Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
St:r faststäldt anslag vara öfverskridet eller de till hvarje HufvudTitel anslagne summor dragne till andra ändamål än dem, som under samma Hufvudritel höra, eller något i öfrigt vid förvaltningen att erinra, så böra Revisorerno Betänk anden, N:o 353. a3g sådant uti deras afgifvande Berättelse anmärka och derjemte meddela deras eget utlåtande i ämnet; åliggande Revisorerne för öfrigt, att vid utöfningen af deras befattning, ställa sig till noggrann efterrättelse föreskrifterne uti 90 §.
Reg.Formen och 68 §. af Riksdagsordningen. §• »9- Revisorerne böra vidare noga undersöka om StatsVerkets samtliga inkomster på rätta tider och till riktigt belopp i Statens Cassör influtit och af Uppbördsmännen lefvererade blifvit; buru vederbörande, på hvilka controllen öfver KronoUppbörden ankommer, sina i Författningarne stadgade pligter fullgjort, och om åtgärder i afseende på proprie balancer, då sådane inträffat, blifvit i laga ordning vidtagne till bevakande af Statens rätt. §. 20.
Som Räkenskapernes speciela granskning egenteligen är föremål för KammarRättens handläggning och åtal efter Uppbörds-författningarne; så böra Revisorerne, utan att, så vidt omständigheterna medgifva, förbigå detaillerne, hufvudsakligen granska dispositionerne, förvaltningen och resultaterne på det hela. §. 21.
Sedan Revisionen af StatsVcrket blifvit fulländad, läte Revisorerne deröfver författa utförlig Berättelse, och uppgöra fullständiga jemförings-tabeller emellan Statslnkomsternes beräknade och influtna belopp un - n4o StatsUtskottets * der de år, hvilkas afslutade Räkenskap undergått granskning, samt emellan de i Stat uppförda anslagen och de verkliga utgifterne för samma tid, utvisande öfverskott eller brist på hvarje Titel och på det hela.
Skrifvelse gifna förklarande, att det varit i ändamål att ”genom bestämda föreskrifter för framtiden undanrödja ali skiljaktighet i meningar om föremålet för Revision och sättet att densamma verkställa, som K.
Hvarifrån denna skiljaktighet i meningar härleder sig, har i följd deraf blifvit första föremålet för min pröfning; - \
Betänk ån fl en, N:o 353.
De bestämdare föreskrifterne skola naturligtvis grundas på de föreskrifter, som i Grundlagarne förefinnas , och ingendera opinion lärer vilja ingå i en förklaring, som den anser stå i strid med sin opinion om rätt och med den tolkning, sorn lian', i följd deraf finner sig benägen att gifva åt Grundlagens föreskrifter.
M:t meddeladt, har, beledsagadt af många inom RiksStånden gjorda anmärkningar, i flere delar blifvit af Utskottet förändradt och förändringarne äro voteringavnes resultater.
När ännu hos lagstifiarne sjelfva opinionerne äro så obestämda, huru kan man hoppas att vid den blifvande lagens tillämpning ingen 5 B. 16 a/j?.
Stats-Utskottcts skiljagtighet i meningar mer skall äga rum.
Allt detta utgör ofelbart föremål för verkställande makten allena och tror jag, för min del, att all fråga om sammanfattning af en, för de redovisande och de granskande, gemensam Instruction, borde uppskjutas intill dess de föreskrifter som K. M:t kan finna Jämpeligt att gifva dem, som äga redovisning sig Beta uk andeo, N:o 353. 3.43 ålagd , äro kände och erfarenheten visat att i detta afseende en önskad fullständighet blifvit uppnådd.
Då torde befinnas alt för Revisorerne sjelfve inga andra föreskrifter blifva behöflige än de som redan finnas i Grundlagarne och att i stället för nya och vidlöftigare Instructioner, lämpligast vore att upphäfva 1812 års Instruction, såsom, i min tanka, hvarken motsvarande begreppet af en StatsRevision, sådan den livart annat år kan af R.
St:rs dertill förordnade ombud förrättas, eller motsvarande det begrepp om förliållandernc Statsmakterne emellan som Grundlagar* nes stiftare uppställt.
