Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hon var en barmhertighetens goda ande for mången, som icke hade andra anspråk på henne, än det i hennes ögon största " att vara i nödsn J u mer hon fick desto mer tiggde man af henne.
" Hvar- enda stackars människa, som jag känner, behöfver hjiilp, och utgifterna ökas.
Jag är den enda som kan förtjiina pengar och måste trampa kvarnen för andra, fastiin min egen siid &amp; r malen och inne i bodenn, sager hon.
Hon lemnade icke åsido sina pligter som medborgariiina; hon verkade för kvinnosaken och andra tidens sträfvanden.
Eftersom hon själf var praktiskt anlagd hade hon ett visst förakt för blotta teoretici.
Hon tyckte icke om att en hop " gröna filosofer " öfversvammade Concord.
Wrn de vore fi1.m- tropern, sade hon, " s&amp; skulle jag vara glad öfver det.
lien att spekulera är att slösa bort tiden, d&amp; s&amp; mycket verkligt arbete ropar på utförande.
Etitom oss grubbla mindre och hjiilpa mer, till dess våra fattiga äro mattade och våra fallne, äro ~ p p r a t t a d e.
~ Hennes öfverfiödande deltagande skydde inga svkrig- heter.
Hon bistod icke blott meningsfränder utan ock s&amp;- dana hvilkas lifsuppfattning icke var hennes egen.
# f Från riksdagen.
- g ' fter den vanliga hvilan under pkskhelgen, sedan riksdags-.
arbetet åter upptagits, hafva flera ärenden varit före, som böra vara af intresse for Dagnys lasekrete.
Bland dem
, m&amp; nämnas det ökade anslaget till Nordiska museet.
Som stiftande ledamöter, samlariniior och gifvarinnor hafva kvin-.
nor städse tagit liflig del i arbetet för denna fosterländska.
inrättning, och på m h g a sätt öfverallt i landet sökt bidraga till dess framghg.
Det ständigt ökade arbetet vid ordnandet och vården af samlingarna har ocksa i väsendtlig inan varit anförtrodt &amp; t kvinliga föresttinderskor och biträden.
Genom enskilda motionärer hade föreslagits att det begärda anslaget skulle höjas till 26,000 kr.
Bifallet härtill vanns i första.
kammaren med den ringa öfvervigten af tv&amp; röster, men i den andra vor0 sympatierna varmare och ' majoriteten vida större.
Under diskussionen bemöttes bland annat det ofta hörda inkastet att det samlas för mycket, likt och olikt eller, som det stundom rentut säges, skräp.
" Men skräp ärn, för- klarade en talare, " sådant som icke finnes på sin rätta plats, när det kommer dit upphör det att vara skräp. "
Äfven på- pekades vigten af mhngfaldiga lika eller likartade exemplar, dels sksom materiel för den komparativa forskningen, dels äfven såsom bytesmedel.
- Till folkskoleseminarier hafva anslagen ökats för höjning af löner i vissa grader samt f ö r befrämjande af undervisning i slöjd, säkerligen bLde viil- kommet och välbehöfligt.
Båda kamrarna hafva likas&amp; enats om inrattande af en ny professur i slaviska språk vid inrii- versitetet i Upsala.
Harigenom skulle fyllas ett alltmera k h d t behof ' att möjliggöra och underlätta studiet af det språk som talas i vårt så nära liggande stora östra grannland.
Be- slutet, som delvis afven motiverades af önskan att vid uni- versitetet fasthålla en framstående vetenskapsman, fattades emot statsutskottets enhälliga afstyrkande.
För ombyggnad af Konstakademien, hvarest som bekant både manliga och kvinliga lärjungar söka undervisning, har.
begärts ett större belopp men kamrarna voro i fråga härom af olika meningar.
Minoriteten i den kammare som afslog den ökade summan var dock s&amp; betydlig att det är sannolikt.
att förslaget skall gå segrande ur den stundande gemensamma voteringen.
