Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet har vid handläggningen häraf tydligen insett de skäl, sorn Memorialets författare , anförer för nyttan af landsvägars förkortning, med iakttagande af de uti Memorialet upptagna villkor; Men da Utskottet ej mindre vid granskningen af de författningar, sorn röra detta ämne, funnit dem icke innehålla något, sorn kan lägga hinder i vägen för det gjorda yrkandet, än ock af flera samlade erfarenheter har sig bekant, att på flera ställen å serskilda orter en sådan förkortning blifvit verkställd, dels af Bylag, dels af enskilda personer, samt att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, df anmälan af en sådan förändring skett, långt ifrån att motarbeta densamma, derest ej lagliga hinder dervid mött, alltid sökt att befordra ett så nyttigt företag; Och enär häryid dessutom tydligen följer, att efter verkställandet af en sådan förkortning, väghållare», sorn då ej mera be'öfver underhålla det gamla, härigenom onyttiga vägstycket, till godo njuter så stor minskning i väghållningen, som genom skillnaden emellan det förra och det senare vägstyckets längd uppkommer; Alltså finner Utskottet ej anledning att tillstyrka något tillägg till hvad Lagen i detta afseende stadgar-, då ett sådant tillägg af, hvad Utskottet nu anfört torde finnas öfverflödigt; Hvilket dock till Riksens Ilöglofl.
Stånders egen pröfning Bes v. och Ekon.^Utsk.
107 vördsamt öfverlemnas.
N:r 24.
Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottets Yttrande angående ett SpannemålsMagazins inrättande i Borås.
Ifrån Hedervärda Bondeståndet har uti P10- tocollsUtdrag af den 2dra nästlidne Januari ett Memorial af RiksdagsFullmägtige A.
Danielsson och Olof Hakansson från Elfsborgs
Län blifvit öfverlemnadt, innehållande hemställan, att, med afseende å de sädesfattiga Härad rna omkring Borås, hvilka årligen behöfva köpa flera looode Tunnor Spannmål, ifrån serskildta och ofta aflägsna orter,' och hvarvid Allmogen ej är i stånd att om hösten begagna det lindrigaste sädespriset, utan skall nödgas frampå sommaren köpa spannmålen af Köpmännerna i Borås, hvilka då sälja den med vinst ofta till dubbla beloppet, med säkerhet att vinna åtminstone några Riksdaler på Tunnan, en underdånig anhållan måtte hos Kongl. Maj:t framföras, att ett Magazin Jinge inrättas i Borås, der Kronan redan skall äga en härtill användbar byggnad.
Vid handläggningen af detta Memoria! har Utskottet ansett det innefatta ett enskildt på undersökning beroende mål; Och enär Utskottet omöjligen kan vara i tillfälle att in - io8 -Bera. och Ekon.
Eetankanäcii. hemta alla de upplysningar, rörande localförhållanden och andra omstäsdigheter, sorn till ett närmare utredande af denna fråga äro högst nödiga5 så finner Utskottet sig ej nu ku nna härmed taga någon annan befattning än att till Riksens Höglofl.
Stockholm den 26 Januari 1818* N:r 25.
Ständers Allmänna Besvärsoch EkonomiUcskotts
Ridderskapet och Adeln har till Utskottets handläggning remitterat ett Memorial i detta ämne af GeneralMajoren m. m. Herr Grefve Lantingshausen, deruti Herr Grefven anförer, att lagar och författningar, hvilkas verkställighet icke handhafves, utan tvertom uppenbart och opåtaldt öfverträdas*. hafva den skadliga verkan, att bereda förakt för Regeringens bud och befallningar, hvilket förr eller sednare mäste medföra vådliga följder för samhället.
I anledning häraf leder Herr Grefven uppmärksamheten p& den författning, som vid 1800 års Riksdag ansågs nödig till befrämjande af den utaf Riksens Btsv. och Ekott.
Beta/ikauden. *09 Högloft.
