Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
M:t läcktes förordna en kommitté af sakkunnige personer, för att afgifva yttrande och förslag, huruvida och på hvad sätt en sådan förändring uti styrelse-verkens och förvallnings-mvndigheternas organisation skulle kunna åstadkommas, som, i öfverensstämmelse med de grunder, hvarpå den så kallade Departemental-styrelsen hvilar, beredde en dylik organisations närmare samband med Stats-departemenlen, äfvensom möjligaste enkelhet i ärendenas behandling, i förening med nödig säkerhet; samt att E. K. M:t derefter ville, vid nästa Riksdag, med delgifvande af nämnda förslag, framställa den Nådiga Proposition i ämnet, som kan finnas af behofvet påkallad.
Stockholm den 25 April 1857. mo m Uppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln den 22 April 1887.
Preste-Ståndet den 22 — —- Borgare-Ståndet den 22 — — Bonde-Ståndet den 28 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående slapelrätls beviljande för sladcn IVads len a. (Allm.
Bcsv:s o. Ekon.-Utsk:s Bet:de N:o 72). S. A. K.
Ilos Rikets Ständer har blifvit anfördt, hurusom handelsrörelsen i staden Wadstena, sedan en hamn af utmärkt beskaffenhet derstädes vore anlagd, under de derefter förflutna åren betydligt uppblomstrat och visat sig vara i stigande, medelst utskeppning hufvudsakligen af säd, plankor och jern, som, till större delen, afgått lill utrikes ort, 140 Expeditions-Utskottets Förslag lill underd.
Siri frelse N:o 66. dels direkte efter klarering i Götheborg, dels ock efter omlastning på andra fartyg derstädes eller vid Mein, hvarmed dryga kostnader varit förenade.
1 planen för anläggningen af Götha kanal hade ingått uppförandet af en stad vid Motala med stapelfrihet, men rörelsen hade, särdeles sedan hamnen vid Wadstena blifvit fullbordad, dragit sig till sistnämnda stad, hvilken, belägen i en af de folkrikaste orter midt i landel, särdeles egnade sig alt ej blott för den närmaste trakten, som inom några lä mils afstånd räknade 50,000 invånare, ulan ock för en del af det öfriga Östergöthland samt de kring sjön Wcttern belägna trakter af Westergöthland och Nerike, blifva en medelpunkt så väl för afsätlningen af produkter, lämpliga för export, som lör anskaffandet af (ie förnödenheter, som infördes till landel, utan att man i ena eller andra afseende! skulle komma alt lida af de dryga kostnader, mellanhandel!) öfver andra städer medförde.
Pä grund häraf, och dä i öfrigt den i äldre lider af dåvarande förhållanden föranledda skillnad emellan sådana Rikets städer, sorn egde och sådana som icke egde rätt alt idka utrikes handel, numera, sedan handelsfriheten börjat mer och mer göra sig gällande, vore af högst ringa betydelse, har hos Rikets Ständer blifvit föreslaget, att för staden Wadstena borde utverkas sta pels ta ds-r;i 11 ig heter, emot de åtaganden, sorn derför kunde borgerskapel föreskrifvas.
Rikets Ständer hafva tagit denna framställning i öfvervägande, och då ådagalagdt blifvit, att staden Wadstena med dess utmärkta hamn är en för orten och angränsande trakter särdeles vigtig handelsplats, så väl för export af Östergöthlands betydliga och ständigt tillvexande spanmåls-produktion jemte andra varu-artiklar, som ock för import af förnödenhetsvaror från utrikes ort, samt de förbindelser, stadens borgerskap för ifrågavarande förmåns erhållande sig iklädt, tillkännagifva detsammas allmänna önskan att af denna förmån komma i åtnjutande; så och då alla hinder, som anses kunna inverka hämmande på handel och öfriga näringar, böra, så vidt möjligt är, undanrödjas, få Rikets Ständer hos E. K.
