Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Inom tre dagar efter de frister, som för fordringsanspråkens styrkande äro utstakade, vare referenten pligtig att, för öfverläggning om ackord, genom domstolens sekreterare sammankalla alla borgenärer, hvilkas fordringar blifvit styrkte och beedigade eller, på sätt ofvan är sagdt, tills vidare erkände.
Genom tillkännagifvande i tidningarne och uti kallelsebrefven varde sammanträdets ändamål uppgifvet. 505.
På dag, timma och ställe, som af referenten blifvit bestämda, ege, under hans ordförandeskap, sammankomsten rum; de i föregående artikel oraförmälde borgenärer instäile sig der (s’y presenteront) personligen eller genom behörigen befullmägtigade ombud.
Konkursgäldenären varde jemväl kallad till delta sammanträde, och åligge honom att, derest han på fri fot vistas, personligen tillslädeskomma.
Endast i det fall att referenten godkänt af gäldenären uppgifvet förfall, må det vara denne tillåtet att ställa för sig befullmägligadt ombud. 506.
För de församlade borgenärerne aflägge sysslomännen berättelse öfver konkursmassans ställning, öfver de åtgärder och formaliteter, som blifvit verkställde och iakttagne, och varde gäldenären häröfver börd.
Sysslomännens berättelse, utaf dem underskrifven, varde till referenten öfverlemnad, hvilken det åligge, att till protokollet anteckna, hvad vid sammanträdet blifvit anförd t och beslu tadl. 2:dra Sect.
Om ackordet. §. 1.
Om ackordsaftalets ingående.
' 507.
Derest icke ofvansagde formaliteter blifvit iakttagne, må ej något ackordsaftal emellan de tillstädeskomne borgenärerne och gäldenären (entre les creanciers deliberanls et le debileur failli) kunna öfverenskommas.
Häfver icke så stort antal borgenärer, att de utgöra majoritet och tillika innehafva tre fjerdedelar af styrkte och beedigade eller tills vidare erkända fordriogsbelopp, till ackordsaftalet samtyckt, vare detta ogiltigt. 508.
Borgenärer, som hafva inteckning, pant eller laga förmånsrätt, må icke för sålunda försäkrade fordringar deltaga i beslut och omröstning om ackords-afhandlingen, derest de icke intecknings-pant eller förmånsrätten sig afsäga.
Rösta de, varde det ansedt som en sådan afsägelse. 509.
Kommer ackordsaftal till stånd, varde det genast, förrän sammanträdet upplöses, underskrifvet.
Har borgenärcrnes majoritet dertill samtyckt, men innehafva dessa ej, på sätt förut sagts, tre fjerdedelar af fordringsbeloppet, eller tvertom hafva 62 Kongl. Maj:ts Nåd.
Skrifvelse, N.-o 10. de bifallande väl fordringar till sådant belopp, men utgöra icke majoritet, varde då öfverläggningarne uppskjutne allra högst åtta dagar, och de vid första sammanträdet fattade'besluten håfve ingen verkan. 510.
Har gäldenären blifvit sakfälld och dömd för bedrägligt förhållande (eller efter andra och högsta strafifbarhetsgraden), må något ackord icke kunna afhandla».
Har ransakning emot gäldenär för bedrägligt förhållande blifvit anställd, varde borgenärerne sammankallade för att afgöra, huruvida de förbehålla sig rättighet, att, i fall af gäldenärens frikännelse, derefter öfverlägga och besluta om ackord; dock må uppskof endast kunna beslutas af sådan majoritet, som i art.
507 beslämts.
Nu har uppskof i laga ordning blifvit öfverenskommel lills efter gäldenärens frikännelse; gälle då för öfverläggningarne derefter om ackordet ofvan föreskrifne formaliteter och stadganden. 511.
Har gäldenären blifvit sakfälld och dömd för »vårdslöst» förhållande (eller efter första och lägsta s
Ira liba rh e tsgra d c n ), må sådant icke utgöra något hinder för ackords-öfverenskommelse.
