Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
(Kommissionen vet väl, »att utaf de mindro apparaterna erlagts en mindre afgift, men å andra sidan åter är det »flera brännerier, som erlagt en högre, hvarför komniissionen tror sig kunna antaga 1 4/1 »sk. såsom medeltal.)
Enligt denna beräkning bör man i landtdistrikterna hafva afverkat »1,052,000 potter.
Uti städerna kan afgiften, likaledes i medeltal, antagas att hafva »utgjort 1 1/2 sk per pott, hvarföre följaktligen 6,180,000 potter böra hafva varit till»verkadc.
»Enär det under föira året blef brändt mindre bränvin uti landtdistrikterna, än »man kan antaga fallet vara under vanliga år, dels till följe af den sämre skörden, dels »emedan det mesta af hvad som var bestämdt till bränvinsbränning under vintern 1815 »och 1816, redan innan början af förra året hade, på grund af den högre beskattning, »sorn då inträdde, gått igenom bränvinspannan, kan förbemälte år icke anses såsom ett »normalår med afseende på bränvinsbränningen, utan kan man antaga att under vanliga »förhållanden något mera bränvin produceras.
Emellertid tror kommissionen icke, att »hädanefter det kommer att tillverkas en större qvantitet i städerna, hvaremot den stör»sta produktionen, på skäl, som förut äro anförda, sannolikt kommer att ega rum på »landet.
Antager man derföre, att produktionen, som under förlidne år, på grund af då »förevarande omständigheter, var omkring 101/2 million potter, hädanefter under vanliga »år kommer att utgöra omkring 25% mera eller 15 millioner potter, så kan man förmod»ligen antaga produktionen i städerna att blifva endast hvad den nu är, nemligen 61/2 »million, och de öfriga 6 1/2 millionerna uti landtdistrikterna.
För att tillverka 6 1/2 »millioner potter bränvin, måste hvardera af de förenämnda 50 stadsbrännerierna, under »förutsättning att 1,500 potter dagligen tillverkas, vara i verksamhet 5 månader om året, »hvilket också i verkligheten torde blifva fallet.
Då man ej kan påräkna att mäsken kom»mer att blifva afverkad förr än 5 dagar, sedan den är bragt i förmäskekaret, och ingen »del af mäskprocessen får börjas, innan kontrollörerne kommit till bränneriet, samt dessa »måste vara närvarande ända till dess pannorna förseglas, inser man, att för hvarje gång »ett bränneri sättes i rörelse, kontrollörerna der måste uppehålla sig och aflönas 5 dagar, »under hvilka bränneriet ingen skatt erlägger.
Ju kortare tid ett bränneri hvarje gång »är i rörelse, ju dyrare blifver således kontrollen.
I städerna kommer detta ej att be»tyda något särdeles, emedan dessa brännerier förmodligen komma att drifvas så träget, »att verksamheten kanhända icke mera äu en gång under hela terminen kommer att »afbrytas.
»Enligt denna uträkning skulle kontrollutgifterna i stadsbrännerierna årligen utgöra »omkring 21,000 Spd.
För att tillverka de ofvan antydda 6 1/2 millioner potter måste »hvardera af de 50 landtbrännerierna drifvas under 5:ne månader om året.
Då det icke »är osannolikt, att dessa sednare endast under 15 dagar i sender skulle komma att vära »i verksamhet, så måste till de omnämnda 5 månaderna eller 90 dagarné vidare läggas »5 dagar för hvarje gång rörelsen skall börja, hvilket tillsammans gör 120 dagar för 74 Norska Regeringens anderd.
»Märje appärät, eller 6,0Ö0 dagar för samtliga, och köhtroHäfgiflen' således tillsammans »50,000, eller för landt- och stadsbrännerier tillsammans omkring 54,000 Spd.
Emedan »koritroliörerne, såsom förut är anmärkt, böra omflyttas från ett bränneri till ett annat, »måste de hafva ersät fri ing för Skjuts med 4 häst, hvilket man kan antaga belöpa sig till »56 sk. dagligen för hvarje kontrollör, och således i dét hela till Omkring 6,500 8pd.
»Hvald öiféfkontroflöfernes äflöhihg angär, här kommissionen trött,- ätt deflöä borde »anslås till 600 Spd. för hvardéfä, liksoni de böra erhålla skjuts för f 4/2 häst, hvilket, »efter den Upplysning, som erhållits utaf de personer, som på flnäns-departementets be»fållning förlidne vinter gjörde kontrollresor, kan antagas till 200 Spd. för hvardera.