Ständer för RikSgäldsSedlarna fast» ställda realisationsplan, och hvarigenom allt nyttjande af arbetadt silfver utöfver 10 lods vigt, blifvit förbudetj
Och då denna författning, efter några års förlopp, sedan den ut» färdades, upphört att efterlefvas och beifras; samt enär hvarken ändamålet med detta Silfverförbud vidare fordrar dess tillvarelse, eller myckenheten af arbetadt silfver lärer kunna anses som någon Skadlig luxe; hemställer Herr Grefven, att ifrågavarande Förordning må blifva återkallad och upphäfven.
Maj:ts Nådiga förbud, a£ den 2 Augusti 1800, emot bruk och nyttjande af öfverflödigt silfver, haft för ändamål, att vid den föi-mögenhetsafgift, som Riksens Ständer vid nämnde Ers Riksdag åtogo sig till Creditsedlarnes inlösen och realiserande, bereda tillgång för Riksens Ständers Rank på behöfligt silfver vid den tiilstundande realisationen.
Utskottet anser ej här vara stället att ingå i någon undersökning, huruvida öfverlemnandet af silfver till Banken, som var en fri och på egen vilja beroende handling, då bordt igenom, ehuru endast indirecta tvångsmedel befrämjas; men hvad angår sjelfva hufvudfrågan, huruvida förbudet emot nyttjande af större siifverpjeser bör1 fortfara, oaktadt hufvudsakliga. ändamålet med förordnigens utfärdande nu mera lärer hafva upphört; så får Utskottet härvid förklara, att Utskottet anser ett sådant fortfarand® 1I6 Besv. ock Ekon.
Betiinliandcn. så mycket mindre lämpligt, sorn, enligt dess tanka, ett större Förråd af silfver, som tillika innebär en reel förmögenhet, merendels alltid, åtminstone i de lägre Samhällsklasserna, tillkätinagifver en omtänksam, sparsam hushållning, hvarvid de ej böra förmenas den tillfredsställelse, att, till ett uppmuntrande efterdöme offentligen framställa frukten af sina mödor och sin sparsamhet} och i händelse ett större Förråd af silfver skulle anses såsom öfverflöd, så vore detta det enda öfverflöd som Utskottet önskar måtte sprida sig kring alla Rikets Landsändar.
Då Utskottet dessutom, lika med Memorialets Förfaltax-e, anser sådana Förordningar, hvilka uppenbart och opåtaldtr öfverträdas, ledande till förakt både för Lagstiftande och Verkställande MagtenS åtgärder, och således högst skadeliga för Samhället} så finner Utskottet äfven deruti en ökad anledning att tillstyrka, det Riksens Höglofl.
Ständer, hos Kongl. Majit anmäla den underdåniga önskan, att omförmäldte Kongl. Förbud emot bruk och nyttjande af öfverflödigt silfver, måtte till all kraft och verkan upphäfvas.
Ständers Allmänna Besvärs och EhonömiUtskotts Betänkande Best. och Ekon.
Ufsk.
m "i anledning af yrkad rättighet för Städernas Magistrater att få utfärda Resepass V..
BorgareStändet har till Utskottet remitterat ett af Herr S. M. T.
Cederborg författadt Memorial, deruti hemställes, om icke till förekommande af hinder, tidsspillan och kostnader, som skola tillskyndas aflägse från Landshöfdinge Residencet i Orten boende Personer, derigenom, att de icke hos Magistraten i någon Stad, utan å LandsCancelliet bunna erhålla Resepass, de af Herrar Landshöfdingar i vissa Län utfärdade förbud för Magistraterne, att lemna Tass åt andra, an Stadsboar, borde så mycket hellre upphöra, sorn dylika förbud icke skola vara öfverensstämmande med Kongl. Majts Nådiga Påbud af den 14 Augusti 1812 angående Resandes skyldighet, att förse sig med Pass; i anseende hvartill Herr Cederborg jemväl yrkat, det Magistraterne malte varda tillåtet, att, likväl med förbindelse af ansvar, i händelse missbruk göras, få utfärda Resepass för i Orten val kända Personer, antingen da äro boende i Staden eller på Landet; dock att sådan rättighet icke finge sträckas till utfärdande af Pass för Ulländningar, Glasförare, Lumphandlare, och flere dylika.
