Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
redan af densamma undergått, när Borgenärerne vises vara fulleligen godtgjorde, hälst det för öfrigt måste förtjena uppmärksamhet, att en Vårdslöa Gäldenärs förhållande i alla andra fall, äh då Concurs inträffar, icke vöre föremål för Konungens Nåd.
Straff-lagens åtgärd, samt att, utan hoppet om hans fullkomliga befrielse, ett hjelpsamt biträde af anhörige eller vänner ofta skulle uteblifva, såsom till sitt väsendtlig* ändamål förfeladt, och Borgehärerne må hända svårare än Gäldenären sielf. få känna tyngden af hans bestraffande, då tle förlora en ersättning, soln de eljest kunnat påräkna.
Jag föreslår alitsa i underdånighet, att sista meningen af detina §. måtte sålunda rättas: ’’Styrk,er vårdslös Gäldenär inför Rätten, att han ”söne Borgenärer till ful lo förnöjt, vare han fran *’allf vidare ansvar fri.
Sker det sedan han fän. ”gelsestralfet undergått, varde lian dock i Med* ^borgerligt anseende återställd.’’ Såsom en följd af denna rättelse , skulle ock föreskriften i 33 §. af detta Gap, jemkas till detta innehall, att, om vårdslös Gäldenär visar sig hafva sine Borgenärer förnöjt, upphörer för allmän Åklagare all vidare befattning med målet.
.1 ust it iffi-Rådet Noréus instämde i den af Justitia?
Rådet Petersson yttrade mening; Och Justinaa Rådet Torén utlät sig:
Då det åligger mig att afgifva yttrande öfver den föreslagne Concurs-Lagén, har jag, föranledd af min öfvertygelse, ansett mig dervid böra i underdånighet framställa följande anmärkningar.
Uti 3ulje Gap. 7 §. 4 Gap. 5 och 8 §■ §.
5 Cap. 31 har, efter mitt omdöme, för liten åtskillnad, hvad personliga friheten angar, blifvit iagttagen emellan bedragaren och deri vårdslöse Gäldenären.
Desse §■ äro så lydande: 3 Cap. 7 §.
353 ”Vårdslös eller bedräglig
Gäldenär njute ej aflrä”desförmån (det vill säga personlig frihetj för ”den skada han af olyckor haft, som i t §. säges. — ”Styrker vårdslös Gäldenär inför Rätten, att han si”ne Borgenärer till fullo förnöjt , då ina han.
”i medborgerligt anseende åter st ii 11 as, sedan han ”strallet undergått: 4 Cap. 5 §.
Förekomma emot 5 Gäldenär bindande omständigheter och liknelser ”till vårdslöst eller bedrägligt förhållande, da skall ”lian i allmänt häkte insättas- 4 Cap. 8 §.
”Gitter ”Gäldenär visa, att hans obestånd tillkommit endast ”af olyckor, <lå må Rätten tillåta honom, att vara å ”fri fot.
Bevilja samtelige Borgenärer Galdenärer ”en sådan frihet; vare Lag samma, der Piätten ej findler bindande liknelser till vårdslöst eller bedrägligt "förhållande hafva emot honom förekommit: 5 ”Cap. 32 §. — - Allmän Åklagare åge, att emot ”Gäldenär föra talan, ändå att Borgenärerne sin ”rätt eftergifva.” Begreppet om Bedragaren är likväl efter mitt omdöme, vida sk il jt från begreppet om en vårdslös Gäldenär.
Len förre är , efter hvad Lag-Commitféen antagit, utmärkt af elakhet i upp. så t.
Bedragaren är vådlig för Allmänna säker, heten; Och derföre må Actor Publicus och åtalet och straöet gerna följa honom tätt i spåren ; Men annorlunda förhåller det sig med en blott vårdslös Gäldenär; Och jag får i underdånighet framställa de skäl, på hvilka jag grundat den enskilta öfvertygelsen, att det hädanefter som hittills bör komma att bero af Borgenärens uttryckliga påstående, huruvida den vårdslöse Gäldenären må sättas i allmänt häkte.
Transactionen emellan en Borgenär och en 254 Konungens Nåd.
