Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:ts Nådigste Förordning af den 14 December anno 1691, gifva Soldaterne i huslega en och en half Daler Silfvermynt eller ock upplåta honom husrum i gården, jemväl, till hjelp att föda en ko med, Två lass hö och ett tjog halm, samt efter Två skäppors lands utsäde hvart tredje korn, beräknadt utom den ordinarie lönen; hörandes dessutom roten hafva honom till skiftes i gården och gifva honom mat så godt som de sjelfve äta; hvaremot kneckten skall göra Bondens arbete, när han påfordrar, utan någon betalning, men ingalunda må Soldaten fordra betalning för maten, om han hos andra arbetar, ej heller huslega, om han hos Rotebönderne åtnjuter husrum.
Sak samma är med den allmogen, som på Fahlebygden bor, hvilken Hans Kongl.
Maj:t genom Dess Nådigste Bref af den 17 Mars anno i685 i Nåder efterlåter med Soldaterne sig om boställen förena, af hvilka Soldaten bör äfvenväl njuta uti huslega en och en half daler Silfvermynt årligen eller ock honom husrum upplåtes i dess egne gårdar; men till Aker, Äng och Kåltäppa skall ändå af utmarken upprifvas som förrbemäldt är:” samt att, i anledning af Rikets Ständers ofvannämnde Skrifvelse Kongl. Maj.ts och Rikets Kamrnar-Collegium, hvars underdåniga yttrande Kongl. Maj:t infordrat, sig utlåtit: att, då den uti 17 §. af 1684 års kneckte-contract förunnade förmon åt allmogen på slättbyggden, som ingen skog hade, att å Kronans parker och allmänningar erhålla utsyning af virke till kneckte-stugornas uppförande, såsom det tydligen syntes, hade sin grund uti den i samma contracts 6:te §. allmogen så väL’å slättbyggden, som i öfrige delar af länet ålagda skyldighet att åt Soldaten serskildte hus uppföra, men från ett sådant åliggande ej mindre Rotehållare i närbelägenhet af Kronans parker och allmänningar, än äfven de, som bodde å den såkallade Fahlebyggden, hvilken benämning i äldre tider innefattade slättbyggden inom länet, genom 1695 års högstberörde Nådiga Förordning erhållit befrielse; så ansa - Stats- samt AUnu Be sv.- och Ekon.-Utsk.
Utlåtande, N.o 3. ge Kammar-Collegium deraf ock följa, att, sedan skyldigheten för desse Rotehållare att uppföra kneckte-stugor upphört, den utsyningsrätt å Kronans parker och allmänningar, som dem, på grund af ett sådant åliggande, varit förunnad, äfven upphört och försvunnit, så att följaktligen de af desse rotehållare, som, heldre än alt, på sätt i6p5 års Kongl.
Förordning förmådde, gifva åt Soldaten årlig hushyra eller upplåta honom husrum i gården, ville serskildte kneckte-stugor upföra , finge virke dertill, utan biträde från Kronans parker, på egen bekostnad anskaffa; på grund hvaraf Kammar-Collegium i underdånighet hemställde, om, vid det sålunda utredda förhållandet, Rikets Ständers vid sista Riksdag till Kongl.
Maj:t aflåtna underdåniga skrifvelse i ämnet borde bifallas; och har Kongl. Maj:t, genom Bref af den 26 sistlidne Juni, förklarat Rikets Ständers i samma skrifvelse gjorda framställning icke kunna vinna Nådigt afseende.
Detta allt hafva Utskotten tagit i öfvervägande; och ehuru väl förenämnde Rust- och Rotehållare icke äro lagligen förpligtade att förse sina Soldater med kneck testugor, synes det likväl Utskotten vara tydligt, att Rust- och Rotehållarne, under närvarande omständigheter, äro nödsakade att vidkännas ett sådant, för sig, såsom boende i en på skog fattig trakt, ganska kännbart besvär.
