Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Deri är, sorn jag förut anmärkt,' egerjteligen endast en tillämpning vill vår luca! och vår belägenhet, af hvad Preussens store I?cedric gjort för sitt Dand, då detta., genom, utsläppandet af underhaltigt mynt till en betydlig summa, och följderna af ett förstörande krig, råkat i samma nödställda tillstånd, som Syeiige sig nu be finer.
Urståndsatt, att ge. nast sträcka det välgörande understöd, sorn gepörn.
Credit-Cassorna åsyftades, till alla delar af sitt Rike, ansåg Konungen den fruktbaraste af sina Provinser, den, sorn utgjorde en kornbod för Hufvudstaden och bans Rrandenburgska Stater, Schlesien, böra vara den första söra deraf skulle komma; i åtnjutande.
Utgången har visat, att han icke misstog sig i den grundsats, att
Capitalerna brira framför allt användas i den ort, der de inom den kortaste tid åstadkomma den största varaktiga, nytta.
Schlesiens åkerbruk uppsteg inom några år till en förut osedd höjd; lifsrrmd len - *) Dock ej längre, än till dess Credit-Cassoruas
Lån, kunna framdeles förvandlas tili stående.
Den 20 Jun!. 955 len blefvo tlllgängeliga i myckenhet, och derigenom till lindrigare pris; Landtmannen vann i en marigdubblad production en rik ersättning för dessas fällande; Linne- och Klädes-fabrikerna tilltogo i den man, att deras tillverkningar snart blefvo en af Preussiska Statens betydligaste exporter, och lif och välstånd spridde sig härifrån till alla Mqnarkiens mindre fruktbärande delar.
Upphöjd öfver den svagheten, att värdera allt främmande, och att trq det vi sjejfve ingeri ting kraftfullt oda stort kunne frambringa; finner jag dock icke min nationella stolthet förödmjukad genom antagandet af qn jdée, sorn, tillhörig en stor Man, och hvad som är ännu mera, en stor Regent, i ett annat folks lyck|iga erfarenhet för oss framställer ett öfvertygande beyis örn rnöjeligheten af sin tillämpning , och om vissheten af dess välgörande följder.
Öfyertygad , att blodets fria omlopp bereder kroppens kraft och styrka, och att dess sarmnandrifyande till de yttre delarna verkar svaghet, yrsel och apoplexie; önskar jag alt det representativa Rörelse-Capital Sverige äger, må blifva rörligt iifvert inom Landet, och icke blott i några af de stöt re Sjö.s.täderna, samt att blomman af den utländska Handenis flor må småningom vänjas att växa i Fäderneslandets jord, och icke blqtt i askan af Fäderneslandets, ruiner.
Ifrån alla Rikets, spannemåls-provinser höres ännu i detta qgonbliqk den klagan, att föga eller intet af förra årets sädes-äring kunnat, för bri - 95 ®
Den go Junii bristande afsättning, föryttras; att 'en betylig del af Krono-utskylderna, ännu innestå, samt att Menigheten, utan tillfälle att sälja sin Spannmål till antageligt pris, icke mägtar att dem betala.
Vid ett sådant förhållande, och medan allt synes för innevarande år lofva Riket hugnaden af en ymnig skörd, underrättas vi derjemte nästar^ dageligen om främmande Spannmåls-flottors ankomst till våra hamnar.
Jag lyckönskar mitt fädernesland, som äger Representanter, hvilka, utan att hänföras af förtrytelsens ofta förhastade värma, förmå alt bibehålla eftertankans kalla lugn vid sina öfverläggningar.
Såsom ett vigtigt ämne för dessa; såsom ett medel, hvilket, enligt min tanka, tillika med de öfriga af mig föreslagne, ofördröjeligen bör vidtagas ; såsom den enda utväg att för ögonblicket bereda Menigheten lättnad och hjelp, föreslår jag 7-de Veslen. en ml Senast verkstäld offentlig upphandling af inhemsk Spannmål, ämnad att grundlägga den förut föreslagne ständiga Magazineringen af 300,000 till 500,000 tunnor.
