Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Bet■ N-o g. gående skyldigheter, som rätter Borgare åligger att iakttaga, har jag trott en sådan ändring böra bestämmas genom otnredaction af det Lagens rum sorn förefunnits i sitt förra skick otillräckligt för den tydning behofvet påkallat; men ej, på sätt Höglofl.
Bevillnings och Lag Utskotten föreslagit, nemligen att fyllnaden i 3 Cap. 1 §, HandelsBalken skulle uti den blifvande EevillningsStadgan upptagas; till hvilken öfvertygelse jag hemtar destomera skäl, sorn föremålet för Bevillnings-Stadgan egentligen lärer vara att bestämma grunderne och sättet för Bevillnings utgörande, men ej att reglera Bikets Borgerskaps Oeconomiska Författningar; hvarföre jag således reserverar mig, icke emot saken, men emot det föreslagna redactionssättet.
STOCKHOLM, tryckt i Mauquardska Boktryckeriet, 1829* 'Sevilln.su N:o io.
Ankom till Expefl.
Utsk, den 19 Juni! 1S29, Betänkande , angående RiksdagsFullmägtigen Auders Ericssons från Örebro Län Motion om fördelning af Stämmoböter.
A . iif Rilcsdags-Fullmägtigen Anders Ericsson från Örebro
Län liar blifvit väckt en till Bevillnings- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskolten remitterad Motion , hvaruti hemställes, att de si kallade Stämmoböter för underlåten betalning af ICronoräntor, som 5.
Rest-längd blifvit upptagne , hvilka böter i Motionairens hemort, utan afseende på restbeloppet, vore 12 sk. , måtte repartiseras, ef-' ter summans storlek på det sätt, att, från och med En till och med Fem Riksdaler, plikten mi betalas eller utmätas med 5 sk. för hvarje Riksdaler samt derutöfver, till och med 10 R:dr med 2§ sk» och sa vidare ef-, ter summans belopp ; hvarigenom Motionaixen anser den i hans tanka stora orättvisa undvikas, att den, som är skyldig ett ringa belopp, pliktar lika med den , som är skyldig utgifva ett flere gånger större. fiH. lill Riks.St, Prot. 1828 och 1819, 5 Sami, 1 Afd. t* 5 :te tilt, ( i Hevilla, s. Allm, Btsv.o, Oec, JJtsk.
Bet, N:o i Ö.
Da det, i Utskottens tanka, i allmänhet kan antagas , att underlåtenhet af Kronoutskyldernes ordentliga betalning oftare har sin grund i den skattdragandes oförmåga att de samma i rätt tid erlägga, än någon slags tredska, som kunde med böter motverkas, iå anse
Utskotten ifrågavarande förslag destomindre lämpligt , sorn ett dylikt stadgan» de troligen skulle hafva den följd , att bötesansvaret i synnerhet träffade den mindre bemedlade och, utan att det åsyftade ändamålet derigenom ofta torde vinnas,'ökade dess genom fcrono-utlagornes executiva uttagande i sig sjelf nog känbara lidande ; och få Utskotten, på sådana grunder, vördsamt afstyrka bifall till Motionairens hemställan, För öfrigt få Utskotten vid handen gifva, att Stämmoböterne erläggas icke såsom plikt för underlåten betalning af Krono-ut*, skylder, utan af den, som utan laga förfall försummar att sjelf eller genom Ombud ins finna sig vid andra Uppbördsstämman; och sorn Rikets Högloflige Ständer, uti skrifvelse af den 20 December 1825, hos KoDgl. Maj:t i underdånighet anhållit , att det uti Kongl. Majus och Rikets Kammar-Collegii Circulairebref, af den i8 Febr, 1806, intagna stadgande, om nyssnämnde Stämmoböter till lä Sk., måtte upphäfvas och ur Uppbörds-Författningarne utgå, utan att likväl Kongl. Btvilln. t.