Är åtal emot gäldenären anstäldt för »vårdslöst» förhållande, vare det likaledes borgenärerne obetaget alt öfverläggningarne om ackord uppskjuta lill dess dom fallit, med iakttagande af de föreskrifter, som i art.
110 stadgade äro. 512.
Hvarje borgenär, den der berättigad varit, alt i beslutet om ackord deltaga, eller hvars rättighet dertill är vorden sedermera erkänd, håfve ock rätt att hos handelsdomstolen sådant beslut klandra.
Den slikt klander anställer, anföre i sin skrift skälen derför, och lillkännagifve inom åtta dagar efter ackordets afslutande för sysslomännen och gäldenären sin klandertalan vid äfventyr att annars icke varda hörd; kalle ock då sysslomän och gäldenär, alt å klandret svara vid handelsdomstolens första derefter inträffande session.
Nu har blott en syssloman blifvit förordnad, och vill han ackordsaftalet klandra, begäre då, att ny syssloman må utses, och åligge honom, att emot den förordnade nye sysslomannen iakttaga de formaliteter, som ofvan stadgade äro.
Har det anställda klandret sammanhang med andra frågor, hvilkas afgörande icke tillkommer handelsdomstolen, uppskjule då denna sitt utslag, tills dessa frågor afdömde blifvit, och ålägge ho nom, som klandertalan väckt, alt, inom viss utsatt lid, berörde frågor vid behörig domstol anhängiggöra och deröfver bevis till handelsdomstolen ingifva. 513.
Ackordsaftal vare kraftlöst, derest det icke af handelsdomstolen fastställes.
Sådan fastställelse (homologation) meddele domstolen uppå yrkande af den part, som aftalet först anmäler; dock må domstolen ej öfver sådan anmälan beslut fatta, förrän den frist af åtta dagar förliden är, hvilken i föregående art. utstakas.
Har, under sagde frist, klander anställts, döme domstolen i ett och samma utslag både öfver klandret och fastställelsen.
Pröfvar domstolen det anställda klandret vara på laga skäl grundadt, afkunne domstolen då det utslag, att ackordet är upphäfdt samt utan verkan för hvar och en, hvars rätt det angå kan. 514.
I alla frågor om fastställelse af ackord eller klander deremot, åligge refe renten att utlåtande afgifva öfver konkursmålets karakter och ackordsaftalets behörighet (admissibilité), och må handelsdomstolen icke besluta, förr än sådant yttrande afgifvet är. 515.
Hafva ofvan stadgade föreskrifter icke blifvit iakttagne, eller synas så beskaffade, ifrån det ailmännas eller borgenärernas intresse hämtade, bevekelsegrunder förekomma, de der ackord hindra, ege domstolen fastställelse derå vägra. § 2.
Om ackordets verkningar. 516.
Ackordsaftalets fastställelse håfve förbindande kraft för alla borgenärer, uppgifne eller icke, antingen de hafva bevakat och styrkt sina fordringar eller ej, och Kongl. Maj:ts Nåd.
Skrifvelse, N:o 10. 63 jemväl för sådane, som utom Frankrikes fasta land hafva hemvist, likasom ock för dem, hvilka, enligt art.
499 och 500, tills vidare fått borgenärstalan sig medgifven, hvad helst belopp än genom slutlig dom kan varda dem tillagdt. 517.
Genom ackordsfastställelsen varde samtlige borgenärerne bibehållne vid den hypotheksrätt, hvilken de, medelst den enligt 3 § 490 art. tagna inteckningen, förvärfvat i gäldenärens fasta egendom.
För sådant ändamål åligge sysslomännen, att i intecknings-protokollet låta införa ackordsfastställelse-utslaget, derest icke annorlunda genom sjelfva ackordsaftalet blifvit beslutadt. 518.