Propositioner. vårdslös Gäldenär är, efter allt hvad jag kan finna, en enskildt handling, hvarmed den offentliga Skyddsmakten icke annorlunda äger att skaffa, an så vidt Borgenären söker, att i laga ordning göra siri rätt gällande.
Efter naturlig rättvisa och billighet eger en Borgenär, att, om lian vill vara sträng och sådant yrka, till ersättning för sin fordran, sorn icke annorlunda kan fullt utgå, använda åtminstone en del af Gäldenärens tid och arbetsförmåga-
Enär nu ett sådant tvångsmedel är öfverlåtit åt Staten, återstår likväl altid Borgenärens primitiva rätt, att med anspråk på bifall yrka eller icke yrka användandet deraf.
Ofelbart måste det vara en Borgenärs rätt, att eftergifva liela dess fordran , och af denna vidsträcktare rätt , mäste äfven följa den, att icke begagna sig af ett tvångsmedel , hvarigenom en brist i betalningen kunnat utprässas.
En medborgares person är af högre värde än dess egendom eller någon del deraf; Oell då Eagen i 35 Cap.
MissgerningsBalken förklarat, att i mål, sorn angå mindre våldsamheter å personer, ingen må kära, utan rätter Målsägande, mäste efter den analogie, som bör äga rum i Lag och lagliga förhållanden, äfven deraf följa, att uti en enskild affär, deruti bedrägeri icke ingått, emellan Borgenär och Gäldenär, någon annan, än rätter Målsägande icke äger kära eller påstående göra; Och då denne icke yrkat allmänt häkte, bör, efter mitt begrepp, frågan derom förfalla.
Ett afvikande från desse grunder, eller godkännande af den sats, som Lag-Comrnittéen antagit , Konungens Nåd.
Propositioner- 2,55] tagit, att, oagtadt Borgenärerne beviljat en vards.' lös Gäldenär rättigheten att vistas pä fri fot, harf anda bör för sin vårdslöshet strafFas med arbete å allmänt Arbets- eller Corrections-hus , eller i annat fängelse i sex månader till tu år, efter omständigheterne, skulle vid tillämpningen medföra följder, som, efter mitt omdöme, skuile blifva alltför stränga.
Jag föreställer mig en rätt-: skafferis Borgersman, omgifven af en talrik famiK le och en vidsträckt handtering: verksam i sini krets, och ordentlig och oförvitlig i sin vandel» noggrann i uppfyllandet af sine förbindelser, hac han under en lång följd af år, förvärfvat sig ett välförtjent förtroende; men conjuncturen föränxlras: handteringen blir mindre lönande:
Pen-, jnngvärdet försämras:
Inrättningar till hvilka hani på goda grunder haft förtroende , Upphöra , att bett ia de invisningar, dem han emottagit: olyckor, » sera ej kunnat förutses, tillstöta, sorgerna öfverväldiga hans sinne och sjuklighet antastat hans fysiska existans.
I en sådan ställning är hant’ löga skicklig eller hogad, att sjelf vårda sina angelägenheter, som emedlertid bestyras af hans betjening.
Omsider efter någorlunda återhämtad sinnesstyrka och krafter finner han sin handtering alldeles vanvårdad, sin ställning försvårad och Cession oundviklig.
Han anmäler sig derom i behörig ordning: — Emedlertid hafva penningar; i hans namn och för hans räkning blifvit, un-j der de sista tretio dagarne upplånte, hvilka icke kunna redovisas, och derigenom är stämpeln af vanvård satt på hana förhållande:
Borgenärerna göra icke något påslående om hans häktande: fiihang till Rikt-St.
Prej. 1S17—181$. l»U Sjml, % 53. ii. 256 Konungens Nöd.
Tvärlom skola de offentligen medgifva hans filhet :
Och på sådan grund äger Domaren, i stöd af 5. och 14 §• §. i Concurs-Stadgan den 28 Juni 379S, att bifalla, det han må vara på fri fot; M en skulle samma person dömas efter den nu föreslagna Concurs-Eagen, så blir förhållandet annorlunda.
Enligt 4 Cap. 5 §, mäste han, uppå den offenteliga Åklagarens derom gjorde påstående, vid Rättegångens början insättas i allmänt häkte , emedan bindande omständigheter och liknelser till vårdslöst förhållande emot honom förekommit.
