Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Har I öfverhudens djupaste, närmast läderhuden man fått huden på något ställe » hvitkyld », så liggande lager afsätter sig ofta, isynnerhet i måste man akta sig för att hastigt uppvärma ansiktet och på händerna, färgämnet (pigment) den, t. ex. framför en brasa.
Man bör i stäl- i abnorm mängd och bildar fräknar och lefver- let frottera eller massera kraftigt; det gamla fläekar (eloasma).
För att aflägsna dessa ofta medlet att gnida med snö, tills huden åter ganska vanställande pigmentsbildningar fordras fått lif, kan äfven rekommenderas.
Hvad se- mycket skarpa medel, som framkalla en hastig dan efterbehandlingen af ett dylikt » hvitkyldt » afstötning af öfverhuden, emedan, som nämndt, parti beträffar, så sammanfaller den med be- färgämnet sitter i de djupaste lagren af denna.
handlingen af s. k. ömkyla.
Otaliga huskurer Det bästa medlet är sublimat, som dock ej och otaliga andra medel äro rekommenderade, fås utan läkares recept, och som för öfrigt och detta bevisar blott, att de alla äro mer måste användas i så stark lösning, att verkan eller mindre overksamma.
Viktigast är här bör öfvervakas af läkaren, något som också är vid lag att iakttaga hvad jag ofvan nämnt fallet med skarpa fjällande salvor, som äfven på tal om att förebygga kylskador och att al- med fördel användas.
Vill man på egen hand drig begagna kallt vatten till tvättningar.
Där- söka behandla fräknar och lefverfläckar, kan jämte bör man använda något af de medel, man försöka använda vanlig grönsåpa, hvilken som åtminstone i någon mån äro verksamma, i så fall strykes på på kvällen och får sitta såsom kamfersprit, vismutpuder, blysalvor i på till morgonen, då den aftvättas.
Detta upp- förening med karbol, kamfer, ichtyol, terpentin repas 2 — 3 nätter efter hvarandra.
Huden eller jod, collodium med eller utan jod, o. s. v. blir härigenom inflammerad oeh fjällande; ge- Behandlingen måste fortsättas månader, ja t. nom ingnidning af litet vaselin går retningen o. m. år igenom och krönes dock ej alltid af dock snart öfver.
Behandlingen behöfver upp- framgång, isynnerhet om patienten har en sys- repas en eller flere gånger.
Liknande verkan selsättning, som tvingar till vistelse i rum, där och användning hafva starka svafvelsalvor (30 temperaturen är under 15° C.
Massage och — 40 proc).
Som ett mildare, om ock min- elektricitet användas också, men utan större dre verksamt medel kan man använda ingnid- nytta än andra hudretande medel.
ningar 2 — 3 gånger dagligen med boraxlösning Jag vill slutligen också med några ord be- (10 — 15 proc).
Borax ingår också i de flesta röra obehaglig åkomma, som kallas » röd fräknemedel, som säljas i handeln.
Att märka näsa ».
en Denna bero på ömkyla, men står är, att lefverfläckar i ansiktet alls icke bero oftare i samband kan med olämplig diet (särskildt på något lefverlidande, men i måDga fall där- öl- och spritmissbruk) och i mage emot på något underlifslidande, som i sådant och tarmar, underlifslidanden rubbningar och menstruations- fall naturligtvis samtidigt måste behandlas.
De rubbningar o. s. v. Det gäller således i för-
sta rummet att i hvarje fall söka få reda på orsaken och behandla densamma.
I alla hän- delser är viktigt, livad orsaken än är, att und- vika alla hetsiga saker, såsom öl, starka viner, starkt och varmt te och kaffe, soppor (utom mjölk- och fruktsoppor), stora och starka mål- tider, starkt kryddad föda o. s. v. Viktigt är därjämte, isynnerhet när det utom näsan gäl- ler benägenhet för allmän rodnad, hetta och blodvallning i ansiktet, att ej begagna snör- lif eller eljes hårdt sittande kläder.
