Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I sammanhang härmed och för att icke betaga fattige rättsökande utvägen, att få de vid underdomstolarne fälde, dem angående Utslag, samt andra utfärdade handlingar af en högre auetoritet skärskådade, har Utskottet ansett de i detta hänseende tillförne utkomne författningar ; såsom Kongl. Majus Nådiga Resolution och Förordning, under den 8 Januarii 1704 , 13 puncten, angående ersättning för den i och för allmogens rättegångsärender utbetaldé Postporto, Kongl.
CancelliCollegii Specificarion af den 6 Maji 171g, uppå dem som ega Fribrefsrätt och Kongl. Maj :ts' Nådiga Förordning den 27 April 1756, ■om Fribref, flere särskilde AmbetsVerks
Circulairer i samma ämne att förbigå, böra, så vida de möjligen kunnat genom tidens längd råka i förgätenhet, å nyo upplifvas; i hvilket hänseende Utskottet får till Riksens Höglofl.
Ständers godtfinnande hemställa: det må stadgandet beträffande Postfrihets - rättigheten för de fattige och allmogen i rättegångsmål åberopas uti de nu gällande författningar och äfven hädanefter tjena till efterföljd. BeviUnings-Utsiottets Betänka nilen.
Ett lika förhållande har Utskottet äfven förmodat böra ega mm, i anseende till den i PostTaxan af den 12 December 1692, Kongl. CancelliCollegii Instruction för samtlige Postförvaltarne af den 16 Februarii 1707, 11 och ofvanförmälde Kongl. Kungörelse af år 1785 meddelade föreskrift, det ina Bref, som i vigt uppgå ända till ett och ett fjerdedels
Lod betalas för ett Lod , de af två och ett fjerdedels
Lod för två o. s. v. och får således, så vida denna Correspondenter meddelade rättighet torde vara för mängden af Likets innevånare mindre känd och jemväl ub bruk kommen, till Riksens Höglofl.
Ständer vördsarnligtn öfverlemna: om icke hos Kongl. Mnj-.t må i underdånighet anhållas, det desse författningar blifva genom en ny i samma ämne upplifvade.
Till vinnande af en säkrare controll i afseende på de från ett Post-Contoir till ett annat afgående Bref, hafva Riksens Höglofl.
Ständer vid sistlidne Riksdag beslutit, det skola samtlige Post-Contoiren i Riket förses med en svartstämpel för att påtrycka alla afgående Bref.
Af denna inrättning har likväl, enligt Utskottets förmodan, deri åsyftade nyttan icke till alla delar följ t, dock anser Utskottet samma anstalt böra ännu ytterligare fortfara.
Då Postförvaltare lära lika litet som andre
Tjenstemän kunna fritagas från skyldigheten att alltid vara beredde till redovisning, hvilket, utom den allmänna nyttan, måste för en redlig och nitisk Tjensteman medföra en inre tillfridsställelse, här Utskottet trott en säkrare och till ändamålet mera ledande controll kunna, utan att derigenom 34«> Beclllnings Utskottets Bettini anden. hvarken något band eller hinder lägges i vägen för Postens skyndsamma gång eller Postförvaltare störas onder Évpeditions timmarhe, vinnas om Herrar Uandsliöfd ingar uppdragas, att, när deså fur godt finna, antingen sjelfve och i sådant fall försedde med behörig Protocolls förande, eller oek genom eft för tillfället förordnadt ombud, biträdt vid förrättningen af en edsvuren Protocollist, utan förut skedd tillsägelse, infinna sig än å ett, än å ett annat Post Contoir inom Bärset och der vid Postens ankomst öfvervara öppnandet af alla de till stället adresserade Bref, Paquetter och Påsar, samt låta inför sig jemnföra Brefvens antal och vigt med de bifogade chartorne, hvarvid , i händelse förhållandet befunnes rigtigt, sådant borde genom vidimation å chartorne bestyrkas, men, i motsatt fall upptäckte fe! och försnillningar till Ofver.Post Directeuren inberättas; och föreslår ITtskottet vördsarnligen , att i handt/se Riksens Ilöglojl.