Uti denna serskilda mening har Hr Riben, C. IV.,' instämt.
H. Sttrs
Revisorers granskningsrätt, redan blifvit inom RiksStånden så ofta afhandlade, och så omständligt utredde; och då mina åsigter af ämnet jemväl finnas, i förevarande Betänkande framställda; så inskränker jag min reservation mot Utskottets förslag, i afseende på grundsatserna, till åberopande af min redan yttrade mening.
Räntekammarens behållningar vara^ hvarken mera obehörig eller öfverflödig, än inventeringar af Bankens och RigsContoirets behållningar, hvilken af hvarje Revision förrättas.
Skillnan S t a t s - U tsknltcls don är blott den, att då inventeringen, i sistnämnde båda verk, förnämligast består i uppräknandet af inneliggande redbarheter och sedlar, består den uti StatsContoiret eg«nleligen uti eftersyn, att dess depositionsräkningar i Banken och R:gsContoiret utvisa den behållning, sorn StatsConloirets Cassaräkning, eller den så kallade RänteKammai Boken upptager.
Att denna inventering i StatsContoiret icke kan för Revisorerna verificera behållningen i en RiksHufvudhok, som slutar år före deras sammanträde enär Revisorerna icke få i StatsContoiret, såsom i Ranken och RrgsContoiret fullfölja räkenskapernas granskning ända till inventeringsdagen, bevisar ingenting mot åtgärdens läglighet i sig sjelf, utan endast mot granskningens inskränkning.
Endast sådane föreskrifter, hvilka icke redan finnas i grundlagarne, och hvilka man ändock i smärre omständigheter kunnat anse behofliga, hade jag trott böra, uti Instructionen, såsom ett slags arbetsordning för Revisorernaj inflyta.
Men att göra henne, såsom ifråga om tiden för Revisionernas omfattning , till en grundlags-förklaring, vore så mycket origtigare och Beta n kanden, N:o 353.
245 fi ugtlösare, soin ingen annan grundlagsförklaring är lill åtlydnad bindande, än den sorn tillkommit lika med grundlagsförändring d. v. s. genom Constitutionsoch icke genom StatsUtskottets åtgärd.
rAf dessa anledningar, och da jemnlörelsen mellan Revisorernas vidsträcktare granskningsrätt, öfver Banken och R:g:sGontoiret, men inskränktare öfver StatsVerket, (fastän medlen, hörande till det sistnämnda, äro folkets allmänna, lika väl som Bankens vinst och R:g:sContoirets tillgångar,) skull vid hvarje Revision förnyas, jemte minnet af den tid, då granskningsrätten opåtaldt ulöfvades lika vidsträckt i alla 3 Verken: så befarar jag, att detta, och hvarje annat, förslag lill Instruction för R.
St:rs Revisorer, hvilket icke utgår från samina jemnlikhet i granskningsrätt, snarare skall förlänga än sluta den tvist, mellan Statsmagterna, hvilken man bordt och velat bilägga.
— Deremot bade jag önskat och hoppats, att StatsUtskottet, sorn denna Riksdag måhända mera än vid någon' annan under vårt närvarande samhällsskick sökt åt Styrelsen anskaffa allt hvad beviljas kunnat i anslags-väg, äfven skolat åt R.
St:r förvara allt hvad förbehållas kunnat i granskningsväg.
Åtmindstone har jag, som i flera fall bi träd t de ledamöter, hvilka talat för ökade anslag, också ansett för min pligt, att förfäkta Ständernas obehindrade rättighet att granska deras användande. i^6
Sta ts-U tskottets
De särskildta brister i Instruclionen, på hvilka jag trott mig böra fästa R.
Stms uppmärksamhet, äro; Att StatsUtskottet ingen mening yttratj antingen Revisioner lwartannat eller hvari år vore att föredraga?
Omfattade hon mer, så blefve hon, för revisionstidens korthet, ofullständig; och omfattade hon mindre; så blefve Revisionsarbetet efterliggande. borde utgå, såsom antingen öfverflödig eller föranledande tvist om Revisorernas frihet i behandlingen af sina göromål in pleno, eller på afdelningar. synes äfven böra försvinna.
