Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Så väl af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition , som af Sundhets-Collegii uppgifter, har Utskottet för öfrigt inhemtat, att sjukantalet år 1827 val undergått någon minskning emot förra årens medeltal från och med 1822 till och med 1826; men denna förminskning är dock föga betydlig, och det lärer följaktligen blifva nödigt att vidtaga fortfarande kraftiga anstalter för utrotande af den ännu fortfarande Veneriska sjukdomen.
I betraktande häraf, samt då förhållandet i denna omständighet är nästan enahan-l da, som vid nästlidne Biksdag, tveka Utskott ten icke att vördsamt tillstyrka , det de Motioner, som åsyfta upphörande af Curhusafgiften, måtte ogillas ; hvaremot Utskotten föreslå: att en årlig afgift till Veneriska smittans botande, och hämmande må intill nästa Riksdag utgå af hvarje person, som betalar mantalspenningar, till det belopp och med de vilkor i öfrigt, som nedanföre bestämmas, Utskotten hafva dervid destomindre kun. nät fästa afseende å Casper JVijkmans förut’ nämnde framställning: att den hittills ut - 98 Stats■ o. Bevilln.
Betänkande N:o 87; flående Curhus-af giften matte ersättas genom ett anslag af 20,000 R-.dr, som detta anslag , utan tvifvel , skulle blifva otillräckligt , samt dessutom ingen afgift med mera skäl bör vara personlig , och följaktligen mindre billigt öfverklagas , derföre att den lika träffar alla , och således äfven Samhällets fattigare elasser , enär detta så allmänt nyttiga bidrag underhåller Curanstalter, hvilka egentligen blifvit inrättade för dessa classer och af dem nästan uteslutande begagnas.
I fråga dernäst om det i Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition intagne Förslag: att, af deruti anförde anledningar, ifrågavarande afgift mätte gemensamt användas för Curhusen och Lazaretten, i den nion hehofvet fordrade, hysa Utskotten den öfvertygelse , att då samma afgift från början tillkommit för ett visst bestämdt behof, så bör äfven bidraget hufvudsakligen derföre , utan sammanblandning med andra Fonder, beräknas , samt upphora om och när det åsyftade ändamålet vore vunnet.
Då derjemte Lazaretten böra underhållas på Länsinvånarnes egen bekostnad , torde det tillhöra deras enskilda omvårdnad, att, i afseende på den i och för deras nödvändiga' utgifter möjligen uppkommande brist, förfara efter godtfinnande samt hvarje orts behof och serskilda förhållanden ; hvartill jemväl kommer, att erfa; Stats- o. Bevilln.
Betänkande N:oSj. 29 renheten vitsordat , det Lazaretten sedan sista Riksdag egt bestånd , utan att mera än året 1827 erhålla det för dem alla mindre betydliga anslaget af 10,000 R:dr, deraf åter synes troligt, att Lazaretten kunna bestrida sina oundgängeliga omkostnader med egna fonder och inkomster, jemte de tilllällige bidrag Curhusmedlen lemna, efter de år 1810 om deras disposition härtill gjorda medgifvanden ; och kunna Utskotten , med stöd af dessa skäl , således icke annorlunda tillstyrka det nu i/rågaställde gemensamma användande af dessa medel får Curhusens och Lazar ettens behof, än att den vid sista Riksdag, under vissa vilkor, medgifha disposition af Curhusens utgifter ofverskjutande inkomst ma i och för allmänna helsövardén användas, pä sätt här nedan närmare bestämmes, Utskotten anse sig för öfrigt, höra upplysa, dels att det af Herr Hjerta omnämnda bidrag icke skulle, på sätt han anfört, lemnäs af Lazaretts fonden, hvilken, i likhet med Curhus-inrättningarne, deraf borde komma i åtnjutande, utan i stället utgå från Hospitals- och Barnhus-fonden, som på förenämndt sätt, sedan sista Riksdag, endast ett år lärer varit i tillfälle att fullgöra detta vilkor, dels ock, att Nils Insulins uppgift, det i Stockholms
Län skulle finnas en fond af omkring So Stats o. Bevilln.
