Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Församlingen utan omröstning ej kunna förena sig om ledamöter, anställes af de närvarande ordentligt val, hvarvid rösterne beräknas efter förmedlade hemmantalet och jordegaren sjelf röstar, om han ej genom serskild öfverenskommelse sin rätt till åboen upplåtit. § 56.
Hvarje Taxerings-Comité välje inom sig Ordförande.
I händelse af skiljaglighet, anställes omröstning, och emellan deni, sorn erhållit lika röstetal, lottning.
Är Landshöfding närvarande, vare han sjelfskrifven ordförande, med rätt att i öfverläggningarne, ej i besluten, deltaga. § 57.
Utan laga förfall, samt anmälan derom, må den, som till Ledamot t
Taxer in gs-Comiteen blifvit vahlj detta förtroende sig icke afsäga eller frän Comitéen uteblifva.
Sker det likväl, vare den uteblifvande förfallen till ett vile af Tre R:dr 16 sk. till socknens fattiga, och lidkälle Comitéen genast annan ledamot af samma dass, som den uteblifue, hvil - 48 Bil. till Bev.~ Utskottet* Betänkande, A'.o 1J. kern ersätlev den tillkallades resekostnad och traclamenle, delta sednare beräknadt lill Två R:dr om dagen.
Taxerings-Comiteen fortfare likväl med sina göromål, så vida, Ordföranden inberäknad, Sju ledamöter äro tillstädes. § 38.
Häradsskrifvaren skall, om lian ej är lagligen hindrad, i TaxeringsComiteen vara tillstädes, men, i händelse af laga förfall, som hos Konungens Befallningshafvande tidigt anmälas bör, eger Konungens Befallningshafvande, efter Häradsskrifvarens förslag, en skicklig man i hans ställe förordna.
Underlåter Häradsskrifvaren att i rätter tid förfall anmäla, eller uteblifver han, utan laga förfall, längre än två timmar utöfver den lid, som till förättningen utsatt är, vare förfallen till Tjugu R:dr böter till Pastoratets fattiga, och ege Comiteens ledamöter i sådan händelse att åtskiljas.
Kronofogden skall äfven vara tillstädes vid enahanda bot för förfallolöst uteblifvande, som ofvan stadgad är. § 59.
Kronofogden, sorn tillhandagår med nödige upplysningar, före, under tjenste-ansvarj protocollet samt Häradsskrifvaren längderna öfver hvad Taxerings-Comiteens befattning tillhörer, utan anspråk pä något arfvode.
Så väl Häradsskrifvaren som Kronofogden åligger, vid påföljd, som för andra fel i tjenslen, att, enär antingen vid värdering af hemman och lägenheter, eller annars, Kronans rätt varder förnärmad, sådant i protocollet anmärka.
Skolande Taxerings-Comiteen vara förbunden att de gjorde anmärkningarne granska och utlåtande deröfver i protocollet meddela. § 60.
Taxerings-Comité må ieke sammanträda utom Taxerings-di strictet. § 61.
Bil. till Bev.-Ulslioltets Betänkande, N:o 11. 49 § 61.
Taxerings-Comité må hålla sina sammanträden inom slutna dörrar, dock så, att skattskyldig lemnäs företräde, då han vill något serskildt andraga.
Taxerings-ledamot afträde, då han sjelf skall taxeras. § 62.
Till Taxerings-Comileen behöfver ej husbonde afgifva förteckning å de personer, för hvilkas Bevillning han ansvarar, hvaremot honom ovillkorligt åligger att anmäla och, på sätt om Mantals- och Skattskrifning stadgadt är, uppgifva sitt Embete och Tjenst, den lön och inkomst, lian deraf njuter, den rörelse och näring, han idkar, jemte de skepp och farkoster af
Fem svåra lästers drägtighet och deröfver, samt de fastigheter och lägenheter, han under egande- eller nyttjande-rätt innehafver, äfvensom å dessa sistnämnde det värde, hvartill han anser dem böra uppskattas. § 63.
