Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
.Tuni — — Hogvard. Prest-Ståndet d. 15. ~ — Vällofl. Borgare-Ståndet d. 12. _ — — Hederv. Bonde-Ståndet d. 1?.
Cjenom Protocolls-Utdrag för den 16 i nästlidne månad, har Hedervärda Bonde-Ståndet till Riksens Höglofl, Ständers Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskott remitterat ett Memorial af Riksdagr.-Fullmägtigen Olof Olsson från Stockholms Län och Wäddö Socken, deruti Riksdagsmannen, å Skatte - Allmogens i samma Socken vägnar, framförer den anhållan, att, enär bemalte allmoge, som till postföring och resandes fortskaffande öfver Alands Haf, emellan Grisslehamn och Eckerö, är anslagen, i jemförelse med andra hemmansägare i orten, skulle vara på det mest tryckande sätt betungade, denne allmoge måtte, uppå flera i Memorialet anförda skäl, ifrån samma skyldighet blifva blifva befriad, med vilkor, att Allmogen efter hemmanens natur utgjorde en lika beskattning med Rikets öfriga undersåtare.
Vid granskningen häraf, och då Utskottet, utom de uppgifter, som Riksdagsmannen Olof Olsson uti Memorialet enskildt anfört, för öfrigt helt
Och hållet är i saknad af de bestyrkta upplysningar, rörande de locala omständigheter, som jl68 Den 8 Juni. sorn vid prcfningen af denna fråga borde iakttagas , samt i följd häraf ej kan bedomina det inflytande, som den åsyftade förändringen skulle hafva, ej mindre på Boteringen, än Post - Verket, så anser Utskottet sig nu ej kunna häröfver meddela hufvudsakligt utlåtande; men förmodar, att om sokanderne nied denna angelägenhet vända sig till .Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Länet, Kongl. Majus Befallningshafvande då ej torde underlåta att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla deras nu gjorda yrkande; hvarefter Kongl. Maja i Nåder lärer vidtaga de åtgärder, som härvid kunna vara af nöden, samt göra det afseende på Sökandernes underdåniga anhållan, som Kongl. Maj:t efter sin visa pröfning kan finna den förtjena; hvilken Utskottets tanka till Riksens Höglofl.
Ständers eget bedömmande vördsamligen öfverlemnas.
Stockholm den l Juni 1815.
•på Höglofl.
På Hög v ord.
Prestoch Adelns Ledamöters Ståndets Ledamöters På Vällofl.
Bonde - vagnar A■ Lantinghausen. vägnar Carl Fr.
Ståndets Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar And.
"Nils Mänsson. vägnar M. Rosbeck.
Upp - Den 8 Juni. 169 Uppläst hos Högloft.
Ridd. och Ad. d. 8 — — Högvörd.
Prest-Ståndet d. 15 — — Vällofl. Borgare-Ständet d. 19 — — Hederv. Bonde-Ståndet d. 12 — Riksens Högloft.
Ständers Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskotts Betänkande, i anledning af väckt fråga, om Götha Canal-Bolags förpligtande att, när någon Rote - Soldat i och för arbetet vid Götha Canal blifver oduglig till Krigstjenst, ersätta kostnaden till annan karls anskaffande i stället.
TJu ett till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet och den 16 sistlidne Maj till Utskottet remitterat Memorial, har Riksdagsfullmägtigen Nils Ericsson från'
Län, jemte framställning af den önskan, att Helsinge Regemente kunde, i anseende till dess aflägsenhet från Götha Canal, befrias från arbetes utgörande derstädes, yrkat, det Canal - Directionen måtte tillförbindas att, när någon af arbetsinanskapet varder i och fö;r avbetet vid Canalen så skadad, att han, såsom till vidare krigstjenst oduglig, måste afgå, lemna full ersättning för kostnaden till annan karls anskaffande i stället; hvilket Nils Ericsson ansett vara så mycket billigare, sorn arbetet, ehuru det kunde - *7° Den 3 Juni. de medföra nytta för det Allmänna, likväl icke drifves för Kronans, utan för ett enskildt Bolags räkning; af hvilken orsak Bolaget äfven skall åtagit sig lemna årligt understöd eller pensioner åt det manskap, sorn på ofvannämnde sätt kunde blifva skadadt och rnåste utur tjensten afgå.
