Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
En Ledamot af Högvördige Preste-Ståndet har deremot anmärkt, att utgifterne för Rustningshästars och karlars anskaffning i samma mon tätare påfordras, som Cassations-Mönstringar derå oftare anställas, och har ansett Utskottets förslag endast till hälften hafva afliulpit de Rustandes lidande genom föreslående af Mönstringar hvart annat år, hvarföre lian, då lika skäl af behofvet tala för full hjelp, sora för half, önskat, att dea gamla föreskriften, om Mönstringar endast livart tredje år, må i sin fulla vidd göras gällande.
Derigenom skulle numerhästen åtminstone för 3 år blifva qvarstående och tjenstgörande; någon brist på remonter vore icke att befara, ty dels kunde någon häst inom Rusthållsuelarne finnas dertill fullvuxen, dels brista aldrig hästhandlares speculationer.
Staten syntes ock med lindrigare kostnad kunna låta dressera ett tredubbelt antal hästar hvart tredje år, än ett till tredjedelen mindre hvarje år.
Hvad sålunda under olika åsigter anförd t blifvit, har Utskottet tagit under noggrant öfvervägande och har deraf hemta t så giltiga skäl för den öfvertygelse, att de årliga Mönstringarne medföra obestridliga fördelar, ej mindre för truppernes vidmagthållande i tjenstbart skick, än äf - Bcsv. och Oecon.
N.o gt. g ven för de Rustande sjelfve, att Utskottet afstår från den i dess förra Betänkande, nied fästadt afseende å Motionairernes önskan, föreslagna medelväg, och afstyrker Rikets Höglofl.
Ständer att i nu gällande författning om årliga Cassations- och Approbations-Mönstringar någon förändring i underdånighet begära.
Vidare är i anledning af denna punkt yrkadt, att Mönstringarne måtte hållas vid Regements-Mötena, de år då sådane ega rum, så väl till undvikande af munderingens skadande under den regniga årstiden, som till besparing af underhåll för karlen under höst-mönstringen, och af resekostnader för Cavalleri-Inspectionerne, samt Befälet, hvilket vid Mönstringarne skall vara närvarande.
Deremot har blifvit anmärkt att, i sådant fall, Regements - Mötena med några dagar borde förlängas, emedan den nog korrta öfningstiden, i annat fall, än ytterligare förkortades, genom den tid, som till Mönstringen åtgår; att ingen tunga de Rustande förorsakas genom höst-mönstringarne, enär de förrättas vid åder-mötena, till hvilka karlar och hästar i alla fall skola samlas, och att hästarnes beskaffenhet och verkliga tillstånd bäst utrönes i det skick, hvaruti de äro, då de upplagas från gräsbetet, hvarförutan raan äfven derigenom io Besv. och Oticon.
Utl.cle. N.o 91. velat förekomma hästarnes skadande genom för långvarigt vistande på bete.
Utskottet anser det förslag, som bär blifvit framställd t i afseende på tiden för de årliga Mönstringarnes förrättande, vara så fullkomligen vederlagdt af de dervid gjorde anmärkningar, att Utskottet endast vill förklara sin öfvertygelse, att den förr bestämda tiden, såsom för ändamålet mera tjenlig, och icke eller för de Rustande medförande någon serskild tunga, bör bibehållas.
Beträffande åter Utskottets yttrande, rörande den äskade rättigheten för de Rustande, att för hvarje Sqvadron begagna en gemensam Fullmägtig, som egde att vid General - Mönstringar, å deras vägnar, till Protocollet anföra protester m. m., har blifvit anmärkt: att
Utskottet vid detta ämne ej fästat tillräcklig uppmärksamhet; att det visserligen vore Rusthållarens rätt att sjelf vara närvarande och yttra sin mening; men att man borde besinna allmänhetens belägenhet och huruvida största delen af den är i tillfälle att uttrycka sin öfvertygelse, rörande beskaffenheten af Cassalionerne, helst då Cassationen af en mundering beror på viss proportion emellan de cassable persedlarne och de duglige; att, om Cassationerne ske med noggrannhet, kla - Betv. och Oecon.
