Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Stockholm den 19 December 1859. JW *©. t Ank. lil) Exp.-Utsk. den XI Dec. 1859, kl. 7 e. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl, May,la nådiga Proposition i fråga om utbyte af Häradsslcrifvare-boslället Hagebohl, 1/2 manial, emot 716 mantal Kolshult i Ostra härad af Jönköpings län. '■ (I. A.) Enligt hvad högstberörda den 27 nästlidne Oktober till Rikets Ständer allåtna nådiga proposition (införd under Nio 28 i lista Samlingen af Bihanget till Riks-ståndens protokoll) innehåller, hade, när Östra och Vestra häraders fögderi uti Jönköpings län, i följd af Kongl. Brefvet den 9 September 1785, delades i två Häradsskrifvare-distrikt, bostället i östra härad, 7/s mantal KolsBih. UU B.
St Brot. 1859 & 1860. 4 Sami. 1 Afd. 9 Haft 2 10 [Stats-Utskottets Utlåtande N:o 20. hult N:o 1 i Carlstorps socken jemväl blifvit sålunda deladt. att hvardera Häradsskrifvaren erhållit % mantal deraf.
Häradsskrifvarens i Vestra härad andel blef likväl, såsom belägen utom hans tjenstgörings-distrikt, enligt Kongl.
Brefvet den 8 Juni 1804, utbytt mot annat hemman, och sedermera försåld till kronoskatte; hvaremot Häradsskrifvarén i Ostra härad bibehållit återstående 7/1G mantal Kolshult och derjemte, genom Kongl.
Brefvet den 21 Juni 1831, fått sig till boställe anslaget frälsehemmanet 1/.2 mantal N:o 1 Hagebohl, gemenligen Repperda Backegård kalladt, i Alsheda socken inom Ostra härad.
— Med hänsigt till den betydliga olägenheten af dessa boställsdelars läge på 21/* mils afstånd frän hvarandra, hvarigenom de icke kunde gemensamt brukas, hade Häradsskrifvaren i östra härad år 1852 sökt att mot den till skatte försålda förra boställsdelen i Kolshult, som då egdes af Bergsrådet Johan L.
Aschan, få, enligt dennes erbjudande, utbyta Hagebohl, hvars egor äfven till en del ledo skada af roströken från Klefva angränsande nickelverk.
Sedan, i anledning häraf, de båda hemmanen blifvit af landtmätare uppmätte och med biträde af gode män värderade, dervid egorna till ifrågavarande del af Kolshult befunnits utgöra i areal 171 tunnland 30,6 kappland, och efter uppskattning 41 tunnland 23,847 kappland, samt Hagebohls egor i areal 287 tunnland 31,8 kappland, och enligt uppskattning 42 tunnland 21,227 kappland, hvarefter liqvidation och bytesförslag blifvit uppgjordt af vederbörande förrättningsmän, hvilka dervid, med anmärkning att Bergsrådet Aschan, efter landtmäteriförrättningen vid Kolshult röjt och odlat 4 tunnland lj2 kappland till åker, ansett detta hemman vara med Hagebohl jemngodt; dock att, för Kolshults sämre åbyggnader och högre onera, dess egare borde utgifva en mellangift af 855 R:dr 40 sk. banko; — så hade Kongl.
Kammar-kollegium, dit Läns-styrelsen i Jönköpings län, jemte eget utlåtande, insändt handlingarne, medelst underdånig skrifvelse den 27 Augusti 1858 till Kongl.
