Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Varandes derjemte uti de meddelade upplysningarne omförmäldi, att under den tid Stats-Secreteraren för Handels- och Finance-Ärendena baft sig anförtrodd Öfver-Styrelsen, blifvit tillverkade; En ny medaille-präss, Tvännc prässar för halfva och fjerdedels R:dr; En för fjerdedels och åttondedels R:dr; äfvensom för vissa afdelningar af Kopparmyntet; samt Ett Letterverk för hela och ett för halfva R:dr — hvarjemte Bilt, till R.
Prot. 1834 och 1835. 4 Sami. 1 4fd, 3 i4-'de Häftet* Je Stats- och Banco-Uiskotlens Utlåtande N:o 52.
En serskild präss för mindre kopparmynt nu är under arbete, samt ett verktyg för Kopparmyntets utklippning med ångmachinskraft, hvarigenom arbetskostnaden dervid mycket kommer att förminskas.
Beträffande de efter år i83o på Mynt-Verkets Creditiv hos Banken lyftade i5,ooo R:dr, så hafva desamma, enligt hvad upplyst blifvit, för myntningens bedrifvande icke kunnat umbäras, enär Slagskatten under senare årens jemförelsevis svaga myntning varit alldeles otillräcklig för kostnadernes betäckande, samt Mynt-Verket, under åren i83a och i833, på grund af Kongl. Brefvet den 3o October i832, fått vidkännas utgifter, ungefärligen uppgående till detta belopp, för ombyggnaden af det gamla, alldeles förfallna Valsverkshuset, som nu innehåller verkstäderna för Kopparmyntningen samt smedje- och fjlare-verkstäderne, hvilka senare mäst lemna rum i stora Mynlhuset för Control-Verket, som, sedan detsamma kommit under Bergs-Collegii öfverseende, bort ditflyttas, äfvensom för att erhålla hvälfda och således icke eldfarliga förvaringsrum för Myntets till mer än 200 Läster uppgående kolförråd; alt hushållningen, vid uppköp och arbetens bedrifvande icke varit slösaktig, torde kunna slutas deraf, att hela det nyssomnämnde byggnads-arbetet, med biträde af Architecten för Quai-byggnaden, skett under Mynt-tjenstemännens egen tillsyn och med Myntets eget folk, så att icke några Mäster-penningar till Mur- eller Timmer-mästare behöft utbetalas, och att allt Snickare-arbete blifvit af dertill antagne Gesäller förfärdigadt i Myntets verkstäder, hvarjemte målningen till betydlig del förrättats af Myntarbetare.
Sedan Utskotten sålunda afgifvit de här förut omförmälde upplysningar, tillhör det Utskotten att sig yttra öfver Prosten Ödmans gjorda hemställan, det Rikets Ständer uti underdånig Skrifvelse uttrycka den anhållan, att Kongl. Maj:ts förut fattade beslut om Mynt-Verkets ställande under Kongl. Bergs-Collegii Öfver-Styrelse måtte, så snart som möjligt, gå i fullbordan, och enär Utskotten anse i allmänhet mindre lämpligt, att en Regerings-Ledamot utöfvar en förvaltning, hvarvid redovisning af allmänna medel förekommer; samt då Kongl. Maj:t, genom Nådigt Bref den 24 Julii i83o, föreskrifvit, att Mynt-Verkets Styrelse komme, sedan Kongl. Bergs-Collegii organisation hunnit fullbordas, att på samma Kongl. Collegium öfverflyttas, så, och alldenstund denna organisation nu mera desto hellre kan anses vara fulländad, som Rikets Ständer för Kongl. Bergscollegium fastställt förnyade Aflönings-Stater, tro Utskotten sig böra hemställa, det Rikets Ständer hos Kongl.
