Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Bankens reela fond behöfde förstärkas; helst det just vore Banko-Ulskoltets Ullålande M /7. vexelbrist, som föranledde silfvers uttagande ur Banken och förorsakade behofvet af rcela fondens förstärkning; alt, om en rcserv-lbud skulle kunna i verkligheten göra skäl för namnet, den måste vara utlånad på ulrikee ort mot ränta och fullgod säkerhet, t. ex. utländska stats-obligationer. i hvilket enda fall den, när behofvet inträffade, borde i silfver indragas utan förminskning af Bankens utlåning och utan att tryckning åstadkommes på handelns v exel-tillgång; att en sålunda bildad reserv-Ibnd, som ständigt vexte genom de räntor den bure och genom ett fortsatt, användande af Banko-vinsten, skulle inom 15 å 20 år hafva så tillvcxt, att den, jemte Bankens liggande reela fond, fullt motsvarade Bankens hela sedelskuld och följaktligen för alla tider betryggade realisationens bestånd; att, när reserv-fonden uppnått ett belopp af 50,000,000 R:dr, skulle såväl den derefter inflytande årliga Banko-vinsten, sorn räntorna af den utrikes stående reservfonden kunna årligen användas både till Låne-bankens förstärkning för utlåningar inom riket och till Stats-verkets biträde; men att klokheten bjöde, att äfven sedan reserv-fonden uppgått till sistnämnde summa, bankovinsten samt reserv-londens räntor anvisades till fondens ytterligare förökning, helst Banken då. utan fara för realisationens bestånd, kunde utgifva nya banko-sedlar till samma belopp som det, hvarmed reserv-fonderi öfverstege 30 millioner, och använda dessa nya sedlar ej mindre till förstärkande af låne-rörelsen inom landet, än äfven till Stats-verkets biträde och sålunda i naturlig ordning årligen föröka landets rörelse-kapital.
Slutligen och för alt åskådliggöra en sådan reserv-fonds bildande genom att dertill af Banko-vinsten årligen använda i.000,000 K:dr, har motionären, under förutsättning alt utländska 3-procent-obligationer derför inköptes till 75 °/0 af nominalvärde!, vid motionen fogat åtskilliga beräkningar, utvisande, bland annat, att reservfonden vid 2i:sta årets slut skulle hafva stigit lili 40,715,707
R:dr i dylika obligationer, hvilka, realiserade till inköpspriset, borde gifva en behållning af 50,556,780
R:dr och således med 536,780 R.dr öfverstiga det belopp, sorn reserv-fonden skulle ega för att fullt motsvara Bankens sedelskuld utöfver dess reela fond.
För den händelse åter att 1,500,000 R:dr årligen finge öfveriöras till reserv-fonden, skulle densamma redan vid 15:de årets slut utgöra 40,313,760 R:dr, hvilken, till inköpspriset realiserad, lemnade en behållning af 50.235,320 R:dr, som med 235,520 R:dr öfverstege det behöiliga beloppet 50,000,000; Och som den Banko-vinst, Rikets
Ständer vid innevarande riksdag egde att disponera, tvifvelsutan komme att betydligt öfverstiga 1V2 million Riksdaler om äret, har motionären antagit, att minst denna summa måtte till ifrågavarande angelägna ändamål ärligen anvisas, under hemställan tillika alt Banko-styrelsen måtte berättigas att dertill få disponera äfven återstoden af Banko-vinsten, jemte de grundfonds-medel, sora kunde vara att tillgå; af Herr Ehrenhoff, G. H., som uti särskild motion, upptagande åtskilliga an - e Banko-Ulskoilels Ullålande Jtf /7. dra framställningar, om hvilka här icke är fråga, tillstyrkt alt Banko-vinsten måtte användas i enlighet med Herr Lefréns nyssnämnda förslag; af Herr Doktor Sandberg, hvilken, —• jemte framställning af de hufvudsakligaste åtgärder, som efter myntbeslämnings-lagens utfärdande den I Mars 1830 blifvit vidtagna för reglerande af förhållandet mellan Bankens reela fond och dess sedel-ansvarighet, och som skulle ådagalägga, hurusom den sednare varit, i ett ständigt stigande i jemförelse med den förra, under det att Rikets Ständer riksdag från riksdag systematiskt afhändt Banken större delen af dess vinst, — uttalat den åsigt, att det äfventyr liga maximum, hvarmed sedelstocken nu finge öfverskjuta metalliska kassan, borde förminskas eller, med andra ord, förhållandet mellan Bankens reela tillgång och dess sedelskuld förbättras, och att i främsta rummel dertill borde användas 1859 års Banko-vinst, som stöde till närvarande Ständers disposition.
