Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Talmännen eller, i händelse af förfall för dem, vice Talmännen åligger, hvar för sin Kammare, att utfärda kallelse till sammanträden, att ärendena dervid föredraga, att upplaga, reda och framställa de yttrade meningarna, alt göra propositioner för besluts lättande och vidmakthålla ordning vid sammanträdena, allt eller de föreskrifter denna Grundlag innehåller.
Dock må den, som Talmansbefaltningen utöfvar, ej deltaga i öfverläggning eller omröstning och ej heller något annat föreslå, än som erfordras till verkställighet af Grundlagarna, af Riksdagens eller Kamrarnas särskilda beslut eller i öfrigt af de reglementariska stadganden, som för riksdagsärendenas behandling blifvit antagna.
Vid Kammares sammanträde eger *' hvarje dess ledamot rätt att till protokollet fritt tala och utlåta sig i alla frågor, som under öfverläggning komma, och om lagligheten af allt, som inom Kammaren sig tilldrager.
En hvar yttrar sig i den ordning, han dertill sig anmält och uppropad blifver, och må ej någon vara berättigad alt tala utom protokollet.
Ingen må tillåta sig personligen förolämpande uttryck; sker det, eger Kammaren pröfva, huruvida den ledamot, som sålunda sig förgått, må af Talmannen erhålla tjenlig föreställning och varning, eller om saken bör lill laga domslols behandling öfverlemnas, eller ock alldeles förfalla. § 53.
Uti hvardera Kammaren ega Stals-Rådets ledamöter tillträde, med rättighet alt deltaga i öfverläggningarna, men ej i besluten, der de ej äro ledamöter af Kammaren.
Dock må ej Stats-Rådets ledamöter i de läll, då dem enligt Regeringsformen uppdraget är att Riksstyrelsen föra, ej heller omyndig Konungs Förmyndare, öfvervara Kamrarnas öfverläggningar eller beslut.
Exp edilia ns-Uts kotte Is Förslag lill underd.
Skrifvelse, IS: o 33. 27 § 54.
Konungens skrifvelser och propositioner, med det undantag sorn i § 34 förmäles, tillställas båda Kamrarna genom en Siats-Rådets ledamot samt böra alltid vara åtföljda af Slats-Rådcts och i frågor om stillande, ändring, förklaring eller upphäfvande af allmän civil-, kriminal- och kyrkolag, jemväl af Högsta Domstolens yttrande. § 55.
Sedermera må sådan fråga, med undantag af Grundlagsförslag, icke kunna af Riksdagsman väckas, utan såvida den af redan inom någondera Kammaren fattadt beslut eller upplaget ärende eller annan under Riksdagen inträffad händelse omedelbarligen föranledes.
1 ämne, som icke tillhör ständigt Utskotts behandling, kan motion, så länge Riksdagen är samlad, framställas.
Motion hör alltid skriftligen till protokollet aflemnas.
Konungens propositioner, så ock motioner i ämnen, som tillhöra ständigt Utskotts behandling, kunna icke till afgörande i Kammare företagas, innan Utskott der öfver afgifvil yttrande.
Angår motion annat ämne, och rörer det ej Kammaren enskildt, kail motionen ej utan remiss till Utskott bilällas.
Frågor, som röra någondera Kammaren enskildt, må genast algöras. § 57.
Derest af Riksdagsman eller af annat Utskott, än Konstitulions-Utskottet, fråga hos Kamrarna väckes, att Slals-Rådet eller någon dess ledamot eller föredragande sitt embete på obehörigt sätt utölvat, böra dervid endast följande ordalag nyttjas: “det är anledning till anmärkning mot Stals-Rådet, eller den eller deri ledamoten eller föredraganden, hvarom remiss begäres till Konstitulions-Utskottet, inför hvilket anledningen skall uppgifvas®.
Kam mares öfverläggning om sådan fråga gälle i afseende på Konungens beslut uti mål, som röra enskilda personers eller korporationers rättigheter och angelägenheter, hvad uti 107 § Regei ingsformen stadgadt är. § 58.
