Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti till Rikets Ständer aflåten Nådig Proposition af den. 12 April innevarande år har E. K. M., efter meddelad öfversigt, huruledes, till följd af Nådigst anbefallde åtgärder, slutliga utredningen af f. d. Allmänna Magasins-Inrättningen sedan sista Riksdag fortgått, behagat till Rikets Ständers kännedom och pröfning i Nåder framställa åtskilliga frågor och omständigheter, dels egande sammanhang med berörde ämne, dels ock afseende liqviden af de äldre och senare årens undsättningsskulder.
Efter tagen kännedom af de i högstberörde Nådiga Proposition omförmälde och till Rikets Ständer jemväl öfverlemnade handlingar, samt efter nu mera fullbordad granskning af f. d. Allmänna Magasins-Fonden jemte redogörelserne för den spanmål, som åtgått till undsättning efter 1826 och i83o årens missväxter, få Rikets Ständer härigenom i underd. meddela deras yttrande och beslut, uti de genom samma Nådiga Proposition framställda och på Rikets Ständers åtgärd beroende ämnen; angående nemligen: 1:0 Indrifningen af Magasins-fondens äldre undsättningsfordringar, hvad som är obetaldt af försträckningarne efter 1826 års missväxt. rr:n och h Till Rikets Ständers pröfning och bifall har E K M i N” I «• verlemnat, huruvida icke, till lättnad för de restskvldiee och c .°, äfven till fördel för det allmänna, återstoden af berörde ford, in 1? försträckningar, sorn, enligt hvad den Nådiga Propositionen närmare m visar, uppgår till en summa af omkring 2,0,000 R:dr, men hvarafknanl Bih. lill R.
Pr oi. 7834. 10 Sami. 1 /lid. 49 386 Expeditions-ULskoUels Förslag till lind.
Skrifvelse N.o 213. past fjerdedelen ansetts kunna påräknas att med säkerhet inflyta, må med spanmål in natura, tunna för tunna, på uppgifne vilkor liqvideras.
Vid öfvervägande häraf hafva Rikets Ständer bifallit hvad E. K.
M. sålunda i Nåder föreslagit, under iakttagande af följande, med den Nåd.
Propositionen hufvudsakligen öfverensstämmandé vilkor, nemligen.' a) att sådan liqvid bör ovägerligen vara fullgjord under loppet af tre år, räknade ifrån och med nästa år, med en tredjedel om året, så vida ej missväxt inträffar, då anstånd med den till betalning förfaline tredjedelen beviljas till det påföljande året; b') att, med upphörandet af hittills gällande betalningsgrunder för ifrågavarande undsättningsskulder och gäldenärernes befrielse ifrån ränta eller annan uppgäld derå, tredjedels-afbetalningarne med spanmål in natura till Kronans magasin eller anvisade upplagsställen, inom samma väglängd belägne, böra vid afradsterminen, eller senast i slutet af Februarii månad hvarje år, af gäldenärerne verkställas efter erhållne forsedlar; c) att spanmålen, som levereras, skall vara god och magasinsgild, samt af den vigt E. K. M:s Befallningshafvande inom hvarje Län, efter sädesafkastningens olika förhållande, eger bestämma; </) att den gäldenär, eller den för honom betalningsansvarige, som kan, men ej fullgör levereringen, är underkastad utmätning för hvad som levereras bort, spanmålen då i penningar beräknad efter gällande markegångspris; e~) att, der understöd i penningar blifvit lemnade emot antingen enskild eller gemensamt af en socken åtagen ansvarighet, och skuld derå återstår, sådan penningeskuld må beräknas till spanmål efter Länets markegångspris det år, då penninge-understödet érhölls, samt, efter ea sådan beräkning af spanmål inj natura, till en tredjedel om året godtgöras; att den del af ifrågavarande äldre undsättningsskulder, för hvilken, enligt derom redan hällne undersökningar, ingen, tillgång är att påräkna, skall af vederbörande E. K. M:s Befallningshafvande ofördröjligen till afkortning uppgifvas, så att derefter synas må hvad som qvarblifver till återgäldande med spanmål in natura; samt g) att denna liqvidation skall alfvarligen handhalVas, och, der missväxt ej inträffar, ingen eftergift ega rum eller uppskof med indrifningen beviljas. 2:0 Seraphimer-Ordens-Gillets underd.anhållan om nedsättning i köpe - Expcditions-TJtskotlets Förslag lill und.
