Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Förseglingen skall ske med messingstråd, på det sätt, att densamma trädes uti borrade eller stampade fina hål, och sedan hopknytes genom en linne- eller biångarnslapp, samt förseglas på båda ändarne med deras sigill, hvilka det blifvit anbefaldt att denna förrättning verkställa.
Den för materialierne till förseglingen åtgående kostnad kommer att af Kronans medel från Landt-Ränterien förskjutas och ersättning derför i vanlig ordning af Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-Contor meddelas emot behörig redo och räkning i Lands-boken; hvaremot arfvode för förseglingsbestyret bekostas af panne-egaren, och utgår efter kannerummet med En skilling för inmurad redskap, samt 6 rst. för så kallade lyftpannor utaf hvarje kanna af pannans innehåll; dock må vid desse tillfällen rese- och tractaments-penningar af förseglaren icke beräknas.
§• *7- Så val förseglare, som andre personer, hvilka ega att i afseende på bränvins-bränning visitationer och beslag göra, vare berättigade, enär de för Kongl. Majrts och Kronans rätt och till controll emot underslef, anse sådant nödigt, att i stad eller på landet låta ånyo uppmäta förut uppmätt och stämplad redskap.
Finnes dervid annat innehåll, än stämpel och betyg utmärka, ansvare Justeraren, såsom ofvan i i5 och 21 §§. sagdt är, och vare egaren saklös, så framt han icke i underslefvet deltagit eller bevisligen, genom ofullständige och origtige uppgifter till Justeraren om redskapens beskaffenhet, föranledt denne att afgifva ett origLigt stämplingsbevis.
Bevilln. och Ekon.
Utskottens Betänkande, N:o i. 21 TREDJE ARTIKELN.
Om Bevillnings-afgifterne. §. 28.
Beskattningen för bränvins-bränningen kommer att utgå, i enlighet med nedanstående Tariff.
Tariff på Beskattningen för En månad. s i Irsta Classen, j 2*‘dra Classen.
I 3:dje Classen. j 4.’de Classen. 5:te Classen. rymd med eld m. änga J med eld | m. ängaj med eld | m. änga J ned eld j m. ånga med eld 1 m. anga j I 0 3 l3 16 IO 20 — I 3 l6 2 6 32 26 32 53 16 53 16 106 3 a l 1 3 3 2 >4 3a 11 22 —— l4 32 20 .6 2 9 16 58 32 58 32 .17 16 1 2 4 '9 16 — 12 — 24 — l6 — 32 — 32 64 64 128 — 13 5 10 *7 t6 i3 26 — *7 16 34 32 34 32 69 l6 69 l6 138 i 2 »4 6 3 18 32 >4 28 — 18 32 37 16 3? 16 74 32 74 32 14.6 16 i5 7 — 20 — 15 — 3o — 20 — 4° — 4° — 80 — 80 — 160 — 16 8 — 21 16 16 32 — 21 .6 42 32 42 32 85 16 85 16 170 3 a »7 9 3 22 32 *7 34 — 22 32 45 16 45 .6 9° 32 9° 32 181 16 18 10 10 24 — 18 36 — 24 — 48 —.
48 — 96 96 — 192 — L9 11 l9 25 16 >9 38 — 25 .6 5o 32 5o 32 ! 0 I 16 101 16 202 32 20 12 32 26 32 20 — 4° — 26 32 5'J' 16 53 16 1 06 32 106 32 213 .6 21 »4 — 28 — 21 42 — 28 — 56 — 56 — I 12 — 112 — 224 — 22 14 32 29 16 22 44 — 20 .6 58 32 58 32 117 16 117 16 234 3a 23 i5 16 3o 32 23 - 46 — 3o 32 61 16 61 16 122 32 122 32 245 16 24 61 — 32 — 24 — 48 — 32 — 64 — 64 — 128 — 128 — 2 56 — 22 B evilla, och Ekon.