De skulle nemligen icke kunna anskaffa duglig Soldat, utan att bestå honom serskild bostad, och det torde otvifvelaktigt vara förenadt med stort obehag och många olägenheter för Rust- eller Rotehållaren, om Soldaten, som oftast är gift och har familj, och som icke kan för den bestämda lmslegan, en och en half daler, förskaffa sig husrum, bodde i Rust- eller Rotehållarens hus samt vore så tillsägandes medlem af hans familj; och då sålunda, i anseende till de förändrade förhålianderna, Rust- och Rotehållarne uti ifrågavarande härader numera äro nödsakade att vidkännas besväret att åt sina Soldater uppbygga och underhålla knecktestugor, anse
Utskotten för sin del det vara förenligt med billighet, att de af samma Rust- och Rotehållare, som hafva oundgängligt behof af virke till knecktestugors uppbyggande och underhållande, må, derest sådant lämpligen kan ske, undfå utsyning å kronans närbelägna parker.
Utskotten få i följd häraf vördsamt föreslå: att Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att de Rust- och Rotehållare inom ofvannämnde Härader, hvilka styrka sig hafva oundgängligt behof af virke till knecktestugors uppbyggande eller underhållande, må, efter derom skedd undersökning, erhålla utsyning dertill å kronans 3 Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk.
Utlåtande, N;o 4- närbelägne parker eller allmänningar, derest en sådan utsyning anses kunna ske med skogens framtida bestånd.
Stockholm den i November 1844* N:o 4.
Ank. till Exp. Utsk. d. 4 Nov. kl. i e. m Utlåtande, angående inköp och utdelning af ett antal exemplar utaf Svenska Fornskrift-Sällskapets handlingar.
Ridderskapet och Adeln har Friherre Hamilton, Hugo, föreslagit, att, sedan inom Hufvudstaden bildat sig ett Sällskap, under benämning Svenska Fornskrift-Sällskapet, hvars hufvudsakliga ändamål vore att utgifva sådana äldre handskrifter, till hvilkas tryckning bidrag af Staten eller af redan stiftade samfund icke kunde påräknas, medel måtte anslås till inköpande af ooo exemplar utaf de skrifter, Sällskapet utgifver, af hvilka exemplar en del skulle utdelas till in- och utländska offentliga, lärda Inrättningar, till Gymnasier och Skol-Bibliothek, m. m., samt återstående delen förvaras för en framtid, då upplagan ej vidare funnes att i bokhandeln tillgå.
Äfven hos Högv.
Preste-Ståndet har motion blifvit i enahanda fråga väckt af Herr Prosten Lundblad, som föreslagit, att a5o exemplar af de skrifter, omförmälde Sällskap utgifver, måtte för Statens räkning inköpas; varande till skäl för ofvanberörde förslag åberopadt: att kännedomen om vår medeltids-litteratur måste blifva af högsta vigt för hvarje fosterlandsvän, emedan den utgör en nödvändig länk i den historiska utvecklingen af vår närvarande odling.
Hvad sorn ännu finnes qvar af denna litteratur gömmes i gamla handskrifter, hvilka förmultna, okända och obegagnade, i Statens eller enskildes ego, samt äro utsatta för faran af tillfällig förstöring.
Bekantgörandet af bemälde handskrifter är af högsta betydelse, icke blott för språkforskningen och vår bildnings historia, utan ock för våra häfder, så vida dessa mäste följa och utreda den allmänna folkandan under alla dess utvecklingsformer. i Utskotten hafva tagit dessa tvenne motioner i öfvervägande, samt lika med molionärerne funnit, att, då den historiska forskningen, lör att klart Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk.