Betänkande N.-o 87; 50,000 R:d, icke öfverensstämmer med rätta förhållandet, enär balancerade behållningen i 1827 års
Räkenskaper utgjordes endast af 18,5oi R;d i3 sk. 10 r., hvaraf en del måste påräknas för det påföljande årets behof, och större delen utgjordes af ett till Inrättningen doneradt, utlånadt Capital, hvaraf endast Räntan blifver använd.
Petter Perssons, från CalmareLän, förslag,' att af Curhus-medlen matte inrättas serskilde fonder får Städerne och får Landet af de derifrån tillskjutne medel, och att hvardera fonden skulle underhålla sina sjuke,samt af skilj d räkning och redogörelse deröfver fåras, är, i Utskottens tanka, icke antagligt, enär, å ena sidan, uppgiften att från Städerne skulle å Curhusen varit intagne ett vida större antal sjuklingar än från Landet, icke är på något sätt styrkt eller sannolik, då smittan på Landet, i anseende till frånvaro af Läkare och Allmogens mindre insigt om dess beskaffenhet , snarare blir mera utbredd, och, å den andra, en dylik åtgärd säkert skulle medföra betydlig tillökning i förvaltnings-kostnaderne.
Utskotten anse icke eller skäl för handen att bi träda Eric Andersson Bångs ovilkorliga yrkande om upphörande eller nedsättning af Curhus-afgiften för Herjeådalen, helst, hvad nedsättningen angår, densamma destomindre lärer vara ett föremål för någon åtgärd al Ri - Stan- o.
Betänkande Nio 87. 31 kels Högloflige Ständer, som del beror a i Provincens Comiterade , ali en sådan nedsättning besluta.
Med antagande af dessa hufvudgrunder, och ined uteslutande af nu mera icke lämpliga föreskrifter, dels i fråga om Lazarettsoch Barnhus-fondens bidrag, samt dels i afseende på Norrbottens Län , sedan, enligt uppgift i Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, Lazarett och Curhus äfven der blifvit inrättade, få Utskotten alltså vördsamt föreslå, att Bikets Högloflige Ständer, i svar å Kongl, Maj:ts Nådiga Proposition, ville i underdånighet tillkännagifva, det Rikets Ständer, hvilka, vid det sjukdoms-förhållande, som här ofvan blifvit framlagdt, insett nödvändigheten deraf och alltså bevilja, att, till Veneriska smittans botande och hämmande , en viss här nedan bestämd afgift må intill nästa Riksdag utgå af hvarje mantalsskrifven person; men, uppå de här ofvan anförde skäl, icke anse sig kunna annorlunda medgifva det i Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition ifrågaStällda gemensamma användande för Curhusen och Lazaretten , i mon af dessas behof utaf den så kallade Curhus-afgiften , än att den vid sista Riksdag, under vissa vilkor, tillåtna disposition af Curhusens, utgifterne öfverskjutande inkomst må, i och föt allmänna helsovåtden, disponera» på sätt 32 Stats- o. Sevilla.
Betänkande N.o 87. de serskilda föreskrifter, som Rikets
Ständer för medlens utgående och användande meddela, närmare utvisa, samt alt Rikets
Ständer deremot anse ifrågavarande afgift ytterligare böra utgöras på lika sätt och med hufvudsakligen enahanda vilkor, som vid i8r3 års Riksdag fastställdes, och funnit lämpligt, att, i och för verkställigheten, bestämma följande allmänna stadganden, nemligen : ilo Till Veneriska smittans hämmande och utrotande utgöres årligen, från och med år 1830 till och med det år, då nästa Riksdag slutar, en Curhtts-afgift af hvarje person, sorn betalar mantalspenningar, med ett minimum af 1 sk., och ett maximum af 5 sk.
Banco, lika för alla betalande inom hvarje
Län 4 efter dess behof; börandes afgtften bestämmas antingen till ettdera af dessa belopp eller deremellan, men tnå icke, utan vid högst trångan - de omständigheter, fastställas till det högsta. 2:0
Denna afgift skall utgå , användas och redovisas inom hvarje
Län serskildt, så att den blifver alldeles sk il jd från Hospitalens och Lazarettens fonder , samt Rä« kenskaperne deröfver, med förbehåll, att de härigenom inflytande medel icke begagnas till andra ändamål, än Curanstalterne, efter behof och öfverenskommelse, inrättade på ett eller Stats- o. Hevilla.