Hvilka yttre medel eljes kunna vara lämpliga, beror naturligtvis på arten och beskaffenheton af hvarje särskildt fall.
Ofta nog blir det nöd- vändigt att söka med skärningar (s. k. scarifi- cationer) eller bränningar förstöra en mängd blodkärl, för att därigenom minska blodfyllna- den i huden.
Utom nu berörda hudåkommor ges det en stor mängd andra, hvilka i de flesta fall hafva vida större betydelse än de, som jag här om- nämnt, och som mera så att säga beröra själf- va utseendet, d. v. s. hafva en mera kosme- tisk betydelse.
Till dessa mångfaldiga andra viktigare hudsjukdomar höra de mångfaldigt växlande eczemerna, vidare s. k. reformar, hvilka oftast bero på svampbildningar i huden, och som ingalunda alltid äro af samma slag och alltid kräfva samma behandling som allmän- heten ofta tror; vidare skabb, som beror på små djur i huden, » ondskorf », ros och många andra, för hvilka vi ej hafva några svenska namn, motsvarande de vetenskapliga.
Om alla dessa gäller, att de icke lämpa sig för en po- pulär framställning som denna, enär för deras riktiga uppfattning och behandling fordras för- utsättningar, som endast fackkunskaper och en van blick kunna gifva.
Oordentliga äkta män.
En hjärtesuck.
Till alla äldre och yngre husmödrar vill jag ställa en viktig fråga, sedan jag själf i åratal vän- tat med tålamod på en nöjaktig lösning: Hur skall jag lära min man ordning?
Ordentlig är han ju på sätt och vis, nämligen med sina böcker och papper, ty han kan bli » rasande » då han upp- täcker att dammet försvunnit från skrifbordet och i följd däraf en bok, en ask eller ett nystan tråd står till vänster i stället för till höger.
Vi ha nu varit gifta i 9 år, och ehuru jag känner min gode Pauls vanor » utantill », får jag vara ganska för- siktig med mina lärdomar, och jag blir oftast af- spisad med ett » har inte tid » eller » du har ju god tid, har rakt intet att göra! » Hur skall jag göra klart för honom, att en god del af min tid går åt till att » städa » efter honom, då han ej vill begripa.
Se bär några exempel: l:o) att vika ihop sin serviett efter måltiden; 2:o) att skjuta stolen på sin plats; 3:o) att hänga upp sin nattrock, då den utbytes mot den andra rocken; 4:o) att, då han tvättat sig, hänga upp hand- duken; 5:o) att, då han ömsar krage, manschetter etc, icke lägga de begagnade plaggen tillbaka i lådan, hvilket faller sig » bekvämare » för honom, men ej för mig.
Jag skulle kunna uppräkna otaliga exempel på hans slarf, men detta får vara nog.
Då jag på- minner honom därom, gör han det nog med en onödig omsorg, som endast förargar mig, ty da- gen därpå har han glömt det.
Att se » sur » ut, hjälper inte heller, han låtsar om ingenting eller frågar han deltagande om pigan ställt till något » spektakel », om pojkarne slagit sönder något, eller om hunden ätit upp steken.
Jag har en mycket lugn karaktär, men det pinar mig boksiafligen att ej kunna få så enkla begrepp inplantade.
Därför vänder jag mig till alla dem, som äro i ungefär samma belägenhet och som ej betrakta ofvan upp- räknade fel som » rena bagateller ».
En hårdt pröfvad.
N å g o t o m kaffet, d e s s tillagning, surrogater m. m.
Rent språk om » pjollerspråk ».
Några ord till förf.
af » Pjollerspråk ».
Ni tror er förefalla mången moder näsvis och småaktig genom er artikel i Idun n:r 6.
Nej be- vars, vi förlåta er så mycket hellre innehållet, som det ju är både beaktansvärdt och träffande.
Dessutom är det påpekadt i Idun ett par gånger förut, om jag ej missminner mig.
