Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den eger äfven utan tvifvel sin häfd i allmänna omdömet, så vida ej detta skulle missledas af falska begrepp om eller förvexling af bruk och missbruk.
Sålunda har Utskottet, efter min tanka, orätt uppfattat sjelfva frågan, då Utskottet, som medgifver dess ytterlighet, likväl, som motiv för dess förkastande, yttrat, att medelvägens måtta icke na torde kunna öfverskridas utan på bekostnad af folkets trefnad i fred.
Mig synes denna måtta h varken nu elier framdeles böra öfverträdas, emedan folkets trefnad i fred är enda vilkoret för ett sjelfvilligt och kraftigt försvar under krig.
Det skulle derföre ej vara en beslöjad häntydning på kommande tiders möjliga fordringar af en utvidgad Beväringspligt under freden, som jag velat finna i Utskottets betänkande • fast hellre hade jag önskat den grund - Allni.
Betänkande IV:o $3. 5 satts deri uttalad, att någon utsträckt beväringsskyldighet, till vinnande af exercitie-färdighet i fred, icke vore af nöden, om till denna Bevärings danande för sin krigiska bestämmelse funnes en ringa, men fullkomligt väl inöfvad och bildad stam af verklige luslructörer eller exercilie-mästare, lill antal måhända ej öfver 20 procent af ista BeväringsClassens Numeraire; hvilken stående trupp äfven skulle verksamt bidraga lill befälets fullkomnande i sitt kall.
Men att under nuvarande förhållanden, i saknad af en sådan stam, Beväringsmanskapets exercitie-färdighet och yttre hållning bör uppdrifvas lill lika höjd med Indelta Soldatens, på det man åtminstone må hafva en likartad massa af halfbildade krigare.
Jag hade önskat att Utskottet, med anledning så väl af motionen sorn af stadgandet uLi 34 §•
Riksdagsordningen, ingått uti en critisk behandling af den fråga, huruvida Indelta Armeen verkligen kan utgöra en nyttig och duglig stam för var Beväring, hvilken fråga Utskottet helt lösligen vidrört, med den yttrade förmodan, att denna annee torde vara den enda ändamålsenliga, som under nuvarande förhållanden kan åstadkommas.
Delta ytterst vigtiga ämne påkallade likväl, för alt blifva utredt, en grundad motbevisning af Motionairens sats, 0111 oförenligheten af det lejda med det frivilliga försvaret.
Man borde kunna antaga, att ett djupare begrundande af frågans både theoretiska och practiska delar skulle fört Utskottet till en närmare öfverensstämmelse med Motionairens åsigter, eller också berigtigå den mening, att, med nuvarande förhållande i Sverige, Utskottet afsett den felaktiga organisation af vårt Krigs-departement, som motverkar ali systematisk administration af försvarsverket; meni sådant fall hade det legat inom gränsen för Utskottets verkningskrets, att föreslå Rikets Högloft.
Ständer den underdåniga anhållan, att Kongl. Maj:t täcktes, så vidt Grundlagarnes stadganden medgifva, sammanföra arméens och flottans förvaltande
Verk under hvar sin ministeriela styrelse, samt äfven föranleda Constitutions-Utskottets uppmärksamhet på nödvändigheten af en grundlags-förändring i öfverensstämmelse härmed.
Det synes mig dock, att, oberoende af denna fråga, Utskottet kunnat komma till den öfvertygelse om Indelnings-verkets närvarande förhållande till Bevärings-systemet, att, så vida Indelta arméen äfvensom Båtsmanshållet, efter en länge njuten fred, skall utgöra en pålitlig stam för national-beväringen, måste dess.individuela färdighet och bildning i samma förhållande stegras, som dess krigsvana upphör alt genomgripande inverka 6 Allm.
Besv. och Occon, Uisk, Betänkande N.o 53. på eu trupp, utur hvars leder de krigserfarne soldaterne till största delea redan afgått.
