Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Med verkligt nöje har jag tagit del af uppsatserna i denna viktiga fråga, icke minst en » Erfaren hus- faders », ty i hans ironiska skämt torde ligga mera sanning, än de flesta tänka.
Jag vill dock icke där- för på något sätt förringa de sparsamma fruarnas uppsatser, utan tackar hjärtligt för de nyttiga lärdo- mar de gifvit och instämmer tillfullo med » Jo- hannas » artikel.
Men ändå känner jag mig manad att uppträda inom skranket och försöka » bryta en lans » för de vanliga hushållsafgifterna hos s. k. öfverklassperso- ner, hvilka saken egentligen tycks mig gälla.
Jag är nämligen rädd, att mången liten sparsam fru kan få rätt ledsamt, om en del påståenden utan vidare tagas för kontant.
Att man kan lefva på litet nog, det vet jag myc- ket väl, men då blir också maten därefter, ty » af intet blir intet ».
Jag kan äta skummjölk och franskt bröd till frukost, kokt fläsk, sill och potatis samt slätvälling till middag, låta bli både öl och kaffe samt blott äta vattgröt och mjölk till supé; men jag undrar, huru många herrar män och söner med trä- get arbete eller bortskämda af värdshusmaten, huru många inackorderingar, hvilka äro tämligen allmänt utbredda och tyckas anse, att allt hvad de betala, blott gäller maten, samt huru många fruntimmer med magkatarr och bleksot skulle nöja sig med ett sådant kosthåll i längden!
Och likväl, icke ens detta får man för intet.
Låtom oss beräkna något dylikt: Frukost: $ liter skummjölk 2 \ öre; 2 franska bröd 4 öre.
Middag; 1 helportion ärter med fläsk 20 öre (från folkköket, utan bröd och utan viner, blott hvad den » står » till).
Supé: \ liter skummjölk 2 \ öre; 2 franska bröd 4 öre; summa 33 öre.
Det blir ju ändå icke så litet!
Meningen med dessa rader vore därför att bevisa, det åtskilliga små misstag eller ofullständigheter in- smugit sig i en del af af de lämnade uppgifterna, för att nu icke tala om, det en eller annan lösryckt vecka, då man händelsevis har en del » obetydliga » saker hemma, visst icke gifver en exakt bild af det hela.
Den får man endast genom att sammanräkna alla utgifterna för hela året och dividera summan med 52, ty den ena veckan kostar mera, den andra mindre, och högst få veta, huru mycket i själfva verket alltsammans går till.
Om man sedan divi- derar veckans summa med antal personer i familjen, så får man i de flesta fall, öfver hufvud taget, minst 1 kr.
pr dag med ordinärt lefnadssätt, d. v. s. färskt kött tre och fisk en gång i veckan, men långt ifrån öfverflöd och kalaser.
De tre andra dagarna får det allt vara fläsk, kabiljo, blodpudding eller uppvärmda saker, för att det skall » gå ihop ».
För att till en viss grad belysa detta ber jag fru Hilda — gren förlåta, att jag vänder mig till hennes uppsats, men händelsevis har jag den till hands, och skall då bedja att få beräkna i pengar de saker, som hon omnämnde att hon hade utom de 10 kronorna i veckan, samt en del af hvad hon tyckes glömt, men som enligt matsedeln torde behöfvas.
Utgifterna pr vecka ökas då med; 1 lr söt mjölk pr dag k 0: 14 3 » skummad mjölk ä 0: 05 2 » d:o d:o till bak 4 kg.
hvetemjöl Jäst — Måltidsdricka 5 ltr potatis Russin etc. till sagosoppan Två sillar Summa 0: 91 0: 15) 0:10 1:00J 0: 05 0: 04 0: 25 0: 10 0: 20 2:80 Skulle köpas af h u s - andra visat ngt öfver- [^ott.
