Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Anmärkningarne hos H« BondeStåndet vid K. M:ts Förslag, framställdte af Anders Danielsson från Elfsborgs Län, med hvilkeu sig förenat Riksdagsfullmäktige Casper Wijkman från Upsala Län, Nils Månsson från Malmöhus Län och Johan Jacob Rutberg från Norrbottens
Län, inskränka sig till en del af hvad ofvan redan blifvit andraget; men Anders Danielsson, som ansett Utskottet böra till R.
St:r inkomma med förslag till de förändringar hvilka blefvo nödige uti 'den år i8a3 beslutna Instruction, i afseende på benämningar å Allm.
Verk och Cassör, sora sedermera inträffade omständigheter gjorde nödige, men utan all annan afvikelse från deuna Instruction, har tillika föreslagit, dels en underd.
Skrifvelse till K. &l:t, hvaruti R.
St:r, på den grund, att meddelande af Instruction för deras Revisorer tillhörde Ständerne allena, förklarade sig icke hafva kunnat taga under pröfning det till dera aflemnade Nådiga Förslaget, dels ock att R.
St:r i en serskild underd.
Skrifvelse till K. M:t B etänkanden, N:o 353. ai5 anmälte, alt, till vinnande af ordning vid den i 68 §"
Riksdagsordningen anbefallte Revision af StalsVerket emellan Riksdagarne, samt till vinnande af nödig Controll på Förvaltningen af de till StalsVerket hörande serskilta Cassör och Fonder, R.
St:r ansett nödigt, att samtelige Styrelser af alla sådane Verk, hvilka hade Anslag af StatsMedel, nu och framdeles borde till R.
St:rs Revisorer, den i5 September hvarje år, då Revision infaller, öfverlemna Berättelsen öfver Verkets tillstånd, styrelse och förvaltning sedan sista granskningen af R.
St:rs Statsutskott, eller Revisorer, för sig gått, äfvensom aflemna Hufvudböckerne och Verificationerne för årens Räkenskaper, hvilka såsom afslutade borde granskas.
Och borde R.
St:r anhålla, att Nådig föreskrift härom mätte till vederbörande afgifvas, Hvad, i anledning af ofvanberörde anmärkningar, blifvit yttradt inom R. o. A., innefattas i anföranden af Hans Excellence Hr Grefve af Wetterstedt, Gustaf, Hans Excellence Hr Grefve Mörner, Adolf Göran, Hr Rosenblad, Bernhard, samt Hr Tham, JVollr.
De innehålla väsentligast: att, i afseende på den Konungen och R.
St:r gemensamt tillhörige rätt, att vara vårdare af GrundLagen, och den sammanstämmelse i åtgärder, sorn inåste finnas i R.
St:rs uppdrag åt sine Revisorer samt Konungens deraf blifvande nödige befallningar till sine Embetsman, Instructionen för Reyisorerne borde, oaktadt den R.
St:r ensamt för - 216 Stats- Utskottets behållne rätt att en sådan uppgöra och fastställa, öfverlemnas till Konungen att utfärdas på samma sätt sorn Instructionen för R.
St:rs Justitieombudsman; att, ehuru man än förstode 68 t§.
Riksdagsordningen, en tolkning deraf måste äga rum, om, utöfver de föreskrifne 2 åren, som hvarje Revision ma kunna antfattaj granskningen af Handlingar och Prolocoller skulle sträckas till den dag, då Revisorerne sammanträdde, -—en utsträckning, hvartill icke kunde hemtas något sjöd af nämnde §. samt ej eller af GrundLagens in) nehåll i öfrigt, som väl föreskrefve, att Stats-Utskottet egde att erhålla alla upplysningar, men ej stadgade något sådant i afseende på Revisorerne, hvilkas befattning, jemnlikt 2 §.. i 1812 års Instruction, deremot inskränkte sig till de i Riksdagsordningen bestämd-a vissa år, och hvilkas rätt atte,ihälla upplysningar och handlingar likaledes vore i samma §• ultryekeligen bestämd; skolande en deröfver sträckt granskning kunna gifva anledning till anmärkningar, som granskningen af Räkenskaperne hade gjort öfverflödige samt att Protocoller, Bref och Handlingar skulle antingen läsas 2 gånger eller icke läsas,, utan att vara förenade med Räkenskaperne; att fastän ordet Rikshufvudbok blifvit användt i stället för Räkenskaper, derföre att en sådan nu blifvit införd i stället för det förra Bokslutet, meningen likväl, icke varit att gifva anledning till en sådan tydning, att icke till och med de speciella räkenskaperne borde framläggas: att, hvad benämningen af Allmänna Cassör anginge, sorn i det nya Förslaget blifvit utbytt emot det i R.