Att derföre en mindre, men väl öfvad och instruerad stam. måste vida högre skattas än en talrikare trupp af föråldrade recruter, som, till hvad grad af exeicilie-färdighet och yttre disiplinaire hållning den må kunna uppdrifvas, äfven med förökad tunga för Statsverket och Jordbruket under nuvarande organisation, likväl svårligen kan motsvara det anspråk på ett högre värde, som det fria folkets söner Tilja finna hos sine besoldade ledare, för att med tillförsigt följa dem och deras anvisning i krigstjensten® utöfning; ty fruktansvärdt är, att om den lifliga, af sitt heliga kall uppeldade Beyärings-ungdomen skulle, uti den stam, sorn till efterdöme dem anvisas, i stället för krigiska och i sitt yrke kunnige veteraner, finna till större delen sådane på lifstid anvärfde, vid Torpet och famille-lifvet fästade J ordbrukare, som endast egde en ytlig kunskap uti Soldat-lifvets fredliga bestyr, så kunde den ung i Be vä ringens förtroende till egen kraft och duglighet alltför mycket lida, helst om ett mindre omtänksamt befäl gaf ett oförtjent företräde åt den äldre stammens måhända prydligare hållning.
Det kan ej vara ett uppmuntrande oell för krigslydnaden gynnsamt förhållande, då den frie mannen träder uti ett nnderordnadt kamratskap till den legda Soldaten, så vida denne senare icke är, genom en högre, uti det reela krigsyrket ådagalagd skicklighet, till företrädet fullt berättigad.
Utskottet har icke fästat någon vigt vid Motionairens sanningsenliga uppgift, att Indelta Soldaten, såsom innehafvare af dubbel sold, under tjenstgöring är den dyraste krigare, Staten kan underhålla.
Icke heller har Utskottet velat uttala en åsigt, som derinom sökt göra sig gällande, nemligen om förderfligheten af en institution, som föranleder till allt jemt sig ökande tvister om skyldigheter och rättigheter emellan Staten, Rostoch Rotehållare samt Armeens personal: frågor af betänklig art, då de skadligt inverka på national-caracteren, såsom hufvudsakligen bidragande till det inrotade misstroendet bos den skattdragande allmogen mot de högre classerne i samhället, och icke eller nekas kan, att från de magtegandes sida sjelfva Indelningsverkets natur påkallar sådane åtgärder, som, till sin miiilairiska syftning goda och förtjenstfulla, dock äro till sin laglighet tvetydige och endast uppskattas efter den oeconomiska inverkan de utöfva på Rust- och Rotehåilares trefnad, som oftast deraf kännbart lider.
Jag skulle önskat, det ingen tvekan uppstått, hos Utskottet att instämma i Motionairens uttalade öfvertygelse, att med Conscriptions-Systemets natur det är oförenligt att, i afseende på krigsyrket, skall finnas mer än Allm.
Betänkande JWo -5A. 7 ett Stånd.
Alt verkligheten, likasom begreppet, af krigare och medborgare sammansmälta uti ett väl ordnadt national-försvar, hvarmed en särskild krigarekast, om än indelt, är oförenlig; att om Rust- och Rotehållares fördel rättvisligen skall afses framför tjenslens fordringar, Indelta armeen efter en längre tids fred onekligen måste bestå af gamla och bräckliga
Sol - daler, hvilka, om krig utbryter, af orklöshet och håglöshet icke kunna åtfölja arn éens rörelser, blifva hemsjuka, otjenstbara, fylla sjukhusen, och minska sålunda den påräknade effectiva styrkan, samt, afskedade för ålderdom, betunga Pensionsanstalterne eller ligga Rolarne till last, såsom inhyseshjon med hustru och barn , hvaraf således skulle följa att Indelta Armeen uti en snar framtid kommer att anses såsom en otjenlig stam för vår Beväring, hvarföre dess suöeessiva indragning vid skeende afgång af de nu tjenande Soldater och en derigenom sig alljemt ökande vacance-afgift skulle lättast bereda möjligheten för en ändamålsenligare organisation af den behöfliga stammen, som lill en början utgjordes af den på indragning ställda Indelta Armeens effectiva Numerstyrka, till hvars högre utbildning, genom förlängda vapenöfningar, de inflytande vacance-medlen lemnade tillgång.
