Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Län^ som, med afseende ej mindre derå, att i de Städer, der Läkare alltid finnas, menniskor likväl sjukna och dö, än i betraktande af den rådande penningebristen, ansett sig icke kuni na tillstyrka det projecterade anslaget.
Hvad salunda inom sistbemälde trenne RiksStånd erinradt blifvit, halva Utskotten tagit i behöiigt öfvervägande} och, yidkotn - Stais-samt Allm.Besv.o.Oec.Utsk. Utl.N.060. 27 mande först frågan derom, huruvida medel till det inom samtlige de Respective RiksStånden nästan enstämmigt medgifna vigtiga ändamål , Läkarevårdens utvidgande och förbättring inom Landet, böra på Riks-Staten bestämt anvisas eller af öfverskotten på vissa StatsTitlar påräknas, får Stats-Utskottet vörd*amt förklara, att Utskottet vid denna Riksdag för princip antagit, at t, då hvarje inkomstjDch utgifts-post, så vidt ske kan, tili sitt verkliga belopp i RiksStaten uppföres, några an;visningar å öfverskotten så mycket mindre hora ega rum, som dylika öfverskott, vid sådant förhållande, icke kunna med någon sannolikhet förmodas uppkomma.
StatsUtskottet hemställer alltså / [ alt den Summa J som af Ri kets Högloflige
Ständer varder till merberörde ändamål beviljad, måtte å Rikets Stat anslås och synlig göras.
Hvad dernäst angår beloppet af samma anslag, hafva Utskotten, som i det af ett stort anfcl
Ledamöter inom de respective RiksStånden gjorda förklarande, att de af Utskotten hittillsföreslagne 1,200 Rulr årligen ärooti 11- ;äckligej trott sig finna en nog allmänt delad 28 Stats samtAllm.KtM.o.Oec.Utsk.Utl.N-.Q 6o, önskan, alt summjn måtte till ett mot behofvet närmare afpassadt belopp förhöjas, ansett sig, med frångående af deras i förut afgifvet Betänkande gjorda hemställan , vördsamt böra tillstyrka, att en summa af Två Tusende Riksdaler årligen må till Provincial - Läkarevårdens förbättrande inom Riket, intill nästa Riksdag, uppå RiksStatena andra HufvudTitel anvisas.
Beträffande slutligen ordningen för detta anslags fördelning, förmoda Utskotten en redan tillstyrkt undersökning af behofvea inom hvarje serskild Province böra densamma föregå, och hemställa således, med förnyande af sitt redan förut gjorda tillstyrkande, alf medlen må ställas till Kongl, Maj:ts Nådiga disposition, att för ändamålet användas, der brislen $ Läkarevård pröfva» störst och angelägnast att afhjelpa, En Ledamois serskilda tanka varder här» hos bifogad.
Stockholm den 22 Julii i 8 3Q. jBil.t.StatS-s. Allm.Besw.Oec, Z-sk.Utl-N.o 6o. 29 Reservation af Riksdags-Fullmägtigen Nils Mänsson från Malmöhus Län.
Då Malmöhus Län, ehuru det folkrikaste i Sverige, för närvarande eger blott en Provincial-Läkare, under det nästan alla öfriga
Län hafva två eller tre sådane uppå Stat aflönade, föranlåtes j3g reservera mig emot Utskottens ogillande af Beredningens Förslag, att i första rummet anmäla Malmöhus Län, såsom mest af alla i behof af till* ökadt Läkare.biträde, med vördsam anhållan, att Rikets Högloflige
Ständer behagade tillåta, det en så beskaffad anmälan till förmon för Malmöhus
Län måtte få inflyta i den underdåniga Skrifvelse, som 1 detta ämna kommer att till Kongl. Majit ingå.
STOCKHOLM^ Elméns och Granbergs Tryckeri, i8agj Stafs. samt Allm, Besv.o, Oec.- Utsk.
VtJ.Nio 61, t N:0 6l.
Auk. till Exp.-Utsk. d. ]i Aug. 1829.
Utlåtande, i anledning af väckta frågor om ett förändradt användande af den |:dels procent, som af Sterbhus, inom Carlstads Stift, nu erlägges till Carlstads Hospital.
