Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den sistnämndes Hild har Herr Bergstedt äfven funnit öfverflödig uppå denne föreslagne Secul air-Riksdaler, hvilken endast borde hafva afseende på Konung Gustaf I:s upphöjelse på Svenska thronen , samt har i dess ställe ansett frånsidan lämpligast böra framställa: Konung Gustaf I:s hufvud i en Medaillon med Svensk omskrift: Gustaf 1 Sv. Kon.
Medaillonen omgifven med en krans fiatad af lager och eklöf.
Omskrift:
Minne af K.
Gustaf I. uthorad 1523.
Nedanföre i afskärningen: Beslut, af Riks. St. 1823.
Särskildt har Herr Bergstedt fästat uppmärksamhet derå, att jemförelsen emellan Sveriges tillstånd vid slutet af hvardera utaf de g:ne sekler, som förflutit sedan Konung Gustaf I valdes till Konung, vore ganska förmånlig för den tid, i hvilken vi nu lefva* Herr Rosenblad har, äfven för des^ del, instämt uti Herr Bergstedts anmärkningar och förslag, med tillagd önskan, att berörde penning äfven borde förvara minnet af framlidne Ko nung Gustaf Wasas intåg i Stockholm midsommars-afton år 1523, sedan Danska garnizonen till honora öfverlemnat denna Sveriges Hufvudstad.
Jemte dessa från Höglofl.
Ridderskapet och Adeln inkomne Anmärkningar och Förslag till yoo Bancu-Utskottets
Betänkandert - ändring af hvad Utskottet till Rikets Stander® profning herristä 111, är genom Protocol ls“Utdrag, tinder deri i 5 kistlidne Maji fran de öfrige 3:06 Riks Sanden U t skot tet iillkäntiagifvei,aitdess Memorial N:n t 3 blifvit af dero lofallet; och da till följe deraf tind erd ätiig anhål la ti k O rumer att fran Rikets Stander till Kongl.
Maid expedieras, rörande nådig tillåtelse för prägling af sä kal atle Johel-R ikstlal l ar , enligt hvad Ut skottet föreslagit' far Utskottet, roed afseende!
E de gjorde an ina 1 k n i ng lt ne, vördsamt åberopa, hvad i dess Memorial äfven blifvit anlydt, nemligen, alt fr Jmst i i i lii ogen i ämnet, efter de upplysningar Utskottet erhailir om Vidtagne åtgärder är 172!, att förvara minnet af Korning Gostaf l:s anträde till styrelser! och Rikets helrielse frän Utländskt ok, endast vaiit föratiledt af tJtskoliets förmodan, det en underlåtenhet att väcka fråga örn förnyande a£ nyssnämnde hugkomst för det nyligen föiflutne 3:<1 je ät hundradet, tilläfventyrs ej utan skäl liade kunnat läggas Utskottet till last.
Stockholm' den 8 Augusti 1823, K:o 46.
Ankom den 19 Äng* Methorial tilt Rikets Högloft.
Strinder, anoäetidé Tryckningskostnaden föri de fyra Tabeller öfver Banco-Verkets Stallning Jrän och med är 1776 till och med är 1822, hvilka åtföljt Baruo-Uiskottets Methorial Nio 15.
Banco-Utskottets Betänkandert. 701 ]VTerl stöd af de fran Riks-Ständen ingångne Protocolls Utdrag, hvarigenom Banco-Utskotiet fatt sig uppdraget, att vid tryckningen af ifiå ga va ra tule Tabeller föranstalta öm en så stor upplaga, att ej allenast utdelning deraf till Riks Siandens samtlige Ledamöter kunde ske, Utan ock behöflig!' antal exemplar i Bokhart* .deln tillhandahållas a lmanheten, samt någon Särskild tryckning 1 och för Bihanget till RiksStåndens Protocoll éj erfordras har Upplagan blifvit bestämd till 3000 exemplar , för liv ilka, bligt in gifne räkningar, kostnaden Utgör sorn foijer: Tabellernes Uppsättning till fem särskilda format, jemte afdtagningen af de forsta 1000 exemplaren eller 5000 ark, tillsammans Binco R:dr 100.
