Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utaf Krono-allmänningarne äro, i följd af särskildte Nådiga beslut och föreskrifter, Brevikshult i Kullings Härad, 4,078 tunnland, och 1,370 tunnland af Risveden i Ahle härad bibehållne under gemensam vård och allmän tillsyn, för intressenternes räkning och behof; hvaremot öfrige delen af sistnämde allmänningstrakt, 11,045 tunnland, jemte Ahlefjäll, 6,418 och Wädtlefjäll, 14',672, äfvensom Risveden i Kullings Härad, 1,539, Trenningshult, 1,700, Ods-eller Rönneskog, 3,450, Wåthult, 4,840, Gälaveden i Kind, 2,029, Gälaveden i Åhs 6,666, Trehörningen, 1,424, Lygnersvider, 11,649, och Spirhult, 1,473 tunnland, alla blifvit öfverlemnade till delning vederbörande intressenter emellan, fastän fördelningen på åtskillige ställen ännu hindras af derom upp - 20 komne rättegångar.
Om vissa delar af Weclens härads allmänning, tillhopa 21,723 tunnland, och Kuleskog eller Kronobotten, 949 tunnland, hafva uppstått rättegångar emellan Kronan och enskilde, som sökt frånvinna Kronan ägande rätten, hvilka ännu icke genom slutlig dom blifvit afgjorde, i anseende hvartill reglerings-åtgärderne emedlertid hvila.
I allmänhet är hushållningen med enskildas skogar, ehuru de vanligen bättre än allmänningarne kunnat fredas från åverkan, alldeles icke sparsam.
Ett ofta omåttligt och merendels föga väl beräknadt svedjande, stark kolning och mindre noggrannhet vid förefallande hyggen bidraga synnerligast till deras förminskning, jemte den inrotade vanan att hellre till bränsle fälla det friska växande trädet, än dertill använda det redan nedfallna.
Skogsrödjning sker sällan och än mindre återplantering efter fälld skog, i synnerhet uti skogstrakter, som innebafvas af allmogen; och torde mycken svårighet möta, innan sådan eller annan hushållning kan införas å de allmänningsskogar, sorn nu mera blifvit i slikt ändamål öfverlemnade åt visse intressenter, till gemensam vård för gemensamt behof.
Man bör dock väl hoppas, att det förbättrade liushållningssätlet med Kronans bibehållne parker skall efter hand, i förening med tilltagande efterfrågan och dyrhet på skogseffecter, fästa enskilde skogsägares uppmärksamhet på nödvändigheten och nyttan af en omsorgsfullare hushållning med skogen och sättet att den införa.
Hvad särskildt angår ekeskogen, hvartill skattehemmansägarne i de fleste delar af Länet, genom erlagd lösen, förvärfva! sig full ägande och nyttjande rätt, så kan man ännu icke klart inse hvilka följder denna anstalt må kunna medföra i framtiden: dess närmaste verkan synes emedlertid hafva varit, att ekarne blifvit mera allmänt nedfällde, i synnerhet å mindre hemmansägor, hvilket bevises af den några år bortåt befunne större tillgången på ekevirke.
Stormar hafva under de fem åren 1832 med 1836 icke gjort betydlig skada å skogarne i allmänhet, ej eiler hafva desse under tiden blifvit härjade af skogseldar eller skadade af insecter; men skogsåtgången, genom afverkning och förbrukning, har naturligtvis måst ökas i och för de nya bosättningar som årligen ägt rum.
Att under sådane förhållanden, skogarne äfven under nu ifrågavarande qvinqvennium varit i aflagande, kan icke betviflas, enär detta factum dessutom tillika antydes och vitsordas af andre omständigheter.
I allmänhet äro> de likväl ännu tillräcklige för Länets behof och kunna fortfarande lemna till - 21 gång’på skogsefjfecler till betydligt afsalu, så framt derå bättre hushållningsmethoder skulle vinna inträde och af enskilde med förtroende omfattas, hvilket dock ej torde kunna ske snart uti ett Län, der skogarne hufvudsakligen tillhöra allmogen.