Till Stats* samt'Allmänna Besvärs-och Oe« conomie* Utskottens gemensamma handläggning hafva blifvit öfveiletnnade:
Frän Högvördige Preste-Ståndet' Ett Memorial af Herr Contracts-Prosten m. m.
Morén, af innehall: att, enär, inom Carlr stads Stift det serskilda förhållande eger rum, att |:dels procent af Sterbhusen ingår, icke, såsom annorstädes, till Församlingens fa t tigCassa, utan till Hospitalet, men Herr Contracts-Prosten icke kan inse, hvarföre fattigvården, uti denna starkt befolkade, men med utvägar till lifsbergning knappt försedda, Bih, till Rikt-St.
Prot. 18*8 och 1829.
4 Sdml. S Afd, 15 te Ha. 1 a Stats-samt Allm, Besv.o. Oec.-Utsk.Utl, N;o 61. landsort, skall vidkännas en så betydlig förlust, hemställer alltså Herr Contracts-Prosten, att Carlstads Hospitalj måtte underhållas, på samma sätt, som öfrige sådane Inrättningar i Riket, och att
Församlingarne måtte få behålla sina fattigmedel; uti hvilken tillstyrkan Herr Contracts-Prosten Wahlström sig med Motionairen förenat, jemväl af det skäl, att flere, bland de Härader, hvilkas Sterbhus procent till Carlstads Hospital ingår, likväl icke, för sina sjuke, begagna berörde inrättning.
Från Hedervärda Bonde-Ståndet .•
Ett anförande af Riksdagsfu lmägtigört Anders Nilsson, från Vermlands
Län, hvaruti han, roed framställning af obilligheten derutinnan, att ifrågavarande Sterbhus-procent, som, i alla andra delar af Riket, utom Vermland, tillfaller Socknarnes fattig»Cassör, skall, endast inom sistnämnde province, vara för Läns-Hospitalet anslagen, begärt, att en sådan förändring måtte vidtagas, hvarigenom Socknarne i Vermland må, till sina fattigas underhållande, komma i åtnjutande af en för hela landet redan gemensam inkomst, och att oftaberörde
Sterbhus-procent således må af vederbörande Pastor, inom hvarje Försam, ling, få uppbäras samt å Original-Boupptecköingen, innan den till Tinget ingifves, qvit* Stats-samtAllm.Besv.o,Oec.-Utsi.
N:o[6i. j terås; förmodande Motionairen ett sådant medgifvande så mycket hellre af billigheten på. kalladt, som de Härader, hvilka för närvarande till Carlstads Hospital aflemna den af Sterbhus utgående fattigprocenten, icke åt-» njuta hågon deremot svarande lindring i afgifter, då någon vansinnig till Hospitalet inlemnas, utan nödgas erlägga lika belopp med invånarnö i Fernebo och Nyeds Härader, hvilka sistnämnde icke skola bidraga till Hospitalets Underhållande. t hvad af Anders Nilsson sålunda yttradt blifvit, hafva Jonas Nilsson, Daniel Andersson, C. Eriksson, Olof Nilsson, Bengt Eriksson, O. Olsson och Jan Jansson, alla från Vermlands
Län, med honom instämt, den sistnämnde med tillägg, att Hospitalet i Carlstad, för hvars räkning ifrågavarande afgifier skola utgå, i sjelfva Verket ej har någon direct nytta deraf, emedan medlen insändas till Kongl.
Seraphimer Ordens Gillets disposition.
Af de, till upplysning öfver denna fråga, från Konungens Hof Canceller inbegärda och af honom meddelade handlingar, hafva Htskotten inhemta!t att Konung Fredric I Uti 5:te Momentet af Dess till Landshöfding gen Baron Wrangel, den 17 Mars 173a, aflåtna Nådiga Skrifvelse, angående inrättandet af ett Hospital i Carlstad, anslagit dea |:dels propent, som, likmätigt 7 §. i 1698 års Tig* 4 Stais- samt Allm. Besv.o, Occ.* ZJtsk, Uti.
