Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utlåtande, N:o 39. boiag, hvilka redan bildat sig eller framdeles, inom den preskriptionstid, Kongl. Maj:t kunde finna lämpligt i nåder bestämma, bildades, lill inbördes försäkring emot den elakartade, smittosamma lungsjukan hos nötkreaturen, om statens deltagande till hälften uti de ersättningar, som för kreaturs nedslagning af sådane bolag meddelades, samt tillika he/nställt, att de för ändamålet erforderlige medel målte, enär detsamma vore af tillfällig beskaffenhet, anvisas alt utgå af det, under åttonde hufvudtiteln befintliga, anslag lil! farsoters och smittosamma sjukdomars botande; men emot Utskottens tillstyrkande, såvidt detsamma innefattade yttrande om en preskriptionstid, inom hvilken bolag af förenämnde beskaffenhet borde bilda sig, för att komma i åtnjutande af den föreslagna ersättningen, Herr Grefve Mörner, med hvilken flera af Utskottens ledamöter instämt, reserverat sig, under yttrande af den åsigt, att, med uteslutande af meningen om berörde preskriptionstid, Utskotten bordt tillstyrka Rikets Ständer, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, alt Kongl. Maj:t täcktes intill dess såefane bolag hunnit komma lill stånd, i nåder fortfarande vidtaga de åtgärder, till förekommande af ifrågavarande sjukdoms spridande, som omständigheterna kunde påkalla; så har, vid Betänkandets föredragning hos Riks—stånden, enligt till Utskotten ankomne protokolls-utdrag, Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, Högvördige Preste- samt Vrällofl.
Borgare-stånden bifallit Betänkandet, det förstnämnda Ståndet likväl med det tillägg, som innefattades i Herr Grefve MörnerS reservation; hvaremot Hedervärda Bonde-slåndet detsamma återremitterat.
Till slöd för återremissen har blifvit hufvudsakligen vttradt, att det syntes både orättvist och obilligt, att endast de, som sins emellan bildat bolag för ifrågavarande ändamål, skulle få åtnjuta den föreslagna ersättningen, dels derföre, att många inom en ort kunde finnas, hvilka voro villiga att ingå i dylika bolag, samt äfven bemödade sig att sådane åvägabringa, utan att likväl deruti lyckas, och dels derföre, att den ene medborgaren syntes hafva lika rätt, som den andra, till åtnjulande af en sådan ersättning, som vore i fråga; att, i anseende dertill, staten, som vore att anse såsom ett enda stort bolag, borde gifva ersättning åt alla, som genom omförmälde sjukdom tillskyndades förlust, och detta desto hellre, som derigenom skulle förekommas, hvad som eljest vore aft befara, att nemligen den, hvars krealur sjuknade, hölte förhållandet hemligt, försålde kreaturen, och derigenom bidroge att kringsprida smittan, hvarigenom större skada och förlust skulle uppkomma, än hvartill beloppet af den ersättning skulle kunna uppgå, som af staten kunde komma att lemnäs; <3 Stats- samt Allm.
Utlåtande, N:o 39. lemnäs; samt att på många ställen inom riket försök till bildande af bolag utaf förenämnde beskaffenhet blifvit verkställda, utan att sådana försök på mera än få ställen lyckats.
Utskotten hafva tagit i öfvervägande hvad sålunda förekommit; men som bildandet af bolag för ofvanberörde ändamål synes Utskotten vara desto mera maktpåliggande, som delegarne deruti, då de sjelfva få vidkännas hälften af ersättningsbeloppet, måste finna med sin fördel öfverensstämmande, att smittan hastigt upptäckes och att de åtgärder skyndsamt vidtagas, sorn till dess hämmande eller vidare spridande kunna vara af nöden, samt den i Utskottens Betänkande förekommande tillstyrkan, om en preskriptionstid, inom hvilken de bolag, som af ^ersättningen borde komma i åtnjutande, skulle hafva bildat sig, synes innefatta en mäktig drifkraft till befordrande af bolagens stiftande inom korlare tid, än som skulle blifva fallet, derest en obestämd tid dertill medgåfves, hafva Utskotten, enär tillika tvänne Riks-stånd godkänt Betänkandet, funnit sig icke böra frångå sitt deruti afgifna yttrande.
Reservationer anmäldes af Herr Grefve Mörner, Carl Göran, som åberopade sin vid det återremitterade betänkandet fogade reservation, samt af Riksdagsfullmäktige!!
