Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Och sorn Herre/ Borneman tillika anmälte, att han, såsom af Kongl. Maj:t i Nåder anbefalld, att till tjenstgöring på sin Station i Carlskrona sig ofördröjligen inställa , icke hade tillfälle, att vidare bevista Utskottets öfverläggningar; blifver på begäran dess Reservation bifogad Protocolls-Utdraget till Stats-Utskottet och sedermera tili Riks-Stånden.
Ei Protoeollo, A. Fryxell*
N:o 6.5 5 - Antom den ta Pec-.
Stånders Statssamt Allmänna Besvärs- och Ekonomi - Utskotts förnyade Utlåtande, i frågan om en Sta - Stats-Ut skottets Betänkanden.
5i5 tistisk Bureaus och SockenSållskapers inrättande, till förnyad handläggning af Stats- och Ekonomi - Utskotten, återremitterat desse Utskotts under N;o 588 afgifne Betänkande, i fråga om en Statistisk Bureau, till. följe af de anmärkningar, som blifvit framstälde emot Utskottens föreslagna åtgärd i afseende på Sockne Sällskapers inrättande.
Det har i detta afseende först blifvit anfördt; att, då Kyrko-Råd pcb Hushållnings-Sällskaper, äfvensom särskildt© Sällskaper för Helsovården redan finnas, bör det befaras, att en Fjerde Myndighet af dylik art, som i Församlingarne tillskapas, endast åstadkommer “mera besvär, utan att ändamålet vinnes; Hvadan det hemställes, att en och samma Myndighet, eller Kyrko-Råd et jemn väl måtte få de föreslagne Socken Sällskapernes befattning sig uppdragen.
"Vid besvarande af denna anmärkning tro de förenade Utskotten sig en o o dast böra erindrä, om de olika föremålen för Kyrko-Rådets och de föreslagna Soc-* ken-Sällekapernes befattningar.
Kyrko - Höglofl.
Bidderskapét och Adeln liar. 5i6 Stats-Utskotlets Betänkanden.
Rådets bestämmelse är egenteligen, att biträda Pastor i afseende på bestridande af Kyrkans Ekonomiska angelägenheter, samt att hafva uppsigt öfver sedlighet och ordning inom församlingarne; Hvaremot Socken-Sällskapernes syftning är mera omfattande och vidsträckt och lära således dessa bägge Myndigheters befattningar icke kunna eller böra sammanslås och bestridas af Kyrko-Rådet.
I afseende på hvad dernäst blifvit invändt, att nemi. genom Utskottens Förslag endast nya Myndigheter tillskapas, hvilka i allmänhet, enligt hvad erfarenheten skall visat, verka förstörande mot de Institutioner som redan finnas, få Utskotten anföra, att detta inkast, i deras tanka, är mera skenbart, än verkligt.
Utskotten äro visserligen öfvertygade om sanningen af den iakttagelse, som redan före detta blifvit gjord, angående det för långt utsträckta tillskapandet af särskilda Ambets-Verk och myndigheter för alla offentliga åtgärder af någon större vigt, som företagits; Men Utskotten finna icke, att detta med fog kan tillämpas i afseende på deras föreslagne Socken-Sällskapers inrättande, enär det icke åsyftar tillskapandet af nya Åmbets-Myndighetcr, Stats- Utskottets Betänkanden.
517 utan fast häldre umbärligheten af densamma, genom öfverlåtandet till Folket sjelft, att bestrida visse Functioner af Ekonomisk beskaffenhet.
Långt ifrån att således hafva gjort sig skyldige till förebråelsen för en åtgärd, som ännu mera skulle öka det redan öfverklagade antalet af Ämbetsmän, anse Utskotten sig hafva uppgifvit det rälta Correctivet, hvarigenom den anmärkta olägenheten skall för framtiden till en del afhjelpas.
Ett Land sådant som Sverige för det närvarande, skall under fortsatt fredslugn och under en vis och Landsfaderlig Styrelse nödvändigt mer och mer vända uppmärksamheten inom sig sjelf och på sin egen Cultur.
