Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Genom odling af den inskränkta jordrymden erhölle innehafvaren deraf något bidrag,till sitt underhåll, och undginge, åtminstone till någon del, alt falla fattigvården. till las!/, och, på grund af nu anförde skäl, bar Motionafren fores!-- git, att genom allmän Författning måtte stadgas: ätt afhandlingar, hvarigenom jordegare antingen upplåter plan till backstugors anläggande på sina egor, jemte dermed följande utmål af mindre jordrymd. eller ock då han fastig/.et sig af händer och förbehåller sig rättighet, att få i sin lifstid,, såsom undantag, begagna vissa jordlägenheter, , skola ega bestånd, då sådana af handlingar, i vanlig ordning, vid vederbörlig
Domstol intecknas, på sätt. om af hand - 3 Lag- och Occon, Utsi:, Utlåtande Nio ij.
Ungar rörande nyttjanderätt till jord i allmänhet är föreskrifva.
Län med flere af Ståndets medlemmar förenat sig med Molionairen, har Johan Eric Jan son från "Wermland anmärkt, alt de föreslagne mindre jord-afsöndringarne voro skadlige i Bergslagen, der skogen derigenom allt för mycket skulle medtagas; hvaremot Strindlund åter invändt, att vida skadligare följder skulle" uppstå, om backstugusittare utan ikonsmål måste vräkas, i händelse vilkoren för hans besittningsrätt icke i alio öfverensstämde med 1827 års Kongl.
Förordning o. s. v. 4:o Af Samuel Jönsson från öland, som, efter framställning om de menliga följder, hvartill rättigheten till hemmans klyfvande i dess nu varande skick skall leda, med serskildt afseende på berörde Ö, föreslagit: att, efter föregången clas sification af hemmanen pd Öland, hemmans - klyf ningen icke md utträckas längre än till 1/4 mantal d de sämsta, til 1J8 ä de medelmåttige, sami till högst 1f 1G pd några af serdeles godhet, Dessa motioner hafva Utskotten i öfvervägande tagit, men som Kongl. Maj: t, med uppmärksamhet å de betänkligheter vid Författningens tillämpning, sorn i underdånighet blifvit anmälde, le ra nät
Rikets jordbrukande invånare tillfälle att yttra hvad de kunna finna lämpligt i den Comité, som, enligt Kongl. Maj:ls Nådiga Circulaire till Dess Befallningshafvande den 26 October sistlidet år, skall inom hvarje Län sammanträda, samt det med säkerhet kan antagas^ att de uti förevarande motioner upptagne yrkanden af Comiléerne blifva framställde uti de Utlåtanden, sorn komma att afgifvas, samt således vid pröfning af detta vigtiga ämne blifva föremål för Kongl. Maj:ts Nådiga uppmärksamhet, så anse Utskotten någon närmare granskning af målet vid så beskaffade förhållanden icke böra af Rikets Ständer företagas.
Ehvad nu skulle yttras för eller emot jordens fördelande i större eller mindre lotter, skulle i Utskottens tanka vara utan ändamål, emedan det mäste erkännas, att icke ensamt allmänna rättsgrunder, utan äfven andra omständigheter och serdeles local-forhållanden böra tagas i betraktande, om hvilka senare Motionairerne icke varit i tillfälle att meddela de vidsträcktare upplysningar, hvilka af Comitéerne äro att förvänta.
På grund häraf tillstyrka Utskotten: «sti £«g- och Otcon.
Besk att Rikets Ständer måtte hot Kongl. Maj.t i underdånighet anhålla, att, sedan yttranden inkommit frän de Comitier, hvilka, enligt Kongl. Circulair^t dan October r8 i3, blifvit inom, hvarje Län tillsatte, Kongl, Maj:t täcktet
Idta utarbeta förslag till de ändringar, förklaringar och tillägg i Kongl.
