Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Och enär af förenämnde Gratificationer de fleste utgjort, för verklig tjenstgöring eller utfördt arbete, beviljade arfvoden, hvilka för Titeln, deraf de utgått, icke varit främmande, har i desse fall således blott Utgiftens benämning synts Revisorerne vara oriktig; men som, beträffande den åt Majoren Hästesko beviljade Gratification, ett lika förhållande icke visat sig, samt Öfver-Auditeuren Wåhlin åter pröfvats icke vara berättigad till serskild vedergällning för den af honom bestridda tjenstgöring i blandade Krigs-Rätten; så, och då de på HufvudTitlarne anvisade anslagssummor böra för deras bestämda ändamål begagnas, hafva Revisorerne trott någon annan fond, än de till Extra Utgifter på Åttonde Hufvud-Titeln afsatte 100,000., R:dr årligen, icke eller böra vara tillgänglig för GratiJicationer_, eller sådane anvisningar 21 ( 102 ) på Statsmedlen, hvilka Eders Kongl. Maj:t, i anseende till förekommande bevekande skäl och omständigheter, af Gunst och Nåd finnér sig vilja bevilja.
Då, i StatsContorets tanka, icke benämningen af utan orsaken till en förekommande Utgift bör vid dess pröfning tagas till grund för anmärkning eller godkännande, hade visserligen flere under denna anmärkningspunct upptagne poster kunnat uteslutas; hälst ordet Gratification oftast begagnas under bemärkelsen af Belöning eller extra arfvode, och Rikets
Ständer flere gånger gifvit denna benämning åt an slagne vedergällningar, som emottagarne icke varit skyldige att anse såsom Nädcgåfvor.
StatsContoret känner ej anledningen till Gralificationen åt Majoren Hästesko, men StatsContoret förmodar, att den varit af egenskap, som hört till Tredje HufvudTitelns föremål, enär den såsom utgift af denna Titel kunnat af ConstitutionsUtskottet godkännas; och hvad utbetalningen till Öfver-Auditeuren Wåhlin beträffar, är StatsContoret af den öfvertygelse, att densamma, såsom utgörande verklig vedergällning för tjenstgöring i mililairväg, ej hort anvisas å andre, än de för Mililaire Utgifter anslagne medel.
De, vid granskningen af dispositionen öfver 7 å 8,000,000 R:dr årligen, af Revisorerne anmärkte poster utgöra tillsammans för de håda åren omkring a,3oo R:dr.
Men äfven dessa, i förhållande till det hela, högst obetydliga Utgifter hade måst helt och hållet uteblifva, om de, efter Revisorernes förmenande skolat anvisas ä anslaget till extra ut gifter, enär, efter hvad Räkenskaperne utvisa, della anslag för de båda åren lemnat intet öfverskott.
Revisorerne hafva 7:0 anmält att, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse af den a3 October i8a3, af detta anslag blifvit för CabinettsCassans beliof ulbetaldte, år 18:27, 68,541 3a sk., och år 1828, 58,166 R:dr 32 sk., hvadan till egentliga extra utgifter endast återstått, det förra året 3i,458 R:dr 16 skill, och det sednare 41,833 R:dr 16 sk.
Då Eders Kongl. Maj:t vid i8a3 års Riksdag för Minister-staten äskade ett anslag af i5o,ooo R:dr Hamb.
Banco, i stället för de förut derå uppförde 90,000 R:dr, blefvo likväl ej mera än 100,000 R:dr samma mynt af Rikets Ständer beviljade, med förklarande, i ofvanberörde underdåniga Skrifvelse, att denna summa bestods, i ett för allt, till missionernes aflönande, och till bestridande af alla dermed förknippade ( <63 ) diplomatiska kostnader, hvaremot CabinettsCassans behof för Courierresor, hemliga eller extra utgifter m. m. i den mohn besparingar å Minister-anslaget icke kunde dertill lemna tillgång, komme att, derefter såsom förut, fyllas af de, till Eders Kongl. Majrts Nådiga disposition, för extra utgifter under Riks-Statens Åttonde Hufvud-Titel uppförde 100,000 R:dr Svenskt Banco.
