Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sålunda, oin bruket från andra länder i någon mou kunde i Piikets mest befolkade och odlade provincer tagas till eftersyn, kunde det samma ingalunda gälla för de nordliga tracterna, der förhållandet skiljer sig så betydligt, att t. ex. landsvägen framgår ofta hela milen och derutöfver, ulan att omgifvas af knappt något spår efter men nisko-' handen, och der afståndet emellan häcktet, som innesluter brottslingen, och Tings-slället, hvarest han skall förhöras och dömmas, är mångfaldigt större, än i de tätare hehodda orterne; andra betydliga olikheter och svårigheter att förliga.
Men då likväl förslaget var af sådan vigt, att ull möjlig åtgärd borde lemnäs till utredande af dess användbarhet äfven i Sverige, serdeles som den, redan år 1823, anmärkta betydliga kostnaden genom fångskjutsen ännu mera påkallade Rikets nu församlade Ständers uppmärksamhet, sedan Kongl. Maj:ts Nådiga proposition om Statsverkets tillstånd och behof utvisade, att kostnaden för fångskjutsen och underhållet år 1826 öfverstigit det vid senaste Riksdag gjorda anslaget med icke mindre än en summa af 110,749 R-‘dr 3o sk. 3 r:st., så ansåg, vid ett slikt förhållande, Hr Grefven, att vördsam hemställan borde göras, 0111 icke Rikets Ständer skulle genom un - aa Bil. t.
Bes v. och Oecon.
Bet:dc. N.o 3c. derdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t anhålla, det Hans Maj:t täcktes låta med det föreslagna nja fångföringssättet anställa rön, och för sådant ändamål anbefalla vederbörande autoriteter, att i detta granlaga och magtpåliggande amne inkomma med alla de underdåniga uppgifter och yttranden, som kunde i Nåder pröfvas erforderliga, för att utgöra nödig ledning och grund för det förslag, om hvars upprättande Kongl. Majrt sedan torde i Nåder meddela Dess befallning; hvarefter och sedan förslaget undergått Nådig granskning, Kongl.
Majrt torde förordna om anstalters vidtagande, att inom någre af Rikets tätast befolkade provincer, under föreskrifna försigtighetsmått, till fots transportera fångar, till en början sådana, hvilkas förbrytelser vore af mindre grof beskaffenhet, och genom hvilkas möjligen inträffande rymning allmänna säkerheten skulle mindre äfventyra; förmodande Grefven likväl, alt farhågan i det hänseendet blefve mindre, i samma mon som fångarne, trötte af gåendet om dagen, skulle sakna förmågan att nattetiden göra försök att undkomma; äfvensom att den mödosammare vandringen tili fots skulle jemväl medföra den fördel, att kringvandrande personer icke, såsom hitintills inträffat, skulle söka utvägen att, i egenskap af lösdrifvare, varda till deras aflägsna hemort medelst fångskjuts beqvämt forslade.
Bil. t. Bcsv. och Oecon.
Grefven, som hyste den öfvertygelsen, att de försök, Kongl. Maj:t kunde i Kader finna för godt i afseende på det gjorda föislaget låta anställa, skulle säkrast leda lill upplysning derom, huruvida det ifrågavarande nya fångförings-sättet blefve möjligt och framför det nu brukliga egde företräde; äfvensom huruvida det, en gång med fördel användt inom några provincer, mätte efter hand kunna utsträckas lill begagnande i flera och måhända de fleste om ej alla orter af Riket , trodde tillika för sin del böra i sammanhang dermed vördsamt föreslå, att, i händelse Rikets Ständer beslöto om det projecterade försöket göra underdånig framställning, Ständernas underdåniga skrifvelse måtte tillika innehålla den hemställan: att, i afseende på sådane till fästningsarrest dömde personer, hvilka efter utstådt fängelsestraff borde ställas på fri fot, men belunne sig från hemorten och tillfället till deras laga näringsfång så aflägsnade, alt de, under den långa vandringen, vanligen i utbloltadt tillstånd, funne sig frestade och kanske nödsakade alt antingen genom tiggeri eller nya brott söka åtkomma det oumbärliga, den utvägen måtte vidtagas, att de från fängelset förpassades att åtfölja fångtransporten under bevakning till hemorten; med iakttagande dervid, att af den ådömde fän - 24 Bil. t. Besv. och Occon.
