Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I följe af allt detta ansäg Friherre von Platen sig icke j näxwarande ögonbick, kunna med full öfwertygelse tillsiyrka Kongl. Mast, att till Riksens Ständer förestå Land-Tulls,inrättningens upplifwande, oaktadt han i händelse de för Statswerkets behof oundgänglige tillgångar icke pa annat sätt kunde fyllas, för sin del äfwen i underdånighet trodde, att en under noggrann tillsyn ställd Land - Tull, wöl innefattade ett ibland de säkraste bestattningssätt, men som likwal genom de hinder en sadan inrättning lade för rörelsen inom Landet, de mMruk hwartill -en föranledde och de kostnader och swarigheker uppbörden medförde, icke kunde annat än åstadkomma -Wnheter och dlifws mindre hehagelig.
Den rz Majk. s.6z Tillförordnade Stats-Secreteraren utbad sig att, i anledning af hwad Friherre von Platen andragit, fa upplysa om den skilnad som wore nödig att iakttaga emellan den inre Tullbewakninaen till förekommande af Lurendrägerie och Sjötullens försnillning, och Landtulls-afgiften såsom en confumtions-beffattning, hälst veke bägge ämnen i sin natur wore af hwarannan alldeles oberoende, ehuru med fördel för werkställigheten, ett sammanhang dem emellan kunde äga rum.
Anstalterne i det förra fallet ,berodde af Kongl. Masts Nådiga förordnande, och bewakningen wid Landtullarne, med derwid atföljande visitation, hade äfwen pä de flesta ställen i det inre af Riket fortfarit, ehuru afgiften, såsom ankommande pä Riksens Ständers bewiljande allena i kraft af deras Beslut, hade upphört.
Tillförordnade Stats-Secreterare» wore alltså för sin del i underdånighet af samma tanka med Friherre von Platen, att Landtullsafgiftens indragande icke omedelbarligen werkat till Lurendrägeriernes ökande, men de kostnader som af den inre Tullbewakningens underhall blifwit en följd, hade deremot utgjort en helt ny utgift af Sjötullsmedlen, hwilken i Land-Tull-ersättningen icke blifwit beräknad.
Ehuru tillförordnade Stats-Secreteraren icke kunde med Friherre von Platen till fullo instämma i hwad om Swensta Fabrikerna med hänsigt till Tullförfattningarne blifwit yttradt, borde han likwäl upplysa, att det icke wore allenast med afseende pä Fabrikers och Näringars skydd, som strängare bewakningsanstalter och visitations-författningar af nödwändigheten päkallades: dervarande! af Statens intrader intoge derwid första rummet - Er - -64 Den iz Maji.
Erfarenheten bade wi»'at att af skedda besiag tvid Kusterne förhölle sia Lurcndrägeriet till Tullfä. waltningen som ett till fyra.
De siesta besiag hade bestart af Socker, Tobak, Caffe och Rhum, ehuru ga besia Ättiksur wisit icke warit brist i landet.
Ar,bria i wrsia delar af Tull-Taxan, sa att flera Utländska nödwändick)ets, artiklar blefwe löögifi ne till införsel, wille tillförordnade Stars--Secreterare» sa mycket haldre, lika med Friherre von Platen, hos Kongl. Mast i underdånighet tillstyr, ka, som tillförordnade Stats-Secreterare» just isa, dant afseende examinerat hwad Fabriks, Sccieteterne, i förhållande till Rikets behof, kunde tillwerka eller ej, och derwid funnit att flere, i allmänt bruk komne, men till införsel ifrån Utrikes ort förbudne waror, antingen alldeles icke eller blott till ett ringa qvantum inom Riket förfärdigades.
Men som genom en sadan anstalt behofwet af en fullständig Tullbewakning för ingen del minskades, emedan ivid laenad deraf, Lurendrägeriet endast komme att ombyta benämning till Tullförsnillning; sa trodde tillförordnade Stats-Secretcraren, som ansag denna fraga för ett Ekonomiskt ämne, ehuru han wisierli, gen beräknat, att en icke obetydlig inträde för StatsCasian genom en sadan anstalt skulle kunna win, nas, wid detta tillfälle böra inskränka sig till det underdåniga yttrande, att denna intrade likwäl icke kunde tala något slags lämpligt jemförande till dcn beräknade Land - Tulls. inkomsten.
