Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
AssistanceContoirets indragning eller skiljande från alt sammanhang med Staten eller RiksgäldsContoirets nu varande förhållanden^ Hvad frågan om General AssistanceContoirets indragning angar; så vill StatsUtskottet derom afgifva serskildt utlåtande, i sammanhang med de ärender, som till RiksgäldsWerket hora*, men i anseende till NummerLotteriet, får StatsUtskottet sig, mi yttra. Wid 1769 och 1770 årens Riksdag förehade Riksens Ständer under öfvervägande det af Kongl. Majit till Riksens Ständers SecreteUtskott i nåder öfverlemnade mål, angående inrättning af ett Genuesiskt Lotteri härstädes, som en Genuesare hade érbudit sig att vilja besörja, antingen for Kongl. Majus och Kronans räkning, emot en viss procent af Lotteriets behållna årliga afkastning, eller ock för egen räkning, emot privilegii erhållande derå på 12 år för en afgift till Kongl. Majit och Kronan af 50,000 R:d Specie, hvilket förra alternativ, jemte antagandet af anbudet om inrättningen, StatsContoiret i underdånighet tillstyrkt, så vida tillgång kunde utfinnas till en dervid tilläfventyrs nödig blifvande Fond af några Tunnor Guld: och tillstyrkte Riksens Ständer uti underdånig Skrifvelse af den 30 Januarii 1770 antagandet äf berörde anbud i så måtto, att Lotteriet måtte blifva inxättadt och dnlvet för Kongl. Maj:t och Kronans räk - StatsUtskottets Betänkanden* 62? hing, emot viss procent till Genuesaren af den behållne inkomsten för hans upgift af inrättningen och tillhandagåendb vid dess verkställighet uti allt hvad sorn dervid af honom kunde fordras, samt att Kongl. Maj:t täcktes till
DireäeUrer vid berörde Kotteri utse och förordna någre af Dess Embetsman.— Den Fond, hvarom Kongl. StatsContoiret uti dess afgifne underdåniga Betänkande erinrat såsom nödig att kunna tillgå i det oförmodade fall, att Kotteriet i början skulle ufc slå till Kronans förlust, ansågo ock Riksens Ständer vara nödvändig, att för en sådan händelse hafva i beredskap, emedan de utfallande vinsters prompta betalning eljest skulle studsa och Kotteriets credit för framtiden dermed allt för mycket försvagas, om icke aldeles förloras; Men Riksens Ständer förestälde sig dock, att örn en sådan händelse emot förmodan, skulle inträffa, torde dock en Tunna Guld dervid göra tillfyllest; Och emedan den för någon tid torde kunna afsättas eller reserveras af de In- och Utrh kes Kånemédlen, Om hvars Uptagande Kongl. Maj-.t, efter Riksens Ständers derom gjorde underdåniga tillstyrkande, i Nåder torde låta besörja; Ty funno Riksens Ständer Sig bora i underdånighet föreslå denna utväg, med det vilkor, att hvad af sagde en Tunna Guld skulle tilläf.
Ven t yrs komma att till Kotteriutbetalningen an.
Vändas, borde af den sedermera inflytande
Kon teri-inkomsten åter ersättas, så snart det ske klim de, och af hvilken inkomst eljest ifrån första början borde samlas
Och ständigt oförryckt hållåsen så stor sutntnä, söm afsågs blifva tillräcklig till fyllande af den brist, hvilken möjligen kunde af - 6 a 8 StatsTJtsiottets Betänkandehi jer någon Lotteri-dragning existera uti dess vUm ne tillgång till de förefallande betalningarnes godtgörande—•
I öfrigt funno Riksens Ständer bäst, att till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemna allt hvad till verkställandet af denne Lotteri-Inrättning kunde blifva nödigt till Kronans förmån, och deribland äfven det vilkor af lindrigaste procent, hvarom med förrbernälde Ge. nuesare kunde öfverenskommas; äfvensom ock, att med samma Lotteris begynnelse skulle anstå till 177 G då det för Trollhätte Slussverks Lotterilnteressenter utfärdade privilegium uphörde.
