Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sveriges deltagande uti en allmän exposition af åkerbruks-, industri- och konstalster i Faris år 1867, hade, enligt hvad af Statsråds-protokollet inhemtas, Eders Kongl. Maj:t den 24 nästlidne April i nåder förklarat att, då erfarenheten ådagalagt, att vid hittills anordnade allmänna större expositioner, de flesta stater med anspråk på högre utveckling och med tillgång på värdefulla industri- och slöjdarbeten samt konstalster, deruti tagit del, och Rikets Ständer, vid föregående likartade utställningar, uttalat sig för landets deltagande i desamma samt för ändamålet då anvisat erforderliga medel, om hvilkas anordnande till förevarande exposition tiden nu jemväl medgåfve att till Rikets näst sammanträdande Ständer göra nådig framställning, — åtgärder äfven nu borde vidtagas, på det att Sverige vid ifrågavarande exposition icke lemnades orepresenteradt, dervid hufvudsakliga ordnandet af hvad med denna angelägenhet eger gemenskap skulle, i likhet med hvad förut egt rum, öfverlemnas åt dertill utsedde sakkunnige komiterade, i hvilket afseende Eders Kongl. Maj:t förordnat, att den Centralkomité, som under förenämnda dag blifvit utsedd att utöfva högsta ledningen af den till innevarande år utsatta industriutställningen i Stockholm, jemväl skulle utgöra den myndighet, hvilken egde att för Sverige dels öppna de närmare underhandlingar med den redan tillsatta Kejserliga Franska komitéen, hvilka af omständigheterna kunde påkallas, dels inom landet vidtaga nödiga åtgärder till befrämjande af Sveriges värdiga uppträdande vid utställningen.
Med anledning häraf och då det icke läte sig med någon säkerhet beräkna till hvad belopp kostnaderna lör Sveriges deltagande i förberörda exposition kunna uppgå och desamma icke ens kunde blifva bestämda under Rikets Ständers sammanvaro, men någon ledning vid bedömandet vore att hemta af erfarenheten vid sednaste allmänna exposition i London år 1862, för hvilken utgifterna uppgingo till 159,384 R:dr 18 öre, deraf likväl 26,000 R:dr utgjordes af understöd åt medellöse skicklige industriidkare, hvilka bereddes tillfälle att besöka expositionen, har Eders Kongl. Maj:t af Rikets Ständer begärt deras medgifvande att de nödiga kostnaderna för nu ifrågavarande exposition må på förskottstitel anordnas, för att sedermera blifva i behörig ordning till godtgörande anmälda.
Enligt livad Rikets Ständers förlidna år församlade Revisorer efter granskning af redovisningen för Sveriges deltagande uti 1862 års allmänna industri- och konstexposition i London anmärkt, hade kostnaderna för Sveriges deltagande i föregående tvänne allmänna industri- och konstexpositioner, nemligen i London år Expeditions-Utskottels Förslag till Rikets Ständers underd.
Skrifvelse, No 16. 27 1851 och i Paris år 1855, utgjort för den förra 9,744 R:dr och för den sednare 69,909 R:dr 35 öre; och enär ändamålet med deltagandet i dessa expositioner torde lika fullständigt som förut kunna ernås, äfven om ett noggrannare urval af de för expositionen afsedda alster eger rum, än som hittills lärer hafva varit förhållandet, hvarigenom kostnaderna, som visat sig vara i allt för ansenligt stigande skulle kunna i någon mån nedbringas; samt utgifterna för nu instundande exposition kunna antagas blifva något lägre än vid den sista Londoner-expositionen, äfven i följd deraf att, enligt hvad kändt är, prisen uti Paris i allmänhet icke äro så höga som i London, synes det Rikets Ständer, som skulle ett belopp af 100,000 R:dr vara för ändamålet fullt tillräckligt, hvartill utgiften alltså torde böra begränsas.
På grund häraf och då, enligt Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 22 April 1857, några andra utgifter icke böra under förskottstitel anvisas än för sådana ändamål, som ej varit af Rikets Ständer förutsedda och till hvilka anslag således icke kunnat af dem beviljas, hafva Rikets Ständer på det sätt bifallit Eders Kongl. Maj:ts nådiga framställning, att Rikets Ständer för ifrågavarande ändamål till Eders Kongl.
Maj:ts disposition för en gång anvisat ett belopp af 100,000 R:dr att från Riksgälds-kontoret utgå. 51:o.