Om lika med Friherre von Platen tillfor, ordnade Stats-Secreterare» önskade, alt all lättnad matte kunna at den inre rörelsen färwaras, och ehuru ingen lärer wilja neka, att det wore ett mera tillfredställande föremal för Regeringens omsorg, att den Den i; Maji. den befrämja än betunga, trodde tillförordnade Stats, Secreterarcn likwäl att, fran ett sadan! åberopande af allmänt erkända förwaltningsarunder, aldrig borde skilias en noggrann beräkning af hwad andre för Statshushållningen lika wigtiga föremål, samt den närwarande nödwändighetcn, i detta fal! kunde medgifwa eller icke.
De öfrige af Stats-Rådets tillstädes svarande Ledamöter, trodde sig, med erkännande af de grundsatser och skäl, som i den nu uppläste Propositionen finnes anförde, sa mycket häldre böra densamme i underdånighet tillstyrka, som Kongl. Majtt derwid uttryckligen till Riksens Ständers egit vmpröfwande hade öfwerlemnat att antaga Tullsafgiften, eller att t desi ställe söka utfinna andra likwägar till Statsbehvfwens fyllande, pa sätt Riksens Ständer ansag lämpligast och för Swensta Folket minst betungande.
Och som Kongl- Majit i Nader gillade det nu upplästa underdåniga sörsiaget, sa skulle i enlighet dermed Nådig Proposition till Riksens Ständer med ätföljande Proiocolls Utdrag expedieras.
Lx krotocollo, kkenr.
Wolter 6alin.
Uppläst hos Ridd. och Adeln d. 2z Maji, - - - - Preste-Ständet den 2; --- - - - - Borgare-Ständet d. 2; - , - - - - - Bonde-Ständet den 2; - , - Äongl.
Majtts tnädiga proposition till Rik sens Ständer, angående Tullwerket; Gifwen Orebro Slott den 1z Masi 1812. ^nder det Kongl- Majit med oafbruten uppmärksamhet sökt erfara werkningarue af de förändringar 266
Den rz Maji. i Rikets Ekonomiska Administrations,grunder, som, i enlighet med Riksens Ständers anmälte beslut elier deras af Kongl. Maj:t i Nader gillade under, däniga önskningar, de ststförlidne twenne arén blifvit införde, har Kongl. Malit, bland de ämnen, som harwid framställt sig, särskildt utmärkt och ös, iverwägat det som angar Rikets Tullwcrk.
Med hänseende sa wäl till deras egenskap, som till deras belopp, utgöra Tullinkomsterne förnämsta artikeln af den indirecta beskattningen.
Ställde i en afmätt proportion till wahruwärdet och tillgängen, skulle de, under en fullständig kontroll i Förwaltningen ännu närmare uppfylla sin egenteliga bestämmelse, såsom beskattning pä förbrukningen inom Lan, det, och tillika fördelagtigt werka pä Rikets yttre förhällanden, om afgifterne, icke mer oföränderlige, finge femkas efter Statsintressets och Politikens for, dringar samt andre Nationers vmwäxlande handels, relationer sins emellan och med detta Land.
Ofta förete sig sadane omständigheter af stor wigt, men tillfällige och utan waragtighet, och nägot hinder för deras begagnande, särdeles dä fr agan är att tvid nedsatte pris ä importartiklar förekomma en öfwer, drifwen consumtion och dermed tillika förbinda en i sadant förhällande alldeles icke känbar, ehuru ofta betydelig intrad för Staten, borde sä mycket mindre öga rum, som ingen främmande magt underlåter att pä de öfriges bekostnad draga nytta deraf.
Den oskäliga winst
Tullförsnillare» skördar af lyckade försök, skänker honom pä en gäng mod och me, del att wäga^nya.
Men hans dristighet öfwergar j synnerhet dä till oförskämdt Lagförakt, när motffänden äro swaga eller vberedda, och när Lagens åtgärd, utan fullbordan, kan gäckas under åberopande af Den iz Maji.