Ständer upplyst pröfva detina utgärd gagnande, underdånig an• hell na, om behörig förtskrift i delta ämne , bör till Kongl Majit i underdånighet frnmstallas Börande åter Utrikes Brefvexlingen , fortgår den ännu på sätt detta Utskotts vid Iliksdagen år 181H aflåtne Betänkande utförligare omformaler, och anser Utskottet af de då anförde skal icke Tydligt, att förhöja Postporto derå; likväl finner Utskottet sig böra till Biksens Höglofl Ständer hemställa, om icke regleringen af Postporto för Utrikes Bref, också vid denna Biksdag må öfverlemntis till Kongl. Maj is Kådiga omsorg, för att efter sig företeende anledningar samt an - Bevillnings-Utsiottets Betänk anden.
341 dra magters dermed vidtagne åtgärder, lioja eller nedsätta ofta berörde afgift, på det att Svenska Post»inrättningen må, oberoende af fremmande inflytelse, erhålla dess påräknade inkomster.
Slutligen anser Utskottet sig böra vördsamligen tillkännagifva, att den i Bevillnings Utskottets meranärrinle Betänkande, vid sista Riksdag, omförmälde Svenska Bost - Verkets fordran hos Kongl. Norrska Regeringen, och hvarom Riksens Höglofl.
Stäncjer, under den 11 Junii 1818, med underdånig skrifvelse inkommit, nu blifvit minskad, så att den i Martii månad detta år endast utgjort Nittiofyra Tusende Femhundrade Riks. daler Banco.
Blifvande hvad Bevillnigs-Utskottet sålunda hemställt, till Riksens Höglofl.
Ständer» upplysta pröfning vördsainltgen öfverlemnadt.
Stockholm den 3 Julii 1823. --- *1 ■ ■ ■ v £Ro sg.
Ankom den lo Julli. l8ät3?
Memorial, rörande gjorde anmärkningar i afseende på Utskottets Utlåtande, om en utvidgad Fribreftrält för Städerntf gistratcr, id Riksens Höglofl.
Ständers Bevillnings Ut' skotts, den »8 »istlfdne April, afgifne Utlåtande, rörande en för §täderqes Magistrater utvidgad JTribrefsrätt, njen hvilken Utskottet ansett sig ick* 342 Bevillniugs-Utskotiets Bttänkanden. kunna tillstyrka i betragtande deraf, dels . att berörde Ämbetsverk redan finnas hafva kommit i åtnjutande af den Postfrihet, hvarom Riksens Höglofl, Stander vid sistförflutne
Riksdagen gjort underdånig anmälan, dels ock att en ännu ytterligare utsträckt frihet i desse delar, skulle i betydlig man minska de af berörde inrättning för Statsverkets behof påräknade tillgångar, har blifvit erindrat, hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, af Herr Ehrenborg, Casper:
Att då Post-frihet är för Ambetsärender i allmänhet medgifven bör den icke inskränkas, endast till Tjenstemän på Eandet, utan jemväl rnedgifvas Städerne, som, upphörande, att vara hvad de fordom varit, eller Stater inom Staten, i sednare tider gått i mistning af sitta förra, men nu meia till en stor del på Landet öfverflyttade förmåner, och hvilkas
Ämbetsmän måste ej mindre besörja mycken annan brefvexling, sorn ej kommer Städerne till godo, och för hvilken d.e. således borde åtnjuta Postfrihet, ari ock redan till en del ega en sådan för öfversändande af Brottmåls - ransaknirigar och ali Uppbörd, hvarigenom Controllen är för Ppst-Betjeningen svår att handhafva, så vida icke stadgas det Fribrefven skola på PostContoiren förseglas; samt inom Vallöf].
BorgareSlårufet af Herrar Hagander, Ekelund, Cederborg, Huldberg och Lenning: att deri Sfädernes-Magistrater, i afseende på deras Brefvexling, betagne rätt till en lika Postfrihet, som blifvit alle andra allmänna Ämbetsverk förunnad, innebär en uppenbar orättvisa , att om den hittills åtnjutna moderationen å Postporto för bref utöfver 8 lods vigt Bevillnings-Uiskottets Belänkanden.