Utlåtandej
N:o 4- 9 klart kunna uppfatta ett folks häfder i deras sanna dager, erfordrar kunskap icke blott om yttre politiska tilldragelser, utan ock om folkets inre lif uti lagstiftning, seder, bruk och litteratur, uttryckande dess bildningsgrad under olika tider, så mäste de bidrag, Svenska Fornskrift-Sällskapet, enligt planen för dess stiftelse, lemnar till en sådan kännedom om vår forntid, vara af högsta vigt för vår bildnings historia, för språkforskaren och för tecknaren af seder och lefnadssätt under framfarna tider.
— Denna kunskap blir, äfven med hänsigt till närvarande förhållanden och den rigtning, allmänna folkandan i våra dagar synes taga, af största intresse.
Nyttan och behofvet att samla och utgifva forntida monumenter af ofvannämnde slag har ock länge varit insedt i andra Europeiska länder, och man har der redan länge med nit och dryga kostnader verkat i det syfte, som Svenska Fornskrift-Sällskapet sig föresatt.
Sålunda eger t. ex. Danmark ett likartadt Samfund, understödt med rika tillskott af Staten.
Frankrike utgifver stora samlingar af handskrifter under ledning af Ministern för undervisningen, och Englands Parlament har anslagit summor, hvilka motsvara vissa af våra hulVudlitlar, för att, under ledning af en serskild
Direction, med ett talrikt antal underordnade arbetare, offentliggöra sina äldre handskrifter och riksakter m. m.
Utskotten gilla tillika motionärernes förslag, att de exemplar af Svenska Fornskrift-Sällskapets handlingar, som kunna af Staten inlösas, utdelas till in- och utländska, offentliga lärda inrättningar, till inhemska Gymnasii- och Skol-Bibliolhek, m. m., samt alt återstående delen förvaras för en framtid, då upplagan upphört att finnas uti bokhandeln tillgänglig; men anse derjemte, att antalet af a5o exemplar är för sagde ändamål otillräckligt.
Och emedan sådana bemödanden, som utgöra föremålet för Svenska Fornskrift-Sällskapets stiftelse, icke i längden kunna påräkna nödigt understöd från allmänhetens sida, utan sannolikt skulle afstadna af brist på medel att bestrida utgifterna, och Utskotten dessutom serskildt känna, alt ledningen af Sällskapets göromål är anförtrodd åt män, till hvilkas nit, sakkännedom och drift Utskotten anse sig kunna hysa fullt förtroende, hvarigenom Utskotten äro förvissade, att Sällskapet kommer att göra sig förtjent af det understöd, som åt detsamma kan beredas; så få Utskotten, i stöd af alla dessa anförda skäl, hos Rikets Ständer vördsamt föreslå, att ett antal af 3oo exemplar utaf de samlingar, Svenska Fornskrift-Sällskapet årligen utgifver, hvarje exemplar för året beräknadt till omkring 2 R:dr Bih. lill R.
Prot. 1844- 4 Sami. 2 Afd. 1 Haft. 2 10 Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsh.
Utlåtande, N.-O g. Banco, börjande med det redan utkomna första häftet, måtte, så länge Sällskapet fortfar i sin verksamhet, för Statens räkning inlösas, för alt, på sätt ofvan angifvet är, utdelas och användas.
Stockholm den i November 1844- N:o 5.
Ank. till Exp. Utsk. den 4 N°v> k!, i e. m.
Utlåtande j, i anledning af väckt motion om rättighet för vissa hemman i Färentuna Härad af Stockholms Län alt erhålla Sirlig utsyning å en kronans Park.
Uti ett af Hederv. Bonde-Ståndet till Utskotten remitteradt memorial, har Riksdagsfullmägtigen Anders Sundholm från Stockholms
Län fästat uppmärksamheten derå, att skatt för ”ved och stafrum” skall blifvit påförd en del hemman i Färentuna' härad, ehuru de saknade tillgång på skog; hvadan motionären, sorn ansett sådant obilligt, föreslagit, att sådane skoglöse hemman måtte erhålla årlig ”utkröning” på någon Kronans Allmänning, dertill föresloges den å Ridön belägne K rono-Park; äfvensom motionären, med förmälan, att för Kongl. Maj:ts och Kronans räkning trakthuggning årligen verkställdes å samma Krono-park, yrkat, att rättigheten till sådan trakthuggning måtte upplåtas åt omförmälde hemman, eller ock den hemmanen för ved och stafrum ålagde beskattning upphöra.
