Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I stället höll Eriksson långa extatiska böner, med utrop och suckar, ägnade att lifligt röra barnakänslorna, och hvarje gång han kunde få någon af gossarne eller flickorna därhän, att de började gråta, uppsände han tacksägelser till Gud, som låtit sin kraft för- nimmas i deras hjärta.
Och han fick ned den ene efter den andra på knä.
» Bed, bed I » ropade han, » bed att Herren må komma och taga sin boning hos dig!
Bekänn dina synder, anropa honom om nåd och barm- härtighet. » Och där bads.
Detta svärmeri grep barnen epidemiskt.
Under dessa söndagsskoletimmar smälte de i tårar, deras darrande läppar stammade ord utan förstådd mening.
Här ropade en, i känslan af sin stora syndaskuld, om förlåtelse, där jublade en mun i visshet om, att de blodröda synderna blifvit snöhvita.
Och de djupare anlagda barnen tog skolläraren in till sig och fortsatte där med det ändlösa bedjandet.
Kerstin var en sundt religiös natur, och hon kände verklig fasa för detta sätt att behandla bar- Bidrag mottagas med Logogryf.
Hon talade med skolläraren därom, men han sökte öfverbevisa henne om, att det endast » var Herrens lifgifvande andes fläkt som börjat blåsa öfver förtorkade tegar. » Hon protesterade.
Bar- nen måste taga skada af detta känslorus, och hon ville ej längre deltaga i söndagsskolan.
Det dröjde naturligtvis icke länge, förrän man i hemmen kom under fund med, hur det gick till i skolhuset på söndagsmiddagarna.
Barnen kommo hem rödgråtna och upprörda, några af dem blefvo rent fysiskt sjuka.
Man klagade för prosten, och han tog skolläraren i förhör.
Eriksson förnekade, att han behandlade barnen orätt.
Så öfvervar prosten en söndagsskolelektion.
Men då gick det till på vanlig sundt och förnuftigt sätt.
Skollära- ren förklarade sedan, att han kännt sig » bunden i anden » genom prostens närvaro.
Föräldrarne förbjödo sina barn att besöka sön- dagsskolan, men en sådan makt hade Eriksson fått öfver många af dem, att de smögo sig från hemmen på andra-tider för att bedja tillsammans med sin lärare.
Då tog prosten Thorell i med hårdhandskarne.
Han förbjöd söndagsskolan, och Eriksson kallades inför skolrådet.
Han infann sig, och prosten sökte bevisa honom, att Herren alltid far fram som ett stilla väder och icke på det orkanlika sätt som han.
Men skolläraren försvarade sig energiskt.
Ingenting, som någon kunde förbjuda, hade försig- gått i söndagsskolan.
Då kallades Kerstin in som vittne.
Ja, hon kunde ej säga annat, än att hon på sista tiden tyckt, att Eriksson burit sig ovisligt åt, och följden blef, att Eriksson af skolrådet er- höll en skarp varning för oförstånd i sin tjänst och för att vidare gå öfver sin befogenhet som skollärare.
Han kände sig nu som en förföljd man.
Först klagade han hos domkapitlet i en lång skrift öfver varningen.
Men konsistorium fann ingen anled- ning att upphäfva densamma, utan tillade dess- utom en skarp tillrättavisning.
Då gick han vidare — till kungs.
Icke heller där fick han sent om- sider rätt.
(Forts.) Hvad alltid till en fästning hörer.
Hvad mor vid slakten sammanrörer.
En större led på män ' skokroppen.
Hvad mängen är på hufvudknoppen.
Hvad är väl den som lyckan funnit.
Hvad ofta utnötts, då man målet hun- nit.
Hvad modet tvingar damer bära.
Hvad barnen sig i skolan lära.
Hvad man till smörgås gärna äter.
Ett mått hvarmed man nu ej mäter.
Hvarpå en tum gör allt för mycket.
En del utaf teaterstycket.
Tre djur för landtbor mycket kära.
Hvad för enhvar är tungt att bära.
Hvad finns på både slott och kojor?
Hvad hörs från den som lagts i bojor?
Hvad under fötterna man sätter.
Och en bland husmanskostens rätter.
Hvad nu på rim jag ju har blifvit se ' n hela kvälln jag flitigt skrifvit.
Hvad mången gubbe blir med åren.
