Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Credit icke behofver genom någon dess grundförfattningar mot-' stridande utväg starkast att den föreslagna vors i sådant fall både otillräcklig^ och icke ledande till ändamålet; att högsta' magten icke kan Salt»! na nödiga underrättelser när de äskås; att i anseende till Riksgälds.Contoirets och detta Verka olika befattningar, icke kan slutas, att hvad som är nyttigt och tjenligt för det ena skall äfvert' gagna det addia; hvilket sannolikt äfven torde kunna lämnas till jemförelsen emellan EnglancE och vårt Fädernesland, så finnér Banco-Utskottet för dess del ej någon anledning att bifalla mindre tillstyrka en uppgift, som skulle kullkasta de principer, hvarefter Banco-Vérket ifrån dess grundläggning varit styrdt, genom hvilkas oafbrutna efterlefnad detsamma förmått vid så många tillfällen meddela Riket ett kraftigt understöd, [och hvilka, orri de bibehållas orubbade, säkerligen äfven hädanefter lemna styrka för dylika, orri behofvet så påfordrar.
Banco-Utskottet anser sig härvid ej böra underlåta att vördsamt fästa sina principalers uppmärksamhet p å Banco-Utskottets obehagliga belägenhet att gång eftes 4'.de B.
N:o 95, 96.
Den ig Juni. eftér annan vid Biksdagarne få emottaga och böra besvara dylika frågor.
. För Banco-Utskottets Ledamöter kan det ej vara obekant, att den utaf Herr Förste Archiater!! von Schultzenheim önskade upplysning om Vev el-Banco-Skuld ens belopp, är uti redan tryckta handlingar så nära synbar, sorn det kan låta sig göra vid ett Verk, der inkomster
Och utgifter dagligen ombyta förhållandet.
Banco-Utskottet har.hvarken trott sig böra bejaka eller bestrida de upplysningar deraf kunna hämtas, utan egenteligen haft sitt afseende på de äskade fortfarande authentique uppgifter, hvilka Utskottet ej kunnat annorlunda anse, an såsom onödiga för Bankens credit och viii mångfatldiga möjliga händelser menliga både för Banken och Riket.
Utskottets tanke har en hitintills lyckad erfarenhet för sig; den motsatte är ännu problematisk; och skulle deruti ligga ett ganska möjligt misstag, kan det föga markas före den stund, då felet visar sin verkan och ej mera kan hjélpas.
Då Banco-Utskottet nu öfverlemnar frågan i hela dess vidd till de Respective Ståndens bedömande, sker sådant med det vördsamma förbehåll å Utskottets sida, att som denna del af BancoFörvnltningen, enligt de af Riksens Högloft.
Ständer vid Bankens första inrättning stadgade och af Konungen till obrottslig efterlefnad bekräftade grundförfattningar, alltid ansetts böra under tysthet bevaras, hvartill nuvarande Banco - Utskott äfven iDen i 9 Eutin äfvén nied liflig
Ed sig förbundit; anser Utskottet sig, i händelse Riksens Höglofl.
Ständer pröfva de föreslagne
Uppgifter nödiga och nyttiga för deras B.ihco-Verk, ej kunna förr lemna dem, an Utskottet sjelf blifvit befriadt från Eds-förfundelsén och såmedelst berättigadt att derefter lämpa sina Instructioner för Bankens Tjenstemän, sorn under en lika förbindelse utöfva deras sysslor.
Utskottet miste i sådant fall åtnöjas, att uti bestämd befallning för dess åtgärd äga ett försvar för följderna af em inesure, som Utskottet afstyrkt och ännu en gång vigar vördsammast afstyrka.
Om åter Rikséns flöglofl.
Ständer skulle lemna bifall åt Utskottets mening, underställes lika vördsamt, om icke till framtida efterrättelse tillika borde städgas ofch förklaras: att under den BancoFörvaltningen åliggande tysthet endast inbegripes Bankens reela Fond, beloppet af dess skulder och fordringar, oell sådana för hand varande operationer, hvilka genom upptäckandet kunde motarbetas eller försvåras.
