Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Rothoff den 31 Mars och 27 April ingifne Memorial, deruti bland annat anföres , att Nederlags-och Transitohandel, förmånliga för rika Stater och för sådana, der inhemska industrien växt till sin höjd, der stående och rörliga Capital börjat att blifva oanvändbare i inhemska Näringar, och der dessa Handels-grenar blifva en följd af hunnen välmåga och national - rikedom, eller ock i de Stater, som af ett inskränkt område och utan natur - förmåner till flerfalldiga Näringars be drif - l88® Ven 20 Juli. drifvande, icke lemna tillfällen, till vidgad Na-» tional-industrie, blifva en utväg till en för vissa personer stor, men för Staten mindre solid % förmögenhet och den enda man kan erhålla, skola deremot ännu i långliga tider icke medföra åt vårt Fädernesland de fördelar man deraf påräknar, utan tvärtom , så vidt de gynnas framför inhemsk Industrie och handel, så vidt de hedrifvas med inrikes förlag, alltid åsta Ikomrna motsatta verkningar, i det att de draga penninge-omloppet från Landets mest välgörande Näringar till de mind st nyttiga , och derigenom mindska National praductionen, under det att den utländska befordras; i anseende hvartill och, som ('et är allmänt bekant, att, sedan den oinskränkta Nederlags-friheten beviljades, både införseln och förbrukningen af många både kända och okända utländska öfveiflöds-varor stigit till en förundransvärd höjd , Hert Rothoff föreslår „ att ' all Nederlags-handel inom en viss tid-må, sä vidt möjligt är, försväras och inskränkas eller alldeles upphöra. 4•,o.
Ett af Herr Munck af Rosenschöld gjordt anförande, att, derest, i likhet med hvad i England skei-, det stadgande vidtages, att vid utländska varors uppläggande full Rull-afgift betalas, och en del deraf återatälles, till ägaren vid utförseln , samt återstoden b,lifver en behållning för Staten , underslef dervid svårligen skulle, kunna äga rum , samt Stats-Cassans inkomst alltid vara säker, och vid sådant förhållande en, rigtigt inrättad Nederlags-handel kunna hljfva för det allmänna nyttig.
T881 5:0
Ett af Herr C. F. Hammarhjelm afgifvet Memorial, deruti tillstyrkes , att till förekommande af en för Riket skadlig utländsk medtäflan vid föryttrandet af en bland Sveriges mest betydande export-artiklar, Riksens Ständer matte förena sig i den underdåniga önskan , att, derest dén nu medgifne
Nederlags-friheten ej blifver i allmänhet upphäfven eller inskränkt, Hederlags Förordningen af den 5 Maj 1813 måtte på det sätt förklaras, att utländskt Jern ej må till Nederlag i Svenska hamnar införas eller till Riket inkomma, med undantag en'ast af de för Östersjö Compagniet hevilljade 15,000 Sk:f£, samt detta förbud äfven sträckas till alla sådana Utländska varor , sorn kunna exporteras af Svensk product. 6:0
F.tt anförande af Herr B:. H.
Santesson till Vällofl. Borgare Ståndets Protocoll den 13 A'pril, innehållande åtskilliga uppgifter, som hufvudsakligen hafva för ändamål att visa, det Nedérlags-handeln , i stället för att lätta utvägarna till lurendrägeri- och Tull-försnillning, tvärtom betydligen bidrager att hindra och förmindska dylika missbruk; att denna rörelse, utom deri inkomst, som genom densamma tiilflutit Kronan uti Nederlags- och Tull-afgifter, äfven tillskyndat Allmänheten , Landtbrukaren och Närings-läkaren väsentliga fördelar, och att hela provinser genom extra förtjenster deraf under en tid , då fråga varit om lifsbergning oell den svåraste utsigt till Krono-lJtskyldernas utgörande, blifvit försörjde och välmående.
Sedan x88?
Den 2 o Juli.
