Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
1^79 . ' / i likhet med hvad i de erne, förenämnde Stånden blifvit an förd t, Utskottets Förslag om Revisorernes rätt att indraga Greditivet, vöre olämpligt; att Alun-til I verkningen borde med samina skäl, sorn Glas-tillverkningen erhålla Discontina; att Skepps-Variven samt alla andre nyttiga ostempelbara tillverkningar borde af de, till Manufactur
Disconten anslagne Medel, med Dån understödjas; att Commerce - Collegium hädanefter endast skulle bestämma, huru stor andel hvarje
Dånsökande skulle äga att, efter dess tillverkning, af Fonden uppbära och säkerheterne sedermera pröfvas samt
Dånen utgifvas af Banco-Styrelsen ; och att de 700 R:dr, sorn frän Arbetshus-Fonden varit anslagne till Hushyremedel ät Biskopen i Götheboig
Doctor Wingård i lifstiden, måtte bestämt förklaras skola till Fonden återgå och sådane anslag hädanefter icke äga rum; hvaremot Hedervärda BondeStåndet, Utskottets Betänkande till alla delar bifallit.
Efter öfvervägande af hvad sålunda förekommit, får Utskottet nu deröfver vördsamt afgifva dess utlåtande.
Då Utskottet i dess Betänkande föreslagit, att det nu meddelande Creditivet, borde af Riksens Ständers Revisorer indragas, så vida de funno, att de för Manufactur-Discontens Förvaltning föreskrifne grunder, blifvit öfverskridne, var Utskottet till ett sådant Förslag icke föranledt af någon utaf Manufactur-DiscontDirectionen eller Kongl.
Commerce - Collegium begången oriktighet, i afseende på Fondens Förvaltning, hvilket åtskillige af Riks-Ståndens, i iS8e Stats-TJtskuItets
Bet änk anden). denne del, anmärkande Herrar Ledamöter synas hafva förmodat.
Utskottet, som bestämdt förklarat, att det icke funnit det ringaste vid Kongl. Commerce-Collegii Förvaltning att påminna, utan att allt vittnade om den noggrannhet, hvarmed Discont-Verket af bemälte Coliegiurn handhafdes, har deremot, vid granskning af orsakeme till Fabrikernes irålcade behof af ökade Lunbiträden, uppgifvit, såsom hufvudsakligen verkande dertill, samt till minskning i deras Lånrätt,‘ de genom Kongl. Maj:ts Egne Nådiga Förordnanden åtskillige personer tillagde stående Lån och Lån utöfver den allmänna repartitioneris belopp, hvilka anslag, såsom obegränsade, hindrade allt bedömmande af Fabrikernes Lånbehof, och salunda mast af Utskottet bestämmas och regleras, innan det ytterligare bicrädet föreslagits.
Enär nu ett noggrant iagltagande af en sådan reglering är af högsta vigt, samt öfverskridande deraf skulle alldeles kullkasta de grunder, som till vinnande af stadga i Fabrikernes Lånrätt blifvit uppgifne, och det ytterligare biträdet är vordet föreslagit, endast (tinder villkor af sådane grunders bibehållande, tror Utskottet sig hafva, uti det återremitterade Betänkandet, tydligen ådagalagt, att ifrågavarande Correctiv egenteligén är s t ä 1 cl t och har dill föremål , att motverka vidsträcktare anslag af ofvan anförd beskaffenhet, än Utskottet föreslagit, och med hvilka hittils gifne sådarie anslag, Commerce-Collegium icke ägt vidare befattning, än alt verkställa de befallningar, det om sådane medels . utlemnande undfått.
Vid ett sådant förhållande, och då det i Vällofl.
Bor. Ståts-Utskottets Betänkandeii'.