Vid sista Riksdag väcktes af Riksdagsfullmägtigen Stephan Andersson från Stockholms Län den motion, att de å Ridön, Vindtholmen och Adelsön belägne
Iirono-parker måtte upplåtas till begagnande för Färentuna härads invånares behof af vedbrand och byggnadsvirke.
Denna motion remitterades af Hederv.
Bonde-Ståndet till Stats-Utskottet, som tillstyrkte, att motionen måtte förfalla, hufvudsakligen på den grund, att, genom de, angående kronoskogarnes disponerande och reglerande, utfärdade författningar, det vore stadgadt och föreskrifvet, på hvilket sätt och i hvilken ordning vederbörande menigheters anspråk på understöd af ved och timmer från sådane skogar skulle, vid regleringarne deraf, göras gällande och komma under pröfning.
Af samma skäl och då någon giltig orsak icke blifvit åberopad, på grund hvaraf något undantag i förevarande fall bör ega rum, eller skoglösa Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk.
Utlåtande, N'.o 6. hemman inom Färentuna Härad tillgodonjuta större förmoner, än dylika hemman på andre orter; så få Utskotten tillstyrka, att Anders Sundholms förslag om utsyning å Krono-parken på Ridön samt om rättighet att derå verkställa trakthugg ning måtte förfalla.
Hvad serskildt beträffar yrkandet, att ofvanomförmälde beskattning för ”ved och stafrum” måtte upphöra; så, enär motionären ej ens uppgifvit, al hvad natur denna beskattning är, och i det outredda skick, deri denna fråga förefinnes, Utskotten ej äro i tillfälle att bedöma orättmätigheten af samma beskattning; anse Utskotten sig desto heldre böra tillstyrka, att äfven denna fråga måtte förfalla, som, derest olaglighet uti förevarande fall skulle egt eller ega rum, det ej är betaget den eller dem, som förmena sig derigenom lida mehn, att i laga ordning göra sin rätt gällande.
Stockholm den i November 1844* N:o 6.
Ank. till Exp. Utsk. d. 4 Nov. kl. i e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om uppmuddring af Smidet vid Södra Stäket.
Uti en af Högloft.
Ridderskapet och Adeln till Utskotten remitterad motion, har Friherre Cederström, Anders, anfört, hurusom det skulle vara både i militäriskt och commercielt afseende af serdeles vigt, att farleden genom det s. k. Baggens
Stäket eller Södra Stäket, beläget emellan Stockholm och Dalarön, uppmuddrades, så att den äfven för större fartyg blefve farbar; att genom en sådan uppmuddring skulle beredas en genväg af något öfver 7 sjömil, enär den nu vanliga segelleden emellan Dalarön och Stockholm utgjorde i(f sjömil, hvaremot farleden genom Södra Stäket vore endast 4 sådane mil; att till befallandet af den förra vägen ofta fordrades flere veckor, synnerligast under ofördelaktiga vindar, då deremot man kunde färdas vägen genom omnämnde Stäke på några timmar; att under krigstid det nu varande förhållandet vore i så måtto menligt, som Stockholm lätt skulle kunna af en ganska ringa sjömakt hindras från ali tillförsel utifrån genom blockad af inloppen lill 'Waxholmen, Fredriksborg och Södertelje, hvar - 12 Slats-samt Allm.