Skrifvelse l\l;o 213.
387 summan för det tiil Oi dens-Gillet försålde så kallade Bränneri-Magasinet 1 Upsala stad.
Sedan nämnde Verk, med E. K. M:s Nådiga bifall, fått inköpa berörde byggnad för en summa af 2,200 R:dr, hvartill den varit i magasinsräkenskaperne i värde upptagen; så har af eganderättshandlingarne inhemtats, att tomten, hvarå byggnaden blifvit uppförd, icke tillhört magasinsfonden, utan utgjort en del af den derintill belägna Kronopark.
Af denna orsak har Ordens-Gillet hos E. K.
M. i underd. anhållit, att ersättningen eller betalningen för byggnaden till allmänna MagasinsFonden måtte varda nedsatt till i,i85 R:dr, eller beloppet af det anbud, som å densamma vid trenne hällne auctioner blifvit gjordt.
Och har, vid öfvervägande häraf, E. K. M. funnit det af Seraphimer-OrdensGillet uppgifna serskilda förhållande innefatta giltig anledning till den af Ordens-Gillet begärda nedsättning i köpeskillingen för ifrågavarande magasinshus, hvilken blifvit erbjuden under förutsättning, att sjelfva tomtplatsen jemväl skulle till köparens fria disposition upplåtas och kunna för dess räkning i behörig ordning lagfaras; och E. K. M. har desto hellre ansett sig böra föreslå Rikets Ständer, att en sådan nedsättning medgifva, som ändamålet med byggnadens inköp varit att uppfylla Rikets Ständers förut yttrade önskan, angående inrättandet af ett CenlralHospital, äfvensom E. K. M:s derom gifna Nådiga befallning.
Ehuru det af Seraphimer-Ordens-Gillet sålunda anförda skäl för nedsättningen i den bestämda köpeskillingen icke kan föranleda till något ovilkorligt anspråk på bifall härtill, hafva Rikets Ständer dock, med afseende derå, att inköpet af byggnaden skett i ändamål att utvidga Upsala Hospital och derstädes anlägga en Central-Inrättning för vansinnige personer från norra delen i Riket, ansett sig böra medgifva, att köpesumman af oftaberörde magasinsbyggnad må från 2,200 R:dr till 1,185 R:dr nedsättas. 3:o Iierjeådalens invånares underd. ansökning att få betala den till District-Magasinen försträckta spanmål, efter det för Herjeådalen bestämda serskilda markegångspris.
Af sökanderne har i underd. blifvit anfördt: alt Statens lidande genom det af dem föreslagna liqvidalionssätt icke motsvarade den förlust, som skulle hafva uppkommit genom bristande tillgångar hos större delen af de gäldskyldige, i händelse Herjeådalens allmoge icke ingått gemensam borgen för utestående undsättningsskulder; att allmogen till denna borgens åtagande, så väl som till District-magasins inrättande, blifvit föranledd 388 Expcditions-UtskoUcts Förslag tilt und.
Skrifvelse N.o ii3. af dess, på Rikets Ständers underd. skrifvelse och E. K. M:s Befallningshafvandes i Jemtland yttrande, grundade öfvertygelse, att den contanta betalningen af låne-anslagen finge verkställas efter den för Herjeådalen satta markegång; samt alt ortens invånare, genom den nu föreslagna lindrigare 1 iqvidations-grnnden, komme i tillfälle att uthärda de förluster, som den gemensamma borgen skulle medföra, i afseende på fordringar, hvilka, för bristande tillgång, icke kuude gäldas, hvaremot, derest berörde liqvidations-grund icke bifölles, de nödgades återkalla sina ingångne förbindelser;, äfvensom de redan skedde återkallelserne af flere inom orten tilltänkte magasins inrättande, korame alt af andra dylika åtföljas, hvarigenom orten alltså ginge i mistning af nödig spanmålsundsättning, då den deraf vore i behof.