Utskottet får såsom utlåtande häröfver anföra, att som Kongl Majtt uti 15 §• af Dess under den 11 April 1810 för Götha Canal-Bolag utfärdade
Nådiga privilegium försäkrat Bolaget, att till
Canal arbetets bedrifvande få under byggnadstiden begagna Arbets - Commenderingen af Kongl. Majtts och Kronans manskap till så stor Styrka, som med fördel användas kunde, och Omständigheterna medgåfvo; alltså, det Kronans manskap, hvilket, i grund af äldre författningar, får till Arbets - Commenderingar beordras, kart, såsom, enligt 7 §. i Regeringsformen, stäldt under Kongl, Majus Eget Höga Befäl, af Kongl. Majus commenderas å hvad tid och till hvilken ort, Kongl. Maja för Rikets bästa i Nåder för godt finner, utan att Rotehållarne äga någon i Författningarne grundad rättighet till ersättning , om, under sådana Commenderingar, en eller flere af manskapet skulle till lif eller helsa blif. va så skadade, att andre karlar måste i stället anskaffas, har Utskottet, vid sakens betraktande från den sidan, icke funnit anledning tillstyrka bifall ttll hvad Riksdagsmannen Nils Ericsson i ofvanberörde måtto begärt; men då det åter, å andra sidan, icke kan bestridas, att förlusten af en Soldat alltid är ganska känbar för den Rote, hvars skyl - Den 8 Juni. *• skyldighet det hillver att lega annan karl i stället, tror Utskottet sig kunna vödrsamligen hemställa, om icke, enär en sådan förlust, under det Soldaten i fredstid är till arbete commenderad, i allt fall icke egentligen bor kunna betraktas från-samma synpunkt, sorn otn karlen varit commenderad i krig, och på sådant sätt omkommit eller blifvit 6kadad, Riksens Högloft.
Ständer skulle finna för godt, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl- Maj:t i Nåder täcktes vidtaga sådana åtgärder, hvarigenom Götha Canal-Bolag kunde förmås att, om, genom vådlig olyckshändelse i och för arbetet vid Götha Canal, någon af de till arbete derstädes comrnenderade Soldater af Indelta Arméen skulle blifva så skadad, att han deraf antingen dör, eller blifver till vidare krigstjenst oduglig, i sådant fall till Roten utgifva någon lämplig ersättning.
Dock varder detta allt till Riksens Högloft- Ständers ompröfvande vördsammeligen öfverlemnadt» Stockholm den i Juni t 81 5 j På Högloft, Ridd, och På Högv. Prest-Ståndes Adelns Ledamöters Ledamöters vägnar vägnar A, Lantingshausen, Cuxl Fr, Ortman, På Vällofl.
Bonde »Ståndets Ledamöters Ståndets Ledamöter! vägnät vägnar And, Fredin•
Fils Mänsson, M, M. Rosbeck, Upp.
Uppläst hos Högloft. Ridd. och Ad. d. 8 Juni* -- -- Högvörd.
Prest-Ståndet d. 15 — — — Vällofl. Borgare-Ståndet d. 12 — — -- Hederv. Bonde-Ståndet d. 12 —; Riksens Högloft.
Betänkande, angående tidens bestämmande för vögsyner uti Publicationerne derom.
Ridderskapet och Adeln har,' under den 16 sistlidne månad till Utskottet remitterat ett Memorial af Herr Öfver - Intendenten P.
Tham, deruti föreslås., att uti publicationer om •vägsyner bör, utsättas dagen, samt för- eller efter - middag, då hvarje Socken bör till vägasyn sig inställa, Samt att tvänne förtroende värde åboer socknevis utväljas af Socknarna sjelfva, tili att vid vägsynerna motsvara Krono-Betjeningens anteckningar.