Slas Betänkan den, N:o 353. 217 Förslag vid sista Riksdag nyttjade uttryck af serskildta Cassör, K. M:ts Nådiga Skrifvelse upplyste, det nied Allmänna Cassör menades alla serskildta Cassör, och att vidare slutet af g §, som förutsatte tillkomsten af nya Cassör, tillräckeligen skulle visa meningen deraf, hvarjemte vid speeificationen af desse Cassör K. M:t följt hvad R.
Förslag vid sista Riksdag innefattade; samt sluteligen att K. M:ts Proposition i förevarande ämne för öfrigt fullkomligen ådagalade afsigten, dels att gå R.
StJrs önskningar i afseende på en vidsträcktare granskningsrätt till mötes, dels ock att bestämma, reda och förtydliga ordningen i hvilken denna granskningsrätt skulle utöfvas.
Inom H. BondeStändet har RiksdagsFullmäktigen Peter Andersson från Hallands
Län, uti ett omständeligt anförande, hvaruti månge af Ståndets Ledamöter instämt, dels vederlagt de framställningar som af Anders Danielsson från Elfsborgs
Län i ämnet blifvit gjorde, dels ock utvecklat skälen, hvarföre K. M:ts Förslag till Instruction i behörig ordning borde af R.
St:r till pröfning företagas.
Och hafva äfven, jemte bemälde RiksdagsFullmäktig, andre Ledemöter serskildt utredt nödvändigheten af K.
M:ts godkännande af den Instruction, hvarefter R, St:rs Revisorer för StatsYerket skulle sig rätta.
Utskottet går nu att, i anledning af detta allt, afgifva Utlåtande till R, SUr.
Genom hvad inom RiksStåndcn blifvit yrkadt, rörande ej mindre ändringar i den nu gällande 1812 ars Revisions-Instruction, än om antagande, i dess ställe, antingen af R.
St:rs i samma ämne år 1823 godkände Förslag, dock äfven med någre förändringar, eller af det Förslag som K.
M:t i lika hänseende nu till R.
St:r öfverlemnat, anser Utskottet behofvet af nya föreskrifter för R.
St:rs Revisorer öfver Statsverket vara så bestämdt ådagalagdt, att någon serskild framställning derom icke behöfver förutgå Utskottets^ttrande i sjelfva saken.
De orsaker åter, som påkallat detta behof, hafva synts Utskottet hufvudsakligast böra uppsökas ifrån den skiljaktighet i meningar, som sedan sista Riksdag yttrat sig dels hos R.
St:r och deras Ombud, dels ock från verkställande Magtens sida ito i frågan om omfånget af Revisorernes granskningsrätt, i afseende på de allmänna Verk och Inrättningar, hvilkas förvaltningar och redogörelser böra utgöra föremål för Revisionen; samt 2:0 rörande tiden, till hvilken granskningen af Föivaltnings-ätgärderne må i afseende på StatsVerket kunna sträcka sig. K. M:t har nu mera, genom sitt till R.
Förslag till ny Instruction, i Nåder förklarat, att alla de allmänna Fonder och Cassör, som icke tillförene af R.
St:rs Statsutskott eller dex-as Revisorer undergått Revision, hädanefter skola, i sammanhang med StatsVerket, öfverses och granskas, samt i sådant afseende förordnat, att äfven räkenskaperne för sådane Bctänkanden, N:o 353.
