Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det gifves dessutom en möjlighet, att så försäkra hvarje Lnn”gifvares rätt, att den icke, utan genom Sam”hällets upplösning, kan rubbas.
Mången tvif”lar, att inom Riket finnes Guld och Silfver att ”äflärnna till ett sådant värde.
Beredningen de”lar emedlertid icke detta tvifvelsmål.
Bered”ningen åberopar häremot erfarenhetens vittnes”börd, huru hastigt subscription verkställdes till ”deltagande i Diskonterng , mot Deposition af ”Silfver, uti en tid då myntväsendet var i en ”lika stor, om ej större oreda, än nu.
Af Con”troll-Contoirets
Anteckninggar finnes dessuto m, 5,a*t sedan år 1800 öfver Sju Millioner Lod Silfaer blifvit upparbetade, och hvilket närmare in”hämtas af följande:
Summarisk Uppgift å det Guld och Silfver som i Riket blifvit controlleradt ifrän och med är 1800 till 18 1 6 ars slut.
Guld qvintin.
Silfver lod.
År 1800 Stockholm Landsorten!© 19,084 15,071 170,041 225,109 ' 1801 Stockholm Landsorterme 20,626 15,237 116,645 178,971 — 1802 Stockholm Landsorterne 22,778 ■4,692 88,537 M»,9j4 — i8o5 vStockholm Landsorterne 22,098 15,554 100,201 i48,55> -- i8o4 Stockholm Landsorterne 21,785 I7,3l8 101,756 162,461 1800 Stockholm Landsorterne 22,638 17,712 114,037 166,120 j Summa Guld qv. 54,155 3 y >863 37,470 37,052 39,103 40,350 Summa Silfver lod. 395,130 29j,6i6 25g,49l 248,752 264,217 280,157 '510 Stats■ och Banko-Utskottens BetHnkanden'.
Silfver j lod.
| År 1806 Stockholm Landsorterne 20,966 17,725 117,475 173,935 r- 1S07 Stockholm Landsorterne 18,801 16, i36 107,400 x 65,3 70 .— 180g Stockholm Landsorterne 20,742 14,845 90,511 122,429 1809 Stockholm Landsorterne 25,766 19,619 131,331 182,99° >•* 1810 Stockholm Landsorterne 22,479 19,225 140.728 173,104 — 1811 Stockholm Landsorterne 14,170 16,768 109,509 15o,8i6 — 1812 Stockholm Landsorterne IÖjOÖO 15,795 128,141 i57,o43 -- i8x3 Stockholm Landsorterne 17,320 16,932 156,919 180,467 i8l4 Stockholm Landsorterne 16,178 i6,5o3 166, o3i 158,691 — l8i5 Stockholm Landsorterne Tä^esi 16,334 155,275 158,297 r- 2816 Stockholm Landsorterne 14,276 10,917 i56,2oi 144,919 f Summa Summa Guld qv. Stockholm den 12 Mars C. C. Lunnell.
Förste Controllör, 1818. 38,6g 1 34,93/ 3y,58 45,386 4i,7o5 29,938 32,755 34,252 32,68i 35,ot5 28,193 613,733 Guldets Silfvervärde utgör i Lod - - - - _ _ tillsammans Lod Silfver Reduceradt till finhet efter myntsorten utgör
Lod och sålunda i Specie Riksdalrar - - - - stycken oller för året-jt^del i medeltal - _ Summa Silfver lod. 291/110 272,770 2i2,<)4o 5i4,32i 3x3,832 26o,32-S a85,x84 537,386 334,722 3i3,37o 30!,T2O 4,960,963 2,275,881 7,234,844 6,820,200 3,079,090 l8x,ia3 Stats-och Banko-Utskottens Betänk anden'.
511’ ”Orri en gång hela vigten af fullständig ”ordnings återförande i Rikets Myntväsende in”ses; om tillika full säkerhet och öfrige fördel”aktige villkor för Lånets meddelande ställas; så ”skall det allmänna och enskildta intresset frir”ena sig deruti, och Medborgaren gerna afhän”da sig hvad han i Silfver och Guld kan hafva ”upplagdt, deraf han sedermera drager en ständig ”inkomst, äfven i metalliskt Mynt , i stället för ”det döda Capitalet, och dessutom vinna en väsendtlig säkerhet uti ett af de vigtigare vilkor ”för allmän trefnad.