Sedan fastställelse-utslaget blifvit afkunnadt, må ej något klander, yrkande ackordsaftalets ogiltighet och upphäfvande, upptagas, så vidt icke sådant klander åberopar efter fastställelse!! upptäckt svekligt förhållande af gäldenären, antingen genom undandöljande af tillgångar (diminution de 1’actif) eller falskeligen uppgifna skulder (éxaggeration du passif). 519.
Ilar fastställelse-utslaget vunnit laga kraft, upphöre genast sysslomännens förvaltning.
1 närvaro af referenten afgifve sysslomän då till gäldenären slutlig redogörelse, hvilken af denne påskrifves, sedan han deraf tagit kännedom och haft tillfälle göra sina anmärkningar; likaledes öfverlemne de till honom samtliga konkursboets tillhörigheter jemte alla böcker, handlingar och papper, hvaröfver gäldenären gifve sysslomännen bevis, med godkännande af deras förvaltning.
Referenten upprätte protokoll öfver hvad sålunda vid sammanträdet blifvit gjordt och anfördt, och upphöre dermed hans befattning såsom föredragande i konkursmålet och massans öfvérförvaltare.
Uppstår tvist emellan sysslomännen och gäldenären, döme deröfver handelsdomstolen. , § 3.
Om ackordets upphäfvande eller återgång. 520.
Varder ackordsaftal upphäfdt, antingen på grund af svek, upptäckt efter dess ingående, eller till följd af fallen dom, hvarigenom gäldenären efter lästställelsen dömts till ansvar för bedrägligt förhållande, vare alla löftesmän för gäldenärens uppfyllande af ackordsvilkoren befriade från deras ingångna förbindelser.
Fullgör gäldenär icke ackordsvilkor, må påstående om ackordsaftalets återgång emot honom vid handelsdomstolen kunna väckas, hvilken dock icke må i frågan döma, utan alt gäldenärens löftesmän blifvit hörde eller bevisligen kallade.
Upphäfver domstolen ackordsaftalet; vare dock löftesmännen derigenom icke befriade från den större eller mindre ansvarighet, de för ackordets fullgörande sig iklädt. 521.
Har, efter ackords fastställelse, åtal blifvit anstäldt emot gäldenär för bedrägligt förhållande, och han i förvar eller allmänt häkte insatt, må handelsdomstolen sådana åtgärder kunna föreskrifva, som den till borgenärernas säkerhet pröfvar nödige.
Dock upphöre dessa åtgärder genast från den dag, åklagaremakteu förklarat, att anledning icke förekommer att åtalet fullfölja, eller gäldenären, anklagad, blifvit från åtalet frikänd. 522.
Varder för handelsdomstolen företedt utslag, hvarigenom gäldenär blifvit till ansvar för bedrägligt förhållande fälld, eller har domstolen, genom dess eget utslag, dömt, att ackordsaftal skall upphäfvas eller återgå, förordne då å nyo referent i konkursmålet och en eller flere sysslomän.
Dessa sysslomän åligge: att låta försegla gäldenärens tillhörigheter och böcker m. m., om de finna det nödigt; 64 Kongl. Maj:ts Nåd.
Skrifvelse, N:o 10. att, med fredsdomarens biträde, utan dröjsmål skrida lill genomgående och jemförande af samtliga gäldenärens tillgångar, papper o. s._v., enligt den förut upprättade förteckningen, och att till denna göra sådana tillägg som saken föranleder; att upprätta ny fullständig redogörelse för tillgångar och skulder; och att genast låta offentligen anslå och i de derför utsedda tidningarne offentliggöra, • jemte utdrag af domstolens för dem utfärdade sysslomanna-förordnande, kallelse till borgenärerne, alt sist inom tjugo dagar förete och styrka deras fordringar, hvilken kallelse ock varder utaf domstolens sekreterare till dem skriftligen utfärdad, i öfverensstämmelse med art.
492 och 493. 523.
