Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Alt alla utmätnings-förrättningar varda skiljde från både kronofogdeoch länsmans-tjensterna; 2:o att i hvarje fögderi en eller, om behofvet så fordrar, två exekutions-fogdar tillsättas, hvilka bestrida alla utmätnings-förrättningar, och redovisa för dem inför Konungens befallningshafvande i länet, på samma sätt som kronofogdarne hittills, med undantag endast af resterande kronoutskylder, hvilka äfven af exekutions-fogden indrifvas, men redovisas för kronofogden, sorn sjelf förrättar all ordinarie kronouppbörd och för densamma ansvarar och redovisar; börande ifrågavarande exekutions-fogdar icke åtnjuta någon egentlig lön, men ega rätt att beräkna dagtraktamente och skjutspenningar vid alla förrättningar, med undantag af dem, som verkställas för indrifvandet af resterande kronoutskylder; samt 3:o att länsmännen sköta, i första rummet, polisen, och derefter i öfrigt alla till tjensteu hörande å* ligganden.
Yid målets föredragning till remiss hade herr doktor Sandberg med motionären sig förenat.
Utskottet har hvad sålunda framsläldt blifvit i Öfvervägande tagit och får härvid först, i afseende på riksdagsfullmägtigen J. P.
Danielssons yrkande om utfärdande af instruktioner för fjerdingsmän, hänvisa till sin i betänkandet N:o 69 gjorda, af Rikets Ständer bifallna, hemställan.
Hvad åter beträffar hvad anfördt blifvit, angående instruktioner för kronofogdar och länsmän, samt i följd deraf framställda förslag, att nya sådana måtte utfärdas, så enär, enligt hvad Utskottet inhemtat, denna fråga redan länge utgjort föremål for Kongl.
Majtts nådiga uppmärksamhet, samt numera, sedan vederbörande blifvit i ämnet hörde, lärer vara beredd att, i den mån ärendets vigt och omfång sådant medgifva, Kongl.
Maj:ts nådiga pröfning underställas, och de omförmälda nya iustruktionerne derefter utfardas, anser Utskottet, vid sådant förhållande, sig icke böra tillstyrka Rikets Sländeis bifall till den gjorda framställningen i denna del, utan hemställer, att densamma icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Vidkommande slutligen förslaget att i hvarje fögderi tillsätta en eller tvenne exekutionsfogdar för bestridande af alla utmätnings-förrättningar, så tror Utskottet, för sin del, att tillskapandet af dylika lönlösa beställningar, i stället lör att afhjelpa de öfverklagade olägenheterne, snarare skulle bidraga till deras ökande, hvarjemte statsverket komme alt vidkännas betyd liga utgifter i och för de lönförhöjningar för länsmännen, hvilka skulle blifva en nödvändig följd deraf, att desse tjenstemän sålunda ginge i mistning af en för deras bergning påräknad inkoa.st.
Med afseende härå, och då nya instruk - Allm.
Betv. och Ekon.-Utskottets Betänkandej JV.-o tit. 5 lioner för kronofogdar och länsmän, enligt hvad ofvan anfördt blifvit, snart torde vara att emotse, hemställer Utskottet, att berörde förslag icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Betänkande, i anledning af väckta motioner om jernvägs-anläggningar i riket.
Rörande delta ämne hafva hos Ridderskapet och Adeln tvenne anföranden blifvit ingifue och till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-utskottets handläggning remitterade, nemligen: l:o af herr grefve von Rosenj A. E.> som anfört, att vidsträckta jernvägs-anläggningar blifvit uuder sednare åren fullbordade så uti Europa som annorstädes, och att skälen till deras uppkomst borde uppsökas uti den stora förkofran och tillväxt, som den genom dem beredda hastiga och mindre dyra kommunikationen åstadkommit uti handel, industri och näringar m. m.
De nationer, hvilka mera verksamt deltaga uti verldshandel, hade äfven skyndat att, så vidt tillgångarne medgifvit, och i öfrigt varit möjligt, tillegna sig ett så verksamt medel för den allmänna välmågans utbredande och ökande.