Om han sedermera vi9ar verkliga Olyckor,Cap. 7 §.) som frän början vållat hans obestånd:
Om Borgenärerne sjelfve medgifva, (4 Cap. 8 §.) att han må vara på fri fot :
Om han ändtligen inför
Rätten styrker att han till fullo förnöjt sine Borgenärer (3'Cap. 7 §.); så måste han,' som, hänförd af vidrigheter, varit befunnen méd vårdslöshet och vanvård, ändå straffas.
Den gamle mannen skall ryckas från de sina, slitas utur den krets, der han ännu kunnat vara nyttig och arbeta af sin skuld, och släpas till ett Correctionshus, för att derstädes inblandas med verkliga förbrytare eller missdådare.
Månne jag misstager mig, om jag tror att en sådan behandling med en Medborgare, som aldrig af uppsåt varit brottslig, är för sträng?
Det inkast torde likväl härvid möta, att strängheten kunde va<a nödig, för att motarbeta slöseri, dobbel och uppenbar vanvård, som kan hända tilltagit ; Men dessa * ofullkomligheter äro motsatser af sparsamhet, ordentlighet , flit och omtanka, — egenskaper, som haldie tillhöra mo - Konungens Nåd.
357 ralitetens område , än Lagstiftningens.
Det är genom uppfostran och goda efterdömen, som dygderne beredas och befordras.
Om uti det unga sinnet Religionens sanningar och bud, med öfvertygelsens värma och kraft inskärpas; om det uppväxande Slägtet tidigt vänjes vid flit, ordning, sparsamhet och måttlighet; Om de högre och mera upplyste sarnhällskretsarne förelysa de ringare med efterdömen af sedlighet och en tarflig trefnad; så torde skärpta Lagar till sedernas befordrande blifva föga behöflige; Och deras användande skulle, innan förenämnde åtgärder föregått, kan hända vara lika så litet lämpligt, som det skulle vara, att med stränghet aga ett barn, derföre atf det fallit innan det lärt att gå.
På dessa grunder tillstyrker jag i underdånighet, att en vårdslös Gäldenärs personliga ansvar, som torde böra inskränkas till allmänt häkte ifrån sex månader till Tu år, efter ornständigheterne, icke i annat fall må äga rum , än derest Borgenärerne ej annorlunda sig åtnöja låJ ta, samt att, derest denna underdåniga mening skulle bifallas, förenämnde §.
§. samt 6 4 Cap. och 34 §•
5 Cap. i den föreslagne Concurs-Lagen måtte i öfverenstämmelse dermed ändras.
Domstolen fann härförutan ej anledning, att vid Lag-Committéens afgifne Förslag, så väl till Concurs Lag , som till ändring af 8 Cap. x §•
Giftermåls-Balken, äfvensom till föreskrifter angående Intekning i fast Egendom, något i underdånighet anmärka, utan tillstyrkte, att samma förslag i allt öfrigt måtte oförändradt antagas.
Torin. c5g Konungens Nöd.
Hogsta Domstolens Ledamöter åtskildes kl, | tild 3 e. m.
Infidem Protocolli Birg.
Rothoff.
Protokoll, hållet på Stockholms Slott den jff Februarii 1818. inför Hans Maj:t Konungen uti Stats-Radet, dervid Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen var tillstädes , i närvaro af: Hans Exellence, Justitiae Stats-Min istern m. m?
Herr Grefve Gyllenborg, ■Hans Exellence, Stats - Ministern för Utrikes A-renderne m. m.
Herr Gefve von Engeströmi Hans Exellence, m. m. Stats-Radet Herr Grefve Rosenblad, Hans Exellence , Stats-Radet m. m.
Herr Friherre Lagerbring, Hof-Cansleren m. m.
Herr Friherre af Wetterstedt Stats-Radet m. m.
Herr Friherre Cederström, Stats Rådet m. m.