Äfven genom Skatternas ”minskning skulle h varje Medborgare deraf hämsta en direct förmon; ty, i stället för vidare afbetalning å Stats-Verkets skuld genom Bevillning, vöre det nog, sedan detta Lån blifvit in-, ”bragt, att dertill fondera Atta Procents ärlig af”gäld, utgörande 240,000 R:d i Silfver , deraf ”Sex Procent till ränta och Tvä Procent till säntlkande Fond , som amorterade Lånet på 28 år; ”och då kunde Ranken genast vidtaga sine vexel”functioner på sådane vilkor, hvarmed Jordbrukaren, Näringsidkaren och Capitalisten hvarför ‘‘sig borde finna sig belåtne.” ”Utrikes
Lån bör ej sökas , ty dels skulle ”sådant för närvarande icke ärhållas, dels skulle ”det, i fall det vunnes, göra oss åter beroende ”och skattdragande till främmande Makter.
Men ”utan någon så beskaffad serskild ansträngning , ”sorn den Beredningen föreslagit, kari man icke ”förr än i en lång framtid motse en fullständig ‘ordning uti Rikets betänkliga financiella för”liållanden.
” ”Norrige, utarmadt af krig och olyckor, har £ 12 Stats och Banio-Utsiottetis
Bettini anden. ”nyligen gjort en dylik operation; med den stoi ?’ra skillnad, att där börjas med intet , då hos ”oss redan finnes både en fast grund och en byggnad af mycken styrka-” ”Jfägon tid torde likväl ännu förflyta , in, !,nan verkställigheten af ett sådant förslag kan ”med fullkomlig nytta och framgång ega rum, och ”JSpoken närmast före nästkommande Riksdag ”blifva den, då subgcriptionen till delaktighet
L ”ett sådant Lån skulle öppnas, uppå villkor, sorn ”nu imedlertid borde stadgas; hvarefter, då sata”mankommande Ständeis första åtgärd skulle ”blifva, att bringa det till verkställighet , eller ?!i stället vidtaga hvad annat de pröfvade vara ”mera gagneligt eller af större sannolikhet att ”'lyckas, än detta sig nu företer- Hvad Bered» ”ningen hoppas, ar, att åtminstone skaliga an“ledningar då skola kunna vara utvecklade till “ett mera befästadt allmänt förtoende, och Bered» “ningen vågar åtminstone med ett slags visshet ”förese , att utvägens angelägenhet dittjls skall ”hinna blifva ärkänd och af ar farenheten bekräftad.”
Redan genom hvad sålunda anfördt blifvit, torde de anmärkningar , som påbörda ifrågavarande Förslag antingen alldeles ingen rimlighet, piter uppenbar afsigt att formindska Bankens Silfver-Fond, anses af sig sjelf förefalla; likasom ock det deraf torde befinnas, att det nogsamt förekommit till öfvervägande, huruledes förra behandlingen med dö så kallade Silfyer-Sgdlar förmodeligen konme att på värkstalligheten hafva ett menligt inflytande: hvadan den af en värd Ledamot af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, sorn sjeif del i förra llanco-Utskott* öfver - Stals- och Banko-Utskotten!
Betänkantlen 513 läggningar, nu gjorde erinran, angående. ofta inträff amie ombytttghet i beslut, kanske, någon-gäng pä rättvisans bekostnad
, Som vacka en varnande försigtighet i åtgärder, som bero af fria viljan, och hafva den säkra fördelens beräkningar lill föremål, icke undgått nödig uppmärksamhet.
Jag anser att, om Banco-FuUmäktige, i det lyckliga fall, att mvntförliåljanderne hunne komma tili skälig stadga, tillätes öppna subscriptjoq till teckning af ett sådant lån, att utlaga* någon tid före Rikets Ständers nästa sammanträde, och Rikets Ständer såmedelst skulle finna denna väsendtligt utväg för sig beredd, att i värket sätta en fullständig plan till Mynt-reglering, vöre äfven uppoffringen af någon ränta under tiden ingalunda att jemföra mot de häiaf härflytande fördelar.