Sedan Särskildta Utskottet, som uti dess till Riksens Ständer afgifna Betänkande, rörande den Öfverklagade förlägenheten i allmänna rörelsen, redan sökt fästa Riksens Ständers uppmärksamhet på de olägenhetér, hvilka, efter Utskottets tarka , äro att anse såsom oundvikeliga följder af en oinskränkt Nederlags-frihet, erhållit del af förenämnde Memorial och anföranden, få Allmänna Besvärs- och Oeconomie samt Särskildta Utskotten nu vördsamt aflemna sitt gemensamma yttrande i detta ämne.
Om man rådfrågar en redan förvarfvad erfarénhet vid de försök, som blifvit gjorda, att genom en utvidgad Nederlags-frihet främja en gagnelig Transito-handel, äger man grundade anledningar till den öfvertygelse, att en slik frihet, utsträckt till alla utländska varor utan undantag, icke kan medföra någon nytta för det allmänna, aldramindst någon sådan, sorn svarax emot skadan af de underslef, hvartill den, oaktadt all tillsyn, lemnar tillfälle.
De stora missbruk, sorn föröfvades vid begagnandet af den Marstrand år 1775 beviljade oinskränkta Nederlags- eller Porto Franco - frihet, föranledde år I7q4 till dess upphäfvande, och då Götheborgs Stad, enligt Kongl, Förordningen den 28 Maj sistnämnde år, förseddes med Nederlags-rättighet, blefvo, i likhet med hvad genom flera angående Nederlags-handeln vidtagne äldre Författningar varit stadgadt, åtskilliga artiklar och deribland alla till införande och förbrukning i Riket förbudne Fabriks- och Manufactur-varor derifrån undantagne., De principer, hvarå detta förord - Sen 20 Juli. 1883 Vrdnancle är grundadt, hafva äfven sedermera blifvit följde vid pröfningen af de flera till Kongl. Maj:t inkomne underdåniga ansökningar om beviljandet af en till alla utländska varor utsträckt Nederlags-frihet För Städerna Götheborg, Wisby och Carlshamn, och någon förändring deruti har ej ägt rum , förr än Kongl, Majrt af Politiska förbindelser fann sig år 1808 föranlåten, att bevilja en dylik frihet för både Colonial , Manufactur och andra Varor, och hvilken nu mera blifvit ytterligare bekräftad, dels genom det år 1813 imellan Sverige oph England afslutade förenings-förbund, sorn för en tid af 20 år förunnar Engelska undersåtare Nederlags frihet i Götheborg, Carlshamn och Stralsund för alla producter och handels-varor ifrån Stora Britannien, eller dess Colonier, lastade på Svenska eller Engelska Skepp, dels ock genom Kongl.
Förordningen dera 5 Maj 1813, hvars 1 §. förklarar, att utrikes varor af alla slag, till införsel lofgifne eller förbudne, få med Svenska eller främmande handelsfartyg, för in och utländsk mans räkning, till Götheborg och Carlshamn införas och der på nederlag uppläggas.
Att denna frihet icke varit af påräknad förmån för det allmänna, kan slutas deraf, att Sveriges underbalance i handeln under denna lid tillväxt i samma mån, sorn Nederlags-rörelsen tilltagit, och att följakteligen äfven växel co.ursen blifvit iner och mer uppjagad, hvaraf synes med säkerhet kunna slutas, att hufvudsakeliga fördelen af den betydliga rörelse, sorn under ienna conjunctur tillfallit Götheborg och Carlshamn - Den a o Juli - hamn, stadnat hos utlänningen, och att missbruken eller den oloflige handeln ökat växel behofvet, kanske i lika man, som Växel-tillgängen ökats genom den lofliga; och då detta förhållande inträffat på en tid, sådan som den nyligen förflutna, då, under en för Engelska Flaggan hämmad comrrlunication med de flesta öfriga hamnar i Europa, ett så gynnande tillfälle yppades för Sverige till båtande Transito-speculationer, kan man med ännu mindre skäl hoppas någon verklig nytta för Riket af en oinskränkt Nederlags-frihet i vanlig tid, då Englands han-» dels-relationer med andra Länder ej mera hindras.