1881 gare-Standet, såsom conti.oll emot anslagens öfverskridande, framställde Förslag, att CommerceCollegium sku le endast bestämma, huru stor del eller procent af tillverknings-värdet, hvarje Fabriks-idkare skulle åtnjuta, men säkerheterne pröfvas samt med en förvaltas och utlemnas af Banco-Styrelsen, icke lampéligen synes kunna till bifall föreslås, enär i betragtande tages', att hela Fonden icke är af Banken förskjuten, samt berörde delning af de Commerce-Collegiutn ensamt hittills åliggande befattningar, i allt fall' skulle leda till en ökad vidlyftighet och omgång, utan att någon närmare controll derigenom vunnes, hälst, på sätt berördt är, någon anmärkning emot Commerce - Collega Förvaltning, icke skedt och någon ny ordning i denne del sålunda icke erfordras, har Utskottet ansett ifrågavarande correctiv vara i detta fall det enda användbara, hvilket Utskottet är öfvertygadt skall kraftigt verka till det sökta resultatet och ingalunda leda till de befarade lidanden och förluster för Närings idkaren.
Om likväl skulle förmodas, hvad Utskottet, med bibehållande af samma Correctiv, anser knappast böra såsom möjeligt betragtas, att de nu fastställde grunderne, sådant oaktadt, genom ytterligare anslag öfverskredos, och det gifne Creditivet blefve af Bevisorerne indragit, uti hvilket beslut likväl två tredjedelar af dem i sådant fall skulle instämma, så blefve verkan deraf dock ej annaa eller svårare, än att, enär blott det vid denne Riksdag meddelande Creditiv skulle återgå, Fabrikerne allenast ålerkommo i deras nuvarande ställning.
Och Som, utom det att Bankens här-: i88* Stats-Utskottfts Betänkandm. till 'emnade biträden mäste tänkas såsom ternporaire och följaktligen vid andre inträffade financiela förhållandet!, er: gäng skola till .Banken återgå, härvid tillika förekommer, att de af Fabriks-idkarne uppburne lånen icke kunde, i händelse Créditivet af Revisoierne indrogs, åläggas till återbetalning förr än, enligt Låntagarens reverser, de dertill sig förbundit, och hvilket utgör högst
Nio månader efter Lånens undfående; Så skulle en sådan inträffad händelse, i det hela betragtad, icke medföra särdeles svårare följd för Falniiranierne ari hvad dem redan, genom de ofvan anmärkte tillkomne serskilda anslag, de föregående åren drabbat, nemligen nedsättning och minskning uti deras föregående året ägande Lånrätt, hvilken minskning, i fall af sådan indragning, ej skulle blifva mycket betydligare, än den, hvartill dé obegränsade ans!3gen föranledt, nemligen från 32 till 19 procent af tillverknihgarnes värde.
Ofvannämnde Correctiv är i öfrigt icke något alldeles nytt Förslag af Uiskottet; Vid 1815 års Riksdag blef ett dylikt bestämdt, i afseende på det sist lemnade bidraget till Manufactur-Disconten af 200,000 JLdrjmen hvilket beslut då, utan något vidare offentligtgörande, endast intogs i 6. §. af det utfärdade Reglementet för Jlanco-Styrelsen.
Och, då Utskottets nu gjorde enahanda Förslag i afseende på det Creditiv, som nu kommer att meddelas, allenast innefattar ett närmare bestämmande af en lika beskaffad åtgärd, sorn vid en föregången Riksdag blifvit Vidtagen och' följaktligen såsom nödig och nyttig är vorden ansedd, linner Utskottet, på detta, med öfrige här of - Stats Utskottets Betiinkanden.
1883 van anförde skäl, sig icke kunna göra någon ändring uti hvad Utskottet, rörande ifrågavarande Correctiv , i Betänkandet föreslagit, utan får detsamma vördsamt åberopa.
Utskottet bör härvid tillika, i afseende på hvad en Ledamot af Högloft.
