Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Af Statsråds-protokollet inhemlas, hurusom den afgifna berättelsen öfver seminariets verksamhet under det förflutna läseåret, det första af dess tillvaro, gåfve vid handen, alt der varit antagna mer än 50 elever, för hvilka tillfälle varit beredt att, hufvudsakligast efter eget val, i flera eller färre af nedanupptagna ämnen, nemligen kristendom, pedagogik, historia, och geografi, mathematik, fysik, fysiologi, botanik, zoologi, svenska, franska, tyska och engelska språken, äfvensom i teckning, skrifkonst, sång och gymnastik, erhålla undervisning af utmärkte lärare, deribland flere bland hufvudstadens mest framstående vetenskapsmän.
Läroanstalten, sålunda allt från sin första stiftelse med synnerligt förtroende och deltagande omfattad, räknade nu, vid början af sitt andra läseår, 76 elever och hade för detta år, att, med några få af tillfälliga omständigheter föranledda undantag, påräkna samma lärarepersonal som under det förflutna året.
Det ökade antalet elever fordrade dock en ökning i lärarnes antal och möda, och då man ej för framtiden kunde påräkna att, såsom hittills varit och nu vore förhållandet, seminariet skulle erhålla lärare, som åtoge sig undervisningen hufvudsakligen af intresse för den nya anstaltens framgång, Stats-UtsJcottets Utlåtande N:o 139. 67 blefve således en ej ringa tillökning uti till lärares aflöning disponibla medel af nöden, likasom den redan vunna erfarenheten ådagalade, att den för föreståndarinnan anvisade lön ingalunda motsvarade den omtanka och de ansträngningar, som hennes tjensteåligganden fordrade.
Härförutan och då antagandet hos Direktionen af en särskild Sekreterare, hvilken tillika hade räkenskapsföringen sig anförtrodd, äfvensom af en vaktmästare, ej kunnat undvikas, måste särskilda arfvoden för dem beredas, och var anslaget beräknadt att fördelas på det sätt, att deraf skulle utgå: till hyra al lokal för seminariet, jemte ved och upplysning 5,500; „ en Föreståndarinna, utom husrum och ved 2,000 „ en Studii-direktör 500 „ en Sekreterare och Kamererare 750 „ Lärare r 8,650 „ en Vaktmästare 600 „ materiel och diverse utgifter . . . 2,000 Summa R:dr 20,000.
Utskottet, som af hvad ofvan blifvit anfördt finner ådagalagdt, att den begärda anslagsliilökningen är för ifrågavarande läroanstalts fullt tillfredsställande verksamhet och ändamålsenliga utveckling af behofvet påkallad, tillstyrker alltså, att äskade 5,000 Riksdaler måtte af Rikets Ständer beviljas. 67:o.
Under åberopande af qvinnans stora vigt och betydelse för samhällets lycka och förkofran samt den orättvisa, som förmenades ligga deruti, att, förutom folkskolorna och seminarium för bildande af lärarinnor, några undervisnings-anstalter för qvinnor ej blifvit af Staten inrättade, så att för närvarande endast mera bemedlade föräldrar kunde förskaffa sina döttrar någon hildning, hvilken dessutom ofta, genom den enskilda undervisningen, blefve ensidig, om icke lill och med missrigtad, har Herr bohnstedt, Th. L., uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt motion (N:o 28), föreslagit dels att Rikets Ständer måtte besluta en underdånig skrifvelse till Kongl. Majit med anhållan alt Kongl. Majit läcktes i nåder af erfarne, för undervisningen intresserade män tillsätta en komité med åliggande att inom viss tid, efter inhemtande af utlåtande från städernas innevånare, uppgöra ett fullständigt organisations- och kostnads-förslag för högre, på nyaste erfarenheten byggda, för utveckling af själens, hjertats och kroppens krafter ändamålsenligt inrättade bildningsanstalter för qvinnor i alla de släder, hvilkas folkmängd, i förening med den omgifvande ortens, uppginge lill det belopp, alt en skola der borde grundas, dervid beräknande såväl hvad städerna och orterna vore villiga eller borde åläggas dertill bidraga, som ock hvad Staten för organisationen och sedermera för underhåll al lärare och lärarinnor, materiel m. m. borde tillskjuta, samt att Kongl. Maj:t täcktes till näst sammanträdande Rikets Ständer afgifva ett fullständigt förslag i ämnet; dels ock att Rikets Ständer måtte bevilja ett reservationsanslag af 10,000 R:dr, att 68 Stats-Utshottets Utlåtande N:o 139. för nästa statsregleringsperiod ställas till Kongl. Maj:ts disposition för att användas till organisation,, materiel och aflöningar vid sådana för flickor inrättade bildningsanstalter, sorn före nästa riksdag kunde med bidrag af distriktet sättas i verksamhet i städer, allt efter den plan för undervisning och öfningar, som Kongl.