Här hafva vi således ytterligare nära 3 kr.
i vec- kan, och att de icke kunna sparas in af de 10, om alla mål ätas hemma, torde man inse, om vi räkna: 1 frukostägg pr individ och dag för veckan blir 14, 1 ägg till klimpen, 1 till köttpuddingen, 1 till af- redda buljongen och två till kabiljopuddingen.
Det blir summa 20 och äggen hafva i vinter kostat 2 ä 2: 75 pr tjog.
Gryn är uppsatt för en vecka till 25 öre, men då » gröt af omvexlande slag ätes till kvällarna », B a torde 25 öre vara för litet beräknadt, synnerligast som de billigaste risgrynen kosta pr kg.
0: 25, man- nagryn 0.50 och sagogryn 0: 70.
Dessutom finnas en sådan mängd poster, som, om de icke räknas till själfva hushållet eller maten, dock höra med till de tvungna utgifterna i ett hushål), men som ej finnas upptagna, och dit höra fotogen, såpa, soda, tripel, putskalk, skosvärta, skur- och an- dra borstar, vispar, mattor och hvad de allt heta dessa småsaker som behöfvas.
Tvätt brukar också vara en dryg post.
Litet hvar bör kunna förstå, att icke allt detta tillika med specerier kan sparas in af 10 kr.
i vec- kan, med mindre än att herrskapet mycket ofta är borta och på så sätt får fritt vivre, då det » extra », som mannen lämnar, när det kommer främmande, icke tages med i beräkningen, men hvilket antag- ligen utgöres af en femma eller någon gång en tia.
Alltsammans af det » extra » torde icke gå åt på en gång, utan » öfverlefvorna » både i mat och kontan- ter betydligt dryga ut de ordinarie hushållspengarna.
Om vi således till desamma (hushållspengarna) lägga de 2: 80, hvilka till eu del funnos in natura, och så tänka oss, att öfverlefvorna efter det » extra », tillika med någon förhöjning af priset på ägg och gryn, går till 1: 20 pr vecka, så få vi 14 kr., hvil- ket blir 1 kr.
pr dag för person.
Och den är ändå beundransvärd, som i alla dessa små detaljer 365 dagar om året, år in och år ut, kan genomföra en sådan sparsamhet, så litet beaktad, så genomsvår och så litet uppskattad af familjemedlem- marne själfva i hemmet, där hvar och en oftast blott talar om hvad han eller hon vill hafva, men icke hvad som kan sparas.
Gammal matmor.
Undertecknad har varit gift i 16$ år, dessförin- nan under en ovanligt praktisk och duglig moders ledning deltagit i hushållsgöromålen samt sista året i mitt föräldrahem hushållat för min fader, som då var enkling.
Till följe af den praktiska erfarenhet, jag under alla dessa år tillegnat mig, anser jag mig något så när kunna bedöma ett hushålls utgifter, och känner mig därför manad att rikta några ord till Lovisa S —.
Ärade Lovisa!
Jag skulle högligen beundra eder metod att hushålla, om det vore en möjlighet att föda 5 barn, sig själf, man och jungfru på mindre än 35 kr.
Jag känner en arbetskarl här i vår stad, äfven han begåfvad med 5 friska plantor, hvaraf de yngsta alla fått skåda dagens ljus på barnbördshuset, till följe af att de ej haft råd anlita hjälp i hemmet.
Sagde arbetskarl har 15 kr.
i veckan, däraf afsättas 5 kr.
till hyran, 10 kr.
får hustrun hvarje fredags afton.
Hon är en ovanligt duglig hustru, som själf, utan maskin, syr åt alla sina barn och lappar om sina små, så att de alltid äro rena och snygga, mannen lagar själf, på lediga stunder, deras skodon o. s. v. I deras hem förekommer hvarken öl, vin eller ägg (oaktadt hon har 5 kr.
mer i månaden än Lo- visa), d. v. s. då alla äro friska; om något af bar- nen är sjukt, gör hon som andra mödrar allt för att skaffa det hälsa och krafter.
