Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det var troligen Den 4 September 1810 43 då icke lätt att, likasom i ett ögnablick, utur en bestämd embetsmanna-class och till ett afvägdt antal af frälse och ofrälse ledamöter, utse personer af den utmärkta förtjenst, att den vigtigaste domarevärdigheten i riket, att embeten, som till sin natur äro inamovibla, kunde dem ombetros.
Det var kanske omöjeligt att på en gång sorgfälligt iagttaga alla vilkoren och tillika vinna det hufvudsakeliga föremålet.
Om således Herrar Stats-Råder lämnat utan anmärkning en omständighet, som till äfventyrs synts dem oöfvervinnelig, borde väl sådant finnas rättfärdigadt genom afsigten.
Mitt ödmjuka tillstyrkande blir i följe häraf, att Höglofl.
Utskottet vid detta mål icke lägger den åtgärd, hvartill Regerings-Formens 106 § kunde föranleda, utan tvärtom anser all anmälan af detsamma såsom stridande mot en billig utöfning af de pligter, som i nämnde § blifvit Utskottet förelagde.» Herr Biskoppen Doctor Nordin frågade: när Stats-Rådet kunnat göra påminnelser?
Då Ledamöterne efter den 6 Junii utnämndes, var det Konungens höga rättighet att nämna Herr Justitise-Cancellern af Klinteberg och emot hans utnämnande kunde Stats-Rådet alldeles icke anföra betänkligheter; och då Riksens
Ständer vid denna tid icke hade stadgat lönevilkoren, så var det Herr Justitiae-Cancellerns rättighet att innehålla med yttrande, huruvida denna nådiga befordran af honom kunde njutas.
Då sedermera Herr Justitise-Cancellern i underdånighet vägrade att Justitife-Råds Embetet emottaga, så var det hans rättighet att så förhålla sig; hvarvid således Stats-Rådet hvarken kunde eller borde göra anmärkning.
Att Herr JustitiseCancellern någon stund interims-vis hade säte och stämma uti Högste Domstolen, är något, som inträffar hos samtelige Herrar Ledamöter, hvilka vid samma tillfälle, den 24 Julii, emottogo sine Justitiae-Råds embeten, som Herr Justitiae-Cancellern i underdånighet undanbad sig emottagandet af samma embete.
Doctor Faxe uppläste ett så lydande skrifte ligt anförande: »Af Hans Excell. Riksdrotzfet] och Justjitise-Stats-jMinfistern] Hr Grefve Trolle Wachtmeisters den 24 Julii förledne år inför Konungen i Stats-Rådet gjorde anmälan finnes, att icke förr än då de herrar, som till Justitise-Råder blifvit af Kongl. Maj:t i Nåder kallade, tillkännagifva, huruvida de samma embete kunde emottaga eller icke.
Då först blefvo deras löner bestämde — och då först var också rätta tiden för handen att yttra sig om desse embetens beklädande.
Nu tillförordnade Just[itiae-]Canc[ellern] Vilh. af Klinteberg afsade sig det samma på anförde skäl — de öfrige emottogo Kongl.
Kunde eller borde det efter lag annorlunda tillgå?
Skulle de utnämde, om vilkoren hitintill okunnige, åläggas ett embete, som de ej sökt ?
Borde man fordra eller vänta deras yttrande, förr än lön var utsatt?
Icke kunde Herr af Klinteberg emot 36 § Regjeringsl - 44 Den 4 September 1810 Form [en] frånhändas sin lagligen innehafvande häradshöfdingetjenst, förr iin han, efter inhämtad kundskap om det nya högre embetets förmoner, haft tillfälle att sig häröfver utlåta.
Yrkandet af Herrar Stats-Råder om ett sådant dess entledigande hade uppenbart varit stridande mot Regerings-Formen.
Någon erindran deremot, att Herr af Klinteberg deltog någre sessioner i Högsta Domstolens göromål, kunde så mycket mindre af Herrar Stats-Råder ske, som ingen anledning förekom mera mot honom, än de öfrige utnämde Herrar Justitue-Råd.
