Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Husby socknemän förklarat sig framgent vilja vid Stora Kopparberget in natura leverera deras både ränte- och mantalskol; och hafva kommitterade, jemte tillstyrkande af den utaf en del skattskyldige sökta befrielse från den deni nu åliggande natura-prmstation af skattekolen, i underdånighet upplyst, att, i händelse af bifall härtill, bergslaget skulle, utaf de hittills in natura uppburne hemmansränte-, konst-, statsoch mantalskolen, tillsammans 33,352 i stigar, gå i mistning af 15,934 ¥\:dels stigar, och sålunda för framtiden endast bibehållas vid 17,41S J stigar, ett belopp desto mera otillräckligt, som, derest koppartillverkningen skulle förblifva vid hvad den år 1843 utgjort eller ungefärligen 2,500 skeppund utaf de skattlagda grufvornas malm och 500 skeppund genom slaggbruk, härtill, efter uppgjord beräkning, skulle åtgå 52,500 stigar; i följd hvaraf det, utöfver förenämnda belopp, som framgent blefve att påräkna, ytterligare erfordrades ett kol-qvantum af omkring 35,081 * stigar, som genom köp måste anskaffas.
I afseende på frågan om den sökta förmedlingen af kopparräntan till livart 30:de skeppund af tillverkningen, har genom kommitterade blifvit utredt och upplyst: att årliga berguppfordringen, i medeltal, utgjort under åren 1801 —1810, 165,426 tunnor; åren 181 1 —1820, 144,840 tunnor; 1821 —1830, 157,486 tunnor; åren 1831 —1840, 135,0OS tunnor; samt vidare för år 1841, 126,646 tunnor; för år 1842, 120,589 tunnor, och för år 1843, 109,S74 tunnor; hvaraf i medeltal malm årligen erhållits till följande belopp, nemligen åren 1801 —1810, 110,713 tunnor; 181 1 — 1820, 96,376 tunnor; 1821 —1830, 81,675 tunnor; 1831 — 1840, 54,679 tunnor, och sedermera år 1841, 5S,569 tunnor; 1842, 53,912 tunnor, samt 1843, 53,206 tunnor; utgörande den häraf årligen tillverkade kopparn, likaledes per medium räknadt, under åren 1S01 —1S10, 4,133 skepp.; åren 1S1 1— 1820, 3,914 skepp.; 1821 —1830, 3,469 skepp.; 1S31 —1840, 2,250 skepp.; samt derefter år 1841, 2,411 skepp.; 1842, 2,444 skepp., och 1843, 2,503 skepp; att uppfordrings- och grufvebrytnings-omkostnaderne för en tunna i medeltal årligen utgjort under åren ISO 1- 1810, 13 sk. 2 r:st.; åren 181 1 — 1820, 16 sk. 3 r:st.; 1821 — 1830, 17 sk. 6 pst.; 1831 — 1840, 21 sk. 9 r:st.; för är 1841, 27 sk. 3 r:st.; för å 1842, 28 sk. 8 r:st.; och för år 1S43, 28 sk. 5 r:st.; att, för tillverkning af ett skeppund koppar, åtgått malm, efter medelberäkning, åren 1801 —18 1 0, 27,09 tunnor; åren 181 1 — 18 2 0 , 25,27 tunnor; 1S21 —1830, 23,6S tunnor; 1831 — 1840, 25,03 tun - Kongl. Ma:j:ts Aud.
Proposition, A:o 9. 35 tunnör; år 1841, 24,28 tunnor; 1842, 22,06 tunnor, och 18 4 3, 21,24 tunnor; att, euligt hvad bergslagets deputerade uppgifvit, utaf de förläningar och förmåner, som bergslaget af ålder innehaft, men hvilka genom Kongl.
