Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då denna reglering just innefattar den princip i förevarande ämne, som Revisorerne gjort till slutsats af hvad de i io:de punkten upptagit, synes framställningen härom hafva varit hufvudsak - ( 48 ) ligen öfverflödig, om icke deraf tillika velat hämtas anledning till den mening, att lönerne för Tjenstemännen i de Län, der Salpeter-tillverkningen ej kunnat, i anseende till locala hinder, vinna framgång, borde helt och hållet besparas, hvilken åtgärd, på sätt Comite'n förut å enahanda framställning af Rikets Ständers Revisorer år i832 i underdånigt yttrande den 2 Mars i833 erinrat, allena berott och ankommer på Eder Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning och hvarvid Rikets Ständer, vid den påföljde Riksdagen, funnit sig böra stadna; hvadan ock någon vidare vederläggning af Revisorernes förnyade yrkande i denna del icke torde vara erforderlig.
Den Nådiga Remissen återställes härjemte och Comite'n framhärdar med undersåtlig vördnad, trohet och nit Stormägtigste Aller 11 ådigste Konung!
Eder Kongl. Maj:ts undcrdånigste, tropligligste tjenare och undersåter M.
ROSENBLAD.
Stockholm den 16 Februarii i836.
D. Krutmejer.
Tfi!l Kongl. Majit angående Rikets Ständers Revisorers Berättelse örn granskningen af SalpeterFondens Räkenskaper för åren i832 och r833.
( 49 ) F ö r t c c li 11 i n g-.
Salpeter-utgifterne utgjorde enligt HufvudBöckerne: för år i832 . 213,857: 20. 3. ,, 1833 ^3/jj853 • ^9* V* Tillsammans 448,710: 39. 10.
Härifrån afgå:
ExpectanceStatens löner. förar i832. för år i833.
I Kongl. Salpeter Comi tens Cassa . . . 3oo: — 3oo: — Gottlands Län . . /\i6: 12. 388: 6.
Malmöhus dito . . i5o: — i5o: — Hallands dito . . 181: 16. 102: — Götheborgs och Bohus dito . . . 100: — 91: 32.
Elfsborgs dito . . . 443* 33. 77: 24. ”Wermelands dito . 4^5: 42, 4^4: 36.
Kopparbergs dito . 3oo: — ' 3oo: — S:a 2,347: 7. i,864: 2., — 4,211: o.
PensionsStatens aflöning 95 x: 40• 866: 16. 1,010.
O* f* 6,029: 17. — S:a R:dr 442>68i: 22. 10.
Den åren i832 och i833 inlöste Salpeter utgör (enligt Herrar Revisorers Berättelse) Lisp. 3 skålp. 6 lod; och kostar således hvarje Lispund vid pass 8 R:dr ^5 skill. 7 r:st.
G C 5o ) Directionens för GivilStatens PensionsInrättning underdåniga utlåtande» Stor m äg tig s le Alle rn ådi g s te Konung!