Men hvad vi — vi svenskor — ej kunna förlåta er är formen, språket i er artikel.
Ni talar med ett visst öfver- mod om vårt sätt att tilltala våra okritiska småt- tingar, därtill föranledd af — som jag hoppas — er fosterländska räddhåga att hela vårt sköna svenska språk därigenom blefve bortpjollradt.
Men, kära Erny, hvad är det för språk ni själf talar ?1 I edra stackars två Idunspaiter använder ni ej mindre än 30 främmande ord (utom citaten), och detta fast ni visst ej visat er ha svårt att uttrycka er på svenska, ja t. o. m. bildar nya ord.
Nu får man hålla till godo med ackommodation, emfas, korrektiv, tirad m.
fl., som göra oss enkla — icke akademiskt lärda — kvinnor ett fasligt besvär att rätt tyda.
Att ni själf i er svenska språkfråga tillåtit er ett dylikt språk, anser jag oförlåtligt.
» Men har ni, vid Jupiter, då ingen bildning, min kära mamma! » hör jag er harmset utropa!
Ahjo tillräckligt för att tro, det verklig bildning ej behöfver begagna sig af dylikt skenfagert glitter, tillräckligt för att fordra, att man mot svenska kvinnor ej använder lärdt — språkpjoller!
Ja, förlåt nu, bästa Erny, att jag så farit ut mot er, men då jag funnit ert fel vara ett upprepande af en annan svensk författarinnas, börjar jag finna saken betänklig och vill i min mån inlägga en gensaga mot en återgång till slutet af förra århundradets förkonstlade osvenska skriftspråk.
Dixi et salvavi animam meam — det är ut- tydt: jag hafver utgjutit mig och läskat min själ!
En svensk moder.
af En gammal kaffemoster.
ill en början kan man gärna konstatera, att kaffet ej blott är damernas älsklings- dryck.
Äfven skapelsens herrar äro mycket svaga för » extraktet af coffea arabicas fruk- ter », och om vi damer en och annan gång sticka emellan med en liten » elfvatår », så är det bara bevis på vår finare smak, då vi före- draga en liten stimulering af koffein hellre än herrarnes alkohol.
En kopp godt kaffe är en gudadryck, och den njutes med samma beundran öfver hela världen, af fattig och rik.
Men det är icke alltid så lätt att erhålla en kopp godt kaffe.
Dels är kaffet själf ofta förstördt af förfalsk- ningar, dels är konsten att väl tillaga kaffet icke så lätt som mången tror.
Det finns en ofantlig mängd olika kaffe- sorter.
Allt ifrån det att holländarne i bör- jan af 1700-talet förde kaffeplantan från Mocka till Java, har den allt vidare spridt sig öfver Indien och Syd-Amerika, och Bra- silien är numera det land som producerar det mesta kaffet i världen.
Kaffets produktionsort är af stor betydelse för dess smak.
» A c k, det smakar som äkta mocka! » säger man ofta.
Ä r det någon af Iduns läsarinnor, som druckit en kopp äkta mockakaffe?
Jag tviflar därpå, så vidt det icke skett i själfva orienten.
Det kaffe, som i den europeiska handeln går under namn af Mocka, är vanligtvis småbönigt Java.
I själfva Turkiet, Grekland och flere omgif- vande länder är det kaffe, som serveras i kaffehusen, sällan eller aldrig mocka, utan kolonialkaffe.
Väster om Konstantinopel är det en verklig sällsynthet att få äkta mocka- kaffe.
Detta kommer sig af att araberna själfva äro starka konsumenter af sin vara, och att det, som exporteras, hufvudsakligen går till Persien och Egypten.
Vi få vara glada, om vi i stället för äkta Mocka-kaffe få äkta Java, som i kvalitet ställes näst efter Mocka.
Det bästa Java- kaffet kommer från den holländska ön Cele- bes, och kallas efter skeppningsorten Menado eller när det går öfver Java, Menado-Java.