Hvad som vi plågas af om våren.
En ort, där mängen lisa finner.
Ett pris för den, som målet hinner.
En halfö högt, högt upp i Norden.
Ett land långt söderut på jorden.
Hvad intet skepp kan byggas utan.
Hvem som för in i hamnen skutan.
Hvad tiggarn gärna vill förvärfva.
Hvad som en maträtt kan fördärfva, om man för mycket däraf tager.
Hvad junkern ville flickan fager.
Hvad vilden fienden beröfvat.
Hvad mångens tålamod har pröfvat.
Ett mål, man länge sökt att hinna.
Hvad som i hafvet man plär finna.
En hjälp att styra ystra hästar.
Hvad blir lätt den, som mycket festar?
En sten, som ganska högt man skattar.
Hvad kan förstöra fina hattar?
af hvarje stånd?
J » Mitt andra » vet du, om blott du vet, att genast riktigt mig här nu säga, hvad trädet säges gemensamt ega med skarpa yxan, som fäller det.
» Mitt hela » ser du på vattnets bölja, när i din julle på våg du far, än öfver ytan ett spräng det tar och än därunder det vill sig dölja.
L. o Innehåll sförteeknin g. Julia H å k a n s o n; af Georg Nordensvan.
?.e haf 1893 DAGNY TIDSKRIFT FOR SOCIALA OCH L T I TERARA IMTRESSEN FREDRIKA-BREMER-FORBUNDET - - e
C. Vigselformularet och kyr koniotet Adolf HdZmc6w.
Dofia Emilia Bazan Tlz.
R. FrAn ~varldskvinnokongressen) \ M. AmJhoZm.
NAgra intryck fran afrikanska hem Litteratur: L. D-n.
R k a flickor af Rurt Roest, p o r t - s t i d af Gerda Me yerson Meddelanden från Fredrika-Bremer-Forbundet.
Hvarjehanda 1 kvinnofragan Pardo Bazán Ofversattning från span-, For Forbundets medlemmar kr ' 2 50.
- Pris pr årgång {For icke medlemmar ' 4 00
Doktor Earolina Widerström Bryggaregatan 6, 2 tr. A.
83 00.
Mottagningstid: alla kivard, 1-5- Doktcr BURG-XAN, ukdomar Invartes sj ukdomar Sarskddt Bros t- och Und~rlifhsj Bltrader vid fiwl ossiiing a r MaZmtoqpgntwin 7.
- Xllm Td 80 18.
Mottagning 9-41 f rn, ' / z 2-3 e n1 Sondagar 9-11 f rn - 21 Xlaraberg~gatan 29 - FörsäljningSmagasin for Fruntimmersarbeter, såsom V l i f i a d e ~ Nntdo&gt;znZdi) 12tqter9 ~ Triisn idej * &amp; e P, Yadstena Spetsaq BrocZe~ * ier, St ldiar7e oi %t Vdrkade €69 * hYt~ Bc~~~ ' Y~~LZ&amp;&amp;W~ DeIio~at$o~l ~iO ' t$k C C W, @ ~7; 01; II; eIisn7~er m.
Utstyrslar och alla slaga ~runtirnmwsa&lt;beten fllrfkrdigas Markning verlcrtailes Rekvisrfroner från landsorten e: psdreras skyndsamt.
Förtjansten slimmerskansl Allm te1 64 91 J Modenff * ir för Damkappor, Stockholm.
229 Xwazgstv6dgdrrE8gatam 12, iekoininenderar srtt stola och rikhaltiga lager af alla N o a v e a u t 6 e ~ fäjr sasongen.
Sarskildt får rekommendera mitt stor8 lager af w- Pelsverk för Pelskappo~ med dal till passande ofvertyger -
F, ~ kapital P is te^., s@kildt fruptimmer, liar det länge varit ett önskningsin %l att kunna öfverlamna vården af sina värdepapper och skötseln af sina affärer &amp; t n %gon person eller institution, som ined absolut säkerhet förenade punktligliet och noggrannhet i utförandet af det anförtrodda iippdraget äfvensom prisbilligliet.
E n sådan institution ä r, Stockholms Enskilda Banks Notariatafdelning (L i C Z a N y g a t a n 2 expeditionstid 10-41, soin under garanti af Stockliolms Enskilda Boik åtager sig vård och förvaltning af enskilda personers och kassors värdepapper.
