Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid öfvervägande af en, vid innevarande Riksdag, inom Bondeståndet väckt motion, att de Bevärings-skyldiges samling till öfningsmöten alltid måtte ske å närmast belägne exerciceplatser, oeh då Rikets Ständer trott mycken Exp. Utsi.
Skrif v. N:o 52.
123 lindring vid Beväringsskyldighetens fullgörande kunna beredas, om, uti de Län, hvarest flere Regements-exercice-platser finnas, .Beväringsmanskapet, utan afseende till hvilket Regemente hvarje Bevärings-styrka komme att indelas, detta manskap alltid finge undergå sin första vapenöfning, så vidt i öfrigt tjenligt vore, å den till hvars och ens hemvist närmast belägna Regements-exercice-plats, hafva Rikets Ständer ansett sig böra framföra den underdåniga öilskan, det Nådig befallning måtte af Eder Kongl. Maj:t utfärdas till Dess Befallningshafvande, att, gemensamt med Regements-Cheferne, uppgöra och till Eder Kongl. Majrts
Nådiga pröfning och fastställelse insända vederbörligen upprättade förslag å de exercice-platser, hvarest de Bevärings-skyldige från hvarje ort kunde med minsta besvär oell kostnader, så för enskilde som för det allmänna, de erforderlige vapenöfningarne på ändamålsenligt sätt fullgöra.
Rikets Ständer framhärda etc. 124 Exp. Utsi'.
Fordag till und.
SJcnfo, N;o 53.
Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adela d. 21 April 1829.
Preste-Ståndet d. 24 — —■ Borgare-Ståndet d. 24 — — Bonde-Ståndet d, 24 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående ifrågaställdt upphåfvande af förbudet emot de på Öland, befintlige Kronohemmans försäljande till Skatte, S. A. K, inom Bondeståndet har, af Fullmägtige från Öland, under innevarande Riksdag, fråga blifvit derom väckt, att, då de på Ön varande Kronans Tjenstemän och Betjente i det närmaste skola blifvit med Boställen försedde, tillåtelse att till Skatte lösa derstädes befintlige Kronohemman måtte, äfven för barnlöse Åboer, åter medgifvas.
Med anledning häraf, och efter att i detta ämne hafva inhemta!, att, sedan Eder Kongl Maj:t, genom Nådigt Bref den 2a Februarii 1814, förordnat, att skatteköp å de till bohemman för Tjenstemännen på Öland uppgifne Kronohemman icke borde tillåtas, Eder Kongl, Maj:t, uppå serskildt tillförordnade Comiterades underdåniga hemställan, den 24 October 1815, ytterligare i Nåder förklarat, att skatteköp å sådane på Ön befintlige Kronohemman, hvilkas Åboer icke hade egna barn, äfven skulle inställas, intill Exp< Ut sk.
Skrif v. N:o 53. 125 dess alla de Tjenstemän derstädes, åt hvilka bohemman borde anslås, dermed kunnat förses; så, och enär det likväl är att förmoda, att denna reglering, efter så lång tids förlopp, numera i det närmaste kunnat verkställas, få Rikets Ständer, till befrämjande af de fördelar, sorn ej mindre för Staten, än för enskilde, genom Krono jords upplåtande under Skattemannarätt uppkomma, hos Eder Kongl, Maj:t i underdånighet anhålla, att, om äfven Skattelösen af ett och annat utaf barnlöse Åboer brukadt Kronohemman, såsom tjenligt att användas till ännu felande bohemman, icke finnes kunna medgifvas, sådant likväl icke må förhindra, att de Kronohemman, hvilka genom sitt läge eller öfriga beskaffenhet icke kunna ifrågakomma att till Boställen användas, få, så vidt nu gällande författningar sådant medgifva, äfven utaf barnlöse Åboer till skatte köpas. Rikets Ständer framhärda etc. 126 Exp.