Utsk. gelsetiden borde afräknas så mångå dagan, sorn för deltagandet i fångtåget åtginge, emedan i annat fall straffet biefve olagligen ökad t.
Ut supra Ex Protocollo, C. G. Grip. Utdrag af Protocollet, hållet uti liikets Höglofl.
Ständers Allmänna Besvärs och Oeconomie-Utskotts Plenum, vid Lagtima Riksdagen istockholm, den 17 Januarii 1829. S. D. Herr Friherre Cederström, Jacob, förklarade, .att Herr Friberren för sin del ansåge nödigt, att Utskottets framställning, i afseende på fångvagnars anskaffande på Statens bekostnad, borde med Stats-Utskottet communiceras, oell begärde, alt denna tanka, såsom Herr Friherrens reservation, skulle den afgående skrifvelsen lill Rikets Höglofl.
Ständer få åtfölja.
Ex Protocollo, C. G.
Grip. STOCKHOLM, P. A. Norstedt &
Söker, 182g.
Betänkande, i anledning af väckta frågor om arbetscommenderingars upphörande, m, m. Hederv.
BondeStåndet har, tinder den 1 sisth December, till Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottet remitterat ett Memorial af Riksdagsfullmäktigen Eric Persson från Gefleborgs Län, deruti han, jemte anmälan, att han, redan vid 1823 års Riksdag, fastän förgäfves, sökt fästa sina Medbröders uppmärksamhet på de olägenheter, som roteringsskyldige tillskyndas, genom de täta arbetsbiträden, hvartill deras Soldater beordras, å nyo framställt de svåra följder, som genom dylika commenderingar, isynnerhet till Götha Canal, förmenas uppkomma; och hvarvid Eric Persson dels åberopat, hvad af honom vid nyssnämnde Riksdag i detta alseende Bihang till R, S, Prot, 18*8 och 18*9, 81 de Sami. t 5:e Hit g Bcsv. och OeCon.
Bet de N.o 3 > < blifvit anfördt, dels ock, till ytterligare styrka för Motionen, andragit, att i Helsingland Soldaten vanligtvis tilldelas viss jord af utmarken att odla, hvilket i en så ouppodlad och folkfattig province af behof vet påkallas; att deremot en ung och rask karl icke numera, såsom tillförene, innan de täta arbetscommenderingarne voro kände, skall kunna räkna på tillfälle och tid till den emottagna jordens uppodlande för sin, samt stundom jemväl för hustrus och barns bergning, och att karlen derföre, på Rotehållarens bekostnad, måste söka sin bergning uti en, till Öfverdrift uppjagad, .lega.
1 anseende till hvilket allt Eric Persson nu föreslagit och yrkat, att arbetscommenderingarne må helt och hållet upphöra, eller åtminstone inskränkas, eller att, i fall intetdera kunde beviljas, om någon Soldat under Canal-arbete blefve så skadad, att han till vidare krigstjenst vore oduglig, Roten då måtte under någon, emot den uppjagade legan svarande, lämplig tid få utan afgift vara vacant, samt att dessutom en sådan karl skulle af CanalDirectionen hugnas med underhåll, lämpadt efter den honom drabbade större eller mindre skada.
Uti denna Motion har äfven Carl Henricsson Bergman, från Gefleborgs
Län, sig ferenat3 med anförande, att, då icke mindre Btsv. och Occoh.