Utskottens Betänkande, N.o 2. 2 J l:sta Glassen. J 2:dra Glassen, j 3:dje Classen. ! 4:de Classen. ! 5:te Classen. j 2 1 I I I 1 I *3 1 u| n.edL eld! m. iinga med eld m. anga med eld m. ånga med eld 111. inga | med eld j m. ånga 25 16 32 33 16 25 — 5o — OÖ .6 66 82 66 32 133 .6 133 .6 266 32 2 6 »7 .6 34 32 26 — 52 — 34 32 69 16 69 16 .38 32 ,38 32 277 16 27 18 — 36 — 2^ / 54 — 36 — 72 — 72 »44 »44 288 — 28 .8 32 3"
,6 28 56 — 37 .6 74 32 74 32 »49 .6 >49 ,6 298 32 29 ‘9 16 38 32 29 — 58 — 38 32 77 16 77 c 6 154 32 154 32 3 °9 16 3o 20 — 4o — 3o — 60 — 4o — 80 80 —- .60 — .60 — 320 — 31 20 32 4» 16 3, 62 — 41 16 82 32 82 32 165 16 i65 .6 33o 3a 32 21 16 43 32 3 2 64 42 32 85 16 85 16 170 32 170 32 34, 16 33 22 44 — 33 — 66 — 44 —- 88 — 88 . 76 —— . 76 — 352 — 34 22 32 45 .6 34 — 68 4 3 16 9° 32 9° 32 .8. 16 18, ,6 362 3a 35 23 16 4.6 32 35 —■ 70 ~ 46 32 93 16 93 16 .86 32 186 32 373 .6 36 24 — 48 — 36 — 72 48 — 96 —. 9*3 — »92 — 192 — 384 — 3? 24 32 49 16 37 74 49 16 98 3i 98 32 »97 .6 »97 ,6 394 32 38 25 16 5o 32 38 — 76 5o 32 101 16
IOl 16 202 32 202 32 4o5 .6 39 26 52 — 3.9 —■ 78 — 52 104 - 104 208 —. 208 — 4.6 — 4o 26 32 53 16 4° 80 53 16 r 06 32 106 32 2.3 .6 2.3 .6 426 32 4* 27 iö 54 32 4* —. 82 — 54 32 109 16 109 .6 2.8 32 218 32 437 .6 42 28 — 56 — 4 2 84 , 56 t 1 2 ■ 11 2 - 224 _ 2 2 4 — 448 — 43 28 32 16 43 86 r’ 57 ,6 t r4 32 114 32 229 .6 229 ,6 458 32 44 .29 16 58 32 44 88 58 32 117 16 1 *7 »6 284 32 234 32 469 .6 43 3o — 60 — 45 9° 60 120 120 2|0 . 240 — 48o — 46 3o 32 61 16 46 — 92 61 16 122 32 122 32 245 .6 245 16 49° 32 47 31 16 62 32 47 — 94 62 32 Ca5 r6 125 16 25o 32 260 32 5o, .6 48 32 — 64 — 48 96 64 1 28 128 2 56 2 56 — 512 — 49 32 32 65 16 49 98 65 <6 13o 32 i3o 32 261 .6 261 16 522 32 5o 33 16 66 32 5o 100 66 32 133 16 i33 16 266 32 266 32 533 ,6 5i 34 — 68 — 5i 102 68 i36 136 - 272 — 272 — 5 44 — 52 34 32 (>9 16 52 104 69 16 138 32 138 32 277 .6 277 16 554 32 53 35 r6 70 32 53 106 70 32 14« 16 I4I .6 282 32 282 32 565 16 54 36 — 72 — 54 108 72 — 144 — 144 ___ 288 — 288 — 576 — 55 36 3a 73 ,6 55 110 73 16 *46 32 146 32 293 16 293 16 586 32 56 3 7 »6 74 2 56 — 112 74 32 »49 16 »49 .6 298 32 298 32 597 16 ! 57 1 38| - 7öl_ 57 -1 114 761- 1 52 -1 i5a| _|3«4 _|3o4 —|6o8 — Hevilla. och Ekon.
Utskottens Betänkande, ET:o 2, a3 3 j Irsta Classen, j 2rdra Classen. i 3:dje Classen. . 4:de Classen. . 5:te Classen. o> d 1 3 | med 1 elci J ra. ångaj med eld m* auga med ejd j ra. ångaj 1
I ned eld | u* ar s4 1 med eld ^ 1 ra. ångaj 58 38 32 77j 78 16 58 — . r 6 -1 77 16 I 54 $2 54 3 2 < J°9 6 >OQl 6 ii 8:3 d 59 39 l6 3 2 59 118 78 32 i57 16 .57 r'6! 3.4 3 a 3 >4 >2 J29 6 6o 4o , 80 60 12.0 80 160 160 1320 >20 — i4o 6i 40 3a 8, 16 61 122 — 8. tö 162 3 r>. 162 32 320 6|32D 16 35o 3a 6a 41 r 6 82 3a 62 124 82 3a 165 16 165 16.330 3 a 33o 32 J61 16 63 42 84 , 63 1 26. — 84 — 168 168 j 336 i 336 — 6721 64 4'2 3a 85 l6 64 128 — 85 16 170 3a 170 32 34 > 16 34, 16 582 '3 2 65 43 16 86 3ä 65 1 3o — 86 32 173 16 *'7 3 16 346 32 346 32 693 16 66 44 88 66 I 32 — 88 — 176 — 176 — 352 — 35a — 704 67 44 32 «9 16 67 —, 134 — 89 16 1 78 32 ,78 3a 357 16 35?