Härvid vore äfven synnerligt afseende fästadt derå, att den sannolika följden, om sådant uraktlätes, blefve, att de måste komma att slå tillbaka uti täflan med andra folk, och slutligen inskränkas till hufvudsakligen inländsk handel.
För att Sverige icke måtte komma i en sådan belägenhet, har motionären önskat, alt böljan af anläggning af jernvägar måtte ju förr desto heldre ske, men har äfven härvid, såsom hufvudskäi, först fästat uppmärksamheten derå, att bristen på goda kommunikationsanstalter i landet vore desto nödvändigare att afhjelpa, som de stora afstånden emellan de orter, hvilka hade behof af ömsesidiga varubyten, i förening med de oviga transportsätten, utöfver all måtta fördyrade varorna och såmedelst lade band på utvecklingen af den inhemska trafiken.
I det fall, att staten, som hittills frikostigt bidragit till enskilda vägars anläggning och förbättring, hvarvid någon plan likväl i Ålim.
Besv.- och Ekon.-Utskotlets Betänkande, N.-o ut. icke synes hafva varit följd, nu ville på ett uppmuntrande sätt understöd]* jernvägars införande i riket, skulle den dubbla fördelen derigenom kunna vinnas, att, i en framtid, landet blefve försedt med lätta kommunikations-anstaller, och dessa anlagda efter en bestämd, på riktiga och naturliga, mera äa tillfälliga, grunder byggd plan, och sålunda ett ordentligt vägsystem bragt till stånd.
Motionä'ren har härefter utförligen ådagalagt, hvilka stora fördelar i mi» liläriska, merkantila och ekonomiska afseenden vårt land komme att hemta af jernvägar, och bland många andra exempel härå anfört möjligheten att derigenom, vid skeende fiendtliga anfall, inom kort tid kunna sammandrag» betydligare styrka å angripna eller hotade punkter; tillfälle öppnadt för handlande att, sedan inhemska varor ej äro belastade med den stora transportkostnaden för både rudimalerier och det förädlade, erhålla dessa för bättre pris, och dymedelst kunna konkurrera med fremmande länders producenter; derigenom beredd utväg alt till af missväxt hemsökta trakter kunna, utan alltför stor prisskillnad, såsom hittills egt rum, öfverföra spannemål från våra bördigare landskap, äfvensom den lindring uti bördor, som trycka jordbruket, hvilken, om jernvägar anlades, borde uppstå genom minskning i skjutsskyldighet, fångföring, postskjuts, samt allmänna vägars underhåll m. m.
Slutligen har motionären, i anledning af hvad i ämnet anfördt blifvit, hemställt, ”alt Rikets Ständer måtte till Kongl. Maj:t frambära den underdå» ”niga anhållan, att Kongl. Maj:t ville, efter ärendets öfvervägande, göra dea ”framställning till Rikets Ständer i fråga om anläggande af jernvägar, som kan ”finnas lämpligast.”
Vid remissen af denna motion hafva ålskillige af Ridderskspet och A.- delns herrar ledamöter i anledning deraf sig yttrat, och hafva dessa yttranden äfven blifvit Utskottet delgifna.
2:o af bet r Munck af Rosenschöld, N.
R-, sorn, hufvudsakligen på militäriska och strategiska skal, föreslagit, ”att Rikets Ständer för Kongl.
Majit ”(nätte uttrycka den önskan, alt Kongl. Majit ville låta uppgöra en fullständig yplan för ett genom hela den väsendtligare delen af riket gående jernvägsnät, ”hvaruti Stockholm blefve hufvudpunkten, och hvarvid hufvudsakligaste afse”endet fästades på den nytta, det uti strategiskt afseende kunde medföra vid ett nationalförsvar, och Högstdensamme sedan täcktes gifva Rikets Ständer del "af detta förslag, med anmärkande af de delar af nätet, hvilka för sagde äu”damål ansågos först böra färdiggöras, samt ett specialiseradt kostnadsförslag ”och förslag lill de utvägar och tillgångar, som Kongl.