N:o 54* N:o 54- Uppl. o. godk. hos llidd. och Adeln d. 21 April 1829* Preste-Ståndet d. 24 — — Borgare-Ståndet d. 24 — — Bonde-Ståndet d. 24 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss uppå underdåniga ansökningar om nedsättning i arrendet för Hemmanen Rörby ochRarkarby. S. A. K. Sedan Landtbrukaren' Eric Sundblom, såsom Arrendator af det under Drottningholms Kungsgård lydande och i Lofö Socken belägna Kronohemmanet Rörby, samt Kronofogden i Orten J. Lagercrantz, i egenskap af Arrendator utaf hemmanet Barkarby, Ett Mantal, äfvenledes underlydande nämnde Kungsgård och i samma Socken beläget, livar för sig, icke allenast, år i8a3, till Eder Kongl. Maj:t inkommit med underdåniga ansökningar, att de för hemmanen, genom Contract af år i8i5, fastställde arrende-afgifter måtte till uppgifne belopp nedsättas, samt, i sådant afseende, Sundblom företett bemälte Kronfogdes meddeldta förslag öfver hvad i arrende för förstnämnde hemman, efter tillika uppgjord beräkning, skulle kunna betalas, och Lagercrantz åter åberopat ett af framlidne Ståthållaren på Drottningholm, En af Rikets Herrar, m. m., Herr Friherre Claes Rålamb i lifstiden afgifvet yttrande, innehållande bland annnat, alt för sislberörde hem - Exp. Vtsh.
Forsing till anel.
Skri fp. N:o 54.
127 man icke skulle kunna utgöi'as högre arrende, än det Lagercrantz i underdånighet önskade måtte blifva i Nåder bestämdt, utan ock efter det Eder Kongl.
Maj:ts och Rikets KammarCollegium, jemte Eder Kongl. Maj:ts Befallningshafvande uti Länet, hörde blifvit, samt Eder Kongl.
Majit, vid målens underdåniga föredragning, den 3 December i8a3, i Nåder förklarat, att, i anseende till då påstående Riksdags annalkande slut, merberörde ansökningar, så vidt de samma anginge nedsättning af de ingångna arrenden, borde hero på anmälan hos Rikets Ständer vid nästa, eller nuvarande Riksdag, uti ytterligare nästlidet år ingifne skrifter, på anförde förmente skäl, och Lagercrantz med serskildt hemtadt stöd af ett den 27 Julii 1826 af då tillförordnade Domhafvanden i orten P. J. de L,aval utgifvet bevis, hvaruti åberopas ett Syne-Instrument, som, i händelse af påfordran, skulle vara att tillgå, i underdånighet anhållit, att, från och med år 1823 och allt framgent, eftergift i åtagna arrenden för oftanämnde aine hemman måtte Sökanderne i Nåder beviljas; så har Eder Kongl. Majit, genom Nådig Remiss, den i3 November sisth år, omförmälte underdåniga ansökningar Öfverlemnat till Rikets Ständers Stats-Utskott, som deraf lemnat Rikets Ständer del.
Hvad förenämnde Arrendatorer sålunda anfört samt de ingifne handlingarne för öfrigt innehålla, hafva Rikets Ständer i öfvervägande tagit; och sorn dessa handlingar icke lemna någon säker och fullständig kännedom om ifra - 128 Exp.
Skrif v. N:o ,54, 5Ö< gavarande arne hemmans alla inkomster och utgifter, helst afkastningen af hemmanet Hörby ej finnes närmare bestämd, än genom det af Kronofogden Lagercrantz uppgjorde förslag till arrende-nedsättniug för berörde hemman, hvilket förslag åter Rikets Ständer anse icke kunna tillerkännas något fullt gällande vittsord, då bemälde Kronofogde, på enahanda grunder, sökt en lika beskaffad förmon för det af honom arrenderade hemmanet Barkarby, samt det syneinstrument tillförordnade
Domhafvanden i orten, uti det af honom nthändigade bevis, rörande sistnämnde hemman, åberopat, icke dervid bifogadt blifvit, hafva Rikets Ständer alltså icke funnit skäl att till de af Sundblom och Lagercrantz gjorda ansökningar om nedsättning af ntfäst arrende lemna bifall.
