Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Skulden härtill ligger likväl, efter min öfvertygelse, icke hos dessa.
Intet, skäl finnes att hos dem betvifla det nit. den ihärdighet o i arbete, hvaruti qvinnan i allmänhet ingalunda är mannen underlägsen, men de hafva sjelfva i sin barndom saknat en säker handledning, och de sakna ännu allt tillfälle att, så vidt sig göra låter, återtaga hvad i den tidigare åldern blifvit försummadt.
Ar detta allt en sann teckning af det närvarande tillståndet, då bör ock rigtningen af Statens verksamhet för åstadkommande af ett bättre dermed vara gifven.
Det ligger i sådant fall vida mindre vigt på antalet af de lärarinnor, som genom dess försorg dana. — i hvilket afseende tillgängliga medel samvetsgrann! må tagas i betraktande, tiufvudsaken är, ali de Lära - I lii Kongl. Maj ts Nåd.
Skrifvelse N:o 4. rinnor, sam fran Statens Bilt Ining.s-anstalt utgå, ära sitt katt fullständigt vuxna, icke blott genom mångsidig, utan vusendtligast genom grundlig bildning, oell i lönn aga att bibringa en sådan torde ett Institut obestridligen, under i öfrigt lika förhållanden, vara ett Seminarium öfverlägsen
Det ligger nemligen i sjelfva sakens natur, att, i ett Institut, föreståndare och lärare eiler lärarinnor, hvilka ständigt hafva det jemförelsevis ringa antalet lärjungar under ögonen, skola med vida större noggrannhet kunna löija deras arbeten och upptäcka hvarje lucka, som undervisningen möjligen lemnat i deras kunskaper, äfvensom det för lärjungarne mäste vara en stor fördel att, under det åt sjelfstudium lemnade timmarne, alltid hafva en lärares eller lärarinnas upplysningar och råd att tillgå.
Det torde icke heller böra förbises, att ett Seminarium, jemte sina obestridda fördelar, äfven har olägenheter, hvilka svårligen kunna undvikas.
Bland dessa ina anföras, alt, dä lärjuntrarne endast under de egentliga lärotimmarne betinna sig under föreståndares eller förestånderskas ögon, desse icke kunna hafva någon tillsyn ä eller ansvar för det sätt, på hvilket de unga till förkofran i sitt blifvande kall använda den öfriga tiden; att åtminstone mera aflägse boende lärjungar svårligen kunna flera gånger om dagen vandra fram och äter mellan skolan och hemmet, hvarföre undervisningen mäste fortgå under flera sammanhängande timmar, således blir ansträngande, utan att ändock sä mycken tid deråt kan egnas, som om densamma med vissa afbrott fortginge hela dagen; alt vexelverkan mellan äldre och yngre lärjungar blir vida mindre, än i ett Institut, der de gemensamt tillbringa hela dagen, och således de sednare äro i tillfälle att ständigt erhålla en undervisning, som det för de förra utgör en gagnelig öfning att fä meddela; att då åtskilligt af det, hvari en lärarinna bör förvärfva sig öfning och skicklighet, såsom talande af främmande språk, handarbeten med mera, kan utgöra en hvilande sysselsättning under de från studier lediga timmarne, en dyrbar tid går förlorad, om en viss del af skoltimmarne måste derå användas, hvarigenom ock studie-kursen skulle sä öfverdrifvet förlängas, att dylika öfningar hellre lemnades åsido o. s. v. Af dessa med flera skäl, som det skulle blifva allt för vidlyftigt att här anföra, torde man väl i allmänhet och der omständigheterna sådant medgifva, föredraga inrättandet för lärarinnor af sådana bildnings-anstalter, der lärjungarne jemväl kunna erhålla husrum och kost, der det således är möjligt att ordna deras undervisning pä det mest ändamålsenliga sätt, och der föreståndaren kan, under ett ständigt umgänge med eleverna, icke blott med noggrannhet följa deras framsteg, utan ock bedöma deras fallenhet för det kall, hvartill de skola bildas, äfvensom slutligen deras skicklighet i dess utöfning.