N:o 61. gareordning af Sterbhus erläggas, så i Siäderne, som på Ilandet, utan åtskillnad, lfela Superintendentian öfver, till understöd för samina Hospital; att Kongl. Maj:t, uppå derom af Bruks-Patronen Christopher Myhrman, saint Riksdagsfullmägtigen från Philipstads och Nyeds Bergslager Nils Björnsson, insinuerade underdåniga Suppliker, genom Nådig Resolhtion, den .29 November 1750, behagat förklara: att Carlstads Hospital, endast till näst derefter inträffande Riksdag, skulle ega att behålla ifrågavarande *’£:dels procent af alla arfskiften i Stiftet, sä väl i dessa .<Bergs■ lager, som den öfriga orten, bade i Städer, pä Landsbygden och Bergslagernasamt att Kongl. Majit ytterligare, genom Nådig Resolution, den 2i Februarii 1752, behagat med bifall till Staden Christinehamns, genom Magistraten derstädes, gjorda underdåniga ansökning, tillåta: ”att
Stadens fattighus må få behålla den ^:dels procent, som vid arfskiften faller,’’ och hvilken dittills till Carlstads Hospital ingått.
Uti till Kongl. Majit afgifvet underdånigt Utlåtande, angående Läns Hospitalerne, Lazaretten och Curhusen i Riket, har Kongl. Seraphimer-Ordens-Gillet, under den 8 Octo. ber bland annat, yttrat: att den in komst, Carlstads Hospital af Sterbhus, vid Bouppteckningar, hittills uppburit, såsom grundad på Hospitalets privilegier, visserligen ej Stcfs- samt Allm.
Besv. o. Cec.-Ulsk.
N‘o 61. 5 synes kunna samma Inrättning betagas, så fänge den fortfar att ega bestånd, men att billigheten, å andra sidan, tyckes fordra, att invånarne i Vermland, för vården om deras vansinnige, icke böra vidkännas större utgifter, än Rikets öfriga invånare, hvadan ock Serapliimer-Ordens Gillet har för afsigt att, så snart det nya Central-Hospitalet i Wadstena lemnar tillräckligt utrymme, indraga Carlstads Hospital, samt låta förflytta Hospitalshjonen till Wadstena, der de komma att behandlas mera ändamålsenligt, än i Carlstad möjligen kan ske; och då ifrågavarande Sterbhus-afgift icke skäligen kan komma att vidare utgå till Hospitalet, sedan det blifvit indraget, har Seraphimer-Ordens-Gillet till Kongl. Maj:ts Nådiga godtfinnande öfverlemnat, om icke, efter det indragningen af Hospitalet skett, omförmälda Sterbhus-afgift jnå tills vidare få användas, till understöd för Läns-Lazarettet och Curhuset, så länge de deraf kunna vara i behof.
Af hvad sålunda anfördt och upplyst blifvit: anse Utskotten det vara tillförlitligen utredt, att den afgift vid Boupptekningar, som, jemlikt Allmänna Lagens stadgande, i 17 Cap. 4 §. Handels-Balken, ‘ utgör "de fattiges del, fyra öre af hvarje hun-; drade daler, efter egendomens värde**, och hvilken afgift, inom öfriga delar af Riket, med undantag blott af Gefle Stad, tillfaller 6 Stats-samtAIlm•
Besv.a. Otc.
Utsk- ltl,No6x. församlingarna hvar för sig, till understöd för fattigvårdens bestridande, mot sitt ali* manna ändamål, hittills fått, inom Carlstads f. d. Superintendentia, eller nuvarande Biskopsstift, af Läns Hospitalet disponeras, som följd hvaraf ock de församlingar inom be» rörde Stift, hvilka ej redan, genom serskildta Kongl.
Resolutioner, denna inkomst återfått, länge befunnit sig i saknad af ett bidrag för sina fattigas underhåll, som varit ämpadt att göra denna skyldighet mindre betungande; och då en återgång härutinnan, långt före detta, synes hafva bordt ega rum, ej mindre i stöd af Kongl. Majus ofvanåberopade Nådiga Resolution, den 39 November 1750, som till hela Carlstads Stift utsträcker den för Phjlipstads och Nyeds Bergslager då i underdånighet sökta och beviljade befrielse från fattigprocentens aflemnande till Carlstads Hospital, än sorn följd af 7 §- 3 Morn. af Kongl. Majlis Nådiga Resolution uppå Presterskapets Besvär den so November 1786, derigenom förklaras: ”alt, då hvarje församling pvägerligen är förpligtad att underhålla och försörja sina egna så kallade husfattige
Och allmosehjon," (ett åliggande, som, genom Kongl Majus Nådiga Kungörelse, den 5 December 1788, än ytterligare blifvit stadfästadt,) ”samt |:dels procenten af arfskiften alltid utgjort en af fattig Cassans lagliga och ordentliga inkomster, hvilka, vid de årliga utdelningarne, slika fattiga tillfalla, Stats samt Allm. Besv.o. Oec..Utsk Uti.
