Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna betydliga olikhet äskar en förklaring.
Det resultat, som tabellen upptager, grundar sig på de af kronofogdarne insända sammandrag af ifrån länsmännen infordrade uppgifter.
Att dessa, i fråga om utsäde, afkastning och kreaturs antal, måste stödjas på gissningar, säger sig sjelfl;tyom 20 afven nämnde tjenslemäns af trägna göromål upptagna lid skulle medgifva efterfvågningar hos hvarje jordbrukare inom distriktet, skulle sanna resullater ändok icke erhållas, enär, utom det alt man i allmänhet icke är höjd att göra officiel reda för sin ekonomiska ställning, den tro är hos allmogen rotfästad, att en af kronans embetsman anställd undersökning i dylikt hänseende ej kan afse annat ändamål än ökad beskattning.
Betänker man detta förhållande och tillika det faktum, som jag vid uppgiften angående foiknummern haft
Nåden anföra, eller alt antalet deraf, enligt mantalsiängderne jemförde med presterskapets uppgifter till tabellverket, varierar icke mindre än omkring 4 procent, ehuru begge dessa officiella handlingar, om nödig noggrannhet ägde rum, både borde och kunde göras sammanstämmande, -ä må man ej undra, om en tabell, så tillkommen som den ifrågavarande, ina; i uti ofvannämnde hänseenden vara otillförlitlig, — en egenskap, som val i mer eller mindre mån tillhör• statistiska tabeller i allmänhet, oaktadt man i sednare lider, åtminstone att döma af den myckenhet sorn infordras, synes påräkna att deraf erhålla trovärdiga resultater.
Egenteiiga missväxter, i delta ords vanliga betvdelse, äro bär mera sällsynta, utan äro resullalerne under de såkallade svaga åren, då spannemål be hofver köpas från andra orter, vanligen följder af nattfroster.
En enda sådan är tillräcklig alt omintetgöra jordbrukarens skönaste förhoppningar.
Början af Augusti månad är den tid, som man i detta afseende mest fruktar, och erfarenheten har lill och med utmärkt vissa nätter olika inom olika trakter af Länet, såsom de fruktansvärdaste.
De benämnas Jern-nätler.
Genomgår den växande grödan denna skärseld, tror man sig vanligen försäkrad 0111 ett gynnsamt resultat.
Man anser väl, med rätta, närbelägenheten till åkrarne af stillastående vatten, såsom kärr och myror, samt af tätare skogar öka faran för frostens åverkan, äfvensom att den minskas genom grannskapet af slörre valludrag; men svårt förklarliga undanlag från dessa theorier lära ej sällan inträffa.
Såsom allmän regel gäller dock, att socknarne efter hafskuslen och i de slörre ådaiarne mera sällan och lindrigare hemsökas, än Ijällsocknarne, och endast undantagsvis drabbar skadan allmännare.
Jag har förgäfves efterfrågat anteckningar under en längre följd af år, rörande förhållandet härutinnan, men munleliga berättelser sammanstämma deruti, att, under en tidrymd af omkring 25 år före 1812, ett för liela Rikets jordbruk olyckligt år, ingen allmännare frostskada hemsökt Länet: alt sådant åter i mer eller mindre mån varit förhållandet åren 1816, 21 1820, 1821, 1826 och 1828: att år 1831 skörden allmänt varil finga till qvantilelen, fastän af god qvalitet: att, under de påföljande åren till och med 1839, säden i mer eller mindre mån, särdeles 1834 och 1837, partiell blifvit af frost skadad.
1840 var ett försvarligt sädesår och de 3 sista åren hafva, såsom ofvan är nämndt, lemnal utmärkt ymniga grödor.
Att under don goda dagön bereda sig att mola den onda, är en klokhetsregel, sora, då den icke alltid kan iakttagas i den enskildes hushållning, har deslomera anspråk på uppmärksamhet af de myndigheter, hvilkas åliggande det är alt söka åstadkomma hjelp vid inträffande allmännare nöd. i delina syltning hafva inom Länet bespa r i ngs alis la lie r af 2:ne slag uppstått.
