Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer ansett för ärendets pröfning erforderliga och hvilka uppgifter upptogo så väl förhållandet med inkomsterna för då sednast förflutna tio år, sorn afkortningar derå, jemte de i och för uppbörds-bestyret och kontrollen belöpande kostnader under samma tid, i underdånighet anförde, att, enär inträffade alltför höga eller alltför låga markegångspris under sednaste fem år knnde lemna ett medelpris, som verkade menligt antingen för Statsverket eller för de förvaltande Verken, Stats-kontoret ansåg, det ett medium för tio år företrädesvis borde begagnas vid uppgörandet af ifrågavarande förslags-beräkningar, helst detsamma måste anses innebära ett resultat, som mer närmade sig till det rätta, hvadan äfven, der det låtit sig göra, den af Stats-kontoret uppgjorda beräkning vore grundad på förhållandena under den längre tidrymden; hvarjemte Stats-kontoret, som i öfrigt instämde uti den af Rikets Ständer yttrade åsigt, att all krono-uppbörd, skatt och afgift, af hvad namn den vara må, borde ingå till Stats-verkets kassor, likväl ansåg det härvid af Rikets Ständer ifrågaställda undantag af de till Riksgälds-kontoret inflytande beviilnings-medlen icke vara lämpligt eller af behofvet påkalladt.
Vidare hade Kongl.
Majit i ämnet hört de till uppgörande af förslag i afseende å skatteväsendets samt uppbörds- och redogörelse-verkets förenklande serskildt utsedda kommitterade, hvilka uti afgifvet underdånigt utlåtande den 31 Maj 1847 hufvudsakligen biträdt det af Rikets Ständer framställda förslag, samt, med bifogande af utredning utaf hvart och ett Verks inkomster, i underdånighet föreslagit de af dessa inkomsters serskilda beskaffenhet föranledda bestämmelser och stadganden rörande desammas framtida uppbärande och redovisande. i Stats-Utskottets Utlåtande, N:o SJ, Litt.
Kongl. Maj:t, som derefter tagit uti öfvervägande hvad Rikets Ständer i förutnämnde hänseende underdånigst hemställt, jemte hvad i anledning deraf så väl Stats-kontoret och öfrige vederbörande, som ofvanbemälde kommitteraöe anfört, har, uti den nu aflåtna Nådiga Propositionen, täckts förklara, det Kongl. Majit funne den utaf Rikets Ständer, i deras den 9 Mars 1830 förnyade underdåniga framställning yttrade åsigt om fördelarne deraf, att alia allmänna medel å ett och samma ställe levererades och redovisades, vara på goda skäl grundad.
Ehuru, sedan berörde framställning gjordes, det i afseende å vissa afgifter, anslagne till åtskilliga under Krigs-Kollegii förvaltning ställda kassor, blifvit förordnadt, att de skola uti allmänna kronoräkenskaperna fastän under serskilda titlar, intagas, och medlen levereras till Stats-kontoret, för att derifrån till Krigs-Kollegium anordnas, vore likväl, äfven i fråga om dessa medel, derigenom hvad med ifrågavarande framställning åsyftats, endast tiil någon del vunnet; och då en förändring i ofvanberörde syftning skulle i väsendtlig mån bidraga till förenkling af förvaltningsbestyren samt, i följd deraf, jemväl medverka till förminskning af tjenstemanna-personalen, ansåge Kongl.
Majit densamma böra utföras så vidsträckt, som sådant, efter pröfning af de i afseende å hvarje uppbördstitel förekommande omständigheter, låter sig göra; dock att, på sätt Rikets Ständer jemväl yttrat, dervid icke borde ifrågakomma serskilda fonders kapitaler och intressen eller arrenden af dem tillhörande egendomar, äfvensom, hvad anginge vissa inrättningars inkomster af böter, Kongl. Majit funne frågan derom böra anstå till behandling i sammanhang med ifrågaställd allmän reglering angående alla böters ingående till Staten.