»Hela summan af kontrollutgifter skulle således utgöra omkring 64,000 Spd.»
Sedan kommissionen sålunda till åtlydnad af det Kongl, kommissorium utarbetat förslag till bränvinsbränningens beskattning efter mäskekarens rymdinnehåll och till kontrollens förande öfver denna handtering, samt tillika uppgjort förslag öfver de kostnader, som dermed äro förenade, har den sedermera framlagt de omständigheter, som, efter hennes förmenande, göra införande af mäskebeskattningen hos oss ännu mindre tillrådligt, än den ilu gällande beskattningen efter pannerymden, samt i detta afseende yttrat sig på följande sätt: »Ett af de hufvudsakligaste inkasten emot beskattningens läggande å pannerymden är, »att itiän, för att inbespara en del af afgiften, forcerar destillationen till en så hög grad, »att förlust uppkommer så väl med afseende på prpduktens qvalitet, som myckenhet, »hvilket man anser komma att försvinna, om skatten lägges på mäskekaren.
»Härvid får emellertid anmärkasj att maji genom mäskebeskattning väl undgår det »skadliga påskyndandet af destillationen* men icke förlusten i utbytet.
Ty på samma »sätt, som man, för att inbespara en del af afgiften, påskyndar afbräntiiDgen med förlust »i utbytet, på samma sätt kommer man förmodligen äfven, att genom tjock ihäsknihg »inbespara eii del af mäskékar-rummet, hvilket, såsom ofvan är visadt likaledes leder »till förlust i utbytet, och är det sannolikt, att man i denna rigtning torde komma att »gå lika långt, som vid beskattningen å pannerymden, nemligen intill att värdet af hvad »man förlorar närmar sig dén afgift, man inbesparar.
Sålunda se vi också, att i Danmark, »hvarest mäskeskatteh är större än i Preussen, det vid potatesbränningen mäskas tjockare »Och érhålles mindre, tinder det man således i Preussen till 4 tunna potates behöfver »224 potter kar-rum, behöfver nian i Danmark endast 4S0, och således 44 potter mindre.
»456 potter kar-rum betala i Köpenhamn 64 sk. i skatt och i de öfriga köpstäderna 42 »sk., hvadan således 44 potter resp. 24 sk. obh 44 sk. insparas, hvilken besparing godt »uppväger förlusten af ett par potter i Utbyte.
»Dén förmodan, ätt man genom införande af mäskebeskattningen skulle undgå den »betydliga förlust i nationalförmögenhet, söm man medger ega rum vid pahnbeskattnin»geh, och som, eftér hvad ofvan är visadt, kan antagas till 45—44 % af det material, »sorn användes, är således oriktig, enär mäskebeskattningen under en lika hög skattesats »medför alldeles lika förlust, sorn längre ned kommer att visas uppgå till 55,000 Spd, »årligen, om endast 42 millioner potter brännas.
»Vidare får märkas^ att mäskebeskattningen medför en förlust i material, som icke »ens vid pannbeskattningen eger rum.
Vid denna sednare kan man nemligen vid mäske»karens eller mäskreservoirens tömmande afskölja med vatten den mäsk, sorn stan»nar qVar sä väl i karen som i rännorna, och slå den i pannan till afdestillering, hvilket »icke kan ske vid mäskbeskattningen, eftersom det mäste vara förbjudét ätt utspäda mä »skeh med vatten.
Då det, sorn efter en tjock mäskning stannar qvar i kar och rännor, »icke är obetydligt, måste följaktligen icke ringa qvantiteter mäsk gå förlorade.
»Utom dessa förluster måste det här omförmälta beskattningssätl äfven medföra an»drä och ganska väsendtliga olägenheter.
Norska, Regeringens underå.
Utläsande.
75 »Såsom ofvan bemärkt är, är deri för mäsken under jäsningen nödvändiga stigning »beräknad efter det rum, som behöfves, när mäskningen sker af i allmänhet god och oska»dad potates, nemligen endast 1/10 af mäskens volym, när det deremot är en bekant sak, »att frusen potates, hvaraf, såsom anmärkt är, en betydlig del användes i brännerierna, »särdeles i städerna, fordrar ett långt större stigningsrum, ända till 5 gånger så mycket.