Instituter af denna art finnas derföre åtminstone i de flesta europeiska stater, och bar jag särskildt till ledning vid frågans behandling förskaffat mig reglementen och planer för dylika i Tyskland, Frankrike och Schweitz.
Onikost - Kongl. Majlis Nåd.
Skrifvelse N:o 4. 17 Omkostnaderna för en sådan anstalt i stor skala äro visserligen så betydliga, att man, — åtminstone till en början och intilldess någon erfarenhet vid förvaltningen deraf blifvit vunnen, — hos oss måste åtnöja sig med inrymmandet af ett mindre antal elever.
Fördelarne af inrättningen kunna emellertid utsträckas till vida flera derigenom, att dels föreiäsningarne i vissa ämnen göras tillgänglige, mot en ringa afgift, för till anstalten icke hörande fruntimmer, sorn vilja egna sig åt lärare-kallet; dels ock att dessa tillåtas der aflägga prof och erhålla vitsord öfver sin skicklighet, samt derigenom vinna utsigt för lättare anställning eller ett allmännare förtroende, om de sjelfva skulle vilja inrätta en flickskola eller söka anställning vid någon af de flickskolor, hvilka otvifvelaktig! skola blifva inrättade genom vissa kommuners försorg, sä snart desse erhållit visshet, att ej brist på lärarinnor, med förmåga att ändamålsenligt leda en sådan anstalt, kan göra deras bemödanden fruktlösa.
Att sedan en fullständig bildningsanstalt för lärarinnor någon tid varit i verksamhet, fullkomligt enskilda flickskolor med grundade anspråk på allmänhetens förtroende skola uppstå allestädes, der behofvet deraf gjort sig känbart, lider väl intet tvifvel.
Deras ändamålsenlighet skulle, också kunna betryggas derigenom, att de, som vid bildningsanstalten vilja njuta undervisning, förpligtas att, i händelse de framdeles sjelfva vilja inrätta flickskolor, underkasta sig de reglementariska föreskrifter och kontroller, som för sådant ändamål kunna varda anbefallda.
Måhända skall sålunda den qvinliga undervisningen, utan Statsverkets synnerliga betungande, ordna sig sjelf på ett naturligt sätt, hvilket åtminstone under en lång följd af år kan tillfredsställa alla billiga önskningar.
Såsom en närmare utveckling af de allmänna åsigter, jag här vägat i underdånighet framställa, äro inom
Ecklesiastik-departementets afdelning för allmänna uppfostran och undervisningen uppgjordt förslag till en Bildnings-ansta/t för Lärarinnor med fullständigt Reglemente samt approximativ kostnadsberäkning för dess första inrättande och årliga underhåll, jemte Allönings-stat, och har jag af Rektorn vid nya Elementar-skolan, Siljeström, erhållit benäget biträde för uppgörande af planen för ett Seminarium med tillhörande modellskola.
Dä emellertid Rikets Ständer sannolikt icke finna lämpligt att ingå i granskning af den vidlyftiga frågans alla detaljer, lärer icke heller Eders Majit vilja för närvarande i afseende på dem fatta
Sitt nådiga beslut, och detta så mycket mindre, sorn i utförandet åtskilligt måste blifva beroende af de anslag, som för ändamålet varda beviljade.
Endast i afseende på den allmänna planen och dermed förenade kostnader torde jag böra nu i underdånighet anföra, att ehvad Rikets Ständer skulle bevilja anslag för ett Institut med åtminstone till en del, på stället boende elever, eller för ett Seminarium, i första rummet fordras inköpandet af härtill lämpligt Bih. till R.
1859 Sj 1860. 1 Sami. 1 Afd. 8 Mfl. 3 13 Kongl.
AJujUs Kåll. Skrifvelse K:o 4. lius.