Flera ibland Riksens Höglofl.
Ständers Medlemmar, hafva, redan från början af detta Riksmöte, yrkat vidtagandet af ett sådant steg.
För min enskilda del öfvertygad om dess ovilkorliga nödvändighet, har jag sett min’tvekan, om tillgång till erforderliga medel for verkställigheten, på ett angenämt sätt vederlagd, igenom de frikostiga Understöd Rikets Bank funnits i tillstånd att nyligen lemna åt Götha-Canah
De:
Den 20 funt' 9 57 Recapitulation.
B*?1 är tid alt detta Betänkande ~ närmar sig till slut.
Jag tror mig hafva visat, att ursprunget till det onda måste sökas i Bikets, ifrån år 1806 började, dä undvikli* ga, sex år sednare nödvändiga deltagande i dert Stora Continental-stridén emot Frankrike; i det sedan den tiden, och tned undantag af hela 3c iBit, samt någon liten del af åren 1810 och 1818, oafbrutet följda commerciellä Systeme, sorn, genom en beständig under-balance i Handeln, under de sidst förflutna sju åren, tillskyndat Riket en förlust af rnindst 22 millioner Riksdaler; i verkningarne af allt detta på Staten oell dess Renninge-verk, Beskattningen, Jordbruket och de inhemska Näringarne; samt ändtligen i följderna af de, i afseende på dessa föremål vid de ofta inträffade Ridsdagarna, ofta ombytté, och derigenom vacklande Styrelse grunderna; äfvensom i de administrativa åtgärderna vid dessäs tillämpning.
Jag har yttrat mina tankar öfver sättet, huru det onda må varaktigt och småningom kunna botas; jag har sökt att vacka uppmärksamhet på det oberoende, Riket, genom den.
Scandinaviska
Halföns förenande under en spira, vunnit; jag har bemödat mig att öfvertyga om nödvändigheten att vidtaga ett förändradt commercielt och oeconorniskt Systeme, hvilande på grundsatsen af den utländska Handelns inskränkande, derhän, att en för Riket förmonlig Handels-balance, genom en småningom mindskad import, och era efter möjeligjieten ökad export, må återställas; jag har uppgifvit förslag, huru införseln af nödvändig - 9 5» Den 20 Juni. dighets-varor ma framdeles göras umbärlig, oell den af öfverflöds-varor genom förbud bämmas, eller genom fördyrad Consumtion småningom förmindskas *); jag liar andeligen visat nödVändigheten af hela Tull verkets, och den till Tullväséndet hotäride Lagstiftnings fullkomliga omskapande och reorganisation.
Från deiailleri af alla dessä, på en stadigvarande verkan beräknade anstalter, här jag öfvergått till framställningen af dem* söm jag trott provisionel t bora vidtagas, för att lätta de betryckta Näringsclassernas lidande, eller åtmiödstone hindra att det icke må förökas.
Jag har härvid sökt visa vådan af det representativa Lörélse-CapitäletS förmindskande, i annat förhållande, än det af en redan vunnen betydligare och säker öfver-balance i handeln; jag har ådagalagt nödvändigheten af ett stadgande, som fastställde alia Skulders betalande efter den bégagnade myntsortens förhållande till silfver, den dag skulden uppstod eller skuldförbindelsen gafs; jag- liar yttrat dért tänka, att ölånga Jordägares iråkade nöd torde göra aine års jernbref, i afseende på de nu i fastighet intecknade skulder, oundvikligt; jag har föreslagit, att i den mån de nu på viss tid octroijerade
Discönter upphöra fränne nya, Hemb en Banco- och en JEtiksgälds-Discont, må, utan *)
Att jag derjemte förutsätter, det alla nu gällande förbud emot främmande varors införsel skola fortfara, har jag trott mig böra erinra.