Skulle åter de af Konungen kallade icke befattat sig med göromålen, förr än lönen var bestämd, hade hela Konungens Högsta Domstol emedlertid blifvit overksam — och detta hade innefattat en orimlighet.
Dessutom hade Hrr Just[itiae]-Råder icke emottagit sine fullmagter eller på stat ännu [blifvit] uppförde, som likväl Reg[erings]-Formen måste förutsätta, då den stadgar, att de icke få hafva annor civil befattning.
Af desse anledningar kan jag för min del icke finna någon grund till anmärkning mot Herrar Stats-Råder;» hvarmed Herr Professoren Doctor Wijkman och Riksdagsmannen Jon Jonsson sig förenade.
Herr Friherre Gederström ansåg Stats-Rådets Ledamöter så mycket mera hafva varit pligtige att i denna sak afgifva underdåniga påminnelser, som Lagmannen af Klinteberg, vid erhållande af fullmagt att vara Justitiae-Råd, bort entledigas från dess förut innehafde häradshöfdinge beställning, hvilken då borde som ledig förklaras; dock trodde Herr Friherre
Cederström för sin del sig deri böra instämma, att all vidare anmärkning rörande detta ämne måtte förfalla.
Herr Grefven och Ordföranden yttrade, att då Herr Grefven af den förfallne discoursen förmärkt, det Utskottets Ledamöter voro benägne att låta all anmärkning rörande detta ämne endast inskränkas innom Utskottets protocoll, instämde han deruti för egen del så mycket hälldre, som han trodde frågans afgörande bero uppå det begrepp, man gör sig om ordet bekläda ett embete, hvilket Herr Grefven ansåg vara oskilljagtigt förbundet med åtnjutande af lön, i anledning hvaraf, och då Lagmannen af Klinteberg ej uppburit någon lön under dess tjenstetid såsom Justitiae-Råd, Herr Grefven funnit honom endast varit vicarierande och ej verkeligt Justitiae-Råd.
1 föllje häraf framställte Herr Ordföranden den frågan, om icke Utskottet, i anledning af dess gemensamt yttrade tanka och under instämmande uti de skäl, Herr Kammarherren Silverstolpe anfört, funne detta mål rörande Lagmannen af Klinteberg böra innom protocollet blifva hvilande.
Uppå Herr Ordförandens förfrågan svarades, att ingen vidare anmärkning vore att göra vid de nu granskade protocolleme rörande Kam mar-ärender.
Den 4 September 1810 45 Herr Grefven och Ordföranden anförde derefter fölljande till protocollet: »Sedan jag nu haft den äran inhämta H[öglofl.]
Utsk[otte]ts tanker rörande Handels- och Finance-Expeditions protocoller, återstår mig att för egen del få anmäla en sak, som vid dessa protocollers läsning fästat min uppmärksamhet.
Utaf det i Stats-Rådet den 18 October 1809 hällne protocoll svnes, att en anhållan om tillstånd för någre handlande i Götheborg att utföra 2:ne partier sill, utgörande tillsammans 4,600 t:r, blifvit under samma dato till ytterligare underrättelsers inhämtande hänvist till landshöfdinge-embetet och handlande i Götheborg.
Samma fråga hade likväl förut blifvit af Allmänna Beredningen granskad och afslag tillstyrkts, så väl i grund af Commerce-Collegii afgifne yttrande som af Handels-Societetens i Götheborg, hvilken då förklarat, att sillen kunde då med fördel der på orten afsättas för 15 å 16 rdlr tunnan.
Som ingen särskilt mening finnes i Beredningens protocoll på Stats-Secreterarens vägnar anförd, lärer han då äfven med Beredningen varit af samma tanka.
Följden utaf målets återremitterande bl ef likväl, att Landshöfdinge-Em betets svar återkom med tillstyrkande, att sillen måtte få utföras, åtföljdt af en mäklareattest, att för densamma ej kunde fås mer än 10 rdlr per t:na.
På dessa skäl finnes utförseln af detta partie sill under d. 8 Nov.
1809 vara beviljad.