Maj:t nådigst täcktes fastställa.
Jemväl har uti en hos Preste-Ståndet väckt motion (N:o 5) Doktor Thyselius, med hvilken Doktor Söderberg och Kyrkoherden Otterström hufvudsakligen instämt, — under anförande hurusom, på det att den kostnad, som på seminarium för bildande af lärarinnor blifvit nedlagd, måtte bära ännu rikare frukter och de lärarinnor, hvilka från detta seminarium utginge, måtte Anna ett större fält för sin verksamhet, men framför allt på det ett särdeles i landsorten alltför kännbart behof af en för den qvinliga ungdomen ändamålsenlig undervisning, i viss mån motsvarande den, som af ynglingar vid elementarläroverken inhemtades, måtte blifva fylldt, allmänna flickskolor, utan afseende på föräldrarnes stånd och vilkor, borde inrättas, — föreslagit, att Rikets Ständer måtte för upprättandet till en början af fyra allmänna flickskolor bevilja 12,000 l\:dr Ruut, att utgå och å Riks-staten uppföras från och med året näst efter detta riksmötes slut, hvarjemte hel och half skolafgift af 100 och 50 R:dr R:mt årligen skulle lemnäs för de elever, som förmådde att den utgöra, då för fattiga med goda anlag begåfvade flickor undervisningen borde vara fri, och att på Kongl. Maj:ts nådiga pröfning skulle bero, att låta utfärda sjelfva stadgan och att bestämma i hvilka af de städer, som ville upplåta kostnadsfria, rymliga lokaler till skolorna och deras föreståndarinnor, äfvensom lemna nödiga skolinventarier, dessa allmänna flickskolor må blifva upprättade; och voro anslagen sålunda beräknade, att föreståndarinnan utom fri bostad och vedbrand skulle erhålla 1,200 Riksdaler, och tvänne lärarinnor, hvardera en lön af 600 R;dr, samt tvänne arfvoden å 300 R:dr lemnäs för undervisning i ritning och gymnastik, och kunde, sedan skolmateriel och vedbrand blifvit anskaffad, det som återstode af den inflytande skolafgiften användas till premier och föremål liggande inom den allmänna flickskolans område.
Utskottet anser visserligen den qvinliga undervisningen och bildningen ingalunda vara för samhället likgiltiga, men då den fullständigare undervisning
Slaten tillhandahåller mannen, hufvudsakligen afser att göra honom skicklig alt verka i Statens tjenst och för dess ändamål, synes i afseende på den qvinliga undervisningen ett helt annat förhållande ega rum.
Dervid torde Statens pligt böra anses uppfylld, då den för qvinnan underlättar möjligheten att förvärfva sig de kunskaper, hvaraf hon sjelf linner sig vara i behof, och detta torde lämpligast ske derigenom att dugliga lärarinnor genom Statens försorg utbildas.
Utskottet hyser således den öfvertygelse att Statens omsorg i afseende på den qvinliga undervisningen hufvudsakligen bör afse underhållet och den ändamålsenliga utvecklingen af sådana läroanstalter, som för bildande af lärarinnor äro erforderliga.
Dertill skulle erfordras Stats-Utslcottets Utlåtande N:o 139.
69 upprättande af en i nära samband dermed ställd flickskola, hvilken leddes efter samma plan som seminariet och kunde för eleverna derstädes tjena till mönster- och öfningsskola.
Redan utaf Kongl. Majits vid sistlidne riksdag till Rikets Ständer aflåtna skrifvelse i detta ämne inhemtades, hurusom dåvarande
Departements-chefen, vid underdånig föredragning af frågan om inrättande af ett seminarium för bildande af lärarinnor anfört att, ehuru de äldre lärjungarne under sista läroåret skulle använda en bestämd tid för deltagande i de yngres undervisning, vore likväl någon öfning äfven i mindre harns handledning ulan tvifvel nödig för deras fullständiga utbildning till lärarinnor, och det hade således varit önskvärdt om nian med den högre läroanstalten kunnat förbinda en modellskola för mindre flickor, för hvilken den årliga kostnaden beräknats till omkring 5,000 R.-dr Rirnt.