Bidderskapet och Adeln i sammanhang härmed anmärkt, om angelägenheten deraf, att Kongl. Maja agde, att för grundläggning af någon gagnelig Näring, lemna åt anläggaren Större understöd, än för Fabrikerne i allmänhet är föreslagit, upplysa, att Utskottet i dess Betänkande insett vigten af sådane enskilde understöd, för nya anläggningar och dertill även föreslagit, att med.e! måtte afsättas, hvilka Utskottet, med afseende derpå, att ett oinskränkt belopp till sådant andarnål skulle leda till vacklande och förnärmande af Fabriks-idkarnes, efter reparation, ägande Uånrätt, fixerat till den betydliga Summa af 200,000 R dr; äfvensom att, hvad de af bemälte Ledamot såsom exempel anförde a:n.e nyttiga Inrättningar vidkon.mer, hvilka undfått
Lån af ofvan anförd beskaffenhet, “Utskottet i Betänkandet, så val hemstäldt, att det af Olvert anlagde Jerngjuteri-Verk, matte vid den samma Inrättning tillagde Ofver-Discont-rätt varda bibehållen längre tid än för öfrige sadane Låntagare är föreslagit, som äfven upptagit det, för anläggning af Assessoren Arrustnii i Norrköping upprättade nya Klädes-Fabrik, meddelte Förlags-Låri, vuti den till sådant ändamål afsatte ofva ribe rörde Summa; Hvarföre ock Utx skottet förmodar något vidare yttrande, i afse* ende på denne anmärkning icke erfordraä. iSBé Stats-Utskottets Betätikanden.
Hvad åter beträffar anmärkningen, att Älun-till verkningen borde bland Låntagande Inrättningar i Manufactur - Diseonten upptagas; så, enär Alun-Verken icke kunna hänföras till sådane Inrättningar, hvilka, såsom egentliga Fabriker, lyda under Hall-Rätts och Kongl. Commerce Collega inseende, utan Alun-Verken deremot, lika med andre dylika Inrättningar, sorn med Rergshandteringen hafva' gemenskap, och hvars tillverkningar bestå af vågbara effecter, höra under Kongl. Rergs-Collegii uppsigt, samt dessutom hafva Lånrättighet i Ranken på vahran till export, kart Utskottet icke tillstyrka, att denne tillverkning mette bland Låntagande i Manufactur-Disconten upptagas och inblandas.
I den fråga, som hos Vällofi.
Rorgare-Standet nu åter blifvit framstäld, om afsättande af en del utaf de medel, som för Fabrikerne blifvit anslagne, till Lån-understöd för Skeppsbyggerierne, har Utskottet, i anledning af Herr Winbergs derom, i berna! te Riks-Stånd, väckte Motion, redan 2:ne gångor tillförene afgifvit dess Utlåtande, 6amt deruti afstyrkt, att Skeppsbyggerierne måtte inblandas bland ManufacturDiscontens
Låntagare eller någre för desses ytterligare understöd blifvande anslag, till de förre användas.
Och som Utskottet, såsom skäl för detta afstyrkande uti begge desse yttranden, hufvudsakeligen anfört, att de grunder, som för Manufactur-Discont-Inrättningen äro lagde, såsom Lånens meddelande efter tillverkningarnes värde, den föreskrifne säkerheten för Lånen och den korta tiden för deras återbetalning, samt således det med nämnde Fond åsyftade väsen - Stuts-TJtskottets Eetänianden.
1885 teliga ändamål att vaia rörlig, icke kunde, I afseende på Skeppsbyggerierne tillämpas eller användas, hvaraf äfven följde, att, om större eller mindre del af de medel, hvilka ansågos nödige till ytterligare biträde för Manufactur-DiscontInrättningen, kommö att afsättas för Skeppsbyggerierne, dylike medel, enär de i sådan händelse nödvändigt måste efter andre grunder förvaltas, derigenom skulle från deras egenteliga ofvannämnde ändamål undantagas; alitsa, och då någre sådane nya skäl icke blifvit vid återremissen af Betänkandet framställde, som kunna leda till förändring uti Utskottets redan fattade och här ofvan upprepade öfvertygelse i det. ta ämne, helst det åberopade exemplet af Glastillverkningen, som blifvit föreslagen till erhållande af Fåne-rätt 1 Manufactur-Disconten, icke synes vara i detta fall tillämpligt då iffcnne tillverkning, tverteiriot förhållandet med Skeppsbyg-' gerierne, är af sådan beskaffenhet, att derå kan tillämpas de allmänna grunder, som för denne Discont-Inrättning och dess ändamål äro faststälde, finner Utskottet sig icke kunna tillstyrka någon afsättning för Skeppsbyggerierne till större eller mindre del af den Summa, som till Manufactur-Discontens förstärkning är föreslagen.
