Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Enligt sista femårsberättelsen beräknades utsädet år 1850 hafva utgjort 10,090 tunnor, hvaremot det för sistlidet år 1855 uppgått till 17,620 tunnor; i förhållande hvartill afkastningen äfven under samma år ökats från 08,381 tunnor till 78,354 tunnor.
Äfven potates-odiingen har under ifrågakomne tid ökats med omkring 2,000 tunnors årligt utsäde.
Att dessa siffertal, grundade på uppgifter från socknarne, äro vida lägre än de i verkligheten borde vara, kari slutas deraf, att under sednaste året, då skörden visserligen var af god beskaffenhet, men likväl icke kunde uppskattas högre än fullt medelmåttig, spanmål kunnat från Jemtland till andra orter afyttras, samt alt allmogen i allmänhet ogerna lemnar närmare besked om hvad den skördat, åtminstone när årgången varit god.
Jag tror mig alltså med skälig visshet kunna uttala den mening, att jordbruket inom provinsen Jemtland så fortgått och för det närvarande befinnes på den ståndpunkt, att densamma, hvad angår de oundgängliga behofven af spanmål, nu, äfven de år då skörden utfaller endast medelmåttig, kan anses oberoende; — men tyvärr är förhållandet icke enahanda med provinsen Härjeådalen. 14
Med odling af lin och hampa har ej så fortgått, att afkastningen motsvarar ortens behof.
Ängs- och Boskapsskötseln, ortens säkraste näringsgren, står fortfarande på en låg ståndpunkt.
Med undantag af medlerst» delen af landet, der en inskränktare jordrymd gör det för jordbrukaren nödvändigt att äfven åt foderväxter egna någon, om ock ringa vård, samt på de ställen der ett någorlunda ordnadt vexelbruk är infördt, kan någon ängsskötsel knappt anses äga rum; utan skördas höfodret hufvudsakligast å sjelfväxande ängar och myrar, hvilka sednares magra grödor oftast icke motsvara bergningskostnaden.
Boskapsskötseln går hufvudsakligast derpå ut, att vintertiden framföda, eller rättare framsvälta så stort antal kreatur som möjligt, för att kunna afyttra ett eller annat kreatur, och under sommarmånaderne då kreaturen släppas på bete erhålla en för tillfället visserligen större, fastän i det hela illa beräknad afkastning.
Att under dessa förhållanden antalet underhållne kreatur ökats, på sätt bifogade tabell, jemförd med den vid nästföregående berättelse, utmärker, visar föga, så länge icke boskapen ändamålsenligt födes och vårdas.
För att uppmuntra och befordra påläggning och uppfödande af goda boskapskreatur, har Hushållnings-sällskapet utfäst och vid föranstaltade särskilda täflings-expositioner jemväl utdelat någre i sådant hänseende bestämda premier; äfvensom frö till foderväxter emot möjligaste billiga pris tillhandahållits.
Åt Hästafveln egnas deremot något större omsorg, såväl hvad angår hästens utfodring sorn vid val af racehästar; hvilket äfven gör att Jemtlands hästar fortfarande äro på andre orter såsom dragare eftersökte.
Skogshushållningen.
Sedan under de sednare åren trädvaruhandeln börjat sträcka sina spekulationer till de fleste delar af Länet, hafva skogarne derstädes erhållit ett förut knappt anadt värde.
Skogsförsäljningen och handeln med trädvaror hafva i mer än ejtt fall omskapat förhållandena inom orten.
— Närmaste följderna hafva varit en förut okänd tillgång på penningar och en i jemnbredd dermed tilltagande lyx jemte till ytterlighet stegrad lefnadskostnad.
— Angående skogsförsäljningarne kunde vara mycket att säga, både emot och för.
— Det vissa är, att skogarne hitintills i denna aflägse, med långa och svåra kommunikationer hårdt besvärade ort, ansetts af ringa, nära nog intet värde, i så måtto, alt ägaren för bristande tillfälle till afsättning ingalunda kunnat desamme sig tillgodogöra, utan, sedan han fyllt de vanliga behofven till husbyggnad, stängsel och vedbrand, snart sagdt varit tvungen att lemna återstoden till tidens åverkan.