Enligt hvad Särskildta Utskottet i dess förenämnde Betänkande anmärkt, är imellan Nederlag af tillåtna varor och af förbudna en väsentelig skillnad, i afseende på farhågan för missbruk , emedan frestelsen att undansnilla Tullen på gods, som emot dess. erläggande kan ifrån Nederlaget lofligen disponeras, för att afyttras i Landet, naturligtvis ej kan vara lika stor, som frestelsen vid en lockande utsigt till vinst igenom inrikes afsättning för en vara, som ej annorlunda än genom missbruk kan erhållas från Nederlagen; och att således den controll, sorn skulle kunna anses göra tillfyllest till förekommande af Tullförsnillning i Nederlags-rörelsen, aldrig blifver tillräcklig, för att hindra en oloflig åtkomst af varor, som ej kunna förtullas, äfvensom den omständighet förtjenar särskild upp. märksamhet, att då vid kust eller inlopp slika varor, till hvilkas inpraktiserande tillfälle sökes, blifva Den 20 Juli. 1885 blifva upptäckte om bord å fartyg, NederlagsFriheten tjenar till förevändning, att dölja deras hemliga bestämmelse och att rädda dem för confiscations-anspråk, Det synes äfven vara grundadt i sa-kens natur, att dä, både för inrikes handlandes och utländska säljares räkning, varor af alla slag få uppläggas utan annan' afgift än. en ganska låg recognition efter varans värde, hvilket äfven torde ofta till det lägsta utsättas, deraf måste följa, att importen af sådana varor skall vida öfverstiga det belopp, sorn möjligen kan i vanlig tid till förbrukning inom .Landet påräknas; och då deribland befinnes en mängd sådana, som ej få för tullas, af hvilken orsak ej eller någon speculation till deras införande i loflig väg kunnat äga rum, så framt ej Nederlags-friheten dertill gifvit anledning; så mäste de , en gång med behörigt tillstånd inkomne, kunna, då omständigheterna i allt öfrigt äro lika, med mera lätthet till disposition åtkommas, än deras hemliga insmygande vid sjelfva gränsen eller inlopps-orten befordras, särdeles sora det ej sällan måste hända, att då en slik hopad inängd af både förbudna och tillåtna varor, under det att de äro på Nederlag upplagde, skola oupphörligen bevakas, den oafbrutna tillsyn,hvars bemödande mångfaldiga gånger blifvit förgäfves användt till underslefs upptäckande, sluteligén försvagas och lamt handhafves.
I anseende till dessa skäl vöre det således efter Utskottets tanka att önska, att den till alla varor utsträckta Nederlags-frihet, som i förenämnde tvänne
Städer är tillåten, måtte hädanefter - i886 jQé/i so Jtili* efter kunrta inskränkas, så att alia till införsel ©ch förbrukning inom Riket förbudne främmande Manufaktur-varor och ÖfVerflöds artiklar inåt5- te från densamma uteslutas.
I fall omständigheterna ej medgifva, att under den i Trädsten med England beiingade tiel ett slikt undantag kan äga ruin i afseende på Sådana produeter och förädlingar ■, sorn tillhöra berörde Rand och dess Colonier, återstår likväl den förhoppning, att Sveriges Nederlags-rörelse må i öfrigt kunna undergå de inskränkningarj som Rikets fördel fordrar, Och erhålla en rigtningj sorn närmare svarar emot ändamålet, samt i allmänhet sådana föreskrifter meddelas, sorn medföra någon större säkerhet emot missbruk och underslef vid dess bedrifvande.