Del nyss uppgifna ändamålet kunde emellertid, enligt motionärens lanke, icke ernås hvarken genom att, såsom förut, anslå Banko-vinsten till Stats-verkets behof, eller genom dess användande såsom tillökning i lånerörelsen.
Alt derför inköpa säkra obligationer vore väl det mest ändamålsenliga, om nemligen dessa obligationer derjemte vore lätt realisabla, eller af den beskaffenhet, alt de med visshet när som helst, utan betydligare förlust, kunde säljas på den utländska penningmarknaden och sålunda omedelbarligen förvandlas til! silfver; men i händelse de icke egde denna egenskap, utan vore så beskaC.<de, att, då de i behofvets stund uppsades, de borde af landets egna innebyggare inlösas, kunde, i tider af penningenöd, deras realiserande framkalla en strypning, som blefve kännbar och svår i mån af beloppets storlek.
För motionärens uppfattning framställde sig deremot Ivaline alternativer, som med säkerhet förde till det önskade målet, det ena, att genom en småningom skeende indragning, motsvarande åtminstone någon del af Banko-vinsten, efterhand förminska den nuvarande sedel-ansvarigheten; det andra, att använda vinstmedlen till reela fondens förökning genom vcxelköp för silfver-indragning, hvarigenom den utelöpande sedelstocken icke skulle iida någon förminskning; — varande denna sednare, eller den, enligt motionärens tanke, minst motbjudande utvägen af honom förordad genom framställande af det förslag, att den Banko-vinst, som uppkommit från 1856
Ars slut, icke må på annat sätt utsläppas i allmänna rörelsen än genom upp köp af säkra vexlar, när kursen så medgifver, i ändamål att derför erhålla silfver lill förstärkning af metalliska fonden; och har motionären i öfrigt förmält, att, i händelse detta eller något dylikt förslag skulle vinna framgång, det komme att bero på Utskotts och Rikets Ständers pröfning, huruvida det inköpta silfret skulle indragas i Bankens hvalf eller emot högsta möjliga ränta insättas hos Bankens säkra hus i Hamburg eller också till större eller mindre del användas till att förskaffa Banken säkra räntebärande papper, antingen inländska, ställda pä utländskt språk och säljbara på utländsk börs, eller säkra utländska stats-obligationer.
Banko^Utskotlets Utlåtande JYs 17. y af Riksdags—fullmägtigen Erik Christensson från Göteborgs och Bohus län, som, jemte tillstyrkande, alt de vinstmedel, Banken nu innehade och framdeles intill slutet af nästa riksdag kunde sig bereda, måtte åt
Banken reserveras, för så vidt de icke erfordrades för utbetalning af hvad som vid sistförflutna riksdag blifvit till Riksgälds-konloret anvisadt, hemställt, att dessa vinstmedel måtte från lånefonderne småningom skiljas och för dem inköpas sådana räntebärande obligationer, sorn genast, dä omständigheterna det fordra, kunna realiseras och sålunda användas till metalliska kassans förstärkning; of Riksdags-fullmägtigen Johannes Andersson från Skaraborgs län, som föreslagit, det Rikets Ständer mätte besluta, att så väl den nu disponibla som blifvande Banko-vinst mätte oafkortad till Banken och dess Styrelse öfverlemnas, vare sig till metalliska kassans förstärkning eller, efter sig företeende omständigheter, till uppköp af räntebärande papper och bildande af Filial-banker, der dylika erfordras; samt af Riksdags-fullmägtigen Anders Nilsson från Hallands län, som hemställt, att Banko-vinsten mätte användas til! förstärkning af fonderna för fastighetslån och allmänna diskonten, med iakttagande af den fördelning dem emellan, att tre fjerdedelar anvisades till fastighetslån och en fjerdedel till allmänna diskontlån; Och har slutligen vice Talmannen Herr J. G.
