Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
. . . 59 78 91 102 106 Försäljning af kokadt Kaffe...... 13 24 26 27 24 Summa 957 1,058 1,033 1,076 971 Äfvensom år 1847 befunnos: Apothekare . 14, med Betjening ; i och för rörelsen 55.
Badaremästare . 20 d:o d:o d:o 45.
. 29 d:o d:o d:o 324.
Koppartryckare 4 d:o d:o d:o 9.
Stentryckare 19 d:o d:o d:o 31.
Åkare .... 61 d:o d:o d:o 156.
Angående förhållandet med Hufvudstadens Handel och Sjöfart under ifrågavarande tid anföras följande, från Kongl. General-Tullstyrelsens Revisionsoch Kammar-Kontor lemnade uppgifter: 15 1843.
Värdet af de till Stockholm från utrikes orter införde och förtullade varor utgjorde . . .
B:ko R:dr Hvaribland de från Finland uppgått till.........
Värdet af varor, inkomna på Nederlag .........
Dito på Kredit-upplag.
,, Ifrån utrikes orter till Stockholm anlände Fartygs antal......
Deras lästetal.........
Brutto-uppbörden i Stockholm af tull för inkomne varor ....
R:dr Dito af rekognition.....„
Dito af afgift till Handels- och Sjöfarts-Fonden.....„
Dito af Fyr-och Båkmedel .
. „ Dito af Lastpenningar .
. „
Ifrån inrikes orter ankomne Fartyg st.
Tillförsel af Bränvin, sjöledes . k:r Värdet af de från Stockholm till utrikes orter utförde varor utgjorde R:dr
Deribland exporterade till Finland för ett värde af ...
„ Värdet af varor, utförde från Stockholms Nederlag . . .
„ Dito från Kredit-upplag . . .
„ Till utrikes orter från Stockholm af gångne Fartygs antal.....
Brutto-inkomsten i Stockholm af tull för afsände varor.....R:dr Dito af rekognition . . . .
„ Dito af Fyr- och Båkmedel.
. „ Dito af Transito-afgift. ...
„ Dito af lastpenningar . . , .
Värdet af de från Stockholm exporterade trädvaror ....,, Stångjern, utfördt från Stockholm Skffi Tjära, exporterad från dito . . T:r Till inrikes orter från Stockholm afgångne Fartyg......st. 1844. 1845. 1846. 1847. 8,733,943 10,841,182 10,090,391 14,096,658 784,334 340,830 387,871 321,525 829,802 908,083 1,079,400 1,232,681 2,268,508 2,233,854 2,849,549 2,663,457 739 668 799 790 34,475 37,891 36,668 34,833 1,287,533 1,324,737 1,550,830 1,503,854 2,449 2,349 2,860 2,944 139,816 132,740 155,438 150,482 10,547 10,435 9,645 8,492 10,445 10,369 9,615 8,643 923 1,003 945 846 3,415,144 2,757,972 2,299,381 2,001,053 7,176,453 7,310,522 7,930,473 9,213,326 1,104,441 492,215 557,599 979,969 146,584 167,890 201,183 204,961 137,655 62,742 33,552 6,551 901 877 964 962 41,724 42,113 44,089 41,737 34,948 37,714 37,894 34,479 291 405 515 586 7,915 7,821 7,890 7,769 2,624 751 592 534 8,325 7,905 7,747 6,864 117,040 132,899 106,251 81,151 289,998 312,244 319,563 321,866 13,508 12,424 11,620 15,261 1,116 1,178 1,095 1,061 8,565,387 877,950 808,541 2,033,649 795 36,569 1,307,744 3,319 142,604 11,000 10,671 967 2,575,668 8,080,239 1,329,039 96,630 23,445 941 40,609 46,438 285 7,229 1,030 7,363 101,726 240,091 20,902 1,135 16
Det ofvan uppgifna värdet af varor, införde ifrån eller utförde till utrikes orter, innefattar likväl äfven följande belopp för Guld och Silfver, nemligen : Infördt: 1843. 1844. 1845. 1846. 1847.