Herr Friherre Skjöldebrand Stats-Radet, Grefve Mörner, Justitiie-Råden Torén och Grefve Strömfelt, Tillförordnade Justitire-Canzleren Turdfjttll, Förste Expoditions-Secreteraren Forelius ani malte i underdånighet de ifrån Lag-Committéen, jemte underdånig skrifvelse af den 27 nästlidne Decetpber till Kongl. Majit öfverlemnade Förslag ej mindre till Concurs-Lsg. än till ett stadgande , som i stallet för 1 §. i 8 Cap. Gifter - Konungens Nåd.
Propositioner. *59 måls-Balken kunde antagas, samt till föreskrifter om intekning i fast Egendom.
Då dessa Förslag uti Högsta Domstolen, den 2> 3 och 8 sistledne Januarii förevarit, hade, på sätt Protokollerne för nämnde dagar närmare utvisar, Högsta Domstolen vid ConcursLagens 3 Cap. 4 §.
, sorn för vårdslös Gäldenär Stadgar straff af arbete i allmänt Arbets- eller Corrections-Hus eller uti annat fängelse, tillstyrkt, att, med uteslutande af de arne förstnämnda alternativer, påföljden måtte inskränkas till fängelse , hvarunder Galdenären, så vidt något för honom tjenligt arbete vöre att tillgå, borde dertill hållas.
— Och hade derförutan, i afseende på de föreskrifter som 7 §. i 3 Cap. och 32 §. i 5 Cap. stadga, angående Gäldenärs skylldighet att för vårdslöshet undergå straff oaktadt han sine Borgenärer till fullo förnöjt och om allmän Åklagares rättighet att emot Gäldenär föra talan ändå att Borgenär sin rätt eftergifvit, emellan Högsta
Domstolens ledamöter skiljaktiga meningar yppats; hvarvid Justitias-Råden Peterson och Noréus ansett den händelse, att Gäldenär efter börjad Concurs redligen förnöjer sina Borgenärer, böra vara fullt gällande till befrielse , ej blott från någon del af straffet, utan från hela den stadgade bestraffningen elior hvad Galdenären ej till afventyrs redan af den samma undergått, då Borgenärerne visas vara fulleligen godtgjorde ; hvadan bemälte Justitioe-Råd i underdånighet föreslagit, att sista meningen af 7 §• i 3 Cap. måtte sålunda rättas: ”Styrker vårdslös Gäldenär ”inför Rätten , att han sine Borgenärer till fulr ”lo förnöjt, vare han från allt vidare ansvar A a6o Konungens Nåd.
Propositioner. ”fri, Sker det sedan han fängelse-straffet undergått, varde han dock i medborgerligt anseende återställd.”
I sammanhang med hvilken rättelse, föreskriften i 32 §. af 5 Cap. ock skulle jemkas till det innehåll, att, om vårdslös Gäldenär visar sig hafva sina Borgenärer förnöjt, hör för allmän Åklagare all vidare befattning med målet upphöra. Justitias-Rådet Torén åter , hade för siri del funnit det hädanefter sorn hittills böra af Borgenärers uttryckeliga påstående bero , huruvida dea vårsdlöse Gäldenären må sättas i allmänt häkte, och att således dennes personliga ansvar icke i annat fall skulle äga rum, än derest
Bor genärerne ej annorledes åtnöjdes.
Hvaremot Högsta Domstolens öfrige Ledamötr ansett det böra förblifva vid hvad Bag Committéens förslag angående vårdslös Gäldenärs ansvar och allmän Åklagares rätt till åtalan innehåller. —- Åfvensom Högsta
Domstolen vid alla öfriga delar af Lag-Committéens förslag, så väl till ConcursJ. ag som till ändring af 8 Cap. 1 §.
GiftermålsBalken och till föreskrifter angående intekning i fast Egendom, funnit sig icke äga anledning något anmärka, utan tillstyrkt att samma förslag måtte oförändradt antagas.
Sedan Stats-Rådets Ledamöter hafc tillfälle närmare granska ifrågavarande Lag-Förslag, öfverlades nu angående de deruti förekommande ämnen ; och tillförordnade Justitia - Canzlereu Turtlfjall yttrade sig i underdånighet, att han bland de förhållanden, som uti 4 §.