Banco - Utskottet inskränker således tysthets löftet inom de gränser, sorn hvarje enskild klok och omtänksam man i sina handlingar alltid iakttagit, och äfven hädanefter ofelbart iakttager, för att med någon säkerhet kunna hoppas framgång i sina företag.
I allt öfrigt blifver det Banco •
Utskottet ovilkorliga pligt och åliggande skyldighet, att uti deras afgifvande Belationer, bestämdt och noga uppgifva för sina Principaler Bankens tillstånd och Förvalt - Den ig Juni. vältning, och äfven i ofvanbemälte afseenden] sä nara möjligt är, upplysa Riksens Ständer om verkeliga förhållandet med deras Banko-Verk.
En Ledamots särskildta yttrande får Banco-Utskottet härhos vördsamt bifoga.
Stokholm d. 13 Juni 1815.
På Höglon.
Ridd. och Adeins Ledamöters vägnar J. H.
På Vallöf!. .BorgaieStåndets Ledamöters vägnar Gust. D. Wilcke. Herr Grefve f. IV.
Liljencrantzs anförande till Protocollet uti Högloft. Banco-Utskottets Finance-Fördelning den 23 Maj 1815, -lindnst af den fråga, huruvida en forntida författning eller plägsed finnes användbar och nyttig i närvarande tid? bör L min tanka bero om den samma af Lagstiftande Magien må bibehållas, — lill verkställighet hvila, eller förka stas.
Att På Högvördiga PrestStåndets Ledamöters vägnar E. A, Almqvist.
EondeStåndets Ledamöters vägnar Daniel Andersson. G.
Den 19 Juni'. 7 59
Att upphäfva en gällande föreskrift, endast för den sammas urmodighet, vore i min öfvertygelse lika obetänksamt, som att stadga fortfarandet, pä grund af den nytta forntiden deraf rönt, oaktadt förändrade omständigheter lemna full visshet om ett motsatt resultat. X stöd af en sadan öfvertygelse föreslär jag, att Finance Fördelningen ville hos Höglofl.
BancoUtskottet högeligen tillstyrka bifall till den af Herr Förste Archiatern och Commendeuren von Schultzenheim till Utskottet remitterade Motion, att Vexel Banco - skuldens eller Banco-Sedel-stockens belopp må, så länge realisationen är suspenderad, årligen genom trycket till allmän kännedom meddelas.
För att noga uppgifva anlednlngarne till mitt votum, beder jag få anföra, det jag å ena sidan inser många fördelar af den tillstyrkta publiciteten, och deremo' icke ens kan fatta någon tänkbar olägenhet deraf, i sakernas närvarande skick.
Förhållandet med Banco-Sedelstocken under kommande åren kan hufvudsakeligen icke utfalla på flera än tvänne sätt.
Ettdera varder den samma i behörig ordning genom anslagna amortissementer mindskad, elier blifver han det icke.
I förra fallet skall densammas regelbundna indragning till ett för Bankens och Samhällets sanna - »7§q jDen 19 Junit lia fordel val beräknadt belopp, gifva den stör» sta möjeliga credit åt BancoSedlarna; i andra händelsen skall den kände storleken af Sedelmassan varna för ytterligare tillökning, och afböja möjligbetln 9tt
Nationen genom saknad kännedom sknllé yrka en riksförderflig anstalt.
Ont ett inköp af silfver skulle göras och Sedelstocken derigenom Äcas, uppstår visserligen ingen elak verkan på opinionen, då en slik operation efter att vara val öfverlagd, lemnäs till allmän kännedom; förtroendet för Banco-Sediarn skall må h inda på intet upptänkligt sätt säkrare kunna be^ redas, ■Men om alla fördelar härflyta af en förnuftigt inskränkt publicitet, så ser jag deremot stor olägenhet genom fortsatt bevarande af ifråga va-, rande hemlighet.
Den var, örn icke nyttig, åt-, jnindstone likgiltig den tid, då hvar man efter önskan erhöll silfver för sina sedlar, ty ingen anledning fanns då för Rubliken att begrunda Se, delstockens storlek och följderna deraf för allmän* na säkerheten.