Det är ett storbönigt, likformigt, gult eller mattbrunt kaffe och mycket rensmakande.
Syd-Amerika har emellertid på de senaste 50 åren upptagit en väldig konkurrens med Java- och Ceylon-kaffet och Venezuela, Costa Rica och Guatemala producera och exportera betydliga kvantiteter kaffe.
Dessa land öfver- träffas dock af Brasilien, som f. n. produce- rar mer än hälften af det kaffe, som före- kommer i handeln.
Det är sålunda mycket sannolikt, att det mesta af det kaffe vi dricka, hvarken är Mocka eller Java, utan sydamerikanskt och brasilianskt.
Men äfven dessa kaffesorter finnas i utmärkta kvaliteter.
D e brasilianska kaffesorterna kallas efter de olika skeppnings- orterna: Rio, Maranhan, Santos Para, Bahia och Campinas.
Santos och Campinas gälla som de bästa sorterna, Bahia som den sämsta.
— Men om allt detta vet husmodern föga, och det skulle fordras ett stort studium för att kunna hålla reda på alla de olika kaffe- sorterna och deras valörer.
Och innan kaffet kommer så långt som till närmaste kryddbod, har det att genomgå en oändlig mängd mel- lanhänder, som ju lätt kunnat, om de velat, blanda kaffet, färga det, förfalska det på åtskilliga sätt.
Den största platsen i Europa för kaffehandeln är London och därnäst Li- verpool.
Vidare Amsterdam, Hamburg, Bre- men och Triest.
Från dessa platser skickas kaffet vidare i mindre partier.
Här i Sverige torde vi få vårt mesta kaffe öfver Hamburg.
Kaffet är redan i sin form af bönor utsatt för en mängd förfalskningar.
Detta gäller först och främst bönornas färg.
I olika land härskar en olika smak beträffande bönans färg, och därför färgas bönan allt efter sma- ken i den ort, dit hon skall exporteras.
I Tyskland finnas stora fabriker endast för detta ändamål.
Men man har gått mycket längre än till den jämförelsevis oskyldiga färgningen, då man till och med tillverkat konstgjorda kaffebönor af — lera.
Smakligt!
Brända bönor till- verkas ofta af cikoriemassa, men en slik för- förfalskning är ytterst lätt att upptäcka.
Öfver hufvud taget bör man alltid köpa sitt kaffe obrändt och omalet, man är då minst utsatt för förfalskningar, och här i Sve- rige kan man i regeln vara säker om att alltid erhålla äkta och oförfalskad vara, då man köper kaffet obrändt och omalet.
Köpes det däremot brändt och målet, kan man aldrig vara säker, då tillfälle till för- falskningar här är » å stort och lätt.
Och i alla händelser är det kaffe, som säljes brändt och målet, alltid från början af sämre kvalitet.
Från handelsorterna kommer nämligen kaffet sorteradt i flere kvalitéer.
Det sämsta kallas » Triage » och det är just detta, som säljes till detaljisterna för att tillhandahållas som brändt och målet.
Fröken Britte-Sophie J&amp;aab, hvars bio- grafi var införd i n:r 3 af denna årgång, var en af de första kvinnor i vårt land, som invaldes i församlingens skolråd, bland annat som erkän- nande af hennes mångåriga verksamhet i en af henne stiftad handarbetsskola för godsets barn.
Men att hon af länets hushållningssällskap in- valdes i dess styrelse torde vara en ännu ovan- ligare utmärkelse för en kvinna, ehuru stadgarne för hushållningssällskapen icke medgåfvo, att fr. Raab verkligen kunde inträda i nämnda styrelse.
* Fredrika Bremer-förbundets tioårstill- varo.
Fredrika Bremer-förbundet har beslutit att fira sin 10-åriga tillvaro med utgifvande af en festskrift.
Denna kommer först och främst att innehålla en redogörelse för de tio årens verk- samhet samt skall förses med en prydlig utstyr- sel.