Sn 6 eller 7 Soldater från Helsingland blifvit under Canal arbetet sistlidne sommar så illa skadade, att Rotehållarne varit nödsakade anskaffa andra i stället , det Vore af högsta vigt, alt ett sådant ondt bletve förekommet, helst, om än medborgaren ieke finge undandraga sig att bidraga, då det gälde Inrättningar för Slatens räkning, hans f-N gendoin och krafter icke bebÖfde för enski!d* ta företag uppoffras; hvarföre ock Bergmon yrkat, att arbetscommenderingar ör enskildta Bolag måtte upphöra, men att, örn sådant icke kunde ske, Bolagpn åtminstone måtte åläggas ansvara både Hotehållaren och Sol
BondeStåndet sig m< d Bergman förenat.
Vidare har Goran Andersson från Vesterås
Län, med hvilken flere af det Hedei V, Ståndet instämt, uti Memorial, som Ståndet den 12 sistl.
December till detta Utskott öfVerlemnat, föreslagit, att manskapet vid arbetscommenderingar må tillgodonjuta slitningspenningar för nyttjandet af egne arbetskläder, under commenderingstiden, beräknade likasom för marcher, äfvensom ock, att icke allenast Soldat, som under Canalar— bete så skadas, att han icke vidare förmår bestrida kronans tjenst, må försäkras om tö 4 Besv. och Oecon. tillräcklig pension, utan ock, att Bolaget må åläggas, att till Enka efter Soldat, som under sådant arbete genom vådlig händelse mist sitt lif, meddela någon gralification.
Sedermera har Utskottet ifrån Höglofl, Ridderskapet och Adeln emottagit Remiss, under den 29 nasti.
December, af Friherre Ridderstolpes, Fredrik, Motion, hvaruti likaledes yrkas CanalDirectionens förpligtande, att ersätta de för den arbetande Soldaters arbetskläders slitning, och att gifva pension, i likhet med Staten, åt under arbetet stympade och skadade soldater, samt dessutom, att Directionerne må åläggas lemna sådane beting, att Soldaten ej som nu — ”en-! dast af tvånget, att vid Canaler arbeta , ledsnar vid tjensten.’! 1 Utskottet, som detta allt till öfverläggning förehaft, lår vördsamligen lörklara, att hvad först angår frågan om den indelta Soldatens befrielse från Arbetscommendering, eller att så beskaffade commenderingar åtminstone måtte inskränkas, så enär, enligt a4 §. uti Regeringsformen, Rikets krigsmagt är ställd under Konungens Befäl, och Konungen allena eger commendera krigsfolket,' icke blott till Rikets försvar i krigstid, utan jemväl till sådane förrättningar i fredstid, hvilka afse uppförande af något för fäder - Besv, och Oecon.
Utsk. neslandet gagneligt företag, anser Utskottet, för sin de], någon pröfnings-rätt icke tillkomma Rikets Ständer i frågor, som röra krigsfolkets användande på sätt Konungen, öfverensstämmelse med Kneckte Contracten, finner för Riket nyttigast; Och afstyrker Utskottet följaktligen nu, likasom vid förra Riksdagen, då fråga af nästan lika beskaffenhet Väcktes, bifall till Molionerne i denna del.
Vidkommande åter den yrkade förplig— telsen för enskilda Bolag, dels att ersätta och godtgöra Rote och Soldat, i händelse den senare under utöfningen af det arbefe, hvartill hail blifvit commenderad, varder så skadad, att han icke vidare kan tjena som Soldat, dels ock att tilldela något understöd åt Enka efter Soldat, som under utöfningen af sådant arbete vådeligen omkommer; så enär det icke kati bestridas, att' ett verkligt och ganska känbart lidande tillskyndas Rotehållare och Soldat, då denne under en arbetscommendering varder obrukbar till krigstjenst, äfvensom allt skäl dertill synes vara, att Roten erhåller någon ersättning för karl, som i dylikt arbete mister lif, samt Enka, efter en sådan, något understöd; anser Utskottet sig böra föreslå, det Rikets Högloft, Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, om vidtagande af sådan författning, att, enär arbetscommenderingar hädanefter 6 .