267 af heliga rättigheter.
Redan har ock den korta mellantid, som förflutit sedan Kongl.
Mastt uppä Riksens StänderS underdäniga önskan, upphäsde 1799 ars Kongl. Förordning om visitutioner i Hus, Ma» gasiner och Salubodar, nogsamt hunnit intyga, huru det förtroende till Medborgares laglydnad och omtanka för allmänt wäl, hwaraf framför allt detta steg föranledde, blifnöit missbrukadt, huru tygellöst förbrytelser emot Tullförfattnmgarne utöfwaS och huru derigenom Nationalindustrien undertryckts, Näringarne fallit i wanmagt och Penningewäsendet hotats med oordning.
Kongl, Mastt har trott dek wara rid, att härät lemna nödig rättelse, och will i Näder haswa förekommit Riksens Ständer derom, att Kongl. Mant ämnar pa ett med Grundlagen öfwerensstämmande sätt, i full kraft och werkan, fastän med wisse för, bättringar och en frän obehörige förfördelande» be, friad handläggning Återställa de författningar, som pröfwas leda till Lurendräjeriets och Tullförsnillnin, gars hämmande.
Da Riksens Ständer i underdänighet föresiogo Land, Tullarne till indragning, förmodades den con, troll, hwilken mot Sjö-Tullens undansnillande och fökbudne warors kringspridande af förstnämde inrätt, ning först wunnits, i stället kunna lämpeligen be, främjas genom en säkrare Sjö- och Gräns-Tull, samt Kustbewakning.
Majtt, som i ansten, de till Land-Tullsafgiftens natur af bewillning ät Riksens Ständer öswerlemnade att härom besluta, föresäg wäl att ett försök, om hwars framgäng man redan länge bade twiflat, möjeligen skulle misslyckas; men stm Land-Tullsinrättningens upphäfwande åtminstone förskaffade en större fvihek at de ttafiqverande.
268 Den iz Majk. fann Kongl.
Majit att erfarenheten borde i öfrigt ensam afgöra, huru wida Sjö-Tullsirttraderne kun, de, utan biträde af den inre bewakningen, controlleras och försäkrus Snart öfwertygades Kongl. Majtt, att hwil, ken annan utwäg ftin hälst ej förde till mälet.
Med en öppen gräns af minst 150 mil och en dubbelt längre, öfwerallt tillgängelig Sjökust, pä flere stäk, len föga aflägsen frän Grannars mokswarande strand, med en widlyftig skärgård, uppfyld af holmar, wikar och undangömda landningsplatser, erbmder Swerige, genom sin egen lokal, en sädan underlättnad i Lurendrejarens lagstridiga företag, att den mest wid, sträckta och kostsamma Gräns- och Kustbewakning, ehuru med nit, oegennytta och »förtrutenhet utförd, likwäl aldrig förmår, att med nödigt eftertryck utestänga befarade missbruk, utan att understödjas af tillsynen a wahrutransporter inom Landet, förmedelst visitation och förpassning; en tillsyn, ej innefattande annat, än en fortsatt laglig kontroll deröswer, alt warorne till Tullplats inkommit, och desto lättare overkställbar, i den man Landet är couxeradt och fa wägar der anlagde.
Det war ock k betragtande häraf och för att bewara Statens tillständiga rätt, som Kongl. Majtt säg sig föranläten, att i sammanhang med Land-Tullsuppbördens inställande ä de fleste orter bibehälla inrikes bewakningen till säkerhet emot Sjö-Tullms försnillande och till Inhemska Manufacturernes skydd.
Om det salunda bör erkännas, att Sjö- och Land-Tulls-uppsigten endast i förening aga tillbörlig kraft, och att den sednare, om an inskränkt, mäste framgent fortfara, följer ock häraf, att, sedan Land-Tulls, uppbörden förfwunnit, nästan alla de öfwer - Den rz Maji.
269 öfwerklagade olägenheterna sta qwar, med den skillnad, att afgiften nu mera utgär, under namn af LandTulls-ersättning, pä ett ofullkomligare sätt och till ett ringare belopp.