Den, som på en ort idkat näring eller rörelse, men under löpande året flyttat den till annor ort, der han sjelf skattskrifves och taxeras, vare pligtig alt från Taxerings-Comiteen i den ort, hvarest han näst förut varit bosatt, förete bevis, huru han der det förlidna året varit taxerad. § 64.
Den, som, efter hvad förut stadgadt är, bör skriftlig uppgift till Taxerings-Comiteen aflemna, men förfallolöst uteblifver och ej sjelf eller genom ombud denna skyldighet fullgör, bote Två R:dr till socknens fattige; skolande Taxerings-Comileen, utan hinder af uteblifvande eller försummad uppgift, efter egande kännedom, den skattskyldiges Bevillning föreslå.
Egare af Fartyg i stad eller på landet, hvilken icke kan i bevis leda, att han för hvarje år hos vederbörande Comité uppgifvit sig till Beviilnings erläggande för egande Fartyg eller andel deruti, med uppgift å Bih. lill R.
Prot, 1844. 5 Sami. 1 Afd. 5 Haft. 50 Bil. till Bev-Utskottets Betänkande, N:o 11. lästetal, bote för siik försummelse tredubbla beloppet af den derigenom försnillade Bevillningen, och tillfälle ena hälften af böterne angifvare!!, samt den andra socknens fattige; hvarförutan Bevillnings-afgiften skall erläggas.
()m detta stadgande skall erinran införas i Konungens Befallningshafvandes allmänna Kungörelse, angående Mantals- och Skattskrifning.
Med böternes uttagande förhålles, på sätt om böter för försummelse vid Mantals- och Skattskrifning redan stadgadt är. § 65.
Taxeringsmännen ega att, så vidt de skattskyldiges uppgifter hafva något sammanhang med publika Verks befattning, ovägerligen af dessa undfå de upplysningar, som kunna erfordras.
Skulle, efter inhemtande deraf, någon anledning vara till tvifvelsmål om rigtigheten, antingen af sjelfva uppgiften eller af de gjorda afdragen, ege taxeringsmännen att specifike uppgifter i begge deJarne den skatlskyldige affordra. § 66.
I enlighet med de sålunda inhemtade upplysningar och utröndte förhållanden, skall Taxerings-Comiteen, efter aflagd ed, på sätt 122 § föreskrifver, stadga de grunder, efter hvilka hvarje skattskyldig bör taxeras, och i följd deraf pröfva uppgifterne, samt, efter egande kännedom pä ära och samvete, dess beslut meddela, och ändtligen, med afseende å de här gifna föreskrifter, egendomars och lägenheters värden föreslå. § 67.
Ehuru egare af en fastighet, på sätt 62 § föreskrifver, uppgifvit det värde, hvartill han förmenar den böra anses, vare Comiteen likväl både berättigad och skyldig att, utan afseende på uppgiften, efter förefallande skäl och nu stadgade grunder, bestämma det värde, hvarefter Bevillning bör utgå; dock bör anledningen till denna förändxdng i protocollet antecknas.
Bil. tili Bev.-Utskottels Betänkande, N:o ii 51 § 63.
Af de handlingar och upplysningar, Comitéen samlat, och den luca la kännedom, Comitéen bör ega, åligger den att utröna egendomarnes beskaffenhet, till utrymme, jordmon, åbyggnad, belägenhet, afsättningslilli itle, förmoner och onera, för att, pä grand af en salunda 'verkställd undersökning om förhållandet, kunna tillvägabringa en rättvis taxering, hvarvid äfven hör afses, huruvida den ifrågavarande egendomen genom eldsvåda, vattullöde eller andra olyckshändelser blifvit försämrad. § 69.
Öfverlåtes Frälseränta lill jordegaren, kommer hemmanets uppskatlningsvärde att ökas i förhållande tili den förut erlagde räntan. § 70.