Detta förutsätter anstalter; Anstalterne förutsätta verkställare, och desse måste alltid vara Åmbetsmän, om ej Folket sjelft småningom vänjes och tilldanas, att bestrida visse dess egne angelägenheter rörande ärenden.
Detta kan endast skp genom tjenlige Municipal-Inrättningar, hvartill Utskotten i det återremitterade Betänkandet uppgifvit de egenteliga grunderne, och utan hvilken åtgärd alla Commitéer för indragning af öfverflödiga Åmbeten och Tjenster föga i en framtid uträtta.
518 Stats- Ut sko Mets Belcmkanden.
Till följe af hvad
Utskotten sålunda andragit och hvilket härmed till Riksens Håglöf!’. Stånders Egen profning vördsamt öfverlemnas, låra Riksens Hölgofl.
Stander nogsamt inhemta, att de gjorde anmärkningarna icke kunnat föranleda Utskotten att förändra sine i det återremitterade Betänkandet uWecklade åsigt e-rj Hvarjemte Utskotten få anmäla, att detta Betänkande blifvit bifallet af Högvördige Preste- och Hedervärda Bonde-Stånden men förkastadt af Vällofl. Borgare-Ståndet.
— Någre Ledamöters härvid afgifna särskildta yttrande bifogas.
Stockholm den §.
December 182-3, Utdrag af Profcoeollet, hållet hosR.
H. St. Stats-Utskott d. 9 December 1823* S. D.
Vid justeringen af Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens förnyade gemensamma Utlåtande, om inrättande af en Statistisk Bureau jemte sa kallade Socken-Sållskaper, ingaf Herr Öfverste-Lieutenanten von Heyne ett så lydande anförande: ’’Einot förenade Utskot - Stats-Utskotlets B t‘t änkai iden.
Sicj tens beslut får jag reservera mig, — Då ett Kyrkoråd finnes inom hvarje församling, anser jag öfverflödigt att tillskapa flere myndigheter.
I de flesta Socknar lärer Hälsovården äfven blifvit åt Kyrko-Rådet uppdragen.
Municipal-inråttningar för vigtigare förrättningar, såsom för den directa beskattningen och Uppbörden, vöre må hända att önska, men Byfogdar, icke afsåttlige utan af Landshöfdingen, och desse Socknenåmnder kan jag icke anse annorlunda ån som ökade police-anstalter, och förvandling af trefliga Jordbrukare till Commitée-Ledamöter och Ämbetsmän hvaraf antalet redan torde vara stort nog."
Härmed förenade sig Herr Majoren Friherre Hjerta, Herr Commerce-Rådet Santesson och Herr Bruks-Fatron Ekelund.
År och dag som ofvan Ex.
Protocöllo y. C. Lorich. 5.20 Stats-Ut skottets- Betänkanden, N:0 656, Afllom den ” D*c. 1823, Riksens Höglofl.
Stånders StatsBevillnings- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskotts förnyade Utlåtande, i frågan om tillåtelse för Herjeådalens Allmoge, att Tullfritt få hemta Salt från Rörås Kopparverk i Norrige.
Stats^ Bevillning? samt Ekonomiutskottens, under N:o 599, afgifne Betänkande i detta ämne har blifvit återremijtteradt från Hedervärda Bonde-Ståndet på grund af dervid gjorde anmärkningar; Och som Utskotten, vid profningen af desse anmärkningar funnit dem icke innehålla andra skål, ån som blifvit i Betänkandet upptagne och besvarade, sakna Utskotten all anledning att förändra deras deruti framStålda mening; hvilket Hedervärda Bonde-Ståndet till svar meddelas, jemte vördsam anmälan, det Betänkandet blifvit af de öfrige Stånden bifallet, till följe hvaraf denna fråga likmätigt 69 §• i Regerings - Stats-Ulskoltets Betänhandcn, 521 formen redan år afgjord.