Schwan uti en, med stöd af 56 § Riksdags-Ordningen, väckt och till Utskottet hänvisad motion föreslagit, att Utskottet, i sammanhang med behandlingen af Kongl. Maj:ts ofvannämnda Nådiga Proposition, i hvad den angår användandet al Bankens vinstmedel, måtte til! pröf ning företaga frågan om ändamålsenligheten deraf, att för hela Banko-vinsten uppköpes af Riksgälds-kontoret å utländskt mynt utgifna obligationer, allt i öfverensstämmelse med Herr Schwans den 30 sistlidne November väckta och lill Höglo!!.
Stats - Utskottet remitterade motion.
Vid jemförelse mellan de sålunda väckta särskilda förslagen om Banko-vinstens användande, befinnes att det af Herr Lefrén framställda skiljer sig (rån de öfriga bland annat deruti, alt det alser vinstens anvisande till ett bestämdt ändamål, icke blott för tiden intill nästa riksdag, utan äfven under en längre följd af år derefter.
Herr Lefréns förslag går nemligen derpå ut, att Bankens vinst, jemte räntan å den årligen sig ökande behållningen, skulle oafbrutet användas 'ill inköp af vexlar; att för den derigenom erhållna metalliska valuta borde anskaffas utländska räntebärande statspapper, af hvilka skulle i Banken bildas en reserv-fond med uteslutande bestämmelse alt i behofvets stund vara att tillgå för att kunna till silfver förvandlas; att en dylik kapitalisering af Banko-vinsten borde fortgå lill en början åtminstone intilldess reserv-fonden stigit til! 30 millioner R:dr eller det belopp, hvartill den del af sedelstocken, som icke eger motsvarighet i metallisk valuta, enligt nu gällande stadgande, får uppgå, samt att Banken på sådant sätt borde inom 15 å 20 år komma att ega en tillgång dels i ädla metaller och dels i valutor, som dertill kunde lätt realiseras, motsvarande Bankens hela sedel-ansvarighet, a Banko-Ulskotlets Utlåtande JW 17.
Utskottet medglfver alt hufvudsyftemålet nied Herr Lefréns förslag att genom Banko-vinstens kapitalisering bilda en för betryggande af Bankens vexlings-förmåga tillräcklig reserv-fond, bestående af sådana räntebärande papper, hvilka när som helst kunna i silfver förvandlas, är fullt riktigt; men då motionen, såsom redan blifvit antydt, förutsätter, alt Bankens år efter år hopsamlade vinst skulle under alla förhållanden användas till anskaffande af dylika papper, föranlåtes Utskottet erinra om de hinder och betänkligheter, som deremot mota och som, efter hvad Utskottet tror sig utan svårighet kunna ådagalägga, äro af den beskaffenhet att förslaget, om det, sådant oaktadt, utfördes, icke skulle leda lill Bankens eller landets fördel.
Under en tidpunkt, då, i följd af gynsamma handelsförhållanden eller andra orsaker, vexel-öfverskott förefinnes, innefattar Herr Lefréns förslag, att använda Bankens årliga vinst uteslutande till inköp af vexlar och att för dero anskaffa goda räntebärande papper, hvilka lätteligen kunna pä utrikes ort i silfver realiseras, onekligen en ändamålsenlig och verkställbar utväg till Bankens konsoliderande, emedan Banken i sådant fall för sina vinstmedel beredes en tillgång, som representerar motsvarande metallisk valuta, utan att sedelstocken okas med mera än just det belopp i sedlar, hvilket förut såsom vinst tili Banken indragits.