N:o 6 x> 7 Kongl. Majit funnit berörde fattigprocent af Summa Inventarie hädanefter böra till för. samlingarne öfverlemnas, att, på förut vanligt sätt, aavändas öfver hela Riket,” tillstyrka Utskotten vördsamt, det behagade Rikets Höglofl.
Ständer, uti afgående skrifvelse hos Kongl Maj:t underdånigst begära, att de i Carlstads Hospital för närvarande förvarade svagsinte personer och Hospitalshjon måtte, genom Seraphimerm Ordens Gillets försorg, ofördröjligen och så snart ske kan, till Wadstena CentralHospital, eller någon annan dylik anstalt, förflyttas; förstnämnde Hospital genast derefter indragas, samt %:dels procenten af Sterbhus vid Bouppteckningar allmänneligen återgå till sin ursprungliga bestämmelse, eller underhållandet af hvarje församlings fattige, så väl inom Vermland som öfrige delar af Riket, hvarest någon afvikelse härutinnan ännu möjligen kan ega rum.
Och anse Utskotten i öfrigt Kongl.
Seraphimer-Qrdens Gillet så mycket mera hafva saknat skäl till dess ofvanomförmälda underdåniga hemställan, att, sedan Carlstads Hospital blifvit indraget, Sterbhussfgiften tills vidare inåtte få användas, till understöd för Läns-Lazarettet och Curhuset, som dessa håda Inrättningar redan äro med serskilda 8 Stats-»arnt Allm. Besv. o.Oec.-Vtsk. Uti.
N.o 62» inkomster försedde, samt, derest brist i desamma icke destomindre skulle uppkomma, ega att fyllnadsanslag förvänta, i den ordning Författningarne föreskrifva.
Stockholm den 13 Augusti 1829* N:o 62.
Ank. till Exp-Utsk. d. 21 Aug. 1829.
Utlåtande, i anledning af yrkad försäljning af en Hemmanet Tofta förut tillhörig Skog, m. m.
Sedan Herr Akrell, Carl, uti en den 1 7
December sistlidet Sr till Höglofl.
Ridderskapets och Adelns Protocoll aflemnad Motion, sökt fästa Rikets Höglofl.
Ständers uppmärksamhet på det, efter Motionairens öfvertygelse, olagliga och mot 1810 års Ständers beslut stridande förfarande, som egt rum, då, vid försäljningen af ett f. d.
Kronohemman Tofta i Adelsö Socken af Stockholms Län, én dit - Stats-samt Allm, Besv. o.Oec.*Utsh Utl.N.o 6*. 9 hörande och derunder skattlagd Skog, med ett derå beläget Torp blifvit från hemmanet afsöndrad, och Motionairen, i sammanhang dermed, anhållit, att Rikets Höglofl.
Ständer behagade besluta en underdånig Skrifvelse till Kongl. Majrt, med begäran, ”att den uui der Tofta hemman skattlagda, fordom dithörande, men vid Skatteköpet afskiljda Skog, med derå varande Torp, måtte till hemmanet återställas, antingen emot ny Skattelösen, som efter räntan bestämmes, i förhållande till den för det öfriga af hemmanet redan erlagda Skattelösen, eller ock mot högsta anbud på öppen auction’’; men Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottet, uti dess, under den 14 Februarii detta lr, afgifna, och af samtlige de respective Riks-Stånden gillade Betänkande Fi:o 60, förklarat sig ”af föreskriften i 90 §.
Regeringsformen hindradt att till öfverläggning upptaga berörde Motion, såsom innefattande påståenden, att, genom Regeringens och Kongl. Kammar Coilegii Resolutioner, Rikets Höglofl.