N:o 7. emot en sådan blockad icke skulle kunna, utanen högst betydlig sjömakt, verkställas, om vägen genom Södra Stäket vore farbar, helst vid sådant förhållande en fiendtlig flotta, som vore bestämd att förhindra genomfarten af Stäket, antingen äfventyrade att, om den inträngde i den utanför Stäket varande Baggens fjerden, blifva instängd och afskuren från den öfriga styrkan, eller ock måste bevaka en sträcka af 14 sjömil, utsatt för stormar på en af klippor och grund tätt besådd redd; hvarjemte motionären uppgifvit, att den sträcka, som behöfde uppmuddras, utgjorde, om farleden ansåges böra vara 18 fot djup, omkring 1800 alnar, men, om den skulle blifva 24 fot djup, 2057 ainar.
Af sådane skäl och då mätningar vid Stäket för det åsyftade ändamålets vinnande redan blifvit verkställde, bar motionären föreslagit: att medel till undersökning af kostnaderna för uppmuddringen vid Södra Stäket måtte anslås, och att Rikets Ständer måtte bos Kongl.
Maj:t i underdånighet anhålla, att åt en kunnig och erfaren person uppdroges att verkställa en noggrann undersökning i förenämnde hänseende, och derefter till Kongl. Maj:t ingifva ett detaljeradt förslag öfver kostnaden för uppmuddring af förenämnde Södra Stäket, hvilket förslag borde vid nästpåföljande Riksdag för Rikets Ständer framläggas.
För den händelse, att detta förslag ej vunne bifall, har motionären framställt ett annat, eller att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet göra framställning om vigten af att för enskild person eller Bolag bereda möjligheten att företaga uppmuddringen af Stäket, och att åt den eller dem, som ett sådant företag sig åtoge, dels lån af staten på hilliga vilkor lemnades, dels rättighet beviljades att framdeles uppbära en viss afgift af de fartyg, som genom farleden passerade.
Förslag i berörde syftning väcktes jemväl vid sista riksdag, och Sta tsUtskottet, som då behandlade frågan, afstyrkte förslagets bifallande, på grund deraf, att det icke blifvit i ringaste måtto utredt, hvarken huru stor kostnad för arbetets utförande skulle komma att erfordras, och att detsamma vore med fördel verkställhart, eller att något bolag vore villigt att verkställigheten sig åtaga; och att utom det outredda skick, hvaruti frågan sålunda befunnit sig, det syntes möta svårighet att, sedan ett af de förut varande större inloppen lill Stockholm nyss der förut blifvit med stor kostnad igenfyldt, tillvägabringa öppnandet af en annan ny farled.
Af enahanda skäl, och då motionären icke framställt frågan i ett så utredt skick , att Utskotten kunnat deraf hemta ledning för uppskattande af det Stats- samt Allni. Besv.-och Ekon.-Utsk. UtlåtandeN:o 7. ifrågavarande företagets nödvändighet eller kostnaden för dess verkställandej samt då Utskotten icke äro i tillfälle att bedöma följderne för Stockholms Sjöförsvar af förslagets sättande i verket, och om icke sådant skulle göra nödigt att uppföra befästningar, för tryggande af jemväl detta inlopp, få Utskotten tillstyrka, att Friherre Cederströms ofvanberörde motion icke må till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda.
Stockholm den 1 November 1844- N:o 7. Ank. till Exp.-Utsk. d. 4 N°v, kl 2 e. m.
Utlåtande, i fråga om en låne-fond till jordbrukets förko fr ande.