Vid ett år 1757 hållet Landsting "med deputerade från socknarne i Länet, beslöts först, att ett sockenmägazin skulle inom hvarje socken inrättas, meli dels efleriefdes denna öfverenskommelse icke öfverallt, dels upphörde inrättningen småningom inom flera socknar, der den kommit lili stånd, så att endast få socknar dermed voro försedde, då Eders Kongl. Maj:t, såsom vilkor för ett efter 1816 års misslyckade skörd meddeladl understöd af Statsmedel, stadgade, att sockenmagaziner skulle inom Länet allmänt inrättas, och ett reglemente, bestämmande sältet för deras tillkomst oell viiköreh för deras förvaltning, blef af Eders Kongl. Maj:l fastställ
It den 22 September 1819.
Verkställigheten lärer dock hafva mött åtskilliga svårigheter, särdeles inom vissa socknar, och hade den påföljd att Eders Kongl. Maj:t, på grund af Dess Be/allningshafvandes tillstyrkande, genom Nådigt bref af den 7 Maj 1831, medgaf undanlag från den allmänna föreskriften om sockenmagaziner, samt tillät inrättande af så kallade Sparlårar efter det Nådiga Reglemente, som under samma dag utfärdades.
Sålunda finnas för närvarande besparingsanstalter af förra slaget i 21 socknar, med en behållning vid 1842 års sluL af 3,798 tunnor 16 kappar spannemål, hufvudsakligasl korn, och i penningar 3,526 R;dr 6 sk. 11) rst.
Banko, samt sparlårar i 28 socknar, innehållande vid nämnde tid, enligt Socken-Direktionernes uppgifter, 6,189 tunnor 21 kappar spannemål, deraf öfver ?:delai korn.
Jag säger med flit: enligt Direklionernes uppgifter; ty, ehuruväl dessa aflemnas på fullt god tro, har jag dock mera än ett skäl att helvida, det hela den uppgifna qvantiteten ska i l finnas till i verkligheten, om en generalinventering af sparlårarne verkställdes — eller rättare — vore verkställbar.
Man behöfver dessutom blott litet skärskåda sjelfva ideen för in - 22 rättningen, för alt. finna eli dylikt förhållande sannolik!.
Efler Reglementet skulle nemligen ett visst qvantum säd, i mån af hemmanets storlek, afsa tias och inläggas uti en för ändamålet i jordägarens hemvist inrätlad oell med lås försedd lår, hvartill nyckeln bör förvaras i sacrislian oell endast derifrån ul lemnäs då säden behof ver omsky Ilias, eller, när den hunnit den ålder att den icke mera är tjenlig till frösäd, ombytas.
För den förmögnare hemmansägaren, som vanligen alltid ställer så* lill, att han har nödigt utsäde aftaget, och, då någon gång ett års skörd blifvit helt och hållet lill andra behof använd, icke saknar utvägar att emot betalning eller lill låns erhålla det utsäde han behöfver, måste en inläggning eller, såsom del heter efter ortens talesätt, inslåning i spariåren förekomma ända målslös och derjemte möjligen medförande förlust, då han, i anseende till nyckelns förvarande vid kyrkan, icke kan lemna säden den ständiga tillsyn, sorn erfordras för alt hindra dess förskämning.
Den mindre bemedlade åter, hvilken är utsatt för samma ål ven tyr, hvad sädens nödiga vårdande angår, vill icke gerna erkänna någon skillnad i dispositions-rätlen öfver de i hans spannemåIsbod befintlige lårar, r hvilka han bar sin säd förvarad, oell anser sig derföre, efter hvad erfarenheten ofta visat, icke handla orätt, om han, då säden i de tillgänglige iårarne frampå vintern eller våren tager slut, bereder sig tillfälle alt använda af den jemväl egna säden i lästa låren till brödföda.