Utl:de. JV-o 91.
11 gomål kunde undanrödjas, hvilket vore angeläget för styrelsen; att detta endast kunde ske om de Rustande finge förse sig med ett gemensamt ombud, hvarföre ock allmänheten borde, genom en förnyad författning, upplysas om sin rättighet i detta afseende; att om tillstånd begäres för Rusthållare, att förena sig om en SqvadronsFullmägtig, rum borde lemnäs i sjelfva Mönsterverket för de anteckningar en sådan Fullmägtig kunde bafva att göra, och General-Mönsterherren åläggas att justera Protocollet inför honom; att Landshöfdingarne eller de, som deras ställe företräda, borde åläggas att låta i Protocollet intaga de skäl, på hvilka cassationerne af- eller tillstyrkas; samt slutligen att vid Cassations- och Approbations-Mönstringar , likasom vid General-Mönstringar sker, Protocoll borde föras, helst den Rustande, i händelse han ville anföra besvär, eljest ej egde annat än det korrta utdraget af MönsterRullan, hvarpå han kunde stödja dem.
Då General-Mönstrings - Instruclionen af den 16 November 1819 i ^tde § innehåller att: de klagomål, som möjligen kunna anföras öfver Befäl, eller Rusthållare , med flere, skola af General- Mönsterherren serskildt noga upptagas, och för hvarje karl, efter omständigheterne samt 19 Besy. och Oecon.
Uttk, Lag och Författningar, afgöras, eller till vederbörande Embets-ställen förvisas, för att vidare handläggas och utföras, bärandes ett fullständigt Protocoll dervid föras och General-Mönsterverket biläggas, hvari klagomålen, jemte de beslut Gener al-Mönsterherren meddelar, upptagas; och i dea 8:de §:n, att det är Rusthållare tillåtet, att, sjelfva eller genom Ombud, vid General-Mönstringar tillstädeskomma och sin rätt bevaka; och då det tillika är Utskottet bekant, att vid åtskillige Sqvadroner det redan iakttages, att dels Fullmägtige för hela Sqvadronerne, dels Fullmägtige för hvarje Corporalskap, äro vid Mönstringarne närvarande, för att bevaka Rusthållarnes rätt, anser Utskottet någon ny Författnings utfärdande om Protocolls-förande vid General-Mönstringar, om utseende af Squadrons-Fullmäglig bland Rusthållarne vid dessa tillfällen, eller om lemnande af rum i Mönsterverket för en sådan Fullmägtigs anteckningar, icke vara af nöden.
Någon serskild föreskrift om det förde Protocollets justering lärer ej eller erfordras, enär dess rigtighet bestyrkes så väl genom General-Mönsterherrens underskrift, som genom den af Kongl. Maj:t serskildt för hvarje tillfälle utsedde ansvarige Mönster-Commissariens contrasignation.
Besv. och Öecon.
Dessutom lärer det icke vara, eller någonsin hafva blifvit, någon klagande förvägradt att, då lian sådant äskar, få höra, huruvida hans skäl och invändningar blifvit rätteligen uppfattade, helst honom, i stöd af 2 § 4 morn.
Tryckfrihetslagen, icke kan förvägras, att af det förda Protocollet erhålla skyndsam del.
Skulle med den yrkade rättigheten att få till Protocollet anföra protester, förstås rätt att deruti få anteckna klagomål och anmärkningar emot redan fattade beslut, så kan Utskottet ej tillstyrka en emot all vanlig och laglig ordning så stridande procedure, utan anser sådane klagomål på vanligt sätt å vederbörlig ort böra anföras; varandes Rusthållarnes rätt i detta afseende tillräckligen betryggad genom Kongl. Maj:ts Nådiga Resolution och Förklaring af den 39 November 1756, samt Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse af den 21 December 1824- .