3 Cap. af den föreslagna Corieurs-Stadgan upptagas, såsom utmärkande en vårdslös Gäldenär, ansåge flere Konungens Nöd.
gGt af den beskaffenhet, att de nära innefattade svek och bedrägeri och borde, när de genom Concurs eller annorledes upptäckas , af allmän .Aklagare beifras utan att åtalet derå finge ankomma på enskilda Borgenärer och de allraminst äga att, sedan Domaren pröfvat förseelsen och bestämt straffet, genom ett förklarande att de äro för sine fordringar förnöjde, inställa verkan, a£ den gifna Domen.
Till förordnade Justitiaj-Canzleren tillstyrkte derföre i underdånighet, att, då berörde §. med den deruti gifne bestraffning på vårdslös Gäldenär i Nåder bibehölles, någon änring ej måtte ske af hvad 7 §. i samma Capitel stadgar derom, att vårdslös Gäldenär, ehuru han visar sig hafva förnöjt sina Borgenärer, dock bör undergå det straff, hvartill han för sin så beskaffade vårdslöshet gjort sig skyldig.
Justitiae-Rådet Grefve Strömfelt förklarade sig instämma i det tillstyrkande Justities-Rådén Ekorn, Friherre Kurk och Grefve Hamilton i Högsta Domstolen afgifvit, hvarvid Grefven och Justitiae-Rådet i frågan om vårdslös Gäldenär* skylldighet att undergå straff oaktadt han efter Concurs början sina Borgenärer till fullo förnöjt och om Actors rättighet att föra talan fast än Borgenärer deras rätt eftergifvit , trodde det böra komma i betraktande, att, då Concurs inträffar, alltid helgden af ingångna förbindelser rubbas och det allmänna förtroendet lider.
När dervid sådant förhållande å Gäldenärens sida visar sig, sorn i 4 §. af 3 Gap. är utmärkt, ådagalägges en brottslighet, straffbar för dess skadliga inflytande på det allmänna, hvarföre ansvarspåfoljden desto häldre bör genom Lagen vata §62 Konungens Nåd.
Propositioner' ■bestämd och gällande, som erfarenheten tillräcteligen ådagalagt Gäldenärs mångfalldiga utvägar att blidka det enskilta förfördelandet och afvärja fordringsägande individers anspråk.
— I den fö. jeslagne §. funne Grefven och Justitiae-Rådet val, på sätt tillförordnade Justitise-Canssleren yttrat, särskilta händelser upptagna, som nära grärisa•de till bedrägeri, inen också olika grader af bestraffning stadgade.
Grefven och Justitioe Eådet tillstyrkte alltså, med afseende på den ifragavarande Lagens hufvudsakeliga föremål och i öfverensstämmelse med tle grunder, som dervid för öfrigt blifvit antagna , att
Comrnittéens förslag matte i denna del förblifva oförändradt.
Juätitias-Rådet Toren, sorn ansåg den grundsats hesta, att Gäldenärs ansvar, då bedrägeri icke är för handen, bör bero af de påståenden Creditorer göra, hvilka sednares rätt det tillhörde att eftergifva både sine fordringar och de anspråk hvilka dervid kunna stå i sammanhang, åberopade det yttrande Justitioe-Rådet i Högsta Hpmstolen afgifva.
Hans Excellence Justitite - Stats-Ministern Herr Grefve Gylimborg yttrade sig,' att Hans Excellence vid öfverläggningarne i Lag-Committéen, hvad den nuvarande frågan angår, äfven med sin röst bidragit till det af Commitéen afgifna förslag, under öfvertygelse, att, då en på obestånd kommen Gäldenär blefve beträdd att hafva varit vårdslös på etdera af de i §. beskref. ne sätt, borde sådant med allvarsamhet behandlas, för att genom exempel af straff varna andia till mera uppmärksamhet och varsamhet, men yid närmare Öfvervägande af skälen för de här - Konungens Nåd, Propositioner'.