Af dessa förhållanden, grundade på den felaktiga ideen i sjelfva inrättningen, härleder sig, såsom en naturlig följd, öfverseende hos de ordningsmän, som böra vaka öfver reglementets efterlefnad, och afvikelser lbrefinnas derföre inom socknar, der preslerskapet använder ali nit och omsorg för deras förekommande.
1 sockenmagazinel åter upphör säden, sedan hemmanstribnten en gång blifvit dil inlemnad, alt utgöra den enskildes egendom.
Tillhörande kommunen gemensamt, blifver den ock föremål för en förvaltning, som är i tillfälle lemna den ingalunda problematiska sädestillgången sådan tillsyn att förskämning undvikes, och genom utlåning emot ränta åt deläga me" både omsättes och ökas grundfonden, hvaraf, då den uppnått sitt bestämda maximum, öfverskottet, då det ieke in natura öfverlemnas lill fattigvårdsstyrelsen, försäljes och sålunda bereder ett kapital i penningar, hvilket åter i sin ordning förräntas till erhållandet af bidrag lill ulgil terne för fattigvården.
Det anmärkes väl, alt då de vanliga låntagarne i magazinet utgöras af de mindre bemedlade och att då räntan beräknas till 4 kappar 23 på tunnan utlåningen innefattar eli oskäligt ockrande, hvars ändamål vore att från de förmögnare i kommunen hvälfva en del af fattigvårdens lunga på de mindre väl lottade; men vili man blott betänka, att, då en hem-- mansägare saknar utsäde och mäste anskaffa del från annat håll, det är godt för honom att veta hvarifrån i grannskapet han kan erhålla sitt behof, och att sädesprisen om våren nästan alltid öfverstiga höstprisen efter skörden med mera än 12] procent, hvilket motsvarar nyssnämnde ränta eller skillnaden emellan hvad som in natura lånas oell det som in natura betalas, oberäknadi de af kontanta priset oberoende uppoffringar, lian mäste göra för att få spannemåien på kredit, så bör man lätt finna, att anmärkningen icke förtjenar särdeles afseende.
För min del bar jag derföre ansett fördclarne af magazins-inrältningen vara lika gillia, som olägenheterne al sparlårarne såsom besparingsanslalt, och söker derföre inom de socknar, der desse sednare finnas, bereda öfvertygelse om magazinsinrällningens företräden, hvilket ock redan inom några socknar föranledt till beslut om ändring, ehuruväl i nuvarande lyckliga tidpunkt, då de fleste enskildes spannemålsbodar äro rikligt försedde, del faller sig svårt nog förmå allmogen inse bcliofvet af allmänna besparingsanstalter.
Då emellertid dessa besparingsanstalter kunna sägas uteslutande vara egnade för alt afhjelpa befarad brist på utsäde — ett ändamål som dessutom icke vinnes, då flere svaga skördar inträffa efter hvarannan, och den säd, sorn erhålles och skall användas till fyllande af det om våren tömda förrådet, icke är till utsäde tjenlig — mäste, efter inträffade frostår, den säd, som fattas i det för uppehälle erforderliga qvantum, på annat sätt anskaffas.
Anses differensen vara betydligare, så, ehuruväl egentlig nöd endast kan sägas hemsöka den fattigare klassen, såsom saknande penningar elier kredit ali förskaffa sig deras behof af den för alla dyrköpta spannemåien, bör dock ett sådant förhållande icke utan skäl rubriceras som en allmännare landsolvcka, och Läns-Styrelsen har derföre vanligen ansett sig pligtig, att hos Eders Kongl.
Maj:t begära understöd af allmänna medel till behofvets afhjelpande,— en begäran som ock alltid,' i mån af befintlige tillgångar, villfarils.