Ständers, vid 1810 års Riksdag, fattade beslut, rörande Tofta hemmans försäljning till Skatte, icke skall blifvit fullständigt verkställdt*’, har Herr Akrell, den 4 sistförflutne Junii och, under åberopande af den rätt, 56 §.
Riksdags-Ordningen honom dertill lemnade, begärt: ”alt Rikets Ständer tacktes fatta det beslut, att ifrågavarande obetydliga och, så väl genom sin beskaffenhet, som sitt läge för Kronan, näsman onyttiga io Stats samt Allm.
Besv.o.Oec.'lTtsk
Vtl N:o 6s, Skog skall, ired derå beläget Torp, på öppen auction, till den mestbjudande försäljas, och optionsrätt till högsta anbudet åt Tofta hemmansegare förunnas.’* Stats- samt Allmänna Besvärs och Qeconomie-Utskotten, till hvilkas gemensamma behandling Höglofl.
Ridderskapet och Adeln behagat sistberörde Motion öfverlemna, hafva af de handlingar, hvilka åtföljt Herr Ak elis första framställning i jdetta ämne, inhemtat: att Kongl.
Kammar-Collegium i afgifvet arn. derdanigt utlåtande, den n Augusti 1812, bland annat, upplyst, det ifrågavarande Skogs* park ”är en del af Tofta hemmans fordna Skog, gom detsamma, allt ifrån Skattläggningstiden, åtföljt,samt att egaren till berörde hemman, som derföre erlagt en, efter Collegii yttrande, ganska hög Skatteköpeskilling, (gioo B:dr Banco) utan att ega dispositionsrätt till den angränsande delen af denna skog, no mera benämnd Adelsö
Kronopark, ”miste vidkännas lidande å hemmanets egor och hinder i dess rätta skötsel”; att, vid en af Kongl. Architecten A. Nyström, den 21 Julii sistlidet år, till följd af Ståthållare-Embe* tets öfver Drottningholms och Svartsjö Slott förordnande, med biträde af Nämnd och i närvaro af Herr Hof-Jägmästaren och Riddaren Ström, verkställd besigtning, utröndt blifvit: ”att denna i hög grad vanvårdade och för Kungsgården nästan onyttiga Krono* Stats- samt Allm- !’esv.o. Oec.-Utsk.lJtl N:o 62.
11 park, innefattande en areal af 246 Tunnland 29 Kappland, för närvarande icke gifver en emot dess jordmon och vidd svarande afkastning; att vårdandet af denna park, belägen på ett alltför betydligt afstånd från Kungsgården, för att kunna, som sig borde, af Ståthållare Embetet bevakas, alltid varit och mäste blifva Skogvaktarens ensak; att Skogen ej är tillräckligt stor, för att en i öfrigt ringa lönt Skogsbetjent deruti genom jagt skulle konna sörja för sitt uppehälle; att alla byggen måste verkställas med ifrån Kungsgården utsändt folk, eller också genom beting med kringboende Bönder, hvilket i båda fallen är nog kostsamt; att sommartiden, i anseende till den långgrunda stranden, på det ställe, der Skogen gränsar till sjön, knapt finnes landningsplats för mindre ökstockar, hvadan alla större transporter måste gå öfver grannarnes egor; samt att erfarenheten också tillräckligen styrkt, att alla dessa serskilta orsaker gjort Adelsö Kronopark till en egendom, sorn varit gemensam för närmare och fjermare skoglöse grannar, och hvaraf säkerligen rätta egaren dragit minsta nyttan”.
V*d sådana förhållanden och då Herr Akrells senare Motion, i stället att, emot 90 §.
Regeringsformen, begära Rikets Höglofl.