David Andérsson från Hallands län.
IM. till R.
1850 $■ 1851. 4 Sami. 3 Afd. 11 Haft. STOCKHOLM.
Östluhd &
Bsnuaa, 485i.
Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi- Utskottens Utlåtande, N:o 40. 1 N:o 40.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 9 Aug. 1851, kl. 12 midd.
Utlåtande, i anledning af väckt förslag, om inrättande af en paket-fart emellan Sverige och vissa utrikes hande/s-p/atser.
Från Höglofliga Ridderskapet och Adeln har till Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet blifvit remitterad en af Herr Olivecrona, August, väckt motion, deruti blifvit anförd t, att ehuru Sverige egde ett för handeln särdeles passande läge, så vore likväl dess industri och handel inskränkt, i förhållande lill andra länder, och knappt mera än en af landets modernäringar kunde anses stå inom konkurrensens område på den stora verldsmarknaden.
Landets handtverks- och fabriks-idkare alsåge hufvudsakligen endast den inhemska förbrukningen, och nästan ingenting gjordes, för att uppsöka nya konsumenter och bereda afsättning på utländska orter af de alster och produkter, som kunde inom landet åstadkommas.
För att vinna en sådan afsättning, och på det att derigenom näringarne må förkofras, har motionären ansett en bestämd och regulier kommunikation med utrikes handelsplatser vara ett kraftigt medel.
Redan hade man inom Sverige haft tillfälle se, huru, genom lättade kommunikationer, både industri, handel och rörelse inom landet tilltagit; men af alla länder visade Förenta Staterna bäst fördelen af nya kommunikationers inrättande samt deras utsträckning, så vidt möjligt, till de större verldsmarknaderna.
Der hade, genom större och mindre kanaler, transportleder blifvit beredde för de voluminösa delarne af åkerbrukets produkter, på samma gång som genom seglande paketBih. till It.
Prot. 1850—1851, 4 Sami.
S Afd. 12 Haft. 1 2 Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens Utlåtande, N:o 40.' fartyg vägar öppnats för afsättning åt flera andra länder, hvarigenom det inre transportsystemet erhållit en utsträckning öfver håfven.
Utan en sådan paketfart hade spekulationsandan ej fritt kunnat utveckla sig, köpmannen icke på förhand kunnat beräkna behofven på andra sidan håfven, och ej varit i tillfälle att i rättar) tid föra sina varor till torgs eller få kunskap om nya ämnen för spekulationens verksamhet.
Med afseende således å de fördelar, som en lifligare och bestämd kommunikation med utrikes handelsplatser, skulle för landet medföra, har motionären påyrkat att tjenliga åtgärder från Rikets Ständers sida måtte vidtagas, för åstadkommande af en regulier paketfart emellan Sverige och de förnämsta vid Atlantiska oceanen och Medelhafvet belägna handelsplatser, af hvilka motionären ansett först böra ifrågakomma Newyork, St.
Barthelemy, Rio Janeiro och Alexandria, hvarefter paketfarter kunde inrättas på Söderhafvet och till Batavia genom den kanal, som komme att gräfvas öfver Panama-näset: och borde vid organiserandet af omförmälde paketfart, iakttagas följande hufvudgrunder: att byggandet, utrustande, befraktning af paketfartygen, m. m., öfverlemnades till sådana enskilda bolag, som kunde bilda sig för att utföra och i verket sätta berörde paketfart antingen för en linea serskildt eller för alla samfäldt; att staten åtminstone under tio år gåfve ett årligt bidrag för hvarje paket-fartyg, beräknadt för de första 3 åren till 8,000 Rdr och för de sednare till 6,000 Rdr årligen ; alt fartygen i fredstid bemannades med flottans personal och fördes af dess befäl, samt att fartygen så inrättades, att de i krig kunde bära ett någorlunda effektivt artilleri; anseende motionären följande antal pakeifartyg för ändamålet erfordras, nemligen 6 st:n till hvardera Städerna Newyork, St.
Barthelemy och Alexandria, samt 4 stycken till Rio Janeiro.
