Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Stad, nödgas inväga 5 proCent drygare qvantitet, än den, som har sin afsättning i hvar och en annan af Rikets Stapelstäder, från hvilka alla utskeppningsvigten likväl är densamma ; hemställer Herr ^Lagmannen om icke, vid en skeende allmän reglering af Svenska vigterna endast Victualie, Stapelstads- samt Tackjerns-vigten torde böra bibehållas, och att en sådan reglering, hvartill förslag redan ar 1782 till Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-Collegium, af då varande Inspectoren öfver Mått , Mai och Vigt , skall blifvit öfverlemnadt, måtte verkställas, hvarjemte Herr Lagmannen önskat, att Riksens Högl.
Ständer kunde tillika i underdånighet hos Kgl. Maj:t begära, det Kongl. Maj:t täcktes genast i Nåder stadga , att Stapelstads-vigten finge blifva af lika tyngd öfver hela Riket, och att således den ena Bruks-Idkaren ej må mera betungas än den andra.
Vid Utlåtandes afgifvande häröfver, får Utskottet vördsamligen upplysa, att sedan Högstsal.
Hans Maj:t Konung Gustaf den 3:dje, på 1780- talet , förordnat vissa Gomiterade, att undersöka och med underdånigt Utlåtande inkomma, huru Mål och Vigter i Riket må kunna så inskränkas , att målet på sädestunnan innefattades i cuben, och att ingen annan vigt blefve allmänt gällande, Den 2 o Juli. 1847 de, än Victualie-vigten ; så hafva Comiterade, uti ett den u
Maj 1789 aflåtet Betänkande, häröfver i underdånighet sig utlåtit, och dervid, hvad angår det uti Riket antagrla Mål, på anförda grundliga skäl, tillstyrkt, 1:0 att Mäl-tunnatis cub-mått så utvidgas och förökas, att de i stället för råga tillagde 4 kappar deruti äfven innefattas, och i lika proportion cubeine för halfva samt de öfriga delar af tunnan, alltsammans i struket mål; 2:0 att alla slags torra varor, som. icke komma att vägas, utan äro mätning underkastade, såsom malt, salt, kalk, potaes, rofvor, kålrötter och frugt med flera, äfven böra med samma mål-tunna mätas ; men hvaremot packtunnor, deruti salt fisk, kött, tjära och andra varor inläggas, skulle förblifva vid det för dem stadgade innehåll af 48 kannor, emedan de, under en större rymd, ej kunde handteras, och 3:0 att mål-tunnan måtte ökas med en kanna* så att den finge bestå af 64 kannor, hvarigenom en fullkomlig öfverensstämmelse med kaune målet vunnes, så att en kappe blefve jemt 2 kannor, och en half kappe en kanna, till nytta och lättning vid både allmän och enskild hushållning; och beträffande Vigternas inskränkning, efter uppräknande af deras särskildta slag , samt sättet och ordningen huru deras olikhet sins imellan tillkommit, yttrat, att om , af åbeopade orsaker, slitnings-markerna skulle anses ej böra upptagas viel Bergs- och Uppstads vigtens reduction till Victualie-vigt, så, vöre, vid beräknande! af skillnaden imellan Victualie- och Be gsyigt, densamma ej mera invecklad, an a t förstnämnd® - Den 20 Juli. nämnde vigt förhölle sig till den sednare , soiy« 23 till 22 eller 100 till 88, sa att Bergsvigten vöre jemt 12 proCent tyngre än Victualie-vigten och kunde således dertill förvandlas, om 12 jtroCerjt af ett gifvet qvantum Bergs-vigt afdrogos ; att enär Uppstads-vigtens förhållande till Victualie-vigt vore slitnings-markerna oberäknade, som 21 till 25, eller 84 till 100, pcb Uppstqds vigten följaktligen ägde 16 proCents större tyngd än Victualie-vigten; kundG äfven Vppstads vigtens reduction utan synnerlig svårighet ske; Stapelstads-yigten åter gjorde vissa delar af Victualie-vigten , &å att 20 lispund af den förra utgjorde 16 lispund i den sednare; och bestode alitsa skillnaden dessa vigter imellan endast i. sjelfva räkningssättet .