Då, såsom E. K. M. i Nåder tillkännagifva, denna fråga egentligen uppkommit genom det tvetydiga uttryck: ortens markegång, som i^de emellan Kronan och Interessenterne afslutade Magasins-conti act blifvit begagnadt, samt, enligt hvad E. K. M:s och Rikets Stats-Coirtor upplyst, skilnaden emellan betalningen för ifrågavarande spanmåls-lån, uträknad efter Jemtlands oeh Herjeådalens serskilda markegångspris, endast utgör 3,363 R;dr 45 sk. 8 r:st., hafva Rikets Ständer, med tillika fästadt afseende å de af sökanderne anförde skäl, velat medgifva, det Herjeådalens invånare må betala ifrågavarande till Distriet-Magasinen förstärkta spanmål, efter det för Herjeådalen bestämda serskilda markegångspris. 4:0
Om liqviderandet af Skaraborgs
Läns undsättuingsskulder med spanmål in natura. E. K. M., som, genom Nådiga Bref åf den 4 0'tet. och i5 Nov. 1862 samt den 23 Januarii 1833, medgifvit undsättningstagarne i nämnde
Län, atfc med spanmål in natura få göra afbetalningar å deras skulder, i följd af rS3o och 183r årens missväxter, efter följande pris, nemligen: för Råg 8 R:dr, för Korn 6 R;dr 32 sk. och för Blandkorn 4 R:dr 32 sk.
Banco tunnan, under förklarande tillika, att på Rikets Ständers pröfning borde ankomma, huruvida en sålunda verkställd leverering finge anses för slutlig betalning af vederbörandes undsättningsskulder, äfven i den händelse, att försäljningen eller dispositionen af spanmålen, till lägre pris, skulle förorsaka förlust för Staten, har nu till Rikets Ständer öfverlemnät, huruvida den leverering af säd in natura, i liqvid om undsällningsskulder i Skaraborgs Län, som sålunda egt ram, skall anses såsom slutlig betalning, eller om undsättningstagarne, som af det medgifna liqvidationssättet sig begagna, bör åligga, att serskildt godtgöra den förlust, Expediiiotts-UIbkolUts
Skrifvelse N-o 2/3. 389: som vid skeende utredning kan finnas hafva, genom samma liqvidationsaätt, för Credit!v-fonden uppkommit.
Efter hvad E. K. M:s Nådiga Proposition vidare innehåller, har ifrågavarande liqvidationssätt åsyftat, att genom rättighet för undsättningstagarne, att på en gång liqvidera deras skulder med spanmål in natura, förekomma tillgångarnes förskingring, utan omtanka för godtgörande af Statens fordringar; hvadan, och då E. K.
M:s i detta ämne fattade beslut och gjorda framställning till Rikets Ständer grundat sig derpå, att det vore af största vigt, om, äfven med någon uppoffring å Statens sida, tillfälle kunde beredas för Westergöthlands invånare, att på en gång afbörda sig hela beloppet af deras, genom undsättningen efter i83o års missväxt, ådragne skulder, samt att den förlust för Staten, sorn kunde uppkomma genom emottagning af spanmål till något högre pris, än det gångbara, sannolikt icke skulle öfverstiga beloppet af blifvande afskrift »ingar vid skuldernes slutliga indrifning, helst sista fjerdedelen deraf först vid 1834 å,s slut år till gäldande förfallen, äfvensom den af E. K. M:s Befallningshafvande föreslagne återbetalning in natura af undsättningsskulderne inom Skaraborgs Län, icke allenast borde för Länets invånare medföra de mest välgörande följder i ceconomiskt och moraliskt hänseende, utan ock skulle lätta E. K.