Vid taxering af skattlagde Mjölqvarnar, så i städerne, som på landet, hör deras värde utrönas, i förhållande lill den afkomst, de gifva sin egare, med fästadt afseende å Qvarnarnes belägenhet i mer eller mindre sädesrika orter, vid större eller mindre betydliga städer samt
Qvarnstenarnes antal och gång, antingen för hela året eller större eller mindre del deraf; kunnande inga andra Qvarnar under egendomsvärdet innefattas, än de, som under gårdens skattläggning äro uttryckligen begripne, eller i sednare lider såsom husbehofs-inrätlningar tillkomne. § 71.
Åbyggnader å landet, som blifvit eller blifva bi andförsäkrade, böra icke serskildt efter Brandförsäkrings-summans belopp till Bevillning anses; hvaremot brandförsäkring å hus, hvilka på mindre lägenheter eller lustställen blifvit uppförde och deraf utgöra egentliga värdet, bör lända till hufvudsaklig ledning. 52 Bil. till Bev.-Utskottets Betänkande, M 11, § 72.
Vid den uppskattning al' fastigheter, som, efter nu stadgade grunder, först anställes, åligger det Taxerings,-Comileerne alt, med hänsigt till det förhållande för hvarje Län, sorn serskildt bifogade tabell utmärker, lika noggrannt som allvarligt utreda de orsaker, hvilka åstadkommit nedsättning i fastighetsvärdet, och med omsorg tillse, att alltid värdet må sä bestämmas, att alla medborgare i samhället, i förhållande till deras egendom, lika beskattas; egande Comitéerne att, så länge denna Stadga, enligt Rikets Ständers Beslut och Regerings-Formen, länder till efterrättelse, årligen medelst höjning eller nedsättning jemnka egendomsvärdet till närmaste möjliga inbördes likhet; dock alltid med noga iagtlagande deraf, att den för hvarje Län i tabellen fastställda minimi-summan icke understiges; och böra skälen till alla förändringar alltid i protocollet omständligt anföras. § 73.
Vid Bruks- och Bergverks värdering, bestämmes först och serskildt värdet å alia derunder lydande Hemman, Qvarnar, Sågar, Fiskerier och andra Lägenheter, som till landtegendom räknas.
Derefter upptages till serskild värdering beloppet af så väl den lör hvarje Bruk tillåtna tillverkning, beräknad efter Brukets privilegierade smide, som äfven vid de Bruk, der recognitions-smide är tillåtet, den tillverkning, som, i följd af sådan tillåtelse för det föregående året, utöfver det privilegierade smidet, blifvit å våg lefvererad.
Vid en sådan värdering af tillverkningen, för hvilken hvarje orts hammarskalts-jernpris skall tjena Comiteerne till grund, böi’, för att utröna egarens verkliga behållning, afdragas tillverkuings-kostnadens belopp, beroende icke allenast på det högre eller lägre pris, som alla rudimaterier af malm, tackjern och kol kunna anses ega, antingen de äro köpte eller erhållits från Bruksegaren egna grufvor, masugn eiler hemmansskogar, heldst, så väl hvad egna skogstillgångar, som recognitions-skogar beträffar, de förra jemte hemmanen, och de sednare serskildt, äro till Bevillnings-afgift uppskattade, än äfven af Brukens onera, längre eller kortare transporter och alla öfriga oundvikliga omkostnader.
Sedan tillverkningskostnaden sålunda uträknad blifvit, afdrages den från summan af det privilegierade samt recognilions - Bil. lill Bev.-Utskottets Betäiihande, N:o 11.
53 smidels värde, dä återstoden antages såsom sjelfva verkets behållna inkomst, hvilken uträknas till capital med Fem procent.
Af den capitalsumma, som för hvarje Bruk härigenom uppkommer, skall erläggas lika afgift för hvarje Tusende, sorn för landtegendom stadgad är.
Likväl, och pä det Staten å ena sidan må vara försäkrad om en viss minimi-bevilijiing, lika så väl af Bruk som Landtegendom, samt
Bruksegare å andra sidan icke må taxeras öfver hvad billighet fordrar, stadgas härmed, att i intet fall mindre än en niondedel eller mera än en tredjedel må anses såsom egarens behållna vinst af hvarje så väl privilegieradt skeppund frälse- och hammarskatts-smide, som äfven för året vågfördt skeppund recognilions-smide, efter hammarskalts-jernpriset.