Guld, arbetadt....... myntadt....... oarhetadt......
Silfver, arbetadt...... myntadt...... oarhetadt ......
5,300 783 1,190 1,635 75 629,437 750 1,040 3,297 2,760,871 5,705 533 4,165 1,329,428 11,000 1,082 3,040 8,656 554 5,526,984 Summa Utfördt: 6,083 632,337 2,765,958 1,339,831 5,551,316 Guld, myntadt....... 812,470 — 4,143 2,391 2,448 Silfver, arbetadt...... 2,860 154 5,926 1,750 662 myntadt...... 1,388,362 89,581 2,324 636 326,027 oarhetadt ...... — — 15 3,360 — Summa 2,203,692 89,735 12,408 8,137 329,137 När detta Guld och Silfver afdrages, utgör återstående värdet af importen till Stockholm från utrikes orter, deruti inbegripne så väl förtullade som på Nederlag och Kreditupplag inkomne varor, för År 1843 „ 1844 „ 1845 „ 1846 „ 1847 B:ko R;dr 12,101,494.
„ „ 11,199,916.
„ „ 11,217,160.
„ „ 12,679,509.
„ „ 12,441,479. samt återstående värdet af exporten till utrikes orter, med inberäkning jemväl af hvad från Nederlag och Kreditupplag hlifvit utfördt, för År 1843 1844 1845 1846 1847 R:dr 5,996,622.
„ 7,370,957.
„ 7,528,746. „ 8,162,072. „ 9,095,701. 17 Stockholms Skeppsrederier i igde vid 1843 års slut 150 Fartyg, med 13,506 77 1844 „ 139 77 77 12,273 77 1845 130 77 77 11,911 77 1846 „ 122 77 77 11,001 77 1847 „ 113 77 77 10,471 " " 77 77 --7 ' "
' Under dessa år hafva bemälde Skeppsrederier förlorat genom skeppsbrott 25 Fartyg, försålt 64, inköpt 33 och låtit bygga 18.
De anförde uppgifterne angående Hufvudstadens Handel och Sjöfart under ifrågavarande tidrymd utvisa: att importen af varor från utrikes orter, då det inkomna Guldet och Silfret ej tages i beräkning, icke omvexlat i någon betydligare mån, men likväl åren 1846 och 1847 varit större, än under de föregående åren: att exporten, med afdrag för utfördt Guld och Silfver, hela tiden varit i stigande och isynnerhet år 1847 betydlig: samt att, detta oaktadt, Stockholms Skeppsrederier tillhöriga fartyg år från år minskats, både till antal och lästetal.
I anledning af sistnämnde förhållande har Stadens Handels-Förenings afdelning för Grosshandel, i dess afgifne utlåtande, anmärkt, åt då fartygen numera vore af bättre beskaffenhet, hvilket särskildt gällde i afseende på konstruktionen, som gjort dem snällare seglande, kunde de till deras värden antagas vara i jemnbredd med de fartyg Skeppsrederierna i Stockholm ägde under föregående fem åren; hvarjemte nämnde Afdelning af Handelsföreningen upplyst, att isynnerhet året 1847 varit fördelaktigt för Stadens Skeppsrederier.
Uti samma utlåtande är tillika anfördt: att, beträffande exporthandeln på Brasilien, hvarom i sednaste Femårs-berättelsen blifvit yttradt, att denna handel visat sig i märkbart aftagande, ingen anledning förefunnes till förändring i omdömet vid jemförelse med förhållandet under de sednare åren af det nästförflutna quinquennium: att den Ostindiska handeln under ifrågavarande år ej varit i det tilltagande, hvartill, enligt den nyss åberopade Femårs-berättelsen, anledning förekommit; dock hade samma handel dessa år varit af omvexlande framgång: att handeln på England varit i stigande: att ehuru, i afseende på handeln med Norra Amerika, sådana skäl till missförhållande ej kunde numera åberopas, som de, hvilka uti förra Berättelsen uppgåfvos, qvarstodo dock äfven för åren 1843—1847, att handeln på Norra Amerika icke tilltagit: samt att handeln i det hela under förenämnde fem år för en stor del af Stockholms Handlande varit temligen tillfredsställande.