Resolutionen den 5 Mars 1805 blifvit, emot då beviljad förmedling i kopparräntan, indragne, ordinarie grufvehjelpsräntan af Ofvan Siljans fögderi 1,400 stafrum ved, extra ordinarie grufvchjelpen i dagsverken och stockar af Kopparbergs, Säthers, Ofvan Siljans och Nedan Siljans fögderier, samt kolräntan från häradsfjerdingen i Leksand 1,150 stigar kol till konst-staten i Fahlun, tillförene af bergslaget tillgodonjutits utan all lösen, hvadan bergslaget genom desammas indragning gått miste om deras fulla värde, utgörande, efter 1S43 års •markegång, för ordinarie grufvehjelpen ; . . . » i , 3,004: 8. — för extra grufvehjelpen 4,188: 23. 8. och för kolräntan till konst-staten . , . . . . 2,011: 22. — 9 804- 5- 8. äfvensom då, hvad öfriga genom nyss åberopade Kongl.
Resolution, indragne förläningar vidkommer, lösen för dagsverksräntan eller kronans behållna dagsverken af Kopparbergs, Säthers och Nedan Siljans fögderier, 5,009 A:dels dagsverken, tillförene crlagts med 5 sk. 4 r:st. bauko, bergslaget, enär markegångspriset för ett dagsverke år 1843 utgjort 25 sk., uppfört skillnaden 19 sk. 8 r:st. per dagsverke såsom förlust genom indragningen af denna ränta med 2,298: 7. 7i. rå att bergslagets sammanräknade förlust, i följd af ofvannämnde indragningar, skulle bestiga sig till R:dr B:ko 12,102: 13.
3. ett förhållande, hvilket kommitterade desto heldre ansett vara obestridligt och nu böra komma i betraktande, som Kongl. Maj:t genom nämnde
Resolution förklarat bergslaget vara för mistningen af förrherörde förmåner berättigadt till ersättning, som skulle komma i beräkning vid kopparräntans förmedling; att deputerade uppgifvit de förluster, sora skola blifvit bergslaget tillskyndade derigenom, att Kongl. Maj:t, jemte bergslagets bibehållande vid rättigheten att åtnjuta skattekolen in natura, ålagt bergslaget att derföre erlägga högre lösen, än tillförene utgjorts, nemligen å lériingskolen eller de till militie- och landtstaterne indeldte 8.99 i \ stigar från ofvannämnde fögderier, hvilka förut betalts med 20 sk. per stig, hvaraf löntagaren erhöll 13 sk. 4 r:st. och kronan 6 sk. 8 r:st., efter årliga markegångspriset, hvarigenom emellan nyssberörde gamla lösningspris och 1843 års markegångspris å en stig kol, 2 R:dr 13 sk., en skillnad uppkommit m. lill R.
Prot. 1847 & 1848, 1 Sami. 1 J/d. 2 M/t. £ 31 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N:o 9. af 1 R:dr 41 sk per slig till 16,671: 35, 6. å skattekolen, eller kronans behållna ränteko!, 13,351 1/2, stigar, hvilka förr fått lösas med, 6 sk. 8 rist per stig, elller det år i8o5 bestämda progressiva lösningspris, som för år i843 utgjort i R:dr 36 sk. 8 r:st.; hvaraf mellan sistanämnde pris och årets markegång uppkommit en skillnad af 24 sk 4 r:st Per st'g> 611 a • • 6,768: 22< 6. och å mantals- elier qvarntull skolén, som för år 1843 utgjort 9,889 r/2 stigar och hvilka förr löstes med 6 sk. 8 rist. stigen, men nu liqviderades,efter årliga markegången, med en prisskillnad, som år i843 varit 2 R:dr 6 sk 4 >'-'st, stigen, till . 20,981: 21.
2. i följd hvaraf bergslagets uppoffring förmedelst det förhöjda lösningspriset å alla kolräntorne skulle hafva uppgått till . . • 44,391: 3r.
2. och således, när härtill lägges ofvanupptagne poster . . . 12,102: 13. 3.
Bergslaget hafva gjort en förlust af tillhopa . . B:ko R:dr 56,493: 44- 3. hvarvid kommit terade likväl erinrat, att, på sätt den Kongl.