Utan tidsutdrägt varde derefter, i enlighet med hvad i nästföregående art. stadgadt är, fordringsauspråkens bevisning företagen, hvarvid likväl ny granskning af sådana fordringar icke må ega rum, som förut blifvit godkända och beedigade, dock utan hinder för förkastande eller nedsättning af fordringsanspråk, som kunna hafva blifvit helt och hållet eller till en del godlgjorde. 524.
När förenämnde åtgärder försiggått, sammankalle sysslomännen genast, der nytt ackord icke mellankommit, borgenärerne, att yttra sig öfver sysslomannens bibehållande eller förordnandet af nya.
Någon utdelning må icke beslutas, förrän, till bevarande af nya tillkomne borgenärers rätt, den frist förlupii, hvilken uti art.
492 och 497 är vorden stadgad för utom Frankrikes fasllands-område hemvist ägande borgenärer. 525.
Aftal och åtgärder, ingångne och vidtagne utaf gäldenär efter ackordslastställelsen, men före upphäfvandet eller återgången utaf denna, vare icke ogiltighetsoch återgångs-talan underkastade, derest de icke svikligen skett till förfång för borgenärernes rätt. 526.
Borgenärer, hvilkas fordringar äro äldre än det upphäfua eller återgångna ackordet, återinlräde uti alia deras rättigheter emot gäldenärens person, men till konkursboets tillgångar hafva de blott rätt i förhållande till sådant belopp af deras styrkta och godkända fordringar, som, efter erhållne utdelningar, slår åter att gälda.
Hvad i denna art. stadgadt blifvit, galle äfven i det fall, att, utan upphäfvande eller återgång af ackordsaftalet, gäldenären råkar i nytt obestånd och för andra gången varder i konkurstillstånd försatt. 3:dje Sect.
Om nfslutande af konkurs för bristande medel. 527.
Hafva före ackordsfastställelse eller inträdandet af borgenärernes bolagsförening (1’Union), vid hvilken tidpunkt af konkursen som helst, konkursåtgärderna måst inställas för bristande tillgångar till derför nödiga utgifter, må handelsdomstolen, efter inhämtadt yttrande af referenten, kunna, jemväl å embetets vägnar, hesluta oeh afkunna: att vidare behandling af konkursmålet upphörer.
Har sådant utslag blifvit fälldt, medföre det den verkan, att hvarje borgenär åter inträder i utöfningen af sin enskilda rätt emot gäldenären, så emot person som emot egendom ; dock må verkställighet af slikt utslag hvila, tills en månad efter afkunnandet förflutit. 528.
Gäldenären, eller eho saken rörer, vare ohetaget, att, under den i nästföregående art. utstakade tid, hos handelsdomstolen begära återkallelse utaf beslutet om konkursens afslulande; dock åligge den, som sådan återkallelse söker, att antingen styrka, det tillräckliga tillgångar finnas för konkursmålets fortsatta behandling, eller ock att derför nedsätta hos sysslomännen så stort belopp, som pröfvas nödigt.
De kostnader, som för konkursboet uppstått lill följd af de åtgärder, som i kraft utaf föreskrifterna - Kongl. Maj:ts Nåd.
65 terna i nästföregående art. kunna blifvit vidtagne, vare ock sökanden pligtig att på förband godtgöra. 4:de Sect.
Om borgenärernes b o lags förening (de 1’union des creanciers). 529.
Är ackordsaftal icke kommet till stånd, träda borgenärerne, utan någon öfverenskommelse sig emellan, blott till följd af sakens natur, till hvarandra i ett förhållande af bolagsförening.
Referenten åligge då, att skyndsamt inhemta deras yttrande så väl öfver hittills förordnade, sysslomannens förvaltning, som huruvida de anse dessa Jiöra bibehållas eller andra i deras ställe utses, Vid detta sammanträde hafva äfven pant-, intecknings- och laga förmånsrätts-innehafvare rösträttighet, och referenten tage till protokoll hvad borgenärerne yttrat; detta protokoll ingifve referenten derefter till domstolen, hvilken, efter inhemtande derutaf, besluter, såsom i 462 art. säges.