I anledning häraf får Utskottet anföra, att ehuru den af Herr Cederborg såsom grund för dess väckta Motion åberopade Kongl. Författning icke ovillkorligt inskränker den Städernas Magistrater förut tillhörda rättig - lifi Besv. och Ekon.
Bctankanden. het, att utfärda Resepass, anser Utskottet lik» väl'den 4 §• uti samma Kongl. Författning i afseende på Magistratens Förpassningsr?ttig» het icke kunna tydas annorlunda, "än att en. sådan rättighet sträcker sig till meddelande af Pass åt endast Innevånarne uti de Städer* der Herrar Landshöfdingar residera, emedan, i motsatt fall, en bland hufvudafsigterna med den höga Författningen, nemligen ett noga och vederbörligt handhafvande af Policen inom hvarje Län utaf Herrar Landsböfdingarne, skulle förfelas, och den speciella controllen å de Personer, som för deras Resor uttaga Pass, således blifva för Herrar Lands» höfdingarne försvårad.
Men sorn Utskottet nogsamt finner, att det medförer både tids» spillan och kostnad, då Resepass skola från LandsCancellierna förskaffas; så får Utskottet till dylika olägenheters afhjelpande föreslå, att så kallade PassContoir, hvilka, med Kongl, Maj:ts Nådiga tillåtelse, redan blifvit uti åt» skilliga Län af Herrar Landshöfding arna inrättade, der vederbörande Landtboer kunna erhålla från LandsCancelliet utfärdade, och af Herrar Landshöfdingarne egenhändigt underskrifne Resepass, måtte inrättas uti alla de Län, der sådant icke redan skett, och att desse PassContoir placeras å sådana ställen i Länen, att
Passtagare kunna med minsta möjliga kostnad och tidsutdrägt Resepass derstädes erhålla; dock torde dessa Contoir icke få utlemna Pass åt Utländningar, eller till Resor å Utrikes Ort, utan så framt Kort» Bisv. och Ekon. XJtsk.
Be-tclnkanieh. tig smngens Befallningshafvande af localä, ellet’' andra omständigheter föranledd, dertill le nina t Pass Contoiret serskildt tillstånd.
Hvilket likväl v rdsamligen Riksens Högloft.
Ständers: pröfning underställes-.
Stockholm den 2 g Januari 1818.
Ständers yJUmärcna besvärs- och EkonoiniUtskotts
Betänkande i anledning af väckt fråga om befrielse från skyldigheten att afskala barken <t utsynta Ekar.
T ill Utskottet har ifrån Hedervärda BondeStåndet blifvit retnitteradt ett Memorial i detta änVne af Riksdagsmannen Nils Svensson i.
Håknarp fran jönköpings
Län, deruti RiksdagsFullmägtige Lärs Olsson från Calhiare* Änders Christoffersson från Kronobergs* jon Jönsson fran Malmöhus Län, Olof Månsson och Måns Pehrsson från Blekinge, Beht Bengtsson från Halland, samt Fullmägtigé för jönköpings och Gottlands
Län sig förenat*, och i hvilket Memorial yrkas, att, enär deruti Kongl. Maj:ts och Rikets CommercsCollegii Kungörelser den 2 Maj 1774» oc^ 5 Octon r 1776 gifne, samt genom Kungörelsen af den 14 Juni 1815 förnyade stadgande, att Bark af Ekar, sorn utsynas, skall ä£ Bihang till RiksSt.
Prat, i8«7->8i8! 8:de Saini.
N:r iéf 114 B*sv. och Ekon.
Betinkanden. den, 6om utsyningen erhåller, aftagas och hållas Garfvare tillhanda, medför, enligt Riksdagsmannens tanka, störte olägenheter* än nytta, alldenstund Garfvare icke på alla Orter kvinna vara i behof af Barken, i hvilket fall den, sorn verkställt Afbarkningen, haft sitt besvär för intet, hvarför Barken ligger till ingen nyttaj så borde ofvannärnnde Kungörelser i hänseende till dessa föreskrifter upphäfvas, och allt ansvar för försummad afbarkning upphöra.