Majit ansåge böra an*vändas för veikets fullbordande, samt att Kongl. M«j:t icke mätte tillåta aå - Ålim. Besv.- och Ekon,-Utskottets Memorial, N,-o 123. 7 ”gon jernvägs-anläggning, förr än denna plan blifvit uppgjord, och i öfverensstämmelse med densamma.
Hvad först belräffar grefve Roséns motion, så torde densamma nu icke kunna föranleda till någon delta Utskotts åtgärd, sedan Kongl. Maj:t, uppå grefvens underdåniga ansökan derom, under loppet af innevarande riksdag, den 9 sistlidne Maj, afgifvit nådig skrifvelse till Stats-utskottet, i ändamål att Rikets
Ständer måtte komma i tillfälle att närmare öfverväga, hvad åtgärd å det allmännas sida, i afseende på jernvägs-anläggning mellan Örebro och Hults lastageplats vid Wenern, såsom ett för den inhemska handeln och industrien serdeles vigtigt ärende, må vara att vidtaga, samt Stats-utskottet deröfver afgifvit utlåtande, N:o 262.
Vidkommande herr Munck af Rosenschölds förslag om uppgörande al en fullständig plan för ett genom riket gående jernvägsnät, så liar Utskottet erhållit kännedom derom, att en sådan plau ge iom enskild försorg torde blifva tillvägabragdt.
Vid detta förhållande, och då, i det fall, att densamma skulle på statens bekostnad upprättas, dertill kom me att erfordras ett högst betydligt anslag, hvilket, synnerligen under nuvarande förhållanden, blefve för stateu betungande att utgöra, samt ej heller vid den nu skeende statsregleriugen är påräkuadt, hemställer Utskottet, att ifrågavarande motion icke må för närvarande till någon Rikete Ständers åtgärd föranleda.
Ank. till Exp. Utsk. den 28 Juli, kl. a e. jb Memorial, angående minskning i Utskottets kansli-personal.
Sedan göromålen inom Allmänna Besvärs- och Ekonomi-ulskottet i dea !t»ån minskats, att indragning af kansli-personalen kan företagas, så har Utskottet beslutat, att 3:ne notarier och 2rne kanslister skola från och med den i instundande Augusti med sin tjenstgöring hos Utskottet upphöra; varande således i Utskottets tjenst, efter nämnde dag, endast qvarstående, utom sekreteraren, en notarie; hvilket Utskottet härmed skolat hos Rikets Högloft.
STOCKHOLM, Ecksteinska Boktatckkiukt, 1848.
Allm, Besv.- och Ekon.
Utskottets Utlåtande, N:o 123. 1 N:o 123.
Ank. till Exp. Utsk. den 18 Aug., 11. 1 e. m.
Utlåtande, i anledning af erhållna åter-remisser utaf Betänkandet tS\a 93, angående ifrågastählt framläggande af Cnions-Kommitté ns förhandlingar inför Rikets Ständer.
Detta Betänkande har blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Presfe-ståndet bifallet och af Borgare- och Bonde-stånden åter-remitteradt, men då Utskottets afstyrkande af motionärens förslag är af 2:ne Riks-stånd gil— ladt, och frågan alltså förfallit, lära åter-remisserne icke kunna till någon åtgärd föranleda.
Prot. 1847 och 1848. 8 Sami. 32 Hdft. STOCKHOLM, w. f. dalman, 1848.
Register öfver de af Rikets Högloflige Ständers Allmänna Besvärs och Ekonomi utskott under Lagtima Riksdagen åren 1847—1848 afgifne Betänkanden.
Akademi-hemman, Lunds: bestämmande af minimi och maximi belopp vid utarrendering deraf 31. 71.
Afgift, Consulad-: se Consuler.
Allöningssätt för presterskapet: förändrad reglering deraf m. m. . 96. 117.
Agön: fyranläggningar derå 17. 70.
Allmänna Barnhus-inrättningen i Stockholm: reorganisation deraf . . 27.