Genom Remiss den 3o sistlidne December bar Eder Kongl. Majit i Nåder täckts infordra Directionens för GivilStatens Pensionslnrättning underdåniga Utlåtande öfver Rikets Ständers Revisorers år 1835 afgifna berättelse, angående verkställd granskning af StatsYerkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning, uti hvilken Berättelse, i hvad rörer CivilStatens PensionsCassa, Rikets Ständers Revisorer, jemte framställning om Inrättningens tillstånd åren i832 och r833., anfört, att Revisorerne, sorn icke funnit något att erinra vid Inrättningens förvaltning och räkenskaper, dock fästat uppmärksamhet dervid, att ehuru en längre tid redan förflutit sedan Inrättningens verksamhet vidtog eller från och med år 1827, antalet af Embets- och Tjenstemän, hvilka af Gassan pensioneras, dock vore nog inskränkt, hvartill orsaken igenfunnes i den omständighet, att pensionerne, serdeles i de högsta Classerne, voro bestämda till så ringa belopp, i många fall, icke ens till hälften af hvad som å Stat uppbäres, att. endast serskildta förhållanden gjorde det för Embets- och Tjenstemännen möjligt eller önskeligt, att lill denna PensionsStat öfvcrflyttas, utan. fortforo de i allmänhet att tjena till dess de voro berättigade att, med hela lönens bibehållande, varda å Allmänna IndragningsStaten uppförde;- men då likväl afsigten med denna Pensionslnrättnings bildande och med de till densamme öfverlåtne betydliga Allmänna bidrag otvifvelaktig! varit, dels att Embets- och Tjenstemännen skulle, betryggade 0111 skälig utkomst, kunna, utan att afvakta den höga åldern af 65 till 70 år, till yngre och kraftfullare personer lemna sina befattningar, och dels att Statsverket småningom skulle befrias från skyldigheten att besörja Embets- och Tjenstemanna-personalens pensionering, hafva- Revisorerne, i betraktande tillika af Pensionslnrättningens fortfarande betydliga förkofran, ansett sig böra tillstyrka, att, så vida icke förhöjning i åtminstone vissa Classers pensionsbelopp af CivilStatens Fullmägtige vid deras år 1837 infallande nästa sammankomst beslutades, Rikets derefter först sammankommande
Ständer på detta ämne må fästa uppmärksamhet, och vidtaga den åtgärd hvartill företeende omständigheter kunde föranleda.
( 5i ) Såsom utlåtande häröfver får Direclionen inför Eder Kongl. Majit i underdånighet framställa en jemförande öfversigt af Civila PensionsInrättningens sannolika ställning uti en ej aflägsen framtid, med bibehållande af de nu gällande grunder för pensioneringen och med antagande af den genom StatsRevisorerne deruti föreslagne förhöjning.
CivilStatens Pensionslnrättnings verksamhet vidlog egentligen icke förr än år i83o; med hvilket år pensioneringen började.
Under den sedermera förflutne korta tid af 6 år hafva 67 Delägare erhållit pensioner, hvaremot 8 af dem afgått.
Under sistlidet år tillvexte pensioneringssumman med 3,160
R:dr och utgjorde vid årets slut ett belopp af 19,290 R:dr, utgående till 5g Pensionairer, hvilket per medium utgör en årlig tillvext af 3,215
R:dr för den förflutne tiden; och om en lika årlig tillvext under nästkommande tio år antages, så uppgår pensioneringssumman efter denna tiderymd lill mer än 5o,ooo R:dr Banco med ett antal af 160 Pensionairer.
Inrättningen äger då följande förslagsvis upptagne årliga inkomster:
Statsanslag .. . \. ..............
4°>ooo:
Delägares afgifter 12,000:
Besparde löner, Begrafningshjelp m. m. 9,000:
Bäntemedel 5o,ooo: Summa j 11,000:
Hvaraf skola bestridas följande utgifter:
Pensioner till Delägare enligt beräkning ....
5o,ooo: Å Allmänna Enke- och PupillFonden 20,000:
Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 48. 9 anstånd, räknadt från 1836 års böljan, med fullgörande af den honom åliggande ersättningsskyldighet, men deremot förordnat, att den till Kongl. Maj:ts och Kronans säkerhet å hans lösa egendom lagda seqvester borde fortfara, samt, beträffande Krigs-Rådet Hauffmans underdåniga ansökning, i Nåder förklarat
Sig vilja taga densamma under pröfning, sedan sig visat, huru stor del af balansen kunde till ersättning af Hauffman ifrågakomma, dels ock sedermera under den 15 Juli 1841 i Nåder föreskrifvit, att någon åtgärd för verkställigheten af Högste Domstolens och Kammar-Rättens ofvannämnde emot Dahlerus och Hauffman meddeldte Utslag tills vidare icke borde ega rum, äfvensom att berörde seqvester fortfarande komme att orubbad bestå, har Kongl. Maj:t, med afseende å de i frågan förekomne omständigheter, uti Nådig Proposition af den 2 sistlidne Augusti (intagen under N:o 30 uti Irsta Sami.