Afd ragni Ogen af de öfrige 2000 ex. eller så kalladt öfvertryck, tillhopa io.ooö ark å 12 sk. per 100 . — 2 5* 30 Ris fiuaré Tryckpapper å 4 R:dr per Ris * * * 1 * — 120» Bokbindaren1!
Räkning för skärning
Och sä min an k list 1 ing af Tabellen N:ö 2, 3000 dubbla exemplar å 32 sk. f>er 100 < * . a • 1— 2 di Stimma B:co R:dr 265.
Ridderskapef och Adelil samt Hogv, Preste - Sta odet lufva består.,dt förklarat, alt beröide tryckningskostnad boinie utgå al de för Riksdags- uigifterne artslagné medel, hvaremot VällojQ. Burgare-Ståndet ej något i deri delea 702 Banco-Utskottets Betänkattdtn. förordnat och Hedervärda Bonde-Ståndet ansett tryckningen böra af BanqUen bekostas*
Vid sådant förhållande får Banco - Utskottet vördsamt hemställa, om icke den reglering kunde anses lämpligast, att, då för utdelnin» gen till Riks. Ståndens ^Ledamöter och Oan* cellier samt för Bihanget till Riks - Ståndens Protocoll , netto 1500 Exemplar blifvit medtngne, detta antal, tillika med Formarnas första uppsättning, godtgöres BanqUen. utaf de för Riksdags-kostnaderne atislagne medel, nemi.
För uppsättningen jemte 5000 arks afdragning . . . 100:
— För 2500 arks öfvertryck . 6: 121 För 15 Ris Tryckpapper . 60:
— Och för 1500 dubbla
Exem plars sammanfogande . * 10: Tillhopa Rjdr 176: 13 i Då kostnaden för de öfrige 1500 Exemplaren . . 88: $6: blefve för Banquens egen räkning , med rät> tighet att häremot tillgodonjuta den ersättning, som genom försäljningen möjligen kan inflyta; hvaraf beloppet dock ej synes blifva betyd, ligt, enär icke mera än 50 exemplar 1 ett för allt hittills äro i sådant afseende för Bokhandlaren reqvirerade och desse ännu ej på långt när emot det lindriga priset af 16 sk.
Banco för alla fyra Tabellerrte, hunnit afsättasStockholm den 13 Aug. 1823.
Banco' Utskottets Betunkanden. 703 N;o 47.
Ankom den 19 Äng. 1823.
Ständer, öfver anmärkningar vid de af Utskottet föreslagne vilkor för återbetalning af Götheborgs Stads Lane-biträde.
I3an co-Ut skot tets Betänkande, N:o 19, angående vilkoren för åtei betalning af Götheborgs Stads, vid sista Riksdag, af Banquen erhållne
Råne - bit rade, stort 200,000 R:dr, har från Högloft.
Ridderskapet och Adeln den 14 och. från VäI!ofl. Borgare-Ståndet den 16 sistlidne Juriii blifvit till Utskottet återremitteradt på. grund af gjorde Anmärkningar, hvilka alla åsyfta, att intresset för detta Lån borde nedsättas till 4 procent, såsom den ränta, hvilken beräknas, ej allenast för vanliga FastigbetsRän till enskilde, utan äfven för de låneunderstöd någre andre Städer, enligt Rikets Ständers Beslut, af Banquen fått emottaga.
I anledning häraf och såsom bevis, att Götheborgs Stads Rån, då det vid sista Riksdag rnedgafs, ej betraktades under samma synpunct hvarken med vanliga Banco-Rån mot Inteckning, eller med de understöd, som då jemväl blefvo en och annan af Rikets öfrige Städer beviljade, och hade till föremål dels allmänna Räro-Verkets båtnad, och dels slutliga iståndsättandet af Uddevalla Stads totalt nedbrända och å nyo uppbyggda Kyrka, får Utskottet åberopa följande, till då varande Rikets Bihang tiU Rikt, St. Prat. 182}. 6-te Samt. 39. 704 Banco-Vtskottets Betdnkanden.