Till undersökningar, inspektionskostnader och expenser för allmänna arbeten, hvartill vid förra riksdagen anslogs 30,000 R:dr årligen, har Eders Kongl. Maj:t nu äskat enahanda belopp 30,000 R:dr, för instundande statsregleringsår; och hafva Rikets Ständer denna nådiga framställning bifallit. 52:o.
Till aflöning för Styrelsen öfver allmänna väg- och vattenbyggnader samt dess tjenstebiträden såväl i hufvudstaden som i landsorterna har af Rikets sednast församlade
Ständer anvisats för löpande statsregleringsperioden 28,900 R:dr årligen, hvilka medel utgå, enligt den af Eders Kongl. Majit i nåder utfärdade aflöningsstat den 13 November 1863.
På sätt af Statsråds-protokollet inhemtas, har
Styrelsen för nämnda byggnader förnyat sin förut gjorda framställning att, enär Distriktchefernes och Distriktadjutanternes tid, i den mån inspektionsförrättningar och granskning af planer ökades, numera lemnade mindre tillfälle än förut till extra förtjenster, och billigheten påfordrade att
Staten aflönade dessa tjenstemän något högre, en löneförhöjning måtte beviljas till hvardera af de fem
Distriktcheferne med 600 R:dr och till hvar och en af de sex Distriktadjutanterne med 150 R:dr eller tillsammans 3,900 R:dr; i anledning hvaraf Eders Kongl. Majit nu äskat, att till aflöning åt Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader samt dess tjenstebiträden såväl i hufvudstaden som i landsorterna måtte anslås 32,800 R:dr, uti hvilket belopp inginge den ifrågasatta löneförhöjningen af tillhopa 3,900 R:dr, och hafva Rikets Ständer för berörda ändamål till utgående från Riksgälds-kontoret anvisat det af Eders Kongl. Majit äskade förhöjda belopp 32,800 R:dr. 53:o Till arfvode för Civiling enior ers undervisande vid Mariebergs artilleriläroverk eller den läroanstalt, som i följd af väckt fråga om denna undervisningsanstalts förflyttande kunde i nåder varda bestämd, har Eders Kongl. Majit äskat enahanda belopp, som förut för ändamålet utgått eller 3,000 R:dr; hvilket anslag Rikets Ständer funnit skäligt äfven nu bevilja. 54:o.
Likaledes har Eders Kongl.
Majit begärt, att det nuvarande anslaget, 3,000 R:dr, till stipendier för elever, som genomgå den för Civiling enior er bestämda kurs, måtte fortfarande få utgå för instundande statsregleringsår; och har denna nådiga framställning jemväl blifvit af Rikets Ständer bifallen. 28 Expeditions-Utskottets Förslag till Rikets Ständers underd.
N:o 77. 55:o.
Slutligen få Rikets Ständer i underdånighet anmäla att, med anledning af de uti Eders Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof gjorda framställningar, angående anvisande af medel för kanal- och slussanläggningar, för hamnbyggnader, för anläggning af nya samt förbättrande eller omläggning af backiga eller eljest mindre goda vägar, äfvensom för befrämjande af utdikningar och vattenaftappningar med flera allmänna arbeten, Rikets Ständer, i likhet med- hvad vid de sednaste riksdagarne iakttagits, komma att öfver dessa frågor afgifva särskildt utlåtande. 56:o.
Beträffande öfriga delar af Sjette Hufvudtiteln, hvaruti någon förhöjning eller nedsättning icke blifvit ifrågaställd, så hafva Rikets Ständer uti den blifvande Riks-staten uppfört samtliga ordinarie anslagen med oförändrade belopp, dock att, till jemnande af Hufvudtitelns slutsumma, förslagsanslaget till skrifmaterialier och expenser, ved m. m., som för närvarande utgör 50,047 R:dr 16 öre, blifvit bestämdt till ett belopp af 50,044 R:dr 67 öre.
I följd af Rikets Ständers nu anmälda beslut kommer Sjette Hufvudtitelns ordinarie anslag för nästa statsregleringsår att uppgå till 3,786,000 Rull-.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 13 Juni 1866.
Preste-Ståndet den 13 — — Borgare-Ståndet den 14 — — Bonde-Ståudet den 15 — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående förändring i gällande bestämmelser om godtgörande af kostnader vid laga skifte ä boställe.
(Stats-Utskottets Utlåtande N:o 46 samt Mern.
N:is 84, 126 och 131.) S. A. K. Sedan uti underdånig skrifvelse af den 2 December 1863 Rikets sist församlade Ständer, jemte anmälan, det de anvisat ett belopp af 150,000 R:dr att af Expeditions-Utslcottets Förslag till Rikets Ständers underd.