Allmänningar, Härads-: se Härads-allmänningar.
Apothek: anläggande deraf i Hemsö socken på Gottland 11.
Archiv, Danska-: om utbekommande derifrån af äldre handlingar, rörande Skåne, Halland, Blekinge och Bohus län .... 62.
Arfvode, Riksdagsmanna-: se Riksdagsmanna-arfvode.
Arméens Pensions-kassa: rättighet för delegarne deri att derutur erhålla lån 15.
Augments-räntor: deras jemnare fördelning 119.
Auktion inom hufvudstaden: förändring i sättet och vilkoren för varors m. m. försäljning derå 77.
Auktoriteter, Municipal-: se Municipal-auktoriteter. B.
Barnhus-inrättning i Stockholm: reorganisation deraf 27.
Befäl vid Kongl.
Maj:ts Flotta: indragning af hos detsamma anställde s. k. ordonanser 5. 35. 1 2 Beklädnads-direktioner: skyldighet för dem att i Banken deponera under deras vård ställda medel - 58.
Bergsfogde-tjensterna: indragning deraf, samt upphörande af deras befattning med uppskattning af fast egendom i Bergslagen . . 88.
Bergslag: utvidgad smidesrätt derinom 67.
Bevärings-skyldige: hötes-ansvar för dem, hvilka försumma att inställa sig till bevärings-exercis 74. „ understöd för dem, hvilka kommenderas i fält . . 75.
Bibel-kommissionen: upplösning deraf 38.
Biskops-embeten: indragning deraf 68.
Blekinge: om utbekommande från Danska arkifvet af äldre handlingar, rörande denna provins 62. „ förändring af mötesplatserne för båtsmännen inom Medelstads härad 33.
Bohus län: om utbekommande från Danska arkifvet af äldre handlingar, rörande denna provins 62.
Bonde-ståndet med uppmaning till Ekonomi-utskottet att börja sina arbeten 2.
Båtsmän: upphörande för Riksmarskalks-embetet att reqvirera dem till handtlangning 6. „ inom Medalstads härad i Blekinge län: förändring af mötesplatserne för dem 33.
Böter för vanvård af nummerhäst: användande deraf 30. „ för den bevärings-skyldige, hvilken försummar att inställa sig till bevärings-exercis * 74. C. Calmare län: om fördelning deraf , 99.
Canzli-personal: tillökning deraf 1. „ minskning deri 122.
Capellans-boställen: upphörande af ekonomiska besigtningar derå . . 10.
Consuler, Svenska och Norrska: angående kontroller å deras embets tillgöranden m. m 89. E. Ekar: om afbarkning deraf 56. 102. 36.
3 Ekonomi-utskottet: uppmaning från Bonde-ståndet att börja sina arbeten 2.
Ekonomiska besigtningar å Kyrkoherde-, Kapellans- samt Landt- och Militiee-staternes boställen: upphörande deraf 10 Embets- och Tjenstemän: deras rätt till lön under tjenstledighet . . 82. F.
Fabriks-ordning af den 22 December 1846: ändringar deri . . . . 97. 118.
Fabriker och handtverkerier: om understöd till resor i främmande länder åt arbetare dervid 76.
Fartyg: nedsättning i konsulad-afgifter för dem 89.
Fattig-procent: förändradt användande af den, som af sterbhus inom Vermeland erlägges 12.
Fjerdingsmän: reglering af deras skjuts-skyldighet ....... 26. „ om instruktion för dem , . 69. 120.
Flottan: indragning af s. k. ordonanser hos befälet dervid .... 5. 35. „ förbud för Biksmarskalks-embetet att derifrån reqvirera biträde af båtsmän ' 6. 36.
Fogde-tjenare: prestanda för dem 103.
Folkundervisningen i riket: om ändringar och tillägg vid Kongl, stadgan derom m. m 91. 114.
Forsling, Fångars: förändring deri 14.
Fot- och ådermöten vid Skånska kavalleri-regementerne: upphörande deraf 28. 64.
Fullmakter för krono-länsmän 95.