Enär Revisorerna, enl. 16 äga, att inom StatsContoirets tjenstemän antaga erforderligt Cameral- och Canzti-bitrdde.• så böra nödiga upplysningar icke kunna fattaSj om de dem begära.
Och då deras berättelse, enl. 21 §., icke får tryckas eller utdelas, utan att vara beledsagad af vederbörande myndigheters förklaringar: så måste Revisorerna, *ör att ej äfventyra misstag och vederläggningar, sjelf - i 5 §. § § Betänkanden» IY:o 353.
Att ändock förordna en ombudsman från StatsContoiret, hvilken vore berättigad, att till Protocollet meddela Revisorerna upplysningar, så ofta lian ^funtie dem erjorderliga, skulle kunna förvålla binder från angelägnare sysselsättningar, än att afhöra honom, och möjligen urarta till föreställningar och strider, hvarifrån Revisorerna böra vara befriade, särdeles å de embetsmäns sida, hvilkas åtgärder de skola granska.
Vill man likväl hafva ett sådant ombud hos Revisorerna, fastän de det icke äskat: så borde man, för öfverensstämmelsens skuld, äfven tillsätta ett sådant i StatsUlskottet, vid dess revisions-förriittningar, änskönt Utskottet derom icke anhållit.
Af Hr Ekerman: jemte det jag, med Hr Grefve von Schwerin instämmer deruti, att 3o, 4^ och 68 §§. uti Riksdagsordningen, är den enklaste, och derjemte fullständigaste Instructionen för R.
St:rs Revisorer; uther jag mig att få tillägga, att efter mitt omdöme, är all instruction, som ej är i harmonie med dessa och andra Grundlagens bud, ofullständig, och möjeligen bidragande till tvister, och olika omdömen, hos dem, sorn erhålla det obehagliga uppdrag, att å R.
Det Förslag, sorn Högh Stats-Utskottet, till förnyad Instruction för 2^8 Ståts-Utskottets Revisorerne, i följd af K.
För att undvika vidlyftighet, åberopar jag Hr Grefve Gyllenborgs och Hr von Hartmansdorlfs anföranden på Riddarhuset, som i Betänkandet äro upptagne, och tillägger blott, att om Revisorerne under deras sammanvaro skulle upptäcka något eller någre betydlige misstag i förvaltningen af ett eller annat Verk, det vore besynnerligt, örn detta ej skulle få anmärkas tili rättelse, medan rättelse ännu kunde äga rum, blott derför, att det anmärkte felet hörde till ett år, hvars räkenskaper ej voro afslutade, eller hörde till granskningsåren.
Riksdagsordningen ej blir Revisorer ue ålagd att ställa sig till efterrättelse, och hvarigenom
M:t anmäla de anledningar som kunna förefinnas till anmärkningar emot en eller annan Embetsman, sorn ock att derom anmälan göra hos R. 5t:r, och således all kunskap härom endast stadnar inom Revisorerne.
Detta känner äfven jag, men möjligheten måste kun - Betänkan den, JV:o 353.
249 na fo'i utsållas att en underlåtenhet af denna föreskrift ej är omöjelig, ehuru jag för ulin enskilte del äger en fullkomlig säkerhet att det aldrig skall inträffa, men sä länge föreskriften om en Revision äger runi, sorn förutsätter möjeliga missbruk, måste väl ock alla Controller sorn leda dertill att göra samma Revision ändamålsenlig noga iakttagas.
Den uti 12 §. af Förslaget till Instruction t i I lag — de rättighet för StatsContoirets Ledamot, som biträder Revisorerne med upplysningar, att till Protocollet aflemna sina yttranden, yrkar jag må förändras endast till pligt, i fäll icke hela § kan utgå.
Jag förenar mig slutligen nied Grefve von Schwerin deruti att den gamla instruetionen af år 1812 må tills vidare tjena till efterlefnad.
Jemte det jag instämmer med Hr CancellieRådet von Hartmansdorff, uti dess vid 5;te §. af Utskottens Förslag till Instruetionen så vä! anmäldte Reservation, som tillstyrkta redactionsförändring ; så har jag vid öfverläggningen om den 6:te §. inom Utskottet yttrat den mening, alt den här utsatta datum, den i5 September för Revisionens höljan, borde desto heldre antydas med blott åberopande af 68 §.