- P&amp; sadant sätt, genom gemensam votering, kommer äfven att beslutas om en annan fråga som ådragit.
sig en mindre vanlig uppmärksamhet, icke för det relativt obetydande belopp hvarom var friiga, utan för de åsigter och.
omdömen hvilka under debatten uttalades, samt för det sätt hvarpå detta skedde.
Af regeringen hade, sasom tillförene,
p&amp; dess förslag uppförts en summa af 20,000 kr till arbetar- institutens föreliisningskurser.
Dessa iiro i Stockholm talrikt besökta och bland krarekåren finnes iifven kvinliga förelasare.
Första kam., inom hvilken yttrades xissnöje med och misstro till institutets nuvarande ledning, beslöt summans nedsättande med ett belopp motsvarande det som skulle tillfalla Stock- holms arbetar&amp;stitut.
I andra kam., hvarest iifven allvix- liga inkast gjordes, bifölls dock deii större summan; detta mhhända hufvudsakligen p % grund af ecklesiastikministeras som vanligt till formen fulländade anförande.
- En be- gäran att iifveu i &amp; r en simma af 28,000 kr mktte beviljas.
för nykterhetens friimjande har afslagits, antagligen af det skäl att de redan e r h a h a medlens fördelning icke medhun- nits.
Då till den sarskildt tillsatta s. k. nykterhetskommis- sionen begäran om bidrag i@ % T i.
h 13 - olika nykterhets- föreningar, vill det synas som om afven liiir eu god anviinii- ning skulle funnits för att göra mmman p&amp; basta sätt friikt- bringande.
Atskilliga iirenden hvilka i f~reg&amp;ende hiiften varit om- nämnda äro annu oafgjorda.
Friimst bland dem orinra vi om civiläktenskapet, eller rättare de motioner hvilka iiro väckta i syfte att bana väg för införande af sådant genom utvidgad ratt till äktenskaps afslutande inför borgerlig myndighet.
1 Atskilliga kretsar utom riksdagen spörjes ett lifligt deltagande för denna sak, hvilken ock beröyaniars ganska, vidt skilda.
intressen.
I nästföljande häfte torde bliha tillfalle att har- hi11 Aterkomma.
F. d. generaldirektören BI.
Huss, hibnd sboxn utmsrkt vetenskaps- man och adel manniskovitn, bar nyligen aflidit och i de m h g a ut- tryck af vördnad och erkannande hvilka f6ljde hans bortgang, höfves det afven den svenska kvinnan att deltaga.
Det var p&amp; hans framsti611- ning *) som inom det s t h d h m tillharde vid den sista staudsriksdagen 1865-66, det beslut fattades, hvilket afsig att " tillfklle till undervis- ning uti alle till medecinedoktoss-grah hörande amnen mA kunna beredas kvinna, derban att hon k m erhiilla rlttighet till 18karekonstens utôfning ", afvensom att tilldela henne kompetens f6r sina bestfilhinger 1 statens tjiinst samt lararebefattningair vid elementarl&amp;roverk.
Detta uttalande af en SO framstiiende Itblcare, " att h i n n a n kan vara Iamp- lig och passande for medicinens utöfningR, var af stor betydelse och bör i tacksamt minne bevaras.
$3) Med rtnlednin af Svenséna iuom bondestanidet viickta motion rörande ntvidgaridet af %vinnans medborgerliga rittigheter.
Meddelanden från Fredrika-Bremer- Förbundet.
IComitd~a för utrednivg af, de till Danma.rk ectuandvande svenska alhnogeyfickornas s t u h i t y och arbetsf&amp;hållanden har utsllndt en miingd smilskrifter, 9000 ex., att utdelas till den kvinliga ungdom.en i de socknar, der utvandring i större utstrackning eger rum.
Skrif- terna, hvari utvandringens följder belysas genom exempel hemtade f r h det verkliga lifvet i flickornas egen hembygd, afse dels att sprida kunskap om de faror, h i l k a utvandringen niedför, dels ock att starka.
karleken till fiiderneslandet.
Huru man i Danmark betraktar vira smAlandska arbeterskor, derom kunna vi f&amp; ett talande vittnesbörd i i det under utgifning varande arbetet " Danmark i Skildringer og Billeder af danske For- fattere og Kunstnere ".