343 skulle, på sätt omförmäldt blifvit, upphöra, så skrälle Postporton blifva för Städernes Magistrater ännu mera betungande, att nämnde Ämbetsverk synas, i afseende på den af andra myndigheter åtnjutne Fribrefsrätt , kunna med lika, om icke större skäl, påkalla den, än till ex.:
Bakare- och Bibel Sällskaperne, som äro enskilda Assosiationer; att frågan om den gjorda ' framställningens rättvisa bör föregå den om Statens möjeligen deraf uppkommande förlust, och det af denna sednare omständigheten hem tade- skäf vika för billigheten af saken, och att Postporto för Ambetsbref mest betungar de smärre Städerne, der JLäneBesidenser icke äro, hvarigenom de förstnämde i stället för att hafva någon lättnad framför dc senare, få vidkännas ännu- drygare utgifter; deremot har åter Utskottets, Utlåtande blifvit den 7:de sistlidne Maji bifallet af Hedervärda BondeStåndet , och den i5:de derpå följande af Hög. vördige PresteStåndet.
Då detta ärende å nyo, inom BevillningsUtskottet förekommit, hafva de orsaker, sorn grundadt Utskottets redan fattade Be* slut, blifvit å ena sidan ömförmäld,e med erin ran derom, att desse ej synas vederlagde genom de gjorde anmärkningarne ,. som hvarken vidröra skälen för Utskottets mening eller innefatta nya upplysningar, hvartill äfven korinne, det Utskottets Utlåtande redan blifvit af 2:ne BiksStånd erkändt ; hvaremot åter å andra sidan afseende är fästadt derå, dels att rättvisan och billigheten fordra, att alla Bikets innevånare åtnjuta- lika friheter och att den ene Medborgaren icke vid kännes en tunga, hvarifrån den andra är fritagen, 3 (
4 Bivillnings- Utskotif.tij Betånkandtn. hvilket förhållande skulle inträffa, örn imievånarne i Städerne ännu nödgas betala Postporto för Ämbetsbref under det att
Landet var deiifrån befriadt; dels den anmärkta svårigheten, att eja berörde rättighet finnes Städ er nes Magistrater i visse Ambets*ärender medgifven, förekomma missbruk eller ega en sä kr r controll deremot; dels ock den äfven inom Utskottet besannade prnstän. digbeten att denna afgift mindre drabbar de stör. re Städerne, särdeles X/äne-Eesidénserrie, än de mindre och ofta på ett längre afstånd från nämde ställe belägne Städerne , hvilken måste deti allmänna Styrelsens upprätthållande och fortgången af sådane »render sorn ej tillskynda dem någon enskild fördel , vidkännas den till betäckande af Postporton nödiga kostnad, den der mäste uttaxeras på meranä ronde Städers oftast obemedlad^ Borgerskap: hvilka alla olägenheter anses skola genom en Städernes Magistrater för Ämbetsbref j allmänhet förunnad
Postfrihet upphöra.
Till utrönande af den inom Utskottet rådande meningen, har under’ett saclant förhållande omröstning blifvit anställd, roen då densamma sålunda utfallit, att S:rte af de P esper live Hiksr Stånden ansett Utskottet böra vidhålla dess förra Beslut , hvarigenom en ytterligare Postfrihet blif •t för Städernes Magistr ter i Arn betsa render af* .agen, trun de andie juts trott densamma böra, med anledning af de mot Utskottets U>låtande gjorde anmärkningar, tillstyrkas, får Utskottet data. förhållande till Riksens Huglpfl.
Ständer vördsam i igen inberätta.
Stockholm den 3 Julli 1833- T BtviUningx-Uulottrts Bttänkanden. 545 N:o a o. Ankom den jg Jul i 1S33.
Memorial, rörande, olika beslut, hvari de Re. speCtive Ri/tsStänden stannat i afseende pä Grundertie för den blifvande Bevinningen.