Oin en person Iios Notariatafdelningen deponerar obligationer, inkasserar Notariatafdelningen.
vid förfallotiderna kupon- ger och tillliandnli~ller deponenten influtna medel.
Vidare efterser Notariatafdelningen utlottningar at obligationer och underrättar depo- nenten i god tid, ifall en deniie tillliörig obligation blifvit utlottad, samt lämnar förslag till ny placering af det ledigblifna kapitalet.
Oin inteckningar deponeras hos Notariatafdelningen underrättar Notariatafdelningeii gäldenären darom att rantorna % in- teckningarna skola till afdelningen inbetalas, livarefter de medel, soni inflyta, till deponenten redovisas.
Vidare tillser Notariatafdelningen att inteckningarne blifva .i vederbörlig tid förnyade.
Om en hos afdel- ningen deponerad inteclmiiig genoin iiiiderliten förnyelse skulle förfalla, ersätter Stock.liolms Enskilde Bank därigenom uppkoniinen skada.
Förvaringsafgift: 50 öre för år pr 1,000 kronor af deposi- tionens viirde, dock ej under två kronor.
Upplysningar om detta för Sverige nya försakringssatt lemnas å bola- gets hufvudkontor i Stoekholm, 10 Vasagatan, 1 tr., och i öfrigt af om- bud för.
220 ' 71.)
Allmänna Liff ' orsakringsbolaget.
Alla slags verktyg för liiderplnstik aitljzs billipast hos PER FROM, Stor@khcslm, 54 ~Wtistea * ~a~a~eazePsg@~fnaz Sd, OBS.
8a.xar och h i f w w s l i i) ~ ~.
ORS.!
Prisbelönts af Driikt-Re5) rnifiireningen.
fason.
m Reparationer A l l t arbete iitföres noggraiinb; och af Wstc nrterlell.
Skodon tillverkas afven efter modzrn P. GUST.
PETTERSSON, á 2 Drottning~atan 52.
__C_ - andskaff#r Stockholm, ArseiinPsgatari 8.
Svenska, Engelska, Franska och Q s!
~ proinenadhandskar, saval fodrade som ofodrade.
Balhandskar.
Order frhn it~midsi~rten ntförns mot efterkraf.
tel. i 1 39.
Till Fredrika-Bremer-Förbundet insänd periodisk litteratur, Nordisk tidskrift, n: r 5-6.
- Svensk tidskrift, n: r 7-10.
- Ord och bild, n: r 5-9.
- Tidskrift för kristlig tro och bildning, n: r 4-5 - Läsning för liemmet, n: r 3-5.
- Läsning för folket, n: r 2, 3.
- Hemåt, n: r 7, 8.
- Pedagogisk tidskrift, n: r 5-10.
- Svensk lararetidning, ii: r 24-44.
- Verdandi, n: r 3, 4.
- Slöjdiindervisningsbladet, n: r 6, 7.
- Helsoviiiinen, ii: r 7-19.
- Jorde- modern, n: r 4-8, 10.
- Justitia, n: r 1-17.
- Mya boklianclels- tidningen, n: r 23-44.
- Svensk bokliandelstidning, n: r 23-44.
- Svensk miisiktidning, n: r 13-17.
- Nya k y r k ~ n s tidning n: r 27- 30.
- Idiiii, n: r 23-44.
- Kainraten, n: r 12-21.
T Linnea, ii: r - Finsk tidskrift, 6-10.
- Folkskolans barntidning, n: r 24-33. n: r 6; 1-4.
- Hemmet och sarnliallet, n: r 8-10.
- Nyl~ende, n: r 4-16.
- Til moralens frenme, n: r 6-10.
- Evad vi vil, n: r 21 - 29; 34-44.
Kvinden og Samfiindet, n: r 6-9.
- Lend a Hand, ii: r 6;.
- The englisliwoi.ilanls review, n: r 3-4.
- The woinan ' s journal, n: r 21-42.
- The review of reviews, n: r 6 -- lo.
- Deiitsclie - Haiisfrauenzeitung, n: ï 24-45 - Nene Bahnen, n: r 12-20.
L a .femnie, n: r 12-21.
- L a ligue, n: r 3, 4.
- L e joiiriial du - Benské Listy, n: r 1-5. bien public, ii: r, 6-10.