I afseende å sättet för de serskilda fondernes och inrättningarnes godtgörande för sådane dem nu tillflytande inkomster, som skulle komma att till Stats-verket öfverflyttas, har Kongl. Majit, lika med Rikets Ständer, ansett, att, om de åsyftade fördelarna skola vinnas, ersättningen borde meddelas genom anvisande af bestämda anslag, i hvilket fall Kongl.
Majit likväl, enär berörde inkomster nu äro af Stats-regleringeu oberoende, ville vid förändringen hafva fästat enahanda vilkor, som då mötespassevolancen emot Statsanslag upphäldes, eller att, om de anslag, hvilka sålunda, i öfverensstämmelse med Kongl.
Majlis nu gjorda framställningar, kunna varda anvisade, utan Kongl. Majits nådiga samtycke, af Rikets Ständer förändras, det då skulle ankomma på Kongl. Majit att förordna, det förstnämnde inkomster ånyo skola enligt nu gällande stadganden uppbäras.
Till undanrödjande af de betänkligheter, hvilka i sistberörde hänseende skulle kunna uppstå emot vidtagandet af de föreslagna förändringarna, har Utskottet, innan de serskilda Stats-Utshottets Utlåtande, N<o åi, Litt.
,4. 5 förslagen till pröfning förelagas, ansell sig böra, för den händelse att Rikets Ständer skulle bifalla hvad Kongl.
Majit i nåder föreslagit, hemställa, att dervid tillika lemnäs det medgifvande, att, derest vid en blifvande riksdag de ersättningsanslag, hvilka nu kunna varda anvisade, utan Kongl. Majlts nådiga samtycke borttagas eller förändras, det då må ankomma på Kongl. Maj:t att förordna, det de ifrågavarande inkomsterna ånyo skola enligt nu gällande stadganden uppbäras Utskottet har, med all den noggrannhet, ärendets vigt fordrat, tagit detsamma i öfvervägande, och går nu att öfver de serskilda förslagen sig utlåta, dervid följande samma ordning, som uti den nådiga Propositionen är vorden i afseende å de olika ämnenas behandling iakttagen. i;o.
Pässevolance-mcdlcn. a).
Mötes-Passevolance-afgiften har redan, enligt Rikets Ständers beslut vid 1840 och 1841 årens riksdag, med förstnämnde år upphört, och ett årligt anslag af 186,669 R:dr blifvit å Riks-staten uppfördt, till bestridande af kostnaderne för indelda arméens underhåll och sjukvård under möten, marcher och mönstringar; hvadan, i afseende å denna afgift någon åtgärd numera icke erfordras. b).
Four åge-Pass ev olane en har Kongl. Maj:t ansett utan olägenhet kunna bland Stats-verkets inkomster ingå, emot anvisande af motsvarande kontant anslag.
Som denna afgift icke förrän efter mötes-passevolansens upphörande finnes i Rikshufvud-boken serskildt upptagen, hade Stats-kontorets uppgift endast omfattat förhållandet dermed för åtta år, under hvilken tid afgiften utgjort per medium 32,330 R:dr 11 sk.; hvadan Kongl. Majit föreslagit, att å Riks-staten bland Stats-verkets inkomster borde, under titel:
Fou» rage-afgift vid indelda Kavalleriet upptagas i rundt tal 32,300 R:dr, hvilket belopp sedermera, enär uppbörden komme att blifva beroende af fourage-priserne, borde vid framtida 0 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 5/, Litt. A. Stats-regleringar derefter jemkas.
Såsom uppbörds-arfvode och remisslage å dessa medel utgå för' närvarande procent, utgörande för förstnämnde summa 363 R:dr 31 sk. 2 rst., hvilket belopp ''följaktligen borde vid ersättningens bestämmande afräknas.