J anledning af hvad Riksens Ständer sålun. da i underdånighet hemstält, utfärdade Kongl, Maj:t härom under den 16 April 1771 Dess Allmänna Nådiga Kungörelse, deruti Kongl. Majit i Nåder täcktes anföra:
Att som hos Kongl. Majit i Nådigt öfvervägande kommit, huruledes det så kallade Genuesiska eller NummerLottexiet då redan i de flesta Riken och Stater i Europa blifvit infördt och sådant dels i anseende till den inkomst det allmänna deraf kunde hafva, och hvarigenom stora och gagnelig» Inrättningar utan Statens belastande på flere ställen skedt, dels ock i anseende till de fördelar, sorn detta Lotteris serskildta beskaffenhet framför alla andia, af hvad art de vara måtte, skulle medföra for dem, som kunde finna sig hugade, att deruti försöka sin lycka, m. m., så hade i betragtände häraf, Kongl. Majit uppå Riksens Ständers underdåniga tillstyrkande, i Nåder varit omtänkt, huru ett slikt Lotteri äfven här i Riket måtte, varda inrättadt och för Kronans egen räkning drifvet oå ett sådant satt, att icke alle - StatsUtskottets "Betanhandm. 629 nast Kongl. M'aj:t trogne Undersåtare, så val som de af främmande Nationer, hvilka uti detta Lotteri ville deltaga, måtte dervid finna all möjlig förmån och den fullkomligaste säkerhet, utan ock al} den inkomst, som deraf kunde falla, måtte Kongl. Majit och Riket utan afdrag tillflyta;— Och sedan, till detta Lotteris inrättande och deras säkerhet, som deruti ville deltaga, Riksens Ständer utsett en viss och tillräcklig Fond, hvilken af Lotteriets inkomst väl skulle ökas, men aldrig minskas; så hade Kongl. Majit till samma Lotteris styrsel förordnat en Direction af infödde Svenske Embetsman, om hvilkas kunskap och kännedom uti allt hvad dertill hörde Kongl.
Majit gjort sig underrättad, och till hvilkas trohet och nit för Kongl. Majus och Kronans fördel, Kongl.
Majit hade ett fullt förtroende Jemte Instruktion för
Direklionen, blef jemväl utfärdad en af Kongl. Majit i Nåder faststäld serskild plan för detta Lotteri till hvar och en Lottagares efterrättelse och säkerhet.
Uti 6:te punåen af ofvan högstberörde Nådiga Kungörelse stadgades, att sedan första dragningen for sig gått, borde Lotteriet dragas en gång i hvarje månad, eller oftare, om Direktionen så fann beqvämligt och för Inrättningen nyttigt.
Denna Inrättning lärer likväl icke så hastigt kunnat bringas i det skick, att den kunde till Allmänhetens deltagande öpnas, ty första
Dragningen skedde ej förr än den 20 Februarii 1773.—
Under första året elier 1773 skedde endast 12 och under åren 1774 och 1775, tretton Dragningar hvardera året; men ifrån och med år 1776 lärer det funnitB för Inrättningen nyt - (*3* StatsUtskottets Betänkanden. tigt, att öka Dragningarne, ty alltsedan och intill närvarande tid, har detta Lotteri dragits hvar jldje vecka eller sjutton gånger om året.
Om å ena sidan StatsUtskottet hvarken bort eller kunnat misskänna det ändamål till Statens förman, som Konungen och Riksens Ständer med inrättandet af Nummerlotteriet åsyftat; har det deremot å andra sidan icke kunnat undfalla StåtsUtskottets uprnärksamhet de skadliga följder och det mepljga inflytande, denna Inrättning i senare tider haft icke allenast på en stor del af Nationens sedlighet, utan äfven på den ringare
Rolkplassens och månge andre personers enskildta oeconomie.'
