Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
År någon utskrifnings-skyldig af lyte, obotlig sjukdom eller kroppssvaghet icke allenast till krigstjenst oförmögen, utan ock hindrad att vid den mönstringen föregående läkarebesigtning sig inställa, skall sådant vid mönstring styrkas med behörig läkares, under edelig förpligtelse, utfärdade betyg, hvilket den beväringsskyldige sjelf låter anskaffa.
Beträdes någon med att hafva oriktigt betyg i thy fall utgifvit, vare han derför underkastad lagligt ansvar; och skall den utskrifnings-skyldige, som på sådant sätt sökt undandraga sig beväringspligten, hafva förverkat rättighet dels att, enligt 9 §, medelst afgifts erläggande, befria sig från vapenöfning under fredstid, dels ock att, enligt 13 §, under krigstid sätta annan karl i sitt ställe. § 9.
Med undantag af den uti 3 § omförmälda del af sjöbeväringen, må, under fredstid och så länge Kongl.
Maj:t, med hänsigt till hvad rikets försvar fordrar, icke annorlunda förordnat, de utskrifnings-skyldige, hvilka önska befrielse från de för beväringsmanskapet stadgade vapenöfningarne, kunna till ett visst antal vinna sådan befrielse emot erläggande af en kontant afgift, hvilken bestämmes till Etthundra Riksdaler Riksmynt, med Kongl. Maj:t förbehållen rätt att höja eller nedsätta densamma med högst Tjugu Riksdaler. § 10.
L Antalet af dem, hvilka det vid mönstringarne må tillåtas att sålunda under fredstid befria sig från vapenöfningarne, får utgöra högst hälften af de inom hvarje mönstrings-distrikt för året approberade bevärings-skyldige. Mom. 2.
Anmäla sig flere, än halfva antalet, till erhållande af en dylik befrielse, bestämmes genom lottning, hvilka inom samma antal skola befrielsen åtnjuta; men med anmälan om förhållandet bör tillika utan dröjsmål underställas Kongl. Maj:ts pröfning och beslut, huruvida befrielse från vapenöfningarne jemväl för de öfriga, som sig dertill anmält, må kunna medgifvas. § 11 Mom.
L Afgiften skall, i den ordning särskildt stadgadt är, erläggas vid det mönstringstillfälle, då befrielse sökes; samt uppbäres å landet af Kronofogde och i stad af vederbörande Magistratsperson, under enahanda redovisnings-skyldighet, som för Kronans öfriga uppbörd eger rum. Mom. 2.
För den händelse någon beväringsskyldig efter mönstring, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhåller om befrielse från vapenöfning, emot afgifts erläggande, skall afgiften i länets ränteri nedsättas vid samma tillfälle, som den underdåniga ansökningen till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande inlemnas.
Sammansatta Stats-, Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:s Betänkande N:o 7. 5 Morn. 5.
Beväringsskyldig af 2:dra klassen, sora erlagt vapenöfningsfrihetsafgift, men till krigstjenstgöring uppbådas innan årets vapenöfningar försiggått, skall återbekomma hälften af den inbetalda afgiften. § 12.
Af de sålunda influtna afgifterna skall, under benämning af Allmänna Beväringsfonden, bildas en särskild tillgång, att efter Kongl. Maj:ts disposition och emot vanlig redovisning användas till befälsämnens danande bland beväringsmanskapet. § 13- Under krig, eller då Kongl. Majit finner rikets säkerhet fordra, att större eller mindre del af beväringsmanskapet uppbådas, vare den, som till utskrifning förbunden är, berättigad att i sitt ställe sätta annan duglig karl.
Samma rätt tillkommer äfven allt det beväringsmanskap, som vid nämnda tillfällen redan är approberadt och vid då skeende ommönstring icke frigöres genom kassation.
Ersättningskarl skal! vid vederbörlig mönstring inställas för att, i händelse han godkännes, genast varda antecknad. § 14- En sådan ersättningskarl, som ej får legas utom länet eller förut hafva tagit lega för annan, hvars beväringspligt fortfar, bör vara af god frejd samt känd för ett ordentligt och välartadt uppförande, hvarom så väl Pastors i församlingen, som i stad Borgmästarens och å landet Kronofogdens bevis skall upptes.
Ersättningskarl må endast tagas bland dem, som fullgjort sin egen beväringspligt och äro inom tretiofyra års ålder, så framt icke sådan karl antingen i krigs tjenst eller såsom beväringsskyldig bevistat minst två öfningsmöten, i hvilka fäll han må ända till tretiosju års ålder kunna antagas. § is.