Riksdagar inträffade sällan, och så val vid gom emellan dem var man vand, att åt Regeringen och Bancp-Styrelsen öfverlemna vården om Realisationens vidmakthållande.
Man afvaktade då de bidrag, sorn Banken ansåg sig i tillfälle att meddela; ännu var Riksens Ständers garaniie icke fattad såsom en rätt att ålägga Banken utgifvandet af Creditsedlar utan valuta; men daen upphörd utvexling med allt skäl väckt Nationens uppmark - Den 19 Juni. uppmärksamhet på den frågan; nar skola Banco?
Sedlarne åter med Silfver inlösas? da misstroendet uppkommit just igenom denna frågas problematiska natur; då farhåga för Penningenöd yppats, under mångdubblad utströmning af legioner Papperslappar, då hela Allmänheten och nästan hvarje enskild sysselsätter sig med Einanceplaner; då synes det af vigt att bibringa rigtiga begrepp och data, åtmindstone för dem, hvars rösträttighet skall afgöra befastandet af Samhällets val och Medborgares äganderätt.
Ingen hår aflagd
Ed har jag funnit fotbin-. dar.de täckande vore för Banken menligt; de, som äs|cat
Eden, kunna i alla fall derifrån frisäga.
Ja, mine Herrar! glömraorn ej den af oss under våra öfverläggningar ofta citerade föreskrift, att Bankens fördel är högsta lagen; tilläggom, att det finnes en åsigt af ännu högre syftning _ Bikets välmagt.
Ex Protocollo G» Helsingens..
JJppläst hos Höglofl.
Bidd. och Ad. d, 19 Juni.
„ Högvörd.
Prest-Ståndet d. 20 — — Vällofl. Borgare-Ståndet d. 19 — — ^ Hederv, Bonde-Standet d. 19 — Vördsamt Memorial! (jenoni Protocolls-Utdrag af den 5 uti inneva. tande månad, har Höglofl.
Ridderskapet och A del* - •Den 19 Junti deln till Banco-Utskottet behagat remittera ett Memorial af Herr JR. G. Cederschöld, angående upphörande af den nu öfliga Silfver-vexlingen i fanken, i ■ < Uti nämnde Memorial anföres, att då denna (Vexling, under nu.varande silfvervärde, nödvändigt måste medföra en säker förlust för Banken, och följaktligen för det allmänna en motsvarande: skada, borde densamma ^j längre af Riksens Ständer tillåtas, utan den Författning, som ovilkorligen bjuder vexling, numera upphäfvas, vajandes detta sa mycket angelägnare, då en slik uppoffring, långt ifrån att på något sätt befästa .
Bankens Credit, snarare borde i sjelfva verket och enligt sin princip bidraga till dess förringande.
' Hvarförutan fortfarandet af en vexling, som innebär en illusion af Författningar, och i anseende till den ringa summan har för mycket Xitseende af en barnlek, anses icke vara Sveriges Bank eller Riksens Ständer värdigt, Genast vid början af Banco-TJtskottets sammanträden har ifrågavarande ämne varit ett föremål för dess öfverläggningar: med det resultat som deraf Blifvit en följd, och som Banco Utskottet funnit med 1 o.ch 3 §. §, uti dess Instruction. öfverensstämma, äro sådane åtgärder ej förenlige, som Herr Cederschöld uti sitt afgifna Memorial yrkat.
I följd af Banco - Utskottets första pligt, sorn är Banco-Verkets möjligaste snara återförande till full acdvitéj finnér Banco-Utskottet sig förbundet - Den i g
Junti det att afstyrka alf af .Riksens Ständer bertfénde åtgärd, sorn kati leda till upphäfvande af Verkets skyldighet, att enär det möjeligen ske; kan, inlösa sina löpande Sedlar; och har.
Utskottet på sådan grund ansett sig böra fastställa, såsom med Rankens sanna fördel närmast öfverensstämmande, att den vidtagne inskränkta Realisationen, ehuru för Opinionen om Bankens verkliga solidité troligen öfverflödig, samt uti sitt närvarande skick föga lämplig, likväl må af ofvananförda skäl tills vidare fortfara; i öfrigt underlåter ej Banco-Utskottet att uti detta financiella ämne i afseende på verkställigheten meddela Banco-Fullmägtige de föreskrifter, som efter noggrann öfverläggning befinnas för ändamålet närpiast tjenande.