Ständer, från deras Banco-Utskott afgifne särskilde yttranden i ämnet, nemligen:
Uti Betänkandet af den 22 April 1818 blef först yrtradtt ”Banco-Utskottet tror sig val ej böra sätta 1 fråga Götheborgs Stads behof af understöd vid närvarande ofördelaktiga conjunctur; men förmodar emedlertid, att ändamålet med det äskade Lane-understödet ej kan vara på det hela af den vigt och gagnelighet, att någon ■väsendtlig fördel derigenom skulle tillskyndas
Staden och det allmänna; Och då härvid i öfrigt förekommer, att, i anseende till redan gjorde dispositioner, för mera oumgänglige och pressante behof, Banquenä revenuer ej lemna tillgång för hagre så betydande försträckningar, sorn den ifrågavarande, finnér Utskottet sig föranlåtet, att, för dess del, hos Bikets Ständer vördsamt afstyrka det sökte Låne-understödets beviljande.’’ (Se Bih. till B.
Brot. 6:te Sami. pag. 3g8.)
Uti Betänkande af den 15 Junii 1818, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition i ämnet, yttrades bland annat: ’\Banco-Utskottet är emedlertid af den tania, att, derest Rikets Ständer skulle finna skäl, att af föreoämde, ännu icke af samtlige RiksStånden disponerade, tillgångar, bevi ja ifrågavarande
Lån af 200,000 B:dr till Götheborgs Stad, samma understöd ej bör anses såsom vanligt Fastighets - Lån, utan såsom en särskild Fxtra Ordinarie försträckning meddelas emot 5 Procents Banta, och säkerhet ej mindre me - Bancc*Utskottets Belänkanden.
705 deIst*Tnteckning uti Stadens egande alla Fa. stigheter än äfven genom Magistratens och Borgerskapets ansvars-skyldighet etc. etc.” (Se Hill. till R.
Prut. 6 Sami. pag. 651.)
Och slutligen i Betänkande af deri 27 Junii 1818, med anledning af åtskillige Ledamöters yrkande, det Räntan måtte bestämmas tili 4 procent. ”Att Utskottet så mycket mindre kunde tillstyrka Räntans nedsättning under det föreslagna beloppet af 5 procent, som sådane tillgångar härföre medtoges, hvilka egentligen varit bestämde till Banquens consoliderande.”
(Se Bill. till R.
St:s Prot. 6 Sami. pag. Ö77) Uti de vid sista Riksdag sålunda tydligen utstakade och af Rikets Ständer antagne och beslutade vilkor, borde, efter Utskottets tanka, ingen rubbning ens kunna komma i fråga, men äfven utan afseende härå, har Utskottet ingalunda kunnat instämma i den tanka, som uti Anmärkningarne blifvit yttrad, att detta till Götheborgs Stad meddelte Extra Lane biträde skulle ega likhet med ett vanligt FastigbetsLån.
Tvärtom visar sig mellan detri deri stulsta skiljaktighet:
Län i Stader kunna icke beviljas till högre summa än Egen. domens halfva välde; då deremot ifrågavarande
Lån troligen öfversliger Pantens varde flere gånger. —.
Lån fordra ovilkorligen trygghet för brandskada genom laglig försäkring; hvilken åter här, till betydlig del, blifvit efterskänkt.
Vid Fastighets - Lån är den på räller tid uteblifna^betal ningen åt - 70 6 B-aneo-ZJttkoltet» Betänkanden. följd äf hela Lane-Summans uppsägning och infordrande; då vid ifrågavarande
Lån detta villtor ansetts böra inskränkas endast till den för året förfallna Capital-afbetalningen.
Fastighets-Lån får aldrig öfverstiga 6,000 R:dr; och detta går till 200,000 R:dr.
Uti alla dessa så hufvudsakliga puncter hafva de anmärkande icke velat återföra Götheborgska
Lånet under samma vilkor med vanlige Fastighets-leån, men endast i den puncten om 4 procents
Ränta; och detta sannolikt af intet annat skäl, än att Utskottet gått så långt i eftergift, att tillstyrka Caj itjI - afbetalningens nedsättning till 2 procent.
Om Utskottet i dess ställe yrkat en Capital - afbetalning af 3 eller 4 procent, hvilket visserligen icke kunnat anses för hardt , så synes det Utskottet, som någon tanka icke ens hade bordt uppstå till en jemförelse af detta Lån med IBanquens vanliga Fastighets*Lån, då dem ejmellan icke finnes
I öfrigt den ringaste likhet.