Vid piöfningen af det förslagj som Herr Öfver - Intendenten Tham sålunda uppgifvit, har Utskottet funnit detsamma vara så mycket mera grundadt, sem, i händelse en. bestämd tid för väg Den 8 JunK 173 Vägsyners förrättande ej blifvit utstakad, ofta skulle hända, att väglottsägare blefvo onödigtvis uppehållne, och derigenom förspillde en för Jordbruket cch de sysslor, som dermed äro förenade, dyrbar tid; i anledning hvaraf Utskottet trott sig böra tillstyrka, att uti publicationer om vägsyner borde utsättas dagen och timman, då de samma togo sin början, samt huru stor del af vägen, sorn för hvarje dag kommer att syn undergå; ^hvarjemte å näst påföljande
Söndag efter syneförrättningen borde kungöras, ej mindre hvilka vägstycken blifvit bristfälliga ansedde, än tiden inom hvilken de då anmärkte brister borde vara verkställde; roen då uti Kongl.
Instructionen af den 4 November 1734 stadgas, att vid bro- och vägsyner, jemte Krono-Eetjente, t vänne af Nämnden böra vara tillstädes, anser Utskottet den säkerhet för väglottsägarne, som uti Memorialet ‘'ynes åsyftas, vara genom detta stadgande tillräckligen bevarad; och har
Utskottet slutligen velat til lägga den vördsamma hemställan, att vägsyner och väglagning, om möjligt vore, icke utsattes på de årstider, då såning, höbergning eller skörd inträffade, hvarigenom desamma måste blifva för I/andtmannen allt för mycket betungande, utan lämpades efter de tider, då de med mindsta olägenhet kunde verkställas: dock borrie, enär, genom utskärningar eller andra tillfälligheter vägen fordrade en snar förbättring, härmed efter omständigheterna föifaras; hvilket dock till Biksens Hög - 171 Den 8 Juni.
Ständers egen pröfning vördsammeligen öfverlernrias.
Stockholm ilen i Juni l 8 » 5- Pa Hoglofl.
Ridderska- På Högvörd* Prestpets och Adelns Leda.
Ståndets I.edamöters På Vällofl.
Bonde» Uppläst hos Högloft.
Ridd. och Ad. d. 8 Juni. — — Hogvörd.
Prest Ståndet d. 15 — *— Vällofl. Borgare-Ståndet d. 12 — — Hederv. Bonde-Ståndet d. 12 Riksens Högloft.
Ständers Allmänna Besvärs - och Oeconomie - Utskotta Betänkande, i anledning af väckt fråga, om äterupplifvande af Kgl. Brefvet den 25 September 1747, angående prestanda till Bruken af «- möters vägnar A.
Lantinghsausen.
Vägnar Carl.
Fr. Ortman.
Ståndets LedanjöterS vägnar And.
Ståndets Ledamöters Vägnar Nils Mänsson.
M. M. Rosbeck. boer■ Den 8 Juni. 175 boerne d de utaf Bruks - Idkare till Skatte köpte Kronohemman.
Uti ett fran Hedervärda Bonde - Ståndet den 16 i nästlidne Maj månad till Utskottet remitteradt Memorial, har Riksdagsfullmägtigen Pehr Andersson från Södermanland hemställt, om icke, då det under den 23 September 1747 till Kongl.
Kammar - och Bergs - Colleglerna adama Kongl. Bref, hvilket bestämmer prasstanda till Bruken , af åboer å de Krono-Hemman , hvilka Bruks-Idkare till Skatte inlöst, nU mera i allmänhet synes hafva kommit i glömska, deraf sådana aborr skulle flere olägenheter tillfogas, Riksens Hös» lofl.
Ständer alltså funne för godt att hos Kongl, Majtt i underdånighet anhålla, det Högst herot de Kongl. Bref måtte till full kraft och verkan varda upplifvadt.
Utskottet får, i anledning häraf, förklara, att då Kongl.