Vid granskningen af denna fråga har Utskottet funnit, att afsigten med den Allmänna Författning, sorn ovillkorligen föreskrifver Barkens aftagande på utsynte Ekar, ostridigt äger till sin grund, att uppmuntra Garfverierna i Riket, och i synnerhet de så kallade Engelska, vid hvilka, likmätigt Kongl. Brefvet den 27 April 1774* och Kongl. CommerceCollegii Kungörelse den 5te derpå följande
Maj ingen annan slags bark än Ekbark får vid beredningen nyttjasj och alldenstund, i händelse Ekbarkningen försummades, brist på denna Artikel vore att befara, hvarigenom en nyttig och loflig näring kunde råka i obestånd, och slutligen i lägervall, så anser Utskottet sig ej kunna tillstyrka bifall till upphäfvande af nU gällande Författningar' rörande skyldigheten att afbarka Ekar^ Men då harvid äfvenledes bör komma i betraktande, att Landtmdiinén erhåller behörig ersättning, ej mindre för barkens eget värde, än för arbetet, vid dess aftagande, och Träns* Besa. ooh Ekon.
BetänkanHen. iij 'porten till äfsättningsorten, hvilken ersätt* ning likväl nu. sällan erhålles, 1 synnerhet vid de från kusterna aflägsna Ekeskogar» del? i många Fall alldeles ingen afsättning för Barken gifves, och aftågarens möda således är förspilldj
Och enär det låga pris, hvartill Barken i allmänhet föryttras, härrör af dea inskränkta afsättning, som derå inom Riket 'gifves, då, enligt nu gällande författningar» denna Product ej får exporteras till andra Örter, der den skulle säljas till ett flerdubbelt pris} alltså får Utskottet hemställa, att 'utförsel af Ekbark, emot den Tull, som Kongl, Majit i Nädér kan Hnna för godt att derföre bestämma, jemte fri disposition vid försäljningen deraf, hädanefter må blifva tillåten.
Utskottet en utväg vara för Skogsägaren beredd, att genom deh exporterande Köpmannen eller Skepsreöaren för eli på Utrikes Orter så begärlig vara söka dell förmonligare afsättning, Sorn inom Riket Saknas, ooh således både Staten genom bkad Rrodu.tion» och Landtmannen, genom beloiit möda, kunna vinna förkofran: hvarjenate, då frakten af så stor Volume nödv ndigt mast* flerfalldigfc öfverstiga dess värde, Garfveri-ldkafen derigenom ägde säkerhet att erhålla varan hemma till vida lägre pris, än Utländ*- ningen skulle nödgas erlägga, om ocik sistnämnde pris blefve mer svarande ediot värdet och Productionskostnaden, än det nti allmänt gångbara.
Dock anser Utskottet, att, i händelse den hu föreslagna Exportfrihetexi ej Ii6 Ees v. ocli Ekon.
Eetankanden. skulle bifallas, den författning, att vid Vite aftaga Barken å utsynta Ekar, då bör till kraft och verkan upphöra.
Hvilket allt* Jemte några Ledamöters serskildta Yttranden i ämnet, vördsamt öfverlemnas till Riksens Höglofl.
Ständers egen upplysta pröfning, Stockholm den 26 Januari 1818. ‘Transumt af Vrotocollcrna, uti Riksens Höglofl.
Ständers Allmänna Besvärs- och JLhonomi- Utskott vid Urtima Riksda_ gen i Stochholm den 21 och 26 Januari 1818, S. p.— *— -— — — Härvid yttrade sig Herr Malmberg: ”Jag får för min enskilda del ödmjukast till Frotocollet anföra, det jagt med dubbel åsigt af Svenska Ekeskogarnes trefnad och Lädergarfveriernes behof af Ekebark, ej kan antaga dess exportfrijhet såsom någonsin af gångbarhet, om icke för att befordra vår egen förstöring; jag tror, <att en fri handel med inhemsk Bark behöfvande inrättningar skulle fullkomligen föra de Besvärande af Hedervärda BondeStåndet till de fördelar, de sjelfva åsyfta.”