TT. ti särskilde Protocollsl ftdrng af deri 2 , 5 och 7 i denna månad, hafva de Respectiye Riks* Stånden meddelat BevillningsUtskmtet de beslut, hvaruti de hvar fur sig stannat , i anledning af Utskottets afgifne utlåtande ofver de, rörande gruriderne for den blifvande Bevillnjngen, gjorde anmärkningar ; och Ilar Utskottet deraf funnit en större skiljaktighet i afseende på sättet för denna beskattnings utgörande, lin att de derom yttrade meningar kunna med hvarandra sammanjemnkns, med mindre lin att det eller de Stånd, hvars tankar arn från de i friges a fv i karole, skulle finna för godt att, till enighets vinnande, narina sig de mera allmänt antagne åsigterun.
Imedlertid, peli för att så mycket snarare kunna, derest en sådan förening icke står att ernå, fä dessa flir fortgången af Bevillningsutskottets, arbeten vigtiga mai, jemlikt 71 §. i RegeringsFormen samt 3 1 § af Riksdagsordningen under fmstärkta StalslJiskoHets profning hanskjutne, har BeviliningsUtskottc-t ansett sig bura påen gång till Riksens Huglofl- Ständer vördsam!igen ej 'mindre uppgifva hvaruti ofvariornfdrmalde skilj ikttghoti r bestå än ock tillika föreslå VoteringsPioposltionec i samma ämne-. 346 Bevillningsutskottets Betänk anden. 1:0 Utskottets i första puncten af dess Utlåtande gjorde och jemväl af Högloft.
Ridderskapet och Adeln,.
Högvördige PresteStåndet samt Vällofl.
BorgafeStåndet gillade förslag om en personel afgift af hvarje inom Sverige i mantalslängd skaitskrifven person , hvilken borde utgå titan afseende på Ständ eller förmögenhet, olika för Mans och olika för Qvinspersoner , men lika för personer af samma, kön, från och ined fylda 17 till och med fylda 60 års ålder, då den upphör af alla dem , sorn icke af tjenst eller rörelse eg a en inkomst af femtio R.-dr eller som icke efter II Jlrtikeln utgöra Bevillning af Lön, Egendom eller Rörelse, ha jemväl blifvit af Hedervärda BondeStåndet antaget, men med de förändringar, dels att samma, ’ vid fylda 17 års ålder började afgift bör upphöra vid fylda 60 års ålder Jör alla dem, sorn icke af Esén dom, Tjenst eller Rörelse ega en behållen inkomst af Femtio R.-dr , dels ock
Ott den kommer att indelas i fem särskilda Classer , i förhållande till högre inkomst eller någorlunda likhet med stadgandet i 1789 års BevillningsFöroråning , så att om t. ex. första -Classen blefve en half R:dr, skulle den andra blifva 1 R.‘dr, den tredje 2 , den fjerde 4 och den femte 8 R:dr; hvarvid hustrun borde efter stånd och vilkor betala hälften mot mannen , men barn och tjenstefolk utan åtskillnad till första Classen hänföras.
Då begge dessa grunder, eller så väl det vilkor , hvarunder en person är, efter fylda 60 års ålder , förpligtad att erlägga Capitationsafgift, som densamma* förändring till en Glassvis samt BevillningsUtskottets Betdnkanderi. 347 efter inkomst utgående beskattning, icke instämma med hvad Utskottet föreslagit och d'e öfrige Stånden godkändt, får Utskottet vördsamligen och under förutsättande att Hedervärda BorideStåndet ytterligare vidhåller dess förra tanke , till RiksStåndens pröfning öfverlemna följande 2
Den sorn finner att en personel afgift må erläggas af hvarje inom Sverige i mantalslängd skattskrifves person , ulan afseende pä ständ eller förmögenhet, olika för mans- och olika för qvinspersoner , men lika för personer af samma kön, skrifver Ja, den det ej vill, Nej ; vinner Nej : kommetr personella Bevillningeri att indelas i fem särskilda Classer i förhållande till hagre inkomst, eller någorlunda likhet med stadgandet i 1789 års BevillnirigsFörordning , så atc om t. éx. första Classen blifver en half R:dr , skulle den andra blifva 1 R:dr, den tredje 2 , den fjerde 4 och den femte 8 R:dr ; börandes Hustrun efter stånd och vilkor betala hälften emöt Mannen, men barn och tjenstefolk utan åtskillnad till första Classen hänföras.