Till Fredrika-Bremer-Förbundet insinda böcker, blb.
Boiinier: Studentföreningen Verdanclis småskrifter, 43-49.
-, J.
Gernandt, Fata Morgana och andra berättelser.
- A. Wahlen- berg, Löndörren.
- G. Meyersolz, Port-Stina.
- Rend, Lena.
Camrnermyer: Camilla C ' ollett, Amtniaiidens Datre.
C. W. K. Gleerup: P. Eklzmd, Tron och trons artiklar.
- Lutherska endragtsboken i allmankyrklig belysning.
Hökerberg: O ' $e &amp; G. Hjelnzerus.
Geografiska kurser.
I. B-aszewski, Adelskronan.
Krayers Bogliaiidel: B. Nielsen, Om Hustruens Underdaanig- liedspligt.
L. Norii~rins förlagsexpeditioii: 0.
Puncke, K ~ i s t u s och människan.
- Kristi bild i Kristi efterföljare.
A. Norstedt Söner: S. LeVon71,zlfvud &amp; S. Brithelli, Kvinnan inom svenoka litteraturen intill kr 1893.
- Juel-hm se^^, Lifvet i världen.
Nykyrklign bokfirliilget: C71.
Giles: Andens natiir.
K, Smyt7b, Friilsarens fotspar.
Unioiien, Kviniiosaksförbiind i Finland: Kvinnan och kvinno- arbetet i Finland.
Magnusson (etablerad 1860) 46 48 Vesteriangpatan 46 48 Försäljningslokaler: nedra eottsiz, e$2, t d och &amp; s3e tr. upp STOCKHOLM.
Största lager i Norden Kulörta o, Xvarta I ' IleklhcZniiig Schalar och Resfiltar o Ob~er~era!
Genom direkta ?ösbindelser med iii-, och utlandets förnämsta fabrikanter k m jag erbjuda ofvannamda artiklar bättre och billigare än niagon an- nan och torde en hvar genom besök i mina lokaler eller genom reqvisition af profver och wror lltt blifra öfres- tygad om fördelen att hos mig f y k sina behof af dessa artiklar.
' iks-re / ef~~ 6 26 4 ' ' m ' ' &amp; foo 28 P r of ve r pil b e g a r a n R ' ~Sle \ efofi 26 ' kostnadsfritt.
le,fj \ Qo \ n \ W
Vigseliormuläret och kyrkomötet.
Det var mandagen den 1 6 okt.
kyrkomötet behand- lade 8: e kapitlet af f örslaget till reviderad kyrlwhandbok, det kapitel, som handlar om brudvigsel.
I föregiende hRf- ten hm Dagny genom signaturen Esselde utförligt redogjort för och uttalat sina &amp; sikt- emot förslaget till nytt vigsel- formulär samt phpekat de punkter, lzvari detta, skiljer sig fr&amp;n det sedan 1 8 1 1 anvanda.
Denna redogörelse har afven vzrit i ett ' litet flygblad gratis tillgängligt p&amp; Fredrika- Bremer-Förbundets byra.
De svenska kvinnorna hafva haft stort slcäl att vara tacksamma mot de man, som ekrefvo 1 8 1 1 Ars vigselforinu- lär.
Allt medan det aunu, ngra ett arhundrade senare, m- ses nästan kätterskt att yrka p i makarnes likställighet inför den borgerliga lagen och p&amp; ett inskränkande af mannens måJsmanskap öfver hustru, hans ratt » att söka och svara för henne », finnes det i den kyrkliga handling, hvarigenom äktenskapen afslutas, icke ett ord om ett dylikt ornyndighets- tillstand i kvinnans sida.
I den del af foriqularet, dar de blifvande makarne erinras om sina ömsesidiga plikter, upp- manas mannen, %att älska och iira sin hustru och genom förstånd och välvilja mer och mer söka att vinna hennes förtroende », hustrun $att med kärlek och tillgifvenhet möte sin mm., ömt deltaga med honom i omsorgen om deras hus och sh skicka sig, att hon rna tackas den make, hvilken hon gifveii är till hjälp.
» Om underdanighet talas diirernot ej ett ord, i motsats till hvad som är förbillandet i de flesta andra protestanti- ska kyrkors vigselformulär.