M:t underdånigst anhålla, att stapelstadsrätt måtte beviljas Wadstena, mot vilkor, att staden ej allenast på egen bekostnad uppför och håller Kongl. Maj:t och Kronan tillhanda tullhus, vågbod och andra för en tullkammare erforderliga byggnader, utan ock åtager sig alt vidkännas de bidrag till nödige Ijenstemäns aflönandc, sorn i allmänhet åligga stapelstäderne, eller i likartade fall blifvit vissa städer ålagde.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 25 April 1857.
Skrifvelse N\o 67. 141 Kl:o C».
Preste-Slåndet den 22 — — Borgare-Ståndet den 22 — — Bonde-Ståndet den 25 — — Rikets Stunders underdåniga Skri/velse, angående beviljande aj stapelrätt för staden Falkenberg.
(Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:s Bet:de N:o 73). S. A. K.
Då hos Rikets Ständer förekommit fråga derom, att staden Falkenberg, som, till mehn för sig och nästgränsande orter, saknade slapelrält, måtte af en sådan rättighet komma i åtnjutande, hafva, till stöd härför, följande förhållanden blifvit framställda: att nemligen Falkenberg, med läge vid ett utaf Hallands större vattendrag, Etra elfven, på blott 1,500 alnars afstånd från dess utlopp i hafvet, vore närmaste staden intill 24 af Hallands läns socknar, eller omkring |:del af länet, jemte angränsande delar al Westergöthland och Småland, hvadan en betydlig befolkning såmedelst komme i lillhälle att med största möjliga fördel afyttra sina produkter och, jemförelsevis, (ill lika billigt pris, som under enahanda förhållanden annorstädes i Sverige, erhålla sådana förnödenheter, som måste till Riket införas; att odlingarne i Halland under de sednaste åren varit jemförelsevis större än i någon annan af Rikets södra provinser, så att spamnåls-exporten borde inom ej långt aflägsen tid blifva betydlig, helst redan under nuvarande för sjöfarten Irån Falkenberg mindre gynnande omständigheter utförsel af råg och potäter egde rum; att, då större och bättre skogar i vestra Småland och Kinds härad af Elfsborgs län, äfvensom i Halland, lågo närmare eller ej längre aflägse från Falkenberg, än från Halmstad, hvarest en ansenlig handel med trävaror utgjorde föremål för sjöfarten, skulle, om hamnen i Falkenberg försattes i sådant skick, att den betryggade för de ofta inträffade sjö-skadorna, en betydligare handel med förädlade skogsprodukter snart derstädes uppstå: att i Falkenberg redan funnes anställd en Tullkammare-löreståndare, äfvensom flere af Tull-statens lägre tjenstemän och betjening vore i staden eller nära der - 142 Expedilions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse N.o 68. intill stationerade; samt att staden Stoge sig fullgöra de skyldigheter, som för erhållande af stapelstads-rätten kunde föreskrifvas.
Efter öfvervägande af detta ärende, och då staden Falkenberg ej mindre på grund af hvad sålunda uppgifvits, än äfven, derest den vid staden belägna, i Kaltegat utfallande
Etra ån skulle blifva upprensad, hvarom fråga lärer vara väckt, synes i en framtid blifva af stor betydenhet och mycket gagn för afsättningen af ortens och angränsande trakters produkter, samt beviljandet af den sökta stapelrätten dessutom skulle medföra den stora förmån, att befolkningen kunde så väl afyttra sina produkter, som erhålla åtskilliga lifsförnödenheter till betydligt billigare pris än hittills, få Rikets Ständer, under den åsigt, att alla sådana hinder, som kunna inverka hämmande på handel och öfriga uäringar, böra, så vidt möjligt är, undanrödjas, hos E. K.