Åliggande det Committerade ovillkorligen att, i enlighet med de uppgifne värderings-grunder, emellan sistnämnde tvänne grader bestämma egarens behållna vinst af hvarje skeppund smide, med rättighet, att i de fall, der det privilegierade smidet anses gifva större behållning än recognitions-smidet, till afgift värdera hvart för sig, dock med förbehåll, att det stadgade minimi-värdet icke vid något fall får understigas.
Vinsten uträknas alltid, på sätt förut sagdt är, tili capital efter Fem procent, och af detta capital erlägges lika Bevillning, som af iand tegendomars värde-summa. § 74.
Vid de Bruk, der hela eller en del af smidet till manufactur förädlas, värderas tillverkningen efter den grund, nästföregående § stadgar, sä att lör hvarje skeppund stångjernssmide, som sålunda till manufactur förädlas, anses egarens behållna vinst från högst hälften lill minst en sjettedel af samma Bruks stångjernspris, hvilken behållning på lika sätt, som för stångjernssmide är stadgadt, med Fem procent beräknas till capital, lör hvilket Bevillning, på sätt förut bestämdt är, erlägges.
Der åter manufactur-verk äro anlagde, med rättighet till förädling af köpt ämnes-jern, eller utan eget stångjernssmide, värderas förädlings-rälten tili manufactur sålunda, att egarens behållna vinst af hvarje skeppund smide anses Irån högst en fjerdedel till minst en tolftedel al hammarskatls-priset uti den landsort, der Bruket är beläget.
I begge dessa händelser iagttages, att egarens vinst alltid beräknas utan afseende på den serskildt till Bevillning uppskattade landtegendom, som med Bruket är förenad.
Innehafvare af 54 Bil. till Ber- Utskottets Betänkande, N:o (i.
Bvuk eller manufactur-verk böra till Taxerings-Comite uppgifva del quantum jern, som till manufactur förädlas. § 75.
De Bruk, som, enligt Bergs-Collegii, på Konungens Nådiga befallning, utfärdade Kungörelse af den 17 Juli 1810, för längre eller kortare tid nedlagt större eller mindre del af sina smiden, äro fran Bevillning*- afgift er för de sålunda nedlagda smiden befriade, under den tid, desamma icke begagnas.
Dock, sorn förenämnde Kungörelse bjuder, att bruks-priviiegierade smiden icke få nedläggas eller, inställas utan bemälde Collega derå erhållande Resolution, skall en sådan ovillkorligen företes, innan Bevillnings-friheten meddelas. § 76.
Hvad angår Alunbruk, Ankarsmiden, Bergsmansbarn ra r> Bleck- och Piålhamrar, Valsverk, Bleckbruk, Masugnar, med andra redan i 2:dra Ari. uppräknade verk, fabriker, manufacturier och nied dem jemnförliga ini a Ilningar, Sågverk, samt Valk- Stamp- Olje- och andra än Mjölqvarnar, så skola de till deras rättmätiga värden upptagas, samt, med tillämpning af de grunder, som för värdering af hemman, bruk och bergverk äro föreskrifna, uppskattas efter den afkomst, de kunna och böra gifva åt sina egare; skolande Bevillnings-afgiften alltid påföras verket och utgå i den ort, iler det är beläget, ehvad en eller liera deruti hafva del.
Dock skola sådane masugnar, hvilkas tillverkning bevisligen förädlas af egaren vid jemväl honom tillhörigt stångjernsbruk, taxeras gemensamt med bruket, på det ställe, der detsamma är beläget.
Alla andra masugnar skola ovillkorligen uppgifvas och lill värde beskattas, der de äro belägne.