Kostnaden, något mindre fiir ett Seminarium, kan, efter de upplysningar jair kunnat vinna, för ett Institut ej beräknas lägre än till 120,000 R:dr R:mt, under antagande att föreståndare och lärarinnor skola vid anstalten hafva fria husrum, saint att framdeles en modell-skola skall kunna med densamma förenas.
Att för ändamålet hyra lokal möter stora svårigheter, då endast undantagsvis något hus lärer finnas, hvilket utan betydlig förändring af dess inredning vore härtill användbart.
Kostnaden skulle ock, för en längre tid beräknad, sannolikt blifva större, då härtill fordrades ett årligt anslag af omkring 8,000 Riksdaler Riksmynt.
Den öfriga årliga kostnaden kunde fiir ett Seminarium inskränkas till 9,500 R:dr nemligen:
Föreståndarinna, utom husrum och ved , . 1,500: — En Studie-direktör 500: — 5 Lärare (beräknadt efter 1 R:dr 50 öre per timma) . . . 5,850: — Materiel oell diverse utgifter 1,050: — Summa R:ilr 9,500: — hvartill under första året kommer för Seminariets ordnande, inköp af möbler med mera, ett särskildt anslag af 10,000 Riksdaler Riksmynt.
Den årliga kostnaden åter för ett Institut beror naturligen af åtskilliga omständigheter, hvilka i fråga om ett Seminarium föga eller alldeles icke behöfva ingå i beräkning.
Sådane äro t. ex. lärjungarnes antal, den större eller mindre enkelhet, som antages kunna vid anstalten vara rådande, och i högst väsendtlig måtto, de afgifter, som eleverna erlägga.
I afseende på dessa sednare måste tagas i betraktande, att ganska fä bland de fruntimmer, som egna sig åt lärarekallet, kunna för sin egen undervisning göra någon synnerligt stor uppoffring.
Det må redan anses nog, om man antager, att flertalet förmå bekosta sitt underhåll under lärotiden.
Vill man ej utesluta de öfriga från det öppnade tillfället till undervisning, måste Staten i någon män träda mellan med sin hjelp, lämpad efter behofvet och de förhoppningar, den medellösa lärjungen genom vid inträdet i läroanstalten ådagalagde kunskaper och anlag gifver anledning att vid sig fästa.
Fiir att emellertid, oaktadt mängden af till en del på godtycke beroende förhållanden. kunna komma till någon slutsats, har jag såsom grund för beräkningarne antagit ett fullständigt
Institut med treårig lärokurs och 45 vid inrättningen boende elever, af hvilka 25 betala en afgift motsvarande de utgifter, inrättningen för deras vistande derstädes har att bestrida, 10 betala half afgift, och 10 äro alldeles afgiftslria.
De algifter, sorn möjligen böra erläggas af dem, hvilka utan att tillhöra Institutet, erhålla tillåtelse att bevista dess föreläsningar, äro icke tagne i beräkning, då de skäligen böra såsom en extra inkomst mellan lärare och lärarinnor fördelas.
Utom alldeles oundgängliga utgifter äro endast uptagne Kongl. Maj Un Aud.
Skrifvelse A’:o 4.
19 för premier 500 Riksdaler, hvilka likväl synas vara af behofvet påkallade, icke blott för att tjena såsom en uppmuntran till flit och framsteg, men såsom en utväg för Inrättningens Styrelse att understödja sådana elever, hvilka, ehuru medellösa, nödgas af brist på friplatser bereda sig utväg till afgifts erläggande, naturligtvis alltid under förutsättning, att de derjemte genom flit och berömligt uppförande gjort sig af sådant understöd förtjenta.