— Nu deremot har ett helt annat förhållande inlrädt, ehuru ännu finnes månget ställe, der skogen i följd af sin aflägse belägenhet hitintills icke blifvit föremål för spekulation.
— Åtskillige hemman med tillhörande vidsträckta skogsmarker äro af trädvaruhandlande inköpte under full äganderätt, men flertalet skatteskogar, med läge der flottled kunnat till vägabringas, hafva blifvit upplåtne med större eller inskränktare afverkningsrätt under vissa år.
— Dessa upplåtelser torde, i fråga om skogarnes bestånd, icke böra så strängt bedömmas, som det till en början vilh synas, då afhandlingarne derom, såsom händelsen numera vanligen är, bestämma vissa gröfre dimensioner, hvarunder ingen afverkning får ske och i allt fall, jemte öfrige vilkor, den högst kostsamma transporten till närmaste kustort svårligen medgifver godtgörelse för annan än grof och fullmogen skog.
— För upprensning af vattendragen till ortens hufvudfloder äro betydliga kostnader af enskilda personer nedlagde, och ägaren af skog, den han tillförene ej kunnat sig tillgodogöra, kan nu, oberäknadt den för öfverlåtelsen deraf erhållne köpeskilling, hvilken visserligen merendels varit ringa, årligen påräkna en betydlig förtjenst för hygge och körslor, hvaraf köparen har ett oafvisligt behof, det han oftast ganska dyrt måste gälda.
Vården om skogarne och en omtänksam hushållning dermed är emedlertid af yttersta vigt och jag har äfven dertill uppmanat med varning emot obetänksamma företag samt jemväl gjort underdånig anmälan om behofvet af understöd för en af Hushållnings-Sällskapet för tillfället antagen person i och för tillsyn å skogarne och undervisnings meddelande om skogshandteringen i allmänhet och hvad särskildt angår frösådd och trakthuggning.
Någon Jägeribetjening är i Länet icke anställd.
Kery srörelsen.
Tillverkningen af garkoppar vid Gustafs och Carlbergs kopparverk uppgick Skffi År 1851 till 297: 10. 10. » 1852 » 410: 3. 2. » 1853 » 329: 7. 5.
» 1854 » 322: 19. G. » 1855 » 300: — — Summa 1 ,GC0: — 3. eller i medeltal 352 Skft. stapelstadsvigt. 1G Den delia verk, sednast för 25 år, ytterligare förunnade skattefrihet från afrads utgörande af koppartillverkningen har med 1 852 års slut upphört.
Af jernverk finnas inom Länet allenast tvänne, nämligen Ljusnedal uti Tännäs församling i Härjeådalen samt Rönnöforss inom Offerdals socken i Jemtland; och har jerntillverkningen under sista fem åren uppgått vid Ljusnedal år 1851 till 399 SkU Bergsvigt.
» 1852 » 399 » » 1853 » 397 » » 1854 » 397 » » 1855 » 398 » brutna tal oberäknade, samt vid Rönnöforss, som numera enligt Bergskollegii resolution den 22
December 1853 har tvänne smälthärdar för oinskränkt tillverkningsrätt, år 1851 till 520 SkU.
» 1852 » 623 » » 1853 » 620 » » 1854 » 886 » » 1855 » 427 » Härvid bör dock anmärkas, att under en stor del af sista året jerntillverkningen vid Rönnöforss måst inställas i följd af pågående byggnadsföretag.
Tvänne manufakturverk finnas, nämligen:
Åflohammar lydande under Rönnöforss samt Wapland i Näskotts socken; tillverkningarne derstädes hafva varit af mindre betydenhet, särdeles vid Wapland.
Ett tredje är likväl under anläggning inom
Offerdals socken och kommer att benämnas »Storforss jernmanufakturverk», jemlikt tillstånds-resolution af den 17 sistlidne Januari.