M:t i underdånighet anhålla, att stapelstadsrätt måtte beviljas Falkenberg, emot vilkor att ej allenast tullhus, våghus och andra för en tullkammare erforderliga byggnader varda, i den mån sådane ej redan förefinnas , på stadens bekostnad uppförda och Kongl. Maj:t och Kronan tillhandahållna, utan ock alt. staden åtager sig de bidrag till nödige tjenstemäns aflönande, hvilka i allmänhet åligga stapelstäderne, eller i likartade fall blifvit vissa städer ålagde.
Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 25 April 1857. mo m.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 2 Maj 18S7.
Presle-Ståndet den 4 — — Borgare-Ståndet den 6 — -— Bonde-Ståndet den 6 — — Rikels Ständers underdåniga Skrifvelse, angående preskriptions-tid vid förestående allmän jordeboks-granskning.
(Stats-Ulsk:s IJthde N:o 49.) * ' i ' S. A. K.
Sedan, i sammanhang med pröfningen af det utaf E. K.
M:ts och Rikets Kammarkollegium, på Nådig befallning, afgifna förslag till formulär för de nya jordeböoker, som, i öfverensstämmelse med E. K. M:ts Nådiga Kungörelse den 11 Maj 1855, angående de Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
143 uti ordinarie räntan ingående persedlars omsättning oell förenkling, borde för Rikets samtliga län upprättas, fråga hos E. K. M:t uppstått, huru vidt granskningen af de nya jordeböckerna lämpligen kunde utsträckas, har E. K. M:l täckts till Rikets Ständer aflåta Nådig Proposition i delta ämne och derom hufvudsakligen meddela : att, med anledning af gjord underdånig framställning om behofvet af jordeböckernas granskning för a Ihjelpande af deruti befintliga felaktigheter och brister, E. K. M:t, som ansett denna fråga, hvarpå mångå enskilda rättsförhållanden berodde, böra med nödig varsamhet, på behörigt sätt samt utan öfverflödiga och vidlyftiga omgångar behandlas, under den 24 Maj 1833 i Nåder anbefallt Kammar-kollegium alt i underdånighet föreslå huru och på hvad sätt, i öfverensstämmelse med gällande författningar samt under behörigt afseende å Kronans och enskildes rätt, men med åstadkommande af minsta möjliga rubbning i beslående förhållanden för de sednare, äfvensom minsta omgång och besvär för vederbörande Embetsmän, arbetet med rättelse af jordeböckerne lämpligen kunde elter hand utföras; alt Rikets vid 1834 och 1835 årens Riksdag församlade Ständer hos E. K. M:t i underdånigbet begärt, att den anbefallda jordeboks-granskningen icke måtte medföra någon till återbetalning ledande efterräkning eller den ringaste rubbning uti eganderätts-förhållanden: att Kammar-kollegium, uti häröfver afgifvet underdånigt utlåtande, val ansett sig icke kunna till denna anhållan tillstyrka Nådigt bifall, men, med afseende å de kännbara lidanden och olägenheter, som för enskilde skulle uppkomma genom förändring af förhållanden, hvilka under en längre tidsföljd fått oklandrade fortfara, äfvensom genom de rättegångar, som härom komme alt uppslå, framställt nyttan och nödvändigheten deraf, att granskningen afsåge endast någon bestämd förfluten tid, samt alt derefter de för afgifvande af förslag rörande beskattnings-väsendels samt uppbörds- och redogörelse-verkets förenkling i Nåder tillförordnade kommitterade, i underdånigt betänkande, yttrat, hurusom, derest, för upprättande af ny jordebok, undersökning skulle för hvarje hemman verkställas så fullständigt, att de nu antecknade förhållandenas riktighet genom jemförelse med alla tillgängliga jordeböcker för den förflutna tiden pröfvades, sådant komme att icke allenast medföra så vidlyftigt och tidsödande arbete, att det nya jordeboks-verkets fullbordande först vid en ganska aflägsen tidpunkt vöre att emotse, utan ock otvifvelaktig! föranleda en högst betydlig mängd tvister om förändring uti nuvarande, på jordeboken grundade förhållanden,