Stockholm den ii December 1823. N:C> 657, Ankom den i5 Dec. 1833, Riksens Hogloff Ständers Statssamt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotts
Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens Betänkande N:o .572, ofver Herr //ohenhausens Motion, om undersökning af de Civila Låro-Verkens närvarande beskaffenhet.
Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet hafva till Utskottens förnyade handläggning återlemnat ofvannåmnde Betänkande, vid profningen hvaraf hufvudsakligen blifvit anmärkt:
Att den anda, som så långe med skråmåssigt nit sökt att undandraga våra Läroanstalter den offenteliga granskningen, och harmfullt tillbakavisat hvarje emot dem yttrad anmärkning, hvilken ej från skrået utgått, äfven i Utskottens evasiva Betänkande gjort sig gällande, och att Motionen deruti hvarken blifvit fullständigt besvarad, 52 2 Stats-Utskottets Hetänkanden. eller något nöjaktigt resultat deraf vore att förvänta:
Att orsaken till den i Sverige föga spridda litteraira bildning och Vetenskapliga intresse, bör sökas i bristerna vid Låro-Verken, hvilka skola afvikit ifrån deras ursprungliga syftemål:
Att universiteterne, dels antagit charakteren af plantskolor för Statens Ecclesiastika oell Civila Ämbets-Verk, dels åter i många fall qvarstå såsom petrificerade Massor från en annan tid, af Pedantismens tunga, svarta vinge öfverskuggande:
Att då en Allman klagan skall röjas deröfver, att Studenterne ej mera drifvas af håg till Vetenskaperne, och att Professorerne, med få undantag, ej gifva lif åt sina föreläsningar, vore det äfven skål att efterfråga, om eller till hvad grad dessa anmärkningar vore gill tiga; hvadan äfven yrkas, att Revisionen af de Militaira och Elementaire Läro-Verken måtte sammanfattas till en gemensam, som sträcker sig till hela Låro-Verket, så vål till Universitetet som till Lancaster-scholan; hvilken revision icke borde utföras blott af Skolkarlar och Universitets-Lårare, utan vid sidan af dessa afven af sådane, sorn sett lifvet, Staten och Vetenskaperne i andra förhållanden, ån dem, sorn visa sig inom Studerkammaren; och borde derefter resul - Siats-Utskottets Betänkanden.
5a 3 tatet af dessa forskningar framläggas för kommande Stander.
Förnämsta orsaken till den yrkade Revisionen härledde sig således derifrån, att sammansättningen af den i Schol-Ordningen forordnade personal till revisionens verkställande icke vore sådan, att man deraf kunde förvänta någon rättelse i hela undervisningens hufvudgrunder, utan endast i detail felaktigheter, och att den derstädes föreskrifne revision endast skall angå de lägre Låro-Verken.
Man har klandrat det usla Latinskrifveriet och Låxeläsningen vid Akademien, oell anmärkt de flerfalldiga brister, som skola ega rum, ej mindre i, afseende på derstädes förefallande Civila Examina, hvilka förmenas icke bora hållas vid Hogscholorne, ån ock i fråga om öfrige Examina,jemte den brist af Läroböcker, som derstädes skall ega rum.
Man har önskat naturaliseringeifö) af de practiska Faculteterne, och deras söndring ifrån de öfriga, och såsom bevis på nyttan deraf anfort Frankrikes exempel.
Man har ansett det naturligt att en Inrättning af den ålder, som till exempel Upsala Akademi, efter hvilken Lund sedermera blifvit bildad, och hvilken på Hundrade år ej undergått någon betydlig *)
Så läses ordagrant i det till Expeditiom-ötskottet lemnade Original-Betänkande. 5 3,4 Stats-Utskottets Betunkanden. > förändring, skulle i flora liånseenden behöfva jemnkning och ändring; Och man har sluteligen yrkat, att en allman frihet måtte beviljas till föreläsningars hållande.