Banco Utskottet, som af förekommen an-' ledning, och emot uppgifne vilkor, redan ansett sig böra föreslå sådane grunder i afseende på Lane-Capitalets återbetalning, hvarigenom tiden för detta Låns begagnande skulle komma att utsträckas ända till 28 år, har deremot, hvad Ränte-beräkhingen angår, ej kunnat inse, att någre sådane förändrade omständigheter inträffat sedan Rikets Ständers Beslut derom i enlighet med Banco - Utskottets tillstyrkan vid sista Riksdag vidtogs, sorn borde till rubbning i samma Beslut föranleda.
En Banco-Utskottets Betänianden cl yl ik nedsättning af ränte-beloppet för Banquens utgifne
Lån, är ock hittills utan exempel, och afvikandet från^denggmndsatts, att för ett Lån må erläggas sådan Ränta, sorn vid dess meddelande blifvit utfäst och betingad, kunde dessutom, efter Utskottets tanka, med» föra betänkliga prejudicater, särdeles i afseende på de Fordringar mot Inteckning för 5 Procents Ränta, ännu utgörande en summa af R‘.dr 357,597, sorn Banquen frän General Discont-Contoiret, Militie Boställs-Cassan och Wadstena Krigsmanshus-Cassa öfvertagit; enär desse
Låns innehafvare, tilläfventyrs med mera anledning än Götheborgs Stad, då skulle kunna anse sig berättigade, att yrka nedsättning af deras Räntor, till det belopp af 4 pro. cent, som för alla directe från Banquen utgifne Fastighets-Lån utan undantag beräknas.
På desse ytterligare förekomne skäl och grunder finner Banco-Utskottet ej med sin pligt enligt, att medgifva Räntans nedsättning, utan förblifver vid dess afgifne Betänkande om återbetalnings - vilkoren för Götheborgs Stads Lån, och får med så beskaffadt förklarande och med bifogande af 2:ne Ledamöters gjorde Reservation vördsamt öfverlemna frågan, till Rikets Ständers slutliga ompröfning.
Stockholm den 13 Aug. 1823.
Utdrag af Protocollet, hållet hos Rikets Högh Ständers Banco-Utskott d. 13 Aug. 1823- S. D. Vid justeringen af Höglofl. Utskottets Betänkande, öfver anmärkningar vid dg 7oS Banco* Utsiöttets Bettini anden! af Utskottet föreslagne vilkor för återbetalning af Götheborgs Stads Lane-biträde, åberopade Herr Leffler dess vid öfverläggningen i ämnet yttrade särskilda mening, af följande innehåll; ”Då jag nu tager mig friheten, att göra åtskillige anmärkningar vid Höglofl, Utskottets Utlåtande öfver åetrremissen från Högh Ridderskapet och Adeln samt Vä Hofi. BorgareStåndet af Höglofl.
Utskottets Betänkande rörande viikoren för det Lån, som Götheborgs Stad af Banquen innehafver, får jag till en början den äran förklara: att hvarken Götheborgs Fiillmägtige eller deras Cornrriittenter, ansett det ifrågavarande
Lånet sådant, som det nu är, såsom ett vanligt Fastighets-Lån.
Jag vet icke heller, att af dem något blifvit yttradt, sorn kunnat föranleda en sådan tanka.
De utaf Högl.
Utskottet åberopade handlingar äro, som jag förmodar, nog kända; och böra dessutom läsas 1 förening med de återremisser, som från RiksStånflen derå blifvit lemnade, då man förmodligen rättar lärer finna hela sammanhanget af saken, hvilken jag, för att icke blifva alltför vidlyftig, undgår att nu upprepa.
Frågan var emedlertid densamma vid sistlidne Riksdag, att erhålla Lånet mot 4 procents Ränta och 2 procents Capital-afbetalning.
Detta afslogs, men viikoren blefvo för öfrigt så lindrige sorn möjligt, enär Staden frikallades från borgesteckningen, en för alla och alla för en; frikändes från all Capital-afbetalning intill nästa Riksdag, med föreskrift för blifvande Ständer, att uti intet fall kunna derefter infordra mer TiancO'Uts\otlets FetärAanleri. 709 än 10 procent, och utan att sätta någon Aslecurance å de Intecknade Egendomarne i fråga.
