Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då den förändring af §:n, som blifvit gmensamt antagen af Ridderskapet och Adeln och Rorgare-Ståndet, engentligen endast beträffar §:ns ordalydelse, men icke syftningen af det deruti innehållna stadgande, har således i sjelfva saken Utskottets förslag blifvit såväl af bemälda tvänne Stånd, som af Ronde-Ståndet, godkändt; hvadan och då, i fråga om §:ns ordalydelse, af dessa tre Riks-Stånd tvänne äro ense om samma mening, Utskottet vördsamt inbjuder Ronde-Ståndet att, i afseende på §:ns redaktion, antaga den af Ridderskapet och Adeln samt Rorgare-Ståndet beslutade ändring i Utskottets förslag.
Af 4:de §:n, sådan den blifvit af Utskottet föreslagen, har \ mom. blifvit af tre Riks-Stånd, nemligen Ridderskapet och Adeln samt Preste- och Borgare-Stånden, och således af Riksens Ständer förkastadt.
Reträffande åter mom. % hafva Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndel sammanstämmande beslutat att detsamma borde erhålla följande lydelse: »I såväl de ”kommunala rättigheter, hvilka hittills uteslutande tillkommit burskapsegande borgare, som ”de särskilda skyldigheter af nämnda art, hvilka sådana borgare ålegat, ega jemväl de, ”hvilka, jemlikt § 3, äro medlemmar af stads-kommunen, taga del, såvida icke samma ”rättigheter och skyldigheter äro genom
Rikets grundlagar vissa klasser af stadens medlemmar särskildt förbehållna.»
Deremot har dels Bonde-Ståndet utan förändring antagit detta moment enligt Utskottets förslag, hvilket icke utesluter i staden bosatta, välfrejdade och röstegande medlemmar af stads-kommunen från deltagande ens i sådana kommunala rättigheter och skyldigheter, som genom Grundlag öro vissa klasser af stadens medlemmar särskildt förbehållna — och dels Preste-Ståndet, med ogillande af de förändringar Utskottet i afseende på denna § vidtagit, godkänt densamma, sådan de Kommitterade den Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Memorial JYs 194. 3 föreslagit, d. v. s. med det innehåll att förevarande förordning icke gör någon ändring i de kommunala rättigheter och deraf härflytande förpligtelser, som burskapsegande medlemmar af en stads-kommun särskildt tillkomma.
Då det stadgande, som Ridder skåpet och Adela, lika med Borgare-Ståndet, för sin del beslutat, synes Utskottet hålla en medelväg, emedan de stadganden, som de andra båda Riks-Stånden hvar för sig gillat i det att detsamma å ena sidan väl innebär förändring i det burskapsegande borgerskapets hittills varande privilegierade ställning, men å andra sidan icke åsyftar så stor förändring deraf, som Bonde-Ståndet för sin del ansett lämplig, får Utskottet vördsamt inbjuda såväl Presle-Ståndel som BondeStåndet att, i afseende på 4:de § i de tvänne öfriga Riks-Ståndens beslut, sig förena.
Första momentet i 7:de §, sådan den i de Kommitterades förslag förefinnes, innehåller ett stadgande att i städer med öfver 2,000 innevånare, den staden i kommunala angelägenheter tillkommande beslutanderätt skall uppdragas åt stads-fullmägtige.
Detta stadgande har blifvit godkändt af Ridderskapet och Adeln samt PresleStåndet, hvaremot Borgare- och Bonde-Stånden, i enlighet med hvad Utskottet förut tillstyrkt, uteslutit hela ifrågavarande moment och i dess ställe i det följande momentet tillagt hvarje stad rättighet att, der den så önskade, uppdraga sin beslutanderätt i kommunala angelägenheter åt stads-fullmägtige.
Då således i förevarande fall tvänne olika stadganden blifvit hvardera af tvänne Riks-Stånd antagna samt denna fråga icke är af beskaffenhet att kunna förfalla, utan oundgängligen påkallar en bestämmelse, har Utskottet ansett de skiljaktiga meningarne lättast kunna sammanjemkas genom uppställande af ett tredje alternativ, som icke lemnar någondera meningen utan afseende.