Om, med iakttagande häraf, det blifvande ersättnings-anslaget blefve vid hvarje
Stats-reglering fastställdt efter medium af uppbörden under viss föregående tid, skulle väl fonden på det hela komma att; åtnjuta enahanda belopp, hvartill dess inkomster, efter nu gällande uppbördssätt, kunde uppgå; men då emedlertid svårighet möjligen skulle uppstå derigenom, att, under någon-period, i följd af större stegring utaf fourage-priserne, fouragerings-kostnaderi blefve större, än det efter förhållandet under en föregående tidrymd lämpade anslaget utgjorde, liar Kongl. Maj:t i Kader föreslagit, att, på det, utan all förlust för Statsverket, en dylik olägenhet måtte förekommas, ersättningen för hvarje år tili Fourage-passevoiance-fonden måtte utgå med värdet å sammanlagda qvantiteten af de fourage-persedlar, som vederbörande rusthållare skola aflemna eller liqvidera, beräknadt för hvarje län efter länets markegång, med afdrag likväl ifrån beloppet af 1^ procent; och borde fördenskull anslaget såsom förslags-anslag uppföras.
I afseende å ifrågavarande afgifts uppbärande för Stais-verkets räkning har Kongl. Maj:t täckts föreslå följande bestämmelser: » a), att det årliga bidrag, som de rustande vid indelda Kavalleriet, enligt nu gällande stadganden, skola utgöra för ryttarhästarnes utfodring under möten, marcher och väntningar, bör för alla de rusthåll, hvilkas samtliga delegare förklara sig villige att på en sådan förändring ingå, kontant erläggas med ett, för fern år i sender, efter medium af de tio nästföregående årens markegång för orten, bestämdt pris å de fourage-persedlar, för hvilka afgiften bör beräknas; b), att för de rusthåll, hvilkas delegare icke medgifva berörde förändring, nu gällande stadganden om rätt till leverering in natura samt om afgiftens beräknande fortfarande skola tjena till efterrättelse, hvarvid, der Severing eger rum, värdet af det in natura aflemnade, beräknadt efter den markegång, som annars för afgiften skolat tagas till grund, bör Fourage-passevolanee-fonden påföras, i afräkning å det för samma fond anvisade anslag; och c)j att den för hvarje är belöpande kontanta fourage-afgiften bör till hela sitt belopp erläggas vid uppbördsstämma!» för samma års kronoutskylder; i följd hvaraf det år, Stats-Ltskottets Utlåtande, N:o .51, Litt.
A. 7 då förändringen vidtager, första hälften af årets afgift icke .skulle komma att. enligt nu gällande föreskrifter, i sammanhang med föregående årens utskvlder uppbäras.
Ifrågavarande afgift utgöres för närvarande af hvarje helt rusthåll med 25
L® hö, 1 tunna hafre och 5 IM råghalm eiler dessa persedlars värde efter Länets markegångspris för det nästföregångna året; och äro från samma afgift befriade ej mindre de rusthåll, hvaraf vacance-afgift utgöres, än ock de till hingsthållning anslagna rusthållsnummer.
Uppbörden verkställes en gång om året eller vid samma tillfälle, som den öfriga kronouppbörden, hvarvid den belöpande fourage-passevolance-afgiften för sednare hälften af det sistförflutna och förra hälften af det pågående året erlägges.
De af Kronofogdarne i Landtränterierne levererade afgifterne insändas derefter (ill Kongl. Stats-kontoret, som utassignerar medlen till Kongl. Krigs-kollegium.