Btsv. och Otton- Utsk- ’
I begagnas af enskilda personer eller Bolag , som redan epa eller få rättighet till cornnv-nderingar, dem må åligga, att, i liänd"lse Soldat genom arbetet så såras eller skadas, att han nödgas lemna krigstjensten, lonna honom ett emot skadan och hans li* dmde svarande, årligt underhåll, äfvensom O oh, alt, då Soldat under arbetet skadas eljer omkommer, i bäggö dessa fall ersätta Roten dess häraf uppkommande lörlust , i förhållande lill karlens ålder, och i det senare till hans efterlemnade
Enka utbetala nå’ got understöd, allt efter de närmare bestämmelser härutinnan, som i Nåder kunna föreskrifvas, Hvad vidare angår de väckta Motionerne 0111 slitningspenningar , finner Utskot* tet deremot så mycket mindre skäl tillstyrka bifall dertill, sorn kändt är, atti allrnänjiet arbetscommenderingarne vid hemkomsten, synnerligen från Götha Canal, medföra betydliga, genom arbetet förtjente, penpinge-summor, samt undantag härifrån, om de, på sätt Goran Andersson velat antyda, inträffat, således endast synas böra tillskrifvas karlarnes egen vårdslöshet, eller misshushållning.
Och hvad slutligen beträffar frågan om ökade beting, så, enär, på sätt serskildt om Götha Canal är uti Kongl. Reglementet den 2 i April 1812, 3 Cap. i Art, Besa. och Ocean, Utsk. bestämdt föreskrifvet, ej mindre der än annorstädes i allmänhet, tillräckligt afseende härvid blifvit gjordt å karlens så väl belåtenhet och skäliga förtjenst, som hans arbetsförmåga, tror Utskottet någon serskild åtgärd af Rikets Höglofl.
Ständer icke eller i detina del nödig.
Utskottet, sam således afstyrkt de ifrågavarande Motionerne, i hvad de röra upp,' hörande eller inskränkning af arbefscommenderingar, samt beklädnads-slitningspenningar och högre beting för manskapet, bar deremot tillstyrkt, alt Underdånig hemställan hos Kongl. Majit må af Rikets Högll.
Ständer göras, om vidtagande författning, att, enär arbetscominenderingar hädanefter begagnas af enskilda Bolag eller Personer, som redan ega eller få rättighet till sådane commenderingar, dem må åligga, att, då soldat, genom arbetet skadas eller mister lifvet, meddela ersättning eller understöd åt vederbörande Rote, karlen, eller dess efterleta*? nade Enka.
Ständers egen" pröfning vördsammeligen under? ställes.
Stockholm den ig Januarii 1829* 8 Bese, o e/i Oecon'.
N:o yx* Betänkande, rörande väckt motion om undersökning i afseende på möjlig nedsättning af Skeppsumgälder å Svenska Fartyg.
TJti Memorial, som Vällofl.
BorgareStåndet till detta Utskott remitterat, har Herr Jan Lamberg påkallat uppmärksamhet å de författningar, som fjettra handeln genom handels-sjöfartens för dryga beskattning, i hvil— k,et afseende blifvit amförmäldt, huruledes, genom Sveriges ined andra Stater vunna reciprocitet , väl åstadkommits nedsättning uti Svenska fartygens omkostnader i dessa länders hamnar, men hvaremot de Svenska hamrarne nu skola kunna med större fördel beseglas af främmande Nationers än af våra egna fartyg , enär dessa senare äro belastade med följande dryga afgifter, nemligen:
Lästeafgiften, hvilken erlägges med i R:dr B:co per läst för hvarje till Medelhafvet gående och 16 sk, för utom detsamma destineradt fartyg, till erläggande serskildt för hvarje resa; samt Lösen för Turkiska Documenter , äfven som 8 sk. årlig Bevillning per fartygs Läst; 4 Rest'} och Oecon.
TJistt. och derjemte dryga Consulad-äfgifter och Certificaters lösen, hvartill ytterligare komma de ansenligen förhöjda Lots- och Båkpenningarnej
Vid hvilket för sjöfarten betungande förhållande Herr Lamberg hemställt om underdånig anhållan till Kongl.