Och då tvänne Riks-Stånd ansett fullmägtigskapets införande icke i alla städer böra göras beroende af stadens fria val och de andra två Riks-Stånden ansett städer, hvars befolkning endast öfversteg 2,000 personer, icke böra i detta hänseende åläggas någon förpligtelse, anser Utskottet en sammanjemkning af dessa tvänne meningar kunna i så måtto ega rum, att den gränslinie, som skiljer de städer i hvilka en stads-representation bör efter lag finnas från dem, som i anseende till ett ringare antal innevånare äfven kunna, om de så önska, besluta mangrannt å allmän Rådstuga flyttades något högre, så att ett större antal sådana kommuner föll inom det område, som skulle lyda under den sednare föreskriften.
Om denna rättighet, som egentligen är af vigt för mindre folkrika städer, tillägges alla sådana, som hafva mindre än 3,000 innevånare, så kommer mera än hälften af Sveriges städer att hafva detta val sig öppet, och de städer, omkring 30 till antalet, som böra hafva en stads-representation, hafva så betydligt anta! innevånare att föga tvifvel lärer 4 Allmänna Besvärs- och' Ekonomi-Utskottets Memorial M 194. uppstå om det olämpliga deri, att samtlige röstegande der skulle sammankallas för beslut om de mångfaldiga och invecklade ärenden, som åt den allmänna Rådstugans behandling skulle komma att öfverlemnas.
Utskottet får således vördsamt inbjuda samtlige Riks-Stånden, att förena sig om antagande af 7:de §:s mom. \, med denna lydelse: »Uti stad med öfver 3,000 innevånare skall den staden i kommunala angelägenheter tillkommande beslutanderätt uppdragas åt stads-fullmägtige.
Andra momentet af förevarande § innehåller, enligt de Kommitterades förslag, hufvudsakligen ett stadgande att i sådana städer, hvilka icke äro förbundna att uppdraga vården om sina kommunal-angelägenheter åt fullmägtige och der det således beror på beslut af stadens egna röstegande medlemmar att hos sig införa fullmägskapet, det till giltigheten af ett sådant beslut erfordras att mer än hälften af stadens hela röstetal efter röstvärdet sig derom förenar.
Detta förslag, som i sjelfva saken förordats äfven af Utskottet, har blifvit godkändt endast af Preste- och Bonde-Stånden, hvaremot Bidderskapel och Adeln samt BorgareStåndel ansett de uti momentet förekommande orden: »hälften af stadens hela röstetal efter röstvärdet» böra utbytas emot »två tredjedelar af de närvarandes röstetal efter röstvärdet».
Då äfven den fråga, som här utgör föremål för Ståndens skiljaktiga beslut, icke är af beskaffenhet att kunna förfalla samt i fråga om valet emellan de tvänne alternativer, som blifvit uppställda, förekommer att — i synnerhet då, enligt Utskottets nu afgifna förslag, alla städer, som hafva ända till 3,000 innevånare, skulle böra fatta särskildt beslut, huruvida en stads-representation skall finnas — svårigheterna torde blifva ganska stora alt tillvägabringa ett sammanträde å allmän Rådstuga, vid hvilket skulle närvara röstegande för mer än hälften af stadens hela röstetal efter röstvärdet, får Utskottet vördsamt inbjuda Preste- och Bonde-Stånden att i afseende på beloppet af det röstetal, som till giltigheten af beslut om fullmäktigskaps införande i städer, der detsamma är lemnadt beroende af stadens beslut, erfordras, med Ridderskapet och Adeln samt Borgare Ståndet sig förena.
Och kommer, derest denna hemställan bifalles, 7 § mom. 2 således att erhålla följande lydelse: »I stad med 3,000 innevånare, eller derunder, må det på de vid allmän Rådsstuga röstberättigade ankomma, huruvida de vilja åt stads-fullmägtige, sin beslutande»rätt öfverlåta.
Till beslut i thv fall erfordras mer än två tredjedelar af de närva»randes röstetal efter röstvärdet, och skall beslutet hos Konungens Befallningshafvande »ofördröjligen anmälas.» Paragrafens 3:dje morn., som i Utskottets förslag utgör det 2:dra,haraf tre Riks - Allmänna Besvärs- och Ekonomi-0(skottets Memorial M 194.
5 Ständ blifvit godkändt med den lydelse Utskottet derå tillstyrkt, hvadan yttrande derom af Utskottet icke erfordras.
Af § 9 enligt de Kommitterades förslag, hvars andra moment blifvit af samtlige Riks-Stånden godkändt, har Utskottet ansett mom 1, så lydande: »I stad, der stads»fullmagiige äro tillsatte, inskränkes allmänna Rådstugans befattning till val af stads»fullmägtige, » böra uteslutas.
