnöre, eller i någon mån läggas till grund för beräkningen.
Med antagande af de sålunda angifna prisen, utgör följaktligen den ofvan omförmälda tullen, af 20 öre, för blekt sextrådig vara i medeltal för hela nummerföljden omkring 4| procent och för de fem lägre numren något öfver 7 procent af varuvärdet samt gifver i förhållande derefter en högre procent för oblekt och simplare vara.
I 147
För prima Engelsk linnetråd, åter, uppgå de ifrågakomna afgifterna i medeltal, likaledes enligt lenmade upplysningar, för oblekt vara, från och med N:o 20 till och med N:o 60, till omkring 7 procent, och för blekt eller färgad sådan, för samma nummerföljd, till omkring 9^ procent af nämnda värde.
Vid sådant förhållande, och ehuru ifrågavarande artiklar utgöra beredningsämnen för så väl åtskilliga näringar som husslöjden, och sålunda äro förtjenta af ali lättnad i afseende på tullbeskattningen, hafva Komiterade ej ansett sig nu böra föreslå någon ytterligare nedsättning i de ofvan angifna, genom Traktaten med Frankrike för dem bestämda afgiftsbeloppen.
Näst efter afdelningen för Stäfver, under rubriken för Trävaror, har artikeln a Takspån, som förut icke varit i taxan omnämnd, blifvit upptagen.
Af de under nämnda allmänna rubrik i 1863 års taxa upptagna, med tull belagda artiklar, draga Svarfvarearbeten, ej specificerade, med eller utan betsning, målning eller lackering, en afgift af 1 rdr pr skålpund.
I fråga om Traktaten med Frankrike tillstyrkte äfven Komiterade för sin del, det denna öfverdrifvet höga tull måtte, ehuru öfvergångsvis, nedsättas, samt bestämmas, för år 1867 till 50 öre, och från och med år 1868 till 25 öre pr skålpund, eller till samma afgiftsbelopp, som blifvit föreslagna för artikeln Leksaker, med hvilken nämnda arbeten synts vara närmast jemnförliga.
Och då dessa belopp, genom nämnda Traktat antagits, hafva desamma, jemnväl med hänsigt till hvad i Danska och Norska tulltaxorna i detta afseende är stadgadt, funnits böra här bibehållas.
Vidkommande åter i öfrigt »alla mer eller mindre arbetade trävaror, ej specificerade, derunder inbegripna Snickare- och Stolmakarearbeten», utgör tullen i nämnda taxa för sådana: af furu eller gran, med eller utan betsning, målning eller lackering, 3 öre; af alm, ask och andra dyrbarare inhemska träslag, med eller utan betsning, målning eller lackering, eller med fanering af nämnda träslag, 10 öre, samt af mahogny, jacaranda och andra utländska träslag, massiva eller dermed fanerade, äfvensom arbeten, försedda med äkta eller oäkta förgyllning, 15 öre pr skålpund.
Sedan dessa afgiftsbelopp, likaledes i öfverensstämmelse med hvad Komiterade i ämnet tillstyrkt, genom Traktaten med Frankrike blifvit nedsatta för det förstnämnda artikelslaget till 1 öre samt för de tvänne sistnämnda till respektive 3 och 5 öre pr skålpund, och Komiterade icke ur synpunkten af hvad i öfrigt blifvit tillämpadt, vare sig i afseende på varuvärdet eller i fråga om tillverkningskostnaden, funnit sig föranledda att i de sålunda antagna tullsatserna nu föreslå någon förändring, hafva dessa till sagda belopp här utförts.
Likaledes har, i enlighet med hvad förut i jemnförliga fall ansetts böra ega rum, den i oftanämnda taxa till 50 procent af sjelfva trävarutullen stadgade tilläggsafgift för möbler, försedda med stoppning och öfvertyg, blifvit, på sätt som jemnväl skett genom Traktaten med Frankrike, nedsatt till 20 procent af samma tull.
Enligt uppgift beräknas värdet å oparfvmerad
Tvål från 15 till högst 75 öre pr skålpund, samt å parfymerad sådan i förhållande derefter, och till högre belopp i mån af parfymens mängd och godhet.
I Traktaten med Frankrike äro tullsatserna å denna artikel, hvilka i 1863 års taxa utgöra i ena fallet 8 öre och i andra 50 öre pr skålpund, bestämda, för oparfymerad vara till 5 öre, och för parfymerad till 'rävaror.
Tvål. 148 Tågvirke.