Ehuru mycket jag i allmänhet gillar de grundsatser, i kraft af hvilka handelsfrihet så mycket som möjeligt bör beviljas, tror jag likväl, att äfven dessa böra hafva en gräns, och att i anseende till de varor, som utgöra den arbetande classens förnämsta födoämnen, bör afseende göras på sådana varors relativa pris till alla öfriga, och utförsel deraf icke tillåtas, förr än tillgången blifvit någorlunda svarande mot behofvet, och deras pris följaktligen kommit i jemnvigt med öfriga varors värden.
Vi veta alla, att förhållandet mellan sillen under flere år icke varit sådant, och jag kan således icke finna, att tillåtelse till utförsel deraf var instämmande med det allmännas sannskyldiga nytta.
Jag har ej kunnat undgå finna skäl till denna anhållans afslående vid första föredragningen så tydeligen ådagalagde uti Beredningens och CommerceCollegii yttrande, att jag ej kunnat genast inse anledningen till behofvet för ytterligare underrättelsers inhämtande.
Som jag likväl sedermera fått höra, att anledningarne till återremissen funnits uti åtskillige af sökanderne andragne skäl, och jag dessutom medger, att mäklareattesten, som bör äga laga vitsord såsom med ed bestyrkt, synes rättfärdiga det i grund deraf vidtagne beslut, är ej min tanka att yrka, det någon anmälan till Riksstånden om detta mål skulle göras, endast att för min räkning få i protocollet förvarat, att saken fästat min upmärksamhet, icke i afseende på någon enskild person, men i afseende på vigten af den 46
Den 4 September 1810 grundsats, som föreskrifver varsamhet vid utförseln af lifvets första, nödvändighetsvaror, bland hvilka jag icke kan undgå finna att, jemte spannemål, sill och salt äfven för svenska allmänheten måste räknas.
Jag tror för öfrigt att det är af vigt, vid styrelsens befattning med economiska företag, att enhet i princip alltid iagttages, och då jag under samma tid funnit införsel af sill från andra orter genom tullfriheter eller lindring i afgifter vid flera tillfällen beviljad,, har jag ej kunnat inse nyttan af ett deremot stridande särskilt undantag.
Jag har väl hört sägas, att den sill, som utfördes, varit skämd, men jag har svårt att tro, det utlänningen häldre än vi skulle emottaga en sådan vara.
Likväl får jag ännu en gång upprepa, att något ytterligare än dessa allmänna anmärkningars förvarande i protocollet icke är min afsigt».
Herr Borgmästaren Nenzén, Riksdagsmannen Hyckert och Herr Professoren Docter Wijkman ansågo, lika med Herr Grefven, att denna anmärkning utan att till
Stånden anmälas endast måste i detta protocoll förvaras, och tilläde Herr Doctor Wijkman sig ej till detta mål kunna lämpa 106:te och 107:de §§ af Regerings-Formen..
Herr Häradshöfdingen Törneblad anmälte: att vid läsningen af protokollet öfver Handels- och Finance-ärender, hållet inför Hans Maj:t Konungen den 13 Junii innevarande år, angående de åtgärder, som borde vidtagas till verkställighet af hvad Riksens Höglofi.
Ständer uti deras förnyade Chartse Sigillatse Förordning samt enligt deras underdåniga skrifvelse derom af den 26 sistledne April stadgat och beslutit, Häradshöfdingen funnit, att ej någon af Stats-Rådets Herrar Ledamöter utlåtit sig hvarken öfver den af Kongl. Maj:ts och Rikets Cammar-Collegium i underdånighet tillstyrkta och af Kongl.
Mnj:t i Nåder gillade förändring af stadgandet i Chartte Sigillatse Förordningens 21 §, att
Contoirens författade sammandrag öfver inkomna lysnings- och debet-sedlar jemte flera bevis skulle till Chartse Sigillatse
Contoiret insändas att derstädes behörigen granskas, ej heller i anledning af Kongl.
Maj:ts, på Herr Stats-Secreteraren Järtas underdåniga anmälan, grundade Nådiga beslut, att den af Riksens Höglofl.