16 7 > 4 3 a 68 45 16 9° 32 68 1 36 —- 90 3a 181 16 .8! 16 36a 32 36a 32 1 16 6.9 46 — 9 2 — % 138 — 9 2 — 184 — 184 — 368 — 368 — 7 36 — 70 46 32 93 16 70 — 14° — 93 16 186 3 a 186 3a 373 16 373 16 746 3 a 71 47 .6 94 32 71 — 14a — 94 32 >89 16 189 16 378 32 378 32 7D7 16 72 48 — 96 — 72 — >44 — 96 — >92 — * 9 2 — 384 — 384 ■— 768 J ' — 73 48 3 a 97 16 73 146 — 97 16 >94 32 >94 3a 3 89 16 389 16 778 3a 74 4.9 16 98 3a 74 — 148 — 98 32 >97 16 >97 16 3.94 32 3.94 3a 789 16 75 5o 100 7 5 15o — 100 — 200 •— 200 — 4oo — 4 00 — 800 — 76 5o 32 101 16 76 15a — 101 16 202 3a 202 3a 4o5 .6 4o5 16 810 3a 77 5i .6 102 32 77 154 — r 02 3a 205 16 ao5 16 4io 32 410 32 821 16 78 5a — 104 78 156 — 104 — 208 208 •— 4>6 416 — 83 a 79 5a 3a io5 16 79 158 — 1 o5 16 2 I O 32 2 10 3a 421 16 4*1 16 84 a 32 80 53 16 106 3a 80 160 — 106 32 2 1 3 .6 2 13 16 426 32 426 32 853 16 81 54 108 — 81 162 — 108 2 1 6 2 16 432 432 864 82 54 32 109 16 82 1 64 109 16 218 32 2 1 £ 3 a 437 16 437 16 874 3a 83 55 16 r 10 32 83 166 110 3a 22 I .6 221 16 44 2 32 442 35 885 16 84 56 1 i 2 84 168 112 — 224 224 448 448 896 85 56 32 112 16 85 1 no 113 16 22G 3a 226 3a 453 16 453 16 906 3 a 86 57 16 111\ 3a 86 172 — 114 3 a 2 2 9 16 229 16 458 32 458 3a 9*7 16 87 58 111 87 >74 1 iG 2 3a a3 2 464 46/ 928 88 58 3a l6 88 176 ■117 16 234 32 a 3 4 3a 469 16 46c i( 938 32 89 5r iG 1 iS 35 -
8c 178 11£ ! 3 2 237 ■ 6 237 16 474 3a 474 32 ,949 16 9° 6o| — I 20 I- -1 gol- -l‘8o|— 1201— [240 l_ [2401 — [48o — 480 — 960 — 24 Sevillu, och Ekon.
Utskottens Betänkande, N:o a.
För enkla pannor under io kannors rymd minskas skatten med 5 procent för hvarje enhet i pannerymden. §• boskulle Kongl. Maj:t, med anledning af stadgandet i 7 §. af denna författning, för en eller flere städer tillåta större pannerymd än go kannor» heskattas sådan bränvins-brännings-redskap efter samma grunder, som här o?van äro stadgade. §. 3o.
Vill någon uti flere smärre pannor inom samma verk, ehvad de brukas lill drankning eller klarning, fördela den på det bela belöpande pannerymden, vare sådant oförvägradt, dock utan förändring i den faststälde, efter pannornas sammanräknade rymd, utgående åfgiften; och hvarvid iagltages, att tillökning för mäskvärmare eller rectifications-apparat, eller anbringandet al båda delarne, beräknas endast för den panna, hvartill dylika apparater begagnas; dock må denna medgifna rättighet ingalunda tydas till förvexling med de i 5:le classen afsedda redskap. §. 3i.