Allt bröd bakar hustrun själf i sin spis, frukostarne utgöras af kaffe och mjukt bröd, på f. m. få barnen^bröd, då de äro hungriga, då där kokas soppa räknas potatisen och morotbitarne på hvarje familjemedlem, häraf torde nog framgå, att intet slöseri förekommer, och likväl får hon ej af veckopenningen öfver till det minsta, utan hvad som går åt till kläder måste hustrun för- tjäna, dels på tvätt, dels vintertiden på sillsaltning o. s. v. Det märkvärdigaste är att denna i mitt tycke högst aktningsvärda familj ej heller kan kläda sig på 4 kr.
pr månad, oaktadt de få någon hjälp till barnens beklädnad i de hus, där de gå hjälp.
Lovisa är så vänlig och redogör något för vec- kans matordning, därvid upplyses äfven, att familjen hvarje frukost äter 8 ägg; 30 gånger 8 gör 240, sålunda 12 tjog ägg pr månad, och då har jag än- dock ej räknat ett enda ägg för jungfrun.
Frågas hvar Lovisa köper sina ägg?
Om det verkligen är hönsägg?
Kanhända de inläggas i maj månad, då äggen äro billigast?
Lovisa får väl då kalka, salta eller fernissa minst 100 tjog, ty under ruggningen börja redan äggprisen stegras.
Vi hafva sällan haft ägg på frukostbordet i vinter mer än om söndagarne, till följd af deras höga pris, jag har nämligen fått betala ända till 2: 20 pr tjog; först till påsk fick jag färska, goda ägg för 1: 25.
Min man är ej så beskedlig, att han äter konserverade ägg, men nog använder jag dylika till bakning och matlagning.
IDUN 1893 Det var ej lönt för mig att under årets lopp bjuda min man den blodkorf jag lagat på h ö s t e D, medan bloden var billigast, nog köper jag emellanåt blod till någon pudding, fast jag kanske denna t i d e n får betala 1 öre mer pr liter, men jag har nu e n gång för alla skämt bort både min man och mina barn med frisk mat.
Jag antar, att Lovisas barn äro så friska, att de ej likt andra dödliga hemsökas af barnsjukdomar, influensa och förkylningar; två af våra barn hafva varit klena en tid, och på denna tid ströko kr.
10: 82 endast till apoteket.
Jag vill nu till sist beröra den frågan, huruvida det är rätt att uti en tidning, som läses af tusenden, införa och söka inbilla dessa tusenden, att en man (som medges ha varit bortskämd) samt hans hustru, 5 barn och jungfru kunna lefva sundt och godt af mindre än 35 kr.
Det säkra är, att mån- gen stackars liten fru, som likt mig söker att efter bästa förmåga utlänka det billigaste och bästa som kan förenas med hennes tillgångar och mannens fordringar, men har svårt att få det att gå ihop, kanske får fälla rätt bittra tårar öfver sin oförmåga att likt Lovisa bereda sin herre och man en god kost med vin, öl o. d. för hennes fabulösa pris.
I eget och dessa mina medsystrars intresse beder jag Lovisa förklara tillkomsten af dessa 144 tjog ägg, som årligen omsättas i hennes hushåll; kanske någon liten snäll tomte förhjälper henne till dem, likaså med kläder till de 5 plantorna, ty om 48 kr.
pr år skola räcka att kläda 7 personer på, antar jag den praktiska lilla Lovisa, likt våra stamföräldrar i paradiset, får af löf binda dem ' skörten '.
Jag har under mitt äktenskap alltid fått höra ut- af min man, det jag varit en välsignad liten hustru, som ställt så förståndigt med min hushållning och alltid gjort honom till nöjes; i fredags, efter genom- läsandet af Lovisas artikel, fick jag mina första snub- bor öfver min oförmåga att spara.
Jag tänkte då på hvad mången till mig skulle få och beslöt att bedja Lovisa s p a r a oss dessa obehag.
Hjälper ej detta, bedja vi Lovisa taga våra män- ner i inackordering en månad; med tacksamhet skola vi betala 4 kr.