Ett nyttigt skogsbesparings-ämne, nämligen bränntorf, är på de flesta trakter inom Länet att tillgå; men hittills begagnas detta endast till någon liten del, pä södra Dahlsland och något mera i Gäseneds och Kullings härader af Westergöthland, hvilka orter såsom delvis utgörande slättland, redan lida skogsbrist, eller måste afhemta deras behof af ved och virke från aflägsne ställen.
I byggnadssättet hafva förändringar, som verkat till skogsbesparing, icke blifvit i allmänhet vidlagne, utan har tvertom allmogens tilltagande håg att bygga högre och rymligare boningshus, som på vissa orter bestå af tvänne våningar, snarare bidragit alt öka skogsåtgången, äfvensom den måste hafva blifvit ökad i och för årligen tillkomne nya bostäder.
Nästan alla hus på landsbyggden och de fleste i städerna byggas, för öfrigt, ännu vanligen af träd; dock har en början blifvit gjord med andre byggnadsämnens användande, nämligen sten, brändt och obrändt tegel samt kalkbruk, i Borås och synnerligast i Wenersborg, hvilket byggnadssätt vunnit efterföljd på ett eller annat ställe å landet och torde ytterligare sprida sig derstädes, sedan det blifvit medgifvet att soldattorp och äfven byggnader å militie-boställen få af slike skogsbesparande materialier uppföras.
Stängseln verkställes ännu i allmänhet på skogens bekostnad; dock har bruket af stenmur omkring ägorne, äfvensom något af jordvallar, i senare tider tilltagit och jemväl bland allmogen vunnit efterföljare.
Någon ingripande reform i dessa afseenden lärer icke kunna förväntas, innan bristen på skogseffecter blifvit så tryckande, att den dertill tvingar. cl) Bergsrörelse.
Större och rikhaltiga Jernmalmsgvufvor finnas icke inom Elfsborgs Län; men på Dahlsland fortfara Billingsforss Bruksägare att för sin nya masugn begagna malmfyndigheterne i orten; och hade, af de år 1836 arbetade ställen, tillhopa 1,500 Sk't£. erhållits.
Hela tackjerns-tillverkningen hade samma år uppgått till något öfver 2,200 Skeppund samt dessutom gjutgods-tillverkningen till omkring 300 Skeppund.
På en Kopparmalms-anledning å kronoparken Edsmären, i Kullings härad, är mutsedel 1835 beviljad, hvarefter Fabrikör Kling i Alingsås låtit derstädes verkställa sprängning och anställt en grufbrytare; rnen ännu har 22 edet <ej visat sig om ersättning för sålunda gjorde kostnader kan vinnas, eller företaget i det hela lyckas.
Orten liar brist på skog, men god tillgång på ;torfmossar.
Af till bergsrörelsen börande handteringar äro Stångjerns- ocb Manufactursmiden samt Stålgjutning hufvudsakligen de, sorn med alfvar bedrifvas, hvilket sker vid 32 härdar och 21 hamrar; neli efter de underrättelser, som möjligen statt att erhålla, kan tlllverknings-värdet vid samtlige desse verk, på grunder, som bifogade calcul närmare utvisar, antagas, per medium, till omkring 300,000 R:dr årligen.
Två Kopparhammare inom Länet förädla årligen i medeltal 180 Skeppund köpekoppar.
Tillverknings-värdet kan ej med visshet beräknas; men calculalionsvis efter 150 R:dr Skeppundet uppkommer för det hela, råkopparen inberäknad, 27,300 ELdr.