Hvaremot å andra sidan blifvit yrkadt, att derest Utskotten skulle finna den begärda Revisionen vara i sin ordning, och af verkligt behof påkallad, densamma då måtte motiveras på verkliga brister, och icke angå Universiteternas grundidée, hvilken anses vara rigtig och af tiden mångfalldigt pröfvad.
Vid öfvervägande inom Ekonomi-Utskottet, sorn först behandlat Målet, af de anmärkningar, som föranledt återremissen af det förra Utlåtandet i detta ämne, har det ansett sig kunna med tystnad förbigå Herr Hammarskölds beskyllning för skråmåssigt nit och endast redovisa grunderne för sin öfvertygelse i den verkliga frågan.
Utskottet tror sig icke kunna misstänkas för mindre sorgfällighet om Nationens bildning, än de, sorn yrkat den ifrågavarande granskningen af våra Högre och Lägre Låro-Verk, i hela deras vidd och omfattning.
Men då Utskottet velat förvissa sig om behof vet af den åtgärd, de uppmanas att tillstyrka, hafva följande verkliga förhållanden påkallat ett förtjent afseende nemi.
Stats-Utskottets Betänkan dm. 5a 5 Alf de allmänna undervisnings-Verken, i enlighet med Riksens Ständers år i8Jo anmälda önskan, varit mål för Regeringens synnerliga uppmärksamhet, hvilken haft den följd, att vi redan ega en ny, efter mångfalldig pröfning fastställd Schol-Ordning, sorn, ehuru kanske med skål klandrad i vissa delar, likväl eger den icke tvåtvdiga förtjensten, att hafva beredt sin successiva förbättrings möjlighet, genom föreskriften om en hvart 3dje år sammanträdande Revisions-Commitée af sakkunnige mån, under Ordförande af den Regeringens Ämbetsman , som med dessa årender eger närmaste befattning:
Att vidare förslag till förändrad Student-Examen, enligt Regeringens befalning, blifvit utarbetadt och genom Trycket befordradt till allmän kännedom och Vederbörandes Utlåtande; Och att, utom denna åtgärd i afseende på våra Universiteter såsom Högscholor, desamma äfven såsom Styrelse-Verk, en icke mindre vigtig sida af desse institutioner, varit underställde upplyste måns granskning, hvilkas Betänkande äro genom trycket allmångjordt, ehuru, för denna frågas samband med Lagskipningens Allmänna Organisation, annu hvilande till nogare utredning och profning. 5h6 Ståts-Utskottets Betähkatiden> Af desse sammantagne åtgärder syneS tydligt, att
Regeringen icke allenast redan omfattat alla offenteliga undervisnings.anstalter, Högscholorne icke uteslutne, i sin förbåttringsplan, utan ock att densamma med ändamålsenlig varsamhet fortsattes, så att ingen anledning ännu år gifven, att denna verksamhet skulle inställas, förr ån den stråckt sig till de ännu återstående delar af hela Undervisnings-Verket.
Under sådane forhållanden trodde sig Utskottet ega skålig anledning, att anse någon särskild underdånig hemställan om påskyndande åtgärder i denna vigtiga sak såsom öfverflödig och derjemte förtidig, innan verkningarne af det redan gjorda hunnit af erfarenheten upplysas, och förrän Schol-Revisionens forsta sammanträde, hvarvid Konungen kan bestämma både
Ledamöternes antal och öfverlåggningarnes föremål, lemnat någon säker grund, att sluta till dervid förekommande gransknings förhållande till det önskade ändamålet.
Utskotten kan nu ej eller finna era sådan hemställan tillräckligt motiverad af de förmenta brister; hvilka man uppgifvit såsom orsaken till våra Universiteters så kallade förfall.
I bland dessa nämnas inskränkning i lårofriheten, såsom endast medgifven Docenter och Adjuncter, utön» Stats* Utskottets Betävkanderii 527 Professorerne.