När proposition eller motion första gången i Kammare förekommer, skall den, så framt ej Kammaren enhälligt densamma genast till Utskott förvisar, ligga på bordet till nästa sammanträde, då sådan hänvisning bör ske, derest frågan ej nedlägges eller, om den rörer Kammaren enskildt, eljest biifver afgjord.
Hvarje ledamot eger i målet afgifva yttrande, hvilket jemväl till Utskottet öfveriemnas; men ej må deraf remissen till Utskottet uppehållas.
Uppstår fråga till hvilket Utskott ett mål bör hänvisas, skall denna fråga blott för det sammanträde, då den vackt blifvit, kunna läggas på bordet, men vid det näst följande ovilkorligen afgöras. 28 Ex /j etli t/'on$-lils k o Hels Förslag till underd.
Skrifvelse, iV:o 33. § 59.
Vid nästa föredragning, ehvad öfverläggning dä eger rum eller ej, må det, på flera ledamöters förenade begäran, äter göras hvilande.
Utskotts förberedande hemställanden och förfrågningar må genast afgöras, derest icke någon Kammarens ledamot bordläggning begär. § 60.
— Proposition skall alltid endast med ja eller nej besvaras, och Talmannen tillkännagifve sin uppfattning af det svar, som leinnats, hvarvid skall bero, såvida ej votering begäres, hvilken då ej må vägras; en hvar i öfrigt obetaget att låta sin särskilda mening i protokollet antecknas.
Ingen må försöka att beslutet genom ny öfverläggning upprifva.—Då vo teras skall, bör voteringsproposition jemte tydlig kontraproposition genast författas, justeras och anslås, samt omröstningen straxt derefter verkställas; men ej må proposition göras, om votering skall ega rum, ej heller någon omröstning derom tillåtas.
Omröstning skall alltid ske med tryckta och omärkta, enkla, slutna och hoprullade sedlar, och bör, lill undvikande af lika röstetal för ja och nej, i mål, der blott enkel pluralitet erfordras, Talmannen vid hvarje omröstning före sedlarnas uppräkning en bland dem uttaga och genast förseglad aflägga.
Är pluralitet redan vunnen, bör den aflagda sedeln ouppbruten genast förstöras. § 61.
Derest Kammaren ändock yrkar proposition, skall Talman ega att förklara öfverläggningen b vilande, och målet förvisas då till Konslitutions-Utskottet, som det åligger att ofördröjligen inkomma med motiveradl och bestämdt utlåtande öfver frågans stridighet eller enlighet med Grundlagen.
Ä hvad Utskottet förklarat icke vara mot Grundlag stridande kan proposition sedermera ej vägras.
ExpediIfons- UIsko/tets
Skrifvelse, /V:o 33. 29 § 62.
Kammares beslut i fråga, som Icke rörer Kammaren enskildt, skall Med-Kammaren genom utdrag af protokollet delgilvas.
Derest ledamot, sorn i Kammarens beslut ej instämt, vill sin särskilda mening bos Med-Kammaren anmäla, skall sådant vara honom obetaget; börande han i slikt fall sin skiljaktiga mening skriftligen till protokollet aflemna, hvarefter den genom prolokollsuldrag Med-Kammaren delgifves; men ej må häraf i något fall beslutets expedierande uppehållas. § 63.
När fråga, hvaröfver Utskott sig utlåtit, till afgörande förekommer, eger Kammaren alt antingen genast med bifall till utlåtandet eller, ulan afseende å hvad Utskottet föreslagit, fatta sitt beslut, eller, om ämnet anses fordra ytterligare utredning, målet till Utskottet återförvisa.
Sladnar
Kamrarne öfver någon fråga, deri ständigt eller i dess ställe särskildt till salt Utskott sig yttrat, uti hufvudsakligen eller till vissa delar olika beslut, då skall Utskottet söka att de olika meningarna, såvida möjligt är, sammanjemka och med förslag derom till Kamrarna inkomma.
