Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Deremot har det, med hänseende till den tid, som för fartygens byggande måste erfordras, synts Rikets Ständer, som skulle hela den för flottans nybyggnad afsedda summa svårligen kunna vara före nästa riksdag oundgängligen behöflig, i följd hvaraf och i betraktande af de många andra angelägna behof, för hvilka anslag vid innevarande riksmöte påkallats, Rikets Ständer ansett någon nedsättning i det äskade anslagsbeloppet utan olägenhet kunna ega rum; och hafva Rikets Ständer alltså till ny sjökrigsmateriels anskaffande dels å Riks-staten låtit uppföra nuvarande anslag till flottans nybyggnad till oföråndradt belopp, 162,000 R:dr, dels ock såsom extra anslag för år 1867 anvisat en summa af 818,000 R:dr, att från Riksgålds-kontoret utgå och tillika med öfriga för ändamålet beräknade tillgångar på anslaget för flottans nybyggnad öfverföras för att samfäldt med detta redovisas. 10:o.
Med föranledande af Rikets Ständers vid 1840 och 1841 årens riksdag hos E. K.
Majit anmälda önskan om införande vid båtsmanshållet af ett för såväl det allmänna som de rustnings- och roteringsskyldige mera fördelaktigt och äfven i öfrigt lämpligare beklådnadssått, ån det hittills följda, har sedermera denna angelägenhet efter föregången utredning af dermed gemenskap egande förhållanden samt rust- och rothållarnes hörande blifvit, i öfverensstämmelse med flertalets bland dessa åsigter, genom Kongl. Förordningen den 22 December 1848 sålunda ordnad, att, på deri stadgade vilkor, anskaffningen och underhållet af båtsmånnens beklädnad, med undantag af deras kappsäckar och s. k. småpersedlar, eller skjortor, strumpor och skor, öfvertagits af Kronan, samt detta beklådnadssått derefter småningom vunnit det erkännande hos de rustnings- och roteringsskyldige, att numera af hela båtsmanshållet återstå endast några få nummer, som icke derpå ingått; hvarefter, uti underdånig skrifvelse den 31 Oktober 1863 angående reglering af utgifterna under Riks-statens Femte Hufvudtitel, Rikets sednast församlade Ständer anhöllo, att E. K. Majit måtte täckas vidtaga nödiga åtgärder, hvarigenom rust- och rotehållarne vid båtsmanshållet kunde på enahanda grunder, som uti ofvanberörda nådiga förordning angående båtsmansbeklådnaden finnas antagna, befrias från skyldigheten att anskaffa och underhålla kappsäcken och de s. k. småpersedlarne; och sedan en för utredningen af denna fråga särskildt tillsatt komité i ämnet afgifvit förslag, deröfver Förvaltningen af Sjöärendena inkommit med infordradt underdånigt utlåtande, har E. K.
Majit uti särskild nådig Skrifvelse den 21 December nåstlidet år till Rikets Ständer öfverlemnat bemålda komités förslag, deri komitéen tillstyrkt den ifrågasatta förändringen på grunder, som finnas uti berörda nådiga Skrifvelse omförmålda.
Jemte tillkånnagifvande att komitéens förslag, såsom fördelaktigt för såväl Staten som de rustnings- och roteringsskyldige samt båtsmännen, af E. K.
Majit till hufvudsaklig del gillades, har E. K.
Majit tillika meddelat, att E. K.