Detta Utskottets förslag har dock vunnit bifall endast af Bonde-Ståndet, hvaremot de öfriga tre Riks-Stånden godkänt ifrågavarande af Utskottet uteslutna moment, Ridderskapet och Adeln samt Presle-Ståndel med tillägg vid dess slut af orden: »samt »till beslut om den i 7 § mom. 3 omförmäla fråga.»
Detta tillägg är väl godkändt endast af tvänne Riks-Stånd och synes icke innehålla något af den vigt, att detsamma derföre icke skulle kunna förfalla.
Men då momentet, jemfördt med 7 §:s 3:dje morn., utan detta tillägg icke lärer kunna anses fullständigt, får Utskottet vördsamt inbjuda Borgare- och Bonde-Stånden, att godkänna ifrågavarande, af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet beslutade tillägg till 9:de §:ns mom. 1.
Af § 40 är Usta morn., sådant Utskottet detsamma föreslagit, antaget af Presteoch Bonde-Stånden utan förändring och af Ridderskapet och Adeln med tillägg efter ordet »bevillnings-taxeringslängd» af orden »efter 2:dra Artikeln Bevillnings-stadgan», hvilket tillägg dock, såsom endast af ett Riks-Stånd beslutadt, icke påkallar vidare yttrande af Utskottet.
Borgare-Ståndet har deremot ansett momentet böra hafva följande lydelse: »En »hvar myndig svensk undersåte, som, enligt § 3, är medlem af en stads-kommun och »icke är på restlängd öfver oguldna stadsutskylder uppförd, eger, i enlighet med före»skrifterna i denna förordning, vid allmän Rådstuga deltaga i öfverläggningar och be»slut i alla de staden rörande angelägenheter, hvilka icke, enligt rikets grundlagar, äro »vissa klasser af stadens medlemmar särskildt förbehållna.»
Då emellertid Utskottets förslag till ifrågavarande moments lydelse redan blifvit af 3 Riks-Stånd godkändt, lärer Borgare-Ståndets ofvan anförda särskilda beslut icke kunna till någon Utskottets åtgärd föranleda.
4 0 § mom. 2 har uti Utskottets förslag följande lydelse: »De särskilda afgifter, som utgå för tillverkning eller försäljning af bränvin eller »andra brända eller distillerade drycker, medföra ej rösträtt.» 6 Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Memorial M 194.
Denna lydelse har blifvit godkänd af Preste- och Bonde-Stånden, hvaremot Borgare-Ståndet ansett orden »tillverkning eller» höra utgå, samt Bidderskapet och Adeln förkastat hela momentet.
Då således momentet år godkändt af tre Stånd, utom i hvad detsamma innehaller derom att de särskilda afgifter, som utgå för tillverkning af bränvin eller andra brända eller distillerade drycker, ej medföra rösträtt a allmän Rådstuga, har Utskottet att utlåta sig endast beträffande sistberörda del af momentet.
Denna del ar visserligen endast af tvänne Stånd, nemligen Preste- och Bonde-Stånden, godkänd, men då Utskottet icke kan underlåta att fästa afseende dervid, alt, i följd af tre
Stånds sammanstämmande beslut vid § 70, det redan är af Rikets Ständer afgjordt att de afgifter, som utgå för tillverkning af spirituösa drycker, lika litet som de, hvilka utgå för försäljning af sådana drycker, må, vid bestämmande af stadsutskylder, i beräkning tagas, vid hvilket förhållande förstnämnda afgifter icke heller synas skäligen höra medföra rösträtt i kommunens angelägenheter, anser sig Utskottet böra vördsamt inbjuda Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet att om lydelsen af 10 § mom. 2, sådan densamma blifvit af Preste- och Bonde-Stånden antagen, med dessa Stånd sig förena. 11:te §:ns mom. 1 lyder i de Kommitterades förslag sålunda; »Den, som vid »allmän Rådstuga röstberättigad är, ege en röst för hvarje honom påförd hel Riks»dalers bevillning till Staten.
Burskapsegande borgare tillkommer likväl alltid minst »en röst.» Utskottet har dervid icke tillstyrkt annan förändring än att momentets sednare punkt skulle uteslutas.
Detta tillstyrkande har blifvit bifallet af Bidderskapet och Adeln samt BondeSlåndet; hvadan den ifrågavarande punkten, såsom förkastad af tvänne Stånd, måste anses hafva förfallit.