219 Cassör och Fonder böra ifrån och med detta ur i RiksBokslutet ingå.
Härigenom är således undanröjdt det hinder, som hittills mott för utfärdandet af en Instruction för R.
Sttrs Revisorer, öfverensstämmande med det beslut R.
St:r förut fattat iden första frågan, eller att alla allmänna medel förvaltande
Verks räkenskaper böra vara underkastade R.
Stms Revisorers granskning; hvadan Utskottet anser all vidare pröfning af denna fråga, såsom genom K.
M:ts Nåd. medgifvande hufvudsakligen redan afgjord, icke erfordras.
I den 2tdra frågan, eller om granskningen af Förvaltnings-ålgärderne bör kunna sträckas utöfver, eller till en längre framfluten tid än de 2 år, för li vi Ika räkenskaper vid en och samma Revisionsförrättning skola granskas, har åter K. M:t, såsom af dess Nåd.
Förslag inhemtas, icke medgifvit en sådan granskningens utsträckning, n
Då man i motsats härtill likväl påstått, att densamma skulle, såsom ett åliggande för R.
Sttrs Revivisorer, instämma ej mindre med Grundlagens esprit och föreskrifter, samt nu gällande Stadgande för Revisorerne, än Nationens rättighet; har det för Utskottet visat sig af högsta vigt, att i första rummel ingå i en närmare undersökning om hvad Grundlagen i detta fall förordnar, för att derifrån utgå till det Förslag som bordt R.
St:r underställas, till ett närmare be - 220 Stats-Utskottets stämmande af Revisorers rättigheter och skyldigheter i förevarande hänseende.
RegeringsFormen omtalar ingen Revision emellan Riksdagarne; men då likväl redan i densamma tiden för Riksdagens längd var bestämd till 3 månader, och svårigheten insågs för StatsUtskottet, att under en sa kort tid kunna medhinna äfven granskningen af StatsVerkets räkenskaper för 5 förflutna år på en gång; föranleddes deraf stadgandet i RiksdagsOrdningens 68 ”att R.
St:r skola” — — ”vid hvarje Riksdag förordna om Revisorer, att, emellan Riksdagarne, enligt ”af R.
St:r utfärdad instruction, öfverse och granska ”StatsVerkets, Bankens och RiksgäldsContoirets till— ”stånd, styrelse och förvaltning; likväl hvad StatsVer”ket angår, utan rättighet att meddela föreskrifter, ”eller förändringar besluta;” samt att ”desse Revisorer — —”böra emellan Riksdagarne sammanträda så ofta, ”att hvarje Revision må omfatta tvänne års afslutade ”Räkenskaper, — — — Vid jemförelse af denna, i Riksdagsordningen enda, föreskrift, angående hvad R.
Sttrs Revisorer hafva att iakttaga, med 3o §. derstädes, hvilken handlar om StatsUtskotlets åliggande, finner man, att ”detta ”Utskott, som skall äga tillgång till alla StatsVerkets ”räkenskaper och handlinger, må tillkomma att efterse ”och granska, huruvida de gjorda elier förordnade ut”betalningar af StatsMedlen icke öfverstigit beloppet ”af de HufvudTitlar, hvilka uti R.
Sttrs, vid nästför'”flutne Riksdag uppgjorde Statsreglering, blifvit fastställde, och öro grundade på behörigen upprättade Betänkanden, N.‘o 353.
221 /Stater eller Konungens med vederbörlig contrasigna''tion utfärdade anordningar, samt styrkte med behörige ”qvittencer af dem som medlen emottagit.” Men Statsutskottet har dock härförutan det åliggande, ”att utröna, pröfva och föreslå det, som till Stats- och Riks”gäldsVerkens behof erfordras”; och om än, i anseende till granskningen, R.
St:rs Revisorers befattning emelian Riksdagarne är likartad med den, StatsUtskottet under Riksdag utöfvar, företer sig ändock således en betydlig skillnad emellan Utskottets och Revisorernes behof af andre upplysningar j än dem, som sträcka sig blott till åtgärden af afslutade räkenskapers granskning.