Majit det vederbörande Collegier måtte i Nåder anbefallas undersöka, huruvida umgälderna å Svenska Skepp möjligtvis medgifva någon förminskning deruti.
Då Motionairens sålunda gjorde hemställan endast åsyftar en preliminair undersökning, af hvars resultat de vidare åtgärderna komma att bero, finner Utskottet intet hinder att, lika med honom, hemställa, det underdånig
Skrifvelse med framställan om denna anhållan i ämnet må från Rikets Ständer till Kongl. Maja ingå.
Ständers egen pröfr ning yordsamt underställes.
Stockholm den 19 Januarii 1829. jo. Besv. och Oecon. Utsk,.
Bet:de. N:o 33, N:o 33.
Betänkande, angående gjorda motioner om Landsfiscals-Tjensternes upphörande.
Ifrån Hedervärda BondeStåndet har Utskottet emottagit remiss å Riksdagsmannen från Jönköpings Län P, Pettersons Memorial, hvarutinnan, till ådagaläggande af LandsfiscalsTjensternes olämplighet och nödvändigheten af deras indragning , ' anföres; Att den åt Landsfiscalerne uppdragne
Pol i— ce-uppsigten inom Länen bli 1 vit illa handhafd, änskönt dessa tjenstemän kostat Staten betydliga summor, der de ej af enskilda personer kunnat utprässas; att Fiscalen inom sin allt för stora verkningskrets, hela Länet, väl någon gång upptäckt och beifrat en och annan förbrytelse, men att flera lagstridiga företag af större betydenhet, om ock uppdagade, fått hvila trygge, medan en mindre brottsling blifvit förföljd med Lagens hela stränghet, att Fiscalerne sakna tillfälle att örn alla lagstridigheter i eli vidsträckt
Län erhålla kunskap; hvaremot Kronofogdar med underlydande Kronobetjening lättast kunna Besv, och Oeeon.
Utsi. controllera Lagars och Författningars efterlefnad, samt således hvar inom sitt mindre flistrict ändamålsenligare fullgöra hvad af Landsiiscalerne förgäfves skulle väntas, uti hvilket andragande Anders Johansson Brisman från Skaraborgs Län, Gustaf Persson och Nils Insulin från Stockholms Län, samt Nils Håkansson från Kronobergs
Län, med flera instämt.
Deremot hade Johan Jacob Rutberg från Norrbottens
Län anmärkt, att för åtals utförande emot KronoFogdar, LandsFiscalerne behöfdes, hvadan till
Fiscalstjensternes indragning vore desto mindre skäl , som för de samma Staten icke vidkändes något löneanslag: varandes af Johannes Svensson från Jönköpings
Län yrkadt, det actoraten mot KronoFogde kunde af annan Kronobetjent utföras; äfvensom Anders Andersson från Skaraborgs
Län sluteligen tillagt , att det skäl, som deraf velat hemtas till Motionens vederläggning, att LandsFiscalerne icke ätnjöto lön af Staten, var en anledning mer för honom alt yrka nämnde tjenstemäns upphörande, på det de icke måtte ligga allmänheten till last.
Då vid senaste Riksmöte fråga likaledes varit väckt om
Landsfiscals-tjensternes indragande vid innehafvarnes afgång, hade 12 Besv- och Oecotil Utsk. den samma blifvit af Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskotiets pluralitet understödd, men lärer, elter discussion hos RiksStånden, icke till vidare åtgärd hafva föranledi.
Utskottet, som det nu åligger att, i denna å nyo väckta fråga, utlåtande afgifva, vill, å ena sidan, ingalunda bestrida, att utmärkt nit och rent bemödande hos en tjensteman kunna mången gång ersätta hvad som i sjelfva tjenste-befattningens organisation finnes bristfälligt, likasom, i omvändt förhållande, den i Statsmachinen bäst beräknade länk ofta kan blifva utan nytta för det allmänna; om vid verkställigheten påräknad skyldig redlighet uteblifver; Men Utskottet kan ock, under tillämpning af denna åsigt på frågan 0111 LandsfiscalsTjensterne, å den andra sidan, icke frångå öfvertygelsen, det ändamålet med nämnde ijenster, tillsynen öfver För. faltningarnes efterlefnad, i betydlig mon förfelas, dels derigenom, att, då Landsfiscalens uppmärksamhet omöjligen kan jemt utsträckas olver hela Länet, dymedelst ock för mycket tillfälle öppnas lör godtycke vid denna åklagaremakts utöfning, dels genom det förhållande, att Staten ej eller torde kunna fordra tillräcklig noggranhet af en tjenare, som den icke aflönar, enär just förmonen af lön bör medföra ansvaret för åsidosatta pligter.
