Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
— Den rättighet till högre lönetursberäkning, som Utskottet 80 Stats- Utskottets Utlåtande N:o 123. uti 56:te punkten föreslagit för vissa extra lärare, synes ej heller, då dessas antal är mindre betydligt, böra föranleda till någon särskild förhöjning i anslaget.
— Vidkommande åter do uti Departements-ehefens skrifvelse omförmälda till indragnino- afsedda prebende-pastorat, torde någon ersättning för elementar-läroverkens i följd häraf minskade inkomster icke vara behöflig, förr än den beslutade indragningen i vidsträcktare mån kommit till verkställighet; — och lår Utskottet, i följd häraf, hemställa, b) att, jemte det elementar-läroverkens ofvanberörde särskilda inkomster af donations-medel m. m. fortfarande påräknas till bidrag vid aflöningen, Riks-statens anslag för dessa läroverk må bestämmas till en summa af 1,102,009 R:dr 80 öre, innefattande nuvarande statsanslaget, 1,038,741 R:dr 37 öre, med don tillökning af 63,268 R:dr 43 öre, som motsvarar de af Utskottet nu tillstyrkta nya anvisningar.
I sammanhang härmed och då Utskottet inhemtat, att vid ett eller annat af de mindre elementar-läroverkcn lärjungarnes antal under de sednare åren varit så ringa, att någon af de lärareplatser vid samma skola, hvartill anslag blifvit af Rikets” Ständer beviljade, borde kunna, utan olägenhet eller hinder för undervisningens <uln<>\ indragas eller vid annat läroverk förmånligare användas, hvarigenom äfven°besparing i Statens utgifter skulle beredas, har Utskottet ansett sig böra tillstyrka, c) att Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes i nåder tillse, att, då vid inträffad ledighet af lärare-beställning det visar sig, att lärjungarnes antal icke fordrar tjenstens tillsättande, dermed mätte anstå och den anslagna lönen besparas eller ock användas, der tillfälligt behof af ökade lärare-krafter förekommer. 61:o.
Sedan vid förra riksdagen hos Rikets
Ständer framställning skett om inrättande af offentliga läroanstalter för flickor, hade Rikets Ständer, som ansåo-o att undervisningen för den qvinlig» delon af nationen bordo blifva på ett ändamålsenligt sätt ordnad, i öfverensstämmelse härmed, uti sin underdåniga skrifvelse angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Sale Hufvud-titel anhållit, att Kongl. Maj:t täcktes låta uppgöra och till Rikets näst sammanträdande Ständer öfverlemna förslag till undervisningens ordnande för den qvinliga ungdomen, med hufvudsakligt afseende fästad t på bildandet af lärarinnor; — och har i anledning häraf Kongl. Maj:t under den 21 Oktober nästlidet år till Rikets Ständer i detta ämne aflåtit en särskild nådig skrifvelse, införd under N:o 4 i l:sta samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens protokoll.
Af det utdrag af Stats-Råds-protokollet öfver Ecklesiastik-ärenden för den 9 nästförutgångna September, som åtföljer högstberörda nådiga Skrifvelse, inhemtas, att Dcpartements-chefen, vid underdånig föredragning af detta ärende, först utförligt framställt sina åsigter, angående vidsträcktheten af den förbindelse, som kunde åligga Staten i afseende å qvinnans uppfostran och bildning; och ehuru härvid i allmänhet syntes vara önskvärd! och mest lämpligt att denna uppfostran, såsom afsedd för hemmet, äfven i hemmet begynntes och fullbordades, kunde likväl den qvinnliga undervisningen och bildningen ingalunda vara för Staten likgiltiga, Stats-Utskottets Utlåtande N:o 123. 81 giltiga, oell Statens mellankomst vore äfven af synnerligt behof påkallad för den ’ icke ringa del af den qvinliga ungdomen, som saknade tillfälle att inom familjen erhålla den undervisning eller uppfostran, som äro för dess framtida verksamhet hehöfliga.