Med erkännande af förestående grundsatsers riktighet^ skulle jag likväl tveka att tillstyrka åtgärder i full öfverenstämmelse dermed, emedan Stalsklokhelen fordrar att Lagstiftningen, vid denna stora Samhälls-angelägenhets behandling, lem nar eii skyldig uppmärksamhet åt de i ämnet mindre upplyste Rust- och Rotehållares öfvertygelse om deras och fäderneslandets gemensamma bästa; en öfvertygelse, vilseförd och måhända alltför djupt rotfästad genom den ärfda erfarenheten af fordna ännu fruktade missbruk, och genom traditionen om de strömmar af Svenskt blod sorn flutit i ändamålslösa strider.
Ämnets vigt och framtidens kraf böra derföre noga öfvervägas, med det närvarande samhällets allmännaste begrepp om Statens sanna fördel. ■— Med fästadt afseende således på det möjliga, under nuvarande förhållanden, tror jag att 'Utskottet bort inskränka sitt förslag dertill, alt Indelta Armeen och Bålsmanshållet i Riket malle successivt indragas lill sitt halfva belopp sålunda, att hvarje Indelt Compagnie eller Sqvadron, i nion af sig, yppande vacancer, minskas till sin halfva numeraire, i öfverensstämmelse hvarmed Utskottet skolat vördsamt tillstyrka Rikets Höglofl.
Ständer den underdåniga anhållan, att Kongl. Majrt, på anförde grunder, i Nåder läcktes, innan nästkommande år, låta utfärda ett påbud till samtlige Rust- och Rotehållare af Indelta Af - 8 Allm. B c sv. och Oecon, Ut sk.
Betänkande N;o 53. roeen och Båtsmanshållet i Riket, att hvar för sig Compagnivis sammanträda, för att sjelfve, eller genom lagligen i Sockenstämmor för hvarje N:r valde Ombud, uppgifva hvilka Rust- och Rotehållare vilja vid inträffande vacancer för deras numer erlägga till Staten en årlig afgift, emot upphörandet af alla Rustnings- och Roterings-skyldigheter, samt om denna vacance-afgift, sorn bör bestämmas för io års tid, skall utgå i penningar eller spanmål och till hvad belopp.
Skulle flera än hälften af numer-beloppet sig till vacancer anmäla, blifva de mestbjudande dertill berättigade och, i händelse af lika anbud, slites frågan genom lottning.
Om mindre än halfva antalet erbjudit vacance-afgift, bestämmes den äfven efter högsta anbudet, som sedermera gäller till norm för de Rust- och Rotehållare af samma Sqvadron eller Compagnie, hvilka i110m den bestämda numerairen vilja i vacancen deltaga, och sig dertill hos Konungens Befallningshafvande anmäla.
Vid dessa öfverenskommelse!’ bestämmes såsom vilkor: att alla interessenter i ett Rusthåll eller en Rote .skola sig om en röst förena; att
Rusthållare [bibehålla de till dem anslagne augments-räntor, men att de icke kunna ingå uti vacancen förr än vid deras numerkarlars afgång; att, vid de Regementen eller inom de Län, der Recrutering och måhända Remontering sker genom så kalladt skof, ett medelpris måtte, genom omröstning Läns- eller Regementsvis, af samtlige i skofvet deltagande Rust- och Rotehållare bestämmas för Soldat-legan, eller Remonten, hvilken afgift ingår till Staten, som derefter kommer att Récruteringen eller Remonteringen ensamt ombesörja; att, med afseende på Båtsmanshållet, det mätte samtidigt bestämmas ett förhållande, som tryggar de vid effectiv Rustning och Rotering qvarblifvande jordegare, att icke få vidkännas en ökad lunga af Båtsmanscommendering till tjenstgöring i fredstid.
Hvad sålunda i vacance-afgifter till Staten ingår, öfve riem nas till Kongl. Maj:ts
Nådiga disposition att för armeens och flottans behof användas och i behörig ordning redovisas.