Den i 3 § omförmälda del af sjöbeväringen ege ock rättighet att, till fullgörande al beväringspligten, arman karl i sitt ställe lega, med vilkor att den legde har fullgjort sin egen beväringspligt, är duglig sjöman eller maskinist, välfräjdad och icke öfver 40 år gammal. § 16- Beväringsskyldig, som sätter legd karl i sitt ställe, ansvare för legoknrlens inställande under fanan vid uppbåd till tjenstgöring, vid påföljd, i fall den legde utan sjukdomsförfall uteblifver, att antingen inom 14 dagar anskaffa annan behörig legokarl eller ock sjelf träda i tjenst. §> 17- Den legde och behörigen godkände karlen inträder i alla de skyldigheter, sora 6 Sammansatta Stats-, Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Ulsk:s Betänkande N:o 7, med afseende å beväringspligten åligga den, af hvilken han blifvit legd; samt åtnjuter enahanda rättigheter och förmåner, som de beväringsskyldige. § 18- Har legd beväringskarl tagit ytterligare lega, för att bland beväringsmanskapet ingå, vare endast det först träffade legoaftalet giltigt; och skall legokarlen för sådant fall, till den fördelning som nedan stadgas, böta det belopp, som svarar emot den lega och öfriga förmåner för ett års tid, hvilka blifvit betingade med den, som först legde.
Saknas tillgång till böternas gäldande, skola de, enligt den i allmänna lagen utsatta grund, till fängelse vid vatten och bröd förvandlas.
Derjemte vare legokarl skyldig ersätta skadan och återbära den sist uppburna legan, eller, om han af flera låtit sig ytterligare legas, hvad han af dem emottagit.
III Art.
Vederbörande mantals- och skattskrifningsförrättare åligger att, genast efter det mantalsskrifningarne blifvit afslutade, med ledning af de, likmätigt gällande bevilinings-stadga, utaf presterskapet uppgjorda förteckningar jemte mantalslängderna, i enlighet med bifogade formulär, upprätta fullständiga listor på alla i hvarje stad och socken inom utskrifningsåldern varande ynglingar och dem, som i öfrigt äro beväringspligt underkastade, ined uppgift på de beväringsskvldiges hemvist samt dopoch faders- eller tillnamn utan förkortning. Mom. 2.
Inom årets slut skola dessa listor, för att granskas, öfversändas till vederbörande Pastors-embeten, hvilka genom anteckning å listorna böra upplysa, dels om någon af deruti upptagna beväringsskyldige aflidit eller afflyttat till annan ort, som, då den känd är, bör uppgifvas; dels äfven om och hvilka beväringsskyldige, utom de å listorna upptagne, efter mantalsskrifningen inflyttat i församlingen; hvarefter de sålunda behandlade listorna bekräftas med vederbörande Pastorers underskrift och af dem inom den 15 påföljande Januari till skattskrifningsförrättaren återsändas.
Maj:ts Befallningshafvande insända ej allenast dessa iistor, transporterade och summerade, utan ock ett för hvarje fögderi eller stad uppgjordt sammandrag af dem; allt vid vite af 3 Riksdaler Riksmynt för hvarje dag, som dermed fördröjes. § 20.
Mom. /.
På sätt Kongl. Maj:ts nådiga Förordning om beväringsmanskapets mönstringar m. m. närmare bestämmer, läte Kongl. Maj:ts Befallningshafvande sedermera upprätta icke allenast fullständiga mönstringsrullor, utan ock, sedan årets mönstringar och möten äro afslutade, förslag öfver det inom länet då befintliga, till ar - Sammansatta Stats-, Lag- samt Allm.
Besv- o. Ekon.-Utsk:s Betänkande N:o 7. 7 méens eller flottans bevärings-områden hörande beväringsmanskap af alla fem klasserna, hvilka förslag sednast inom den 15 Augusti hvarje år skola till Kongl. Maj t genom vederbörande Stats-departement i underdånighet insändas. Mom. 2.
För Stockholm skall Öfver-ståthållaren och för öfriga sjöstäder vederbörande Magistrat inom den 1 Februari hvarje år till Sjöförsvars-departementet insända specifik uppgift å antalet af de i staden skattskrifne eller för öfrigt i dess sjöinansrullor inskrifne beväringsskyldige sjökapitener, styrmän och sjöfolk af handelsflottan samt maskinister å enskilda personers eller bolags ångfartyg.