Förordningen den 'c> December som af desse Comitéers afgifne yttranden kunna föranledas, vare sig i hänseende till hela Riket eller till vissa delar deraf samt att Kongl. Maj:t täcktes i Nåder vid nästkommande Riksdag lemna Rikets Ständer del, sd väl a f desse för dag, sorn af Comité erne t yttranden, pä det Rikets Ständer mätte fä tillfälle att dd med förnyadt Utlåtande i detta vigtiga ämne inkomma.
Steekkoltu deli 19 Augusti 18^4* Air HR R. S. Prat. i8»4 f Sami.' ■» 5:t« Häftet STOCKHOLM, hos Loby. Westerberg
Lag- samt Allm. Besv.- och Oecon.- Utshs Utlåtande N:o ig. 1 \ - N:o 18.
Ankom till Exp.-Utsk. den 5 Sept. 1834.
Utlåtande, öfver väckt motion, om tillägg i Kongl.
Kungörelsen den 25 Junii i83o, angående understöd af allmänna medel till utflyttningar, i följd af verkställde laga skiften.
Apelqvist sig förenat, uti afgifvet, samt till Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottet remitteradt memorial yrkat, att, sorn hemmansinnehafvare, hvilka utflyttnings-understöd af allmänna medel tillkommer, i saknad af underrättelse om tiden då understöds-medlen utfalla, nödgas antingen sjelfve efterfråga eller genom ombud vid Landtränteriet underrätta sig när sådant inträffar, hvilket för allmogen faller sig kostsamt och besvärligt, så borde det åligga Konungens Befallningshafvande att årligen genom allmän Kungörelse tillkännagifva, hvilka hemmans-egare äro berättigade till dylikt understöd, samt tiden, då lyftning deraf får ske.
Vid pröfning af detta mål, sorn ansetts tillhöra Utskottens gemensamma handläggning, hafva Utskotten, på de af Motionairen anförda skäl, trott sig böra tillstyrka: att Rikets Ständer måtte hos Kongl,, Maj:t i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Maj:t i Nåder anbefalla Dess Befallningshafvande att, sedan utflyttning s-medlen för Länet äro bestämde, genom allmän Kungörelse, eller på annqt lämpligt sätt, meddela vederbörande hemmansinnehafvare underrättelse om tiden da samma medel, emot belierigt qvitto, i Landtränteriet utbetalas.
Stockholm den 4 September 1834* Bihang till R.
Prot. i834- 7-de Sami. 2 Afd. 6:te Häftet. 1 2 Lag- samt Allm. Besv.- och Oecon.- Utshs Betänkande N:o ip. N:o 19.
Ankom till Exp.-Utsk. den J Octob. 1854.
Betänkande, i anledning af väckt fråga om förklaring och tillägg i Kongl. Förordningen den 20 Januarii 1824?
angående ändring eller utrifning af Vattenverk, som genom uppdämning skada jord eller hindra dess odling.
TL ill Lag-Utskottet har Hedervärda Bonde-Ståndet remitterat ett af johannes Andersson från Calmar Län dit ingifvet memorial, af innehåll: l:o Att stadgandet i 4:de §. af omförmälde Nådiga Förordning,- hvilket tillägger delegare, som icke vill deltaga i kostnaderne för vattenverks ändring eller utrifning, både rättighet och skyldighet att, för sin andel i vattendränkt jord, af öfrige delegare emottaga lösen, eftersom den af mätismän pröfvas värd vara, innan vattnet afledes, i så måtto skall trädt egande-rätten för när, att, om till de egor, föt hvilka lösen skall tagas, äfven räknas redan till äng odlad kärr- eller sidvalls-mark, skulle lätt kunna inträfFa, att hemman eller hemmans-del, hvars äng hufvudsakligen består af så beskaffad mark, genom mistning deraf komme att lida betydlig skada och förlora större delen af sitt värde.