363 utinnan sedermera yttrade olika meningar, ansåg Hans Excellence tillräckliga anledningar vara att förena sig uti den modification JustititeBåden Peterson och Noréus tillstyrkt; hvartill H ans Excellence trodde sig hämta ytterligare styrka deraf; 1:0 Att, då Concurs ej inträffar, vore den person, hvilken de uti denna §. uppräknade omständigheter kunde till last läggas, i allmänhet ej underkastäd något åtal : 2:0 Att, enär Gäldenär, som nödgats uppgifva sin egendom till llorgenärerne, lik väl slutligen fullt godtgjör deras fordringar och icke bedrägligen sig förhållit, synes han icke böra svårare behandlas *än andra, på hvilka Creditorer ej blifvit i lidande försatte: 3:0 Att, då Lagen förunnar en sådan Gäldenär befrielse från criminelt ansvar har han i detta förordnande lagt ett nytt band på honora att göra alla möjliga ansträngningar till Creditorers förnöjande, hvilket bor vara ett bland föremålen af Concurs-Lagen: 4:0
Att ett ovillkorligt stadgadt criminelt ansvar på vårdslös Gäldenär, skulle ej allenast ofta hindra en oförsigtig eller missledd ynglings anhöriga elier vänner, att sträcka honom en hjelpsam liand, utan ock till äfventyrs för altid skilja, honom från utvägar att blifva en nyttig och verksam medborgare, samt ändteligen: 5:0
Att, då personer kunna linnas, som, med större tillgångar än skulder, likväl hindras af naturligt anslag eller tillstötande oförutsedde conjuncturer att genast realisera sin egendom för att betala Gälden. men. ehuru derigenom nöd - a64 Konungens Kail.
Propositioner. gade (ill cession, likväl vid utredningen i Boet, sedan Creditorerne blifvit betaldte, äga iner eller mindre betydligt öfverskott, vore det val ej billigt att desse, änskönt i öfrigt besvärade om vårdslöshet, skulle förblandas nied dem, som, utan afseende på tillgångar, missbruka Crediten och försätta Borgenärers penningar utan att kunna detri sedermera godtgöra.
Med Hans Excellence Ji'istiiioe-Ståts-Ministern förenade sig till alla delar Hans Exellence Stats Rådet Herr Grefve Rosenblad; äfvensom de öfrige Stats-Rådets J.edamöter i samma mening instämde; och af Stats-Rådets samtelige Ledamöter tillstyrktes bifall af Högsta
Domstolens yttrande derom, att straffet för vårdslös Gäldenär borde utsättas endast till fängelse med arbete, der sådant vore att tillgå; men Stats Rådet trodde likväl, att Kongl. Majit uti dess Proposition till Rikets Ständer kunde förbehålla sig, •titt, när sådane Correctionshus blefve inrättade, hvilka voro tjehliga att sådane personer emottaga, Kongl. Majit då ägde genom särskilt Kungörelse förordna, att vårdslftse
Gäldenärer dit borde afsändas för att till arbete hållas, hälst de allmänna fängelserna egenteligen erfordrades för de under ransakning varande fångar.
Med bifall till hvad Stats-Rådeti sistnämnde omständighet yttrat, täcktes Kongl. Majjt i Nåder befalla, att de af Lag-Commitéen utarbetade ofvannämnda Eag-Förslag skulle, med de förändringar Hans Excellence Justitise-Stats Ministern tillika med de fleste Stats RådetsLedamöier hemställt, blifva, jemte Nådig Proposition om desse Konungens Naii.
Lag-Förslags antagande, till Rikets Ständer öfverlemnade.
In fidem Protocolli Birg; F:
Rothoff. N:r 19.
Upplästa hos Sarntl. Riks-Slånd. d. 1 April 1 8 18.
Protocoll, hållit inför Körningen pä Stockholms Slott den 3/ Mars 1818.
Hans Excellence, Justitia; Siats-Ministern Herr Grefve Gyllenborg. Hans Excellence, Stats-Miriistern för Utrikes Arenderne Herr Grefve von Fingestriim.
Hans Excellence,Stats-Riidet Herr Grefve Rosenblad.
HansExcellence, StatsRådet Herr Friherre Fleming.
Underteknad Hof-Cantzler. Stats-Rådet Herr Friherre Ciderström.
Undertecknad Hof-Cantzler upplästes ett, på Kongl- Majas befallning, författade Förslag tilL Kongl- Majus Nådiga Proposition till Rikets Ständer, oin en förändrad Redaction af 7 §.