M;s omsorger för spanmåls anskaffande åt de norra Länen, som deraf då voro i behof; så hafva Rikets Ständer,, instämmande i dessa åsigter, bifallit E. K, M;s högstberörde
Nådiga framställning, i afseende på liqvidationen för ifrågavarande undsättningsspanmål. 5:0 Återbetalningen af de undsättningsskulder, som Norr- och "Westerbottens
Läns invånare sig ådragit, genom i83o, 1831, i83a och iR33 årens missväxter.
I anledning af Landshöfdingen^ i Norrbottens
Län underd. framställning 0111 omöjligheten för detta
Läns invånare, att återgälda sina erhållna undsättningar, utan eftergift af en del deraf och lindring i betalningsvilkoren för återstoden, samt Riksdagsfullmägtiges från Westerbottens
Län serskilda underd. ansökningar om enahanda förmon, i afseende på återbetalningen af sistnämnde
Läns unrlsättnings-skulder, har E. K. M,, i betraktande af det härda och ovanliga öde, som drabbat Westerbottens och Norrbottens
Län, att hemsökas af fyra på hvarandra följande missväxtår, och då en sträng indrifning af meddelade undsättningar, efter ordalydelsen af giildenärernes åtagne förbindelser, skulle dels bereda mångas fullkomliga undergång, dels förorsaka förluster för Staten, fun - 390 Expeditions-Utskottcts Förslag till und.
Skrifvelse IV.o 2/3. nit sig ega all anledning, att hos Rikets Ständer understödja de gjorda framställningarne om afskrifning till en del af dessa Läns skuldbelopp, och lindring vid betalningen af återstoden; men E. K.
M. har tillika för
Sin del öaskat, att, vid sådan eftergift och lindring, det uttryckliga viltor må fästas, att invånarne sjelfve skola medverka till anstalter, som, på sätt här nedan omförmälas, kunna trygga Staten emot nödvändigheten att, vid framdeles inträffande missväxter, tillhandagå med direcla undsättningar; hvadan E. K. M., enär local-förhållandena inom Westerbottens och Norrbottens
Län, dit afsändningar af spanmål ifrån andra orter ej kunna under största delen af året sjöledes verkställas, och der endast säd af ortens växt kan till utsäde användas, serskildt påkalla inrättandet af Sockne- eller District-Magasin, oberoende af hvad i andra, mera af naturen gynnade och förmonligare belägne delar af Riket må anses af nöden, föreslagit: 1:0 att afskrifning må beviljas af en tredjedel utaf Westerbottens och Norrbottens
Läns skuldbelopp för erhållna undsättningar efter i83o och påföljande årens missväxter, sådant det befanns vid sistlidet års slut, och med afdrag derjemte, hvad Norrbottens
Län beträffar, af den, genom högre pris å utborgad spanmål, uppkomna skilnad emellan Statens bidrag och Länets skuldsumma; 2:0 att denna afskrifning, i bägge Länen, varder emellan undsättningstagarne fördelad, på sätt af Landshöfdingen i Norrbottens
Län blifvit föreslaget, eller att den, sedan en viss andel deraf blifvit hvarje socken medgifven, i förhållande till hvad socknen i undsättning åtnjutit, borde af vissa inom socknen utsedde Comiterade lämpas, först till alla de undsättningstagare, hvilka under tiden blifvit alldelas oförmögne att >sine skulder godtgöra, och derefter tillgodokomma hvarje annan undsättningstagare inom socknen, i förhållande till det qvantum spanmål, han till låns undfått, beräknadt efter det pris, som för hvarje år blifvit den låntagna spanmålen åsatt; 3:o att återstående skulden må förvandlas till spanmål, efter de derå förut i hvartdera Länet fastställda pris, med tillåtelse för undsättningstagarne, att med spanmål, tunna mot lunna, återgälda det sålunda uppkomna beloppet med en fjerdedel årligen i fyra år, så att första inbetalningen inträffar vid första uppbördsstämman år 1835; 4:o att, af först skeende levereringar, 10,000 tunnor korn af ortens växt, och till utsäde fullt tjenligt, varda i hvartdera Länet använda till bildande af Soekne- eller District-Magasin, hufvudsakligen på de grun - Expeditions-Utskottets Forslag lill und.