Åtskillige silfver- och koppar-, äfvensom jern- och bly-anledningar äro väl inmutade, men någre af dem bearbetas icke alls, andre åter allenast så mycket som erfordras för inmutningsrättens bibehållande.
Med undantag af ett pappersbruk vid Wapland, hvilket dock allenast i mindre skala bedrifves, finnas inom Länet inga fabriker; deremot äro åtskillige färgerier, garfverier och stampverk å landet anlagde.
Salpetertillverkningen, som under åren 1848 — 1850 i medeltal uppgått till 258 LU 12 U, har under påföljande åren utgjort: 1851 .... 250 LU 13 U. 1852 ....
271 » 17 » 1853 47 4853 .... 484 IM 5 U.. 4854 .... 394 » 8 » 4855 .... 473 » 45 » elle|, ; medeita] 254 L%. U.. 3:ne Salpeter-Sjuderi-Verkmästare äro inom Länet anställde och begagna hvardera 2:ne lärlingar.
Åberopande i öfrigt hvad förra berättelsen innehåller i fråga om uppmuntran till en förökad tillverkning inom orten.
Tillverkning af tegel, kalk och tjära bedrifves på högst få ställen såsom särskild näring och allenast för fyllande af ortens oundgängligaste behof.
Jagt och djurfång fortfar att utgöra en temligen förmånlig binäring; och icke obetydliga partier skogsfogel utföras till Rikets södra orter.
Al rofdjur äro under sednaste fem åren fällde 440 björnar, 420 vargar och varglon samt 796 räfvar, förutom andre mindre rofdjur.
Såsom husslöjd förekommer hufvudsakligast tillverkning al ylleväfnader, jemte jern och stålarbeten, stundom af utmärkt beskaffenhet.
— 1 rädsnideri och Atskillige finare handarbeten förefinnas ej sällan såsom produkten af befolkningens i allmänhet stora slöjdfärdighet.
Inom Länet befintlige
Distriktsmagasiner äga en fond af 48,784 tunnor korn att vid inträffande behof såsom lån tillhandahållas, och förvaltas eller af Eder Kongl. Maj:t fastställda grunder.
För det närvarande finnes inom Länet endast Ett Bränvins-ångbränneri, derå averkningen under sednaste branningsperiod utgjorde 49,593 kannor.
De tillförene bland allmogen vanlige, i min förra berättelse omförmälde handelsresorne hafva visserligen, på grunder, der jemväl finnas antydde, i betydlig mån aftagit; dock synes den gamla böjelsen för handels- och bytesBerältelse öfver Jemtlands Län för åren 1851—1855.
^ '18 spekulationer ingalunda utslocknad, utan faslhellre uppvakna, enär den rättighet, som, enligt 1825 års Förordning angående Sveriges och Norriges ömsesidiga handelsförhållanden, en hvar tillkommer, att nämligen vid resor från Norrige tullfritt medföra äfven utländska varor, endast hvarje varuartikel i värde icke öfversliger Tio Riksdaler Silfver specie, nu vida iner än under nästföregående år blifvit begagnad, utan att likväl rimligen kan antagas, det införseln skett för införarnes eget behof.
— Att författningen, trots tillkomne restriktioner, fortfarande cluderas är lika påtagligt som sådant torde vara svårt att förekomma.
Tullvärdet af sålunda, öfver Dufeds tullstation, åren 1848—1850 tullfritt införde varor utgjorde i medeltal 11,609 R:dr 43 sk., hvaremot det för perioden 1851 —1855 likaledes i medeltal uppgår Lill 17,529 R:dr 17 sk. 5 rist.; och har det vid Funäsdalens tullstation i Härjeådalen för sistnämnde år utgjort 6,157 R:dr 24 sk. 2 runstycken.
För bedöm mande af varutrafiken mellan Sverige och Norrige öfver Jemtland har jag trott mig böra anteckna hurusom värdet af hit införde Norrska alster utgjort vid Dufeds gränsetull: 1851 215,367 Ridr 21 skillingar. 1852 226,345 » - » 1853 120,245 » 40 » 1854 113,477 » 40 » '855 130,06'/ » 24 » 805,503: 29. samt Funäsdalens gränsetull: 1851 25,047 Ridr 16 skillingar.