Den 20 Junti 959 utan antagande af privata Actie-ägare, inrättas, och Banco-Disconten, under fastställda inskränkningar och vilkor, uteslutande discontera Skuldebref, sora blifva underkastade Jernbrefvets vergan; jag har Visat nödvändigheten af flera förändringar i den hittills för dessa Låne-inrättningar gällande organisationen; jag har yrkät, att till Jordbrukets upphjelpande fyfa nya sä kallade Credit-Cassör måtte inrättas, i likhet med deri af Konung Frédrik den André i Preussiska Staterna följde plan , lämpad efter våra locala och nationella förhållanden; och jag har slutligen tillstyrkt, att en offentlig upphandling af inhemsk spannemåi, nu genast må ske, till grundläggande äf en blifvande Magazineriftg för det Vanligat Nati o nal-behofveti Efter att hafva på detta sätt åtethatntat det hufvudsakliga af hvad jag förut sagt, anmärker jag nu, att det icke är genom användandet af ett eller flera af de föreslagne ständiga botemedlen, utan genom ett förenadt användande af dem alla, som det onda för framtiden kan afhjelpas.
Lika så litet, som den ypperjigäste inre administration mägtar förekomma, att ett
Land för sitt sjelfförsvar inveklas i ett krig, sorn på ett enda ar medtager merä, än hvad en mångårig omtanka hunnit bespara; lika så litet Uträttar den högsta politiska klokhet och varsamhet, vid reglerandet af Statens yttre förhållanden, om dess inre förvaltning är besvärad med brister, hvilka förr eller sednare leda till Samhällets upplösning.
Om anta - §6o Sien 20 junit antagandet af ett nytt systeme i heiä sin vidd,' kunde inskränkas till antagandet af vissa dess de. lar, sä vöre detta redan ett bevis* att det saknade den egenskap som ensam utgör väsendet af allt systeme, jag menår enheten- Meia der denna finnes, der finnes oek endast valet att förkasta ålit, eller att antaga allt■.
Matt skall emöt införandet af ett förändrad sakernas ordning* mä hända, söra en Oöfvervinnelig svårighet anmärka* att nya folmer icke kahna lefva utan igénom nya organer.
Anmärkningen är rigtig, trien dett svårighet* som genom den samma skulle framställas* är ingenting mindre än oöfvervinnelig.
Af alla de skatter en Stat äger, slösas vanligtvis icke så litet med någon, söm med den af snille oell kunskap.
Alla Stater finna sig, i nödens stund, i detta afseende rikare, ätt de förut vågat tro.
Den Hjelte, hvars starka arm löst Tysklands fjettrar, och sammattknutit föreftingsbaridet imellan tvänne i århundraden mot hvarannan fiendtlig!
INabofolk, skall uppträda såsom .Tocdbrukets och den inhemska industriens förespråkare inför Tfironen, skall veta Upprätthålla sitt eget storverk, och skall icke af små hinder uppehållas i sitt sträfvande, att gifva det Nordiska Förbundet fasthet och lif.
Hans skarpa blick har långt för detta upptäckt, att
Sverige måste först blomstra inom sitt eget sköte, genom aker* brak och inhemska Näringar, innan det med fördel kan Öfverlemna sig åt den Utländska Ilandeln; flan har långt före detta funnit, att det cominerciella systeme Sverige under
Gontinentah stro Hen 2 0 Juni. striden nödgats följa» icke är det, sorn deti Sean-' dinaviska Hälfön i framtiden frivilligt l>dr följa; Han har offentligen framställt sina åsigt er häraf,- i det hänförande språk, sorn åt afsigten länar verklighet’, och åt hoppet fullbordan •*)>
Jag anser mig hafva bevist, att Rikets Utrikes handel, under de sist förflutna
Sju åren, varit rent af skade.lig för Nationen.