Ofvanberörde motion, hvilken Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet ansett sig böra behandla gemensamt med Stats-Utskottet, hafva Utskotten tagit i öfvervägande; och ehuru Utskotten icke vilja förneka, att inrättandet af en så beskaffad paketfart, som motionären föreslagit, skulle kunna i flera hänseenden bidraga till en ökad kommunikation med de platser, för hvilka paketfarten kunde afses, och till afsättningen af åtskilliga inhemska produkter och slöjdealster, hafva Utskotten dock i det outredda skick, hvaruti fia I gan sig tor närvarande befinner både i afseende på beräkningen af de varuqvantiteter, sorn för en eller annan af de föreslagna paketlinierna kunde finnas att utskeppa, och beträffande allmänhetens benägenhet att inlåta sig i sådana företag, som de ifrågasatta, ansett sig icke Slats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens Utlåtande, N:o 40. 3 böra understödja motionärens omförmälde förslag.
Så beskaffade företag, som de, hvarom motionären väckt fråga, tro
Utskotten böra ankomma på den enskilda omtankan och spekulationen.
Handeln, liksom industrien, böra ega sin fria naturliga gång och bör icke medelst serskilda understöd eller konstlade medel ledas i en annan riktning, än den, sorn af förhållandena sjelfmant framkallas, ty vinsten för samhället och den enskilde motsvarar 1 annat fall icke de uppoffringar, som i sådant hänseende kunna göras.
Dessutom torde här i betraktande böra tagas, att skeppsfarten på utrikes adägsnare orter i de sednare åren betydligt tilltagit, och att lägenheter för afsändandet af varor på sådana orter vanligen icke saknas, samt alt det understöd, som frän statens sida skulle gifvas den ene skeppsredaren kunde inverka menligt för den andre, hvilken enahanda fördelar icke skulle tillgodokomma.
Med afseende å dessa skäl, och då Utskotten befara att få eller kanske ingen skeppsredare skulle finnäs villig att, mot det jemförelsevis ringa understöd, som af motionären föreslagits, förbinda sig att låta sina fartyg afgå vissa tider till bestämda orter, utan att kunna med säkerhet påräkna någon betydligare fraktförtjenst, men Kongl. Majit, derest något bolag skulle bilda sig för att bringa den ifrågasatta paketfarten i verket, icke på Handels- och Sjöfarts-fonden saknar tillgångar att, om Kongl. Majit så skulle pröfva skäligt, derutaf till företagets utförande lemna understöd, få Utskotten vördsamt hemställa, att, motionen ej må föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd.
4 Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens Utlåtande, N:o 41.
Ank. till Exp.-Utsk. den 9 Aug. 1851, kl. 12 m.
Utlåtandej i anledning af väckta frågor om lindring i rust- ock roterings-besväret j dess utgörande medelst vakans-afgiftj m. m.
I omförmälde frågor hafva inom hedervärda Bondeståndet blifvit väckta, samt till Stats-Utsottet remitterade, följande motioner, menligen: l:o af Riksdagsfnllmäktigen A. IV.
Uhr från Örebro län, som, med afseende å de dryga kostnader, som rusthållarne vid Lifregementets Hussarkorps skulle få vidkännas för bekostandet af ryttarnes beväring och beklädnad, äfvensom för remonteringen, föreslagit, att de rustande vid samma korps måtte emot en årlig afgift af 40
Rdr banko befrias från så väl remonterings-skyldigheten, som underhållet och uppsättningen af beväringsoch beklädnads persedlarne, och att om detta förslag ej skulle finnas lämpligt, ”något annat mera ändamålsenligt för denna skattejemkning måtte af behörigt Utskott uppgöras.” 2:o af Riksdagsfullmäktigen Anders Medin från Kronobergs län, hvilken framställt följande förslag, nemligen: att nuvarande Infanteri-indelningen inom Småländska provinsen och de flera, som med denna blifvit lika eller hårdare roterade, måtte upphäfvas, och en ny indelning verkställas efter förmedlade hemmantalet med mantal till hvarje soldat-rote, likväl på det ä tt, att icke allenast alla sedan första indelningen tillkomna förmedlingar blefve beräkna - Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens Utlåtande, N-o 4i. 5 de, utan äfven hvar och en, som innehade oförmedladt hemman, efterlåtes att före den sålunda föreslagna nya indelningen söka förmedling efter gällande stadgar, och tillgodoberäkna sig en sådan, i laga ordning tillkommen, förmedling; eller ock att, derest Svenska Arméen icke skulle anses tåla den minkning i numerären, som genom verkställighet af den föreslagna