Skrifvelse, N:o 77. 29 Riksgälds-kontoret utbetalas under innevarande statsregleringsperiod till godtgörande förskottsvis af de kostnader för laga skifte å boställe, hvilka af boställshafvaren måste gäldas, tillika anhållit om utfärdande af nådig Förordning, hvarigenom nu gällande bestämmelser i Kongl.
Kungörelsen den 4 Maj 1827 angående beräkning och fördelning af den ersättning, sorn boställshafvare i anledning af verkställda egoskiften kunna erhålla eller få vidkännas, sålunda förändrades, att boställshafvare befriades från skyldigheten att förskjuta de å boställe belöpande kostnader för laga skifte och endast förpligtades att å berörda förskott, intilldess detsamma blifvit till fullo guldet, årligen till Statsverket erlägga fem procent i ränta och två procent i amortering; har Eders Kongl. Maj:t, efter inhemtande af ej mindre Krigs- och Kammar-kollegiernas samt Stats-kontorets, än ock Öfverdirektörens vid landtmäteriet underdåniga utlåtanden i detta ämne, uti nådig Proposition af den 10 November sistlidna år förklarat sig hafva funnit skäl icke vara för handen att på föreslaget sätt disponera omförmälda anslag och följaktligen icke heller att meddela nådig föreskrift om föreslagen förändring i de genom Kongl. Kungörelsen den 4 Maj 1827 i förevarande ämne gifna bestämmelser; utan har Eders Kongl. Maj:t i stället föreslagit Rikets Ständer, att de kostnader, som fordras för verkställighet af laga skifte å boställen och af sådant skifte blifva en följd samt nu åligga boställenas innehafvare och enligt ofvan åberopade kungörelse på tjugu års tid fördelas, må utgå af statsmedel i hvad civila och militära boställen angår, men i afseende å ecklesiastika boställen gäldas af vederbörande kyrkor eller församlingar; äfvensom att såväl dessa kostnader, som de, hvilka redan nu åligga Statsverket för landtmäteri-förrättningar, må, enär sammanlagda beloppet icke på förhand kan bestämmas, utgå från förslagsanslagen till rese- och traktamentspenningar och anordnas å samma anslag till den hufvudtitel, hvarunder det boställe, som undergår skifte, anses höra.
Rikets Ständer hafva till pröfning förehaft denna Eders Kongl. Maj:ts nådiga framställning, men, ehuru det må anses ådagalagdt, att väsendtliga svårigheter möta för tillämpningen af den anordning, dertill Rikets sist församlade Ständer anvisat medel, och att samma anordning är olämplig, torde dock deraf icke följa, att
Statsverkets uppoffringar till förmån för boställsinnehafvare böra utsträckas utöfver hvad Rikets Ständer ansett lämpligt.
Aflöningen medelst boställe har såväl för tjenstemannen som för Statsverket både olägenheter och fördelar; men att den fördelning af dessa, som sedan lång tid tillbaka funnits ändamålsenlig, skulle vara orättvist betungande för boställsinnehafvaren, kan icke afgöras utan i sammanhang med en fullständig och omfattande undersökning och derpå grundad pröfning af samtliga dessa olägenheter och fördelar.
Det synes emellertid icke kunna anses mera obilligt, att boställsinnehafvaren får vidkännas kostnaden för skifte af boställets jord, än att han har skyldighet bygga och underhålla de laga husen å bostället.
Den omedelbara fördelen af skiftet tillkommer honom ensam, och det lärer icke kunna betviflas, att kostnaderna till fullo godtgöras genom boställets ökade afkastning under de tjugu år, på hvilka skifteskostnaden, enligt gällande stadgar, fördelas.
Enligt hvad den nådiga Propositionen innehåller, skola de flesta i skifteslag med andra hemman liggande boställen redan undergått enskifte eller laga skifte, i följd hvaraf antalet icke bör vara betydligt af de boställen, för hvilka skifteskostnaderna skulle af Staten eller kommunerna bekostas.
Då likväl all utredning derom saknas, hafva Rikets
Ständer icke kunnat uppgöra någon beräkning af de kostnader, som af det föreslagna stadgandet skulle för Statsverket eller för vederbörande församlingar förorsakas.
Men dessutom har förslaget hos Rikets 30 Expeditions-fctslioUets Förslag till Rikets Ständers underd.
Skrifvelse, N:o 78.