Maj:t i underdånighet anhålla om verkställighet af Kongl, Majus högstberörde Nådiga Beslut, k'“ 1 v Stats- och Baiico-Ulskoltcns Utlåtande N.o S2•
Hvad slutligen beträffar det af Riksdags-Fullmägtigen Anders Däni* elsson gjorda förslag, det Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit anmäla deras underdåniga önskan: att, efter årligen anställd inventering, MyntVerkets ställning i alla delar må genom trycket offentliggöras, anse Utskotten det serskilda förhållande för Mynt-Verket icke inträffa, att något undantag härutinnan af beliofvet påkallas, helst genom den af Stals-Utskoltet verkställda revision af Mynt-Verkets räkenskaper för i83i, derom Berättelse lill de respective Riks-Stånden blifvit öfverlemnad, Rikets Ständer erhållit kännedom om Mynt-Verkets ställning berörde år, samt likaså framgent komma i tillfälle att, rörande samma Verks förvaltning, inhemta underrättelse , i den raon Rikets Ständers Revisorer, hvars Berättelser äfven genom trycket allmängöras, i stadgad ordning företaga deras granskningsarbeten, och anse Utskotten, på dessa skäl, att Anders Danielssons ofvanberörde hemställan icke bör till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Slutligen få Utskotten tillkännagifva, att Utsi otten befunnit de förenämnde Kongl. Myntets räkenskaper, i hvad de angå Bankens fordringar och öfriga förhållanden till Kongl. Myntet, i fullständigt och utredt skick, samt att Stats-Verkets och Bankens hos Mynt-verket egande tillgångar deruti varit noggrannt från hvarandra afskiljde.
Stockholm den 28 Januarii 1835- Reservationer i '/ af Doctor Engeström: ”Sedan sammansatta Stats- och Banco-Ut skottets Afdelning, på grund af de upplysningar, hvilka finnas uti detta Betänkande intagne, tillstyrkt afslag å Herr Brosten Ödmans motion, har Utskottet, i stället för de uppgifna skälen, framställt nya för att biträda afsigten af denna.
Dessa skäl äro: dels den mindre lämpligheten deraf, att en Regeringens Ledamot utöfvar någon förvaltning, hvarmed redovisning af allmänna medel är förknippad, och dels att Kongl. Maj:t redan under den 24 Julii i83o förordnat, att Styrelsen öfver Myntverket skulle på Kongl.
Bergs-Collegium öfverflyttas, sedan detta hunnit reorganiseras, hvilket nu anses vara verkställdt.
Af dessa kan jag icke annat än erkänna giltigheten af det förra; men deremot så mycket mindre af det senare, scm ett yngre stadgande, nemligen Kongl.
Brefvet af den 9 Febr. 1833* bibehåller Stats-Secreteraren för Financerna vid interims-öfverstyrelsen, intilldess ny organisation för Controlverket hunnit uppgöras, och sådant anser jag icke hafva egt rum förr, än ControlFörfattningarne blifvit öfversedde och efter behofvet omarbetade.
Denna Slats- och Banco-Vtskoltens Utlåtande IV.-o 5a. tid hade, efter mittf örmenande, Utskotten bort afbida, eller åtminstone uti sin hemställan deråt lemna afseende.
Men en annan omständighet, hvarvid min uppmärksamhet fästats af Comiterades för Myntverkets öfverseende underdåniga utlåtande, synes mig dessutom alltför vigtig, att här förbigås.
Det är nemligen vid många tillfällen, som ett collcgialt förestånderskap icke medför det gagn och de fördelar, hvilka under en enda persons öfverstyrelse kunna vinnas, och, lika med Comiterade, tror jag sådant företrädesvis ega rum vid nu ifrågavarande Yerk, så vida myntningen med säkerhet skall kunna på en gång hastigast och ändamålsenligast bedrifvas.
Afdelningens upplysningar vitsorda äfven, att derigenom intet förlorats, utan tvärtom mycket vunnits; •—.och om den anmärkning icke saknar grund, att en collegial-adininistration åtminstone i pecuniert hänseende måste ega företräde genom ansvarighetens fördelning på flera personer, så torde likväl äfventyrligheten säkrare förekommas genom vidtaget stadgande, att alla Kongl. Myntets skuldsedlar och contanter, utöfver ett visst för de oftare påkommande behofven nödigt belopp, böra ofördröjligen å vederbörligt ställe deponeras.