Maj:ts nådiga pröfning öfverlemnat detta ärende och på anförda skäl tillstyrkt nådigt bifall till ifrågaställda, jemväl af nuvarande Häradsskrifvaren i Östra härads fögderi förordade byte, sä att, enligt förrättningsmännens förslag, numera aflidne Bergsrådet Aschans rättsinnehafvare måtte på Kongl. Maj:t och kronan öfverlåta 7/I6 mantal kronoskatte
Kolshult med allt hvad dertill hörer och tillvinnas kan, i utbyte emot häradsskrifvarebostället 1L mantal frälse Hagebohl, under vilkor att sistnämnde hemman bibeliölle sin frälsenatur, hvaremot Kolshult skulle från kronoskatte till krononatur öfvergå; att hemmanen bibehöllo nuvarande ränta, kronotionde och rotering; att innehafvarne af Kolshult styrkte såväl egande-rätten dertill, som att hemmanet vore från gravationcr fritt, samt att bemälde innehafvare tillika, för Kolshults sämre byggnader och högre onera, till indelningshafvaren utgåfve ofvanberörde 855
R:dr 40 sk. banko, motsvarande 1,283 R:dr 75 öre R:mt, hvilka medel borde af indelningshafvaren användas till hemmanets för - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 21.
II bättrande enligt Synerätt? föreskrift; och har Kongl. Majit nu behagat föreslå, det Rikets Ständer för sin del måtte medgifva, att ofvanomförmälda, till boställe åt Häradsskrifvaren i Östra härad anslagna lf mantal frälse Hagebohl N:o 1 måtte, under de af Kongl. Kammar-kollegium uppgifna vilkor, utbytas mot kronoskattehemmanet 7/is mantal Kolshult.
Efter från samtlige
Riks-ständen erhållen remiss å högstberörda nådiga proposition, har Stats-Utskottet förehaft detta ärende och dervid jemväl tagit kännedom af de till frågan hörande handlingar; och får Utskottet, med afseende å de i den Kongl, propositionen anförda förhållanden, till förevarande nådiga framställning tillstyrka Rikets Ständers bifall.
,M SI.
Ante. till Exp.-Utak. den 22 Dec. 1859, kl. 7 e. in. Utlåtande, i anledning af'
Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående upplåtelse till Norrbottens läns Hushållningssällskap af gamla länsfänge,lse-ln)ggnadm i Piteå. (I. A.)
Af högstberörda, den 27 nästlidnc Oktober till Rikets Ständer allåtna, nådiga proposition (införd under N:o 8 i lista Samlingen af Bihanget till Riksståndens protokoll) inhemtas, hurusom, sedan nytt länsfängele blifvit för Norr bottens län i Luleå uppfördt och till förvaring af fångar upplåtet, samt Styrelsen öfver fängelser och arbets-inrättningar, som vid derefter uppkommen, fråga, huruvida gamla länshäktet i Piteå vidare vore för fångvården behöfligt, ansett anledning förefinnas, att de vid samma länshäkte befintliga tvänne flyglar, af hvilka den ena begagnats till bostad åt fångvaktmästaren och den andra till uthus, skulle vara länets invånare tillhöriga, af sådan orsak infordrat upplysning huruvida desse gjorde anspråk på eganderätten till nämnde byggnader, så hade länets invånare, inför Kongl. Majlis Befallningshafvande, genom depn - 12 Stats-öhkottets Utlåtande jV:o 21. terade, i ämnet hörde, enhälligt framställt anspråk ej mindre pä omlörmäldä tvänne flygelbyggnader, än ock på sjelfva fängelsehuset, men tillika förklarat, att samtlige dessa byggnader af dem upplätos åt. länets Hushållnings-sällskap, att för Sällskapets ändamål, på sätt lämpligast syntes, användas; och hade, med anmälan härom samt med tillkännagifvande derjemte att, enligt hvad Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Norrbottens län upplyst, tjenliga lokaler i Piteå och i grannskapet deraf funnos att tillgå till förvarande af så väl stadens fångar som transportfångar, så att anledning icke vore för handen att ifrågasätta länsfängelse-byggnadernas i Piteå användande för någondera af dessa ändamål, Fångvärds-styrelsen i underdånighet anhållit om Kongl. Maj:ts nådiga förordnande huruvida länsfängelse-huset i Piteå med dertill hörande flygelbyggnader linge till Norrbottens läns invånares disposition, i öfverensstämmelse med det derom framställda anspråk, afträda*, eller huru med meranämnde hus och byggnader eljest skulle förhållas.