Denna summa har allt sedan 1810 års Statsreglering förblifvit oförändrad, ehuru den, enligt Rikets Ständers StatsUtskotts Betänkande af den 16 November 1809, redan före samma tid befunnits otillräcklig, och ehuru nästan alla andra RiksStatens anslag, i förhållande till varu- och myntvärden, blifvit sedan den tiden ökade; och synas Revisorerne hafva förbisett denna omständighet, vid deras allmänliga anvisningar till extra utgifts-anslagets ålitande.
Vid de af Revisorerne under 8, 9 och 10 puncterne gjorde anmälanden, utan all anmärkning, har StatsContoret ej något att tillägga.
Charta?
Sigillatai-Redogör elsen för åren 1827 och 1828 hafva Revisorerne ansett i så måtto ofullständig, att emellan Försäljningsmännens i Länen uppgifter och LandtRänteriernes Redovisningar funnits skiljaktigheter, hvilka genom noggrannare föreskrifter och uttrycklige Formulärer borde rättas, samt att i de fleste orter Lands-ICamererareit ensam, såsom sjelf ansvarig, undertecknat och verificerat behållningarne i Ränterierne, hvilka på flere ställen uppgått till i4 å i5,ooo R:dr Banco; hvadan LandtRänteriernes nuvarande Redogörelser icke eller innebära den säkerhet och controll, som, med ett behörigt iakttagande af Eders Kongl. Majrts och Kronans rätt, för en så betydande uppbörd bör äga rum; äfvensom Revisorerne, i afseende på sättet att verificera de hos Försäljningsmännen gjorde inventeringar, och då nu -gällande CliartasSigillatas-Förordnings föreskrifter härutinnan ej äro nog fullständige, Revisorerne ansett sig böra tillstyrka, att Rikets Ständer bos Eders Kongl. Majrt i underdånighet anhålla om Nådig föreskrift, ej mindre alt förordnande för dem, som skola intyga rigtighelen af ChartoeSigillatae-Försäljningsrrtännens i Orterne Redogörelser, i afseende på behållningarne afStämpladt Papper, mätte skriftligen meddelas af Eders Kongl. Majrts Befallningshafvande, än ock att samma förordnanden ovilkorligen böra vid Inventerings-tillfällen uppvisas och varda Räkenskapen bilagde.
Med den erinran, att de af Revisorerne omnämnde, här i frågavarande, betydliga behållningar i LandtRänterierne icke bestå uti Con - ( '64 ) tunie penningar, utan i Valeurer å Stämpladt Papper, hvarmed Förrådet häraf i hvarje Län måste vara sorteradt, instämmer StatsContoiret i öfrigt uti hvad Revisorerne anfört om nyttan och nödvändigheten af en förbättrad method för ChartaeSigillatm-Redogörelsen; och har StatsConloret, som först med år 1829 öfvertagit styrelsen öfver ChartagSigillatae-Verket, efter den korrta erfarenhet som i dessa ärender kunnat vinnas, redan varit betänkt på upprättande af nya Räkenskapsformulairer i detta afseende, hvilka, jemte nödiga Föreskrifter, ofördröjligen skola i underdånighet blifva Eders Kongl. Majrts
Nådiga pröfning underställde.
Vid Avesta Bruks Directions Räkenskaper hafva Revisorerne icke funnit anledning till annan anmärkning, än den, att de i vissa fall äro förde efter Bruks-år, hvaraf handt, att en del af Verificationerne för det Räkenskaps-år, som granskats, igenfunnits först i följande årets Redogörelser, och anse Revisorerne, alt, för möjligheten af en fullständig granskning af dessa Räkenskaper utaf Rikets Ständers Revisorer, en föreskrift om deras upprättande och afslutande efter Kalender-året är nödvändig.