åtgärden kunde blifva en följd, Småländska provinsen med de Heres roterings-skyldighet ändock måtte nedsättas, efter hvad i nästföregående punkt blifvit föreslaget, på det sätt, att hvarje indeld rote, som med beräkning af redan tillkommen förmedling och af dem, som inom viss, för sådant ändamål bestämd tid, hädanefter åginge, skulle komma att utgöras af mindre än 2| hemman, måtte tillerkännas en motsvarande ersättning för öfverroteringen, att utgå af allmanna medel, efter hvarje läns markegång; men att, för den händelse nyssnämnde alternativ skulle förkastas, rotehållare ne åtminstone måtte befrias från annan eller större tunga af roteringen, än som, genom de upprättade knekte-kontrakterna blifvit bestämd, och att således sedan hvarje rote lemnat boställe af föreskrifven storlek, samt till soldatens allöning och beklädnad erlagt 25 daler kopparmynt eller 11 Rdr 5 sk. 4 rst. banko, den öfriga kostnaden för roteringens upprätthållande skulle blifva godtgjord af allmänna medel, hvarigenom rotehållarnes onus blefve lika med hvad enligt knekte-kontrakten borde dem åligga. 3:o af Riksdagsfullmäktigen Per Nilsson från Christianstads län, hvilken, under åberopande af nödvändigheten att förminska kostnaden för Arméen, så att icke landets krafter uttömdes under freden och lemnade detsamma försvagadt och modlöst vid ett infallande krig, föreslagit,
att indelda arméen och båtsmans-hållet måtte nedsättas till hälften och två rust- eller rotehåll sammanslås till ett, hvilket ansetts kunna verkställas på följande sätt, nemligen: att, sedan det blifvit bestämt hvilka två rust- eller rotehåll borde till ett förenas, de ryttare, soldater eller båtsmän, som anmälde sig till afsked, icke måtte sådant förvägras, så vida tillräckligt antal inom hvarje Sqvadron eller Kompani funnes villige att i tjensten qvarblifva; alt, om frivillig afgång ej beredde tillräcklig indragning, det måtte lemnäs rust- och rotehållare öppet att sjelfve med karl öfverenskomma om vilkoret! för afgåendet; dock skulle vid kavalleriet ovilkorligen den ene rusthållshästen indragas; att den i tjenst qvarvarande karlen erhölle en lämplig förhöjning i dess lön. under vilkor att viss andel deraf insattes i Sparbank för att vid hans afgång uttagas af honom 6 Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens Utlåtande, N:o 4i. eller hans arfvingar, oell att, vid karls antagande, vilkor derom infördes uti det kontrakt, som med honom upprättades; samt att, ärlig vakans-afgift skulle erläggas, af rusthåll med 50 Rdr och af rotehåll med 20 Rdr riksgälds, till engvid hvarje regemente eller korps inrättad så kallad öfningsoch undervisningsfond, hvilken skulle stå under befälets samt rust- och rotehållares ombuds gemensamma tillsyn, och användas till den indelda stammens öfning samt till belöningar för utmärkt uppförande; förmodande motionären att, genom en sådan förändring, ej blott jordbrukande klassens bördor något skulle minskas, utan äfven fördelaktigare vilkor, fullständigare bildning och en lugnare ålderdom beredas deri indelde soldaten, samt att den qvarvarande indelda stammen ändock borde vara tillräcklig, såsom stam för det beväringsmanskap, som utskrefves till fälttjenst; hvarjemte motionären antvdt, att en dylik förmiskning uti indelda arméens numerär skulle erbjuda tillfälle att betydligt förminska det högre befälet, förbättra det lägre befälets vilkor, och afhjelpa de brister och missförhållanden, som så mycket öfverklagades. 4:o af Riksdagsfullmäktige» Nils Andersson från Christianstads län, sorn af anförde orsaker föreslagit, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att, derest Kongl. Majit skulle anse lämpligt och nyttigt, att kronan på passevolans öfvertoge anskaffandet och bekostandet af indelda kavalleriets hästar samt ryttarnes beklädnads-, bevärings-, remtygs och utrednings-persedlar äfvensom sadel-mundering och stallpersedlar,
m. m., proposition derom måtte till rusthällarne göras, samt konlrakter med dem enskildt upprättas på högst
Tio års tid, serskildt för hästanskaffning och serskildt för persedel-anskaffning; samt att de, som icke derpå till en början inginge, måtte hafva sig öppet att sedermera inträda, likväl sä, att tiden för kontrakten inom samma regemente, vid samma tid upphörde; äfvensom att det sedermera skulle af Rikets Ständer och Kongl. Majit bero, om och huru länge kontrakten kunde derefter få förnyas.