Destillerings-pannor af högst sex kannors rymd, kokrummet inbegripet, må utan serskild afgift och beräkning nyttjas, på de vilkor och för den tid, som i:sla §. omförmäler.
Apothekare i Riket tillätes att, utan serskild afgift, dock endast i och för pharmaceutiska behof, betjena sig af destillerings-pannor till högst 20 kannors rymd, och, der Apotheks-rörelse gör bruket af flera pannor af nöden, må likväl ej öfver två sådane nyttjas, nemligen en på 20 och en på 12 kannor, ulan allt afdrag för kokrummet. §. 3a.
En procent af den summa, som genom bränvins-bevillningen inflyter, skall innehållas och lill Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-Contor ingå, för Bcvilln. och Ekon.
Utskottens Betänkande, Ä’;o 2. 25 för att, enligt hvad af Kongl. Majit, efter Pröfnings-Comiten? förslag, för hvarje Län faslslälies, användas till ersättning för det ökade besvär och de kostnader, hvilka med debiteringen och redovisandet af denna bevillning äro föi enade.
Af Herr Grefve Hamilton, Jacob'.
'Emot den del af i §. af förslaget lill bran vins-för fattning, som innefattar rättighet att välja hvilken eller hvilka månader af de fem första eller tre sista af året för utöfvande af bränvins-bränning reserverar jag mig på den grund, att en dvlik rättighet för det första kommer att öka antalet af mindre pannor; för det andra, ej leder till det åsyftade målet, minskning uti bränvins-production, i thy att hvar och en egare af 2:ne fastigheter, som tillverkar bränvin, säkerligen begagnar förutnämnde rättighet sålunda, att han bränner tre månader på hvartdera stället; och för det tredje, inleder mången i frestelse att lönnbränna, alldenstund controllen öfver författningens efterlefnad i den delen blir nära nog omöjlig.’’ Härmed förenade sig Herr Grefve Hamilton, Hugo, Herr Edenhjelm, Gillis, Herr von Post, E. J., och Herr Prosten Osterman.
Åf Herr Oxenstjerna, Carl’.
''Emot det af de sammansatte Utskotten med 44 röster emot 32 fastställde förslag till beskattning å bränvins-bränningen får jag anmäla min reservation, dels emedan jag anser denna beskattning vid dess tillämpning icke komma att stå i öfverensstämmelse med, och nästan omintetgöra de, enligt 2 §. i förslaget till författning, af Utskotten antagne grunder för rättighet lill bränvins-brännings utöfvande, delse medan samma beskattning för närvarande synes mig obillig, då den för flere pannerymder innebär förhöjning på en gång af omkring 20 gånger beloppet af den afgift, som, enligt nu gällande författning, är för samma pannerymder stadgad (hvilket inhemtas af den jemförelse-tariff, som finnes uti Herr Prosten Nibelii reservation intagen), och har jag ansett det af den sammansatte
Afdelningen upprättade förslag till beskattning (hvilket äfven är i den nyss åberopade reservationen anfördt) varit- lämpligast att Rikets Ständers pröfning underställas, då detsamma innefattar både en billig förBih. till R.
S Sami. 2 AJd, 2 Hä/U 4 26 Sevillu, och Ekon.
Utskottens Betänkande, N:o 2. höjning af nuvarande skatt och en öfvergång till lika beskattning för alla pannerymder, i händelse en dylik skulle i framtiden anses böra införas.’’ Med Herr Friherre Oxenstjerna förenade sig Herr Friherre åkerhjelm, Carl och Herr Grefve Posse, Fredric, samt Lars Boethius och Didrik Weström från Stora Kopparbergs Län. Af Herr Friherre Klingsporr, Mauritz’.
"Vid uppgörandet af ali lagstifning, ekonomisk som politisk, bör ett noggrant afseende fästas på befintlige förhållanden och intressen.
Alla brådstörtande öfvergångar från ett system lill ett annat böra således i möjligaste måtto undvikas och endast då tillgripas, när vissa sökta nyttiga ändamål på annat sätt icke kunna erhållas.
Dessa varsamhetsreglor hafv 1 blifvit förbisedde af Utskottens majoritet; om någonsin, hade de bordt blifva iagttagne vid behandlingen al en fråga, som så djupt ingriper i landets vigtigaste näringsgren, och hvilken i politiskt äfvensom i stuts-ekonomiskt hänseende är den ömtåligaste af alla Riksdagsfrågor.