Dessa maskinister skall det fördenskull hädanefter åligga att låta sig å sjömanshus eller i Magistraternas rutlor öfver sjöfolk inskrifvas, och dessutom, så vida de finnas inom riket och fortfarande utöfva sitt yrke, att en gång hvarje år till sjö manshuset eller Magistraten anmäla sin vistelseort och den sjöfart, de för året eller tillfället antagit. § 21.
I afseende å de besigtningar, som till utrönande af de utskrifnes duglighet till krigstjenst komma att anställas, äfvensom rörande de mönstringar, beväringsmanskapet skall undergå, och hvad mera vid dess uppbådande blifver nödigt att iakttaga, lände till efterrättelse hvad derom är eller kan blifva i nåder stadgadt.
Om beväringsmanskapets uttagning till tjenstgöring samt om dess skyldigheter och ansvar derunder. § 22.
Från vissa områden af riket skall beväringsmanskapet uttagas för fiol lans och från vissa för arméens behof.
Flottans områden utgöras af Blekinge län, Wester-Norrlands län med undantag af Ijelisocknarne, Oland, .Södra Möre fögderi af Calmar liin, samt de omedelbart till hafvet gränsande eller i skärgårdarne belägna socknar i såväl återstående delen af sistnämnde län, som öfriga kustlän, undantagande Norrbottens och Westerbottens län; äfvensom alla städer vid hafvet, med undantag af Stockholm, Göteborg, Umeå, Luleå, Piteå och Haparanda; allt på sätt denna färfatlning vidfogad förteckning närmare utvisar.
Arméens beväringsområden åter upptaga alla delar af riket, som icke, enligt hvad här ofvan stadgas, skola lemna sjöbeväringsmanskap; dock att äfven inom arméens områden bosatte sjökapitener, styrmän och sjöfolk af handelsflottan samt maskinister å enskilda personers eller bolags ångfartyg tillhöra sjöbeväringen. § 23.
Beväringsmanskapet skall användas till förstärkande af arméens och flottans så väl värfvade som indelta trupper, eller ock utgöra särskilda korpser under 8 Sammansatta Stats-, Lciy- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:s Betänkande N:o 7. särskildt befäl; enligt hvad af Kongl.
Maj:t derom, i förhållande till regementenas och korpsernas styrka, särskildt i nåder förordnas.
I arméens beväringsområden, der, jemte infanteri, äfven kavalleri, artilleri eller ingeniörtrupp finnes, bör vid infallande mönstring utses och bestämmas, hvilka beväringsskyldige skola tilldelas kavalleriet, artilleriet eller ingeniörtruppen, hvartill dock i främsta rummet böra uttagas sådane, som sjelfve önska tjena vid det ena eller andra vapnet, såvida de i öfrigt äro dertill duglige. § 24.
Mom. -/.
När rikets försvar det påkallar, skola, på Kongl. Maj:ts derom gif— na nådiga befallning, ovägerligen utgå antingen alla beväringsklasserna eller ock större eller mindre del af den eller de klasser, Kongl. Maj:t pröfvar nödigt uppbåda, vare sig från hela riket eller endast från vissa landsorter, utan afseende på huruvida eller till huru stor del beväringen inom rikets öfriga landskap kallas till vapen. Mom. 2.
Har beväringsskyldig af laga förfall varit hindrad att sig till mönstring inställa, skall, om han vid sednare mönstring approberas och till vapenöfning, enligt hvad här nedan stadgas, uttages, honom åligga att, utan afseende ä hvilken klass han för öfrigt tillhör, med beväringsmanskapet af första och andra klassen un dergå vapenöfning i två år, derest icke haus beväringsålder före andra vapenöfningsåret tilliindagått.
Har beväringsskyldig af laga förfall varit hindrad att bevista öfningsmöte, vare lag samma. § 25. Mom. i.
Beväringsmanskap, som blifvit approberadt och icke medelst afgifts erläggande vunnit befrielse från vapenöfning, skall under fredstid i två på hvarandra följande år under föreskrifven tid vapenöfning undergå; dock med det undantag, som i 1 mom. af 26 § stadgas.
A.'om. 2.
I händelse af uppbåd till krigstjenstgöring skola deremot alla be väringsskyldige vara pligtige att, när så påfordras, sjelfve eller genom författningsenligt legd karl inställa sig under fanan, för att, om Kongl. Maj:t så pröfvar nödigt, inträda i aktiv tjenstgöring. % 26.
'I.
