Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
På dessa skäl, hvilka till det ämne, hvarom nu är fråga, ega full tillämplighet, har Utskottet funnit sig böra hemställa, alt Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet begära, det kyrkoherde-bostället i Östra Wingåkers socken må varda befriadt från den ordinarie rotering, som af detsamma nu utgöres samt, i likhet med öfriga sådane boställen, endast till extra rotering förbindas; men att, derest Kongl. Maj:t, i anseende till den rubbning uti indelningsverket, sorn härigenom komme att uppstå, skulle finna
Sig förhindrad att härtill lemna Nådigt bifall, Kongl. Muj:t täcktes i Nåder tillåta, att berörde boställe, i likhet med hvad för Capellans-boställen egt rum, må befrias från rotering genom densammas flyttning på andra närbelägna och oroterade, men icke priviligierade, hemman och lägenheter, eller ock att, i händelse bostället, i brist på tillgängliga hemman för flyttningen, måste i roteringen qvarstå, detsamma måtte få sig tilldelad motsvarande vederlag af rotefrihets- eller vacance-afgifterne.
Stockholm den 13 Januari i845. *4 Stats-Utskottets Utlåtande, N.o f//S.
Ank. till Exp.-Utsk. d. i5 Jan. kl. i e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om nedsättning i arrendet för lägenheten Stallmästaregården inom Solna Socken och Danderyds Skeppslag af Stockholms Län. (I. A.) Från Borgare-Ståndet har Stats-Utskottet erhållit remiss å ett af Herr Lundelius, L. kV., hos bemälde Riks-Stånd afgifvet memorial, innefattande hemställan, att arrendet för den under Carlbergs Kungsgård lydande värdhus- och kroglägenheten Stallmästaregården inom Solna socken och Danderyds Skeppslag af Stockholms Län, hvilket arrende, jemlikt Kongl.
Kammar-Collegii den 24 October 1833 utfärdade, under 3o års tid, räknad från den 16
Maj 1834» till midfastan år 1864, gällande arrende-contract, uppginge till ett årligt belopp af 158 tunnor 26 § kappar spanmål, oberäknadt andra arrendatorn åliggande skyldigheter, måtte från och med år 1844 få utgöras med allenast 100 tunnor spanmål; och har motionären, till stöd för denna hemställan anfört: att, före vidtagandet af nuvarande contract, arrende-afgiften för nämnde lägenhet erlagts med allenast nära l\i tunnor spanmål; att ställets värde såsom värdhus numera, i följd af folklifvets förändrade beskaffenhet, i hufvudsaklig mon försämrats; att den till lägenheten hörande jord icke utgjorde mera än omkring 4 tunnland, och att bibehållandet af nu stadgade, öfverdrifvet höga, arrende ofelbart måste medföra arrendatorns fullkomliga obestånd.
Af de uti förrberörde motion åberopade och dervid bilagde handlingar har Utskottet inhemtat, att nuvarande innehafvaren af lägenheten Stallmästaregården, Värdhus-idkaren Pierre Bichard, hvilken genom Kongl. Kammar-Coliegii den 11 Mars 1840 meddeldte Transport-Resolution fått på sig öfverlåtet i833 års olvannämnde arrende-contract, uti en den 20 Mars 1843 till Kongl. Maj:t ingifven skrift, under åberopande af de för värdhusrörelsen å nämnde lägenhet missgynnande förhållanden, som under de sednare åren inträffat, äfvensom af Bichards oförmåga att stadgade arrendevilkoren uppfylla, i underdånighet anhållit, det täcktes Kongl. Maj:t lill Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta Nådig Proposition, angående bevilljandet af enahanda nedsättning uti arrendeafgiften, som nu blifvit af motionären föreslagen.