Skrifvelse N.o 213. fler, som i öfverensstämmelse med Rikets Ständers beslut vid i8a3 års Riksdag blifvit, genom Kongl. Brefvet den 17 Mars 1824, fastställde, och med återbetalnings-skyldighet af erhållne bidrag med en tiondedel årligen in natura, eller efter gällande markegångspris vid hvarje års inbetalning; 5:o att, intilldess ofvanberörde för Sockne- eller District-Magasinens bildande påräknade qvantum korn af ortens växt blifvit inlevereradt, undsättningstagarne skola fullgöra sina afbetalningar i sådan, till utsäde fullt tjenlig säd, men derefter i samma sädesslag, som de i lån erhållit; 6:0 att fördelen af återbetalningen med spanmål in natura ej skall tillgodokomma invånarne i de socknar, som vägra alt inrätta Magasin, utan dem åligga, att deras återstående skuld med penningar godtgöra, efler de, å den långifne spanmålen, för hvarje år bestämda pris; samt 7:0 att enahanda påföljd skall ega rum för de gäldenärer, som ej i behörig ordning fullgöra de dem årligen åliggande spanmåls-levereringar.
Vid öfvervägande häraf hafva Rikets Ständer beviljat hvad E. K.
M. sålunda i Nåder föreslagit, med följande vilkor, föranledde dels af enskilda motioner i ämnet, dels till befordrande af E. K. M:s Nådiga afsigt, att uppmuntra till District-Magasins inrättande äfven i de socknar, hvarest spanmåls-magasinshus ännu icke finnas: a) alt afskrifning till en tredjedel af primitiva skuldbeloppet må beviljas undsättningstagarne i båda de ifrågavarande
Länen, hvilken afskrifning, sedan en viss andel deraf blifvit hvarje Tingslag medgifven, i förhållande till hvad Tingslaget i undsättning åtnjutit, bör af vissa in»m Tingslaget utsedde Comiterade lämpas först till alla de undsättningstagare, hvilka under tiden blifvit alldeles oförmögne att sine skulder godtgöra, och derefter tillkomma öfrige undsättningstagare inom Tingslagen, i förhållande till deras mer eller mindre oförmåga att skulderne återbetala; b) att den i 3;dje punkten af E. K. M:s Nådiga Proposition bestämda första inbetalningstiden för godtgörande af den återstående skulden, nemligen vid Uppbördsstämman i Februarii månad år 1835, väl må gälla för de socknar, hvilka redan hafva uppbyggda magasinshus, hvaremot de socknar, hvilka sakna sådana hus, och icke möjligen kunna an^. skaffa sådane till nämnde tid, må erhålla förlängning med första levereringen till samma tid år i836, med vilkor tillika, att, der missväxt in - Expeditions-Ulskottcts Forslag Ull tind.
Skrifvelse N:o a 13. träffar, anstånd med den till betalning förfallna fjerdedelen beviljas till det påföljande året 6:0 Eftergift af spanmålsskuld. E, K.
M. har slutligen till Rikets Ständers pröfning öfverlemna t en af Dess Befallningshafvande i Elfsborgs
Län gjord nnderd. framställning, att på Länets spanmåls-skulder en eftergift af omkring so.eoo fi;dr skulle beviljas, med vilkor, att delta belopp användes till förstärkande af socknemagasins-förråd, der de redan finnas, eller till inrättande af sådane Magasin, der de ännu saknas, hvilket senare vore händelsen på de flesta ställen inom Länet, och kunde, enligt E. K. M:s Befallningshafvaudes tanka, beloppet antingen fördelas i praemier, lämpade efter folkmängden, för att tillgodokomma Länets alla socknar, och deribland äfven de få, som icke begagnat undsättning efter i83o års missväxt, eller ock tillfalla endast de socknar, som upptagit undsättningslån, i mon af deras skuldsummor eller annorledes.