Den uti 3 omförmälda del af sjöbeväringen, hvilken har en utsträckt bevärings-skyldighet, är befriad från all vapenöfning eller tjenstgörings-skyldighet i fredstid. Mom. 2.
Derjemte skola sjökapitener och styrmän af handelsflottan samt maskinister å ångfartyg, hvilka under krigstid såsom beväring tjenstgöra å örlogsflottan, der Sammansatta Stats-, Lag- samt Allm. Beso.- o. Ekon-TJtsk:s Betänkande N:o 7. 9 der användas: de förra såsom befäl eller underbefäl, oell maskinisterne i maskinistbefattning eller, om de dertill anses lämpliga och skickliga, såsom maskinist-officerare.
S 27.
För att ur beväringsmanskapet bilda tillgång på befälsämnen, bör, på de vilkor och i den ordning, som uti Kongl. Maj:ts nådiga Förordning om beväringsmanskapets mönstringar m. m. särskildt i sådant afseende varder stadgadt, med de beväringsskyldige, hvilka anses dertill lämplige, öfverenskommelse träffas om den utvidgade eller förlängda tjenstgörings-skyldighet, som för nämnda ändamål erfordras.
De benämnas Bevärings-eUter. § 28.
Angående bevärings-eliternas tjenstgörings-skyldighet och entledigande m. m. varder jemväl uti nyssnämnda nådiga Förordning stadgadt.
Bevärings-elit, som af en eller annan orsak upphör att i sådan egenskap tjenstgör, vare, i afseende å allmänna beväringspligtens fullgörande, att anse lika med den, som icke bland eliterne ingått. § 29.
Vid uppbåd till vapenöfning skall beväringsskyldig tillhöra det vapen eller den korps, inom hvars beväringsområde han vid mönstrings- och uppbådstillfället är mantalsskrifven eller har sin vistelse, utan afseende derå, att han tilläfventyrs förut undergått vapenöfning vid annat regemente eller korps. § 30.
Skulle bland beväringsmanskapet finnas vanfrejdade eller för liderlighet kända personer, må de kunna uteslutas ur led med de öfrige beväringsskyldige, och antingen särskildt vapenöfvas eller till andra lämpliga arbeten användas. § 31.
Beväringsmanskapet skall under dess tjenstgöring vara befriadt från alla arbetskommenderingar, af hvad beskaffenhet som helst; sådana arbeten likväl undantagna, som under tjenstgöring i fält förefalla och till fältarbeten vanligen räknas. § 32. Mom. 1.
Beväringsmanskapet skall, sedan det till tjenst blifvit uppbådadt, vara underkastadt samma lydnad och skyldigheter, som åligga öfriga krigsmakten enligt författningar och krigsartiklar, efter hvilka förbrytelser deremot äfven komma att bestraffas; skolande beväringsmanskapet vara till iakttagande af dessa skyldigheter förbundet, intilldess detsamma, från mötes- till samlingsplatserna återfördt, varder derifrån af vederbörande befäl hemförlofvadt. äih. till lt.
Prut. 1859 & 1860. 4 Sami. 2 Afd. 3 Haft. 2 10 Sammansatta Stats-, Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Vtsk:s Betänkande N:o 7. Mom. 2.
Enahanda skyldigheter åligga under all tjenstgöring jemväl beväringseliterne, hvilka derjemte utom tjensten äro förbundne att visa förmän heder och aktning; brister bevärings-elit deruti eller uteblifver han utan anmäldt eller giltigt hinder längre eller kortare tid från öfningsmöte, ansvare han jemväl derför enligt krigslagarne. § 33.
Om någon beväringsskyldig eller legokarl, i afsigt att undandraga sig beväringspligten, rymmer eller afstympar sig någon lem, skall han straffas enligt krigslagarne; och bör uti krigstid tillika, i fall han eger förmögenhet, så stor del deraf, som nödig blifver, användas till legande af duglig ersättningskarl i hans ställe.
Uti fredstid erlägges af sådan beväringsskyldig uti böter ett belopp, svarande emot årets vapenöfningsfrihets-afgift.
V Art.
Om beväringsmanskapets underhåll, utredning och öfriga förmåner. § 34- Mom.
Då beväringsmanskapet till vapenöfning eller till rikets försvar uppbådas, skall dess underhåll af Kongl. Majit och Kronan besörjas, äfvensom ock manskapet på Kronans bekostnad förses med erforderlig beklädnad, beväring och annan utrustning; allt på sätt i gällande författningar är derom bestämdt. Mom. 2.