Men icke nog härmed, Staken, ftin vwedersägellgen förlorar af S)ö-Tulls-inkomsten genom de med Land-Tullarne skedde förändringar, har tillika bliswit nödsakad, ej allenast att betydeligen öka Sjö-Tulls-kostnaderne, utan ock att af Sjö-Tullsmedlen, för den i sjelswa werket alltid otillräcklige Inrikes bewakningcn, aflöna förre Land-Tulls--Betjeningen med z z,2^4 N:dr ärligen, hwilken summa utgör blott omkring 17,002 R:dr mindre än i8oz ärs Land-Tulls ordinarie Stak.
Och ändteligen skall, ester Land-Tulls-uppbördens indragande, helt och hällit saknas den med hänsigt till Stats-hushällningen sä angelägna kännedom af Inhemska productionernes till- eller aftstgande beskaffenhet, samt af locala förandringarne i den inre rörelsen, som förut af persedle-extracten inhämtats.
Wid pröfning af desse och flere omständigheter med särdeles afseende pä egenskapen af ifrägawaranbeskattning, har Kongl. Majtt funnit Land-Tullarnes äterställande, dock, hwad sjelfwa afgiften beträffar, med iagttagande af dess urlprungeliga beräkningsgrund, böra blifwa ett wigtigt föremal för Riksens Ständers öfwerläggningar.
Land-Tullen har frän detz första upprinnelse warit och förblifwit en bewillning.
Denna afgift, lagd pä wahran, förskjutes af Säljaren, ersattes af Köparen och stadna, ; stuteligen pa Förbrukaren.
Den träffar således rätta personen, utan att föranleda till klagomal öfwer vrigtig fördelning eller till restantie-utsökningar vch afskrifningar.
Den är dessutom i sin natur mindre känbar och betungande emedan den småningom 270 Den rz Mast. ivid successiva wahru-upvhandlingar af Consumente» afbördas.
För Land-Tullarnes asstaffande har, bland andra, det stal blikwit anfördt, akt beballne inkomsten deraf, sedan Betieningens aflöning och flera Merker utfästande utgifter afdragits, stigit till ett sa ringa belopp, all defi uppbärande ej bordt syfiel satta en sa stor mängd Personer, som dermed ägt befattning; »nen denna anmärkning förfaller i den stund Land, Tullen komme akt utgä enligt primitiva grunden med zLidra penningen, eller omkring z procent af wahruwärdet, i hwilken händelse den, äfwen med lindrigt beräknade pris i calcul wisar en produkt af ungefär 600,000 R-dr, och således, nästan swarande emot Sjö-Tulls-intägten, t samma man minstar den del af bewillningen, soni genom taxation bör sökas.
I sammanhang med sielfwa Tull-Taxan, krafwa Accis,Stadgad och flere Tull-Merkelrörande Ekonomista Förordnanden en efter tidens stick lämpad rättelse; och will Kongl. Majit, som förmodar, att Riksens Stander stola inse nödwändigheien af Land-Tullens återinförande bland Bewillnings-anstagen, i sadant fall uppdraga ät en särstild Comin° af kunnige och erfarne Man. a-t utarbeta och i underdånighet förestå hwad, soin erfordras till en sadan ^verkställighet af en med Land-Tulls-uppbörden förknippad Tullbewakning, som i möjeligaste matto tryggar Kronans fördel och de Trafiqucrandes beqwämlighet samt afböjer oordni^gar och understes.
Majit, som i Noder welat nictdela Riksens Ständer, hwad Kongs. Mant i förewarande ämne ansett nyttigt och tjenstgt, öswerlemnar emedlertid ac Riksens Ständer, att pröfwa, huruwida för den erfvrderlige summans ofelbara utgörande an - Den iz Majk.