Vid dessa verks värdering länder till efterrättelse, hvad i 68^ § blifvit stadgadt, med iagttagande, att sådana inrättningar, som ingen del af året blifvit begagnade, endast till värdet af hus och byggnader uppskattas; hvaremot alla öfriga, äfven för sina privilegier, förlag, rörelsefond och den i jemnförelse dermed calculerade afkastning, skola afses, så att de Bil. till Beu.-Utskottets Betänkande, N:o 11. veik, hvilkas åbyggnader ega elt ringa värde, likväl lur den rörelse, sorn drifves, och den inkomst, som deraf hemtas, varda taxerade, emedan här, likasom vid handel och annan rörelse, det är årliga afkomslen, som biouppskattas. § 78.
Skulle, efter föregången noga granskning af mantals-längderne samt de, så väl vid Mantals-skrifningen, som vid längdens uppläsande eller företeende å sockenstämma, gjorde anmärkningar derå, anledning förekomma, alt någon, ulan laga skäl, blifvit från skatt utesluten, böra utskylderne honom ovillkorligen påföras.
Har åter, af hvad orsak som heldst, en person blifvit skatlskrifven, hvilken, oförmögen ali draga de ålagda utskylderna,' för sin nödställda och utblottade belägenhet hade bordt frikalias, ege då Taxerings-Comiteen att rättelse meddela, hvilken likväl, med de skäl, som dertill föranledt, i protocollet intages. § 79.
En hvar taxeras således enligt Mantalsskrifningen lör sin person, der han Embete, Tjenst eller hufvudnäring idkar; för egendom och lägenhet, der den är belägen, samt för rörelsen, der den med laglig rätt eller enligt privilegier drifves; tjenstehjon alltid vid den egendom, der de äro skattskrifne och tjena. § 80.
Allt hvad, enligt denna Bevillnings-stadga, är bestämdt ulfördt för person eller egendom, och således ej beror på Taxeringsmännens pröfning, utan blott på debitering ankommer, skall Häradsskrifvare!! vid det'i uppbörds förfatlni/igarne för honom stadgade ansvar, i taxerings-längden öllöra; kunnande likväl Taxerings-Comiteen anmärka missräkningar och rätlelse meddela.
Kronofogden åligger att tillse, det hvarje skattskyldig, enligt Tqxer i/nr smännens beslut, bellö risen debiteras. 56 Bil. till Bev.-Utskottets Betänkande, M 11. § 81.
Uppslå emellan Taxeringsman olika meningar, så alt omröstning blifver nödig, hvilken alltid bör vara öppen, anstälies den efter ledamöternas antal; skolande, när rösterna äro lika, den mening gälla, som länder till den skattskyldiges förmon. § 82.
En hvar, som det åstundar, vare berättigad att på stället erhålla underrättelse om beloppet af den Bevillning, honom blifvit påförd. § 83.
Efter fulländade taxeringar, åligger det Häradsskrifvare)!, dels alt genast eller sist inom trenne veckor meddela utdrag öfver alla vidtagna ändringar tili hvarje socken, för hvilken, sedan föregående året, ändring egt rum, för att å predikstolen behörigen kungöras, dels ock att till Konungens Befallningshafvande uppgifva de värden, som blifvit hvarje, till bostad af sedt; boställe vid de inom Länet förlagde Regementen och Corpser åsatte; skolande dessa sistnämnde uppgifter derefter af Konungens Befallningshafvande öfversändas tili vederbörande Chefs-Embeten, att tillställas Regementsskrifvarén och uppbördsmannen vid Regementet, som derefter skall påföra hvarje högre och lägre tjensteman vid Regementet den Bevillning, som, i och för bostället, samt för alla andra löne-inkomster efter deras i Staten upptagna belopp, bör erläggas; skolande, för behörig efterrättelse, aila ofvannämnde tjenstemän vid Regementet alltid aflemna fullständiga uppgifter öfver sina löne-inkomster.
Regementsskrifvaren eller uppbördsmannen, som bör af löne-inkomsterna innehålla de deraf utgående Bevillningsmedel, skall utan uppehåll lefverera desamma i Landt-Ränteriet och verificerad räkning deröfver till Lands-Contoret afgifva; men annan Bevillning, så väl som andra Krono-utskylder, hvilka af Militäre Embets- och Tjenstemän böra utgöras, debiteras och uppbäras af vederbörande Uppbördsmän å den ort, der personen är mantals- och skattskrifven.
