Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men då, i afseende på aflöningen för samma Tjensteman , Utskottet ansett densamma hufvudsakligen böra bestridas af LandsSecreteraren, som härigenom vinner ett säkert påräknadt arbets-biträde vid expeditionen af alla ds mål och ärender, hvarföre han serskild betalning genom expeditionslösen och andre fastställda afgifter uppbär, 6amt äfven besparing i kostnaderne för skrifvarehjelp; och StatsVerkets tillgångar icke eller för närvarande medgifva ett så betydligt anslag som erfordras för desse Tjenstemäns aflönande af StatsVerket allena; föreslår Utskottet, äfven med afseende derpå att med desse tjensters uppförande å Stat såsom
Ordinarie befattningar egentligen åsyftas att skicklige personer under utsigt till vidare befordran vid LandsStaten vid LandsCancetlierne fästas, att endast ett arfvode af 100 R:dr B:co må för hvar och en LänsNotarie-befattning årligen utgå. c) Då Länsbokhållare i Jemtlands och Norrbottens
Län nu mera dess häldre äro nödige, som LandsContoirsgöromålen derstädes de senare åren ansenligen blifvit förökade genom Afvittrings- och Skattläggningsärender - Betänkanden, N:o 128. 111 ne, m. fl. åtgärder, sorn af ortens större befolkning och tilltagande näringar äro en följd, samt K.
M:t af sådane orsaker genom Nåd.
Bref den 10 December 1822 tillåtit, det LandsKamereraren i Jemtland finge af sådant biträde, dock på egen bekostnad, sig begagna, såsom ock, enligt N. Bref den 2 Mars 1825 bifallit, det Länsbokhållare i Norrbottens
Län finge antagas, sorn åtnjuter den på stat bestådde
Lön för en LandsContorist; så hafva KammarColIegium och StatsContoiret tillstyrkt, att löner för LänsBokliållare i bägge dessa
Län måga anslås, hälst sådan Tjensteman finnes å Stat i de med berörde
Län till folkmängd och uppbörd jemförlige Gottlands och Westerbottens
Och enär K.
M:t i Nåder gillat detta tillstyrkande; föreslår Utskottet: att löner för LänsBokhållare i Jemtlands och Norrbottens
Län måga beviljas , att å Stat uppföras till det belopp för hvardera som i nu gällande RiksStat för dylika Tjenstemän finnes bestämd eller 264 R:dr 8 sk. med derunder begripne 25 T:r Spannemål. d) LandsContoirs och LandsCancellie-Expeditionerne skulle sålunda i alla Länen framgent komma att, utom LandsKamereraren och LandsSecreteraren, utgöras af en underordnad
Tjensteman till hvarderas biträde och ständiga Substitut; men enär, efter hvad LandshrT lingarne anfört, icke dessmindre vid hvarje Landshöfdinge-Embete erfordras minst 1 LandsContorist och 1 LandsCancellist, med efter deras befattningar lämpad aflöning, och dylike skrifvarelöner, fastän lia S t a t s - U t s k o t t e t s otillräcklige, förut varit bestå elde, hafva KammarCollegium och StatsContoiret funnit, att för desse Tjenster lätnpelige löner hädanefter böra upptagas.
Stat anslår:
För en LandsKamererarens Skrifvare samt en LandsSecreterarens D:o, hvar och en 8g R;dr ä 8g; 37. /[., men i Jemtland och Norrbotten toi R;dr med derunder begripne Bag T:r Spannemål, Och ehuru, enligt K.