Brefvet af den 23 September 1747 ännu länder lill efterrättelse, och det således är öppet lemnadt för hvar och en sådan åbo, att å ott och ställe göra anmälan, om han af BruksIdkaren förmenar sig hafva skett något för när; har Utskottet funnit så mycket mindre skäl tillstyrka bifall till Riksdagsmannen Pehr Anderssons ofvanberörde anhållan, som han dessutom, icke uppgifvit, om eller i hvad måtto Bruksidkare öfverträdt de uti Högstberörde Kongl. Bref gifna Nådiga föreskrifter; hvilket dock till Riksens - Deri 8 Juni. sens Högloft.
Ständers omptöfvande vördsammeligen öfverlemnas.
På Högvördiga Prestoch Adelns Ledamö- Ståndets Ledamöters På Vällofliga Borgare- På Hedervärda Bonde.?
Uppläst lios Högloft.
Ridd. och Ad. d. 8 Juni. — — Högvörd.
Prest Ståndet d. 15 — — Vällofl. Borgare Ståndet d. 15 — — — Hederv. Bonde-Ståndet d. 15 — Riksens Högloft.
Ständers Allmänna Besvärs- och Oeconomie - Utskotts Betänkande, rörande Husbehofs-Bränvins-bränningen och dermed gemenskap ägande omständigheter.
•len till Utskottet remitterade Memorial och anföranden äro följande: 1:0 Ett Dicjamen af Riks* dags” ters vägnar A.
Lantingshausen. vägnar Carl.
•Ståndets Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar O Änet.
Fredin. vägnar Nils Marisson. M. M. Rosbeck. detta ämne från de Respectiva Stan - Deri 8 Juni'. dagsmanhen Johan Magnus Wessing fran Vestmanland, rémitteradt af Hedervärda Eonde-Sraridet den ao sistlidne Mars, uti hvilket anfores, att sedan Riksens Höglofl.
Ständer', vid Urtima Riksdagen i 8 12, åt Kongl Majit ofvérlernnat bestämmandet för Husbehof» brännings - til! verkningen, och densamma, efter fö re fund ne omständigheter, men i synnerhet för befarad spannmålsbrist, blifvit ömsom tillåten oell inställd, hade Lagbrytare af sådana förhållanden , skördat en icke ringa vinst, bränvinet derefter blifvit en förut o* känd handelsvara, så i gross sorn minut, och Allmogen deraf i allmänhet fatt röna den olägenheten, att sedan Bonden af behof varit nödsakad till den Handlande försälja sitt under- några veckors lofgifven tid tillverkade ringa qvantum bränvin , hade. den förstnämnde derefter nödgats af b cdlanden dyrt återköpa det bränvin, som bonden sedermera behöfde.
Till undan rödjande hvaraf Riksdagsmannen Wessing föreslagit, att tiden för Husbehofs-bränvins - bränningen ej matte inskränkas, eller att åtmindstone vissa månader af året måtte till dess idkande bestämmas, men deremot plikten, i mån af förbrytelsen, progressift ökas för elem, sorn brände med bran vinspannor af större vidd. än den tillåtna, samt att de, som.' i skogar drifva stora lönn bran neri ef, borde' med större ansvar än Backstuguhjon, hvilka uti kok5! grytor olofiigen tillverkade bränvin} beläggas. 2io, 3:0 och 4:0 Trenne från Hedervärda Bonde - Ståndet den 29 Mars remitterade Memorial j ,2:a B.