vid hvars förändring hvarken svårigheter eller olägenheter kunde mota; tackjerns-vigten vöre grundad på Bergsvigten, så att 26 lispund af den sistnämnde räknades för gtt skeppund Tackjerns vigt, och Båkoppar vigten, som efter 1739 års Förordning om J\fätt , Mål och vigt , borde vara alldeles lika med Bergsvigten, torde ej hafva annan skiljaktighet derifrån, än som Estadkomrnes genom bruket af något tyngre likare vigter , vid Båkopparens vägning, lämpade efter afgången vid dess ytterligare beredande, men dertill skulle ej särskilta vigter behöfvas, utan kunde skillnaden genom vissa proCents afskrifning lättare utsättas, och således voro vid denna vigt-redaction ®nahanda grunder användbara , som i anseende till Bergs vigten blifvit åberopade.
Af dessa skäl, och da inskränkningen af Bikets mångfaldiga slag särskilta - Den 20 Juli. skilta vigter , till Victualie-vigten allena, ej vöre med så många och stora svårigheter förknippad, som fördomar och okunnighet torde afmåla, hafva Comiteiade i underdånighet tillstyrkt Kongl. Majit, att samma Vigt förändring i Nåder antaga och till allmän efterrättelse påbjuda; men på det denna förändring , sorn endast hade för ändamål, att införa redighet, ordning och säkerhet i allmänna rörelsen , ej må på något sätt mindska Bruksägares rättigheter eller förorsaka tillökning i de jern och andra varor påförda afgifter , hafva Comiteiade derjemte i underdånighet hemställt, det Kongl. Majit täcktes anbefalla Dess och Rikets Bergs Collegium ,. att, vid Hammarskaftens förvandling till Victualievigten och bråkens jemnande, enligt Kongl. Brefvet af den 17 Juni 1755 , på det nogaste iakttaga , att ingen Bruksägares Hammarskatt eller smides-rättighet mindskas, utan tvärtom efter omständigheterna sa ökas, att ej annat än hela Lispund i Hammarskatts-längderna inflyta, samt att för öfrigt alla vederbörande, högre och lägre Embetsmän, skulle vara skyldige så reglera alla utgifter efter Victualie vigten, att jernet eller andra varor ej må med någon större förhöjning belastas, än efter en rätt proportion sig belöper, och om, vid afgifterpas uträknande efter Victualje-vigten, små och obetydliga bråk af runstycken förekomma, då icke måtte vara tillåtet, att, till bråkens jemnande, någon tillökning jern och varor påföra, utan borde i sådana fall, för Kronans och Städernas Vågars räkning, eftergift ske, och kunde, innan Vigt - 3850 Den a o Juli.
Vigt-förändringen skulle gä i fullbordan , Taxor upprättas, och af vederbörande Kongl.
Majus Collegier fastställas pä alla afgifter, så väl till Kronan som Städerna, lämpade efter Victualievigten , så att ingen ovisshet härutinnan mera då ägde rum; hvarförutan Comiterade underdånigst gjort följande förslag, nemligen: att- på det vederbörande måtte kunna undvika kostnad till nya iiödjors anskaffande, tillåtas måtte, det Ijödjor, af hvad form och skapnad de vara må, kunde till bruk och nyttjande medgifvas, allenast de till Victualie-vigt justerades, men att den skillnad i formen, som 1739 års Förordning om Mått, Mål och Vigt utsätter, af runda Xiödjor för Victualie-vigten och G kantiga för de öfriga, måtte förfalla, sä vida, sedan ingen annan Vigt än Victualie vigten blir tillåtlig, den förut befarade blandningen då mera ej ägde rum: att, om denna Vigt-forändring antoges, anbefallas måtte att, efter 1791 ärs början, ingen annan
Vigt finge på något ställe i Riket gälla och nyttjas än victualie-vigten, och alla Räkenskaper, så hos enskilta som vid Kronans Verk, derefter rättas, Mynt och Medicinal-vigterna likväl oförändrade; samt att en förbättrad och efter de nya grunderna lämpad Förordning om Mått, Mål och Vigt i Nåder matte utfärdas, hvilken framför allt borde hafva för ändamål att utestänga underslef och i det stället bibehålla redlighet och noggrannhet
Säljare och Köpare imellan.