Har domstolen icke bibehållit de förut förordnade sysslomannen i deras befattning, utan nya utsett, aflägge de förra för de sednare, uti referentens närvaro, redogörelse för deras förvaltning. 530.
Borgenärerne varde jemväl hörde, om och huruvida understöd utaf konkursboets tillgångar må tilldelas gäldenären.
Har flertalet af borgenärerne sådant understöd tillstyrkt, ege syssloman att föreslå beloppet och referenten att detta bestämma.
Uti hvad referenten sålunda bestämt må ändring kunna sökas hos domstolen, dock endast af sysslomännen. 531.
Har handelsbolag råkat i konkurs, må borgenärerne kunna medgifva en eller flere af bolagsmännen ackords-förmån.
Har sådant ackord blifvit afslutadt, förblifve icke desto mindre bolagets gemensamma tillgångar under borgenärernes förvaltning, hvilken dock icke må sträcka sig lill enskild egendom, tillhörig de bolagsmän, med hvilka ackordet blifvit träffadt, och hvad dessa i aftalet utfästat sig, att till borgenärerne erlägga, må icke utgå af gemensamma konkursboet, utan blott af deras enskilda tillgångar.
Den bolagsman, som ackord slutit, vare från all solidarisk ansvarighet fri. 532.
Syssloman vare berättigade att tala och förvalta å konkurs-borgenärernes vägnar, och åligge dem att påskynda utredningen och fordringarnes betalning; borgenärernc dock obetaget, att uppdraga sysslomännen fortsättning af gäldenärens rörelse.
Besluta borgenärerne att gifva sysslomännen sådant uppdrag, bestämme de då uti beslutet jemväl tid och omfång- för uppdraget samt huru stort belopp af reda penningar sysslomännen, för nödiga utgifter i och för rörelsen, må kunna hafva hos sig innestående: sådant beslut ege ej kraft, derest det icke blifvit fattadt i referentens närvaro och samtyckt utaf | af borgenärerna, så till antal som fordringsbelopp.
I beslutet må borgenär af skiljaktig mening, och jemväl gäldenär, kunna hos domstolen ändring söka, genom hvilket klander beslutets verkställighet dock icke må hindras. 533.
Föranleda sysslomannens åtgärder i och för rörelsens fortsättning sådana förbindelser, som öfverstiga konkursboets tillgångar, vare blott de borgenärer, som deltagit i beslutet om rörelsens fortsättning, personligen ansvarige utöfver deras andelar i tillgångarne, likväl blott inom gränsorna för det gifna uppdraget; och drabbe dem sådan ansvarighet pro rata efter fordringsbeloppen. 534.
Syssloman vare pligtige, likväl under referentens tillsyn, att påskynda försäljningen af konkursboets fasta egendom, varor och lösören, och att boets fordringar indrifva och dess skulder betala, utan att de hafva nödigt att dervid tillkalla gäldenären.
Prot. 48S3 & 4854. 4 Sami. 4 Afd. 6 Häft. 9 66 Kongl. Maj:ts Nåd.
Skrifvelse, N:o 40. 535.
Syssloman håfve makt, all, när de sialia sig lill efterrättelse föreskriflerne i 487 art., ingå förlikning i alla tvisler rörande rättsanspråk, tillhörige konkursboet eller emot detsamma, och må icke gäldenärs klander utgöra något hinder emot sådan förlikning. 536.
Referenten vare pligtig att, under, den tid konkursboets utredning sålunda fortgår, sammankalla borgenärerne minst en gång under första året, och äfven under de påföljande åren, om anledning dertill förekommer.
Vid sådana sammanträden aflägge sysslomännen redogörelse för deras förvaltning, och kan då jemväl fråga upptagas om deras bibehållande i svsslomansbefattningen eller om förordnande af nya, på sätt i art.