Jag skulle derföre önska, att Kongl. Myntet aldrig ställdes under något Collegium, utan under en enda persons öfverinseende, den Kongl. Maj:t, såsom varande i bästa tillfälle att bedöma hvad Statens gagn i detta afseende klafver, eger tillförordna och derifrån åter, efter sig företeende omstäudigheter, entlediga.
Dessa sammanlagda anledningar hafva vållat den reservation, jag härmedelst emot
Utskottens ofvanberörda hemställan vördsamt anmäler;” samt af Prosten Ödman: ”Ehuru det resultat, hvaruti de samman satta Högloft.
Utskotten stannat, visserligen är för mig tillfredsställande, är jag dock skyldig mig sjelf alt i reservationsväg närmare redovisa för de af Högiofl.
Utskotten dels underkända dels bortresonerade motiver, på hv ilka den af mig väckta motionen grundat sig.
Då jag förklarat den i Januarii månad hvarje år förefallande inventering å Kongl.
Myntet icke fullt svara emot sitt ändamål, enär den bör anställas genom det Styrelseverk, hvarunder myntinrättningen lyder, hvilket Styrelseverk för det närvarande icke är något annat än Herr Stats-Secreteraren för Handels- och Finance-ärenden, så grundar sig min framställning på bokstafliga ordalydelsen i Banco-Reglementet 4 art.» i afdelningen i5 §. 8 mom.
Att Advocat-Fiscalen i Stats-Contoret i denna inventering deltager, finnes i Banco-Reglementet icke nämndt; och kan hans deltagande icke afse något annat, än det anslag för Kongl. Myntet, sorn finnes på Riks-Staten uppfördt.
Huruvida Herr Stats-Secreteraren - Sfats- och Banco-Utskotlens Utlåtande N.-o 52. raren är i visst fall sjelf redovisande, kan lätt inses af den omständighet, att Herr Stats-Secreteraren funnit för godt genom q?itto den i Julii i832 göra redo för de 10,000 R:dr, hvilka, förvexlade i DrätselCommissionens räntebärande obligationer, Herr Stats-Secreteraren emottagit i sin enskilda vård.
Dessa obligationer hafva de Höglofl.
Utskotten ansett vara af samma beskaffenhet som andra document, hvilka Myntstyrelsen icke allenast haft rättighet, utan ock skyldighet att från Mynt-Inspectorens vård afskilja och i sin egen förvara.
De äro likväl föga annat än mynt, kunna åtminstone belänas och äro af helt annan natur än de vanliga document, hvilka af Styrelse-verk förvaras.
Härledde sig dessa 10,000 R:dr från Myntets creditiv på Banken, hvilket jag har anledning att tro, emedan de finnas upptagne i det Inventerings-Insti nment, som till Banco-Styrelsen afgifvits, så hade de bort i Banken insättas, men icke göras ränlbara på annat håll.
Att de nu afkastat en ränta till Kongl. Myntets fördel, förändrar ej saken.
Genom oförutsedda händelser hade de lika lätt kunnat gå förlorade och beredt Verket en betydlig capital-förlust.
Den besynnerliga tillfällighet, att Kongl. Myntets metalliska fond icke blifvit i Stats-Revisionens Berättelse år i832 upptagen, hade gifvit anledning till min förmodan, att denna fond icke vore för Stats-Revisionen tillgänglig; uti hvilken förmodan jag ännu mera styrktes af den anmärkningsvärda omständigheten, att silfver-cassan blifvit bortvexlad under samma tidepunkt, då Banco-Styrelsen fält sig uppdraget att så mycket som möjligt öka Bankens silfverfond för den instundande Realisationen.
Att så väl bortvexlingen som användandet af denna Myntets silfver-cassa grundar sig på Kongl. Majrts Beslut af den 25 Maji i832, är nu upplyst.