Staden fick då härmed låta sig nöja och kunde då på visst sätt vara tjent med att i allo blott inbetala 10,noo R;dr om året, emedan man sedermera haft bekymmer nog, att i rätfan tid liqvidera denna ränta.
Men då Staden nödvändigt bur vara betänkt uppå, att äfven kunna afbetala på denna sin stora och tärande skuld, och detta utom alltför stor känning kunde ske, om Lånet blefve förvandladt till ett vanligt FastighetsLån, mot redan nämd ränta, har Stadens Borgerskap , genom sine Fullmhgtige, å nyo vågat att sätta denna lindring i fråga hos Rikets nu församlade Ständer, och derom ödmjukligen anhå!lit, icke såsom en följd af hvad som vid 1818 års Riksdag passerat, utan såsom en ny hjelp emot Staden.
Utskottet har, uti sitt redan afgifna Betänkande till Rikets Ständer öfver denna frågan, icke velat tillstyrka Lånets bibehållande emot eri sådan lindrigare ränta, ehuru Höglofl.
Utskottet deremot föreslagit åtskillig annan lindring för Staden, hvilken dock blifvit förbunden, med iakttagande af nya och ökade skyldigheter å Stadens sida.
Tvänne af de Respective Standen hafva deremot ansett, att Staden borde få åtnjuta den fördel, som blifvit sökt, och derföre återremitterat Betänkandet.
Jag hade hoppats, att Höglofl.
Utskottet skolat göra mera afseende på de båda Ståndens gemensamma tanka, än att blott deraf föranledas till framletandet af alla de skäl, sorn ännu icke blifvit 710 BancoUtskotttts Betänkanden. begagnade deremot, ehuru de lära vara kända af dem, sorn äfven åren 1817 och 1818 varit Riksdagsmän, Ibland dessa skäl anmärkes emedlertid följande: nemligen det, som Höglofl.
Utskottet herntat deraf, att detta
Lån vid sistlidne Riksdag icke blifvit af då varande Banco Utskott ansedt och behandladt sorn ett vanligt Fastighets - Lån , utan såsom en|Extra Ordinair försträckning in. m.; men detta kan, efter min tanka, icke hindra närvarande Stan» der och Banco-Utskott, att med anledning af förekommande ömmande omständigheter, förvandla denna nödfalls-försträckning , som vid den förra Riksdagen icke kunde hänföras till någon vanlig dass af Lån, till ett vanligt Fastighets-Lån, i likhet med de flera, som redan från Banquen till andra Städer utgått,.
Man invänder, att de hafva erhållit sine Lån till uppbyggandet af Lärohus, jag får derpå svara, att
Götheborg i denna stund håller på med uppförandet af ett nytt Gymnasii- och Scholehus.
Man säger, att de hafva behöft dem till uppbyggandet af nedbrunne Kyrkor m. m.; Götheborg har under de senare
Jo åren inom sina murar afbrunnit till fyra femtedelar , utom särskilda stora eldsvådor i förstäderne de senare åren.
Dervid har Staden icke sökt eller erhållit någon hjelp, hvarken från Banquen eller Staten.
Utskottet afslår den begärda nedsättningen af Räntan, till följe af den jemförelse, sorn Höglofl.
Utskottet gör emellan Götheborgs
Lån och det FastighetsLån , som af enskildt man bekommits.
Men Banco-Utskottets BetänkmJen< 711 om Högloft.
Utskottet behagat, att göra jemförelse med de Fasfighets-Lån, sorn de andra Städerne erhållit, tror jag, au Götheborgs
Lån skolat i allo befunnits lika säkert för Banquen, som något af deras.
Flere Städer hafva erhållit sådane Lån till byggnader, hvilka ännu icke varit påbörjade, utan hela säkerheten berndt på den derföre lemnade borgen.