271 andra medel ma utfinnas, som med en större lättnad för Swensta Folket, kunde förena en lika sa
Ann för, delning af dest bördor, som den, hwilken genom Tullafgifter rvinnes. Angelägenheten att, till fortvarande af Stations rätt, samt för Swensta stöjdernes och näringar nes bestånd och förkofran hämma Tullförsnillningar och Lurendragerier, och den lika wigtiga omsorgen att genom en billig konsumtions bestattning underhjelpa de allmänna Stats-behofwens fyllande, äro de hufwudsakeliga föremål, som Kongl. Majit härwid asystat, och hwara Kongl. Majit ästat Riksens Ständers förenade uppmärksamhet; förwäntade Kongl, o Mast om allt detta Riksens Ständers underdåniga yttrande, samt, i den del, som angar grunderne för ej mindre Sjö-Tulls än LandTulls, afgifternes bestämmande, Riksens Ständers bestut.
Majit förblifwer Riksens Ständer med all Kongl. Nåd och Annest wälbewagen. 6. k. 27- Den iz Ma/k.
Utörag af Protokollet öfwer handels- och Linance-Ärenden, hällit pä Orebro Slott den iz Mast 1812.
Inför 6ans Maj:t Rsnungen i Stats-Nadet.
Deras Excellencer, Justitie-Stats-Ministern Herr Grefwe Gyllenborg, och Stats-Ministern för Utrikes Ärenderna Herr Friherre von Engeström.
Stats-Raden: Hans Ercellence Herr Friherre Rosenblad, Herr Friherre Fleming, Herr Friherre Adlercreutz, Friherre von Platen, Friherre Adlerbeth, Hof-Canzleren Friherre af Wetterstedt, Tillförordnade Stats-Secreterare», Stats-Cornmiharien Wirsen.
Tillförordnade Stats-Secreteraren anhöll, att inför Kongl. Maht till justering fa i underdånighet uppläsa det, enligt Kongl. Maj:t§, wid Krigö-Erpeditionens underdåniga föredragning den 9 uti inwarande manad, gifne nådiga Befallning, af honom författade Förslag tili en Nådig PriMsilion till Riksens Stander, angående erforderliga medel för m ny wägs anläggande emellan Wermland och Jemtland samt de i sammanhang dermed widtagande anstalter.
Och som Hans Kongl. Mast i Nader gillade detta underdåniga Förslag, sa skulle Nådig Proposition, i enlighet dermed, till Riksens Stander i behörig »rdning expedieras. kix?rotc>colio, Ulsvr.
Esster Lalin Den IZ Maji. 27S Uppläst hos Ridd. och Adeln den 2; Majk. - - - - Prcste-Ständet den 2; - - - - - Borgare-Ständetd. 2; - » - - - - » Bonde - Ständet d. 2Z » - - Rsngl.
Maj:ts L^ladiga Proposition till Riksens Stander, angäende erforderliga mede! för en ny wägs anläggande emellan wermland och jemtland samt de i sammanhang dermed widtagande anstalter.
Gifwen wrebro Slott den iz Maji 1812. ^edan Kongl. Mast funnit godt anbefalla en undersökning vin möjligheten och kjenligaste sattet att, till communicationens och rörelsens befordrande i det inre af landet, anlägga en ny wäg stan stränderne af Wenern till Rikets nordligare Provincer, och t sadant ändamål under den 22 Martil nästledit ar beordrat bfwer-Adjutanten, Majoren I.
Ekenman akt, i öfwerensstämmelse med den för honom under samma dag utfärdade Nådiga Jnstruction företaga en resa genom Wermland, Dalarne och Herjeada^ len ända till Frösön i Jemtland, förakt under ledning af redan lemnade anwisningar, pä stallet göra nödiga recognosceringar och observationer till utrönande af bästa sträckningen för denna wäg, harbemälte Major numera fullai ort Kongl. Masts nödiga uppdrag och i underdånighet ingifwit ej mindre de af honom i berörde afseende författade generela och speciela Chartor, jemte detaillerad beskrifning af förekomna locala omständigheter, än en fullständig berättelse om hela förrättningens fortgång med Statistiska anmärkningar och uppgifter samt ungefärligt kostnads-förstag.
Nro rs. Kongl.
S74 Den 1Z Majk.