Stockholm den 35 Maj 1815.
Ridd. oell På Hög v. Prest-Ståndets Adelns Ledamöters Ledamöters vägnar vägnar Joli.
Henning Gyllenborg. JE. A. Almqvist.
På Vällofl. BorgareStåndets Ledamöters vägnar.
Gust, D- Wilche. På Hederv.
Daniel Andersson. G. Helsingiusl Upj.- 764 Den 19 Juni.
Ridd. och Äd. d. 19 Juni. — — Hö g voi d. Prest-Ståndet d. 20 — — — Vällofl. Borgare-Ståndet d. 19 — — — Hederv- Bonde-Ståndet d. 19 —»•
Ridderskapet och Adeln har till Banco-Utsköttet under den ti sistledne
Maj blifvit remitteradt ett Memorial af Herr G. A, Liljehorn, rörande åtskilliga Financiella ämnen.
Herr Liljehorn utgår från den satsen, att Silfver är den mest ofjenliga Fond för ett representativt mynt; att med ett Rörese - capital af 20
Millioner i pappei s-mynt uträttas lika mycket sorn med ett lika Rörelse-capital i Silfver, oeh att det således är likgiltigt om Rörelse - capitalet äger ett invärtes värde, eller om det blott är grundadt på Ständers garantie och Konungens sanction; och blifva deruppå, i de delar af berörde vidtomfattande Memorial, som roed Banken kunna äga gemenskap, hufvudsakeligen följande förslag framställde; 1:0 Att Silfver-myntet, som ändock långt före detta utur rörelsen försvunnit, måtte alldeles afskaffas, och Bankens besparade Silfverförråd förklaras för en Rikets tillhörighet, för att dels användas till afbetalning af Utländska skul der, Den 19 Juni. 765 der, dels ock förvaras såsom creditiv för påkommande krig pa Utländsk botten, 5:0
Att ett behöfiigt Rörelse-Capital i pappersmynt, tillika med något smått skiljemynt och -kopparblandade 2 - skilling?- stycken, förslagsvis uppgifvet till inalles 30 millioner Riksdaler, antages, förses med Ständers garantie och Konungens sanction, samt fastställes såsom bytesmedel och vexel-invisning å den sälibara varumängden, 3:0 Att Ranken och Riksgälds.Contoiret förenas till ett enda Renninge-Verk, sorn endast ager att utgifva och renovera Sedlar och skiljemynt samt halia hand deröfver, att det bestämda Rörelse-Capitalet icke får öfverskrida?
utan bibehållas vid sin numeraire, heligt och orubbadt, I)å de uti Memorialet rådande grundsatser $tå i rak motsats med de hufvudgrunder för Ränco-Verkets Styrelse, dem Ranco-Utskottet enligt dess jemväl vid närvarande Riksmöte fastställda Instruction, oafbrutet bör hafva i sigte; tror Utskottet sig ej behöfva vidlöftigt bevisa deras olämplighet for detta Riksens Ständers Verk; att de äfven jnåste vara stridande mot Rikets sanna interesse synes böra ligga i öppen dag för hvarje upplyst och vältänkande Medborgare; och vitsordas derjemte, så väl af alla väl organiserade Samhällens i fi« nance läran antagna
Och följda principer som af et och annat varnande exempel, uppå de olyckliga verkningarriat af deras förhastade antagande, Oell b 01 766
Den 19 Juni. !
Bor Banco-TTtskottet af sådan anledning ej underlåta, att allt hvad uti nämnde Memorial åsyftas, som med Utskottets befattning äger gemenskap, för dess del vördsamt afstyrka.
Stockholm den 37 Maj 1815- På Höglofl.
PrestAdelns Ledamöters Ståndets' Ledamöters vägnar vägnar Joh. Denning Gyllenbor g. E. A. Almqvist.