Uti häröfver afgifne underdåniga utlåtanden hafva Stats-Utskottets Utlåtande, N'.o 1^5. i5 Kronofogden i orten och Kongl. Majrts Befallninghafvande i Stockholms
Län i så måtto understödt Bichards förenämnde ansökning, att, på grund af uppgjord beräkning, rörande de inkomster, hvilka ej mindre af värdhusoch kroglägenheterne, än af den tillhörande jorden sannolikt kunde arrendatorn tillflyta, det årliga arrende-beloppet ansetts skäligen böra minskas med 22 tunnor U kappar spanmål.
Kammar-Collegiurn har deremot i underdånighet förklarat, att, ehuru det nuvarande arrendet betydligt öfverstege hvad som, enligt förr gällande contract, erlagts, detsamma likväl icke kunde betraktas såsom alltför högt och ej eller blifvit af sökanden viddess öfvertagande af arrendet så ansedt, hvilket nogsamt ådag&lades af den omständighet, att Bichard i afträdessumma till förre arrendatorn betalt icke mindre än 6ooo R:dr Banco; hvadan och då det af sökanden för sin underdåniga anhållan hufvudsakligen anförda skäl af minskad trafik vid Stallmästaregården, föranledd dels af de lättade communicationerne med ångfartyg till ställen, mera aflägsna från hufvudstaden, och dels deraf, att Kongl.
Djurgården utgjorde den allmännaste promenad-platsen för stadens invånare, sålunda grundade sig på förhållanden, hvilka ingalunda tagit sin början efter år 1840, då Bichard öfvertog arrendet, utan redan då egde rum, funne Collegium sig böra i underdånighet afstyrka Nådigt bifall till berörde ansökning; och har Kongl. Maj:t, enligt Nådig Resolution af d. i i Oclober 1843, på grund af hvad Kamipar-Collegium sålunda yttrat, ansett Sig sakna skäl att å ansökningen fästa afseende.
Då, efter Utskottets tanke, eftergift eller lindring uti de för Kronans fasta lägenheter genom behöriga contract bestämda årliga arrenden, endast med största varsamhet synes böra beviljas, helst lättheten af en sådan eftergifts erhållande sannolikt skulle icke allenast från en del af nuvarande arrende-innehafvare framkalla anspråk på tillgodonjutande af enahanda förmoner, utan ock vid blifvande arrende-auctioner föranleda alltför höst . ö uppdrifne anbud, hvilka åter måste hafva till följd arrendatorns obestånd; så och i betraktande jemväl af de uti Kongl. Kammar-Gollegii ofvanberörde utlåtande anförde omständigheter, har Utskottet ansett skäl icke vara för handen att till Herr Lundelii förrberörde motion tillstyrka Rikets Ständers bifall.
Stockholm d. i3 Januari 1845. 16 Stals-Utskottets Utlåtande, N.o i.j.6. N:o 146.
Ank. till Exp.-Utsk. d. i5 Jan. kl. 1 e. tn.
Utlåtande, i anledning af väckt motion, rörande ersättning till Lieutenanten A.
Linnström för den genom arrendet af Bråborgs Kungsgård honom tillskyndade förlust. (I. A.)
Uti ett hos Ridclerskapet och Adeln afgifvet memorial, hvarå StatsUtskottet erhållit remiss, har Herra/ RobsahmC. R., anäragit, att, sedan uti Kongl. Mapts
Befallningshafvandes i Östergöthlands
Län den i3 Mars 183"y utfärdade Kungörelse, hvarigenom Bråborgs Kungsgård på arrende under 3o års tid utbjudits, Kungsgårdens egorymd blifvit, i öfverensstämmelse med en af vederbörande Landtmätare år i836 aflemnad beskrifning, uppgifven såsom utgörande i åker, äng och odlingsbar mark tillsammans 83o \ tunnland, hade, i förlitande på denna uppgifts riktighet, Lieutenanten August Linnström vid auctionen inropat nämnde arrende, emot ett årligt arrende-belopp af 58o tunnor spanmål, hvarefter behörigt contract, deruti egovidden upptagits, i enlighet med nyssberörde Kungörelse, blifvit af Kongl.
Kammar-Collegium för honom utlärdadt.