Majit ville Expeditions- Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 68. 7 i nåder bifalla Rikets Stånders underdåniga framställning om rust- och rotehållarnes vid båtmanshållet befriande från anskaffningen och underhållet af båtsmånnens kappsäckar och småpersedlar, derest rust- och rotehållarne allt framgent kontant erlägga, enligt den af komitéen föreslagna beräkningsgrund, i fredstid en ersättning, motsvarande fyra femtedelar af kostnaden för de persedlar, från hvilkas utgörande in natura rusthållen och rotarne sålunda frikallas, men i krigstid full ersättning derför, samt Rikets Stander för åndamålet med 50,000 R:dr från och med år 1867 tillöka det å Femte Hufvudtiteln uppförda förslagsanslag till båtsmånnens beklädnad och tillika för bestridande af kostnaderna för de ifrågavarande persedlarnes första uppsättning på Riksgålds-kontoret anvisa ett kreditiv å 100,000 R:dr, att i mån af behof anlitas, emot det att hvad derå uttagits under de tvånne nästföljande åren, 1868 och 1869, från omförmålda förslagsanslag Riksgålds-kontoret godtgöres.
Vid granskning af det nu framlagda förslaget till åvägabringande af den utaf Rikets Ständer begårda öfverflyttningen på Kronan af bestyret med anskaffning och underhåll af båtsmånnens kappsäckar och s. k. småpersedlar, hafva Rikets Ständer icke funnit något att vid de föreslagna grunderna för denna öfverflyttning erinra; men då det synts Rikets Ständer sannolikt att, äfven om uppgörandet af erforderliga kontrakter med samtlige rust- och rotehållare vid båtsmanshållet i afseende å denna fråga skulle under innevarande år medhinnas, så stor tillgång å persedlar likväl icke bör redan under år 1867 vara erforderlig, att för deras första uppsättning särskildt anslag skulle erfordras, hafva Rikets Ständer, som ej funnit skål att bevilja det utaf E. K.
Majit i sådant hänseende begårda kreditiv, på det sått bifallit E. K.
Majits förevarande nådiga framställning, att det å Femte Hufvudtiteln uppförda förslagsanslag till båtsmånnens beklädnad från och med år 1867 ökas med 50,000 R:dr eller till högst 138,200 R:dr.
För Slaudeln. 11:0.
Det under denna rubrik på Hufvudtiteln förekommande anslag blef vid sistlidna riksdag å Riks-staten uppfördt med en summa af 362,900 R:dr, utgörande det belopp, hvartill inkomsten af båk- och lotsmedel i samma stat beräknades, eller 350,000 R:dr, med tillägg af dels 12,440 R:dr, vederlag för Förvaltningens af Sjö ärendena andel i uppbörden vid Landsorts fyrbåk, och dels 460 R:dr indelta räntor.
Uti samma anslag har E. K.
Majit nu äskat förhöjning med 153,560 Ridr, motsvarande ej mindre den af E. K.
Majit beräknade tillökningen i Statsverkets inkomst af båk- och lotsmedel, 150,000 Ridr, ån ock förhöjd beräkning i Förvaltningens af Sjöärendena andel i uppbörden vid Landsorts fyr, 3,560 Ridr; hvarjemte E. K.
Majit begärt, att de på nyssnämnda statsinkomst utöfver beräknade beloppet uppkommande öfverskott fortfarande få såsom hittills för de med ifrågavarande anslag afsedda behof användas.
I fråga om lots- och fyrinråttningens behof af det ifrågastållda anslagsbeloppet hafva Rikets Ständer inhemtat, att inrättningens årliga aflönings- och underhållsstater upptaga vida högre belopp, ån den nu i Riks-staten uppförda summa, samt att E. K. Majit, som, jemlikt nådiga Bref den 16 Juli och 8 November 1864, 8 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 68. för uppförande eller förändring af fyrar å Måseskär, Grimskär, Borgholm, Ispeudd och vid Ystad samt till inköp af ett fyrfartyg att förläggas å Utgrunden, anvisat den för inrättningen då disponibla tillgång af öfver 300,000 R:dr, under sistnämnda dag jemväl godkänt uppgjorda förslag till nedannåmnda arbeten, att utföras i den mån tillgångar dertill kunna beredas, nemligen: en fyr på Wäderöbod,, tvånne fyrar å Hållö, fyrfartyg för Dämman i Calmarsund och för Svinbådarne i Öresund, en fyr å Hammeskår, hamnfyrar vid Marstrand och Carlskrona, ändring af Nossö och Landsorts fyrar samt en 1'yr å Tylö.