Annorlunda blifver deremot förhållandet, om det skulle såsom ovilkorlig regel föreskrifvas, att de ifrågasatta operationerne skola ske under alla förhållanden och i en lång följd af år, icke blott då vexel-öfverskott, utan äfven då vexelbrist är för handen.
Ty det är uppenbart att i sednare fallet, eller då vexelbrist eger rum och tillfälle att köpa vexlar således saknas, Banken icke kan förvärfva sig utländska statspapper utan alt dertill, vare sig direkt eller indirekt, använda sin egen reela fond; hvadan ock under en dylik för Banken och landet ofördelaktig period, då den metalliska kassan redan befunne sig i eli sjunkande tillstånd, denna kassa skulle för inköp af omförmälda värdepapper behöfva att af Banko-styrelsen sjelf ytterligare anlitas.
En åtgärd, hvarigenom Banken således med förminskande af sin verkliga silfver-valuta förskaffade sig utländska statspapper, hvilka, huru betryggande de än må anses vara, dock alltid omvexla i värde, skulle påtagligen leda snarare till att förringa, än att stärka Bankens vexlings-förmåga; och då derföre en sådan åtgärd under ogvnsamma handels- och penninge-förhållanden icke kunde till Bankens fördel vidtagas, så och enär vinstmedlens användande i Bankens lånerörelse, enligt motionärens åsigt, ej eller borde få ega rum, återstode icke annan utväg än att i Banken reservera berörde medel intilldess måhända först efter lång tids förlopp tillfälle till vexelköp ålerkomme och vinsten då kunde på föreskrifvet sätt till det afsedda ändamålet användas.
Men det torde icke behöfva bevisas, att vinstmedlens reserverande i Banken under en längre tidrymd, ehuru ett kraftigt medel att betrygga Bankens egen säkerhet, deremot, genom förminskning af landets rörelse-kapital, just då penninge-ställningen snarare behöfde upphjelpas än underkastas en ytterligare tryckning, skulle verka skadligt Banko.Utskottets Utlåtande M il. $ skadligt på allmänna rörelsen, och sålunda utöfva ett särdeles menligt inflytande på landets hela näringsliv l betraktande häraf anser Utskottet 4:o ett stadgande om Banko-vinstens framtida användande under alia förhållanden i den af Herr Lefrén angifna syltning icke lämpligen kunna elier böra meddelas.
Derest åter, vid bedömande af Herr Lefréns motion, frågan, såsom Utskottet anser, inskränkes till den redan upplupna Banko-vinsten, eller den Öfver hvilken Rikets nu församlade Ständer endast kunna förordna, sä vida icke en af de hufvudgrunder skall rubbas, hvarpå Bankens närvarande organisation hvilar, eller att Rikets Ständer vid hvarje riksdag tillkommer att disponera den vinst, som från föregående riksmöte å Bankens rörelse uppstått, får Utskottet fästa uppmärksamhet derå, att Herr Lefréns motion i väsendtlig mån öfverensstämmer med Kon°l. . - ® Maj:is ofvanberörde nådiga Proposition, enär i denna föreslås, att större delen of den nu behållna vinsten måtte användas till inköp af sådana Svenska Statens räntebärande, i utländskt mynt ställda och på den utländska penninge-marknaden gångbara obligationer, hvilka när som helst kunna lill metel Isk valuta realiseras.