Efter tillträdet af ari'endet hade Linnström likväl snart kommit i erfarenhet deraf, att omförinälcie uppgifter, hvarpå arrendatorn grundat sin beräkning, i afseende på beloppet af den erbjudne arrende-afgiften, icke vore med verkliga förhållandet öfverensstämmande; hvarefter vid en genom vederbörande Landtmätare, i närvaro af Krono-Ombud, anställd och sedermera genom Härads-Rätts besigtning controllerad undersökning, blifvit utröndt, att Kungsgårdens egor i åker, äng och odlingsmark rätteligen utgjorde 38a tunnland kappland mindre, än i auctions-kungörelsen uppgifvits.
Följden häraf hade ock varit, att arrendatorn, i saknad af utväg att med egendomens afkastning bestrida de årliga arrende-umgälderne, måst med sin enskilda förmögenhet fylla de uppkomne bristerne och under de a:ne åren 1843 och 1843 funnit sig urståndsatt att arrendet behörigen utgöra.
Uppå Limströms i anledning häraf framställde yrkande om ersättning från Kronans sida för den honom i berörde hänseende tillskyndade förlust, hade Lösings Härads-Rätt, enligt Utslag af den 14 Stats-Utskottets Utlåtandej N.-o t/fS.
September 1842, enär af den uti Auctions-Kungörelsen såsom dels odlad dels odlingsbar uppgifne jord, 38a tunnland i| kappland befunnits tjenlig endast till bete, förklarat Linnström berättigad att efter laga fardag afträda Bråborgs Kungsgård midfastan år i844> äfvensom att, jemte lillgodonjutande af skälig nedsättning i betingade arrende-afgiften under fardagsåret, tillika undfå nöjaktig ersättning dels för den förlust, som derigenom att uppgifterne angående Kungsgårdens ego-slag varit felaktige, kunnat under de fem första arrende-åren, räknadt från i838 års fardag, Linnström tillskyndas, dels för den vinst, arrendatorn, i händelse dessa uppgifter varit riktiga, tilläfventyrs varit i tillfälle att, genom Kungsgårdens besittande under återstående arrende-tiden deraf hemta; kommande ej mindre arrende-afgiften för fardagsåret, än ersättningsbeloppen, att af utsedde Gode
Män bestämmas.
Då emedlertid arrendatorn heldre önskade att, emot en, jemförelsevis ringa, godtgörelse, nedlägga sina af
Domaren redan godkände anspråk på en betydligare ersättning från Kronans sida, än fortsätta en rättegång, som möjligen först efter en längre tids förlopp kunde bereda honom skadestånd samt medgifvandet af en sådan på billighet och rättvisa grundad godtgörelse jemväl syntes för Kronan innebära fördel, helst rättegångens fortsättning möjligen kunde för Staten bereda ytterligare kostnader och förhöjning af ersättnings-summans belopp, bar motionären i sådant afseende föreslagit, att, emot det att Lieutenanten Linnström afstode från sina i och för arrendet af Bråborgs Kungsgård hos Kronan egande ford rings-anspråk, Rikets Ständer måtte dels bevilja afskrifning af de ännu oguld ne arrende-afgifterne för åren 1842 och iS43, äfvensom den husröte-brist å Kungsgården, hvarför Linnström möjligen kunde komma att häfta, dels oek, såsom ytterligare ersättning för de honom genom arrendet tillskyndade förluster, tillägga honom antingen 12,000 R:dr Banco, i ett för allt, eller ock ett årligt anslag af 1,000 R:dr samma mynt, intilldes han uti Statens tjenst erhölle sådan befattning, hvaraf han och hans talrika familj kunde hemta tarflig bergning.
Till vidare upplysning i ämnet har motionären sedermera till Utskottet inlemnatåtskiilige handlingar, hvaraf bland annat inhemtats, att Lieutenanten Linnström, hvilken försummat att, jemlikt det angående Bråborgs Kungsgård upprättade ofvanberörde arrende-contract,’ inom 6 månader före de fem första arrende-årens förlopp, anskaffa ny godkänd borgen för arrendets fullgörande under de nästföljande 10 åren, af sådan anledning blifvit Bih. till R.