Isbo ? 3 , 24, 178 jOen 8 Juni. yial, ingifne af Riksdagsmännen Anders Aberg fran Vesterbotten, Anders Joachimsson från ÖSstergöthland oell Petter Jernström fran Westerås 'Län, oell hvaruti nndrnges: af Aberg, att ehuru, upplåtelsen och inskränkningen af rättigheten till bränvinsbränning egentligen vore ett på Kongl. Majus pröfning, efter tid och omständigheter, beroende hushållsmål, skulle likväl, om icke allt bruk af bränvin kunde afskaffas, största nyttan vara förenad dermed, att bränvinsbränningen vore under alla årstider lofgifven, helst tillverkningens inskränkning till en viss årstid aldrig verkat brist, tnen väl ett öfverdrifvet pris pä denna vara, som dock icke hindrat behofvet och begäret deraf; och erfarenheten utvisat, att genom en sådan inskränkning icke någon besparing af sfid i det liela vunnits, emedan tillverkningen drifvits så mycket starkare under den lofgifna tiden, i synnerhet då man ej känt, huru lang tid förbudet kunde komma att rackel, och man vid dessa tillfällen alltid användt en bättre säd, än då branvins - tillverkningen varit för beständigt tillåten; hvarjemte Aberg yrkat, att i synnerhet in- och Utförsel af bränvin, samt all utländsk handel dermed, äfvensom införsel af Arrack och Runi , måtte blifva, såsom högst skadlig för Riket, a 11— varsamligen förbuden: af Anders Joachimsson, att det åsyftade goda ändamålet med de uti sednare tider skedde mångfaldiga omväxlingar af förbud och tillåtelser för bränvinsbränniugen me•ra motverkat än befrämjat allmänt väl; att fyjleri och öfverdåd aldrig skulle i Sverige hafva gatt ti fl
Den 8 Juni. *79 till ilen grail, som nu, om ej så matida krogar funnits; att många menederier och missbruk-af af edgångar samt andra rysliga brott och bedrägerier tillkommit endast för bränvinstillverknin» gens skull; att den tilltagsne och vinningslystrie lörinbrännaren, som kan äga medel att blifva förtrolig med Fiscaler och Uppsyningsman, deraf ofta torde hafva dragit en oskälig vinst,v på den gode och laglige medborgarens bekostnad; att den periodiska inskränkningen vållat, att deri bästa och till bröd mest tjenliga shelén blifvit tillgripen och förstörd genom bran vinsbränningen, på det ett större qvantum bränvin skulle i hast kunna anskaffas; att så länge ingen frihet i näringar gåfves, utan sådane lagar och Författningar funnes, sorn hvarken uti moraliskt eller physiskt afseende för sin tillvarelse ägde någon grund, men stadgade ansvar för brott, hvilka icke voro verkliga, samt satte den ena medlemmen i samhället uti tillfälle att förstöra den andra och på dess undergång rikta sig sjelf; så skulle någon rätt eller sann patriotisk anda icke kunna förväntas; och att, af dessa, med flere anförda orsaker, Riksdagsmannen Anders Joachimsson linge hemställa, det bran vinsbränningen måtte förblifva frigifven alla årstider; att införsel och förbrukande af utländska starka drycker borde förekommas, samt fylleri bestraffas, icke med penningeböter, hvilka ansåges skada de oskyldiga personerna af drinkarens familj, och föga verka till den förmögnares förbättring, utan med varningar inför Socknestämmor, stocksittning vid Guds - Den 8 Juni.