Irsta Afd. af Bill. till R.
St. Prot.) , föreslagit Rikets Ständer att, medelst bifall till afskrifning af hvad
Dahlerus blifvit i detta balansmål till gäldande ådömdt, honom från all ersättningsskyldighet härför befria; i hvilket läll den eftergift, som på sådant sätt kunde blifva Dahlerus förunnad, jemväl syntes böra tillgodokomma den andre corrtrollanten, Krigs-Rådet Hauffman, sorn, näst Dahlerus, bordt för balansen ansvara.
Samtlige Riks-Stånden hafva till Stats-Utskottet remitterat högstberörde Nådiga Proposition ; i sammanhang hvarmed Utskottet fått emottaga utdrag af det vid ärendets förehafvande hos Bonde-Ståndet förde Protocoll, deraf inhemtats, att Riksdagsfullmägtigen F. von Zweigbergk från Skaraborgs Län, med hvilken (lere af Ståndets Ledamöter sig förenat, under åberopande af det till sina följder vådliga prajudicat, som genom den föreslagna afskrifningen skulle uppkomma, afstyrkt bifall till den Kongl. Propositionen, äfvensom att Johan Andersson från Upsala
Län, instämmande i den af von Zweigbergk sålunda yttrade mening, ansett någon annan lindring, än anstånd med betalningen, icke böra, uti frågor af förevarande beskaffenhet, medgifvas.
Utskottet erkänner visserligen den synnerliga vigten deraf, att de angående redovisningen för och controllen å stats-medlens behöriga förvaltning gällande ansvarsbestämmelser med all tillbörlig stränghet iagttagas och till verkställighet befordras, helst undantag i detta hänseende, utan giltigt skäl medgifne, otvifvelaktig! skulle hos andra redovisningsskyldige och deras controllanter framkalla hoppet att jemväl för deras del undgå de lagliga följderne af en felaktig eller försumlig tjenste-utöfning, och såmedelst möjligen leda till minskadt nit och noggrannhet vid fullgörandet af dem uppdragne befattningar; men det lärer å andia sidan ej eller böra bestridas, att sådane händelser kunBih. lill R.
Prot. 1844. 4 Sami. 1 Afd. 17 Hdft. 2 10 Stats-Uttkottets Utlåtande, N:o 48. na inträffa, då en fullständig tillämpning af Lagens föreskrift, i fråga örn den redovisande eller controilerande tjetfstemannens ersättningsskyldighet för förskingrade allmänna medel skulle tillskynda denne ett vida mera kännbart lidande , än som motsvarar den förseelse, hvartill lian kunnat göra sig skyldig, och Rikets Ständer hafva ock tillförene uti dylika fall på billighetsgrunder beviljat fullständig eller partiell eftergift af det till återbetalning lagligen ådömde belopp.