Frfarenheten har med flerfaldiga texempel visat, att denna Irättning, utan eget förvållande, delat med magna andra menskliga företag det missödet, att under sin fortfarande tillvarelse genom missbrnk urarta från en i sin början åsyftad nyttig och välmenande till en omsider högst skadlig och fördärflig anstalt, som ej blott retat den enskildta vinningslystnaden att derpå våga den sista skarfven af sina tillgångar, Utan ofta under den lofvande utsigten af en lätt vinst, alstrat af sig lättja och syslolöshet hos den arbetande Classen, samt dymedelst förorsakat mångens hela olycka och undergång.
Genom NummerLotteriets indragning skulle väl StatsWerket förlora en i Stat påräknad årlig inkomst af Go,ooo R:d, äfvensom den eilagde ReviJlningen af Winster, hvilken de sista fyin åren npgått till en sammanräknad Summa af 13.576
Rut 25 sk. 6 r, eller per medium, något ofver 8000
Rtd om året skulle uphöra, likasom hvad i betalning för Lotteriets cordes - StalsZTtskottets Betänkanden, pondence lill PostCassan influtit; men SfatsTJtskottets Ledamöter i allmänhet hafva trott, att den minskning i StatsWerkets hittills beräknade intrader, sorn genom Lotteriets uphörande kunde upkomma, skulle desto häldre ersättas af Na. tionen, som en så allmänt öfverklagad orsak till sedlighetens fördärf skulle genom denne indragning undanrödjas, StatsUtskottet har för öfrigt inhämtat, att detta Werk under loppet af åren 1813, 1814 och 1815 haft en vinst på dragningarne af tillsammans 310,543 R:d 5 sk. 3 rst. men att deremot 1816 års dragningar utfallit med en förlust af 79,815 R:d 35 sk. 7 rst samt att vinsten ifrån 4817 års början till den 24 September utgjort endast 13,123 R:d 25 sk. 6 rst.
Wid sistnämnde dag eller den 24 sistlidne September ägde NummerLqtteriet följande tillgångar, nemligen; Uti RiksgäldsContoiret förräntade å 5 procent 78,000. —■ —- Fordran hos Kongl. Hofstall- och CassernByggnadsDirec-, tionen 20,000. ■—■ — Dito hos Helsingborgs HamnbyggnadsDireftion - M,99o. — —*
Dito hos Finska StrörmensningsDireftion ... - 13,700. —■ —< Dito hos åtskiHige Colleäeu rer 21863. 40. 6.
Contant i LotteriCassan - 3,595. 37- 7- Duo i WexelBanken stående 10,529. 38. 4- Contant i RiksgäldsContoiret 523. 5. 4. 63 a StatsUtsfiottets Betänkanden, Behållning af BrudgåfveFon den 12,135. 34. 7. Samt värdet för Lotteriets
Hus efter dess inköpspris - - 10,722. 10. 8.
Summa 167,060.19.— Deremot Werket ägde följande skulder, nemligen:
Colleäeurers öfverlefvererin gar 372- 31. 9.
Lån i BancoDiscontWerket - - 15,000. — — Lån af Brud gåfveFonden - - '4,500,. —> Dito af Stockholms BrandförsäkringsCor. toir - - 3,220. —— Innestående Centonal af Löner . . 85. 35. 6.
Dito Bevillning af Winster - - - 8,644. 19. 5. " .39)732. 28. 8» Återstående Behållning 137,337. 38. 4- Men då fordringarne hos Hof-Stall- och CassernByggnädsDiredtionen, Helsingborgs hamnbyggnadsDireftion samt hos Finska StrömrensningsDireftionen, tillsammans 48,690 R:d äro af den beskaffenhet, att de torde gå till afskrifning, utgör den; säkra Fonden 88,647, R:d 38 sk. 4 rst., utom hvad sorn vidare kan hafva vunnits eller inflyta genom dragningar innan Werket skulle uphöra; Och hvilken summa altså vore att påräkna för de utgifter som, oaktadt StatsUtshottets Betänhanden.
633 Werkets upplösning kunna finnas böra till svidare fortfara till Löners bestridande för Werkets Tjenstemän och betjening, somför närvarande uppgå, inberäknadt Diredtionens Ordförandes och 3tne Ledamöters Arfvoden, till 10,766 R;d 32 sk.