Någon föreskrift, att Landshöfdingarne, eller de, som deras ställe vid Mönstringar företräda, skola låta i Protocollet intaga de skäl, på hvilka cassationerne af- eller tillstyrkas, kan Utskottet ej eller anse tjenlig.
Hvad angår den gjorda framställningen om Protocolls förande vid Gassations - i4 Desv. och Occon.
Utlcle N.o 91. och Approbations-Mönstringar, på samma sätt som vid General-Mönstringar sker, så finnes, Utskottet veterligen, ingen föreskrift, som i detta afseende gör någon den minsta skillnad emellan dessa båda slag af Mönstringar.
Mot tredje punkten af Betänkandet har blifvit anmärkt, alt 1795 års BeklädnadsReglemente förordnar, det beklädnaden skall ske med kläde, hvilket både i militairiskt hänseende och för Rusthållarnes bästa vore nyttigast, enär klädet tål en större brukningstid.
Då likväl den åberopade Författningen redan, genom andra nyare, partielt blifvit upphäfven, och Utskottet derjemte finner det nyttigt och billigt, att samma upphäfvande blefve allmänt, så förblifver Utskottet i detta afseende vid sin förut yttrade mening.
I följd af allt detta har Utskottet, med frångående af sin i a:dra punkten af det förra Betänkandet gjorde tillstyrkan, till alla andra delar afstyrkt de gjorda Motionerne, än den, som angår 3:dje punkten af samma Betänkande, i anledning af hvilken Utskottet tillstyrker, att Rikets Höglofl.
Ständer ville framföra den underdåniga önskan i fråga om vadmals an - Besv. och Oecon.
Vtsk. Utl.dc N.o 91, 92. i5 vändande till beklädnad, att Kong!.
Mnj:t i Nåder täcktes den, genom Nådigt bref af i5 November 1806 och den i5 Januari; 1811, Rusthållarne vid Skånska Hussar- och Dragon-regementena, samt vid Bohus Läns Regementes Södra Bataillon, i detta hänseende medgifna rättighet jemväl till Rusthållarne vid samtlige Indelta Cavalleri-Regementen utsträcka.
Stockholm den 2 Maji 182g.
Antona till Exped.
Utskottet d. 5 Maji i8ag.
Utlåtande öfver gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 5a, i anledning af väckt fråga om skyldighet för ordinarie
Domare att af egna medel ersätta alla de Resekostnader, hans Vicarius, i och för sitt förordnande, får vidkännas utom Domsagans gränsor.
Tili Utskottets förnyade handläggning har förenämnde fråga blifvit, genom åter-remisser, öfverlemnad, på grund af följande, l6 Desv. och Oecon.
Utsk. inom nedan upptagne Riksstånd, gjorda anmärkningar: Höglofl.
Rldderskapet och Adeln: Af Herr Tham, Wollrath: att det af Utskottet föreslagna stadgande, att Ordinarie
Domare bör, när lian sökt och erhållit tjenstledighet, godtgöra sin Vicarius alla skjuts- och tractaments-kostnader, som, i anseende till afståndet från förrättningsstället, öfverstiga den ordinarie
Domarens egen rätt till Rese-kostnads ersättning, vore stridande mot rättvisa och billighet, emedan, i händelse en ordinarie
Domare är af jäf eller sjuklighet hindrad att sin tjenst förrätta, och Kongl. Hof-Rätten förordnar, i hans ställe, en person, som är längre hort boende, Domaren skulle få vidkännas en kostnad, den han ej vållat; och bar Herr von Hartmansdorff", August, instämt med Herr Tham, under anförande af ett exempel derpå, att ifrågavarande kostnad, vid ett uppgifvet tillfälle, uppgått till icke mindre än gi R;dr Banco; samt inom Vällofl. Borgare-Ståndet: Af Herr Landegren, med hvilken Herr Gezelius sig förenat: att i omförmäldte fall, eller ock då Domaren, sysslosatt med ordinarie Ting, icke kunde förrätta urtima Ting i civila mål, eller sådane Härads- eller - Besv. och Occon.