Departements-chefen dä ej böra i afseende på en dylik skola framställa något underdånigt förslag, af skäl, bland andra, att läroanstalten fordrade någon tid för att komma i verksamhet, samt det icke syntes omöjligt att under denna tid bereda eleverna tillfälle till nödig öfning uti någon inom hufvudstaden befintlig flickskola.
Seminariet bar nu redan en tid fortgått i sin verksamhet och på sätt bemälde
Departements-chef anlydt, erlordras om denna verksamhet skall blifva rätt fruktbärande, nödvändigt en med undervisningsanstalten förenad skola, vid hvilken eleverna kunna praktiskt införas i konsten att handleda andra.
Utan en sådan biklningsskola kan seminariet väl bibringa eleverna kunskaper i åtskilliga ämnen, men icke i egentlig mening motsvara sin bestämmelse att vara en bildningsanstalt för lärarinnor.
Ofningsskolan bör ock vara förenad med seminariet, för att den må kunna ledas elter samma grundsatser som detta och på ett fullt ändamålsenligt sätt ordnas.
I öfverensstämmelse med hvad sålunda blifvit aufördt, hemställer Utskottet, alt Rikets Ständer måtte finna Herr Bohnstedts och Doktor Thyselii ofvananmärkta motioner icke böra lill annan åtgärd föranleda, än alt för inrättande och underhåll af en med seminarium för bildande af lärarinnor förenad normalskola för flickor anvisas ett årligt anslag af 5,000 R:dr.
Pedagogi erna. 6fl:o.
I afseende å Pedagogierna bar Kongl. Maj:t i Dess nådiga Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof äskat en förhöjning af 8,000 R:dr i det till dessa läroanstalter för närvarande utgående anslaget.
Af det den nådiga Propositionen bilagda Statsråds-protokoll inheintas alt sedan Rikets Ständer vid sistlidne riksdag, med förklarande att billigheten fordrade, det lärarne vid de i riket befintliga pedagogier fortfarande komme i åtnjutande af de förbättrade aflöningsvilkor, Kongl.
Majit för sistlidne slalsregleringsperiod dem beviljat, beträffande särskildt de pedagogier, vid hvilka, efter Kongl. Majits nådiga 70 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 139. pröfning tvänne lärare blifvit anställda, medgifvit, att desse lärare finge, med vilkor att de hade fullgjort stadgade prof för kompetens till lärarebefattning vid elementarläroverk, erhålla enahanda löneförmåner, som lärare vid 2-klassiga läroverk och att således för
Rektor vid en dylik pedagogi bestämdes en lön af 2,000 R:dr och för läraren af 1,000
R:dr med lättighet lill löneförhöjning efter vissa år, på sätt för de förre vore stadgadt, dock att den förhöjda löneluren borde beräknas först från och med året efter det, då pedagogiens utvidgning till 2 klasser egt rum, hade Kongl. Majit i öfverensstämmelse härmed fastställt nya lönestater för samtliga de pedagogier, hvilka under sisllidne statsregleringsperiod antingen erhållit ännu en lärare utom den förutvarande eller vid hvilka, till följd af undervisningens högre grad af utveckling, läraren fått sig beviljad förhöjning i den dittills bestämda lönen.
I enlighet med dessa nya stater utginge, vid hvar och en af pedagogierna i lljo, Sköfde, Södertelje, Köping, Nora, Hedemora, Grenna, Kongelf, Kongsbacka och Borgholm, rektorslönen med 2,000 R:dr och kollegalönen med 1,000 Hulr samt lärarelönerna vid de enklassiga pedagogierna i Öregrund, Falköping, Ulricehamn, Linde, Avesta, Cimbritshamn, Engelholm, Falkenberg och Laholm med 1,000
R:dr vid hvardera, hvarjemte lönen för nuvarande pedagogen i Säther beslämts lill 800 R;dr, emedan denne icke uppfyllt de vilkor för behörighet tdl sådan befattning, hvilka i sammanhang med utfärdandet af tle nya staterna blifvit föreskrifna.
Då i följd al dessa stater löneförhöjningen för lärare vid de enklassiga pedagogierna sålunda utginge enligt samma grunder och till samma antal lärare, som under åren 1858 och 1859, så toges härigenom icke i anspråk något större anslag lör nästinstundande statsregleringsperiod, än som redan under den innevarande erfordrats, utom för de vid 2-klassiga pedagogier anställde Kolleger, hvilka under de närmaste åren kornme att blifva berättigade att uppflyttas i högre lönegrad.