II :o.
Den sorn bifaller att personella afgitfen skall upphöra för alla dem från och med fylda 60 års ålder, hvilka antingen icke af egendom, tjenst elter rörelse ega en inkomst af Femtio R;dr, eller icke efter II Artikeln utgöra Bevillning äf Lön , Egendom eller Rörelse , voterar Ja ; den det ej vill , Nej ; 348 BeviHrtingifjtekoitets
Bet elni an den* vinner Nej : upphör personella Bevillning? - afgifren från och med fylda 60 års ålder för alla, sprp icke af egendom , tjenst eller rörelse c-ga en behållen inkomst af Femtio R:dr. 2:0
I afseende åter på grunden för BevilJningen efter II Artikeln har den skiljaktighet företett sig , atf då Ijöglofl.
Ridderskap^? och Arlelp, Högvördige Ppestefjtandet samt Vallöf}. BqrgareStåndet , på BeyiliningsUtskottets derom gjorde förslag, f-,stställt dep synliga förmögen hoteli ti|l grund för der; blifvande Bevillningens utgörande, har Hedervärda Bondeståndet deremot antagit hvad 1810 års författning föreskrif. ver, så att hvarje skattskyldig bör, antingen genom progressiv afgift efter behållen inkomst, ejler efter särskild tariff, såsom skydds- eller minimi afgift, utgöra deri Bevillning, spm för hqnom , efter ettdera af dessa taxering^ sätt, högst uppgår, med iakttagande af det project, Hr Landshöfdingen von Törne, vitl J$i5 års Riksdag, af. gifvit, hvilket i fråga om behållna itikomst-afgiftcris indelning i 96 classer från och med en till och med 20,000 Riksdaler, samt med viss prq* cents förhöjning derutöfver, jemte särskild bevillning af sterbhus , testamenten och fidei commiss m, m. bör tjena till efterrättelse t till följd hvaraf BqndeSlåndet ansett vidare yttrande icke behofligt öfver Utskptretu förslag om Beyillnirigs: afdrag för Ränta i upplåntg Capitaler, rörande alternativa framställningen om edgång för Borgenärer da lagsökning ansfälles , till utrönande huruvida nämnde Bevillnings.afdrag fått tillgodo» Bevillning* UtxRottet» Belänkandtn. 34$ njutas af Gäldenär, örn Bevi hången* beräkning efter värdet af all fast Egendom, samt å Busttjenstrnarker, för rotefrihet och fair Qvarnar om Bevillning af Handlande, Fabriqueurer, Skeppsredare, Handtverkare, Borgare m- fl. i förhållande till deras rörelse, 0111 Bevillning af Bergverk och särskildte Manufacturier, samt
Verk och inrättningar på landet efter en viss classification, Orri Tjeristemäns beskattning, och om Bevillning af vissa Societeter, Vefk och Vinstmedel, i hvilka delar, såsom alla inbegripne under de af Ståndet godkände förut anmärkte hufvudgrunder.
IJtskottets lieiriställanden blifvit ansedde icke fordra annan åtgärd , än att BondeStåndet förväntade det Utskottet framdeles, när frågan orri Bevillningens fördelning och den allmänna Minimitarilfens upprättande förekommer, iakttager hvad om ständ ig lie terne härutinnan påkalla, utan rubbnihg af Ståndets i öfrigt fattade Beslut.
Då striden emellan desse tvänne, hvarannan rakt motsatte, hufvudgrunder icke lär, utan votering. kunna slitas, får BevillnihgsUtskottet vördsamt framställa eti så lydande proposition i detta ämne. lilio.