Ehuru den med berörde eftergift åsyftade inrättning af Socknemagasin synes för vissa locaier vara af vigt, serdeles som derigenom undsättning utan Statens mellankomst eller uppoffring skulle kunna lemnäs under svårare år, hafva Rikets Ständer likväl, i betraktande deraf, att Staten, enligt Rikets Ständers öfvertygelse, icke för sådane inrättningars tili vägabringande bör vidkännas någon utgift vid andra tillfällen, än då locala förhållanden, såsom händelsen är i Norr- och Westerbotten, göra det omöjligt att i behofvels stund på annat sätt anskaffa erforderlig tillgång å spanmål, och då i öfrigt en så beskaffad eftergift, som den förevarande, skulle föranleda till likartade anspråk från andra Rikets orter, som häfta för undsältningsskulder, ansett sig icke kunnapfrågavarande eftergift bevilja.
Jemte det Rikets Ständer sålunda i underd. sig utlåtit i anledning af E. K.
M:s högstberörde Nådiga Proposition, hafva Rikets Ständer, efter förehafd pröfning af åtskillige inom Riks-Stånden väckte frågor, rörande Statens öfrige fordringar för undsätlningsspanmå!, serdeles inom Stora Kopparbergs, Elfsborgs samt Götheborgs- och Bohus Län, skolat, i sammanhang med förestående yttranden, enär ifrågavarande soanraåls-undsättningsskulder ickej kunna jemföras med dem Norrbottens och Westerbottens
Läns invånare sig ådragit, och hvilka invånare blifvit hemsökte med fyra på hvarandra följande missväxtår, till E. K. M. i underd. öfverlemna, att i Nåder dels bevilja ifrågavarande undsältningstagare det anstånd med återbetalningen af deras spanmålssknlder, sorn Expeditions-ViskoHels Furslag till und.
Skrifvelse Allo 21^.
393 sorn med iakttagande af Statens rätt och undsättningstagarnes bestånd ban finnas förenligt, dels ock anbefalla vederbörande den skonsamhet vid indrifningen af desse fordringar, att icke jord, utsädessäd, erforderlige dragare eller åkerbruks-redskap tillgripas.
Hvilket ålit 11 i k e t s
Ständer få härmed i underd. anmäla.
Stockholm den 36 November 1834* N:o 214.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den a4 Nov. 1834- Pieste-Ståndet den 24 — — Borgare-Ståndet den 24 — Bonde-Ståndet den 26 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse med öfverlemnande af Lag-Comiteens förslag till allmän Civil-Lag. (Xag-Utsk, Betänk.
N:ris 81 & 1^8.) S. A. Iv. Sedan E. K. M. vid sisth Riksdag underrättat Rikets Ständer om de hinder, som då mött för slutlig granskning af Lag-Comile'ens förslag till allmän Civil-Lag, samt tillika anfört: att förslag till ny Criminal-Lag vid den tiden ännu icke hunnit af Comitéen utarbetas, hvarföre
Lagverket i allt fall icke kunnat i hela sitt sammanhang till Rikets Ständer afgifvas; alt flere i den nu gällande Civil-Lagen utsatte straff eller ansvars-bestämmelser i den föreslagna voro uteslutna för att i Straff-lagen införas; att Civil-Lagen, om den eck då kunde komma under pröfning, likväl på det bela saknade den fullständighet, att den kunde till efterrättelse antagas, och att E. K.
M. derföre fann
Sig föranlåten, att än ytterligare uppskjuta med det nya Lagverkets öfverlemnande till Rikets Ständer; att E. K.
M. kände lifligt behofvet af en ny och förbättrad
Lag, äfvensom den rätt Rikets Ständer och Svenska folket egde, att snart få hugna sig deraf, men att E. K.