Departements-chefen, på grund af nu antydda, i Stats-Rådsprotokollet närmare utvecklade skäl, ansåge: att cn offentlig öfver folkskolans område sträckt skol-undervisning för hela den qvinliga ungdomen hvarken vore önskvärd eller för närvarande möjlig att åstadkomma: — att följaktligen ett fullständigt förslag till ordnandet af en sådan undervisning, åtminstone för det närvarande, ej voro af behofvet väsendtligen påkailadt, men deremot skulle verka menligt, om det, såsom sannolikt vore, framkallade å ena sidan anspråk, som ej kunde tillfredsställas, å den andra motvilja äfven för sådana åtgärder, hvilka man skulle vara benägen att, i och för sig betraktade, erkänna såsom både nyttiga och möjliga att verkställa; — att det ändock vore Statens både fördel och pligt att äfven åt den qvinliga ungdomens bildning egna sin omsorg; men att Staten ej i detta afseende borde göra annat eller mera, än hvad som vore ytterst nödvändigt och öfverskrede enskildes, vare sig personers eller kommuners, förmåga — hade
Departements-chefen i underdånighet tillstyrkt Kongl. Maj:t att för närvarande gå den af Rikets Ständer framställda önskan till mötes endast så till vida, som densamma afsåge vidtagandet af åtgärder för bildandet af lärarinnor, helst behofvet af en fullständig läroanstalt för detta ändamål länge varit känbart och öfverk lagad t.
De olika slag af bildningsanstalter, som i sådant hänseende syntes med ledning af fremmande länders föredöme och erfarenhet kunna ifrågakomma att här inrättas, vore antingen ett så kalladt Seminarium, der undervisning meddelas i de för en lärarinna nödvändiga kunskapsarter, utan att lärjungarne i öfrigt äro vid skolan fästade, eller ett Institut för lärarinnor, så ordnadt, att åtminstone ett visst antal lärjungar vid anstalten åtnjuta bostad och föda, samt att undervisning der meddelas ej blott i bokliga kunskaper, utan ock i musik, teckning, målning och finare handarbeten, hvarjemte de äldre lärjungarne genom deltagande i de yngres undervisning förberedas till sitt blifvande kall såsom lärarinnor; — kunnande, i livilketdera fallet som helst, med fördel en modellskola för barn med inrättningen sättas i förbindelse.
Efter att. vidare hafva anfört do omständigheter, som hufvudsakligen syntes tala för eller emot inrättandet i vårt land af seminarier — i afseende hvarå Utskottet till undvikande af större vidlyftighet får hänvisa till åberopade StatsRåds-protokoll, pag. 15 och 16, — hade
Departements-chefen, på grund af hvad dervid förekommit, yttrat, att man väl i allmänhet och der omständigheterna sådant mcdgåfvc, borde föredraga inrättandet för lärarinnor af sådana bildningsanstalter, der lärjungarne jemväl kunde erhålla husrum och kost, der det således vore möjligt att ordna deras undervisning på det mest ändamålsenliga sätt, och der föreståndaren kunde, under ett ständigt umgänge med eleverna, icke blott med noggrannhet följa deras framsteg, utan ock bedöma deras fallenhet för det kall, hvartill de skola bildas, äfvensom slutligen deras skicklighet i dess utöfning.
I afseende å den allmänna planen för ifrågavarande anstalter och dermed förenade kostnader, har Departements-chefen meddelat, att, ehvad Rikets Ständer skulle bevilja anslag för ett Institut med åtminstone till en del, på stället boende elever, eller för ett Seminarium, i första rummet fordrades inköpandet af härtill lämpligt hus.
Kostnaden, något mindre för ett seminarium, kunde, enligt iuliembih. till II.
Prot. 1853 §■ 1860. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 16 Haft 11 82 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 123. tade upplysningar, för ett institut ej beräknas lägre än till 120,000 R:dr R:mt, under antagande att föreståndare och lärarinnor skulle vid anstalten hafva fria husrum, samt att framdeles en modell-skola kunde med densamma förenas.
Att för ändamålet hyra lokal mötte stora svårigheter, då endast undantagsvis något hus torde finnas, hvilket utan betydlig förändring af dess inredning vore härtill användbart.
Den öfriga årliga kostnaden kunde för ett seminarium inskränkas till 9,500 R:dr, nemligen:
Föreståndarinna, utom husrum oell ved R:mt R:dr 1,500:
— En studii-direktör „ „ 500: — 5 lärare (beräknadt efter 1 R:dr 50 öre per timma i ... „ » 5,850: — Materiel och diverse utgifter „ „ 1,650: — Summa R:mt R:dr 9,500: — hvartill under första året komme för seminariets ordnande, inköp af möbler med mera, ett särskildt anslag af 5,000 R:dr.
Den årliga kostnaden åter för ett institut berodde naturligen af åtskilliga omständigheter, hvilka, i fråga om ett seminarium, föga eller alldeles icke behöfde ingå i beräkning.