Kostnaden med c/uaibyggnaden vid Mynthuset kommer ej ett belasta Myntverket, men borde för kortare bygnadstid och besparing af Myntverket förskjutas.
Dessa skäl bör jag ej jäfva, då delegat till grund för ett Kongl. Beslut; men att till försvar för denna transaction anföra den tillfälliga vinst, som i vexlingsväg beredts Myntverket genom den högre cursens begagnande, anser jag origtigt, då, i händelse af cursens ytterligare stegring, hvilket ingen kunde calculera, en ännu högre vinst kunnat beredas.
Hufvudfrågan var, om den metalliska cassan kunde och borde bortvexlas; oell denna fråga är genom Kongl. Maj:ts Beslut afgjord.
I Stats-Revisionens Berättelse för år 1828, der denna cassa finnes upptagen, är den dock ansedd, såsom orden lyda,£ehöjlig till förlag för myntningens verkställande.
Prot. l834 och i835. 4 Sami. i Afd. i i4'-de Häftet.
Stats- och Banco-Utskottens Utlåtande N:o 52.
Gerna instämmer jag med de Höglofl.
Utskotten, att någon fullständig granskning af eller tillförlitligt omdöme öfver nu varande
Myntstyrelses hushållningssätt icke kunna åstadkommas, förrän Myntverkets räkenskaper för de senare åren blifvit noggrann t reviderade, samt, efter Livad jag förmodar nödigt vara, en fullständig inventering af det Kongl. Myntets machinerier, apparater, m. m. egt rum; men omöjligen kan jag erkänna såsom bevis på en god hushållsmethod, att alla reparationer, byggnadsarbeten, m. m. skett med Myntverkets eget folk.
Detta förutsätter, att så många beständiga arbetare blifvit för Myntverket antagna, att de för det egentliga föremålet, myntningen, icke behöfts, utan kunnat med andra arbeten sysselsättas. öm besparingar härigenom uppkommit, mätte vara tvifvel underkastad t.
Anmärkningsvärdi mäste äfven synas, att Herr Stats-Secreteraren, som väl borde känna innehållet af Kongl. Maj:ts Bref d. 24 Julii i83o, hvilket, af honom sjelf contrasigneradt, insatte honom till Interiros-Styrclse öfver Myntverket, intilldess Kongl. Bergs- Colle g iu m hunnit reorganiseras, icke sjelf i underdånighet erinrat om denna Styrelses öfverflyltuing till nämnde Collegium, sedan dess nya organisation för sig gått, enligt Kongl. Majlis Nådiga Inslruction af d. 28 December i83a, utan contrasignerat en senare Kongk Skrifvelse af den g Februarii i833, hvarigenom tiden för denna öfverflyttning blifvit än ytterligare up(pskjuten, ehuru vilkoret för Interims*Öfverstyrelsens fortfarande, enligt förstnämnde Kongl. Bref, upphört, Sluteligen hade jag, nied anledning af ett under discussionen öfver detta ämne fälldt yttrande, hemställt, om icke bland motiven för den underdåniga skrifvelsen äfven borde inryckas det trängande behofvet af noggrannare tillsyn vid den fortgående myntningen, då redan från provincerna klagan försports öfver det nya myntets ojemna beskaffenhet; hvarföre jag ock för de Höglofl.
Utskotten uppvisat tvänne alldeles misslyckade mjmtpiecer, hvilka från en aflägsen landsort blifvit till hufvudstaden återsände.
Utskotten icke gillat denna min framställning, utan ansett myntets beskaffenhet vara en ny fråga, rom serskildt bott eller borde motioneras, hemställer jag vördsamt till de respective Riks-Ståndens bepröfvande. om icke myntets beskaffenhet står i närmaste sammanhang med Myntstyrelsens befattning och således hör ingå bland motiven för nödvändigheten af en förändrad Öfverstyrelse öfver Rikets enda Myntverk.