I följd häraf och då Revisorerne icke kunna sjelf— ve meddela några föreskrifter eller besluta förändringar, utan endast få göra anmälan af de förhållanden som synas dem anmärkningsvärde, har en utsträckning för dem af granskningen till visse delar af redovisningen, emot ordalydelsen af 68 §. Riksd.-Ordn., synts Utskottet desto öfverflödigare, sorn, enär Protocoller och Bref icke kunna anses för annat än verificationer till afslutade räkenskaper, granskningen deraf i alla fall måste, i bredd med de urs räkenskaper hvartill de höra, af nästföljande Revisorer verkställas; och derförutan äfven de upplysningar öm Statsförvaltningens gång, Nationen äger rättighet att erhålla, icke böra annorlunda, än i ett behörigen utredt och fullständigt skick densamma meddelas.
2i2 S t a t s - U t s k o 11 e t s Vidare har, å en sida, blifvit anmärkt, såsom oriktig och förvillande, den i 3 *j. af nu gällande Instruction Revisorerne lemnade rättighet, att, med anledning af 3o 5.
Riksdagsordningen anmärkningar directe hos K. M:t i underd. anmäla; hvaremot, å en annan sida, det ansetts vigtigt, att i Revisions-Instructionen bibehålla åberopandet af denna Riksd.Ordn:s §.
Innehållet af den för StatsUtskottet deruti meddelade föreskrift lyder sålunda: — — ”Skulle, emot Riksens Ständers Beslut, de ”till hvarje HufvudTitel anslagne
Surnmor befinnas ”dragne till andra ändamål, än dem, som under sam”ma HufvudTitel höra eller något af Riksens Ständer ”faststäldt anslag vara öfverskridet, skall Utskottet ”genast anmärkning och i Riksens Ständers Plena an”mälan göra emot den Embetsman, som en sådan anordning contrasignerat, hvarefter dermed förfares, en”ligt 106 och 107 §§. i RegeringsFormen; kunnandes ”likväl häraf de följder icke dragas, att, emot föreskriften i 90 §.
RegeringsFormen, Utskottet må i nå”got klander af Konungens gjorda anordningar ingå, ”eller att de för StatsUtgifterne redovisande Tjenste”män skola kunna personligen för StatsUtskottet, eller ”Riksens Ständer, till ansvar stallas, utan må, der så ”nödigt finnes, hos Konungen kunna anmälas de anledningar, som förekommit, att, emot någon sådan /Tjensteman, i laglig ordning ansvar yrka.” StatsUtskottet får således, i händelse det finner någon så beskaffad afvikelse från gifna föreskrifter hafva ägt rum, att den påkallar Domare-åtgärd, icke Ettan kan den, N:o 353.
223 derom något besluta, utan måste inskränka sig till anmälan af förhållandet hos R.
Och då följakteligen ofvanberörde 3o §. ej eller kan erhålla tillämpning förr, än R.
St:r sjelfve, efter pröfning af gjorda anmärkningar, funnit dem förtjena afseende; har Utskottet icke kunnat finna den satts riktig, som blifvit uppställd i 3 f. af 1812 års Instruction samt i 10 §. af 1823 års Förslag, att Revisorerne skulle (med utöfning af större magt än den, som Grundlagen tillaggt R.
St:rs Statsutskott), få hos K.
M:t anmäla gjorda anmärkningar.
Med sådane åsigter af R.
St:rs Revisorers åligganden i allmänhet, i afseende på granskningsrättighetens utsträckning och utöfningen af deras anmarkningsrätt hvad StatsVerket beträffar, har Utskottet till pröfning^ företagit K. M:ts Nåd.
Förslag till förnyad Instruction för R.
St:rs Revisorer, och i sammanhang dermed äfven de enskilde Motionerne i ämnet.
Såsom i det hela utgående från lika hufvudgrunder, som dem Utskottet, på sätt ofvan förmäldt är, funnit sig böra godkänna, samt för öfrigt till det mesta innefattande enahanda föreskrifter, som af R.