Besvi och Ocean.
När härtill kommer alt meranämnde tjenster icke äro oumbärlige i och för actoraters utförande på Kronans vägnar, emedan dertill tjenlige personer kunna utfinnas antingen bland Kronobetjeningen å hvarje ort eller andre inom Länet befintlige tjenstemän, dem Kongl. Maj:ts Befallningshafvande äro i tillfälle att för sådant ändamål förordna eller föreslå; alltså och då den ofvan omförrnälda Police tillsynen eller controlien i afseende på författningarnes ‘ efterlefnad ändatnålsenligare lärer kunna af KronoBetjeningen handhafvas, anser Utskottet sig böra vördsamt tillstyrka det Rikets Ständer må om LandsfiscalsTjensternes indragning vid nuvarandeinnehafvares afgång hos Kongl.
Maj:t göra underdånig anmälan, hvilket Utskottets yttrande likväl, jemte en Ledamots serskilda tanka i ämnet, varder Rikets Högloft.
Stockholm den 19 Januarii 1829, Utdrag af Protocollet, hållet utj Rikets Högh.
Ständers Allmänna Besvärs- och Oecono t' _ l4 Bil. t. Best. vell Oecon.
Utsk. Bet:deN:o 33: mie Utskotts Plenum, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm den ip Januarii i82p.
S. D. Herr Prosten Broomé anförde; Det väsendtliga ram, som Aklagare-rnagten bÖr intaga i Statsorganismen, synes mig hos osä Vara alltför ringa beräknadt.
En stark ifver mot frihetens missbruk står alltid i förbindelse ined en sann frihetskänsla, Då alla misSgarnirtgär, förbrytelser, öfVerträdelser eller hvad man behagar kalla de handlingar, som tillintetgöra , störa eller förolämpa medborgares personlighet, välfärd, egendom, trefnad, eller lugn , icke omedelbarligen kunna blifva föremål för Domarens hägnande åtgärd, och det allmännas rätt i angifning eller anklagelse icke får bero a£ den förolämpade medborgarens förmåga, profning eller godtycke, är det utan tvifvel af vigt att ega en väl qvalificerad och tillräckligen utsträkt åklagare-personal.
Om man icke medgifver, att den närvarande personalen eger ändamålsenlig bildning, hvarpå Staten, med sina knappa anslag, ej må göra sig stora anspråk, bör man hellre söka afhjelpa samma brist an taga den till skäl för en skadlig inskränkning.
Blotta tillvarelsen Bil. t. Besv. och Oecon.
Vist, Bet.Je, N:o 33.
15 af en allmän åklagare är en skräckbild för nidingen.
Att Pol ice-functionen på Landet är illa fördelad, att den egentliga Poliee- och Åklagare.
Slaten är snarare otillräcklig än öfverflödig, anser jag vara obestridligt.
Vår tids criminela uppträden öka mer än minska behofvet af vidsträcktare Police-anstalter mot okynnet.
Långt ifrån att finna hvarken KronoFogde eller Länsman böra iklädas ett rent åklagare-kall i Landsorterne, emedan deras beroende af locala Autoriteter och deras Oeconomiska törhållanden göra dem dertill mindre skicklige, äfven om deras lagkunskap vore pålitlig, anser jag Landsfiscalerne, efter deras rätta bestämmelse, vara nytlige väcktare öfver Lagarnas helgd, äf Vensom de ofta äro nödvändiga biträden i tvister emellan Kronan och enskilde personer; hvarföre jag ej kan instämma i föreslåendet om deras indragning, Ut supra.