STOCKHOLM, Ecksteiuska Tryckeriet, i835„ Stats- samt Allm. Ber,v.- och Oecon. - Utsl:s Utlåtande JS:o 53. t N:o 53.
Ankom till Exp.-Utsk. den a5 Febr.
Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet, N:o 48, angående roteringen i Skåne.
Jemlikt ankommet Protocolls-utdrag har H-edervärda Bonde-Ståndet, till följd af gjorda anmärkningar, återremitterat omförmälde Betänkande; men som de öfriga 3:ne Riks-Stånden, nemi.
Ridderskapet och Adeln den 22, Högvördige Preste-Ståndet den 16 och Vällofl.
Borgare-Ståndet den 20 sisth December, detsamma godkänt; hafva Utskotten funnit återremissen icke kunna till någon åtgärd föranleda.
Stockholm den 25 Februarii 1835.
N.o 54.
Ankom till Exp.-Utsk. d. 25 Febr.
Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet, N:o 47, rörande ett till Rikets Ständers granskning öfverlemnadt förslag till Inqvarterings-Ordning för städerne utom Stockholm.
I följd af gjorde anmärkningar har Vällofl. Borgars-Ståndet till Utskottens handläggning återremitterat ofvanberörde Betänkande, men som detsamma blifvit bifallet af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln den 20, af Högvördige Prests-Ståndet den i5 samt af Hedervärda Bonde-Ståndet dén 18 sisth December; hafva Utskotten funnit återremissen, emot 7 5 §.
Riksdags-Ordningen, icke kunna lill någon åtgärd föranleda.
S. Fröt, 1834 och 4835- 4-de Samt. %dra Afd. 15‘.de Håftet.
2 Slats- samt Allm.
Bestn- och Oecon.- Utshis Utlåtande N:o 55.
Ankom till Exp.-Utsk. den 23 Fehr.
Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet, N:o 42, angående rättighet för skogsinnehafvare, som ej tillika disponerar betet å marken, att, för skogsvextens befrämjande, vexelvis uppf reda och inhägna en tiondedel i sender af skogsmarkens hela vidd.
Nämnde Betänkande, som vunnit Ilöglofl.
Utsk. Uti. N. o 4,1, 53 omvexlande värde skogs-lolterne, vid nytt skifte, kunna ega genom delegarnes olika hushållning med skogen sedan förra skiftet, hvilket vid många lillfällen kunde göra utbyte mindre billigt; men denna grund saknade all tillämplighet för de afhrukade deJarne af skogsskiften, hvilka undergått odling och således icke längre utgjorde skogsmark, hvartill kom, att dessa delars indragning i inrösnings-jorden mången gång kunde göra delningen lättare och beqvämare för hela Skifteslaget, och att
Skiftes-författningen icke horde lägga hinder i vägen för Skiftesmännens omtanka i denna del.
Enär det likväl lärer stå fast, att Skiftes-Stadgans föreskrifter uti ifrågavarande fall innefatta rubbning af den allmänna regeln om skogs-skiftes oföränderlighet, som uti 12 Cap. r § blifvit antagen, anse Utskotten, under åberopande af de skäl förra Betänkandet innehåller, sig böra förnya deras deri gjorda hemställan, att 10 Cap. 3 § samt 12 Cap. 3 § sista Mom. i Skiftes-Stadgan må helt och hållet upp liäfvas.
Serskildt har Herr Friherre Wrangel, yrkat, att en 5:te § måtte i detta Capitel -tilläggas, af följande lydelse: vGode Män och Landtmätare böra pröfxvaj hvilka Jlygsandsfått icke få odlas.11 54 Lag-samt Allm.
Lisk. Uti. N. o 4*.