På Vallofliga Borgare- På Hedervärda Bonde Ståndets ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar Gust. D. Wilche. Daniel Andersson. G. Itel Bingius, 'Uppläst hos Höglofl.
Ridd. och Ad.' d. 19 Junti — — Högvörd.
Prest-Ståndet d. 20 — ,— — Vällofl. Borgare-Ståndet d. 19 — — -- Hederv. Bonde-Ståndet d. 19 —” Vördsamt Memorial! ällofl. Borgare-Ståndet har under den 16 sistledne
Maj till Baneo-Utskottets utlåtande behagat remittera ett af Her^ Commeree-Rådet B. H.
San tssson - Den 19 Junij 767 tC-Sson i välbemälle
Stånd ingifvet Anförande, hvaruti till Riksens Ständers upplysta ompröfning liemställes: huruvida icke till vinnande af en förökning i Bankens reela Fond, utan tunga för Nationen, eller ofördelaktig verkan > på Handelsvågen, trien blott genom i silfver inflytande rentor från Utrikes Orter, et nu yppadt tillfälle borde begagnas att för högst en million af Bankens silfver . fond interessera uti det af Kongl- Majit odroyerade Östersjö - Compagnie i Götheborg, och såmedelst tillika medverka till framgången af detta företag, hvilket Herr Commerce-Rådet, I afseende på dermed åsyftade allmänt nyttiga ändamål, anser redan i sig sielf vara ett värdigt ämne för Riksens Ständers uppmärksamhet.
.Men i händelse deltagande i Compagniet skulle i någon mån synas stridande emot de för Banken gällande Författningar, ehuru dess interesserande uti allmänna
Discont-inrättningar anses innebära ett prejudicat, att Banken äfven på vinst och förlust och utan stadgad rente - inkomst ingått uti sådana allmänna associationer, och dermed befordrat både egen och det allmännas fördel; hemställer Herr Commerce-Rådet till Banco - Utskottets 6ch derefter Riksens Höglofl.
Ständers bedömande, i hvad väg och på hvad sätt Banken, i egenskap af ternporairt
Lån intill nästa Riksdag, kunde mot ordentelig renta, både biträda till ett allmänt nyttigt ändamål, och bereda sig en ej obetydlig inkomst å någon del af dess inneliggande silfver-capital.
Vid 768 Den ig Juhl t
Vid öfvervägande 3f den i ofvanberöfdé måtto framställde proposition, har det ej bordt undfalla Banco-Utskottet> att om Rikets år 180g iråkade belägenhet och Rankens för dess räddning meddelte biträde, å ena sidan rättfärdigar Bankens vidtagna steg att tills vidare blott i ringa mån med Specie infria dess Utelöpande
Sedlar * är det deremot ovilkorligen dess skyldighet, att hvarken till liandels-Spectilatiotter eller andra mot dess inrättnings ändamål stridande företag} använda den reela Fond* Som förvarad i Bankens hvalf, utgör dess styrka, och en fast grund för den Opinion, att Banken i sinom tid skall kunna återföra ordning i sitt penn inge-v asen de.
Detta är äfven en skyldig rättvisa mot medborgare, hvilka med en adel och Värdig fosterlandskänsla i tysthet afbida Bankens lägenhet att uppfylla sina förbindelser; och hvaremot
Banken på intet billigare och värdigare sätt kan svara, än genom bibehållandet af den fond, hvarpå de genast hafva en rättmätig pretension, för sina ägande invisningar, elniru de låta den hvila intill dess Fonden kan blifva tillräckelig att göra lika rätt åt alla.
Bankens deltagande i Discont rörelsén härleder sig ifrån den både af Konung och Ständer erkända nödvändigheten, att till ett visst Värde inlösa Riksgälds-Sedlarna, och derigenom återföra en så väl för Kronans inkomster som Undersåtarnes säkerhet angelägen stadga uti Myntväsendet.