Vidare reserverar jag mig mot Utskottets afstyrkande af Herr Montgomerys förslag att upplösa KrigsAcademien vid Carlberg och tillsätta Militaire Lärare vid Rikets allmänna undervisningsverk.
En sann uppfattning af Bevärings-s}rstemet påkallar onekligen det erkännande, att samma system hufvudsakligen stödjer sig vid en dertill lämpad allmän uppfostran.
Svenska ynglingar böra ej sakna tillfälle att bereda sig till deras vigtiga bestämmelse att bära vapen lill fäderneslandets försvar.
Den elementaira undervisningen i Krigs-vetenskapen måste derföre anses såsom en Allm. Besv. och O ?, en.
Betänkande N.o 5$. ii utlåtanden infordrats ifrån Kongl. KammarCollegium och Presterskapet på Gottland, hvilket sednare jemväl med underdånigt yttrande inkommit.
Wid det sålunda upplysta förhållande, och då Utskottet delar de åsi"ter, i afseende å eit förändring uti Presterskapets på Gottland aflöning, hvilka vid förra Riksdagen gjorde sig gällande, finner Utskottet sig icke kunna någon åtgärd, i anledning af Pehr J:sons Myrungs s motion, tillstyrka.
Stockholm den 9 Maji iS3/{.
Ankom till £xped.
Utsi. d, 9 Maji II. 5 e. m.
Betänkande , i anledning af gjorde anmärkningar vid UU skottets Utlåtande N:o 7, angående väckt fråga, om utfärdande af förhud emot accord ti/l Land shöfding eE/nbeten.
Samtlige RiksStånden hafva till Utskottet återremitterat förenämnde Utlåtande med gemensam anmärkning, att ifrågaställde accord åtminstone på visse ställen ännu fortfara, hvadan förutsättningen om deras upphörande blifvit emotsagd, under erinran derjemte, hos Högloft, Ridder skåpet och Adelni alt motionen alltför väl kunde uteblifva, emedan det vore kändt, alt åtgärder redan blifvit vidtagne, för att minska och småningom afskaffa desse accord; men att, sedan frågan blifvit väckt, borde Rikets Högloft.
Ständer ej låta den förfalla, helst en sådan behandling deraf framdeles skulle kunna åberopas såsom skäl för accordens bibehållande; inom Högvördiga PresteStåndei: alt då det är af högsta vigt, att Länens Styresmän befinna sig i en öeconomiskt oberoende ställning, sorn under fortfarande accords-system, ej är att vänta, enär Landshöfdingarne nödsakas betrakta deras Embeten såsom näringsfång, så borde den prisvärda åsigt, i afseende på accorcfens afskaffande, som Regeringen förmodas hysa. af Representationen öppet understödjas; inom vällofl, Borga~ reStdndef; att, genom accordgns afskaffande, åtminstone ett af hindren la Allm, pcsv- och Oecon, Utsk.
Betänkande N:o SS. kunde undanrödjas för den meddeliösa förtjenslens framträngande till så magtpåliggande plaiser inom administrationens område, som Landsliöfdinge-tjensterne, och folket öfver tygas att ej förmågan att erlägga accord antagas såsom en befordringsgrund .till Embeten, hvilkas inflytande och verksamhet fordrar allmänt förtroende till deras skicklighet, sorn bekläda dem; och inom Hedervärda BondeStåndet inkast af enahanda syftning med de hos Högvördige PresteStåndet och Wällofl.
RorgareStåndet framställde; hvarförutan Motionairen, Herr Petré} under discussionen inom sistnämnde
Stånd tillökt sitt förslag med den begäran, alt Utskottet måtte tillstyrka Rikets Höglofl.
Ständer, att hos Kongl, Majit i underdånighet anhålla om utfärdande af Dess Nådiga föreskrift, att de Landshöfdingar, som hädanefter utnämnas, böra, innan Fullmagt för dem utfärdas, till Kongl.