Till stöd härföre har Herr Friherren anfort, att läkta flygsands-fält kunna af den oförståndige lätt upprifvas, till alla angränsandes stora skada, hvilket förtjenade desto mera uppmärksamhet, som det vanlottade Halland har stora sandfält och genom Skiftes-Stadgans tillämpning i sitt nu varande skick det lätt kunde hända, hvad man redan någon gång sett, att flere hemman blifvit aldeles öfverhöljde af flygsand; hvarjemte Herr Friherren trott det vara lämpligt, att, till förekommande af hotande olycka i Halland, ett understöd af dubbelt mot hvad Rikets Ständer i8a3 anslog för nämnde province måtte den förunnas, då äfven nyttigt vore, om Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Halland hördes, i hvad mon provincen i och för flygsanden larfvar hjelp.
I anledning häraf få Utskotten erinra, att, då Skiftes-Stadgan endast har till föremål att bestämma sättet för jordens delning dess serskilde egare emellan, men icke att meddela föreskrifter för brukningen deraf, lärer det föreslagna stadgandet icke kunna i Skiftes-Stadgan införas, utan tillhöra de serskilda föreskrifter, hvilka, med afseende å locala förhållanden, till flygsandens hämmande kunna finnas nödige, och öfver efterlefnaden hvaraf det torde tillkomma vederbörande Läns-Styrelser att Lag- sami Ailm.
Besv. o. Oec. Utsk. Uti.
IV. o /ft. 55 bålla hand, oberoende af Landtmätares och Gode Mäns tillgöranden; och hvad beträffar frågan om ökadt understöd för Provincen Halland för flygsandens hämmande, anse Utskotten sig icke tillböra alt dermed taga befattning. 11 Cap. 1 och 2 §§.
Så väl mot innehållet af dessa §§, som den del deraf, hvarom Utskottens förra Betänkande handlar, har blifvit anmärkt af i:o Herr Törnebladh C. P.} att flere nu saknade föreskrifter vore nödige, sedan alla Författningar, hvilka i denna del kunnat tjena till efterrättelse, blifvit upphäfne.
Jordegarens säkerhet mot
Förrätlnings-männens godtycklighet eller misstag, derest icke förevarande §§ varda ändrade, fordrade ovilkorligen, att, i likhet med föreskrifterne i äldre Skaltläggnings-methoder, varder bestämdt, till hvilken grad hvarje slags jordmon skall hänföras och antalet af de grader, uti hvilka jord-skillnaderne böra utsättas.
I de flesta orter skall hafva varit brukligt att gradera åker, äng och utmark serskildt för sig, utan jemförelse hvarken af åker mot äng eller af den grund, hvarefter de kunde med hvarandra förbytas, emedan sådant icke kommit i fråga.
Men om sådane utbyten skola ske, for - 56 Lag- samt Allm.
Ull. iV. o 41- dräs nu mera bestämda föreskrifter, huru åker mot äng skall uppskattas och så vidare.
Dessutom har Herr Törnebladh yttrat, att då graderings - sättet efter förra författningarne vore både lämpligt och lätt fattligt, samt i uträkningen enkelt och naturligt, vore det svårt alt inse, hvarföre ett nytt blifvit anbefalldt, deraf resultatet svårligen kunde rigtigt fattas annorlunda, än genom tillämpning af gamla methoden och derpå grundad uträkning, som visar t. ex., huru ii Tunneland svagare jord förhåller sig till ett af den bästa. 2:0 Af Friherre Wrangel H.
Dels att början af 1 §, i stället för orden: ”Förr ”lin om lotternas läge afgjordt varder” j, borde erhålla följande lydelse: nEgo-gravderingen bör föregå lotternas läge” , dels ock, att då graderingen mest af allt verkar på Skiftet, vore det lyckligt, om här i Landet funnes Agronomer, som vore kännare af jordens beskaffenhet och kunde på ett enkelt sätt tillvägabringa graderingen; i hvilket afseende Herr Friherren gifvit anvisning å en af Herr Landshöfdingen och Riddaren af Wingård författad afhandling om Jord-Nomenclalur, som i tabellarisk form upptager, huru man bör gå till väga, för att verkställa gradering enligt princip; och har Herr Friherren begärt, att Utskot - Lag- samt Allm.