Ständer stadgade tid, den 1 sistlidne Julii, hvarifrån den så kallade Extra Stämplingen ej vore tillåten, skulle till den 1 derpå följande Augusti förlängas; men som Häradshöfdingen för sin del ansåg dessa,, af Stats-Rådet på sådant sätt tillstyrkta höga åtgärder, ehuru ej enliga med ordalydelsen af Riksens Höglofl.
Ständers mening och afsigt med möjligheten att Chartse Sigillatse Förordningen verkställa; så anhöll Häradshöfdingen, att sådant måtte i protocollet intagas till bevis, att dess skvlldiga upmärksamhet blifvit vid förhållandet fästad, men med uttryckeligt förklarande derjemte, att efter hans tanka någon skälig anmärkning icke egde rum.
Utskottet beslöt, att denna Herr Häradshöfdingens anmälan endast skulle i protokollet förvaras — Hvarefter, och sedan ingen Den 4 September 1810 47 vidare anmärkning emot Stats-Rådets nu genomsedda protocoller rörande Handels- och Finance-ärender var att anmälas, Herr Borgmästaren Ullberg yttrade, att han, utan att för närvarande fästa uppmärksamhet vid någon särskild händelse, i allmänhet funnit Stats-Rådets tankar vid befordringsärender antingen ej anförda eller uppteknade, hvilken åtgärd Herr Borgmästaren ansåg vara så mycket nödvändigare, som det i alla fall någon gång, utan ansvar för StatsRådet, kunde hända, att yngre och mindre förtjente blifva på älldre och mera förtjente sökandes bekostnad till sysslor befordrade, hvarigenom den af Grundlagen tydeligen utstakade enda principe vid befordringsmål, nämligen skicklighet och öfvervägande förtjänster, kan till rikets stora skada blifva åsidosatt.
Herr Borgmästaren anhöll, att detta i protokollet skulle införas, såsom innefattande en önskan om rättelse för framtiden, men yrkade ej nu någon anmälan härom till Stånden.
Herr Friherre Cederström ansåg den af Herr Borgmästaren anförda anmärkning så mycket hällre kunna förfalla, som Stats-Rådet, när ingen Ledamots särskildta tanke är anförd, anses hafva tillstyrkt Konungens beslut; men önskade likväl, att då en skilljacktig mening, äfven angående befordringsmål, af någon Stats-Rådets Ledamot i underdånighet yttras, densamma alltid måtte i protocollet införas.
Derefter frågade Herr Grefven och Ordföranden, om Utskottets Ledamöter af det Högvördiga Preste-Ståndet hade någon anmärkning att anföra emot de af dem granskade protocoller rörande Ecclesiastique ärender.
Häruppå svarade Herr Biskoppen Doctor Nordin, att han af denna granskning trott sig finna förnyade anledningar att vörda Kongl. Maj:ts vishet samt vederbörande embetsmäns redlighet, nit och skicklighet; i hvilket yttrande de öfrige Preste-Ståndets Ledamöter, som i denna granskning deltagit, instämde.
Utskottet beslöt sluteligen uppå Dess Ordförandes gjorde Proposition, att de nu genomlästa protocollen rör[an]de Justitise-ärender, General-Auditeurs-ärender och Ecclesiastique-ärender skulle till vederbörande Expeditioner oförtöfvadt återlämnas, men att de öfver Kammar- samt Handels- och Finance-ärender skulle ännu i åtta. dagar hos Utskottet qvarblifva.
Utskottet åtskiljes kl. 8/4 till el t. 48 Den 7 September 1810 22.
Den 7 September 1810.
Justerad t den 8 october 1810.
Törneblad.
Fredagen den 7:de September kl. 9 f. m. sammanträdde Constitutions Utskottet in pleno, då alla Ledamöterne, utom Herr Borgmästaren Nenzén, voro närvarande.
Till justering upplästes de uti Utskottet förda protocoller för d. 15:de, 16, 22, 23, 24, 25, 27, 29, 30 och 31 Aug. samt Uste och 3:dje September.