I öfrigt torde särskildt till förklaring af de Jrärvid gjorda ärinringar få anföras följande:
I stället för Tvä Procents afbetalning på Capitalet, förekommer i Förslaget, att
Länet skulle fonderas på 8 Procents ärlig tillgång, deraf Sex Procent till ränta och Två Procent tili sänkande fond.
På det speciella af planen skujle bero, om desse 2 Procent borde användas omedelbarligen till afbetalning af lika Procent a hvart tillskott, eller på annat mera nyttigt sätt för äudamåtet disponeras.
IRefve förtroendet starkt vore det ofelbart, att bidrag till detta Län gärTia gjordes; ty räntan är hög.
Låt ock vara atjt
Utlänningen deltoge deri och för en tid drogé räntevinst.
Creditens återställande vore väl värd denna uppoffring, och efter hand utbyttes de betungande
Lånen mot lindrigare.
Man synes i- vissa fall ingen erfarenhet vilja draga affräta-, 514 Stats- och Banko-Utskottens Betänkandcni mande Matters exempel, enär i andre man alltid är färdig att upphöja deras företräden.
Ryssland, Preussen, Österrike, Danmark m. fl. hafva som bäst under utförande en och samma.plan för Sedelmyntets eller Credit-Papperens stadga, nemi. den , att upptaga Metalliska Dan.
De soia dem hos Utländska Makter och erhålla dem. på dryga villkor: här deremot är åtmiudstone den inskränkning i Förslaget af nödvändighet gjord, att derom ålita egne Medborgares tillgångar, så långt de kunna det medgifva.
All förlust för Banken å detta Lån kan dessutom på flere sätt undanrödjas.
Om planen för Lånets upptagande af Rikets Ständer fastställdes, under villkor, att den ej borde bringas i Verket förr än tills nästa Riksdag, och hos Kohgl.
Majit i underdånighet anhölles, att Kongl. Majit täcktes låta meddela Banko Fullmäktige underrättelse, enär, med afseende härå, Kongl.
Majit i Nåder ansåge Terminen vara inne, att öpna subcriptionen till delaktighet i detta Lån; så borde till vilkor göras, att hvar och en skulle för sin teckning innestå i gine månader.
Subcriptions-Iistorne hunne då inkomma innan Riksdagen: beloppet blefve kändt och Riksens Ständer komrne i tillfälle att i sammanhang med öfrige foreiiållanden pröfva, om Lånet borde upptagas eller ej.
Ansåges det icke lämpeiigt, så afsades det, och dermed vöre ingenting förloradt; i annat fall åter, så infordrades det, för att efter planen begagnas.
Men, enär deremot Riksens Ständer nästa gång tilisammanskommå, utan att något i denna del under tiden har blifvit uttedt och erfarit, var - Stats- och Banko-Utskottens
Betänianden 515 der förhållandet alldeles lika, som nu, att stanna i ovisshet om hvad som rätteligen bör beräknas, samt att sakna nödigt rådrum för sådana prelirmnairers utveckling, hvarpå ett verksamt afgörande må kunna sig stödja.
Emedlertid, och då Utskottens pluralitet nu mera afstyrkt förslaget, återstår ej annat, äw det förbehåll, att denna särskildta tanka må reserva* tionsvis till Riks-Stånden få medfölja.
Med Herr Friherren och Stats-Serceteraren Wirsén förenade sig Herr Stats - Secreteraren Lannerstjerna, Herr Majoren Friherre Hjerta, Herr Assessoren Lagerhjelm, Herr Hof-Rätts-Rådet Heykensköld, Herr Lagmannen Manner stam, Herr Ofverste-Lieutenanter Friherre af Nordin och Herr Lagmannen Noréus.