Ex Protoeollo. Carl Gabr. Grip. 1G BeSv. och GeconVtsii Bet:de Nio '34.
Betänkande rörande motioner, dela att den ännu beridna delen af Smålands Hussar - Regemente måtte få afsitta, dels att
Generalmönstringar måtte hållas endast hvart tredje år, utan några andra mönstringar deremellan, och dels att både Ryttare och Soldater måtte få beklädas med vadmal.
Hedervärda BondeStåndet har under den 12 och 17 sistlidne December till detta Utskott remitterat: i;o Ett Memorial af Riksd^gsFullmägtigs Petter Person från Jönköpings och Sven Nilsson från Kronobergs
Län, hvarutinnan föreslås, antingen att, ian. seende till den svåra tunga Rusttjensfen inom Småland medförer, HussarBataillonen derstädes måtte reduceras och till Infanterie förvandlas, emot det Rusthållarne finge, likasom vid hela Westgötha och halfva Smålands DragonRegemente, erlägga en lämplig afgift för befri - Bes*. och Otcon.
Bel dt.
N.o 5/j. 17 befrielsen från underhållandet af de kostsamma Cavallerie-hästar och Uniformer, eller ock , i händelse förslaget om Bataiilonens afsittning icke vinner bifall, att lättnad i Rustningsskyldigheterras utgörande måtte beredas dels derigenom, att Rusthållarne icke hädanefter, såsom hittills skett, må hvart år, utan endast hvart tredje år, besväras med att till mönstringsplatser, belägna ofta 8 ä 10 mil från Ruslhållen, afsända hästar och karlar; hvilken lindring för de Rustande, genom mönstringstidernas inskränkning, skulle derjemte leda till besparing för SfatsCassan, dels äfven dymedelst, att Rusthållarne måtte tillåtas, i stället för anskaffning af den dyra HussarUniformen , förfärdiga Beklädnaden af vadmal och andra egna producter.
Varandes tillåtelsen att förfärdiga trun* deringen af egna tillverkningar derjemte begärd för samtlige Rusthållare vid hela Regementet, således äfven vid des* Infanterie-Bataillon.
Uti Petter Pehrssons och Sune Nilssons olvanberörde gjorda förslag och yrkanden, hafva till alla delar instämt Riksdagsmännerne Jonas Johansson och P.
Pettersson från Jönköpings Län, samt Olof Jansson Bihang till Rikt-St.
Prat. *818—1829, g:ic Sami, 3. ] 8 Besv. och Oecon.
Bet de.
No 34< från Calmare
Län; äfvensom Johannes Svensson från Jönköpings
Län deltagit i motionen om rättighet för Rusthållarne, att af egna producter låta förfärdiga beklädnad för deras Hussarer och Soldater, hvaremot Pehr Jons* son från Jönköpings Län ansett
Rusthåll larne böra höras öfver de ifrågaställdte ämnen , innan någon ändring uti hvad för närvarande eger rum skulle vidtagas, 2:0 Memorialet af Bars Andersson från Wadsbo Härad, (hvars motion är vorden understödd af Riksdagsmännen från Örebro Län, Anders Jönsson, Olof Olofsson, Bengt Nilsson, Eric Olofsson och Anders Ericsson, äfvensom af Riksdagsmännen från Skåne), uti hvilket Memorial dels klagan förts deröfver, att i allmänhet Rustbållarnes fordna välmåga skall betydligen aftagit, sedan Rustningsskyldjgheten blifvit för dem så tryckande genom dyra Munderingspersedlars anskaffning och utrustandet af häst och karl, hvilka fordom endast hvart tredje år vid Generalmönstring kunde casseras, men deremot nu måste hvarje år undergå mönstring, sorn skall på det hela till en betydligare Cassation föranleda; dels ock blifvit föreslaget, att, då Rusthållarne, änskönt både Besy., och Oecon.
Utsk.Betide.