Då således för lots- och fyrinråttningens underhåll och utveckling vida högre anlag, ån det nuvarande, visat sig vara erforderligt, samt Rikets Ständer vid beräkningen af Statsverkets inkomster uppfört båk- och lotsmedel till en summa af 600,000 R:dr, hafva Rikets Ständer funnit sig böra, på sått hittills iakttagits, såsom tillgång för Lotsverket under instundande statregleringsperiod, enligt hvad hosföljande tabell öfver Hufvudtiteln, Litt. A, närmare utvisar, uppföra: a) inflytande båk- och lotsmedel, beräknade till .
R:dr 600,000: — b) vederlag för Förvaltningens af Sjöärendena andel i uppbörden vid Landsorts fyrbåk „ 16,000: — c) indelta räntor „ 460: — tillsammans R:dr 616,460:
— I följd häraf hafva Rikets
Ständer för lots- och fyrinråttningen med dertill hörande personal anvisat det sålunda beräknade beloppet, tillhopa 616,460 R:dr, att, på sått hittills skett, såsom reservationsanslag å Riks-staten upptagas, äfvensom medgifvit, att de öfverskott, som å Statsverkets, under titel »båk- och lotsmedel» beräknade inkomster, kunna uppstå, jemväl må för lots- och fyrinråttningen få användas; men med afseende derå, att inkomsten af båk- och lotsmedel möjligen icke kommer att uppgå till det af Rikets Ständer beräknade beloppet, hafva Rikets Ständer härvid fästat det förbehåll, att andra inkomster, ån de nu afsedda, icke må för lotsoch fyrinråttningen användas. 12:o.
Då emellertid, i jemförelse med de betydliga summor, som numera för lots- och fyrinråttningens hehof anvisas, den för samma ändamål afsedda andel i afgiften vid Landsorts fyrbåk icke år af någon särdeles betydenhet, har det synts Rikets Ständer skäligen kunna ifrågasättas, huruvida ett sådant bidrag fortfarande bör till lotsverket ingå, helst, såvidt Rikets Ständer varit i tillfälle inhemta, ifrågavarande uppbörd grundar sig på ett undantagsstadgande, hvarigenom fartyg, som passera Landsort, åro förpligtigade att, utom vanliga båk- och fyrafgifter, jemväl erlägga s. k. lastpenningar.
Sistnämnda afgift, hvilken uppkom redan på 1600-talet, då denna fyrbåk af enskild person anlades, var afsedd att motsvara kostnaden för fyrens underhåll, och har sedermera, med någon förändring i beloppen, alltjemt utgått, äfven sedan fyren år 1840 genom köp öfvergått till Kronan.
Utaf uppbördssumman åro två tredjedelar för lotsverkets behof anvisade åt Förvaltningen af Sjöärendena och återstående tredjedelen ingår i tulluppbörden.
I anseende härtill och då Rikets Ständer, som icke varit i tillfälle att verkställa den fullständiga utredning af frågan, som för dess hufvudsakliga bedömande vore erforderlig, likväl funnit önskvårdt, att den särskilda uppbörden vid Landsort kunde till lättnad för sjöfarten upphöra, hafva Rikets Ständer ansett sig böra i underdånighet anhålla, det E. K.
Maj:t, efter det ärendet blifvit behörigen utredt, ville taga i nådigt öfvervägande, huruvida den särskilda uppbörden vid Landsorts fyrbåk bör fortfarande bibehållas. 13:o. Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 68. 9 13:o.
I afseende å öfriga under denna Hufvudtitel uppförda anslag, deri föråndring icke ifrågakommit, hafva dessa anslag blifvit uppförda till enahanda belopp, som vid sistlidna riksdag bestämdes; dock att, för jemnande af Hufvudtitelns slutsumma, förslagsanslaget till skrifmaterialier och expenser m. ni. för Sjöförsvarsdepartementets Kansli-expedition blifvit minskadt med 11 R:dr, hvarigenom
Hufvudtitelns samtliga ordinarie anslag komma att uppgå till en summa af 3,940,400 R:dr.