Till hvad Utskotten anfort i anledning af dervid gjorda anmätkningar , att Magazins-Inrättningeris Creditiv blifvit intagit i beräkningen af de för Jordbrukets nytta tillgänglige Fonder, ville Herr Stats-Secreteraren Friherre Wirsén för sin del lägga följande : 1 81 3 och 1 8 13 års Spannmåls - undsättningar till utsäde och Brödföda samt upphandlin^ame 3815 och sedermera hafva manga än lefvande vittnen, sorn denna nytta bekräfta, och äro tacksamma nog, att icke hafva glömt nuvarande Hans Kongl. Majit Konungens, genom Magazins-Inrättningen, utförda välgörenhet.
Dessa vittnesbörd jäfvas visserligen icke af det yttrande, som en Ledamot af Höglofl.
Riddarskapet och Adeln anfört, så lydande: ”Det, sorn här sagts om Spanmåls-MagazinsC 5>Directionen, förutsätter lik välj att derp reduc®« 516 Sfat-s- och Banko-Utskottens Betänkanden. “ras till en anstallt, som för Jordbruket svarar emot ”hvad Metall-Lånen äro för Bergsharidteringen.
“Jag vet alltför val, att Spanmåls-Magazins-Di “rectionen för det närvarande är helt annat.
”Jag förutsätter, att Stats-Utskottet vid denna Riksdag lyckas, att upptänka, i fall det är möjligt , ”en organisation för detta Verk, som gör det “nyttigt för Landet; kan detta icke ske sä lör vhelti Inrättningen hort."
Magazins-Xnrättningens hufvudsakliga värde ligger, efter min tanka, egenteiigare deruti, att den "finnes och att den kan göras activ, om det behöfs, än Uti sjelfva activiteten, hvilken oförsigtigt utsträckt, deremot kan blifva till sina följder vådlig.
En annan Ledamot af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln har klandrat, att Creditivet till Magazins-Difectionen blifvit intagit i beräkningen lill Jordbrukets fördel, under anförande, att det användes till Staternes underhåll med Brödkorn, för Brödpriset i hufvudsta.den m. m.; mea denna tanka saknar behörig grund ; ty Statens JBrödkorn efhålles af Krono-Tionde och Afrad samt andre Spanmåls-Intrader, och Magazins-Directionen har för öfrigt en egen Fond , tillräcklig för dess egentliga verksamhet i sitt sammanhang med Stats-Verket; sä att minst hela Creditiv-Fonden må anses ägnad och tillgänglig för den särskildta rörelse till upphandling och undsättning af Spanmål, hvarmedelst Magazins-Inrättningen ändamålsenligt kan och bör befrämja Jordbrukets fördelar.
Ren tG Maji 1818.
Herr Grosshandlaren Arfvidsson i Så val i följd af hvad jag inom liogtärade Stats- och Banko-Utskottens Betändanden. 517 Borgare-Ståndet och desse Höglofl.
Utskotten haft äran yttra, som af min vid Höglofl.
Utskottens Betänkande anrnäldre Reservation, får jag nu ytterligare framlaggade skäl, som hindra mig ifrån att biträda Höglofl.Utskottens tillstyrkan, att all Tull bör 1 Hamburger Batiko eller Silfver erläggas.
Då allt Landets präglade mynt försvunnit, för* bjuder det sednare af dessa alterpati ver sig för närvarande sjelf.
Det förra blifver såledesensatnt
Utför* bart,och hvarvid jag således uteslutande fäster mig.
Jag gillar fullkomligen, att Tull-Intraderna så bora bestämmas, att Staten ej må genom minskning i mynt-représentanternes värde, sakna en påräknad säker inkomst, men tror med verklig öfvertygelse, att detta ändamål kan ernås på annat och lättare Sätt , än att just dervid fästa ett ovillkorligt antagande af en Utländsk Stats fictiVa mynt såsom nödvändigt.
Denna princip bär dels ingen behaglig inflytelse på vårt Sedelmynts Credit, och dels är den något sårande för den National-vädigheten, hvartill vi alltid böra söka att höja oss , i synnerhet då medlen dertill ej bestå af uppoffringar, Manne således ej samma Resultat, eller Tull-Inkomsternes säkra beräkning kunde vinnas, om vi som måttstock för dem antage vår Svenska verkliga Riksdaler Specie i Silfver, hvats värde i Sedlar bestämdes för hvarje qvartal med ledning af dessas Coutsvärde mot Utlänskt mynt och derefter antoge dem i Tull-liqvider af alla namn?