Utsk. ler Bostiills-syner, för hvilka Rese- och Dagtractamentes ersättning honom tillkommer, berörde stadgande syntes vara orättvist, emedan Domaren ej bör vidkännas kostnader derföre, att han är beslägtad med någon af parterne, eller derföre, att han, på en och samma gång, ej kan utöfva
Domarebefattningen på flera ställen, och hall, vid inträffande sjukdom , i alla fäll förlorar det betydligaste af sin inkomst, eller sportlarne; Af Herr Modin3 som, delande den af Herr Landegren framställda åsigt, yttrat, emot Utskottets förslag, samma betänkligheter, som Herr
Tham sökt gällande göra; och Af Herrar Weser och Crorij som förenade sig med Herr Modin; tilläggande den förstnämnde, alt icke på alla orter funnos Extra Ordinarie Tjenstemän, som kunde till Domhafvandes Vicarier förordnas.
Hvad sålunda är vordet anmärkt och anfördt, har Utskottet i öfvervägande tagit; och Utskottet får vördsamt upplysa, att för de händelser, då Ordinarie Domare, i anseende till Laga hinder, äro urståndsatte att, inom föreskrifven tid, sjelfve förrätta ransakningar öfver häcktade personer, Kongl, Maj:ts Nådiga förordning den 10 April 1810 och Kongl, brefvet den 5 Junii 1822, til Bih. till R.
Prot. 1828 och 1829.. 8 Sami. 2 l8.e H. t. i8 Besv. och Octon.
Utl.dc. N.o 92. lägga Extra Domare skjuts oell tractamente till fastställdt belopp, att af Statsmedlen utgå; men att, i de fall, då ordinarie
Domare är jäfvig, att med ett civilt mål taga befattning, eller då han af sysslosättning vid ordinarie
Ting är hindrad, att förrätta Urtima Ting i civila mål, eller Härads- och Boställs-syner m. m., eller af sjukdom är oförmögen att sitt
Embete förestå, någon ersättning till den vicarierande Domaren icke af Statens medel eger rum.
Nu och ehuru Utskottet medgifver, att en oförvållad förlust skall, i och för de anmärkta händelserne drabba den ordinarie Domaren, genom den af Utskottet föreslagna resekostnads - ersättningen ; likväl och som Uskottet, hvarken af Motionens innehåll, eller af sakens beskaffenhet kunnat hemta någon anledning att tillstyrka, det ifrågavarande ersättning hvälfves på Statsverket; alltså och då det, efter Utskottets, i dess Betänkande redan antydda åsigter, icke är med rätts-grund förenligt, att vicariat, under Embets- och Tjenstemäns tjenstledighet, skall medföra för enskilde medborgare sådane kostnader, som ej ega rum, derest den ordinarie Embets- eller Tjenstemannen sjelf bestridde den tjenstgöring, för hvilken han af Staten lön njuter, kan, i fråga om valet, antingen meranämnda re - Beiv. och Oecon.
Utsk. sekostnads-ersättning skall drabba
Domaren eller Parten, Utskottet icke tveka; och får alltså vördsamt förnya den hemställan, som i det återremitterade Betänkandet innefattas.
Stockholm den 1 Maji 183g.
Utskottet d. S Maji 1839.
Utlåtande, i anledning af väckta Motioner, dels om Orgelbyggeriets befrämjande oell dels om upprättande af ett Institut, egentligen för Kyrkosång.
Till Utskottets handläggning har det Högvördiga Preste-Ståndet remitterat ett af Herr Contracts-Prosten Nordin ingifvet anförande , af innehåll, alt, som god Kyrkosång i förening med god Kyrko-musik utgjorde en högst väsendtlig del af Gudstjenstens högtidlighet, så hade Herr Contracts-Prosten, i hvars tanka den förra, eller Kyrko-sången kunde med tiden upphjelpas, om ökad stränghet iakttages vid Klockareelevers examen, då deremot den senare, eller 20 Besv. och Oecon.