Motionairen, som, vid tillämpning af berörde stadgande, äfven sett .en möjlighet öppnad för den mera bemedlade jordegaren, att, under förebärande af framtida odlingsföretag, emot ett pris, som icke kan ersätta förlusten, åtkomma dess fattigare grannars egor, har önskat afhjelpa Författningens förmenta brist, genom förändring deri, efter följande grunder: dels, ”att med den jord, som i detta fall skulle afstås emot lösen, endast ”förstodes sådan mark, som förut icke varit odlad, eller som i vattendränkt tillstånd icke lemnade jordegaren någon afkastning f och dels, 5,att sökanden , så vida vattendraget vore beläget på sidlåndt3 ställen, som lemnade hemmanet någon afkastning, blefve skyldig, att ej ”mindre lösa dessa delar, än äfven hemmanet eller hem'mans-delen, tili ”hvilken dessa ställen hörde, till ett pris,” svarande emot det värde sådan egendom, jemförd med andra hemman af samma godhet, inom orten rätteligen egde.
Bes v.’ och Oecon.-Utsk:s Betänkande N:o it). 3 2:0
Att, likasom alla jordegarne, jemlikt omförmälde Förordning, äro pligtige att deltaga i kostnaderne för vattenverks inlösande, rifning eller ändring, så borde de äfven alla deltaga i de kostnader, sorn erfordras för uppgräfning af vattendrag till behörigt djup och bredd för vattnets afledande från sjö elley annat samlings ställe, helst en mindre jordegare eljest skulle kunna tvingas att bestå både jorden och de större utgifterne till upprensningen.
Detta mål, hvilket Lag-Utskottet ansett vara af ceconomisk beskaffenhet, och således äfven tillhöra Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottets handläggning, hafva Utskotten i gemensamt öfvervägande tagit, och hvad först beträffar den af Motionairen åsyftade utsträckning af delegares rätt till lösen för vattendränkt mark derhän, att han skulle kunna fordra lösen för bela hemmanet eller heminansdelen, hvartill den hörde, så, enär ändamålet .med beröfde stadgande uppenbarligen är att, med bibehållande af hvars och ens rätt företaga eller uraktlåta de förbättringar, som å hans egendom kunna åstadkommas, sätta den ena grannen ur tillfälle att lägga hinder i vägen för nyttiga odlingar och förbättringar, hvilka de öfrige önska verkställa, men detta ändamål skulle betydligt motverkas genom antagande af den föreslagna förändringen, hvilken öfverlemnade åt en delegares godtycke, att hindra odlings-företaget eller tvinga de öfrige att inlösa ett hemman eller hemmansdel, hvaraf de icke voro i behof, och enär härtill kommer, att sådan lösen icke eger rum x annat fall, än då vattenverk rifves eller ändras för odling och förbättring af egor, i följd hvaraf lösningsrätten icke får begagnas förr än sådant verkligen sker, samt det i detta afseende befarade missbruk således icke bör kunna inträffa, tillstyrka Utskotten, att äfohannes Anderssons i omförmälde måtto gjorda framställning må 'utan afseende lemnäs.
Hvad åter angår yrkandet om bestämmelser, angående fördelning af kostnaderne för vattendrags uppgräfning, så enär de uti detta ämne redan meddelade föreskrifter, del8 uti ifrågavarande Kongl.
Förordning, samt 6 Capitlet 5 §.
Byggninga-Balken, dels uti Kongl.
Förordningen den 20 Februarii 1764, och Kongl. Kungörelsen den 28 December 1822, angående strömmars och sjöars upprensning, lemna tillräcklig ledning för bedömande i hvarje serskildt fall af så beskaffade rättsfrågor, anse Utskotten något ytterligare stadgande icke erfordras, utan tillstyrka, att motionen äfven i denna del må afslås. 4 Lag• samt Allm., Bes v.- och Oecon.-Utsk:s Betänkande N:o ip. Fastän Utskotten således icke kunnat godkänna de af johannes Andersson framställda förslag, hafva Utskotten likväl insett behofvet af en förklaring öfver 4 och 5 §§. uti ifrågavarande Kongl. Förordning.