Vtsk, BetilnkaniU N:o 87.
35 eller flera ställen inom Länen, tned mimlte nämnde medel icke skulle, för Veneriska smittans ,'iämmande, till fulla beloppet åtgå, di öfverskottet får, efter bestämmande af de i < punkten omnämnde Corniterade, under tieilannämnde Laris
Directioners inseende, aflvändas fur allmänna helsovården inom Länet, serdeles vid uppkommande farsoter. 3:0 (»eriörn Fullmägtige från Stads- och Landsförsamling irne bör, inom 2lne månader efter Riksdagsbeslutets kungörande, en Deputerad från hvatje Härad utväljas iniör Häradsrätten; och sammanträde dereiter <te utsedde
Deputerade på den tid och det ställe, Konungens Befallningshafvande utsätter , för att, under Landshöfdingens ordförande, besluta genom öfverenskommelse eller votering per Capita, deruti Landshöfdingen eger deltaga, örn sammansättningen till form och personer af den Comité med nödige Suppleanter, som skall årligen intill nästa Riksdag så val revidera och granska Räkenskaperne, jemte styrelsen och förvaltningen af Curhusinrättningen, som ock derefter ej mindre utsätta bidraget till Lazarettet af tilläfventyrs varande öfverskott, an för följande året bestämma den afgift, som kan erfordras; hvilka befattningar, otn
Deputerade så för godt finna ^ Bill, lill Riks-Si.
Prat. 1828 18*9, 4 Sami, 2 Aldi g, 4\de H-.t. %;dra B:det, 54 Stats- o'.
Bet 'ilin.
Vt si.
Betänkande No 87] afven kunna till Pröfnings-Comitén öfverlemna».
Städerne Stockholm och Götheborg anses likväl i dessa hänseenden såsom serskilda Län. 4:0
De från' Hospitals- och Lazaretts-' fonderne inom hvarje Län skiljda Curhusinedlen användas af en, jemlikt Kongl. Maj.-ts Nådiga Instruction för Curhus- och LazarettsInrättningarne af den 17 December 1817, tillförordnad Diréction, och redovisas årligen inför de, enligt 3;die punkten utsedde Comiterade, hvilka, om de tillika äro Ledamöter af Pröfnings-Comitén, i de om deras sammanträden utfärdade allmänna Kungörelser förut erinrade om detta deras serskilda ålig» gande, efter skedd granskning af Räkenskaperne och Förvaltningen, bestämma ej mindre det bidrag, sora af tilläfventyrs varande öfverskott må användas för öfriga helsovården i Länet, än, efter föregången undersökning, den efter behofvet och inom det i första punkten stadgade belopp inskränkta afgiften för påföljande året} börande ej allenast en serskild Berättelse om nämnde Revision årligen tryckas, utan ock, genom Läns-styreisernes försorg, ett exemplar deraf till hvarje kyrka sändas, att från Predikstolarne kun-1 göras, samt Seraphimer-Ordens-Gillet, Sundhets-Collegium och Riksgälds-Contoiret deraf Undfå hvar sitt exemplar, det sistnämnde fö?
Siats- o> Hevilla.
Ut:sk.
Betänkande N:o §7-35 alt Rikeis Ständers Revisorer och Bevil!- nings-Utskottet tillhandahållas; Och skall i dessa tryckta Berättelser äfven utsättas till livad belopp Comiterade bestämt afgiften för det följande året, hvarefter debitering och uppbörd af oftanätnnde afgift komuier att, på förr vanligt satt, tillika med de ölrige Kronoutskylderne, verkställas. 5;o Räkenskaperne öfver Curhus-medlen skola upprättas i enlighet med det här bifogade formulaire, men må ej afslutas förr, än Comiterade på ofvannämnde sätt bestämt 'det bidrag, sorn må kunna lemnäs till öfriga hälsovården.