Deputerade för Koffercliskeppare-Societeten hafva upplyst, att en slör ÖJver-StäthäUare-Embetets Femårs-Berättelse för åren /843—/84j- 3 18 del af dess uppgifna antal ledamöter varit i saknad af tillfälle till tjenstgöring i sitt yrke under ifrågavarande tid, nämligen 28 af 106 år 1843, 29 af 107 år 1844, 39 af 109 år 1845, 31 af 107 år 1846, och 37 af 107 år 1847, hvaremot många af Stockholms fartyg blifvit förde af Skepppare, som ägt burskap i andra städer; äfvensom Deputerade vidare andragit: att enär Stockholms handelsflotta, med undantag af år 1843, då den något ökades, ständigt minskats under de följande åren, hade också Kofferdiskeppare-yrket lidit: att, efter
Deputerades åsigt, anledningen till detta förhållande igenfunnes dels deri, att numera ett större antal främmande nationers skepp till Stockholm med laster anlända och åter lastade afga, än förut vant händelsen, dels deiuti, att äfven antalet af inhemska städers fartyg för trafiken på Hufvudstaden årligen ökats: att orsaken till det förra otvifvelaktigt vore att finna i liberalare handelsfördrag, Sverige och andra Länder emellan, hvilket Deputerade vore långt ifrån att klandra: att det sednare åter syntes mera nedslående, emedan det utvisade, att fartyg från Rikets andra städer kunde med Stockholms fartyg konkurrera med fördel; hvartill skälet \äI icke kunde vara annat, än att det kostade mera att reda i fartyg från Stockholm, än från de mindre städeine. att Deputerade befarade, att Stockholms sjöfart under kommande tidei toi de alltmer aftaga, hvaremot de med tillförsigt hoppades, att flera Rikets andra städers sjöfart skall i full motsvarighet tilltaga: samt att skälen till dessa förmodanden vore dels Stockholms belägenhet långt in i landet, hvilken föranledde betydliga kostnader i båk-, fyr-, lots- och bogserings-afgifter, dels den ringa tillgång på produkter för skeppning, som från granskapet af staden eller på Mälaren ditfördes, dels de sä betydligt större kostnader, hvilka vid stadens varf ägde rum, samt den mängd afgifter och pålagor af olika slag, som i Hufvudstaden tyngde sjöfarten, och hvaribland flere i Rikets andra städer vore okände.
Hvad beträffar minuthandeln, hvari, till följd af Kongl.
Handels-Ordningen den 22 December 1846, separationen upphört från och med den 1 Juli 1847, efter hvilken dag till årets slut 86 personer vunnit burskap å sådan bände!; så hafva nedannämnde Minuthandlande i särskilda utlåtanden anfört:
Siden- och klädeskramhandlare: att de på deras handel menligt inverkande förhållanden, som i föregående Femårs-berättelsen äro omfbrmälda, äfven fortfarit under ifrågavarande år; hvadan denna handel derunder, långt ifrån att hafva varit i stignde, i betydlig mån fallit ocb lemnat idkarne en högst ringa vinst; Spanmåls- och viktualiehandlare: att viktualiehandeln i Stockholm betydligen aftagit; hvartill orsaken funnes dels i den fortfarande höga tullen å viktualier, hvilken haft till följd, att handeln med Finland, hvarifrån Stock - 19 holms Handlande försågo sig med dylika varor, nästan helt och liållet upphört, dels i den nya Handels-Ordningen, som berättigade så väl månglerskor, som andre personer, att försälja matvaror af alla slag, äfven i de minsta partier; Kryddkramhandlare: att år 1847 voro bland ledamöterne 21 under konkurs och 82 af mecldellöshet hindrade att utöfva deras borgerliga rörelse; hvadan endast 166, af det uppgillra antalet 269, kunnat af burskapsrättigheten sig begagna: att deraf visade sig, huruledes utsigterne för en tarflig utkomst för bemälde Handelsidkare varit i aftagande, åtminstone icke i stigande: och att orsakerne syntes vara dels ökadt antal ledamöter och den större täflan, som deraf blefve en följd, dels ock i någon mån