Det är i 4 §. sista mom. stadgadt, att delegare, som i kostnaden till vattenverks utrifning eller ändring icke vill deltaga, är både berättigad och skyldig att för sin andel i vattendränkt jord af öfrige delegare emottaga lösen, eftersom den, med afseende på jordens värde före vattnets afledande, af mätismän bestämd varder. g:te §. innehåller, att värdet af vattenverk, som utrlfves eller lösas skall, med dess inventarier och tillhörigheter, eller af den del, som genom försämring bortgår, likasom af den jord, hvilken enligt föregående §, bör inlösas, skall, efter noggrann undersökning om verkets beskaffenhet, enligt allmänt gällande grunder för värdering af fastigheter, i penningar mätas och utsättas.
Vid jemförelse af dessa stadganden torde anledning förefinnas till en sådan tydning, att egare till vattendränkt jord ovilkorligen skulle vara pligtig att taga lösen derför i penningar.
Denna tolkning, ehuru skenbart rigtig, öfverensstämma, efc ter Utskottens tanka, likväl icke med andan i Författningen, som velat stadga
Lag för uppkommande rättsförhållanden grannar emellan, då den ene önskar, genom vattens afledning, förbättra egor, och den andre vägrar att deltaga i kosfnaderne derför, men alldeles icke haft för afsigt att åstadkomma någon förändring i 4 Capitlet 9 §.
Jorda-Balken och öfrige Författningar om skattskyldig jords minskning, ej heller att föranleda den af Motionairen förutsatta händelse, att hemman medelst äng-eller annan marks afsöndrande skulle, tillskyndas en oersättlig skada.
Nyssnämnde Lagens rum, jemte dermed sammanhang egande äldre stadgar, innehöllo ovilkorfigt förbud emot söndring och minskning af skattskyldig jord, vid äfventyr att en slik åtgärd skulle vara ogild, och Kongl. Förordningen den 19 December Ig27, om hemmans-klyfning och jor'd-afsöndring, tillåter ic* ke, att jord afskiljes från hemman under andra vilkor, än dels, att sådan jord icke får i rymd öfverstiga en viss qvot af hemmanets hela egoområde, samt att dertill icke får användas odal åker eller äng, dels ock att viss årlig afgäld till stam-hemmanet ålägges den afsöndrade jordalotten.
Med antagande af ofvannämnde tolkning skulle 1824 års
Förordning innefatta ett undantag från dessa allmänna föreskrifter, hvilket så mycket mindre får antagas, som ett dylikt undantag vore oförenligt med begreppet om egande rätt, och i allt fall, äfven om det funnits, enligt allmänna regeln, att äldre Lag måste vika för yngre, upphört att vara gällande, sedan Kongl.
Förordningen den 19 December 1827 utfärdades.
Lag- samt Allm. B t sv.- och Oecon.- Utsk:s Betänkande N:o 20.
Vid sådant förhållande, och då det lätteligen kunde inträffa, att, om lösen endast i penningar skulle gifvas, ett hemman, hvars äng hufvudsakligen utgjordes af vattendränkt mark, skulle tillskyndas betydlig förlust, samt möjligen bringas derhän, att åbo derå icke vore besutten, anse Utskotten en förklaring öfver 4 §. af förevarande Förordning erfordras, hvarigenom bestämmes, att slik lösen alltid bör gifvas i motsvarande jord.
Det kan häremot invändas, att hemmans läge någon gång skulle lägga hinder i vägen för ego-utbyte, men verkan af detta inkast förfaller, örn man besinnar, att den vattendränkta jorden, i dess genom vattnets afledning förbättrade skick, alltid erbjuder tillgång till ifrågavarande ersättning.
På dessa skäl hafva Utskotten ansett sig böra till antagande föreslå följande förklaring:
Sedan, genom 4 §. i Kongl.