Konungen erböd att till företagets lättande - Den 19 Juni. 769 tande afstå den Discont-inrättning, som för Kronans räkning förvaltades, Ständerne etnottogo anbudet, oell uppdrogd Kanken, åt hvilken Realisationen af Riksgälds - Sedlarna anförtroddes, att begagna Rikets hela Discont Rörelse, dels för att, genom Privata Actie-ägares deltagande deruti , erhålla silfver, dels ock, att genom den efter hand inflytande vinsten lindra den ersättning
Nationen eljest varit nödsakad genom directa pålagor aflemna.
Då Discontens öfvertagande af Banken inbragte
Silfver för de privata delägarnes Actier, och hela rörelsen ändå kunde bestridas uti Bankens Sedlar, så gick man härigenom rakt och säkert till målet att genom reela Fondens förökande stadga Realisationen, och genom vinsten påskynda ersättningen af Bankens meddeldta Förskott.
Att biträda Näringarna roed Lån i Discontväg , är i öfrigt så mycket mindre oförenligt med Bankens ändamål, som sådant just utgör ett bland föremålen för Verkets Inrättning.
Bankens ytterligare anlitande år 1809 har gjort
Discontrörelseris fortfarande förening med Banken oundgängelig, om eljest någon möjlighet till Penninge-Verkets iordning bringande, på längre tid skall kunna förväntas.
Härutaf synes således ej kunna härledas något prejudicat, att Banken enlict sina Författningar- skulle kunna ingå uti speculationer på vinst och förlust, der dess reela fond äfventyras, och ej mera beror af dess egen vård ©clr styrelse.
Och får Banco-Utskottet på sådana grun - "7 6 S De.n 19 Junti grunder vördsamt afstyrka det för Banken före* slagne deltagande i östersjö - Compagniet, såsom, för ingen del förenligt med espriten af Bankens inrättning och de för d'ess förvaltning gällande föreskrifter^' äfvensom Banco-Utskottet af samma skäl ej kan tillstyrka bifall till det äskade BaneBiträdet i silfver.
Stockholm den 13 Juni 1815 På Höglofl.
Ridd. och På Högv. Prest-Stån, Adelns Ledamöters dets Ledamöters vägnar. vägnar.
J. Henning Gyllenborg. E. A. Almqvist» På Vällofl.
Borgare-Stån- På Hederv. Bonde-Ståndets Ledamöters dets Ledamöters vägnar. vägnar.
Gust. jD. Wilcke. Daniel Andersson. G.
Vördsam Memorial!
Uppläst hös Höglofl. Bidd. och Ad. d. 19 Jani .— Högvörd.
Prest-Ståndet d. 20 —_ __ —.
Vällofl. Borgare-Ståndet d. ig — — Hederv. Bonde-Ståndet d. ig G VJ» rs fenom Utdrag af Protocoilet ifrån det Hedervärda Bonde-Ståndet, har till Riksens Höglofl.
Ständers Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Uti skott Deri 19 Junu ?6g skott blifvit remiiteradt ett af Riksdagsfullmägtige ifrån Gottland Jacob Jacobsson och I,.ars Jacobsson ingifvet anförande, hvaruti yrkas, att de pä torhemälte 0 varande Strandridare-Boställs-Byggnader och Lastage-Bryggor, sorn Allmogen i aila tider byggt och vidmagthnl lit, mätte sås o m egenteligen inrättade för de Handlandes och trafiquerandes nytta och beqvämlighet, hädanefter, gemensamt med Allmogen, underhållas af Wisby Stad, hvilken, ibland sina öfriga inkomster, uppbär hela Tolagen samt Bio- och Plarnn-pcnningarne], äfven för de till .Landt-hamnarne ankommande fartyg; förmenande, i anledning häraf, desse RiksdagsLullmägtige, sorn medgifva, att icke Allmogen helt och hållit kan undslippa dessa; byggnadsskyldigheter, att Wisby Stads TolagsCassa måtte kännas skyldig, att till hälften deltaga uti deras framtida byggnad och underhållande, hvilket numera skall blifva mindre tryckande, då samtelige desse Strandridare-BostäUs-Byggnader, Tolf till antalet, redan på Allmogens bekostnad af sten äro uppförde.