Det är en hos andra folkslag erkand, hos oss icke destomindre nyligen i fråga satt sanning **), att Statens vinst*; genom mångdubblandet af det Capital; sörn till lägre renta blifvit atiVändt på Jördodling, är* vida större, an af det, sorn i handeln användes med högre renta, utan att annorledes multipli-* cera sin tillvarelse som capital; de,t är en er-1 känd sanning, att flera främmande varor, hitförde med Utländska Skepp, ofta gro belastade* med eh' vida lindrigare frakt kostnad, än de sorn hemftf-'* i as med våra egna ; det är en erkänd sanning,'1 att Dannemark framför oss, är både i behof1 och' i tillfälle att bemäktiga sig den båtnad, Sorn kunde vinnås af Tran*sito-Handeln på Östersjön och* Vesterhafvet; det är en erkänd sanning, att äfven Handeln med våra egna exporter icke be rede«y 4-. de *) IT. K. IT.
Kronprinsens Tal i Landtbrnks-Åcademicn, samt förut åberopade
Erinran om a fsk-affamle af yppighet och öfverflöd. **) Se Ilerrar Rothoff* öch Sant esens växlade Memorialer.
Den 20 Juni] reder den enskilda Köpmannen någon säker fördel, utan dä , den drifves i commission; det är ändteligen en af Konung Gustaf den 3:dje erkand *)., och som jag hoppas af detta Ketän» Jcande bestyrkt sanning, att Nederlags-Handeln långt ifrån att för Riket medföra nigon verkelig förmon, tvertom föranleder till ökad införsel och consumtion af främmande gods.
Hvilka beveIcelse-grunder skulle val då finnas, af den vigt, att de kunde förmå Svenska folket, att i utmångåandet af främmande Nationers Producter, söka den källa till oberoende och välstånd, sorn ligger i frambringandet af egna?
Och hvilka skulle de grundsatser för Stats-Oeconomie vara, som kunde åberopas till stöd för ett Systeme, hvars verkan skulle blifva, att Rikets egen production undergräfdes, under det Nationen sysselsattes med främjandet af andra folkslags?
Nej! den tid är kpramen, då Sverige bör hoppas, att en dag kun»a förlita sig blott på sin egen kraft; den mäste då framkallas denna kraft, och enda utvägen dertill, är att framkalla den inhemska Närings-fliten edi industrien.
Hvad *) Kongl. Kungörelsen om upphörande af Nederlags friheten på främmande dryckesvaror, dat. _ d. ar.
April;i774.
Jfr. K. Förord n. ang:de Nederlagsvfribet d. 15 Nov. 1784, der det heter ’’att Konungeh funnit, att en beständig Nederlags -frihet 3 annat än Salt, Spannemfd och Hampa icke instämde niet!
Konungens och Rikets nytta.3’. Ileri 20 Juni'.
Hvad jag anmärkt, om de af mig föreslagna ständiga Botemedlen, alt nemligen begagnandet af ett eller flera icke gör tillfyllest, utan alt de ulin böra användas, om ändamålet .skall vinnas, det gäller äfven till en viss grad om de Provisionella.'
Att om dessa sednare olika omdömen kunna fällas, har jag sjelf längesedan sagt mig.
Dessa äro dock ofta en följd deraf, att man fäster sig endast vid en viss del af det som fratnlägges till pröfning, skådar denna utan allt sammanhang med det öfriga, och på detta sätt emot 'Sin vilja blir ensidig.
Det. lärer imedlertid få antagas för afgjordtatt stundom ett sådant tillstånd af nöd kan in trälfa, då den bokslafliga tillämpningen af en sträng och obeveklig
J-ag skulle göra manga enskildas oförtjenta olycka.
Om man, för att (cirekomina denna, och stadd i nödvändighet att välja imellan tvänne onda ting, anser någras förlä» genhet vara af mindre betydelse än mängas un» (Irrgång, och derföre antager behofvet af ett pa viss tid ut färd ad t
Jernbref för intecknade fordringar; så blifver deraf en följd, att man äfven mäste antaga de gifna förslagen att bereda Borgenären tillfälle att det intecknade Skulde-brefvet discontera, äfvensom att förse Gäldenären med utväg, att då Jernbrefvets verkan upphör, medlen på annan hand upläna.