Det var denna den svenska kvinnans snart sekelgamla företrädesrätt, som hotades genom det nya Iiyrkohandboksförslaget, där, jämte det att de religiösa krafven nästan uteslutande betonas, indragits apostelen Pauli förmaning i 5: e kapitlet af brefvet, till .de Efeser, vers 22, 23, 25:.
81 hiistrur, varen edra man, liksom Hessen, undesgifna, ty en man ar sin hustrus hufviad sisoni ock Kristus ar fössainlinigenis hufriid.
1 man, alsken edra hustrus, såsom ock Kristus has iilskat f6r- samlingen och utgifvit sig sjalf för henne.&gt; Det var ej första gången apostelen Pmlus frambesvu- rits f ör att häjds det kvinliga släktets frihetsstriif&amp;n den, men det måste dock väcka undran.
att det i slutet af det nittonde Arhundradet skulle anses nödvändigt att i vigsel- akten införa, en erinran om hans snarare på gamla testa- mentet an på Kristi lära grundade uppfattning af iiktenska- pet och makarnes inbördes förh&amp;llacde.
Till och med den för det nya handboksförs " rgets ut- arbet ' mde tillsatta komitén valgride Icke draga u t de yttersta konselwenserna i bibelcitatet, utan hoppade öfver den 2 4: e versen, där det säges: asåsom nu församlingen ar iindesgitveii Ksistiis, S&amp; skola ock liustriirna i all ting vara sina inan iinder ' gifnt ?.~~ Äfven i en annan punkt - insiittiinde af ordet rköttx till det gamla formuliireks uttryck » de tu skola varda e t t &gt;, ville: de komiterade åstadkomma en &amp; tergina till den gam- maltes tamentliga uppfattningen af rikteiaslcapet.
Lyckligtvis skulle dylika stick i stäf mot tidsandan giiende balzstraf vartendenser inom lqrkomötet finna motstbnd d en fördomsfri majoritet.
Förslaget bleP förerniil för en liflig och intressant debatt, däri obestridligt de sakrikaste och basta anförandena förfäktade bibeballandet af det gamla vigself ormulä.ret.
Ninga af kyrkomötets mest framstående män sbsom prof. Ribbing, kyrkoherden BPiaaE, pastor prima- rius doktor Fehr, universitetslcansle~en v. Ehenheim, biskop Bundgren.
och prof. Rudin upptriidde lika kraftigt som viil- taligt för den svensks kvinnans ratt att i framtiden likaviil som hittills införas i äktenskapet sisom en med mannen jämbördig varelse, icke sasom hans viljelösa slafshna.
Många beaktansvärda ord yttrades, - ord, som visade att kyrkomötets ledamöter.
afven de presterlige, icke st81 oberörda af a tidstriif vandena och tidsntvecklingen a, att de erkänna, att civilisationen sedan den store hedningaapostelens
dagar gjort avilrtiga, framsteg och eröfringar och att en af de vackraste vore erkännandet af, kvinnans varde, - för att citera hr Ehrenheim -- hvilkeii tillade, att af det nya för slaget kunde man lätt ' f å den föreställningen, att kvinnan i äktenskapet borde afsäga sig sin mänskliga individualitet och personlighet gent emot mannen.
Den civila inålsmansratten, yttrade samme talare, om- fattade blott iigendomsförhhllandet mellan man och hustru, och darrned gaf han ett icke oviktigt bidrag till tolkningen af den svårtydda och omtvistade lagstiftningen.
rörande den gifta kvinnan.
Icke mindre vard att uppmärksammas var doktor Staaffs frimodiga uttalande af den erfarenhet han samlat under sin 22-årign verksamhet såsom kyrlroherde i en af rikets största försmlingar.
Deniia erfarenhet gick ut p i att det i de flesta fall vore mannen, som bure skulden vid de olyckliga aktenskapen.
I mannens karalrter funnes något despotiskt, som ofta toge öfverhand och vore fördikfbringande för den drtenskapliga, lyckan, så mycket iner som mannen icke sällan sjalf hadc en tyrann öfver sig, nämligen flaskan.
Äfven mot insattandet af det bibliska uttrycket &gt;De t u skola varda ett kött », höjdes protester och yttrades många finlc&amp;nslipa och vackra ord af de kyrlromötets högsinnade man, som den 1 6 okt.