Brefvet den 22 Martil 1709 Betjeningen så väl vid LandsGontoren som LandsCancellicrne äger frihet att i Utsökningsmål biträda Parter; likväl och då merendels LandsGancellisten ensam är i tillfälle att såmedelst bereda sig extra inkomster, men deremot LandsContoristen hvarken pä detta sätt eller genom några betydligare sportler vid LandsGontoiret kan påräkna betydligt större inkomster än dem som på Stat honom bestås; Unner Utskottet sig böra tillstyrka: att LandsConlorislerne i alla Länen måga beviljas en Contant löneförhöjning så att hvar och en af desse Tjenstemän må komma i åtnjutande af tillsammans 166; 3-2. med derunder begripne 8 T:r S:p:l. samt att för LanilsCancellisterne lönen må i så matto jernnäs, att den hädanefter blifver å Stat uppförd till rund summa 100 R:dr, för dem som icke redaii åtnjuta detta lönebelopp. e) 1:0 K. M:ts Bef:h;de i Kronobergs
Län har yrkat, det Konga och Uppvidinge Häraders Fögderi måtte emellan arne Kronofogdar vara fördeldt; hvil - Betänkande n, N:o 128. n3 ken fördelning redan i så måtto är nödig befunnen och beviljad, som genom K.
Brefvet den g Januarii 1816 tillåtits, att, i anseende till Fögderiets vidlyftighet, 2tne
Häradsskrifvare derstädes fingo antagas och aflönas af Staten.
Och sora, efter hvad K.
M:ts Bef:h:de nu ytterligare ådagalaggt, behofvet af 2tne Kronofogdar, eller en i Konga och en i Upvidingc Härad synts desto större, som nu varande Fögderiet är vidsträcktare och folkrikare än de öfrige, emedan enligt 1025 års Specialräkenskaper, med undantag af öfver och underåriga, den Skattdragande personalen uppgått till 17,047 personer och uppbörden till uo,363 R;dr 14 sk. 1 r:st., deremot i det Fögderi, som dernäst i ordningen är det största i Länet, personalen utgjorde endast io,685 och uppbörden 78,636 R:dr 4o sk, 1 rest,, så hafva KammarGollegium och StatsContoiret föreslagit berörde fördelning, samt att löner för serskildta Kronofogdar i Konga och Uppvidinge Härad måtte bestås, 2:0 K, MUs Bef;h:de i Wermlands Län har hos K.
M:t gjord förnyad underd. hemställan derom, att MellanSysslets Fögderi, i anseende till dess storlek och vidsträckta läge, kunde vara sålunda fördeldt, att Eif— dahls Härad derifrån skiljdes, för att, jemte öfre Tingslaget af Fryksdahls Härad, utgöra ett serskildt nytt under benämning af Norrsysslets Fögderi, Af handlingarne i detta ämne bar inhämtats: att K. M:t, i afseende på hehafvet af MellanSysslets Fögderis fördelning vid sista Riksdag gjorde Nådig Proposition till R.
St:r, sora likväl, enligt deras un - 114 S t a t s - U t s k o 11 e t s derdåniga skrifvelse den i4 April 1823 yttrade den förmodan: att olägenheterne af nämnde Fögderies vidd och oformlighet skulle genom en annan indelning af de i Wermland varande 4 Fögderier kunna minskas och tillcikt Tjenstemannapersonal såmedelst undvikas, samt derföre i underd. hemstälte, det K.
M:t i Nåder täcktes låta en sådan reglering af Fögderierne vidtaga.
Men sedan K. M:ts Bef:h:de, på anförde skäl, afslyrkt all förändring i de varande Fögderierne, såvida ej det 5:te beviljades, fann K.
M:t i Nåder för godt, att låta dervid bero, men tillät, att en vice Kronofogde i Elfdalen finge, den ordinarie Kronofogden till biträde, på hans bekostnad, förordnas.