Förordningen den 20 ffannar ii 1S24, är vordet stadgadt, att jordegare, sorn icke vill deltaga i kostnaden för vattenverks utrifning eller ändring, skall vara både berättigad och skyldig, att för sin andel i vattendränkt jord emottaga lösen, så har det ansetts nödigt förklara, att sådan lösen eller ersättning bör gifvas i jord, som, efter de för ego-utbyte i allmänhet stadgade grunder, lemnar fullt vederlag för hvad som afträdes; och skall, der belägenheten icke medgifver ego-utbyte, ersättning utsättas till viss andel uti den genom vattnets afledning förbättrade jorden, efter som den, jemförd med samma jord i dess vattendränkta tillstånd, af mätismän varder bestämd.
Stockholm den 26 September 1334- N:o 20.
Ankom till Exp.-Utsk. den 3 Octob. 1834.
Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående det vid sista Riksdag framställde Förslag till en ny Stängsel-Förordning.
Sedan Kongl. Maj:t vid sistförflutne Riksdag, den gi December 1828» jemte Nådig Proposition, till Rikets Ständers pröfning öfverlemnat
För - 6 Lag- somt Allm. Besv.- och Oeccn.- Utstr.s Betänkande N:o 20. slag till ny Stängsel-Förordning, så hafva Rikets Ständer, uti underdånig Skrifvelse den 19 Augusti 1829, andragit, att de, efter öfvervägande af de anmärkningar och yttranden, som, vid föredragning till remiss af den Kongl. Propositione-n, blifvit inom Riks-Stånden framställde, så väl emot de hufvudgrunder, hvarpå Författnings-Förslaget hvilade, sorn emot dess flesta föreskrifter i öfrigt, funnit betänkligt, att vid nämnde Riksdag bifalla de af Kongl. Majtt föreslagne hufvudsakliga förändringar i gällande Lag-stadganden , helst locala förhållanden kunde inträffa, då antingen behofvet af stängsel till ganska stor del skulle kunna minskas, om ej alldeles upphöra, eller stängsel-skyldigheten icke syntes rätfsenligt kunna stadgas, eller ock blefve för vissa jordegare lör mycket betungande 3 och då dertill kom, ej mindre att, genom antagande af en ny, från den förut gällande så väsendtligen afvikande grund för stängsel-skyldighetens fördelning, rubbning skulle komma att ega rum i de, jordegare emellan, redan bestämde förhållanden, än ock ändring i stadganden, som voro af större aihpän omfattning och inverkan på medborgares enskilda oeconomiska ställning, borde med yttersta varsamhet tillvägabringas, samt att det framställda Förslaget icke kunnat blifva tillräckligen kändt af den jordbrukande allmänheten, hvilkens rätt derunder egentligast vöre beroende, ansägo sig Rikets Ständer böra i underdånighet anhålla, att ifrågavarande Lag-Förslags pröfning, och deraf följande antagande eller icke antagande, måtte få hvila till innevarande Riksdag, samt att emedlertid Förslaget, jemte Högsta Domstolens deröfver afgifne Utlåtande, och LagComitéens bifogade motiv till 5 CapitJet Byggninga-Balken i nya Civil-Lag-Förslaget, måtte på allmän bekostnad tryckas,' samt lämpliga antal exemplar deraf till' Länens Hushållnings-Sällskap utdelas, för att genom deras försorg komma allmänheten tillhanda och blifva af den kändt.
Uti Skrifvelse den 22 sistlidne Februarii har Kongl. Majtt i Nåder lillkännagifvit, att Kongl. .
Majtt, med bifall till denna Rikets Ständers underdåniga anhållan, behagat låta på allmän bekostnad till trycket befordra dessa handlingar, samt till hvarje
Län afsända go exemplar deraf, för att till kunniga Landtmän och Stadsboer inom Länen utdelas, hvarjemte, till beredande af ytterligare upplysningar rörande Förslaget 1 alla dess delar, HushållningsSällskapen i Länen och, der sådane ej finnas, Konungens Befallningshafvande, på Nådig Befallning, efter noggrann granskning af samma Förslag, med underdåniga Utlåtanden till Kongl.
Majtt inkommit.
Lag- samt Allm. Besv.- och Oecon.- Utsk:s Betänkande N:o 20.