Tändstic kor.
Ur. 20 öre, för år 1867, samt till 12 öre från och med år 1868, hvilka afgifter, med afseende på ofvan angifna varuvärden, blifvit äfven här utförda.
Sedan för ej specificerade Skeppsinventarier tullfrihet blifvit föreslagen, har ock, på i hufvudsaken samma skäl som för hemställan derom blifvit anförda, för artikeln Tågvirke, så vidt denna är till Skeppsinventarier hänförlig, enahanda afgiftsfrihet ansetts böra medgifvas, dess hellre som, på sätt jemnväl antydts, den beviljade resti tutionen af erlagd tull för åter utförd vara har till följd, att nämnda tull i detta hänseende, så att säga, uppbäres endast för att återbäras.
Men äfven för andra slag af denna vara synes en sådan afgiftsfrihet befogad och påkallad.
Utgörande föremål för en mångfaldig och vidsträckt förbrukning icke blott inom näringarna utan äfven inom rörelsen och hushållningen i öfrigt, är artikeln tillika af den beskaffenhet, att icke, under närvarande förhållanden, något tullskydd i afseende på densamma för den inhemske tillverkaren funnits af nöden.
Komiterade hafva af flere omständigheter hemtat stöd för denna senare åsigt; och särskildt har ett härstädes bildadt bolag, som i stor skala tillverkar varor af hithörande slag, förklarat, att något sådant skydd för handteringens bedrifvande icke erfordrades, så länge råvaran vore tullfri; hvilket oaktadt ett skydd emellertid nu åtnjutes, som efter de uppgifter å arbetskostnaden vid tillverkningen, hvilka af nämnda bolag meddelats, uppgår för de finare varuslagen till omkring 24 procent, för de gröfre till omkring 62 procent och i medeltal till omkring 40 procent af nämnda kostnad.
Då sålunda ett bibehållande af artikelns afgiftspligtighet icke, hvarken med afseende på statsinkomstens främjande, funnits lämpligt eller, ur synpunkten af skydd för inhemsk tillverkning, visat sig behöfligt, hafva ock fullgiltiga skäl synts förefinnas att, på sätt här skett, föreslå varan till tullfrihet.
För Tändstickor och Tändsvamp, har tullafgiften, som i 1863 års taxa finnes bestämd till 12 öre pr skålpund, genom Traktaten med Frankrike blifvit nedsatt till 2 öre pr skålpund.
Komiterade hafva dess hellre ansett denna senare tullsats tillfyllestgörande, som Fosfor blifvit uppförd till tullfrihet, och artiklarne i fråga icke utgöra föremål för någon synnerlig införsel, under det af den förra utförts ett belopp, motsvarande ett värde för år 1862 af 294,841 rdr, och för år 1863 af 457,177 rdr.
Fickur med boett af guld draga i 1863 års taxa en tull af 4 rdr pr stycke.
Då en dylik införselsafgift på en i så hög grad smuggelbar vara måste medföra den verkan, att endast ett ringa fåtal af de artiklar af detta slag, hvilka i landet inkomma, på loflig väg dit införas, såsom ock synes deraf, att hela antalet förtullade sådana ur år 1862 uppgick till endast 514 stycken, tillstyrkte äfven Komiterade för sin del, i fråga om Traktaten med Frankrike, att, på sätt hemstäldt blifvit, denna tull måtte nedsättas till 1 rdr, eller samma belopp som för ur med boett af andra inaterialier, hvilket belopp, som jemnväl i nämnda Traktat antagits, äfven här blifvit såsom lämplig tullsats uppfördt.
Enahanda är förhållandet med den likaledes upptagna tullen å Skeppskronometrar, hvilken i sagda Traktat finnes bestämd till 1 rdr, i stället för förut stadgade 20 rdr pr stycke.
Afven de för andra urmakarearbeten i Traktaten antagna, af Komiterade tillstyrkta, tullsatser hafva här blifvit bibehållna, nemligen för Väggur och Studsare, i föder af brons eller annan metall, m. m., för år 1867, med 40 öre samt från och med år 1868, med 30 öre, eller enahanda belopp, som blifvit föreslagna för dyrba - 149 rare arbeten af sammansatta metaller; för sådana ur i foder af trä eller af andra slag, med 20 öre, samt för lösa eller oinfattade urverk, m. m., med 75 öre pr skålpund, i stället för de förut stadgade af respektive 75 öre, 40 öre och 3 rdr pr skålpund.