Den i sammanhang med denne fråga gjorde anmärkning, att alla hittills till
Lån oberättigade gagneliga inrättningar till förfärdigande af ostämpelbare varor, borde af Manufactur-Discont - Fonden njuta fördel, tror Utskottet i det närmaste vara genom sjelfva Betänkandet besvarad.
Utskottet har deruti upptagit såsom Iwånberättigade alla de ostämpelbara 1886 Ståts-Utskottets Retänkanden. tillverkningar, sorn Kongl.
Majrv ansett vara af det gagn, att de borde åtnjuta Discont-rärr, och. deribland Glas -t il! ver k ningen , samt derefter uppgjort Calcuien öfver Fabrikernes Latt behof; meri, på den grund att Korfgl.
Majit bäst vore i tillfa le att inse och inhämta nyttan och verkan af en Fabriks- elter Manufactur-Inr ittning, ansett sig icke böra föreslå Aete än desse Inrättningar til!
Discont - rätts åtnjutande.
Och, ehuru Utskottet förmodat, att de fleste nu varande gagnelige Inrättningar, sotn tili Fabriker och Manufacturer kunna hänföras, vid sådant förhållande, kommit till delaktighet af Lånrätt i Manufactur Disconten, har likväl Utskottet, på det sårlane flere Fabriks - Inrättningar, som Kongl. Majit hädanefter kunde finna medföra a!;män nytta och gagnelighet, icke måtte safna understöd , uti Betänkandet föreslagit, att till Kongl. Mätit må öfverlemnas, att af de medel, hvilka, groiorn den projecterade indragningen af de visse personer meddeidte utsträckte
Lån - förmåner framdeles blifva disponible, och hvilka utgöra omkring 100,000 Hulr, meddela Lån i vanlig Discontväg, åt sådana Fabriks- och Manufactur - Inrättningar.
Härigenom förmodar Utskottet sig hafva redan iakttagit, hvad med ofvannämnde anmärkning egenteligen åsyftas, fastän Utskottet icke kunnat och icke eller nu kan inse skäl, att, utan allt bedömande eller urskiljning, tillägga alla möjliga Inrättningar, som benämnas med Fabrik eller Slöjd, Lån rätt i Manufactur-Disconlen, emedan sådant, efter Utskottets tanke, skulle leda till den följd, att de för Landets behof Stats-Utskotterm Betänkande!*. 1887 nödige och ratt gagnelige Fabriker och Manufacturer kotnmo sluteligen att sakna det understöd , sorn de borde äga rätt att påräkna, och hvartill Bankens ofvanberörde bidrag egentligen äro ämnade.
Vidkorntnande nu anmärkningen, att den föreslagne Edgång, sorn Cormnerce-Coilegium skulle äga rättighet, att, vid uppkommen förmodan om origtig tiilverknings-uppgift, ålägga Fabrikanten, borde undvikas i frågor af denne beskaffenhet; så, enär ett rätt utdelande och användande af Manufactur - Di mont-Fondens medel, beror på tillverknir.gsuppgifternes. riktighet, och erfaren, heten visat, att den, såsom grund för Fånens meddelande, föreskri fne uppgift af Hall-Rätterne öfver den stemplade tillverkningens belopp och värde, icke allid varit pålitelig, bar Utskotet, för att, sd vidt möjeigt är , vilina någon närmare Controll härutinnan, föreslagit nämnde Edgång.