Örn, genom Coursens oväntade stegring, efi obe'ydlig förlust skulle för något qvartal uppkomma, ersättes sådant genom dess fall ett annat qvartal; för öfrigt uppväges denna lilla och 51S Stats- och Ranko-Vtsiottens Retänltanden. obetydliga olägenhet mångdubbelt af de flera fördelar. som föreslagna betalningssättet ovedersägligen skulle medföra och af hvilka jag vill nämna dem, som först framställa sig: i:o Är Kronan alltid fredad för förlust ä vexlar, hvilken ej sällan måste uppkomma, da desse mäste emottagas af en mängd personer , Irvars vederhäftighet ej alltid kan vara att med säkerhet påräkna. sto Finnes i hela Sverige blott d.ne ställen, tiar vexlar när som hälst kunna nrhållas, och Författningen kan således endast på desse ställen helt verkställas. 3:0 Skola de många ExporteUrer och Impor-* teurer, hvilke för sina, uti små summor delade Tull-afgifter, behöfva efterfråga och köpa vexlar, nödvändigt och naturligtvis vida mer uppjaga Coursen, än om desse många Summor köpas uti en eller flere större vexlar af en man. 410 Fehöfver Staten ej förskaffa sig Större massa vexlar, än verkeliga bebofvet klafver: ty, om försäljningen af ett surplus vexlar beräkhas som medel att falla Coursen, skall dessa vexlars förutgående anskaffande analogice höja den.
Det1 ta gäller äfven i anseende till vexlar, som dragas å skeppade varors belopp, ty, om de ej lemnäs som Tull, skola de ju säljas till annan man ? 5:0
Kunna uppköpen af vexlar ske de årstider, då Coursen vanligen är lågast, eller under skeppningstiden och derigenom ingen ringa förmån tillskyndas Staten.
G:o Lättas tTppbörds-Verket och en vigare gång lämna» Handeln, hvilken man ej utan -v Stats- och Banko-Utskottens betänkanden.
519 nödtvång bör betunga , men aldrig med forma* liteter utan verkligt gagn.
Desse mine åsigter vägar jag underställa de Respective Riks-Ståndens mogna bepröfvande; och af denna anledning är det, som jag ödmjukast anhäller, att de må dit åtfölja de HöglofJ.
Utskottens förnyade Betänkande öfver Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposition om Allmänna Penning ge-rörelsen oell Mynt-värdets upprätthållande.
Herr Grosshandlaren Wideberg .*
Det är i två omständigheter jag är af.olikä tanka med Högled.
Utskotten, nemligen: 1:0 an-' gående underhaltige Skiljemynt, och 2:0 rörande de till Strömrensningar föreslagne 100,000 R:d; och i följd af min gjorda reservation , anhållet jag, att mine åsigter af desse ämnen må få åtfölja Betänkandet till Respective Riks-Stånclen.
Hvad första punkten beträffar, så heter detväl, att det underhaltiga Skiljemyntet till förekommande af utförsel och uppsmältning icke skulle utgifvas förrän Coursen och Myntvärdet voro stadgade, men endast beslutet om utgifning gen nu fattas, för att då sättas i verket.
Jag kan icke inse, hvartill ett sådant förtidigt beslut skulle tjena, om icke till att binda kommande Ständer, att derefter bestämma en hel Realisation i framtiden; ty hvem kan afgöra pointen för Coursens och Mynt-värdets försämring eller förbättring, då Handels - förhållanden och årsväxt så betydligen influera derpå hvarje år ? och detta måste de göra, så länge ingen kraftig anstalt finnes att hålla Coursen oförändrad.
Den, skada och förvillelse, detta beslut skulle medföra, i anseende till fruktan för en framdeles 520 Stats- och Sanio-XJlsfcottenS Hetänianden. blifvande Realisation , anser jag deremot så betydlige, att jag alldeles måsie afstyrka det.