Utskottet kan likväl icke föreställa sig, huru Ungdomens offenteliga undervisning kunde blifva andra tillåten, ån deni, som med oförvitlig-fräjd förenade erforderlig skicklighet till detta vigtiga kall; Och åt hvem skulle Staten anförtro pröfningen af desse egenskaper, om icke åt Läraren i Vetenskapen och den Auctoritet, som trådt i Föräldrars och Förmyndares ställe*?
för öfrigt år dgt ingen genom
Lag förbjudet, att söka och erhålla rättigheten att docera vid våra Högscholar, då han sig dertill i vederbörlig ordning anmäler, och, efter pröfning befinnes dertill qvalificerad.
Uiskottet har sådant redan tillkånnagifvit, utan att man giltat vissa motsatsen.
Att Professorernes rättighet, att föreslå Docenten i sin kunskapsciel, skulle underhålla Nepotisme, och göra oskicklighet och föråldrade Svstemer ärftliga vid Låroscholorne, lärer icke vara bevisligt, ty i sådant fall finnes Correctif deremot i den högre ovåldiga Auctoritet, sorn eger att utnämna den föreslagna personen, och för öfrigt år det vål icke Systemers ärftlighet, som kan förebrås vår tid.
Men ont det äfven skulle medgifvas, att den ntenskliga svagheten kunde röja sig någon gång vid Professorernes val af Docenter, lika 5a8 Stats-Utskottets Betänkctnden. sorn det kan hända andra Forman då de utse sine underordnade, så kan likväl'ingen Revision förebygga denna olägenhet, så långe desse Biträdare vid Undervisningen åro oumbärlige; Och derom lärer vål ingen tvifvel ega rum, så långe alla, som icke genom Docenturen qvarhållas, skynda in i Tjenstemanna-vågen efter fulländade examina, och så långe Sveriges Cultur-förhållande icke lemnar Lårdomens Idkare nya utvågar till utkomst såsom Litteratörer.
Till dess att denna ställning en gång kan förändras till en båttre, lårer den nu rådande ordningen bora bibehållas* såsom enda möjlighet att försäkra en oafbruten succession af Lärde män, för att, i händelse af dödsfall eller befordran, intaga den lediga Låro-Stolen, och, vid Professorens förhinder af öfrige tjenstemanna befattningar,' fortsätta förelåsningarne i hans ställe.
Detta kan icke eller sågas i sig sjelf medföra de uppgifne menliga följderne för kunskapsdelen, emedan skickligheten har rättigheten till Professoratet , utan all tjensteårs beräkning.
Vidare har man ansett mångden af nu befintlige examina hinderlig för Vetenskapernes tillväxt, emedan derigenom blifver Ungdomens Studier, Läxläsning, och Profes - Stats- Vt skuttets Betänkanden. 529 Professorerncs föreläsningar lämpade efter denna reducerade Schola; och Utskotten medgifva, att någon anledning till denna anmärkning egt ruin i synnerhet i vissa kunskapsgrenar.
Men det ond 1 ligger mindre i dessa examina, ån i deras ungdom och mindre grundeliga elementar-bjdning, som skola afhöra forclåsningarne, och som, under nu gällande belordringssått och för sine knappa tillgångar, som neka så många ett längre vistande vid Universitetet, söka hastigt der afgöra deras Cours, för att sedan inträda i Statens tjenst; Stränghet hos Examinatorn kan vissei ligen verka mycket, men felet ligger djupare, och kan, i Utskottets tanka, icke alhjeipas förr ån våra Allmänna Skolar komma i det skick, att de båttre uppfylla tidens anspråk , på en för alla bildade Glassér i Samhället ändamålsenlig undervisning, och hvar och en, som inträder i Statens tjenst) genomgår den allmänna elementar-undervisningen, för att inhämta en grundelig underbyggnad, och forst derefter vid mera ^ stadgad ålder fortsätter sine Studier vid Universitetet.
Det år således genom Revision och förbättring af de Lägre Undervisnings-Verken, som denna öfverklagade olägenhet vid Universiteter nu mäste H * ' 53Q Ståts-Utskottets Betänkande:/* håfvas.