IJti infordradt underdånigt utlåtande hade Justitie-kanslers-embetet, med ledning af de från Fångvärds-styrelsen insända och öfriga för bemälda embete tillgängliga handlingar, upplyst: att invånarne i de norra länen af ålder bekostat byggnad och underhåll af länets fängelser; att, efter det, till följd af Kongl. Kungörelsen den 21 Maj 1810, Westerbottens län blifvit uti tvänne län fördeladt, fråga uppstått, att. i stället för det förut gemensamma förfallna länshäktet vid Piteå, uppföra ett nytt länshäkte uti hvartdera länet; att, sedan Westerbottens läns invånare erbjudit sig att uppföra länsfängele vid Umeå, Kongl. Maj:t, genom nådigt bref den 29 Juni 1814, berörde anbud antagit; att fullmägtige för allmogen i Wester- och Norrbottens län vid 1815 års riksdag, med förmälan att Rikets Ständers Justitie-ombudsmah, under embetsresa 1814, underrättat allmogen derom, att den icke mera än i öfriga orter, der länsfängelse på Kronans bekostnad bygdes, borde besväras med dylik byggnad och dess underhåll, hos Kongl. Maj:t sökt befrielse, bland annat, från uppbyggande af länsfängelser, men att Kongl. Maj:t den 9 Juli 1816, af anförda skäl, i nåder förklarat, dels att, i afseende å Westerbottens län, borde förblifva vid hvad den 29 Juni 1814 blifvit härom stadgadt och dels att Norrbottens läns invånare saknade skälig anledning att frän ett sådant dittills utan allt klander fullgjordt besvär söka befrielse; att Norrbottens läns invånare derefter gått i författning om uppförande af nytt fängelse, dertill ett belopp af 4.191 R:dr 31 sk. 8 rst.
Banko skall hafva blifvit af invånarne sammanskjutet, och att, enär, för fängelsets försättande i fullt ändamålsenligt skick, ytterligare 2,247
R:dr 37 sk. 8 rst. nyssnämnde mynt erfordrades, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länet hos Kongl.
Maj:t i underdånighet anmält invånarnes underdåniga anhållan, att ej mindre till nyss uppgifna ändamål än ock till fängelsets Stats-V'tskottets Utlåtande N:o 21.
13 fängelsets framtida underhåll allmänna medel måtte i nåder anvisas; att, sedan vid 1828 års riksdag denna jemte liera väckta frågor om byggnad och underhåll af häkten i de norra länen blifvit gemensamt handlagda, Rikets Ständer i underdånig skrifvelse den 28 September 1829 yttrat, att då, med undantag endast af de norra länen, invånarne i rikets öfriga län blifvit från byggande och underhållande af länshäkten befriade, billighet och jemlikbet. i rättigheter medborgare emellan påkallade att enahanda befrielse borde de norra länens invånare tillgodokomma, hvarföre Rikets Ständer för sin del fattat det beslut, att, emot det allt anspråk på ersättning för uppförande af sjelfva fängelsehusen uti Wester-Norrlands.