Resolutionen äfven antyder, bergslaget af ålder icke egt någon på privilegier eller författningar grundad rättighet att skattekolen, vare sig de kronan behållna eller de indelda, lill annat eller lindrigare lösningspris, än deras värde efter årlig markegång, åtnjuta, ehuruväl, enär de härom gällande stadganden varit mindre tydliga, Kongl. Maj:t uti det förhållande, som ända till år j 8o5 egt rum, ansett
Sig icke kunna införa förändring annorlunda, än suc cessivt genom progressiv förhöjning af lösningspriset till dess markegångspriset upphunnes, hvilket varit beräknadt att inträffa efter tio års förlopp, livaremedlertid hytteegarne fått sig tillagd ersättning för deras årliga förlust genom förhöjningen å kolpriset under nämnde tiderymd, hvarefter ny reglering af kolpriset skulle ega rum; att ehuru bergslaget sålunda icke kan anses vara i sina lagliga rättigheter förnärmadt genom i8o5 års reglering, samma reglering dock genom kolprisens oväntade uppstegring tillskyndat bergslaget uppoffringar och förluster, hvilka, då regleringen skedde, hvarken varit afsedda eller ens anade, äfvensom berörde reglering i sin helhet dels genom de indragna förläningarnes värde, dels genom det mångdubbelt förhöjda priset å skattekolen, under det att kopparpriset ieke ännu hunnit uppgå till dubbelt emot hvad detår 18o5 gällde, så att bergslagets vinst på förmedlingen i kopparräntan för å.r 1843 inskränkt sig till endast: Kongl.
Proposition, Nio 9. 85 7,5oo
Ridr, långt ifrån att uppfylla det ena af de dermed åsyftade ändamål, kopparverkets framlida bestånd och innebafvarnes deraf skäliga utkomst, i stället verkat i helt och hållet motsatt riktning, i det fjerdepartsegarne, under tilltagande minskning i verkets afkastning, saknat förmåga att så, s m under lyckligare omständigheLer kunnat ske, tillgodogöra svagare malmer, utan mäst Öreträdesvis uppsöka de mera rikhaltiga, som kunnat åtkommas, måhända i större mon än sorn vederbordt med afseende å grufarbetets rätta bedrifvande; att bergslaget emedlertid varit nödsakadt vända sia omtanka åt andra föremål för dess industriela verksamhet, dels genom inrättningar till åstadkommande af produkter, hvilka stå i sammanhang med sjelfva koppartillverkningen såsom silfver och. i förening dermed, något guld och bly, svafvel, viktriol rödfärg m. ni., hvarförutan enskilde medlemmar af bergslaget, i den mon grufvans afkastning minskats, sökt att genom serskildt slaggbruk uppdrifva sin koppartillverkning, jemte det några af dem äf en sysselsatt sig med rödfärgstillverkning, dels ock genom nya jernverksaidäggningar inom och utom det för kopparverket år 1816 bestämda köpekolsdistrikt; att fjerdepartsegarnes utdelade revenue af kopparverket årligen i medeltal för hvarje fjerdepart bestigit sig under åren 180 1-1810, till R:dr a17: — 8 to r:st, under åren 181 r-1820 lill R:dr 4o: 38. 1 1 ,% r:st; åren i82i-i83o till R:dr 37; 6. 3 11 rist; under åren 1 831-184o till Ridr 25: 48. 3 rist; men flir de, påföljande åren I&41, 1842 ocb 1843 fallit till 2 Ridr 3a sk.; utgörande den årliga afkomst som stora kopparberget under samma tid upphemtat af de så kallade enskilda verken likaledes i medeltal för åren 1801 —1810, 2 Ridr 20 sk. 4 i:st., 4 dukat, 2’ silfver-specie; för åren 1811 —1820, 8 Ridr 3i sk. 1 1 A rist., tV dukat 2 to sisp.; 1821 — i83o, 4: 32, tb dukat 2sisp.; 831 —1840, 17: 19. 9 rist- Å dukat 1 A sisp.; samt åren 1841 oell 1842, 3o 'Ridr* banko; att den vid kopparverket, i och för koppai hand teringen använda arbetspersonal under åren 1 341 — '84^ i medeltal utgjort, vid sjelfva grufvan, 3oo ilis rifne gifte drängar eller med deras hustrur och barn,
efter beräkning af 4 personer på hushållet, 1 200 personer, jemte extra arbetare vid malmskräd ning och vid vask verken lill ett antal af 100 personer; hvarförutan ansetts åtgå, dels vid sjelfva bergsbruket för Irariibrukande af 2,500 skeppund koppar, och dels vid slaggbruket, med beräknande af årliga lill verkningen derstädes lill 1,000 skeppund, tillhopa 190,000 da sverken af äldre och yngre personer, samt 24,000 .dagsverken med häst och karl; samt att, hvad slutligen beträffar den uti 18ö5 års Kongl Resolution såsom en1 bergslaget tillkommande förmån särskildt om - 36 Kongl. Maj:ls Nåd.