Slutligen och som Kongl.1 Majus Nådiga Proposition dessutom innefattar 2:ne ämnen, öfver hvilka Utskotten redan meddelat serskilda yttranden , nemligen : a) Nådig framställning, huruvida några Curhus-Inräitningars skuld till Besparings-] fonden af anslaget till Medicinal-staten och Jjäkarevården skulle återgäldas och huru dermed skulle förhållas, eller om afskrifning kun. de beviljas; i anledning hvaraf Stats-Utskottet, uti Memorial N:o 155, (p. 415 & 416) uppå anförde skäl föreslagit, att dessa medel må fortfarande i Räkenskaperne balanceras; och 56 Siats- o. tovilia- Vtsk. Betänkande N'.o Sy, b) Frågan , om icke Rarmhertigbets-inrättningar borde från erläggande af Bevillning för deras Egendomar af både hus och jord så val i Städerrie som på landet njuta befrielse; hvilket Bevilinings-Ulskotte', uti härom, under N:o 25, afgifvet Betänkande, ansett sig icke kunna tillstyrka; alltså och då Pikets Stander redan härutinnan fatlat med Utskottens tillstyrkande öfverensstämmande beslut, hemställa Utskotten , att, i enlighet härmed, svar i dessa frågor målte uti den underdåniga Skrifvelse» inflyta.
En häremot a fg i Iven Reservation varde? vördsamt bifogad.
Stockholm den 17 October 18^9.
Reservation af Herr af Billbergh , J.P.: ”Då Utskotten, afvikande från de grunder och förslag den Kongl.
Propositionen meddelar, etti 2 punkten föreslagit: ’’att afgiften till Veneriska ”smittans hämmande skall utgå , användas J’och redovisas , så att den hlifver alldeles skiljd ifrån Hospitalens och Uazaret”tens Fonder samt redovisningen deröfver, med förbehåll, att dq härigenom Jiil- t.
Stais, o, Bev. Vtsk.
Betänkande N;o 87. 37 "inflytande medel icke begagnas till andra •'ändamål , än Curanstaherne , med mindre •'nämnde medel icke skulle, för Veneriska "smittans hämmande, till fulla beloppet ut’’ga , då of verskottet får användas för cili”inanna hälsovården inom Länet, serdeles *’vid uppkommande farsoterså hafva Utskotten väl beredt möjligheten af CurhusanStalternas i Riket bestånd och förbättrande , i tnon af behofvet, meri deremot alldeles förbisett det egentliga föremålet med den Kongl.
Propositionen , som är , att äfven Bans-Bazar ett en må erhålla det tillskott, sorn erfordras för deras vidmagthållande.
Under den tid, då Hospitalsinrättningarne och Läns-Lazaretten voro sammanblandade och under en Öfverstyrelse, erhöllö Uazaretten erforderliga och betydliga understöd af Uospitalsfonden ; men då denna senare Fond helt och hållet måst disponeras lill dess egentliga föremal , i följd af Hospitalens skiljande från Lazaretten och concentrerande på färre ställen , till vinnande af större och ändamålsenligare utvidgning, sorn fordrat en större omkostnad , så har följden deraf blifvit, efter hvad ej mindre den Kongl.
Propositionen innehåller, än Kongl, Seraphi mer-Ordens-Gillets tryckta underdåniga Utlåtande, angående Länshospitalen, Lazarettet» och Gurhusen i Riket den 8 Oetohét 38 Bil. t. Slais-o.
Btv. Ulsk.
Betänkande N:o 87.
1828» ännu specielare ådagalägger, att Lazarettens egna och bestämda inkomster på de flesta ställen varit och äro otillräcklige för Lazarettens bestånd.
Vid ett sådant sakens utredda förhållande J synes det mig icke lämpligt , att LänsLazarettens upprätthållande skall bero af den tillfälliga omständigheten , att elt öfverskott eller ett otillräckligt öfverskott af Curhusrnedlen linnes , till användande för Lazarett tens oundgängliga behof.