En annan våg kunde vål äfven! tagas för att göra slut på de nu högljudda klagomålen i anledning af Civila Examina, nemi. den, att befria Universiteten från denna skyldighet; men Utskottet vågar verkeligen icke tro, att de förhållanden annu upphört, som gjort denna messure nödig för att söka åtminstone till någon del motverka okunnighetens inträngande i Statens tjenster..
Dess tankar i detta ämne har det ock i särskildt Betänkande yttrat, till hvilket det hänvisar.
Hvad för öfrigt blifvit anmärkt såsom hinder för Studiernes grundlighet och friare utveckling vid Universiteten såsom Seminarii Inrättningen för de Theologiska insigterne, Författningen om Approbatur såsom ledande till lexlåsning för deni, som söka Graden, får Utskottet endast anmårka, att de vcrkelfga följderna deraf icke åro så afgjordt bestämde, som de synas varit för den anmårkandes tanka, att tvertom desse helt och hållet bero på Ynglingarnes underbyggnad och den tid de uppehålla sig vid Universitetet.
Och hvad åter angar den våckta frågan om de 2:ne praktiska Faculteternas söndring ifrån de öfrige, och deras förflyttning till annan ort, torde dervid befinnas, att desse såkallade praktiske åro Stals- Utskottets Betänkandetik 531 Theoretiske såsom vetenskaplige Faculteter, och att deras söndring från den Theoretiskä Lärdomens Hufvudsäte skulle icke vara så vål beråknadt i afseende på det erkända sambandet emellan alla vetenskaper, hvilka under den närmaste beröring inbördes, äfven kraftigt lifva och upplysa hvarandra.
Det fordras ock en längre erfarenhets bevis, om den utbrytning, sorn i någon del redan skedt varit för vettenskaplig grundlighet nyttige.
Det usla Latins - slrifveriet ;'r vidare uppgifvet såsom förkastligt; och Utskottet instämmer så mycket häldre i detta omdomme, sorn de önska i allmänhet, att alt uselt skrifveri på alla språk måtte upphora , men så långe detta icke kan gå i fullbordan, skulle det nästan häldre önska att det usla producerandet gömde sin verksamhet i detta läumera mindre allmänna språk, ån att det foll i dagen på egetv
Man har ock uppgifvit bristen på ufgifne Handböcker till ledning för de Studerande vid förelåsningarnes begagnande .såsom bevis på mindre Vettenskapfigt lif vid våra Universiteter; och Utskottet delar ofvertygelsen om desse hjelpredors nytta, likasom det år öfvertygadt, att denna brist skall småningom och utan revisions åtgärd försvinna, sedan Tryckfriheten fått den 53a Stats-Utskottets fietdnkcmdctu helgd den numera afven dagligen vinner l den Allmänna Opinionen.
Utskottet tror sig likväl skyldigt dervid gora den erinran, att vetenskapen använder en annan värdemätare ån dagens mening, och att någon betänksamhet vid sådane Handbockers lifgifvande icke långe hos Oss varit så obefogad, som den under närvarande Samhålls-ordning synas blifva.
Sluteligen får Utskottet uttrycka sin innersta öfvertygelse, att det icke år genom stora Revisioner, sorn vetenskaperne främjas, utan genom den frihet dem lemnäs att utveckla sig efter sine egne Lagar: genom Nationens interesse för deras föremål, och genom uppmuntringar, som sätta snillet i stånd atf obekymradt följa sin inre drift, och framtränga till odödligheten genom sina forskningar och upptäckter.