Bil. till Bné-UitholttH Betänkande, N:o 11. 57 § 84.
Bevillning för de af Regementenas löntagare, som njuta afkomst af indragne boställen, kronotionde, hemniansräntor och Stats-anslag m. m., pä/öres dem af Regementsskrifvarén eller Uppbär dsmannen, efter den på Utåt fastställde lönen, såsom vore densamma till hela sitt belopp contant utgående, § 85.
Innan Taxerings-Comile' åtskiljes, skall den bland sina medlemmar Tälja och föreslå en af hvarje Stånd och Class till Ledamöter i PröfningsComitéen, hvilket val i protocollet antecknas. § 86.
De hos Taxerings-Comiteen. förda protocoll och längder; sedan de blifvit behörigen justerade samt af Ordföranden och tvänne Ledamöter åtecknade, skola, jemte mantalslängden och dess bilagor, af Häradsskrifvaren emottagas.
Sednast inom tvenne veckor, efter det Taxerings-Comiteerne slutat sina förrättningar, skola Kronofogden och Häradsskrifvarne lili Konungens Befallningshafvande insända Comiléernes protocoll, handlingar och längder, vid bot af En R:dr till pastoratets fattige för hvarje dag dermed längre dröjes.
Om Taxerings-Comite i Städerne. § 87.
Dessa taxeringar förrättas i Stockholm inför Öfver-Ståthållaren eller den, han dertill i sitt ställe förordnar, och i de öfriga städerna inför Konungens Befallningshafvande elier deras ombud, med rättighet för dem alt, utan deltagande i omröstningärne, vara Coniiteernes ordförande.
Ej Blh. till R.
Brot. 1814. 5 Sami. 1 Afd. 5 Hafi. 8 58 Bil. till Bev.-Utskottets Betänkande, N:o It. ma Öfver*Ståthållare eller Konungens Befallningshafvande lill taxeringsman väljas, ej eller den, som serskildt varder lill ordförande utsedd. § 88.
Taxeringsman för Stockholm skola vara Tolf af Ridderskap och Adel, Tolf af Preste-Ståndet och Trettiosex af Borgare-Ståndet; af hvilka sistnämnde Nio skola höra till Grosshandels-, Nio till Minuthandels-, Sex till Fabriks- och Tolf till Handtverks*Classerne, samt Tolf Ståndspersoner, som icke till något af Riks-Stånden höra, tillsammans Sjuttiotvå personer, hvilka kunna arbeta pä Sex Fördelningar; dock så, att det belopp, som hvarje skallskyldig blifvit i Afdelningen påfördi, i Comileens pleno pröfvas och bestämmas. § 89.
I Götheborg och Första Classens släder utgöres Taxerings-Comité af Fjna personer bland Ridderskap och Adel, Fyra af Presterskapet, Fyra Ståndspersoner samt Tolf Borgare, hvaraf ett jemnförligt antal ur hvarje Glass.
I andra och tredje Classens Städer skall Taxerings-Comile beslå af Tre Ledamöter af Ridderskap och Adel, Tre af Preste-Slåndet, Tre Ståndspersoner samt Nio Borgare af de serskilda inom städerne varande Glassér; men i Upsala och Lund, der Aeademier äro, af Två Ledamöter bland Ridderskap och Adel, Två af Preste-Ståndet, Två af Acadcmi-Slalen, Två Stånds-personer och idla Borgare.
I alla öfrige städer skall antalet af Taxeringsman vara Två af Ridderskap och Adel, Två af Preste-Ståndet, Två Ståndspersoner och Sex Borgare, med iagttagande, i anseende till desse sistnämnde, alt, så vida Glassér inom staden finnas,, ett efter styrkan af hvarje Glass afpassadt antal utur en hvar väljes.