Som Utskottet funnit det af Kongl. Majit föreslagna föiändrade uppbördssätt medföra en betydlig lindring uti det, med ifrågavarande afgifts debiterande och redovisande nu förenade, besvär, och förändringen kan till vägabringas utan någon förlust för Stats-verket, eller olägenhet för de skattskyldige, har Utskottet ansett sig böra i hufvudsaken tillstyrka bilall till hvad Kongl. Majit i berörde hänseende föreslagit;, dock finner Utskottet, att åtskilliga olägenheter för de rustande skulle kunna uppkomma, i händelse den kontanta ersättningen för rusthålls-innehafvarnes årliga bidrag komme att utgå med ett, för fem år i sender efter medium af de tio nästföregående årens markegång bestämdt pris, helst, om under en längre följd af år fourage-priserne varit mycket höga, den, efter dessa års medélpris, beräknade högre afgift likväl skulle komma att, tili de skattskyldiges obilliga betungande, under påföljande fem år oförändradt fortfara, fastän priserne under sistnämnde tid betydligt och måhända till hälften nedgått, samt sålunda den minskning i afgiftsbeloppet, hvilken borde blifva en följd af fourage-prisernes fallande, icke komma den til! godo, som blott på kortare tid innehaft ett, ifrågavarande afgift underkastadt, hemman, men, vid de fem årens förlopp, detsamma afträde, hvaremot, om afgiflen för hvarje år uträknades efter föregående 10 års medium, densamma alltid mera närmade sig fourage-persedlarnes gångbara pris och blefve mer jemnt och lika fördelad på hvarje år, så att omvexlingarne uti dess belopp voro föga kännbara.
Derjemte har den bestämmelse, sorn. i afseende på afgiftens uppbärande för Stats-verkefs räkning blifvit föreslagen,'eller att förändring skulle ega rum endast för de rusthåll, hvilkas samtlige delegare förklarade siri villige ett derpå ingå, äfvenledes synts Utskottet mindre lämplig, enär det kunde inträffa, 8 Stals-Utskottets Utlåtande, N:o SI, Litt.
A. att en delegare med obetydlig andel i rusthållet skulle kunna lägga hinder i vägen för förändringens tillvägabringande, oaktadt öfrige delegare dertill vore benägne; hvadan Ut* skottet, i likhet med hvad Rikets Ständer vid sistlidne riksdag, i fråga om båtsmansbeklädnadens öfvertagande af kronan, beslutat, anser, att, om pluraliteten af rusthålls-intressenterne, beräknad efter hvarderas andel i rusthållet, vill till förändringen samtycka, den* samma då må försiggå; och hemställer Utskottet, på dessa skäl, att Rikets Ständer måtte besluta: i:o att Fourage-passevolance-afgiften hädanefter skall, i sammanhang med den allmänna Krono-uppbörden, redovisas och bland Stats-verkets inkomster med 32,300 Rdr i Riks-staten uppföras under titel: "Fourage-afgift för indehla Kavallerietsamt att, med afdrag af Uppbördsprovisionens ungefärliga belopp, såsom ersättning till Fourage-passevolancefonden, ett förslags-anslag af 32,000 Rdr må uppföras på 4:de Hufvudtiteln, att utgå, på sätt Kongl. Maj:t föreslagit; och 2:o att det årliga bidrag, som de rustande vid indelda Kavalleriet, enligt nu gällande stadganden, skola utgöra för ryttarhästarnes utfodring, möten, marscher och mönstringar, skall för alla de rusthåll, der pluraliteten af intressenterne, beräknad efter hvarderas andel i rusthållet, ingår på den ifrågavarande förändringen, kontant erläggas med ett, årligen, efter medium af de tio nästföregående årens markegång för orten, bestämdt pris. e).
Trosspassevolance-afgiften.
Maj:t ansett denna afgift jemväl lämpligen kunna bland Stats-inkomsteme upptagas, med undantag endast af hvad som erlägges af de rustande vid Bohus Läns södra batalion, hvilken sednare afgift, på grund af Kongl.
Brefvet den 14 November 1842, försvinner, i den mån dåvarande Kompagni-chefer, hvilka blifvit försäkrade om densammas uppbärande, från sinaftjenster afgå, hvadan nämnde afgift, så länge den fortfar, borde serskildt i stadgad ordning uppbäras och till KrigsKollegium levereras; har Kongl.