För att bestrida kostnaderna för densamma medgaf förbundet, att styrelsen använder 700 kr.
af den s. k. fasta fonden, hvilken för närvarande uppgår till något öfver 13,000 kr.
Södra teatern var i tisdags åter redo med ett nytt program: en fransk liten enaktsfars » Gräs- hoppan » samt » Neckens dotter » (Loreley), fars i 4 akter af Dach, af hvilka särdeles den senare tyckes ha gjort rätt mycken lycka.
Som vi voro hindrade bevista premieren, torde vi i nästa num- mmer närmare få återkomma.
Musikföreningen gaf den li dennes sin trettio- nionde konsert, hvilken inleddes med en målande och rikt instrumenterad uvertyr af Dvorak, för- träffligt utförd af k. hofkapellet.
Följde så » 1 sko- gen », sopransolo med orkester af A. Rubensoh till ord af E. von Qvanten.
Sångstämman i den vackra och romantiska kompositionen tolkades förtjänstfullt af fru Edling.
Konsertens första af- delning slöts med ett förtjusande, melodiöst an- dante för stråkorkester af A. Rubinstein.
Andra afdelningen upptogs uteslutande af konsertens huf- vudnummer, A. Södermans katolska mässa för fyra soloröster, kör och orkester.
Det utomor- dentligt härliga och genialiska tonverket, som på de utförande, särskildt på kören, ställer stora fordringar, erhöll ett i allo berömvärdt utförande.
Af de sju satserna torde som särskildt anslående böra framhållas » Gloria », » Sanctus » och » Benedictus » samt det ofta hörda förträffliga orkesternumret » Offertorium ».
Solopartien utfördes förtjänstfullt af fru Edling och fröken Torpadie samt hrr Dorph och Borgström.
Det hela leddes med vanlig sä- kerhet och finess af prof. Neruda, det blef öfverenskommet, att Gösta tillsvidare skulle dra sig tillbaka.
» Tala om Magnus, » bad han aftonen innan han reste till Stockholm.
» Känner ni ho- nom närmare, tant?
Hvad var orsaken till brytningen? » En sekund vaggade hon hufvudet fram och tillbaka.
» Magnus, » sade hon, » ja honom förstod jag mig aldrig riktigt på.
men an- gående brytningen så.
» Nu flyttade hon sig bekvämt upp i soffhörnet.
Hon tyckte om att tala.
och hon hade antagligen väntat, att man skulle anmoda henne härom.
Tants berättelse om Gabriel Hägerklo oeh hans son.
» Jag kom inte hit förrän salig Klara var död, och det blef nu min tur att ha öfver- inseende om det välordnade hushållet.
Mag- nus var då något öfver tjugu år oeh hade * nyss blifvit student.
Anders Fryxells dödsår är, som bekant torde vara, 1881 och icke 1871, såsom genom Boklig kunskap var inte i hans smak och tryckfel uppgafs i biografien öfver Eva Fryxell i hans examen hade inte gått med någon syn- förra numret.
I samma uppsats, sid. 50, spalt 3, The Fish Jubilee Singers, negersångarne, hafva nu står: 1881 utkom » Bidrag till Sveriges historia ändtligen lämnat hufvudstaden, sedan de här på nerlig glans.
Att göra besök i granngårdarna efter 1872 », hvilket bör vara — » Sveriges historia föga mer än en månad gifvit ej mindre än 32 — eller med bössan öfver axeln ströfva omkring efter 1772 ».
säger trettiotvå — konserter, alla för fulla hus.
i skog och mark, syntes vid denna tid vara Detta är ju något alldeles enastående Nekas kan det enda som intresserade honom.
Snart ut- nog ej, att deras prestationer äro af ett visst in- tresse och deras program omväxlande.
En fram- sträckte han likväl sina resor in till närmaste stående musikkritiker har med ganska mycket fog stad, och vi hörde, att han där hvarje afton om dessa prestationer användt det betecknande bevistade ett konstberidaresällskaps presta- uttrycket » andlig varieté », och häri ligger nog till tioner.
stor del dragningskraften.