»Genom mäskebeskattning skulle man således omintetgöra användandet af frusen potates »till bränvinsbränning, hvarigenom" årligen en betydlig del af detta material helt och »hållet skulle förloras, enär sådan potates är så godt som otjenlig till föda för menni»skor, liksom den, sedan den blifvit upptinad och derigenom tagit skada, ej heller finner »något fördelaktigt användande i landthushållningen.
Eller också skulle man derigenom »tvinga landtmannen eller bränvinsbrännaren att inreda åt sig dyra källare, hvaruti han »kunde förvara hela sin potatesskörd och skydda den mot frost, eller åtminstone hela »den qvantitet, som han under vinterns lopp bestämt till bränvinsbränning.
Men icke »ens härmed vöre man helt och hållet hulpen, eftersom potates till följd af deras stora »vattenhalt är så lätt utsatt för att frysa, att nian vid deras, ofta flera mil långa, trans»porterande under vinterkylan, äfven om man omsorgsfullt håller dem betäckta, icke kan »freda dem derifrån, liksom det äfven får märkas, att man blott behöfver öppna »dörren till deras förvaringsrum en kall vinterdag så mycket som erfordras för framta»gande af den qvantitet, som man behöfver, för att de öfversta lagren frysa, hvarvid det »öfriga äfven lätt utsättes för att taga skada.
»Hvad som vidare talar emot mäskbeskattningen och förmodligen gör dess*användan»de omöjligt hos oss, är den kontroll som erfordras.
För att man nemligen må vara »fullt betryggad emot missbruk, äfven under ögonen på den mest vaksamma kontroll, »måste nödvändigt hvarje kontrollör vara så noga bekant med brännerirörelsen, särdeles »hvad mäskningsprocessen angår, att han förstår att bedömma alla hithörande omstän»digheter.
Men huru skulle man kunna erhålla det härtill nödiga antal (130) personer, »som i denna riktning ville utbilda sig, endast för att möjligen under 1 ä 2 månader »om året blifva begagnade såsom kontrollörer?
Annorlunda förhåller det sig t. ex. i »Preussen, hvarest man i den permanenta betjeningen för infordrandet af och kontrollen »öfver flera andra vigtiga slag af beskattning på förhand har en till bränvinskontrollen »användbar personal, derigenom nemligen att hvar och en vid skatte- eller kontroll-vä»sendet anställd person äfven måste utbilda sig i denna ifrågavarande riktning, hvarföre »också de flesta, såsom förr är anmärkt, en längre tid tjenstgöra såsom surnumerärer, »för att erhålla den erfarenhet, som är erforderlig.
»Härtill kommer vidare den omständigheten, att kontrollen öfver mäskebeskattningen »kommer att erfordra särdeles betydliga utgifter, långt mera än någon af de andra skat»ter, sorn hos oss kunna komma i fråga, och det utan att erbjuda motsvarande för»delar.
»Såsom ännu ett inkast emot mäske-beskattningen kan äfven den omständigheten »anföras, att den medför nödvändigheten af olika skatt på mäskekar-rummet, allt efter »som olika material användes, liksom ännu dertill ett på en annan grundsats byggdt be»skattningssystem, nemligen materialbeskattning, som derigenom blir nödigt.
»Med hänsigt till hvad man ofta hör yttras, att man nemligen genom mäskebeskatt»riingen skulle få en säker grundval att stöda beräknandet af skatten uppå, för att den »vid skattesatsens bestämmande påräknade afgift per pott produkt äfven verkligen skulle »utgå, får kommissionen slutligen upplysa, att detta är ett misstag, i hvilket hänseende »man endast behöfver hänvisa till mäskeskattens historia i Preussen, hvarutaf det synes,i »att den i osäkerhet i nämnde afseende ieke ger pannebeskattningen mycket efter.
»Vid mäske-skatlens införande år 1820, beskattades måskekaren med 1 sbgr. 5 pf. »per 20 Quart, för att kunna träffa den färdiga produkten med en skatt af 1 Ggr. 3 pf., 76 Norska Regeringens underd.
Utlåtande. »hvilken skattesats redan 4824 blef förhöjd till 4 4/2 Sgr. per 20 Quart mäskerum, och »oaktadt man 4858 åter förhöjde satsen till 2 Sgr. för att uppnå samma beskattning på »den färdiga produkten, visade det sig redan förledne år, att man [genom förbättringar'! »mäskprocessen bragt det derhän, att den färdiga produkten drager en afgift af endast 8 »ä 4 0 pf., så att man åter måst höja skattesatsen ända till dess dubbla belopp.