Härmed förenade sig Herrar Hök, Zetterberg och Ebel, den sistnämnde med tillägg; ”att om författningen om Ekbarkens aftagning upphör, så lärer svårligen finnas Bark, hvarken till Export eller för Garfverierna,” JBesv, eck Ekon.
Utsk, JZitänJiandm. 117 •— ■— — -— —- Herr Hjärne, Herr Prosten Hultin, och Herr Fredin reserverade sig till Protocollet såsom ej deltagande i det a£ Utskottet tillstyrkta förra Alternativet, nemi.
Exportfrihet af Ekebark under något $lags villkor.
Ständers Allmänna Besvärs* peli EkonomiUtskotts
Betänkande, i anled/ ning af väckta frågor, och gjorda för. slag ”om ändring och inskränkning i Kr onoBr ef bärning e 11 \
I^iksdagsfullmägtigen Anders Christoffersson ifrån Kronobergs
Eän har titi ett till Hedervtrda BondeStåndet ingifvet Memorial hemställt, om icke, till beredande al någon lindring uti den, vissa Hemman ålagda Kronobrefbäring, och till förekommande af de misshruk, sorn a£ KronoBetjente, och andra till KronoBrefbäring berättigade Personer ofta skall begås, den författning skulle böra vidtagas, att alla Bref, emellan KronoBetjeningen inbördes, finge åtfölja de Kungörelser, som i alla fall nog ofta från Kronofogdarna till Kyrkorna afsändas; dock att derifrån borde undantagas MarcheRouter och andra angelägna ärenden, hvilka icke tålde något uppehåll; förmenandes Riksdagsfullmägtige», att om KrouoBetjeningen tillika blef - UQ Sesv, och Ekont lTtsk% Betänkandet!^ ve förbuden,"fatt icke,, utan vid angelägna tillfällen, afsända serskildta Bref med Krono-, Brefbäraren,dessas Brebärings,skyldighet skulle kunna inskränkas till endast 2:ne gångo.ri veckan, hvilket Onus ändå nog drygt uppvägde de få förmoner
Bref bäring stiernman, framför andra blifvit tillande, Rrksdagsfullmägtige Jan Göransson från.
Öland, Per Bengtsson och Börje Börjesson, från Halland, Anders Danielsson från Elfsborgs Län, Gustaf Gustafsson från Söderman* land och Johan Longberg från.
Gestrikland, med flere af Ståndets Ledamöter hafva härn* ti understödt Anders Christophersson, hvarvid Gustaf Gustafsson, Longberg och Anders.
Danielsson gjort de serskildta tillägg, att vissa dagar, en eller 2ne gångor i veckan, borde utsättas, på hvilka Kron ©Bref bäringen skall inträffa, och att ingen till sådan Brefbäring berättigad Person ägde, att annorlundaänpå nämnde dagar afskicka Bref med KronoBrefbärare, så vida icke derimelfan hastigt påkommande Kronoskjutsning, eller något dylikt angeläget ärende inträffade, då likväl sådant medelst påskrift å Brefvet borde utmärkas.
Sedan detta ämne blifvit till Utskottet remitteradt, får Utskottet anföra, hurusom, i anledning af flere, vid 1815 års Urtima Riksdag, af åtskilliga Ledamöter inom Hedervärda BondeStåndet öfverklagade olägenheter vid KronoBrefbäringens utgörande, detta Utskott, uti afgifvet Betänkande af den Besv. och Kkon, Utsk.
Betänkanden. 119 18
Maj nyssnämnde år, tillstyrkt, bland annat, att ingen till KrönoBrefbäring berättigad
Person måtte af en sådan rättighet få. sig begagna vid andra tillfällen eller oftare än då ärendets vigt och angelägenhet så oundgängeligen fordrade, och tillfälle till Brefs aisändande med Ordinarie eller Allmänna Posten icke gåfves- till hvilken ända noga och ordentliga Förteckningar på Brefvens antal och innehåll, samt tiden då de afgå, borde hållas utaf de Personer, som af Brefbäringen sig betjena: hvarefter sagde
För teckningar skulle vid hvarje års slut inlemras till Konungens Befallningshafvande, för att undergå granskning i DandsContoiret.