1893 förde den svenska lcvinnans talan.
S&amp; yttrades bland annat af en talare, herr Staaff, att han i det nu begagiiade formuliirets uttryck lagt betydelsen » ett hjbrta och en sjal)).
e11 &amp; sikt, som äfven ginge igen i psalmen s ord: ~ N i i blott för världen två, För Gud ett lif, en anda, De hulda inakar g&amp; Att sina öden blanda,.
Som ett gmska markligt tidens tecken måste prof. Ru- dins hematallan betraktas, huruvida det icke vore lämpligt att hafva olika vigselformulär, eller t. o. m. i vissa fall kunna hänvisa brudpar till den borgerliga vigseln.
Denna, hemstallan af den samvetsömme teologen afshg narmast det fall, då, en franskild önskar ingå, nytt äktenskap, och torde vara val vard att af ett följande kyrkomöte upptagas.
För det reaktionära förslaget ~ p p t r a d d e afven itskilliga talare och, ehuru afven p&amp; den sidan förekomno talangfulla anföranden, var försvaret p&amp; det hela ti-imligen matt.
Det hjalpte ej att biskop Ullman helt maliciöst hant$de pk » vissa 1metsa.r inom hufvudstadens damviirld:.
, att prof. Bring var- nade för % upproriska kvinnor B sisom nigoniting rida värre an tyranniska man, att prof. Komby med vanlig slrii ' pa ljun- gade mot D kristendomens f örvärldsligande B &amp; er i bevekmde ordalag skildrade kvinnans sköna lott crtt vara mannen nu- dergifven i allt, eller beskref offervilligheten sisom kvinnans adel och styrka eller talade om hvad den ErirleB förmar, som tiger och lider.
Förslagets dom var %Ud, och det föll, ehuru med endast två rösters öfservikt, 2 7 rtister mot Y 5.
Likaledes förkastades ett förslag af biskop Johanson gaendc u t på att af kongl.
m: t begiira nytt förslag i h a e t.
Och härmed iir för ätslcilliga kr och, som t.i hoppas, för alltid den faran afböjcl, som hotctde Sreriges kvinnor, farcan att i den akt, livilkeii beseglar dcras Efs riktigaste hand- ling, få, indragen den garnma1testame: iti; igx uppfattningon sf äktenskapet, denna uppfattning.
som oahadt s&amp; mRnga h- hundraden af framitskridande och cidisation g i r igen i de flesta landers borgerliga lagstiftning och i de flesta kristna religioners vigselformul~r.
- Det var ett dyrbart arf 3181 B tirs lagstiftare gaf vart folk i vigselformul5irets upphöjda f ~ a a s t a h i i i g af makars inbördes förhållande.
Att r i s a dagars kyrkliga lagstiftare första att uppskatta och varna om iletta arf, det hm 1893 års kyrkomöte bevisat och iiiisigenom outplanligt inristat sitt namn i den svenska kvinnans historis.
31. c.
Dofia Emilia Pardo Bazan.
Den, soin i någon min följer de andliga rörelserna i Spanien, finner lätt, att där pulserar ett rörligt lif och att.
i detta deltaga icke blott män.
I våra dagar, då äfven kvinnan äger rättighet att ingripa pk många oinråden, lämnas icke denna rättighet ur räkningen ens ' i Spa- nien.
Där som annorstädes arbetar kvinnan för sitt köns riittigheter, för ett mera anderikt och förädlande urngängeslif, för lindrande af nöden - äfven där gisslar hon tidens lyten och vinner segrar på andens slagfält.
&amp; Ian skulle lätt kuniia fylla många blad endast ined iipprält- nandet af namn på spanska kvinnor, som i vår tid gjort beaktans- värda insatser i dessa hänseenden.
De saknas icke livarken inom yetenskapen eller konsten, och vårt århundrades hiiinaiiitetssträfvande har i Spanien m h g a representanter bland kvinnor, som ej blott ägnat hela sitt lif å t lidandets tjänst, utan äfven i otaliga skrifter kämpat för välgörenhetens ordnande på rationel grund.
Det ä r dock företrädesvis pk det skönlitterära området, soin man möter de flesta.