38 öre pr styck och hoppas få dem späka och fogliga tillbaka.
Min erfarenhet är att på 20 kr.
personen i må- naden kan en familj lefva, utan vin och dryckesva- ror, därtill uppgår mina hushållsutgifter, jag håller godt bord, köper allting kontant, går alltid på tor- get själf och har alltid lagat all vår mat själf, så vida jag ej varit hindrad af sjukdom.
Min man och vi hafva alltid god aptit och hafva för vana att äta oss mätta.
Jag har ej lärt mig konsten att koka soppa på en spik eller att, likt komministern i Småland, åderlåta grisen emellanåt för att få litet tillökning i skafferiet.
Sist uppmanas Lovisa S. att enligt löfte till Iduns redaktion uppgifva sin adress, så att intresserade genom densamma kunna träda i personlig förbin- delse med henne.
Till Chicago har nu i dagarne afrest slöjdin- spektrisen vid Stockholms folkskolor fröken Hulda Lundin för att ordna sin utställning vid världsex- positionen samt deltaga i sommarens skol- och kvinnokongresser därstädes.
Under fröken Lundins bortovaro uppehälles hennes befattning af f. d. skolföreståndarinnan fröken Emilia Zander, leda mot af Jakobs församlings skolråd härstädes.
Lärarinna i 30 är.
Den 1 april 1863 till- trädde lärarinnan vid Adolf Fredriks folkskola härstädes Laura Lundström sin tjänst, hvilken hon allt sedan innehaft.
Med anledning däraf samlades åtskilliga af hennes äldre och yngre kamrater den 1 dennes på förmiddagen i hennes hem för att betyga henne sin aktning och fram föra sina lyckönskningar.
Ett vackert undervisningsprof har i dessa dagar aflagts i St. Denis i Frankrike af en hel- singborgska, fröken Mona Möller, dotter af lektor Astolf Möller.
Fröken Möller, som omkring 2 ' / a år i Paris ägnat sig åt undervisning, har nämligen undergått lärarinneexamen för den högre under- visningen (enseignement supérieur).
Af 17 prof blefvo 13 godkända.
* af Högre lärarinneseminariet.
Med ändring bestämmelsen om att inträdessökande skall,.
r i s n e d s a t t n i n g å S p i s - ä c X S n ä c l s e b r ö d Begär priskurant!
in för att kunna antagas till elev, ådagalägga god- kända kunskaper i samtltga de ämnen, som in- trädespröfningen omfattar, har regeringen medgif- vit, att seminariets direktion må till elev antaga äfven sådan sökande, som blifvit underkänd i ett ämne, därest hon visat sig äga särdeles goda kunskaper i andra ämnen.
Till förestånderska vid Sofia- hemmet under en tid af tre år har antagits frö- ken Emilie Virgin.
Till husmoder vid det nya epidemisjukhuset har hälsovårdsnämnden antagit fröken Wendla Keyser.
Fredrika Hremer-förbundets dräktre- formförening höll den 29 mars sitt årsmöte i förbundets lokal, under ordförandeskap af fru Gurli Linder.
Af årsberättelsen framgår, att fö- reningens modeller varit utställda i Helsingborg, Karlstad, Landskrona, Vexjö, Kristinehamn och Upsala samt på Chicagoutställningen på Börsen i november förlidet år.
Full ansvarsfrihet bevilja- des styrelsen.
Till styrelsemedlemmar för nästa år valdes fruarna Bendixson, Boklund, Bolin, Gyllander, Palme och Scholander och till supple- anter fruarna Cederschiöld och Humble samt frök- narna Bergman och Palmqvist.
Den af Fredrika Bremer-förbundet valda tredjedelen af styrelsen består af fruarna Berg, Jolin, Linder samt frök- narna Gyldén och Lindhagen.
Handarbetets vänners sedvanliga vårutställ- ning ägde rum onsdagen och torsdagen den 5 och 6 d:s.