De hafva ock därför » Han tycker om hästar, det passar sig bra, » Teater och musik.
kunnat samla publik ur alla samhällsklasser.
Som sagdt, de förtjäna ock att höras, och vi taga för sade kusin Gabriel, som nu väckte fråga om, Kung!, operan.
Fru Ellen Gulbranson, född Nord- gifvet, att den tourné, de nu anträdt till lands- att sonen skulle gå in vid något regimente, gren, har under de senaste dagarne uppträdt som orten, skall för dem varda lika framgångsrik som bli militär, liksom han själf en gång varit, och gäst å vår k. operascen, först som Elisabeth i deras sejour i Stockholm.
sedan efter honom i tidernas längd öfverta » Tannhäuser » och sedan som Amneris i » Aida ».
Utförandel af det förstnämnda partiet, som vi led- Konserter gifvas i afton dels af violoncellistvir- Noregård.
samt nog voro hindrade öfvervara, lär hafva varit tuosen Henry Bramsen i Musikaliska akademien Hedan från de år Magnus bar kolt, hade särdeles utmärkt och prägladt af äkta wagneriansk med biträde af fröknarna Kragballe och Tllfsax, uppfattning.
Den framstående sångerskan säges dels af bassångaren Ragnar Greoillius i Veten- han visat sig vara af ett styfsint lynne, och ock hafva af fru Wagner själf instruerats för skapsakademien med biträde af fru D. Sterky och under uppväxten hade detta inte veknat.
detta parti.
Som Amneris debuterade fru G. å fröken A. Hulting samt hrr Hj.
Meissner och H.
» Jag blir aldrig militär, den banan blir mig k. operan för sex år sedan med mycken fram- Alfvén.
alltmera motbjudande, » förklarade han, då gång, och de goda intentioner, hon då ådagalade, Gabriel talade med honom om dessa fram- hafva ytterligare utvecklats, så att hon nu ger en ganska helgjuten bild af den egyptiska kungadot- tidsplaner.
» Jag stannar här och ägnar mig tern.
De skiftande känslor af hat, kärlek och åt landtbruk. » förtviflan, som ömsom råda inom dennas bröst, » Nå ja, som du vill, » svarade Gabriel, komma väl till uttryck så i sång som spel.
Stäm- man har blifvit fylligare och intonationen säk- » jag skall då låta dig gå genom ett institut.
rare än förut, hvarjämte spelet vunnit i intelli- Jag sköter mig efter den gamla slentrianen, gens och uttrycksfullhet.
Det är att beklaga, att Novell för Idun men det är så mycket nytt.
» gästspelet varit af så kort varaktighet.
Af särde- af » Pappa har praktiska insikter och dettaär les intresse skulle ha varit om » Valkyrian » kun- nat upptagas med fru G. som gäst i det kvinnliga Sylvia.
mig nog. » hufvudpartiet.
(Forts.) Jag stod inne i salen och ordnade glas och Som Eurydike i » Orfeus » debuterar i dag frö- 5n omstörtning, » sade han ännu en silfver i det stora skåpet samt följde just ken Johanne Kragballe, hvilken låtit höra sig på l gång.
» Jag förstår inte riktigt.
Hvem inte vidare med samtalets gång, tills mitt öra ett par privata musiktillställningar och visat sig är då denne Magnus? » träffades af följande anmärkning.
äga en ganska vacker och väl skolad röst.
Hon lär äfven komma att sjunga Rosina i » Barbe- » Gabriel Hägerklos ende son och arfvinge, » » Tant Ebba är nog bra för att hålla huset raren ».
svarade tant med en snyftning, » och han kan vid makt, men om en ung fru gjorde les hon- Vasateatern har upptagit B. Genées underhål- redan vara här om en eller ett par veckor. » neurs.