En bland de första, som där gjorde sig ett namn, hvilket gått vida utöfver Spaniens gränser, var Cecilia Bohl de Faber, som skrifvit under märket Fernán Caballero, och hvars skapelser äro gripna ur själfva det nationella lifvets innersta hjärta, och som allt intill sin död 1877 ägde det spanska folkets odelade kärlek, beundran och högaktning.
1 i: 1: Bland de mänga, som nu lefva och verka på det litterära om- ridet i Spanien, intager Ernilia Pardo Baa6n det främsta rummet.
Har är icke platsen att utförligen skildra hennes lifsverksainhet, men n %gra anteckningar därom torde afven för.
svenska läsare icke sakna intresse.
Född 1854 i G.alicias hufvudstad L a Coruiia, tillhör hon såväl pH fädernet som p&amp; mödernet den mest ' lysande galiciska adeln.
Den uppfostran hon erhöll var mycket omfattande och föräldru~na lämnade henne full frihet att tillfredsställa lusten - för läsning.
Uti sin roman: Los Paxos de Ulloa, som ä r namnet på en gam- mal aristokratisk familj, lämnar Iion uti ett autobiografiskt företal eii,
skildring af sin litterära utveckling.
He: ines tidigaste ungdoiiis iilsk- lingsböcker voro bibeln, Don Quisote och Uiaden samt senare Que- vedo.
Dumas, George Sand och TT.
HUKO roro bannlysta.
Den drag- ning hon tidigt kande till filosofisk forskning llninade henne ingeni ro förr an bon studerat Kant, Schelling, Ficbte, Hegel, Cartesius, Plato och t ris to te les.
Dessa tänkare upptogo henne d helt, att anda till det tjugutredje hret var hon ännu okunnig om sitt eget lands moderna litteratur.
Hennes läsning af romanlitteratur började med Walter Scott, Bulwer och Dickens, sedan George Saud och V. Hugo och först därefter kom turen till hennes egna landsmän, Alar- c6n och Pereda.
Hennes litteriira ka.llelse visar sig E&amp; tidigt, att hon, innan hon vid 16 ars ålder intradt i äktenskap med D. Jos6 Quiroga, redan hade de- buterat på författarebanan.
E t t afbrott i den nyss började författare- verksamheten inträdde nu.
Bröllopsfesternas och resornas tid kom och darpk ett stilla lif i hemmet.
Doiia Pardo BazBn a r en han- gifven maka och moder, soin sjalf E kärlek uppfostrat sina barn.
Utan a t t försumma någon af de plikter, som &amp; ligga den trogna och älskande makan och modern, har Emilia Païdo Bazán utöfvat och ut- öfvar en författareverksamhet af det mest omfattande slag, och man kan knappast ögna igenom någon af Bpmiens mera framstående revyer eller illustrerade tidningar utan att finna nagot af henne ellek.
- nigot om henne.
Antalet af hennes utgifna arbeten uppgir till ett trettiotco band, förutom hvad hon skrifvit i t.ihingar, sksom la Comyostelann, la Epoca, E l Iiuparcial, Illnstración aitistica, i tidskrifter skom La Espaiia Moderna, Revista de Galicia, Iivilken senare hon sjalf grundat.
a r 1877 eröfrade hon en framtaende plats pk kritikens omrade genom sin Bstudio critico sobre las obras de Feeóo (Kritisk studie öfver Feijóos arbeten), hvarefter snabbt f öl j de Los poetas @ kos ouistinnos Dante, 342Ztou y Tasso (De kristna episka skalderna Dante, Biilton och Tasso), och Ensayo ci ' ltico sobre d Darciaismo (Kritisk studie öfver Darwinismen).
Dessa arbeten, vittnande om djiipa och omfattande kunskaper och en icke r m l i g förmkga af blick pk tingex:, liafva gifvit henne en af de förniimsta platserna inom de spanska ksi- tikernas led.
På detta område arbetar hon ilsi vidare träget och p % ett beundransvardt satt.
Än mera produktiv a r hennes verksamhet p % romanens omrhde.
Förteckningen pk hennes romaner och uovellei a r lang och utrymmet medgifver icke att göra den fullstii~dig.
Några skola dock har om-
' namnas.
Pascual López var den förste och ar en medicine studerandes autobiografi.
Skildringen af det medeltidsliknande universitetslifvet i Galicia vittnar om förf: s omfattande bildning och filosofiska studier, utan ' att något pedanteri framsticker.