Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderskapet och Adeln ingiftet och till Ulskoltet remitteradt Memorial, liar H err Kammar-Junkaren Axel Lindersköld anfort, att ehuru Riksens Ständer redan vid 18 t x ars Riksdag förenat sig derom, att en då vackt fråga, om nyttan och nödvändigheten af en Practisk BergsSko]as inrättande, skulle till Kongl. Maj:ts nådiga profning öfverlernnas, med underdånig anhållan, det Kongl. Majtt i nåder täcktes förordna undersökning till närmare utredande af detta för Bergsvetenskapen så vigtiga ämne, hade likväl, genom ett särdeles missöde för samma vetenskap, denna Riksens Ständers enhalliga önskan hvarken Blifvit till Throtaen framburen, ej eller i Riksdags Beslutet intagen; hvarföre ock, då Herr Kammar-Junkaren ansett inrättandet af en Practisk Bergs-Skola i vårt Fädernesland vara så mycket mera nödvändigt, som näst Åkerbruket, Bergshandt, eringen vore Rikets vigtigaste näringsgren, Herr Kammar-Junkaren yrkai, att ifrågavarande tim* Den 2 2 Juni'. ngi ämne matte vid denna Riksdag blifva å nyo upptaget.
Af hvad i denna fråga vid 1812 års
Riks' dag forelapit, har Utskottet inhämtat, att sedan Herr Prosten Doctor Mellgren, uti ett till Högvordiga Prest-Ståndet ingifvet och till Allmänna Besvärs- och Oeconornie - Utskottet öfverlemnadt Memorial, föreslagit, att i Bahlun, såsom det dertill mest tjenliga ställe i Riket, måtte inrättas en Practisk i3ergs~Skola, der den studerande Ungdomen, som ägnade sin framtid åt Bergsveteoskipen, kunde hafva tillfälle att, efter fulländade studier vid Academien, förvärfva sig den Practiska insigt, hvikén, såsom varande i oskiljaktigt och nödvändigt sammanhang med dess förut förvärfvade Mathematiska och Chemiska kunskaper,' skulle bilda honom till en fullkomligt skicklig BergsErnbetsman, särdeles om han blefve Ledamot af det Collegium, hvilket har sig ålagdt högsta ansvaret och vården om Bergshandteringens skiljaktiga grenar samt den dermed förenade Oeconomiska Styrelse, och Herr Doctor Mellgren derjemte hemställt, om icke underhållet för Lärarne vid nämnde Skola kunde bestridas af den betydliga fond, hvilken vid Stora Kopparberget blifvit samlad under namn af Afrads-Cassa, hvars medel Icke ingingo till Statsverket, utan disponerades af Kongl.
Majit och voro stälda under Kongl. Bergs-Collegii tillsyn; så hade Utskottet, uti afgifvet Betänkande , yttrat, att dä med tillförlitlig visshet icke kunde bedömas, huruvida den föreslag - JDen 2 2 Juni. reslagna Skole inrättningen inedförde någon vän senfilig nytia för Staten, ej eller om de dertill föreslagna fonder yorp pålitliga och användbara, samt Utskottet icke eller ägde tillräcklig kännedom
Uti ämnet; så hade Utskottet, enar upplyst vore, att Bergshau pt mart nen och Biddaren Bihl, Uti ett af honom på Kongl, Majus Nådiga Befallning afgifvet underdånigt betänkande, angående åtskilliga förändringar i hushållningen vid Stora Kopparberget, redan gjort förslag om inrättande af en Praktisk Bergs-Skola i Fahlun,, ansett sig icke böra tillstyrka någon ytterligare underdånig anmälan derom hos Kongl. Majit, dock berodde det på Riksens Högloft- Ständers eget godtfinnande, att hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det Kongl- Majit i Nåder täcktes pröfva detta ämne, jemte tillräckligheten af de föreslagna medlen, samt vidtaga den författning derutinnan, som saken och ändamålet kunde finnas, förtjena.
Metta Utskottets Betänkande har af Riksens Högloft.
