Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det ursprungliga hemmantalet, 4,964ys mantal, har blifvit förmedladt till 3,365|f mantal, eller till omkring 67 procent af hvad det fordom varit.
Ingen sådan förmedling har tillkommit under den tidrymd, som nu är i fråga.
Jorden, beräknad efter förmedlade hemmantalet, är sålunda fördelad, att på naturen krono belöpa ungefär 9, på skatte nära 64 och på frälse omkring 27 procent.
Från krono till skatte hafva under dessa år blifvit inlöste 30fl mantal.
Inga hemman hafva under samma tid upptagits ur ödesmål, och ej heller har något hemman undergått ny skattläggning.
För fastställelse af öfverenskommen årlig afgäld hafva hos Kongl. Majrts Befallningshafvande blifvit under perioden anmälde 23 större och mindre jordafsöndringar, hvaribland märkes en, omfattande 3571 tunnland från Hul lingsryds by i Hvena socken och Aspelands härad afsöndrad jord till vapenöfningsplats för Calmar Regemente.
Sammanräknade uppskattningsvärdet utgjorde år 1860: af hemman och lägenheter på landet R:mt R:dr 24,811,017: — af städernas jord och hus » » 4,697,600: - eller tillhopa R:mt R:dr 29,508,617: — och befinnes häraf, att stadsfastigheterna uppgingo i beräknadt värde till föga mera än i af det för lands bygden antagna fastighetsvärde.
Hvad städerna angår, torde uppskattningsvärdet hafva närmat sig verkliga saluvärdet, emedan dervarande fastigheter förnämligast utgöras af hus och byggnader, som i allmänhet äro brandförsäkrade till inemot fulla värdet.
Men på landet kan det år 1860 gällande taxeringsvärde icke antagas hafva uppgått till mera än omkring en tredjedel af fastigheternas verkliga värde; med afseende hvarpå värdet af städernas fastigheter i verkligheten icke torde utgöra öfver
A af hvad fastigheterna på landsbygden äro värda.
Skiftesverket inom länet har fortfarande bedrifvits med nit och omsorg.
Bilagde af Förste Landt- Tab.
N:o ll. mätaren i länet inlemnade tabellariska uppgift, N:o 11, visar dock, när den jemföres med de i senaste femårsberättelsen antecknade förhållanden, en icke obetydlig minskning i skiftesförrättningarnes antal och omfång.
Denna minskning har sin naturliga orsak deruti, att de flesta byar och samfälligheter i nästan alla trakter af länet redan undergått laga skifte.
Hittills har likväl ingen, för nit och skicklighet känd, Landtmätare i länet saknat full sysselsättning.
Understöd af allmänna medel till utflyttningar i följd af laga skiften har beviljats: år 1856 till 52 åboer med tillhopa R:mt R:dr 3,726: 25.
» 1857 » 65 » » » » » 6,403: 97. Landsh.-Emb. uli Calmar län und. ber. för åren 1856—1860. 5 34 Calmar län.
Undervisnings-anstalter. år 1858 till 41 åboer med tillhopa R:mt R:dr 4,849: 6.
» 1859 » 60 » » » » » 6,815: 42. » 1860 » 102 » » » » » 10,546: 30. O.
Med ledning af den anvisning, som det föreslagna nya formuläret till femårsberättelsen lemnar, återstår att i denna afdelning vidröra följande förhållanden: A) Undervisning.
I de flesta församlingar finnas fasta folkskolor och endast i några få är folkundervisningen helt och hållet ambulatorisk.
Det vanliga förhållandet i de större socknarne är, att i närheten af kyrkan finnes en fast skola och att derjemte flyttbar skola hålles i de från kyrkan aflägsnare trakterna.
Skolhusen, af hvilka många blifvit byggda under nu ifrågavarande fem är, äro i allmänhet större och rymligare samt äfven prydligare, än förut.
Mångenstädes torde dock utrymmet i skolsalarne vara väl knappt.
Folkskolestadgans vilkorliga föreskrift om anskaffande af jord till skolbarnens öfning i trädgårdsskötsel och plantering har endast på få ställen blifvit iakttagen.