Hår»vid får tilläggas, att det ännu ej visat sig ora en under försök tvarande förbättring^ i »mäskningen lyckas, hvarvid afgiften vidare måste höjas med omkring 4/4 (Se Cand.
Steen»strups berättelse p. 90 samt hans dervid fogade skrifvelse till Inrikes-departementetj af »den 20 Febr. sistl. år).
Don sist omnämnda förbättringen består uti det ofvan anförda »sältet att, såsom i England, afskilja skal och sådor från mäsken, innan den undergår »jäsning.
Väl erhåller man genom mäskebeskattning en bättre produkt, än vid beskattning af panno»rymden, nemligen dels derigenom, att det bränvin som erhålles blir renare, till följd af den »långsammare aldestillering, som mäskebeskattningen medger, och dels också derigenom att »omdestillering af det redan färdiga bränvinet blir mera allmän, när densamma genom »pannbeskattningens upphörande kan frigifvas.
»Likaledes medför mäskbeskattningen den fördel, att genom den långsammare destil»lation en del brännmaterial inbesparas.
»Men dessa fördelar kunna efter kommissionens förmenande icke [uppväga de olågen»heter, som denna beskattning, såsom här är visadt, medför, hvarföre kommissionen ej »heller kan rekommendera detta beskattningssätt, och det så mycket mindre, som det är »en annan beskattning, nemligen produktbeskattningen, som icke allenast har med sig »de enstaka fördelar, som man måste erkänna följa med mäskbeskattningen,^utan äfven »andra och långt vigtigare, och det utan att lida af någon af de brister, som vidhänga »den andra, liksom äfven dess utförande med hänseende till kontrollväscndet hvarken »medför de utgifter eller möter sama.a hinder som mäskbeskattningen.
Kommissionen, som med anledning af hvad här blifvit anfördt, icke kunnat tillråda mäskebeskattning, öfvergår derefter till afhandlande af: II.
Med produktbeskattning förstås antingen beskattning af det vid destillatiouen erhållna färdiga bränvinet, eller och beskattning af de produkter och materialier, som användas till bränvinsbränning.
Med hänseende till det sista beskattningssättet, anmärker kommissionen, att detsamma erfordrar en lika skarp och vaksam kontroll, [ sorn mäskebeskattningen, och lider, lika med den, af den högst väsendtliga olägenhet, att det måste byggas på en ganska osäker och föränderlig grundval, emedan det material, som användes, kan vara af en högst olika godhet, och följaktligen måste gifva ett högst olika utbyte.
Kommissionen anför sålunda, att potates kunna variera i godhet eller mjölhalt i ett förhållande som 9:24.
Detta beskattningssätt måste derjemte, med hänseende till användande af råprodukterna medföra samma olägenhet, som mäskbeskattningen, nemligen att de bästa och till föda bäst tjenliga potates- och sädesarter komma att användas vid bränvinsbränningen, under det att den sämre eller den skadade varan blefve obegagnad, hvilket isynnerhet gäller frusen eller skämd potates, som sålunda icke kommer att ånna något ny ttigt användande.
Det är också icke detta beskattningssätt, som kommissionen afser, när hon talar om produktbeskattning, utan den direkta beskattningen af det vid"destillationen erhållna bränvinet.
De skäl, som härtill förmått kommissionen, anföras med följande ord:
Norska Regeringens underd Utlåtande. 77 i »Då såväl mäsknings- som afverknings-processen blifver skattefri, ifall afgiften lägges »på det erhållna bränvinet, så förfalla de motiver, hvilka, såsom ofvan är visadt, förmå »bränvinsbrännaren, att på utbytets bekostnad inskränka mäskrummet eller påskynda af»bränningen.
Onder det de förenämnda beskattningssätten sålunda till en stor del leda »dertill, att uppmärksamheten vändes ensamt på inbesparing af afgiften, fastän med upp»olTringaf en del af utbytet, d. v. s. för så vida den förlust, som uppkommer, uppväges »af den inbesparade afgiften, gör produktbeskattningen deremot händerna alldeles fria med »hänsigt till rörelsens ändamålsenligaäte drifvande, och är en sporre att söka hela vinssten uti en tillökning i utbytet och produktens godhet, följaktligen till ett drifvande af »rörelsen, som i slatsekonomiskt hänseende är det mest fördelaktiga.