Under'dessa förutsättningar äro kostnaderna för Institutet beräknade att årligen utgöra 16,750 R:dr, nemligen:
Löner till Föreståndare, ordinarie Lärare och Lärarinnor .... 8,000: — Extra Lärare i musik, ritning, gymnastik 1,500:
— Ved och lyshållning 1,500: — Aflöning till tjenstfolk 250: — Mathållning för Lärarinnor, Elever och tjenstfolk . , 12,000: — Materiel och diverse utgifter, . 2,000: — Premier 500: — Summa R:dr 25,750: — Hvarifrån afgår: llel afgift af 25 elever å 300 7,500: — Half afgift af 10 elever å 150 1,500: — 9,000: — Återstår utgift R:dr 16,750: — hvarförutan till inrättningens första ordnande, samt uppsättning af möbler, husgeråd m. m. erfordras ett anslag af 20,000 R:dr Runt, hvilket dock med afseende derpå, att icke liela antalet elever genast kan intagas, utan olägenhet, kan på tvenne år fördelas med 10,000 R:dr hvartdera året.
Ehuru vid Institutet de äldre lärjungarne under sista läroåret skulle använda en bestämd tid flir deltagande i de yngres undervisning, är likväl någon öfning äfven i mindre barns handledning utan tvifvel nödig för deras fullständiga utbildning till lärarinnor, och det vore således önskvärdt, om man med den högre läroanstalten kunde förbinda en modd Inkola för mindre flickor, för hvilken den ärliga kostnaden är beräknad till omkring 5,000 R:dr Runt.
Statsverkets tillgångar för närvarande påkalla all den sparsamhet, som utan verklig skada kan iakttagas, och en läroanstalt för lärarinnor, — det vare sig Seminarium eller Institut, — fordrar någon tid för att komma i full verksamhet, samt det icke torde vara omöjligt att under denna tid bereda eleverna tillfälle till nödig öfning uti någon inom hufvudstaden befintlig flickskola, har jag ansett mig icke nu böra i afseende på modellskolan framställa något underdånigt förslag.
Hvad åter beträffar bildnings-anstalten flir Lärarinnor, kan det icke förnekas, att skilnaden i kostnaden för ett Seminarium och ett Institut, med den olikhet i plan och organisation, sorn jag i underdånighet antydt, skulle blifva ganska ‘20 Kongl.
Skrifvelse A’.-o 4. betydlig, uppgående nemligen till 7,250 R:dr årligen men då efter min öfvertygelse ett väsendtligen större gagn skulle genom det sednare alternativet för liela samhället vinnas och omfattningen af Rikets Ständers underdåniga anhållan i ämnet otvetydigt antyder en benägenhet att för det vigtiga ändamålet göra vida större uppoffringar, än jag nu vågar sätta i fråga, antager jag såsom sannolikt, att derest medel blifva att tillgå, Rikets Ständer skola föredraga att för inrättandet af ett Institut för lärarinnor bevilja nödiga anslag, nemligen: a) till inköp af ett för inrättningen lämpligt hus, för en gång R:dr 120,000: — med vilkor, att. om köpeskillingen skulle understiga detta belopp, återstoden måtte få användas till de reparationer eller den förändrade inredning, som kunna finnas behöfliga; b) till Institutets första ordnande, inköp af möbler, husgeråd, linne, m. rn. fördeladt på tvänne år R:dr 20,000: — samt c) såsom årligt anslag, att under nästkommande" statsreglerings-period af Kongl.
Majtt för ändamålet disponeras ett belopp af .
R:dr 16,500: — Då emedlertid Statsverkets tillgångar under instundande statsreglerings-period tagas i anspråk af många och vigtiga föremål, hvilka ej tåla uppskof och i afseende å hvilka Eders Maj:t lärer besluta nådig Proposition, måste jag deraf anse mig hindrad att för närvarande sträcka mitt underdåniga tillstyrkande längre än att Eders Majit täcktes i nådig Skrifvelse meddela Rikets Ständer den utredning af ämnet sorn i detta mitt underdåniga yttrande innehålles.
Ilans Majit Konungen behagade |hvad Herr
Departementschefen sålunda yttrat, deruti ^Statsrådets Öfriga Ledamöter instämde, i nåder gilla och bifalla.