Rikets Ständer framhärda etc, N:o 55.
Uppl, o. godk. hos Ridd. och !Adeln d. 21 April 1829* Preste-Ståndet d. 24 — — Borgare-Ståndet d. 24 — — Bonde-Ståndet d. 24 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse1 om upplåtande af ä.ne Tunnland jord till Ae grafningsplats för Eskilstuna Stads- och Landsförsamlingar. S. A. K.
Sedan bos Eder Kongl. Maj:t underdånig ansökning blifvit gjord, att, då Eskilstuna Stads- samt Klo - Fxp. Utsb. Förslag till uriel.
Sbrijp.
N;o 55. 129 Klosters och Forss Landtförsamlingärs, Kyrkan omgifvande, begrafningsplats af omkring ett tunnelands rymd numera, i anseende till folkmängdens under loppet af senast förflutna 90 år till mera än dubbelt ökade antal, vore för behofvet alldeles otillräcklig, samt den del af •Församlingen, som förorsakat förlägenheten om begrafningsplats, vore, såsom till det mesta bestående af det i Staden förlagda Mannfacturverks Smeder, till 200 hushåll, nästan alldeles obemedlad och således icke kunde något bidraga till en ny eller utvidgad Kyrkogårds anskaffande, hvilket dessutom den af inskränktheten utaf Stadens anslagna jordrymd förorsakade brist på joi’degor skulle göra ganska kostsamt, Eder Kongl. Maj:t i Nåder täcktes anvisa Församlingarne en erforderlig jordlägenhet till inrättande af en ny begrafningsplats, eller till den nuvarandes utvidgning; så, och då, genom anställd undersökning, upplyst blifvit, att, bland de flere för berörde ändamål ifrågasatte lägenheter, företrädesvis dertill befunnits tjenlig en jordrymd af 2:ne tunneland å en Eskilstuna Kungsladugård tillhörande och under ännu återstående sex år på arrende upplåten egolott N:o 8, såsom utom Staden, men likväl nära densamma, belägen, och tillika så beskaffad, att dess inredning till begrafningsplats icke skulle medföra betydlig kostnad; hvaremot den nuvarande
Kyrkogårdens utvidgning både skulle blifva kostsam, och ändamålet af begrafningsplatsens förflyttande utom Staden derigenom förfelas, Bihang t. R.
S:s Brot.
IQtde Sami. 17 \ 430 Exp. Utåt.
N:o 55. liar Eder Kongl. Maj: t i Nåder föreslagit Rikets Ständer alt för berörde ändamål bevilja upplåtandet af ofvanomförmälde 2:ne tunneland jord af Eskilstuna Kungsladugårds egor efter arrendeårens utgång, dock att på Försämlingsboerne måtte ankomma, att» genom öfverenskommelse med arrende-innehafvarén, bereda sig ett tidigare upplåtande af lägenheten.
Detta hafva Rikets Ständer i öfvervägande tagit, och» uppå de i den Nådiga Propositionen anförde skäl, samt enär, genom ifrågavarande jordlägenhets upplåtande till begrafningsplats, de med jordfästningar i Eskilstuna Stad hittills förenade olägenheter för Innevånarnes helsovård hufvudsakligen synas kunna fÖrekommas, ansett sig böra bifalla» att Jneranämnde a:ne tunneland af Eskilstuna Kungsladugårds egor må på föreslaget sätt upplåtas, för att till det uppgifne ändamålet i vederbörlig ordning användas.
Exp. Utsi:.
N:o 56. 131 JV:o 56.
Lppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 21 April 1829.
Preste-Ståndet d. 24 — — Borgare-Ståndet d. 24 — — Bonde-Ståndet d. 24 — — Rikets Ständers underdåniga Skrif velse^ angående Kammar-Rätts-Rådet Sel/ings pensionsrätt vid af skedstagandet från innehafvare Lands-Kamererare-beställning. S. A. K.