Riksdagsordningen , som jag tror mig kunna förutse en framtida förändring i grundlagsenlig väg af den sålunda stadgade tid, till en, en 25o Stats-Utskottets ligt min tanka, lämpligare, och med åtgärderne till vinnande af en skyndsammare bokslutning närmare öfverensstämmande tid, och hvilken, möjligtvis snart nog i fråga kommande förändring, då kunde till vägabringas 7 utan att äfven föranleda en ny förändring af Revisionslnstructionen.
Riksdagsordningen, förändras till följande lydelse:
Revisorerne sammankallas, börja deras förrättning, och fortfare dermedpå sätt 68 §.
M:t i Nåder behagat till StatsUtskottet öfverlemna en af nedannämnde uti GeneralÅssistance-Contoiret tills vidare anställde Tjenstemän, nemligen tillförordnade Ivamererarne Betänkanden, N:o 354* 251 C. A. Hagman, C. G. Kjellström, Revisoren G.
Höglund, Kammarskrifvarne J.
Dahlgren, G. J. Pålön, J. Ii. Låstbom, O. F. Åkerren, C. A. Kullenbergh, Auctions-Notarien Aug. von Baumgarten, Värderingsmannen för Guld, Silfver och prostiosa S. F. Wessberg, till K. M:t i underd. ingifven Skrift, deri anföres, hurusom, genom 3:ne RiksStånds vid innevarande Riksdag fattade Beslut, är vordet förordnadt, att, vidFebruari månads slut år 1833., General-Assistance-Contoiret skall upphöra; och hvarvid den Betjening, sorn före den i Juli 1818 varit nog lycklig, att der blifva engagerad, kommer att vid sina då innehafde Löner bibehållas, men de, som efter denna tid endast erhållit provisionella förordnanden , undfå såsom discretion för sin använda tjenstetid från 8, ia till och med t8 år, endast ett halft års
I anseende hvartill bemälde Tjenstemän i underd. anhållit, att i Nåder varda hugnade med Expectance-Löner, om de också ej skulle sträcka sig till högre belopp, än lägsta Löne-graden, och hvilken omkostnad, i anseende till sin expectance-natur, kunde indragas och besparas, när någon bland Sökanderne erhölle befordran uti något af Ständernas Verk; äfvensom att uti denna framställda underdåniga anhållan Vaklbetjeningen måtte anses inbegripen.
TJti det Utlåtande, som, efter StatsUtskottets anmodan, Hrr Fullmäktige i RiksgäldsContoirct, häröfver afgifvit, är vordet anfördt, att, ehuru Sökanderne icke kunna hafva några anspråk på bibehållande 252 Stats-Utskottets af deras löner til! större eller mindre del, enär alla de sedan 1818 års Riksdag meddelade Tjenste-Förordlianden varit ställde, att gälla endast tills vidare och med uttrvckligt förbehåll, att, när som helst, kunna, jemte Lönerne, indragas; och hvilket förhehåll ej förlorat sin betydelse derigenom, att General-AssistanceContoirets upplösning vid påföljande Riksdag icke gick i verkställighet, utan blef ytterligare på försök uppskjuten; likväl och så vidt någon jemkning uti R.
St:rs uppmärksamhet derpå, att de vid Genei al-Assistanee-Contoiret anställde Tjenstemän och VaklBetjente, derigenom, att
Och då, vid betraktande häraf, desse personers ställning är i hög grad ömmande, hafva de fleste bland Hrr Fullmäktige ansett sig böra hemställa, om icke de sedan 1818 års Riksdag tillsvidare anställde Tjenstemän och Betjente viii GeneralAssistance-Contoiret måtte, vid Verkets upplösning, åtminstone få bibehålla hälften af deras innehafvande Löner efter Stat i 2:11c år; på det att de, linder denna tid, må kunna bereda sig utvägar lill annan bergning.