Maj:k, som funnit denna förrättning, under åsigt till desi föremal, med omtanka och stick, ligyet utförd, har af Handlingarne hufwudsakligm inheurtat, att den projccterade wägen borde sträcka sig fran Carlstad langö Klarelfwcn till Räda,, Uddeholm, Oi-ölo öfwer gränsen mot Dalarne till Äppelbo, Ut, nied Wanä rvattcndrag till Siljanöforsi, wester om sion Siljan till Mora, förbi Elfwcdals kyrka och Porphyrwerk, langö Rotelfwen och Ryman till Olingskog i Herjeådalen, öster om Ormvsiön och lill Herrdal at Elfros, öfre Hogdal till Wittwatts, krogen i Jemtland, samt widare till Ratan, Asar, ne, Berg och östersund.
Att desi längd, sidogre, narne inberäknade blefwe emellan gs och y6mil,hwar, af likwäl nara 4 t aro uppbrutna, och art anläggandet af ben ouppbrutna delen, tillika med oundgängliga för, bättringar a den redan anlagda, skulle fordra omkring 218.000 karl, och 107,200 enkla öke-daaswerken.
Maj:t har härwid tillika erfarit att denna wäg, som, ehuru framtwingad genom oländi, ga trakter, kan, enligt hwad förmedelst noggranna mätningar och afwägningar utrönt, öfwer allt blist wa farbar och jemwäl beqwäm, ssulle bereda en lät, tare och hastigare gemenskap emellan hittills nästan afskrida orter, och i synnerhet wid truppers sam, mandragande i ögonblicket af ett Krigs utbrott, med, föra synbara förmoner.
Men det är icke blott coin, municationen som i fraga warande anstalt skulle befrämja; den utsigt som derigenom ble;we öppnad för stora landsträckors och deras inbygga e§ odling, för arbetöflitcns lifwande och för populakionens fram, gang, utgör ett icke mindre wigtigt föremal att harmed förknippas.
Utmed bela den tillärnade nya wägsträckan, allt intill Jemtlands Lånegräns an träffas, Den rz Majk. träffas, bosatte i skogarne, urgamla Finsta Folkstammar, hwilka nu merendels pa obehörigt satt till arbete underlagde aflagsne bruk och hemman, endast behöfwa en närmare vmwardnad och egen jord för akt blifwa idoge och nyttige.
Äfwen det nu glest bebodda Jemtland, hwars af stogbetackka höjder omsiutna dal wexlar fruktbara fäll med de watlendrag som aenomstära hela provmcen, tarfwar särffilt uppmärksamhet, vin desi inwänare skola fran ostadiga och mänskliga näringsfång acerföras till deras naturliga hufwudyrken, jordbruket och boskapsskötseln.
Allt detta kan ej werkställas utan afwittringar och Storstiften och besia ater förutsätta betydliga kostnader, för hwilkas bestridande nuwarande Statsansiag icke lemnar någon tillgäng öfrig.
Da emedlertid fada ne förskjutande kostnader skulle i framtiden rikligen ersättas icke allenast genom det gagn företaget tillskyndade flere landskap, utan ock förmedelst arerbärandet till Kronan af widlöftiga skogar och marker som kunde till Nybyggen upplatas och snart till Staten utgöra behörig stalt, will Kongl. Maj:t, som ej twiflar det Riksens Stander salunda lära inse den widsträckta fördel
Det allmänna, i sa wall Ekonomiskt som Militäriskt afseende, stall hemta af den förcsiagne nva wagens fullbordan, hofwa till Riksens Ständers öfwerwägande och beslut framstäldt att, till werkets skyndsamma utförande och de i sammanhang
Dermed anställande Afwittrings och StorstifteS förrättningar, dem Kongl'.
Majit pröfwat blifwa alldeles oundgängliga, mä i Riksens Ständers Firiance-Plan beräknas och i Stat anwisas en ärlig Summa af Tjugu Tusende Riksdaler; wiljandes Kongl.
Mast för öfrigt lära omedelbarligen tillställa wederbörande Riksens * * Skän - r?6
Den is Maji.
Ständers Utskott de till Kongl. Mast ingifna härtill hörande Chartor och flere Handlingar.
Nåd och Annel? wälbewagen. varum ut supra. 6. k. ^Virsen.
Ridderftapet sch Adeln, wid Urtima Riksdagen i Örebro den iz Maji 1812.