Enligt gjord beräkning skulle kollega-lönerna vid nämnda pedagogier komma att utgöra för år 1864, 10,000 R:dr, för år 1865, 15,000 R.dr, samt för år 1866, 13,500 R:dr, eller i medeltal för bvartdera af nämnda år 12,166
R:dr 67 öre, hvadan i och för detta ändamål en tillökning i berörda anslag af 2,166
R:dr 67 öre skulle blifva af behofvet pä kalladt.
Men då tillika toges i betraktande, att undervisningen i sång och gymnastik vore för de 2-klassiga pedagogierna af åtminstone lika mycken vigt som vid de 2-klassiga elementarläroverken, men några medel tdl arfvoden för sådan undervisning vid de förra icke funnes att disponera, hade för sådant ändamål, under förutsättning att arlvodena fastställdes till samma belopp, som för enahanda undervisning vid nyssnämnda elementarläroverk dels redan blifvit bestämda, dels i sammanhang med frågan om elementarläroverken blifvit föreslagna, eller för lärare i sång till 100 l\:dr och för lärare i gymnastik till 300 R:dr, en ytterligare tillökning af 4,000 It:dr i berörda anslag syntes böra äskas; och hade Stats-Rådet med anledning häraf och då på ifrågavarande anslag några besparingar icke vore att påräkna, men tillgång för oförutsedda behof borde finnas å ena sidan till arf - Stats- Utskottets Utlåtande N:o 139.
71 vodesfyllnad åt vikarier, der ordinarie lärarne, till följd af sjukdom eller annat giltigt förfall, åtnjöte tjenstledighet, och å den andra till löneförhöjning, i enlighet med ofvan omförmälda grunder, åt lärare vid de pedagogier, der undervisningen väl icke hittills vunnit, men möjligen under den närmaste framtiden kunde erhålla någon betydligare utveckling, i underdånighet hemställt det Kongl. Majit täcktes i nåder föreslå Rikets Ständer, att dels för bestridande af löneförhöjning för de lärare, sorn klefve berättigade att uppflyttas i högre lönegrad, dels lill arfvoden åt öfningslärare, och dels lör andra oförutsedda behof, en tillökning af 8,000
R:dr i anslaget till pedagogier och folkskolor måtte beviljas utöfver det belopp, som redan under innevarande statsregleringsperiod enligt fastställda grunder fordrats, vid bestämmandet af hvilket belopp vissa å berörda anslag af ålder uppförda skolor vid sistlidne riksdag synts icke hafva blifvit tagna i beräkning.
Jemte denna nådiga framställning har Utskottet förehaft flera särskilda, uti afgifna motioner inom Riks-Stånden väckta förslag angående dels utvidgning af vissa pedagogier och dels deras uppförande på stat bland de två-klassiga elementarläroverken; för hvilka motioners hufvudsakliga innehåll Utskottet ansett lämpligast att här i ett sammanhang redogöra.
Sålunda har uti en inom Borgare-Ståndet väckt motion (N:o 184) Herr Holmqvist — jemte det han fästat uppmärksamheten derå att vestra Westmanland eller den del af Örebro län, som tillhör Westerås stift, i allmänhet vore i afseende å läroverk särdeles vanlottad, — vidare anfört, hurusom vid sednaste riksdag anslag beviljats till aflönande af ännu en lärare vid pedagogien i Nora, så att denna skola kunnat förändras till två-klassigt läroverk, men att pedagogien i Lindesberg der emot lemnats utan all uppmuntran från Statens sida, oaktadt sistnämnda stad med deromkring liggande Lindes, Ramsbergs och Ljusnarsbergs socknar räknade större folkmängd än staden Nora och trakten deromkring samt Lindesberg dessutom saknade de kommunikationsförmåner, som kunde underlätta skolungdomens bevistande af läroverken i Örebro och Arboga.
Emellertid hade under sistlidet år lärjungarnes antal vid Lindesbergs enklassiga skola varit 28 eller samma antal, som tvåklassiga skolan i Nora räknat under samma tid; och då Lindesbergs stad med stor kostnad på de sednare 7 åren uppfört ett prydligt skolhus af sten, hvilket, utom trenne rymliga lärosalar, innehåller boställsrum såväl för Rektor som Kollega; har motionären ansett sig böra tili Rikets Ständers behjertande framställa behofvet för Lindesberg och dertill angränsande socknar af skolans i Lindesberg utvidgning samt i detta afseende föreslagit, att nödige medel måtte anslås för nämnda skolas förändring till tvåklassigt elementarläroverk.