Besv. o. Oec. Vtsk.
N;o 41- $7 ten ville taga kännedom så väl deraf, som af det project Herr Friherren i denna väg vid 1823 års Riksdag afgifvit, under förmodan, att sådant icke skulle försvåra utan snarare lätta Utskottens arbete. 3:o Af H.
Exc. Herr Grefve De la Gardie : att den ändrade grads - benämningen visserligen kunde vara likgiltig för den mera upplyste, men icke för Allmogen, som deråt förvillades, utan att den medförde någon egentlig fördel; — samt 4:o Af Olof Carlsson från Östergöthland, dels att den förut gällande graderings-methoden egt företräde framför den nu antagne, dels att beslutande rätten i denna fråga borde ovilkorligen tillhöra Jordegarne sjeifve, hvilka genom dagligt bruk säkrast och bäst kände jordens beskaffenhet och fördelar, samt slutligen, att olämpligt vore, att vid jord-gradering jemföra åker mot hage, äng mot betesmark, dålig jord mot god, och så vidare, endast under de 2:ne stora bestämmelserne af inrosningsoch afrösnings-jord, hvilken indelning i detta afseende vore alldeles ändamålslös.
Utskotten, som förskaffat sig tillgång till den nyssnämnde afhandlingen, anse sig böra, i anledning af de framställde anmärk» ningarne, afgifva det yttrande, alt 58 Lag- samt Allm.
IV.o 41- då Skiftes-Stadgan icke påbjuder andra grunder för jordens uppskattning och bestämmandet af dess inbördes jemförliga förhållande, än de, hvilka i följd af Storskiftes- och Enskiftes-Författningarne förut •varit gällande och funnits uppfylla ändamålet ; då det åligger Landtmätaren och Gode männen, att, efter rådplägning med delegarne, verkställa graderingen efter bästa öfvertygelse örn jordens godhet och den behållna afkastning, som deraf kan vara att påräkna, dervid någon allmän, på serskilda jord-arters urskiljande grundad regel, ehuru tvifvelsutan innefattande en nyttig hjelpreda till ledning och bestämmande af ett säkert omdöme, likväl svårligen torde kunna såsom Lagstadgande till allmän efterrättelse påbjudas; då Förrättnings - männen icke synas kunna undgå, att, i händelse delegarne enhälligt förena sig om taxeringen, dervid låta bero, men deremot måste vara Skiljesmän , i fall stridiga meningar delegarne emellan derom uppstå, och således egentligen endast i delta fall utöfva den dem tillagda beslutande rätt; då, på sätt förra Betänkandet innehåller, den förändrade beräkningen af gra - Lag-samt Allni. Besv. o. Oec.
Uti:
N:o 5g der medför den fordel, att icke någon serskild uträkning eller evalvation fordras, för alt tillse, huru stor rymd af den sämre jorden, sorn svarar mot en viss rymd af den bättre, samt det icke torde vara tvifvel underkastadt, att Allmogen efter korrt lids förlopp skall orri det förändrade beräknings-sättet vinna nödig kännedom, så att några misstag eller menliga följder deraf icke äro att befara; då jemförelse emellan den bättre och sämre jorden, mellan åkern, ängen och äfven betesmarken, så vidt den till odling tjenlig är, just utgör egentliga föremålet för graderingen, och är ovilkorligen nödig, så vidt utbyte af sådane egor skall kunna ske, och skifte på sådant sätt verkställas; men något utbyte af inrösnings-jord mot afrösningsjord deremot icke eger rum, deraf följer, att bestämd skillnad derå måste göras, samt slutligen, då den föreslagna redactions-förändringen i början af i § icke synes ega något egentligt företräde framför den lyd else §:n för närvarande eger, alltså hemställa Utskotten , att de gjorda anmärkningarne måtte lemnäs utan afseende. 12 Cap. 1 §.
Ledamöter af ■ samtlige Riks-Rtånden hafva klandrat Ut - 60 Lag- samt Allni. Besv.o.Oec.