Uti högstberörda nådiga Proposition, angående Statsverkets tillstånd och behof, har E. K. Maj:t, under åberopande af hvad i Statsråds-protokollet för den 13 Okfober nåstlidet år finnes anfördt, med afseende å de för sjöförsvaret erforderliga särskilda eller extra anslag gjort följande framställningar: 14:o.
Till ersättande af förskottsvis anvisade medel till anskaffning af tio stycken 9-tums jernkanoner med projektiler samt en sådan kanons förseende med bakladdnings-mekanism och prof skjutning af densamma har E. K.
Maj:t åskat ett belopp af tillhopa 94,200 Kalr.
I afseende å detta anslagsbelopp inhemtas af Statsråds-protokollet, hurusom, med afseende på angelågenheten att snart och inom landet kunna erhålla nödig bestyckning för de under byggnad varande nya tornfartygen och enär, genom en något större beställning at dylika kanoner, ån detta behof fordrade, kundo vinnas en nedsättning af icke mindre ån 25 procent i anskaffningskostnaden, E. K. Maj:t föranlåtits att under den 28 Februari sistlidet år i nåder uppdraga åt Förvaltningen af Sjöärendena att med egaren af Finspongs styckebruk uppgöra kontrakt om leverans af 10 kanoner af 9 Svenska decimaltums kaliber till det af honom för sådant fall erbjudna nedsatta pris af 7,500
K:dr för hvarje samt att den till 75,000
R:dr belöpande kostnaden för denna beställning tills vidare förskottsvis af de för krigsfartygs byggande afsedda medel bestrida, samt att E. K. Maj:t sedermera, i saknad af annan tillgång, nödgats på nämnda fond jemväl anvisa kostnaderna för dels föråndring af en nyssberörda beställning tillhörande kanon för anbringande derå af bakladdningsmekanism och samma kanons profning samt dels anskaffning af nödiga projektiler för hela den ifrågavarande kanonbestållningen med tillhopa R:dr 19,200: — så att, om härtill lades den redan uppgifna kostnaden för kanonernas anskaffning „ 75,000: — summan af de sålunda från fonden för krigsfartygs nybyggnad förskottsvis bestridda utgifter uppginge till „ 94,200: — Varande de på omförmålda sått anskaffade 9-tums-kanonerna afsedda att, tillsvidare och intilldess kanoner af svårare kaliber kunde inom landet tillverkas, utgöra bestyckning på de nya tornfartygen, hvarefter, sedan kanonerna för dessa fartyg icke vidare behöfdes, de skulle blifva särdeles användbara för sjöfåstningarne, hvilka i allt fall måste, i den mån de hunne tidsenligt förändras, förses med kraftigare bestyckning ån som nu å dem funnes.
Rikets Ständer, som, enligt hvad af punkten 9:o hår ofvan närmare inhemtas, vid bestämmandet af anslaget till fonden för krigsfartygs nybyggnad, såsom tillgång beräknat omförmålda förskjutna belopp, hafva såsom ersättning för detsamma å Riksgålds-kontoret anvisat äskade 94,200
R:dr, att till anslaget för krigsfartygs nybyggnad ingå. 15:o.
Då uti flottans förråd finnes ett större antal slåtborrade kanoner af svår, för få år tillbaka ännu fullt godkänd kaliber och för öfrigt i godt skick, hvilka, ehuru ej numera för sitt ändamål användbara, likväl kunna genom uppreffling blifva Bih. till 11.