Att, såsom erinradt blifvit, den, som kunnat göra en oredlig uppgift, också vöre i stånd att göra en falsk Ed, hvilket en falsk hederskänsla i sådant fall framställde såsom oumgängeligt, medgifves vä ; men med Forslaget om denne Edgång, hvilken hvarje Fabrikant måste, vid författandet af sin uppgift j föreställa sig, såsom honom möjligen drabbande, har Utskottet just sökt förekomma origtiga uppgifter , ty den, som, med kännedom af berörde Stadgande, gör en falsk uppgift, är att betrakta lika med ett vittne, sorn afgifver origtig berättelse, oagtadt den Ed han derpå kan komma att aflägga; och för det att någon sådan samvetslös menniska möjeligen kan finnas, vope väl icke Stats-Utskottens Bttänkamleri U8891 Na- 316, Riksens Högloft.
Ständers Stats - Utskotts
Utlåtande i anledning af de anmärkningar } sorn i Riks - Stunden blifvit gjorde vid Utskottets Berättelse an. gående verkstäld granskning af Allmänna Magazins - Inrättningens Räkenskaper och Förvaltning, jemte Förslag till grander för denna Inrättning s Organisation.
V id föredragningen af Srats-Utskottets ifrågavarande Berättelse och Förslag hafva i RiksStånden ä t sk il 1 i ge Anmärkningar blifvit gjorde, i anledning hvaraf ärendet från samtelige Riks» Stånden blifvit till Stats - Utskottet återremitte» rädt, för att meddela det vidare Utlåtande, sota ansetts nödigt, och gifva de ytterligare upplysningar, hvartill desse anmärkningar i öfrigt föranleda.
Till följe häraf får altså Utskottet, i dea ordning anrnärkningarne efter Berättelsens och.
Förslagets innehåll förekomma, vördsammast anföra följande: 1:0 Angående Ståts-Utskottets föreslagne Al. ternativer om Bränvins-Brännings rättigheten i Carlscrona Stad och Arrende-Afgift ers erläggande derföre, hafva flere Ted a möler af Välioll.
BorgareStåndet på anförde skäl förklarat sig för dea i Utskottets Betänkande gjoule hemställan, att Bränvins-Bränningen i Carlscrona matte varda åt Staden öfverlåten, och med Arrendeafgiftens erläggande derföre till Magazins Fonden förhål» Bihang till Riks.St.
Brot. t$ij. jgjg. 4\dc Sami, Nir 2,7. j830 Stats-XJtskottets Belähkanden. las sorn hittills skedt, hvaremot åtskillige Ledamöter af Hedervärda Bonde-Ståndet varit af den tanka, att Utskottets Förslag, det denne handtering må åt Blekinge Län öfverlåtas, borde bifallas, i hvilken händelse 3060
R:dr utöfver vanliga Bränvins-Bevillningen förmäles af Länets innebyggare vilja erläggas.
Ehuru, vid frågans bedömande inom StatsUtskottet, olika meningar uppstått sorn föranledt till framslällande af de alternativer Berättelsen upptager, anser Utskottet sig likväl, med hämtad anledning af hvad i Vällofl. Borgare-Ståndet anfördt blifvit, heldre böra tillstyrka, att Bränvins-Bränningen må varda åt Staden öfversten och Arrende - Afgiften derför till Magazins-Fonden ingå, än att denna rättighet må af Länet få begagnas, hvarigenom Länet, sorn Utskottet i Berättelsen äfven anfört, skulle komma att till godo njuta en vidstäcktare rättighet, i afseende på Bränvins-Bränningens bedrifvande, än Rikets öfrige Provincer , hvilket förhållande icke blefve förenligt med de för Husbehof.-,•
Bränvins - Bränningens utöfvande nu gällande Författningar.
2:0 X afseende på TJpphandlingssättet af Inhemsk Spannmål då tillreckligt
Säd lill undsättningar och andre lehöf icke kan erhållas, genom verkställande af sädane uppköp, som hafva för afsigt ätt upprätthålla Spannmåls-prisen, hafva flere Anmärkningar dels hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln dels i Vällofl. Borgare - Ståndet blifvit gjorde; Och, som dessa Anmärkningar äfven i visse fall innefatta erindringar vid de af Utskottet föseslagne allmänna grunder huruledes Stats-Vlskottets Betankanden. 1891 Uppköp i Goda ar skola af Magazins-Inrältningen verkställas till
Sädesprisens bibehållande vid ett skäligt medelvärde, får Utskottet öfver desse 2:ne serskildte frågor, dess utlåtande i ett sammanhang meddela.