Egentliga skilnaden i detta afseende emellan de begge förslagen är blott den att. då, enligt Herr Lefréns motion, den ifrågasatta reserv-fonden borde bildas af utländska statspapper, för hvilkas anskaffande antingen måste köpas ttextar eller, vid bristande tillgång dertill, Bankens egen silfver-valula anlitas, så innefattar Kongl. Maj:ls Proposition deremot att reserv-fonden skulle utgöras af Svenska statspapper, ställda i utländskt mynt, hvilka, löpande med högre ränta än de utländska i allmänhet och antagligen lika lätt realisa bie som dessa på utrikes ort, kunde af Banken erhållas i omedelbart utbyte mot disponibel vinst, således mot erläggande betalning i Hankens egna sedlar, och detta utan att
Banken drabbades af kurslörlusler och särskilda prov isions-kostnader, som vid inköp af utländska statspapper ifrågakomma.
Då nu jemte dessa fördelar äfven loges i betraktande att Svenska statspapper, åtminstone efter den uppfattning af förhållandena, som bör råda här i landet, måste anses vara underkastade mindre värdeförminskning och följaktligen erbjuda Banken större säkerhet än utländska statspapper; att derigenom att Banken blifver både köpare och säljare af ifrågavarande i utländskt mvnt ställda Svenska obligationer, dessa böra kunna uppehållas vid en jemn kurs, hvilket måste bidraga till stärkande af Svenska Statens utländska kredit — en omständighet af stor vigt med hänseende till möjligen skeende framtida upplåningar — samt att i den mån Banken kommer att deltaga i det af Kongl.
Maj:t föreslagna Ät/i. till 11.
Prat. 1859 A 1860.
G Samt. f Afd. 10 Haft. 2 iö Banko-Utskottets Utlåtande M 17. utländska län, den verkliga upplåningen utomlands kan lill beloppet förminskas, har Utskottet, enligt hvars lonke det dessutom skulle innebära en särdeles anmärkningsvärd åtgärd om samtidigt med upptagande för Svenska Statens räkning af ett dylikt lån, Banken, åsidosättande tillfället att sjelf deri deltaga, nedlade sin insamlade vinst uti främmande länders stals-papper, funnit Kongl. Majits nådiga Proposition i denna del ega ett obetingadl företräde framför det af Herr Lefrén framställda och af Herr Ehrenhoff understödda förslog.
Ilvad i afseende å sist berörda förslog nu blifvit anfördt åberopar
Utskottet hufvudsakligen äfven i anledning af Herr Doktor Sandbergs motion, emedan, då, enligt densamma, Bankens influtna vinst icke skulle få i rörelsen åter utlemnas annorledes än genom uppköp af vexlar, när kursen det medgåfve, i ändamål att erhålla silfver till förstärkning af den metalliska kassan, berörde motion således, iika som Herr Lefréns, i sig innebär, alt vid tider då vexelbrist (örelunnes, vinstmedlen borde i Banken innehålla-, hvarigenom under en redan ofördelaktig penninge-ställning landels omsättnings-kapita!
Lomme alt ytterligare förminskas och rörelsen att tillskyndas deraf härflytande kännbara olägenheter.
Under förutsättning åter alt förhållandena tilläte Banken alt köpa vexlar, för hvilket fall Herr Doktorn sjelf ansett det vara ändamålsenligast, att den derigenom förvärfvade valutan förvandlades till säkra räntebärande obligationer of den beskaffenhet, att desamma när som helst utan betydligare förlust kunde på den utländska penningemarknaden försäljas och silfver för dem erhålla-, kan Utskottet för sin del ej finna annat, än att delta förslag, på omförmäldu sätt tillämpadt, måste leda lill samma mål, som i den Kongl.
Propositionen åsyftas; hvarvid Utskottet likväl återkommer till sin förut gjorda erinran derom, alt Banken, genom att deltaga i det utländska lån, om hvars upptagande för Svenska Statens räkning nu är fråga, beredes för delen af alt kunna för sin behållna vinst omedelbart erhålla obligationer af ifrågavarande beskaffenhet med undvikande af sådana kurs-förluster och provisionskostnader, som torde blifva oskiljaktiga från omvägen att för vinstmedlen först köpa vexlar, för alt sedermera åt Banken förvärfva obligationer.