Redan under generationer har Svenska jordbruket stått i ett slags oskiljagtigt samband med bränvins-bränningen.
Ingen näringsgren anses under en senare period gjort så stora framsteg, som jordbruks-uäringen , hvilket förhållande bestyrkes af ständigt stigande jordegendoms-värden.
Då dessa framsteg egt rum i bredd med en tilltagande bränvins-bränning, har man svårt att förstå, huru denna handtering kunnat vara så hinderlig för Svenska jordbrukets förkofran, som den från så många håll förespeglas.
Obestridigt torde vara, att jordbrukaren derigenom blifvit satt i stånd att föda ett större antal kreatur; den större gödsel-tillgången åter har gifvit honom medel alt något jemka det missförhållande, som eger runi mellan ladugården och den öppna jorden.
Den artificiella fodervext-produclionens tilltagande, som lofvar alt göra en slags revolution i Svenska jordbruks-handteringen, torde till stor del kunna tillskrifvas den så mycket utskrikne och fördömde bränvins-bränningen.
Ett visst missförhållande kommer visserligen länge att rjvarstå mellan ladugård och öppen åker, men detta lärer icke höfvas, så länge spanmålen bibehåller ett relativt högre pris än victualie-varorne.
Mycket ordas om rationell och irralionelt landthushållnings-syslem.
Det rationellaste torde dock alltid blifva det, som skaffar den största och säkraste behållningen, ehuru det än i theoretiskt hänseende må bedömas.
I allmänhet är det icke desåkallade rationella landlhushållarne, sorn i financielt hänseende anses bäst slå sig ut.
En förkärlek för allt utländskt har i senare tider börjat göra sig gällande i politiskt, i financielt, äfvensom i slals-ekonomiskt Hevilla, Och Ehon.
Utskottens Betänkande, N:0 2. 27 hänseende.
Det Tyska, det Engelska jordbrukningssättet rosas, det Svenska fördömmes.
Olika climat och vegetations-förhållanden afses dervid föga.
Min enfaldiga tro är dock, att pä Svensk jord och under Svensk himmel ett
Svenskt jordbruknings-system är det rationellaste.
Skulle det äfven vara bevist, att det Svenska jordbruknings-syrlemet är förkastligt, att landlhushållningen la vilat pä en falsk grund, då den varit baserad på bränvinsbränningen, vore det ändock icke rådligt att för våldsamt rubba ett bäld vunnet förhållande.
Så sker dock, när man på en gång inskränker liden, bestämmer skatten mångdubbelt högre, än den varit, och dertill beslutar, alt denna skatt förskottsvis skall erläggas.
Då bränvinsprisen de senare åren icke stått i proportionclt förhållande till sädesprisen, bar bran vinsbränningen fortgått, mindre med afseende på vinsten af sjelfva bränvinet, än på den fördel, jordbrukaren deraf hemtat för sin ladugård.
I många orter brännes endast derföre, att bränvins-bränningen är afsättbarare och transportablare, än säden.
Genom bränvinstidens inskränkning till 3 månader, förminskas i betydlig mon den nytta, bränvins-bränningen medfört för ladugården, om den icke alldeles ti 11 intetgöres.
Hvad skatten specielt beträffar, bar den i synnerhet den olägenhet alt drabba ojemt och orättvist, då den svårast kommer att trycka dem, som producera bränvin i min sta scalan.
Bi änvins-bränning af potatoes har visserligen börjat blifva allt mer och mer allmän; ännu finnas dock provinser, der man bufvudsakligast bränner af säd, och der blir man troligen tvungen alt helt och hållet upphöra med bränvins-bi anning, åtminstone enligt samma bränvinsmethod.
I de provinser åter, der man nästan uteslutande bränner af polatoes, blir skatten vida mindre känbar.
Ingen samhälls-class är dock genom den föresiagne bränvins-författningen så obilligt behandlad som Bonde-Ståndet, denna, den mest betydande, den talrikaste af alla samhälls-classer.
Med ett magtspråk afskaffas ho la husbehofs-bränningen.
Delta beslut är poli tiskt olämpligt, juridiskt or ätt vist, moraliskt onödigt.
Intet slags undseende har gjort sig gällanda för allmogen vid uppgörandet af bränvins-författningen, all billig progressiv nedsättning i skatten har blifvit afslagen och således föga afseende blifvit fästadt på den relativt större tillverknings-koslnaden för de smärre pannorne.