Och har K. M:ts Bef:h:de sedermera, med ytterligare anförande af de skäl, som förekommo till inrättande af det förut föreslagne nya Fögderiet, nu jemväl ådagalaggt, huruledes nyttan deraf visat sig genom den tillförordnade Kronofogdens vistande och tjenstgöring i den ifrågavarande aflägsna delen af MellanSysslet, hvilket sträcker sig ifrån Carlstad upp till Gränsen emot Norrige och således genom hela Länet 3o mil i längden, samt innefattar 4I0| hemmen, derå folkmängden, efter r818 års Skattskrifning utgjorde 5233 matlag, bestående af tillsammans 3o,o64 personer, hvarförutan, såsom skäl till den föreslagne Fögderiklyfningen, i afseende på möjligheten för en Kronofogde, att kunna behörigen bestrida allt livad till dess befattning hörer, blifvit andragit: att inom detta Fögderi, såsom innehållande 5 Tingslag, förefalla mångfaldigt flere göromål, än i något af de öfriga Fogde - Betan k anden, N:o 128. n5 rieme, härledande sig ifrån tvister, angående Skogsjiroducters afllottning å daros- och Fryks-EIfvens vattendrag, nya Vägars anläggning och indelning, Rättegångar emellan Härader och Socknar, angrde underhållandet af Färjor, som äro 12 till antalet inom Fögderiet, hvilket allt ofta skall för Kronofogden medföra sammanträden, besvärliga och tidspillande undersökningar: att, då Fögderiet omgifver Carlstad, der Landshöfdingen residerar och de större vägarne sammanstöta, i MellanSysslet förefalla mångdubbelt flera Kronoskjutsningar än i de andre Fögderierne och äfven utmatningsförrättningar i Staden, då jäf för Magistraten inträffar; att Wermlands Infanteri- och Jägeri-Regementen hafva sin Mötes- och Exercitiasplats belägen i Fögderiet, äfvensom mer än af hela Länets Beväringsmanskap derinom sammandrages till vapenöfning, hvarvid skjuts och inqvartering samt aflöningar under marcher jemte all annan handräckning under mötestiderna, mäste ombesörjas af Kronofogden.
Och har Kgl. M:ts Bef:hde af desse med flere anförde orsaker yrkat nödvändigheten af den föreslagne Fögderi-fördelningen, sorn sålunda skulle verkställas, att från MellanSyssIets Fögderi afginge m| hemman med en folkmängd af 11,099 personer, och från WesterSysslets, äfven stora och folkrika Fögderi hemman med 7461 personer; så alt det nya eller NorrSysslets Fögderi kommer att innehålla 14872 hemman och en folkmängd af i8,56o personer, då den återstående delen af MellanSyssIets Fögderi utgjorde 2gg 116
S t a t s - U t s k o 11 e t s hemman med 18,965 personer, samt WesterSysslets Fögderi 287g hemman med 28,666 personer.
Enligt i8a5 års SpecialRäkenskaper har, med undantag af öfver- och underårige, folkmängden i MellanSyssIets Fögderi uppgått till 17,682 personer och Uppbörden till 72,134 R:dr 47 st-j vid jemförelse hvaraf, mot de öfrige Fögderierne i Länet, MellanSysslets väl icke finnes fullt så folkrikt som de andre; men om åter desse jemföras med Fögderier i medlersta delarne af Riket, visar sig det förhållande, att Wermlands Fyra Fögderier, i betydlig mon öfverstiga uti berörde hänseenden Län, sorn innefatta dels Sex dels Åtta Fögderier, och lika så i anseende till vidd och besvärlighet för KronaBetjeningen; och som den, vid frågans] behandling af R, St:rs sista Riksdag förutsatte möjlighet, att genom en förändrad indelning af samtelige Fögderierne i Wermland afhjelpa behofvet af ett Fögderis tillökande, befunnits i verkställigheten medföra olägenheter, sorn skulle öfverväga de nu varaude af MellanSysslets storlek och oformliga läge, samt K.
M:t derföre ej funnit skäl en sådan förändrad indelning anbefalla; och vid de af K, M:ts Bef;h;de i detta ämne, med närmaste kännedom af local-förhållanden och nit för Statens bästa framställte skäl och omständigheter för den föreslagne fördelningen, det äfven befunnes, att MellanSysslets Fögderi, sedan Folkmängd och Näringar ökats, nu mera icke kan, såsom vederbör, skötas af blott en Kronofogde och en Häradsskrifvare, samt att enda lämpliga sättet till en fördelning af detta Fögderi är, att frånskilja Elfdahls Härad B e t ä n k a n d e n, N:o 128.