Ständer blifvit bifallet; men sorn någon verkställighet å Riksens Ständers i anledning deraf fattade Beslut icke följt; så får Utgkottet, med fästadt afseende på den nytta för Bergs-, handteringen och det vetenskapliga deruti, sorn den i frågavarande undervisnings - anstalten bör kunna medföra , vördsamligen hemställa, om icke Riksens Högloft, Ständer kunde hos Kongl, Majit i underdånighet anmäla detta vigtiga ären-, de till det nådiga afseeende, detsamma synes förtjent Hvilket dock till Riksens tjöglofliga Stätt; Ständers ornprofvande den ii Juni 1815.
Ridd. och Adelns Ledamöter^ Vägnar A. Lantingshausen.
På Vällofliga Rorgare-; Ståndets Ledamöters Vägnar And.
Fredin, 11 <J3 Stockhol 111 På Högvqrdiga Prestg Ståndets Ledamöters vägnar Bryn.
Hesselgren, På Hederyärda RondeStåndets Ledamöters Vägnar Nils Månsson, M, M. Rosbeck.
Den 22 Juni! öfverlemnas, Pppläst hos samteliga Riks -Stånden den 22 Juni, Riksens Högloft, Ständers Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskotts Betänkande, i anledning af Herr Caxduansmakaren A, P. Malmbergs frun Vallöf. Borgare-Ståndet till Utskottet remitterade Memorial, innehållande yrkande, att, vid påkommande durchmarcher, inqvartering i Stä* de *194 Den 22 Juni. denia hädanefter mätte allenast grunda sig pä
Hus och Tomt.
T_J(i sitt ifrågavarande Memorial hn r Herr Malmberg, under åberopande deraf, att Riksens Ständer redan underkastat sig skyldigheten att deltaga, för Stadstegendomar, uti skjutsningar, inqvarteringar och flera onera, anfört, det, sådant oaktadt, uti flera Städer sedermera ändock handt, att, vid påkommande Tåg och durchmarcher, den grund blifvit följd, att Borgerskapet fått större Inqvartering, än andra Hus- och Tomt-ägare inom Staden, utur det uppgifna skäl, att särskilt förbindelse till inqvarteringsgifvande skulle åtfölja Borgerliga Näringen.
Herr Malmberg har vidare uppgifvit, att, från äldre tider, inqvarteringsskyldigheteri väl drabbat Städernas Borgerskap enskildt, men icke för näringen eller rörelsen, utau för Borgerskapets uteslutande rätt att äga oell besitta Städernas hus och jord, och han har trott, att enär andre än Borgare aga hus och tomter, borde de, utan afseende på till hvad Class i Samhället de kunde höra, vidkännas inqvarterings-besväret.
På hvilka med flera skäl, jemte Höglofl.
Ridderskapets och Adelös, uti 9 § af Riksdags - Beslutet den 2 Maj 1810, gjorde förklarande, alt välvilja och billighet borde ligga till grund för delningen af skyldigheter och förmoner Medborgare imellan, Herr Malmberg grundat sitt ofvanberörde påstående.
Ut - JDtn Juni.
H05 Utskottet får i anledning häraf yttra, •att Hr Malmbergs ifrågavarande anhållan åsyftar icke allenast en rubbning uti Städernas Conventioner och Borgerskapets Onera, med hvilket ämne Utskottet icke ager alt taga befattning, utan ock ett utvidgande af de concessioner Riks-Stånden vid 180g och i bio årens Riksdag gjort tili sina innehafvande Privilegier och fortnoner, i hvilket afseende ovilkorligen måste forhällas efter hvad Kongl. .Kungörelsen den 6 April s8io innehåller, och sådant desto heldre, sorn , likmätigt Kongl.
Förordningen', den 13 November 1766, inqvartPr ingen är ett onus, hvilket åtföljer icke lott husen, och .Fastigheterna, utan jemväl -Borgerlig rörelse och näring.
Blifvaruies detta till Riksens Hi glofl.
Ständers eget närmare ompröfvande vordsamligen. ofverlemnadt, Stockholm den 21 Juni 1815.
Ridd. och PS Högvörd.