St:r år 1823 gillades, har Högstberörde Nåd.
Förslag ej kunnat blifva föremål förandra erinringar, andem, som, i följd af ett olika omdöme om Stadgandernes speciella lydelse uppkommit.
I detta afseende får Utskottet anmäla: att, då Utskottet ansett räkenskaperne blott utvisa StatsVeikets tillstånd, men icke innefatta redovisningen al 4 Stats-Utskottets för Styrelsen och förvaltningen deraf, hvilken del af redovisningen igenfmnes uti de föreskrifter och beslut, som K.
Bref, Protocoller och öfrige handlingar upptaga, Utskottet jemväl funnit fullständigheten af i §. fordra det tillägg: att, jemte ”räkenskaperne”, dertill hörande K.
Bref, Protocoller och Handlingar, utan undantag innefatta den allmänna redovisningen för StatsVerkets tillstånd, styrelse och förvaltning.
Till närmare förtydligande af den större fullständighet RiksHufvudboken hädanefter erhåller, genorft upptagandet deruti äfven af alla de Cassors och Fonders räkenskaper som förut blott granskats i KammarRätten, har Utskottet ansett, att i 3:e §. meningen efter ordet ”granskade” bordt så ändras: att, i stället för orden ”ifrån och med dem för år 1829 ingå”, det bör heta: ”hädanefter ifrån och med dem för år 1829 äfven ingå.” D'å i a:a §. definition blifvit gjord, hvad med allmän redovisning skall förstås, har 4 §• funnits böra, i stället för ”Denna Allmänna Räkenskap öfver” börja med "Denna allmänna redovisning för"
Ang:de innehållet af 5:e hvars lydelse är beroende af R.
St:rs beslut, i anledning af det sedan sista Piiksdag hvilanda Förslag af ConstitutionsUtskottet, till ändring i 68 Riksdagsordningen, har Utskottet trott Betänkanden, N:o 353.
225 trott alne alternativer böra uppställas.
Godkännes af B.
St:r, att Revisorerne skola emellan Riksdagarne hvarje år sammanträda, då torde de i denna §. meddelade föreskrifter böra blifva:
"Revisorerne sammanträda emellan Riksdagarne "bvarje är, för att granska det eller de års räkenskaper, som blifvit afslutade näst efter dem , sora af ".Statsutskott vid Riksdag eller af R.
St:rs Revisorer sist undergått granskning.
I samma händelse rättas begynnelsen af 6 §. derefter sålunda:
"Revision täger sin början.”
Men skulle åter den ifrågakomne Grundlagsförändringen icke bifallas, då anser Utskottet 5 5- böra undergå den förändring, attordet: ”RiksHufvudböckcr” utbytes af det i 68 §.
Riksdagsordningen nyttjade ”Räkenskaper” samt orden "i oafbruten ordning'” uteslutas och hela sista Momentet, ang:de granskningen af mera än 2 års afslutade Räkenskaper utgå, enär fråga derom i allmänhet icke bör uppkomma.
I det fal) likväl, alt beslut tages om årliga revisioner, då, för granskningens flyttning längre fram till den närvarande tiden, först sammanträdande Revisorer synas böra granska flere än i års räkenskaper, eller att, vid en efter Riksdag först inträffande Revision, räkenskaper för en längre tid än den Revisionen skall omfatta, linnas afslutade, tror Utskottet ock dem böra till granskning öfverleranas; dock som sådant endast i nyssnämnde fall kan inträffa; så har Utskottet trott S B. i5 Stats -Utskottets lämpligast vara, att icke något serskildt stadgande i detta hänseende uti Instructionen för R.
St:rs Revisorer upptages, utan att, vid öfverlemnande! af densamma till K. M:t, R.
Sttr i underd. framställa den underd. anhållan, att K. M:t, i omförmäldta falk, behagar låta till granskning af R.
Revisorer öfverlemna de räkenskaper, hvilka, för mera än det eller de år, Revisionsförrättningen, enligt 68 §.