»Med hänsigt til! den förlust i utbyte, som föranledes genom beskattning afpanne»ryindcn, får hänvisas till hvad förut är sagdt, nemligen ätt det är en bekant sak, att »med apparater af samma konstruktion, som de, med hvilka nu af en tunna ordinär postates med malt utbringas 22 potter bränvin, förut erhöllos ända till 25 potter, nem»ligen den tid skatten utgjorde endast en ringa del af hvad den för närvarande är, och »då det således icke fanns någon så stor anledning som nu att påskynda averkningen.
»Enär det vid lika hög skatt är samma anledning att försöka inbespara i mäskrum, »och dervid lika mycket går förloradt, som vid pannbeskattningen, kan man antaga den »förlust i nationalförmögenheten, som vid mäskebeskattningen uppkommer, vara lika stor »med den, som nu äger rum, när pannan beskattas.
För öfrigt torde här få upprepas, »hvad ofvan är sagdt, att så stort utbyte, som en tunna potates efter den änförda;tbeo»retiska beräkningen skulle gifva, eller det som i Preussen erhålles, icke är att vänta »hos oss, enär vur potates i allmänhet icke uppnår en så stor rikedom på mjölämne, »som den Preussiska, eller som den, hvilken är lagd till grund för beräkningen.
»Meilertid antar kommissionen, att när mäsknings- och afverknings-processerna »blifva fria, och man således får friare händer att anställa försök, för att finna det än»damålsenligaste sättet att drifva rörelsen, d. v. s. det som ger det största utbytet, det bör »kunna erhållas mera än de ofvannämnde 25 potterna.
Men om man till och med ej »skulle kunna vinna mer, sä utvunne man ändpek 44 procent.
»Då bränvinsbränningen hufvudsakligen eller uteslutande sker med potates, komma »följaktligen, när pannan beskattas, och den årliga produktionen antages endast till -12 »millioner potter, att dertill användas omkring 545,000 tunnor potates och omkring »68,000 tunnor malt, när deremot, om produkten beskattas, endast 4S0,000 tunnor pota»tcs och 60,000 tunnor malt komma att användas, så att besparingen utgöres af 65,000 »tunnor potates och 8,000 tunnor malt.
»Antages medelpriset af 4 tunna potates till 72 sk. och af 4 tunna malt till 2 Spd., »så utgör den årliga besparingen i nationalförmögenheten 55,000
Spd. »Det må här anmärkas, att oaktadt priserna under de sista 2:ne åren varit betydligt »högre, har kommissionen ej tagit desamma i betraktande vid bestämmandet af ofvan »anförda medelpris.
Till denna besparing kommer vidare en annan i brännmaterial, till följe af en mera »långsam afverkning.
Det är nemligen gifvet, att till afverkning af samma qvantitet mäsk erfordras vid »en påskyndad bränning mera bränsle än vid en långsammare.
Efter de uppgifter, som »blifvit kommissionen meddelade, användes under den mera påskyndade afbränningen »bränsle för omkring 0,44 sk. per pott af det erhållna bränvinet, när deremot med en »mera passande och långsammare afverkning, brännmaterialets värde endast utgör 0,27 »sk.
Skilnaden af 0,44 sk. kommer således för en produktion af 42,000,000 potter, att »utgöra 44,000 Spd, och hela besparingen af material vid.produktbeskattningen blir^åle»dos, efter ofvan antagen förutsättning, 69,000 Spd årligen.
Då vid mäskbeskattningen 7S Norska Regeringens anderd.
Utlåtande. »inbesparas samma värde i brännmaterial, som vid produktbeskattningen, kommer förde»len vid den sednare att, jemförd med den förra, blifva endast 55,000 Spd.
Utom denna »betydliga besparing medför pvoduktbeskattningen den väsendtljga fördel (hvilken för öfrigt äfven'följer med mäskbeskattningen), att man erhåller en renare och i fysiskt afse»ende mindre skadlig produkt.
Det är nemligen en bekant och intet tvifveljunderkastad »sak, att medelst den nu påskyndade afverkningen af pannan, och endast till följe af denna, »framkommer en produkt, som innehåller mera finkel och andra orenande ämnen, än när »afdestilleringen försiggår med erforderlig långsamhet.