Allm. Besv. o. Oec.Utsi.Bet, N:o 11, 5 Maj:ts Nådiga Påbud härom ännu blifvit utfärdade; så, och då ofvanberörde Circulairebref således ännu eger gällande kraft, omfatta Utskotten detta tillfälle att vördsamt hemställa , det Rikets Högloflige Ständer måtte i förnyad underdånig Skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla, att Kongl. Majit, med Nådigt afseende på de uti skrifvelsen af den so
December 1823 i underdånighet anförde skäl, täcktes till all kraft och verkan upphäfva det uti meranämnde Circulairebref intagna stadgande om Stämmoböter.
Stockholm den 17 Junii 1829.
N:o n. Ankom till Expet).
Utskottet de» it Julli tgay.
Betänkande, angående Motioner af Herr Rosenqvist af Åkershult och Peter Andersson från Hallands
Län om förbud emot nyttjandet af utländska Fabriksvaror m. m.
Uti ett till Bevillnings- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie.Utskotten remitteradt 4 Hevilla. ju Ållin.Besv. 5; Oec. Utsk.
N o i ti.
Memorial bär Herr Rosenqvist af Akershult anfört: att Svenska Fabrikerne, och deribland i synnerhet Klädes- och Bomulls-fabrikerne, äro aftynande, ehuru
Klädes-fabrikerne genom enskilda medborgares möda och kostnadi skola stigit till en sådan höjd , att deras tillverkning fullkomligen skall kunna täfla med den utländska i godhet och vackert utseende} att, sådant oaktadt, inånga af dessa inrättningar nu icke kunna drifva* och stå utan arbetare, samt stora magasin finnas fulla af de skönaste kläden och tyger utan afsättning och utan efterfrågan.
Orsaken till nyssnämnde förhållanden ansåg
Motionairen böra sökas i Nationens uteslutande böjelse för bruket af utländska varor, hvarföre ock, då tillgångar torde fela att , genom tillverkningsoch export-premier, upphjelpa Fabrikerne samt omöjligt vore , att genom Förbud hindra lurendrägeri och utländska varors införande , Herr Rosenqvist, för att upprycka Jet onda med roten och med ett enda hugg görn slut pä den kräfta, som fräter välmågan, föreslagit , ’’att allt bruk och nyttjande af ut-' ländska Fabriksvaror helt och hållet skulle förbjudas, vid ett så svårt och oföränderligt straff, att blotta tankan derpå borde afskräcka hvarje om sin heder, ära och medborgerliga existimation ömtålig Svensk Medborgare;” hvarjemte Petter Andersson från Hallands Län , uti ett från Hedervärda Bonde-Ståndet Bevilln. s.Allrn.Besv. o'.Oéc. Vtsk.Bet.H:o 11. 5 till Oeconomie-Ulskottet rernitteradt Memorial, äfven yrkat, att bruket af utländska varor matte på det strängaste förbjudas.
Vid pröfningen af dessa Förslag liar hos Utskotten stadgat sig den öfvertygelsen , att sådana Oeconomiska Lagar, som, till följe af sin stränghet, icke kunna handhafvas eller efterlefvas, icke allenast äro skadliga derigenom , att de motverka det Oeconomiska goda , som de skulle befordra , utan ännu mera derigenom , att de föranleda och reta till öfverträdelser och brott samt väcka förakt för Lagarnej och sålunda åstadkomma ett verkligt moraliskt ondt; och Utskotten anse vidare Utlåtande i frågan, huruvida de i något afseende skulle åstadkomma det dermed af Motionairerne åsyftade ändamål, desto mera öfverflödigt , som omöjligheten att vidrnagthålla förbud emot allt bruk och nyttjande af utländska Fabriksvaror derjemte tydligen visar sig deraf, att sistnämnde varor , serdeles kläden och tyger, sedan de till kläder och dylikt mera blifvit använde , alldeles icke kunna skiljas från Svenska af samma slag.
Utskotten tillstyrka fördenskull, att icke något afseende må fästas å Motionairernes ofvannämnde Förslag orri Förbudslagar.
Stockholm elen 7 Julii 182g.'
6 Btvilln. sst AUm.Bssv. o. Oec. Ulsk.
Bci.
N,o 12.
, Ankom till Exped.