Westerbottens och Norrbottens län förfölle, oc!i hvarken då eller framdeles linge väckas, Staten skulle öfvertaga och framgent ensamt bekosta underhållet af länsfängelserna i samma län, pä sätt med i rikets öfriga län varande dylika byggnader egt rum; att Kongl. Majit, i öfverensstämmelse härmed, den 31 Oktober 1829 i nåder förordnat, det Staten skulle öfvertaga och derefter af de medel, hvaraf kostnaderna för de öfriga fängelsernas underhåll utginge, ensamt bekosta länsfängelsernas i nyssnämnda tre län, under vilkor att något anspråk på ersättning för sjelfva fängelsehusen i dessa län icke egde rum; i följd hvaraf ock den af Norrbottens läns invånare gjorda anhållan om godtgörande af Staten för en nyss förut å fängelset derstädes gjord reparation förklarades böra förfalla; och att, Justitio-kanslcrseinbetet veterligen, Norrbottens läns invånare derefter icke vidare befattat siglund länsfängelsets fullbordan och vidmakthållande; Och hade
Justitie-kanslersembetet derjemte för sin del yttrat, att då båda statsmakterna befriat de norra länens invånare från den dem förut åliggande skyldighet att bygga och underhålla länshäkten, endast med uttryckligt vilkor, det något anspråk pä ersättning för sjelfva fängelsehusen icke finge ega rum; då, äfven om invånarne i Norrbottens län icke veterligen genom något öppet förklarande ingått på detta vilkor, de likväl borde anses hafva lemnat ett tyst bifall dertill, enär de. under en tidsföljd af nära trettio år begagnat sig af den, endast under berörda vilkor, dem förunnade fördel; då godkännande af det nu väckta anspråket sannolikt skulle framkalla lika beskaffade icke blott i de öfriga norrländska länen, utan möjligen äfven i andra län, der gamla länshäkten funnits uppförda utom residensen; då, såvidt förhållandet för närvarande kunde bedömas, anledning vore för hand dels att Westerbottens läns invånare lemnat bidrag till ifrågavarande fastighets förvärfvande och första bebyggande, och dels att statsmedel jemväl blifvit använda för fängelsets fullbordande, samt då det icke heller torde kunna medgifvas, att ett för allmänt ändamål, om ock genom tillskott eller med biträde af invånarne i orten uppfördt hus borde helt och hållet eller i mån af utgjordt biträde eller annat bidrag, anses tillhöra dem, som bidragen Bih. till B.
9 Haft 3 14 Stat»-Utskottets Utlåtande N:o 21. lemnat, funné Justitie-kanslers-embetet sig böra i underdånighet afstyrka bifall till det af Norrbottens läns invånare väckta anspråk att få disponera de till numera upphörda länsfängelset i Piteå hörande byggnader, hvilka, såvida de. ieke genom laga rättegång Staten frånvunnes, borde såsom dess egendom fortfarande anses; dock hade, med afseende dels derå, att
Norrbottens läns invånare otvifvelaktigt sednare än uti de flesta andra län lemnat ett betydligt tillskott för uppförande af länsfängelset, hvilket nu vore för fångvården umbärligt, dels ock å det nyttiga ändamål, för hvilket, enligt läns-invånarnes tillkännagifna önskan, byggnaderna skulle användas, Justitie-kanslers-embetet i underdånighet hemställt, om icke Kongl. Majit skulle täckas göra frågan angående byggnadernas öfvtrlätande till Norrbottens läns Hushållnings-sällskap till föremål för nådig framställning till Rikets Ständer.
Då Norrbottens läns invånares anspråk på egande-rätten till ifrågavarande byggnader icke vore ostridig, utan fast hellre, med afseende å hvad i ämnet upplyst blifvit, det ville synas som skulle byggnaderna vara Kongl, Majit och Kronan tillhöriga, hade Kongl. Majit, vid ärendets underdåniga föredragning den 1 Februari innevarande är, väl förklarat den gjorda framställningen om desammas afträdande till läns-invånarnes disposition icke kunna bifallas; men, på grund af ofvan omförmälda, af Justitie-kanslers-embetet anförda skäl, har Kongl, Majit likväl föreslagit Rikets Ständer, att så väl det gamla länsfängelset i Piteå, som öfrige ofvannämnde dertill hörande byggnader matte få upplåtas till Norrbottens läns Hushållnings-sällskap, för att af detsamma användas på sätt för befrämjande af Sällskapets ändamål lämpligast synes; hvaremellertid Kongl.
Majit tillåtit att samma byggnader må tillsvidare och intilldess Rikets Ständer i ämnet sig yttrat, få af bemälde Hushållnings-sällskap begagnas.
Stats-Utskottet, som, efter erhfdlen remiss å ofvan omförmälda nådiga proposition, förehaft detta ärende och jemväl tagit kännedom af dertill hörande handlingar, får, på grund af hvad i frågan förekommit, hemställa, det Rikets Ständer för sin del besluta, att ofvannämnde byggnader må, med den rätt, Statsverket dertill kan ega, upplåtas till Norrbottens läns Hushållnings-sällskap. för att af detsamma användas på sätt för befrämjande af Sällskapets ända mål lämpligast synes.