Hvad nu förevarande fråga och serskildt den Kamereraren
Dahlerus ålagde ansvarsskyldighet beträffar, så förekommer, på sätt uti Högste Domstolens den 22 Januari 1836 i ämnet afgifne utlåtande omförmäles, att Dahlerus icke i något afseende funnits besvärad att hafva deltagit i Krigs-Cassören Brattströms tillgrepp och förskingring af honom anförtrodde uppbördsmedel, eller, efter erhållen kännedom derom,, sökt brottet dölja, utan tvertom varit den, som, genom hos Krigs-Collegium gjord anmälan , föranledt balansens upptäckande , samt att, i afseende på det genom undersökningen i målet utredde förhållande, att Dahlerus försummat att, i enlighet med Collegii arbets-ordning , tillhålla Cassören att genast i Banken insätta de medel, som under den 16
December 1830 och återstående dagarne af samma år, för Artilleri-Departementets Räkning till cassan influtit, samt, då dröjsmål dermed inträffat, sådant hos Collegium i behörig tid och ordning anmäla, Dahlerus till sitt urskuldande uppgifvit: att Brattström, sorn haft under sin vård medel, tillhörande flere Collegii Departement , derigenom kommit i tillfälle att med det ena
Departementets tillgångar fylla ett annat
Departements behof, hvarmedelst controllen öfver hans uppbördsförvaltning skall i märklig mon försvårats , och att Dahlerus saknat all anledning misstänka Brattströms tillgrepp, enär icke allenast denne under flere års tjenstetid aldrig förr blifvit beträdd med oredlighet eller oordning i uppbörden och redovisningen för densamma, utan ock Artilleri-Departementets hela cassa-behållmng, intill den 16 December 1830, varit i Banken behörigen insatt, hvaraf ville synas, att balansen af nämnde
Departements medel icke genom bristande tillsyn under längre tid efter hand varit åsamkad, utan några få dagar, innan den upptäckts, tillkommit genom tillgrepp, som
Dahlerus ej kunnat förekomma, enär Brattström ensam haft nyckel till cassan.
Vidkommande
Dahleri tjensteutöfning i öfrigt, har Krigs-Collegium, uti dess den 18 Februari 1841 i frågan afgifne underdåniga utlåtande, vitsordat, det
Dahlerus med utmärkt flit, skicklighet och välföi hållande under de trettiofvra år, han hos Collegium varit anställd, till Collegii nöje fullgjort sine tjensteåligganden och ett hedrande uppförande ådagalaggl; och hafva slutligen ej mindre KammarRätten, än dess Advocat-Fiseals Embete, i betraktande af de för Dahlerus förekommande ömande omständigheter, i underdånighet tillstyrkt, att Dahlerus, Siats-Utskottett Utlåtande, N;o 48.
11 emot det att lian å balansen inbetaide så stort belopp, som motsvarade det i seqvester-handlingarne upptagne värdet å hans lösörebo , måtte från all vidare ersättningsskyldighet befrias.
Enär nu, enligt hvad handlingarne i målet för öfrigt utvisa, den del af Krigs-Cassören Brattströms uppbörds-balans, för hvars ersättande Kamereraren Dahlerus blifvit dömd att ansvara, uppgår, efter afdrag af hvad hos uppbördsmannen influtit , till ett belopp af 13,913 R:dr 36 sk. 6 rst.
Banco, samt för gäldande häraf
Dahlerus saknar annan tillgång, än dels den Kamererare-lön, han på Krigs-Collegii stat innehafver, dels omförmälde år 1831 med qvarstad belagde och då till allenast 569 R:dr 44 sk.
Banco uppskattade lösörebo, så och då vid detta förhållande påtagligen sig visar, att, i händelse den uti balans-målet emot Dahlerus fällde dom nu skulle till verkställighet bringas, sådant, utan att för Stats-verk et medföra annat än en högst ringa / godtgörelse för den genom Brattströms tillgrepp detsamma tillskyndade förlust, oundvikligen föranleda Dahleri fullkomliga obestånd och sätta honom utur tillfälle att vidare bestrida den befattning, lian under en lång följd af år med nit och skicklighet i Statens tjenst förrättat, har Utskottet, med hänsigt till de uti denna fråga förekomne bevekande skäl, funnit sig böra hemställa, att Kamereraren Dahlerus må i allo befrias från den genom Kögste.
Domstolens ofvannämnde Utslag af den 22 Maj 1833 honom ådömde ansvars- och ersättnings-skyldighet i och för Krigs-Cassören Brattströms uppbördsbrist, och alt, såsom följd häraf, den å Dahleri lösa egendom lagde qvarstad må genast upphöra.