Dock torde i detta hänseende vara att emotse ett bättre förhållande, åtminstone i södra delen af länet, der Hushållnings-Sällskapet anslagit premier och vidtagit andra verksamma åtgärder till befrämjande af folkskoletr adgar dar s anläggning och underhåll.
På länets landsbygd funnos år 1860 tvåhundra folkskolor, deraf 77 fasta, med tillhopa 118 examinerade lärare.
Af 29,694 i skolåldern varande barn bevistades skolan af 17,939, eller icke fullt 61 procent af ° n barnens antal.
Ar 1855 var skolornas antal på landet 172, deraf 72 fasta.
Således hafva 28 nya skolor tillkommit, nemligen 5 fasta och 23 flyttbara.
Antalet barn, som begagnade folkskoleundervisningen, uppgick då till endast 561 procent af de i skolåldern varande barnens antal.
Någon, om än obetydlig, tillökning i skolfreqvensen har således ägt rum.
I städerna funnos 1860 17 folkskolor, deraf 7 fasta, med tillhopa 8 examinerade lärare.
Antalet barn 1 skolåldern utgjorde 2,183 och af dessa hade 1,372 eller 60J- procent samma år bevistat skolorna.
Härvid bör dock bemärkas, att en stor del af städernes skolungdom begagnat undervisning i elementarläroverken eller der befintliga privata skolor.
Vid det i Calmar inrättade Seminarium för folkskolelärares bildande hafva från 9 till 19, men vanligen 14 å 15 elever njutit undervisning till och med vårterminen år 1860, hvarefter detta Seminarium förändrades till en läroanstalt för blifvande folkskolelärarinnor.
Med höstterminen samma år började undervisningen med 7 qvinliga elever.
Inom länet befintliga Elementarläroverk äro följande: a) Calmar Högre Elementarläroverk, hvars lärarepersonal år 1859 ökades till 1 Rektor, 7 Lektorer, 9 Adjunkter och 3 Öfningslärare.
Lärjungarnes antal utgjorde vårterminen år 1856 220 och under 1860 års hösttermin 266.
Detta antal har sedermera betydligen ökats; b) Westerviks Högre Elementarläroverk å real-linien, som efter 1859 års reglering har 1 Rektor, 7 o Kolleger och 3 Öfningslärare.
Ar L856 utgjorde lärjungarnes antal 139 och uppgick 1860 till 141; c) Wim o merby Lägre Elementarläroverk med 1 Rektor och 2 Kolleger.
Lärjungarnes antal har varit ringa.
Ar 1856 utgjorde det 24, men vid 1860 års hösttermin endast 14; d) Oscarshamns Lägre Elementarläroverk, med Rektor och 1 Lärare.
Dess verksamhet började år 1858, då lärjungarnes antal var 12; men detta har sedan ökats, så att det 1860 utgjorde 46; och e) Borgholms Stadspedagogi, som till år 1858 hade endast 1, men derefter 2 Lärare.
Under höstterminen år 1860 var skolan bevistad af 21 lärjungar.
Utom den i Calmar sedan äldre tider tillbaka befintliga Navigationsskola, har en sådan på Statens bekostnad blifvit år 1859 inrättad äfven i Westervik.
På hvartdera stället har staden anskaffat skolhus, som jemväl användes till boställe åt Läraren.
Af statsmedel bestås årligen till Calmar Navigationsskola 2,945 R:dr, Calmar län.
35 deraf 1,870 R:dr till lön åt Läraren, 625 R:dr till en Underlärare och 450 R:dr till instrumenter, kartor, ved och ljus, samt till Westerviks Navigationsskola 2,950 R:dr, deraf 1,900 R:dr till Lärarens och 600
R:dr till Underlärarens aflöning samt 450
R:dr till instrumenter m. m.
Undervisningen i dessa skolor börjar årligen i Oktober oell fortfar till slutet af April eller början af Maj det följande året, då offentlig examen förrättas af dertill särskildt förordnad person.
Antalet inskrifne och utexaminerade elever i Calmar och Westerviks Navigationsskolor har varit Tab. Litt. i. det i följande tab.
Begge Navigationsskolorna hafva således varit talrikt besökta -och onekligt är, att de verksamt bidragit till bildande af duglige befälsämnen för länets icke obetydliga handelsflotta.