Sådane vore t. ex. lärjungarnes antal, den större eller mindre enkelhet, som antages kunna vid anstalten vara rådande, och i högst väsendtlig måtto, de afgifter, sorn eleverna erlägga.
I afseende på dessa sednare måste tagas i betraktande, att ganska få bland de fruntimmer, som egna sig åt lärarekallet, kunna för sin egen undervisning göra någon synnerligt stor uppoffring.
Det borde redan anses nog, om man antoge att flertalet förmå bekosta sitt underhåll under lärotiden.
Tille man ej utesluta de öfriga från det öppnade tillfället till undervisning, måste Staten i någon mån träda emellan med sin hjelp, lämpad efter behofvet och de förhoppningar, den medellösa lärjungen genom vid inträdet i läroanstalten ådagalagde kunskaper och anlag gifva anledning att vid sig fästa.
För att emellertid, oaktadt mängden af till en del på godtycke beroende förhållanden, komma till någon slutsats, hade
Departements-chefen, såsom grund för bcräkningarne antagit ett fullständigt institut med treårig lärokurs och 45 Ö © o o vid inrättningen boende elever, af hvilka 25 skulle betala en afgift motsvarande de utgifter, inrättningen för deras vistande derstädes hade att bestrida, 10 betala half afgift och 10 vara alldeles afgiftsfria.
De afgifter, som möjligen borde erläggas af dem, hvilka, utan att tillhöra institutet, erhölle tillåtelse att bevista dess föreläsningar, vore icke tagne i beräkning, då de skäligen borde såsom en extra inkomst mellan lärare och lärarinnor fördelas.
Utom alldeles oundgängliga utgifter vore endast upptagne för premier 500 R:dr, hvilka likväl syntes vara af behofvet påkallade, icke blott för att tjena såsom en uppmuntran till flit och framsteg, men såsom en utväg för inrättningens
Styrelse att understödja sådana elever, hvilka, ehuru medellösa, nödgades af brist på friplatser bereda sig utväg till afgifts erläggande, naturligtvis alltid under förutsättning, att de derjemte genom flit och berömligt uppförande gjordt sig af sådant understöd förtjenta.
Under dessa förutsättningar hade kostnaderna för
Institutet blifvit beräknade att årligen utgöra 16,750 R:dr, nemligen: Stats-Utskottets Utlåtande N:o 123. 83 Löner till Föreståndare, ordinarie lärare och lärarinnor ......
S,000:
— Extra lärare i musik, ritning, gymnastik 1,500:
— Ved och lyshållning 1,500: — Aflöning till tjenstefolk 250: — Mathållning för lärarinnor, elever och tjenstefolk 12,000: — Materiel och diverse utgifter 2,000: — Premier 500: — Summa R:dr 25,750: — Hvarifrån dock skulle afgå:
Hel afgift af 25 elever å 300 : 7,500: — Half afgift af 10 elever å 150: 1,500: - OjjOO: återstår utgift R:dr 16,750: — hvarförutan till inrättningens första ordnande samt uppsättning af möbler, husgeråd m. m. erfordrades ett anslag af 20,000 R:dr, hvilket dock, med afseende derpå att icke hela antalet elever genast kunde intagas, utan olägenhet kunde på tvänne år fördelas med 10,000 R:dr hvartdera året.
Det kunde icke förnekas, att skilnaden i kostnaden för ett seminarium och ett institut, med förut angifna olikhet i plan och organisation, skulle blifva ganska betydlig, uppgående nemligen till 7,250 R:dr årligen, men då ett väsendtligen större gagn skulle genom det sednare alternativet för hela samhället vinnas, oell omfattningen af Rikets Ständers underdåniga anhållan i ämnet otvetydigt antydde en benägenhet att för det vigtiga ändamålet göra vida större uppoffringar, än Dcpartements-chefen nu vågade sätta i fråga, hade
Departemcnts-chefen antaget såsom sannolikt, att, derest medel blifva att tillgå, Rikets Ständer skulle föredraga att för inrättandet af ett Institut för lärarinnor bevilja nödiga anslag nemligen: a) till inköp af ett för inrättningen lämpligt hus, för en gång R:dr 120,000 med vilkor, att om köpeskillingen skulle understiga detta belopp, återstoden måtte få användas till de reparationer eller den förändrade inredning, som kuudo finnas behöfliga; b) till institutets första ordnande, inköp af möbler, husgeråd, linne m. m., fördeladt på tvänne år, R:dr 20,000. c) såsom årligt anslag att under nästkommande statsreglerings-period af Kongl. Maj:t för ändamålet disponeras ett belopp af 16,500 R:dr.