de skakningar, som under förra delen af ifrågavarande tid inträffade på de fleste Europeiske handelsplatser, och hvilka för Sverige vållade en hämmad utförsel af dess produkter, men deremot en stark utförsel af ädla metaller, hvarigenom den rörliga penningetillgången minskades, hvilket försvårade och i viss mån hämmade rörelsen samt rubbade förtroendet; hvartill kommit derefter inträffade svaga skördar, som äfven ofördelaktigt inverkat på handel och näringar i allmänhet; Tobakshandlare: att den stora mängd Tobaksbodar, som, till följd af tillstånd åt många, att såsom försörjningsmedel, utom burskapsrätt, idka tobakshandel, uppstått inom Hufvndstaden, likasom det förhållande, att de till antalet inskränkte artiklar, som Tobakshandlarne ägde rätt att försälja, äfven a*“ yttrades i många andra salubodar, i hög grad verkat menligt för lobakshandels-Societeten, hvars medlemmar derföre, med ganska få undantag, befunnit sig i stort bekymmer för sin utkomst och för möjligheten att betala Krono och Stads-utskylderne; ...
Linkramhandlare: att det alltmer nedgående antalet af desse
Handelsidkare och deras biträden vittnade påtagligen om berörde handelsvrkes aftynande och dess förestående undergång; , v. Jernkramhandlare: att ehuru af det förhållande, att Jernkramhandlarnes antal åren 1843—1847 varit större, än de föregående fem åren, den slutsats kunde dragas, att jernkramhandeln varit i stigande, hade den dock snarare befunnit sig i ett aftynande tillstånd; hvartill en hufvudsaklig anledning uppguvits vara, att jernkramhandeln med Finland, hvilken fordom varit sa betydlig, att af densamma flere bland Societetens ledamöter hemta t sm förnämsta sysselsättning och inkomst, numera alldeles upphört, helst en under sednare åren i Finland utkommen författning skall hafva förbjudit dess allmoge att dit införa Svenska jernkram varor; Hattstofferare: att deras yrke nästan hvarje år försämrats; hvilket fätteli - 20 gen af en hvar kunde inses, om man tog i betraktande det stora antal försäljningsbodar, som i andra vägar under de sednare åren tillkommit och till största delen omfattade äfven sådane artiklar, som af Hattstoferarne förut nästan uteslutande hållits till salu; att en lika vigtig orsak till yrkets förfall torde finnas i den höga införseltull, hvarmed de flesta varor, hvilka Hattstofferare vanligen tillhandahålla allmänheten, vore helagde, hvilket förorsakat, att en stor del af sådane varor, som af resande förut uppköpts i Stockholm, nu af Handlande i Götheborg försäljas nästan öfverallt i Riket till billigare pris, än hvad Hattstofferare i Stockholm kunde hafva dem uti inköp: och att den långt utdragna kredit, hvilken Hattstofferare ofta nödsakades lemna, och hvarigenom jemväl betydligare förluster uppkomme, äfven utgjorde eu bidragande orsak till yrkets aftagande; Läderhandlare: att deras handel under sednare åren minskats, dels i följd af en i allmänhet mindre fördelaktig konjunktur, dels förnämligast deraf, att Garfveri-Idkarne sjelfve drifvit minuthandel i öppna bodar; Lärftskramhandlare: att Societeten i uppgiften till förra Femårs-berättelsen, såsom skäl till Lärftskramhandelns aftagande, anmärkt det intrång Societeten ansåg sig lida af Vestgölhers och Norrlänningars handel med det huvudsakligaste af Societetens handelsartiklar, och att under den sedermera förflutna tidrymden förhållandet ingalunda förändrats till Societetens fördel ; samt Bokhandlare: att af Bokhandlares numera minskade antal skulle det synas, som Bokhandeln vore i aftagande; dock som den försäljning hvilken af e afgångne varit bestridd, blifvit fördelad på de öfrige, kunde det antagas att Bokhandeln befunne sig i samma tillstånd,
som vid den sednaste Femårs-berättelsens afgifvande.