1852 28,980 » - » 1853 34,387 » 32 » 1854 20,277 » 32 » /|85» 22,847 » 32 » 131,540: ie.
Under det värdet af till Norrige utförde Svenska alster allenast uppgått vid Dufeds gränsetull: 4851 till 76,161 Ridr 7 skillingar. 1852 » 80,405 » 40 » 1853 » 67,312 » 4 » 1854- » 94,559 » 20 » 4855 » 103,543 » 28 » ^1 p(s>2- 3, 19 men vid Funäsdalen.? gränsetull: 1851 lill 47,744 R:dr 4 skillingar. 1852 » 56,168 » 12 » 1853 » . 67,527 » 40 » 1854 » 84,490 » - » 1855 » 78,138 » 4 » 334,068: 12.
Tullinlraderne åter för införde utländska varor emot half tull, inkotnne från Norrige, hvarest derförinnan hel Norrsk tull måst erläggas, men hvarigenom en sådan införsel nära nog kan anses förbjuden, hafva under ifrågakomne tid uppgått vid Dufeds gränsetull endast till . . 7,959 Kalr 27 sk. samt vid Funäsdalens gränsetull 1,165 » 33 »
En genomgripande tidsenlig reform uti tull- och handelsförhållandena med och öfver Norrige samt tillåtelse till transito varusändningar är, pä sätt jag förut yttrat, af största vigt och utgör en lifs fråga för denna provins, hälst när en underlättad kommunikation till och från Norrige kan tillvägabri ligas. § 4.
3*o li i tuli 3'tii ‘foll Bl i Biff.
Bifogade tabell utvisar Länets hemmantal, onera och statsbidrag.
Laga skiften hafva fortgått i ungefär enahanda förhållande, som under föregående åren.
Enligt uppgift från Landtmäteri-kontoret hafva 8* Ardels mantal, fördelade på 112 skifteslag och 466 hemmansdelar samt med en ägovidd af 377,465 tunnland, blifvit skiftade.
42 hemrnansåboer äro vid dessa skiften ålagde att utflytta från deras gamla boldstäder; och har statsbidrag för gård-uttlyttningar under åren 1851 —1854 blifvit beviljadt till belopp af 2,117 R:dr 21 sk. 2 r:st.
Något sådant bidrag för år 1855 är ännu icke meddelad t, men föreslaget till 584 R:dr 4 sk. 4 r:st.
Från krono till skatte hafva blifvit försålde 3omantal. och utan lösen omförde .... 20 ijg » &a 55^ mantal.
Efter tilländalupne frihetsår hafva i skatt ingått 395^ mantal. 20 Förslag till ständig tiondesättning inom Härjeådalen har blifvit uppgjordt och af Konungens Befallningshafvande pröfvadt, men beror ännu på vederbörlig stadfästelse.
Sedan den i förra berättelsen omförmälde vidlyftige afvittringen inom Hede tingslag i Härjeådalen, som i manga år uppehållits af en anhängig rågångstvist, omsider kunnat fulländas och jemväl blifvit af Konungens Befallningshafvande pröfvad, äro samtlige afvittringarne inom Länet numera att anse såsom slutade, fastän hvarjehanda åtgärder ännu återstå såsom en följd af ofullständighet i redan hällne förrättningar samt upprättade skattläggningsförslag, hvilka icke ännu kunnat definitift behandlas.
Också qvarstår såsom tjenstgörande inom Länet endast en Afvittrings-Landtmätare i och för åtgärder af sådan beskaffenhet.
Genom nyssnämnde, inom Hede tingslag afsltilade, och nu, jemte öfrige under liden för denna berättelse afgjorde och pröfvade afvittringar inom Länet, har tillkommit icke mindre 14£f§:dels mantal ökeskatt, 7|iji:dels gärde mantal och 4 Lappmarkshemman, eller tillsammans 26§;f|ä:dels mantal, med ränta 183 R:dr 20 sk. 7 r:st. i penningar, 11 tunnor 20 kappar kronotionde, 12 LU. 18 U. smör samt 10 LU. 4 U. ost.