Fylleri-kur, Schreiberska: om dess användande på personer, dömde för 3:dje resan, fylleri 43.
Fyranläggningar å Agön och skäret Skomakaren 17. 70.
„ , i sjöarne Mälaren och Iljelmaren . 18.
Fångar: om förändring i sättet för deras forslande 14.
Färs och Frosta härader i Malmöhus län: om befrielse för dem att deltaga i underhållet af Långebro , . . 8.
Förmedling af kronoskatte-hemman: upphörande af praskriptionstidcn för återkallande af ansökning derom . 32.
Försegling af kärl, lådor och omslag, deri varor eller flyttgods transporteras: upphörande af afgiften derför 104.
Försäljning å auktion inom hufvudstaden af varor och andra effekter: förändring i sättet och vilkoren derför 77. 4 G.
Gevär, nya: om förvarande deraf m. m 52.
Glasförare: förklaring af förbudet för dessa att i riket kringresa . . 41.
Gottland: anläggande af apothek inom Hemsö socken derstädes . . 11. „ förändrad boningsort för provincial-läkaren för södra delen af ön 11. „ om bestämmande af minimi-beloppet för teckningssumman till en hypotheks-förening derstädes 83.
Gymnasii-ungdomen i Vexiö: upphäfvande af förbudet för dem att gifva privat undervisning 4.
Gårdfari-handeln: ändringar i förordningen derom 78.
Götheborgs och Bohus län: om Landshöfdinge residensets derstädes förläggande till Uddevalla 101. II.
Halland: om utbekommande från Danska arkifvet af äldre handlingar, rörande denna provins . . 62.
LogUttkottitS Betänkande N:o 89* 5$ för kostnad och skada, och domen fulU göras, efter ty sorn i 26 Cap. sägs\ vare ock den, som vunnit, skyldig att underl råtta sig af domaren, om vddjadl är: och der sd skett, läte ock hau det teckna, till sin rättelse, a dombref sitt: der md ej fordras serskild betalning fåre.
Vädja de bada: gange dermed sammaledes.
Par« terne skola sedan till Hofrätt komma, Utan stauning eller serskild kungörelse.
Vädja de ej, som nu är föreskrifvet 5 ätande Häradsdom fast. a §> Vill den, som Under Hofrätt vädjat i sitt vad sedan öfvergifva ,• kungöre det sin vederdeloman, inom hälften af den tid, som han eljest skulle till Hofrätten komma.
Gör han det ej, och kommer svaranden dit, njute han betalning för kostnad sin.
3 Denna §. upphör att vara gällande* 4 §•
Denna §. slcall hafva följande lydelse t Sik, till Riks-St.
Prat. 1828 18*9. 7 1 Afd.
Öj ytde H:t. %\dra B.det. 58 LagUislottets Betänkande N:o §<)•
Har ofrälse man, efter offenteligt an
Första punkten af denna §. ändras aslunda : 1 brottmål, ehvad de äro svårare eller mindre, håfve ej någor lof att vädja, antingen emot värjemålsed, böter, eller kostnad och skada, som Underrätt t ty fall ålagt: utan må den, som ej nojés åt dess dom, besvära sig deröfver i Hofrätten, inom hälften af den tid, som lagvadd a saker der fullföljas bora. 6 och 7 §§.
Dessa §§. upphöra att vara gällande* 9 §•
Denna §, , sädan den lyder uti Kongl* LagUlslolleis JBztiinkande N:o 8g. 59 Eorordningarne den 1 g Julli 18x5 och deri 2g November 1823, ändras salunda: [ de saker, soia genom laga vad gd till Svea Hofrätt, ifrån Häradsrätt 1 Upland, Södermanland , Vestmanland, Kopparbergs
Län, Nerike och Gestrikland, ingijve käranden sin inlaga , inan klockan tolf på den fyrationde dagen , den oräknad, dd Häradsrättens dom föll, eller håfve sitt vad förloratfrån Häradsrätt i Vermland, Helsingland, Jemtland, Herjedalen, Medelpad och Ångermanland, på den sextionde dagen; från Häradsrätt i Vesterbotten och å Gottland, på den nittionde dagen : / Gotha Hofrätt, frän Häradsrätt i Östergöthland, Calrnare Län, Småland, Skaraborgs och Elfsborgs Län, på fyrationde dagen; från Häradsrätt i Halland, Dahl och Bohuslän, på sextionde dagen:
I Hof rätten öfver Skåne ock Blekinge, från Häradsrätt i desse landskap, på den fyrationde dagen.