Det a Herrar Comiterades Betänkande har , vid föredragning uti Rikets Arenders Allmänna Beredning, den 9 September 1789, blifvit tillstyrkt , Den 30 Juli. *851 styrkt, men den 34 Februari 1790 af Kongl. Majit i
Nåder ansett böra hvila intill slutet af då påstående krig; hvarefter detta ärende icke ånyo hos Kongl, Majrt förekommit, förr än den 26 Sept. 1806, då Kongl. Majit i Nåder täckts deröfver infordra Dess Och Rikets Kammar- Bergsoch Commerce-Collegiers underdåniga Utlåtande, och hafva, enligt hvad Handlingarne utvisa, K ongl.
Bergs- och Commerce Collegierna redan stadgat deras enskilta tankar , rörande detta ämne, och dem med Kgl. Kammar - Collegium communicerat, på hvilket Collegii yttrande likväl saken för det närvarande beror. X öfrigt får Utskottet tillkännagifva, att ifrågavarande Betänkande vid Riksdagen i Stockholm åren 1809 och 1810 undergått noga granskning af Riksens Höglofl.
Ständer , som på sätt Deras till Kongl. Majit den 22 Mars sistberörde är aflåtne underdåniga Skrifvelse visar, funnit detsamma innefatta en fullständig, på sanna och rigtiga grunder byggd afhandling, om målet och vigterna i Riket, med alla dertill hörande delar och derföre ansett sig böra hos Kgl.
Majtt i underdånighet anhålla, att en Författning, i öfverensstämmelse dermed, måtte blif - tänkande, angående någon vis^ tid för förändringarnes införande, innehölfe, måtte beräknas från början af år 1811; dock har Hedervärda Bonde-Ståndet, för sin del, ansett meranämnde Betänkande icke böra antagas, och således särskildt i underdånighet hos Kongl. Majit anhållit, det täcktes Kongl. Majit i Nåder he - va i Nåder utfärdad, samt detta
Be - handla 1852
Den 2 o Juli. handla detta oeconomiska ärende på det sätt ? att frågan måtte lämpas efter mängdens af undersåtarnes fördel; för hvilket ändamål BondeStåndet trott rätta medlet vara, att låta saken hädanefter behålla samma skick som förut, heldre än att göra en förändring, sådan sorn den föreslagna.
Som någon verkställighet hitintills icke följt å hvad Riksens Höglofl.
Ständers Pluralitet redan år 1810 i underdånighet önskat, och hvartill egenteliga orsaken lärer bestå deruti, att vederbörande Collegier ej ännu medhunnit, att deras underdåniga Utlåtanden öfver denna fråga till Kongl. Maj:t ingifva; men Utskottet, forsin del, hyser samma öfvertygelse, som Riksens Ständers Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskott vid Riksdagen nyssberörde år yttrade och 3:ne af de RespecUva Stånden biföllo , nemligen att hvad Herrar Cormterade uti meranämnde år 1789 afgifna Betänkande i underdånighet tillstyrkt, rörande ej mindre mål än vigt, är så fullständigt, och på så sanna och; i'*gtiga grunder bygdt, att detsamma, så fort någonsin möjligt är, synes, enligt Utskottets omdöme, förtjena att antagas; alltså tillstyrker Utskottet vördsamligen Riksens Höglolj.
Ständer, att i underdånighet hos Kongl. Maj:t anhålla , det täcktes Kongl. Maj:t icke allenast nådeligen anbefalla Dess och Rikets vederbörande Collegier att så skyndesarnt som möjligt är inkomma med det underdåniga Utlåtande häröfver, Kongl. Maj:t förut från dem i Nåder infordrat, utan ock låta till allmän underdånig efterrättelse utfärda
Dess Den 2 0 Juli. 1853 -Dess Nådiga Författning, om Mått, Mål och Vigt, i öfverensstämmelse med hvad Comiterades ofvanberörde förslag innehåller; likväl och då något rådrum torde böra lemnäs Rikets Invånare, innan en för den allmänna Handelsrörelsen så högst vigtig förändring antages, hoppas Utskottet det Kongl. Maj:t i Nåder lärer, i händelse Utskottets nu hemställde förslag varder bifallet, pröfva hvad tid efter författningens utfärdande, sorn efterlefnaden deraf , bör vidtaga.