Prat, 184$• 4 1 Af&- 3$ Haft. 3 i8 Stats-Utskoltets UtlåtandeJY:o l/fl• genom Lösings Härads-Rätts den 18 April 1843 gifne, laga-kraftvunne, Utslag, förpligtad att genast, och utan åtnjutande af fardag, till Kongl. Maj:!, och Kronan afträda nämnde Kungsgård; att, på grund af detta förhållande, Östergöthlands Lagmans-Rätt, medelst dom af den 3i Juli 1844» vid pröfning af Härads-Rättens ofvanberörde motvädjade Utslag af den i4 September 1842, förklarat den Lumström från Kronans sida tillkommande godtgörelse böra inskränkas till nöjaktig ersättning för den förlust, som Linnström genom arrendet tillskyndats under den tid han detsamma innehaft; samt slutligen att, vid en den 27 sistlidne September å Bråborgs Kungsgård anställd af- och tillträdes-syn, Lieutenanten Linnström fått sig ålagdt att ansvara för en husröts-brist af 8,865 R:dr B:co.
Då, enligt hvad handlingarne sålunda utvisa, frågan om den ersättning, hvilken Lieutenanten Linnström i egenskap af arrendator utaf Bråborgs Kungsgård må vara berättigad att från Kronans sida tillgodonjuta, ännu icke är i domstolsväg slutligen afgjord, hvartill kommer, att Syne-Rätlens angående husröte-bristens belopp gifne ofvannämnde Utslag icke eller vunnit laga kraft, så och enär under sådane förhållanden det icke synes kunna med någon säkerhet bedömas, huruvida antagandet af det utaf motionären å Linnstöms vägnar framställde liqvidationsförslag är med Statens fördel öfverensstämmande, har Utskottet funnit sig böra hemställa, att Herr af Robsahms ifrågarande motion må lemnäs utan afseende.
Stockholm den 10 Januari 1845- N:o 147.
Ank. till Exp.-Utsk. d. i5 Jan. kl. 1 e. r».
Utlåtandei fråga om
Mynthusets inredning till embetsrum åt samtelige Stats-Departementen, med undantag af Utrikes Departementet. (U. A.) Ridderskapet och Adeln har till Stats-Utskottet öfverlemnat en af Herr von Hartmansdorff A., väckt motion, deruti, på flere anförda skäl, föreslagits, att det såkallade Mynthuset måtte upplåtas till Embetsrum åt samtelige Stats-Departementen, med undantag för det Utrikes, samt att me - Stats-Utskottets Utlåtande, N.o l/j.8. l9 del blefve anslagne till husets inredning för detta ändamål, äfvensom till Mynt-verkets och dervarande Embefs-verks förflyttning annorstädes.
I anledning af vid näsllidne Riksdag gjorda förslag, att antingen Departements-Cheferne måtte erhålla bostäder i samma hus, der deras Expeditioner äro inrymde, eller ock att samtliga Expeditioner sammanfördes i i en local, utan att boställsrum i sammanhang dermed anvisades, anhöllo Rikets Ständer i underdånighet, att Kongl. Maj:t täcktes, efter anbefalld undersökning af alla de omständigheter, som på bedömandet af det ena eller andra förslagets företräde kunde hafva inflytande, till Rikets näst derefter sammanträdande Ständer i Nåder öfverlemna en slik utredning, jemte Nådig Proposition i ämnet.
Då emedlertid Rikets Ständer icke fått en så beskaffad framställning emottaga, samt frågan sålunda fortfarande beror på Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning, anser #ig Utskottet, i anledning af ofvanberörde motion, ej kunna tillstyrka någon åtgärd.
Ank. till E.vp.-Utsk. d. iå Jan. kl. t e. m.
Utlåtande., i anledning af väckt motion om inrättande utaf Arbetshus i hvarje Län. (U. sJ.)