Ex protocollo C. A.
Maj:ts Nåd, Skrifvelse A'.o 5. 2t \:o å.
Ank. till Exp.“Utsk. dett 7 Nov. 1850, kl. 2 e. tti.
MAJ:TS Nådiga Skrifvelse till Rikets Stunder, med 'öfverlemnande af förslag till nya Predikotexter och till ny Kyrkohandbok; Gifven Stockholms Slott den 2/ Oktober 1859. ■ Sedan Rikets Ständer genom underdånig skrifvelse den 18 Oktober 1848 anhållit att Kongl. Maj:t täcktes genom dertill utsedde tjenlige män i nåder låta besörja utväljande ur Nya Testamentets heliga Skrifter af 2:ne nya årgångar predikotexter samt utarbetandet af dertill hörande kollekter och böner, att vid den allmänna gudstjensten begagnas jemte de nu påbjudna, hvilka jemväl skulle bibehållas, och Kongl.
Majit, med nådigt bifall till denna underdåniga anhållan, under den 6 Juli 1849 förordnat en särskild
Kommitté att förslag i omförmälde hänseende meddela, blef detta nådiga uppdrag af kommitlerade fullgjordt och det anbefallda förslaget den 3 Augusti 1850 till Kongl. Majit inlemnadt.
Majit behagade derefter från Konsistorierna i rikets stift och i Stockholm infordra underdåniga utlåtanden i ämnet och anbefallde slutligen, genom nådig Skrifvelse den 21 Mars 1851, det då församlade Preste-ståndet att öfver nämnde förslag och yttranden underdånigt utlåtande afgifva, hvilken nådiga befallning af Preste-ståndet i underdånig skrifvelse den 11 Augusti samma år fullgjordes.
Dä emellertid Preste-ståndet vid den derefter följande riksdagen till pröfning företog frågan om ny Kyrkohandbok och till en sådan uppgjorde förslag, som af ståndet genom underdånig skrifvelse den 13 November 1854 till Kongl. 22 Kongl Maj :ls Nåd.
Skrifvelse N:o S.
Majrt öfverlemnades, förblef frågan om de nya predikotexterna hvilande, för att i sammanhang med den om Handbokens förändring till afgörande förekomma.
Genom nådig remiss den 4 Januari 1855 infordrades öfver Preste-ståndets berörde förslag underdånigt yttrande, af kommitterade för uppgörande af ny redaktion af Kyrkohandboken, hvilka den 1 November samma år ytterligare afgåfvo ett nytt förslag, i nära öfverensstämmelse med det af Preste-ståndet uppgjorda, men med vissa afvikelse!', för skälen hvartill i kommitterades underdåniga betänkande redovisades, och blefvo, sedan Kongl. Maj:t öfver kommitterades förslag inhemtat underdåniga utlåtanden af samtlige Konsistorierne i Riket, alla dessa handlingar den 19 November 1856 öfverleinnade till det då församlade Presteståndet, hvars underdåniga utlåtande i ämnet den 10 Oktober påföljande år afgafs.
Sedan de tvänne frågorna om nya predikotexter och om förändringar i Kyrkohandboken sålunda erhållit den förberedande behandling, som af föremålens höga vigt varit påkallad, ötverlemnar Kongl. Maj:t desamma härmed till Rikets Ständers bepröfvande, viljande Kongl. Maj: t, efter inhemtandet af Rikets Ständers underdåniga yttrande, dem till nådigt afgörande företaga.
Samtliga de till ärendet hörande handlingar skola tillhandahållas det Rikets Ständers Utskott, som med frågan kommer att taga befattning.
Maj:h Aad.
Skrifvtlse A:o 5. 23 Utdrag af Protokollet Öfver Ecklesiastik-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den St Oktober 1859.
Hans Excellens, Justitie-Stats-Ministern Herr Friherre De Geer, Hans Excoll. Stats-Ministern för Utrikes Ärendena Herr Frih.