Utskottet den 21 Julii 1819» Betänkande, angående dels inrättandet af Porto-Franco på Gottland och dels väckt fråga om Nederlags-rättighet för Staden Wisby. H ögloflige Ridderskapet och Adeln har till Bevillnings- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskotten remitterat Hr Friherre Cederströms, Jacob, Motion om inrättning af Porto-Franco på Gottland, hvarvid Herr Friherren, i afseende på detailerne, hänvisat till Herr Ehingers, vid sista Riksdag, i ämnet framställda förslag och inom Välloflig© Forgare-Ståndet har Herr Donner gjort den, äfven till förenade Utskottens Utlåtande öfverlemnade anhållan, att, i händelse det med Motionen om Porto-Franco-inrättningen åsyftade ändamål icke uppnåddes, Wisby Stad då måtte erhålla oinskränkt nederlags-rättighet.
Frågan om inrättandet af Porto-Franco på Gottland har, vid 1825 års Riksdag, foran.
Jedt tvänne serskilda Betänkanden af Qeconttraie-Utskoliet, hvilka, under Nuis 152 och JBevilln. s’.l Allm.
Uisk.Bei, N o 12.
7 200, igenfinnas uti 8:de Samlingen, 2:dra Bandet, af Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll. Uti första Betänkandet hade Utskottet, med hemtad anledning förnämligast af de skäl, som anföras uti ett af Kongl. Commer— ce-Collegium den 17 Augusti 1772 i underdånighet afgifvet Betänkande otn PortoFnnco för Wisby Stad samt hamnarne Slitö och Vestergarn, i så måtto tillstyrkt bi fall till de i ämnet väckta Motioner, att Utskottet föreslagit Rikets Höglofiige Ständer, att till Porto-franco frihets erhållande, i underdånighet anmäla tvänne ställen på Gottland, nemligen Wisby Stad och Slitö nu varande Landthamn, hvarest en stad borde uppbyggas och erhålla Stapelstads-privilegier , men sedan detta Betänkande blifvit i Välloflige Borgare-Ståndet aflslaget, samt från de öfrige Riks-Stånden återremitteradt, hade Utskottet uti det andra, med anledning häraf afgifna Utlåtande, fiånträdt sin förut yttrade mening, af deri grund, att, ehuru 17 ani märkningar emot första Betänkandet icke ansetts deruti böra verka någon ändring, tvänne andra invändningar om det, såsom en följd af Porto-franco-inrättningen , till skada för Moderlandet, troligen uppkommande lurendrageriet, samt om kostnaden vid den nödvändiga befästningen af åtskillige inlopp och hamnar, förekommit Utskottet så vigtiga, att Utskottet ansett frågan böra förfalla. 8 JSevilln. s.tAllm.Besi .o.Oec.
Uisk.Eet. N.o i£
För ett rigtigt 1 edötnande af förevarande amne anse förenade Utskotten att tvän. ne hufvudfrågor böra utredas, nemligen: 1:0.
Om fördelen af en Porto-franco-inJ rättning är af den vigt, sorn man förmodat, samt Uter förena sig med Landets allmänna yäl P oell a:o.
Om en sadan inrättning är lämplig för Ön Gottlands local ?
Med Porto-franco i dess vidsträ’cktare bemärkelse förstår man en slags Stat i Staten, hvarest alla Nationer hafva lika rätt att idka handel och rörelse , samt alla Länders alster och produeter kunna in- och utföras, utan hinder af förbudslagar och utan att betungas af Tull- och dylika afgifter, samt under skydd af en befästning, som tryggar för fiendtliga, den personliga och egendoms-sälerheten störande anfall- __ Under tider, då verdshandeln idkades på andra vägar än de närvarande, och aflägsnare Länder hade mindre directa handels-relationer, voro dylika inrättningar behöflige och på flerfaldige ställen befintlige ; men i samma moa som de handlande folkslagen insett och begagnatfördelarne af ett omedelbart utbyte af varor,' samt, för befrämjande deraf, ingått i ömsesidiga Handels-tractater, hafva frihamnarne fun - s:tAlIm,Bei!v.o.Oec. TJlsk.