För behandling af ofvannämnde motioner, har Stats-Utskottet sammanträdt med Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet; och hafva Utskotten funnit de framställde förslagen hufvudsakligen åsyfta:
Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens Utlåtande, N:o 41. 7 l:o en förminskning af indelda arméen och båtsmanshållet, antingen genom rusthålls eller rotars sammanläggande eller genom indragning, af nist- och rotehåll, mot erläggande af vakans-afgift, som borde till de effektive rust- och rotehållen utdelas; samt 2:o befrielse för rusthållare att remontera samt bekosta ryttarens beklädnad, beväring och utredning, äfvensom sadelmundering, emot erläggande af en viss passevolansafgift.
Hvad den förra frågan beträffar, få Utskotten, med åberopande af de uti deras betänkande N:o 27 andragne skäl, på grund hvaraf Utskotten då afstyrkt väckta förslag om båtsmanhållets indragning, för öfrigt anföra, att enär det nuvarande antalet indelde båtsmän icke är större, än som erfordras för utgörande af stam och ledare för det beväringsmanskap, som är afsedt för flottans bemanning, någon förminskning i detta antal icke lärer böra ega rum; att med det indelda infanteriet enahanda förhållande, med hänseende till landtbeväringen torde få antagas vara för handen, och att hvad indelda kavalleriet vid kommer, den omständighet sig företer, att, utom det att de om hästvakans-spannemåls erläggande, kontrakter fortfara vid Lif-regementet slutade 500 nummer och vid Smålands Kavalleri för samma nummer-antal till och med år 1871 samt v id Östgötha och Westgötha Kavalleri för ett tusen nummer vid hvartdera till och med 1870, Kongl, Maj:t under den B Februari 1811, i betraktande af Kavalleriets ringa styrka, i förhållande till de öfriga vapnen, förklarat sig icke kunna bifalla af Rikets Ständer då gjord framställning om Smålands hussar-regementes afsittande.
På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, samt enär vid förvärfvandet af ett hemman de detsamma åliggande onera tagas i beräkning för bestämmandet af dess värde, och nuvarande rust- och rote-hållare icke kunna, vid jemförelse med andre hemmansegare, anses ega någon laglig rätt att på andra medborgares bekostnad, befrias ifrån elier njuta minskning i de utskylder eller den afgäld, som af ålder deras hemman ålegat, få Utskotten hemställa, att de i sådan syftning väckta förslag må förfalla.
Hvad sedermera vidkommer frågan om rättighet för rusthållarne att, mot erläggande af en viss passevolans-afgift, njuta befrielse från remontering samt bekostandet af beklädnad, beväring, utredning och sadelmundering; så torde Utskotten böra upplysa, att, 8 Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens Utlåtande, N:o 41. sedan med anledning af Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 22 Februari 1845, Kongl. Ma:t, genom nådigt Bref den 3:e nästpåföljde Mars, anbefallt
Krigs-kollegium att låta rusthållarne vid de till kavalleriet indelda beridna och afsutna regementen och korpser, utom Jemtlands Hästjägare-korps och Bohus Läns regementes södra bataljon, med hvilka serskilda förhållanden egde rum, höras, huruvida de önskade att, till vinnande af den åsyftade lindringen i rustnings-besväret under krig, ingå gemensamma öfverenskom melser, upprättade serskildt för samtlige rusthållarne vid de beridna regementerna och korpserria och serskildt för rusthållarne vid de afsutne, att efter den andel, som belöpte på hvart rusthåll, icke allenast ersätta alla förluster i afseende på hästar och persedlar, som under krigstjenstgöring kunde inträffa för de i öfverenskommelse!! deltagande rusthållen, utan ock under tiden ansvara för persedlarnes underhåll; så har vid de för sådant ändamål hällne sammanträden, endast ett ringa antal rusthållare ingått på den nådiga propositionen om tillvägabringande af ifrågavarande öfverenskommelse i mera allmän och vidsträckt riktning; att då, till följd häraf, Kongl.