Vid öfvervägande af dessa och öfriga förut anförda förhållanden, liar Utskottet ansett den af Kongl. Majit föreslagna utväg att. oberoende af kurs och vexeltillgång samt utan rubbning i det för Bankens sedelstock bestämda normala belopp, förskaffa Banken en tillgång i säkra räntebärande obligationer, genom hvilkas försäljning ut- eller inrikes, allt efter som omständigheterna föranleda, kan beredas, i förra fallet förstärkning af metalliska kassan och i det sednare förminskning af Bankens sedel-ansvarighet, böra verksamt bidraga till Bankens kon soliderande; Och då Utskottet följaktligen biträder berörde förslag, hvilket ock i hufvudsaken öfverensstämmer med hvad af Herr Friherre von Schwerin samt Biksdags-fullmäglige Erik Christensson och Johannes Andersson uti de af dem väckta motioner tillstyrkt, återstår endast för Utskottet att yttra sig öfver det belopp af Banko-Utskottets Utlåtande .VS 17- ti den sedan 1857 års början upplupna Banko-vinst, som till ifrågavarande ändamål må kunna lämpligen anvisas.
I delta afseende får Utskottet upplysa, att Bankens behållna vinst utgjort: enligt 1857 års bokslut Bunt 2.165,000: 75.
» 1858 års » t . . . . » 1,717,494: 29. samt för år 1859, enligt en Utskottet tillhandakommen approximativ kalkyl deröfver » 1,641,570: 54. eller tillsammans H:mt 5.522,065: 58; men som Utskottet genom anställda beräkningar tillika utrönt, att af äldre vinstmedel eller den från år 1856 utöfver grund-fonden återstående behållning, i Bankens hufvudräkning upptagen till 4.536,992 R dr 81 Öre, ett belopp »f omkring 500,000 R:dr hittills icke blifvit, i följd af Rikets Ständers beslut, disponeradt, så uppgår den behållna Banko-vinst, om hvars användande Rikets nu församlade Ständer hafva alt förordna, till minst 6,000.000 R:dr R:mt.
Af denna summa anser Utskottet, i enlighet med hvad i Kongl. Maj:ts nådiga Proposition blifvit föreslaget, 4,000,000 R:dr R:mt böra ufses till Bankens deltagande i det föreslagna utländska länet: hvaremot Utskottet förbehåller sig att framdeles taga i öfvervägande och lill Rikets Ständer afgifva förslag i fråga om sättet för användande af återstoden af den behållna vinsten, då Utskottet blifver i tilslulle alt yttra sig öfver så väl Kongl. Maj:ts förslag om uppköp för Bankens räkning af inhemska Stats-obligationer, som de till Utskottet remitterade, här ofvan omförmälda motioner, uti hvilka tillslyrkes vinst-medlens anvisande til! förstärkning af vissa utaf Bankens låne-fonder.
Utskottet hemställer alltså vördsamt, det Rikets Ständer nu mätte besluta, 2:o all, om, för Svenska Statens räkning, ett lån till fortsättning af Statens jernvägs-byggnader kommer att på utrikes ort upptagas.
Rikets Ständers Bank må under de vilkor i öfrigt, som i kontraktet med de utländska långifvarne bestämmas, uti ifrågavarande lån deltaga för en summa af 4,000,000 R:dr R:mt, sorn, emot erhållande af för lånet utfärdade obligationer, af Bankens sedan 1857 års början upplupna disponibla vinst utbetalas med V3 ärligen vid slutet af hvortdera året 1860, 1861 och 1862, Under föi utsättning att ett utländskt lån nu kommer att för Statens räkning upptagas, liar i sammanhang härmed fråga inom Utskottet blifvit väckt, huru - Banko-VIskottels Utlåtande M 17. vida icke detta tillfälle borde begagnas äfven för att ät Banken anskaffa för lånet, utfärdade obligationer i utbyte mot någon större de! af de obligationer i Svenskt mynt, Banken innehar.