STOCKHOLM, TRYCKT HOS A. t. KORMAN, 1889.
Stals- T]Iskof tets Utlåtande N:o 22. i N:o 22.
Ank. till Exp.-Utsk. den 22 Oec. 1859, kl. 7 e. m. Utlåtande i anledning af Kongl.
Maj:ts nådiga Proposition.
, angående upplåtande af en Halmstads Slott tillhörig jordlott till byggnadstomt för ett nytt tullhus i nämnde stad» (l. A.)
Af högstberörda den 27 nästlidne Oktober till Rikets Ständer aflåtna nådiga proposition, (du förd under N:r 37 i l:a samlingen af bihanget till Riks-ståndens protokoll) inhemtas att, sedan Distrikt-Chefs-embetet i Rikets vestra Tulldistrikt fästat Magistratens i Halmstad uppmärksamhet å behofvet af dervarande tullkammares och packhus-lokalers försättande i fullgodt och rymligt skick, samt, vid anställd besigtning, tullhuset befunnits vara af så bristfällig beskaffenhet att detsamma icke utan allt för stor kostnad kunde ordnas till en tull-kammare och packhus-lokal, motsvarande handelns fordringar i nämnde stad, — hade, efter förberedande åtgärder för anskaffande af nytt tullhus, hvarvid blifvit utrönt att annan tjenlig och intill hamnen närbelägen byggnad icke kunde till billigt pris för nämnde ändamål erhållas, Halmstads magistrat, enligt uppdrag af stadens Borgerskap, uti en till Kongl.
Majit ingifven af Landshöfdinge-embetet i Hallands län förordad ansökning i underdånighet framställt
Borgerskapets önskan att till byggnadstomt för ifrågavarande nya tullhus måtte åt staden under full egande rätt upplåtas en till Rih. till R.
4 Sami. 1 Afd. 10 Haft. 1 Stats-TJtskollets Ullätande N:o 22.
Halmstads Slott hörande, emellan detsamma, Slottsvägen, Slottstvärgatan och Nissaån belägen, nu, enligt uppgift i handlingarne, till gräsvall begagnad, men för berörda byggnadsföretag särdeles fördelaktig jordlott, betecknad å en af C. G. Boye af Gennäs detta är upprättad karta; — till stöd för hvilken begäran Magistraten lör öfrigt underdånigst åberopat, att, i äldre tider, de städer hvilka icke sjelfva egt tjenlig plats för de mindre tullhusen, fått byggnadstomter af Kronan sig upplåtna.
Med anledning af nämnde ansökning, hvartill Kongl. Kammar-kollegium, uti infordradt underdånigst utlåtande tillstyrkt nådigt bifall, bar Kongl. Maj:t föreslagit, det Rikets Ständer måtte medgifva, att utaf den till Slottet i Halmstad hörande mark, den del, hvilken på omförmälda karta vore utmärkt genom de mellan Litt. u. b. c. d. e och f. uppdragna linier samt, enligt Kammar-koIIegii uppgift skulle utgöra omkring Tjugufyra kappland, måtte till staden Halmstad upplåtas till plats för ifrågavarande Tullkammare-byggnad.
Förevarande nådiga proposition är af samtliga Riks-stånden remitterad till Stats-Utskottet, som jemväl erhållit del af de till ärendet hörande handlingar, samt derjemte inhemtat den upplysning att ifrågavarande jordlott blifvit Landshöfdingen i Hallands Län på lön anslagen; och får Utskottet, med afseende å hvad i denna fråga förekommit, under förutsättning att sistberörda förhållande icke må, i följd af den ifrågastäilda upplåtelsen, mot Statsverket grundlägga något ersättnings-anspråk, tillstyrka, att hvad Kongl. Majit i ofvanomförmälda hänseende täckts i nåder föreslå måtte af Rikets Ständer bifallas.