De till dera lemnade sum mor hafva uppgått till 25,000, 16,666 J, 15,000 R:dr o. s. v.; följaktligen vida högre an det högsta, eller 6000 R:dr , sorn en enskilt man kunnat erhålla, Den enskilte mannen lernnar icke derjemte sådan borgen, som blifvit
Götheborg ålagd att anskaffa, och således har Banquen sin enda säkerhet uti Fa. stigheten och dess egares enskilda förmögenhet.
Med förutsättande häraf, är det ock högst nödigt, att dennes egendom bör vara till fulla beloppet assecurerad, ty annars skulle Banquen på mer än ett sätt kunna blottställa sin deruti intecknade fordran.
Högloft, Utskottet har yttrat, att en betydlig del af den lagliga försäkran, blifvit för Götheborgs
Stad efterskänkt för de egendomar, uti hvilka Banquen har Inteckning.
Betydligheten af denna del finnes lätt, när man afräknar 10 egendomar, som äro assecurerade uti allmänna Brand -Cassan för en summa af 78,000 B:dr, för hvilka alla årens premier äro betalte; samt 4 Egendomar, hvilka för det brännbara äro försäkrade uti Phoenix Compagniet i London till 83,000 R:dr allt Banco, eller tillsammans 161,000 R:dr; om man derjemte afdrager samtlige Tomternes 7U Banco-UtsAottett Betllnkanderil värde, samt värdet å de många och stora hvalfvén, kälbrrie och rnurarne efter de 4 sistnämnde husen , hvilka icke finnas uti Assecurancen innehegripne, torde deraf finnas, att hela Lånesumman, afven i denria del, i det närmaste är betäckt, Skulle åter någon mindre del deraf annorlunda befinnas, lärer val den lemnade borgen till fullo svara derföre.
Uiskot. tet har derjemte uti redan afgi.fne Betänkan, de gjort såsom ett hufvudvilkor för I^ånet, att den sednare Assecurancen årligen skall vidmakthållas, och bevis deröfver i rättan tid insändas till Banquen.
Onekligen har Höglofl.
Utskottet beredt
Staden en stor fördel uti den lindring, sorn blifvit föreslagen i den olyckliga händelse, att
Staden något år skulle brista tili sine skyldigheters fullgörande.
Deremot har ock icke inom deRespectivé Riks-Stånden någon anmärkning blifvit gjord, och det är med denna lindring jag endast vågar att hoppas, att de Auotoriteter, som blifvit ålagde att teckna den nya Borges-förbindelsen, skola derpå ingå.
Utskottet har icke kunnat finna några nya anledningar sedan sista Riksdag för deri begärda ränte -nedsättningen.
Jag beklagar det; men om Hög! ofl. U tsknttets samtlige Ledamöter varit i tillfälle, att förnimma den förlägenhet och det betryck, som sedan sista Riksdag varit och ännu är i Götheborgs Stad, skulle Höglofl, Utkottet visserligen icke så ansett saken.”1 ’’jEn nedsättning af Räntan skall ock, en* Banco.Utskotttts Bctltnkanden. 713 ligt Högloft.
Utskottets tanka, vara utom exempel, och stridande ernof en viss grundsatts, att ränta bör förblifva vid hvad den vid Länets lifgifvande var utsatt till.
J ig tror likväl, att efter ett extra ordinairt tillfälle, sorn vid förra Riksdagen föranledde detta Län, kan ett ordinairt, nu genom Högloft.
Utskottets och Ständemes medgifvande bereda en lindring deruti, utan att träda någon princip för nära.
Högh Utskottet befarar prejudicater deraf af dem, som hafva 5 procents Fastighetslån från GeneralDisconten och Wadstena KrigsmanshusCassa.
Mig synes denna fara icke stor.
Af deras
Lån är redan mycket afbetalt.
De hafva från början fri villigt ingått på de vilkor, emot hvilka de dem erhållit.
De kunna således icke skäligen begära en slik förändring och nedsättning.
Deremot har Götheborgs Stads
Lån väl förut, varit ett 5 procents, men icke (såsom redan anmärkt blifvit) ett Fastighets-Lån.
Och dä det tillhörer närvarande Ständer, att bestämma blifvande afbetalningar derå, måtte de ock i sammanhang dermed kunna jemka räntan, utan att skäliga anledningar till prejudicater deraf kan hemtas.