Betänkan d en, N:o 354. a53 Utskottet har, till närmare upplysning i ämnet, ansett sig höra anmäla, hurusom vid 1817 och 1818 arens Riksdag, dä varande Stats-Utskott, uti dess, i anledning af väckta frågor om Gen.-Assist.-Cont:s indragning, under d. 4 Juni 1818, afgifne Betänkande, sorn af R.
St:r gillats, ibland annat yttrat sig, såsom orden lyda: ”Imedlertid är saken nu i sådant skick, ”att en hastig indragning af Gen.-Assist.-Cont. skulle ”för Staten åstadkomma en mycket större årlig förlust, än den Staten hvarje af de nästförflntne 3:ne ”åren fått vidkännas, enär StatsUtskottet anser det icke ”böra kunna komma i fråga, att, vid Inrättningens ”upphörande, Lönerne skulle fråntagas den ordinarie ”Betjeningen.
”Efter det för nästlidet år 1817 faststäldte pris på ”Spannemål, besteg sig Ordinarie Aflöningen, utom ”pensioner, till R:dr 33,392: 24 sk.
”Vid detta förhållande, har Stats-Utskottet trott, ”att, vid denna Riksdag, icke hör fattas något bestämdt och ovillkorligt Beslut om Gen.-Assist.-Cont:s ”blifvande öde, utan att åtgärderne nu endast böra a54 Stats-Utskottets ”rigtas på 2:ne hufvudsakliga föremål, det ena, att, "genom en förändrad reglering af utlåningen med hvad "dertill hörer, söka vinna en jemnvigt emellan inkomster och utgifter, så att Inrättningen’ i det närmaste "må kunna bära sin egen kostnad: och det andra, att ’’bereda och grundlägga Inrättningens framtida upplösning på ett sätt, som för Staten blir minst betungande, i händelse denna upplösning skulle beslutas, sedan resultatet af den nya regleringen med någorlunda tillförlitlighet hunnit utrönas.
Enär, efter hvad Hrr Fullmäkti ges ofvaninlagne Utlåtande upplyser, alla sedan 1818 års Riksdag meddelade Tjensteförordnanden vid GeneralAssistanceContoiret varit ställde, att gälla endast tills vidare och med uttryckligt förbehåll, att, när sorn helst, kunna, Bctänkanden, N:s 354, 355. a55. jemte lönerne, indragas; samt uti den underdåniga Ansökningen icke äro framställde andra skäl och considerationer, än sådane, som hos Utskottet varit under öfvervägande och föranledt till Utskottets uti Betänkandet (N:o 117, 1 Bandet p. 175) gjorda och af R.
LandshöfdingeEmbete af ett exemplar af så väl nyssnämnde Protocoll, som af de 3rne öfrige RiksStåndens Protocoll vid ofvanberörde 2$C> Stats-Utsk otlets 2:ne Riksdagar, jemte Bihangen till dessa läggning blifvit återremitterad! fran H. R. o. A., II.
Hos H. R. o. A. liar Hr Crusenstolpe, Magnus Jacob, anmärkt, att bestämdt utlåtande saknas öfver Hr Frih.
Ridderstolpes motion, i livad densamma har till föremål Bihanget till RiksStåndens ifrågavarande Protocoll. Af H. Ex. Hr Grefve af Wetterstedt, Guslafär anmärkt, att Utskottet tillstyrkt en för stor utdelning af Protocollen, enär utaf 187 exemplar af R. o. Adis Protocoll vid 1817 och 1818 årens Riksdag, 160 exemplar skulle, enligt Utskottets förslag, komma att utdelas bland R. o. Ars Medlemmar, och i5 exemplar afsättas för LänsStyrelsernes räkning; och följaktligen blott återstå arne exemplar til! framtida behof för Utskotten och Allmänna Verk.
Strrs Utskott, hvadan H. Exc. hemställt, att åtminstone de G exemplar af Bihanget till RiksStåndens Protocoll vid sisth 182a års Lagtima Riksdag, hvilka ännu finues qvar i RtgsContoiret, måtte bibehållas för Utskot - Protocoll. (R:gs-A.) Betänkande»!, N:a 355. 357 ten vid kommande Riksdagar, emedan i annat fall det kunde Ilända, att framställning måste göras örn desse Handlingars omtryckning.