Då Vadd är en artikel, till hvilken råämnet är tullfritt, och för beredningen vada. hvaraf kostnaden är ytterst ringa, hvartill kommer, att sådan vara af silke, med en afgift af 1 rdr 50 öre pr skålpund, icke utgör föremål för införsel, samt att andra slag deraf, med en afgift af 10 öre pr skålpund, lemnat en knappt nämnvärd inkomst, uppgående år 1862 till blott 37 rdr, har denna artikel ansetts böra till tullfrihet föreslås.
Ehuru Vanilj är en artikel, som inom landet till ganska stor myckenhet förbru- vaniij. kas, uppgår likväl det förtullade beloppet deraf till en jemnförelsevis ringa qvantitet.
Ar 1862 utgjorde denna endast 290 skålpund.
Vid sådant förhållande, och då orsaken härtill väsentligen är att söka i varans egenskap att lätt kunna smugglas och den med afseende derpå höga tullen, hvilken för närvarande utgår med 5 rdr 50 öre pr skålpund, har nedsättning i denna tull synts nödig, och afgiften blifvit föreslagen till 2 rdr pr skålpund.
Vantar draga i 1863 års taxa samma tull som Strumpor och andra Strump- vantar, stolsarbeten; och då detta förhållande ansetts böra fortfara, har, med tillämpning af hvad under dessa senare artikelslag finnes anfördt, afgiften blifvit föreslagen för Vantar af hel- eller halfsiden, för år 1867 till 2 rdr, samt för tiden från och med år 1868 till 1 rdr 50 öre, och för »andra slag» till 50 öre pr skålpund, hvilka afgiftsbelopp jemnväl i Traktaten med Frankrike finnas antagna.
Enär, på sätt Komiterade redan i fråga om nyssnämnda Traktat anfört, någon vatten, införsel icke lärer ega rum af konstgjorda Mineralvatten, hvilkas tillverkning dessutom i den jemnförelsevis höga transportkostnaden hafva allt behöfligt skydd, och det icke kan vara lämpligt att för statsintradens skull fördyra inkommande naturliga mineralvatten, såsom i allmänhet afsedda endast för sanitära ändamål, samt derjemnte öfriga till medicinalier hänförliga artiklar ansetts böra få afgiftsfritt införas, hafva ifrågavarande vatten här, liksom i nämnda Traktat, blifvit till tullfrihet uppförda.
Vattenglas, som för närvarande drager samma tull som Kemiskt-tekniska prepa- vattenglas rater, har, sedan dessa föreslagits till afgiftsfrihet, blifvit för tullbehandlingen till dem hänfördt.
Då Lamp- och Ljusvekar ansetts icke böra åsättas högre afgift än Band, »an- vekar, dra slag», till hvilka de äro närmast hänförliga, har, med afseende härpå, den nuvarande tullen å sagda artikel, 70 öre pr skålpund, blifvit nedsatt till 50 öre pr skålpund.
På sätt redan ofvan blifvit omförmäldt, hafva Komiterade ansett sig böra till verktyg, tullfrihet föreslå ej specificerade Verktyg, eller delar deraf, hvilka för närvarande äro belagda med en tull af 5 procent af värdet.
Komiterade hafva jemnväl antydt de hufvudsakliga skäl, på grund af hvilka en sådan afgiftsfrihet synts böra beviljas.
Då man för den i egentlig mening stora industrien frigifver dess redskap, maskinerna, hvilka hafva till uppgift icke blott att bespara, utan att, så vidt möjligt är, ersätta menniskokraften, synes det både från principens och tillämpningens sida vara en utan gensägelse berättigad fordran hos den industri, som i följd af sin beskaffenhet är di - 150 Vin. rekt och till allra största delen beroende af denna kraft, att för de redskap, hvilka den har af nöden och kan använda till arbetets underlättande, undfå samma förmån, som blifvit maskinindustrien förunnad.
Denna fordran förtjenar desto mera ett tillmötesgående, som handarbetet icke blott är utsatt för täflan inom sitt eget område i samma grad, som maskinindustrien inom sitt, utan äfven derjemnte i många fall har att bestå en ännu svårare konkurrens med denna senare industri sjelf.
Vid sådant förhållande, och då detta arbete derigenom redan i och för sig har nog svårigheter att bekämpa, böra ej de hjelpmedel, som för detsamma äro oundgängliga, genom tullbeskattning fördyras.