Den år 1854 utsträckta tillåtelsen för oexaminerade Skeppare att föra Svenska fartyg på vissa fjermare farvatten synes icke hafva å freqvensen vid härvarande Navigationsskola utöfvat någon annan inverkan, än att under de närmast följande åren endast ett högst ringa antal af skolans elever genomgingo första klassens Sjökaptens-examen; men detta antal har sedermera något ökats, måhända i följd deraf, att länets Sjöassurans förening icke försäkrar fartyg, hvars befälhafvare ej är examinerad.
Om länets från Bo till Ryssbylund flyttade Landtbruksskola och dess fördelaktiga inflytande på ortens jordbruk är förut i denna berättelse ordadt.
Denna skola njuter i årligt anslag af statsmedel 4,000 R:dr
R:mt och står under specielt inseende af en utaf Hushållnings-Sällskapet utsedd Komité.
Agaren af Applerum i Södra Möre härad, Agronomen Wulff, har derstädes år 1859 öppnat en privat landtbruksskola, hvilkens verksamhet tillvunnit sig fördelaktiga omdömen.
Närmare uppgifter derom hafva icke blifvit mig meddelade.
För öfrigt finnas i länets städer följande undervisnings-anstalter: i Calmar: d) Bernhardinus flickskola, der medellösa unga flickor till ett antal af omkring 24 undervisas i enklare qvinnoslöjder, men deremellan äfven begagna undervisningen i folkskolan.
Denna anstalt, som halen räntebärande fond, har tillkommit och underhålles genom enskilda bidrag; b) en likartad, af en förening bildad och bekostad läroanstalt, kallad Föreningsskolan, der omkring 30 unga flickor njuta icke allenast kostnadsfri undervisning i handaslöjd af dertill antagen lärarinna och uti de till folkskolan hörande läroämnen af en särskild lärare, utan äfven fullständig beklädnad och daglig middagsmåltid.
Till denna skola har Handlanden C. J. Borell med berömvärd oegennytta upplåtit, utan hyresersättning, en nybyggd gård, innehållande, utom kök, sex rum, och der äfven de mest behöfvande barnen hafva fri bostad.
.Begge dessa flickskolor skötas med nit och omsorg samt äro af stor nytta för samhället.
De flickor, som der njutit undervisning och förete vackra afgångsbetyg från skolan, finna alltid fördelaktiga tjenster; c) en genom enskilda bidrag och 150 R:dr i årligt anslag af stadens medel underhållen ritskola för handtverks- och slöjdidkare; och d) en år 1859 i den vackra och väl bebyggda lägenheten Rostadpark utanför Calmar af Mamsell Cecilia Fryxell Tab. Litt. I.
Antal inskrifne och utexaminerade elever i Calmar och Westerviks Navigationsskolor.
Läsär.
Inskrifne elever.
U t e x a m Styrmän af l:a eller Sjö- kaptener af 2:a klassen. i n e r a d e Styrmän af 2:a klassen.
Calmar: 1855—1856 42 4 22 26 1856-1857 52 4 9 22 35 1857 1858 53 3 7 27 37 1858 1859 48 3 7 25 35 1859—1860 40 4 6 22 32 Westerviks: 1859 1860 29 11 1 15 27 36 Calmar län.
Rättsväsende och fångvård. inrättad pensionsanstalt för unga flickor af ståndspersonsklassen.
Denna pension, uti hvilken äro anställde flera skickliga lärarinnor, har redan vunnit mycket förtroende.
Helpensionärernas antal uppgår till 30, hvarförutom vanligen finnas omkring 40 halfpensionärer; i Westervik: a) en småbarnsskola, inrättad och underhållen af enskilde personer, med något bidrag af kommunen; och b) en söndagsskola för handtverkslärlingar, bildad och bekostad af stadens handtverk,sförening; samt i Oscarshamn: en genom sammanskott af enskilde personer bildad och underhållen flickskola, der unga medellösa flickor erhålla undervisning i hvarjehanda qvinnoslöjder.
Härjemte finnas i städerna flera privata skol-inrättningar, hufvudsakligen afseende den första barnundervisningen.