Arbetets 31: sta hafte innehaller en skildringt af Lolland; författaren, C. Govertz Jensen, faster sarskildt uppmark- samheten p&amp; den alltjämt stigande sockerfabrikationen och gör en skildring af arbetet p&amp; hvitbetshkrarna.
Han gör det p&amp; ett lef- vande och Bskbdligt sätt.
Vi se de unga flickorna ifrigt arbstande, böjda i rat vinkel.
Förvaltareu a r.
standigt i deras narhet för att drifva p i arbetet.
erkanner att " det hele ser noget slave- mssssigt ud; man e r, ikke vant til den Slags ~ r b e j d e her bjernrne, og man faar uvilkarirlig ondt af de stakkels unge Piger, .der rnaa slaebe saa haardt. "
Man kan icke giirna undga att göra sig den frigan, hvarför de danska förvaltarena införa ett nytt arbetssatt d&amp; det galler de smalandska flickorna och icke landets egna döttrar.
Men vi 1&amp;ta förf.
fortfara: " Men disse smaalandske Piger er ogsaa de gladeste og letsindigste Skabninger af Verden.
De kommer lierned om Som- meren, arbejder om Dagen, danser om " Natten og vender hjem i det sene Efterarrr med flere Penge, end deres fattige Hjemstavn kunde bringe dem i hele Aar, og mere pyntede end Komtesser.
Forvalteron beklager en hel Del mere de svsre Heste, der lige saa rastlsst maa traekke de tunge Hestehaltke og Raderenser geiinem Marken foran Pigerne, men Forvalterne er nu ogsaa gjaerne lige store Dyrevenner og Menneskehadere - en underlig Fglge for Resten af paa andres Vegne at have med Folk og Heste at ggre. "
Skildringen atföljes af en stor ' helsidesplansch, som framstaller de srniilandska flickorna p&amp; hvitbetsilkern.
Predrika- Bremer-Ir&amp;&amp;.mdets vårsamkvdm egde rum den 19 Mars i Hôtel Continentals.
stora v h i n g och var, att dönia af de J) QPY
talrika besukande (180) personer) och den lifligs stiimning som Rer- skade under aftonen, synnerligen lyckade.
Sedan thé serverats, hölls af doktor G. Göthe ett intressant föredrag om " Gretvinnan d ' EgmontB, bvilket fbredrag illustrerades af talrika portrltt frAn förrra srhundradet.
Derefter vidtog en omvex- lande inusikafdelning: sang af fröken Sparrman (Susannas aria air " Figaros brbllop ", vals af Arditi) samt ett violinnummer (romans af Svensen) af malaren hr J. Tiren, med ackompagnemmg af fru D. Kind- strand.
Efter supén, som intogs i stora salen, finigo glsterna &amp; nya nöjet att höra s h g af fröknarna Sparrrnan och Sjöcpist, samt ett deklamationsnnmmer sf fru Anna Norstedt.
Det animerade srsmkvlmet slutade omkring 11.
Hvarjehanda i kvinnofrågan.
Lavs B.idas Minnes styrelse hrsr bland andra besliatzt utdela fOljsnde anslag: Till grundplAt för en ny stipendiefond for kvinnor, som studera medicin kr.
4,000.
Till understöd At en arbetsstuga för barn inom Klara församling.
500. at foresthdarinnan for blrvarande sömmerskeförening fröken Anna ByEdfl sAsom understöd för att i Kapenhamn narmare studera organisationen af dervarande sömmerske- förening.
För en undervisningskurs i matlagning vid Stockholms folkskolor.
1,500..
A~bettdugor f t i ~ barfi.
En sorts undervisnings- och besgis- ningsanstalter för barn har under de senare &amp; ren under namn af " arbetsstugor för barn " uppriittats i StockPiolm, Göteborg och Up- sala.
Hufvudsakligen genom anderstod fr8n kars Biertas minne Bafvla redan 7 af dessa i hög grad nyttiga inrlttningar kunnat i hufvudstaden underb&amp;llas.