Till bergsrörelsen kan för öfrigt räknas: ett Tälgstensbrott uti Wedbo härad, hvarest till afsalu förfärdigas grafstenar, milstolpar och vägvisare samt grytor och andre käril; Skifferbrott inom Nordahls härad, dervid takskiffer tillverkas, jemväl till afsalu utom orten; Qvarnstensbrott inom Nordahls och Gäseneds härader, derifrån orternes allmoge upphugger qvarnstenar för husbehof och jemväl till afyttring åt andre orter; Kalkugnar, deraf inom AAäne härad, vid foten af Hunne- och Halleberg finnas nio stycken, med rik tillgång på kalksten, hvilka vanligen för året tillverka och afsätta 1,400 tunnor kalk hvardera, hvarförutan åtskillige mindre kalkstensbrott finnas på andre spridda ställen inom Länet ocb begagnas till kalkbränning för husbehof; slutligen, ett Gulockers-slamrneri å Semsholms säteri i Gäseneds härad, hvarifrån färgen afsättes på Stockholm, Götheborg ocb Borås.
Värdet af tillverkningarne vid samtlige desse verk och inrättningar har ej kunnat med någon visshet utrönas. e) Fabriker, Bruk och öfrige Näringar på Landet, hvilka icke höra till bergsrörelsen.
Sågverk och Sågar.
Större inrättningar för virkessågning eller egentliga sågverk, finnas i synnerhet på Dahlsland och vid Götha Elf, hvaraf de vid Upperud, Trollhättan och Lilla Edet äro i särdeles fullkomligt skick.
För öfrigt saknar icke någon del af Länet mindre salu- ocd legosågar; så att sågarnes antal i det hela uppgår till 223, som drifvas med öfver 300 arbetare 23' och vid hvilka 50 a 60,000 tolfter plankor,, bräder och bakar årligen försågas.
Värdet af denna tillverkning kan, i medeltal,, antagas till ungefärligen! 140,000 R:dr om året..
Sågverken på-
Dahlsland äro grundade på stockfångst från egne skogstrakter, eller från skogarne i öfra delen af landet; men de vid Götha Elf belägne sågverk, alla grundade på köpelimineiv förses dermed från andre orter och egentligen från Wermland.
Till så vidt export åsyftats, har sågverksrörelsW under detta qvinqvennium bedrifvits med någorlunda fördel.
De med beräkning på orternes behof, eller på afsättning inrikes, tillkomne mindre salu- och legosågarne hafva bedrifvits snarare- med tilltagande; än aftagande,, i; rörelsen.
Efter branden i Wenersborg har byggnadsvirke af alla slag funnit god afsättning derstädes.
Skeppsvarf äro inrättade vid Trollhättan och Gamla Lödese, för fartygs, och båtars nybyggande eller reparation.
Det på förstnämde ställe belägna,, sorn är försedt med dockbyggnad vid Kanalen, har drifvits med någorlunda! fördel..
Tegelbruk.
Af sådane- finnas inom Länet 20 stycken,, dervid omkring, 100’ arbetare blifvit sysselsatte under arbetstiden; och utgjorde tillverkningarnes sammanräknade värde under detta qvinqvennium 15 a 16,000 R:dr om året.
Pappersbruk.
Tre sådane finnas,, af hvilka de 2me varit i gång,, med 10; arbetare, och tillverkat papper för omkring 4,000 R:dr årligen.
Glasbruket vid Limmared,, i Kinds härad,, har hållits i jemn gång, med’ omkring 30< arbetare, och tillverkningen' af glasvaror derstädes; utgjort i värde ungefärligen 20,000 R:dr om året.
Lerkärils och Kakelugns Fabriker.
Tre sådane,. med sex arbetare,, hafvai tillverkat varor för 7 å 800* R:dr årligen.
Mechaniska Spinnerier, i synnerhet för Bomull, finnas vid Kullen och!
Nääs i Wädtla härad och Sjuntorp i Flundre härad,, på hvilka; ställen närai 300; personer, mest barn; till arbete begagnas..
Hela förädlingsvärdet vid;desse- 3ine verk, af hvilka Nääs. först 1834 konn 1 gång;, kam uppskattas tillonnkrang-, 120,000.’
Ridt: årligen.. 24 Mechaniskt Konstväfveri vid Rydboholm i Marks härad, är inrättadt under loppet af detta qvinqvennium.