Bland privata läroanstalter på landet märkes isynnerhet den, som af Majoren C. A. Liljenstolpe på hans egendom Hasselås i Tunaläns härad blifvit inrättad för bildande af linieofficerare, och hvarifrån flera elever årligen utexamineras.
Tab. Litt. k.o. l. B) Bättsväsende och fångvård.
Angående lagskipningens organisation har jag redan i berättelsens första afdelning uppgifvit, huru landet är indeladt i domsagor och hvilka städer hafva egen jurisdiktion.
Då för öfrigt en fullständig lagskipningsstatistik på annan väg årligen upprättas, torde här icke böra vidröras andra dit hörande omständigheter, än sådana, som företrädesvis bidraga till upplysning om den allmänna ställningen i länet.
Under denna förutsättning anser jag det vara vigtigast att undersöka antalet af personer, som varit häktade, och anledningarne till deras inmanande i häkte.
Förhållandet härmed inhemtas af följande tabb.
K och L.
Häraf visar sig, att fångarnes årliga medeltal från nästföregående till detta qvinqvennium minskats från 862 till 610 eller med omkring 29 procent.
Den ansenligaste förminskningen har ägt rum i de fångars antal, som varit häktade för brott emot äganderätten, gröfre slagsmål och lösdrifveri.
Endast ett slag af fångar, nemligen de som häktats för mord, dråp eller rån, har något, ehuru obetydligt, ökats.
Anledningen till sistnämnde ökning igenfinnes egentligen i det förhållande, att icke mindre än 18 personer år 1859 häktades för delaktighet i ett postrån.
Tab. Litt. l. Hvad särskildt angår antalet personer, som under dessa år varit i länsfängelset intagne för brott emot äganderätten, har förhållandet varit det i tab.
L å följande sida upptagne.
För bristande försvar hafva blifvit till allmänt arbete dömde: o Ar 1856 12 män, 2 qvinnor, summa 14; » 1857 9 » 1 » » 10; » 1858 22 » 4 » » 26; Tab. Litt.
Uppgift å fångantalet i länets cellfängelse under nedannämnde år.
Mord, dråp eller rån.
Stöld, snat- teri och inbrott.
Förfalsknings- brott.
Slagsmål.
Mindre för- brytelser.
Lösdrifveri.
År 1856 .. 1857 » 1858 » 1859 »> 1860 19 15 14 43 16 100 139 120 87 103 3 6 13 6 8 23 18 30 21 28 333 264 380 .352 283 125 120 150 140 93 603 562 707 649 531 Summa Årligt medeltal 107 21 549 110 36 7 120 24 1,612 322 623 126 3,052 610
Under åren 1851- -1855 utgjorde detta medeltal 17 160 9 64 397 215 862 Calmar län.
Rättsväsende och fångvård. 37 Är 1859 10 män, 4 qvinnor, summa 14; » 1860 13 » 2 » >> 15. tillhopa 79, eller i medeltal årligen 16.
Under åren 1851—1855 utgjorde de till allmänt arbete dömdes antal 188 eller i medeltal för hvarje år 37.
Den betydliga minskningen torde böra tillskrifvas mindre lösdrifveriets verkliga aftagande, än en större fördragsamhet med de personer, som obehörigen kringstryka i landet.
Redan från första året af det nya länscellfängelsets begagnande har Calmar Rådstufvurätt vanligen der hållit ransakningar med för brott inom stadens domvärjo häktade personer.
Sedermera och uppå derom af mig gjord underdånig framställning har Kongl.
Majit den 28 November 1859 i nåder förordnat, att der äfvenledes bör, utom i vissa fall, hållas ransakning med personer, som äro häktade för brott, begångna inom Norra och Södra Möre Häradsrätters jurisdiktioner.
Denna förändring liar i verkställigheten visat sig vara nyttig, såsom både ledande till minskning i fångforslingskostnaderne och förekommande en skadlig beröring emellan fångarne.
Här torde vara stället att kasta en blick på exselcutionsväsendet.