Endast den omständigheten, att »till följe af den forcerade afverkningen ofta nog ingen tid blir öfrig att företaga den »nödiga rengöringen af apparaten, bidrager mycket till ett orent och dåligt bränvin.
»Men utom det att produktbeskattningen medger att vid den första afdostillationen, »nemligen vid mäskens afverkning, erhålla en bättre produkt än vid pannbeskatt»ningen, medför den äfven, lika med mäskbeskattningen, den väsendtljga fördel, att af»giften för omdestillering förfaller, hvarom ofvanföre är taladt.
Produktbeskattningen »har derjemte det företräde framför mäskbeskattningen och beskattningen af den råa naturprodukten, att den medger att begagna ett mindre godt material, ja till ochmed frusna »och skämda potäter, som icke på annat sätt kunna finna något nyttigt användande.
»■Vidare får det, såsom ett särdeles väsendtligt skäl för produktbeskattningens använ»dande, märkas, att man genom den uppnår en på en långt säkrare grundval stödcj be»skattning, än fallet är med någon annan, i det man nemligen med säkerhet kan räk»na på att hvarje skilling, hvarmed man i författningen beskattar den färdiga produkten, »blir en verklig skilling, och icke blott en diktad, sorn endast figurerar på papperet, liksom »man äfven undgår nödvändigheten att bestämma olika skattesatser, efter sorn olika ma»terial användes.
Det får derjemte märkas, att detta är det enda beskattningssätt, hvarmed »man kan gå så högt i beskattningen, som man önskar, utan att framkalla någon produktions»method, som skadligt inverkar på nationalförmögenheten; snarare kan man, genom be»stämmande af en hög afgift, framkalla det i statsekonomiskt hänseende förmånligaste »sättet för rörelsens bedrifvande, enär man derigenom sporrar bränvinsbrännaren attsö»ka ersättning för skatten i det största möjliga utbytet af råmaterialet, och således tvin»gar honom, att, i det hela taget, inrätta siri rörelse på det mest fördelaktiga och mest »ekonomiska sätt.
»Slutligen kommer härtill, att detta beskattningssätt fordrar en mindre dyr kontroll än bände mäskbeskattningen och beskattningen af det material, som användes, enär denna kontroll, »såsom längre fram skall visas, endast erfordrar ett årligt belopp af| omkring 32,000 Spd. »hvartill kommer att här icke, såsom vid mäskbeskattningen, erfordras andra egenskaper »hos kontrollören, än förnöjsamhet och ärlighet, egenskaper, som äro lika nödvändiga »under hvarje beskattning.
»Summan af allt detta är således, att man genom produktbeskattningen, t:o, under »förutsättning af en årlig tillverkning af f2 millioner potter, inbesparar af nationalför»mögenheten 69,000 Spd. af det material, som användes; 2:o ger bränvinsbrän»naren händerna fullkomligt fria att fördelaktigt inrätta sig, ja till och med tvingar »honom dertill, och det i ju högre grad, ju högre skatt man pålägger, när deremot mot»satsen äger rum vid de öfriga beskattningssätten; 5:o att intet hinder lägges i vägen »för användandet af skadade och till annat bruk odugliga födoämnen; 4:o att man erhåller »en renare och i fysiskt afseende mindre skadlig produkt; 5:o att omdestillering, frigifves, »hvarmedelst, bland annat, en import från utlandet af flera tusende
Spd värde undvikes; »6:o att man har en säker grundval för beskattningen, samt undgår olika skattesatser för »olika material, — samt allt detta med en enklare kontroll och mindre utgifter än vid »mäskbeskattningen.» Sedan Norska Regeringens underd.
Utlåtande. 79 Sedan kommissionen sålunda framlagdt dessa resultater, som synas henne vara fullkomligt afgörande till fördel för produktbeskattningen, har hon äfven antydt det sätt, på hvilket denna beskattning bör utföras.
Af hvad hon i detta afseende yttrar tager departementet sig friheten, att anföra följande:
För att vara säker, att intet af den vid afverkningen utkommande produkten skall kunna undandragas beskattningen, föreslår kommissionen att de från imkyjaren utgående afledningsrör ledas omedelbart ned i spritbehållaren, eller behållarne, hvilka skola vara försedda med tätt slutande lock, som stå under kontrollörens lås och försegling, liksom afloppsröret för lanken äfven måste ledas direkte ned uti lankbehållaren.