Om frågan varit al tillfälligt Utskott handlagd och den Kammare, som Utskottet tillsatt, icke afslår den i frågan väckta motion, skall beslutet genom utdrag af protokollet delgilvas Med-Kammaren. som derpå om frågan beslutar antingen genast eller efter dess hänvisning till eli för frågans vidare utredning inom Kammaren tillsatt Utskott.
Derest Kammaren då icke antager det af den Kammare, som saken först handlagt, fattade beslut, varder det afslaget eller med ändring återlemnadt till sistnämnde Kammare, hvilken i sednare fallet har alt målet till nv öfverläggning företaga, samt eger att, om Med-Kammarens beslut icke oförändrad! anlages, ärendet dit ånyo öfverlemna till förnyad ompröfning.
Blifva Kamrarne ej, efter den behandling ofvan är nämnd, om ett beslut ense, skall frågan, utom i de läll 65 § upptager, anses hafva för den Riksdagen förfallit. § 64.
Förslag till stiftande, ändring, förklaring eller upphäfvande af Grundlag, hvarom fråga endast vid Lagtima Riksdag må väckas, kan å samma Riksdag förkastas, men ej slutligen antagas eller bifallas i vidsträcktare mån, än såsom ett förslag, hvilket lill den Lagtima Riksdag, som, efter förrättade nya val i hela Riket till Andra Kammaren, först sammanträder, skall hvila, för att då ånyo pröfvas.
Ej må beslut öfver hvilande förslag till annan riksdag, än j nu är nämndt, uppskjutas, utan att Konungen och begge Kamrarne derom äro ense. § 65.
När i fråga om statsutgifter eller bevillning, eller angående Riksbankens eller Riksgäldskontorets styrelse och förvaltning, inkomster och utgifter, Kamrarne fatta stri - 30 Expeditions-Utskottets Förslag lill anderd.
Skrifvelse, I\’:o 33. diga beslut, sorn ej uppå vederbörligt
Utskotts förslag varda sammanjemkade, skola I begge Hamrarne hvar för sig rösta om de olika beslut, hvari hvardera förut slädnät; kommande den mening, som dervid erhåller de liesta ledamöters af båda Kamrarna ' sammanräknade röster, att gälla såsom Riksdagens beslut.
För att vid sådan omröst- , ning förekomma lika antal röster, skall i Andra Kammaren afläggas och förseglas en sedel, hvilken, i händelse de öfriga sammanräknade rösterna utfalla lika, öppnas och afgör frågan.
Är pluralitet redan vunnen, bör den aflagda sedeln ouppbruten genast j förstöras. § 66.
Då val till Konung eller Thronföljare skall förrättas, tillsättes en Nämnd, be- 1 slående af sextiofyra personer, af hvilka hvardera Kammaren genom sluten omröstning ' inom sig utser trettiotvå med uppdrag att, vid förefallande skiljaktighet mellan Kamrarna, bestämma valet.
Dagen efter, sedan Nämnden är utsedd, skrida Kamrarna till val af Konung eller Thronföljare.
Hamrarne om en och samma person, är han att såsom utkorad anse.
Dock må ej hos densamma komma under omröstning andra än de, som i hvardera Kammaren erhållit (lesia rösterna, egande ingendera Kammaren att flera än en Kandidat framställa.
Nämndens j ledamöter, hvilka ej i och för denna befattning
xnå uteslutas från deras Riksdagsmannarätt i Kamrarna, sammanträda dagen efter den, då valet i Kamrarna förrättadt är, och skilj as ej åt förr, än valförrättningen är fullgjord.
Den ena af de begge under om- 1 röstning komna personerna, på hvilken då inom Nämnden de flesta rösterna falla, är behörigen vald.