Hos Eder Kongl. Maj:t har Lands-Kamereraren i Vester Norr lands Län, Kammar-RättsRådet och Riddaren af Kongl. Wasa-Orden M. Selling i underdånighet anhållit, att, då han vid afskedstagandet, efter nu gällande Författningar, endast skulle få behålla ett ringare belopp i contant emot den indelta lön, lian unr der tjenstetiden åtnjutit, hvilket satte honom, med hustru och flere barn, i yttersta förlägenhet och bekymmer, den förmon måtte honom, i anseende till hans höga ålder af mer än 70 år samt långa tjenstetid, hvarutaf han i Tio år varit Läns-Bokhållare och utöfver 3a år Lands-Kamererare, i Nåder beviljas , att vid erhållande afsked få bibehålla sin lön på extra eller Indragningsstat, efter markegångs-uIWikning; och har Eder Kongl. Maj:t, efter det Dess och Rikets Stats-Contors underdåniga utlåtande häröfver blifvit infordradt, till Rikets Ständer, ge - 132.
Slcrijv.
N:o ofinom deras Stats-Utskott, medelst Nådig remiss af den 23 sist]..
Januarii, öfverlemna! handlingårne i detta mål, till det afseende och den åtgärd, pensions-ansökningen kunde finnas förtjena.
Rikets Ständer hafva häraf inhemtat, det Sökanden, enligt Kongl.
Brefvet den i3 Mars 1770 och Kongl.
Förordningen den 24 Januarii 1778, 5 Morn., hade .varit berättigad, att, så framt dessa författningar ännu voro gällande, vid afsk edstagandet, efter uppnådd 70 års ålder, få för sin öfriga lifstid behålla hela lönen såsom pension; men att, enär den förändring deruti, i afseende på Landt-Statens med. indelta löner försedde Embets- och Tjenstemän, blifvit, uppå Rikets Ständers vid 1818 års
Riksdag i underdånighet anmälde beslut, vidtagen genom Eder Kongl.
Maj:ts Nådiga Bref den 20 Junii samma år samt Kongl. Kammar-Collegii derpå grundade Kungörelse af den ii October 1819, att Lands-Kamererare, som derefter erhölle afsked vid 70 års ålder och efter 3o års tjenstetid, endast undfå lika pension med Kamererare i Rikets Collegierj samt, till åtnjutande deraf, höra uppföras på allmänna IndragningsStaten, så att lönen derigenom må blifva för efterträdaren att tillgå , Sökanden, med tillämpning häraf, skulle, i stället för innehafvande lön, som tor de senare
Tio åren per medium uppgått till i,316 R:dr a5 sk. 6 rst., vid afskedstagandet endast erhålla ett emot Kamererarelön å Kongl. Kammar-Collegii Stat svarande belopp, eller 777 R:dr, med den tillök - Exp. Utsi'.
N:o 56. 133' ning, som efter
Riksmarkegången kan belöpa för derunder begriplig 74 T:r Spannemål.
I betraktande häraf, och enär Rikets Ständer, vid sistförflutne Riksdag, uti infordradt underdånigt yttrande öfver en lika beskaffad ansökning, förklarat, det de icke funnit sig af de allmänna grunderne för den, rörande civile löntagares pensionerande vid afsk edet, senast utfärdade författning vara förhindrade att, vid serskilde förhållanden och der ett billigt afseende på en sann förtjenst så fordrade, medgifva undantag ifrån samma Författnings tillämpning, och derföre hemställt samt Eder Kongl. Maj:t, medelst Nådig Skrifvelse den 10 September i8a3, bifallit ett sådant undantag; så, och då Stats-Contoiret uti dess ofvanberörde underdåniga utlåtande vittsordat, det Kammar-RättsRådet
Selling under sin mångåriga tjenstetid i egenskap af Lands-Kamererare utmärkt sig för skicklighet, nit och drift i sina skyldigheters fullgörånde, jemte det att han för öfrigt, genom utgifvandet af en Afhandling om LänsKammarverket, i detta ämne lemnat en gagnelig ledning, samt alltså desto mera vore till sin ifrågavarande underdåniga ansökning befogad, sorn han från början och under största delen af sin tjenstetid haft utaf då gällande Författningar anledning till förhoppning att, efter erhållande afsked vid uppnådd 70 årsålder, vara berättigad till hela lönens bibehållande såsom pension; hafva Rikets Ständer, af sålunda förekomne skäl, ansett sig böra Kammar-RättsRådet Selling hos Eder Kongl. Maj:t i under 5 - X 134 Exp. Utsi.