Maj:t, enär afgiften för öfrige korpser utgör 17,682 Rdr 24 sk., behagat föreslå, att bland Stats-verkets inkomster, under benämning, Trosspaesevolance-afgtft måtte upptagas i rundt tal 17,680 Rdr, och motsvarande belopp å 4:de Hufvudtiteln uppföras såsom anslag till trossens underhållande under fred ; hvilken förändring likväl Stals-Utslcottets Utlåtande, N:o 51, Litt.
A. 9 likväl icke skulle komma att medföra rubbning af nu gällande stadganden rörande de serskilda eller ökade bidrag, som för trossens fortskaffande eller underhållande i krigstid vid vissa regementen böra af rusthållarne utgöras.
Denna afgift utgår, enligt åren 1775, 1776, 1777 och 1783 afslutade kontrakter, med bestämda kontanta bidrag vid nuvarande indelda Kavalleri-korpser och det, i sednare tider till Infanteri förvandlade Kavalleri, med undantag af de i Jemtland belägna rusthåll.
Beträffande tiden och stället för trosspassevolans-medlens uppbärande och redovisande m. m., så gälla härom samma stadganden, som i afseende å fourage-passevolans-afgiften; hvadan Utskottet, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad rörande sistberörde afgift blifvit i nästföregående punkt hemstäldt, tillstyrker Rikets Ständer att, med bifall till hvad Kongl. Maj:t föreslagit, besluta, det ifrågavarande, till Trosspassevolans-fonden hittills ingående afgift må under titel:
Trosspassevolans-afgift upptagas bland Stats-verkets inkomster med 17,680 Rdr och samma belopp uppföras ä 4:de Hufvud-titeln såsom anslag till trossens underhållande under fred. 2.:o. Militie-iioställs-Massan.
Denna kassas nuvarande inkomster af reservhemmans-räntor och tionde samt säteri-frihetsmedel äro jemväl ar Kongl.
Majit i Nåder föreslagne att utbytas emot anslag å Riks-staten; varande å nu gällande
Riks-stat räntorna upptagna till ett kronovärde af 2,010 Rdr 20 sk. 2 rst., med förslagsvis beräknadt markegångsvärde af 11,573 Rdr 16 sk. samt spanmålen uppförd till 306 tunnor, beräknade till 1,836 Rdr; Och har Kongl. Maj:t alltså ansett nämnde räntor och tionde böra ingå bland Stats-verkets behållna inkomster af dessa Titlar och följaktligen beräkningen deraf med motsvarande belopp ökas.
Då kassans inkomst af berörde medel, med tillägg af observationsmedlen, utgjort per medium 14,957 Rdr 23 sk. 3 rst., skulle således, om tionden, hvars lösen icke är afskiljd, endast beräknas efter statspris eller 6
Rdr tunnan med 1,836
Rdr, på ordinarie räntan belöpa 13,121 Rdr 23 sk. 3 rst.
Hvad åter beträffade Säterifrihets-afgifterne, hvilka erläggas af innehafvarne utaf åtskilliga till boställen anslagna frälsehemman, så ansåg Kongl. Majit deremot, med afseende å deras obetydliga belopp, eller tillhopa i medeltal endast Bilt. till Ii St.
Prot. 1S50—51. 4 Sami. 1 Afd. 14 Haft. 2 10 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 51, Litt. A. 26
Rdr 35 sk. 2 rst., bibehållandet af en dylik inkomst-titel vara mindre lämpligt; hvadan Kongl. Majrt i Nåder behagat föreslå, det Rikets Ständer måtte medgifva dess upphörande vid den tidpunkt, då nu ifrågaställda förändring skulle komma att vidtaga.