Kostnaderne för samtlige afvittringarne inom della vidsträckta
Län, som allt sedan 1821 fortgått, men enligt hvad ofvan är ai i förd t med förlidet år kunna såsom fulländade anses, hafva visserligen varit stora och uppgått lill 281,420 R:dr 2/ sk. 8 r:st., men så äro ock, på sätt de årligen afgifne Alvittrings-berätlelserne visa, resultaterne deraf ganska betydliga; dock kunna dessa icke specifikt uppgifvas förrän ålskillige redan pröfvade skattläggningar vinna laga kraft samt andra åter hinna kompletteras och slutligen handläggas.
Under tiden för denna berättelse har en af ortens vigtigaste angelägenheter blifvit löst, i thy att den både tunga och ojemn t fördelade roteriugsbörda, hvarmed provinsen Jemtland från äldsta tider hardt varit tryckt, numera är vorden för framtiden så ordnad, alt provinsens invånare derigenom fått en förnyad, kär anledning att tacksamt erkänna och vörda Eder Kongl. Maj:ts landsfaderliga omsorger för deras väl. böre det af Konung Cail XI under den 15 November 1689 för Jemtland gillade Indelningsverk var kneklehållet derstädes obestämdt och till - 21 fälligt; men enligt det derigenom antagna kontrakt af den 7 September 4688 bestämdes ett dragonhåll af 4,048 man gemene och korporaler; hvartill sedermera, jemlikt Kongl. Brefvet den 30 April 1690, kom ett kavalleri-kompani af 400 man, att ställas under befäl af Chefen för
Dragonregementet, hvilket likväl aldrig varit beridet, eller de såkallade rusthållarne betungade med hästars och sadelmunderingars anskaffning och underhåll.
Vid den roteindelning, som blef en följd af förenämnde stadganden, gjordes föga eller intet afseende å de roteringsskyldige hemmanens förmåner och deraf beroende förmåga att roleringen uppehålla, utan hvarje hemman eller hemmansdel sattes till hel rote; dock anslogos af hemmansräntor inom provinsen 20 daler silfvermynt till hvarje dragonrole; äfvensom till understöd åt rusthållen likaledes anslogos hemmansräntor och afradspenningar i Jemtland jemte augmeutsräntor i Medelpad, till ett belopp af 40 daler silfvermvnt för hvarje nummer; hvarjemte, i anseende till den svaga rustningsräntan vid kavalleriet, det genom nådigt Bref af den 24 Mars 1692 stadgades, att 600 daler ograverade hemmansräntor i Medelpad skulle indelas, att, vid skeende afgång på munderingar, för rusthållarnes gemensamma räkning såsom ett reservkapital vara att tillgå.
Dessa räntor uppburos af Regementsskrifvaren och förvaltades under en lång följd af år inom provinsen, men öfverlemnades slutligen åt Krigskollegium; och är det af besparingarne å dessa räntor, som den såkallade Jemtlands Reservmedelskassa blifvit bildad.
Korporalerne vid regementet underhöllos icke af rotarne, utan aflönades med kontanta penningar, kronotionde och räntor.
De hemman hvaraf desse räntor utgingo voro ock indelte till bostäder för indelningshafvare!!, och kallades deraf Inqvarteringshemman samt voro från rotering frie.
Som de
Dragonregementet indelte räntor utgingo i penningar till oföränderligt belopp, så följde, genom penningevärdets fall, att roteringen, som hufvudsakligast grundade'sig på dessa räntor, under tidernas lopp blef allt mer och mer tryckande; hvarföre också, dock utan förändring af regementets nummerstyrka, ett särskildt Reglemente för dragonhållare och sventjenare i Jemtland öfver visse mål, hvilka uti 1688 års kontrakt icke funnos omständligen förmälde, blef upprättadt och den 31 Januari 1749 i Rådkammaren faststäldt.
Härmed blefvo likväl klagomålen icke nedtystade.