Antalet af de vid Landskansliet anställde lagsökningar i skuldfordringsmål har varit: o Ar 1856 2,020, deraf 1,278 afgjorts genom utslag eller vilkorliga resolutioner; » 1857 5,373, » 2,776 » » » » » » 1858 9,229, » 4,988 » » » » >> » 1859 6,225, » 4,059 » » » » » •
» 1860 6,347, » 2,779 » » » » »
De icke afgjorda målen hafva, efter det kommunikations-resolutioner meddelats, ej blifvit af sökanderne vidare fullföljda.
Vid granskning af denna uppgift bemärkes en högst betydlig fluktuation i de anhängiggjorda målens antal, som från 2,020 under år 1856 uppgått till 9,229 under år 1858 och derefter åter minskats till 6,225 under år 1859.
Denna vexling har sin naturliga orsak i den större eller mindre tillgången o på penningar.
Ar 1856 var penningekonjunkturen här i länet synnerligen god, hvarföre de fleste gäldenärer voro i tillfälle att utan lagsökning anskaffa medel till deras förbindelsers uppfyllande.
Redan 1857 började penningetillgången minskas, och den i slutet af samma år inträffade allmänna rubbning i krediten och affärslifvet framkallade å ena sidan en mängd uppsägningar och å den andra svårighet att finna nya låneutvägar.
Häraf föranleddes den ansenliga ökningen af lagsökningsmålens antal.
Afven under de begge nästföljande åren Tab. Litt.
Antal häktade för brott mot äganderätten.
År 1856 » 1857 » 1858 » 1859 - » 1860 Summa Ärligt medeltal
Detta medeltal utgjorde åren 1851—1855 Antal häktade person er för Summa.
Stöld med eller utan inbrott.
Snatteri med eller utan inbrott.
Inbrott utan tillgrepp.
Första resan.
Andra resan.
Tredje resan.
Fjerde resan. 69 16 5 4 6 100 109 15 9 1 5 — 139 86 13 9 4 8 — 120 56 13 9 2 7 — 87 85 9 7 2 103 405 66 39 11 28 — 549 81 13 8 2 6 — 110 115 20 7 5 12 1 160 38 Calmar län.
Låneinrättningar.
Försäkrings-anstalter. var detta temligen högt; men att ställningen likväl då hade väsentligen förbättrats visar sig deraf, att af 6,347 under år 1860 anställda lagsökningar endast 2,779 eller omkring 44 procent blifvit fullföljda, och att således det öfvervägande antalet kan anses hafva, i följd af mellankommen liqvid, förfallit, ab. Litt. m
Af utmätningsredogörelseme från fögderierne inhemtas nedanstående summariska förhållanden tab. Litt. M. C) Låneinrättningar.
Utom Rikets Ständers Bankodiskont, som fortfarande anlitas af flere personer från detta län, begagnar man här hufvudsakligen följande låneinrättningar, nemligen: 1) Smålands med flere provinsers Hypotheksförening, som lemnar lån emot pant af fastighet å landet; 2) Smålands Enskilda Bank, sorn har afdelningskontor i Calmar och Westervik; och 3) Filialbanken i Calmar, hvilken bildades år 1858 med en teckningssumma af 870,000 R:dr R:rnt, fördelad i 870 lotter.
En närmare redogörelse för dessa låneanstalters verksamhet ligger utom gränserna för denna berättelse.
Antalet af Riksbankens och ofvannärnnde låneinrättningars här anställde lagsökningar utgjorde: år 1856: 45, 1857: 107, 1858: 246, 1859: 207 och 1860: 290. >i>.
D) Sparbanker.
Enligt bifogade tabellariska sammandrag
N:o 12 funnos år 1860 i detta län elfva sparbanker, af hvilka 2 i Calmar, 1 i hvardera af länets öfriga 4 städer och 5 på landet.
De senare voro dock af mindre betydenhet.
Totalbeloppet af dessa elfva sparbankers kapitaltillgång går till mera än en million R:dr Runt.
Under alla fern åren tillhopa hafva blifvit i sparbankerne "insatte 967,557 R:dr 80 öre, men deremot uttagits 1,097,772 R:dr 37 öre eller 130,214 R:dr 57 öre mera, än som motsvaras af insättningarne.
Ensamt för år 1858 gå de uttagne beloppen till 174,463 R:dr 25 öre utöfver hvad samma år blifvit insatt; hvilket bevisar, att massan af delegarne i sparbankérne då sett sig nödsakade att tillgripa föregående årens besparingar.