I den händelse, som 94 § Regeringsformen omförmäler, skall Nämn- | den väljas inom tionde dagen efter den, som i Riksdagskallelsen är till Riksdagens 1 sammankomst utsatt. § 67. Skall Förmyndare för omyndig Konung tillsättas, utses af Kamrarna, sist dagen efter Riksdagens öppnande, en Nämnd på det sätt och till del antal personer, som i i nästföregående § sagdt är.
Denna Nämnd röstar om de af Riksdagen till antalet be- i stämda Förmyndare, som skola vara en, tre, eller fem.
Hvarje, ledamot af Nämnden upptecknar å en sluten vallista de män, dem han anser förtroendet värdiga, och sä många, j alt de med en person öfverstiga del af Riksdagen bestämda antalet.
Af dem, sorn dervid kommit i åtanka, ställes först den, som flesta rösterna erhållit, under ny omröst- i ning, då Nämndens pluralitet gifvet' utslaget.
Pä samma sätt förfares med den, som j näst honom blifvit af de flesta kallad o. s. v., tilldess det föreskrifna antalet af För- ' myndare blifvit fyldt.
Nämnden kan ej förr åtskiljas, än valet fulländadt är; och gäl- | ler detta val såsom Riksdagens beslut.
Om så händer, alt Hamrarne ej inom tre dagar efter Riksdagens öppnande om Förmyndarnes antal åsämjas, förordnas på enahanda sätt och till lika antal, som ofvarr ! angående Nämnden är sagdt, en särskild Nämnd, att medelst omröstning denna fråga, , med samma kraft och verkan, sont Riksdagens beslut, inom två dagar afgöra; skolande j sedermera den utsedda Nämnden, likaledes inom två dagar, hafva valet förrättat, så att i alla händelser Förmyndarevalet, inom sju dagars förlopp från Riksdagens öppnande, må vara verksläldt. § 68.
Till följd af Regeringsformens 96 § skall hvarje Lagtima Riksdag förordna en för lagkunskap och utmärkt redlighet känd man att hafva tillsyn öfver lagarnas efter - Ewpeditions-Utskotlets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 33. 31 Befriad af domare och embetsman, samt alt inför den Riks-Rätt, som i bemälde Grundlags 102 § till dess inrättning och göromål beskrifves, eller vid andra vederbörliga domstolar, i laga ordning tilltala dem, sorn i sina embetens utöfning anses af väld, mannamån eller annan orsak hafva någon olaglighet begått eller underlåtit att sina embetspligter behörigen fullgöra.
Denne Riksdagens Justitie-Ombudsman, hvilkens rättigheter och åligganden ytterligare såväl i Regeringsformen som genom särskild instruktion utstakas, väljes af fvratioåtta för tillfället nämnde valmän, af hvilka hvardera Kammaren inom sig utser tjugofyra.
Desse valmän, hvilka böra lill valförrättningen sammanträda samma dag, då de blifvit utsedde, och ej må åtskiljas förr än valet är fulländadt, skola först samfäldt, medelst slutna sedlar, hvar för sig föreslå den man, som de anse böra komma under omröstning.
Äro åter rösterna så delade mellan flera, att sådan pluralitet för någon icke eger rum, anställes ny omröstning med slutna sedlar till antagande af den, som de flesta rösterna erhållit, eller, om han icke antages, af den, sorn näst honom blifvit af de fleste kallad o. s. v. Skulle, sedan alla omröstningarna sålunda försiggått, likväl ingen hafva erhållit den här löreskrifna pluralitet, anställes ny omröstning öfver alla dem, som vid den lörsta omröstningen blifvit satte i fråga; skolande den, som erhållit de flesta rösterna, anses behörigen vald.
Valmännen böra vid samma tillfälle, då Justitie-Ombudsman utses, och på enahanda sätt, välja en man af de egenskaper, som hos denne embetsman erfordras, för alt honom efterträda, ifall han, innan nästa Lagtima Riksdag anställt nvtt val af Justitie-Ombudsman, skulle med döden afgå, samt att utöfva embetet under den tid Justitie-Ombudsmannen kan vara af svår sjukdom eller annat laga förfall derifrån hindrad.