Hvarje arbetsstuga har sin styrelse; men dessutom bil- dades förra Aret en centralkomit6, hvars ordfabrmde, fru Anna Hierta- Retzius, liufvudsakligast arbetat för planens utförande.
I arbetsstugorna hafva under senaste gret varit inskrifna 403 barn, som der fAtt undervisning 6 tim. i veckan, 2 timmar hvarannm dag för hvarje barn.
De hafva varit utvalda bland de allra fattigaste af folkskolans elever.
Ile hafve förfardigat 7,500 arbeten och förtärt 24,742 inaltider.
Detta a r den materiella sidan och den &amp; r icke ringa, n&amp;r man tanker sig 403 utsvultna, utmesglade barn.
Men den moraliska och uppfostrande betydelsen Or s l l dock af ilnnu större
varde, dA dessa ofta vanvhrdade smh stackare f&amp; se vanlighet, renlig- het, ordning och framför allt f&amp; lara sig att alska arbetet.
För den som narrnare vill göra sig underrattad om saken finnes i bokhandeln för 25 öre tillganglig en liten broschyr med redogörelse för planen i dess helhet.
Arbetsstugorna beböfva naturligtvis allmln- hetens medverkan för att fortfarande kunna utbfva sin gagnande verksamhet.
Fria undervisningskurser för allmogen &amp; ro sedan i fjor anord- nade i Skarstad, ly /, mil norr om Jönköping, af Sofia H. Adlersparre.
Andamfilet med dessa kurser gr att gifva allmogens barn tillfalle att samla och f6rkofra den kunskap de inhämtat i follrskolan.
Undervis- ningen, för hvilken ingen afgift erlagges, ar SA anordnad, att lärjungen f i r deltaga deri en dag i veckan eller flera dagar, en minad eller hela lirotiden.
24 Iarjungar i Aldern 12 till 24 Ar hafva besökt kurserna.
Torsdagar och fredagar, dh undervisning gifvits i rakning och rattskrifning, har skolan varit mest besökt.
Ännu en kvinlig tandläkare.
Tandlakareexamen har blifvit aflagd i Jönköping inför förste stadslakaren dr Engstrand samt tand- lakaren NelzBn af fröken Alma BjSrklund, stipendiat af fru Wilhel- mina, Hiertas understodsfond för kvinliga tandlskare.
Gajva till lararinnornas pensioasförening.
Godsegaren Rob.
Dickson b Firnmerstad liar till pensionsföreningen för lararinnor vid Sveriges högre skolor för kvinlig ungdom skankt 2,000 kr.
Johannis raga Eprka i Stockholm prydes &amp; om det torde vara bekant af milade fönster.
Ett par af glasmhlningarne i hufvudporta- lens Tympanon Iro utförda A fröken Cecilia Boklunds atelier harstades.
Fröken B. har afven under utförande ett större fönster, 45 qv.-fot, bestaldt af enskild person.
Testarne~ts forniulcir.
Ftireni~gen f ör * gift kvinnas eganderdtt har, for att söka förebygga de misstag, som ofta beghs till fbljd af okunnighet om testamentsratten 1Atit utarbeta ett formular innehillande alla nodiga upplysningar for ett lagenligt testamentes uppsättande.
Föraldrar uppmanas att begagna sig af detta praktiska formular, som ar uppsatt af en bland hufvudstadens slrickligaste jurister, (nota- rien 0.
Wallin) och lamnar sQrskilda anvisningar bl.
a. afseende det fall, att migon öaskar gifva sin gifta dotter testamente, med vilkor att den testamenterade egendomen skall tillltdra henne ensaildt och vara frhn mannens förvaltning undantagen.
Afven fastes uppmark- sambet dervid, att ont testamente göres till kvinna i afsigt att hennes varande eller blifvande man icke skall förfoga öfver det testamenterade, bör sarskildt i testamentet bestammas, att hvad som tillfaller henne, skall tillhöra henne enskildt och antingen förvaltas af henne ensam, eller ock af nigon tredje af testator namd person.
Formuliiret ar utgifvet p i Hrr Svanström &amp; C: is förlag och finnes till salu hos alla bok- och pappershandlare till ett pris af 50 öre.