Statsverkets tillgångar under instundande statsregleringsperiod toges i anspråk af många oell vigtiga föremål, hvilka ej tålde uppskof, hade
Departemcnts-chefen deraf ansett sig hindrad att för närvarande sträcka sitt underdåniga tillstyrkande längre, än att Kongl. Maj:t täcktes meddela Rikets Ständer den utredning af ämnet, som sålunda blifvit framställd.
De af Departemcnts-chefen i denna fråga yttrade åsigter, hade Kongl.
Maj:t i nåder gillat, och i öfverensstämmelse dermed innehåller den till Rikets Ständer aflåtna nådiga Skrifvelse i ämnet, att — under förutsättning, det Rikets Ständer med ofvanberörde underdåniga hemställan icke åsyftat den del af undervisningen för den q vinliga ungdomen, som egentligen ligger inom folkskolans område, utan meddelandet af en bildning i viss mån motsvarande, om också både i afseende på läroämnen och kursernas vidd i åtskilliga delar skiljaktig från don, som af ynglingar iuhemtas vid elementar-läroverken — Kongl.
Maj:t funnit det hvarken vara lämpligt eller, med afseende å deraf följande betydliga kostnad, för 84 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 123. närvarande möjligt att ordna undervisningen för den qvinliga ungdomen på ett sådant sätt, att denna, likasom den manliga, för erhållande af en mot hvars och ens samhällsställning svarande bildning hänvisades till offentliga läro-anstalter.
Då qvinnans hufvudsakliga och naturliga verksamhet, för samhället ej mindre be tydelsefull och vigtig än mannens, likväl i allmänhet vore förlagd till ett annat område, det enskilda lifvets och familjens, syntes redan deraf följa, att hon på detta område naturenligt borde söka och erhålla sin bildning.
Å andra sidan måtte erkännas, att tillfälle dertill ofta nog för henne saknas, att hon ej alltid kunde inom familjen erhålla hvarken den undervisning eller uppfostran, som för hennes framtida verksamhet åro behöflig»; och för dessa fäll vore undervisningsanstalter äfven för den qvinliga ungdomen otvifvelaktig! af behofvet påkallade.
Maj:t hade emellertid, vid ärendets pröfning, ansett åstadkommandet af sådana anstalter böra fortfarande öfverlemnas åt enskildes eller kommunernas omsorg, och Statens verksamhet inskränka sig till den del af frågan, som dels genom sin större omfattning och allmännare vigt, dels till följd af dermed förenade kostnader, måste öfverskrida de enskildes förmåga, nemligen bildandet af lärarinnor.
Majit skulle ock önskat, att omständigheterna med gifvit Rikets
Ständer att redan vid innevarande riksdag för detta ändamål anslå nödiga medel; men då Statens tillgångar, enligt hvad Kongl.
Maj:ts nådiga Proposition, angående statsverkets tillstånd och behof utvisade, toges i anspråk af andra vigtiga föremål, hvilka ej tåla uppskof, har Kongl. Majit nu endast, till svar å Rikets Ständers framställning i ämnet, meddelat Rikets
Ständer ofvanberörda utredning af frågan om inrättandet af ett institut för lärarinnor samt dermed förenade kostnader.
Efter sorgfälligt öfvervägande af don fråga, sorn sålunda blifvit af Kongl. Majit öfverlemnad till Rikets Ständers bedömande, har Stats-Utskottet trott sig hafva skäl att antaga att, för befrämjande af den qvinliga undervisningen, såvidt Statens tillgångar och andra förhållanden det medgifva, åtgärder från det allmännas sida både böra och kunna för närvarande vidtagas.
Utskottet är nemligen för sin del öfvertygadt, att qvinnans intellektuel» utbildning, arten och beskaffenheten af den undervisning, som henne meddelas, är en fråga af stor och genomgripande vigt för hela samhällets utveckling och framskridande i bildning; hvarföre ock Staten, enligt Utskottets tanke, har samma förbindelse att vårda sig härom, som i allmänhet åligger den i afseende på befrämjandet af den andliga kulturer! inom samhället.