Prot. 1865 & 1866. 10 Sami. 1 Afd. 7 Haft. 2 10 Expeditions-Utskotteta Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 68. till krigsbruk dugliga, har E. K. Maj:t, sedan en maskin för uppreffling blifvit från England anskaffad samt förberedande åtgärder för anställande af skjutförsök med upprefflade kanoner vidtagna, för dylika försök med sådana kanoner hos Rikets Ständer begärt anvisande för år 1867 af ett belopp af 22,500 R:dr; hvarförutan E. K. Maj:t till andra nödiga artilleriförsök likaledes för år 1867 äskat ett belopp af 30,000 R:dr; varande detta sednare belopp hufvudsakligen afsedt för prof- och språngskjutning med en på försök förfärdigad jernkanon af 12-tums kaliber, sedan, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 30 sistlidne December, inhemsk tillverkning af kanoner utaf nämnda kaliber kommit till stånd.
Enär resultaterna af de undersökningar, för hvilka E. K. Maj:t sålunda äskat anslag, böra för vårt sjöförsvar blifva af synnerlig vigt, hafva Rikets Ständer visserligen icke tvekat att tillstyrka anvisandet af medel till bestridande af de dermed förenade kostnader; men då det synts Rikets Ständer uppenbart, att de särskilda frågor, hvilkas lösning angifvits vara med de föreslagna skjutförsöken åsyftade, i flera hänseenden sammanfalla ej mindre med hvarandra, ån äfven med de frågor, för hvilkas utredande på enahanda våg Rikets Ständer i deras underdåniga skrifvelse angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Fjerde Hufvudtitel beviljat anslag, hafva Rikets Ständer ock antagit, att, derest de särskilda skjutförsöken för arméen och flottan blefve gemensamt anställda, denna anordning skulle, utan att motverka uppnåendet af de afsedda ändamålen, bereda möjlighet till någon minskning i de beräknade utgifterna; och hafva Rikets Ständer, på grund deraf, på det sått bifallit E. K.
Maj:ts ifrågavarande nådiga framställningar, att för anställande af de deri omförmålda skjutförsök till E. K.
Maj:ts disposition på Riksgålds-kontoret anvisas en sammanräknad summa af 45,000
R:dr, att under år 1867 utgå. 16:o.
För försöks anställande med s. k. under vattensminor har E. K. Maj:t för år 1867 äskat ett belopp af 10,000 R:dr; och hafva Rikets Ständer bifallit E. K. Majzts ifrågavarande nådiga framställning. 17:o.
Jemte det Rikets Ständer vid sistlidna rikdag, för fortsatt tillämpning under innevarande statsregleringsperiod af den vid 1859 och 1860 årens riksdag uppgjorda och då godkända stat för pensionering af flottans embets- och tjenstemän samt betjente, dels beviljade och på Riksgålds-kontoret anvisade det för denna pensionering erforderliga kreditiv, 90,000
R:dr för trenne år, med direktionen öfver Amiralitets-krigsmanskassan lemnad rättighet att, till fullgörande af den pensionering enligt 1838 års reglemente, hvartill kassans egna tillgångar ej lemnade utväg, och till de nya pensionerna, å kreditivet under hvarje års lopp lyfta hvad för omförmålda ändamål funnes behöfligt, under förbehåll deremot att af följande årets kreditiv icke något finge reqvireras, innan styrkt blifvit i hvad mån föregående årets kreditiv till pensioneringen åtgått, dock att hvad under ett år af kreditivet icke för ändamålet erfordrades finge under följande året användas, dels ock medgåfvo, att anslaget å Femte Hufvudtiteln till flottans reservstat finge i viss mån i och för samma pensionering användas, anhöllo Rikets Ståndei-, i underdånig skrifvelse af den 31 Oktober 1863, med anmälan om detta beslut, det E. K. Maj:t, efter hörande af Amiralitets-krigsmanskassans delegare, måtte vidtaga de åtgärder, som kunde vai-a erforderliga för att bringa grunderna för pensioneringen af flottans stater och korpser till enhet och öfverensstämmelse med de för Statens öfiåga embets- och tjenstemannakorpser gällande, samt för Rikets näst sammanträdande Ständer framlägga fullständigt förslag till slutligt ordnande af berörda pensionering.