Ur Finsk Kuinnof örenings d~ * sberattelss f ör 1889.
Bland de af Föreningens Atgarder under 1889, som synas oss mest beaktansvarda, anföra vi följande:. '
Anodnaradet af föredrag för cls&amp;&amp;mcde koitnzov ..
Föredragen liafva innehhllit praktiska rid och anvisningar, berörande ilmnen nr det dagliga lifvet.
För Sonamarkolonier fö9, arbetade kvimor arbetas fortfarande och kan företaget anses hafva utfallit ti; k allmlln belhtenhet.
En egen lokal har Foreningen för första g8ngen kunnat skaffa sig, der böcker, tidskrifter och piano stab till dan besökandes förfogande.
En Pöredragstournée i laiadso~teia har föranstaltats i glndam81 att göra allmanheten mera förtrogen med föreningens syften.
Dessa föredrag, afhandlande " Kvinnofrhgm " afhördes med lifligt intresse af talrika &amp; hörare.
I och för diskuterandet af fraigan om: Uividgandet af kvinnans arbetsområden har af Föreningen tillsatts en komité.
Denna utta- lade saisom önskvardt, att en Iamplig person afreste till utlandet för att inhemta klnnedom om olika brancher af sm8industrien samt handt- verk f6r att sedermera i förening med fackman, stbttra i g8ng en kvinlig s. k.
" skolverkstad " i Helsingfors.
bskvardheten af en HandboE i Ko~nmu~alkecns7~ (1: p för kvinnor har likaledes diskuterats och har en jurist p&amp; föreningens uppmaning itagit sig utarbetandet af en dylik.
afven uttalade sig Föreningen for Kvimors inviiljande 8 fattig- vårdsstgr~else~ och ha fva valan vis ni saga^ för stadsfz~llmal~tigtevdet utsandts.
Den af Föreningen redigerade kalendern " EmebioP har afven utgifvits 1889.
Till ett diskussionsmöte, hvars gmne var: " Vore undervisning i matlagning önskvlrd och gagnelig för folkskolms flickor ", voro stadenia folkskollararinnor inbjudna.
Pluraliteten enades om nyttan af en dylik undervisning, hvarför en kornite valdes för att uppgöra förslag rörande basta slttet att f&amp; en dylik till sthnd.
Finska KvinnofOreningens byrh har fortsatt sin verksamhet.
Arbetsgiharnes antal har under air 1889 uppgatt till 897, hvaraf 415 p&amp; tjanarinneafdelningen, de arbetssökandes till 792, deraf 5 ' 86 g.&amp; tj8narinneafdelningen.
Det ar silunda en liflig och mangsidig verksamhet som af den finska föreningen utvecklas.
~ lildliuggarimm.
Fram kr i ke.
Föreningen af » z A I a ~ h n o och (Union des femmes peintres et sculpteurs) i Paris bar beslutat att hos undervisningsministern begtira upprattandet af en sarskild kurs i " Ecolc des Beaux Artsn för mailarinnor och bildhuggsrinnor, sramt arte det, hadranefter m&amp; till8tas kvinliga konstnarer att tafis om " le prix de Rome. "
Vid vlrldsutst~llningen ha 92 kvinnor erhiillit utmtirkelse inom sektionen för de fria konsterna, och guldmedalj tilldelats 4 kvidiga?
konstnarer.
Asien.
Kvinrsoröp.else i Japan.
Stockholm, Iduns Fredagen den 2?
december 1895.
N:r 52 (419) Prenumerationspris pr år: Idun ensam Iduns Modet., fjortondagsuppl.
» » » 5 5 3 3 Byra: Klara södra kyrkog.
: Helene (interns hvita flingor falla redan på den grafkulle, under hvil- ken stoftet af en ädel bortgången af vänfasta händer bäd- dats till den långa hvilan, men hos tacksamma efterlefvande be- varas minnet af hennes lifsgärning, och denna hågkomst utgör helt visst en långt betydelsefullare vård öfver griften än den, som huggen i granit väl smeker ögat, men hvilken tidens tand ej lämnar ohärjad under sitt förstörelsearbete.