462 och 529 stadgadt är. . . / 537.
Nu är konkursboets utredning slutad och tillgångarne utdelade; sammankalle då referenten borgenärerne, och varde äfven gäldenären behörigen kallad; sysslomännen aflägge vid delta sista sammanträde slutlig redogörelse; borgenärerne gifve ock utlåtande, öfver huruvida gäldenären är ursäktlig (excusable) eller icke'; hvad då borgenärerne hvar och en yttra, tage referenten till protokollet.
Med åtskiljandet af detta sammanträde väre äfven borgenärernes bolagsförening upplöst. 538.
Referenten ingifve lill domstolen protokollet, upptagande borgenärernes utlåtande öfver gäldenärens ursäktlighet eller icke, beledsagadt utaf eget yttrande öfver konkursens karakter och förhållanden, hvarefter domstolen afkunnar sitt utslag, huruvida gäldenären är ursäktlig eller icke. 539.
Har domstolen förklarat gäldenär icke ursäktlig, inträde då borgenärerne i full utöfning hvar för sig utaf deras rättigheter och anspråk, så väl emot hans person som hans egendom.
Är han vorden ursäktlig förklarad, vare då fri från alla anspråk utaf konkursborgenärerne emot hans person, och håfve desse endast makt att emot hans egendom göra deras rätt gällande, dock med de undanlag, som i särskilda lagar utstakas. 540.
Ursäkllige må icke kunna förklaras gäldenärer, sakfällde för bedrägligt förhållande, stellionatärer eller personer dömde för stöld, försnillningar, missbrukadt förtroende, och ej heller allmänna medels förvaltare. 541.
Ansökning om beneficium ccssionis bonorum utaf handlande må icke kunna upptagas.
KAP. Xll.
Om olika slag af borgenärer och deras räll. lista Sect.
Om med-ansvarige och löftesmän. 542.
Rorgenär, den der innehafver förskrifningar, undertecknade, endosserade eller försedde med solidarisk betalningsförbindelse utaf gäldenären eller andre med-ansvarige, som också befinna sig i konkurstillstånd, vare berättigad alt bevaka sitt fordringsanspråk i samtlige konkursmassorna, och att mot dem göra sin rätt gällande till förskrifningens fulla betalning. 543.
För verkställde utdelningar å sådan, i flere konkursbon bevakad, fordran, må icke något utaf dessa bon kunna väcka ersättningstalan mot ett eller flere utaf de andre, förutan i den händelsen, att ifrån samtlige konkursboen erhållne utdelningar öfverstiga fordrans belopp till hufvudstol, räntor och omkostnader, i bvdken händelse det Kongl. Majits Nåd.
Skrifvelse, Ako 10. 67 utbetalda öfverskottet återgår till den af dc med-ansvarige, för hvilken, efter förbindelsernes ordning, de öfrige äro löftesman. 544.
Har borgenär, innehafvare af förbindelser, för hvilka konkursgäldenär och andra häfta solidariskt, före konkursen förskottsvis erhållit afbetalning å sin fordran, ina sådan fordran endast med afdrag utaf förskottet godkännas i konkursen, och ege han att, för hvad utur konkursboet icke kan blifva guldet», bålla sig till med-ansvarig eller löftesman.
Har med-ansvarig eller löftesman gjort sådan afbetalning^ vare han berättigad, att i konkursboet såsom fordran bevaka allt hvad han 'för konkursgäldenären uthetalt. 545.
Har konkursgäldenären träffat aftal om ackord, vare det oaktadt borgenär berättigad, att för hela sin fordrans belopp göra sin rätt gällande mot gäldenäreus med-ansvarige. 2:dra Sect.
Om borgenärer, som innehafva pant eller laga förmånsrätt i lösören. 546.
Borgenär, som häfver laggild säkerhet i pant för sin fordran, vare endast förbe hållsvik upptagen i förteckningen öfver konkursboets fordringsegare. 547.