Skall man realisera, så måste man väl göra det helt och icke plackvis, hvaraf den säkra följd ganska sannolikt skulle uppkomma, att de fleste privata
Lån blefvo uppsagde.
Men äfven denna Realisation i helt, som derigenom skulle beredas, torde böra
Väl öfvervägas och medlen dertill Hoga beräknas.
Nationen har blifvit dupe på den sista Finance manoeuvten af detta slag, sorn annu är i friskt minne, oell det är icke troligt* ött den, undervist af skadan, underkastar sig eri Hy.
Den vet, att Banken äger goda säkerheter för större delen af sine meddelade
Lån, att desse Lån kunna efter hand indragas; och, erit dé göra det, är al! Realisation öfverflödig; ty Banken återtager då af sig sjelf sine funetioner, som Vexel-Bank.
Den vet, att desse Hypothequer hafva värde, och kunna vid en Realisation, aldrig med rättvisa utelämnas bland tillgångar n e för Sedlarnes inlösen.
Dessutom torde det vara afgjordt, att
Silfver icke kan bibehålla sig i rörelsen, så länge Sedlar tillika äro gång. bäre, som icke hvarje ögonblick kunna Utbytas mot Silfver.
Månne således det icke Vöre rådligast att söka en fast och oöfverstiglig gräns för all vidare försämring, mell för öfrigt låta mynt* representativerne förblifva oförändrade?
Min andra anmärkning är den; att jag icke finner skäl medgifva minskning af den till mynt-värdets upprätthållande, i förra Betänkandet, påräknade halfva Million, emedan jag anser den summan vara den minsta, sorn till detta ange - Stats- och Banko-Utskottens Betänianden.
5211 angelägna ändamål, med hopp om framgång; lior användas.
Och hvarföre skola då 100,000 R.'d deraf disponeras till Strömrensningar m. m.?
Visserligen är Finska handeln till vår stora skada, men kan den icke motverkas med annat än Strömrensningar, så torde målet vara så aflägset, att våra Financer kunna hinna totalt förstöras innan det vinnes.
Tractaten med Ryssland medgifver ju rättighet att lägga Tull på Finska produeter; och sker det, så måste väl Svenska kunna täfla med dem, och Stockholm, icke komma att lida brist på förnödenhets-varor.'
Denna utväg vore väl således tjenlignst, men,1 om Strömrensningar anses derjemte nödige, för att i framtiden befordra en lättare tillförsel, så må de dertill föreslagne 100,000 R:d heldre tagas af Discont-Creditivet, som dermed gerna kan minskas.
I afseende på Silfverräntan för Fastighetslån, så blifver jag vid min förra tanka, att den bör erläggas, enligt förslaget i första Betänkan-1 det.
Och med Herr Arfvidsson förenar jag mig angående Tullens betalning i Silfver eller Växlar, Herr Bruks-Patron Mitander.- Höglofl.
Stats- och Banko-Utskottens Finance-Berednings Betänkande i anseende till Penninge-tillgången anser jag för min del be-1 reda en vådlig indragning. 5 å 6
Millioner skola inom Fem år inbetalas till Filial-Disconterne, och derföre är , efter min tanka, ett för ringa surrogat uppgifvit.
Penningar äro väl anslagne till Jern-handteringen, dock endast temporairt, och hvilken gör en mindre verkan än Bihang till Rikt-St, Prat. IS17—1818 6:rc Sami.