Banco årligen.
Ledamöter hafva gemensamt önskat att denna Inrättning kunde upphöra såsom livarken ledande till allmänt eller enskildt bästa; Men i afseende på den inkomst, som Staten deraf påräknat och, såsom ofvanberördt är, •vanligen haft,' samt svårigheten, att desse Statsintrader i närvarande tid umbära eller ä annat sätt åstadkommma, hafva skiljaktigemeningar hos Utskottet blifvit yttrade och äfven ledt dertill att, vid verkstäld votering, 2tne
Stånd stannat mot hvarandra i olika beslut om det tillstyrkande, som i detta ämne borde till Riksens Hög lofl.
Då altsa Utskottet, likmätigt 38 § i Riksdagsordningen åligger, att bägge Meningarne, såsom alternativer, Riksens Höglofl.
Ständers bepröfvande underställa, får Utskottet anmäla, att 2tne Stånd ansett sig böra tillstyrka, det Nummer-Lotteriet uphäfves saint den derutaf nu påräknade inkomsten ersättes genom allmänna Bevillningens tillökande; Men deremot de andre 2tne Stånden förklarat sig för den meningen att Nummer-Lotteriet må bibehållas. StatsUtskottet afväntar Riksens Höglofl.
Ständers yttrande om hvilketdera af desse Alternativer antages; Och skall Utskottet i den händelse det första bifalles, uti derefter afgifvande Utlåtande vidare föreslå huru i sådant 634 SiatsUtskottets Betänkande!!. fall med Werkets uphörande och Embets- samt Tjenstemännens aflönande med flere omständigheter mä böra förhållas.
En Eedamots yttrade sersldlta tanka bifogas. Stockholm den 36 Martil 1818- Utdrag af Protocollet, hållit hos Riksens Högloft.
Ständers Statsutskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den zS-te Martii 1818. S. X).
Då öfverläggning hos Utskottet förehades uti den till dess åtgärd remitterade fråga om föreslagen indragning a-f Kongl.
NummerKotteriet, upläste Herr BruJcsPatronen Hulphers följande skrifteliga yttrande: ”Jag hade trott ej ”vidare behöfva uptaga detta Höglofl.
Utskotta ”upmärksamhet med mine skäl till afskaffandet ”af Nummer-Lotteri-Inrättningen, skäl som ”tvifvelsutan tala till hvars och ens Moraliska ”känsla såsom till min, och sorn jag ej funnit ”vederlägde, men tvertom gillade genom det ”beslut Afdelningen af detta Utskott i ämnet ”redan fattat.
Men sedan jag ser det ?kunnat ”hända, att Statens af denna Inrättning påräk”nade inkomst anföres sorn motvägande skäl e”mot det sedefördärf, den anstiftar och den van”ära den sätter på vår Lagstiftning, anhåller jag ”att få visa, det calculen derå, äfven i financi”elt hänseende ej är mer pålitlig, än i Mora^ ”liskt.
”Det torde svårligen kunna bevisas, att ”Staten genom Nummer-Lotteriets indragning ”förlorar årligen deraf 60,000 R:d, i fall mart StatsUtskottets Betänk and en.
635 ”kan förese en lätt möjlighet att inrättningen ”ej förmär erlägga dem; och denna möjlighet ”tycks ej vara långt borta, sedan på sednare ti”der antingen lvckan uphört att gynna denna ”upfinning eller någon annan förborgad orsak ”undergräft dess bestånd och dess ändamål.
Ar ”1816 utföll dess rörelse med en förlust af om”kring 80,000 R:d och 9 Månader af 1817 ”lemnade en avance af endast 13,000.
Sorn Sta. ”ten likväl alt stadigt skolat upbära de påräkna, ”de 60,000 R:d, så har Lotteriets besparda fond ”mast så kännbart tillgripas, att för närvarande ej ”mer är go,oo® R:d utgör dess Capital: örn ”inrättningen blir lemnad att fortfara, skulle så”ledes. altför lätt kunna hända att äfven denna ”rest efter 2:ne års förlopp vore bortspelt eller ”åtminstone inbetalt till Staten, som då ej ägde ”annat val än att utstryka denna inkomst-titel.