Afven under år 1857 uttogos större belopp, än i sparbankerne samma år insattes; men under åren 1856, 1859 och 1860 hafva insättningarne betydligt öfverstigit de uttagne beloppen.
E) Försäkrings-inrättningar.
Tvenne sådana Annas, nemligen: 1) Calmar läns Brandstodsbolag, hvilket började sin verksamhet år 1841.
Det har sin Styrelse i Calmar, men Kornitéer i länets alla socknar.
Försäkring lemnäs å både hus och lösegendom.
Hvad årligen åtgår c till brandskadeersättningar utdebiteras å delegarne i mån af försäkringsbeloppet.
Ar 1855 uppgick sammanräknade försäkringssumman till 25,282,170 R:dr, trien hade år 1860 stigit till 36,848,490 R:dr.
1 ersättning för timade brandskador utbetaltes:
År 1856 R:dr Runt 15,3 9 9 : 96; » 1857 » » 24,844: 58; » 1858 » » 27,580: 87; » 1859 » » 77,628: 74; » 1860 » » 24,900: 85.
Tab. Litt. lil.
Sammandrag af utmätning sredogör elserne. 1856. 1857. 1858. 1859. 1860.
Utmätningsärenden uti hvilka:
Antal ut- mätnings- ärenden.
Belopp. K:dr R:mt.
Antal ut- inätnings- .ärenden.
Belopp.
Belopp. R:dr R:mt.
Antal ut- inätnings- ärenden.
R:dr Runt. a) liqvid mellankommit utan behof af utmätning.
458 59,850 795 136,314 1,126 256,308' 739 204,300 911 225,110 b) liqvid blifvit erlagd efter skedd utmätning, men före godsets försäljning 580 145,050 917 135,720 2,096 518,531 1,855 312,052 1,838 443,580 c) liqvid uttagits genom försäljning af lös egendom 121 12,280 460 80,770 757 220,660 640 532,300 510 116,020 d) » » » » af fast egendom 2 13,000 12 18,250 22 51,500 22 55,600 50 71,710 e) liqvid ej kunnat uttagas i anseende till giilde- närens fattigdom 141 34,050 127 73.790 270 45,750 303 49,615 228 43,560 Calmar län.
Pensions- och välgörenhets-inrättningar.
39 l allmänhet har årliga utdebiteringen af brandstods-afgifter understigit 1 R:dr af 1,000 R:drs försäkrings värde; men år 1859 uppgick afgiften till öfver 2 per mille; 2) Calmar läns Sjöassuransförening, som bildades år 1856 för försäkring af fartyg, hörande till detta 'fab. Lia. län.
Den erhöll nämnde år Kongl. Oktroj för tre år och år 1859 ytterligare för tre år, sista gången med utsträckning äfven till fartyg i Blekinge län.
Äfven detta bolag grundar sig på utdebitering af hvad till sjöskadeersättningar och förvaltningskostnader erfordras.
Rörande föreningens verksamhet under nu ifrågava o rande feni år har lemnats uppgift enligt följande tab. Litt.
N. Arén 1859 och 1860 voro synnerligen ogynnsamma för föreningen, sorn derunder nödgades i sjöskadeersättningar utbetala årligen från 7 till 10^ procent af fartygens försäkringsvärde; men beräknar man medeltalet för alla fern åren, så minskas ersättningsbeloppet till endast 5i procent af värdet.
Det utgjorde för åren 1856 och 1857 blott 21 procent.
Efter all sannolikhet bör bolaget under vanliga förhållanden bära sig väl och medföra för rederierne ringare försäkringsafgifter, än om fartygen varit försäkrade i utländska bolag.
De föreskrifter i afseende på fartygens beskaffenhet och utrustning, hvilkas, genom noggranna besigtningar kontrollerade, iakttagande utgör vilkor för inträde i föreningen, torde jemväl hafva bidragit dertill, att länets handelsflotta nu anses vara i ett vida bättre skick, än tillförene.
F) Pensions-inrättningar och välgörenhetsfonder.