Att med skatt belägga, det man af egna produeter endast till egen förbrukning tillverkar, är obilligt.
Med samma rättvisa kunde man skattlägga allmogen för det bröd, de baka, för det dricka, de brygga för eget behof; ty man skall icke förbise, att de i annan väg tillräckligt återgälda Bevilln. och Ekon.
Utskottens Betänkande, N.o 2.
Staten (let skydd de af densamma åtnjuta.
Ännu obilligare blir detta förfaringssätt, då man besinnar den föreslagna skattens öfverdrifna belopp.
Äfven till husbehofsbränning begagnar bonden numera ofta 2o:kannors-pannor.
Enligt förra bränvins-författningen, var skatten för en dylik panna 2 R:dr Banco för 3 månaders bränning; enligt den nu föreslagna, 4° R:dr Banco för samma lid, hvilken dryga skatt dertill förskottsvis skall erläggas.
Delta senare beslut drabbar allmogen hårdare, än andra samhällsklasser, då bonden både eger mindre tillgång på penningar samt mindre förmåga och lätthet att förskaffa sig dem.
Under decennier har allmogen obehindradt fått bränna med sina små pannor; det är, lindrigast uttryckt, mindre väl betänkt att på en gång betaga dem en häfdvunnen rättighet.
Man stöter härigenom icke blott intressen för hufvudet, utan hvad som ofta är vida vådligare, derjemte vanor och fördomar.
Med förtrytelse skall naturligtvis allmogen se en rättighet bibehållen för Herrarne, som blir dem förnekad; det skall förekomma dem högst påkostande alt hos Herrarne nödgas köpa en vara, den de af egna produkter kunnat tillverka.
Man känner, burti svårt bonden har att förtjena den contante styfvern, huru ogerna han utgifver densamma.
Jemte sina mångå brister, har den föreslagna bränvins-författningen jemväl den, alt icke leda till de ändamål, som dermed åsyftas, nemligen bränvins-qvantitetens förminskande och varans fördyrande.
Hittills bar bränvins-qvantiteten stigit i jemn progression med skatten.
Sådant skall troligen förhållandet äfven framdeles blifva.
I följd af den nya bränvinsförfattningen komma visserligen många att nedlägga sina bränneriet’, men de, som fortfara med handteringen, nödgas göra det med så mycken större drift, för att, som det heter, förtjena in skatten.
Ali bränvins-bränning blir således hädanefter fabriks-bi anning.
Man har visserligen sökt bevisa, att på 3 månader omöjligen kan brännas så myqket, som förut på 6, serdeles som de kände bränvins-apparalernes afverkningsförmåga tillförlitligen vore utrönd.
Att man härutinnan eger någon garanti, torde dock kunna belviflas, då så utom som inom Utskotten många olika beräkningar i detta afseende blivit uppgjorde.
Mången anser, att man i Sverige ännu icke rätt förstår bränvinshandteringen och att industrien först genom en högre beskattning skall framtvingas.
Hvad man med säkerhet känner är, att man hittills lyckats eludera alla gjorde föreskrifter, angående bränvins-redskapens beskaffenhet.
Att antaga, alt det, som hittills skett, äfven framdeles Hevilla• och Ekon Utskottens Betänkande, No 2. 2.9 kommer att ske, torde icke vara så orimligt, serdeles under en period, då menskliga uppfinningsgåfvan i mekaniskt hänseende är fintligare än nånsin.
Att bränvinet genom författningen kommer att fördyras, torde således vara temligen problematiskt.
Samma ändamål söktes utan framgång med förra bränvins-författningen; man trodde sig lägga en skatt på consumenten, men det var jordbruket ensamt, som fick en ny skatt tillagd sina många andra bördor.
Sådant blir äfven nu förhållandet, så framt icke jordbrukaren medelst en större brännings-skicklighet förmår afkasta sig en del af denna tunga.
Ett verksamt medel till produclions-kostnadens förminskande vid bränvins-bränning kommer att sökas i ett uteslutande användande af potatoes.
Det torde derföre icke vara någon orimlighet att förutsätta, att bränvins-författningen snarare skall bidraga till bränvins-qvantitetens förökande, än lill dess förminskande, hvaraf åter skulle blifva en följd, att bränvinsprisen ännu ytterligare nedtryckas.