Paragrafens 2:a mom. är genom 3 Stånds beslut godkändt i enlighet med Kommitterades och Utskottets i denna del öfverensstämmande förslag. § 12 har i enlighet med Utskottets förslag blifvit af samtliga Riks-Stånden utan ändring godkänd utom dess sista moment, hvarå Utskottet tillstyrkt denna lydelse: »för »näring eller rörelse som under borgenärers förvaltning står, må ej röstas.»
Denna lydelse har blifvit antagen af Bidderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet, hvaremot Presle-Slåndet beslutat inskjutande efter ordet ”står” af meningen ”äfvensom i enahanda fall för egendom, om den ej af landtbo eller arrendator inne - Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Memorial M 194. 7 hafves,” och Borgare-Ståndet biträdt detta Preste-Ståndets beslut endast med utelemnande af orden ”landtbo eller”.
Och får Utskottet på grund af de skäl, som redan i fråga om Riks-Ståndens beslut öfver mom. 5 af 1 I :te § i förslaget till förordning om koramunal-styrelse på landet blifvit af Utskottet anförda och jemväl här torde finnas ega tillämplighet, vördsamt inbjuda Ridderskapet och Adeln samt Ronde-Ståndet, att i afseende på lydelsen af förevarande 4:de mom. af § 12 instämma i det af Preste-Ståndet fattade beslut, såvidt detsamma blifvit jemväl af Rorgare-Ståndet biträdt.
Af § 13, sådan den lyder i Utskottets förslag, har mom. 2 blifvit af samtliga Riks-Stånden godkändt.
Mom. 1 åter, hvilket har följande lydelse: ’’Röstegande vare berättigad att sin ”talan och rösträtt i allmän Rådstuga på annan man öfverlåta; dock må ingen på ”grund af fullmagt föra talan för mer än en röstberättigad,” har endast af BondeSlåndet blifvit utan förändring antaget.
Bidderskapel och Adeln har ansett ordet ”man” böra utgå och Preste- samt Borgare-Stånden hafva icke allenast utbytt detta ord emot ordet ”röstegande”, utan äfven efter orden ”föra talan”, tillagt orden ”rösträtt utöfva”.
Då, hvad beträffar den af två Stånd beslutade förändringen af ordet »man» till »röstegande», förekommer att samma förändring lärer, om ej i orden, dock i saken, få anses gillad jemväl genom Ridderskapet och Adelns beslut om uteslutande af ordet »man», hvarigenom momentet i nu ifrågavarande del skulle komma att innehålla, det en röstegande får på annan öfverlåta sin talan och rösträtt i allmän Rådstuga, och då de af tvänne Riks-Stånd tillagda orden: »rösträtt utöfva» icke innehålla annat än en tillämpning af hvad, genom antagande af orden: »talan och rösträtt» i första raden, blifvit af samtliga Riks-Stånden beslutadt, anser sig Utskottet böra vördsamt inbjuda Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet, att i afseende på lydelsen af 13 § mom. 1, med Preste- och Borgare-Stånden sig förena.
För 16 §:ns sednare del näst efter orden »för val af Landstingsman» uti Utskottets förslag hafva Bidderskapet och Adeln samt Preste- och Borgare-Slånden beslutat följande förändrade lydelse: »uti December för bestämmande af Stadens utgiftsoch inkomst-stat enligt § 75 och för anställande af val till återbesättande af de befattningar och uppdrag inom kommunen, hvilka vid årets slut blifva lediga, äfvensom för val af Revisorer;» 8 Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Memorial M W4. hvilken förändring följaktligen, såsom genom Rikets Ständers beslut godkänd, bör i författningen införas.
Vid § 33, som blifvit utan anmärkning godkänd af Preste- och Bonde-Stånden, hafva Ridderskapel och Adeln samt Borgare-Ståndet beslutat endast den förändring, att ordet »Tre» i början af §:n skulle uteslutas; och då denna förändring oundgängligen påkallas af den förändrade lydelse § 16 genom 3 Stånds beslut erhållit, torde ifrågavarande § 33 få anses af Rikets Ständer godkänd med uteslutande af ordet »Tre».
Af 41 § enligt Kommitterades förslag, hvaremot Utskottet i denna del icke haft något att erinra, äro
Usta och 4:de momenterna godkända af samtliga Riks-Stånden.