Vid företagen granskning af de i berörde yttranden emot Förslaget gjorde anmärkningar, har Kongl. Maj:t ansett
Sig till närmare undersökning och öfvervägande böra upptaga sådane bland dem, i afseende hvarpå fråga syntes kunna uppstå, huruvida jemkningar i Förslaget borde ega rum, samt i följd deraf till Rikets Ständers pröfning framställt åtskilliga mer eller mindre väsendtliga förändringar och modificationer deruti.
Denna Nådiga Skrifvelse hafva samtlige Riks-Stånden till Lag* samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskotten öfverlemnat, hvarjemte Utskotten fått emottaga nedan upptagne motioner och i anledning deraf af» gifne yttranden, nemligen Från Vallöf!. Borgare-Ståndet: lto af Herr Friis; Från Hedervärda Bonde-Ståndet: 2:o af Samuel Andersson, från Öland 5 5:0 af Daniel Danielsson, från Örebro Län} 4:0 af cIfons gönsson, från Christianstads Län} 5:0 af Pehr Q onsson, från Öland} 6:0 af B. G. Appelqvist, från Blekinge, och 7:0 af Olof Olsson, från Wermland} i anledning af hvars anförande följan* de Ledamöter sig utlåtit: a) Botvid jonsson, från Östergöthland: b) ffons gönsson, från Christianstads Län} c) Nils Insulin, från Stockholms Län} d) Petter Andersson, från Halland} samt [ e) Gustaf Appelqvist, från Blekinge Län.
Det torde vara öfverflödigt att här serskildt redovisa för de emot Lagförslagets fleste föreskrifter, så väl af Länens Hushålinings-Sällskap och enskilde personer, som inom Vällofl. Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet, vid föredragning till remiss af den Kongl. Propositto-r nen, framställde anmärkningar och väckte motioner, emedan det beror g Lag- samt Allm. Besv.- och Oecort.- Utsk:s Betänkande N:b 20. på utgången af pröfningen utaf de i Förslaget antagne hufvudgrunder, med hvad deremot är vordet anmärkt, huruvida granskning af de serskilde föreskrifterna må erfordras.
Dessa hufvudgrunder, antydde i irsta, 2:dra och 5:te §§. af första Art. äro : ett den som stånga vill, eger dertill vitsord, så vida ego-gränsen är lag• ligen bestämd eller erkänd; att egare af instängd skogs- eller betes-mark, som emot åker, äng eller odlingsbar mark gränsar, skall vara pligtig att i hägnaden deltaga; samt att delning sgrunden bestämmes sålunda, att, der egor af enahanda beskaffenhet, vare sig åker, äng, skog eller betesmark, möta hvarandra, böra delegar"ne å ömse sidor, till hälften hvardera, fullgöra stängsel-skyldigheten, men att deremot, då åker, äng eller, vid Laga skifte, såsom inrösningsjord beräknad, odlingsbar mark möter skogs- eller betes-mark,, bör den senares innehafvare endast till \:del i stängseln deltaga.
De häremot framställde anmärkningar och afgifne yttranden kunna under följande punkter i korthet uppfattas: 1:0
Jemte det nu varande stadgandet om fullkomlig befrielse för utmarks-egare från stängsel-skyldighet emot in-egor af de fleste ansetts obilligt, hafva somliga gillat det nya Förslaget, andra yrkat, att endast inhägnade beteshagar borde deltaga, men öfriga utmarken vara fri, och de öfriga, att utmarks-egare borde emot in-egor hafva lindring i olika förhållanden till £:del, |:del, och äfven efter utmarkens olika beskaffenhet5 2.‘o
I afseende på den så kallade hälften-principens användande såsom delnings-grund, hafva åtskillige Hushållnings-Sällskap, lika med Riksöags-Fullmägtigen Daniel Danielsson, godkänt Förslaget, hvaremot andra anmärkt, att denna delnings-grund skulle blifva orättvist betungande för mindre hemmans-innehafvare, serdeles i händelse vid verkställd delning af jorden, sådane hemman få sina ego-lotter i två eller flere skiften.