Riksdags Protocoll, böra vid Riksdagens slut, återställa dem till R:gsContoiret, för att, vid andra tillfällen, begagnas; i hvilket fall tillgång blefve på de exemplar, som denne värde Ledamot, uti motionen begärt för LänsSlyrefserne.
Slutligen är af Hr von Hartmansdorff, August, yrkadt, att, tili rättelse för R:gsContoiret, R.
St:r måtte bestämma ett visst antal exemplar af RiksStfindens Protocoll med tillhörande Bihang, som icke må utdelas, utan förvaras i RrgsContoiret till begagnandet vid framdeles inträffande behof t. ex. sex exemplar för hvarje RiksStånd och ett derutöfver för PitgsContoiret eller tillhopa i5 exemplar.
PresteStdndet har Hr Prosten Forslind fästat uppmärksamhet på det förhållande , att det finnas orter, inom hvilka en complett samling af RiksdagsProtocolIen och dertill hörande Bihang alldeles icke finnas; hvilket är en följd, dels af dessa handlingars vidlöftighet, dels af långsamheten vid deras utgilvande af trycket.
D& äro likväl dessa Handlingar icke utan intresse och gagnelighet för samtiden, och blifva onekligen i en aflägsnaie framtid för forskaren af ett stort värde; men de enda ställen, der de nu 5 B. i7 358 Stats-Utskottets förmodligen kunna anträffas utom Stockholm, äro vid Universiteten i Upsala och Lund, Hr Prosten anser derföre det vara icke utur oidning, alt Handlingar, så upplysande vårt Statsskicks utbildning sedan 1809, finnas att tillgå vid alla Läroverk som med liibliothek äro försedde, hvartill högst 16 exemplar erfordras.
Hr Prosten hemställer, att innan dea föreslagne utdelningen verkställes, sexton eremplar för detta ändamål afsättas utaf alla ännu qvarvarande Protocoll och Bihang, för att till de mindre Bibliotheken afleranas.
BorgareStandet har Hr Leffler anhållit, att
PresteStåndet framstäldte förslag, och med instämmande deruti, återremittera Betänkandet; och hafva Hrr Santesson, Mattison och Modin med flere förenat sig med Hr Leffler.
Beträffande först anmärkningen, att något serskildt och bestämdt utlåtande icke blifvit af Utskottet meddeladt öfver den del af Hr Frih.
Bctänkanden, Nro 355. a5g Till grundläggning för det utlåtande, Utskottet skall afgifva öfver hvad i öfrigt är vordet anmärkt, föreslaget oell under diseussionen om återremissen yttradt, får Utskottet, så väl, i afseende på R. o. A:s tryckta nu ifrågavarande Protocoll, som Bihangen till RiksStåndens vid de sist hållna a:ne Riksmöten, meddela följande från vederbörande i RrgsContoiret erhållne ytterligare uppgifter. a) R. o. A.s Protocoll vid i8rj och 1818 årens Riks~ dagar.
Enligt Reversal, äro från RiddarhusDirectionens Canzli till RrgsContoiret lefvererade: utafi, 2, 3, 4 och 7 Banden 190 ex., utaf 5 Bandet 188 ex., utaf 6 Bandet 180 ex. och utaf 8 Bandet 18g ex.; hvilka samtlige i RrgsContoiret förvaras. b) R. o. A. Protocoll vid 18^8 års Riksdag.
Behållning af exemplar, sorn i RrgsContoiret förvaras 224 dro. ,r. a6o Stats- Utskottets c) BorgareStåndets Protocoll vid 1817 och 1818 årens Riksdag.
Häraf förvaras i RrgsContoiret .... 200 ex, d) PresteSiåndets Protocoll vid 1828 års Riks - Häraf förvaras i RrgsContoiret .... 91 ex. e) BorgareStåndets vid samma Riksdag, Häraf förvaras i RrgsContoiret .... 86 ex. f) BondcStåndets vid samma eller 1823 års Riksdag.
Häraf förvaras i R:gsGontoiret .... 5 ex. g) Bihanget till BiksStåndens Protocoll vid 1817 och 1818 årens Riksdag.