Uti en inom Bonde-Ståndet af Pehr Bengtsson från Calmar Län väckt, till Stats-Utskotlet remitterad, motion, i hvilken Niklas Nilsson och Nils Peter Pettersson från samma
Län förklarat sig instämma, har blifvit liemstäldt, att, då Kongl. Förordningen af den 29 Juli i833 föreskrifver, det lösdrifvare eller så kallade försvarslöse skola till allmänna CorrectionsInrättningarne försändas, men antalet af sådane personer numera tilltagit ända derhän, att de icke kunna i nämnde Inrättningar inrymmas, utan ofta måste förvaras i Länsfängelserne, der de, genom umgänget med brottslingar, belt och hållet förderfvas i moraliskt afseende, serskilda Arbetshus måtte, i mon af behofvet, varda inrättade uti hvarje Län, för dylike försvarslöses emottagande. 20 Stats-Utskottets Utlåtande, 7Vr:o 149 ■
Enär detta förslags verkställande skulle, i anseende lill de större byggnader, sorn derför blefve af nöden, föranleda betydliga kostnader för Stats-Verket, som redan i och för fångvården är hårdt betungadt, och då dessutom erfarenheten ådagalagt, att här i landet förut varande Arbets-Inrättningar icke kunna upprätthållas utan bidrag från det allmännas sida, i följd hvaraf Staten sannolikt komme att, genom de sålunda föreslagna nya, än ytterligare vidkännas årliga uppoffringar, så och under antagande, att i de nya Läns-fängelse-byggnader, hvartill medel blifvit af Rikets sednast församlade Ständer anvisade, sådant utrymme kan vinnas, att försvarslöse personer må, under den tid de derstädes förvaras, varda från brottslingar afskiljde, har, vid ärendets för öfrigt outredda skick, Utskottet ansett sig icke böra tillstyrka bifall å motionen, utan hemställer, att densamma må förfalla.
N:o 14f>- Ank. till Exp.-Utsk. d. r5 Jan. kl, i e. ra.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om rättighet för Krono Fjerdingsmän att vid resor i visse tjensteärenden undfå skjutslega. (U. A.)
Uti en inom Bonde-Ståndet väckt, till Utskottet remitterad, motion, bar Lars Pettersson från Blekinge Län föreslagit, dels att då arrestanter skola, under bevakning af Krono-fjerdingSmän, forslas till närmasta Kronoeller Häradshäkte, desse bevakningsman måtte åtnjuta Kronoskjuts-lega för En häst, fram och åter, med iagttagande likväl, att, om fångarne äro två till antalet, bevakaren då åker på samma vagn efter tvä hästar, dels att fjerdingsman måtte, när de anbefallas vara tillstädes vid marcher, skjuts ombyten m. m., undfå af Statsmedlen skjutsersättning för En Häst med 16 sk.
Banco milen från hemvistet och tillbaka.
På sätt i motionen uppgifves, bestås icke
Fjerdingsman någon gcdtgörelse för besvär och tidspillan vid arrestanters forslande eller vid manskaps transporterande medelst Kronoskjuts; men som i förra fallet Fjerdingsman - Siats-Utskottets Utlåtande, Nto 1^9• 21 män åka efter samma häst som fången, samt i det sednare, för den händelse de skola transporten eller marchen åtfölja, de få begagna den Kronoskjuts, hvilken för tillfället uppbådats, så tillskyndas dem icke eller några serdeles kostnader i och för nämnde förrättning-ar.
Deremot äro, enligt Kongl. Kungörelsen den a5 Januari 1842, fjerdingman berättigade till skjuts- och tractamentsersättning vid besigtningar, värderingar m. m. för K ronans räkning; Och då för öfrigt fjerdingsmäns-befattningarne äro förenade med så beskaffade bestyr, som svårligen kunna i hvarje påkommande fall serskildt af Staten vedergällas, anser Utskottet sig icke kunna å Lars Petterssons ifrågavarande motion tillstyrka bifall.
Stockholm den i3 Januari 184b.
Fröt. 1845, 4 Sami. t A/d. 36 Ha/t. 4 STOCKHOLM, I.