Möjligt är till och med troligt, att dessa till en burjan komma att stiga, — delta blir dock icke beståndande; ty då prisen stiga,blir handteringen åter lönande, hvilket föranleder till många nedlagda bränneriers ånyo upptagande.
Man känner den dryga skatt, sorn drabbar bränvinsbränningen i Preussen; den utgör en af detta lands betydligaste stalsintrader; priset på en kanna bränvin lär dock säl ian öfverstiga 18 sk.
Svenskt Riksgäld; bränvin exporteras med fördel; icke ringa qvanliter deraf anses i lurendrejeriväg äfven inkomma till Sverige.
Lyckas man åter icke att fördyra bränvinet, förfelas de moraliska ändamål, man genom bränvinskalten trott sig åstadkomma.
Den välmening, som i detta hänseende gifvitsig tillkänna, skall emedlertid alltid värderas, äfven af den, som anser det exalterade nitet för något omotiveradt, enär det sökta ändamålet dels redan är vunnet, dels endast på annan väg står att erhålla.
Bränvins-bränningens fiender tyckas hafva utgått från den förutsättningen, att dess olägenheter äro större än nånsin; att samhället står på branten af en moralisk afgrund, hvarifrån det. endast genom ett slags saltomortalsprång förmår rädda sig.
De mest upprörande målningar hafva i detta hänseende blifvit framställde; alt dessa på vissa orter ega sin tilllämplighet, är ganska möjligt, men icke skall man derföre göra undantaget till regeln.
Det moraliska förderfvet tillskrifves hufvudsaklignst husbebofs-bränningen, * dock är det icke numera i stugan, der fylleriet är mest rådande; det är på krogar, auctioner och marknader, således på de allmänna ställen , der man kcper sitt bränvin.
I den provins, som är mig speciellare bekant, en af Sveriges rikaste provinser, är det en - 3o Bevilln. och Ekon.
Utskottens Betänkande, N\o i. däst elen förmögne bonden, som bela året om har bränvin i sitt lilis; i allmänhet finnes det och begagnas blott under helger och bränningstiden.
Det är icke det tillfälliga bränvinssupandet, som mest demoraliserar, det ar det dagliga.
Detta åter existerar nästan endast, der ingen bränvinsbränning idkas, nemligen i städerne.
I inga provinser skall fylleriet vara större än i Norrland och Bohus Län; i den förra provinsen brännes nästan intet; i den senare vida mindre än i Sveriges öfrige provinser.
— Antages äfven, att bran vinet fördyras med desse 4 skatt, hvad verkar väl detta på supen och fylleriet?
Lyckligtvis står det icke så illa till med fylleriet, som man söker förespegla; påkostande är det emedlertid för foslerlandssinnel att se alla de stats-ekonomiska ansträngningar, som göras, för att inom och utom landet, jag vill tro, allt i bästa välmening, nedsätta nationens moraliska anseende.
Det verkliga, det obestridliga förhållandet är do^k, att fylleriet är i det märkbaraste af tagande, icke endast på landet, utan äfven i städerne; den ekonomiska lagstiftningen må dock icke tillräkna sig detta som förtjenst; det har enligt min öfvertygelse orsaker, fullkomligt oberoende deraf.
Huru litet de spirutuösa varornas fördyrande bidrager till nykterhetens befrämjande, intyga Englands och i Irlands exempel.
Skatten på en kanna bränvin är der 2 R;dr Banco, fylleriet större än i Sverige och någorstädes; denna last är till och med allmän hos qvinfolken i de lägre klasserne; en demoraliserande kräfta har således blifvit införd i sjelfva hushållets sköte.
Der kan åtminstone icke husbehofs-bränningen uppbära skulden derföre, då hela landets bränvinsbehof fylles af 20 ä 3o gigantiska bränvins-fabriquer.
En annan utväg måste således uppsökas till nykterhetens befrämjande; lydi 1 igtvis är den i Sverige redan utpekad, då man der haft tillfälle anmärka, att moraliska medel verksammast leda lill ändamålet.
De förändrade lefnadsvanorna bland de högre classerne hafva, enligt min åsigt, varit ett af de mägtigaste medlen.
Det hörde fordom äfven ibland dessa i glada lag till dagens ordning, att måttan öfverskreds; en slags ambition sattes till och med deruti.
Sådant är icke numera förhållandet; exemplet härutinnan har talat äfven till de lägre classerne, der det allt mer och mer anses som en skam att öfverlasta sig.