I Fahlun och Sala skola Taxeringsmännen utgöra, lika antal, som för andra och tredje Classens släder stadgadt är, hvarvid Borgare-Slåndels
Ledamöter utgöras lill hälften af Borgare och Bergsmän, dock så, alt i Fahlun det ena året Fern Borgare och Fyrd Bergsmän och del andra Fem Bergsmän och Fyra .Borgare blifva stadens Taxeringsmän, Bil. lili Bk' -Utskottets Betänkande, N.o 1!. 59 § 90.
Ej må lill Taxeringsman af Borgare-Ståndet väljas annan person, än ilen, sorn idkar verklig Borgerlig rörelse. § 91. 1 de städer, der Gymnasium Finnes, skall ibland Presle-Ståndet cn Lector väljas lill Taxeringsman. § 92.
Academiska taxeringar förrättas under Rectors ordförande och skola utgöras af Två Ledamöter al Ridderskap och Adel, Två at Preste-Slåndet
Två Borgare och Två Ståndspersoner samt Åtta al Academi-Staten, helst sådane, som ega fastighet i staden; och skola Taxerings-längderne för Academien aflemnas til Rector, för att Pröfnings-Comileen vidare tillställas. § 93.
De tvänne ledamöter af Academi-Staterne i Upsala och Lund, sorn välias att deltaga i dessa städers Taxerings-Comileer, och de Ivaline
Borcare hvilka i samma stä.lcr utses att deltaga i Academiska lattenngarnc, lora säsom Ledamöter öfvervara båda dessa taxeringar, ler att pa bada dessa ställen kunna meddela nödiga upplysningar. § 94.
För slädernc galler, alt, då fullt antal taxeringsman af någon Glass skäm: tes genom Ståndspersoners inväljande. m Bil. till Bev.-Utskottets Betänkande, N:o 11. § 95.
Y7id samma tillfälle, som Ledamöter ulses till städernas TaxeringsComileer, skola Suppleanter utväljas till minst en tredjedel af hvarje Taxeringsmanna-Class. § 96.
I städerne ombytas årligen Taxeringsmännen, på det sätt, att en Ircdjedel hvarje år utgår, der sådant med antalet öfverensslämmer, men eljest hälften, under iagtlagande deraf, alt, i Fahlun och Sala, Borgare och Bergsmän med hvarannan alternera; de väljande likväl obctaget, alt åter inkalla de afgående; hvarvid dock det afgående antalet skall vara i förhållande till personalen inom hvarje Class, samt de Taxeringsman skola älgå, ät hvilka en sådan befattning längsta tiden varit uppdragen.
De, hvilka erhållit flesta rösterna, skola, genom Magistratens försorg, så tidigt derom underrättas, att, i händelse några afsägclscr inträffa, suppleanlerne må kunna tillkallas. § 97. Öfver-Ståthållaren och Konungens Befallningshafvande skola, på anmälan af Handels-Collegium i Stockholm samt Magistraterne i de öfrige städerne, att skattskrifningarne jemte allt öfrigt, som bör tjena till grund för Taxerings-Comileernes åtgärd, äro verkställde, i vederbörlig ordning bestämma tiden för deras sammanträden. § 98.
Ledamöter dertill väljas på allmän Rådstuga, så väl af Borgerskapet, som öfriga inom staden skattskrifne invånare af de Stånd och Glassér, sorn, enligt hvad förut stadgadt är, ega i taxeringen deltaga och hvilka, der så tillgång är, böra i staden ega hus och tomt, Bil. till Ba\-Utskott eli Betänkande, N:o 11. €1 § 99.
Della val förrältas antingen på det säll, alt de väljande, genom allmän omröstning, utse samtlige taxeringsmännen, eller att de valberättigad® inom hvarje Class utse det antal af Ledamöter, som af densamma bör utgöras; kunnande äfven denna rättighet uppdragas åt Electorer, som antingen af de väljande gemensamt eller af hvarje Class serskildt utses; dock skall, i detta sistnämnde fall, Electorernes antal inom hvarje Class utgöras, i förhållande lill antalet af dess taxeringsman. § 100.