— Vid bedömandet åter af hvad som under närvarande förhållanden bör från det allmännas sida härutinnan vidgöras, anser Utskottet genom Departements-chefens anförande vara ådagalagdt, att några mera omfattande åtgärder för den qvinliga undervisningens befrämjande svårligen kunna vinna åsyftad framgång, innan man försäkrat sig derom, att ett tillräckligt antal af för detta ansvarsfulla kall fullt skickliga lärarinnor må finnas att tillgå; och torde det derföre icke vara lämpligt att nu ifrågaställa statsanslags beviljande för annat ändamål än det af Kongl. Majit uppgifna, eller inrättandet af en bildningsanstalt för lärarinnor.
Af den fullständiga och upplysande utredning, Departements-ehefen meddelat om beskaffenheten af de särskilda slags anstalter för sådan bildning, som i Stats-Utskottets Utlåtande N:o 123. 85 andra länder finnas oell här kunna ifrågakomma att inrättas, har Utskottet jemväl tagit noggrann kännedom; hvarvid Utskottet ej kunnat undgå att inse, det många omständigheter, på hvilka
Dcpartements-chefen särskildt fästat uppmärksamheten, föranleda dertill att ett
Institut i allmänhet hör anses bättre än ett Seminarium motsvara anspråken på en uppfostrings-nnäi-dlt.
Då emellertid det vigtigaste behofvet hos oss för närvarande är bildande af lärarinnor, och då det torde få antagas, att de flesta, som till en början komma att begagna sig af ifrågavarande anstalt, och af hvilkas verksamhet åtminstone det allmänna bör först kunna påräkna åsyftadt gagn, äro de unga qvinnor, som redan börjat egna sig åt lärarekallet, men vilja begagna detta tillfälle för att ytterligare förkofra sina kunskaper, — då vidare dessa personer i allmänhet säkerligen uppnått den utbildning och sjelfständighet, att en sådan eftersyn och uppfostran, som vid ett institut bör meddelas åt de yngre flickor, hvilka der hafva sitt hem, torde för de förra vara mindre behöflig eller lämplig, har Utskottet tor sin del funnit sannolikt, att inrättandet af ett seminarium skulle under närvarande förhållanden bäst motsvara det ändamål, som hufvudsakligen åsyftas.
Statens kostnader härigenom blifva något mindre, torde väl icke på en fråga af denna beskaffenhet böra väsendtligen inverka; men härtill kommer äfven att, om ett seminarium först inrättas, den erfarenhet, som vinnes under do första åren af dess verksamhet, måste utgöra don bästa ledning vid uppgörande af en efter vårt land och våra förhållanden afpassad organisation för de anstalter af större omfattning, som framdeles torde blifva behöfliga.
Hvad härefter angår de beräknade kostnaderna för ett seminarium, har Utskottet åtminstone till en början ansett mindre nödvändigt, att ett särskildt hus skulle för denna anstalt inköpas; och Departcmcnts-chefens underdåniga yttrande antyder äfven, att det icke syntes vara omöjligt att anskaffa en hyrd lokal, som kunde uppfylla de väsendtligastc fordringarne.
— Då den årliga hysessumman för ett institut af
Departöments-chefen blifvit beräknad till 8,000 it:dr, torde det kunna antagas, att 5,500 R:dr skall utgöra ett tillräckligt belopp till lokals anskaffande för ett seminarium; — hvarjemte Utskottet ansett att den föreslagna summan af 10,000 R:dr för seminariets ordnande, inköp af möbler m. m., kunde utan olägenhet inskränkas till 5,000 R:dr, helst det torde vara tvifvelaktigt, om anstalten genast vid början af nästa år blifvit färdig att begynna sin verksamhet; kunnande den i annat fall å årsanslaget uppkommande besparing för detta ändamål användas.
På grund af hvad sålunda blifvit anfördt och då Utskottet i öfrigt icke funnit något att erinra vid de uppgifna kostnadsbeloppen, får Utskottet tillstyrka, att Rikets Ständer, till inrättande af ett seminarium för bildande af lärarinnor, måtte bevilja dels ett årligt anslag af 15,000 R:dr R:mt, sålunda fördeladt: till hyra af lokal för seminariet 5,500: — „ en föreståndarinna, utom husrum och ved . . 1,500: — „ en Studie direktör 500: — , fem lärare (beräknadt efter 1 R:dr 50 öre per timma) 5,850: — „ materiel och diverse utgifter 1,650: — Summa R:dr R:mt 15,000: — och dels för en gång ett särskil !t anslag af 5,000
R:dr för seminariets ordnande, inköp af möbler m. m. 80 Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 123.