Vårt land har på skolans gebit fått namn om sig att hafva verkat banbrytande.
Hvarje landvinning på detta område bör därför, utan att skatta åt egenkärleken, anteck- nas, och de personer, kvinna eller man, som fört saken framåt, äga rätt att blifva ihågkomna af samtiden och eftervärlden.
Det är med dessa grundsatser som ögonmärke vi också nu rista runan öfver en på skolans arbetsfält här nyligen bortgången framstå- ende banbryterska, förestån- darinnan för Nya Svenska Samskolan i Helsingfors, frö- ken Helene Alfthan, som den 14 juli i år afled i Nådendal efter ett långvarigt lidande.
Fröken Helene Alftban, dot- ter till guvernementssekrete- raren och grosshandlaren An- ton Alfthan och hans maka f. Schröder, föddes i Viborg d.
3 februari 1837, den nionde i ordningen af tolf syskon.
Redan från unga år hade frö- ken A.
med hängifvet intresse omfattat lärarinnans mödo- samma och ansvarsfulla kall.
Efter åtnjuten skolundervis- ning vid fruntimmerskolan i Viborg verkade hon som lä- hvarje helgfri Aktiebolag.
Utgifningstid: Träffast säkrast kl. 2 — 3.
(lösn:r endast för kompletteringar,) Annonspris: 35 öre pr nonpareillerad.
För ^Platssökande " o. » Lediga platser » 25 öre för hvarje påbörjadt tiotal stafv.
70 öre pr nonp.-rad ' Alfthan.
rarinna i Uleåborg till år 1864, då hon antog guvernantsplats bl.
a. hos en finsk familj i Varschau samt å det Rothkirchska god- set Stensböle i Borgå socken.
År 1871 återtog hon sin verksam- het i det offentligas tjänst som skollärarinna i Borgå, hvilken be- fattning hon innehade till 1874.
Då privata fruntimmersskolan i Fredrikshamn sist sagda år grundades, utsågs fröken He- lene Alfthan till dess före- ståndarinna.
Under hennes intelligenta ledning utvecklade sig nämnda skola och dess pensionat snart till en af lan- dets förnämsta och mest om- tyckta kvinnobildningsanstal- ter.
Efter en tioårig fruktrik verksamhet å sist nämnda ort öfverflyttade fröken A.
till hufvudstaden, där hon, städse eftersökt, fungerade som lära- rinna vid särskilda skolor bl.
a. vid landets äldsta samskola, den Brobergska, hvilken från detta läseårs ingång flyttat in i eget prydligt hus vid Högbergsgatan.
Då Nya Svenska Samsko- lan härstädes inrättades, mot- tog fröken Helene Alfthan kallelse att bekläda förestån- darinneplatsen vid densamma.
Dennabefattninginnehadehon vid sin nyligen timade död.
Utom en ovanlig skicklig- het som lärarinna och leda- rinna för det uppväxande släk- tet, grundad på en liflig intelli- gens, en själfständig karaktär, ett varmt intresse för de unga och en sällsynt framställnings- förmåga, hade hon under re- sor i utlandet förvärfvat sig en mångsidig språkkunskap samt skärpt sin blick för det
IDUN Ack, Men hvad vi kalla stort är smått däroppe; flöt det från en kärlek, varm och ren, kvinnliga undervisningsväsendets nyare ut- veckling, utan att likväl härvidlag skatta åt de mest ytterligt gående principerna.
A f en- hvar måste erkännas, att hennes undervisning i åskådning och språk var beundransvärd samt a,tt hon i detta af seende utgjort ett mönster för många.
» Sina egna, originella åsikter om huru undervisning bör bedrifvas omsatte hon, » yttrar ett af hnfvudstadens blad vid hennes frånfälle, » på det lyckligaste sätt i praktiken, och hon har genom sin långa of- fentliga verksamhet skapat en metod, som icke med henne går i grafven. » Vaken och följande tidens frågor samt begåfvad med ett lätt flytande föredrag och en liflig fantasi, förstod fröken A.
att intressera sina elever och värdera deras håg för själfstu- dier.