117 jemte en del af WesterSysslets Fögderi eller tillsammans 148/2 Hemman och deraf upprätta ett serskildt under benämning af NorrSysslets Fögderi; så och emedan nyttan deraf i flere hänseenden icke kan ifrågaställas, då, efter hvad ock blifvit upplyst, erfarenheten af vice Kronofogdes tillförordnande i Elfdalen visat, det Krono-Utskylderne, hvarå förut uppkommit både restantier och afkortningar till betydlige belopp, sedermera bättre och ordentligare ingått, samt mera ordning befordrats bland Folket; hafva KammarCollegium och StatsContoiret, med anledning
För öfrigt deraf, att K. M:t, enligt Nådigt Bref den 3o December j825, funnit för godt tillöka och fördela de i Wermland varande
Domsagor, på sätt som nu afven i afseende på Fögderierne ar hemstäldt, ansett sig böra i underd. tillstyrka den föreslagne tillökningen af NorrSysslets Fögderi, samt altså å den projecterade Nya Staten upptagit Löner för Kronofogde och Häradsskrifvare derstädes. 3:o På underd. framställning af K.
M:ts Bef:h:de i Norrbottens Län, om nödvändigheten, att förändra indelningen af Fögderierne derstädes ifrån 2:ne till 3, såmedelst att det irsta eller Luleå Fögderi skulle innefatta Piteå och Luleå Socknar jemte Jockmocks Lappmark, det 2:dra eller Calix Fögderi, B.äneå samt Nederoch Öfver-Calix Socknar jemte Gellivare Lappmark och det 3:dje, eller Torneå Fögderi, Neder-Torneå, Carl Gustaf och Öfver-Torneå Socknar, jemte Juckas Järfvi och Enontäckis Lappmarker, har K. M:t, genom Nådigt Bref den 6 December 1825, i Nåder förklarat, ixS Stats-Utskottets att enär dåvarande indelning af Fögdcriernc i berörde
Län, i anseende till det stora missförhållandet emellan deras vidd, hemmantal och folkmängd icke vore lämplig och tjenlig, såsom medförande betydliga olägenheter och hinder för göromålens behöriga gång, — så mycket vigtigare att afhjelpa som flere Ekonomiska anstalter till befordrande af Landets uppkomst, dess odling och befolkning, hufvudsakligen i afseende på Afvittringarnes fortgång och Bergshandteringens upplijelpande, till stor del på Kronans bekostnad redan blifvit vidtagne och än vidare kommo att vidtagas, de der påkallade kraftiga och skyndsamma åtgärder och biträden af KronoBetjeningen, för att kunna med verksamhet och på ett ändamålsenligt sätt af Länsstyrelsen besörjas; samt det närvarande menliga förhållandet med Fögderi-indelningen kunde lämpligast och med minsta kostnad för Kronan aflijelpas genom förslaget att Länet skulle uti 3 Fögderier indelas och de varande 2:ne Lappmarks
Fögderierne deruti ingå, derföre något verkligt hinder 1 afseende på sistnämnde Fögderier icke funnes möta, har K. M:t, sedan StatsContoiret blifvit bordt och i underd. tillstyrkt gillande af K. Mits Befallningshides Förslag, i Nåder funnit godt besluta, att detsamma skulle i sammanhang med det anbefaldte Allmänna Förslaget till en förbättrad reglering af LandsStaterne hos R.
St:r vid nästa Riksdag anmälas för erhållande anslag till de löner, som dertill erfordrades, och i anledning hvaraf KammarCollegium och StatsContoiret hade att i yttrandet, rörande förenämnde lönereglering, detsamma dervid upptaga.
Ilvaremed - Betänkanden, N:o 128. irg lertid K. M:ts Bef:h:de anbefalltcs att göra underd. anmälan, huruvida inom dess, genom då varande Kronofogdes och Häradsskrifvares i Luleå Fögderi, medgifvanden eller afgång, förslaget kunde sättas i verket.
Och har, efter en sådan anmälan af K.
M:ts Befallningshtde, K.