Sammalunda skall ock beväringsmanskapets elit-korps, med undantag af de till under-officerare konstituerade, under ali tjenstgöring beklädas, utrustas och underhållas af Kongl. Majit och Kronan; hvarjemte alla till elit-korpsen hörande erhålla arfvoden, i enlighet med hvad derom särskildt stadgadt är.
De bland elit-korpsen till under-officerare konstituerade erhålla dagtraktamente enligt Rese-reglementet, samt dessutom, till anskaffning och underhåll af uniformspersedlar, visst beklädnads-bidrag.
Det i 3 § omnämnda sjöfolk af handelsflottan erhåller under tjenstgörings-tiden af Kronan underhåll och, med undantag af beklädnad, äfven nödig utredning, samt derjemte den månads-hyra, som i enrollerings-orten är gångbar.
Beväringsskvldige sjökapitener och styrmän af handelsflottan, hvilka under krigstid såsom befäl eller underbefäl å flottan användas, äfvensom till maskinist-officerare befordrade maskinister, skola under tjenstgöringstiden erhålla lön och dagtraktamente, i likhet med deras vederlikar å flottans ordinarie stat, samt dessutom, till anskaffande af uniforms-persedlar m. m. i ekiperings-penningar ett belopp, motsvarande tre månaders lön.
Öfrige å flottan såsom sjöbeväring anställde maskinister skola erhålla sjö-aflöning och månadslön; öfver-maskinisterne såsom flagg-under-officerare och under-maskinisterne såsom under-officerare af lägsta grad, så vida de icke hellre önska tjenstgöra Sammansatta Stats-, Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:s Betänkande N:o 7. 11 för månadshyra, i hvilken händelse de erhålla aflönings-förmåner till lika belopp med hvad de å enskildes ångfartyg bevisligen sednast åtnjutit. § 35.
Allt beväringsmanskap befrias i krigstid från erläggande af bevillning och mantalspenningar för det år, hvarunder det gör minst tre månaders garnisons- eller fält-tjenst; äfvensom detta manskap skall ega lika rätt till gratialer och pensioner, som ordinarie soldater och sjömän i lika belägenhet.
Af alla de vitén och böter, som enligt bevärings-författningarne ådömas, skall ena hälften tillfalla åklagaren, men den andra hälften afsättas till bildande af en Invalid- eller Pensionsfond för dem af beväringsmanskapet, som under tjenstgöring erhållit sådan skada, att de derigenom blifvit i mer eller mindre mån oförmögne att sig med arbete försörja, samt för i krig aflidne beväringskarlars enkor och barn; dock utan att sådant för närvarande medför någon rubbning af den beväringsmanskapet i föregående § tillförsäkrade rätt till understöd från Krigsmanshuskassan eller Amiralitetskrigsmariskassan.
I öfrigt ankommer på rikets innevånare sjelfve att genom frivilliga sammanskott samla invalidkassor, helst inom små distrikt, till ytterligare understöd för blesserade af beväringsmanskapet samt de i krig aflidnes enkor och barn. § 37.
Beväringsmanskapet skall njuta den sorgfälligaste omvårdnad till bibehållande af helsa och krafter, äfvensom de, hvilka genom håg och fallenhet för krigare-yrket, ordentlig lefnad och god vandel under tjenstgöringen sig utmärka, skola ihågkommas till lämplig vidare befordran inom krigareståndet.
Allmänna bestämmelser. § 38. Mom. 4.
Den, som till deltagande i allmänna beväringen utskrifven är eller såsom bevärings-elit är anställd, skall, utan hinder af husbonde eller mästare, om han i tjenst eller lära antagen är, i behörig tid sig till mönstring, vapenöfning eller annan tjenstgöring inställa; men blifver han icke i verklig krigstjenst nyttjad, utan varder från tjenstgöringen hemförlofvad under den tid, städsel-aftal eller arbetskontrakt 12 Sammansatta Stats-, Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:s Betänkande N:o 7. omfattar, bör han, för fullgörandet af sin förbindelse, ofördröjligen anmäla sig hos husbonden eller mästaren.
Hvad här blifvit stadgadt om beväringsskyldig, som i verklig krigstjenst nyttjas, gälle äfven under samma förhållanden för lego- eller ersättningskarl.