Riksd.Ordningen bör omfatta, finnas afslutade.
De mindre redactionsförändringar yte och 8:e §§. erhållit, visas af det här efteråt upptagne Utskottets förslag i det hela. T frågan om 9 §:s lydelse är Utskottet af den tanka, alt, sedan afgjordt blifvit, att redovisningen för alla de medel, af hvad beskaffenhet som hälst, Ordinarie eller Extra-ordinarie, som genom Allmänna bidrag tillkommit, eller genom Tractater med främmande Makter Riket tillflutit, skall utgöra föremål för R.
St:rs Revisorers granskning , ett Upprepande af de Verk och Inrättningar, under hvilkas förvaltning sådane medel stå, destohäldre bordt undvikas, som dels desse förvaltningar kunna förändras, dels ock andre tillkomma, som böra inbegripas under denna allmänna granskning, men hvilket möjeligen skulle kunna i fråga ställas derföre att de icke i Revisiouslnstructionen äro upptagne.
Betäntanden, N:o 353. 227 Deremot anser Utskottet nödigt, att, rörande Berättelsers afgifvande till Revisorerne ett mera bestämdt Stadgande i Instructionen upptages. Utskottet föreslår således, att ifrågavarande §. inskränkes till i:a Momentet, men att, "till beredande af en fullständig öfversigt” af Statsverket, hvilket skäl synes böra begagnas i stället för det Förslaget innehåller: ”till lättnad vid Revisorernes arbete,” uti §:n tillägges, att JJsd val ifrån K.
StatsContoiret som öfrige förvaltande Verken Berättelser infordras; samt att hela den öfriga Specificationen på EmbetsVerken Utgår.
De Berättelser, hvilka skola ifrån de redovisande Verken till Revisorerne aflemnas, har Utskottet ansett icke böra inskränkas blott till uppgifter af Zifferförhållanden, utan afven hufvudsakligen framställa och närmare utreda resultaten af vidtagne förvaltningsåtgärder.
Af denna anledning har Utskottet, i stället för den i K.
Förslag upptagne 8 §., trott sig böra föreslå följande redaction af samma §. ”StatsContoirets
Berättelse skall framställa de förhållanden, hvilka RiksHufvud-boken och dithörande handlingar närmare utreda, och de öfrige redovisande Verkens
Berättelser innefatta enahanda framställning i afseende på deras förvaltning och räkenskaper, af hvilka GeneralSammandrag derjemte bifogas.” Utskottet har ansett det vara angeläget, att icke i Instructionen för R.
Sl:rs Revisorer något hinder 228 Stats-Utskottets må blifva laggdt för den af K.
StatsContoirets Ledamöter, sorn af K.
M:t förordnas
Revisorerne till bi- i träde under förrättningen, att, der så nödigt skulle finnas, till Protocollet lemna äfven andre upplysningar, än dem j som i en eller annan måtto kunna af honom äskas; hvadan Utskottet trott, att första delen af 12 i stället för ”K.
M:t förordnar i Nåder en af ”StatsContoirets Ledamöter, att under förrättningen ”Revisorerne biträda med rättighet och pligt för den”ne Embetsman, att till Revisorernes Protocoll lemna ”de upplysningar som i en eller annan måtto kunna ”äskås” bör lyda sålunda: ”K. M:t förordnar i Nåder en af StatsContoirets ”Ledamöter, att under förrättningen Revisorerne bi”träda, med pligt och rättighet för denne Embetsman, ”att till Revisorernes Protocoll lemna i en eller annan ”måtto erforderlige upplysningar.” — —■
Då, för bevarandet af efterkommande Revisorers granskningsrätt, det ansetts böra bestämdt stadgas, att upplysningar, som förtiden efter de föreskrifne granskningsåren blifva meddelade, icke få begagnas till anmärkning rörande förhållanden som icke af afslutade räkenskaper kunna fullt utredas, har det synts Utskottet lika angeläget, att sådane upplysningar icke eller må få användas till anledning för godkännandet af åtgärder som under en senare tid tillkommit.