Ständer mött en annan betänklighet, enär Rikets Ständer trott sig ega synnerlig anledning att befara, att genom bifall till den nådiga Propositionen vida betydligare utgifter, än de, som nu äro i fråga, komma att uppstå, enär ett sådant bifall utan tvifvel skulle från den stora mängden af boställsinnehafvare, hvilkas boställen redan undergått skifte, framkalla anspråk på godtgörelse af Statsverket eller kommunerna för redan erlagda skifteskostnader.
I likartade fall, då likväl sådana anspråk haft långt mindre befogenhet, hafva de, efter hvad erfarenheten visat, framträdt; och rigtigt torde det ej heller vara, att tillskynda den likgiltige brukaren en förmån, som mången driftig och företagsam måst sakna.
Med hänseende till hvad sålunda förekommit, hafva Rikets Ständer ansett sig ej kunna bifalla Eders Kongl. Maj:ts ifrågavarande nådiga framställning.
Preste-Ständet den 13 -- — Borgare-Ståndet den 11 — — Bonde-Ståndet den 15 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående upplåtelse till Göteborgs stad af Elfsborgs Kungsladugård med dertill hörande lägenheter.
(Stats-Utskottets Utlåtande N:o 73 samt Mern.
Niis 99, 117 och 131.) S. A. K. Uti nådig Proposition till Rikets Ständer af den 24 November sistlidna år har Eders Kongl. Majit behagat meddela, hurusom särskilde, å sockenstämma med Expeditions-TJIskottets Förslag till Rikets Ständers underd.
Skrifvelse, N:o 78. 31 Carl Johans församling eller s. k.
Majorna vid Göteborg för ändamålet utsedde komiterade under den 2 Maj 1856 till Kongl.
Maj:t inkommit med underdånig framställning, deruti de anfört, att innevånarne i nämnda församling belägen å den Landshöfdingen i Länet på lön anslagna Elfsborgs Kungsladugårds egor, till största delen idkade stadsmannayrken, till följd hvaraf de ock stöde i ett nära samband med Göteborgs stad och på hvarjehanda sätt bidroge till bedrifvandet och utvecklingen af stadens handel, sjöfart och industri, deraf de likaledes för sin utkomst vore i väsendtlig mån beroende, men att de, detta oaktadt, fortfarande lydde under landsrätt och således, i afseende å lagskipning och hvad dermed stöde i sammanhang, egde olika och mindre fördelaktiga rättigheter, än dem, som äro Göteborgs innevånare förunnade; hvarjemte komiterade anmärkt, att för ett samhälle i de egna förhållanden, hvari, så tdl belägenhet som till befolkning, församlingen sig befunne, de kommunala institutioner, hvilka för landsbygden äro gällande, vore olämpliga och otillräckliga.
Komiterade hade derföre förnyat en tillförene gjord underdånig anhållan, att ofvannämnda församling måtte införlifvas med Göteborgs stad under lika rättigheter och skyldigheter, som stadens förstäder, dock med de jemkningar, som församlingens läge och förhållanden i öfrigt kunde påkalla; och sedan, i anledning deraf, vederbörande blifvit hörde och sökanderne afgifvit påminnelser samt Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Göteborgs och Bohus län med underdånigt yttrande inkommit, hade Kongl. Maj:t den 3 December 1858 förordnat om nedsättande af en ytterligare komité af ledamöter, valde såväl af Carl Johans församling som af Göteborgs stad, hvilken komité skulle ega att i vissa af Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande i dess underdåniga utlåtande uppgifna omständigheter verkställa erforderlig utredning samt afgifva yttrande och förslag i frågan.
Sedan denna komité den 1 Juni 1863 afgifvit sitt förslag i ämnet och dervid förklarat sig anse det enda fullt tillfredsställande sättet för den afhandlade frågans lösning vara, att, i enlighet med sökandernes anhållan, Carl Johans församling blefve såsom förstad lagd till Göteborgs stad, under vissa i förslaget uppställda vilkor; samt detta förslag blifvit den 12 Augusti nyssnämnda år af församlingen antaget och derefter i hufvudsakliga delar jemväl godkändt af Göteborgs stads fullmägtige och magistrat; så, och efter det såväl Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länet afgifvit förnyadt utlåtande i frågan, som ock Kammarkollegium deröfver sig yttrat, hade, vid ånyo skedd föredragning af ärendet den 12 Maj sistlidna år, Eders Kongl. Maj:t förklarat, att framställning till Rikets Ständer om upplåtelse till Göteborgs stad, för nu ifrågavarande ändamål, af Elfsborgs Kungsladugård med dertdl hörande lägenheter komme att aflåtas under vilkor, att staden åtoge sig utgifva årlig godtgörelse för den inkomst, som, efter hvad upplyst blifvit, Landshöfdingen af lägenheterna åtnjutit; och hade uti det förnyade yttrande, som, enligt Eders Kongl. Maj:ts då tillika meddelade befallning, stadsfullmägtige i Göteborg afgifvit, desse förklarat, att, derest billigare vilkor icke kunde erhållas, hinder från stadens sida icke mötte för föreningen på de vilkor för lägenheternas öfverlåtelse, hvarunder Eders Kongl. Maj:t funnit nådig Proposition derom böra till Rikets Ständer aflåtas.