Panter må sysslomännen, med referentens tillåtelse, när som helst återlösa lill förmån för konkursboet, mot betalning af den gäld, hvarföre de häfla. 548.
Har pant icke blifvit af syssloman återlöst, utan är densamma vorden af borgenär försåld för belopp, det hans fordran öfverskjuter, uppbäre dä sysslomän öfverskottet; uppgår försäljningssumman deremot icke" lili fordrans belopp, vare borgenär berättigad att för bristen erhålla utdelning i konkursboet såsom vanlig borgenär. 549.
Arbetare, använde af gäldenären, ege för innestående arbetslön under den månad, som konkursens öppnande föregick, laga förmånsrätt inom samma klass, sorn civil-lagen lili ari.
2101 förunnat tjenstehjon.
1 samma klass åtnjute ock kontorsbetjening laga förmånsrätt för innestående lön under de sex månader, som konkursen föregingo. 550.
Den laga förmåns- och \indikations-rätt, som civil-lagen uti 4 mom.
2102 art. förunnat säljare af husgeråd, ege vid konkurs icke rum. 551.
Sysslomän framlägge för referenten de borgenärers skäl, hvilka laga förmånsrätt i konkursboets lösa egendom påstå, och anordne han, om skäl dertill förekomma, å först inflytande medel godlgörandel utaf sådana fordringar.
Bestrides påstådd laga förmånsrätt, afgörc handelsdomstolen tvisten. 3:dje Sect.
Om intecknings- och laga för måns-rätts innehafvares rätt till fasta egendomen. 552.
Sker utdelning af fastigheternas försäljningssummor före eller liktidigt med utdelningen af lösa egendomens försäljningsbelopp, ege intecknings- och laga förmånsrätts innehafvare, som vid utdelningen af fasta egendomens influlne försäljningspris icke njutit full betalning, att för deras återstående fordringar taga Utdelning jemte de oprioriterade borgenärer ne och i samma förhållande som desse, derest de sina fordringar , styrkt och beedigat, såsom ofvanföre är sagdt. 553.
Sker, förr än fasta egendomens försäljningssumma varder utdelad, en eiler flera utdelningar utaf för försåld lösegendom inllutne medel, ege intecknings- och laga förmånsrätts innehafvare att uti dessa sednare utdelningar deltaga i förhållande till hela beloppet af deras fordringar, dock med de förbehåll, som här nedanföre stadgas. 68 Kongl. May.ts Nåd.
Skrifvelse, N:o iO. 554.
Nu har försäljning af fastigheterna försiggått, och är prioritetsordningen emellan intecknings- och förmånsrätts-egande borgenärer vorden bestämdt utstakad, tage då de ibland desse, som för sina fordringar blifvit till fulla beloppet hänvisade å fastigheternas försäljningssumma, utdelning och betalning utur denna, efter afdrag af hvad de utaf försålde lösörebeloppet förut uppburit;'hvad sålunda är vordet å fastighetsförförsäljningssumman afdraget, gånge åter till utdelning emellan de oprioriterade borgenärerne. 555.
Med inteckningshafvare, sorn blott för en del af deras intecknade fordringar kunna blifva godtgjorde utur fasta egendomens försäljningssumma, förfares på det sätt: att deras rätt till ytterligare utdelning utur den försålda lösegendomen bestämmes i samma förhållande, som de oprioriterade borgenärernes, men efter afdrag af det fordringsbelopp, för hvilket de genom utdelning utur fasta egendomens försäljningspris varda godtgjorde.
Hafva de génom föregående utdelningar af lösa egendomens försäljningsmedel redan uppburit högre belopp, än hvad sålunda bestämts böra dem tillkomma, varde öfverskottet innehållet å den utdelning, de från fasta egendomens försäljningsbelopp hafva att undfå, och komme detsamma oprioriterade borgenärerne till godo. 556.