Enligt Kongl. Brefvet den 10 September 1765, öfverensstämmande med Rikets Ständers då afgifna tillstyrkande , skola Ba~ zaretten underhållas pd Länsiuvanarnes egen bekostnad, och enligt Kongl. Majus Nådiga Instruction, af den 17 Decem ber 1817, skola Curhus- och Lazaretts-inrättnir.garne förvaltas af en serskild
Direction inom hvarje Län, Af dessa sammanlagda omständigheter: att de fleste Läns-Lazaretten icke kunna ega bestånd, utan att erhålla ökade anslag, att Lazaretten äro lika oumbärliga , sorn Curhusinrättningarne ; att både Lazarett och Curhus» skola underhållas på Länsinvånarnes egen bekostnad; och att båda Inrättningarrte förvaltas af en gemensam Direction; Bil. t. Stats- o. Btv. Utsi.
N.’o 87.
5g anser jag den enkla slutföljd iiora uppkomma; att det nid hero af hvarje Läns fullmugtige ifrån Stads- och L a n dsfors a nilin garn e, ej mindre att profva bada Inrättningarnes behof och, i förhållande dertill, bestämma af giften ifrån 1 skill, till högst 5 shill, för hvarje mantalsskrifven person , än att, med iakttagande af hvad Fö? fattningar ne i allmänhet stadga om ordningen viii LcinsLazarellen, gemensamt med Länsstyrelserna, förordna om den hushållning och de vilkor f ör anslagen , sorn de finna f örmonligast, fast alltid med fåstadt afseende derå, att jemväl den värnlöse och medellöse sjuklingen pd Lazaretlen md vinna en erforderlig vård.
Och hvad serskildt angår redovisningssättet; så enar LänsLaz-sretten och Curhusen sedan år 1817 varit och hädanefter komma att förblifva underhvarje Ijäns egen förvaltning , samt antagas måste , såsom ledande till besparing i hushyror samt i aflöning till Läkare och Oeconomie-Betjening m, m. , att Cnrhusen böra sammanslås med Lazaretten J der deras anläggande på ett och samma ställe erfordras samt utrymmet sådant medgifvcr, i hvilket fall det skulle blifva svårt och ledande till en ändamålslös vidlyftighet att fördela kostnaderne i serskilda redovisningar för hvardera Inrättningarne , tror jag , olika med Utskotten, mera ordning och säkerhet derigenom befordras., att redovisningen f^r 40 lill, t. Stats-o, Etie.
Betänkande N;o 87, ILazareus- och Curhuskostnaden blifver gemensam för de ställen , der Inrättningarne äco sammanslagne.
Genom denna enhet uti anslagen , förvaltningen och redovisningen vinnes trygghet för båda 3 nrättningarnes bestånd, minskad utgiftskostnad, lättnad i Förvalt ningsomsorgen samt en enklare och säkrare gransk ningscontroll.,’ H ärmed förenade sig Herrar Nordenanckar, birgin och Alund. STOCKHOLM, Elmeus och Granbergs Tryckeri, 1829 StatS‘Beviiln.s,A!lm.Eesv.-o.Oec-,Utsli.Eet,N:o 88.
r N:o 88.