och hvilka tvister således skulle inverka på både statens och enskildes häldvunna rättigheter, utan att det måhända ens alltid, i sakuad af erforderliga handlingar, blefve möjligt att dem fullständigt utreda och med full rättvisa afgöra, derförulan en dylik utsträckning af undersökningen icke instämde med Kongl. Rrefvet den 24 Maj 1833 eller med Rikets Ständers förbemälda underdåniga framställning, hvadan Kommitterade funne behofvet påkalla bestämmande af viss tid, hvarutöfver undersökningen ej borde sträckas tillbaka, dervid jemväl nödigt vore, att i detta hänseende antaga sådan tidpunkt, då jordeböcker blifvit upprättade, dock att, i uppgifvet särskildt fall, undersökning äfven i äldre jordeböcker borde ega rum; hvarjemte Kommitterade-föreslagit att, då mångfaldiga förhållanden kunde förekomma, deruti rubbning efter längre tids förlopp skulle medföra lidande och osäkerhet för enskilde, den hemställda gransknings-preskriplionen måtte få, utan undantag, omfatta alla anmärkningar i sådana omständigheter, som af jordeboken berodde, men deremot ansett någon sådan inskränkning icke skäligen kunna ifrågakomma uti de enskildes anmärkningsrätt, alt begagnas i den ordning, derom föreskrefves.
Med anledning af hvad härutinnan förekommit rörande angelägenheten att bestämma en viss tid, hvarutöfver, vid de nya jordeböckernas granskning, undersökning uti eller jemförelse med äldre jordeböcker icke måtte ega rum, har E. K. M:t uti högstberörda Nådiga Proposition föreslagit, det Rikets Ständer, för sin del, måtte bifalla med - 144 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 68. delandel af del allmänna stadgande, att vid den i och för de nva jordeböckernas granskning skeende jemförelse emellan dessa och jordeböckerne lör äldre år, de jordeböcker, som upprättats år 1793 i Östergöthlands, år 1797 i Stockholms och år 1795 i Rikets öfriga län, skulle blifva de äldsta, till hvilka jemförelse!) utsträcktes, samt att följaktligen ingen förändring af sådana förhållanden, som uti sistnämnda och sedermera upprättade jordeböcker oförändradt och ulan anmärkning iakttagits, mätte ifrågakomma, utan allt sådant, å Kronans sida, vara såsom laga kraflvunnet att anse ; dock att, i händelse skiljaktigheter emellan anteckningarne uti förenäumda jordeböcker, i allmänhet utgörande fyra för hvarje län, skulle förefinnas, oell dessa anteckningar sålunda icke kunna genom ifrågavarande preskription befästas, undersökning för utrönande af rätta förbållandet finge äfven i äldre jordeböcker företagas; äfvensom hvad uti omförinälda hänseende blefve förordnadt icke komine att verka någon förändring af hvad författningarne, rörande efterräkning af alldeles icke eller till för ringa belopp debiterade räntor och andra utskylder, förmådde och föreskrelve, hvaremot E. K.
M:l ansett del böra vara enskild egendoms-innehafvare obetaget att, utan inskränkning till någon viss lid, i hvad hans rätt rörde, emot den upprättade jordeboken uti den för öfrigt stadgade ordning besvär anföra.
Vid öfvervägande af detta ämne hafva Rikets Ständer dels ansett det vara af synnerlig vigt, att Statens anspråk emot enskilde, åsyftande riittelse uti de i jordeböckerna befintliga anteckningar, ej må lill obegränsad tid utsträckas, utan att dessa anspråk böra, till betryggande af enskildes eganderält, inom en viss bestämd tid göras gällande, dels äfven funnit billigt och ändamålsenligt, att enskild egendoms innehafvare må, utan inskränkning till någon tid, i hvad hans rätt rörer, uti jordeboks-anteokningarne söka rättelse; dock att uttrycket »enskild egendoms innehafvare», sorn kan gilva anledning till den tolkning, alt ifrågavarande rättighet ej borde tillkomma andra än enskilde personer, ehuru dermed måste alses jemväl allmänna verk och inrättningar samt kyrkor och fromma stiftelser, i öfverensstämmelse med denna åsigt varder utbytt emot: »annan jordinnehafvare än Kronan.» r följd häraf har hvad E. K. M:t uti förevarande Nådiga Proposition täckts föreslå, blifvit med nämnda förändring, af Rikets Ständer gilladt och bifallet; hvilket Rikets Ständer få till svar i underdånighet anmäla.
Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 6 Maj 1857.
Expeditions-Utskottets Förslug till underd.
Skrifvelse N:n 69. 145 Uppläst och godkändi hos Kidd. oell Adeln den 2
Maj 1837.
Prcsle-Slåndct den 4 — — Borgare-Ståndet den 6 — — Bonde-Ståndet den 6 — — Rikets Ständers underdåniga Skrif reise, i fråga om eftergift af en Ofverste I. af Ekenstam i lifstiden ådömd ersättning, till följd af Tull-kassören G. E.
(Slats-Ulskits Ellide Nio 50J. S. A. K. Sedan Tull-inspektoren, f. d.
Öfversten Israel af Ekenstam, sorn i förut innehafd egenskap af tillförordnad
Chef för vestra tull-distriktet, genom E. ti.
Mits Nådiga Utslag den 27 Augusti 1852 förklarats skyldig alt af den efter Tull-kassören och Konfiskationsinspekloren i Götheborg, G. E. Bergvalls afvikande yppade uppbörds-brisl, ersätta ett belopp af 1,182 R:dr 14 sk. 5 rist Biko, hos E. K.
Mit i underdånighet anhållit att af Nåd varda från denna ersättnings-skvldighet befriad, äfvensom, efter det bemälde Öfverste den 6 Mars sistlidet år, före pröfningen af den gjorda ansökningen, med diiden algått, hans 2:ne efterlefvande döttrar, Margaretha Göthilda af Ekenstam, enka efter Öfverste-Iöjtnanten Carl de Mottoni e Palacios, samt ogifta Edla Helena af Ekenstam, den sistnämnda genom lagligen nämnd förmyndare, uti en till E. K.
Mit ingifven skrift underdånigst sökt befrielse från ersättandet af ifrågavarande balans-medel, har E. K.
Mit under den 16 derpålöljde December till Rikets Ständer aflålil Nådig Proposition rörande detta ärende, hvarutinnan förekommit, bland annat, ali Öfversten al Ekenstam, eller erhållet Nådigt förordnande, lörestått Chefs-embetet för vestra Tull-distriktet under den tid, då ifrågavarande balans uppkommit, och all, sedan Tull-kassören och Konfiskations-inspektoren Bergvall den 13 April 1842 från Riket afvikit samt en uppbörds-brist, stor 10,229 Ridr 14 sk. 7 rist., efter honom vppats, hvaraf likväl sedermera största delen blifvit, meddelst användande af befintliga tillgångar, betäckt, E. K.
Mits och Rikets Kammar-rätt, genom utslag i balans-målet den 6 Juni 1851, på den grund att Öfversten af Ekenstam Bih. till B.
Pro t. 1856 & 1857. 10 Sami. t Afd. 19 146 Expeditions-Ulskollcts Förslag lill underd.
Skrifvelse N:o 69. genom uraktlåtande af sin embelspligt att å Bergvall, såsom underlydande uppbördsman, utöfva kontroll i afseende på redovisningen af influtna medel, vållat, det denne kommit i tillfälle alt ifrågavarande balans sig åsamka, förpligta t. meranämnde Ofverste att den inträffade uppbörds-brislen, i uppgifna ännu oguldna särskilda poster, med sammanlagda 1,188 R:dr 21 sk. 5 r st.