Borgerskapets
Äldste hafva yttrat, att total-omdömet angående minuthantleln i Stockholm åren 1843—-1847 torde lämpligast vara: att denna handel i ess flesta grenar aftagit: att skälen dertill varit förhållanden utrikes, som veikat på handelsförhållanden härstädes, en vacklande kredit, intrång af det ena yikets idkare på andras verksamhet, under den tid då minuthandels-separationen gällde, samt vissa landsortsinvånares och härvarande icke burskapsägande personers förfoganden: och att, då den nya Handels-Ordningen, hvarigenom minuthandels-separationen blifvit afskaffad, ej vidtagit för rän den 1 Juli 184/, den derefter förflutna tid varit för korrt, för att kunna till dess verkan på minuthandelns förkofran eller aftagande bedömas.
De handtverks- och andra yrkens Idkare, som intilldess den nya Fabriks - 21 och Handtverks-Ordningen med den 1 Juli 1847 blef gällande, utgjort Handtverks-Embeten eller till Handtverks-Klasserne räknade Societeter, hafva, så vidt utlåtanden af dem blifvit afgifne, klagat öfver deras yrkens förfall och minskad förtjenst.
Af Guld- och Silfver-Arbetares samt Juvelerares arbeten hafva under åren 1843—1847 till kontrollstämpling blifvit anmälde 9,320 quintin Guld och 83,908 lod Silfver mindre, än under det föregående quinquennium.
Brvggeri-idkarnes
Spanmåls-afverkning är uppgifven att hafva åren 1847 med 1,376
Tunnor understigit afverkningen under år 1842, hvilket sistnämnde år den åter var 6,224 Tunnor mindre än år 1837; och hafva Bryggeri-idkarne förmenat detta bryggerirörelsens aftagande vara förorsakadt af ett fortfarande öfverdrifvet förtärande af bränvin, hvilket undanträngt bruket af öl och dricka.
Såsom ett allmänt omdöme, hvaruti äfven de af bemälde Handtverks- och andra yrkens Idkare, angående tillståndet af deras näringar under ifrågavarande tid, gjorde uppgifter kunna förenas, är af Stadens HandtverksFörenings Fullmägtige yttradt: att det handtverksidkande Borgerskapet i allmänhet väl beflitat sig om att åstadkomma tillverkningar, hvilka, enligt hvad de årliga slöjdexpositionerne vitsordat, till utseendet kunna mätas med utländska arbeten och Öfverträffat dessa i afseende på varaktighet, men det oaktadt med bekymmer funnit arbetsförtjensten år från år minskas till den grad, att, sedan deras ständigt växande utskylder och öfrige handtverksidkandet åtföljande kostnader utgått, öfverskottet ej velat räcka till ett torftigt underhåll åt idkarne, deras familjer och arbetare; till hvilket nedslående förhållande orsaker^ ne vore att söka ej mindre i den alltför fria införseln af utländska handtverksarbeten, än äfven i den omständighet, att sådane arbeten här i landet nu, mera än förut, förfärdigades af ett icke obetydligt antal Handtverks-Gesäller och äfven andre personer, hvilka, enär deras arbetskostnader och onera vore högst obetydlige, jemförelsevis med de burskapsägande Handtverkarnes, således verkställde sina arbeten för bättre pris, än de sednare.
Härvid hafva Borgerskapets Äldste tillagt, att måhända Fabriks- och Handtverks-Ordningen den 22 December 1846 ännu vid 1847 års utgång varit nog korrt tid gällande, för att kunna till sina verkningar bedömas.
För Bagare, Slagtare och Bryggare har vid slutet af den tidrymd som i denna Berättelse omfattas, den väsendtliga förändring inträrlt, att jemlikt Eders Kongl. Majrts nådiga skrivelser den 11 Maj och den 2 November 1847 samt Öfver-Ståtnållare-Embetets kungörelser den 20 Maj och den 29 November samma år, skyldigheten för dem att erlägga salu-accis upphört, och taxesättningen å bröd, kött, öl och dricka blifvit afskaffad, med beviljande af frihet 22 för så väl landtman, som andre personer, att dessa varor i Hufvudstaden å torg och hamnar samt å andra till landtmanna-produkters afsalu anvisade ställen försälja till hvad qvantitet som helst.