N:o 56, 57. dånighet anmäla, att vid afskedstagande komma i åtnjutande af pension å allmänna Indragnings-Staten, svarande emot hela dess å Stat innehafvande Lands-Kamererare-lön.
JV:o Sy Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 21 April 1829.
Preste-Ståndet d. 24 — — Borgare-Ståndet d. 24 — — Bonde-Ståndet d. 24 — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse om utfärdande af en Lag j att ej någon må till
Domare-förrättning förordnas. innan han fyllt s5 är.
S. A. K. Genom Kongl.
Förordningen den ia November 1766, angående befrämjande af Lagarnes verkställighet bland Rikets Embetsman och öfrige undersåtare, var stadgadt, bland annat, dels att ingen yngling ftnge tillåtas, såsom extra-ordinarius bekläda Domare-Embetet i någon Rätt, utan att han fyllt sina 25 år, dels ock att ingen borde till ordinarie Domare-Embete befordras, sorn icke uppfyllt 3o år.
Då denna Förordning genom Kongl. Brefvet den 3o Julii 1776 till samtlige Hof-Rälterne förklarades vara upphäfven och såsom kraftlös att anse, upphörde jemväl ofvan anförde föreskrifter om Do - Exp. Utsk.
Pöralag till und.
Skrif v. N:o 57» 435 mares ålder att vara gällande.
Ehuru bestämd lag i detta ämne sedermera saknades, torde det dock hafva bordt anses såsom af sig sjelf gifvet, att Domare-befattning äfven derefter ej kunde uppdragas åt någon, som icke uppnått åtminstone den i lag utsatta myndighets-åldern.
Icke dess mindre lärer afvikelse härifrån hafva egt tum; ty, genom Nådigt Bref till samtlige Hof-Rätterne, den 3 December 1799, pröfvade
Kongl* Maj:t skäligt förordna, det HofRätterne dädanefter icke egde till Domare-Embetets utöfning utse och constituera någon, som icke uppnått 21 år; och detta Kongl. Bref är den Lag, som härutinnan nu gäller.
Förändring af nyssnämnde ålders-bestämmelse är ett lallge kändt behof och har lika länge varit föremål för allmänhetens önskan.
Skälen dertill ligga så i dagen, att de knappt lära behöfva antydas, långt mindre med omständlighet utvecklas.
Om det ockj å ena sidan, ej må nekas, att mången yngling vid 21 års ålder kan hafva hunnit ej blott att inhemta de theoretiska kunskaper, som erfordras, för att nöjaktigt aflägga de prof, hvilka <äro föreskrifne för dem, som söka inträde i Rikets Rättegångsverk, utan ock att förvärfva kännedom om det allmännaste af den practiska Lagfarenheten; så lärer det dock, ä andra sidan, böra medgifvas, att högst sällan någon yngling vid denna ålder har den menniskokännedom, den erfarenhet af allmänna lefvernet, den bekantskap med vedertagna former och bruk, den färdighet och säkerhet i omdö - 136 Exp. Utsi-.
Shrifp.
AT:o 57. niet, den fasthet i yiljan och det allvar i lynnet, hvarpå Samhället eger obestridliga anspråk hos innehafvaren af den vådliga magten, att döma öfver medborgares lif, ära och gods.
Fastän nu Lagstiftaren antagit 21 år, såsom den ålder, vid hvilken manspersoner i allmänhet kunna anses skicklige att sig och sin egendom sjelfva förestå; så må han likväl destomindre anses hafva derigenom tillerkänt nämnde ålder förmåga alt förestå Domare-Embete, som han förordnat, att ej någon må vara förmyndare, innan han fyllt 25 år; hvaraf synes följa, att ej eller någon bör kunna, före sistnämnde ålder, utöfva den öfver-förmyndarevård, hvilken med de fleste Domarc-tjenster är förenad.