Prest Adelns Ledamöters Ståndets Ledamöters På Vallofliga Borgare- På Hedervärda Bonde A.
Lantingshausen. vagnar vägnar Bryn.
Ståndets Ledamöters, vägnar A. Fredir..
Ståndets Ledamöters vägnar Nils Mänsson. M. M. Rosbeck.
Upp - Den 52 Juni.
Uppläst hos samtliga Riks - Stånden den 22 Juni, Vördsamt
.Det Memorial, hvilket Riksdags-Fullmägtigen för Norrbo, Siende och Tuhundra Härader i Westmanland Johan Magnus Wessing till Bon* de-Stlndet inlemnat och derifrån blifvit till Lagutskottet remitteradf, hvaruti föreslås att Uudderplatsers anläggning och de allmänna Härads* skallens anställande efter odjur matte afskaffas, har nämde Utskott ansett innefatta ett ämne af så* dan art att det gemensamt med Allmänna Besvärs och Oeconprnje <•
Utskottet borde till pröfning företagas., I följd deraf hafva bhmälte tvänne Utskott låtit berörde framställning komma hos sig i öfvervägande; och som det är onekligt, att icke al* lenast
Uuderplatsers anläggning förorsakar de hemmans innehafvare, å hvilkas ägor de inrättas, betydligt besvär och skada, samt äfven hindra dem uti ett fritt begagnande af deras Skogsmark, för hvilket allt nämnde hemmansåboer icke njuta någon ersättning, utan ock de sedermera derstädes skeende skallgångar, hvartill ej sällan Manskap från flera Härader uppbådas, förorsaka en ganska stor förspillning af dagsverken; hvilka ofta X)en 9 2 Juni. i i97 ofta Jeunna }>lifva utan nytta, men ailtlil i varde öfverstiga den fördel, sorn af Skallgängen harn» tas, hvartill än vidare bör läggas den betydliga kostnad, som Länens innevånare måste vidkännas vid större Jagltygs anskaffande och vid uppförandet af nödiga hus till deras förvarande; Alltså och i likhet med hvad Utskotten Uti ett förut afgifvet Betänkande anfört, anse Utskottensig böra tillstyrka, att aliade anstalter; sorn erfordras till Odjurens utrotande, hädanefter må få herö på de öfverenskommelser, söm efter locala för-- hållandet och béliofvet kunna Härads eller Socknevis af innevänarena träffas och hvad lianens styrelse i detta ämne kan hnna nödigt detri föreslå, hvilka öfverenskommelser dock böra till Konungens jBefallningshafvandés pröfning och fast* Ställelse öfverlemnas; äfvensom att, enär skallgång efter odjur anses nödig, densamma må.
Utan att Konungens BefallningshafvandeS tillstånd dertill behöfver afvaktas, verkställas, och sådant endast hos Örtens närmaste Krono-Betjente tillkännagifvas, hvilka det då skall åligga, att be* rörde vidtague åtgärd till Konungens Befallningshafvande inberätta, och att om uppbådningen till Skaligårtgen besörja.
Detta varder vördsamt till Riksens Höglofl.
Ständers pröfning öfverlemnadt.
Stockholm den i Juni 1815.
Lag - samt AU - 1193 Deri sa Juni".
Allmänna Besvärs - och Oeconomi©.-Utskotta vägnar.
Ridd. och Adelns Ledamoters vägnar II. F. Strömfelt. A.
Pä Vällofliga BorgareStåndets Ledamöters vagnar Z. G.
Uppläst hos samtliga Riks-StSndén den 22 Juni.
Vördsamt Memorial! nr..
J- iil Lag- samt Allmänna Besvärs- och Oeconornie-Utskotiens gemensamma behandling har från Val loll.
Borgare-Ståndet blifvit remitteradt ett af Herr Lagmannen Jean Noreus dit ingifvet Memorial, deruti, i ansende till de obestämda och för Bergverks Näringens gång mindre lämpliga stadr På Högvördjga PrestStåndets Ledamoters vägnar Johan Olof Wallin. J. R- Fellenius.
På Hedervärda Bonde Ståndets Ledamöters vägnar Petter Jernström.