2:dra momentets första punkt är äfven godkänd i följd af tre Stånds beslut, men samma moments andra punkt, hvilken lyder sålunda: »Äskas omröstning skall den med »slutna sedlar verkställas och tillkomme dervid hvarje stads-fullmägtig en röst» — har blifvit antagen endast af Preste- och Ronde-Stånden, hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet ansett denna punkt böra hafva följande lydelse: »Äskas omröstning, skall den ske öppen och efter upprop, och tillkomme dervid hvarje Stads-fullmägtig en röst.» Riks-Stånden hafva således i afseende på frågan, huruvida hos Stads-fullmägtige förekommande omröstningar skola ske öppet eller med slutna sedlar, stadnat två emot två.
Då denna fråga emellertid är af beskaffenhet att ej kunna förfalla och icke heller medgifver uppställande af något tredje alternativ, får Utskottet, med vidhållande af sin af tvänne Riks-Stånd godkända åsigt i ämnet, vördsamt inbjuda Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet, att i afseende på lydelsen af sednare punkten i 41 §:s 2:dra mom med Preste- och Bonde-Stånden sig förena.
I sammanhang med sitt beslut i afseende på nyssnämnda punkt hafva Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet äfven beslutat att §:ns 3:dje morn., som, enligt Kommitterades och Utskottets förslag, lyder sålunda: »före sedlarnes öppnande skall en »sedel afläggas för att, der rösterna äro lika delade, bestämma beslutet,» — i dess ställe borde erhålla följande lydelse: »Blifva rösterna lika många för särskilda meningar, »gälle Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Memorial M 194. 9 »gälle den mening, som Ordföranden biträder,» — hvaremot Preste-och Bonde-Stånden godkänt Utskottets förslag.
Och får, i följd af sitt utlåtande i fråga om Ståndens beslut öfver näst föregående punkt, Utskottet äfven i afseende på detta moment vördsamt jnbjuda Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet att med de öfriga Riks-Stånden sig förena. 45 §, som, enligt Kommitterades och Utskottets förslag, lyder sålunda: »Ordföranden vakar öfver ordningen vid fullmägtiges sammanträden.
Han kan, efter varning; låta utvisa en hvar, som sig oskickligt förhåller.
Uppstår oordning, som Ordföranden icke förmår afstyra, ege han sammanträdet upplösa,» har af två Riks-Stånd, nemligen Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet, blifvit helt och hållet förkastad och har således förfallit; i följd häraf de följande paragrafernas ordningsnummer kommer att förändras.
48:de § har blifvit af samtlige Riks-Stånden godkänd, af Ridderskapet och Adeln äfvensom af Borgare-Ståndet med tillägg efter ordet »afseende» i paragrafens tredje rad af orden »till behandling», hvilket tillägg dock, såsom beslutadt endast af två Stånd, måste anses hafva förfallit. 73 §, som innehåller föreskrifter i afseende på stads-utskyldernas benämning', har af två Riks-Stånd, nemligen Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet, blifvit förkastad och måste således anses hafva förfallit.
Första punkten af 74 § har, genom Ridderskapet och Adelns, Preste-Ståndets och Borgare-Ståndets sammanstämmande beslut, blifvit antagen med följande lydelse: »Magistraten åligger, att, efter samrådande med Stadsnämnden och med ledning af från
Drätsel-kammaren infordade upplysningar, årligen uppgöra ett utgifts- och ett inBih. till R.
Prot. 1859 & 1860. 8 Sami. 43 Häft. • 2 10 Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Memorial M 194. komst-förslag,» o. s. v. och lärer § följaktligen, enligt ofvan anförda, från Kommitterades och Utskottets förslag afvikande, uppställning i författningen införas.
I sammanhang härmed har ock i 75 §, genom Ridderskapet och Adelns, PresteStåndets och Borgare-Ståndets beslut, ordet »Oktober» blifvit utbytt mot »December». § 78 mom. ] lyder enligt Kommitterades härutinnan af Utskottet utan förändring bibehållna förslag sålunda : »Debiterings- och uppbördslängden skall upptaga hvarje skattskyldig till namn och bostad, den honom påförda bevillning till Staten, särskildt för hvarje beskattningsföremål, den stadsutskyld, som blifvit derpå satt, samt i öfrigt vara inrättad i enlighet med de föreskrifter Magistraten, efter Stadsnämndens hörande, meddelar.»