Med ett ord: förslagen till Jernbref, nya Discont Inrättningar och Credit-Cassor , stå med hvarannan i ett slags oskiljaktig gemenskap, och allas verkställighet hy ilar på Den 20 Junti på Hen förutsättning, att Hen hit varande nöden,' icke, genom en fortskyndad Realisation afBancoSedlarna, genom en prfecipiterad indragning af Hiksgälds-Sedlarna, genom underlåtenheten att bestämma billiga grunder fdr liqviden imellan Debitorer och Creditorer, samt ändteligen geham försummelsen att nu genast anställa upphandling af inhemsk Spannmål, må än ytterligare förökas.
Afsigten är nemligen den, att igenom Jernbrefvet afhjelpa den gäldbundne Jordägarens nöd för ögonblicket; genom Banco - Discontén fordiings-ägarens, och genom Credit Cassan, bägges framtida förlägenhet och behof.
Dessa särskilde inrättningar mäste således i chionologisk succession räcka hvarandra handen.
Jag nyttjar ännu en gång tillfallet, att förklara, dels att jagönskat kunna undvika föreslående af Jernbref '*},■ Jxten att jag ansett det absolut nödvändigt, för att undanrödja vådan af ett, icke utan skäl, i flera ^Landsorter befaradt gränslöst elända; dels ock att inin mening ingalunda år, att, sedan Diket återvunnit öfverbalance i Handeln, och styrkan af ett tillräckligt -Rörelse-Capita 1 i klingande mynt, de stränga anstalter, sorn till importens hämmande - *j Jag bör likväl Uppriktigt säga , att jag icke kunnat finna, att étl Jernbref- står i den uppenbara strid med Lagstiftningen, som man vanligtvis föreställer sig.
Tillståndet lör Domare och Bxseeutorer, att lemna Gäldenärer högst tre månaders anstånd med betalning af deras Gäld, innefattar äfven ett Moratorium, och om detta utsträckes till längre eller .kortare tid, så förändrar sådant icke saken.
Den 20 Juni. lie nu kunde anses nödvändige, än vidare ina fortfara.
Den okade vällefnad, som genom okade tillgångar, och i man deraf vidgade behof uppkommer, är icke alle nast oskadelig, utan äfven nyttig, i det förhållande som Consumtionen i allmänhet ar det för Prodiictionen.
För denna behöfves inga prohibitiva stadganden, och då inskränkning kunde anses nödig, gör den sig rnet* endels sjelf.
Vidtagas i förening alla dc här ofvan föreslagna ständiga och provisionella medel, och fortfar man att dem med sträng ihärdighet använda, skall deras verkan, efter min öfvertygelse, skyndsamt visa sig, och dock ej skyndsammare, än Fäderneslandets bästa det kräfver.
Att en vis Styrelse, i afsk alf ari de t af monopoiier och skråtvång, i uppmuntrande af inhemsk handel och rörelse, i en fullkomlig Näringsfrihet inom Landet, samt i de understöd som lemnäs till befrämjande af jordens odling och andra allmänt nyttiga företag af större omfattning; att en vis Styrelse, i dessa och flera andra sådana åtgärder, äger ut■yagar att äfven direct .verka för ändamålet, har jag förut anmärkt.
Det är imedlertid, vid allt detta en sak af högsta vigt, alt den plan man en, gång antagit, i alla sina delar fullkomligen, igenomföres och följes; att man icke afbryter dess •Verksamhet och gång,.eller hvad sorn är annu sämre, stundeligen ombyter regi or för sitt förfarande; och sluteligeu, att man icke later små, ^lägenheter, eiler personliga ställa. A ..
— Den so Juni - "stalla sig som lunder, mägtige a 11 föilama Ira Pierr äf hvarje bemödande lör deri allmänna välfärden.