Utskottet, som i likhet med hvad Riksdagsfullinägtigen Jon Jonsson ifrån Blekinge och flere det Hedervärda Bonde-Ståndets Ledamöter till Protocollet häröfver anfört, anser detta Besvärs-ämne vara af deh särskildta beskaffenhet, att det bordt till Ståndetsvenskildta- Besvärs - Utskott öfverlämnäs, vill likväl , efter de upplysningar man inhämtat, lemna det svar, sorn ätmindstorv» tord® 4 .de B. 97, 98.
Den 19 Juni’. torde Jeunna leda till närmare utredande af detta ämne, som i hufvudsaten är utom gränsen af Utskottets befattning.
Hvad Utskottet strax förmodade har numera bfvergätt till nästan fullkomlig öfvertygelse, att dessa ifrågavarande
Hamn-bryggor egentligen tillkommit såsom en följd af den allmänna tréglationsfrihet, sorn Gottlands Innevånare ifrån aldre tider varit förunnad, och hvilken, i anledning af Riksens Ständers vid 1809 och 1810 årens Riksdagar i underdånighet gjorda hemställan, samt Kongl. Majus i följe häraf till Kongl. Cnmmerce-Collegiuni aflåtne Skrifvelse och tillkännagifvande, jemlikt välbérr.älte Coliegii Kungörelse af den 2 Junii 1812, blifvit ännu mera utvidgad, till rättigheten att till seglation, på hvilken Svensk Handelsplats som heldst, äfvensom till strömmingsfiskets idkande längre ut ifrån landet, begagna däckade fartyg, till 20 ä 25 Uästers drägt.
För sjelfva Gottlands Allmoges och invånares egen beqvämlighet att, ifrån sina flera Hamnar, kunna in- och utlasta siria egna fartyg, synas dessa Bryggor egentelig^n och till en början hafva blifvit anlagde och, på sådan grund, äfven skyldigheten att dem underhålla, så vida de skulle existera, blifvit Allmogens ensak; men orri Wisby Handlande äfven lagga till vid dessa Bryggor och der afhämta Allmogens till afsättning varande Kanot- och Skogs• pi;oducter, är äfvenledes dofta en beqvämlighet och en vinst för invånarXie, som härigenom undvika besväret och kost na - haden alt sjelfva Utföra sina Varor, utan finna afsättning derpå, örn de behaga, vid sina egna stränder och bryggor, och ur delta skäl kan val icke Wisby Handlande åläggas att deltaga 1 dessa sednares vidmakthållande.
Beträffande åter Strandtitlarfe-Boställena och deras Byggnader, så emedan i och för den Gottlands invånare förundte Seglations-friheten en allmännare Bevakning på flera punkter af On blifvit nödvändig, till förekommande af lurendrägeri och smyghandel, samt till uppbärande af de stadgade afgifterna, och Uppsyningsman nen deröfver äro de så kallade Strandridarne, ty och då Orts invltläre{ förmodeligen icke deltaga i dessas aflöning, hvilket Besvaranderne, i sådant fall, säkert anmärkt, syy nes åtmindstone byggnads- or.li underhålls-skyldig-» helen af deras Boställen med billighet vara en mot seglationsfriheten svarande skyldighet, och hvarigenom invånarné afbörda sig sd väl alla missbruk som misstankar härföre; och äfvert i detta hänseende synas Wisby-boerne icke vara skyldige, att i kostnaderna för dessa Boställs - byggnader deltaga: heldst, hvilket ytterst får anmärkas, Tolagen, såsom en Kongl. Majlis och Kronans inkomst, under dess egen disposition till livad Statens ändamål somhéldst , samt Bro-och Hamnpenningarne äro, enligt de underrättelser Utskottet samlat, i Nåder förnndte Wisby Stad, till dess Magistrats- och Embetsmäns aflöning samt dé der erforderliga Publique Byggnaders vidmakthållande, ett understöd så mycket billigare^ sorn Staden, i saknad af öppen jord och dess afkasta - 772 Den 19 Juni. kastning i så till det ena som andra andamålet nödvändigt mäste härtill beräkna denna inkomst.
Detta har Utskottet velat upplysningsvis till svar afgifva å ofvanbemälte