Anjc. till Exp.’U(sk. d. 3 Nov, 182g, Betänkande, i anledning af väckta motioner Om en förbättrad Organisation af Tullverket m. m. T A ill Stats-, BeviUnmgs- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottens handläggning hafva följande Motioner blifvit remitterade:
Rid der skap et och Adeln i!o Herr Thams, Wollrath, hvaruti yrkas, att den lön, som Öfver-Styrelsen vid Tullverket åtnjuter, för framtiden borde beräknas till vissa procent af Tulluppbörden, hvarigenom Tull-Styrelsens interesse skulle närmare förenas med Nationens, och vissheten derom» att kunskaper, kraft och ansträngning erfordrades, för att vid dessa Embeten och Tjenster blifva väl lönt, skulle vid förefallande ledigheter afhålla de mindre tjen ihÅ. t, Riki-St, Prot. 1828 och 1829. 4 Sami. 2 Af i. 2 B'.detl 5:e H:t, 1 H Stats-,Bevilln.s.Allm,Besv.o.Oec-,Utsi,Bet.N:o 88* lige, att täfla om en dylik befattning, och Ilegeringens omsorg mera blifva att eftersöka den skickligaste, än att behöfva välja bland en mängd Sökande; hvarjemte Motionairen jemväl föreslagit, att alla vid Rikets inre Städer befintlige Tullbevakningar måtte indragas, hvarigenom tillgång till högre löner för den öfriga Tullbetjeningen kunde erhållas, så fort de indragne platsernas innehafvare antingen dö eller transporteras till Sysslor å andra ställen; i sammanhang hvarmed Motionairen jemväl hemställt, att alla andra Districts-Chefs Embeten, än dem, som kunna anses oumbärliga vid en sträng kustbevakning, måtte indragas» 2:0 Herr Friherre Anckar svar ds, Cart Henric, deruti Herr Friherren, efter ert teckning af Tull Styrelsens närvarande tillstånd och förhållande till andra Händers, förklarat, det han funnit anmärkningsvärdt : att Rikets Ständers vid 1823 års Riksdag ådagalagde åsigter, i afseende på Tull Styrelsens organisation, i många delar icke tillvunnit sig något afseende; att Tullverkets Stat icke år uppförd på Riks-Staten; att Tull-Styrelsen icke hos oss, såsom i andra Händer, är förenad antingen under Finance-Departementet eller Cömmercb-Collegium, hvars personal icke derföre behöftökas; att General-Tull-Directeurenå lön är nära dubbelt så hög, som Stats-Rå - 'Stats-3B(.vUln.s.Allm>B&sv.o.Ozc TJtsk Bet.N.;o 88* 3 »Tets, Presidenternas, Justitia Radens och Stats» Secreterarnes, samt att förhållandet af Depar» ternents Chefernas löne»vilkor icke kan jeni» föras med deras vederlikar inom Hof-Rätten och andre Cöllegier; yrkande Herr Fri* herren, af sådan anledning , ätt Rikets Ständer sjelfve tnåtte bestämma löne-beloppet för Tull-Tjenstemännen i allmänhet.
Motionairen förmodar, att Tullverkets göromål måtte vara ojemförligt större i flere andra Stater, än hos Oss, men tror, att man der utesluter öfverflödigt skrifveri, sorn i yårt Lant! onödigt begagnas.
De i Stockholm, Götheborg, Gefle, Norrköping, Carlshamn, Carlscrona, Calmar* Wisby, Malmö, Ystad, Helsingborg, Landscrona oell Uddevalla varande Tulldistrict-Kammare borde, enligt Motionairens tanka, i egenskap af Hufvud-Tulldistricts orter, ställas direele Under Kongl Commerce Collegii öfverstyrelse, och de öfrige 16 Tullkamrarne fjborde kunna ställas, i mon af deras närbelägenhet, Under någon af de ofvantiämnde HufvudTullkammare.
Ytterligare har Herr Friherren anfort, att de sa kallade Tulldistricts Chefeme med deras Secreterare synas vara obehöflige, hvadan deras indragande yrkaS, då controllen 4 Stats-,Bevilln.s.Allm.Besv.o.Oec.-Utsh.Bet.iV:o88* öfver de serskilda Tullkammar-förvaltningarne bättre skulle kunna åstadkommas genom för tillfället förordnade, skicklige personers inspections-resor och oförväntade ankomst, än genom sådana inom hvarje ort bosatte högreTullControlleurer; att till vinnande af säkra Gontroller, i afseende på Utländska varors införande, vore ledande, om våra Consuler och vice Consuler, å främmande handelsplatser, ålades att postdagligen, eller oftare, i händelse af mera magtpåliggande fall, ej mindre till Commerce-Collegium, än tilL den Tullkammare i Sverige, till hvars district någon från utrikes ort afgående last vore destinerad, edler någon farkost kommit, insända afskrifter af Tullbevaknings-handlingarne vid de utländska Tullkamrarne; att I,ots* och JBåkverket borde lyda under TullStyrelserne, äfvensom Dykeri.