Den som vill, att den synbara förmögenheten må, i enlighet med grunden flir den nu gällande Btvillnings Förordningen , beskattas, voterar Ja; den det ej vill.
Nej j; vinner Nej : så kommer Bevillningen alt åutgå efter de i lSia års Bevillnings-Förördtiing antagne, grunder, antingen genom progressiv afgift efter behållen *n« 3 5° HeviUningS'Utsiottets Betänk anden. komst, eller efter särskild tariff, såsom Skydds» eller Minimi-afgift, hvilketdera fdr den skauskyldige, 'efter dessa taxeringssätt högst belöper, och med iakttagande af Herr Landshöfdingen von Törnes vid 1815 års Riksdag nppgifne förslag, om den behållna inkomst - afgiftens fördelning i g6 Classer, samt en särskild Bevillning afSterbhus, Testamenten och FideiComisser, i sammanhang hvarmed Utskottets förslag rörande Bevillnings-afdrag för ränta å upplånte Capitaler, edgång för Borgenär vid Lagsökningars anställande ; Bevillningens beräkning efter värdet å ali fast Egendom,, för Rusttjenstmarker , Rotefrihet och Qvarnar, Bevillning af Handlande , Borgare och andre Städernes innevånare, af Bergverk och särskildte Manufacturier m. in.; af Tjenstemän samt af visse Societeter, Verk och Vinstmedel komma att förefalla, och beskattningen deraf lämpas efter sist omförmäldte grund. 3:0 Rörande den nu flir Gäldenär föreslag* na rätt, att , utan undantag af alla Cassör, sorn af sine capitaler njuta sex för hundrade, ofelbart erhålla ersättning för elen förskjutna Bevillningen, har Högvördige PresteStåndet förklarat att dervid borde hädanefter förblifva vid hvad i detta afseende uti förra Eevillnings-Förordningen är föreskrifvet, eller att från detta allmänna stadgande undantagas fonder för fromma stiftelser, som till fattigförsörjningar och fattige barns un. dervisning äro anslngne.
Men så vida Utskottets yttrande . blifvit i denna del af de trenne öfrige Respective Riks. Stånden, utan alla undantag, godkänt, anser Be.
Eevillniugs-ZJtskottets Betänkanden.
351 villningsUtskotfet sig böra för målets afgörande , genom Höglofl. förstärkta SlatsUlskottet framlägga följande Proposition till Votering.
IV.o.
Den som bifaller det skall Bevillningsafdrag ofelbart ega rum uti alla Cassör utan undantag, hvilke af sine Capitaler njuta sex för hundrade , skrifver Ja; den det ej vill, Nej; vinner Nej : så undantages från ofvanberördé skyldighet de fonder för fromma stiftelser , som till fattigförsörjningar och fattige barns undervisning äro ansi agne* 4:0
Det af BevillningsUtskottet gjorde samt af Höglofl. Ridderskapet och Adeln, Högvördige PresteStåndet samt Vallöf!, BorgareStåndet godkände förslag, om bibehållandet af en Mirhmi-tabell för fastighetsvärdet å landet, har icke blifvit af Hedervärda BondeStåndet biträdt; meri då denna skiljaktighet icke synes kunna häfvas annorledes an genom Höglofl. förstärkta StalsUtskottets Utlåtande i ämnet, får BevillningsUtskottet uppgifva ett så lydande vördsamt förslag till voterings-proposition ; V to.
Den som vill att en Minimi-tabell för fastighetsvärdet på landet må bibehållas , voterar Ja; den det ej vill, Nej; vinner Nej t kommer den förerdagne Minimi-tabellen för fastighetsvärdet på landet, med deri inbegripne fördelning
Länen emellan, att alldeles försvinna. 5:0
Den fyllnads. afgift, som tillförene såsom 552 Bevillningt Utskottets Betilnkandtn.