Då föiemålet för all Nederlags-handel naturligtvis måste vara j att befrämja afsät(ningeii på de varor, som ingå i denna rörelse; så följer deraf, att de redbara fördelar, som deraf uppkomma j egenteligen tillskyndas det Rand, der desse handels artiklar äro producerade , samt att den Stat, der dylika upplag i sådan afsigt medgifvas, ej kan annorlunda anses, än som en ny marknads plats af mera beqvämt läge och med lättare tillfällen tili afsättning,' och att således, då en slik ny utväg öppnas till föryttrande af främmande varor af enahanda art med dem, som i Nederlags orten i mängd framalstras och hvilkas preduetion kan ökas, en slik anstalt måste blifva för Randets egna näringar af en skadlig verkan, i den mån afsättningen på dess produeter mindskas, hvilket alltid måste inträffa * så Den 2 o Juli.
I887 så framt ej köparnes behof öfverstiga älla de medtäflande Ländernas sammanräknade tillgängar.
Under tillämpning häraf torde Riksens Ständer finna anledning att hos Kongl. Majit i underdånighet yttra den önskan, att alla sådana.
Bergverks-producter samt andra varor och förädlingar , som kunna räknas bland.
Rikets exporter, måtte från Nederlags-friheten uteslutas, hvilket förbud äfven borde ovilkorligen sträckas till Rum, Sprit 'och alla sorter utländskt Bränvin samt Porter, och att umgälderna för varor, som få inkomma på Nederlag, beräknas efter deras Särskilta beskaffenhet, så att de artiklar, hvilka ej få till qvarblifvande i Riket för* tullas, beläggas med den högsta i förenärnde Tractat utsatta Recognitions afgift af en proCent efter varans värde vid införseln , och tilt lika belopp vid utgåendet, äfvensom att afgiften för öfrigt så lämpas, att tillåtna öfverflödsvarör samt sådana alster och tillverkningar, som naturligen tillhöra vårt Land och hvilka, så framt deras producerande uppmuntras, böra i en ej aflägsen framtid kunna utgöra föremål för Rikets egen Export-handel, i större mån betungas än sådana import-artiklar, hvilka ej kunna umbäras, och deribland sådana rå-ämnen , som till förädlande inom Riket måste utifrån införskrifvas; hvarjemte det stadgande synes blifva nödigt , att då sådana varor, hvarå något värde i Taxan ej finnes urstakadt, angifVas, uran att vara beledsagade med factura, deras rätta värde bör, efter för regången vederbörlig besigtning, af edsvurna Besigtningsman bestärumaSj
Det 1888 JDen 2ö Juti. l)et är ofelbart enligt med ändamålet af elfl
Väl inrättad Nederlags-handel, att densamma må tjena till befrämjande af en på reéla företag rigtad Transito-rörelse, meri ej af en för inhemska förbrukningen öfverflödig import af främmande varor, hvilken sednare så mycket mindre förtje* nar, att genom en
Utan motsvarande ersättning lemnacl credit med Tuilens erläggande underlättas, som en dylik, vissa Nederlags-platser med* gifven förmån , ej annat kan, än lända till förfång för de Stapelstäder, hvilka, i saknad af Nederlag, ej kunna undgå, att genast vid införseln erlägga belöpande afgifter för de inkomna varorna; och det synes således vara både nyttigt och rättvist, ätt, i likhet med hvad Comiterade till Tull-Författningarnas öfv rseende under den 26 Mars 1813 hos Kongl. Maj:t i underdånighet hemstält, godsägare förbindas ait, vid skeende förtullningar af Nederlags varor för inhemskt behof , tillika erlägga sex proCent i årlig renta å Tullbeloppet för all den tid varan legat på Nederlag, med Undantag likväl af Salt, hvilket synes böra från en slik ytterligare afgift befrias.
Om en högst angelägen controll emot missbruk vid Nederlags-frihetens begagnande möjligen skal kunna handhafväs, blifver det utan tvifvel af stor nödvändighet, att den länge fördröjda verkställigheten af erforderlig MagazinSinrättning för Nederlagen i Götheborg ej vidare må uppskjutas, samt den osäkerhet undvikas, som för det närvarande äger rum , då Nederlags godset måste förvaras i en mängd spridda vindar, källare och bodar; i hvilket afseende Riksens Stän* Deri 2 0 Juli.