Utsk, Kyrko-musiken, vore på många ställen, dels okänd och dels vanvårdad, i anseende till den på tillräckligt antal af Orgelbyggare i landet rådande brist, sorn skall uppjaga kostnaderne både för inköpet af nya och för renovationen af gamla Orgelverk, ansett sig böra föreslå, att Rikets Höglofl.
Ständer ville, uti afgående skrifvelse lill Kongl.
Maj;t, underdånigst anhålla, det Kongl.
Maj:t täcktes upplifva:, främja och uppmuntra Orgelbyggeriet i Riket, genom J)ess Musikaliska Academi, som, enligt Molionairens öfvertygelse, skulle, genom Förslag, huru Kyrkomusiken må upphjelpa# och Orgelbyggnadskonsten spridas till hvarje Stift, bäst uppfylla sin bestämmelse och gora sig förtjent af alla fromma christmas tacksamhet.
Hvarjemte Motionairen hemställt, om icke fat^ tiga Kyrkor måtte, så val till egen nybyggnad, éom till Orgelbyggnad, blifva berättigade att, emot Församlingarnes borgen, få, företrädesvis framför andra sökande, upptaga Lån i Disconten, för nedsatt ränta.
Och hade Herr Erke-Biskopen och Talmannen anföi t till Ståndets Protocoll; att Kongl. Musikaliska Academien, som hade obetydliga tillskott af allmänna medel, detta oaktadt, bekostat utrikes resor för a:ne personer, tili vinnande af kunskap i Orgelbyggeriet, hvilka äfven hemkommit till Fäderneslandet, och uti flere Församlingar Bcsv. och Oecon.
Utsk. ådagalagt tillfredsställande prof af vunnen skicklighet i nyssnämnde yrke.
I sammanhang med Herr ContractsProsten Nordins ofvan upptagna Motion, har Kongl.
Herr Doctor Hedren, med fästad uppmärksamhet derå, att en grundlig undervisning i Choral-Sången vore af högsta nödvändighet, så vida de många nya sköna melodierne, i den nu antagna Psalmboken, skola kunna sprida sig till allmänheten, och de många herrliga, hos förfäderne allmänt kända melodier räddas från glömskan, föreslagit upprättandet af ett Institut, egentligen för Kyrko-Sång, ställdt under Kongl.
Musikaliska Academiens inseende, och fö räsedt, icke allenast med tillräckligt antal skicklige, efter mödan och förtjänsten belönte Lärare, utan ock med Stipendier, till uppmuntran och understöd för lofvande Elever, Detta har Utskottet i öfvervägande tagit; och hvad först beträffar det af Herr Contracts-Prosten Nordin uppgifna förslaget, åsyftande, att genom Kongl. Musikaliska Academien befrämja Orgelbyggeriet i Riket; så enär, i öfverensstämmelse med hvad i det föregående inhemtas, det är vordet upplyst, att bemälte Kongl. Academi redan bekostat utrikes resor för a:ne aa Besv. o'ch Oecon.
Vtsk. personer, i ändamål att danas till skicklige Orgelbyggare, hvilka också, efter återkomsten till Fäderneslandet, ådagalagt, inom flere Församlingar, tillfredsställande prof af skicklighet i yrket, har Utskottet, i betraktande af de knappa tillgångar Kongl. Musikaliska Academien har, till sin disposition, af Staten anslagne, och delande med allmänheten kännedomen af de nitiska bemödanden denna Academi haft osparde, till befrämjande af allt hvad med Tonkonstens utbildande eger gemenskap, ansett meranämnde Academi hafva uppfyllt alla de anspråk, som äfven i förevarande afseende hittills kunnat skäligen göras på hennes bidrag och verksamhet; hvadan alltså Utskottet icke kan ofvanberörde förslag med tillstyrkande beledsaga.