För att afhjelpa denna olägenhet, äro flere Förslag till delnings-grund framställde, nemligen: a) Uppskattade ego-beloppet, eller, såsom likartadt dermed, den gamla delnings-grunden: ”gärde den för mer, som för mera ligger;” hvilken mening Lag- samt Allm Bcsv.- och Oecon:-Utsk:s Betänkande N:o 20. g mening Riksdags-Fullmägtigen Per jonsson, uti motion vid innevarande Riksdag biträdt; b) Hemmantalet, det förmedlade uti in-egor, och det oförmedlade uti skog och utmark, hvilken åsigt Riksdags-Fullmägtigen Samuel Andersson, från Östergöthland, uti afgifvet Memorial godkänt; c) Inom By: öretal, aln eller stångtal; d) Då skog och utmark möter in-egor: att utmark bör uppskattas till sex serskilda slag, samt hägnads skyldigheten derefter mätas, o. s. v. Detta allt hafva Utskotten tagit i öfvervägande, och enär vitsord till stängsel, ehuru under olika modificatiöner, i alla äldre Stängsel-Lagar, utgjort en stående grundsats, hvars rättvisa och ändamåls-enlighet icke lärer böra betviflas, anse Utskotten sig, utan vidare ordande derom, kunna tillstyrka dess framgena bibehållande.
Hvad beträffar tillämpningen af denna grundsats vid de händelser, då skog oell betesmark möter in-egor, så enär det måste förutsättas, att boskaps-egaren är lika pligtig att bidraga till fredande af grannens åker och äng, som denne att sätta sina egor och grödor i försvars-tillstånd mot andras kreatur, samt denna skyldighet icke förändras af den omständigheten, huruvida utmarken är instängd eller öppen, anse Utskotten sig ega skäl tillstyrka, att ifrågavarande grundsats måtte på det sätt tillämpas, att egare af skogs- eller betes-mark) som mot åker och äng gränsar, skall vara pligtig e att i hägnaden deltaga., z
Vidkommande åter den föreslagna förändrade delningsgrunden, så ehuru, å ena sidan, medgifvas måste, att den eger bestämdt företräde uti enkelhet och lättfattlighet, så att serskildt biträde för stängsel-delnings upprättande i enlighet dermed icke kunde erfordras, torde, å den andra sidan, böra komma i betraktande att, genom antagande deraf, skulle den mindre hemmansegaren få vidkännas en betydligt ökad, dess förmåga mången gång öfverstigande stängsel-skyldighet; äfvensom de jordegare, hvilka vid verkställdt ego-skifte fått taga af den sämre jorden till större rymd, och de, hvilka erhållit sina egor i flere serskilda lotter, icke allenast komma att vidkännas dessa olägenheter utan äfven den af ökad stängsel-skyldighet.
Prot. 1834. ?-de Sami. 2, Afd, 6:te Häftet. 2 10 Lag- samt Allm.
Besvoch Oecon.-Utshs Betänkande N:o zo.
Vid öfvervägande häraf, och då de uppgifna serskilda förslagen till delningsgrunder icke synas förtjena afseende, anse Utskotten sig böra tillstyrka: att hittills gällande stängscldelningsgnmd må jemväl hädanefter bibehållas.
Sedan Utskotten således ogillat en af de hufvudgrunder, hvarpå det Kongl. Förslaget hvilar, följer deraf, att förslaget i sin helhet jemväl måste af Utskotten ogillas.
Då Utskotten likväl ansett sig böra tillstyrka antagande af den grund för stängsel i gränser emellan utmark och inägor, att egarne deraf å ömse sidor skola i hägnaders upprättande deltaga, uppkommer behofvet af en förklaring i öfverensstämmelse härmed öfver Kongl.
Förordningen angående stängsel-skyldigheten den 9 Februarii 1802, hvars 5 §., deri förordnas, att de förändringar skog och utmark kan undergå icke bör verka till ändring i stängsel skyldigheten, skulle till all kraft och verkan upphöra.