Ständers pröfning och ogillande af hvad Kongl, MajHs och underlydande Embetsverk i administratif väg beslutat, om an - 14 Stats samt Allm.Besv.o.Oec.-Vtsk.Vtl- No 6a» vankandet hitintills af den Tofta hemman i äldre tider tillhöriga, och under berörde hemmans ännu oförändrade grundränta innefattade, Skog, blott åsyftar, att Skogen, till större båtnad för Staten, må under Skattemarna tätt på auction försäljas, hafva Utskotten, hvilka af ofvanåberopade Besigtningsinstrument anse i laga ordning och tillförlitligen ityrkt vara, att oftaberörde
Skog, på sätt densamma för närvarande vårdas och begagna», hufvudsakligen som följd af de hinder och svårigheter för en omsorgsfullare behandling, som af locala förhållanden orsakas, icke lemnar Staten den nytta eller inkomst, som, genom Skogens upplåtande åt enskild man, är att förvänta, ansett sig vördsamt böra tillstyrka Rikets Höglofl.
Ständer att hos Kongl. Maj'.t underddnigst begära, det matte oftaberörde
Skog med dera belägna Torp uppå offentlig auction varda till den mestbjudande under Skatterätt försåld, med rättighet likväl för egaren till Tofta hemman, som, alltsedan är 1810, i erlagde önera för hemmanet jemväl betalt den ä Skogen och Torpet belöpande andel af Ordinarie räntan, att högsta anbudet med optionsrätt fä antaga.
Stats- samt Allm, Besv. o.
Ankom till Exp.-Utsk. d. 2 2 Aug. 1839.
Utlåtande, i anledning af åtskilliga hemställanden om lindring i Roteringsbördorne, inom de Småländska Länen. J rån Högvördige Preste-Ståndet har till Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottet blifvit öfverlemnadt ett Memorial af Herr Conlracts-Prosten Nordin, hvaruti yrkas: 1:0 att, då Småländska Allmogen sedan århundraden burit och ännu bär en tyngre Roteringsbörda, än jordbrukare inom andra provincer af Riket vidkännas, till bevis hvarföre åberopas, att, uti Jönköpings och Kronobergs
Län, 15 mantal i allmänhet är anslaget till Rote för hvarje Soldat, då deremot, i andra provincer, hvarje Kneckterote vanligen består af 3 till 2§ mantal, samt hvarje Båtsmansrote af 3 å 4 mantal, samt att, som följd af denna strängare rotering, en hel rote inom berörde tvänne
Län betalar för knecktehållet circa 79 K:dr 16 sk* Banco årligen, deraf på hvarje helt mantal belöpa 52 RJdr 42 sk. 8 rist., Mötes-passevolancen under dessa Summor inberäknad, hvaremot, inom andra mera bördiga Län, 14 Stats-samt Allm. Besv,o.Oec..[Jt&k. Utl.N.od3< enligt Herr Contracts* Prostens beräkningj ej skall uppå hvarje mantal belöpa mer, ari 3g
R:dr 32 sk. årligen, Rikets Höglofl, Ständer ville, till beredande af lindring i det lidande Soldatrotarne inom jönköpings och Kronobergs
Län, uppå sådant sätt för närvarande skola vidkännas, bifalla, antingen att Rotarne måtte befrias från erläggandet af Mötes passevolance afgiften, eller ock, derest denna afgift skulle komma att allmänt upphöra, ifrågavarande Rotar må varda frikallade från Bevillning för jord, efter BevillningsFörordningens 2:dra Artikel; och förmoda?
Motionairen i öfrigt, att, ”om den allmänna grunden: 2 hemman om hOatje Snidat, erkännes, kan, vid något Bevärings* eller Taxérings-tillfälle, extra Roteringen derefter lätt jemkas:’* «to att, då, oansedt den försäkran om befrielse från Rotering, sorn, redan år »735, skall blifvit Comministrarne gifven, och sedermera åren 1810, 1816 och 1826 vUnnit förnyelse, Comministfar ännu finnas inom Jönköpings
Län, sorn af en slik förmön icke kommit i åtnjutande, de Comministrar, som ännu icke blifvit från Rotering befriade, måtte, sorn skälig ersättning derföre, få uppbära medel af den Rotefrihets-afgift, som några i Länen spridda, för Rotering in natura obeqväma hemmansdelar och lägenheter böra erlägga, i enlighet med de af 1826 års Rotejemknings-Commissionföreslagna grunder J och Stats- samt Allm. Besv.o, Oec.-Utsk.JJtl.N'063. 1 5 3:0 att enär, som följd af 1811 års Roterings-Commissions vidtagna och af Kongl. Kammar-Coliegium fastställda beslut, åtskilige hemman inom Jönköpings
Län, hvilka blifvit ålagde att öfvertaga den ordinarie rotering, vissa Comminister-boställen dittills ålegat, derigenom, så väl emot de af 1693 års Roterings-Commission lagda grunder för Roteringens fördelande emellan hemmanen i förhållande till deras förmåga att densamma bära, som emot 1826 års RotejemkningsCommissions yttrade åsigter, för närvarande vidkännas en orättvis tillökning i deras redan förut alltför mycket tryckande roteringsbörda, lindring i merberörde hemmans sålunda påförde öfverrotering måtte beviljas, genom ersättnings anvisande uppå de Rotefrihets-medel, sorn, enligt 1826 års Rotejemknings-Commissions förslag, böra af de i andra momentet härofvan orr,förmälde nyrote* rade hemman erläggas; och har Herr Contracts-Prosten slutligen, till bevis derföre, ”att Småländska Jordbrukarens lidande icke är diktadt,” åberopat Konungens Befallningsbafvandes i Jönköpings
Hän underdåniga berättelse till Kongl.