Verket och Quarantaines.inrättningen under Hufvud-TuIIkamrarnes delaktighet i Chefsskap och förvaltning.
I fall Städerne borå ega, under namn. af Tolag, någon andel i Statens Tullinkomster, syntes det Motionairen lämpligare, om de vid Tullkamrarne, medelst stadgad procent af Tulluppbörden, finge qvartaliter uppbära den, hvarigenom alla Tolags-Kamererai. e och Packhus-Agenter blefve öfverflödige^ Stnts-, Bévilln.-s. Allm.Besv.o.Oec.-Usk.Bet.N-.o 88, 5 Alla sä kallade Tullförvaltare vid de 13 Hufvud-Tullkamrarne borde kallas District-Chefer och hafva till föremål att inspectera och styra bevaknings-ärenden inom districtet.
Dessa magtpåliggande tjenster borde besättas med ytterst skicklige, nitiske och verksamme män, samt en lämplig tjenstegrad tilldelas hvarje Tull-agent, i anseende till subordinations-förhållanden de olika tjenstegraderna emellan.
Ingen under de 13 Hufvud-Tullkamrame lydande Tull-Officiant borde fästas vid någon viss Tullplats , Inspection eiler Con» toir.
District-Chefen borde kunna beordra Bevaknings-Controi leur, Öfver-Uppsyningsman, Jagt-Lieutenant eller Under-Controlleur, att, efter omständigheterna, förvaltade vigtigaste förrättningar , hvarigenom Motionairentror, att flere Embetsman skulle kunna indragas.
Hufvud-Tull-Uistrictkamrarne borde till antalet kunna ökas i mon af uppbörden, såsom ledande till uppmuntran för UnderTullkamrarnes Styresmän, att, genom nit och verksamhet, kunna komma till en förmonli* gare befattning.
6 Stats-,Bevilln.-$.Allm,Besv.o,Oec.-Utsli,Bet,N:o88, District-Chefer och Öfver-Uppbörds män, som vid Hufvud-Tullkamrarne borde komma i Tull k amar- Controlleurernes ställe, Be* vaknings-Controlleurer eller Öfveruppsyningsman, Bots- och Tulljagts-Befälhafvare, samt Under-Bevaknings Controlleurer horda af Kongl. Majit utnämnas, enligt CommerceCollegii förslag pä 3 personer; men Tullvaktmästare, undantagande dem vid de 13 Hufvud-Tullkamrarne, skulle af Commerce* Collegium tillsättas, Ytterligare har Motionairen yrkat: att älla Bevaknings-Officianter borde ställas p| militairisk fot; att ingen borde komma på förslag till Öfver-Tull Offioiants beställning, utan att hafva undergått offentlig examen i de vetenskaper och sprik, som fordras, för att på grundsattser kunna stödja anbefallda årsberättelser om handelns, sjöfartens och näringarnes tillstånd inom Tullkamar-districtet, hvilka berättelser borde tryckas och allmän* heten tillhandahållas; och att ett fullständigt Reglemente för alla Tull-Offlcianter mätte utfärdas, såsom vilkor för en systematisk rjenstemtöfning:
Herr Friherren har äfven ansett, att åf skilliga Inspectioner, Tullkamrar och Contoir i Stockholm och Götheborg kunna sammanslås, och flere tjenster sålunda till bespa'
Stats-iBevUlnsS.AUm.BesvM.Oec* Utsh.Bet.N:cS8< 7 ring indragas och osynlige utgifter för^ sv inna.
Slutligen, och i öfverensstämmelse med ofvan anförde åsigter af Tullverket, har Motionairen yttrat den önskan: att de egen* mägtiga taxationerne vid Tullverket måtte upphöra, och alla sportlar fastställas enligt författad och tryckt taxa; att den inrikes Landt-Tulläbevakningen, utom den vid Norrska gränsen, borde indragas; samt Utrikes och.
Inrikes Bevakningen förenäs; och ändteligen, att alia Sjö. och Gränse-Tull-Domstolar samt Tull-Fiscaler och Ombudsmän måtte afskaffas» Ifrån HedervHrdii Bonde Ständet', Af 7, J.