Då till den af mig förrättade undersökning om anledningarne till och beloppet af den i härvarande Landt-Ränteri yppade balance, äfven bort utredning rörande de al Eders Kongl. Maj:t från och med ar 1832 till un - 24 derstöd efter svaga skördar inom Länet beviljade samt tid efter annan hitkomna Statsmedel, och jag derigenom kommit i tillfälle alt taga en närmare kännedom om förhållandet med dessa nnderslödsmedel, äfven i afseende å så väl behofvet deraf, som sättet för doras användande, anser jag mig böra i underdånighet här intaga en framställning i detta ämne, jemväl innefattande tiden för sednast afgifne femårs-ber ättelse, då i densamma derom ej något förekommer.
En fullständig och riktig kännedom i denna, så för det allmänna som för detta Län, vigliga fråga torde icke böra saknas i en berättelse, emad att bereda Eders Kongl.
Majit den kunskap om Länet1 och dess innevånares ståndpunkt i sedligt och industriell hänseende, som måste tagas till ledning vid bedömandet af hvad som i ett eller annat afseende må böra lill Länets bästa och förkofran tiligöras; och det torde således i.
Nåder tillgifvas mig, derest jag skulle anses härigenom hafva öfverskrida den gräns, som formuläret för Landshöfdingarnes femårsberättelse!’ anvisa) Efter 1831 års svaga skörd, lemnades det första af de allmänna understöd, om förhållandet hvarmed jag ägt tillfälle taga kännedom.
Enligt Eders Kongl. Maj:ts Nådiga bref den 5:le November 1831, beviljades Bico R:dr 15,000 att fördelas emellan Länets behöfvande socknar, emot 1'örsamlingarnes hvar för sig gemensamma ansvarighet, med rättighet att efter egen ompröfning använda beloppet till de mest behof vandes understöd, samt återbelalningsskyldighet inom 2:ne år, hälften hvarldera året.
Enligt Kongl. - Brefvet den 25 Febr. 1832 beviljades ytterligare 15,000 under enahanda vilkor, deri dock, på grund af underdånig hemställan, den ändring, genom Kongl.
Brefvet den 17 Mars 1832, gjordes, att af det anslagna beloppet 2,000 R:dr B:ko finge användas emot allenast personlig ansvarighets förbindelse af sådane fattige, som ej kunde anskaffa borgen och ej heller af församlingarne erhålla tillräckligt understöd.
Genom Kongl. Brefvet den 26
Maj 1832 beviljades än ytterligare på samma vilkor som de förstnämnde ....
Således tillsammans efter 1831 års svaga skörd 40,000 Till 25 Till inköp af sädeskorn efter 1833 års mindre goda skörd, beviljades genom Kongl. Brefvet den 12 April 1834 4,(XX) ali åt dem af Länets innevånare, som bevisligen saknade tillgång till sådan spannemål, utdelas såsom lån till hälften emot antaglig borgen och till hälften emot endast personlig återbetahiingsskyÄrlighet, som för alla borde vara fullgjord inom 1835 års slut.
Efter i underdånighet gjord anmälan om inträffade frostskador å 1836 års gröda, beviljades genom Kongl. Brefvet den 18 Octo ber 1836 15,000 alt såsom ränlefritt län till 1837 års slut, emot godkänd säkerhet, lemnäs åt någon person, som emot den betalning i penningar eller varor, sorn Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ägde bestämma , åtoge sig tillhandahålla allmogen inom de delar af Länet, som mest lidit af frost, 500 tunnor lill utsäde tjenlig! korn af ortens säd samt 600 tunnor råg och 1000 tunnor korn tili brödföda.
Till afhjeipande af nöden inom Sollefteå, Ramsele, Resele och Junsele pastorater, som lidit af frostskada å 1837 års skörd, beviljades genom Kongl. Brefvet den 18 October 1837, till anskaffande af 500 tunnor spannemål för nämnde Socknars behof, på e nahanda sätt, som nyss är nämndt 4,000 alt återbetalas vid 1839 års slut.
Sedermera beviljades till understöd inom hela Länet, enligt Kongl. Brefvet den 11 Maj 1838 ytterligare • . . . . 4,000 atl efter Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes bepröfvande fördelas emellan Socknarne samt genom fattigvårdsstyrelserne och emot deras ansvarighet användas såsom räntefria förskott lill anskaffande af spannemål att lill de mest behöfvande i mindre partier utdelas.