Vid behandlingen af denna fråga liar Utskottet äfven förehaft tvänne särskilda hos Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet väckta motioner, dels af Friherre Rudolf Cederström, hvilken hufvudsakligen med åberopande af hvad Chefens för Ecklesiastik-departementet här ofvan anförda yttrande innehåller i afseende å fördelarne af ett Institut för lärarinnor, hemställt att nödiga medel lör inrättande al en sådan anstalt måtte af Rikets Ständer beviljas, dels af Herr Lallerstedt, som, efter att hafva uti sin motion närmare framställt och utvecklat vigten och angelägenheten deraf, att åtgärder måtte från det allmännas sida vidtagas för befrämjande af qvinnans bildning, i sådant afseende föreslagit, att Rikets Ständer måtte anvisa ett belopp af 15,000 R:dr årligen för inrättande i hufvudstaden af ett seminarium till bildande af lärarinnor.
— Som emellertid omförmälda framställninsrar redan äro besvarade genom hvad Utskottet i ämnet anfört och föreslagit, torde vidare yttrande i anledning af dessa motioner icke erfordras.
Pcdagogieriia. 62:o.
I afseende å de åtgärder, som under de sednare åren ifrågakommit för dessa läroanstalter, får Utskottet erinra, att sedan Rikets Ständer, i underdånig skrifvelse den 18 November 1854, anhållit, det Kongl. Majit måtte vid den definitiva regleringen af elementar-läroverkcn taga i öfvervägande, huruvida de så kallade pedagogierna eller mindre skolorna i åtskilliga af rikets smärre städer kunde sättas i närmare förhållande till rikets öfriga läroverk, hade -Kongl.
Majit vid sistlidna riksdag föreslagit Rikets Ständer, att 28 af dessa skolor måtte upptagas på elemcntar-läroverkens stat, med hvardera en Rektor och en Kollega, hvartill ett ökad t anslag af 63,449 Ridr Rimt fordrades.
Rikets Ständer, som med anledning häraf beslöto att till clementar-läroverkens klass uppflytta trenne pedagogien funno sig för öfrigt, — i saknad af närmare upplysning i afseende å pedagogiernas antal och förhållande så väl sinsemellan, som till städernes folkskolor m. fl. omständigheter, hvilkas utredning syntes nödig för att kunna uppgöra en bestämd stat för de ifrågavarande läroverken — förhindrade att bifalla omför mälda nådiga förslag på den grund likväl, att vid den allmänna regleringen af rikets undervisningsverk det skulle vara obilligt, om de städer, i hvilka skolor af detta slag förefunnes, likasom de närmast intill deni belägna orterna, blefve helt och hållet uteslutna från fördelarne af ett utvidgadt undervisningstillfälle, anvisade Rikets Ständer tillika å Riksgälds-kontoret, för hvartdera af åren 1858, 1859 och 1860, ett reservationsanslag af 30,000 Ridr Rimt att, stäldt till Kongl. Majits disposition, användas till löneförbättring åt lärare vid, samt till utvidgning af sådana stads-pedagogier, uti hvilka undervisningen vunnit en högre grad af utveckling, äfvensom under samma vilkor åt läraren vid pedagogien i Avesta; hvarjemte Rikets
Ständer i underdånighet anhöllo att vid påföljande riksdag måtte lemnäs den utredning angående ifrågavarande slags skolor, hvarom vid 1854 års riksmöte underdånig framställning af Rikets Ständer gjordes.
Då detta ärende i sammanhang med öfrige till Side Hufvud-titeln hörande statsregleringsfrågor den 14 Oktober nästlidet år inför Kongl. Majit i underdånighet anmäldes, hade
Departements-chefen, enligt hvad ofta åberopade Stats-Råds - Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 123. 67 protokoll (pag. 48) utvisar — dervid yttrat den åsigt, att det utan tvifvel läge i sakens natur, att flertalet af pedagogierna i rikets städer småningom skulle vinna den utveckling och det ökade antal lärjungar, att de borde upptagas bland clemen tar-läroverken och ställas under de lör dessa gällande föreskrifter.
Deremot syntes det Kongl.
Majit ej nödvändigt att genom ett beslut åstadkomma en sådan förändring förr, än den af städernas eget behof, oaktadt i sednare tider gjord tillökning i lärarekrafter och derom uttalade önskningar, påkallas, helst det onekligen för vissa städer innebure en fördel, att lärarne vid pedagogien kunde leda de fåtaliga lärjungarnes undervisning längre, än Skolstadgan för 2- eller 3-klassiga elemcntar-läroverk medgifver.