KammarExpedilionen aflemna skriftlig, med edlig förpligtelse undertecknad försäkran, att med deras företrädare i Embetet, något sysslan rörande accord, icke förevarit eller framdeles skall ega rum, Till följd af hvad sålunda anmärkt blifvit, har Utskottet ansett sig ej böra betvifla ifrågakomne tjenste-accordens tillvaro, derföre Utskottet jemväl sökt alt i ämnet förskaffa sig alla möjlige upplysningar, hvilka i officiel väg ej kunnat påkallas, och med stöd af hvilka Utskottet tror sig tillförlitligt känna att, genom, af Kongl.
Majit vidtagne Nådige åtgärder, Nio LandshöfdingeEmbeten redan blifvit accordsfrie, äfvensom att amor, tering af accorden till fem andre af desse Embeten är beslutad och påbörjad.
— Utskottet tvekar icke att yttra den öfvertygelse, att ett stadgande af den beskaffenhet Motionairen föreslagit, tillämpad! emot de Landshöfdingar, hvilka vid emottagande af deras innchafvande Embeten erlagt accord, skulle vara obilligt och medföra flere medborgares och famillers oeconomiska förstöring, samt just genom dess härjande följder förfela sitt ändamål, hyadan Utskottet icke heller finner sig k nnna tillstyrka Rikets Höglofl.
Ständers bifall lill motionen; men enär skadlighelen af tjensteaccoi den är gifven, och äfven af Kongl. Majit i allmän Författning erkänd, samt, ehvad amortering såsom den lämpligaste, eller annan till ändamålet ledande utväg till accordens afskaffande blifvit jaf Kongl. Majit i Nåder begagnad, Högstdensamme lärer utfinna sättet för accordens fullkornRga undanrödjande i framliden; så anser Utskottet sig böra vördsamt föreslå, att Rikets Höglofl.
Ständer hos Kongl. Majit, med förklarande af dera? underdåniga tacksamhet för de af Kongl, Majit för ändamålet? vin - Allm.
Be sv, och Oecon.
Betänkande IV. o S-j.
S> en dea humanistiska bildningens allmänliga tillhörighet, skiljd ifrån ali kastfördelning, och en högre
Tillämpningsskolä för militairé-vettenskaperne afser deras utbildning, sorn uteslutande egna sig åt krigstjensten.
Ett sådant Institut finnes redan och kunna lätteligen flera Applicationsskolor för Linie-officerare hildas yid armeens depoter, om de ändamålsenligt organiseras.
Men, oansedt TJppfostrings-comiteens betänkligheter, tror jag de mest talande skäl finnas för tillstyrkandet af KvigsAcademiens upplösning samt att, med användande af de dertill anslagne Statsmedel, en Militaire Professor anställdes vid hvardera .
Universiteten i Upsala och Lund samt en Exercilie-mästare, och tillika Gymnastik-lärare vid hvarje af Rikets Gymnasier, Trivial- och Apologist-Skolor, derigenom Staten kunde vinna den dubbla fördel att, med en allmännare inhemtad kunskap uti krigsvetenskapens elementer, den lägsta officers graden, och måhända hela UnderOfficersCorpsen kunde lemnäs Öppen för de bildade Bevärings-ynglingarnes befordran och dymedelst en betydlig Statsutgift besparas.
Härmed förenade sig Herr Prosten Bjurstén, Herr prosten Lignell, Herrar Arnberg och Ståhl, äfvensom Herr Rydin, hvilken sistnämnde dock, i frågan om KvigsAcademiens upphörande, delade Utskottet* mening.
,N:o 54', Ank. tilt Exp.
Ulsk. d. 9 Maji kh 5 e, os, .
Utlåtande, i anledning af väckt fråga, om ett förän» dradt löningssätt för Presterskapet på Gottland, Uti ett till Hedervärda EondeStåndet ingifyet och derefter tall defta Utskotts handläggning remitteradt memorial, har Riksdagsfulimägtigeu ifrån Gottland Pehr Jtson Myrungs anfört, att aom nämnde province, i afseende å Presterskapets aflöning^ vore mera betungad, än öfrige orter i Riket, yille Motionajren, till befrämjande af så väl bestämd aflöning för Bih. till R.