Majit funnit frågan om dylika öfverenskommelser böra tills vidare förfalla, men Kongl. Maj:t likväl, genom nådigt Bref den 6 Mars 1846, täcktes förständiga Krigs-kollegium att ånyo gå i författning derom, att rusthållarne blefve hörde, huruvida de voro benägne att regements- eller corps-vis ingå föreningar för omförmälde ändamål, detta förslag, lika litet som det förra, blifvit af rusthållarne, vid för ändamålet utlyste sammanträden, med ett allmännare bifall emottaget; att då Kongl. Maj:t deruppå ansett äfven detta förslag böra förfalla; Kongl. Maj:t dock, med afseende å förloppet vid de sammanträden, som blifvit hällne med de rustande vid 2:dra Lif-grenadier-regementet och Westgötha regemente, förklarat, att, derest rusthållarne vid dessa regementen träffade öfverenskommelse att enhälligt för någotdera regementet antaga det till dem sist framställda förslaget, Kongl. Majit ville frågan derom ånyo till nådig pröfning företaga; samt att derefter och sedan de rustande vid Westgötha regemente vid 1846 års general-mönstring, anmält sin önskan att, emot en viss årlig afgift, befrias från deras åliggande att anskaffa och underhålla regementets beklädnad och beväring, Kongl. Majit under den 16
Mars 1847 förklarat, det vara rusthållarne öppet lemnadt att, genom en Kommitté, låta uppgöra förslag till den årliga afgift, emot hvars erläggande till kronan, rusthållarne önskade vinna befrielse från åliggandet att anskaffa och underhålla regementets beklädnad och beväring; men att vid de sammanträden, som för sådant afseende med rusthållarne egt runi, desse stannat i olika tankar och beslut, angående den afgift, som, för vinnande af den åsyftade för - Stais- saint Allmänna Besvärs- och Ekonomi- Utskottens Utlåtande, N:o 42. 9 förändringen borde af dem erläggas; och att, som det af största delen af dem erbjudne beloppet af 7 till 8 Rdr för hvarje nummer, icke motsvarade den verkliga kostnaden för ifrågavarande persedlars anskaffning och underhåll, derest detta skulle af kronan öfvertagas, Kongl.
Majit i nåder förklarat, att frågan borde förfalla och att således med beklädnadssättet äfvensom med beväringens underhåll vid regementet, derefter skulle tillgå, som dittills.
Vid dessa sålunda upplysta förhållanden, samt enär någon anledning icke är till antagande deraf, att förnyade framställningar i detta ämne nu skulle af rusthållarne med större endrägt och beredvillighet omfattas, och det dessutom står rusthållarne öppet, att, derest de sins emellan kunna öfverenskomma om sättet för remonteringens utgörande efter förändrade grunder eller om anskaffandet och underhållandet af beväring och beklädnad på gemensam bekostnad, hos Kongl.
Majit i underdånighet göra de framställningar, hvartill de kunna finna sig ega fog, anse Utskotten förevarande fråga ej böra till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 9 Aug. 1851, lil. 12 inidd.
Ut!ätandej i anledning af väckt fråga om förhöjning i tegan för kungsskjuts^ m. m.
Uti en af Riksdagsfullmäktigen Johan Johansson från Orebro län väckt, till Statsutskottet remitterad, motion, hvilken Stats-Utskottet gemensamt med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet till behandling förehaft, har, jemte en framställning om uppkomsten af kungs-skjutsen och de förändringar, som legan derför, tid efter annan, undergått, blifvit föreslaget, att alla, som å landet hemman ega eller bruka; skola, utan undantag, Bih. till II.
Brot. 1850—51. 4 Sami. 2 Afd. 12 Haft. 2 10 Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens Utlåtande, N:o 43. •vid Konungens och den Kongl, familjens resor, dä sådant påkallades, utgöra skjuts efter förmedladt mantal, samt att för dylik skjuts lega måtte erläggas lika med hvad nu vore eller framdeles kunde varda bestämdt för gästgifveri-skjuts å hvarje serskild ort.
Vid besvarandet af denna motion, få Utskotten erinra, att Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets utlåtande N:o 121, deruti Utskottet, bland annat, med anledning af väckta förslag, om förhöjning i legan för kungs- och kronoskjuts, tillstyrkt, att densamma måtte ökas till 20 sk.