Hvad derefter angår Herr ContractsProstens hemställan, att fattiga Kyrkor måtte, då behofvet af deras uppbyggande å nyo eller af Orgelbyggnader inträffar, blifva berättigade att företrädesvis framför andra sökande, och, emot Församlingarties borgen, få upptaga Lån i Disconten för nedsatt ränta, så och då lånebiträden i Discontväg synas böra till andra föremål utgå, än till byggnader af Kyrkor och Orgelverk, anser Utskottet, som, vid ett sådant förhållande, icke funnit nödigt', alt, Besv. och Oecon.
Ut l-de.
N.o g3. 23 till öfverläggning i detta ämne, med Rikets Högloft.
Ständers Banco-Utskott sammanträda, sig icke kunna tillstyrka bifall å Motionairens hemställan.
Slutligen och vidkommande den af Kongl.
Herr Doctor Hedrén väckta Motionen om upprättandet af ett Institut, egentligen för Kyrkosång, så alldenstund vid Scholorne, Gymnasierne och Universiteten i Riket finnas på Stat aflönade Lärare, hvilka, med undervisning så väl i Choral- som InstrumentalMusik, gå den studerande Ungdomen tillhanda; fördenskull saknar Utskottet skäl att å samma Motion Rikets Högloft.
Utskottet d. 6 Maji 1829.
Förnyadt Utlåtande, i anledning af väckta Motioner om vederbörandeS befrielse från hjelpedagsverks- oell stängsel-skyldiglietens utgörande till nedannämnde boställen.
Sedan Utskottet uti detta ämne afgifvit Betänkandet N:o 25, hafva Höglofl.
Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda BondeSlåndet detsamma återremitterat, på grund, af dervid gjorde anmärkningar, nemligen: inom Riclderskapet och Adeln af Friherre Anckarsvärd C.
H.j som fästat uppmärksamhet derpå, att, oaktadt den af Utskottet uti Betänkandet åberopade Kongl. Resolutionen af den 10
December sistlidet år, — med afseende å hvilken Utskottet, för sin del, funnit Riksdagsfullmägtigen Lars Larssons från Skaraborgs Län Motion, angående Allmogens i Gudhems Härad befriande från stängsel- och dagsverks-skyldighet till Majors-Bostället Bihang till R.
Prot. 1828 och 1829, S:c/e Sami.
I ig:e Haft. 2 Besv. och Oecon.
Gudlicm vid Veslgölha Regemente, förfalla, — uti prasmisserne innehåller, att denna skyldighet icke har någon grund hvarken i hemmanens skattläggning eller Indelnings-verket, att Allmogen icke derföre njuter någon lindring i andra afseenden, samt att Kungsgårdens eller boställets behof deraf icke är tillräckligt skäl för samma skyldighets bibehållande Gudhems Härad likväl icke, genom den nådiga Resolutionen, blifvit derifrån befriudt, på annat sätt, än med förbehåll, att, derest kronan för samma Kungsgård framdeles skulle behöfva dessa dagsverken, de då åter skulle utgöras emot betalning efter Länets markegång; hvaremot Herr Friherren, då han, å ena sidan, ansett det sålunda vara i den Kongl. Resolutionen medgifvet, att meranämnde skyldighet saknade all grund af lag, å andra sidan, funnit det, till följd af samma praemisser, vara en stor nödvändighet, att dessa hjelpe-dagsverken upphäfvas, utan alla vilkor, och derföre i sådant afseende yrkat åter-remiss af betänkandet, med begäran, att Utskottet jemväl måtte fästa mera uppmärksamhet vid Riksdagsfullmägtigen A. Johansson Brismans från Skaraborgs Län Motion, om upphörande af dagsverks-skyldigheten till boställena Kungslena, Ettack och Orreholmen, så att, med anledning af det förhållande, som hade blif - Besv. och Oecon.
Utl:de. N. o g4 3 vit upplyst, underdånig hemställan måtte göras, att alla sådanc hemmans onera, som finnas icke hafva någon grund i hemmanens skattläggning eller Indelnings-verket, genast och ovilkorligen måtte upphöra.