Då, i afseende å bestämmandet af det ersättnings-förslag, som till Militie-boställskassan bör anvisas, förekomme, hvad hemmansräntorna och tionden beträffade, att dessa äro af varuvärdenas möjliga omvexling beroende, hvadan ersättningen för denna del af inkomsterne syntes böra så bestämmas, att den kunde, efter nämnde värdens förändring, lämpas, har Kongl. Maj:t täckts föreslå, att berörde ersättning måtte beräknas sålunda : a) att sedan, hvad de Militie-boställs-kassan tillslagna hemmansräntor angår, desamma blifvit uträknade efter medelmarkegången för de sednaste tjugu åren, och dervid serskildt bestämdt, huru stor del deraf, som inom hvarje markegångssättnings-distrikt af markegång berott, denna sednare del af räntorna utbytes emot en, efter nämnde medelmarkegång, deremot svarande qvantitet spanmål af samma slag, som tionden inom di striktet och hvilken spanmälsqvantitet sedermera tages till grund för den årliga ersättningen samt godtgöres, på sätt här efteråt förmäles, hvaremot för den öfriga delen af räntorna, jemte forsellönen för så väl deruti inbegripen spanmål som tiondespanmålen, bestämmes ett kontant, oföränderligt, årligt anslag; samt b) att ej mindre det i föregående moment omförmälde spanmåls-anslag, som, i stället för den utaf markegång beroende andelen af hemmansräntorna, skulle blifva fast stäldt, än ock den anslagna tionde-spanmålen, årligen godtgöras efter enahanda beräkning, som ligger till grund för liqviderändet af kronans behållna tionde-spanmål inom di striktet.
Beträffande serskildt säteri-frihetsmedlen, så har Kongl. Maj:t behagat föreslå, att de måtte godtgöras medelst tillökning i det kontanta anslaget, af jemt 26 Rdr; Och då, med tillägg af dessa 26
Rdr jemte observationsmedlen, hemmansräntorna och tionden uppgått i medeltal till 14,984 Rdr 10 sk. 5 rst., hvarifrån dock borde afdragas provisioner, remisslage och restitutioner, utgörande per medium 96 Rdr 36 sk. 7 rst., ansåge Kongl. Maj:t, att, för närvarande borde, till godtgörande af den ersättning, som, efter förutnämnde grunder, kan för nämnde kassa belöpa, anvisas ett förslags-anslag af 14,900 Rdr; hvaremot Kongh Majtt funne någon förändring med kassans öfrige inkomster icke böra vidtagas.
Enligt hvad Utskottet af handlingarne inhemtat rörande tillkomsten och uppbör - Stats-Uukottcts Utlåtande, N:o SI, Litt.
A. ii den af de Militie-Boställs-kassan anslagna inkomster, hvilka nu äro i fråga att utbyta* emot kontanta anslag, utgå desamma under följande titlar: a) Räntor af de till Officers-boställens förseende med karaktershus och källare vid indelningsverkets upprättande, anslagne s. k. reserv-hemman till ett visst bestämdt antal vid hvarje regemente; b) Säterifrihets-afgifter af åtskillige till boställen vid 8 serskilda regementen anslagna frälsehemman; samt c) Kronotionde, bestående af vissa tunnor af den för indelda Arméen anvisade tionde-spanmål, utgående i Ostergötlands och Jönköpings Län; skolande dessa räntor och medel af Uppbördsmännen till Landtränterierna levereras och, från hvarandra afskiljde i specialräkningarne, serskildt redovisas, samt medlen från Landtränierierne till Kongl. Räntekammaren öfversändas, för att derefter af Kongl. Stats-kontoret Kongl.
Krigs-Kollegium tillhandahållas.
Hvad nu först beträffar förslaget angående Säterifrihets-afgifternes upphörande, så har Utskottet, med afseende å det obetydliga belopp, hvartill de uppgå, lika med Kongl. Maj:t, funnit deras beräknande bland Stats-verkets inkomster mindre lämpligt och tillstyrker derföre Rikets Ständer att medgifva, det dessa afgifter hädanefter må upphöra och de skattskyldige efterskänkas.