Majjt, om förloppet af de inom Länet år 1826 verkställde extra rote* jemknings-förrättningar.
Med föranledande af dessa hemställanden har, inför det Högvördiga Ståndets Prö* tofoll, blifvit yttradt: J 6 Stats* samt Allm Besv.o.Oec,. XJtsk.
N:o63.
Af Herr Contracts-Prosten Svedelius) att uti provincen Dalarne, hvarest, i manga socknar en Soldat-rote utgöres af endast ~ hem» man, Vacance-afgift för en Rote vanligen erlägges med 100 R:dr Rgds, och Roteringsbördan för ett helt hemman således medfcR rer en beskattning af omkring soo R:dr samma mynt, hvilket förhållande Herr Contracts-Prosten, utan uppdrag af Allmogen att deröfver klaga, blott velat framställa, sorn motstycke till den af Herr Contracts-Prosten Nordin gjorda motion; men då Rikets Ständer redan förut, med hemtad anledning af Dalarnes stränga rotering, medgifvit åt en del af Dal-allmogen någon afkortning å Bevill ningen, förmodar Herr Contracts-Prosten Svedelius samma eftergift äfven nu vara lika billig, som af allmogen med förhoppning emotsedd.
Af Herr Prosten
Dillner: att ingen province i Sverige hittills blifvit så hardt tryckt af Roteringsskyldigheten , som Jemtland, hvarest en karl hålles på Jtdels, samt häst och kari på ?:dels hemman, Af Herr Prosten Forslind, med hvilken Herr Prosten Agrell sig förenat, att Herr Prosten gerna medgifver de stora ojemnheter, hvilka för närvarande anträffas, så väl uti Rote/ringen, sorn uti Grundskatternas fördelning - Stats* samt Allm» Besv.o.OeC.-Ufsft. Utl,N:oG$, 17 delning, men att Herr Prosten likväl anser, att en partiel jemkning i förstnämnde skyldighet, långt ifrån att befordra en likhet i bördor, medborgare emellan, endast skulle väcka nya missnöjen och framkalla nya anspråk.
Om något dugligt och ändamålsenligt härutinnan skall kunna uträttas, mäste derföre, enligt Herr Prostens öfvertygelse, det enda radicala medel tillgripas, det nemligen, att låta hela Rikets jord, utan undantag, undergå en ny refning och gradering, för att derefter, åt olika Hemtnans-egare, bereda en jemn fördelning af åliggande Skatter och Roleri ngs-skyldighet.
Af Herr Kongl. Hof-Predikanten och Prosten Gumcelius: att enär, enligt hvad upplyst blifvit, genom de af Herr Contracts Prosten Nordin anförde och af Talaren hufvudsakligen upprepade förhållanden, Provincen Småland, vid Indelningsverkets upprättande, ”blifvit allt för mycket stjuffaderligen behandlad’’, samt behofvet af lindring således är uppenbart, en sådan lindring i den hardt tryckande roteringsbördan måtte, ej mindre inom Jönköpings
Län, än der förhållandet finnes enahanda, jemväl inom Calmare och Kronobergs
Län, blifva så väl Ordinarie Bih. till Riki-St.