Uandttnl Is-ersätt ning särskildt efter <j:de Ariillen utgått, oell äfven hädanefter hörle, jemlikt Utskottets af tunne bland de Respective RiksSlån den gillade tanke, med vissa procent på hvirje full Riksdaler, och i lika förhållande föret! mindre belopp, beräknas och utgöras för all Bevillning, sorn erlägges efter II Artikeln, dock med de i förenämnde 4 Art medgifne undantag och hvarom en särskild $ borde, på sätt Uiskottet i dess senare utlåtande yttrat, i 4 Artikeln inflyta har Hedervärda BondeStåndet ansett kunna och böra hädanefter undvikas, då Ståndet både i stället för denna afgift, samt i allmänhet vid Be* villriingens utgörande stadgat: att, om emot för. modan tillämpningen af de nu fastställde grunder, skulle medföra verklig brist i Bevillnirgssummans påraknade belopp, mi det tillhöra Riksens Ständers F ull magt ige i Banqtien och RiksgäldsContoiret att proportionaliter höja afgifterne på alla Bevillnings-Artiklar, så att fyllnad med säkerhet erhå lies
Under ett sådant sakens skick och enär det sednare stadgandet eller den åt Riksens Ständers Fullmägtige uppdragne rätt, att, efter sig fnre^ teende omständigheter, höja Be villninps-afgiftc-rne, synes snarue hafva afseende å Bonde Ståndets förut fattade beslut, rörande
Be villningens utgörande efti r behållen inkomst och följaktligen böra i sammanhang dermed antagas eller afslås, än egentligen angå den nu ifråg: varande så kallade Fyll* nads-afgiften, torde det ej utan orsak kunna anie* betänkligt, au vid uppställningen af en votering* - Bivillningt- Utskottets Betänk anden.
353 terings proposition i detta ämne, dervid fästa' ett •v ilkor, sorn ej under Utskottets eller Respective RiksStiinderis öfverläggningar blifvit med det foreslagne systemet sammanstäldt och till dess grunder och verkningar afsell, utan har Utskottet således, likväl med förbehåll, att om Hedervärda Ronde-St:1ndc-ts framställning , om en efter behål. len inkomst utgående Bevillning, vinner bifall, få sig öfver denna föreslagna säkerhet för den bestämda summans utbekommande , särskildt utlåta, nu endast vördsamligen föreslå en så lydande Proposition:
Viro.
Den som bifaller att hela den 4 Art. må försvinna och deremot en § i 2 Art. inflyta af innehåll r att den fyllnadsafgift, sorn tillförene särskildt utgått såsom DandtTulIs-ersättning , kominer äfven hädanefter med vissa procent på hvar. je full Riksdaler och i lika förhållande för ett mindre belopp att beräknas och utgöras för all Bevillning, som erlägges efter 2 Artikeln, dock med de i förenämnde 4 Artikel medgifne undantag, voterar Ja; den det ej vill , Nej ; vinner Nej: kommer Fyllnads-afgiften eller den beskattning som tillförene särskildt utgått såsom LandtTulls* er. sättning alt hädanefter upphöra. 6:0 Till Riksens Högiofl.
Ständers pröfning har Utskottet i dess afgifne utlåtande hemställt: huruvida icke en Bevillnings-afgift för bruket och nyttjandet af vissa öfverflödsvaror må utgå, Utskottet likväl förbehållet, att sedan Bevillnings.
Bihang till Riks. St* Brot. 1823. 5:f« Sami. 2 j. 354 Bevillning! -XJtslottets Bettini anden.
Summan blifvit af Riksens Högloft.
Ständer fast" stäld, få inkomma med förslag rörande det sätt och tili hvilket belopp samma afgift må utgöras.
Denna framställning har blifvit bifallen af HögJofl.
Ridderskapet och Adeln utan alla förbehåll och af Hedervärda BondeStåndet med vilkor att bruket af Brännvin och Tobak härvid i-cke kommer i beräkning, men deremot af Högvördige PresteStåndet och Vällofl.
BorgareStåndet ogillad.
En så beskaffad olikhet i åsigter, lär, efter Utskottets förmenande, svårligen kunna annorlunda än genom votering afgöras, och får Utskottet i sådant afseende till Riksens Höglofl.
Ständers pröfning vördsamt öfverlemna följande proposition: V3I:o