Den i dessa Räkenskaper redoviste betydligaste Uppbörden, Koppar Räntan debiteras för hvarje månad, och Kalender-årsberäkningen är härvid uti Års-Redogörelsen iakttagen; men den öfriga, mindre betydliga, Uppbörden, Avesta Köp pär Tull, debiteras för Bruksåret, som börjar den 1 Oclober och, derifrån räknadt, delas uti Qvartaler, af hvilka för det första och andra, eller från och med October till och med Mars månader, den debiterade Tullen på en gång lefvereras, vanligen i medlet af påföljande
Maj månad; för tredje Qvartalet lefvereras serskildt i medlet af Augusti, äfvensom för det fjerde i medlet af November månad.
Statsverket härvid på det hela ingenting förlorar, har StatsContoret likväl, till enhets vinnande emellan båda i en och samma Räkenskap redo viste UppbördsTi tiar, ansett rättelse härutinnan böra ske, på det sätt, att KopparTullen debiteras och lefvereras särskildt för hvarje Qvartal, samt att Kalenderårets
Qvartaler i hvarje ÅrsRedogörelse upptagas; derom StatsContoret genom Skrifvelse anmodat Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Kopparbergs
Län att infordra vederbörandes utlåtande. ( ‘65 ) Ehuru StatsContoiret, genom Eders Kongl. Maj:ts KrigsExpedition, fått emotattaga serskild Nådig Remiss å Transumt af Rikets Ständers Revisorers Berättelse, i hvad som rörer Militaire-ämnen, har StatsContoiret likväl trott sig böra i ett sammanhang här upptaga alla de delar af den nu återgående hela RevisionsBerättelsen, hvilka till StatsContoirets yttrande kunnat föranleda; blifvande, genom utdrag af detta underdåniga Utlåtande, den serskilda Nådiga Remissen besvarad.
StatsContoret framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit Stormägtigste Aller nådigst e Konung!
Eders Kongl. M a j: t s underdånigste tropligtigstc tjenare och undersäter C.
Tunelius. P. JVester strand.
L. G. af Sillén.
Nyström, J.
Östman.
Stockholm den 23 Februarii 1831.
Till Kongl. Maj:t underdånigst i anledning af Rikets Ständers, år i83o församlade, Revisorers Berättelse om granskningen af StatsVerkets förvaltning och Räkenskaper för åren 1827 och 1828. X >66 ) K. StatsCont.‘s underd.
St:rs Revisorers Berättelse år i83o, rörande Allm.
Magazinsfondens granskning.
Storm ngtigste, Alle rn å dig s te Konung!
Sedan Stats-Contoret, under den 23 i denna månad, afgifvit underdånigt utlåtande öfver Rikets Ständers senast församlade Revisorers Berättelse, angående verkställd granskning af StatsVerkets Räkenskaper åren 1827 och 1828, får StatsContoret, i afseende på hvad i samma Berättelse förekommer om Magazins-Fondens Räkenskaper och förvaltning för nyssnämnde år, underdånigst andraga följande: Rikets Ständers Revisorer tillkännagifva, att Magazins-Fondens Räkenskaper för år 1827 undergått Revision i KammarRätten, men då 1828 års Hufvudbok först under den afslutade Allmänna Revision af Statsverket hunnits färdig, hade någon granskning deraf af KammarRätten ej kunnat äga rum: äfvensom att Räkenskaperne för
Länen finnas uppgjorda i olika form på olika ställen; hvarigenom tidsutdrägt vid granskningen och vidlyftigt arbete med omslut i Allmänna MagazinsContoret förorsakats.
Inom den för afslutningen af Magazins-Fondens Hufvudböcker i Nåder bestämda tid, eller ett år och åtta månader efter räkenskapsårets utgång, var 1828 års Hufvudbok i concept färdig.
EfLer verkställd renskrifning, verificationernes inbindning, folier ing och chartering, aflemnades Hufvudboken i derpåföljde September månad, och hade således ej kunnat undergå granskning i KammarRätten, före Rikets Ständers Revisorers sammanträde, helst tiden, hvarinom Hufvudboken bordt vara afslutad, först tilländagick korrt före den i5:de i sistnämnde månad, då sagde sammanträde tog sin början.