Enär från Rikets Ständers sida en likartad begäran blifvit till E. K. Maj:t framställd med hänseende till arméens pensionering, i anledning hvaraf dess krigs - Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
11 befäl varit samman kall ad t och rörande åmnet afgifvit underdånigt förslag, hvilket blifvit Rikets Stånder förelagdt, samt de för flottans embets- och tjenstemän för närvarande gällande pensioneringsgrunder stöde med de hittills vid arméen följda i närmaste likhet, hade, enligt hvad Statsråds-protokollet gifver vid handen, E. K. Maj:t, vid underdånig föredragning af detta ärende, ansett det för den af Rikets
Ständer åsyftade lösning af frågan om tillvågabringande af enahanda pensioneringsgrunder för alla Statens embets- och tjenstemän vara tjenligare, att Rikets Ständers beslut öfver omförmålda, från arméens målsmän utgångna, förslag afvaktades, då deraf kunde hemtas ledning vid frågans behandling hos Amiralitetsstaterna, ån att derförinnan från dessa framkalla ett förslag i åmnet, som kunde förväntas, utan en sådan ledning, blifva af beskaffenhet att icke föra till det mål, som afsågs; och hade, under sådana omständigheter, föreskrift om
Amiralitetsstaternas hörande i frågan icke blifvit gifven, dertill ett annat skål dessutom förefunnes uti de våsendtliga förändringar i organisationerna af flottans personal, hvilka dels redan vore beslutade och dels förestode, samt äfven måste komma att inverka på pensioneringen.
Då således det begärda pensioneringsförslaget nu icke kunnat för Rikets Ständer framläggas och i hvarje fall en lösning af pensionsfrågan i den vidsträckta omfattning, Rikets Ständer åsyftat, icke kunde så snart emotses, att derigenom de för pensioneringen af flottans embets- och tjenstemän hittills anvisade tillgångar skulle under den närmaste framstiden blifva öfverflödiga, har E. K.
Maj:t jemte meddelande, att det för samma pensionerings upprätthållande å Riksgålds-kontoret beviljade kreditiv blifvit anlitadt år 1863 med 15,840 R:dr 24 öre och år 1864 med 28,164 R:dr 69 öre samt nåstlidet år ansåges komma att till hela sitt belopp, 30,000 R:dr, erfordras, nu föreslagit, att Rikets Ständer, för att fortfarande ej mindre sätta Amiralitets-krigsmanskassan i stånd att till flottans pensionsberåttigade embetsoch tjenstemän, som söka afsked, genast utgifva pensioner enligt de för kassan nu gällande pensioneringsgrunder, ån ock bereda tillfälle till de dem tillförsäkrade fyllnadspensioners utbetalande, för år 1867 på Riksgålds-kontoret anvisa ett kreditiv af 30,000 R:dr, med direktionen öfver förenåmnda kassa lemnad rättighet att å berörda kreditiv under loppet af samma år lyfta hvad för omförmålda behof funnes behöfligt, sedan styrkt blifvit i hvad män det för innevarande statsregleringsperiod beviljade kreditiv för pensioneringen åtgått, dock att hvad under samma period icke för ändamålet erfordrats, må för 1867 års pensionering i mån af behof användas, äfvensom att Rikets Ständer måtte medgifva, att för berörda pensionering finge fortfarande användas det å Femte
Sedermera har uti skrifvelse den 30 Januari innevarande år Statsrådet och Chefen för Sjöförsvars-departementet, på nådig befallning, meddelat hurusom direktionen öfver Amiralitets-krigsmanskassan uti särskilda skrifvelser anmält, dels mot slutet af nåstlidet år att, då pensioneringen till embets- och tjenstemän vid E. K. Maj:ts Flotta de sednare åren ökats, det ville synas, som skulle det för berörda pensionering hittills beviljade kreditiv å 30,000 R:dr böra för den instundande statsregleringen höjas med minst 10,000
R:dr, dels under den 26 i ofvannämnda månad att behofvet af pensioneringstillgångarnes ökande redan under innevarande år verkligen intrådt, enär tre namngifne pensionssökande, för hvilkas pensionerande, enligt gjord beräkning, skulle erfordras ett sammanråknadt belopp af 7,408 R:dr, icke kunnat, i saknad af tillgång derför, till’ afsked anmälas.