På gifven anledning hade jemväl Förvaltningen af Sjö-ärendena anmält, att, enär Kongl. Maj:ts flotta redan för längre tid sedan afhändt sig gamla eller f. d. Amiralitets-varfvet med tillhörigheter och derför icke vidare uppbure något slags afgift, ifrån Förvaltningens sida icke vore något att erinra emot samma varfsområdes ifrågasatta förening med Göteborg; och, sedan derefter slutligen äfven Kommers-kollegium med infordradt underdånigt utlåtande inkommit samt dervid, med 32 Expeditions-Utskottets Förslag till Rikets Ständers underd.
Skrifvelse, N:o 78. hänsigt till handelns och industriens samt sjöfartens intressen, förordat verkställandet af den ifrågasatta föreningen af Carl Johans församling med Göteborgs stad, om ock sådant skulle komma att ske med någon uppoffring från det allmännas sida; har Eders Kongl. Maj:t, i betraktande såväl häraf som af hvad i öfrigt blifvit utaf vederbörande i ämnet anfördt, uti ofvanberörda nådiga Proposition föreslagit Rikets Ständer, att, med afssende å de betydliga kostnader, hvilka otvifvelaktigt konlme att drabba Göteborgs stad för de nya förhållandenas ordnande, och de utgifter staden äfven framgent torde få vidkännas till följd af föreningen, Rikets Ständer måtte, för sin del, medgifva, att till staden finge, för nu ifrågavarande ändamål, upplåtas gamla Elfsborgs Kungsladugård jemte dertill hörande lägenheter, med undantag af den mark, tillsammans utgörande 88 tunnland 14] kappland, som Kronan för eget behof sig förbehållit, samt staden berättigas, att, i stället för Landshöfdingen" i länet, uppbära och disponera de grundlegor, arrenden och andra afgifter, som för lägenheterna erläggas, äfvensom framdeles inflytande skatteköpeskillingar för de lägenheter, hvilka, enligt Kongl. Brefvet den 14 November 1854, böra, i den mån ansökningar derom inkomma, till skatte försäljas; dock med förbindelse för staden att, i den ordning Eders Kongl. Majit vid ärendets slutliga pröfning kunde finna skäligt fastställa, årligen utbetala Tolf Tusen R:dr, motsvarande i jemnadt tal den inkomst, som Landshöfdingen på sednare tiden af lägenheterna åtnjutit, och under förbehåll att den till en del af slottskogslägenheterna hörande dugliga skog bibehölles, för att till parkanläggning för staden användas; och blefve Eders Kongl.
Majit sedermera, derest Rikets Ständer lemnade bifall till detta Eders Kongl.
Majits förslag, i tillfälle att meddela de närmare vilkor och bestämmelser, som med hänsigt till föreningen kunde finnas af behof påkallade.
Rikets Ständer hafva, efter pröfning af detta ärende, väl funnit att, för befrämjande af ett äfven från det allmännas synpunkt så vigtigt ändamål, som det ifrågavarande, Staten icke bör undandraga sig att i någon mån göra uppoffring till fördel för nämnda samhälle; men då lägenheterna, i den mån nuvarande arrende upphör, inom en icke aflägsen framtid sannolikt erhålla ett vida högre värde, än som motsvarar den inkomst, hvilken på sednare tiden deraf erhållits, samt uppoffringen följaktligen skulle blifva allt för betydlig genom ett obetingadt bifallande af Eders Kongl.
Majits nådiga framställning, hafva Rikets Ständer ansett, att Statens rätt till erhållande af skatteköpeskillingarne för de ännu icke skattelösta lägenheterna, hvilka, jemlikt Kongl. Brefvet den 14 November 1854, få af vederbörande innehafvare skatteköpas, bör bibehållas; samt att det af Eders Kongl. Majit till 12,000 Ridr föreslagna årliga afgiftsbeloppet för lägenheternas upplåtande skäligen kan bestämmas till 16,000 Ridr.