Bonde-Ståndet väckt, till sammansatta Utskotten remitterad, motion har Riksdagsfullmäktigen Anders Persson från Örebro Län anfört: att jordbruket inom landet ^ännu vore i saknad af den ”styrka och det stöd, genom hvilka det icke allenast skulle kunna, utan för ”mycken känning, hära sina bördor och gifva näring åt Statens alla medlemmar, utan ock blifva en källa till en allmännare välmåga;” att mångenstädes hvilade jord ofruktbar, endast derföre, att nödige medel saknades för dess odlande och att, genom anstälde laga skiften, egare af hemman ofta finge vidkännas kostnader, som de knappast kunde betala; att det visserligen funnes tillfällen att erhålla lån, men att dessa vore otillräcklige för ändamålet, och att hvad beträffade den utväg i nämnde hänseende, som blifvit beredd genom inrättningen af Privat-Bankerne, de vilkor, som voro förenade med låns erhållande derstädes, betogo den torftige jordbrukaren möjligheten att deraf begagna sig.
J anseende härtill samt flera andra uppgifna skäl, har motionären föreslagit: att en fond måtte bildas till lån för jordbrukets förkofran i allmänhet, så att hvarje odlare, hans egendom må vara enstaka eller utskiftad i by, kunde, i mon af behofvet och den säkerhet, han egde att erbjuda, ”erhålla medel till arbetsförmåga för så lång tid, han för sin jords nyodling 'behöfde dem, eller till några bestämda tidpunkter emellan det femte och tionde året efter lånets emottagande;” och ansåge motionären, att såsom vil - Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-TJtsk.-Utlåtande. 2V.-0 8. kor för bildande af en dylik låne-fond, dertill anslag kunde tagas af BancoDiscontens räntevinst, Rikets Ständers Banks Sedelstock borde ökas.
Hvad motionären sålunda anfört och föreslagit hafva Utskotten tagit i öfvervägande; men som, för det ändamål motionären afsett, redan flera anstalter finnas af Staten vidtagne, såsom att Rikets Ständers Bank meddelar dels lån, mot inteckning i fastighet, dels så kallade odlingslån, och att Rikets Ständer, i likhet med hvad vid sista Riksdag egde rum, sannolikt komma att anslå medel till vattenaftappningar eller andre förberedande åtgärder för större odlingsföretag; alltså cch då den af motionären föreslagne åtgärd att bilda en fond, af hvilken lån för jordbrukets förkofrande kunde erhållas, efter Utskottens tanka, destomindre är af behofvet påkallad, som, derest antaglig säkerhet af en jordbrukare kan lemnäs, synnerlig svårighet för honom icke torde möta att erhålla lån, få Utskotten vördsamt tillstyrka, att ofvanberörde motion måtte förfalla.
Stockholm den i November 1844* N:o 8.
Ank. till Exp. Utsk. d. 4 Nov., kl. i e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om en Extra ProvincialLäkares anställande för Södertörn.
Till Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotten har Heder v. Bonde-Ståndet remitterat ett af Riksdagsfullmägtigen från Stockholms Län Pehr Sahlström ingifvet memorial, deruti anföres, att för den del af Stockholms Län, som utgör det så kallade Södertörn, innehållande a3 Socknar och Annex med en befolkning af omkring 25,ooo personer, Läkarevården handhafves ensamt af den i Stockholm stationerade Provineial-Läkaren, hvars tjenstgörings-district norr om hufvudstaden är af än större omfång; och då häraf blifvit en följd, att Södertörns invånare stundom måst sakna läkarehjelp, när behof deraf varit för hand, har motionären hemställt, att en extra Provincial-Läkare måtte för ifrågavarande landsort anställas, med station i Södertelje stad, såsom belägen i medelpunkten af Södertörn; med hänsigt hvartill motionären, som förmält, att han vid sistförflutne
Riksdag gjort enahanda framställning, hvilken likväl blifvit Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk.
Utlåtande} N:o g. utan påföljd, tillika föreslagit, att den nye Läkaren må berättigas att äfven tillhandagå invånarne i Södertelje med Läkarebiträde, helst sådant icke varit fördem att oafbrutet påräkna, sedan det år 1777 i staden inrättade Lazarett för några år tillbaka indrogs.