Återbetalningen skulle ske inom 1839 års slut.
Således tillsammans efter 1837 års svaga skörd 8,000 Den 15 Januari 1839 anmälte väl Eders Kongl. Majlis Befallningshafvande resultatet af 1838 års skörd hafva visat sig sådan, all anledning vore lill den hemställan atL de 19,000 R:dr, som till understöd efter 1836 års missväxt blifvit beviljade (rät - 26 leligen blott 15,(XX) R:dr efter 1836 års och de öfrige efter 1837 års missväxter) linge ytterligare under ett års tid, elier till 1840 års slut, på förut stadgade vilkor bibehållas, till anskaffande af spannemåi, för att tillhandahållas de mest behöfvande af allmogen, antingen emot kontant betalning eller emot godkänd borgen.
Delta bifölls ock, emot vilkor af 5 procents ränta från 1839 års slut; men, så vidt jag kunnat erfara, föranledde detta icke till några förnyade kontrakter med de personer, som först fått såsom lån emottaga medlen, med undantag endast af hvad angår en af kontrahenterne, sorn i skrifvelse den 30 September 1839 anmälte, att af 200 tunnor korn, som lian, under fallande pris, hållit allmogen i Medelpad tillhanda, allenast 50 å 60 tunnor åtgått; och då jag härtill lägger, att en i Norra Ångermanland boende person, som i anledning af till honom gjord framställning om spannemåls tillhandahållande emot undfående lån af Statsmedel, i skrifvelse den 7 Augusti 1839 afsäger sig anbudet, under anmälan, alt tillgång på spannemåi inom orten ingalunda saknades, anser jag mig af dessa sammanlagda förhållanden kunna sluta att något behof af allmänt understöd efter 1838 års slut icke förefunnits, utan att den gjorda hemställan, äfvensom en den 30 påföljde April gjord underdånig hemställan om upphäfvande af vilkoret angående räntas erläggande från 1839 års slut, hvilket »lock icke af Eders Kongl. Maj:t i Nåder bifölls, härrört af andra orsaker, hvilkas utredande icke tillhör ändamålet med denna framställning.
1 anledning af Eders Kongl.
Majrts Befallningshafvandes i skrifvelse »len 14 April 1840 gjorde underdåniga anmälan om behof af understöd efter flera års misslyckade skördar, b i foll Eders Kongl. Maj:t i Nådigt Bref den 16 i samma månad eli räntefritt förskott af 4,(XX). att ut lemnäs antingen emot Socknarnes gemensamma ansvarighet, eller emot godkänd borgen, och på 3:ne år återbetalas.
Al dessa 4000 l\:dr biefvo, uppå underdåniga bemsläiluingar, genom Eders Kongl. Majrts särskilda Nådiga Bref den 20 .luli 1840 och den 27 April 1841, 600 Rrdr särskildt anslagne all användas till understöd ät K rono-Nybyggare och befordrande af tjärubränning och pottaske-till verkning.
Ifrån år 1831 till oell med år 1839 har alltså, såsom missväxt-understöd, inom »leita Län bill v it al Eders Kongl. Majrt i Nåder anslaget ett belopp af 27 tillsammans 71,000 Rrdr Banko.
Denna summa är visserligen högst betydlig; inen dä, hvad angar de genom Kongl. Brefvet den 18 October 1836 beviljade 15,000 Rrdr Banko, jag af den brefvexling, som förts med länlagar ne, inhämtat, alt spannemålen påföljande vår inom orten sälls, råg till 13i Rrdr och Korn till 11 Rrdr Rgils, hvilka priser, alldeles lika med de för år 1836 satta markegångspriser, hvad råg angår understiga, och livad, korn beträffar endast obetydligt öfverstiga »le nu efter 3:ne rika skördar gångbara sädesprisen, och då vidare de på understöd för hela Länet beräknade anslag, som åren 1835, 1838 och 1840 begärdes, endast uppgått till 4(X)0 Rrdr Banko för hvarldera äret, och af en jemförelse emellan lietta belopp och Länets folkmängd af närmare 90,000 individer ådagalägges, alt hehofvet af understöd icke måtte hafva varit af allmännare beskaffenhet, hvilket dessutom ådagalägges deraf, alt sedan anslaget1838 blifvit af Eders Kongl. Majrts
Befallningshafvande sålunda fördehull, att 5 Socknar erhållit hvardera 133 Rrdr 16 sk.