Proposition, N:o §. nämnda bergsfrälse-frihet, hvilken, under vilkor af vissa skyldigheters utgörande tili grufverörelsens befrämjande, blifvit, beviljad för åtskilliga i äldre tider dels genom intägter af obebyggd och ouppodlad mark, dels genom arf, köp, byten och andra laga fång, deribland äfven donationer af framlidne konungar, i bergslagets ego komne jordlägenheter, samma frihet, sedan större delen af ifrågavarande frälsejord under tidernas lopp från fjerde par tsoch hyttegarne öfvergått till andra bergslaget icke tillhörande egare, hvilka, i stöd af laga fång och derå erhållen fasta, anse sig innehafva denna jord med samma frihet, som den af ålder åtnjutit, bergslaget af ifrågavarande, inom Kopparbergs, Nedansiljans och Säthers fögderier belägna, vid 1811 års extra rotering uti 10f hela extra soldatrotar indelade jord icke för närvarande uppliemtar annan förmån, än att, sedan den, enligt Kongl. Resolutionen den April tyap, dem, som icke egde fjerdeparter, åliggande skyldighet att för hvarje spanneland bergsfrälsejord hugga ett stafrum ved på Daglösetägten numera upphört, bergslaget för hvarje durklågs spanneland, ehvad innehåll* varén är fjerdepartsegare eller icke, uppbär en årlig afgift af 5 sk 4 r:st, eller tillhopa af hela bergsfrälsejorden 1,165 R:dr i5 sk. 2 r:st., vid hvilket förhållande och då Kongl. Maj:t, genom nådig Resolution den 27 Februari 1827, förklarat, det bergsfrälse! finge innehafves af hvilken som helst, emot erläggande af den utskyld till grufvan, sorn redan stadgad blifvit elier framdeles kunde varda ålagd, men hvarken sedermera fråga uppstått om denna jords skattskyldighet till kronan, eller något.annat beslut efter år 1827 vore fattadt, rörande afgiften till bergslaget, kommit-, terade ansett bergsfrälsefriheten, i afseende på dess skattskyldighet, icke kimma betraktas annorlunda, än som då skett, eller med hänsigt till den afkastning, bergslaget deraf nu eger, eller ofvanomförmälde 1,165 R:dr i5 sk. 2 rst„ dock att på serskild pröfning kan komma att bero, om eller hvad ytterligare utskyld till grufvan må, vid framtida behof, bergs-frälsejordens innehafvare åläggas; och hafva på grund af hvad sålunda är vordet utredt, rörande bergslagets i sednare tider iråkade betänkliga ställning, samt med afseende å de utaf bergslaget gjorde concessioner af innehafvande rättigheter och förmoner, hvarigenom allt hinder för bifall till allmogens önskan af befrielse från naturapracstationer af nära hälften af skattekolen blifvit undanröjde,
kommitterade i underdånighet tillstyrkt, det bergslaget mätte i beskattningsväg försättas i lika förhållande med andra kopparverk genom tiondens nedsättning lill livart tretionde skeppund af tillverkningen, hvilket vore det tionde-belopp, som af andra dylika verk för.
MajUs NSd.
Proposition, N:o 9. 37 närvarande högst utgår.