”Jag anser i sådant sakens skick, vida säkrare ”att nu genast tillägna sig de 90,000 R:d än ”att ytterligare våga dem på så vansklige vilkor.
”Att på sådant lyckans spel grunda beräknin”gen af en beständig Statsinkomst, synes mig ”allt för mycket skiljdt från den säkerhet Rik. ”sens Ständers beräkningar böra äga.
Lyckligtvis lrar det öfverskott vi funnit af Statens ”tillgångar bespardt visat, att denna Inkomst ”ej eller varit oumgängligen nödig; Men vore ”äfven Utskottets tanka att den så är och att ”detta beskattningssätt borde bibehållas, i anseende till den egenskap att knappt märkas af den ”sorn i Speisjukans och vinningslystnadens pas”sion, dera offrar sina penningar, skulle jag tro, ”att samina afsigt ännu bättre kunde vinnas, om 636 StatsUtskottets iBetänAanden. ”emot en årlig skatt till Statens förmån, Spelhus ”finge öppet hållas i alla Städer, hvarest endast ”större Summor insättas och nödens uslaste harn ”åtminstone ej förfördes att spela bort sin sista ”skärf, ehuru jag anser en sådan Finance upfin. ”ning lika mycket värd, som om man upmun”trade brott, för att skörda rikare sakören.
Skul”le åter öfvertygelsen i detta Höglofl.
Utskott ”snarare vara böjd för afskaflandet af detta be”skattningssätt, men endast uppehållas af åtan”kan på utgiften för underhållet af Inrättningens Embets- och Tjenstemän, som den sarn”ma öfverlefva; så kan äfven om man frikostigt ”medgifver allas deras bibehållande vid sina ”Eoner intill sin död eller till deras placeran ”de i annan motsvarande Lönbeställning, hvarföre Staten likväl icke troligen i rätt många ”år kommer att betungas, då största delen ära ”väl till aldren komne, äfven detta bekymmer ”derigenom lättas, att de tillgångar, Staten vid ”Lotteriets indragning finge öfvertaga, förslogo ”med sin årliga ränta till bestridande af en betydlig del af dessa Pensioner. ”Enligt de af Afdelningen lemnade upgifter ”bestå Lotteriets tillgångar af 88,000 E:d ”hvartill som Capital bör an. ”ses fordran af Hof-Stallbyg. ”naden - - 14,000 —■» —■ ”emedan derpå af StatsContoiret ”årligen betalas intresse, som sefan bespares. ”Lotterivinsten för Jafåret 1817 13,000. —•> — ”Dess hus beräknadt efter 10,000. ”gör säkert en vidare tillgång af 15,000- — —■ StatsUtshohets Betänkanden. 637 "'Antar man nu en fortfarande ”vinst, sorn den är 1817 intill 1818 ”års slut, då Inrättningen skulle ”upiiöra, så ökes Fonden med 25,000. — — ”Efter denna beräkning linge då ”Staten öfvertaga till everldelig ”ägo ett Capital af - - R:d 155,000. — — ”emot förbindelse att bestrida 10,000 R:d årliga ”aflöningar på indragningsStat; hvilken utgift el”ler förlust, om man så vill kalla den, ytterli”gare komme, att minskas, om senare delen af ”min väckte motion angående AssistanceWerkets ”indragning bifalles, genom uphörande af de ”5,000 R:d förlust, som derå nästan årligen in”träffar.
Jag tror att ingen af opartisk öfvertygelse lärer bestrida mig, att de uppoffringar, som i några år utöfver nu anviste tillgångar, möjli”gen kunde komma att betunga Staten i följd ”af Lotteriets indragning visserligen ersättas ge”riom den förståndigare hushållning och sedli”gare anda, som måste blifva en följd af denna ”dårskaps förvisande ur Samhället, — att uträk”ningen på tillfällig vinst undergräfver sparsamhet och jemn arbetsamhet hos alla Glassér, och ”att förtviflan och brott oftast sluta en sådan ”misslyckad uträkning.