— Tid efter annan väcktes nya frågor om förändring af roteringen i Jemtland, och Rikets Ständer gjorde jemväl vid 1818 års riksdag i den delen underdånig hem - 22 ställan hos Kongl. Maj:l, sora ock förordnade, det behörig undersökning skulle anställas i och för roteringsskyldighetens jernnkuing och jemnare fördelning.
Såsom allmänna grunder för en sådan rotejemnkning stadgades bland annat: att regementet, sora emedlertid enligt nådigt beslut af den 8 Februari 1820 blifvit förvandladt till Jägare-regemente, under benämning: »Jemtlands Fältjägare-regemente». skulle till 800 man förminskas, intilldess genom tillkommande nya hemmans roterande den effektiva styrkan åter kunde höjas; hvaremedlertid 200 rotar hugo, efter inträffande vakanser, hållas otillsalte med förbindelse likväl att erlägga vanligt bekläduadsbidrag, på det hela regementet måtte kunna beklädas; samt vidare: alt all inom provinsen befintlig roteringsskyldig, men oroterad jord, med undantag endast af Landsstatens boställen, de till rusthållen anslagne augmentshemman, till någon del inqvarleringshemmanen samt de lill Gustafs och Carlbergs kopparverk med kol, ved och körslor anslagne hemman, skulle rotering påföras.
Enligt det rotejemnkningsverk, som på grund häraf är 1825 upprättades utaf en dertill förordnad Kommission och som den 21 November 1827 fastställdes, utgjorde nu regementets styrka 800 man, till hvilkas underhåll de hemman, som utgjort de indragne 200 rotarne, likasom ock tillkomne hemman skulle med penningar årligen bidraga.
Till en början bestämdes lör 8 år delta bidrag till 8 R:dr Banko ärligen af hvarje tunnland skatt, hvarje mantal beräknadt till 6 tunnland; och som dessa hemmans skattetal uppgick till 1,015 Ilia tjä:d els tunnland, blef årliga bidraget till roter ingen 8,106 R:dr 25 sk. 4 r:st Banko; i afseende på fördelning hvaraf stadgades, att, der rotar bestodo af tunnlands skatt och derutöfver, skulle något understöd dem icke tilläggas, men rotar af mindre skattetal undfå sådant understöd i förhållande till hvad i skattetalet broste.
Årliga utdelningen till de icke fulla rotarne, hvilkas antal uppgick till 735, besteg sig lill 7 R:dr 5 sk. 6 r:st.
Banko för hvarje bristande skatletunnland.
Utaf dessa 800 rotar blefvo likväl sedermera, jemlikt Kongl. Brefvet den 11 Juni 1830, 200 disponerade lill bildande af ytterligare en sqvadron kavalleri på 100 man, sedan rotehållarne för 100 nummer förklarat sig beredvillige att, i stället för karl, hålla fullt tjenstbar häst, samt för densamma bekosta utfodring under möten och mönstringar, så att fältjägarnes liela styrka inskränkte sig till 600 man.
Ehuru omfattande än dessa åtgärder voro, funno sig likväl de roteringsskyldige dermed icke tillfredsställde; och å deras ofta upprepade klagan har fästats det nådiga afseende, att Kongl. Majit, i och för rustningens och ro - 23 teringens understödjande, vid olika tillfällen täckts anslå högst betydliga penningebelopp, dels af besparade beklädnadsmedel och dels af statsmedel, sorn Ständerne på derom gjorde framställningar för ändamålet anvisat.
Slutligen bar Eder Kongl. Maj:t med Rikets Ständer beslutat, att, med åläggande för Jemtlands soldater af samma skyldigheter som Kronans indelta manskap i det öfriga Riket, vare sig i krig eller, i hänseende lill arbels-kommenderingar, under fredstid, provinsen skulle ånyo lill rotering indelas; och blef under den 22 Maj 184G nådig
Instruktion utfärdad för de kommitterade, som hade att roteringen verkställa.