Meri en sadan fortfarande oell oafbrutet verkande kraft kan ej bildas, utan genom en fortfarande och lika oalbrulet verkande controll; och hvar finnes denna hos en Nation, hvars Representariter endast hvart femte år äror i tillfälle att sammanträda, att vinna en mer eller mindre ofullständig underrättelse om Administrationens företag, och att dessas beskaffenhet granska och undersöka.
Om våra önskningar, för en på andra än nu gällande grunder uppgjord Representation, genom vår egen obeslutsamhet, eller inbördes afund, ännu aro från sin fullbordan aflägsne, om hoppet förgäfves smickrar oss med den väntan, att se denna Representation snart af sjelfva minsdkningen i sin talrikhet hämta en ny tillväxt i sin styrka; och orri ändtligen den tidpunkt ännu är fjerran, då våra Riksdagar hvarje år skola förena Styrelsen och Folkets Ombud i gemensamma öfverläggningar för gemensamt val; men icke sorn nu, hvart femte år, till sammanträden, der Slånds-frågor och Stånds-tvlster ofta upptaga en tid, hvars användande för högre ändamål Nationen äger rätt att ovilkorligen påkalla; så Jåtom oss, genom begagnandet af en alltid möje]ig litterair granskning, tilis vidare afhjelpa saknaden åf den till sin verksamhet under sä långa mellantider afbrinna nationella; latona oss, genom dén uppmärksamhet, hvarmed vi följe de administrativa åtgärderna i alla grenar af Styrelsen, gifva denna ett talande bevis på vårt för troen; - Den 20 Juni'. troende oell var aktning; och latom oss allvarligen bemöda oss, att vi alle hädanefter må, redan vid öfverläggningarnas början, äga den kännedom, af allmänna ställningen, Sorn flere ibland oss nu torde sakna äfven vid deras slut. en kännedom hvilken icke desto mindre utgör den enda grund, hvarpå, vi med trygghet kunna fota våra beslut» ^Contfoa'11 boreslår vinnande af detJ ta ändamål, och till befrämjande af den oafbrutet fortfarande controll, sorn genom den allmänna opinionen uttryckes; att Riksens Höglofl.
Ständer må besluta, att genom en dertill utsedd skicklig person, låta besörja utgifvart-' det af en Stats - (Xcorcomisk Journal, ämnad »tt fästa Nationens uppmärksamhet på föremål af allmänt och nationell intresse, och Styrelsens, på hvad Nationen i afseendefpå sådana ämnen önskar.
Jag har trott mig finna, att man af denna anstalt, föga olik en af Riksens Ständer* i,för omkring sjuttio år sedan i 6amma afsigt vidtagen, borde, i närvarande omständigheter, och om Redactio .
. •' ■ g , nen uppdrogs åt en för patnotisme och moderation känd Man, borde kunna påräkna den nytta, som man hittills förgäfves väntat af den återupplifvade tryckfriheten.-
Utan stadga och fasthet i grunderna för nnance och beskattning, är det oznöjeligt att föra Nationen till det välstånd som gifvet- värde £ller beha§ åt dess.frihet och sjelfständighet, och föder kraft och mod att dem försvara.
.Ledas dessa ärender efter inga, eller efter vacklande grunder, uppenbara sig , ,-dageliga mot - Deri jo Juni. sSgetsér ! de beslut som fattas, eller i deras åtgärder sorn dem verkställa; söker man att rätta det felaktiga, utan alt känna dess orsaker; och förbättrar man sina misstag^endast genom begåendet af ny a; sa skall äfven den mest ädla och väl viljande Styrelse slutligen fälla modet, Nationen uttröttas, och verkningarne af bristande skicklighet eller kunskap blifva för Fäderneslandet lika bedröfligt, sorti tje kunnat blifva det af brotts.
Ilga af sigte r, Jag anser det åligga mig att närmare redo-» visa detta mitt förslag.
Jag önskade att i:o Riksens
Ständer uppdroge åt den Nämnd, som äger att välja ledamöter i TryckfrihetsCommiitéen, att genom omröstning utse ett skicklig
Man, som erhåller det uppdrag, att, från början af år 1816, besörja utgifvandet af en Journal i Stats-Oeqonomiska
Ämnen, och isynnerhet med afseende på Fäderneslandets egen Statshushållning.