Jag åberopar för öfrigt, hvad jag förut haft aran att i denna sak anföra, såsom talande för den begärda godheten.
Det skulle i sanning vara svårt, om Götheborgs Stad vore den enda bland Rikets Städer, som finge sig föreskrifvit 5 procents
Ränta, då alla de öfrige hafva sina Lån mot 4.’
Uti hvad Herr Leffler sålunda anfort, in - 7J4 Banao Utskottets Betiinkanien,. stämde RiksdagsmannengPetter Andersson fräd Hallands Län.
In fidem Protocolli, G. Helsingius.
Ankom den 23 Aug. 1823.
Ständer, i anledning af den förrättade Revisionen öfver f. d. Riks -Discont-Verkets Utredning och Rakenskager för år 1822.
Efter den Revision af f. d. Riks-DiscontVerkets Utredning och Räkenskaper, sorn, under sista Riksdag af Banco - Utskottet, genom utsedde Deputerade, gemensamt med private Delegarnes Ombud, förrättades, uppgafs till Rikets Högloft.
Ständers kännedom, för hvarje år särskildt, beloppet af de summor, hvilka, alltifrån Verkets början intill samma tid, blifvit , sedan alla lagliga åtgärder till indrifning fruktlöst aflupit, och till en del afven, i följd af ingångne accorder, afförde från Verkets Capital-Räkning, och på särskildt blad i Balance Extractet upptagne, för attlsåsom förlust afskrifvas; och utgjorde då desse poster, deruti innebegripne så väl Banquens, som de privates andelar tillhopa R:dr 81,196: 40. 1.
Hvilken summa, med Rikets Ständers lemna» de tillåtelse, före detta år blifvit afskrifven* Benea Utskottets Eetänkanderi.
JTi 5' Sedermera hafva i lika matto tid efter annan, åts k ill ige bland Verkets utestående fordringar, alltid efter föregången pröfning vid rle årliga Revisionerne, blifvit fran CapitalRäkningen afförde och öfverflyttade på det särskilda bladet i Balance - Extractet , dem Utskottet nu, efter inherntad kännedom om de skäl och anledningar, sorn dertill hvarje gang förekommit, -och med begifvande af de enskilde f. d. Actie - Egarnes rätts innehafvare för den honom tillhörande tredjedel, får på enahanda sätt till slutlig afskrifning anmäla, nemligen-:
Förlust på atskilHge accorder,som
Directionen , enligt särskild erhållen autorisation, och efter bepröfvande af Verkets Revisorer, år 3818, afslutat . .
R:dr 11,26.4: 33- 3.
Enligt pröfning och Iernnad föreskrift af Revisionen år 1819 R;dr 2 5,9 74: 12- 2* Hvarifrån dock afgår en genom tredje mans försorg sedermera inbetald opåräknad post 1,620: —’ — Resten utföre* — 24,354; 12. 2,- Transp. 35,618: 45. 5, "i6 Baneo-Utskottets Bettin)anden.* Transp. 35,618: 45* 5- "Vidare, enligt pröfsing och lämpad föreskrift af Revisionen år 1820 895: — — D:0 D:o ar 1821 2 6,501: 42. 1. D o D:o år 1822 15,894: . 4. 7. Oell slutligen efter anställd nogaste granskning vitt den nu fulländade Revisionen . 11,326: 9. 10.
Summa B:dr 90,236: 5. 11.
Utgörande alltså nfskrifnirtgarnes sam man,- tagne belopp fran Verkets början till närvarande tid R:dr 171,452: 46.
Genom utredningen har, under loppet af år 1822, utaf Riks Discont Verkets fordringar, för Banqueris andel, influtit en summa af R:dr 7>2'59: 3. 7., och total-återstoden af denna DiscontsFordringar utgör derefter, enligt UåneBalancen i 1822 års Hufvudbok, R:dr 1 32,178: 2, 8.
Desse äro, utan undantag, af den osäkra beskaffenhet, att ingen slags beräkning öfver deras presumtiva värde möjligen står att upp, göra, och Riks-Discont - Verkets egentliga utredning år nu mera följaktligen att anse såsom slutad, ehuru tilläfventyrs en och annan post äfven härefter kan komma att ingå, beroende dels på utgången af anhängige