Banko samt de öfriga olika belopp ifrån 100 Rrdr ända ned till 33 Rrdr 16 sk.
Banko, eller så ringa, att en kommun i sistnämnde kategori dermed icke kunnat åstadkomma hvad sorn erfortlrats för en enda fattig familjs underhållande i \ års tidr alt åtskilliga Socknar afsagt sig rättigheten att af clet erbjudna understödet komma i åtnjutande, andra åter icke fått detsamma sig lillsändt, och att, utaf de år 1840 anslagne 4000 Rrdr, allenast 3035 Rrdr 26 sk. 9 must., inclusive den för Nybyggare särskildt bestämde »lei af anslaget, blifvit utlånade; så torde det kunna antagas, att endast de åren 1832 för hela Länet och 1838 för 4 Pastorater lemnade understöd, tillsammans 44,000 Rrdr Banko, varit föranledde af ett existerande behof af den beskaffenhet, att det efter min åsigt bordt föranleda anlitande af Statens mellankomst.
Af hela »let förstnämnda beloppet 71,000 Rrdr Banko hafva vid elen undersökning som hållits till följd af sednast»; Riksdagsbeslutet lill utredande, huruvida hus allmogen då ännu utestående fordringar för missväxt-understöd borde afskrifva» elier uttagas, 11,833 Rrdr 33 sk. 2 rst. blifvit anmälde till afkortning, och 818 Rrdr 19 sk. 9 rst. uteslå ännu hos sådana gäldenärer, som ansetts ega förmåga alt betala, och tomma alltså att i före skrifven ordning liqvideras.
Återstoden 58,347 Rdr 43 sk. 1 rst.
Banko, »leraf allmogen sjelfmant återbetalt största delen, af de låneunderstöd, den erhållit inom derföre bestämde tider, har dock lill hela beloppet icke kommit Statsverket lili goilo, ulan hafva omkring 12,000 Rrdr Banko blifvit 28 förskingrade, dels af förre Lands-Kamereraren och förre Landt-Räntmästaren, dels af numera aflidne Länsmän, som fält med uppbörden af desse medel taga befattning.
Vid jeinförelsen emellan det belopp, som blifvit afskrifvel och hvad som vid ofvannämnde undersökning pröfvats böra betalas, bar väl del förra en betydlig öfvervigt, men att alla de, som fäll sina skulder afskriliie, saknat förmåga att dem betala, torde man dock ej böra antaga, utan härleda deras befrielse, dels från en naturlig välvilja hos en församlings innevånare, då fråga väckts om ett vitsord, hvarigenom dess i mindre goda omständigheter varande medlemmar kunnat befrias från betalande af en till Staten åsamkad skuld, dels från den liberalitet, sorn blifvit uttryckt vid bestämmande af sältet för desse skulders execuliva indrifvande, derigenom så många undantag gjorts i afseende på egendom som ej linge utmätas, att, derest en gäldenär ville undandraga sig betalningsskyldigheten, han väl sällan och endast i högst få fall kunnat dertill tvingas.