Den befunne olikheten emot Länens Räkenskaper, rörer egenteligen Räkningarne för undsätlningarne efter 1826 års missväxt.
Denna ( ,67 ) olikhet, som dock genom meddelade formulaire blifvit afhulpen, har val i sin mohn bidragit till förökadt arbete inom Allmänna Magazins-Contoret, men utom det, att undsättningsSpanmålsredovisningen nu mera är inskränkt till hvad i Landet hos vederbörande låntagare ännu innestår, är Räkenskapen för KronoMagazinen från och med år i83o, då den ständige Magazinsrörelsen på StatsContoret öfverflyltades och Magazins-fonden ställdes på slutelig utredning, enligt meddelade föreskrifter, af enklare uppställning, hvarigenom lättnad, både vid Räkenskapernes granskning och Hufvudböckernes afslutning bör blifva att påräkna.
Revisorerne hafva vidare, jemte en Summarisk framställning af hvad 1827 och 1828 årens Hufvudböcker, i afseende på Magazinsfondens tillgångar och skulder innehålla, förmält: att Fonden under ifrågavarande tvänne år, i synnerhet förmedelst Markegångs-förhöjning, till ziffran vunnit en tillväxt af 93,824 R:dr 3o sk. 7 r:st.: att då Rikets Ständer under senaste Riksdag, af Allmänna Magazinsfonden påräknat och anslagit en million Riksdaler Banco till försvarsverkets iståndsättande, hafva Revisorerne funnit sig, i enlighet med de summariske beräkningar, som varit att tillgå, böra uppgifva hvad som af denna Fond till ofvanberörde föremål synes kunna påräknas vid Magazinsfondens sluteliga utredning: att Revisorerne af denna beräkning, slutande sig med en summa af 1,124,114 R:dr 10 sk., draga den slutsätt», att den af Rikets Ständer af Magazinsfonden till försvarsverket anslagne en million, sannolikt kan till fullo ingå, samt att Magazinsfondens Spanmåls lager, ifrån och med år 1827 till och med 1828 års slut, genom Kronans Spanmåls-intrader, hvilka ingått till större belopp, än som erfordrats för Slalernes behof, blifvit förökadt med circa 7,500 Tunnor Spanmål, hvilken tillökning synes aflägsnat Magazinsfondens utredning, som dock förmodas, hvad Fondens qvarvarande mindre betydliga Sädesbehållning beträffar, böra snart nog blifva att förvänta, i anseende till Spanmålsprisens stegring, och deraf följande förmånlig försäljning.
De öfver Magazinsfondens tillgångar och skulder gjorde summariske utdrag instämma med 1827 och 1828 årens Hufvudböcker; dervid Fondens förökning till ziffran vid 1828 års slut, emot värdet af tillgångarne vid 1827 års början, egenteligen tillkommit af sistnämnde års högre markegångspris å Spanmål, hvartill behållningarne ifrån år 1826 uppfördes, i öfverensstämmelse med den allmänna Nådiga föreskrift, att sädesbehållningarne skulle i Räkenskapen år från år upptagas f- ,68 ) efter gällande Markegång, såsom närmast utmärkande rätta penningevärdet af Fondens Spanrnålstillgångar. 1828 års Hufvudbok utvisar väl, att, sedan alla Magazinsfondens skulder, deribland den af 2,io2,2i3 R:dr 4° sk- till Rikets Ständers Rank blifvit från fondens tillgångar afdrague, skulle ändock ett öfverskott uppstå af 5c)6,6i6 R:dr 4 sk- 11 r:st.; men i sjelfva verkligheten bl ifver dock förhållandet helt annorlunda, emedan af Fondens tillgångar, utom af Penningar och Spanmål, allt för ringa del kan påräknas att ingå, och för visse fordringar alldeles ingen ersättning, såsom exempelvis: för Magazinsfondens fastigheter och inventarier, hvilka till fortsatt begagnande åt Statsverket öfverlåtas: för de betydliga afkorrtningar å undsättningsskulder, som under senaste Riksdag beviljades, och för sannolikt f:delar utaf det belopp, som hos undsättuingstagare ännu innestår, men som, i brist af tillgång, ej kan påräknas: för förlusten å Spanmåls-exporten till Italien: för Fondens fordringar i Finnland, utgörande efter afdrag af skulder derstädes 527,294 R:dr 9 sk. 10 r:st. derå endast 48,710 R:dr 10 sk. 4 r:st- komma Fonden till godo, samt för många flere större och mindre förluster, hvilka först vid Fondens sluteliga utredning kunna bestämmas.