I afseende på Fabriks- och Manufaktur-näringarnes tillstånd inhemtas af den ofvan införde uppgiften på Idkare, Arbetare och tillverkningsvärden: att Fabriks- och Manufaktur-idkarnes antal år 1843 utgjort 654 och 1847 varit 508, samt följaktligen minskats med 146: att Arbetarne, som år 1843 bestått af 3,744 personer och 1847 af 3,365, således minskats med 379: samt att, detta oaktadt tillverkningsvärdet för år 1847, som uppgått till ett belopp af 4,584,242 R:dr, öfverstigit det för år 1843, då det utgjort 4,412,070 R:dr, med 172,172 R:dr Banko.
Stockholms Stads Politi-, Ernbets- och Byggningskollegium, som, efter upphörandet af Stadens Hall- och Manufaktur-Rätt, ifrån och med år 1847 öfvertagit de till sistnämnde
Rätt förut hörande göromål, har i afgifvet utlåtande anfört, att ehuru, under meranämnde fem år, antalet af såväl Fabriksoch Manufaktur-idkare, som deras Arbetare, ej obetydligt nedgått, ansåg likväl Collegium, då deremot tillverkningsvärdet ökats, af denna sednare omständighet kunna dragas den slutföljd, att åtminstone åtskillige af Hufvudstadens Fabriks- och Manufaktur-näringar under berörde tid gått framåt, hvarpå den förkofran Fabriks- och Manufaktur-rörelsen i qvantitativt afseende vunnit torde kunna antagas såsom ett tendigen säkert kännetecken; och vore det full anledning förmoda, att denna förkofran varit ännu betydligare, än de inkomne uppgifterne antydde, enär nu, likasom förr, de tillverkningsvärden, som blifvit uppgilne af sådane Fabriks- ocli Manufaktur-idkare, hvilkas tillverkningar icke äro underkastade hallstämpling, sannolikt kunde uppskattas till måhända dubbelt högre belopp; hvilken olikhet förklarades deraf, att upgiflerne till HallRätten vanligen tjenat till ledning vid taxeringen af utskylderne till Staten, och att dessa sålunda berott af det uppgifna värdet af tillverkningarne.
De näringar, hvilka, såsom det ville synas, i större eller mindre mån, åtminstone hvad produktiviteten beträffade, gjort framsteg, vore Sidenfabrikationen, Strumpfabrikationen, Kemiske Fabrikerne, Färgerihandteringen, Jerngjuterierne, Kortfabrikationen, Mekaniska Arbeten, Porslinsfabrikationen, Sockerbruken, Tobaksfabrikationen, Ättikstillverkningen och isynnerhet Olje-raffineringen, hvaraf tillverkningsvärdet, som år 1843 utgjort 46,100 R:dr, år 1847 ökats till 193,788 R:dr.
Anledningen till dessa näringars förkofran ansåg Collegium hufvudsakligast ligga i den större konstfärdighet Svenske
Fabrikanten under de sednare åren forvärfvat sig, hvarigenom det lyckats honom bringa sina tillverk - 23 ningar derhän, alt de, i anseende till qvaliteten blifvit fullt jemförlige med de bästa arbeten från Utlandet.
„ Deremot syntes i märkligare mån hafva varit i aftagande Bomulls- och Linnefabrikerne, Klädesfabrikationen, Garfverierna, Såpsjuderierna, Talgljustillverkniimen samt till någon mindre del Kattunstryckerierna, Saffrans fabrikationen, Stenkarlsfabrikerne, Tapetmåleriyrket, A'ax- oeh Stearinljustillverkningen samt Manufaktur-, Snickare- och Skomakare-bandteringarne; hvarjemte &Gasapparat-t ill verkningen, som år 1843 uppgått i värde till 40,630 R:dr, derefter alldeles upphört.