Slalx-U (skottet:t Utlåtande \:o 23. iW.o 23.
Ank. till Exp.-Utsk. den 22 Dec. 1859 kl. 7 e. m.
Utlåtande, i anledning af Kungl. Maj:ts nådiga Proposition om anslående af ett muntul Låstad Jägaregården jemte tf'i 6 mantal Grönetomt till boställe åt Kronofogden i Södra Wadsbo Fögderi af Skaraborgs Län.
O- A.) Hos Kongl. Majit hade, enligt hvad högstberörda den 27 nästlidne Oktober till Rikets Ständer afgifna nådiga proposition (Införd under Nio 18 i lia Samligen af hillänget till Riks-ståndens protokoll), innehåller, Kongl. Majits Befallningshafvande i Skaraborgs län uti skrifvelse den 10 Juni 1857 i underdånighet anfört i att, då antaget blifvit, att Kronofogdarne, såvidt möjligt vore borde vara för— sedde med boställen, Kongl.
Majits Befallningshafvande ansett sig pligtig tillse huru vida tjenligt boställe kunde beredas för Kronofogden i det nybildade Södra Wadsbo fögderi och dervid funnit en för sådant behof passande lägenhet vara alt tillgå uti det till Statsverket indragna f. d.
Hofsmeds-bostället vid Westgöta regemente Låstad Jägaregården, 1 mantal i Låstad socken beläget invid allmänna landsvägen mellan städerna Mariestad och Skara, på två mils afstånd från förstnämnde stad; att detta boställe, hvilket intill midfa«tan 1846 varit för Statsverkets räkning utarrenderadt, sedermera bort i likhet med öfriga sådana ånyo på 30 år utarrenderas, men att åtgärderna dermed under flere år varit uppskjutne, i afbidan på afslutande al laga skifte i Låstads by, hvaremellertid bostället blifvit på obestämd tid utarrenderadt mot en afgäld af 9 tunnor spanmål årligen samt att bostället alltså, efter det nuvarande arrendatorn åtnjutit laga fardag, kunde blifva för ofvan omförmälda ändamål disponibelt; oell hade Kongl. Majits Befallningshafvande, med afseende härå, i underdånighet hemställt, det Kongl. Majit måtte till Rikets Ständer aflåta nådig proposition om förenämnde hemmans anvisande till boställe åt Kronofogden i södra Wadsbo fögderi.
Sedan uti häröfver under den 21 Augusti 1857 afgifvet gemensamt utlåtande Kongl.
Kammar-kollegium och Kongl. Stats-kontoret, jemte upplysning om de åtgärder som blifvit vidtagna i afseende på dispositionen af f. d. Hofsmeds-bostället
Låstad, ansett sig vid det förhållande att, enligt ett uppgjordt förslag till Westgöta 4 Stals-Utslcottels Utlåtande N:o 23. regementes organisation på 10 sqvadroner kavalleri, samma boställe icke vore vid regementets möjligen blifvande återgång till kavalleri påräknadt, böra tillstyrka nådigt bifall till Kongl. Maj:ts befallningshafvandes hemställan, hvaruti jemväl Kongl. Krigs-kollegium, uti särskildt afgifvet yttrande, instämt; så och efter det under den 4 December samma år Kammar-kollegium erhållit nådig befallning att icke gå i författning om ifrågavarande boställes utarrenderande för längre tid, utan detsamma tills vidare för endast ett år i sender på arrende fortfarande upplåta, har, med anledning af hvad sålunda förekommit, Kongl. Maj:t genom förevarande nådiga proposition föreslagit Rikets Ständer att till boställe åt kronofogden i Södra Wadsbo fögderi måtte anslås ifrågavarande hemman ett mantal Låstad Jägaregården jemte dermed förenade 1/16 mantal Grönetomt, emot indragning af den till bemälde Kronofogde nu utgående hyresersättning samt afdrag från hans kontanta lön af det belopp, som motsvarar ställets afkastning, bestämd efter de grunder, hvilka för uppskattning af Landtstatens boställen nu vore eller framdeles kunde varda stadgade. Stats-Utskottet, som från samtliga Riks-stånden erhållit remiss å högstberörde nådiga proposition och under ärendets behandling jemväl tagit kännedom af dertill hörande handlingar har ansett sig böra tillstyrka Rikets Ständers bifall till hvad Kongl. Maj:t i ofvanomförmälda hänseende behagat föreslå.