Huruvida Magazinsfondens realisering kan omsider inbringa det belopp i Penningar, Rikets Ständers Revisorer uppgifva, tilltror StatsContoret sig ej för närvarande kunna med någon säkerhet bedömma; likväl hyser StatsContoret den förmodan, att den af Rikets Ständer utaf Magazinsfonden påräknade en million torde i det närmaste kunna erhållas, så vida icke oförutsedda förluster under Fondens utredning skulle uppstå.
Till och med slutet afår 1829 emottogs för Magazinsfondens räkning den del af Kronans behållna Afrad och Tionde samt annan Räntesäd , sorn in natura till Magazinen lefvererades, hvaremot Fonden försåg värfvade Armeen och Flottan samt öfrige Corpser och Stater med deras Spanmål och Bröd-underhåll.
I följd af denna entreprenade ökades, såsom Rikets Ständers Revisorer uppgifva , Magazinsfondens Spanmåls-lager under åren 1827 och 1828 med j5oo Tunnor, hvilket naturligtvis icke kunde förekommas, men som dock ej varit af något särdeles inflytande på utredningen af Magazinsfonden, hvars qvarvarande Spanmålsbehållningar, troligen under loppet af innevarande år, blifva i det närmaste, om icke helt och hållet, afyttrade. ( l69 ) I anledning af Rikets Ständers Revisorers anmälan om beliofvet deraf, att ett sådant förordnande, som Eders Kongl. Maj:t uti Nådigt Bref den 7 April i83o meddelat KrigsCollegium, i afseende derpå, att till afskrifning beviljade poster icke förr i Räkenskapen böra afföras, än under loppet af det år, då beslutet om afskrifning utfärdadts, jemväl måtte utsträckas till Statens alla öfrige förvaltand»- Verk; får StatsContoret underdånigast tillkännagifva, att då högstbemälde Nådiga Beslut blef StatsContoret bekant, föreskrefs vid afslutningen af StatsYerkets och MagazinsFondens Räkenskaper enahanda ordning, den StatsContoret för sin del i underdånighet anser böra iakttagas vid öfrige Publike Redogörelser, såsom ledande till lättnad och redighet vid jemförelser mellan Verkens Hufvudböcker och dertill hörande handlingar för samma år.
Efter det StatsContoret nu i underdånighet sig yttrat öfver de ämnen, som angå sjelfva Räkenskaperne och med dem hafva gemenskap, följer i ordningen att besvara de erindringar, Rikets Ständers Revisorer i öfrigt framstäldt, såsom härledande sig ifrån den af Dem verkställde granskning af MagazinsFondens förvaltning; dervid förekommer 1:0
Med anledning af Eders Kongl. Majrts Nådiga Beslut den ag Augusti 1827 och 20 Augusti 1828, hvarigenom Magazinsförvaltaren vid Vestra Eds Magazin, FältKamereraren D. Ekelund blifvit på förekomne bevekande skäl och ömmande omständigheter af Gunst och Nåd befriad från ersättning af 248 R:dr 28 sk. 3 r:st., utgörande värdet för en utöfver ordinarie afskrifningen i Magazinets uppbörd befunnen afgång af 135 Tunnor 1 g kappar Hafre, samt med afseende å de af KammarRätten anförde omständigheter, Magazinsförvaltaren vid Luleå Magazin J.