Utskottet har dels derföre, dels ock för att närmare förtydliga föreskriften i i3 §., trott meningen i usta Momentet deraf: ”utan att de dertill omedelbar - Betänka uden, N:o 353. a?.g
"Jigen hörande räkenskaper, Protocoller och Handlin”gar anses fullkomligen utredda:” böra förändras sålunda: ”enär de af dertill omedelbarligen hörande räkenskaper, Protocoller och Handlingar icke anses fullkomligen utredda:” samt, i stället för följande stroph i sista Momentet ”användas till anledning eller grund ”för någon anmärkning eller anmälan rörande åtgärder under en senare tid,” — införa ”användas till ”grund, vare sig för anmärkning eller godkännande ”af åtgärder under en senare tid.” — I 14 §. har ansetts böra utmärkas, alt icke allenast de öfrige förvaltande Verkens räkenskaper med dertill hörande Verificationer, utan ock deras Protocoller och Handlingar skola vara för Revisorerne att tillgå, samt att det bör vara ett ovilkorligt åliggande för den biträdande Ledamoten ifrån K.
StatsContoiret att desse alla Handlingar infordra; hvadan ordet måj i föreskriften derom, blifvit utbytt af ordet skall.
Att en underlåten ZifferRevision af K.
KammarRätten icke får lägga hinder för några räkenskapers granskning af Revisorerne, torde jemväl bestämdt böra uttryckas, äfvensom att
Revisorerne böra ett dylikt förhållande i deras Berättelse anmäla.
Slutet af i5 §. är derföre, i stället för ”dock må ”underlåtenhet deraf ej lägga hinder i vägen för rä”kenskapernes aflemnande, då anmälan derom göres”’ ändradt lill följande lydelse: ”dock må underlåtenhet ”deraf ej lägga hinder i vägen för räkenskapernes granskning af Revisorerne, hvilke böra i deras Berättelse ”det upptaga.” 23o Stats-Utskoticts
Till närmare öfveiensslämmelse med Grundlagen* innehåll, är i 17 §. ordet ”öfverse” utbydt af ”efterse, ” ”icke” tillagdt framför ”öfverstigit,” samt ”nästföregående*’ förändradt till ”nästförflutne.”
Såsom öfverflödig är den i 18 §., efter åberopandet af 90 §.
Reg.Formen och 68 §.
Riksd.Ordn. upptagne slutmening borttagen, 20 §. har ansetts böra sluta vid orden ”resulta”terne på det hela:” emedan de följande raderne ”så”som i RiksHufvudböckerne och de förvaltande Ver”kens Berättelser, med dertill hörande
Summariska re”dovisningar uppfattas” synts både onyttige och olämp”lige, Och som vid RevisionsBerättelsens författande sjelfva förrättningen bör anses verkställd, har orden i 1 Momentet af 21 §. ”utgör Revisionens föremål” funnits böra utbytas af ”undergått granskning.” Inom R. o. A. har Hr Frih, Anckar swärd.
Carl Henric, begärt Utskottets yttrande, huruvida icke, med anledning af stadgandet i 42 §•
Riksd.Ordn. ”att SlatsContoiret bör, i frågor om sjelfva redovisningen af medlen, alla äskade upplysningar omedelbarligen meddela,” K.
Räntekammarens inventering såsom ingående uti nödvändigheten af en fullständig Controll, borde vid framtida Revisioner äga rum.
Då likväl all den under K. Stats-Contoiret ståenpe PenningeUppbörd, som af K.
Räntekammaren re - Betänkanden, N:s 353.
231 dovisas skall, jemlikt derom meddelade föreskrifter, i B.
St:rs Bank och RiksgäldsContoir på räkning insattes och derifrån till förefallande behof utassigneras, samt i följd deraf några medel eller contanta behållningar i K.
Räntekammaren icke finnas, deraf inventering kan anställas , har Utskottet icke funnit beliöfligt, att i Instructionen för R.
St:rs Revisorer, intaga något förordnande om K.
Räntekammarens inventering.