Bet, N.o 12. g nits mer och mer ufverflödige, samt upphöra småningom genom sin egen umbärlighet.
Af denna anledning liar Wisby , som tillförene varit en icke obetydlig Hanse-Stad, förlorat sin fordna betydenhet, sedan Staterna vid Östersjön i allmänhet börjat idka egen vidsträcktare sjöfart, samt öppna sina egna hamnar för främmande Nationers fartyg.
Under dessa omständigheter är det icke sannolikt, att Porto - franco på Gottland skulle draga annan handels-rörelse dit, än den, som i Staterne vid Östersjön icke är tillåten ; och då en dylik trafik skulle försätta denna O i ett slags fiendtligt förhållande till de Länder , sorn af ett sådant grannskap och nämnde handel blefvo besvärade, blifver det tvälydigt, om Öns invånare kunde af denna inrättning draga någon serdeles fördel, och om denna blefve större än den af vanlig fri, men lagbunden handel, och det säkra är, att Moderlandet skulle få den största olägenhet af frihamnarnes tillvaro, enär grannskapet med Gottland gjorde det nära omöjligt, att förekomma oloflig handel, helst på Gottland bosatte fremlingar, i afseende på Sverige, endast kunde ledas af egennyttans beräkningar och således skulle begagna alla utvägar att på dess bekostnad rikta sig.
Öns local-förhållanden synas, i Utskottens tanka, icke eller motsvara ändamålet, då lo Wisby hamn är liten och för djupgående fartyg otjenlig, och Slitö är blott en Landtharnn , hvarest så mångfalldige för inrättningen af en frihamn behöfliga byggnader m. m. saknas, saint enär det vore omöjligt att befästa hela Ön och derigenom trygga för fiendtligt! invasioner, hvilket är ett af hufvudvilkoren för en Porto-franco, hvarest en och hvar bör kunna påräkna säkerhet till person och egendom.
Då för öfrigt det vore ound.] vikligt och i Oeconornie-Utskottets yttrande vid sista Riksdag niedgafs , att alla Öns invånare måtte lörunnaa rättigheten att obehindradt förbruka alla slags varor, skulle sådant sätta dem i det skiljaktiga förhållande till Moderlandet, att de kunde, lofligen och olofligen, påföra detta allehanda främmande Nationers alster, utan att Ön torde till förbrukning emottaga några af Moderlandets Producter, och var det sannolikt, med hänsigt till detta förhållande, som deri i QeconomieXJtskottets Betänkande, Njo »50, vid 18^5 års Riksdag tillstyrkta Porto-franco-inrättningen på Gottland, genom det tillika föreslagna Reglementet, så inskränktes, att den föga skiljer gig från hvad som nu mera förstås med all^ män Nederlagsrätt, Då Utskotten icke kunna undgå anse det högst vådligt att,medelst försök att tilldela vissa orter ny auteslutande handels-förmqner, äfven - JBevillri, s.lAllm.Besv.o. Oec. Utsk.Bet.N.o 12.
11 tyra rubbning i landets allmänna och bepröfvade inrättningar och förhållanden, få Utskotten, med hemtadt stöd af ofvan anförde omständigheter, härmed afstyrka bifall till Motionen om Porto-franco-inrättning på Gottland, hvarvid Utskotten tillika, i anledning af derom gjord framställning, tro sig böra yttra den öfvertygelse, att det torde vara för Gottlands och det öfriga Sveriges gemensamma väl mest fördelaktigt, och vida mindre äfventyrligt om Wisby Stad erhåller lika Nederlagsrätt som Släderne Stock holm, Götheborg, Carlshamn och Landscrona, hvarom Stadens invånare , när de så önska, hafva sig öppet att hos Kongl. Majtt göra underdånig ansökning.
Detta allt varder dock tillika med afgifna Reservationer Rikets Höglofl, Standert) pröfning vördsamt underställdt.
Stockholm den i4 Julii lgag. 13 Jiil .1.
Bev- s. AUtn.lhsv.o.Occ.UtskEe!. N;o 13, !