I vexel- och sjorättssak vare tid hälften kortare, att fullfölja vad ifrån Häradsrätt i hvarje ort till Hofrätt, 10, 11, 12, i5 och i4 Desse $§. varda lill ali krall och verri kan upphafne. to hagUlxkoitets Btlänkande }i:o 8g, »i» §.
Andra punkten i denna andras ||« Ilinda ; Huru vittnesbörd derom af Rätten gifvas bor, vare lag summa , som i i /. af detta Cap. för Häradsrätt stadgadt än *6 §, Denna §. kotnmer att lyda sålunda J
Ej md någor vädja mot Rådstufvn dom, der hufvudsaken ej går Öfver fenn t io dalers värde, efter ty, som i i //. sagdt är.
I den stad, der något serskildt der om stadgadt är, rätte sig Domaren och parten derefter *7 §■
De i slutet af denna §. förekommande orden : ”vare vad deri tillåtet, ehvad det är emot Lagmans, Kjimners, eller RådssnE* vu dom” ändras till följande lydelse:
Vare vad deri tillåtet, ehvad saken ar af större eller ringare vigt, 24 f
Denna erhåller följande lydelse ; hugU t skottets Betänkande A'.o 8g. 6l Besinnar han sig, som emot Rådstufva dom vädjat, och vill ej sitt vad sedan full följa, kungöre det vederparten, såsom i 2 /. om Häradsrätt sagd t är, vid äfventyr, so/n der stadgadt finnes. a 6 Cctp. * §•
Första punkten i denna , ändras sålunda; Hvar som ifrån Underrätt vädjar , ställe för sig tvenne löftesmän, som borga begge för en, och en för begge, för kostnad och skada, den han kan skyldig kännas att gälda; tage deras skrift derå, och lägge dan vid sin inlaga i Hofrätten in, * $• Denna §. kommer att lyda sålunda:
Häfver den, som vädjat, i Underrätt tappat: gifve han amant ut hvad dömdt 62 LagUtskottets Betänkande N:o 89, är, och sätte det hos Konungens Befalla ningshaf rande, eller i taka händer* 2 8 Cay, pettå Cap. vardei sålunda indradtS 1 §; Hvar som ä nyo drager den sak får rätta, deri dom eller utslag förr är, som vunnit laga kraft; eller tadlar sådan dom får Rätten, eller utom', bote för Un* derrätts dom tio daler; för Hofrätts dom etthundrade daler.
År det Konungens 1 plikte med femhundrade daler. 2 §.
Qväljes Underrätts dom; döme der öfver förste domstol i den ort, der brutit är.
Qväljes Hofrätts, eller Konungens dom', det skall i Hofrätten dömas, '29 Cap. i och 2 §$. af detta Capitel »kola haf?% följande lydelse :
Bäg Zhslottets Betänkande Nlö 89. 63 1 s.
Djerfves någor missbruka rättegång} och emot klara skäl och bättre vett, af arghet, drager någon för Rätta ; bote i Underrätt ifrån tio till tjugu daler, de fattiges ensak: och gälde dertill rätte-i gångskostnad, hinder och skada. 2 §.
I dessa fall plikte fullmäktig, som i 15 Cap. i4 §. sagdt är.
Orkar den brotts* lige ej bota ; plikte med fängelse, som i i o Cap.