Samma dyrbara verk, ämnadt för 120 väfstolar, deraf 80 år 1836 varit i gång och sysselsatt 55 arbetare, till stor del minderårige barn, är försedt med alla nödiga macbiner och apparater för tillverkning, blekning appretering och pressning af hvita bomullsväfnader, såsom shirting och cambrik, med mera.
Förädlingsvärdet nämde år har beräknats utgöra 37,500 R:dr, men har sedan varit i stigande.
Klädesfabrik, med tillämpning af nyare tiders uppfinningar, bar under detta qvinqvennium blifvit anlagd vid Nääs i Wädtle härad, men först nyligen kommit något i gång.
Färgerier äro inrättade vid Kullen i Wädtle härad, egentligen för färgning af turkiskt rödt bomullsgarn, och ett annat i Kinds härad, hvilket besörjer diverse färgning för Gårdfarihandels-ortens behof.
Blekeri, för blekning på Engelskt sätt, finnes äfven inrättadt vid Kullen i Wädtle härad.
Garfveriet- finnas på landsbygden elfva stycken, hvaraf ett för läderberedning på Engelska sättet.
Öfrige mindre garfverier och skinnberedningsanstalter äro att räkna bland allmogens binäringar.
Valkar och Vadmalsstampar.
Sådane finnas 44 stycken, af hvilka 9 å 10 i Marks härad årligen stampa omkring 200,000 alnar vadmal.
De öfrige äro mindre betydlige.
Katlstensstamp, vid Trollhättan.
Der beredes årligen 4 å 500 Skeppund Kattsten för Bromö glasbruks behof.
Poltaske Calcinerings-verk.
Sex sådane i Kinds härad tillverka årligen 5 å 600 Skeppund pottaska, hvilken finnér god afsättning.
Vid Oljeslageriet å säteriet Strömsberg i Tossbo härad har tillverkats olja för 16 ä 1700 R:dr årligen.
Om Mjölqvarnarnes antal och stenparen dervid upplyser statistiska tabellen.
De invid Götha Eif belägne och en del andre qvarnar, som hafva oafbruten vattentillgång alla årstider, äro i synnerhet indrägtige; och mjölqvarnarnes - 25 narnes afkastning i det hela mäste så mycket hellre vara i stigande och ganska betydlig,, som sädesconsumtionen årligen ökas i hredd med en tilltagande befolkning; men att approximativt bestamma afkaslningens totalbelopp låter sig ej göra med grund af tillgänglige upplysningar i ämnet.
Ungefärliga värdet af årliga tillverkningarne vid de öfrige mindre betydlige bruk, verk och inrättningar, för hvilka uppgift derom här förut saknas, har man icke eller kunnat försöka att genom calcul bestämma, i brist af grunder för ett sådant bestämmande. f) Binäringar.
Jagt idkas vanligen mera till nöje och tidsfördrif, än såsom binäring; dock kan den någon gång, i synnerhet hvad beträffar rofdjursjagten, lemna bidrag till idkarens försörjning.
Fiske, lill husbehof, gagnas i alla delar af Länet, hvarest sjöar och vattendrag lemna tillfälle dertill.
Mera betydligt och äfven till afsalu idkas fisket i Wenern och Götha Elf, der äfven lax fångas.
Biskötseln idkas, mer eller mindre, i nästan alla delar af Länet, för nämligast söderut, dock icke eller utan framgång på Dahlsland.
Partier af vax kunna således årligen försäljas utom Länet, till Stockholm och Götheborg.
Tjäru- och Beckbränning bedrifves i smått på några ställen å Dahlsland och annorstädes, hvarest tjäruvirke efter nedfälld skog finnes; dock sådant endast till husbehof och afsalu åt grannar.
Kolning för jernbruken, der sådane finnas, och i öfrigt för afsalu i städerne utgör en för allmogen vigtig binäring, synnerligen på öfra Dahlsland.
Körslor för jernbruks- och sågverks-rörelsernes behof, samt forsling af köpmannagods emellan Götheborg och uppstäderne i vestra delen af riket kunna anses såsom binäring för invånarne i vissa trakter af Länet.