Reservationer: af Herr Friherre Cederström , Jacobi Då jag finner de samrnansatta Utskottens Betänkande utmärkt, af de mäst skefva begrepp, rörande handelsfrihet och rent af okunnighet , 1 afseende på hvad med Portofranco*frihet förstås, ehuru Utskotten egt tillfälle, om de sådant åstundat, att taga kunskap om framlidne Presidentens i Kongl.
Commerce-Colle-i gium Grefve Liljencranz’s yttrande om Portofranco-inrättning på Gottland , innefattande hvad dervid iakttagas bör och de fördelar , som derigenom Landet i allmänhet skulle beredas; så har jag ansett mig, med anmälan af min Reservation emot beslutet, böra fästa Riks-Ståndens uppmärksamhet vid deri olikhet, som förefinnes, emellan framlidne Excellencen Liljencranz'$ på vidsträckta kunskaper och lång erfarenhet grundade öfvertygelse, med Högloflige Utskottens, på grund sorn det synes af helt och hållet saknad kunskap , dervid nu afgifna Utlåtande, och i afseende på sjelfva saken åberopar jag Oeconomie-Utskottets första Betänkande i ämnet vid sista Riksdag, såsom grundadt på de upplysningar, Utskottet dl inhemtade af ofvaunämnde Grefve Liljencranz's yttrande.
HiLt.Bev.s.Allm.Btsv.o.Ofc.Zhik.Bei. N.-o 12. i5 Af Herr Kyrkoherden Lyth, H.:
Orri man undantager sådana ihärdigt Stränga vintrar, hvilka, liknande den sist förflutna, lyckligtvis blott någon gång i hvarje århundrade återkomma , åro stränderna af On Gottland för sjöfarten tillgängliga, ofta hela månader , senare om hösten och tidigare på våren , än de Ryska väldet underlydande, som sköljas af Östersjön.
Härtill kommer, att flere Gottländska hamnar äro ganska rymliga , beqvämliga , säkra och djupa, samt erbjudande tillfallen , att med olika vindar in- och utlöpa, — egenskaper, hvilka serdeles utmärka den på Landets östra kust belägna Slitö hamn.
På dessa kända förhållanden grundar man i England och Ryssland den öfvertygelse, att fa ställen i verlden äro mera tjenliga till upplagsort för handelsvaror, än denna midt i Östersjön liggande Ö, försedd med lifsmedel,’ friskt vatten och byggnads-materialier i öfverflöd.
Man skall ock, om man vill, häraf lättligen förklara , att en sådan inrättning skulle till denna Province draga vinsten af en handel , den man alldeles icke borde kalla otillåten , hvarken inom eller utom Moderlandet.
Den transito-afgift , som erlades för Ryska eller Engelska härstädes upplagda laddningar, blefve ju icke blott för Provincen utan för Staten en vinst, och att icke af denna local draga en sådan vinst det vöre att bortkasta densamma, då samma ! i4 Bil. t. Bev.s.Allm.BeSv.o.Oec.Utsk.Bet.Nlo 12 inkomstkälla icke liter afleda sig till någon annan punkt inom Sveriges landamären. ‘'Men Sverige , säger man, skulle alldeles öfrersvämmas med lurendrägadt och tullförsnilladt kram , insmugladt från Gottland.”
Man har då förgätit, att den djupa och vida Östersjön skiljer Gottland från det Landfasta Sverige på hela la Mils afstånd.
Galen vore väl den speculant, som, i stället att rakt från Tyskland, Danmark och Finland, till närbelägna Svenska orter inpraclisera sitt kram, toge den orimliga omvägen , att först upplägga det på Gottland, för att derifrån äfventyra en mångdubbelt längre transport, \ore denna väg för sådant ändamål brukbar, så vore den sannolikt längesedan begagnad, helst den visserligen icke, mera här än annorstädes, behöft skyddsvärnet af en Porlofranco-inrättping; men jag tillförser mig med all säkerhet, att sjelfva vår upplysta och vaksamma Tullstyrelse skall vitsorda Gottlands fullkomliga oskuld i de Lurendrägeri- ochTullförsnillningsförsök, som på kusterna af fasta landet hittills blifvit vågade.