A T ■ Den q 2 Juni. 1199 stadganden, sora Bergsförfaltn ingar ne till en del innehalla, samt det tvång sora de, använde i hela sin kraft, bereda, af Herr Lagmannen föresläs, det af Riksens Höglofl.
Ständer-den underdåniga önskan matie hos Kongl. Maj:t yttras, att iKongl.
Maja ville tillförordna en Comité, hvilken, efter det Bergmästarne i Riket blifvit uti de ämnen, sorn af Comitén kunde föreskrifvas, hörde, det blefve uppdraget, att med öfversigt af de särkiha Bergshändteringarnes och dermed förenade Manufacturverks närvarande skick, samt ined afseende på dessa vigtiga näringars uppmuntran och deras befriande från onyttigt tvång, utarbeta förslag till en allmän Bergverks-stadga, hvilket, innan det af Kongl. Alaja i Nåder fastställdes, borde genom tryck leranäs till den allmänna granskning, som tillförlitligast bereder sådana författningars användbarhet.
Re flesta oeconomiska stadganden, ehuru nyttiga och lämpeliga vid den tid de blifvit rneddeldta, fordra oftast, i anseende till inträlfade skiljaktiga förhållanden under én förfluten tidelängd, jetnkningar och rättelser.
Att detta förhållande måste vara för handen med de rörande Bergshandteringen utfärdade författningar, anse Utskotten destornera tydligt, som icke allenast dessa under en läng följd af år vexelvis tillkommit, utan ock Bergverks-rörelsen, jemte de dermed förenade Alanufacturier, under loppet af den sednast förflutna tid kommit uti ett förändradt skick.
— Enär nu det å ena sidan är for Bergverks och. \ i? it).o
Den 2 2 Juni. ©eli ManhfaCtwri Idkare© angeläget, aft agå dé föresikrifter behörigen bestämda , hvilka han bör ställa sig till efterrättelse, och a den andra ater det är lika nödigt, att dessa äro Sa inrättade, att de fullkomligen svara emot sitt ändamål och befbrclra handtéringénS nytta Och förkofran. finna Utskotten sig deraf äga full anledning tillstyrka; ätt i, på det äf Herr Lagmähnén Noreus föreslag-» ha sätt, de nu gällande Pörfattriingar ängåehdö
Bel gverks-röfelsen matte till en gemensam stadga hopsamläs och,, efter hvad nödigt
Och nyttigt fin ries, jemkas och förbättras; i följd hvaraf Utskotten anse sig tillika böra föreslå, att af Riksens.
Ständer underdånig anhållan derom må hos Kongl. Majit göras
Detta värder dock Riksens Högloft.
Ständers pröfning vördsamt underställd© Stockholm den 1 Juni i 8 i 5» På Riksens Högloft.
Dag- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie - Utskotts V signar Ida Högloft. Ridd. och Adelns Ledamöters vägnar H. F Strömfelt. A. Li(ii.)tingshauseni På På Högvördiga Prest*» Slandets Ledamöters Vägnar Joli.
Olof Jpallin. J. R.
Fellenius, Den 2 4 Juni. i S 0 >L
På Vällofliga "Borgare- På Hedervärda Bonde - Ståndets .Ledamöters vägnar E. G. Holm.
And„ Fredin, Ståndets Ledamöters Vägnar Petter Jernström.
Nils Mittisson. A. J. Wahlstjerna - Uppläst hos samtliga Riks-Ståliden den 2a Juni, Vördsåmt Memorial!
Af Höglof], Bidderskapet och Adeln är till Lag.
Utskottet remitteradt ett af Herr lagmannen Grefve JoIL Herm.
Gyllenborg ingifvet Memorial, innehållande förslag, att den i 5:te Cap. 4 §.
Byggninga-Balken föreskrifna tid, då om Sädesgärde och Äng täppt vara bör, måtte förändras och allmänt till den 1 Juni bestämmas, äfvensom att ansvar måtte utstakas för deu sorn vintertiden å andras ägorutsläpper Kreatur.