Att vetenskaperne i Sverige, lika litet sorn i något annat Land, kunna i allmänhet uppfylla anspråk, sorn ligga utom vilkoren för Nationens närvarande utvecklingsgrad:
Och att en ny ordning, i likhet med andre Samhällens, vål kan genom påbud införas; inen att de verkningar man dermed söker, qvarblifva i det Land, der de ega deras grundval i naturliga forhållanden år en sats, sorn Utskottet icke lår behöfva genom bevis styrka^ Stats- Utskottets Betänkan Jen. 533 Vctenskapcrnc hafva aldrig egt och kunna icke ega den liiiiga verksamhet hos
Oss, sorn i andra mera gynnande Lander, men vi hafva dock icke saknat och sakna icke annu stora namn i Vetenskaperne, af hvilka alven andra Lander skulle anse sig hedrade.
Under ofvananförde förhållande i enlighet med de yttrade åsigterne kan val Utskottet icke inse något egenteligt behof eller vanta sig några vigtiga följder för vetenskaperne af den föreslagne ålgården^ likväl, emedan ett lifligare begår, att undersöka "Universitetens beskaffenhet', synes vackt hos dem, som derom sakna kännedom, en icke förordnad granskning skulle draga klander för hemlighets hållande äfven öfver desse Inrättningar, hvilka mer ån några andre ligga öppna för pröfningen, såsom för begagnandet.
Universiteten ock skola genom deras ådagalagda förhållanden antingen tillrättavisa en Opinion, på vågen att förvillas, eller måhända vinna i någon framkallad detaljförändring, får Utskottet ur desse skål, conjuncturens -mera ån det verkliga behofvets, hemställa till Riksens Högloft.
Ständer, att i underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t andraga sin önskan, att i sammanhang med den nasta Br pågående Revision 534 Stats-Utskottets Betänkatiden. af de Lägre Undervisnings Verken, och genom dess personals förstärkning med de Sfr rige Sakkunnige Män, Kongl. Maj:t behagar utse, Universitetens närvarande beskaffenhet och deras forhällande till tidens fordringar mä undersökas:
Sedan Ekonomi Utskot tet så utförligt besvarat de emot Utskottens förra Betänkande gjorde anmärkningar och hvad nu anfördt blifvit ej föranleder till något särskildt anslag, har Stats Utskottet för sin del ej ansett, sig bora något vidare tillägga.
Dock varder detta R.
Ständers upplysta pröfning hemståldt, med tillkånnagifvande, att Högvördige Fråste Ståndet och Vållofl.
Borgare Ståndet gillat Utskottets förut i ämnet afgifne Betänkande.
Stockholm den n December 1823.
Sanders Stats-Utskott den 11 December 1823. S. D. Vid nu verkställd Justering af Statssamt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens
Utlåtande i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens Betänkande öfver Herr von Hohenhauscns motion om Stats-Utskottets Betänkanden.
535 undersökning . af de civila Låro-Verkens närvarande beskaffenhet, yttrade Herr Öfverste-Lieutenanten Hjerta: ”Höglofl.
Betänkande i anledning af den väckte Motionen öm utsträckning af den i Skolordningen anbefallda Revisionen ofver Elementar-Låroverken jemte den vid innevarande Riksdag begärda Revisionen af Militair Undervisnings-verken, till undersökning äfven af Universiteternas tillstånd och författning, så,'att
Revisionen skulle komma att omfatia ”det hela af Statens Låro-anstalter, har till Utskottet blifvit återremitteradt ifrån Högled.
Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet; Och denna återremiss har blifvit beviljad utan att någon enda Ledamot af dessa tvånne Riks-Stånd densamma bestridt, eller vid öfverläggningen öfver frågan instämt i Höglofl.
Utskottens åsigt: att afstyika underdånig begäran hos Hans Maj:t Konungen om verkställighet af en redan för 13 år sedan utaf Rikets Ständer vid första Riksdagen efter enväldets afskaffande, för nödig ansedd och yrkad åtgärd.
Denna sällsynta enhällighet; aktningen för våra första Lagstiftares Be'slut; ämnets vigt; och, som jag tror, det nu mera, genom Gfverlåggningen hos nämnde Riks-Stånd utöfver allt tvifvel ådagalagda behofvet utaf 536 Stats-Utskottets