Herr Hjerta, Gustaf, som, medgifvande, att de ifrågavarande Motionerne för sig voro af mindre vigt, likväl, med antagande deraf, att oftanämnde dagsverken icke grundade sig på någon laglig skyldighet, trott det vara vida vigtigare, att, med anledning deraf, komma till slut i den allmänna frågan , om alla hjelpe-dagsverkens upphörande, samt derföre yrkat, att Ut. skottet måtte inkomma med förslag till en underdånig hemställan af ungefär följande lydelse: att vid alla tillfällen, dä, efter anförda besvär, Kongl.
Maj;t skulle finna några pr ce stationer, tjenste-skyldigheter eller onera vara Allmogen under Kungsgårdar, kronohemman eller boställen ålägde, hvilka icke grunda sig pä lagligt tillkommen rätt, Kongl.
Majit täcktes, utan alla vilkor och förbehåll, desamma upphäfva.
Herr Cederschiöld, hvilken, lika med Friherre Anckarsvärd, har velat finna en motsägelse emellan prasmisserne och en del af conclusionen i den Kongl. Resolutionen 4 Besv. och Öecon.
Utl.dc. IV.o g^.. af cl. 10 December sistlidet år samt, —med anledning af den upplysning en Ledamot af Ridderskapet och Adela under discussionen i ämnet meddelat, att det vore med afseende på ifrågavarande tjenstbarheters skadlighet för jordbruket, som Kongl. Maj:t derifrån gifvit vederbörande vilkorlig befrielse, — tillagt den allmänna anmärkningen, alt det nemligen är vådligare och skadligare att, genom förändrade författningar, den ena tiden minska och den andra tiden öka skattebördor, än att bibehålla gamla onera oförändrade, emedan ett sådant vacklande alltid verkar menligt på egande-rätlen, då den, som till högt pris köpt en egendom på god tro på minskade skatter, finner sig bedragen, när dessa sedan ökas.
Inom Hederv. Bonde-Ståndet, af Riksdagsfullmägtigen från Elfsborgs •Län Anders Danielssonj hvilken, efter en vidlyftig utveckling af de grunder, på hvilka han anser ifrågavarande tjenstbarheter sakna allt stöd af lag, förklarat sin öfvertygelse, att, då möjliga olägenheter för Indelnings -hafvaren, genom tjenslbarheternas upphörande, icke bordt leda till fortfarande olagligt begagnande, desamma vid Gudhems boställe genast bordt upphöra , och dels alt nytt anslag af kronans behållna ränte-dagsverken till samma boställe, Dcsv. och Occon.
Unik. utan Rikets Ständers derom fattade beslut, icke måtte ega rum, samt att i följd deraf det i ofvanhögslberörde Nådiga Resolution förekommande förbehåll borde försvinna; hvarjemte Anders Danielssonj beträffande frågan om hjelpe-dagsverken lill Kungsgårdarne Ettack, Kungslena och Orreholmen, ansett, att, som Kongl. Majrts förklaring, i Dess Nådiga bref af den 3 December 1812, att Kongl. Maj:t ville, enär frågor väcktes om Allmogens befrielse från sådana dagsverken till Kungsgårdar och kronolägenheter samt vissa Militise-boställen, uti hvarje mål serskildt
Sig i Nåder utlåta, otvifvelaktigt ledde lill tidsutdrägt, vidlyftig omgång och kostnader för Allmogen, således bäst vore, att den författning vidtoges, att, så snart hemmans-egare, med behörigt jordeboks-extract och krono debetsedel, kan styrka, alt dagsverken eller andra tjenstbarheter, som, förr utgjorde, honom ytterligare affordras, antingen uti hemmans skattläggningen icke äro intagne, eller med penningar efter markegång belalde, han då, utan uppehåll eller något slags förbehåll, derifrån borde njuta befrielse, och i anledning hvaraf Anders Danielsson hemställt, att Utskottet skulle ega alt, efter noga granskning af aila i ämnet gällande författningar, föreslå en sådan underdånig skrifvelse, sorn, med framställning « 6 Desv. och Oecon.