Ständer torde ånna skäl, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet hemställa, ätt berörde Stads Handlande mage förpligias, att en slik skyldighet inom viss lämplig tid fullgöra, så framt de vilja äf Nederlags friheten sig begagna.
I öfrigt torde den nu gällande NederlagsEörordningen, hvilken, likasom Oeconomiska Författningar i allmänhet, kan efter tid och omständigheter underkastas de rättelser, sorn det allmännas fördel fordrar , höra på det sätt ändras och förkläras, att alla Nederlags-varor, med undantag 'endast af salt, skola uti särskildta Magazins-rura förvaras, och sådana varör, sorn äro till införsel tillåtna, ej få ifrån ett Inrikes
Ne erlag till ett annat transporteras, förrän deri belöpande Tullen blifvit erlagd, och hvarefter Restitution deraf ina äga runi , i fall godset till utrikes o t utskeppas, samt att varor, sorn éj få till qvarblifVande i Riket förtullas, ej må, undfer hvad Vilkor sorn heldst, till någon inrikes ort ifrån nederlagen försändas; äfvensom att, då Nederlagsgods af denna sistnämnde beskaffenhet tili fremmande hamnar utföres, afsändareri bör vid lämpligt ansvar åligga, ätt inom viss tid efter utskeppningen anskaffa och hös Tullkammaren uti inJastnings-orten inlemna bevis öfver varans aniändning ej mindre från Tullkammaren å den Utrikes ort, der densamma blifvit, utlossad, än ifrån Svensk Handels-Agent eller Consul, örn en Sadan Embetsman på stället finnes; att tillträde till Nederlagsrummen ej må lemnäs godsägaren eller dess ombud annorlunda, än under pålitlig tillsyn, hvilken, utan att bero endast af ligré f te Bandet. % 34. 238.
Tull* Den 20 Juli, Tullbetjente, alltid bör ankomma på någon af de högre å stället tillförordnade Embetsman vid Tullverket , som äger att ansvara derföre , att missbruk dervid ej förelöpa, samt att, i händelse icke destomindre Lurendrägeri och Tullförsnillning skulle föröfvas med gods, som är på Nederlag upplagdt , Lagbrytaren i sådant fall bör anses förfallen till hårdare ansvar, än som för dylika brott i allmänhet är stadgadt; att inom Maj månads slut hvarje år räkenskaperna öfver föregående årets Nederlags-rörelse böra, vederbörligen afslutade, till Tullstyrelsen insändas, samt slutligen, att alla Stapelstäder, som åstunda att åtnjuta en så beskaffad inskränkt Nederlagsfrihet, som efter förenämde grunder kan medgifvas , och visa sig vara försedde med tillräckliga och pålitliga Magazinsbyggnader , måge af en slik förmån sig begagna.
Då vårt eget åkerbruk ännu icke uppnått den förkofran, att det med säkerhet kan påräknas, att behofvet af de mest nödvändiga spannmåls-sorterna kan fyllas genom egna förråder, anser Särskildta Utskottet orådligt, att tillstyrka det främmande ritorr råg och korn må ifrån Nederlags-friheten uteslutas, och Utskottet förmodar äfven at.t då med Nederlags-rättigheten det vilkor alltid borde förenas, att enär dessa varor förtullades, godsägaren vore förbunden, att å Tullbeloppet tillika erlägga sex proCent i årlig :< n a för all den tid de legat på Nederlac , ifrågavarande rättighet borde så mycket mindi e kunna blifva af menlig verkan på den inhemska produciionen, som den spannmål, hvilken. i således Den ao Juli. således komme att från Nederlagen disponeras, Liefve betungad ej allenast med lika tull , som den utländska spannmål, hvilken genast vid införseln förtullades, utan äfven med en till sex proCent stadgad Tullförhöjning derutöfver; och då Utskottét således för sin del tror sig böra hemställa, att främmande . råg och korn må under Nederlags friheten inbegripas, anser Utskottet sig böra i sammanhang dermed tillägga, att dessa varor, likasom salt, måge kunna under behörig tillsyn i godsägarens egna Magaziner uppläggas, utan ätt ovilkorligen böra i särskildta Magazinsrum förvaras.