Gudstjenst och fängelse vid vattetr' och brod: —< samt af Jernström, alt allmänna bränvinsbrännings - förbud alltid skola föranleda till stegring i priset, bade på bränvin och spannmål, i anseende till den vinst lönnbrännare skulle kunna hämta, och hvarigenom de uppmuntras att betala .spannmålen ganska dyrt; att, om friheter till bränvins - tillverkning blefve tillåten for hela aret, för hvilken jordbrukare och ladugårds-ii; e som helst, emot en skälig, både personel och i u pannrynaden utsatt afgift} så förmodades, afl köparne till bränvin skulle blifva få, och försälj ningen följaktligen föga lönande, hvarigenom spannmåls - priset måste falla; att vid sådana händelser jemväl endast den slöare säden torde till bränvinsbränning användas; att i Sveriges hårda och kalla climat bruket af bränvin vore nödvändigt, särdeles under resor och körslor, äfvensom dranken för Ladugårdarne; att om än brän■vins - tillverkningen årligen icke skulle tillåtas för längre tid, än åtta månader, borde likväl bränvins-redskapens försegling, hvilken nu medför så mycken kostnad och tidspillan, icke anses nödvändig, utan böter för tillverkning under förbuden tid linnas tillräck lige att förekomma Lagens öfverträdelse; att mycket små lyftpannor, äfvensom större bränvinspannor än om 60 kannors rymd, icke borde tillåtas, samt stora brän-k seriers inrättande alldeles förbjudas; och slutligen, att, ull säkrare befordran af sedlighet, en .Författning borde utfärdas och från Predikstolarna årligen uppläsas vid Jul eller Nyårstiden, som Den 8 Junti sorn innefattade böter, ej mindre för fylleri, än för de fredsbrott, hvilka derunder kunde komma att utöfvas. 5:0 Ett af Herr Pehr Adlerheim ingifvet och den 29 Mars från Höglofl- Ridderskapet och Adeln rernitteradt Memorial, af innehåll, att alla de medel borde vidtagas, som kunde befordra den högsta möjliga Sades- och Eadugårds - afkastning, hvarigenom betydligt kunde besparas af de summor, hvilka, riu årligen utgå utur Riket för spannmål, bränvin, smör, ost, fläsk, talg och hudar; att, enär nödig tillgång för åkerbruket af gödsel icke skulle kunna erhållas, så länge bränvinsbränningen under de tider af året, då kreaturen måste födas inom hus, så borde sådan bränning för allmogen varda tillåten hvarje år, ifrån och med October till och med Maj månads slut;
att i händelse branvlns - bränningen blefve på detta sätt frigifven, så torde endast den sämre säden, med blandning af Rotfrukter, komma att dertill användas, och annat än ris och qvistar ej blifva till bränsle nyttjadt; att af den orsak, att vid denna bränningsrättighet det för Städerna erforderliga qvantum bränvin förmodades likväl icke kunna erhållas, borde för Bryggare - Embetet i Stockholm tillåtas en lika lång bränningstid som för Landet, till ett belopp af 10 ä i«,ooo Tunnor spannmåls - afverkning årligen, äfvensom. alla öfrige
Städer i Riket borde förklaras berättigade att tillgodonjuta enahanda förmån, efter folkmängden, på sätt Kongl, Torold - 183 Dm &
Juni. ordningen den 5 December 1794 föreskrefve; att den pannrymd, som nu är för Eandtmanueu tilläten, borde förblifva oförändrad, men den inskränkning göras, att mera än en panna ej finge pä hvarje egendom begagnas; att Kronan mätte få utöfva bränvinsbränning på de tider af året, som tjenligast funnes; att af detta allt den följd förmodas uppkomma, att den mesta möjliga lill särles afkastning ijenliga jord oell mark blefve upparbetad, spannmåls - produetionen tilltoge, all utländsk spannmåls införskrifvande icke mera behöfdes, och ladugårds - skötseln skulle kunna inom Sverige lemna de behof, för hvilka ett högst betydligt capital nu utginge till utländnirigar; att likväl, i den händelse
Riket något år hemsöktes med missväxt, Kongl.