Manderström, Statsråden IV a Ilens teen, Gripenstedt, Almqvist, Ehnemark, Ilerr- Grefve Hamilton, Lagerstråle, Björnstjerna, och Malmsten. 8:o 9 Derefter hemställde föredragande Herr
Departements-chefen i underdånighet, ang. afveratt sedan de båda frågorna om 2:nc nya årgångar predikotexter och om ny redaktion af Kyrkohandboken nu mera erhållit den förberedande behandling, som ständer af af föremålens höga vigt varit påkallad, och då laide punkten i de för Prester- f°rslacJ skåpet, den 10 Oktober 1723 utfärdade privilegier innehölle, att »med kyrko- kotexter och disciplinen och andra ceremonier förblifver efter 1686 års kyrkolag och kyrko- ny(l^vf~ handboken, hvilka Kongl. Maj:t är benägen att, efter Ständernas godtfinnande, låta formeras och förbättras» Kongl. Majit, vid sådant förhållande, täcktes medelst nådig Skrifvelse öfverlemna berörde frågor till Rikets nu församlade Ständer, för att, efter inhemtande af Rikets Ständers underdåniga yttrande, desamma till nådigt afgörande företaga; och uppläste föredragande Herr Departementschefen ett i sådant afseende uppsatt förslag till skrifvelse, af den lydelse bila - 24 Kongl.
Proposition N:o 6. gan N:o 4, vid detta protokoll innehåller, i enlighet med hvilket förslag Herr Föredragande ock underdånigst tillstyrkte Kongl. Maj:t att låta nådig Skrifvelse till Rikets Ständer expedieras; uti hvilket underdåniga tillstyrkande Stats-Rådets öfriga Ledamöter förklarade sig instämma.
Hvad Stats-Rådet beträffande de under förestående 29 punkter upptagna mål underdånigst yttrat och tillstyrkt behagade Kongl. Maj:t till alla delar i nåder gilla och bifalla.
Ex protocollo A. J. Olde.
N:o C».
Ank. till Exp.-Utsk. den 7 No v. 1859, kl: 2 e. m, •
MAJ:TS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående 'öfverlåtelse till Allmänna Barnhus-inrättningen i Slockholm af en utaf Stockholms Stads och Läns Kurhus å Kungsholmen begagnad tomt; Gifven Stockholms Slott den 21 Oktober 1859.
Uti underdånig skrifvelse den 20 Januari sistlidet år har Direktionen öfver Allmänna Barnhus-inrättningen i Stockholm förmält, att det under de sednare åren allt mer tilltagande antalet af inom inrättningen vårdade barn gjort be hofvet - Kongl. Majil.i Säd.
Proposition A':o C. 25 hofvet, af forökadt utrymme oundgängligt, hvilket äfven Rikets Ständers Revisorer, i anseende till den stora dödligheten inom Barnhuset, vitsordat, men att flera vigtiga betänkligheter emot en tillbyggnad å inrättningens nuvarande, vid Drottninggatan och Smedjcgårdsgränden belägna, boningshus förefunnos, såsom dels att den gamla byggnadens beskaffenhet och inledning icke motsvarade de tidsenliga anspråken på en barnhus-anstalt af sådan omfattning, som den härvarande, dels att en ändamålsenlig förändring derutinnan, äfven om den kunde tilivägabringas, skulle vara förenad med kostnader, föga understigande detri för en nybyggnad från grunden, och icke vore verkställbar, så framt ej barnhus- v barnen under den tid, ombyggnaden försiggick, eller minst två år, kunde pä annat ställe inrymmas, dels att den trakt, hvarest Barnhuset är beläget, endast obetydligt höjer sig öfver Rörstrandssjöns träskartade strand, och i följd deraf utgör en i allmänhet mindre sund och, vid epidemiska sjukdomars härjande, företrädesvis hotad punkt af hufvudstaden; samt dels att barnhuset, ursprungligen förlagdt, om icke utom, åtminstone på den yttersta gränsen af den bebyggda staden, redan blifvit kringbygdt och till följd af den riktning, sorn Stockholms utvidgande tagit, mer och mer förflyttas närmare medelpunkten för hufvudstadens växande befolkning och rörelse, hvilket, också mäste menligt inverka på det sanitära tillståndet; — att.