Detta allt öfverlemnas likväl nu vördsamligen till Riksens Högloft.
Stockholm den 15 Juli 1815.
Få Höglofl.
Ledamöters dets Ledamöters t/ppläst hos Höglofl.
Ridd. oell Åd. den 10 Juli.
Prest-Ståndet den 20 Vallöf!.
Borgare-Ståndet den 21 Hederv. Bondé-Ståndet den 20 _ Vördsamt Memorial!
Hos Höglofl. Ridd. och Ädeln har Herr Capitainen Friherre Henning Wrangel, medelst ett den 5 sistlidne Maj till Riksens Höglofl.
Ständers Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Ut - vägnar A. Lantingshausen.
På Vällofl. Borgare - vägnar Bryn.
BondeStåndets Ledamöters vägnar Nils Mänsson.
Fredin; M. M.
Rosbeck. skott 1854 Den z o Juli. skott remitteradt Memorial, begärt, att en af Förste .Landtmätaren i Malmöhus Län J.
Akerblom projecterad, vid Memorialet bifogad, Landt» xnätare-Taxa, som Herr Friherre Wrangel för sin del godkänt och ansett förträffelig, måtte, under nu påstående Riksdag , fastställas , och att hos Kongl. Maj:t underdånig önskan derom rnåt» te göras.
Utskottet får, efter företagen behörig granskning af det insända Projectet, i anledning häraf meddela det vördsamma Utlåtande, att som Kgl. Maj:t i Nåder uppdragit och anbefallt vissa Comiterade, att öfverse och granska Landtmäterisamt Stor- och Enskiftes-Författningarna i allmänhet och underdånigt förslag till deras vidare fullkomnande till Kongl. Maj:t i underdånighet afgifva, hvartill äfven Landtmätare-Taxan hufvudsakligen hörer; samt Förste Landtmätaren Åkerbloms project dessutom icke innefattar sådan kännedom om Landtmäte'iet i allmänhet eller så stor tydlighet, som erfordras, att, å ena sidan, hindra egennyttiga Landtmätare att oskäligt betunga Jordbrukare, men, å den andra, så afpassa arfvode!, att Landtmätaren må kunna räkna på nödtorftig bergning, samt skickliga ämnen derigenom lockas till Landtmäteri-Staten; alltså kan Utskottet, för sin del , icke tillstyrka bifall till Herr Friherre Wrangels härom gjorda motion; men hvilket likväl till Eiksens Höglofl.
Ständers vidare bepröfvande vördsamligen öfverlemnas.
På Den 20 Juli. 1855 På Högloft.
Ledamöters vägnar Al.
På Vallöf!. BorgareStåndets Ledamöters vägnar And. fredin.
På Llögv. Prest-Ståndets Ledamöters vägnar Bryn.
BondeStåndets Ledamöters vägnar Nils Mänsson. M. M.
Prest-Ståndet den 20 — Vällofl. Borgare-Ståndet den 21 Hederv.
Bonde-Ståndet den 20 Vördsamt'
Högvördiga Prest-Ståndet, Vällofl.
Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde Ståndet hafva under den 8, 15 och 19 nästlidne Juni återremitterat Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottets den 3 i samma månad afgifna Betänkande, angående Allmänna Skogshushållningen samt väckt fråga, om Skogs-Betjeningens och JägeriStatens indragning, och hafva nedanstående anmärkningar dervid blifvit Utskottet meddelade: Af Högvördiga Prest-Ståndet: der följande Ledamöter häröfver sig yttrat:
Herr Prosten Palm, som hufvudsakligen bestrider Utskottets Utlåtande öfver Skogs- och Jägeri-Betjeningens indragning , hvilken Betjening - x 856 JDen a o Juli. ning Herr Prosten på flera anförda skäl anséf blifva af Staten underhållen till ingen nytta för Samhället och till liten tillfredsställelse för deni sjelfva; och i anledning häraf föreslår, att hvar och en Skogsägare, antingen sjelf fick fri och obehindrad disposition öfvér sin skog, med undantag af det Ekvirke, söm för Kronans behof ansågs nödvändigt, eller i händelse denna ut-, yäg skulle anses vådelig 2 ä 3 redelige Hemmansägare i hvarje Socken eller Pastorat finge sig uppdraget , att utan annan vinning än den stora, som medvetandet att hafva bidragit till det allmännas väl aldrig saknar, på sätt Herr Prosten vidard uppgifver, hafva tillsyn öfver Skogens vård och återväxt; anförande Herr Prosten såsom stöd för denna sin tanka, ej mindre Oeconömie tjtsköttdts deri 25 Juli 1812 afgifné Betänkande, rörande denna fråga, än Kongl. Maj:ts Nådiga Bref samma år till Eändshöfdinge-Embetet i Malmö, i afseende på Skogsplanteringens befordran derstädes, och uti hvilket Bref Kongl. Maj:t Nådigst bifaller att Invånarne i Malmöhus Eän, sjelfve eller genom sina Ombud, äga att vårda de planteringar, som af dem upprättas, och hvaraf äganderätten skulle tillfalla Jordägaren utän afseende af hvad slags träd desse bestå.
För öfrigt anmärker Herr Prosten, under medgifvande utaf skadligheten af en alltför vidsträckt rättighet till svedjande, att på flera orter och i synnerhet i Rikets Norra Provinser, der öfverflödig skog finnes, utom rödjande och svedjande många Hemman skulle sluteligen icke allenast blifva i saknad af allt bete,’ utaii Den so Julié »857 Utan afven af sitt mesta Sädes-behof, och pä dessa grunder föreslår, att ägare af sådana Skogstrakter, efter anmälan hos Konungens Befallningshafvande, men utan beroende af Skogs Betjeningen, borde tillåtas, att indela en sådan Skogs-egendom i vissa lotte-, af hvilka blott en lott skulle svedjas för hvarje år.
Herr Prosten Doctor Hesselgren åberopar sitt vid Utskottets Betänkande fogade särskildta yttrande samt tilltsyrker att Härads-Allmänningarne måtte imellan Häradsboerna emot en viss skatt tild Kongl. Maj:t och Kronan fördelas.
Herr Prosten Thyselius, uti hvars yttrande såsom skäl för Allmänningarnes delning och Jägeri Betjeningens afskedande åberopas dels Herr Prostens egen erfarenhet, dels Kongl.
Be* fallningshafvandes i Skaraborgs
Län den 7 November 1810 till Kongl. Maj:t aflåtne under*1 dåniga Skrifvelse, deruti på upptagne skäl hemsi alles, att Embetsmanna-bevakningen öfver Krono-skogarna måtte försvinna och dessa antingen försaljas eller under skattläggning delas,, samt i anledning hvaraf Herr Prosten tillstyrker, att
Krono-skogarne må under full ägande rätt tillenskilda personer upplåtas, samt i sådant ändamål indelas i smärre trakter, hvardera af 25 Tunneland, af hvilka först afsättes så stor del „ gom, efter noggrann pröfning af Konungens Befallningshafvan !e i hvarje Län, anses tillräcklig för de, i hvarje Ort befinteliga skoglösa Boställen.
Herr Prosten Doctor Stenhammar bestrider de skål Utskottet anfört till afslag å den sökta Bandet, 233. 334. för - 1858 [Den 2 0 Julh förandyingen vid Ekars utstämpling och yttrad vidare , i anledning af Utskottets åberopande af Kongl. Maj:ts år 1812 utfärdade Nådiga Förordning oro Ekeskogen, att af Konungens Vishet må det beio otn Kongl. Maj:t vill fortsätta
Sitt väg ande; men icke må det, en gång gifvet, hindra Biksens Högloll.