Vidkommande derefter ofvanberörde inkomsters utbytande emot kontanta årliga anslag, så, enär genom det föreslagna sättet för ersättnings-anslagens bestämmande någon förlust för kassan icke kan uppkomma och förändringen icke heller kommer att på förhål landet emellan Stats-verkets inkomster och utgifter hafva annat inflytande, än att den forsellön, från erläggande hvaraf de skattskyldige genom ränte- och tionde-spanmålens indragning till Kronan, befrias, i någon mån ökar den kontanta ersättningen utöfver det belopp, som bland Stats-verkets inkomster under sistberörde titlar sålunda komme att ingå, har Utskottet icke tvekat att biträda ifrågavarande till uppbörds-sättets förenkling ledande och på de skattskyldiges rätt icke i något hänseende menligt inverkande förslag; hvadan Utskottet tillstyrker Rikets Ständer att, i öfverensstämmelse med hvad Kongl.
•Maj:t föreslagit, besluta, l:o ätt från den, vissa Stater, Verk och Inrättningar anslagna delen af den Ordinarie räntan afdrages det belopp, hvartill nämnde kas - Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 51, Litt.
A. sas räntor efter hittills följdt beräkningssätt blifvit i förslagsvis kalkyleradt markegångsvärde upptaget eller 11,573 rdr 16 sk.; samt den Stats-verket behållna delen af nämnde vänta, nu vanligen beräknad efter 5 föregående års medium af hvad denna inkomst utgjort, deremot ökas med’ett, det verkliga värdet närmare motsvarande, belopp af 13,121 rdr 23 sk. 3 -r:st., eller samma summa, som den Nådiga Propositionen upptager; äfvensom att den, med 306 tunnor och ett värde af 1,836 rdr, Kassan anvisade tionde, öfverflyttas från den vissa Stater, Verk och Inrättningar anslagna tiondespanmålen till den Kronan behållna delen af samma spanmål; hvaremot ett kontant förslags-anslag af 14,900 rdr bör, under titel: Militie-Bostallskassan, ersättning för indragna hemmansräntor, tio de och säteri-frihets-afgifter, å 4:de
Hufvudtiteln uppföras i stället för det å samma Hufvudtitel för denna kassa nu upptagna anslag af indelda räntor och krono-tionde; 2:o att det årliga ersättnings-anslaget måtte bestämmas på följande sätt: a) att sedan, hvad hemmansräntor nu beträffar, den del deraf, sorn inom hvarje markegångssättnings-distrikt pä markegång berott, blifvit uträknad efter medel-markegången för de sista 20 åren, utbytes denna del af räntorna emot en efter medel-markegången för samma tid, deremot svarande qvantitet spanmål af samma slag, som tionden inom distriktet, och hvilken spanmåls qvantitet, en gång för alla bestämd, sedermera tages till grund för den årliga kontanta ersättningen till kassan för denna del af räntorne samt godtgöres, på sätt här nedan förmäles; hvaremot för den öfriga delen af räntorne, d. v. s. penningarne samt de i penningar till oföränderligt belopp utgående räntorne, jemte forsellönen'för så väl tiondespanmålen, som den i hemmansräntorne inbegripna spanmål, bestämmes ett kontant oföränderligt årligt anslag; samt b) att ej mindre det i föregående moment omförmälda spanmåls-anslag, som i stället för den af markegång beroende andelen af hemmansräntorne skulle blifva faststäldt, än ock den anslagna tiondespanmålen, årligen godtgöres kassan efter enahanda beräkning, som ligger till grund för liqviderandet af .Kronans behållna tiondespanmål inom distriktet; hvarefter värdet af dessa sammanslagna spanmåls-qvantiteter, med tillägg af förrberörde Stats-Utshottets Utlåtande, N:o 51, Litt.
13 oföränderliga, kontanta årliga anslag, kommer att utgöra kassans för året belöpande ersättning för ifrågavarande, till Statsverket indragna, inkomster. 3:o. Wadsteina.
M.rig's»i«iiisSiiis-kassas miedel.
Beträffande denna kassas inkomster, liar Kongl. Majit i öfverensstämmelse med