Inom samma Stånd har Herr Ödmansson i motion (N:o 136) — under uttalande af den åsigt, att hvarje stad i vårt land borde vara i åtnjutande af ålmin - 72 Stats-Utstcottets Utlåtande N:o 139. stone ett lägre elementarläroverk — föreslagit att pedagogien i Engelholm måtte förändras till ett lägre elementarläroverk.
Uti en hos Bonde-Ståndet väckt motion (N:o 135) har Riksdagsfullmägtigen Henrik Hansson från Wester-Norrlands län — jemte erinran, det Sollefteå vore en både till folkmängd och varuomsättning ganska betydande plats och till följd af sitt läge vid sammanföreningen af Ångermanelfvens båda flodarmar utgjorde handelsmedelpunkten för omkring 20 socknar — tillika anmärkt att i Sollefteå väl blifvit medelst bidrag af statsmedel inrättad en högre folkskola, der 50 till 40 ynglingar erhölle undervisning, men att årligen flere ynglingar, hvilka hade håg att inhemta högre kunskaper, än som i nämnda läroverk kunnat erhållas, måst derifrån afstå, enär, det närmast belägna elementarläroverk, nemligen det i Hernösand, i anseende till dess aflägsenhet af 10 mil från Sollefteå, icke utan större kostnad kunde af dem besökas; och har motionären, på grund häraf föreslagit, att nämnda högre folkskola måtte förvandlas till ett tvåklassigt elementarläroverk och såsom följd deraf, medel anvisas till aflönande af en Bektor, då nuvarande läraren kunde anses såsom Kollega; varande jemväl inom Preste-Ståndet (i motion N:o 152) af Doktor Runsten framstäldt förslag om den högre folkskolans i Sollefteå ombildning till en tvåklassig skola, med årligt löneanslag af 2.000
R:dr för en Rektor, och 1,000 R:dr för en Kollega eller tillsammans 5,000 Rdr, under vilkor, att kommunen bekostar erforderligt skolhus samt boställe åt Rektor.
Under anförande, hurusom det icke vore med rättvisa och billighet öfverensstämmande, att städer, hvarest folkmängden och antalet af lärjungar vore större än på de ställen, der redan tvänne lärare blifvit anställde, fortfarande skulle vara försedde med blott en lärare, har, uti en hos Borgare-Ståndet väckt motion (N:o 141) Herr Lundberg yrkat, att, derest icke möjligen sladspedagogierna i allmänhet blefve lill elementarläroverk förändrade, anslaget för pedagogierna måtte af Rikets Ständer bestämmas på sådant sätt, alt dervid måtte beräknas och afses löner för tvänne lärare vid hvardera af pedagogierna i Ulricehamn och Falkenberg äfvensom arfvoden åt särskilde lärare för undervisning i gymnastik och sång, i enlighet med hvad Kongl. Maj:t beträffande tväklassiga pedagogien eller elementarläroverk föreslagit.
Likaledes har inom samma Stånd Herr Widell (i motion N:o 124) — enär Falköping, till följd af sitt läge och andra gynnsamma förhållanden, årligen tillvexte i folkmängd och välmåga, så att antalet af lärjungar vid dess enklassiga pedagogi vårterminen sistlidet år uppgått till 51 och påföljande hösttermin till 26, yrkat alt, mot vilkor det staden sjelf ginge i författning om anskaffande af eli utvidgadt och förbättradt läroverkshus, pedagogien derstädes måtte förses med ytterligare en lärare och såväl lärarne som läroverket tillförsäkras samma förmåner, som tillkomma öfriga pedagogier med två lärare och alltså äfven erhålla lärare i gymnastik och sång.
Vidkommande Kongl. Majlis nådiga framställning härutinnan, har Utskottet, med Stats-UtsJcottets Utlåtande N:o 139.
73 med afseende å den förädlande inverkan, sång utöfvar på ungdomen och å gymnastikens förmåga att utveckla de fysiska krafterna och gifva kroppen spenstighet, lika med Kongl. Majit funnit, att anslaget åt pedagogier måtte bestämmas så att detsamma medgifver ulanordnande af arfvoden åt lärare i nämnda öfningsämnen; och då hvad i öfrigt angår lärarnes ställning vid dessa skolor, Utskottet lika med Rikets sednast församlade Ständer, anser Rektorer och Lärare vid de 2-klassiga pedagogierna böra berättigas till enahanda aflöningsförmåner, som äro Rektorer och Lärare vid rikets 2-klassiga elementarläroverk medgifna och således älven böra komma i åtnjutande af de förbättrade vilkor, som vid innevarande riksdag blifvit för sistbemälde Lärare af Utskottet föreslagna, får Utskottet tillstyrka, a) alt Rikets Ständer måtte, på sätt Kongl. Majit äskat, bevilja en förhöjning af 8,000 Ridr i del till pedagogierna för närvarande utgående anslag.