Onekligt är det, att en rätt utöfning af Riksdagsmanna-kallet förutsätter en icke ringa grad af stadga och erfarenhet; men betviflas kan det ej eller, att ju Domare-Eiubetet kräfver dessa egenskaper i icke mindre grad—och likväl bjuder Riksdags-Ordningen (§. 18), att ”till
Riksdagsman ej må i något stånd godkännas en person, som icke upphunnit 25 års ålder,” under det att på samma tid en allmän författning gäller, som berättigar att till Domare, på hvad plats som helst, godkänna en person, hvilken uppnått endast 21 år.
Visserligen äro förenämnda egenskaper oeftergifliga vilkor för styrelsen och vården af en Församlings Kyrko-angelägenheter; men åtminstone lika oeftergifliga måste de erkännas vara för (
JSxp.
137 för uppfyllandet af Domarens kall.
Dock bjuda Kyrko-Författningarne, att ej någon må utnämnas till Kyrkoherde, som icke är 3o eller minst 28 år gammal; då likväl ingen lag hindrar, att en tjuguett-årig yngling får bekläda det vigtigaste Domare-Embete.
Efter hvad Rikets Ständer inhemtat, lära åtskilliga civiliserade Nationers Lagstiftningar hafva antagit 25 år, såsom den lägsta ålder, vid hvilken Domare-Embete må någon anförtros; och Rikets Ständer anse sig böra, icke såsom ett skäl, utan endast såsom en anledning lill jemförelse och närmare begrundande, erinra, att Norriges Rikes Grundlag (§§. §1 och 92} fastställer 3o år såsom lägsta åldern för Ledamot af Norriges Högsta Domstol samt för Öfver-Domare, och 25 år för Under-Domare.
På alla dessa grunder, sorn hos Rikets Ständer, vid'handläggning af ett framställdt förslag i ämnet, kommit i betraktande, få Rikets Stan-, der alltså i underdånighet föreslå, att, med ändring af Kongl Brefvet den 3 December 1799, stadgas må, det ej någon hädanefter får Domare-Embete utöfva, innan han fyllt a5 år.
S-.s Brot. i():de Sami. 18 138 Etcp. Utah.
Skrif v. N:o 58* JY:o 58.
Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 21 April 1829- Preste-Ståndet d. 24 — — Borgare-Ståndet d. 24 — — Bonde-Ståndet d. 24 — —•
Rikets Ständers underdåniga Skrif velse om en föreslagen ändring af Kongl.
Förordningen, den 10 April 1810, angående Lagfart med förpantad fast Egendom. S. A. K. Kikets Ständers uppmärksamhet har blifvit fästad på olämpligheten af det i Kongl. Förordningen den io April i8io meddelade stadgande, att, om någon, som under förpantning innehafver fast egendom, till hvars inlösen viss tid ej är i Pantbrefvet utsatt, anmäler hos Domstolen, hvarunder egendomen lyder, att Pantegaren eller hans rätts innehafvare eller deras vistelse-ort ej äro af honom kände, Domaren eger förordna, det sådan anmälan bör tre gånger införas i Hamhurger-Tidningen, med föreläggande, att, om ej gälden, inom ett år, efter den sista i nämnde Tidning införda Kungörelse, betalas, komme egendomen att uppbjudas och dermed förfaras, på sätt Lag och åberopade Författningar föreskrifva; och som de förhållanden, hvilka till föreskriften om berörde kungörande lära hafva gifvit anledning, nemligen att, enligt då gällande författningar, kallelser å utrikes vistande Borgenärer borde i Exp. Utsi.
Slrif.