I det till Högloft.
Ridderskapet och Adeln xngifne anförande, gillas väl i hufvudsakelig matto hvad Utskottet föreslagit, men yrkas dock rättelse i den hittills foljda hushållnings-principe, att om Hösten erbjuda Spannernåls - Säljare lägre pris än livad man framdeles ämnar medgifva, derigenom, sorn förmäles vara handt, mindre ålgång på Spannerrtål för Magazins-Inrättningen blifvit och skall blifva att påräkna.
Med vördsamt åberopande af de grunder Utskottet haft äran föreslå i afseende på Verk» ställigheten af Magazins-Inrättningens upphand» lings - åtgärder, får Utskottet vid den yrkade rättelsen anföra, att ett sådant stadgande, som afses, innefattar en reglementarisk föreskrift, af en granlaga och magrpåliggande beskaffenhet, så mycket mera betänklig, som upphandlingar till Spanmålspri&ens styrande helt och hållet måste bero och lämpas efter orternas mer och mindre Spanmåls-tillgång och öfriga olika förhållanden, hyadan den åtgärd, som den ena gången medfört en åsyftad verkan, åter en annan kan blifva af ett motsatt inflytande.
StatsUtskottet anser fördenskull, att^ örn MagazinsInrättningen skall verkställa Spannmåis-upphandling efter andra grunder än de, soot föreskrifvas af allmänna Conjuncturen och ett derefter lämpadt bedömande, synas följderne deraf blifva, att Rikets Spanmåds-handel småningom skall Stats-Utskottels B ettil förvandlas till ett Monopolium för Staten,' och? i stället för åsyftadt gagn, qväfva elen enskildt» Handels-Industrien och dymedelst leda till obe., läkneliga vädor för det allmännas bästa.
Af en Ledamot i Vällofi.
Borgare-Ståndet är uppmärksamhet fästad dervid, att Utskottet skall hafva föreslagit, att Pastorerne på Landet höra inlemna uppgift till Landshöfdingen å Spanmåls-tillgångarne.
Ett sådant anförande finnes icke i Utskottets Förslag om sättet att upphandla Spanmål, men väl har Utskottet i fråga om undsättnings-spanmåls utdelande hemställ, jatt till behofvens vströnande en Landshöfdinge, om så nödigt pröfvas, må af vederbörande Pastorer erhålla nödige upplysningar, hvilken utväg äfven vid visse tillfällen hittills blifvit af jLandshöfclingarne begagnad.
Vidare är i Borgare-Ståndet anmärkt, att Utskottet föreslagit att Spannemåls-upphandlingarne böra öfverletrfna$ till Magazins-Diiectionens egen pröfning, dji deremot häldre önskas, att bestämda föreskrifts; kunde Directionen meddelas, åtminstone i så måtto, ätt aldrig någon upphandling verkstäldes på öppet pris, utan att den betingade betalningen bestämdt borde utsättas; Och anses, i sammanhang härmed, bäst vara, att, vidj undsättnings tillfällen, upphandlingarne verkgtällas genom JSntreprenade-Aucq tioner.
Emot desse Anmärkningar hafva flere Jje'damöter af Ståndet invändt, att, så vida Upphandlingarne, på sätt nyss nämndt blifvit, skulle verkställas å Auctioner, lemnades ej Alljnogen tillfälle att afyttra sin säd och hvar iger Stat^ZJtskottets Betänkattdent i§9?' nom ändamålet med Magazins - Inrättningens medverkande åtgärd lill sädes-prisens upprätthållande således skulle förfelas.
Såsom förut nämndt är, föranledas Spanmålsupphandlingar å Allmänna Magazins-Inrättningens sida af s>:ne serskildta orsaker: först att, vid inträffande ofverflödigare tillgång på säd, förekomma så vidt möjligt är, sädens vanvärde, och dernäst, då undaättnings-behofven äro så stora, att den Spannmål, som i förstnämnde fall blifvit uppköpt, icke finnes tillräcklig, då • genom serskild te upphandlings åtgärder anskaffa hvad sorn brister.