Men om äfven dylika afskrifningar kunna anses billiga ur den synpunkt, att den lindring, sorn kommer en mindre del af samhällets mindre viii lottade medlemmar till godo, i högst ringa mån inverkar på det liela, hvars tillskott till Statskassan naturligtvis måste ökas i samma förhållande, som dess ägande påräknade tillgångar minskas eller försvinna, torde de dock, om enahanda påföljd för underlåten betalning af en skuld till Stats-Verket oftare inträffar, i så måtto medföra ett menligt inflytande, ali den enskilde småningom lär sig anse
Statens mellankomst vid hans oftast i följd af dålig eller obetänksam hushållning orsakade bekymmer lika gifven som dess öfverseende i fråga om sättet för åtagne förbindelsers fullgörande, — en öfvertygelse, lika skadlig i ekonomiskt sorn moraliskt hänseende.
De år 1838 till Sollefteå, Ramsele, Resele och Junsele Pasloratsboers understödjande anslagne 4(X)0 R:dr B:ko disponerades enligt Nådig föreskrift, eller sålunda, alt en inom Sollefteå Pastorat boende person, emot medlens erhållande såsom läntefritt lån, åtog sig hålla allmogen inom de 4 Pastoraterne spannemål tillhanda.
Då likväl något stadgande angående priset, som skulle af Eders Kongl. Majrls
Befallningshafvande bestämmas, icke i kontraktet influtit annorlunda, än ali föreskrift derom skulle efter sig företeende omständigheter meddelas, och upplysning af här befintliga handlingar ej kunnat erhållas, hvarken i nämnda hänseende, eller huruledes korlrahenlen emot allum-- gen fullgjort sina åtagne förbindelser, kan något på facta grundadt omdöme ej stadgas om nämnde anslags ändamålsenlighet och verkningar. 29 Hvad åter angår det år 1832 beviljade betydligare anslag af tillsammans 40,000 R:dr Banko, lemna tillgängliga handlingar full upplysning i nämnde afseende.
Af de 2000 R:dr, .sorn af dessa medel skulle få till de fattige och behöfvande utan borgen eller annan säkerhet utlånas, utdeltes på sådant sätt 1,928 R:dr 40 sk. 4 rst., hvaraf omkring i sedan blifvit återbetald och omkring | afskrifvils enligt derföre stadgade grunder.
Då de personer, som af denna utdelning kommit i åtnjutande, saknat både penningar alt köpa och kredit att borga behöflig spannemål, har utdelningen, som för de flesta varit alt betrakta såsom en allmosa, icke förfelat den verkan sådane gåfvor vanligen medföra, och kan alltså, på detta sätt betraktad, anses hafva varit ändamålsenlig.
Anses del åter, att staten hvarken bör såsom sådan åtaga sig fattigförsörjningen inom de serskilde kommunerne, eller utöfva något detaljformvnderskap i afseende å den enskildes hushållning, ritan, då sådan nöd inom någon ort inträffar, alt dervarande vanliga fattigförsörjningsanstalter icke förmå fullgöra sina åligganden, böra inskränka sin hjelp till det ytterst nödvändiga, så torde en så beskaffad hjelp icke böra lemnäs nu ifrågavarande klass af ortens innebyggare såsom lån, hvars återbetalning vanligen hvarken af Slaten eller den enskilde låntagaren påräknas, ulan heldre i födoämnen utdelas såsom vedergällning för arbete, äfven om detta, i följd af årstid eller annan orsak, blefve i del närmaste inproduktifl.
Landsvägarnes förbättring skulle vara ett lika lämpligt som rymligt fält för en sådan af Staten aflönad sysselsättning, fastän densamma, på den tid af året då marken är frusen och betäckt af snö, och då tillfällen till arbetsförtjenst mesL saknas, icke kunde med särdeles framgång ega rum, om man ville jemföra arbetsprodukten med kostnaden derföre.
Den del af 1832 års anslag, 38,000
R:dr, som skulle utlånas emot sock-1 narnes gemensamma ansvarighet, kom under sådana vilkor desamma till godo och fördelles emellan Länets 3:ne fögderier, pä det sätt, att Medelpad erhöll 6,650 R:dr, södra Ångermanland 10,252 lltdr 2(5 sk. 8 rst.
Banko och norra Ångermanland 21,071 R:dr 6 sk.