Om aflägsnare
Län och ”Landsbygder mindre veta af detta onda och ”dess följder, än Hufvudstadens och öfrige Stä”ders Innevånare, kan det likväl aldrig blifva ”likgiltigt för dem, om Lernmarne af den kropp, ”de tillhöra, äro friske eller ej; de ia äfven der, ”af sin känning i sinom tid; Kostnaden af Brott” målsrättegångar, Fångföringar, Tuckthus- och ”Spinnhusinrättningar bäras ej af Städerna aljö - 638 StatsUtskottets Betänkandiit. ”na.
Icke eller är det Städernas ensamma xrj^ ”tresse, att det antal Tjenstemän, som nu fornö”ta sitt lif vid dessa skadliga Werk gå förlorade ”för alla de nyttiga industri-företag i Staten, ”hvarförutan den ej kan bestå och i afseende ”hvarpå man länge insett nödvändigheten af att ”återföra den personal, Staten för sin förvaltning ”mäste föda i riktigare proportion till Landets ”tillgångar.
Skulle Utskottet anse det af en värd ”Ledamot väckte förslag, att NummerLotteriets ”uphörande ej kunde meddelas RiksStånden, u”tan bifogadt förslag, att genom bevillning er”sätta den inkomst man derifrån, ehuru opålit”iigt påräknat, så förmodar jag allmänna öfverty”gelsen om detta ämne nog stadgad för att ej ”rubbas af sådant tillägg, samt att äfven Städer”ne torde hända insågo sin fördel vid att åta”ga sig dubbel afgift i och för denna Stats-er'sättning till afköpande af ett missbruk, som ej ”mindre skadar, än det vanhedrar en Nation, ”sorn har känsla af sig sjelf. ”Om den Högloft.
Afdelningens så grund”ligen anförda motiver likväl ej gillas, Utan ”NummerLotteriets fortfarande af det Högloft.
”Utskottet skulle beslutas, anhåller jag detta mitt ”ytrande rnå till Stånden få åtfölja.”
Och skulle, enligt Herr BruksPatrorienS önskan, detta anförande medfölja Utskottets Utlåtande till Rikets Högloft.
N:r I44.
Riksens Högloft, Ständers Stats Ut.- StatsUtsJiottets
Bet änkanden. 639 skotts Utlåtande ö fver gjorde anmärkningar vid dess Betänkande öfver Herr ff. U. Win b e r g s Memorial om Lånerättighet i ManiljatturDisconten för Skepps IVarfs-Ägare eller Skepps, by g g erler.
T. il).
StatsUtskottet hafva Högvördige PrästeStåndet och Wällofl.
BorgareStåndet återrernitterat det Betänkande, Utskottet afgifvit uppå Herr J. U. Winbergs Memorial om Dånrättighet i ManufaöfurDisconten för Skeppsbyggei ier eller SkeppsWarfs Ägare, uti hvilket Betänkande Utskottet, af deri anförde skäl, ansett sig icke kunna pä Herr Winbergs berörde Motion tillstyrka bifall.
De anmärkningar, som till äterremiss af detta Betänkande hafva föranledt, äro, hos Högvördige PrästeStandet: att
Skeppsbyggerierne äro bland de mäst nyttige och naturlige Näringar för Sverige öch salunda böra understödjas; att Eketrädet, i brist af understöd för Skeppsbyggeriet, användes till andra mindre vigtige ändamål; att säkerhet och Controil för Dånens användande i denne väg, lika sä lätt borde kunna utfinnas, som för andre yrken, och au detta san • nolikt kunde ske genom någre regleinentariske föreskrifter; att
Dånebidrag utur nämnde Fond skulle isynnerhet medföra nytta i Rikets nordliga
Pro vincer, der i nuvarande ställning, större till Skeppsbyggnad tjenlige träd, utan urskiilning användas till andre behof såsom Sågtimmer och Tjärubränning, och der dessutom största tillgång på tjenlige rudimatierier finnes, oek att, hvad 640 StatsUtskottets Betänkanderi. angeck otillräckligheten af Manufa&urDiscontPonden för detta ändamål, så kunde densamma förökas, eller någon annan Lånefond för Skeppsbyggerierne utfinnas; samt hos Wällofl.