Regerings-Fornren, sådant det vid detta Protocoll finnes bi lagd t, hvilket, på StatsRådets
Ledamöters enhälliga underdåniga tillstyrkande, af Kongl. Maj:t i Nåder gillades, och skulle, af undertecknad Hof-Cantzler contrasigneradt, på vanligt sätt till Rikets Ständer öfverlemnas.
In fidem G. af Wetterstedt. s66 Konungens Nåd.
Majsts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, om en förändrad Reåaction af 7 §. i Regerings-For men.
Gifven Stockholms Slott d. 3 f Mars 1818.
Kongl. Maj:t, som, med det varmaste nit för G-rundlagarnes helgd och ovillkorliga efterlefnad, föienar den önskan, att i laglig ordning bereda ett förtydligande af deras föreskrifter, i de delar, der sådant af erfarenheten skulle påkallas, har, af flere förekomne anledningar, trott sig böra göra en tillämpning af denna grundsats på hvad 7 §. i Regerings Formen innehåller, rörande Comman<Jo-måI.
Genom ett närmare
Constitutionelt bestämmande af hvad dermed egentligen bör förstås, undanrödjes, å ena sidan, all farhåga för öfverträdelser och ensidiga tolkningar, som i någon mohn kunna verka på Nationens lagliga ratt, och nödig säkerhet beredes derjemte, å den andra, för Konungens Rådgifvaie i Cornmando mål, emot förtydningar af deras åtgärderoch mot anmärkningar om dessas behörighet.
Föreseende nödvändigheten, att gifva en mera bestämd utveckling åt det allmänna stadgande i detta afseende, som 7 §.• i RegeringsFormen innefattar, har Kongl.
Maj:t, till befordrande af arendernas jemna gång, och för att undvika ali collision emellan Tjenstgörande General-Adjutanternes för Arméen och Flottorne, samt Stats-Secreterarens för Krigs-Arenderne, särskildte Embets Befattningar, redan under den 19 Juni 1810, och 24 Januari 1815, låtit utfärda Nådiga Instructioner för de först - Konungens Nådiga Propositioner.
267 nämnde, och uppdragit en bestämd gränslinea dem emelian och Stats Secreteraren.
St de allmänna grundsatser, på hvilka dessa Instructioner äro byggde, gifva den Constitutionella helgd, som bereder en ny borgen för Folket, och derigenom en ny tillfredsställelse för Konungen, har Kongl.
Majit bär. medelst, till den åtgärd 81 §. i Regerings-Forxnen förmår, velat föreslå Rikets Ständer, följande nya Redaction af 7 §:n i Regerings Formen. 7- §•
”Konungen late uti Stats-Rådet
Sig före”dragas och afgöre der, alla Regerings-Arender, ”utom de Ministeriella, eller dem, som angå ”Rikets förhållanden till främmande Mägter, samt ”Commando-rnål, hvilka Konungen, i egenskap ”af Högste Befälhafvare öfver Krigs - Mägten ”till Rands och Sjöss omedelbarligen besörjer, ”och hvarmed förstås sådana enkla militairiska ”mål, som icke, efter Grundlagen, höra till föredragning i Stats-Rådet och Stats-Secreterarnes ”Expedition; icke leda till stiftande af nya, icke ”till ändring, förklaring eller rubbning af gäR ”lande Ragar och allmänna Oeconomiska Författningar, eller uti dispositionen af allmänna ”medel.”
Då Rikets Ständer, först vid nasta Riksdag, kunna i laglig ordning detta tillägg pröfva och godkänna, vill Kongl. Majit genast, och intill dess, gifva de ofvan åberopade Instructioner den ytterligare grad af bestämdhet, som den nu föreslagna nya Redactionen af 7 §.
RegeringsFermeH för framtiden åsyftar. g68 Konungens Nåd.
Majit förblifver Rikets Ständer, med all Kongl.
Nåd och Ynnest, städse välbevågen.
CARL JOHAN G. af fK°ttei'stedt.
N:r QO. Uplästa hos Samtl. Riks-Stånden d. 7 April 1S18- Protocoll hållit inför Konungen i StatsRådet, på Stockholms Slott, d. 4 April 1818.