Utskotten hafva ofvanberörde motion till öfvervägande förehaft; och som Stats-Utskottet i afgifvet Utlåtande (N:o 41) angående regleringen af Riks-Statens Åttonde Hufvud-Titel, tillstyrkt, att Rikets Ständer måtte bevilja de af Kongl.
Maj:t i Dess Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof äskade anslag af 5,666 R:dr 3a sk. till reglering af ProvincialLäkarevården i Riket, utöfver det belopp, som för detta ändamål vid föregående Riksdagar blifvit anvisadt; anse
Utskotten förevarande motion icke böra till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Stock holm den 1 November 1844- N:o 9.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 4 Nov., kl. 1 e. na.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om uppförande af en brygga vid Blockhusudds tull eller om rättighet för mindre farkoster att vid Tullkammaren i Stockholm erlägga luimn umgälder.
Bonde-Ståndet har till Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens handläggning blifvit öfverlemnadt ett al Riksdagsfullmägtigen Olof Jansson från Stockholms Län ingifvet memorial, hvaruti förmäles, att, ehuru den af Stephan Andersson från nämnde Län vid sistlidne
Riksdag väckte motion om uppförande af en större brygga vid Blockhusudds tullplats blifvit af Rikets Ständer afslagen, Olof Jansson likväl funne sig föranlåten att, till följd af sine Committenters uppdrag, väoka motion i samma ämne och dervid alternativt föreslå, att fartyg och båtar från 5 till i5 lästers drägtighet må berättigas att, likasom de, hvilka öfverstiga i5 läster, vid Tullkammaren i Stockholm erlägga sina hamnumgälder; yrkande motionären, så framt alla de fartyg och båtar, hvilka äro under 15 lästers drägtighet och destinerade till Stockholm, skola vid Blockliusudds tull lägga till, för att undergå visitation och betala föreskrifna hamnumgälder, det måtte, på Tullverkets och Drätsel-Commissionens bekostnad, vid nämnde tullplats utbyggas en för ändamålet erforderlig större brygga, på det alla dessa farkoster må kunna flyta derintill, och icke, såsom förhål - Stats- sami Allm.
Besv— och Ekon.-Vtsk.
Utlåtande, Pf:o 1o. landet nu vöre, nödsakas kasta ankar på omkrig 2 till 3 famnars afstånd från landningsstället, hvarigenom olägenhet och kostnad de trafikerande tillskyndades.
Utskotten hafva denna motion till öfvervägande förehaft; och som, jemlikt 22 §. af 1835 års Förpassnings-Stadga och Kongl. Brefvet till General-Tullstyrelsen af den Mars 1840, odäckade farkoster under 15 lästers drägt, hvilka från Saltsjösidan till Stockholm inkomma, äro skyldige att vid Blockhusudds bevakningstull anlägga, för undergående af tullvisitations behandling, samt, i Utskottens tanka, det är lämpligare, att, på sätt nu tillgår, hamn-umgälderna för dessa farkoster uppbäras vid visitations-tillfället å berörde tullplats, än att dermed fördröjes, till dess farkosterna framkommit tili någon af de spridda hamnarna i staden, i hvilken händelse controll derå, att umgällderna behörigen eriades, svårligen kunde, utan ett ökadt antal uppbördsman, handhafvas; alltså och då Utskotten anse frågan orri utbyggnad af den vid Blockhusudds tull befintlige landningsbrygga vara af den underordnade beskaffenhet, att densamma icke lämpligen bör utgöra föremål för Rikets Ständers handläggning, utan kan, efter befogenhet, anmälas hos vederbörande förvaltningsverk, som ej lärer underlåta vidtaga den, åtgärd omständigheterna påkalla, få Utskotten tillstyrka, att förevarande motion måtte förfalla.
Stockholm den 1 November j 844- N:o 1 o.
Ank. till Exp. Utsk. d. 4 No.v. kl. r e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om inköp för Statens räkning af framlidne Amiralen Gustaf af Klints Sjö-Chartce-Verk.