Marchs, i845.
Stats-Utskottets Utlåtande, N:o i5o. 1 N:o 130.
Ant. till Exp.-Utsk. den i5 Jan., kl. i e. ta.
Utlåtande, i anledning af väckte motioner om upphörande af Embets- och Tjensternäns skyldighet att aftjena begrafningshjelp. (I. A.)
Uti memorial, som af Ridderskapet och Adeln blifvit till Stats-Utskottet remitteradt, har Herr Cederschiöld, P. G.j med förnyande afen vid sistlidne Riksdag af Hans Excellence Herr Grefve Löwenhielm G., väckt motion, föreslagit: att lönerne för alla Statens tjenster måtte, i likhet med hvad redan genom Kongl. Brefvet den i4 Maji 1831 blifvit för Tullverket stadgadt, få tillträdas månaden efter den, då utnämning till tjensten egt rum; att Stats-Verket borde öfvertaga uppbärandet af all uppbörd, sorn nu under namn af vacance- och liggetids- samt nådårsbesparingar til Pensions-cassorne ingår; att redan a^tjenad begrafningshjelp hädanefterl likasom förut, måtte utbetalas i mån af afgång, och att emedlertid en un, dersökning blefve företagen till utrönande af hvad verkeligen i sådant afseende aftjenats.
Från samma Riks-Stånd har Utskottet jemväl erhållit remiss å en motion af Herr Freidenfeldt, F., som, jemte framställning af de kännbara uppoffringar, hvilka genom åliggandet alt vid embetens och tjensters tillträdande aftjena begrafningshjelp tillskyndades de dessutom i allmänhet med nog knappa löner försedde embets- och tjenstemännen, samt under åberopande af den befrielse från nämnde åliggande, hvilken blifvit StatsRådets Ledamöter medgifven, hemställt, att samtlige embets- och tjenstemän måtte för framliden frikallas från begrafninshjelps aftjenande, och att, såsom följd häraf, de nu i tjenst varande embets- och tjenstemän förklaras berättigade att, vid skeende afgång ur Statens tjenst, från Stats-Verket återbekomma det belopp, de under benämning af begrafningshjelp hitintills aftjenat, hvilket belopp äfven borde utbetalas till sterbhusen efter de personer, som i Statens tjenst med döden afgå.
Bih. till R, St. Prot, 184S» 4 Sand. 1 Afd, 3j Hå/t. 1 2 Stats-U (skottets Utlåtande} N:o i5o.
Enligt Rikets Ständers vid 1823 års Riksdag fattade beslut och Kong!.
Maj:ts under den i5 November 1826 för Civil-Statens Pensions-cassa i Nåder utfärdade Reglemente, har nämnde Cassa fått sig tillagd den, Statsverket förut tillkommande, rättighet att uppbära inkomsten af vacante löner under förslags- och liggetiden, äfvensom Nådårsbesparingar efter de, civile embets- och tjenstemän, som taga afsked; i hvilket afseende likväl jemlikt Kongl. Brefvet af den 1 1 Februari i832, den inskränkning eg1 rum, att nådårsbesparing icke kommer nämnde Cassa till godo i de fall. då den afskedstagande embets- och tjenstemannen erhåller pensions å Allmänna Indragnings-Staten.
Arméens Pensions-Cassa, hvilken sedan äldre tider tillbaka egt att, vid inträffande ledigheter af tjenster, hvilkas innehafvare äro berättigade att från Cassan erhålla pension, uppbära de under vacance- och liggetiden besparade löner, har numera, till följd af Rikets åren 1828—i83o församlade Ständers beslut och Kongl.
Brefvet af den i3 Mars i83o, undfått rättighet att, under enahanda förhållanden som Civil-Statens Pensions-Cassa, tillgodonjuta jemväl begrafningshjelpsbesparingar.