Vidkommande åter Krigs-Rädet Hauffman, så enär, efter hvad af handlingarne inhemtas, bemälde Krigs-Råd , enligt Kammar-Rättens ofvanberörde iagakraftvunne Utslag af den 12 April 1832, endast blifvit ålagdt att i andra rummet, eller, derest brist hos Dahlerus uppstode, för ifrågavarande balans ansvara, samt, på sätt uti Kongl. Majrts Nådiga Proposition finnes anfördt, Hauffman, för fullgörande af den honom i berörde afseende åliggande betalningsskyldighet, icke eger annan tillgång, än sin till indragning uppförde och af Fjerde Hufvud-titelns besparingar utgående lön, stor 777 JR:dr Banco , har Utskottet tillika funnit sig ega skäl att tillstyrka, det jemväl Krigs-Rådet Hauffman må tillgodonjuta befrielse
• från den ansvars- och ersättningsskyldighet, hvilken genom KammarRättens nyssnämnde Utslag blifvit honom uti merberörde balansmål ådömd.
Stockholm den 22 October 1844.'
Stall-Utskottet/ Utlåtande, N-.o 49.
Aak. till Exp.-Utsk. d. 24 Oct., kl. t e. tn.
Utlåtande, i anledning af vackt fråga om öfverlåtelse till Staden Falkenberg af den Kronan tillhöriga Tullbro öfver Ethra strömmen., (/. A) Uti ett till Borgare-Ståndet afgifvet memorial, har Herr G. Akerberg anfört, att den Kongl. Majrt och Kronan tillhörige, år 1756 af sten uppförda,, Tullbro öfver Ethra strömmen eller Falkenbergs å alltsedan nämnde tid, med! undantag af några år, varit, jemte rättighet att uppbära för brons begagnande bestämde umgälder, åt Falkenbergs stad på arrende upplåten emot en afgift,, före år 1826 utgörande 120 R:dr, men sedermera, efter skedd förhöjning af bropenningarne, omkring 330 fi:dr årligen, hvilket arrende likväl icke skall på långt när kunnat tillgång för nämnde bros underhåll och reparation.
Med anledning häraf och till beredande af minskad utgift för Kronan samt närmare tillsyn; å bron och deraf uppkommande nedsättning i underhålis-kostnaden för densamma, har motionären, enligt uppdrag af nämnde stad, framställt den begäran, att, efter utgången af de å nuvarande arrende återstående 5 år, ifrågavarande Tullbro, måtte^ sedan den blifvit fullständigt iståndsatt och genom laga syn såsom sådan godkänd, för ali framtid öfverlåtas åt Falkenbergs stad, med' rättighet för staden att uppbära de för öfverfarten fastställde bropenningar och emot skyldighet att vidmagthålla bron, så att Kronan dädanefter icke komme att i afseende derpå vidkännas någon vidare utgift, till. säkerhet hvarför behörig borgen: af stadens Äldste och Borgerskap; borde aflemuas.
Till följd af den från Borgare-Ståndet aflåtne remiss å förrberörde mor tion, får Stats-Utskottet anföra, att, då Utskottet, i saknad ej mindre af uppgift, angående ungefärliga beloppet af de kostnader, hvilka Stats-Verket hittills fått i och för nämnde bros underhållande- årligen vidkännas, än ock af öfrige i ämnet erforderliga upplysningar, icke är i tillfälle att med någon tillförlitlighet bedöma, huruvida den föreslagna öfverlåtelsen till Falkenbergs stad af meranämnde tullbin må vara med Stats-Verkets fördel öfverenstämmande,. har Utskottet, med afseende å sakens nuvarande outredde skick, funnit sig böra hemställa, att Herr Åkerbergs omförmälde motion icke må till någon åtgärd; 4 Rikets Ständers sida föranleda.
^Stockholm den 22 October 1844..
Statt Utskottett Utlåtande,, N:a SO.
N:o 50. Ank.. till Exp.-Utsk. d. 24 Oct, kl. 1 e. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Majus Nådiga Proposition, rörande användandet af de under Kongl.