Dessa af oeconomtsk beskaffenhet ,varande ämnen har Lag-Utskottet ansett nödigt, atti förening med Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottet till pröfning företaga, i följe hvaraf de ock uti dessa Utskott förekommit.
H vad 4:de P, Nio 151, 154. a a o-a Den 2 a Juni.'
Hvad således angar den förstnämnde af bs
Itring äng varande hägnad i fullkomlig ordning, det likväl blifver äfventyrlig!, att för fullgöran» det af denna skyldighet bestämma en mera utsträckt tid, heldst densamma jemväl de år, då våren tidi» gare är för handen och Kreaturen kunna på be. te utsläppas, kan blifva olämplig; hvaremot och då i samma § förordnas, att när bar mark är och käle ur jord om sädesåker skall vara täppt samt hvar hafva sin gärdesgård gilld när tid är att så, ehvad det är höst eller vår, Utskotten anse nägbn förändring deruti så mycket mindre nödig eller nyttig, sorn, genom berörde föreskrift, en efter behofvet lämpad tid för stängselris verkställande är lemnad, och således den, hvilken finnér att dess granne åsidosätter att efterkomma detta Stadgande, sa medelst har sin rätt förvarad att derföre å honom äska ansvar jemte skadeersättning; och ar det alltså på denna grund, söm Utskotten tro sig icke kunna tillstyrka bifall af hvad Herr Lagmannen i besagde del föreslagit.
Vidkommande åter det sednare ämnet; så emedan otifvelaktigt ' tinder blidare vintrar, då kalen ätmindstone till en del tidtals kan vara upplöst ellef mindre fast, skada och ohägn genom Kreaturs och isynnerhet
Svins utsläppande å säU desgätden och ängar kan tillskyndas, men sådan» Den 22 Jlini. 1203 garders %’idtagande hvarken uti Lag eller genom någon Författning äro förbudne, hvarigenom äfven rättigheten till ersättning af den, sorn derigenom blifver i lidande försatt, kan i fråga sattas, anse Utskotten skäligt föreslå ett sådant stadgande, hvarigenom den, hvilken vintertiden utsläpper Kreatur, förpligtas, att om dein hafva den vård, att de icke få tillfälle att å Aker och Äng skada göra, samt att, om den antingen genom försummelse härvid eller annorledes inträffar , ägaren till Kreaturen bör icke allenast derföre lagligen ansvara, utan ock efter rnätismanna ordom godtgöra all den förlust, som genom dem blifvit åstadkommen.
Ständers vidare granskning varder dock detta vördsamt öfverlemnadt.
Stockholm den 1 Juni 1815.
Få Riksens Höglofl.
Ständers Lag- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie - Utskottens Vägnar Få Höglofl.
Ridd, och Adelns Ledamöters vägnar II. F. Strömfelt. [A. Lantingshausen*
På Få Högvördiga Prest» Ståndets Ledamöters vägnar Joli.
Olof Wallin, f. R.
Fellenius. iso4 s8 Juni.
Pa Vällofliga Borgare- På Hedervärda Bonde*'
Ståndets Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar E. G. Holm.
Nils Mänsson. A. J. Wahl st jerna, Uppläst hos samtidiga Riks-Ståndert den 22 Juni, Vördsamt Memorial!
Sedan Högvördiga Prest - Ståndet oell Vällofl.
Borgare-Ståndet d. ii och 22 nästlidne
Maj återremitterat det af Lag-Utskottet den 29 förutgående
April afgifne betänkande öfver flera Riksdags - Fuilrnägfiges af Hedervärda BondeStåndet Memorial, angående bland annat väckt fråga, huruvida de skuldebref, för hvilka Lagsökning hos Konungens Befallningshafvande anställes, böra dervid uti original uppvisas, får Utskottet, efter öfvervägande af de vid berörde Betänkande gjorda anmärkningar, öfver hvarje af dem nu aflemna följande Utlåtande.