Under justeringen af protocollet för den 31:ste sisth Augusti tiillkännagaf Riksdagsmannen Jon Jonsson, att han denna dagen ej varit i staden närvarande och således icke deltagit i Utskottets beslut rörande frågan om Banco och Riks-Gälds Contoirets Fullmägtiges utöfvande af Riksdagsmannarätt, då Riksdagen ej i hufvudstaden hålles.
Herr Friherre Cederström inlemnade sitt, den 4:de innevarande utlofvade skrifteliga anförande ang. omröstning per capita, som lades på bordet: »Grundlagars stadganden böra inom ett samhälle vara lika gällande för alla classer af medborgare.
Alla de ställen i våra Grundlagar, som för olika folk-classer lemna tillfälle till olika tillämpning, böra således efter min tanke förändras, stadgandena göras allmänna och detailler lemna rum för sådana allmänna principer, hvilka ej äro underkastade några förtydningar.
Då ett allmänt stadgande för en corps, sammansatt af fyra inom sig olika corporationer, måste hafva för ändamål att, så vidt möjligt är, deraf göra ett sammanhängande helt, så måste, efter min öfvertygelse, vid alla sådana tillfällen, der nämnde fyra corporationer gemensamt verka, lagen anse dem såsom en corps, inom hvilken pluraliteten per capita räknad utgör beslutet.
Den 7 September 1810 49
Alla omröstningar ståndsvis äro därvid skadeliga, emedan de l:o) aflägsna en bättre allmän organisation; 2:o) för det de lemna möjlighet åt minoriteten att besluta emot majoritetens mening.
Riksdags-Ordningen bör i grund häraf i den 38 eller 28 § i allmänhet föreskrifva, att alla val och omröstningar skola ske per capita.
Min anmärkning emot det Högvördiga Preste-Ståndets sätt att välja Electorer må förfalla, intill dess Preste-, Borgare- och BondeStånden, enligt Riksdags-Ordningens 12 §, hvar för sig upprättat en Stånds-Ordning, som vunnit Konungens stadfästelse, hvilket enligt min öfvertygelse ovilkorligen åligger de 3 Stånden att vid denna Riksdag upprätta, efter det vid den förflutna blef åsidosatt.» Utskottet åtskilljdes kl. */2 till 12, men samlades åter kl. 4 eft. midd., då Herr Borgmästaren Nenzén äfven var närvarande.
Sedan protocollet för den 4:de innevarande månad blifvit till justering uppläst, anmärkte Herr Assessorn Gahn, som denna dagen i anseende till sjukdom varit frånvarande, att den af Herr Baron Cederström gjorda erinran vid Herr Borgmästaren Ullbergs anförande motsades af Regerings Formens 33 §, som i befordringsmål ålade Stats-Rådets Ledamöter att yttra sig öfver de sökandes skicklighet och förtjänster.
Uppå Herr Grefvens och Ordförandens proposition biföll Utskottet, att de nu fullkomligt granskade protocoller ronde Kammar- samt Handels- och Finance ärender skulle genast till vederbörande Expeditioner återlemnas.
Utskottet åtskilljdes. 4 50 Den 15 September 1810. 23.
Den 15 September 1810.
Juster aål den 8 october 1810.
C. Törneblad.
Lördagen den 15:de September kl. 10 förmiddagen sammanträdde Constitutions Utskottet in pleno, då alla Ledamöterne utom Herr ÖfverHofpredikanten Doctor Lilljenwalldh, Herr Rådmannen Hochschild och Herr Borgmästaren Ullberg voro närvarande.
Herr Grefven och Ordföranden tillkännagaf, att de protocoller, som af Utskottet blifvit granskade, blifvit till vederbörande StatsExpeditioner återlemnade, hvilka derå aflemnat quittencer, som skulle läggas till Utskottets handlingar.
Utskottets memorial till Riksens Höglofl.