B.ko ersätta; hvarefter E. K. M:ts Högste Domstol, uppå deröfver anförda underdåniga besvär, genom ofvanberörda utslag den 27 Augusti 1852 fastställt Kammar-rättens beslut, endast med den förändring, ali Öfversten af Ekenstam, på uppgifna grunder, befriats från ersättande af 6 R:dr 7 sk., som utgjort ett oguldet belopp å Konfiskations-kontorets uppbörds-konto öfver Tull-statens enskilda pensions-inrättnings medel, så att å liela balansen återstode alt utaf Öfversten af Ekenstam ersättas:
Tullmedel, tillhörande Konfiskations-kontorets uppbörd . . .
B:dr 1,097:'30. 5.
Manufaktur-fondens medel dito dito 4: 10. 2.
Tull-statens pensions-medel, tillhörande kassa-uppbörden . . . „ 80: 21. 10. eller tillsammans R:dr 1,182: 14. 5.
Varande af E. K. M:t i Nåder förklarad!, det E. K.
M:t icke ansett skill förekomma till eftergift af förberörde uti balansen inbegripne 80 R:dr 21 sk. 10 r:st.
B:ko, tillhöriga Tull-statens pensions-kassa, ej heller af den på det öfriga beloppet åklagaren i målet tillkommande provision, hvaremot E. K. M:t, enär, efter hvad handlingarne åda galade, Öfversten af Ekenslams sterbhusdelegare skulle, genom utkräfvande jemväl af det härefter å balansen återstående belopp, nödsakas att till borgenärer afträda all boets egendom, i Nåder föreslagit Rikets Ständer alt befria bemäldc Öfversles efterlefvande döttrar från den honom i lifstiden ådömde ersättning, utom hvad anginge ofvanberörde pensionskasse-medel och åklagare-provision.
Och sorn Rikets Ständer, med afseende ä de härvid förekomna ömmande omständigheter och förhållanden, funnit skäligt lill E. K.
M:ls sålunda gjorda Nådiga framställning lemna bifall, få Rikets Ständer delta sitt beslut, såsom svar i ämnet, härme delst hos E. Ii.
M:t i underdånighet anmäla; framhärdande Rikets Ständer &c. Slockholm den 6 Maj 1857.
Expeditions- U Iskot tets lill underd.
Skrifvelse N:o 70. 147 JU: O m IJppläsl och godkändt hos Ridd. och Adeln den 2 Maj 18S7.
Presle-Ståndet den 4 —•
— Borgare-Ståndet den <> — — Bonde-Ståndet den 6 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående försäljning af tomtplatsen ejler Kronans nedbrunna spamndls-mugasinshus i staden Carlshamn.
(Stats-Utsk:s S. A. K. Sedan E. K.
M:ls och Rikets Stals-konlnr hos E. K.
M:t i underdånighet väckt fråga om försäljning af den Kronan tillhöriga, i Carlshamns nja stad, emellan Portgatan och vestra Strandgatan belägna tomt, hvarå ett efter fordna regala bränvinsbränneriinrältningen bibehållet spanmåls-magasinshus genom vådeld nedbrunnit, samt bendikla Embetsverk, i della afseende, underdånigst upplyst, bland annat, att, söm intägten in natura af Kronans ränte-spanmål i Carlshamn under några af de sista tio åren icke öfverstigit 15 tunnor årligen, behof ej visat sig vara för handen alt derstädes uppföra nytt Kronomagasin, helst den spamnåls-tillgång, hvilken erfordras för de i Carlshamn förlagda kommenderingar ur Mariu-regementet och från Bålsmanshållet, äfvensom lör några invalider, belöpte sig endast till omkring 70 tunnor årligen och anskaffades genom upphandling, samt fiir ötrigl, om, efter förändrade förhållanden, räntesäd ifrån om kringliggande härader skulle någon gång in natura utgöras, hvad deraf utöfver behofvet älcrstode borde kunna till antagliga pris genast å auktion föryttras; att för Kronans nyssberörda inskränkta spanmålsförråd i Carlshamn för närvarande hyres lokal emot årlig afgift af 80 R;dr B:ko, samt alt, uppå Magistratens i Carlshamn anmälan om den vanprvdnad, qvarlefvorna efter den nedbrunna magasins-bvggnaden för staden medförde och de olägenheter, som af dem befarades, vederbörande Embetsmyndighet beslutat så väl rifning af de lill bvggnadeti hörande, stenmurar, hvilka vid hållen auktion ej kunnat förvttras, som ock platsens jemnande och förseende med laggild stängsel; så har E. K. M:t, uti allåten Nådig Proposition af den 16