Likaså flottning af timmer, sågstockar och virke, för dem, som bebo stränderne af sjön Stora Lee och dermed förenade vattendrag, samt af Wenern och Götha Elf. Tillverkningen af Ylle- Linne- och Bomullsväfnader är inom södra delen af Länet och synnerligast i Marks härad en ganska vigtig näringsgren, der 4 Femårs-Berättelse fr.
Elfsborgs Län. 26 ifrån den stora befolkningen uti dessa sterila trakter hufvudsakligen herntar bestånd.
Det lillverkningsbelopp, soia årligen utom
Länet afsältes, genom gårdfarihandel, uppgår lill omkring 11 million alnar, förutan band, strumpor, tröjor, vantar, täcken och ryor; och den afsättning af för hand tillverkade ylle- linne- och bomullsväfnader, som befordras genom resehandlande från Borås och Ulricehamn samt genom personer i desse städer eller på landsbyggden, hvilka drifva handel i parti på andre städer och orter, är än mera betydlig, uppgående vanligen till dubbelt eller tre millioner alnar, oberäknadt hvad utom Länet blifvit tillverkaelt.
Efter approximativ beräkning kan förläggares och tillverkares vinst af ifrågavarande väfnadsindustri anses utgöra i medeltal 375,000 å 400,000 R:dr om året.
För öfrigt tillverkas husväfnader af ull, bomull och linne inom alla delar af Länet, något äfven till försäljning åt städernes invånare; och synes händighet i väfnadsyrket alltmer utbreda sig.
Läderberedning, oafsedt den som sker vid anlagde ordentliga garfverier, utgör på någre orter inom Länet en allmogens binäring.
Den sträcker sig dock egentligen till grannars och närboendes betjenande.
Trädarbeten, bestående af Laggkäril, Trädskor, Trädtallrickar, Såll, Askar, Korgar .
Väfskedar och mera dylikt förfärdigas af allmogen på åtskillige orter inom Kinds, Wedens och Bollebygs härader i synnerhet, och föras till afsalu jemväl utom Länet; dock kan förljensten af denna binäring i det hela icke vara särdeles betydlig.
Lie- och Skär smide, samt tillverkning af Linliäcklor, Kardor, Skrubbor, Nålar, Hakringar och mera sådant små-kram, drifves såsom bihand tering af allmogen i några trakter af Kinds härad, både för Länets behof och till afytlring utom Länet.
Timmermans och Murare-handtverket utöfvas såsom binäring af allmogen i Ahle och Bjerke härader samt delar af Kullings och Wäne härader, äfvensom timmermans-handtverket uti ett par socknar på Dahlsland, närmast Wermländska gränsen.
För detta ändamål ske årligen tidtals utvandringar till mer och mindre aflägsna orter utom Länet, derifrån besparade arbetslöner återbringas lill ett ej obetydligt belopp, hvarje år.
Dessutom finnas i Wedens härad flere hemmansbrukare, som äro så kunnige mur- och byggmästare, att de entreprenera om kyrkors samt andre större byggnaders uppförande och inredande.
I 27 Sjöfart.
Seglationen på Wenern och Götha Elf, till så vidt den har till föremål jern- och trädvarors transporterande från Wermland och Dahlsland, med flere orter, till Götheborg, samt återtransport af stapelstadsvaror, lemnar någon biförtjenst äfven åt den allmoge, som bebor sjö- och elfslränderne; och i öfrigt förser Wädtle, Ahle och Flundre härader staden Götheborg årligen med något sjöfolk, deraf en inkomst, fastän ringa, således jemväl torde tillskyndas hemorten, genom sjöfolkets besparade månadshyror. fländel.
Till så vidt frågan härom rörer landsbyggden, drifves i allmänhet handel med spanmål, bränvin, kreatur och andre ladugårds-alster samt skogseffecter med mera af landets production och tillverkning, som afsättes i angränsande släder och på marknader inom eller utom Länet, och från Dahlsland äfven lill Norrige, merendels af producenterne eller ti 11 verkarne sjelfve; likväl kan denne genom Kongl. Kungörelsen den 31 Augusti 1815 för landtmannen tillåtne handel, eller försäljning, icke komma i beräkning såsom särskild näringsgren, hvilket den till sin natur ej eller är.