De 1) i Calmar: a) Aflidne Direktören Fröbergs stiftelse för uppfostrande af vanvårdade barn, hörande till Calmar stad och vissa närbelägna landsförsamlingar.
Utom jord och byggnader till värde af 128,571 R:dr, äger fonden i räntebärande kapitaler 271,174 R:dr.
Enligt testamentsvilkoren träder inrättningen icke i verket förrän stiftarens ännu lefvande enka aflidit; b) Calmar stifts Allmänna Enke- och Pupillkassa med en fond af 26,096 It:dr; c) Calmar stads Handlande Borgares d:o d:o med fond af 78,212 R:dr; dl) Calmar stads Ilandtverksidkande Borgares d:o d:o.
Fonden är 18,000 R-.dr; e) Skeppare-Societetens i Calmar d:o d:o.
Fond 44,104 R:dV; /) Arbetskarlsklassens d:o d:o.
Fond 1,879 R:dr; g) Borgerskapets Begrafningskassa.
Fond 1,696 lt:dr.
Domkapitlets förvaltning äro ställde: A) de Mornaijska Stipendiifonden 2,400 R:dr; i) Björkmanska d:o 1,175 » A) Sundbergska d:o - 4,375 » Z) Bergströmska d:o 2,000 » to) Wijkska d:o 69,962 » hufvudsakligaste stiftelser af denna art äro följande: n) Lindbäcks ka Stipendiifonden 5,409 R:dr; o) Rothliebska d:o 600 » p) Grotteska fattigfonden !
500 » jemte åtskilliga mindre stipendiifonder.
Domkyrko-Rådet förvaltar följande stiftelser: q) Haneilska fonden 1,900 R:dr i r) Ekmanska d:o 2,500 »
I Behållna räntan tilldelas behöf s) Bjeurkmanska d:o 768 » ( vande enkor; t) Scheveska d:o 1,050 » ) u) Grandinska d:o 5,000 R:dr, hvaraf räntan utdelas halfårsvis till orkeslöse tjenare.
Under förvaltning af en särskild Direktion: t>) Nobenschöldska fonden 3,000 R:dr till understöd åt behöfvande borgarebarn.
Under förvaltning af Magistraten äro ställde: x)
Björkmanska testamentsfonden 1,232 R:dr, hvaraf räntan tilldelas trenne fattiga borgare-enkor; y) Ahlbergska testamentsfonden 1,500 R:dr.
Räntan tilldelas någon fattig enka eller dotter efter afliden Magistratsperson; z) Schwederska d:o å 180 R:dr till understöd åt fattiga borgarebarn; Tub. Litt.
Försäkrade fartygs
Utbetalde sjöskadeersättningar antal. antagna värde.
R:dr Runt. för totalt förolycka- de fartyg.
Stycken. för have- rier.
Sammanräk- nade ersätt- ningsbeloppen.
År 1856 » 1857 » 1858 » 1859 » 1860 lil . 144 142 132 121 1,583,712 2,411,132 2,415,032 2,221,143 2,059,433 2 2 9 11 7 23 15 43 31 33 40,926 59,596 117,505 230,400 143,797 40 Calmar län.
Helsö- och sjukvård. 2) i Westervik: a) Cederflychtska stiftelsen med en fond af 32,665 R:di\
Räntan användes till pensioner och understöd åt fattige, välfrejdade personer i staden och nästgränsande socknar; b) Ahlgrenska testamentsfonden 1,666
R:dr till understöd ät enkor i Westervik; c) Pihlska d:o 1,725
R:dr till understöd åt enkor och barn efter borgare; d) Mobergska d:o 750 E:dr till understöd åt någon medellös ogift dotter af ofrälse handlande eller ståndsperson; e) Påhrseiska testamentsfonden 6,000 E:dr till understöd åt åtta behöfvande personer i staden; /) Langska d:o 500 E:dr till understöd åt en oförsörjd borgaredotter; g) Backmanska fonden 2,000 E:dr till understöd åt fyra sjöraansenkor; li) Handlande Borgerskapets Pensions-inrättning med en fond af 38,955 E:dr; och i) 2:ne begrafningskassor, tillsammans utgörande 2,326 R:dr.
Tab. n.o 13. G) Fattigvård.