Innehållande samma nådiga Instruktion bland annat: att frän rotering endast skulle undantagas Militieboställen, som af militäre tjenstemän skola inneliafvas, Komministrars eller Kapellaners, Klockares och ringare Kyrkobetjentes boställen, Kyrkors små hemman, torp och lägenheter, hvilka äro Kapellaner och Klockare, såsom boställen, upplåtne; Gästgifvaregårdar som allt sedan 1734 roteringsfrihel åtnjutit; — sådane små lägenheter, hvilka hvar för sig icke kunde efter skattläggningsgrunder med -rVdels mantal jemföras, samt icke redan roterade posthemman, i den mån postforsling utgjordes; hvarefter, jemlikt Kongl.
Brefvet den 26 Januari 1847, dertill kommo såkallade Lappmarkshemman: alt extra rotering skulle åsättas indragne och på indragning ställde Militie-boställen, Kyrkoherde-boställen, Presterskapets stomhemman, prestegårdarne underlagde utjordar, samt den Milda Stiftelser anslagne jord: att all annan jord och således äfven dåvarande rusthålls- och augmentshemman, inqvarteringshemman, de Gustafs och Carlbergs kopparverk med kol och körslor anslagne hemman, samt sådane då i skatt icke ingåugne nyhemman, hvilka voro skyldige ali vid frihetstidens slut rotering utgöra, skulle ordinarie rotering åsiittas och indelas till 200 rusthållsnummer, men i öfrigt Lill rotehåll; och att, jemte det de rust- och rolehållen indelte hemmansräntor, så i Jemtland som Medelpad, äfvensom ränlorne af reservmedels-kassan komme såsom understöd vid rustningens och roteringens utgörande att bibehållas, lill hvarje rote skulle beräknas den ägovidd och andre förmåner, som efter skallläggningsmethoden för Jemtland motsvarade | mantal eller 5 hdels tunnlands skatt.
Med tillämpning af dessa grunder blef ock den nya roteringen år 1847 af Kommissionen utförd; hvarefter, sedan det nya roteringsverket undergått behörig granskning samt Rikets Ständer för deras del antagit de bestämmelser, Eder Kongl.
Maj:t täckts föreslå såsom vilkor för roteringens godkännande, Eder Kongl. Maj:t, jemte meddelad stadfästelse, ej mindre å det med pro - 24 vinsens roteringsskyldige jordägare inför Eder Kongl. Maj:ts Befallningshafvande den 28 September 1847 afslutade Knekte-kontrakt för Jemtland, än äfven å ett uppgjordt Reglemente, derefter förra reservmedels-kassans fond tillika med här ofvan omförmälde såsom fortgående bidrag bibehållne hemmans- och augments-räntor, under namn af Jemtlands Roteringskassa, hädanefter inom orten skulle af en särskild
Direktion förvaltas, genom nådigt Bref af den 8 Oktober 1851 täckts den sålunda verkställda nya voteringen för provinsen Jemtland till framtida efterrättelse i nåder fastställa, att, såvidt omständigheterna det medgåfve, från början af 1852 träda i verkställighet.
Antalet af ständiga rotar i det nya roteringsverket uppgår till 925, af hvilka 400 bilda en hästjägare-eorps om 200 man, samt de öfriga en fotjägare-corps om 525 man; hvartill komma 9 extra rotar, hvilka åtagit sig under krigstid prestera häst.
— Emot en, en gång för alla bestämd ersättning afstodo ägarne af Gustafs och Carlbergs kopparverk från den samma verk i äldre tider förunnade rätt, att i kol, ved och körslor uppbära räntorne af visse hemman inom Undersåkers tingslag, I)vilka hemman, uppskattade lill 37 rotar, derigenom blefvo förbundne att från och med nästpäföljande året i roteringsskyldighet ingå; äfvenledes hafva de fleste nya rotar, sammansatte af hemman, hvilkas frihetsår då ännu icke gått lill ända, antingen frivilligt, emot erhållen ersättning, genast inträdt i rotering, eller sedermera, vid frihetsårens utgång, deruti ingått, så att de nybildade bägge Corpserne för det närvarande äro till nummerären i det närmaste fullt komplette.
Från Roteringskassans kapitalfond, som, sådan den från Krigskollegium till