M:t den 24 Augusti 1826 i Nåder bifallit Förslagets verkställande, samt förordnat, att allöningen för de blifvande nya Tjenstemännen af en Kronofogde, 1 Häradsskrifvare och 2 Länsmän, tills. 54o R:dr, med derunder beräknade 54 T:r Spanmål, skulle af 2:a HufvudTitelns Besparingar utgå, i den mohn sådant för denna verkställighet erfordrades och Tjensterne blefvo tillsatta.
Och som, efter hvad sålunda anfördt blifvit, behofvet af 3 nya Fögderiers inrättande, nemligen uti Kronobergs Lein 1; uti bVermlands
Län 1, och uti Norrbottens Län 1, finnes utredt och jemväl af K.
M:t godkändt; till följd hvaraf äfven löner på Stat för t Kronofogde i hvardera af desse
Län tillika med 1 Häradsskrifvare i hvardera af Wermlands och Norrbottens
Län böra anslås; alltså tillstyrker Utskottet: dels att 3 nya Kronofogde-löner för nämnde 3 Län må på Stat uppföras till 800 R:dr B:co Conta'nt hvardera; hvilket belopp någorlunda motsvarar hvad desse Tjenstemän efter flere förflutna års medium i de 2 förstnämnde
Länen åtnjutit, och, ehuru nära dubbelt emot hvad efter lika beräkning en Kronofogde i Norrbottens Län uppburit, icke bör, såsom ny lön, i närvarande tider kunna till mindre summa för denna befattning bestämmas, dels ock att ny lön för 1 mö Stats-Utskottets Häradsskrifvare i hvardera af de i sistnämnde Länen må beviljas till 4^0 B:dr åt hvardera. f) KammarCollegium och StatsContoiret hafva, i sammanhang med den af deni föreslagne löne-förbättring för Länsmännen, anfört, att Länsmanstjensterne i senare tider blifvit i den mohn angelägnare som Folkmängd och Näringar tilltagit samt beskattningsverket blifvit utsträckt eller förändradt, och således föranleder det Länsmännens åtgärd med restantiers exsecutiva indrifvande oftare erfordras, äfvensom att tillkomne allmänna Inrättningar och anstalter, såsom Beväringsskyidigheten, Enskiftes och AfvittringsVerken jemte regleringen af hushållningen med Kronans skogar in. rn. bidragit att öka Länsmännens göromål och bcliofvet att till desse befattningar kunna erhålla pålitlige, kunnige och rättsinnade personer, i synnerhet som Länsmännen stå i närmaste förhållande till Allmogen samt böra i första rummet vaka öfver ordning och skick bland massan af Folket. K. M:t har ock i den Nåd.
Propositionen behagat tillkännagifva, att denna KronoBetjenings förseende med lämplige lönevilkor med skäl länge varit yrkadt såsom ett nödvändigt vilkor för en behörig utöfning af deras angelägna och mödosamma tjenstebefattning och förekommande af det skadeliga missbruket, alt de för sin bergning måst vara till tunga för Folket; och det syntes K.
M:t vara hög tid, att afhjelpa ettondt, som till sina följder medfört så högst menliga verkningar på de styrande och de styrde; hvarjemte likväl K. Betänkanden, N:o 128.
121 hvarjemte likväl K.
M:t ansett att med en skälig nedsättning, den för Länsmännen föreslagne lönen 320 R:dr i BrcoSedlar kunde till 266
R:dr 32 sk. samma mynt bestämmas.
Genom en sådan nedsättning skulle hela sammantagne beloppet, af de af Collegierne för Länsmännen tillstyrkta löneförbättringar R:dr tor,296:40.
2. komma att minskas till omkring 80,296: 40. 2.
Utskottet erkänner, att denna KronoBetjenings nuvarande löner på de fleste ställen icke motsvara deras mödosamma befattningar, och finner således äfven för sin del, att en förbättring deruti bör äga rum.
Men då, af förut nämnd anledning, Utskottet ansett en allmän och i helt verkställd lönereglering för LandsStaten icke kunna vid denna Riksdag till vägabringas, * och Utskottet, hvad serskildt beträffar Länsmännen, trott, att, ehuru en del LänsStyrelser, så väl som Collegierne, tillstyrkt, att inom flere Län nya Länsmansbefattningar må tillkomma, det likväl bör närmare undersökas om icke, genom en ny indelning af LänsmansDistricterne, LänsraannaPersonalen, i hela Riket, nu utgörande 44^?
kan inskränkas, i stället för att ökas; har
Utskottet ansett en sådan undersökning böra föregå den sluteliga regleringen af LöneStaten för desse Tjenstemän.