Ständer rörande den af Utskottet nu slutade granskning af de i Stats-Rådet och Allmänna Beredningen förde protocoller upplästes och godkändes.1
I anledning häraf frågade Herr Häradshöfdingen Törneblad, om det i Stats-Rådet förda protocoll af den 28:de Junii 1809 rörande den af Kongl. Maj:t utgifne nya Skjutsförordningen, hvilket ibland Kammar-Expeditionens afiemnade protocoller saknades, ännu ankommit? och då Herr Grefven och Ordföranden anmält, att detta protocoll, enligt Herr Stats-Secreteraren Börtzells försäkran, ej funnes uti Kammar-Expeditionens Archi v, utan troligen torde ägas af nuvarande Justitise Rådet Grefve Hamilton, som förordningen contrasignerat, men skulle, så snart det hunne ankomma, blifva Utskottet föredragit, yttrade Herr Häradshöfdingen sig endast önska att få denna sin anmärkning i protocollet förvarad.
Herr Grefven och Ordföranden tillkännagaf, att Höglofl.
Ridderskapet och Adelen, enl. nu ankommit protocolls-utdrag, efter Grefve Lagerbjelke, Fullm.
Friherre Cederström, Jacob, och Herr Kuylenstjerna, Johan Garl, till Ledamöter uti detta Utskott utsedt: N:o 247 Friherre Lilljeswärd, Fullm.: Herr Uggla, Göran, Assessor, och N:o 2208 Herr von Brinkman, Carl Gustaf, Envoyé, R. N. O.
Herr Envoyén von Brinkman gjorde nu sitt inträde uti Utskottet.
Derefter företogs den af Herr Friherre Cederström väckta och den 7 innevarande på bordet lagda motion rörande en generel principes antagande vid omröstningar i Stånd och Utskott.
Efter någon öfverläggning stadnade Utskottet vid den mening att, i anledning af Friherre Cederströms motion, endast fästa sin upp - 1 Tryckt i Constitutions Utskottets Memorialer 1810—1815, sid. 23.
Den 15 September 1810 51 märksamhet på frågan om votering per capita inom Utskotten, i följe hvaraf Herr Grefven och Ordföranden ville göra proposition om en sådan ändring af 38 § Riksdags-Ordningen, att alla voteringar i Utskott borde ske per capita.
Herr Doctor Wijkman invände, att då han trodde denna fråga vara ibland de sedan sista Riksdag hvilande Constitutions-mål, trodde han, att den, enligt Riksens Ständers nyligen fattade beslut, ej vid denna riksdag kunde upptagas.1) Herr Grefven och Ordföranden upplyste, att denna fråga väl i anledning af Jemknings-Utskottets förslag vid förra Riksdagen blifvit till afgörande vid denna uppskjuten, men att, som den ej funnes bland de i Riksdags-Beslutet uppräknade från förra Riksdagen hvilande Constitutions-mål, borde den nu af Utskottet upptagas för att till afgörande vid nästa Riksdag anmälas.
Herr Doctor Wijkman önskade, att det Särskildta Utskottets Betänkande vid denna Riksdag måtte uppläsas samt Constitutions- och Jemknings-Utskottets Handlingar för den förra Riksdagen rörande denna fråga.
Innan dessa handlingar hunno hemtas, yttrade Herr Törneblad, det han ansåg meningen med Grundlagsfrågors hvilande till nästa Riksdag, innan de afgöras, vara den, att en allmän opinion deröfver måtte hinna stadgas och yttras, hvarför han ansåg nödvändigt, att denna fråga nu anmältes att såsom hvilande i Riksdags-Beslutet införas, på det hvar och en måtte kunna veta, att den vid nästa Riksdag till afgörande förekommer.
Härefter upplästes Jemknings-Utskottets Betänkande samt alla de upplysningar, som af Constitutions- och Expeditions-Utskottens handlingar för sistlidne Riksdag rörande förevarande ämne kunde erhållas.2) Herr Grefven och Ordföranden föreslog därefter, att, då Utskottets fleste Ledamöter syntes vara böjda att tillstyrka voteringen per capita i Utskott, Utskottet skulle i sitt betänkande till Riksens Ständer hemställa, om icke' denna saken finge anses såsom beredd vid förra Riksdagen, men då förglömd att i Riksdags-Beslutet anmälas, och derföre nu till afgörande af Riksens Ständer vid nästa Riksdag å nyo framstäld.