Men dessutom finnas inom de fleste orter på landet, der läge och andre omständigheter gynna slik handel i stort, en eller flere personer, som sig härmed befatta, och äfven derföre taxeras till bevillning utan att de lill handels olöfvande sökt eller erhållit tillståndsbref, hvilket de ej eller torde behöfva, så länge deras handelsrörelse inskränker sig inom de genom ofvanåbei opade Kongl, författning utstakade gränsor; dock är troligt att dessa gränsor stundom öfverskridas, när en orts aflägsenhet från stad och deraf uppkommande behof för ortens invånare att söka förse sig med köpmannavaror från andre håll, gifva anledning till smyghandels etablerande.
Inom Flundre härad äro annars vid Lilla
Edet tvenne contigenlhandlande bosalie, på grund af magistratens i Wenersborg utfärdade tillståndsbref.
Den såkallade Gårdfarihandel)!, lill ulöfvande hvaraf allmogen i sju härader af Westergöthland af ålder haft rättighet, utgör ännu, oaktadt rörelsens synbara aftagande under detta qvinqvennium, en verklig och för districtet ganska vigtig binäring.
För närvarande begagnas samma rättighet nästan endast af Kinds, Redvägs och Åhs häraders hemmansbrukande allmoge, som till ett antal af 450 ä 460 tvenne gånger om året på bestämda tider utvandra till alla delar af Riket och till Norrige, för att afyttra gårdfarihandelsortens betydliga tillverkningar, hufvudsakligen bestående i väfnader af alla inhemska slag.
Utöfningen af ifrågavarande handelsfrihet, som ej saknar likartade exempel inom andra län, är, i anseende till de sju häradernes svaga 28 och inskränkta samt för folkstockens underhållande otillräckliga jordbruk, ett nödvändigt vilkor för allmogens derstädes bestånd och derjemte verksammaste medlet till det allmännare välstånd, som visar sig både inom de orter, hvilkas invånare begagna gårdfarihandels-rättigheten, och ibland de orters invånare, som nu mera lemna denna rättighet obegagnad, sysslosättande sig hemma med tillverkning af väfnader och förfärdigande af andre föremål för gårdfarihandel!!; och gäller detta sednare i synnerhet om det stora och särdeles folkrika Marks härad, hvarest hufvuddelen af väfnaderne tillverkas, med mycken flit och en skicklighet som förtjenar uppmuntran.
Gårdfarihandel i och för sig sjelf, fastän underkastad äfventyr och förluster, inbringar visserligen ännu, oberäknadt den vinst förläggare och tillverkare åtnjuta, en ungefärlig inkomst af 60 å 70,000 R:dr om året.
Handtverkerier på landet.
Enligt för sista året af detta qvinqvennium, eller 1836, till Kongl.
Commerce-Collegium ingången berättelse, funnos samma år på landsbyggden 418 skräddare, skomakare, snickare, smeder, murare och glasmästare; hvarförutan 35 personer der arbetade på egen hand i andra handtverksyrken; och begagnades af alla desse tillhopa 292 lärlingar.
Undantagande för de betydligare binäringarne inom södra delen af Länet, nämligen väfnads-industrien och gårdfarihandel, har det icke varit möjligt att med någon sannolikhet utröna den ungefärliga inkomst alla öfrige kunnat lemna, emedan uppgifter härom i allmänhet saknas och svårligen stå att erhålla.
Binäringarnes förhållande jemförelsevis emot förra qvinqvennium låter icke eller bestämma sig vidare, än hvad beträffar väfnadsindustrien, som snarare till- än aftagit, och gårdfarihandel!!, som betydligt aftagit, egentligen från och med 1834.