Utställningen omfattade bland annat två fullständiga atlasbeklädnader, nya broderier och modeller samt serier " af broderier och väfnader från Handarbetets vänners skolor för konstsömnad och konstväfnad.
Dessutom exponerades en eld skärm och en bård till ett sängdraperi.
Dessa senare broderier äro afsedda för en af rumsinte- riörerna i svenska utställningsbyggnaden i Chicago, nämligen sängkammaren, som först nu blifvit färdig.
Till förmån för k. hofpakellets pensionsinrättning gafs påskdagen fjärde symfoni- konserten efter ett i allo intressant program.
Huf vudnumret inledde konserten och utgjordes af Anton Andersens symfoni n:r 2 i essdur.
Denna komposition har en gång förut utförts härstädes och väckte redan då uppmärksamhet.
Sedan dess har densamma åtskilligt omarbetats, tydligen till fördel för det hela.
Motiven framträda nu kla- rare och bestämdare, symfonien har blifvit mera genomförd, och verkan af det hela blir mera slående och imposant än förut.
En synnerligen framträdande egenskap hos denna komposition är den ovanligt rika och gedigna instrumentationen, hvarigenom hr A. visat sig fullt behärska orke- sterns alla resurser.
Kompositören, som själf an- förde, rönte lifligt bifall efter hvarje af de fyra satserna.
Vidare utfördes tvänne mindre kompo- sitioner af Scendsen, nämligen den poetiska och romantiska legenden » Zorahayda » för orkester samt en utomordentligt vacker romans för violin och orkester.
Violinsolot i sistnämnda stycke utfördes högst förtjänstfullt af konsertmästaren Zetterqvist.
Programmets slutnummer utgjordes af Griegs orkestersuite n:r 2 ur musiken till » Peer Gynt ».
Den originella och karaktäristiska suiten, som dock ej tyckes gå upp mot suiten n:r 1, väckte det lifligaste bifall, särskildt andra satsen, » dans af Dovregubbens datter », hvilken måste omtagas, och den femte, den underbart sköna » Solvejgs sang ».
Konserten, hvars senare afdelning leddes af hr A.
Hallen, var talrikt besökt.
Under inöfning att gifvas på k. operan redan i nästa vecka är Meyerbeers » Profeten » med hr Odmann för första gången i titelpartiet.
I går skulle i k. operan af direktör August Lindbergs sällskap från Göteborg gifvas Ibsens nyaste stycke » Byggmästar Solness ».
— Till förmån för k. teatrarnes pensionsinrätt- ning hade hr Emil Hillberg på torsdag i förra veckan å k. operans scen anordnat en föreställ- ning, vid hvilken han, biträdd af artister från Dramatiska teatern, uppförde José Echegarays tre- aktsskådespel » Helgon eller vansinnig? » Detta drama, som med skäl anses vara sin snillrike författares kanske allra yppersta, hade aldrig ti- O.
* W. -.
_ J - * digare uppförts i hufvudstaden och det var därför lätt förklarligt, att den lysande premiérepublik, som den nämnda aftonen till sista plats fyllde salongen, med största spänning motsåg tolkningen af den spanske dramaturgens gripande skapelse, så mycket mer som personlistan å programmet lät vänta, att densamma skulle blifva verket värdig.
I färger, sydländskt mättade och bjärta, ja, tör- hända ibland väl skarpa för en nordisk publiks kyligare temperament, men med en oemotståndligt medryckande dramatisk kraft och lyrisk lyftning skildrar författaren de bittra konflikter, i hvilka den måste råka, som i ofullkomligheternas värld söker handla fullkomligt rätt, omutligt lydande sanningens bud för sanningens egen skull.
Den stora mängden af hvardagsmänniskor förmår ej ens fatta en dylik idealism, och dess lillämpare betraktas af världen som en omöjlig svärmare el- ler mindre vetande — helgon eller vansinnig.
Hr Hillberg gaf af styckets hjälte, don Lorenzo de Avendano en nobel och konsekvent genomförd bild, som i flere af de skakande moment, hvarpå skådespelet är rikt, verkade med äkta patos.