Och föreslår Utskottet, i sådant afseende, att R.
St:r hos K. M:t i underd, anhålla, det K. M:t 1 Nåder behagar förordna vidtagandet af en sådan allmän reglering af LänsmansTjensterne, att, der det 2 B. 2 H. 9 122 S t a t s - U t s k o 11 e t s utan olägenhet ske kan, genom sammanslåendet af flere och förändrad indelning af
Districterne, en minskning i personalen måtte uppkomma; samt att Förslag härtill R.
St:r vid nästa Riksdag i Nåder öfverlemnas.
Emedlertid och på det tills vidare ingen af ifrågavarande Tjenstemän må åtnjuta mindre än 100 R:dr i årlig lön, har Utskottet velat till R.
St:rs bifall hemställa: att, till fyllnad i detta belopp för alla dem som icke redan åtnjuta berörde Summa, följande lönpåökningar måga å Stat uppföra?, nemi.:
För Stockholms Län i4o R:dr.
Östergöthlands 100 — Gottlands 5o — Calmare 60 — Kronobergs 54o — Christianstads 170 — Hallands —•
Götheborgs och Bohus 140 *— Elfsborgs 200 — Skaraborgs 3go — Örebro 270 — Wermlands 3go — Westerås 260 — Kopparbergs 2Öo — Gefleborgs logo —• WesterNorrlands ........
1470 — Transport 0,740 Betänkande n, N:o 128. 123 Transport 5,7^0 R:dr Jemtlands Län Westerbottens Norrbottens . 880 — 38o — 34o — tillsammans 7340 — Dock som de uppgifter på lönevilkoren för Länsmännen öfver bela Riket, ii vilka Utskottet haft att tillgå, för flere
Län icke lenmat bestämd upplysning örn hvad livar och en i lön åtnjuter, utan blott summariskt upptaga personernes antal och sammanslagne beloppet af deras löner, samt anledning icke saknas dertill, att större olikheter emellan lönerne på flere ställen finnas, än detn Utskottet kunnat utröna; så har Utskottet funnit nödigt härjemte föreslå: att till ifrågavarande lönefyllnader för Länsmän en rund Summa af 8000 R:dr å Stat uppföres, att af K.
M:t på ofvan uppräknade Län, efter Landshöfdingarnes Förslag, fördelas, till de för samma Län af Utskottet föreslagne belopp, samt med nödigt tillskott, der sådant kan finnas erforderligt, af de öfverblefne 660 R:dr. g) Angående Fjerdingsmännen och deras aflöning får Utskottet upplysa: att KammarCollegium och SlatsContoiret väl ansett desamme icke kunna umbäras, utan hädanefter böra, såsom hi t ti Is, utses bland allmogen, för att KronoBetjeningen tillhandagå vid Utmätningsförrättningar, Kronosk jutser m. fl. åtgärder; men sedan Fjerdingsmännens befattning med Fångars bevakning och forsling till stor del upphört, genom den år 1820 vidtagne förnyade Fångförings-im ältningen, samt i följd 124 Stats-Utskottets af Länsmännens blifvande bättre aflöning, Fjerdingsmännen borde mindre än förr besväras med sådane göromål hvarföre ingen ersättning åtnjutes, och Fjerdingsmansbestyret dessutom syntes böra betraktas såsom ett jorden åtföljande åliggande, hvilket lämpligen kan inom Socknarne å hemmans innehafvarne fördelas, på viss korrt tid, såsom i, högst 2 år, derest ej annorlunda kan öfverenskommas, samt befattningen sålunda, i likhet med Nämndemännens, egentligen utgöra ett förtroende och deltagande i' allm. ärender som närmast röra jordbrukshandteringen och lända till ordning och Laglydnad; så hafva KammarCollegium och StatsContoret ansett Fjerdingsmänslönerne, såsom med få undantag icke medförande någon för hvardera af desse personer båtande vedergällning, höra, i stället att tillökas, upphöra och till Staten indragas, men att den dem hittils bestådde frihet från inqvartering och Kronoskjuts, utgörande för högst 5 mantal af det hemman de bebo och bruka, skulle fortfarande få åtnjutas.