Oeconomie Utskottet anser deremot för sin del destomindre skäl vara för handen, att tillstyrka, det spannmål må inbegripas ibland de till Nederlag tillåtna varor , som ej allenast många underslef och missbruk till Uandtbrukets skada derigenom kunde uppkomma, utan ock den af Oeconomie - Utskottet redan nödig befunne inskränkning i friheten till spanhmåls-införsel från utrikes orter, skulle blifva utan gällande kraft och verkan, i händelse denna vara, emot den obetydliga afgiften för Nederlags-rättigheten och utan att genast vid spannmålens införande vanliga Tullumgälder behöfde erläggas, kunde under skydd af Transitohandels-speculationer få uti Rikets Städer fritt uppläggas och förvaras, samt Utskottet tror det af sig uti utlåtandet angående allmänna Magazins inrättningen tillstyrkte ständiga upplag af inländsk spannmål i Krono-Magazinerna kunna tillräckligen förekomma hungersnöd uti missväxt-år, så länge och intilldess spannmål - 1892’
Den 2 0 Juli. nial hunne från utrikes orter då införskrifvas och hit anlända.
Så väl Oeconomie- som Särskildta Utskottet finna för öfrigt skäligt hemställa , att Kongl. Brefvet den 13 October 1772, angående skyldigheten för S ädernas Handlande, att alltid vara försedde med nödiga spannmåls-förråder till afsalu, mätte hädanefter till all kraft och verkan upphöra , och sådant desto heldre , sorn , sedan Spannmålshandein blifvit frigifven för Rikets samtliga Invånare, nyssnämde stadgande i alla fall synes vara mindre nödvändigt och lämpligt..
Det ena och andra underställes Riksens Höglofl.
Ständers närmare granskning.
De särskildta meningar, sorn åtskilliga bland Oeconomie Utskottets Bedamöter i detta mål yttrat, innefattas i de Protocolls-Utdrag, hvilka härjemte biläggas.
Stockholm den 18 Juli 18I5.
Ständers Allmänna Besvärs1 och Oeconomie- samt Särskildta Utskotts vägnar Höglofl.
Ridderskapets och Adelns Bedamöter F. B. Schwerin•
Eric af Wetterstedt.
Högv. Prest-Ståndets Bedamöter Ludvig Mörner.
Flesselgren.
Vallöf!. Borgare-Ståndets Bedamöter And. tredin.
Hederv. Bonde-Ståndets Bedamöter Johan Olsson Longberg, Nils Månssoni C.
Klintberg.
Trcmsmnt af Vrotocollet, hållet uti Riksens Håglöf.
Ständers Allmänna Besvärs - och Oeconomie - Utskotts Vieman den 6 Juli IB15 - S. D. Upplästes ett af Särskildta Utskottet författadt och med Oeconomie-Utskottet communiceradt Project till Betänkande uti ett af Utskotten gemensamt förehafdt mål, angående Nederlags-friheten.
Herr Handelsman Ekman hemstäl.lte, att emot förhöjning af Tullen för de Vestra Städerna borde tillåtas att hafva Spannmål på Nederlag, enär Norrige till äfventyrs kunde behöfva Spannmåls understöd från Sverige, och trodde att ^Lurendrägeri af Spannmål så mycket mindre vöre att befara, som ingen lärer vilja exponera sig för följderna deraf.
Ex Protr-collo M. M. Rosbeck.
Transumt af Vrotocollet, hållet uti Riksens Håglöf.
Ständers Allmänna Besvärs - och Oeconomie - Utskotts Vlenum den 8 Juli 1815 - S. D.