Må- hända hade det dock än ytterligare bidragit till karaktärens begriplighet, om skådespelaren star- kare markerat den så att säga andliga nervositet, som väl måste tänkas gripa en människa, hvil- ken så grymt slites mellan ångesten för sina kära- stes välgång och sin abstrakt fordrande plikt.
Den därnäst mest kräfvande uppgiften, Juanas, innehades af fröken Åhlander och löstes af den begåfvade skådespelerskan med sann realism.
Vi hänvisa för öfrigt till de uttalanden, som beled- saga hennes porträtt i detta nummer.
Fröken Janson gaf Inez ' parti med en känslighet och värme, som äro allt lof värda.
Fru Fahlman och hr Örtengren bidrogo likaledes med förtjänst till det helas framgång, hvilket dess sämre icke kan sägas om hr Palme, som, hvad han nu än är, icke åtminstone är någon spanskt eldig älskare och därför också illa passade in i ramen.
Hans plats här hade obestridligen bäst fyllts af hr Skånberg.
I går torsdag upptogs Echegarays märkliga drama med samma besättning å Dramatiska tea tern, där det åter i morgon gifves.
V a s a t e a t e r n, som senast med så mycken fram- gång gifvit » Den sköna Galathea », » Kolhandlarne » och » Dockféen », har nu åtminstone för någon tid nedlagt dessa stycken och upptager i morgon » Storhertiginnan af Gerolstein » med fru Anna Pettersson i titelrollen.
Hofpianisten — _ * Rosenthal gaf på onsdagen i Sedan ofvanstående nedskrifvits, hafva vi haft tillfälle äfven bevista hr Rosenthals andra kon- sert, hvilken gafs i tisdags inför vida talrikare publik.
Och vi finna ingalunda anledning att ändra vårt omdöme om hans konslnärsskap.
Äf- ven nu entusiasmerade han sin publik, och denna tröttnade ej att applådera, hvilket föranledde den aktade konstnären att gifva ej mindre än tre extra- nummer.
M a t i n é gafs påskdagen i sångaren Axel Rundberg.
till sista plats fyllt Berns ' synnerliga förtjänsten, att S C H U M A C H B R Kongl.
hofleverantör N o r r l a a d i g a t a n, S t o e k h o l m, Moriz förra veckan sin första konsert härstädes.
Allde- les okänd och utan att föregås af några storartade reklamer kom han hit, denne väldige betvingare af pianospelsteknikens orimligaste svårigheter.
Och som han därjämte kom vid den snart sagdt olämp- ligaste tidpunkt, var det ej underligt, att han möttes af en mycket fåtalig publik.
De, som in- funnit sig, märkte emellertid snart, att de här hade framför sig en af konstens utvalde, hvilken förstod att elektrisera sina åhörare ej endast ge- nom sin fenomenala teknik, utan äfven med ett sant konstnärligt föredrag.
Och säkert torde vara, att hr Moriz Rosenthal hvad det tekniska beträf- far står oupphunnen af alla de samtida pianister, som hittills besökt vår hufvudstad.
För honom synas inga som helst svårigheter existera.
De djärfvast sammanfogade passager utföras så lätt som den allra enklaste skalgång, dubbelmotiv för samma hand återgifvas så klart och distinkt, att ej en ton går förlorad, nyanseringarna äro för- träffliga och anslaget helt enkelt ofelbart.
Men hr R. är ej allenast virtuos, hvartill man på åt- skilliga håll velat reducera honom.
Han förstår lika väl att få fram den rätta karaktären hos det stycke han spelar, att göra det musikaliskt njut- bart.
Detta visade han genom sin ypperliga tolk- ning af Schuberts » Wandererfantasie » och » Deux moments musicales ».
Efter hvarje utfördt num- mer blefvo applåderna allt mer och mer stormande, tills de kulminerade efter slutnumret, Liszts » Don Juan-Fantasie », hvilken han utförde ojäm- förligt mycket stilfullare och i alla hänseenden bättre än närmast före honom Reisenauer.