På grund häraf och med hänsigt till hvad anfördt blifvit angående åtskillige tomtinnehafvares i Majorna rätt till skattelösen, hafva Rikets Ständer alltså, för sin del, medgifvit, att till
Göteborgs stad för ofvanberörda ändamål må upplåtas gamla Elfsborgs Kungsladugård, jemte dertill hörande, icke skatteförsålda lägenheter, med undantag af den mark, tillsammans utgörande 88 tunnland 14] kappland, som Kronan för eget behof sig förbehållit, samt staden berättigas att uppbära och disponera de grundlegor, arrenden och andra afgifter, hvilka af såväl de skatteförsålda som öfriga lägenheterna erläggas, dock utan inskränkning i den rätt, som, på grund af Kongl. Brefvet den 14 November 1854, tillkommer innehafvare af ännu icke skatteförsålda lägenheter i Carl Johans församling att desamma till skatte Expeditions-Utskottets Förslag till Rikets Ständers underd.
Skrifvelse, N:o 79. 33 skatte lösa, samt med rättighet för Kronan att fortfarande uppbära de inflytande skatteköpeskillingarne för sådana lägenheter, hvilka, enligt nyssberörda nådiga Bref, kunna, i den mån ansökningar derom inkomma, till skatte försäljas, äfvensom med^ förbindelse för staden att, i den ordning Eders Kongl. Maj:t vid ärendets slutliga pröfning kan finna skäligt fastställa, årligen utbetala Sextontusen Riksdaler, samt slutligen under förbehåll, att den till en del af slottsskogs-lä genheterna hörande dugliga skog bibehålles, för att till parkanläggning för staden användas.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adelli den 13 Juni 1866.
Preste-Ståndet den 13 — — Borgare-Ståndet den 14 — — Bonde-Ståndet den 15 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående beviljadt anslag för Jernvägens mellan örebro och Arboga fortsättande till Köping.
(Stats-Utskottets Utlåtande N:o 80.) S. A. K.
Med anledning af särskilda hos Rikets Ständer vid innevarande riksdag gjorda framställningar, hafva Rikets Ständer funnit skäligt bevilja Köping-Hults jernvägs-aktiebolag ett anslag för en gång af Etthundra Sextiotusen Riksdaler Bih. till R.
Fröt. 1865 & 1866. 10 Sami. 1 A/d. 9 Haft. 5 34 Expeditions-Utskottets Förslag till Rikets Ständers underd.
Skrifvelse, N:o 79. att utan återbetalningsskyldigbet från Rikgälds-kontoret utgå såsom bidrag till fortsättande af Örebro-Arboga jernväg till Köping, emot följande, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad under föregående riksdagar föreskrifvits vid Iåns beviljande till enskilda jernvägsanläggningar, stadgade vilkor, nemligen: a) att, före medlens lyftning, till Riksgälds-kontoret aflemnas af Eders Kongl. Maj:t godkänd säkerhet för arbetets fullbordande inom ett år efter det anslaget blifvit lyftadt, och sednast inom 1867 års slut; b) att Köping-Hults jernvägs-aktiebolag likaledes före medlens lyftningskall tillförbinda sig att, derest bolagets jernväg framdeles skulle komma att försäljas, Staten skall af bolaget återbekomma berörda anslagssumma, 160,000 R:dr; c) att, i den mån jernvägen mellan Arboga och Köping varder fullbordad och till allmänt begagnande upplåten, bolaget skall vara skyldigt att, mot den ersättning Eders Kongl. Maj:t, efter vederbörandes hörande, pröfvar skäligt bestämma, på densamma fortskaffa trupper och allmänna posten samt ombesörja alla andra för Kronans eller det allmännas räkning ifrågakommande personal- och varutransporter; hvarjemte det skall åligga bolaget att utan ersättning medgifva anbringande längs efter nämnda jernväg af elektriska telegraf-linier med hvad dertill hörer; samt d) att afgifterna för passagerare- och vai-utrafiken å oftanämnda jernväg skola utgå enligt den taxa, som Eders Kongl. Maj:t, efter dertill af bolaget afgifvet förslag samt Eders Kongl.
Maj:ts vederbörande Befallningshafvandes hörande, i nåder fastställt, och hvilken taxa i allmänhet hvart femte år lämpas efter sig då företeende förhållanden.