Beträffande åter de af ofvanbemålde motionärer gjorda framställningar om dels vissa pedagogiers förseende med tillsammans tvänne lärare, dels deras uppförande å stat bland de tvåklassiga elementarläi overken och dels särskildt den i Sollefteå befintliga högre folkskolans förändring till tvåklassigt elementarläroverk, anser Utskottet i öfverensstämmelse med Rikets Ständers vid sednaste riksdag uttalade åsigter, det vara lämpligast att till Kongl.
Majlis nådiga pröfning och afgörande öfverlemna om och i hvad mån förstärkning af lärarekrafter vid några pedagogier må erfordras eller ock när undervisningen vid någon eller några af dem bör ordnas i enlighet med den för rikets elementarläroverk utfärdade stadga och skolan således uppflyttas från tvåklassig pedagogi till tvåklassigt elementarläroverk; och hemställer derföre, b) att berörda framställningar icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Af det vid 1856—1858 årens riksdag, lill löneförhöjning vid, samt utvidgning af sådana pedagogier, uti hvilka undervisningen vunnit en högre grad af utveckling, å Riksgälds-kontoret anvisade reservationsanslag af 30,000 Ridr för hvarldera af åren 1858, 1859 och 1860, var vid sistlidne riksdag en summa af 40,000
Af denna summa, som, enligt Rikets Ständers vid samma riksdag fattade beslut, fortfarande skulle för ändamålet tillhandahållas, återstå ännu omkring 34,000 R:dr; och på det Kongl. Majit fortfarande må ega medel till betäckande af de kostnader, som tilläfventyrs må erfordras till löneförbättringar vid och utvidgning af pedagogier, hemställer Utskottet, cj att berörda återstod, 34,000
Ridr, måtte jemväl under nästa statsregleringsperiod för sagda ändamål få af Kongl. Majit disponeras.
Slutligen bar uti en hos Ronde-Ståndet väckt motion (Nio 458) Rikädagsfullmägtigen C. J. Svensén från Calmar län, jemte erinran om viglen deraf att folk— Bih. till B.
Brot. 1862 & 1863. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 1 Haft. 10 74 Stats- Utskottets Utlåtande N:o 139. undervisningen allt vidare sprides, föreslagit att Rikets Ständer för deras del ville besluta, att i stället för de så kallade högre folkskolorna, pedagogier på landet måtte inrättas, der kommunerna så åstunda, och att Rikets Ständer, till aflönande af lärare vid dessa pedagogier anslå lika belopp, som för närvarande utgå till lärare vid de lägre elementarläroverken inom riket; varande härvid likväl af motionären hemsta ldt, att landstingets utlåtande och förslag borde afgifvas öfver de pedagogier, som blefve inrättade, innan Statens skyldighet i ofvanberörda hänseende vidtoge; hvarjemte motionären yrkat, att de nu befintliga pedagogierna på landet, som tillkommit genom donationer eller annorledes, skulle ställas under skolstyrelsernas förvaltning och skole-inspektörernes inseende i likhet med folkskolan och de nu föreslagna pedagogierna. —«
Då emedlertid högre folkskolor icke till något betydligare antal förefinnas och anslag till fortsättande af dessas verksamhet blifvit af Utskottet förordnadt, samt då hvad motionären i afseende å de nu å landet befintliga pedagogierna hemställt, är en organisationsfråga, hvarmed det icke lämpligen tillkommer Rikets Ständer att i första rummet taga befattning, torde d) motionen icke till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Folkskolorna. 69:o.
Beträffande folkundervisningen har Utskottet genom remiss från Riks— Stånden fått emottaga dels en af Kongl. Maj-.t den 21 November sistlidet år till Rikets Ständer aflåten nådig Proposition (N:o 43), angående anslag till denna undervisnings befrämjande, dels ock flera inom Riks-Slånden väckta motioner i samma ämne, för hvilka framställningar Utskottet nu går att redogöra.
Uti högstberörda nådiga Proposition har Kongl. Majit till en början erinrat, hurusom Rikets sednast församlade