Brot. 1834, 8 Samt, * litte Häftet, 10 Allm.
Besv. och^Oecon.
Nio $4* Presterskapet på Gottland, som minskning i folkets lunga, föreslå, att i ett lör allt, sex tunnor spanmål af hvarje helt hemman, och proportionaliter af de mindre, till nämnde Presterskap erlades, Yidtages dessutom den förändring, att, vid Kyrkoherdars afgång, tvänne Pastorat sammanslogos, hvilket, i anseende till Kyrkorlies nära belägenhet intill hvarandra, lätt kunde verkställas; skulle lionden till hälften kunna minskas och jemnhet i Pastoratens storlek vinnas; äfvensom de derigenom ledige Påstorsboställen kunde af Capellanerne få tillträdas, och dessas åter till Kronan indragas.
Härvid får Ulskoltet vördsamt Upplysa, att vid sistlidne Riksdag motion väcktes derom, att Presterskapet på Gottland, sorn, jemte såkallade Terlialen, uppbure Krono- ock Kyrkotionde!], matte åtnöjäs endast med Tertialtiollden, och att Pastoraten borde sammanslås, såsom nu äfven är vordet yrkadt.
Uti ett af 3:ne RiksStånd gilfådt Betänkande (N:o i58, 8 Sami. 2 Band.) förklarade dock Allmänna Besvärs- och Oeconom ieUtskottet sig icke. kunna tillstyrka bifall å desse förslag, enär, dets Gottlands Presterskap» aflöning grundade sig på en emellan detsamma ocb allmogen Ar 1648 uppgjord och året derefter åf Drottning Christina confinnerad Cönvenlionsstadga, hvilken sedermera, genom förhyade stadfästelser, af Sveriges framfarne Konungar blifvit sanctionerad, dels ock Pastoratens sammanslående, om sådant ock kunde medföra någon lindring för allmogen, likväl skulle mötas af många och stora svårigheter^, genom den dervid oundvikliga förändring af nu bestående ecelesiastika Lagar och Författningar; men sorn, lill. följd äf Kongl. Majlis Nådiga Skrifvelse den 23 Februarii 1823, under påföljande år försök till reglering af Tiondeconvenlioner emellan lärare och åhörare blifvit inom församlingarne, i öfverensstämmelse med de uti Kungörelsen den 3 April 1816 meddelade föreskrifter, ehuru med ringa framgång, gjorda, Och då Gotlländsfea Presterskapets
Tiondesättning» anbud, å ena sidan, och allmogens, å den andra, jemte Kongl. Majlis Befallningshafvandes och DomCapitlets i Wisby underdåniga förslag i denna fråga blifvit till Kongl Majit Öfvérlemnade; så anhöllo, på sätt Utskottet tillstyrkte, Rikets Ständer, genom underdånig Skrifvelse £ Nio 366) att Kongl. Majit täcktes, med anledning iukomne handlingarne, besluta de ytterligare föreskrifter och åtgärder, ‘Sorn kunde anses lämpliga och, nied bibehållande al Presterskapets och BondeStåndels fri- och rättigheter, bringa detta ärende till ett- önskadt slut; och iir samma ärende för närvarande i det skick, ali underdåniga Allm.
Btiv. vinnande redan vidtagne åtgärder, frambära den underdåniga önskan, att Kongl. Majrt., lör ifrågavarande accorders nedsättning och afskafiande , läcktes vidtaga de mått och steg, som i Nåder kunna lämplige finnas; Dock varder detta till Rikets Höglofl.
Stockholm den g Maji 1834.
N:o 56, Alik. tilt Exp, Utsk. d. 9 Maji kf. 5 e. m.
Ytterligare Utlåtande, i anledning af väckt fråga, om förbud emot införsel i Riket af hästar ifrån Danmark och dess Tyska Provincer, Sedan Utskottet i Utlåtande N:o 10 afstyrkt Rikets Höglofl.