Hennes lifsgärning skall med tack- samhet ihågkommas af alla dem — och de äro ej få — hvilka haft lyckan att under hennes ledning vinna uppfostran och in- hämta kunskaper, grundläggande för all framtid.
Helsingfors i dec.
1 8 9 5.
* Hård seglats.
Vid årsskiftet.
" ^BKörk den brusande floden sväller, mången farkost dess famntag bräckt, seglam vet, att det allvar gäller, men han sköter sitt roder käckt.
Högt väl vågen i vrede skälfver, högre likväl sig himlen hvälfver.
Har den leken förut dock pröfvat, känner böljornas melodi, har dock vilja och muskler öfvat förr vid skarpare ilars skri.
Fick dock förr på den brynta kinden kyssar, hvassa som bett, af vinden.
Hård seglats, då det hven i tågen liksom suckar af kval och nöd; hård seglats, då den vilda vågen het af blod emot stäfven sjöd; hård seglats ibland död och fara var hans lust, var hans lifsvärf bara.
Sköna händer väl kunde vira stundom ock för hans hår en krans.
Kärleksfröjder han djärfdes fira, och en sorglös minut var hans, medan vinden hans panna smekte och som barn med hans lockar lekte.
Men så mörknade det kring runden, och det slet uti tåg och skot.
Stormen vaknade upp ur blunden till förnyadt och ökadt hot.
Tyst blef löjet, och glädjen lyddes, kransen bort frän hans tinning rycktes.
Ja, han kände i grund den leken, stolt han kämpat mot ödets kast.
Juvelerare K. A N D E R S O N 1 Ja.lcorjstorg ' 1 1895 Då glänser ännu där vår handlings droppe Som stjärnan med ett öfvervanskligt sken.
G. W. Bottiger.
Hög som granen och seg som eken, ännu aldrig hans styrka brast.
Ren i seklernas gryning boren, är han ännu så ung som våren.
Dräkt han skiftat och färger äfven, svart som hvit har man honom sett.
Lyste solen i lugn kring stäfven, fjädrar smyckade hans barett.
Sjöng orkanen om nöd och fasor, slets hans mantel därvid till trasor.
Men på vimpeln där ständigt lästes » Mänsklighet » uti gyllne skrift, och så hög ingen bölja restes, att hans farkost den blef till grift.
» Guds försyn » stod i fören ristadt, dylikt valspråk sin kraft ej mistat.
Floden sväller.
En ödslig öcken är det jäsande lifvets älf.
Vägen går genom isigt töcken.
Det vet icke seglarn själf.
Lugn han spejar och tyst som Vidar, håller rodret och order bidar.
Hör, det klingar af unga röster genom bruset likt morgonsång!
Se, det klarnar där bort i öster till ett årsskiftes soluppgång!
Seglam mumlar: » framåt »! » 1 dimman styr han rakt mot den bleka strimman.
* Sylvesterafton.
plagen heter Sylvester, årets sista dag.
Redan sträcker j a g handen för att af- rycka väggalmanackans sista blad.
Den har tjänat ut och skall i morgon ersättas af en ny.
Men j a g hejdar mig.
Hvarför påskynda tiden; går den ej fort n o g?
För visso alltför fort.
D e äro många, som med mig klaga öfver tidens flyktighet.
Detta år har likt sina föregångare svunnit hän som e n ' d r ö m, likt aftonrodnaden efter dess sista dags solnedgång, och då vi vaknade upp, befunno vi oss redan till vår häpnad midt i gryningen af det kommande.
Det var så oändligt mycket, som skulle hunnits med under dess lopp, så litet blef gjordt.
Men nu när j a g står i begrepp att skiljas från det, betraktar j a g i alla händelser det gångna året som en gammal god vän.
Kan- ske har det bringat möda och sorg, men ock mycken glädje och många otalda ljus- glimtar.
Jag vet nu sent omsider hvad j a g i det ägde, och det är endast med bäfvan och stor försagdhet j a g vänder mig m o t dess efterträdare.