Detta Betänkande har af samteliga Respective RiksStånden blifvit bifallet, i anledning hvaraf underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t från Riksens Höglofl, Ständer i ämnet afgåit.
Men då Kongl, Majit af orsaker, dem Utskottet ej har sig bekanta, ännu icke lärer hafva fattat dess Nådiga beslut härom, anser Utskottet någon annan åtgärd nu icke kunna vidtagas, än att Riksens Höglofl, Ständer i underdånighet ingå till Kongl.
Majit med ytterligare underdånig anhållan, att Nådigt afseende måtte hafvas på de i Riksens Ständers förra underdåniga Skrifvelse gjorda framställningar rörande KronqBrefbäringen; hvarvid Riksens Höglofl, Ständer torde finna för godt, att i Underdånighet tillika anhålla, det Kongl.
Majit täcktes i Nåder förordna, att
KroooBrefbäringen icke skall oftare än högst iXö Bi'.sv. ocli Ekon, Utsk, Betiinkanäm gne gängar i veckan utgöras* och att defr pä Kongl. Maj:ts Befallningshafvande matte fä ankomma, att derföre bestämma dagarna; dook att undantag härifrån matte få aga runa
Vid sådana tillfällen, då Durch -Marcher, Kro»oskju&sningar eller andra angelägna ärenden påkomma, hvilka icke kunna, uppskjutas till; dess den Ordinarie BreFbäringsdagen inträffar.
Hvilket, allt likväl vördsamligen öfverlemna^ iill Riksens Höglo fl Ständers ornp r öf V an de., Stockholm den 26 Januari x8t8> N:r 2g.
Ständers Allmänna Besvärs och Ekonomi Utskotts betänkande rörån-, de upplifvande■ af Kongl. Resolutionen på PrestStåndéts Besvär, hvarigenom, stadgas, att inga sådana Marknader, som allenast en dag påstå, må begynnas dagen före eller efter någon Sön- eller stor Helgedag.
T ill Utskottets handläggning hafva 2:ne Metnorialer i detta ämne blifvit öfverlemnade: 1:0 Ifrån Högvördiga PrestStåndet ett anförande af Herr Prosten Ek, deruti Herr Prosten, med fästad uppmärksamhet derpå, att Söndagen mätte hållas i behörig aktning, samt denna Gudaktighetens och dygdens högtidsdag ej förvandlas till girighetens, egennyttans* och EtSu. och Ekon.
Bctcinkanden. 121 sjelfsvåldets, yikar, att en Ekonomisk anstalt, hvilken synbart gynnar Söndagens missbruk och motverkar både Gudomliga och menskliga bud om Sabbatens helgd, nemligen marknaders utsättande att hållas på Måndagen, hädanefter måtte upphöra, och att, då det för en marknad vanligen bestämda Månadsdatum en Söndag inträffar, Marknadsdagen, genom vederbörande auctoriteters försorg, må varda åtmindstone till påföljande Tisdagen förflyttad, och i öfrigt vid marknadsdagars bestämmande
Sabbatens okränkta helgd alltid må komma i beräkning, samt i anledning döraf nödig ansedd dagförändring i de årligen utkommande smärre Almanachorna till Allmänhetens rättelse uppgifvas.
Doctor Faxe blifvit bifogadt, innehållande, jemte instämmande uti ofvannämnde påstående, upplysning derom, att Kongl. Majrts Befallningshafvande i Malmöhus
Län vanligen föranstalta genom Kungörelse, att de marknader, hvilka i Almanachorna äro utsatte att hållas å Måndagarne, förflyttas till annan dag i veckan; samt ett andragande af Herr Prosten Lector Fellenius, somäfven instämmer uti hvad Herr ProstenEk anfört, med serskildt afseende å vissa marknader i Mora och Leksands Socknar i Dalarne, 2:0 Ifrån Hedervärda BondeStåndet ett Memorial af Riksdagsfullmägtigen Olof Håkansson från Elfsborgs Län, hvarmed Riksdagsmannen Sven Svensson från samma Län sig förenat, deruti öfverklagas, att stadgan-. 122 Betv. och Ekon.