Stats-Contorets förvaltning ställde äldre Depositions-medel. (/. A.)
Uti dea vid innevarande Riksdag aflåtne Nådiga Proposition, angående Stats-Verkets tillstånd oell behof har Kongl. Majit gifvit Rikets Ständer tillkänna, att sedan, enligt Kongl. Brefvet af den 8 October 1828, blifvit förordnadt, att sådane uti Landt-Ränterien gjorde depositioner, hvilka redan uti minst tio år derstädes innestått eller dädanefter blefvo tio år gamla, skulle uppsägas till återlyftning hos Kongl. Majrts
Befallningshafvande inom natt och år efter i ämnet utfärdad kungörelse, samt att de af berörde depositioner, till hvilkas utbekommande vederbörlig, anmälan inom nämnde tid icke egt rum, borde till Kongl. Stats-Contoret insändas; så hade i följd häraf ifrån och med år 1829 till närvarande tid af dylika depositionsmedel till Stats-Contoret inlevererats från Landt-Ränterien i samtliga Länen . 29,960:24.
9. och från Öfver-Ståthål lare- Embetets Canzli, i följd af serskildt Nådigt Bref af den 2.2 November 1841 . . 25,702:21.
7. tillsammans 55,662:46.
4. hvarutaf blifvit återlyftade .. . 2,365:24.
3. efter afdrag hvaraf återstode behållning . 53,297: 22. 1.
Såsom räntor å i fråga var an de, dels genom serskilde Committerades, dels sedermera genom Kongl. Stats-Contorets försorg utlånte, medel hade dessutom influtit . . „ 10,084:39. — deraf år 1842 utgått ett arfvode för medlens förvaltning och redovisande, stort . . .. 666:32. — 9,418: 7. — så att disponibla återstoden utgjorde . . 62,715: 29. 1. 14 Stals-Ulsliottets Utlåtande, N:o 50. hvaraf största delen vore förräntad; och har Kongl. Maj:t till Rikets Ständer öfverlemnat att om användandet af ifrågavarande depositionsmedel efter eget bepröfvande förordna.
Då, på sätt ofvanberördt är, omförmälde depositions-medel före deras insändande till Kongl. Stats-Contoret uti minst elfva års tid uti vederbörande Ränteri innestått, torde någon återlyftning af samma depositioner sannolikt numera icke ifrågakomma; men då anspråk på medlens utbekommande, så framt egande-rätten dertill med behöriga handlingar styrkes, icke lärer kunna bestridas, anser Utskottet någon mindre del af depositions-medlen lämpligen böra i och för sådane möjligen inträffande fall hållas disponibel; och får Utskottet således föreslå, att af den uti Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition uppgifne omförmälde summa ett belopp af 60,000 R:dr må till Rikets Ständers RiksgäldsContor inlevereras, samt återstoden, 2,750 R:dr 29 sk. 1 rst., för Kongl. Stats-Contorets räkning i Rikets Ständers Bank insättas, för att användas till godtgörande af de fordrings-anspråk, hvilka i förevarande hänseende framdeles kunna i behörig ordning anmälas och styrkas; dock att, i händelse de restitutioner af ifrågavarande beskaffenhet, hvilka framdeles kunna finnas böra ega rum, skulle till beloppet öfverstiga ofvannämnde dertill afsatte anslag, återstoden bör af Riksgälds-Contoret i vederbörlig ordning Kongl. Stats-Contoret tillhandahållas.
Stockholm den 22 October 1844.
Res erva tion af Herr Schartau, som ansåg, att hela summan af de i Stats-Contoret innestående depositionerne borde till Riksgälds-Contoret öfverlemnas, för att der tillhandahållas vederbörande egare; samt att jemväl sådane depositioner, som hädanefter kunna till Stats-Contoret inkomma , börde hvart 3:Jje år till Riksgälds-Contoret inlemnas.