Sto Att denna Journal må få portofritt öfver hela Biket sändas, saint Utgifvaren med fribrefs-rätrighet förses, 3:0 Att Riksens Ständer i underdånighet hos Jfongl, Majit anhålla om dess befallning till alla högre och lägre Fmbets-Verk, att utan lösen lemna Journalens Utgifvare utdrag eller vidimerade afskrifter af de handlingar, dem han' tror sig böra genom trycket meddela Nationen, 4:0
Dm ao Juni. 969 4:0 Alt TJtgifvaren må erhålla tillstånd, att i Riksens Ständers Bank, och intill dess Riksens Ständer annorledes besluta, få årligen emot qvitto uppbära högst boo R:d., om efter föregången pröfning af Riksens Ständers FuUmägtige i Banken och Riksgälds-Contoiret befinnas skulle, att kostnaden för Journalens utgifvande och redaction, icke kunnat genom exemplarens förställning till fullo bestridas, jpto Att i händelse tjtgifvaren imellan Riksdagarna blefve förhindrad att kunna moel arbetet fortfara, honom då må vara tillåtet att nämna sin efterträdare.
Flera bestämmelser i afseende härpå torde vid närmare eftersinnande finnas nödvändiga.
Vinner hufvud idéen bifall, är det likväl lätt att den vidare utbilda.
I afseende på valet af ämnen och sjelfva tidskriftens inrättning, bör frihet lemnäs åt Utgifvarens egen urskillning.
Den föreskrift torde vara nog, att hvarje Stats-Expeditions-åtgärder böra utgöra äirinet för en särskild så kallad stående artikel i denna Journal.
Efter att hafva föreslagit denna fortgående och permanenta con-troll på förvaltningen, tror ' jag mig böra yttra den önskan, att en sådan ina blifva möjlig, äfven i afseende på redovisningen; att en Räkenskaps-method naå antagas, som med redighet och precision, men icke på slump ellen förslagsvis, visar Stats-Verkets tillstånd;, att deh så 97»
Den 30 Juni'. sä kallade Riksboken ma för hvarje är kunna afslutas, innan det påföljande lupit till ända; samt att resultaterne af Rökslutet ina genast genom trycket Allmänheten föreläggas.
Under tryckningen af detta Betänkande, hafva ännu flera underrättelser vunnits, som bestyrka att förlägenheten i flera provinser af
Riket sedan irenne ar tillbaka är i ett fruktansvärdt tilltagande Efhållne Éxtracter af Tull-Specialerna vid Blockhusudds Tull i Stockholm, öfver importerade Finska varor, gifva, på sätt Tab. XVI visar, vid handen, att den förut uppgifna årliga under-balancen i Handeln bör för de sist förflutne åren ökas med åtmindstone 2 millioner R:d. pr. är.
Allt visar, att 'farans timme är nära: jag önskar och hoppas att räddningens äfven mä vara det. ***) i‘ö'r dem som ännu tillåta sig att låtsa tvifla på dess verklighet, bifogas följande uppgifter.
Disconrens skuldfordrings-ansökniugar i Blekinge Län utgjorde 1812 i8i3 i8i4. 6*9 9.
Private skuld fordrings-mål 999 i5og 1668.
I Vesterås
Län utgjorde skuldfordrings-målen: 1812 i8i3 i8i4. l643 2173 2585.
Fastighets-för säljning ingen x 4, **) De Betänkandet bifogade, af Herr Directörcn af
Uhr författade, tabeller, liro de samina, sorn sedermera åtföljde det Särskildta Utskottets Betänkande, och finnas det samma bifogade här frammanföre sid. 85o, Den 50 Juni. 971 Utdrag af Protocollet, hullet inför Riksens Högloft.
Ständers Särskildta Utskott vid Urtima Riksdagen i Stock' holm den 17 Juni 1815.