Hvad förstberörde upphandling vidkommer så har Utskottet vördsammast föreslagit, att den. efter Allmänna Kungörelser, som ej mindrft böra bestämma upphandlings-prisen, än ock Spannemåiens vigt och öfriga beskaffenhet, må verkställas; Och har Utskottet uti de i denne del redan gjorde hemställanden ej något att tillägga.'
Beträffande ater sfdane upphandlingar, som till fyllande af giftte behof måste af MagaSinsInrättningen understundom anställas, anser Utskottet i föreskriften härom intet visst stadgande böra äga rum, af de skäl, som Utskottet redan haft äran andraga.
Att Magazins-Inrättnin» gen, såsom anfördt är, uppköpt Säd, utan att prisen blifvit bestämde, har blott en encfa gång vid upphandlingarne i Skåne sistledne, och början af innevarande år, inträffat.
Orsaken härtill är ilen: att, då Kongl.
Majd, efter Disconternes fal!,ansJg nödigt, att anbefalla MagazinsI) irectionen härifrån nedsända ett Ombud, för att ej allenast bereda tillgång på gångbart mynt Stuts-Ulskottets Betdnknnden. i Provincerne, utan oelc förekomma att Spannmå en, hvars värde då var ganska lågt, ej skulle vidare nedfalla, utan upprätthållas vid ett sådant skäligt medelpris, hvarmed Iiandtmannen ansågs vara belåten, kunde denna senare åtgärd på en gång icke till vägabringas, med fästad! afseende på den enskildta Handelns obehindrad^ gång.
En successiv förhöjning i prisen var således nödvändig att iakttaga, och, då derigenom inga betydligare qvanliteter
Säd kunde skyndsamt erhållas, för de angelägna behofven i Stockholm och Pikets Norra Landskaper, hvartill inget: annan tillgång gafs, än genom upphandling i Skåne, vidtogs den utväg, att försäkra vederbörande säljare, att de skulle erhålla de priser, som under loppet af vintren blefvo af Magazins-Directionen bestämde.
Henne utväg medförde den följd, att omkring 12, ä 15,000 Tunnor uppköptes och till större delen afsändes på sistledit års öppet vatten.
Om ej ett sådant förordnande vidtagits, hade ingen Spannmål erhållits, och hade det äfven varit en orättvisa, att de säljare, sorn visade sin beredvillighet att skyndsamt lefverera, skulle gått miste om den högre betalning, sorn inpå vintren sedermera i allmänhet erlades; Och i likstämmighet hvarmed alla sådane
Eefveranter blifvit efter de till ^Landshöfdingen i Officiel väg uppgifna pris afliqvidérade. 3:0
Vid Ståts-Utskottets anförande om Ma* gazins- Inrättningens fordringar i Finland, har hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln anmärkt blifvit, att, blott ert förriyad underdånig anmälan •m dessa fordringars iiqviderande borde göras, Stats-Utskottets Betänkanden, l8g£ ulan en sa beskaffad utredning, sorn Utskottet föreslagit; hvilken anses medföra en längre tids utdrägt i afseende på fdrdringarnes indrifvande.
Stats-Uukottet tror dock, att utom en så* dan utredning, som Utskottet för sin del ansett nödig, synes ersättnings-anspråken ej blifva gifne och följaktligen ej helier dessförinnan kunna med nödig drift och skyndsamhet till liqvid* undfående fullföljas, hvadan Utskottet vördsam* ligen åberopar hvad i Berättelsen anfördt och hemstäldt blifvit. 4:0 Ibland erinringarne vid Utskottets an~ förande om nödvändigheten deraf, att M<igazinS'Inrätlningens Spannmåls - Lager höra utgöras af riad eller torkad
Säd, och att, till vinnande af denna an« gelägenhet, torkinrättningar blifvit till anläggande föreslagne, förekommver hos Höglofl.