"Vidkommande det Beslut, Utskottet fattat uti förehafde frågan angående Nederlags friheten ; i8g4 Den 3 o Juli. heten; sa upplästes det i anledning deraf författade Protocolls-Utdrag , som skulle Piksens Höglofl.
Ständers Särskildta Utskott ineddelas, och gjordes dervid åtskilliga anmärkningar samt inlemnades af Herr Prosten Fellenius ett skrifteligt anförande, som Herr Prosten begärde måtte, då frågan blifver sluteligen afgjord, med Betänkandet till Riksens Höglofl.
Ständer få medfölja, och är af nedanstående innehåll: ”Vid det gemensamma sammanträdet den 13 Juni af vissa Deputerade från Allmänna Besvärs- och Oeconomie - Utskottet, stadgades den princip vid frågan om Nederlags - handelns fortsättande eller upphörande: ”att den, så framt den i anseende till vilkoren, controllen mot missbruk och de tillåtna varornas beskaffenhet kunde blifva för Riket gagnelig, skulle tillstyrkas, men åter för framtiden alldeles upphöra, derest den med de vidtagande inskränkningarne skulle befinnas för Rikets Näringar skadlig”.
Denna grundsatts blef äfven sedermera uti ett ytterligare allmänt Sammanträde af det Höglofl.
Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottet antagen och besluten, och Protocolls-Utdrag derom det Höglofl.
Särskildta Utskottet meddeldt.
”Jag tycker mig dock finna denna princip icke iakttagen vid bestämmandet af sättet och vilkoren för Nedgrlags-friheten, som det Höglofl Särskildta Utskottet sig sjelf förbehöll fä föreslå, och med Allmänna Besvärs- och Oeconomie Utskottet communicera”. ”Det Hoglofl.
Särskildta Utskottet föreslår, attj till vinnande af en säkrare controll och före - Den 20 Juli. rekommande af missbruk, de Städer, som begagna denna frihet, matte åläggas, att för detta ändamål förse sig med dertill inrättade särskildta Magaziner, och att denna Handelsfrihet ina kunna utsträckas till flera Städer, utom Götheborg och Carlshamn, som för det närvarande äro dertill berättigade.’ ”Uti detta vilkor och detta sätt för Nederlags-friheten ligger dock icke, efter min tanka, den princip till grund, som antagen är, att denna frihet kan tillåtas och kan upphöra, i mån af sin gagnelighet eller skadlighet.
Att anbefalla Magaziners uppbyggande synes mig vara att förklara frihetenför permanent, och att utsträcka den till flera Städer än de tillåtne, är ju icke att inskränka en frihet, som det Höglofl.
Utskottet i sitt afgiftia Betänkande till RiksStånden likväl redan sagt, hafva föranledt till en ökad import och förbrukning af främmande varor och vållat att, i samma mån som den tillväxt, allmänna Handels-balancen blifvit missgynnande (Tab. i).” ”Det är upplyst, att en Handels-Tractat med England på jo år gör att'Nederlags-handein icke kan upphäfvas.
Men mig torde tillåtas att invända, hvarföre den dock skall utvidgas och hvarföre den icke blott i och för denna Handels-Tractat bör inskränkas eller för öfrigt icke tillåtas.
Jag vill medgifva, att Nederlags- eller Transito-handeln, icke till Tullförsnillning och förbudna varors inpraktiserande missbrukad , är nyttig.
Ringa är dock vinslen:
Nederlags-handlanden får icke i sträng bemärkelse - Den 20 Juli. kelse vara speculant, utan mäste blifva blott e& Cominissionair.
Jag vill också medgifva att med; den nytta,, denna handel bibjingar, den kan utvidgas i anseen e till an ra Nationer och måhända förmånligast i anseende till de Amerikanska Staterna; men ännu står den beslutne principen , att den bör upphöra, om den miss», brukas och blir skadlig, förbigången och obesvärad.