Sistnämnde förmon blef vid samma Riksdag äfvenledes tillerkänd Amiralitets-Krigsmans-Cassan; och hafva Rikets Ständer, enligt underdånig skrifvelse af den no Januari i84i> bifallit, att de lönebesparingar, som vid Sjö-Staten under vacance- och liggetiden uppkomma, må, i likhet med hvad under enahanda förhållanden eger rum i afseende på Arméens och Civil-Statens Pensions-Cassor, ingå till Amiralitets-KrigsmansCassan.
Vid besvarande af Hans Excellence Herr Grefve Löwenhielms förenämnde motion yttrade i84o års Stats-Utskott, uti utlåtandet N:o 145, att, ehuru motionärens förslag funnes grundadt på goda skäl, likväl och då detsamma ej skulle kunna bringas till verkställighet med mindre än att Pensions-Cassorne, till hvilka begrafningshjelps-besparingarne i de fall, då icke motsvarande utbetalning till sterbhus eger rum, utginge, försäkrades om en deremot svarande ersättning af Stats-Verket, hvilken ersättnings belopp sannolikt blefve ganska betydligt, funné Utskottet efter hvars tanka en förändring i berörde hänseende icke kunde beslutas, förr än närmare utredning af ersättningssumman egt rum och Pensions-Cassornes delegare en dylik förändring medgifvit, sig icke kunna i anledning af motionen tillstyrka någon åtgärd.
Denna åsigt, hvilken Utskottet i utlåtandet, N:o 292, vidhöll, blef af Preste-, Borgare- och Bonde-Stånden gillad^ hvaremot Utskottets yttrande af Ridderskapet och Adeln afslogs. Stats-UtskoUets Utlåtande, N\o i5o.
3 Uti Nådig skrifvelse af den g November r84o, har Kongl. i och för pröfningen af förekommen fråga om upphörande af den löne-besparing, sorn vid civila och militära embetens och tjensters tillträdande i allmänhet eger rum, dels till beredande af fond för begrafningshjelp åt sterbhusen efter sådane embets- och tjenstemän, hvilka i tjensten med döden afgå, dels till förmon för de serskilde Civila och Militaira Pensions-inrättningarne , anbefallt Stats-Contoret att, efter det Directionerne öfver dessa Inrättningar blifvit hörde, i underdånighet inkomma med fullständig utredning, angående beräkningen och beloppet af omförmälde löne-besparingsmedel, jemte uppgift å de ersätlnings-anslag, hvilka, i händelse af samma lönebesparingars upphörande, komme att erfordras.
Af Stats-Conlorets till åtlydnad häraf, efter inhemtande af vederbörande Pensions-Cassae-Directioners yttranden, under den 28 December 1842 afgifna betänkande, deraf Utskottet tagit kännedom, inhemtas, att CivilStatens Pensions-lnrättnings inkomst af besparad begrafningshjelp och avancements-besparings-medel utgjort under åren i83o—*83g af de förra - 5o,6ir: 8. 10. och af de sednare - - - 57,5g3: !\6. — tillsammans 108,ao5: 3. 10. hvarifrån dock afgå afskrifnin gar och reslitutioner - - 9,533: 11. — så att återstoden utgör 98,67»: 4o- >o* eller i medeltal 9,867 R:dr 8 sk. 11. rst. årligen, oberäknadt åtskilliga tili ziffran ännu icke bestämde fordringar; i följd hvaraf den ersättningssumma, hvilken, i händelse ifrågavarande besparingar hädanefter icke vidare komme att, på sätt nu sker, till Inrättningen inflyta, skulle densamma af Statsverket tilläggas, borde, efter Directionens för nämnde Cassa tanka, till förekommande af förlust i påräknade inkomster, förhöjas till 10,000 R:dr för året.
Directionen för Arméens Pensions-Cassa har upplyst, att medeltalet för åren iS3o—i83g af de Cassan tillflutne vacance- och liggetids besparingar utgjort 12,356 R:dr 9 sk. 10 rst. och af begrafningshjelps-besparingar 16,174 R:dr 47 sk. 9 rst., eller tillsammans 28,53i R:dr 9 sk. 7 rst. årligen.