•> ' - Bankens tillgång i obligationer vid 1859 års slut utgjordes af:
Riksgälds-kontorets för återstoden of Stats-verkets skuld till Banken för derifrån förskjutna mede! til! 1808—1809 årens krigskostnader utfärdade obligationer, 550 st. till antalet ä 4000 B:dr Banko hvardera . .
Runt 3,300,000: — af hvilka obligationer, jemlikt Rikets Ständers vid 1840 —1841 årens Riksdag fattade och uti § 134 af Banko-reglementet . intagna beslut, 22 st. ä 88.000 R:dr Banko eller 132,000 R:dr Runt skola årligen infrias, jemte erläggande af ränta å 4 proc. enligt obligationerna vidfogade ränte-kuponer; varande tillika af Rikets Ständer föreskrifvet att, i händelse Banken behöfver afyttra berörde obligationer, den del deraf, som icke blifvit af Riksgäldskontoret infriad, skall nämnde
Kontor till inlösen hembjudas förr än obligationerne varda af Banken å annan man öfverlåtne.
Arméens Ackords-amortérings-fonds obligationer med 4 proc. ränta, ställda alt efter utlottning betalas 2,016,600: — hvaraf Banken under år 1846 från Riksgälös-kuntoret inlöst tillsammans 570,400 R:dr Banko eller 855,600 R:dr Runt.
Skånska llypotheks-föreningens å 4V<> proc 622,500: —.
Och äro af dessa obligationer ställda att betalas 6 månader efter uppsägning
Runt 405,000. 6 » » d:o, Irån den 1 September 1860 räknadt ...» 35.000. 6 » » d:o, från den 1 December 1860 räknadt ... » 184,500 Sgr Runt 622,500.
II g pot heks-fö reningens å 10.900 Mark Hämb. Banko å 4 proc., att efter utlottning betalas under 40V.j år, inköpte för 14,553: 33.
Östgötha IJypotheks-förenings ä 495,000 Mark Homb.
Banko å 4 proc., att efter utlottning betalas under 40V-2 år Irån If lU, inköpte för 620,400: — Östgötha llgpotheks-förenings :i 971,300 R:Jr Kunt å 4 proc., att efter utlottning betalas 40 är från 1854, inköpte för 891.839: — Målare-provinsernas llgpotheks-förenings ii 157.000 R:dr Runt å 4 proc., att efter utlottning betalas 40 år från 1854, joköpte för , 142,870: — Transport 7,608,742: 33, Banko-Utskottets Ullålande JU! 11.
IS Transport 7,608,742: 33 Mätaré-provinsernas Uypotheks-förenings å 54,900 Mark Humb.
Banko ii 4 proc, att efter utloltning betalas under 40l/-> är från 1855, inköpte för Smalands och Hallands i Itjpol helis-för erlings å dels 176,800 R:dr å 4 proc., ätt efter utlottnin betalas under 40 är från 1854, inköpte för 160,888 R:dr. dels å 15,000 R:dr ii 41/, proc., ställda på 6 månaders uppsägning Smålands och Hallands Hgpolhels-förenings å 263,500 Mark Hamb.
Banko å 4 proc., att efter ut lottning betalas under 40% år från 1849, inköpte för . Wermlands Hypothels-fö<enings A 134,500 R:dr K:mt å 4 proc., att efter utlotlning betalas under 40 är Irån j855, inköpte löi Summa R:dr Runt 8,307,310: 33.
Häraf visar sig alt af de obligationer, Banken vid nästlidne års slut innehade, uppgillgo de i utländskt mynt ställda, enligt det pris Banken vid deras inköp erlagt. till endast 1,035,218 R:dr 33 öre eller till icke lullt !/s al hela beloppet, hvaremot samtliga de öfriga obligationerna voro utfärdade på Svenska språket och i Svenskt mynt.