Enär man föröfrigt erbjuder det stränga Correctiv, att Gottländska till Continenten ingående fartyg må alldeles lika behandla» med dem, som från utrikes orter ankomma , så har man skingrat hvarje sken af sannolikhet i ett föregifvande, som ej lärer uthärda Jlil.t.Bev.s ./film.Besv.o.Oec.Utsk.Bet. N:o 12.
15 någon pröfning.
För Lurendrägare frln Gottland kunde angränsande Stater lika litet, sora Moderlandet, hafva alt frukta; ty Ryska och Preussiska kusterna äro derifrån lika aflägsna sorn de Svenska; Norra Tyskland och Danmark ligga ännu längre borrt.
Det blir då i sanning en löjlighet att antaga, del farhågan för denna olofllga handel skulle försätta
Öns invånare i ett nära fiendtligt förhållande till Stater, af detta grannskap besvärade.
Gerna medgifves svårigheten, om ej omöjlig, ligheten, att befästa hela Ön till aflägsnande af all fiendtlig invasion; roen sådant är också nu icke föreslaget.
Garantien af de Utländska magter, som här ville trafikera, skulle utgöra den säkraste befästning.
Lika öfverflödig är den fruktan, att Stats-Verket skulle besväras med några utgifter till magasins- och andra för inrättningen erforderliga byggnader, hvilka så väl i Wisby, som på Slitö, dels redan finnas, dels lrii11 igen vid inträffande behof kunna anskaffas på en ort, der den ymniga tillgången på inaterialier, och invånarnes till dylika arbeten förvärfvade skicklighet gör, att varaktiga byggnader kunna uppföras för en kostnad ojemförligt billigare, än annorstädes i Riket.
Man häfva} vid deli föreställningen, att Gottland ej kommé att förbruka några Svenska producter.
Men härvid får erinras, att det Svenska jernet, sorn eger ett så afgjordt företräde fram - äG Bil.t.Bév.*.Ållm.'Beiy,6.0ecJJtsh Bet.
N.-o i >2,? för det Ryska, utgör den enda hufvudsak!!- ga vara, sorn Gottlänningen egentligen skulle behöfva ifrän Sverige afhemta , i utbyte mot sin kalk.
Långt ifrån, att denna Byteshandel skulle genom den föreslagna Porr to-franco-inrättningen lida något intrång, är det väl alltför troligt; att just derigenom skulle beredas för Svenska handlande en lättare utväg till afsättning af natur- och.' konstalster, ja, äfven fraktförtjenst.
— Till den af Utskottet yttrade förmodan, ’att fremlingar, bosatte på Gottland, ej skulle för moderlandet hysa annan välvilja, än den, som härledde sig från möjligheten att rikta sig på dess bekostnad,” svaras oförgripligen,' att något dylikt väl kunde förmodas oni alla Utländska och måhända inånga InriJ kes handelsrelationer, dem det dock vöre ovist att afbryta, enär de genom sina capitaler och sina lofliga speculationer, med eller utan välvilja, tillskyndade vår egen handel väsendtliga fördelar.
Utskottet finner också högst vådligt att J medelst försök af nya uteslutande handels-; fördelar, äfventyra rubbning i redan bepröf-i vade inrättningar.
Likväl vore Porto-fran-, co-inrättning på Gottland ingen nyhet,' deg den för tusende år sedan existerat, och der man egde någon rättighet till det anspråk att Bil.t.Bev.s.AHm.Besv.o.Oec.Utak.Bet.
N.o 12. afl", untJer Svenska Styrelsens beskydd, blifva vid denna, såsom vid andra rättigheter bibehållen, helst Borgerskapet i Wisby en si» dan rättighet sig aldrig afsagt.