Deremot och ehuru bergslagets deputerade anfort flera talande omständigheter lill stöd för bergslagets anhållan alt fortfarande få tillgodonjuta det progressiva, markegången ännu understigande, lösningspriset å kronans bi hållna ränteko), så alt årliga skillnaden emellan dessa begge pris, hvilken år 18 A 3 för det hitlils leve rade kolbeloppet utgjort 6,y(i8 Hulr 22 sk. (i rst., malte komma hytteegarne, som blifvit om åtnjutande deraf försäkrade, tillgodo, icke på bergslagets bekostnad genom en för detsamma h i Lii ls främmande utgift, utan på kronans, hafva kommilterade likväl, i det skick, beskaltningsärendet nu kommit, eller då fråga vore att försätta kopparverket, så, i afseende på beskattning, som i andra afseenden, i likhet med andra bergverk i riket, samt enär för öfrigt med reda och ordning i beskaltningsväsendet icke syntes stå tillsammans, att kronan blefve på en gång räntetagare och räntegifvare af och till samma inrättning, funnit betänkligt att bergslagets önskan i denna del med sitt förord understödja; dock har en af kommilterade i underdånighet hemställt, om icke, då laga skäl ej syntes vara för hand lill den serskilda beskattning, som under lyckligare förhållanden blifvit bergslaget ålagd, medelst förpligtelsen att med en årlig summa af 1.200 r:dr från den så kallade afradskassan bidraga till aflöningarne vid bergsskolan i Fahlun, hvilken nyttiga inrättning kunde och borde på annat sätt uppehållas, bergslagets förrberörda bidrag måtte tills vidare få qvittas emot den afgift till nära lika belopp, som bergslaget nu af bergsfi älseegarne uppbär, men så snart bergsskolan hunnit på annat sätt förses med anslag, motsvarande bergslagets förenämnde lönebidrag, samma afgift, såsom en följd af alla förläningarnes, utaf bergslaget emot tiondens nedsättning, erbjudna indragning, upphöra att till bergslagets kassa \ ida re ingå och i stället statsverket tillgodokomma; anförande, hvad beträffar de, till vinnande af den åsyftade likheten med andra bergverk, utaf bergslaget, ehuru icke såsom vilkor för dess eftergift af egande privilegier, serskildt framställda önskningar, dels att alla domstolsärenden måtte få behandlas efter allmänna lagens föreskrifter af de ordinarie domstolarne, bergverkets ekonomi öfverlemnas åt dess innehafvare samt Kongl. Maj:t och Kronan endast för sig behålla tillsynen öfver grufvebrytningens ändamålsenliga drifvande, jemte grundskattens eller tiondens ordentliga utgörande, dels ock att inom det år 1816 för bergslaget bestämda skogsdistrikt nya bruksanläggningar icke vidare måtte ega rum,
kommitterade i underdånighet, alt frågan om bergs-domstolarnes upphörande i allmänhet och följaktligen äfven om grufvu- och grufvetiugs-räfternes; 38 Kongl. l\]aj:ts Näd.
Proposition, N:o 9. 'i Fa Ilin n hvarigenom egentliga domstolsärenden sluille öfverflyllas på de ordinarie domslolarne, äfvensom huruvida grufvei ätten. såsom styrelse, borde fortfara med förvaltningen af kopparverkets ekonomi med dithörande ärenden, redan vore på Kongl.