Hvad först angår den uti Högvördiga PrestStnndet gjorda erinran, att den nödiga granskning; som en förskrifning bör hos Konungens Befall - Den 2 2 Juni-, 120 r. fallningshafvande undergå, då handräckning lill utbekommande af dess belopp sökes, skulle helt och hållet uteblifva; otn densamma icke uti Original blefve. hos Konungens Befallningshafvande företedd; så enär Skuldebrefvets uppvisande vid lagsökningens böljan icke kan äga annat föremål, än att blott må tillses, att deu afskrift deraf, sorn vid ansökningen är bilagd, finnes med Originalet enlig, dels att detta sistnämnde är försedt med stampladt papper till behörigt belopp, heldst vid berörde tillfälle handlingens riktighet icke kan med tillförlitlig säkerhet utrönas och bedömas; alltså och då, i händelse under Lag sökningens lopp någon så beskaffad invändning af, Gäldenären göres, som ej kan annorledes än genom Original Skuldebrefvets beseende pröfva?, Konungens Befallningshafvande blifver öppet, att detsamma infordra, samt i öfrigt Kongl. Majus och K ronans rätt, i afseende å stämpelafgiften, är vorden genom de åtgärder, hvilka af Utskottet der till blifvit föreslagne, bevarad, anser Utskottet berörde anmärkning icke föranleda till ändring af hvad Utskottet i detta ämne sig yttrat.
Vidkommande ater de flera omständigheter, vid hvilka uti Vällofl.
Borgare-Ståndet uppmärksamhet blifvit fästad, bestående deruti, dels att det ansedts vara en i Clhattse-Sigi 11 atae
Författningen stadgad skyldighet för dem, hvilka vidimera afskrifter af skuldsedlar, att å afskriften utsätta dan Charta: stämpels belopp, hvarå Originalet är skrif vet, eller hvarmed det är belagdt, dels att det presentatum, som hos Konungens Befallningshafvande - V
Den 2 2 Junit vande tecknas
I den förskrifning, hvarföre lag* sökning aoställes, sedermera vid flera tillfällen,' ttc.h jemväl i det fall, att betalningsskyldigheten deraf anses tvistig, blifver nyttigt, och dels att Betänkandet icke skall nog tydligen utmärka huruvida det nia pä sökandens fria val eller pä Konung gens Befallningshafvande* pröfning ankomma, ora skuldsedeln skall vid Lagsökningen uti Original företes eller icke; så emedan det tili Chartaj-Sigillatae-Förardningen är Domare och Embetsman i allmänhet, vid äfventyr af ansvar och ersättningsskyldighet åiagdt qtt tillse, det hvarje handling, som bor ä stämpladt papper skrifvas eller dermed beläggas, är dermed försedd, från hviken ansvarighet desse ej kunna genom andra personers intyg derom vara tillräckligen tryggade, samt anteckningen å en Skuldsedel, att den för lagsökning af dess belopp blifvit npnvist, ehuru onekligen vid många händelser »armande till upplysning, likväl icke kan betraktas af en så vää sendtljg nödvändighet, qtt af sådan orsak det qvilkorligen bör åläggas hvarje sökande, att Original-rkuldebtefvet i sådant afseende hos Konungens Befallningshafvande uppte, för verkställigheten hvaraf de ofta blifva försalte i nödvändighet, att i andras händer anförtro denna deras ege ridom, som på sådant lätt kan förloras eller förskingras, och i öfrigt den tydning af Betänkandet, i Utskottets tanka, bör anses klar, att vid alla de händelser, då sökanden icke personligen inställer sig hos Konungens Befallningshafvande för att sina Ljigsölttiings-handltngar ipleinna, det på !;s. Den 2 s Juni 1207 honom sjelf må ankomma, om han der vill uppvisa Original-skuldsedeln eller icke, för att med ingifna afskriften deraf jemforas; ty finner Utskottet sig icke äga anledning att annorledes förändra omförmäldta afgifna Betänkande, än att Utskottet, till vinnande af mera tydlighet, föreslår att sistberörde ordalag må, i stället för de deruti ny tjade, antagas.
Detta varder dock Riksens Höglofl-Ständers pröfning vördsamt underställdt.
Ridd. och På Högvördiga Prest Adelns Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar II. F. Strömfelt.
Olof Wallin> På Vällofliga Borgare- På Hedervärda Bondeg Ståndets Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar JS. G.