Sive 67, 68. 522 Stats- och Banko-Utslottens Betänkanden. man kan föreställa sig, enär medlen årligen komma att ater ingå till Banken, Manufacturernes fond blifver äfven ökad; och genom Odlings-och Fastighets-Fån, samt Götha Canal-Byggoads biträde, och några mindre anslag komma äfven medel i rörelse, men, hvad ingår icke deremot till Banken i räntor för Disconts, Fastighets, Odlings, Metall och Jernbrukarens Fånen, icke förgätande den betydliga afbetalning af 750,000 B:d B
Den som är i sådant förhållande, att han kan få del af förestående biträden bör icke klaga; men det gifves andre medborgare, som icke hafva Stångjerns verk, Fabriker, eller annat sorn berättigar dem till åtnjutande af förestående anslag, och som hitintills ali tat Disconterne; för desse synes icke någon utväg beredd, ehuru, om man blott betraktar Jordbrukarne, deras antal är stort, och deras undergång, i fall alla Fåne-tillgångar för dem stänges, gifven, man hänvisar till ingående Creditiverna från FilialDisconterne, men jag fruktar föga af dem blir öfrigt, sedan förlusten å de Gäldskyldige afdragits; Om nu så inträffar, att 3 Frocents Obligationerne komma att gälla för fullt i liqvid i Filial-öisconterne, så uppkommer derigenom en verklig lättnad för den Gäldskyldige, men förhållandet emellan denne och 3 Frocents Sedelinnehafvaren är dock problematiskt.
Att förlägenheten redan måtte vara stor j synes deraf, att hvarje Fåndag uti Riksens Ständers Discont, begäres Lån till 150, å 200,000 R:d, och Fåne-tillgången är inskränkt 40, 50 ä 60,000 Stats- och Banko-Utskottens Betänkandett'.
525 R.d.
Af dessa skäl vagar jag derföre ödmjukast hemställa och det med anledning af Konungens Nådiga Proposition af den vio December förleda år, hvilken omrörer 3 millioners surrogat i stället för de fallne Disconterne, ' al t under Bankens styrelse, elfer såsom en utgrening af Banco-Disconten, hvats Creditiv således derefter i män bör okas, måtte blifva i Låne-Väg att tillgå En Million för Götheborg och En half Mil-i lion för Malmö, att utgifvas till vederhäftige, idoge och rättskallens
Medborgare* för att befria dem att falla uti sådane händer, som genom en öfverdrifven ränta, den vare Näringar ej förmå bära, fortskynda deras olycka.
Underlåtes detta, glömmer man icke till obetydlig del det ändamål hvarföre Riksens Ständer blifvit sammankallade, och mången redlig man, söm icke utan gällande anledningar satt sin förhoppning till Riksens Ständers beslut, skall blifva dragen utur nyttig verksamhet och falla, utan att mera kunna upprättas.
Herr landshöfdingen m. m.
Friherre Cederstöm.
Då jag icke af Höglofl.
Utskottens svar å de vid dess Betänkande om mynt-värdets upprätthållande m. m, gjorda anmärkningar, finnér mina åsigter i ämnet vederlagde, så får jag nu ånyo åberopa mitt då rped Utskottens Betänkande bifogade enskildta yttrande; och i afseende å någre omständigheter i Utskottens nuafgifvande svar å de gjorde anmärkningarné, får jag anhålla, att detta mitt enskildta yttrande mattefd åtfölja Utskottens Utlåtande till Riksens Höglofl.
Beräkningar af Sedelstocken, grundade på 524 Stats- och Banko-Utskottens
Banko- och Riksgälds-Verkens Böcker kunna, i afseende på siffran, ej vara någon tvist underkastade, men deremot kan icke Rörelse-Capitalet utan det mest säkra misstag beräknas till den summa, som ofvannämnde Verks Sedelstock , emedan en del deraf är såsom ofruktsam stillaliggande bos enskifte, en annan del hos Utlänningen, särdeles i Finland, och slutligen en annan stor del, genom vådliga händelser förstörd:
RörelseCapitalets belopp måste således förblifva ett oupplöst problem.
Lane-Rörelse-Capitalet deremot ka n, så vidt det varit förlagdt af allmänna Låneinrättningar, med full visshet beräknas, och det torde svårligen kunna vara någon tvist underkastadt, att en hastig minskning i dessa Lånetillgångar nödvändigt måste orsaka en stor del medborgares undergång och derigenom i betydlig mån skada det allmänna välståndet.
Utskotten hafva uti sin beräkning af den summan, hvarmed Banken förläde allmänna Låne-rörelsen år 1814, och den, hvarmed Banken, enligt Utskottens Förslag, kommer att förlägga Låne-rÖrelsen 1823, alldeles utslutit
Bankens Lån till Stats-Verket och deremot endast beräknat