Ständer att förnya sin underdåniga ansökning, tvärtom anser Herr Doctorn,! den mån en önskan synes Biksens
Ständer vigtig och sann* den i unde dånighet böra ofta upprepas j och tillägger Herr Doctorn, hvad hufvudsaken angar, att, under den helgd de stämplade Ekarne nu äga, bortruttna tusendtals nied hvarje år, utan nytta hvarken för det allmänna eller för den enskilta Jordägaren.
Pierr Eectoiert
Doctor Knös instämmer 1 Herr Doctor Stenhammars yttrande, under anmälande af den önskan, att Utskottet velat lemna närmare uppmärksamhet åt bristerna i Ekeskogens närvarande behandlingssätt och de stadganden, sorn om Ekars stämplande ännu gälla, samt hemställer att till befordrande af skogens återväxt, hvar och en som planterar och Vårdar en skogspark, må hafva äganderätt till det sorn genom hans försorg uppväxer på lians egen jord; hvarjemte Herr
Doctorn anser skogens kloka behandlande och återplantering vara ett nödvändigt vilkor vid den af Herr Prosten Thyselius föreslagne fördelning af Krono-skogarna.
Af Herr Biskoppen Doctor Faxe hemstålles, att Utskottets tillstyrkande rörande Skogsoclr Jägeri-Staten xnåtte blifva i fullkomlig öfver - Den 20 Julli 1859 Vérensstämmelse med' det Utlåtande OeconomieUtskottet under 1813 års Riksdag i detta afseende afgifvit.
Herr Professoren Forssell önskar, att Utskottet velat föreslå särskilta Författningar, rörande Skogshushållningen i de Norra Orterna, emedan Herr Professorers trott att samma Författning härört] alldeles icke vöre passande både för skoglösa och skogrika landsorter.
Utom dessa anmärkningar, sorn blifvit gjorda 011101 Utskottets Betänkande, hafva äfven Herr Prosten Eks, Herr Professoren Doctor Wickhians, Herr Prosten Fellenii, Herr Biskopen Doctor Tingstadii , Herr Prosten Doctor Agrells, Herr Prosten Hasselroths, Herr Prosten Docttfc Segerstedts sacht Herr Dom-Prosten
Docto- Graffinans anföranden till Prötocollet blifvit
Utskottet meddelade, och hvilka hufvudsakeligen innehålla ve ve; läggningar af de emot Utskottets Betänkande gjorda anmärkningar rörande Skogs-! och Jägeri-BétjeningenS afskaffande samt Kronoöch Härads Allrnähningavnes delning, jemte flera anfördä bevis och exempel på de skadeliga följderna af en sådan delning och upphörd tillsyn.
Ifrån Vällofl. Borgare-Ståndet hafva följande yttranden blifvit återremissen bifogade: H err Stads-Majoren Westin fäster uppmärksamheten på de flera Orter Inom Riket, hvilka sakna skogstillgång, hvilken brist Herr StadsMajoren härleder ifrån en oförståndig skogshushållning samt deribland den Ordning, som vid Allmänningarnes vård hittills blifvit iakttagen, och anser Herr Stads-Majoren såsom det enda medel i86o
Den 2 o
Juli. medel till förekommande af dessa olägenheter, att Allmänningarne på ställen, der detta kunde låta sig göra, fördeltes imellan enskilta, samt att Eandtmannen härigenom kunde förvärfva sig en oinskränkt ägande rätt, om ej på annat sätt, genom någon löSeskillings erläggande, hvaraf en riksgagnelig
Fond skulle uppkomma till skogsplanteringars verkställande; hvarjemte Herr StadsMajoren, i anledning af Utskottets Betänkande i frågan om Ekeskogen, anmärker, att den skyldighet Landtmannen pålägges att för Kronans räkning våxda den späda Eken, skall rakt motverka ändamålet, derigenom att en fiendskap uppstår till det ringa trädet, som genom spadan eller yxan torde förstöras, på det Jordägaren må undgå de ledsamma controller och Stämplingar, sorn hota i framtiden; och på hvilka grunder Herr Stads-Majoren anser
Eken böra tillhöra den jordägare på hvars grund hon växer, då hon ofelbart skall njuta hans Vard, samt att Staten kan af jordägaren köpa den, och OrlogsFlottan såmedelst vinna ett understöd, sorn den annars med tiden kommer att sakna, sedan den. nu varande gamla Ekskogen hunnit användas.