I händelse Justitie-Ombudsmannen, under det Riksdag är församlad, afsäger sig
I förtroendet, eller med döden afgår, insätter Riksdagen genast i embetet den man, som 1 blifvit till hans efterträdare utsedd.
Skulle Justitie-Ombudsmannens utsedde efterträdare, under Riksdag, afsäga sig det erhållna förtroendet eller i Justitie-Ombudsmans embetet insättas eller med döden afgå, ulväljes på ofvan stadgade sätt en annan behö rig man i hans ställe.
Inträffar något af dessa fall mellan Riksdagarna, skall Riksdagens rätt härutinnan genom dess Fullmäktige i Ranken och Riksgäldskontoret ulöfvas.
I § 69. i J Lagtima
Riksdag skall hvart tredje är tillsätta en Nämnd af fyralioåtta personer, ' deraf hvardera Kammaren genom sluten omröstning inom sig utser tjugofyra, och hvil| ken Nämnd, i den ordning 103 och 104 §§ Regeringsformen stadga, eger att döma, | huruvida Högsta Domstolens samtlige ledamöter gjort sig förtjente att i deras vigtiga kall bibehållas, eller om visse af dem, ulan bevisligen begångna fel och brott, hvarom Regeringsformens 102 § handlar, likväl kunna anses böra från utöfningen af Konungens domsrätt skiljas.
Nämndens samtlige ledamöter rösta först, man för man, öfver den frågan: skall omröstning anställas till uteslutande af någon bland Högsta Domstolens ledamöter?
Besvaras den åter med ja, uppgör hvar och en af Nämnden en sluten lista på dem af Högsta Domstolens ledamöter, flera eller färre, som han anser böra entledigas.
De tre bland dessa, som då fått det största antal röster emot sig, ställas 32 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N.o 33. hvar elter annan under nv omröstning, hvarvid två tredjedelar af röslerne fordras emotfl den eller deni, sorn skola anses vara från Riksdagens förtroende uteslutne, och för- ■ hålles derefter såsom i Regeringsformens 103 § vidare föreskri I ves. ■ § 70.
I Lagtima Riksdag skall hvart tredje är förordna sex för kunskaper och lärdom kände män alt, jemte Justitie-Omhudsmannen, som bland dem förer ordet, utöfva väld öfver tryckfriheten.
Desse kommilterade, af hvilka två, utom Justitie-Omhudsmannen, skola vara lagfarne, väljas medelst omröstning genom tjugofyra valmän, deraf hvardera Kammaren inom sig utser tolf.
Afgår mellan Riksdagarna någon bland kommilterade, välja de öfrige lill det lediga rummel en behörig man. § 71.
Hvarje Lagtima Riksdag skall genom fyralioätta valmän, af hvilka hvardera Kammaren inom sig utser tjugofyra, välja Fullmäktige alt, jemlikt särskilda reglementen, Riksbankens och Riksgäldskontorets medel och tillhörigheter förvalta.
Desse Full- . mäktige skola i hvartdera Verket vara sju; egande Ordföranden afgörande röst, derest i frågor, som hos Fullmäktige komma under omröstning, rösterna för två skiljaktiga meningar utfalla lika.
Valen ske medelst slutna sedlar sålunda, alt för hvartdera Verket först utses den, som bland Fullmäktige skall blifva Ordförande, och sedan de öfrige | sex; tillkommande Fullmäktige för hvartdera Verket att sjellve bland sig välja en vice j Ordförande att föra ordet, när hinder för Ordföranden inträffar. | \ § 72.
| Ä hvarje Lagtima Riksdag lörordnas Revisorer lill ett antal al loll för hvart är, hvilka till halfva antalet af hvardera Kammaren utses, att enligt Regeringsformen och I särskild instruktion glanska Statsverkets, Riksbankens och Riksgäldskontorets tillstånd, styrelse och förvaltning.