Holmström äfven af Gunst och Nåd njutit eftergift af halfva summan, utaf den honom med 2567 R:dr 3o sk. 7 r:st. ådömde ersättning för i Magazinet yppad Spanmålsbrist, emedan Spanmålens beskaffenhet vid emottagningen led t till minskning i Lagret, och detsamma dessutom lidit genom åverkan af råttor så väl som af mask, hvaraf, efter sannolikt bedömmande, Magazins-Inrättningen fått vidkännas en, emot eftergiften svarande, förlust, derest Holmström i Laga tid och ordning till extra ordinarie afskrifnings erhållande sig anmält, hafva Rikets Ständers Revisorer yttrat sig bålla före, "att som hvar och en "Magazinsförvaltare, enligt författningarne, åtnjuter viss bestämd afskrif"nings-procent, för så beskaffade förminskningar i Spanmålsförråden, "sorn, genom de i ofvan omförmäldta tvenne fall anförda orsaker; "■kunna inträffa, Revisorerne ansett afskrifning derföre, af Gunst och 22 ( 11° ) ”Nåd, möjligen ledande till mindre uppmärksam vård å Kronans förråder, och derföre funnit sig böra Eders Kongl. Majits ofvanhögst”berörde Nådiga Beslut för Rikets Ständer anmäla.” 2:0
Då, till underdånig följd af Eders Kongl.
Maj:ts Nådiga Beslut den 20 Februarii 1829, den emellan f. d. Allmänna Magazinslnrättningen och nu mera aflidne Grosshandlanden J. O. Casparson uppstådda fråga, att, sedan han i laga väg blifvit skyldig förklarad, att återbära 3285 R:dr /\o sk. 8 rist.
B:co, ränteberäkning jemväl kunde äga rum å förskjutne medel af MagazinsFonden för omkostnader i och för det hafveri det afgjorda målet angick, sagde fråga blifvit till Gode Mäns afgörande hänskjuten, hafva Rikets Ständers Revisorer deraf hämtat anledning att hos Rikets Ständer hemställa om icke nödigt anses hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, ”att, med undantag af de fall, för hvilka i författningarne särskildt stadgadt är, alla frågor om återbetalnings”och ersättningsskyldighet emellan Kongl. Majit och Kronan å ena, samt ”enskildte personer å andra sidan, alltid böra vid Laga Domstol upptagas och afdömmas, samt icke till goda mäns afgörande hänskjutas;” och 3:o hafva Revisorerne förmält, att den genom Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 10 April 1828, Förste ExpeditionsSecreteraren Askelöf tillagde oafkortade Gratification af 1000
R:dr, för biträde vid utförandet af det år 1826 åt Presidenten m. m.
Herr Grefve Adelswärd lemnade uppdrag, att för allmänt behof införskrifva utländsk Spannmål, synts dem icke hafva bort ega rum, ”då någon af de Embets- och ”Tjenstemän vid f, d.
Allmänna Magazinslnrättningen, hvilka åtnjöto Ex”pectance-Löner, kunnat, för att biträda vid ofvannämnde befattning till ”tjenstgöring inkallas, och de öfrige inom Allmänna MagazinsGontoret ”arbetande personer, hvilka i följd af Spanmåls-införskrifningen jemväl ”fingo vidkännas ökade göromål, funnits icke vara berättigade till någon ”serskild vedergällning derföre.”
Under åberopande af hvad StatsContoret i underdånighet anfört, rörande de af Rikets Ständers Revisorer gjorde framställanden i afseende på åtskillige under granskningen af StatsVerkels Räkenskaper förekomne frågor, deruti Eders Kongl. Majit fattat Nådigt beslut, och med hvilka frågor de här i underdånighet omnämnda äro af enahanda beskaffenhet, hvad anmärkningsrättigheten i grundlagsenlig ordning, emot Eders Kongl.