Utskottet antager, att den här, såsom allestädes, måst upphöra af sig sjelf genom verldshandel*, i bredd med allmänna upplysningen, förändrade rigtning och lynne; men härvid anmärkes, att orsakerna till Gottländska handelns iråkade förfall tillräckligen upplysas af Historien,' samt att Portofranco-inräitningar på åtskilliga orter än i dag existera och blomstra, bland hvilka endast må nämnas Cadix , der helt nyligen öppnades och formligen garanterades en fri-hamn.
Hafva Gottlands invånare hittills gjort sig förtjenta till den omvårdnad de njutit af en Styrelse, den de, efter eget val, sig underkastat, och befinna ds sig genom flera års successiva missväxter, samt en för deras vantiga exporter högst missgynnande conjunctur, nu försatta i yttersta behof af allt det understöd, som Staten kunde dem tilldela ; så borde det ej anses förmätet att hoppas, det Rikets upplyste Representanter skola medverka till befrämjande af detta dubbla ändamål , att nemligen ifrån näringslöshet och armod till trefnad och välmåga upphjelpa en province, i det Staten, utan all Sih, till Rikt-St, Prut, iSaB och JS29, 5 S*ml, 2 Af i, l8 Bil .1. Bev. s. Allm. Rcsv.o.OcC. Ut sk Bet. N.o Ig. uppoffring, sjelf satter sig i besittning af fördelar, dem localen erbjuder, oell Utlänningen förstår att uppskatta.
Det är icke ett ephetneliskt förslag, ett foster af nyhets- och omskapningsbegäret, som sålunda framställer sig till National-representationens lugna och niogna bepröfvande , det är en idé , redan i sekler med förkärlek af Sveriges största Konungar omfattad; af Carl X:de , som under sitt vistande på Gottland med egna ögon öfvertygade sig om dess värde, men alltför hastigt undanrycktes från fullbordandet af mångå storverk; af Carl Xllne, sorn år 1712 ifrån Hender utfärdade Nådig befallning härom, samt författandet af en accurat geometrisk charta öfver Slitö hamn; af Gustaf Illtdje, hvars härom fattade beslut af obekanta orsaker vid justeringen inställdes: en plan, hvilkens Riksgagnelighet 1810 12 årens Ständer högtidligen vitsordade.
Måtte äran af dess utförande vara förvarad åt CARL XIV JOHAN, så van att med lätthet fullborda hvad Dess Stora Företrädare ämnat.
Vördsamt anhåller jag, afl denna min reservation får åtfölja Höglofl.
Utskottens här . om till Respective Rikg-Stånden afgående Betänkande Af Herr Donner : Emot Utskottens Betänkande, angående Portofranco-inrättning Bil.t.Bei',s.Allm.Besv.o.Oec.Utsk. Bet.No is. xQ på Gottland får jag mtg reservera pa följande grunder:
Utskottens Betänkande innehåller först « att, vid nu varande Handelsförhållanden , Portofranco-inrättningar nu mera funnits öfverflödiga och af sig sjelfva upphöra.
Till vederläggning häraf får jag blott anföra, att öarne Jersey och Guernsey, i Canalen, Gibraltar och Matta äro fria nederlagsställen , och att Cadix nyligen blifvit frihamn.
Flera sådana exempel skulle måhända kunna anföras, hvaraf finnes, att Portofranco ännu finnas och äro nyttiga, der localen gör det pas^ Sande.
De skäl , som vidare anföras för afetyrkandet, äro hufvudsakligen : l:o ”Att Gottland skulle blifva en ne» derlagsplats för Iurendrägerivaror , som dermed skulle förse de öfrige Svenska Städerne-”
Att denna fruktan , åtminstone i hänseende till Gottland , är utan grund , finnef hvar och en , som nemligen utan fördom bedömer saken, då han betraktar detta lands från Sverige afsöndrade belägenhet, hvilket gör det lika svårt att derifrån till fasta landet insmyga varor, som från de flesta vid Östersjön belägna länder, att förtiga Danmarks och Finlands ojemförligt närmare läge. %ojBiLt.Bevilln».Ällm>Besv.o.Oee.Utsk.Bet.'Noi^ Detta har i Oeconomie-Utskottets första
Be-, tänkande är 1825 blifvit ådagalagdt.