Herr Borgmästaren Holm yttrar, att om Svenska Folket nära ett Sekel klagat öfver misshushållning med Rikets Allmänningsskogar , lärer deraf följa, att Jägeri-Betjeningens befattning af ett eller annan orsak icke uppfyllt sitt ändamål, hvarföre Herr Borgmästaren anser andra utvägar nu böra vidtagas, och åberopar i anledning deraf det af Herr Borgmästaren uppgifna p oject., sorn till Utskottet blifvit xemitteradt och af detsamma besvaradt.
Herr Den 20 Juli. 1861 Herr Commerce-Badet Santesson anförer, att intet annat än ägande rätt formar verka en rättskaffens hushållning med Allmänningsskogarna, samt instämmer i hufvu Isaken med hvad Herr Stads-Majoren Westin samt Herr Borgmästaren Holm derom anfört, med tillägg, att Innevånaren på slättbygden aldrig kan öfvertyga sig om nödvändigheten att hushålla med sådan skog, hvars egenskap är att vara en gemensam tillhörighet, den ingen vill spara åt grannen; hvarefter Herr Commerce-Rådet yttrar, att orri af Kronans nu ägande Allmänningar och Parker några särskilta dertill passande trakter aftogos till Ekeplanteringshagar, och dessas vård uppdrogs åt personer derföre tillräckligt lönade, så skulle Staten häruti äga en vida större säkerhet än alla dess nu ägande Allmänningar, och om det öfriga blef upplåtet mot Skatt till odling eller försäljning , skulle härigenom, enligt Herr Commerce-Rådets tanka, en betydligare inkomst uppkomma för Staten, än i förväg låter sig förmoda, jämte besparande af största delen utaf nu varande Jägeri-Betjening, hvars bibehållande för Ekars vård å Privata ägor Herr Commerce-Rådet ej heller kan tillstyrka; föröfrigt instämmer Herr Commerce-Rådet med Utskottet, i afseende på dess yttrande rörande ett skyndesamt afgifvande af infordrade upplysningar ifrån Kongl. Majds Befallningshafvande i Eänen om skogshushållningens tillstånd med slutligt tillägg , att om Allmänningarnes delning eller försäljning ej skulle passa för vissa orter, sådant ej må uppehålla verkställigheten deraf med de öfriga.
Herr 186a Den 2 o Juli.
Herr Lagman Bönqvist erinrar härvid , att om det finnes Härader, sorn önska "bibehålla si? na Allmänningar odelade , det då må vara dem obetaget.
Herr Borgmästaren Kjellander instämde med hvad om Aljmänningarnes delning blifvit an* fördt, och detta så mycket heldre, som Herr
Bo rgmästaren kände en Allmänningstrakt af om» t ing 10,000 Tunnland, hvarest skogen är rin? ga, men jordmånen den förträffeligaste, och hvilken således på ett för Fäderneslandet nyttigare sätt kunne gagnas.
Med Herr Commerce?Bådet Santesson hafva dessutom Herr Borgmästaren Sturnegk samt Herr Lagmannen Nensén sig förenat.
Ifrån Hederv.
Bonde-Ståndet hafva följande anföranden till Ståndets Protocoll den 8 nasti.
Juni blifvit till Utskottet öfverlemnade:
Biksdagsmannen Nils Håkansson från Christianstads
Län har ingifvit ett anförande, deruti han yrkar delning af Allmänningarna samt Jägeri-Betjeningens afskaffande , af det skäl , att för en Jordägare, som vill och kan hushålla med sin egendom, är Förmyndare öfverflödig > då derempt rnisshushållaren straffar sig sjelf; hvarjemte Biksdagsmannen anser IJtskottets tillstyrkande af Förbud emot utförseln af ung och omogen skog vara mindre lämplig , dels i anseende till controllen och deraf uppkommande olägenheter, dels nerfore att vinden of, a kastar kull en mängd unga träd, som annars i skogar* pe ruttna upp.