Maj:ts Rådgifvare och föredragande vidkommer, får StatsContoret underdånigst tillägga, hvad första puncten beträffar, eller angående den Magazinsförvaltarne Eklund och Holmström i Nåder medgifne befrielse och eftergift: att då den författning eller 1812 års af - ( I7I ) skrifningsreglemente, som bestämmer så kallad ordinarie afgångsprocent å Spanmål och andre» effecter., hvilka magäzineras för Kronans räkning, tillika innehåller stadgande för sådane fall, då extra ordinarie afskrifning derutöfver genom oförutsedda händelser inträffa, synes Extraordinarie afskrifnings beviljande, då skäl dertill förekommer, icke för uppbördsman vara ett ämne af så främmande och ovanlig beskaffenhet, att, då dylik afskrifning medgifves, de deraf kunna hämta anledning till mindre uppmärksam vård om Kronans Förråder, hälst för slikt förfarande ansvar i Lag och allmänna Författningar är stadgadt.
För öfrigt äro de skäl och omständigheter, som Eders Kongl. Majit, i anledning af vederbörande EmbetsVerks och Auctoriteters yttranden, funnit efter rätts och billiglietsgrunder böra komma till Nådigt skärskådande, i afseende på ifrågavarande afskrifningar i handlingarne ådagalagde.
Vidkommande dernäst den till gode mäns afgörande hänskjutne tvist emellan Magazinslnrättningen och Grossliandlanden Casparson, så gjorde, på Kammar-AdvocatFiscalens tillstyrkan, StatsContoret derom underdånig hemställan, hvartill Eders Kongl. Majit fann skäl lemna Nådigt bifall; och är StatsContoret af den öfvertygelse, att just sådane tvister, som ifrågavarande, böra lämpligast hänföras till de af Rikets Ständers Revisorer omnämnde undantag från behandling vid Laga Domstol.
Beroende det i hvarje fall på Eders Kongl. Majits
Nådiga pröfning, om en sådan ovillkorlig behandling i Rättegångsväg af ersättningsfrågor Kronan och enskildte Personer emellan, som Rikets Ständers Revisorer med deras anmälan tyckes åsyfta, kan mera hädanefter än hittills anses Iämpelig.
Angående sluteligen den Expeditions-Secreteraren Askelöf i Nåder tillagde Gratification, så hafva väl ej Rikets Ständers Revisorer varit i tillfälle, att taga en närmare och säker kännedom om vidden och beskaffenheten af Expeditions-Secreterarens trägne och mödosamma göromål i och för biträdet vid det åt Presidenten m. m.
Herr Grefve Adelswärd Iemnade nådiga uppdrag att införskrifva utländsk Spanmål.
Då denna, utom Expeditions-Secreteraren Askelöfs egentliga åliggande såsom föredragande af Magazinsärenderne i StatsContoret, honom anförtrodde tillfällige befattning, fordrat en vidlyftig brefvexling å utrikes och inländske orter samt uppgörande af liquider och Redogörelser af betydlig omfattning, fann Eders Kongl.-Majit likmätigt
Dess ofvan åberopande Nådiga Bref af den io April 1S28, Expeditions-Secreteraren förtjent af ifrågavarande särskilde belöning. { *72 ) Om, såsom Rikets Ständers Revisorer antagit, någon af de Embets- och Tjenstemän vid f. d. Allmänna Magazinslnrättningen, hvilka åtnjöto Expectance-Löner, skolat, för att biträda vid ofvannämnde befattning, till tjenstgöring inkallas, hade, jemte ovissheten, huruvida någon af desse Personer, i afseende på utländska Correspondencen, varit samma befattning vuxen, sådant sannolikt medfört menlig följd vid göromålen, som ej heller kunnat med erforderlig skyndsamhet och insigt behandlas, utan en genom erfarenhet vunnen kännedom om hvad i anskaffningsväg föregående tid blifvit tillgjordt och i förhållande till behofven borde tillgöras; och i allt fall hade en till tjenstgöring inkallad Embets- eller Tjensteman icke kunnat förvägras, att under tiden äfven uppbära skillnaden emellan Expectance-arfvodet och den lön, sorn för verklig tjenst bestods.
Med sjelfva Spanmåls-införskrifningen hade Tjenstemännen inom Allmänna MagazinsContoret ingen befattning, och kunde följaktligen ej till särskildte arfvoden eller gratificationer anses berättigade.