Petter Jernström., A. J. Wuhlstjtrnfy Uppläst hos samteliga Riks-Ständcn d. aa Junis Vördsamt Memorial!
Herr Prosten Doctor Agrell har hos Högväg diga Prest-Ståndet, medelst inlemnadt Memorial, väckt 120?»
Ven 22 Junti väckt fråga derom, att, så väl till hämmande af tilltagande sede förderf, sorn ock till ^befordrande deraf, att sådana rättigheter, dem Herr
Doctorn ansett vara både naturliga och med samhälls-ordfiing öfverensstämmande, må välda bibehållne, det stadgande kunde vidtagas, hvarigenom oäkta barn anses böra i likhet med äkta få taga arf efter fader och moder, samt full arfslott de förre tilläggas enär forähkarne tlö ogifte eller utan äkta bröstarfvingar, men deremot blott åtnjuta half arfslott emöt äkta barn af samma kon, i fall föräldrarne antingen äga eller erhålla äkta bröstarfvingar, Enar denna motion, sorn till Lag-Utskottets handläggning är vorden hänskuten, hos Utskottet till öfvervägande blifvit företagen, hafva så skiljaktiga meningar i ämnet blifvit af Utskottets Ledamöter yttrade, att votering ansetts nödig, hvilken aflu{lif på det sätt, att följande författade skrifteliga meningar, jemlikt 38. i(
.Riksdags ordningen, . bord) såsom alternativer till itiksens Högloft.
Ständer öfverlemna?.
Försfa alternativet.
Utskottet gör fullkomlig rättvisa åt de tanke, sätt af billig omtanka för sedernas bevarande och alla medmenniskors fika heliga rättigheter, hvarpå Herr Prosten Doctor Agrells motion om päk, ta barns arfsrätt blifvit grundad, och Utskottet ip, ser lika med honom att den enkelt naturliga Lagen , sådan man vanligen betraktar det* oberoende af de ombytta förhållanden sorn åtföljt tidernas närmande frän enfald och jemlikhets ande till mot patta - Den 22 Juni. 1209 satta grundsatser, icke godkänner någon olikhet imellan barnens anspråk på uppfostran, våld och delaktighet af föräldrarnas egendom , ehvad deras födsel tillkommit efter olofliga umgängen eller ordentliga förbindelser.
Erfarenheten visar nogsamt, att i förra fallet sällan något understöd kan påräknas för en varelse, som ingen del äger i sitt oblidare öde, då deremot i det sednare allt förenar sig att efter möjligheten bereda en lyckligare ställning ifrån födseln och allt framgent.
Denna emot jemlikhetens första grundsatts stridande fördelning af medborgerliga rättigheter är af flera skäl högst obillig och verkar betydligen pä de obehagliga tillfälligheter, som stundom inträffa inom samhälle,!, och det vore lika nyttigt i manga hänseenden, som rättvist till grunden, att någon jemkning härutinnan kunde beredas; men sådana fall gifvas likväl då den theoretiska sanningen, tillämpad på allmänna lifvets händelser och förhållanden menniskor imellan, skulle medföra betydliga oredor och så mycken svålig, het uti utöfningen, när man fäster ett billigt afseende på passionens magt öfver klokhetens fordringar och menniskolynnets, kanske icke till förändring möjliga, riktning åt afvikelser från sedsamhetens väg, att fördelar och olägenheter för ingen del kunde bringas till likstämmighet gins imellan.
— Det nyttiga som man åsyftat skulle 1 * 10 l)en, s? Jani, skulle blott svagt verka med siri välgörande kraft,’ då tvertom missbruken och de skadliga följderna snart kunde taga en Öfvervigt, hvilken i flera fall blefve af äfventyrlig inflytelse på säkerhet, förtroende och samhällsskick, både i allmänhet och inom den husliga lefnaden.
Af detta slag anser Utskottet ifrågavarande motion, betraktad isin hela omfattning, och tror,, att sedernas åsyftade förädling skulle långsamt befordras, äfven örn detta medel dertill för någon del kunde bidraga.