Bevärings-elit åligger att, vid städsel-aftals eller arbetskontrakts uppgörande eller, om han då ännu icke blifvit till elit antagen, genast vid återkomsten från det möte, der sådant skett, för husbonde eller mästare anmäla, det han är så som elit anställd, vid påföljd, om detta underlåtes, att husbonden eller mästaren eger att, såsom ersättning för den tid eliten varit från arbetet borta utöfver hvad honom såsom beväringsskyldig i allmänhet ålegat, å lönen afdraga det belopp, som motsvarar värdet af sålunda försummade dagsverken, efter årets markegångspris, Har åter bevärings-elit sådan anmälan behörigen fullgjort, vare han ej till dylik ersättnings-skyldighet förpligtad, der ej annorlunda blifvit särskildt öfverenskommet. § 39.
Vid uppbåd till mönstring, vapenöfning eller krig skall såsom laga förfall anses: om man är sjuk; om man i Kongl. Maj:ts och rikets tjenst är uppbådad eller faren; om man i häkte sitter; om man af fiende, vådeld eller vattunöd hindras; vederbörande dock obetaget att, då andra än nu sagda förfall förebäras, pröfva, om de äro af den vigt, att de såsom ursäkt gälla må.
Utom de i föregående moment uppräknade omständigheter, skall, så vidt angår den i 3 § omnämnda del af sjöbeväringen, såsom laga förfall för inställelse till sjökrigstjenst räknas: att vara på utrikes sjöresa stadd; eller på inrikes sjöresa för tillfället från sin hemort aflägsnad; eller före den dag, sjöbeväringen eller någon del deraf blifvit, genom allmän kungörelse, till krigstjenstgöring kallad, vara å fartyg inmönstrad till förestående sjöresa; eller ock att genom kontrakt eller annan laglig öfverenskommelse redan tillförene hafva förbundit sig att någon viss, ännu ej tilländalupen tid tjena enskild man eller bolag å dess fartyg; inträdande dock skyldigheten till sjökrigstjenst i de tre första fallen den dag efter resans slut, då sjölagen medgifver befrielse från den innehafvande enskilda sjötjensteu; samt i sista fallet 30 dagar efter det fartyget första gången kommit i Svensk hamn, sedan sjöbeväringens kallande till krigstjenst kungjordt är eller krigsförklaring blifvit utfärdad. § ^0.
Den stående arméens rättighet att värfva och rekrytera äfven bland de beväringsskyldige fortfar, och anses den beväringsskyldige, som tjenar för nummer i den stående arméen, derigenom uppfylla sin beväringspligt; börande dock härvid noga iakttagas, att, sedan någon del af beväringsmanskapet blifvit till rikets försvar uppbådad Sammansatta Stats-, Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:s Betänkande N:o 7. 13 och inmönstrad, ingen sålunda utskrifven får för arméen eller flottan anvärfvas eller till indelta arméens eller flottans kompletterande vid krigets utbrott användas, § 41. Mom. 1.
Sedan, vid utbrott af krig, indelta arméen eller båtsmanshållet enligt gällande författningar blifvit kompletterade, upphör, under den tid kriget varar, rust- och rotehåilares rekryterings-skyldighet, hvilken deremot, efter återställd fred, vidtager tre månader sedan trupperna återkommit till sin hemort, så framt Kongl.
Maj:t ej af särskilda omständigheter skulle i nåder finna godt att en längre vakanstid tillåta. Mom. 2.
Alla vid indelta arméen och båtsmanshållet under krig uppkommande vakanser skola genast fyllas med beväringsmanskap, hvilket dock endast må tillsvidare uti de ledigblifna ordinarie numren insättas, såvida ej beväringskarlen efter slutadt krig åstundar att, på de i sednaste legokontrakt betingade vilkor, i numret qvarstå; i hvilket fall sådant ej må af rust- eller rotehållaren förvägras, utan dylikt med beväringskarl fyldt nummer i allt anses såsom behörigen rekryteradt, med deraf följande ömsesidiga rättigheter och skyldigheter. §■ 42.
Med beväringsmanskap, som fullgjort sin beväringspligt eller som under tjenstetiden af hvad orsak som helst blifver från tjensten skildt och entledigadt, förhålles i afseende å laga försvar, efter hvad derom i allmänhet stadgadt är. § 43.
Hvad här ofvan finnes i nåder stadgadt, medför icke någon rubbning af national-beväringen på Gottland, sådan densamma är eller framdeles kan blifva ordnad.
Henna författning skall från och med 1861 års början lända till efterrättelse; dock må de i 3 och 4 §§ tillkomna nya stadganden icke tillämpas på dem, som derförinnan inträdt i bevärings-skyldigheten eller inmönstrade blifvit.
De enskilda motionerna åter hafva blifvit väckta af nedannämnde