Häruti instämde Herr Norin. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 51. 15 N:o 51.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 24 Oct., kl. 1 e. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, rörande användandet af en på Post- Verkets räkning i Rikets Ständers Bank innestående samma. a a.> Jemte tillkännagifvande, att en summa, stor 3,154 R:dr 10 sk. 4 rst., funnes på Kongl.
Post-Verkets räkning i Rikets Ständers Bank innestående såsom behållning af penningar och effecter, hvilka varit inneslutne uti påPostContoren öfverblifne, efter viss föreskrifven tid, öppnade bref, och hvartill, efter införd kungörelse i Tidningarne, någon egare sig icke anmält, har Kongl. Maj:t, uti Dess Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof, till Rikets Ständer öfverlemnat att angående dispositionen af berörde summa besluta.
Någon prsscriptionstid i afseende på vederbörande egares rätt att utbekomma ofvanberörde penningar och effecter finnes icke föreskrifven; hvadan de anspråk, som i dessa hänseenden skulle väckas och behörigen styrkas, icke lära kunna underkännas; men då, efter hvad Utskottet inhemtat, de penningar och effecter, hvilkas belopp nu blifvit till Rikets Ständers disposition i Nåder öfverlemnadt, sedan längre tid å Post-Contoren qvarlegat, utan att, oaktadt i ämnet utfärdad kungörelse, anmälan om penningarnes och effecternes utbekommande egt rum, så lärer vid sådant förhållande någon återbetalning af de contanta medlen eller ersättning af effecternes värde från Stats-Verkets sida numera sannolikt icke ifrågakomma; och får Utskottet derför hemställa, att omförmälde 3,154 R:dr 10 sk. 4 rst.
Banco, måtte uti Rikets Ständers Riksgälds-Contor deponeras, att tillhandahållas rätte egarne, i händelse de sig behörigen anmäla.
Af Professoren Doctor Thomander: ”Jag reserverar mig emot Utskottets beslut, så vidt det i detta mål åt till Rikets Ständers Fullmägtige i Riks - 16 Stats-Utskottets Utlåtande, 2V:o 52. gälds-Contoret uppdrager Postförvaltningens åliggande att på enskilde fall tillämpa Postförfattningarne.” Häruti instämde
Herr von Rosen och Doctor Stenhammar.
Af Herr Virgin: ”Mot Utskottets beslut uti ifrågavarande ämne får jag mig reservera, så vidt detsamma afser, att Riksgälds-Contoret skulle tillhandahålla vederbörande de medel, som från Post-Verket nu anses dit böra ingå.
Jag finner nemligen ej med Grundlagsenlig ordning öfverensstämmande, att ett Rikets Ständers
Verk erhåller afgörande i frågor, som röra enskilde individers rätt, eller kommer att tillämpa författningar, utfärdade för Embetsverk, som af Styrelsen controlleras.
Något vädjande från ett Riksgälds-Contorets beslut kunde ej vinnas annorlunda, än att hänskjuta frågan till Rikets Ständer; och jag hemställer till hvar och en, huru administrationen i landet slutligen skulle komma att se ut, 0111 den princip, sorn i detta fall söker göra sig gällande, skulle vidare och i andra likartade mål vinna tillämpning.
Jag får derföre tillstyrka, att ifrågavarande summa ingår till Riksgälds-Contoret såsom Statsmedel; lärande det i öfrigt vara gifvet, att Kongl. Post-Verket ej saknar utvägar att betacka de anspråk å oftanämnde medel, som, efter i laga ordning skedd pröfning, möjligen skulle för en eller annan individ godkännas.” N:o 52.
Ank. till Exp.-Utsk. .d. 24 Oct-, kl. 1 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om eftergift af den hemmanet Rannäs Holstagården påförde ränta. [1. A.) Sedan i anledning af den hos Rikets sednast församlade Ständer gjorde framställning om någon ersättning till Forssheda, Rredaryds och Torskinge socknar i Jönköpings