Hvarje revision skall omlatla ett års alslutade räkenskaper.
Revisionsförrättningen lager årligen sin böljan den 15 Augusti eller, om helgdag dä inträffar, dagen derefter, och skall inom två månaders tid vara fullbordad.
i Revisorerne välja sjellve inom sig Ordlörande, hvilken eger afgörande röst, derest, | vid omröstning, rösterna i något läll äro lika.
1 De anmärkningar, som
Revisorerne finna sig belögade att i sin berättelse till j Riksdagen framställa, skola, sedan förklaringar deröfver inkommit, al nästföljande Lagtima Riksdag öfverlemnas till vederbörande Utskotts granskning och vidare behandling. ! § 73.
Pä samma gång och på lika sätt, som Fullmäktige och Revisorer enligt löre- ; gående två §§ utses, tillsättas jemväl suppleanter, att, vid inträffande lörlall lör dem, träda i deras ställen, nemligen för Fullmäktige i Riksbanken tre, lör f ullmäktige i Riksgäldskontoret likaledes tre och för hvarje års Revisorer sex. § 74.
Riksdagens Nämnder och Valmän utse sjelfve inom sig Ordförande. § 75. Expeditions-Ulskoltrts Furslag till anderd.
Skrifvelse, N:o 33. 33 § 75.
Vid alla val iakltages, att namnsedlarne, så framt de skola blifva gällande, böra vara enkla, slutna, hoprullade, omärkta och fria såväl från all tvetydighet i anseende till personernas namn, som från oriktighet i anseende till deras antal.
Vid justering kan ett beslut ej ändras, men väl niå sådana tillägg göras, hvarigenom ingen ändring i beslutet uppkommer.
Riksdagsman, som varit frånvarande då något beslut fattats inom den Kammare, ban tillhörer, skall ega att derefter till protokollet anmäla, det han ej i berörda beslut deltagit, men icke hafva makt att lala å deras beslut, som dervid närvarit. § 78.
De reglementariska föreskrifter, som för riksdagsgöromålen och ordningen hos Kamrarna och Utskotten anses till iakttagande jemte Grundlagarna nödige, eger Riksdagen eller i ämne, som angår Kammare enskildt, denna Kammare alt fastställa.
Ej må något deri införas, som mot Grundlag eller annan gällande
Lag strider. flcddclandc af Riksdagens beslut. § 79.
De framställningar lill Konungen, hvilka Riksdagen beslutar, skola, äfvensom svaren på Hans tili Riksdagen aflåtna förslag, genom skrifvelse!' till Konungen aflemnas.
Å Konungens propositioner i frågor om stiftande, ändring, förklaring eller upphäfvande af Grundlag, skola Riksdagens svar, derest beslutet innefattar bifall lill Konungens förslag, på Rikssalen å dag, som Konungen utsätter, öfverlemnas. § 80.
I mål, som blifvit af ständigt, eller i dess ställe särskildt tillsatt Utskott bandlagda, skola de från Riksdagen utgående skrifvelse!- uppsättas och expedieras af Kansliet hos det Utskott, som ärendet beredt.
Uppsättandet och expedierandet af andra för begge Kamrarna gemensamma skrifvelser, äfvensom af Riksdagsbeslutet, besörjes genom ett särskildt Riksdagens Kansli under inseende af två inom Första och två inom Andra Kammaren dertill utsedda leda Bih. till R.
Prot. 1865 $ 1866. 10 Sami. 1 A/d. 3 Hå/t. 5 34 Expeditions- Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 33. möter, hvilka jemväl, tillika med Kamrarnas Talmän och vice Talmän, tillkommer att utse och förordna de tjenstemän, som Riksdagen anser för delta Kansli erforderliga.
D allmänna stadgar och förordningar, hvilka Konungen och Riksdagen gemensamC|beslutit, skola endast i Konungens namn och med Dess underskrift utfärdas. § 82.