N:o 58- 139 Hamburger-Correspondenten införas, .samt att denna tidning då ansågs för, så till sågandes, en allmän verldstidning, numera icke ega rum, helst cessions- och urarfva-anscSuiingai ej vidare behöfva i utländska tidningar kungöras, och Hamburger-Correspondenten dessutom synes hafva förlorat sin fordna vidsträckta publicitet, hafva Rikets Ständer alltså trott sig höra i underdånighet föreslå, det, med ändring af Kongl. Förordningen den i o April 181 o, angående lagfart med förpantad fast egendom, när pantegaren ej är till namn eller vistelseort känd och viss tid till egendomens inlösen ej är i pantehrefvet bestämd, till allmän efterrättelse må stadgas, att den i högstherörde Kongl. Förordning föreskrifna Kungörelse om tillämnad lagfart med dylik egendom hädanefter ej behöfver i Hamhurger-Tidningen införas.
Rikets Ständer framhärda etc. 140 Exp. Etsk.
Skrif v. N:o 59* JV:o 5g.
Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 21 April 1829* Preste-Ståndet d. 24 — — Borgare-Ståndet d. 29 Maji — Bonde-Ståndet d. 25 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse om ut gifvande, pä Statens bekostnad, aj en fortsättning utaf den så kallade Lag-Samlingen. S. A. K.
Som nyttan af att, på ett enda ställe, ega tillfälle att se de förändringar och förklaringar, allmänna lagen, tid efter annan, undergått, tillräckligen vitsordats genom de hittills utkomna så kallade Lag-Samlingarne, hvilka kunna betraktas såsom en oumbärlig hjelpreda för ej mindre Domare och Embetsman, än livar och en, som vill inhemta närmare kännedom om Fäderneslandets för det närvarande gällande lagar, alltså och då en sådan fortsättning af nämnde Samlingar, den der, under samma indelning som hittills, upptoge i korrthet de ändringar, Lagen, i följd af de, från och med år 1819, utkomne förordningar, undergått, synes vara af behofvet påkallad och ländande det allmänna till verklig nytta, få Rikets Ständer hos E. K. M. i underdånighet anhålla, det E. K.
M. täcktes i Nåder låta ombesörja utgifvandet af en fortsättning utaf berörde Lag-Samling, på det Exp. Ulslc.
Skrifv, IS-.o 59» 60- l4l sätt E. K. M. i Nåder anser lämpligast och medförande minsta kostnad för Statsverket.
Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 21 April 1829.
Preste-Ständet d. 24 — — Borgare-Slåndet d. 24 — — Bonde-Ståndet d. 24 — — Rikets Ständers underdåniga Skrif velse_, angående nödvändigheten, att Banken från Af vestad förses med behof igt Kopparskiljemynt för vexlingens oajbrutna underhållande. S. A. K. Uti en till Rikets Ständers Banco-Utskott afgifven Berättelse, hafva Bankens Commissarier, Bland annat anmält, dels att utvexlingen af Koppar-skiljemynt i Banken väl hittills kunnat oafbrutet fortsättas, utan annan inskränkning, än den en mindre tillgång på runstycken i flere år gjort nödvändig, enär några runstycken af nyare slaget, eller, efter lika förhållande af i66| R:dr per Skeppund, som för det senaste Kopparmyntet är bestämdt, hittills aldrig till Banken inkommit, och, så vidt kändt är, ej någonsin blifvit präglade, men att utaf den långsam - 142 Exp. Utah.
Fordag fyll und.
N:o 60- het, hvarmed på det hela präglingen af Koppar-skiljemynt vid Avestad bedrifves, anledning ej saknas till den farhåga, att verklig förlägenhet i detta afseende skulle kunna uppkomma, dels ock att, ehuru E. K.
M:ts och Rikets StatsContoir, med anledning af Banco-Fullmägliges begäran, under den i3 Maji sisth år, gifvit tillkänna, det vederbörande voro beordrade att genast gå i författning om prägling af 3o fjerdingar hel-skillingar, 60 fjerdingar half-skillingar och 60 fjerdingar qvart-skillingar samt dessutom 2 fjerdingar runstycken af gamla prägeln, hade likväl, intill den sista October samma år, tillsammans allenast 71 fjerdingar till Banken inkommit och, inom årets slut, ytterligare 27 fjerdingar blifvit levererade, eller inalles 98 fjerdingar under loppet af år 1828 erhållits.