Mapts pröfning beroende, hvadan kommitterade ansett sig endast böra vitsorda behofvet af lindring i den nuvarande förvaltningskostnaden, dock att både ledningen af och tillsynen öfver grufvebrytningen, efter kommitterades tanka, boide öfverlemnas åt en af Kongl. Majit tillförordnad styrelse, samt att, i frågan om skogsdistriktet, kommitterade blott kunde åberopa skogarnes nuvarande nästan allmänt erkända, alltför mycket medtagna tillstånd och deras sannolika otillräcklighet för de redan befintliga koppar- och jeinverkens framlida behof; hvarjemte, under lillkännagifvande, att bergslaget jemväl skall hafva framställt den anhållan, att tiden för räntekolens levererande, genom Kongl. Resolutionen den 28 October 1761, utsträckt till Februari månads utgång, måtte varda inskränkt till medlet af samma månad, samt att, i anledning häraf, ful 1- mägtige för de fleste socknarne, hvilka önskat att med kolpraestationen in natura fortfara, förklarat alt, derest koldispositionen gjordes så tidigt att de skattskyldige inom
November månads utgång kunde få anvisning på de lottor, vid hvilka levereringen skulle ske, de förmodade, alt ingen svårighet för socknemännen kunde uppkomma, att, inom den i Kongl. Förordningen den 12 Oktober 1725 bestämda tid, på första åkeföre dem framföra, kommilterade i underdånighet föreslagit, att då så väl Läns- som Bergsstyrelsen, härom tillfrågade, uppgifvit, det några hinder icke mötte för den tidigare anordningen i detta afseende, endast förslaget till kolens fördelning inlemnades till Kongl. Majits Befallningshafvande under September i stället för Octöber månad, men ofvannämnde fullmägtige icke haft sig uppdraget, alt öfver denna, först vid protokolls-justeringen vackla, fråga något yttrande afgifva, Kongl. Majlis Befallningshafvande målte erhålla föreskrift att i della ämne höra vederbörande, och, i händelse de skulle finna sig hugade för ändring i tiden för kol-levereringen, då vidtaga nödiga åtgärder, på det att koldisposrtionen må tidigare än nu kunna komma till vedeihörandes kännedom.
Hvad sålunda förekommit tillika med hvad så väl Kammar- och Bergskollegieine, som de till uppgörande rff förslag lill skatteväsendets samt uppbörds- och redogörelse-verkets förenkling utsedde kommitlerade, uti särskildte afgifne underdånige utlåtanden, anfört, har Kongl. Majit tagit i öfvervägande, hvarjemte, i sammanhang med ofvan omförmälte ämnen, Kongl. Kongl.’ Majlis Nåd.
Proposition- N:o 9.' 39 Mäj:t lill nådig pröfning förehaft de af Rikets sednast församlade Ständer i underdånig skrifvelse den i5
Maj 18/p gjorde framställningar, med hänsigt till upphäfvande af Kongl. Resolutionen den i3 November 1747, angående inskränkning af en del socknars i Stora Kopparbergs län rättighet att använda deras skog; och vidkommande först deputerades för Stora Kopparbergs bergslag underdåniga anhållan att, emöt afslående af ännu egande privilegier och särskilda förmoner, den för närvarande med hvart, tionde skeppund af tillverkningen utgående kopparräntan mätte nedsättas till hvart trettionde skeppund och bergslaget sålunda, så i beskaltningsväg, som i andra afseenden, försättas i enahanda förhållande med andra kopparverk, till stöd för hvilken anhållan deputerade, dels anfört, att genom Kongl Rese-- lutionen den 5 Mars r 8o5, enligt hvilken ifrågavarande ränta blifvit förmedlad från hvart 8:de skeppund af tillverkningen till dess nuvarande belopp, bergslaget skulle hafva förlorat mer än det vunnit, enär. i följd af samma, Kongl.
Resolution de vigligasle bland de förläningar, af hvilka bergslaget varit i åtnjutande, blifvit indragne, dels ock åberopat grufvans under den sedermera framflutna liden aftagande malmfyndighet jemte ökad grufvebrytningskostnad, så, enär vid den i orten hållna undersökning, rörande förhållandet med koppartillverkningen i äldre och sednare tider, jemte dermed sammanhang egande omständigheter, blifvit tillförlitligen utredt, att den förlust af från ålder innehafde förläningar och,förmåner, hvilken bergslaget fått vidkännas, dels genom den uti ofvannämnde Kongl, Resolution anbefallda indragning af den såkallade ordinarie grufvehjelpsräntan af OfvanSiljans fögderi 1,400 stafrum ved; extraordinarie grufvehjelpen i dagsverken och stockar från Kopparbergs, Säthers, Ofvan-Siljans och Nedan-Siljans. fögderier samt kolräntan från Häradsfjerdingen i Leksand, i,i5o stigar till Konst-staten i Fahlun, dels genom den uti samma Kongl.