På åtskilliges begäran beslöts, att Secreteraren skulle uppsätta och för Utskottet föreslå en form till förändring af den 38:de § att 9
På förslag af ett särskildt utskott hade de olika stånden den 20 Augusti och 3 September beslutit uppskjuta afgörandet af bl. a. hvilande grundlagsfrågor till nästa riksdag. a) Konstitutionsutskottets utlåtande vid riksdagen 1809—1810 angående § 38 KO är tryckt i R.
H. Ständers Constitutions-Utskotts Memorialer 1809—- —1810, Sthlm 1874, sid. 122, 149 ff, 265, 301; och det s. k. jämkningsutskottets utlåtande rörande samma paragraf t. ex. i Protocoller haline hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln vid Riksdagen i Stockholm år 1809, IV, 2, sid. 789 ff., jfr ock 842. 52 Den 15 September 1810 till Riksens Ständer aflemnas, hvarvid allenast
Doctor Wijkman gjorde det förbehåll, att den reservation, han vid förra Riksdagen i anledning af denna fråga för sin del gjort, nu måtte få åtföllja Utskottets betänkande härom till Riksens Ständer.
Herr Grefven och Ordföranden hemstälde, om icke Utskottet ville utsätta någon tid, innom hvilken Utskottets Ledamöter ville förbinda sig att framställa de anmärkningar, som kunde göras rörande förändringar i Grundlagarne, och, då detta af Utskottet bifölls, utsattes tiden till nästa Lördag den 22 Sept.
Herr Silverstolpe framställe i anledning häraf såsom ämnen för en tillkommande öfverläggning ett förslag till minskande af Ledamöternas antal i Utskotten samt den fråga, huruvida icke de till nästa Riksdags afgörande uppskjutna Constitutions-frågor nu af Utskottet borde öfverses och former till förändring åt nästkommande Ständer föreslås, på det ej dessa Ständer, då härvid fråga vore om reservationen vid Regerings-Formens antagande, skulle kunna äga skäl att förebrå detta Utskott att hafva frustrerat dem i deras billiga väntan, att Constitutions-Utskottet nu skulle gifva form åt de villkor, hvarunder Grundlagen blifvit antagen.
' Utskottet åtskiljdes kl.
x/ä tili 1.
Den 18 September 1810 53 24.
Den 18 September 1810.
Justerat d. 7.
October 1810. A. G. Mörner.
Tisdagen den 18:de September kl. 4 efter middagen sammanträdde Constitutions Utskottet in pleno, då alla Ledamöterne voro närvarande utom Herr Häradshöfdingen Törneblad, H:r Professoren Doctor Faxe och Herr Bruks Patronen Malmberg.
Sedan Herr Talemannen Commerce-Rådet Wegelin uppkommit, föredrogs ett af Herr Prosten Doctor Forssén å nyo ingifvet memorial rör. electorsval i det Högvördiga Presteståndet L Lades på bordet.
Derefter föredrogs ett af Riksdagsfullmägtige för Stockholms Stad Hrr Hallquist, Hochschild, Lovén, Fugel, Westin och Lyckou inlemnadt memorial angående det den 18 sistl[id]ne Junii förrättade val till Riksdagsfullmägtige för nämnde stad 2.
Herr Falkman anhöll om upplysning, huru den af Friherre Cederström väckta frågan blifvit behandlad, och sedan denna upplysning af Ordföranden var meddelad, upplästes, på Herr Doctor Wijkmans begäran, det nu till hands varande betänkandet ifrån det Särskildta Utskottet rörande till nästa Riksdag hvilande frågor 3.
Secreteraren uppläste derefter fölljande förslag till ny redaction af 38:de § i Riksdags-Ordningen: »Alla omröstningar i Utskotten skola ske per Capita, emellan Utskottets samtelige Ledamöter, utan afseende på Stånd.