TJtsöknings-B olken stadgadt är. 3o Cap: 5 §•
Benna §. är sålunda Undrad:
.Den, som tappat i Hofrätt , då, salen der, såsom i forsta domstol, dömd är; gifve ut det han är skyldig fi| ZsgUlskottetS Betänkande No 8$. känd, allt sorn i 26 Cap. sagdt är\
Den, som vunnit i Underrätt , eller hos Konungens Befallningshafvande, men tapt. pat i Hofrätt: vare fri för doms och utslagsfullbordan, och, ställe der full borgen före.
Hurti det lyftas må, sorn utgifvas skall, urskils i 26 Cap. 7 §. Utsöknings-Balken> 5 Cap. 5 §.
Denna §. skall hafva följande lydelses Häfver någor vunnit hos Underrätt, och Varder deremot vädjadt; njule ändå ut~ mätning, och ställe borgen för det han om händer får, eller läte godset sättas i qvarstad.
När godset så utmätit är, må. det sedan ej skingras, eller utom egarens vilja för yttras, förr än saken i Hofrätten af dömd varder.
Tappar han det * gånge det, som utmcitit, eller i qvarstad satt är, ater, med dess ränta och afgäld. 9 Cap. LagUtskiltets Betänkande N;o 83. 9 Cap. 1 $.
Sista punkten af denna , eller ordens *’Går saken ej iifver tryhundrade daler el« ler dess värdej njute den fordrande uH mätning å Konungens Befallningshafvandes utslag, ändå att ändring then sökt är, och lyfte det som utmätit är , emot fuJI borgenändras till denna lydelse:
.Ben Jordrande njute utmätning a Konungens Bejallningshajvandes utslag, och lyfte det, som utmätit är, emot full borgen.
Kill den tappande ändring i Konungens Befallningshaf vandes utslag sota; utgifve hvad lian är skyldig tänd, såsom i 26 Cap. Rättegångs Balken sägs, Jorda-Balken. i-l Cap. i $. Senna {>• är ändrad sålunda t Sik. tilt Riki-St.
Prat, Jgig «sh 1829, 7 StmL t Å/d. 7, *}\de H',t laira B det, 66 %agUt skottets Betänkande N:o 89 N/i vill någor med den synedom sig ej åtnöja; vadje då under Hofrätt, som i Rättegångs Balken sägs.
Fullföljes vadet, och finner Hofrätten ny syn tarf vas; utnänuie Hofrätten en af sina Ledamöter, att synen hålla, och kalle tvenne Underdomare i orten, att honom biträda.
Det protocoll, som vid synen föres, gifve Hofrättsledamoten till Hofrätten in, och Hofi rätten döme sedan i saken.
Drages saken under Högsta Domstolen, och finnes den ej tillräckligen utredd, ändå att syn f öregått; då må ytterligare syn hållas ; och namne Högste Domstolen dertill en af sina Ledamöter; läte ock, genom Hofrätten kalla tvenne Underdomare, att vid synen biträda. öfver denna syn skall protocoll till Högste
Domstolen ingifvas, pä sätt om den syn , sorn Hofrätt förordnat, sagdt är.
Nid dessa syner må och vittnen höras, der någon af parterne det äskar.
Göres mot vittne jäf\ varde vitti net ändå hörclt; och prof ve sedan Hofrätten, eller Högste Domstolen, det jäf, så ock hvad verkan vittnesmålet ega md.
Finner Hofrätten ellar Högste
Domstol len syn nödig, och är den ej af Unden rätt hållen', dä må Hofrätten, eller Högste Domstolen, låta synen af Underrätten verkställas, och pröfva sedan saken.
LagUtskottets Betänkande N:o 89. 67 5:o.
Den befattning vid Syn å Landshöfdinge-Residence-hus, sorn, enligt 9 8c 10 af Kongl. Reglementet den 22 Fer bruarii 1750, jemförd med 3 §. af it>84 års Reglemente för Landtstaten , tillhört Lagmannen i Länet, skall hädanefter uttifvas af Häradshöfdingen i det Härad, inom hvars gräns Residence-huset är beläget, 6:0.
De i 4 punkten af denna förordning stadgade lagförändringar skola från och med den 1 April nästkommande