Majit då skulle vara berättigad att inskränka bränvin* - bränningen till en kortare, än den äf Herr Adlerheim föreslagne, tid; samt slutligen, att Allmogen borde åtaga sig en ökad paunryruds - afgift; äfvensom att en lämplig afgift skulle af Bfyggare-Embetet i Stockholm samt öfriga Städernes invånare för brän vin sbrärin ingsta 11 igheten er laggas. 6:0
Ett af Herr Majoren och Riddaren C. G. Stjernsvärd aflåtet Mernori.al, remitterad! från Högloft Ridderskapet och Adeln den 29 Mars, och deruti, utom andra pectmomiska ämnen, rörande inskränkning af Vestgötha - allmogens rätt att drifva Gårdfarihandel, med mera, af Herr Majoren yttras, att enär bränvin hos oss vore att anse såsom ett nödvändigt ondt; så skulle en sund Den 8 Juni. sund Politik fordra, att detsamma hjördes så litet skadligt sorn möjligt vore, oell att någon oeconomisk fördel deraf matte kunna dragas; hvartill enda sattet vore, att alltid tillåta husbehofsbränning af Potatoes i stället för säd, derigenom | af den säd, som eljest skulle till bränvin användas, bespardes; att en odeciderad och ej säkert gifven husbehofs - bränning måste hafva det vådliga inflytande på Jordbruket, att en Landthushållare aldrig skulle kunna med säkerhet reglera pin Ladugård och utfodring; äfvensom, när bränvinsbranning endast på en kort tid, af några veckor, blefve tillåten, genom en forcerad bränning, alltid mera och stridare säd medtages, ä<i som skulle utgå under tillåten åtta månaders årlig bränningslid af Potatoes; meri största olyckan af bränvins - bränningsförbud vore införsel af utländskt bränvin, som då, antingen efter tillåtelse, eller genom Lurendrägeri, plägade inkomma; att, till förekommande af detta onda, förbjudas måtte, det utländskt bränvin skulle kuna finnas inom Riket, antingen på Nederlag eller under hvad annan namnrubrique som helst, och stadgas, att, på ofverträdelsen af ett sådant förbud, ej blott böter, utan ock vanhedrande straff, i synnerhet för Lurendrägeri, borde följa; att då planteringen af jordpäron vore högst förmånlig för hvarje Landtman, och fSr säkert kunde antagas, att å ett beredt och ansadt Geometriskt Tunnland jord, planteradt med fyra tunnor Potatoes, skulle kunna bergås femtio tunnor, af hvilka hvarje tunna, kokad och upplöst på det i England antagna - 3 84 Den 8 Juni. tagna saft, med imma, och tillsats äfen sjettedel? tunna kornmalt, mindst gåfve nio å tio kannor sexgradigt bränvin; sa borde husbehofsbränning af Potatoes alltid tillätas, men icke för någon annan, än den, sorn vid socknestärnma i Augusti månad bevist, det han med potatoes hade planterat ett visst stycke jord,
i man af sin bränvins - pannerymd, efter en fastställd tariff, och den, som ej vid mantalsskrifningen kunde förete ett sådant bevis , borde ej få blifva för rättighet till husbebofs bränning antecknad; att om, på detta sätt, fem sjettedrdar af den säd, som eljest skulle till bränvins - branning medtagas, blefvo besparde, och alle hushållare af egen product linge nödigt bränvin till sitt husbehof och drank till sina Ladugårdar; skulle, efter Herr Majorens förmodan, Jordbruket så förkofras, och sades-tillgången i Biket inom få år så förökas, att detsamma, i afseende på denna nödvändighetsvara, kunde blifva af utländnirigarne alldeles oberoende; att, till hämnande af fylleri och andra laster, alla slags krogar borde alskaffas och arbetshus-inrättningar göras,; att hranvinshränning af Potatoes eller rotter borde utgöra en med Landtbruket oföränderligen förenad näringsrättighet, hvilken, uti ingen händelse., skulle genom författningar inskränkas, men sorn borde bestämmas i mått af den Jordrymd hvarje Landtbrukare hade med rotter planterad; att af Legeringens omsorg borde bero, ätt endast då säkra tecken tili sädesbrist förekom me, eller då spannmålspriset uppstege till en viss högd, på längre eller kortare tid inskränka - Den 8 Juni. lea branvinsbränning af säd, och att ej, förr än bristen blefve än mera tryckande och spannmålspriset uppstigit till ännu högre belopp, tillita införsel af utländsk spannmål, hvilken likväl i alla tider borde vara belagd med en sa hbg tull, att den cj nedtryckte afsättningen af Landets egen spannmål, eller tvingade piiset deraf under verkliga produetionskpst naden; att Riksens
Ständer borde så reglera den blifvande afgiften till Kronan for brunvinsbränningen, att densamma fullt svarade emot livad sorn förut genom en sådan, afgift ansetts kunna inflyta, och att således, under bränvifisbränningens fortfarande af rotter, äfven da densamma af säd kunde blifva inskränkt, Kronans inkomst derigenom måtte fullt bibehållas och icke, såsom förr skall skett, försvinna; samt att, till Kongl.