I betraktande af hvad sålunda förekommit, och då, på sätt under punkten 3:o hår ofvan år vordet bestämdt, aflöningsanslaget för flottans reservstat skall från 12 Fxpeditions-Utskotlets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 68. nuvarande beloppet, 50,000 Ridr, nedsättas till den summa, som enligt meddelade upplysningar erfordras till aflönande af de på denna stat ännu qvarstående officerare, eller 18,151 Ridr, samt i följd häraf ifrågavarande kreditiv torde böra ytterligare förhöjas med ett mot berörda nedsättning svarande belopp, eller i jemnt tal 32,000 R:dr, hafva Rikets Ständer för fortsatt tillämpning under år 1867 af den förut uppgjorda och godkända staten för pensionering af flottans embets- och tjenstemän samt betjente dels beviljat och på Riksgålds-kontoret anvisat ett för denna pensionering erforderligt kreditiv af 72,000 Rull-, dels bifallit hvad E. K.
Majit behagat föreslå beträffande direktionens för Amiralitets-krigsmanskassan rättighet att lyfta detta kreditiv under iakttagande likväl af dervid stadgadt förbehåll i afseende å reqvisitionerna af dessa medel. 18:o.
För upprätthållande af den flottans gemenskap förunnade förbättrade pensionering äfven för år 1867 har E. K.
Majit derjemte äskat ett kreditiv å Riksgäldskontoret till lika belopp med det nu för samma ändamål afsedda eller 40,000 Ridr, med direktionen öfver Amiralitets-krigsmanskassan lemnad rättighet att å berörda kreditiv under loppet af nämnda år lyfta hvad för omförmålda ändamål finnes vara behöfligt, sedan styrkt blifvit i hvad mån det för innevarande statsregleringsperiod beviljade kreditiv för pensioneringen åtgått, dock att hvad under samma period icke för ändamålet erfordrats, finge för 1867 års pensionering i mån af behof användas; Och hafva Rikets Ständer till ifrågavarande ändamål för år 1867 anvisat ett kreditiv af 40,000 Ridr, att från Riksgålds-kontoret utgå på det sått och under de vilkor, E. K.
Majit föreslagit. 19io.
Slutligen hafva vid behandlingen af anslagen under Femte Hufvudtiteln hos Rikets Ständer blifvit väckta särskilda förslag, dels att ett anslag af 100,000 Ridr måtte anvisas till uppförande af en fyrbyggnad med lentille-apparat af lista ordningen på Svenska Högarnes håkland, tillhörande Stockholms skärgård; dels att vid det s. k.
Fahludds-refvet utanför Stockviks lots-station, der under loppet af åtta år icke mindre ån 34 fartyg strandat, måtte uppföras en s. k. ledfyr och invid denna anbringas en större ringklocka till seglares varning under mist och sjömörker; och dels att Rikets Ständer måtte för en fyranlåggning vid (Visby anvisa en summa af 35,000 Ridr såsom förslagsanslag samt hos E. K.
Majit anhålla om vidtagande af de åtgärder, som för företagets skyndsamma utförande blifva erforderliga.
Då hvad sålunda blifvit anfördt angående behofvet af fyrar å ofvannämnda ställen, vål synes förtjena uppmärksamhet, men förslagen hvarken i afseende på deras ändamålsenlighet eller i fråga om kostnaderna blifvit af vederbörande granskade, hafva Rikets Ständer ansett sig förhindrade att nu bevilja anslag för dessa fyranlåggningar.
I anseende till sakens vigt hafva dock Rikets Ständer funnit sig böra hos E. K.