Detta moment har blifvit utan anmärkning godkändt af Preste- och Bonde-Stånden Ridderskapet och Adeln har, med antagande af momentet i öfrigt, ansett orden »särskildt för hvarje beskattningsföremål, den stadsutskyld, som blifvit derpå satt» böra utbytas emot »den stadsutskyld, som i förhållande dertill blifvit bestämd» — hvaremot Borgare-Ståndet antagit momentet med en sålunda förändrad lydeke: »Debiterings- och uppbördslängden skall upptaga hvarje skattskyldig till namn och bostad, den grund efter hvilken stadsutskylder blifvit beräknade och den utskyld, som blifvit påförd, samt i öfrigt vara inrättad i enlighet med de föreskrifter Magistraten, efter Stadsnämndens hörande, meddelar».
Då Ridderskapet och Adelns beslut icke i afseende på innehållet, utan endast i uttrycket, från Kommitterades och Utskottets, af två Stånd godkända, förslag innehåller någon afvikelse, antagligen föranledd af förstberörde
Stånds beslut i fråga om 73 §, samt momentets innehåll således lärer få anses vara genom tre Stånds beslut af Riksens Ständer antaget, får, i afseende å momentets ordalydelse, Utskottet vördsamt inbjuda Ridderskapet och Adeln att, med frångående af sitt beslut om ändring af förevarande moments ordalag, i denna del med Preste- och Bonde-Stånden sig förena.
Paragrafens andra moment är af samtlige Riks-Stånden godkändt.
Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Memorial JYs 194.
Till § 87 är, genom Ridderskapet och Adelns och Preste-Ståndets, med BorgareStåndets "sammanstämmande beslut ett "tillägg antaget, som lyder: »öfver anmärkningar, angående andra än af kommunen sammanskjutna medel, tillkomme Magistraten pröfningsrätt;» hvilket tillägg bör i författningen införas.
Stockholm den 4 5 Oktober 1860.
STOCKHOLM, tryckt hos E Westrell, 1860 Allmänna Resvärs- och Ekonomi-lfcskoUelt lielänkande N:o 195, I Mo 193.
Ank. till Exp.-Utsk. den 16 Okt. 1860, kl. 10 f. ttl.
Betänkande, i anledning af väckte motioner, i fråga om ändringar i Bese-reglementet af den 51 Oktober 1851, jemte dithörande författningar.
I detta afseende hafva till behandling af Allmänna Besvärs- och Ekonomi-* Utskottet blifvit öfverlemnade följande dels hos Höglofliga Ridderskapet och Adelig dels inom Högvördiga Preste-Ståndet och dels inom Hedervärda Bonde-Ståndet C5 O väckte motioner, nemligen 1 :o Af Herr Friherre af Schmidt, Georg, som anfört hurusom de förrättningar, hvarvid allmänna ombud måste närvara för att bevaka dels Kronans och dels civila, ecklesiastika och militie-bostäliens jemte soldat- och båtsmanstorps rätt under sednare åren till antalet ökats på samma gång skjutslegan blifvit förhöjd.
Dessa förrättningar voro följder af jordbrukets och andra näringars framåtskridande utveckling eller af grannars tvister om bättre rätt till jordegendom.
Det syntes då vara billigt att den eller de, för hvars räkning förrättningen verkställdes ersatte de kostnader, som genom dylika tvister förorsakades de allmänna ombud, som dervid borde närvara.
Då Nämndemän, Magistratspersoner och Borgare numera erhöllo ersättning lör rese- och lefnadskostnaden vid dessa och dylika tillfällen, fordrade jemväl rättvisan och billigheten att någon ersättning tillkomme äfven Kronofogden eller Länsmannen, Presten, Officeraren eller Underofficeraren, som enligt förordnande eller ordres sig inställer.
IHh. lill R.
Prot 1839 & 1860. 8 Sami. ii lläft. 1 2 Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Ulskollcls Betänkande N.o I9S
På grund häraf har motionären föreslagit 1 :o att skjutsersättning enligt gällande Rese-reglemente måtte tillerkännas allmänna ombuden vid alla de förrättningar och sammankomster, dit de blifva beordrade antingen på befallning eller reqvisition af Konungens Befallningshafvande eller annan myndighet, för att bevaka under bemälde myndighets inseende varande egendoms rätt; och 2:o att ifrågavarande skjutsersättning måtte gäldas af den eller dem, som förrättningen eller sammankomsten begärt eller föranstaltat.