Alla öfriga näringsyrken, hvilka i hänseende till värdet af deras tillverkningar nedgått, utöfvade i det hela elt ringa inflytande på Fabriks-rörelsen inom Hufvudstaden; och den skillnåd, som, hvad dessa yrken beträffade, före funnes emellan de förenämnde tvänne särskilda årens tillverkningsvärden, vore dessutom till det mesta så obetydlig, att deraf ej kunde dragas den slutföljd, att berörde yrken voie i aftagande. _ . ......
Såsom orsak till Bomulls- ocb Linnefabrikalionens minskning hade ldkarne uppgifvit den höga införseltullen på det finare Bomullsgarn, hvilket företrädesvis vid desse Fabriker användes, och icke spinnes inom Paket.
Kollegium medgåfve väl, att en hög importtull å det för Bomulls- och Linnefabrikerne erforderliga ofärgade garn, hvarå tillgång inom Landet saknas måste menligt inverka på nämnde fabrikation; men dess aftagande inom Hufvudstaden trodde Collegium egentligen hafva sin orsak deruti, att bomulls- och linneväfnads-industrien alltmer ökade sig på landsbyggden, hvaraf följden blefve, att tillverkningen af dylike väfnader inom Hufvudstaden, likasom i andre Städer, måste inskränkas.
Att åter kladeslabrikationen nedgått så betydligt, som de inkomne uppgifterne antydde, liarrorde derifrån, att flere klädesfabriker blifvit nedlagde; och ehuru man från denna omständighet kunde hemta skäl för den förmodan, att nämnde industrigren numera ej kunde bedrifvas med lika fördel för Fabrikanten, som förut, ansåg Collegium samma skäl förlora sin vigt och betydelse, c å, såsom iai vore förhållandet, åtminstone med den största af ifrågavarande fabriker, nedläggandet varit en följd af ägarens inträffade dödsfall.
För ö ngt tiot ( c Collegium skälet till det förändrade förhållandet med klädesfabrikationen mindre ligga i någon under ifrågavarande quinquenmum uppkommen oioidelaktig konjunktur, än i tillfälliga omständigheter och tilläfventyrs äfven deruti, att, då i Stockholm lefnadskostnaden för arbetaren ar dyrare och tillgång på vattenkraft icke finnes för yrkenas bedrifvande, täflan ic e an 24 uthärdas med andre orters Fabriksidkare, som kunna åstadkomma sina tillverkningar med mindre arbetskostnad; hvilket omdöme
Collegium ansåg gälla till större delen jemväl för de öfriga näringarne, hvilkas tillverkningsvärden befunnes hafva nedgått. ö Derjemte har Collegium yttrat sig hysa den öfvertygelse, att, då det visat sig, hurusom Fabriks- och Manufaktur-näringarne under de nästförHutna aien, i allmänhet taget, fortfarande förkofrats, sådant skall i ännu märkligare mån inträffa, sedan, genom den nya Näringslagen, de fjettrar blifvit brutne, hvilka före densammas trädande i verkställighet hämmade näringarnes verksamhet och fria utveckling.
Efter denna redogörelse för tillståndet af Hufvudstadens handel och sjöfart, handtverkerier samt fabriks- och manufaktur-näringar åren 1843 —1847, torde här vara stället att äfven omnämna, att, till" följd af Eders Kongl. Majrts, uti nådigt bref till Öfver-Ståthållare-Embetet den 22 December 1846, meddelade befallning om uppgörande af förslag till ny Klassification för Borgerskapet, sedan minuthandels-separationen upphört och Manufakturister blifvit med Handtverkare förenade, ett sådant förslag blifvit genom Borgerskapets
Äldste under loppet afår 1847 beredt, jemte särskild! förslag till förändrade grunder för utgående af ulskylder till Staden för borgerlig rörelse; hvilka tvänne förslag numera af Eders Kongl. Maj:t, enligt
Dess nådiga bref den 18 April 1849, blifvit fastställde, Klassificalionen likväl endast till den 1 Juli 1851. 4:o Politi.