Icke heller vill det synas fullt klart, på hvad grund »verktyg för fabriker, handtverk och jordbruk» skola vara med tull belagda, under det »redskap till begagnande vid fabriker eller handtverk eller för jordbruket» äro tullfria.
De begagnas båda i hufvudsaken för fullkomligt samma ändamål; och man kan med skäl fråga, hvarföre, t. ex., smeden skall betala tull för sin fil, som är ett verktyg, under det han erhåller, eller skulle erhålla, sitt skrufstäd, som efter vanligt språkbruk är ett redskap, utan sådan afgift; — en mängd andra liknande fall att förtiga.
Dessutom faller det'sig icke alltid vid tullbehandlingen lätt att bestämdt afgöra, till hvilketdera slaget af dessa artiklar ett föremål bör hänföras, hvilket måste hafva til! följd, att samma sorts vara ena gången kan få afgiftsfritt införas, andra gången icke.
Syftet att genom ett stadgande, sådant som det här afsedda, tillförsäkra sig tullafgift å manufaktursmide och dermed i detta hänseende jemuförliga fabrikat inom andra näringsgrenar, vare sig för beredande af inkomst åt staten, eller för uppställande af skydd för inhemsk slöjd, synes härutinnan icke böra vara bestämmande, af skäl, som ofta förut blifvit antydda, och särskildt, i hvad manufaktursmidet angår, finnas angifna under artikeln Jern; kunnande i de fall, der tull af en eller annan grund anses
Böra för någon eller några af ifrågavarande artiklar bibehållas, sådant, enligt Komiterades förmenande, lämpligen ske genom att dessa. artiklar i taxan specificeras.
Det är med stöd af hvad sålunda, dels här ofvan, dels redan i det underdåniga Betänkandet, blifvit anfördt, som Komiterade funnit sig böra tillstyrka, det den nu stadgade afgiften å ej specificerade Verktyg måtte eftergifvas, och denna artikel således förklaras tullfri; tillåtande sig Komiterade att, i hvad särskildt vidkommer de slag af hithörande verktyg, hvilka äro för jordbruksnäringen behöfliga, härvid jemnväl åberopa den af Kongl. Landtbruksakademien näst före senaste Riksdag gjorda underdåniga framställning i ämnet; hvilken framställning
Komiterade ansett sig kunna uppfatta såsom ett uttryck af den allmänna meningen härutinnan och i följd deraf äfven trott sig böra egna den uppmärksamhet, som ett sådant uttryck påkallar.
I afseende på redaktionen af den ifrågavarande rubriken har, i sammanhang med hvad sålunda blifvit tillstyrkt, den deri förut förekommande inskränkande bestämningen »för fabriker, handtverk och jordbruk» uteslutits, och hänvisning meddelats till artikeln Maskinerier och Redskap.
I 1863 års taxa utgör tullen å Vin, alla slag, på fat 14 öre pr skålpund, och på buteljer 1 rdr 75 öre pr kanna.
Genom Traktaten med Frankrike har grunden för förtullningen härutinnan i så måtto förändrats, att Vin af till och med 21 procent alkoholhalt fått sig åsatt en lägre afgift, nemligen vid införsel på fat af 7 öre pr skålpund och vid införsel på buteljer af 55 öre pr kanna; under det för vin af högre alkoholhalt de förut bestämda tullsatserna Blifvit bibehållna.
Komiterade, 151 som föreställa sig, att den i förra hänseendet skedda betydliga nedsättning i tullen å vin på buteljer af det slag, som utan tvifvel mest införes, skall, så väl i och för sig, som genom den deraf uppkomna ansenliga minskning i skilnaden emellan denna tull och den för vin på fat, föranleda till införsel företrädesvis af en bättre vara, hvilken äfven är mindre underkastad förskämning och förfalskning än vin på fat, hafva ansett den sålunda vidtagna förändringen dess mera ändamålsenlig, som Komiterade, på sätt i fråga om sagda Traktat redan blifvit antydt, hålla för sannolikt, att, genom en häraf ökad införsel af det högre tullbeskattade buteljvinet, den minsk' ning i statsinkomst, som den betydliga nedsättningen af vintullen till en början antagligen kommer att medföra, snarare skall åter ersättas, än om en större skilnad i tullen för vin på fat och på buteljer fortfarande bibehållits. För Vindrufvor äfvensom vindraf J vor. för Vinsten och Vinstenssalt, i 1863 års taxa belagda med en tull af respektive vinsten 20, 3 och 14 öre pr skålpund, hafva Komiterade redan i fråga om Traktaten med stenssalt.