.BorgareStåndet: att som Skeppsbyggeriet är en af våra mäst fullkomnade Manufadfur-tillverkningar hvartill alla rudimaterier finnas inom landet, och dervid syslosättas en mängd flitige personer och skicklige arbetare danas i många nyttiga yrken, äfvensom denna näring lemnar
Staten en betydlig afgift, så förtjente densamma all möjlig upmuntran, hvilken föreslås böra åtnjutas genom Lån af ManufafturDiscontFonden, med säkerhet och godkänd borgen, såsom för andre PabriksAgare; dock att desse Lån ej sträcka sig längre än till sådane WarfsÄgare, som byggde nya Skepp, och endast i förhållandet till Lästetalet meddelas, för att återbetalas efter någon viss tid sedan Skeppet gått af Stapeln och blifvit bil-och bolfärdigt; hvarförutan BorgareStåndet, som i öfrigt önskat att Creditivet i Banken för ManufatfiurDisco ilten icke allenast bibehölles, utan ock, efter behofvet ökades, dervid gjort det förbehåll, att
Skeppsbyggerierne måtte liksom alle andre gagneliga Manufadfumäringar, deraf njuta sin andel.
StatsUtskottet, som i följd häraf, nu ytterligare förehaft detta ämne, får deri afgifva följande Utlåtande.
.Da Utskottet i dess förra Betänkande anett sig icke kunna tillstyrka bifall på Herr Winsergs Motion om Lånrättighet ur ManufafturDisionteri, har Utskottet, som i allmänhet insett nyttan - StatsTJtsÅottets Betänkanden. 64? tan af Skeppsbyggerierne samt att de, så vidt möjeligt vöre, borde komma 1 åtnjutande af det understöd, som för dess fortkomst vore af nö-< den, till hufvudsakelig grund för dess berörda afstyrkande, anfört de hinder som mötte för bestämmandet af sådane reglementariske föreskrifter, som instämde med den för nämnde DiscontInrättning faststäkle plan; Och som ändamålet af samma Discontlnrättning, enligt Reglementet är, att, till befrämjande af Svenske Manufacturvarors afsättning, genom en underlättad Han-: dels-gemenskap imellan Fabriksidkare och Köpmän, de förre i förhållande till beloppet af sine tillverkningar, må för hvad de deraf föryttra på tid, kunna begagna sig af säkre personers förskrifningar, till åtnjutande af Lån, peli att desse
Lån böra vara rörlige och på högst 9 Månaders tid återbetalas, hvaraf följer att den-; na
Discontlnrättning endast har afseende på rådane Fabricäter, hvilka lätteligen och inom korrt tid kunna afsättas och hvilket Utskottet nu, så väl som i dess förra betänkande, anser icke kunna, i afseende på Skeppbyggerier, tillämpas?
Äfvensom i öfrigt de anmärkningar, hvilka till återremissen föranledt, icke verkat någon förändring uti Utskottets öfvertygelse, att sådane Låabiträden utur ManufaäurDisconten icke kunna bestämmas, utan att dervid aldeles afvika från de grunder, hvilka för detta Werk är0 lagde; Altså, och då härtill kommer, att denne för Manufaktur - DiscontFonden främmande NäringsGrea sannolikt skulle medtaga en så betydlig del a£ Fondens belopp, att redan lånberättigade Fabriksbihang till Riks.St, Prot. 1817-1818- 4t<le Sämb N;r 8i,$n 64s!
ScatsUtskottets Betänkanåtn. och Manufaftur-Inrättningar, h-vilka förut af åtskillige orsaker vidkänt, en betydelig minskning i dess lånerätt, skulle erfara ytterligare förluster i detta hänseende, och tillstyrkande af en sådan åtgärd följaktligen stå, i motsatts af Utskottets syftemål, att, sa vidt möjligt är, bereda för Fabrikerne och Manufafturerne en jemn och oföränderlig