M. också kände lika lifligt, huru stor försigtighet en sådan förändring erfordrade, helst, oaktadt alla bemödanden, misstag dock aldrig Bih. lill R.
Prot, 1834. 10 Sami. 1 Afd. 5o 394 Expeditions-Utskotlets Förslag till und.
N:o »ivf. uteblefvo, hvilka likväl kunde och borde rättas genom allt ytterligare fortsatta granskningar, samt att E. K.
M. hyste den öfvertygelse, att en nation vöre vida bättre belåten med ett långsamt och öfvervägadt, än med ett förbastadt antagande af den Lag, sorn skulle bestämma hennes framtida rättsförhållanden; så har E. K. M., uti Nådig Skrifvelse till Rikets Ständer af den 12 sisth April, nu behagat gifva Rikets Ständer tillkänna, att Lag-Comitéens förslag till Civil-Lag sedermera blifvit af E. K. M:s Högsta Domstol, icke utan binder i ärendenas vanliga gång, i hela sin vidd granskadt, och hvaröfver Högsta Domstolen afgifvit underd.yttrande, samt alt Lag-Gomiteen fortsatt sitt arbete med Criminal-Lagen; och sorn E. K.
M. ansett nyttigt, om likhet i grundsatser kunde vinnas i de förenade Rikenas Lagar; hade Comiteen, enligt E. K. M:ts Nådiga förordnande, i sådant afseende härstädes haft sammanträden och öfverläggningar med Ledamöter af Norrska Lag-Comiteen; att Svenska Lag-Gomiteen derefter år 1831 i uuderd. öfverlemnat förslag till allmän Criminal-Lag, indelad i två Balkar, Straff-Balk ock Rättegångs-Balk, samt år i8Ö2 inkommit med motiven till desamma; att, i likhet med hvad sorn förordnades om förslaget till Civil-Lag, E. K. M. i Nåder befallt, att förslaget till Criminal-Lag, med dess motiv, skulle till trycket befordras och allmängöras, med frihet för hvar och en, att inom i83a års slut med anmärkningar dervid inkomma, samt med skyldighet för bägge Universitetens Juridiska Faculteter och Philosophiae Professorer att öfver förslaget sig yttra; att de, i anledning deraf, inkomma anmärkningar blifvit Lag-Comiteen tillställda med föreskrift, att inom 1833 års slut deröfver afgifva Utlåtande, hvilket ock den 28 sisth December till E. K. M. inkommit; och att E. K.
M. under den 25 sisth Januarii i Nåder tillåtit, att samma yttrande, innefattande några jemkningar i förra förslaget, finge tryckas och, såsom tillförene skett, med sjelfva förslaget, utdelas.
Och ehuru det nyss ankomna förslaget till allmän Criminal-Lag icke möjligen kunnat i Högsta Domstolen undergå granskning och lika hinder således för det närvarande som vid sista Riksdag förekomme emot detta förslags öfverlemnande, jemte förslaget till Civil-Lag, till Rikets Ständer; har E, K. M. dock velat, då Rikets Ständer nu voro församlade, samt äfven med anledning af Rikets Ständers skrifvelse af den 10 September 1829, gifva Rikets Ständer del af förslaget till ny Civil-Lag och af Högsta Domstolens yttrande deröfver, i ändamål att förslaget måtte till större eller mindre del, i den mon tiden medgåfve, af Rikets Ständer granskas, äfvensom till den ytterligare behandling å Rikets Ständers sida, den de sjelfye, i hänsigt till ett så vig - Expeditions-Utskottels Förslag till und.
IV.-o 214. tigt föremål, kunde lämpligt pröfva.
Varande i öfrigt i Nåder tillkännagifvet, alt E. K.
M. beslutat öfver förslaget Lill Criminal-Lag infordra Utlåtanden från Presldenterne i Hof-Rätterne, hvardera biträdd af 2:ne Ledamöter inom Hof-Rätten, hvarefter samma förslag komme alt till Högsta Domstolens yttrande öfverlemna*.