Häraf förvaras uti RrgsContoiret . . . 3io ex. h) Bihanget till BiksStåndens Protocoll vid 1823 års Riksdag.
Upplagt till ett antal exemplar af •• . 5oO. Härutaf dro utlemnade:
Bibliotheket m. fl. efter hvad vanligt är . „ R.
Sttrs, åren 1826 och 1827 församlade Revisorer ....
48 dro. 7 «• „ R.
Strrs Utskott vid innevarande Riksdag 2o5 dro.
„ StatsRåden, Stats-Expeditionerne, Embetsverk och RiksStåndcns Canzlier 49 dro.
„ Åtskillige Ledamöter af R. o. A. emot qvittencer arne Ledamöter af PresleStåndet Betänkan den, N:o 355.
Uti R.-gsContoirct förvaras: 361 Completta exemplar Defecta dito . 6.
St:rs disposition minst 100 completta exemplar af nyssnämnde Bihang till RiksStåndens Protocoll vid 1823 års Riksdag, har Utskottet skolat vördsamt föreslå och tillstyrka: att uti R:gsContoiret afsättas, för att derstädes för - ut) Sex (6) exemplar af samtliga RiksStåndens Protocoll, på hvilka, enligt ofvanstående uppgift, tillgång finnes. b) Till disposition af ÖfverStåthåliareEmbetet i Stockholm samt LänsStyrelserne, ett exemplar för hvardera, eiler tillhopa 25 exemplar af sådane RiksStåndens Protocoll, hvarpå uti RrgsContoiret finnas tillgång; och likaledes 25 exemplar af Bihangen till RiksStåndens Protocoll vid 1817 och 1818 årens samt i8a3 års Riksdagar, c) Till disposition af de mindre LäroVetken, hvilka med Bibliotheker äro försedde, ett exemplar för hvartdera, eller tillhopa sexton (16) exemplar utaf erhållas t5o. varas: 262 Stats-Utskottets de uti nästföregående punkt oraförmälde, tryckta RiksdagsHand lingar, ti) Alt hvad som, efter den sålunda skedde afsättningen och utdelningen, öfverblifver utaf RiksStåndens Protocoll må hållas till disposition af det RiksStånd, hos hvilket Protocollen blifvit förde.
Men hvad angår Bihangen till RiksStåndens Protocoll vid 1817 och 1818 årens samt i8a3 års Riksdagar, så anser Utskottet någon utdelning af dessa tryckta Handlingar, utöfver hvad här ofvan är föreslaget, icke böra ske; utan att de exemplar, hvilka icke kunnat till laststäldt pris försäljas, skola förvaras uti R:gsConloiret, enär, till upplysning i förefallande ämnen, nämnde Handlingar kunna blifva behöflige för kommande R.
Beträffande slutligen Hr von Hartmansdorffs motion, i afseende på Bihanget till RiksStåndens Protocoll vid innevarande Riksdag, så får Utskottet till en början upplysa, att upplagan af delta Bihang är bestämd till 1200 ex. att häraf utdelas till RiksStånden, nemi.
„ PresteStåndet 65 d:o.
„ BondeStåndet . . . . • i3o d:o. Tillhopa 700 Ex.
a63 ehuru ansenliga defecter icke kunna undvikas, då aflefvereringen till RiksgäldsConloiret sker uti mindre häften, hvilka stundom innefatta blott ett och annat ark, anser Utskottet likväl det med säkerhet kunna antagas, att minst 3oo corapletta Exemplar skola öfverblifva till R.
Krigs-Expeditionen 3 d:o. ,, Kammar d:o 2 d:o.
Handels- och Finance d:o . 3 d:o.
Coramitterade till Tryckfrihetens vård . . . 1 d:o. K. Svea HofRätt 3 d:o. ,, Götha HofRatt 3 d:o.
„ HofRätten öfver Skåne och Blekinge ... 2 d:b. Transport 35 Ex. 264 Stats -Utskottets Transport 35 Ex. JK.
KrigsHofRätten • i d:o, ,, KrigsCollegium 3 d:o.
„ Förvaltningen af Sjdärenderue l d:o. ,, ÖfverPostDirecteurs-Erabetet i d:o.