Betänhanden, det uti Kongl, Resolutionen på PrestStåndets Besvär den 12 Januari 1757, att inga sådana marknader, som allenast en dag påstå, må begynnas, hvarken dagen före eller näst efter någon Sön- eller stor Helgedag, synes hafva kommit i glömska, och åtmindstone ej i Elfsborgs
Län skall efterlefvas; af hvilken anledning yrkas, att omförmälda Nådiga Resolution, såsom grundad på religionens helgd, må bibehållas i verksamhet, och åter till un-s derdånig efterrättelse upplifvas.
Utskottet har vid granskningen af dessa Memorial funnit vigten oph nödvändigheten deraf, att Sabbaten må hållas i vederbörlig helgd; och då Kongl. Maj.-ts ofvannämnda Nådiga Resolution tydligen åsyftar ett sådant ändamål, samt att den stillhet, sorn nyss före och under en sådan dag bör bibehållas, må behörigen iakttagas; så, ehuru Utskottet för sin del skulle önska, att äfven sådane marknader, sorn räcka flere dagar, ej linge taga, sin början hvarken dagen före eller efter någon Sön-| eller stor Helgedag; likväl och då Utskottet äger sig bekant, att flere Marknader af denna beskaffenhet, från uråldriga tider, å^en och samma dag hvarje år blifvit började, hvarigenom sådana landsseder och vanor uppkommit, hvilka ej utan större olägenheter torde kunna rubbas, har Utskottet nu anSettTig böra inskränka sin åtgärd till det vördsamma tillstyrkande, att Riksens Höglofl.
Ständer hos Kongl. Maut i underdånighet hemställa, det Kongl.
Resolutionen den 1% Eesv. och Ekon.
Betänkandeh. 125 Januari rörande detta ämne måtte å nyo till full kraft och verkan upplifvas, samt att JCongl- Majrt behagade i Nåder anbefalla vederbörande Atictoritet att iakttaga, det icke någon marknad, sorn allenast en dag påstår, må i de årliga Almanchorna utsättas, såsom tagande sin början hvarken dagen före eller efter någon Sön- eller stor Helgedag; Hvilket dock till Riksens Högloll.
Ständers eget godtfinnande vördsamt öfverlemnas, Stockholm den 26 Januari 181S, N:r 30 fiks ens Högloft.
Ständers Allmänna Besvärs« och EkonomiUtskotts.
Betänkande i anledning af; inkomna Memorialer om anstalters vidtagande, till förmon för vissa Fabriker och Fappers-Brukcn.
Tm Utskottets handläggning hafva, rörande detta ämne, blifvit remitterade; i;q Ett af Herr Bager ingifvet, och uti Vallöf!. BorgareStåndet upplåst, Memorial,^innehållande, att, ehuru visse
Fabriksidkare hafva t sednare tider fått anledning fägna sig deröfver, att mångå enskilda personer beslutat alldeles icke förbruka annat än inhemska producter, och fastän derom på flera ställen träffas formliga öfverenskommelser, samt Kongl, Maj:t, uti dess Nådiga tal på Rikssa - 124 Etsv. och Ekon.
Betänkanden - len den 27 sistlidne November, behagat gifva klädesfabrikanterna
Nådig försäkran, att a£ dem, under loppet af 3:00
Ar, uppköpa 300,000 alnar kläde för Armeens behof, har Herr Bager, med anförande deraf, att detta icke torde göra tillfyllest,® hemställt, att de Respective MedStåmlen måtte inbjudas förena sig om en underdånig hemställan hos Kongl, Majit, att, till Armeens och Sjöstatens beklädnad och armering, endast Inhemska Fabriksoch Manufactur-arbeten måtte få begagnas, äfvensom att vid alla, så Militaira som Civila verk ej bruk måtte göras af annat papper a£ någon sort, än det sorn inom Riket tillverkas.
Till Pappersbrukens upphjelpande har Herr Bager dessutom föreslagit, att Riksens Höglofl.