Berns salong af opera- Denna matiné, hvilken stora salong, hade den programmet upptog en C silses &amp; B i s c - u i t s fås hos de flesta S p e o e r i l i a n d l a r e.
IDUN 112 hel del här förut ej utförda stycken, mest ur nya operor från utlandet.
Matinégifvaren hade ock lyckats få biträde af en mängd goda förmågor så- dana som fröknarna Frödin och Holmstrand samt hrr Lundqvist, Sellergren, Lundmark och Valle- nius m. fl.
De uppträdaode skördade lifligt och välförtjänt bifall.
K o n s e r t e r gifvas härstädesi Vetenskapsakademien, af hr Johannes Kimblad den 13 och af hr Ragnar Grevillius den 15 dennes.
Båda biträdas af fram- stående och goda förmågor.
Fröken Lotten Seelig gifver om söndag en ma tiné af stort intresse, vid hvilken bl.
a. kommer att utföras lustspelet » De båda döfva » med hrr Knut Almlöf och Backström i de båda titelrollerna.
Än en gång: Hvar g å gränserna för en skyldigheter?
När jag kommer, delar jag så lika mina håfvor.
Natten måste vika, dagen tager ut sin fulla rätt.
Glädjen tändes i mångt sorget sinne, vinterns köld snart blifver blott ett minne, t varje väsen lifvas på sitt sätt.
Ty mig följer ofta tätt i spåren, hoppets tid, den ljusa, glada våren med sin grönska, med sin hvitsipps- krans.
Skyarna så lätta ila fram på fästet, fågeln bygger flitigt uppå lilla nästet, bäcken tumlar om i yster dans.
Femton delar små i mig du finner, ordna sedan dem så fort du hinner uti grupper till små nätta ord.
Säg, hvad silfverströr vår lilla jord och lyser oss i nattens mörka timma?
Hvad stundom kan likt klara pärlor glimma.
Hvad man plär rista in i björkens hvita stam.
En skatt, som nordens son ur bergen hämtar fram.
En månad som plär blommor med sig föra.
Hvad ofta knappast lönar sig att göra.
Ett nyttigt djur, för lappen allra mest.
Hvad flickor små nog kunna allra bäst.
Hvad som är svårt att ta och svårt att gifva.
Hvad stilen just ej blir, som småbarn skrifva.
Hvad himlen ofta är i höstens dag så tung.
Hvad man ej göra bör åt gammal eller ung.
V A R E A F häst i munnen, passar ju föga, men jag är i detta hjärtat i halsgropen och vänta, tills han säger ett fall tvungen, dels för att försvara » Moster E. », dels förläget farväl och går?
Eller kanske K. skulle för att rätta hans uppfattning om mig själf.
anse det mera förenligt med jungfruns välbefin- nande, om jag ginge ut och superade med honom » Skall ' mosters ' räd följas, bär det rakt på tok, » säger K. Detla motiveras därmed, att om en på Bydberg eller något annat lustbart ställe?
Det första förslaget torde föga tilltala min vän, det jungfru ständigt skulle stiga till allt finare och andra gillar icke jag, och det tredje skulle väl K. finare hem, tills hon nått kulmen, skulle hon slut- icke vilja förorda?
Sålunda blir det den stackars ligen blifva tvungen att stiga ned igen, och resul- tatet däraf är ej svårt att förutse.
Men med jungfrun och hennes nerver, som få sitta emellan.
denna sofistiska bevisföring torde K. ej dupera För allt detta omak, som på sin höjd inträffar många.
Klart är, att om alla kunde och alla ville hvar fjortonde dag och i värsta fall räcker till taga sina jungfrur efter » Moster E:s » princip, kl. elfva, samt för andra uppoffringar af mindre finge K. rätt.
Men därför är ej den ringaste fara, nervretande art, hvilket väl inalles torde motsvara och jag vill nedslå K.s argument med ett enda hälften af det, som K:s jungfru har att göra, upp- exempel.