Reservationer: af Herr Björck, som ansåg att den Kongl. Propositionen icke bort af Utskottet förordas; „ Herrar Hierta och Hammar; Riksdagsfullmägtigen Eric Ersson från Gelleborgs län, som yttrade: “Då det icke allenast skulle leda till enkelhet och reda för Regeringen och Rikets Ständer att föreslå och bestämma lönerna till Statens embets- och tjenstemän med ett för hvarje fjenstegrad bestämdt kontant belopp i penningar, utan ock till mera rättvisa de sednare sins emellan, så har jag trott att man ju förr desto hellre borde söka att uppnå detta mål medelst indragande till Statsverket af alla boställshemman, hvadan jag icke heller kunnat lemna mitt bifall till nu förevarande nådiga framställning", samt „
Riksdagsfullmägtigen Anders Ericsson från Elfsborgs län, Per Nilsson från Malmöhus län och Carl Johan Svensen från Calmar län. Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 24.
5 Ato 24.
Ank. till Exy.-Utsk. den 22 Dec. 1859, kl. 7 e. m. Utlåtande, i anledning af' Kongl.
Maj:ts nådiga Proposition angående indragning till Kronan af det Kronolänsmannen i Sunnerbo härads sydöstra distrikt på lön anslagne bostället Bökhult Södergården N:o 2 mot kontant ersättning till bost älls-innehafvarén. Q. A.) Enligt hvad högstberörda den 27 nästlidne Oclober till Rikets Ständer afiätna och af samtliga Riks-Ständen till Stats-Utskottet remitterade nådiga Proposition (införd under N:o 20 i l:a samlingen af bihanget till Riks-ståndens protokoll^ innehåller, hade uti en af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Kronobergs län hos Kongl. Maj:t anmäld ansökning, Kronolänsmannen i sydöstra distriktet af Sunnerbo härad i nämnde län, J. M.
Wettermark, i underdånighet anhållit, att, enär det honom på lön anslagna bostället Bökhult Södergården N:o 2, V* mantal Krono i Traheryds socken, hvilket, såsom beläget utom tjenstgörings-distriktet nära en mil från dess gräns och en half mil från allmän väg, icke kunnat af Wettermark, under hans tjugufemåriga tjenstetid derstädes, till bostad begagnas, utan måst utarrenderas mot 50 R:dr R:mt årligen, honom måtte tillåtas att, emot åtnjutande af hushyres-ersältning, i likhet med de länsmän, som äro i saknad af boställe, få berörda hemman till Kronan afstå; — och sedan genom vederbörande embetsmyndigheters häröfver afgifna utlåtanden blifvit upplyst och utredt, bland annat, att uti lönelörmånerne för Länsmannen i nämnde distrikt vore inberäknade räntan al bostället Bökhult med 20 R:dr och boställets afkastning 30 R:dr; att detta hemman vore, i anseende till sin aflägsenhet från tjenstgörings-orten såsom boställe åt Länsmannen otjenligt samt att inom samma distrikt ej funnes något annat hemman, som 6 StaIm-ULilio/tels Utlåtande X.o 24. kunde anses lämpligt att för närvarande dertill anslås eller mot läusmans-bostäilet Bökhult utbytas, — har Kongl. Maj:t, i öfverensstämmelse med hvad Kongl. Kammar-kollegium och Kongl.
Stats-kontoret tillstyrkt, i nåder föreslagit Rikets Ständer att ifrågavarande Kronolänsmans-boställe Bökhult Södergården N:o 2, jemte boställsräntan, måtte till Kronan indragas och samma boställe derefter för Statsverkets räkning genom Kongl.