December sistlidet år, enär således för närvarande icke före - 148 Expeditions-Utskottets Förslag till anderd, Skrifvelse N:o 71. funnes beliof att åter uppföra eli spanmåls-magasin i Carlshamn för Kronans räkning och det syntes vara utan allt ändamål att för vården af en onyttig tomtplats, innehållande 368 qvadratfamnar, bekosta stängsel i alltid laggildt skick, i Nåder föreslagit Rikets Ständer att, efter föregången värdering, merbcmälda nied Niris 10 och II pä Carlshamns år 1831 upprättade slads-karla betecknade magasinstomt, utgörande en del af de tom ter, sorn Kronan i äldre lider inköpt för f. d.
Kronobränneri-inrätlningen i Carlshamn, finge, jemte tillhörande stängsel, genom offentlig auktion till den mestbjudande försäljas.
Efter tagen kännedom af de till frågan hörande handlingar, hafva Rikets Ständer, vid pröfningen af delta ärende, funnit skäligt all, med afseende å förekomna förhållanden, till E. K. Mits Nådiga framställning lenina bifall; derom, till svar ä den Nådiga Propo siljonen, Rikets Ständer få härigenom göra underdånig anmälan; framhärdande Rikets Ständer &c.
Maj 1857. il o ?f. Uppläst ocfi godkändi hos Ridd. och Adeln den 9 Maj 1857.
Prestc-Ståndet den 9 — — Borgare-Ståndet den 9 — — Bonde-Ståndet den 9 — — llikcis Ständers underdåniga Skrifvelse, med anledning af i/rrigasllilld (flergijl af beskattningen a t ack jern s-til iver k n ingen o c k s lang jet •// s-s in idet.
(Sta t s-Lil sk :s Hilldén N:o 33, Litt. C. och N:o 58.) S. A. K. Sedan Fullmäktige i Jern-kontoret, med åberopande af Bruks-socieletens uppdrag, hos E. K.
M:t gjort underdånig framställning, bland annat, derom, att tillverkningen af stångjern äfvensom den del af lackjerns-blåsningen, hvilken utom bergslag bedrifves, hädanefter mätte befrias från hammarskatts- och tioode-tackjerns-afgifier och icke beskattas till högre belopp eller efter andra grunder än öfriga fabriks-näringar, samt denna underdåniga framställning, efter det så viii Bergs-kollegium den 13 Mars 1854, som Expedition s- U/s kotte ts Förslag till under d. Skrifvelse N:o ?■/. 149 K arn mac-kollegium och Stats-kontoret den 22 November 1855 infordrade underdåniga ullåtanden afgifvit, blifvit under den 19 April 1856 inför E. K. M:t underdånigst anmäld, dervid E. K. M:l, som under den 8 näslförulgångne Mars i Nåder anbefallt
Bergskollegium att inkomma med underdånigt yttrande och förslag så väl rörande ifrågasatt utsträckning af de för jernhandteringens bedrifvande genom Kongl.
Kungörelsen den 27 April 1846 beviljade friheter, som ock i afseende på frågan, att de jernhandteringen till Staten och kommunen åliggande utskvlder skulle ställas i samma förhållande, sorn för fabriker i allmänhet, till sislbemälda Kollegium ärendet ånyo öfverlemnat, för att vid fullgörandet af detta särskilda Nådiga uppdrag tagas i öfvervägande, med anledning hvaraf Kollegium ock under den 30