Ständers bifall till Jöns Pehrssons ifrån Malmöhus
Län motion, om förbud emot införsel af hästar ifrån Danmark och dess Tyska Provincer, har Välloll.
BorgareStåndet, enligt hvad meddeladt Prolocolls-Utdrag innehåller, den 10 sistlidne April, efter anställd votering, lill Utskottet återremitterat berörde Utlåtande, på grund af Herr Helsingii anmärkning, deruti Herr Petré instämt, att Stuteri-Öfver-Slyrelsen, sorn visat mycken skicklighet och nit* måtte höras, samt såmedelst upplysning inhemtas, om enahanda behof af utländska Hästar till remonter, som vid förra Riksdagen, ännu eger rum.
I anledning häraf får Utskottet förklara, att Utskottet, om de fortfarande höga prisen å remonter, eger tillförlitlig kännedom och derföre ej varit i behof af den ifrågaslällde upplysningen, hvarförutan såsom grundadt och ovederlagdt qvarstår, det för afslyrkande af införsel-förbud anförda skäl, att ett sådant förbud skulle blifva utan åsyftad verkan, så länge afsättning af utländska hästar kan inom Riket påräknas; och sorn afgifnc utlåtandet redan blifvit af 3:ne RiksSlånd gilladt, nemligen af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln den i5:de samt af Högvördige PresleStåndet och Hederv, Bonde-Ståndelden 10 nästlidne April, så kan, i följd af återremissen, någon vidare åtgärd af Utskottet icke meddelas, ■Allm.
N:o 56 N:o 57.
Ank. tilt Exp.
Utsk. den g Maij kl. 5 e. m.
Yttrande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Utlåtande N:o \ 2, angående väckt motion, om anstäl lande af Norrska hingstar vid Rikets Stuterier; Hedervärda Bonde-Ståndet, Lar, enligt hvad meddeladt utdrag af dess Protocoll den i5 nästlidne April visar, till Utskottet återremitterat ofvannämnde Utlåtande, på grund af dervid gjorda anmärkningar, dels af Motionairen Nils Pehrsson ifrån Örebro Län: att hittills gjorda försök nred [Norrska hingstars anställande vid Strömsholms Stuteri och i Landsorterne ännu ej kunnat blifva så fördelaktige, som framdeles torde böra förväntas och att Sluteri-Öfver-Slyrelsen ej baft mycken moda alt få den Norrska liästracen bär i landet upphjelpt och lill sin primitiva godhet återförd, hvadan Styrelsens yttrande i ämnet förmenats vara origtigt och goda hingstar kunna ifrån Guldbrandsdalen erhållas; dels ock af Nils Strindlund ifrån WesterNorrlands Län: att Konungens Befallningshafvandes i Östersund uppgift om Jemtländska hästracens företräde för den Norrska icke är tillförlitlig, enär köp och byten af hästar varit och äro så liflige emellan Norrige och Jemtland, att efter den såmedelst förorsakade sammanblandning nu mera knappt skall kunna urskiljas hvilka hästar, sorn är0 af ena eller andra racen; men att det emedlertid lärer vara ©tvifvelaktigt, att bäggedera öfverträffa deni ifrån Södra orterne i styrka och uthållighet.
Dessa inkast, hufvudsakligen rigtade emot vederbörande Auctoriteters af Utskottet åberopade yttranden, kan Utskottet ej tillägga vitsord eller såsom skäl antaga lill förändring af dess med Stuteri-Öfvei-Styrelsens utlåtande öfverensstämmande, förut uttryckta åsigt; och som Utskottets inlåtande dessutom blifvit af Högloft, Bidderskapet och Adeln den 1 o samt af Högvördige Preste-Ståndet och Vällofl. Borgare-Ståndet den losistlidne April gilladt; så lärer vidare åtgärd af Utskottet i detta mål icke eriordras.
STOC K H O LM, nos Ludv, WesterbEkö, 1&34.
Allm, Be sv.- och Oec.-lltsk.
Antom till Exp Utsk. d. 10 Maji kl. 2 e. m.