De i Kamrarna förda protokoll och öfriga riksdagshandlingar skola på Statens bekostnad, så tidigt ske kan, af trycket utgifvas, de sednare fullständigt och protokollen i den mån Kamrarna hvar för sig förordna.
Vi detta med Våra namns och insegels undersättande stadfästat och bekräftat, som skedde i Stockholm den Tjugondeandra dagen i Juni månad året efter Christi börd del Ett Tusende Åtta Hundrade och på det Sextionde Sjette.
På Ridderskapet och Adelns vägnar : G. Lagerbjelke. n. v.
(L. S.)
På Borgare-Ståndets vägnar: J. G. Schwan. n. v. Talman. (L. S.) På Preste-Slåndets vägnar: //. Reuterdahl.
Talman. (L. S.)
Nils Larson. n. v. Talman. (L. S.) - ^ STOCKHOLM, TRYCKT HOS ISAAC MARCUS, 1866.
Expedition»:- Utskottets Förslag litt anderd.
1 Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 17 Mars 1866.
Preste-Stån det den 21 — — Borgare-Ståndet den 21 — — Bonde-Ståndet den 26 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående rättighet att i vissa brottmål svara genom fullmäktig.
(Lag-Utskottets Betänkande N:o 19.) S. A. K.
Genom I § i 15 Kapitlet Rällegångs-fialkeu är ovilkorligen stadgadt, “att i brottmål skall den svara sjelf, sorn anklagad är“ ; oell detta stadgande är fullt ändamålsenligt i afseende på de gröfre brottmålen, der den tilltalades personliga närvaro inför Underrätten är af största vigt icke allenast för ransakningen, utan i många fall äfven tor ett tillförlitlig! bedömande af hans brottslighet.
Hvad deremot angår vissa ringare brottmål, eller sådana, som kunna hänföras till polismål, förekommer i dem endast undantagsvis något behof all höra den tilltalade personligen, och vid domslolarne har också sedan längre lid tillbaka utbildat sig en allmän praxis, att i dylika mål dömes pä den tilltalades skriftliga erkännande, då det af lagligen befulimägtigadt ombud ingifves, samt att rättegången äfven eljest får utföras skriftligen eller genom ombud för svaranden.
Emellertid qvarstår lagens bud oförändradt, och det är derigenom lemnadt i en åklagares skön att, när han behagar, tvinga sin motpart till personlig inställelse, äfven oin åtalade förseelsen är af den obetydligaste beskaffenhet och den tilltalade genom ombud eller skriftligen erkänner densamma.
En enskild kärande, sorn vill genom rättegång uttrötta sin motpart, behöfver endasi i sina påståenden inblanda ett ansvarsyrkande för att ega dylik magt öfver sin motståndare, under det han sjelf åtnjuter förmånen att begagna ombud.
Ett sådant förhållande är uppenbart till den trätlystnes fördel.
Det kan väl sägas, att lagen har tvänne korrektiv emot ett sådant missbruk, nemligen den ersättning för inställelsen, som bör tilläggas en tilltalad, men frikänd person, och det ansvar, som i 1(5 Kap. Strafflagen är utsatt för falsk angifvelse; men ganska ofta saknar käranden tillgång att gälda den förra, och svaranden kan lida både förlust och skymf af rättegången, utan att ändock anledning finnes att tillämpa det sednare.
En illasinnad person, som icke har några tillgångar att vedervåga och noga känner den Bih. litt It St.
Pmt. t Sti 5 <£ 1X66. 10 Samt. / Afd. 4 Höft. 1 2 Expeditions-Utskottets Förslöf/ till anderd.
N:0 34. gräns, der ansvaret för falsk angifvelse kan träffa honom, eger alltså öppet tillfälle att med broltmålsslämningar förfölja personer, af hvilka han kan vilja utpressa penningar eller bereda sig andra förmåner, och domstolarne, bundna af lagens bud, måste till en sådan förföljelse lemna sitt biträde.
Med anledning häraf har hos Rikets