» lande och täcka operett » Nanon » — hvilken i med- Min stackars älskling såg alldeles vimmel- Då Magnus med sin kärfva röst uttalade let af 80-talet gjorde stor lycka på Nya teatern — mitt namn, vände jag mig om, hvarvid jag med fru Anna Pettersson Norrie i titelrollen.
Den kantig ut.
Det var min far jag tyckte mig ha förlorat, observerade att gossens far såg en smula öf- ärade gästen fogar i Nanons käcka skepelse idel nya segrar till den långa raden af föregående, och och jag fäste mig mera vid min saknad än veraskad ut.
spel och sång kännetecknas alltigenom af samma de förändrade förhållanden, som hans ankomst » Ung fru, » upprepade han.
medryckande friskhet.
Med framgång täflar vid » Ja v i s s t.
som jag är myndig tänker jag hennes sida fru Emma Berg som Ninon de 1 ' Enclos, kunde medföra.
Han skulle vara för mig en där särskildt hennes behagfulla apparition kom- bror, därom var jag öfvertygad, och då tant med det snaraste gifta mig.
Jag hoppas att mer ypperligt till sin rätt.
Ett verkligt nöje är gick gråtande omkring och mumlade sitt: pappa inte har något häremot och därför att numera äfven på Vasateaterns manliga sida » vi få se, vi få se! » hyste jag icke någon så.
ja, i går afton friade jag och.
» kunna få njuta af åtminstone en frisk och ung- Gabriel, som städse visat sig svag gent domlig röst, hr Svensons.
Som den äfventyrlige synnerlig oro för framtiden, oeh min tillit ver- markis dAubigny hade han äfven vunnit i sä- kade uppmuntrande på Gösta.
emot sonens önskningar, hade ofta blundat kerhet, hvad själfva det dramatiska framträdandet Farbror hade emellertid redan varit jordad för det oregelbundna lefnadssätt, för hvilket vidkommer.
Fru Lindströms madame de Masntenon ett par dagar, oeh alla yttre omsorger, hvilka han tidigt visat sig ha smak.
Ehuru han var full af drottninglik värdighet, och lilla fröken Nilssons näpna kammarpage knep allas hjärtan.
vid en kär persons bortgång kännas så bull- vanligtvis behandlade fadern med en viss non- Det komiska elementet kunde visserligen ha före- rande, så tröttsamma och störande, voro ef- chalans, syntes han dock i denna stund täm- trädts åtskilligt saftigare än nu af hrr Ringvall terträdda af en tomhet, i hvilken funnos tusen ligen orolig, ty handen, som hvilade på den och Klinger i den äldre och yngre de Marsillacs framför honom liggande tidningen, darrade kläder, men de skämde dock visst icke bort hågkomster.
sin sak.
Kostymuppsättningen särskildt är glän- Att midt under denna djupa sorg till- märkbart.
sande, och bifallet på premieren var mycket lifligt.
kännage vår förlofning sattes icke i fråga, och » Jag förstår inte riktigt ...
skulle du så- Oupplösliga band.
ledes ha ingått någon förbindelse, utan att först underrätta mig om dina önskningar?
Jag förmodar emellertid att äfven jag har ett ord med i laget? » » Naturligtvis ... för att ge ett samtycke. » Under de sista sekunderna hade Gabriel blifvit blodröd i ansiktet, men Magnus tyck- tes icke akta därpå.
Den sinnesrörelse han nyss visat hade helt och hållet dunstat bort.
För min egen del fann jag det vara bäst att lämna de båda herrarne åt sig själfva, och jag hade just hunnit till salsdörren, då Gabriel återtog: » Eftersom du tycks anse att mitt gillande faller af sig själft s å.
hvem har du valt? » » Mademoiselle Heloise! » Vid detta svar hade jag lyckligtvis hunnit ut i förstugan, där jag var nära att svimma, ty ortens ungherrar hade mer än en gång talat om mademoiselle Heloise, konstberidar- sällskapets vackra primadonna.
De ord som nu växlades hörde jag inte, men det blef ett stormigt uppträde och detta var inte det enda.
Det var förfärliga dagar!