Inrättningens förflyttning till någon annan för densamma mera tjenlig, men för allmänheten, i anseende till läget, mindre begärlig oell dyrbar byggnadstomt sannolikt skulle, genom tillfället att försälja eller utarrendera den nuvarande Barnhusbyggnaden, bereda Inrättningen en ganska betydlig ekonomisk fördel; att då Allmänna Barnbördshuset, hvarifrån ett betydligt antal barn vanligen inom de första ätta dagarne af deras lefnad till Barnhuset öfverlemnas, nu mera kommer att förläggas. på Kungsholmen, vöre denna omständighet, i anseende till den lifsfara, hvarmed transporten af de späda barn, serdeles under den kalla årstiden, är förenad, en vigtig anledning för jemväl
Barnhusets förflyttning till Kungsholmen, sorn dessutom har sund belägenhet, friskt vatten, är aflägse från den stora och störande rörelsen, samt är säte för hufvudstadens medicinska läroanstalter, till hvilka jemväl nämnda Inrättning i viss mån mäste räknas; och att Direktionen vid de undersökningar, som till utrönande af en tjenlig jdats för Inrättningen egt rum, funnit den tomt, som nu disponeras af Stockholms stads och läns Kurhus, och sträcker sig från Handtverkaregatan ned till Mälaren, med ett jemförelsevis högt läge, sluttande mot söder, samt med frisk luft från land- och sjösidan, erbjuda synnerliga fördelar för ordnandet af ett Barnhus; men då Rikets Ständer genom underdånig skrifvelse. den 27 Juli 1815 öfverlåtit nämnde tomt, som tillförene varit nyttjad till bränvinsbränneri-verk, att, under förbehåll af Bankens panträttighet deruti, begagnas för den gemensamma Kurhus-inrättningen för Stockholms stad och län, Hill. lill R.
Prat. t SS 9 Sf i 86 o. t Sami 1 Afd. 8 Haft. 4 26 ( Kongl. Majds Nåd.
Proposition N:o 6. och egendomens upplåtande för annat ändamål således icke torde utan Rikets Ständers samtycke kunna af Kurhusets styrelse medgifvas, har Direktionen för Allmänna Barnhuset underdånigst hemställt, att Kongl. Majit täcktes till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition derom, att, derest, öfverenskommelse om vilkoren i öfrigt kunde mellan Direktionerna för Kurhuset och Barnhus-inrättningen träffas rörande omförmälda tomts öfveriåtande till Barnhuset, och Kongl. Majit, skulle en sådan öfverenskommelse i nåder gilla, Rikets Ständer för sin del måtte förklara hinder icke, möta för densammas afslutande och framtida bindande kraft.
Till åtlydnad af Kongl. Majits nådiga befallning har Direktionen för Stockholms stads och läns Kurhus häröfver afgifvit underdånigt yttrande och deruti förklarat, att då den tomt, som för närvarande begagnas till Kurhuset, kunde anses vara något större än som för den gemensamma Kurhus-inrättningen vore behölligt, och då de derstädes nu befintliga byggnader icke motsvara de tidsenliga anspråken på utrymme och hvad af en väl ordnad sjukvårdsanstalt erfordras, Direktionen, för att möjligen kunna erhålla ett Kurhus motsvarande behofvet, och äfven i någon män befrämja det gagneliga ändamål, som med Barnhusets flyttning vore för det allmänna afsedt, ansåge sig för sin del böra i underdånighet tillstyrka nådigt bifall till Barnhus-Direktionens ifrågavarande framställning; hvarefter så väl Ofver-Ståthållare-embetet som Kongl.