I afseende på Land- och Vatteii-communicationerne, hvilka i allmänhet äro någorlunda tillräcklige, fastän de ytterligare kunna fullkomnas, bör särskildt här anmärkas: att Wenersborgs hamn blifvit på statens bekostnad förbättrad, dels genom en ny dambyggnad, som skyddar hamnen mot nordliga stormar, dels genom muddring och en påbörjad ny brobyggnad öfver segelleden, der vägen till
Dahlsland framgår; äfvensom att den backiga och svåra landsvägen emellan Borås stad och Fläskjums gästgifvaregård blifvit aflyst, sedan ny väg i stället anlagts af ett för ändamålet bildadt bolag, som, till ersättning för förskjutne kostnader, 20 å 25,000 R:dr, fått rättighet uppbära vägtull å nya vägen; hvarförutan, på flere ställen, undersökningar skett 29 eller pågå om tilltänkte nya väganläggningar och för gamla backiga vägars omläggande. §. 4.
Politisk Författning. a) Kammarverk.
Under åren 1832 till och med 1836 har icke något hemman förfallit i ödesmål, ej eller har något nybygge blifvit på kronoallmänning upptaget; men ett ödeshemman, som fordom utgjort helt mantal, är tillåtet att åter upptagas med frihetsår intill 1885.
Åtta, under förra åren å allmänningslrakter anlagde, nyhemman hafva ingått i skatt.
"Wattenmjölqvarnar med 23 par stenar, en vädermjölqvarn och 13 sågar äro till anläggning beviljade; och hafva 10 förut anlagde vattenmjölqvarnar ingått i skatt.
Med hemmansklyfning har öfverallt fortfarits, men isynnerhet på slättbyggden af Dahlsland.
Dessutom hafva en mängd jordlägenheter blifvit, genom förpantning eller annorledes, upplåtne från skaltlagde hemman till längre besittning och nyttjande, äfvensom många jordtorp blifvit anlagde, hvilket allt bidragit till landets bebyggande och odling, dertill jemväl ägoskiften och utflyttningar från byalag i ej ringa mån medverkat.
Hemmansbruket sköttes 1836 af 18,745 possessionater, boställsinnehafvare och andre sjelfägande eller sjelfsländige jordbrukare samt af 4,623 arrendatorer och hälftenbrukare.
Vid 1832 års slut var antalet af de förstnämde 16,000; lärande den betydliga tillökningen hafva uppkommit mest genom hemmansklyfningar, dernäst genom förpantningar på visse år, och minst genom jordafsöndringar för evärdelig tid.
Länets samtlige landtmätare hafva under loppet af detta qvinqvennium afslutat 431 laga ägoskiften, förutan andre förrättningar.
Oberäknadt alla de nya bostäder, som på ofvanberörde flere sätt tillkommit, har man jemnt fortfarit med anläggning af backstugor och inhysestorp, samt med bebyggandet af små jordlotter, ofta blott till plats för stuga och polatestäppa.
Om följderne af och betänkligheter emot slike bosättningar åberopas hvad 2 §. af denna underdåniga Berättelse innehåller med afseende på obesutna folkmängden.
Den enda Kronan förbehållne kongsgård, som finnes i Länet, nämligen Ollestad i Gäseneds härad, är upplåten adeliga Gyllensvärdska ätten till t 30 bruk och nyttjande, emot gamla räntans utgörande efter markegångs förvandling.
Postgårdarne i Länet äro 40, svarande mot 34 liela hemmantal, hvarförutan flere i sednare tider inrättade poster fortskaffas genom antagne extra postförare.
Gästgifvaregårdarnes antal uppgår på landsbyggden till 90, som tillhopa motsvara 51 \ i hemmantal.
Länets fem städer hafva dessutom hvardera en gästgifvaregård, underhållen af staden.
Strömrensningar, till förekommande af öfversvämning på odlade eller odlingsbara ägor, hafva å flere ställen blifvit verkställde på orternes bekostnad. b) Statsbidrag.
Deras värdesbelopp å hvarje beskattnings- och prestations-titul utvisas af statistiska tabellerne, särskildt för hvart slags hemman och för hvarje näring.