S. D. ^§fter förnyad föredragning af Riksens Etanders särskildta Utskotts den 12 Maji pa bordet lagde twenne Memoria!, rörande Kongl. Mastts Nådiga Proposition till Riksens Ständer, angående förändringar i sättet att utgöra Förstärknings-Manstapel, biföll Högloft.
Ridderskapet och Adeln Konungens Nådiga Proposition pa sätt det särskildta Utskottet i det första af desi Betänkanden tillftyrkt; men hwad det andra, innehallande försiag till OMningar, hwilka till Hans Kongl. Maj:t af Riksens Ständer borde öfwerlemnas, i afseende pa de reglementariska Författningarne, beträffade, blef det samma efter åtskilliga anmärkningar till det särskildta Utskottet äterförwisadt. vr supra. vx krotocollo, L. 6.
Lilverslolpc.
Ut, Den i; Maji.
277 Utdrag af protscollet, hållet hss Högloft.
Ridderskapet och Adeln, wid Urtima Riksdagen i Orebro den is Maji 1312.
S. D. föredrogs a nyo och bifölls Stats-Utskottets den 12 Maji pa bordet lagda Betänkande, angående Centonalen af Skatte-köpeskilling för sadane Kronolägenheter, hwara mantal ej är satt. vt supra. vx krotocollo, A. 6.
Lilverstolpe. < ^ Utdrag af protscollet, hället hos Högloft.
Ridderskapet och 2ldeln,wid Urtima Riksdagen i (örebro den 15 Maji 1812.
S. D. ^emitterades Till Stats-Utffottet:
Friherre Jacob Otto Cronstedts Memorial, hwaruti förestås en tillökning till fulla i Oo,oOo»R:dr Banco, af den Stat som är Hans Kongl- Höghet Kron-Prinsen ansta gen. vt supra.
Lx krotocollo, 6- 8ilverstolpe.
Utdrag af protscollet, hällct hos Högloflige Ridderskapet, och Adeln, wid Urtima Riksdagen i Orebro den 15 Maji I8l2.
S. D. 8öredrogs a nyo och bifölls Stats-Utstottets den 12 Maji pa bordet lagda Betänkande, an - 2?8
Den -5 Maj». gående Dagtractamenten och Nesepenningar för sam, telige Riks-Ståndens och Deras Utskotts Secreterare, Canzlier och Wagt-Betjening, Vt suprs. klx krotocollo, 6. 8i1v erstolpe.
Utdrag af profocsllet, hället hos Högw. Prest-Ständet, wid Urtima Riksdagen i Orebro den r; Maji r8l-.
D- 8öredrogö a nyo ock) bifölls Stats-Utskottets pä bordet laggda Betänkande, angående Centonalen af Skatte-köpeskilling för sädane Krono, iägenheter, hwara Mantal ej är satt- Vt suprs.
Vx krotocollo, s. V. H.lm hulst.
Utdrag af protocollet, hållet hos Hägw. prest-GLändet, wid Urtima Riksdagen i Orebro den iz Maji »8 »2.
D- föredrogs a irvo och bifölls Stats-UtsioktetS pa bordet laggda Betänkande, i anledning af Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposition, angående ändring i wista omständigheter af hwad hittills blifwit stadgadt om Accvrds, ersättningar till Officerare af f. d. Finska Armeen.
Vt supra. klx krotocollo, s. V. ^liu hulst.
Ut - Den i; Maji.
279 Utdrag af protscsllet, hattet hos >^ögw.
Prest-Stä »det, wid Urtima Riksdagen i Orebro den i/ Maji 18 2. S. D> föredrogs ä nvo och bifölls Stats-Utskotttt pa vordet laogda Betälstande, rörande Dag, t-actamentcn och Resepenningar för samtelige RiksStandens och deras kltikotts Secreterare, Canzliek och Waktbetjening.
Vt supra. kx krotocollo, s. V. ^.liuhulst.
Utdragafprstocollet^allethss^ögw. prest. Ständet, wid Urtima Riksdagen i (örebro den 15 Maji 1812.
V- D- 8)tföll Prest.
Ständet Kongl.