Resolution stadgade förändring i grunden för lösen af de åt bergslaget öfverlåtna löningsoch mantalskolen, af hvilka de förra eller löningskolen förut fått, af bergslaget uppbäras mot 20 sk, per stig, men nu mera måste lösas efter gällande markegångspris och de sednare eller mantalskolen i stället för det derå förut varande låga löningspris af 6 sk. 8 rst. stigen, nu böra betalas med progressiv förhöjning i nämnda pris af 2 sk. stigen, intilldess markegångspriset blifvit uppnådt, endast i ringa mon motväges af den bergslaget beviljade förmån, förmedelst kopparränians förmedling till hvart tionde skeppund, samt den utaf de till förberörde undersöknings verkställande utsedde kommitterade meddelade uppgift angående berg- och malm-uppfordringen, 40 Kongl.
Proposition, N:o 9. vid Stora Kopparberget jemte biyytnings- och uppfordringskostnaderne iM.
tn. under åren 1801 —184?) utvisar, alt en successiv minskning i malmbrytning och tillverkning egt rum, så att den sednare, för åren 1801 —1810 uppgående i medelia! till 4? *33 skepp, årligen, år 1843 icke utgjort mer än 2,5o3 skepp., under det att, i löjd af grufvornas tilltagande djup och svagare malmtillgångar, brytnings- och uppfordringskoslnaden på dessa 43 år stigit till dubbelt emot livad den för åren 1801 — 1810 pr medium utgjort, hvilket allt haft på inkomsten af fjerdeparterna det menliga inflytande att, då utdelningen å hvarje fjerdepart under perioden från 1801 till 1810 bestigit sig lill 27 Rdr 83/10 rst. årligen och de nästpåföljande åren varit ännu större, densamma för åren 1 841—1843 per medium uppgått till endast 3.
Rdr 3a sk. om året, eller till omkring w\(,:del af hvad den tillförene minst utgjort; alltså och då uti detta genom i grufvan inträffade betydligare ras, i förening med andra missgynnande omständigheter, ulan bergslagets förvållande uppkomna ofördelaktiga förhållande någon väsendtlig förbättring sannolikt icke kan påräknas, hvaremot all anledning är att befara, att, derrest den bergslaget nu åliggande dryga beskattning, som gjort det nära nog omöjligt att med någon utkomst bearbeta de i grufvan befintliga svagare malmtillgångar, komma att än vidare fortfara, arbetet i grufvan kunde komma att helt och hållet afstanna, hvilket åter skulle hafva till följd, att en stor del af ortens behöfvande innevånare och allmoge, som nu vid verket ega utkom t och arbetsförtjenst, blefve försatta i den mest bekymmersamma ställning, hvadan äfven i detta afseende rörelsens vidmakthållande derstädes, såsom i betjrdiig mån inverkande på ortens välstånd, är af högsta vigt, anser Kongl, Maj:f, på dessa skäl samt i betraktande af hvad i öfrigt vid den hållna undersökningen är vordet utredt, äfvensom kommitterade för undersökningens förrättande uti deras i ämnet afgifna betänkande anfört och upplyst, en skälig nedsättning uti ifrågavarande ränta, hvilken genom i sednare tider inträffade förhållanden blifvit i hög grad betungande, vara af rättvisa och billighet påkallad; i följd hvaraf Kongl. Maj:t härmed vill föreslå Rikets ‘ tänder att, i enlighet med den beskattningsgrund, sorn genom Kongl. Förordningen den 21 Juni 1831 är vorden bestämd för taxeringen af de bergverk i allmänhet, af hvilka viss procent af till verkningen skall, såsom tionde, utgöras, den utaf Stora Kopparbergs bergslag utgående kopparränta måtte bestämmas till hvart trettionde skeppund, under ■ vilkor, dels alt Bergslaget, enligt dess medgifvande, underkastar sig den förändring, Kongl. Maj:ls Nåd.