Nu varande aflöningen för Fjerdingsmännen utgör sammanlagdt 8607: 21. 2.
KammarCoIlegii underd. hemställan om ett stadgande, i sammanhang med indragning af Fjerdingsmännens löner och indelningar, att Frälsejorden skall med Skatte- och Krono-hemmans innehafvare tourvis bestrida Fjerdingsmans-Sysslorne, grundar sig derpå, att desse sednare äro ett jorden, utan afseende på dess natur, åliggande besvär, hvarifrån befrielse icke blifvit genom Privilegier Frälset tillagd; hälst det ingalunda vore med rättvisa och billighet förenligt, att Betänkan den, N:o 128.
1 a5 innehafvare af Skatte- och Kronojord utan de, fast obetydliga löneförmoner, som Staten hittils bestått, skulle vidkännas skyldigheten ati ensamme bestrida desse befattningar, hvilka jemväl omfatta den privilegierade jordens angelägenheter.
M:t har jemväl ansett Fjerdingsmanna-befattningen böra, såsom den till sin grund varit, fortfarande utgöra icke en tjenst, för hvars utöfning
Staten
Lör med löneanslag betungas, utan ett MunicipalSysslande, som Menigheten åligger att, emot hittils åtnjutna friheter och de af enskilde för visse uppdrag bestådde afgifter, under korrtare tid för hvar och en, fullgöra, dock att, sedan KronoBetjeningen blifvit med tillräcklige löner försedd, Fjerdingsmännen icke med sådane pligter, som icke dem utan rätteligen KronoBetjeningen tillhöra, böra belastas; äfvensom K. M:t, i afseende härpå, funnit rättvisa och billighet fordra, att, på sätt BondeStåndet länge yrkat och KammarCollegium, såsom vilkor för Fjerdingsmanna-befattningens lönlösa bestridande, hemställt, utöfningen af denna befattning icke, såsom hittils, ensam Krono- och KronoSkatte-hemman vidlåder, utan för ett närmare jemnlikt deltagande i medborgerliga besvär, förklaras hädanefter jemväl böra vanliga Frälse-hemman åtfölja.
Och som Utskottet till alla delar instämmer uti hvad sålunda, i fråga om upphörandet af lön på Stat för Fjerdingsman samt ändring i den varande grunden för Fjerdingsmanna-befattningens utöfning i allmänhet, blifvit framstäldt; så tillstyrker Utskottet: att allt efter som nu varande innehafvare af desse in6 Stats-Utskottets indeldta eller Gontanta löner afgå, samma löner lill StatsVerket indragas, samt befattningarne derefter, på sätt K. M:t oell Collegierne ansett lämpligast» förblifva ett MunicipalSysslande, uti hvars utöfvande Frälse-hemmans egare deslo häldre böra deltaga, sorn i Orter, der jord af endast sådan Natur finnes, KronoBetjeningen icke bör vara i saknad af det biträde sora genom närande befallningars bibehållande åsyftas, h) Efter inhämtandet af de svaga lönevilkor, som VaktBetjeningen vid Fängelserne i Riket åtnjuter, och som icke står i förhållande till det ansvar som vid desse personers angelägna befattningar är fästadt, har Utskottet, i anseende till nödvändigheten att till samma befattningar kunna erhålla ordentlige och pålitlige personer, ansett sig böra föreslå: att för FångVaktmästarne, hvilka allmännast åtnjuta i lön högst n6: 32., densamma må förhöjas för hvar och en till 160 Rldr, samt för VaktKnecktarne, hvilka uppbära 67: 16., till 106: 32. för hvardera, jemte den Spannemål, som förut under lönen är inbegripen.