Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Memorial, i anledning af återremisser å Utskottets Betänkande 4 9 i fråga om förändring af bestämmelserna i Kongl. Brefvet den 5 Februari 1808 och Kongl. Kammar-kollegii derpå grundade Kungörelse den 29 i samma månad, rörande företrädesrätt till besittning af kronojord. 40.
Memorial, i anledning af Riks-Ståndens beslut öfver Utlåtandet JM 24, i fråga om förändrad organisation af Hypotheks-inrättningarne i riket. 41.
Utlåtande, föranledt af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut öfver Utskottets Memo rial JM 33, i fråga om skjutsningsbesvärets ordnande. 42.
Memorial, med anmälan om Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, i fråga om för ändrad organisation af hypotheks-inrättningarne i riket. 43.
Betänkande, i anledning af väckt motion om Ulldiskontens indragning. 44.
Memorial, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut öfver Utskottets Ut låtande JM 41, i fråga om skjutsningsbesvärets ordnande. 45.
Memorial, angående särskildt arfvode åt Utskottets Sekreterare.
Besvärs- och Ekon.-UUkottets Memorial N:o 1. I M *.
Memorial, Ank. till Exp.-Utsk. den 1 Febr, 1860. kl. 1 e. m.
Till biträde vid behandlingen af de till Sammansatta Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets handläggning hörande ärenden har Utskottet antagit en särskild Sekreterare: med anmälan hvarom Utskottet får hos Rikets Högloflige Ständer anhålla, att nämnde Sekreterare, sorn den 18 i denna månad inträdde i tjenstgöring, måtte, frän och med samma dag samt så länge hans biträde erfordras, få uppbära arfvode till det belopp, som framdeles kommer att bestämmas, och under tiden till dess sådant skett, ett förskott till lika belopp med hvad för Sekreteraren hos Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet blifvit bestämdt, eller 175 R:dr Riksmynt för månad beräknadt.
Ridd. och Adelns Ledamöters vägnar: E. W. NORDENFELT.
På Högvördiga Preste-Ståndets Ledamöters vägnar: ABR.
NORDSTRÖM.
På Vällofl. Borgare-Ståndets Ledamöters vägnar: L. J. LOVÉN. På Hedervärda Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar: NILS SVENSSON.
Arvid Virich.
Brot. 1859 & 1860. 4 Sami. 2 A/d. 1 Häft. 1 2 Sammansatta Stats- samt Allm.
Besvärs- och Ekon,-Utskottets Utlåtande A/i 2. JW S.
Ank. till Exp.-Utsk. den i Febr. 1860, kl. 1 e. m.
Maj:ts nådiga 'Skrifvelse, i fråga om den tillämnade fyr-inrättningens vid Hernöklubb förlängande till Lungön utanför Hernösand.
Uti högstberörda, den 8 November sistlidne år till Rikets Ständer a flatna, skrifvelse har Kongl. Maj:t i nåder erinrat att, bland de flere fyr-inrättningar, för hvilka Rikets sednast församlade Ständer anvisade medel och sorn äfven numera till.största delen blifvit utförda och i verksamhet satta, förekomme ett fyrtorn af sten eller af jern och trä, ämnad t att uppföras ii Hernöklubb vid inloppet till staden Hernösand.
1 afseende ä denna lyr-anläggning anställdes är 1858 förberedande undersökningar ä stället, dervid byggnadsplatsens otillgänglighet och svärgheten att dit upphemta nödiga materialier funnos göra anläggningen nära outförbar, eller åtminstone, komma att sä betydligt fördyra densamma att, det af Rikets Ständer dertill beviljade extra anslag, 40,000 R:dr Riksmynt, kunde förutses icke blifva för ändamålet tillräckligt.
Sedermera hade, uti en af åtskilliga handlande, skeppsredare och skeppare i Hernösand ingifven underdånig skrift, jemväl blifvit erinradt, hurusom, i anseende till Hernöklubbs betydliga höjd öfver hafvet, moln och dimmor icke sällan lägrade sig omkring detta berg, samt skulle hindra skenet af en der anlagd fyr att på behörigt afstånd iakttagas, vid hvilket förhållande föreslagits att ifrågavarande nya fyr mätte anläggas pä den norr om Hernön belägna Lungöns sydöstra udde, der den komme att icke allenast medföra åsyftadt gagn för sjöfarten på Norrland i allmänhet, utan äfven tjena till led-fyr vid inloppet till Hernösand, hvarförutom genom denna förändring af byggnadsplats anläggningskostnaden skulle blifva jemförelsevis mycket billigare; oell hade Förvaltningen af Sjö-ärendena, som öiver det sålunda framställda förslaget blifvit hörd, detsamma uti angifvet underdånigt utlåtande förordat.
Då Kongl. Majit funne de skäl, hvilka sålunda blifvit för den ifrågavarande fyrens anläggande ä Lungön i stället för Hernöklubb anförda, vara välgrundade, ansågc Kongl. Majit ock en sådan förändring med denna fyr-anläggning böra ega rum; men dä de för anläggningens utförande päräkneliga medel, enligt Rikets sednast församlade Ständers underdåniga skrifvelse den 18 December 1857 blifvit uttryckligen anvisade för en fyrs uppförande på Sammansatta Stats- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.-Utskottets Betänkande A/l 3. 3 IJernöklnbb, hade Kongl. Maj:t i nåder velat begära Rikets Ständers medgifvande att dessa medel mätte till fyr-anläggningens utförande pä nu ifrägaställde plats fä användas.
Sammansatta Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet, til! hvars behandling denna fräga blifvit öfverlemnad, har så mycket mindre tvekat att till den nådiga framställningen förorda bifall, sorn densamma afser icke något nytt anslag, utan ett, efter sakkunnige personers och myndigheters omdöme, ända matsen! igare användande af redan beviljade mede):
Utskottet föreslår således vördsamt det måtte Rikets Ständer medgifva, att det för en fvr-anläggning ä Hernöklubb vid sednaste riksmöte anvisade extra anslag, 40.000 R.dr Ruut, får i stället användas till en fyr-anläggning å Lungöns sydöstra udde.
Ank. till Exp.-Utsk. den 1 Febr. 1860, kl. 1 e. m.
Betänkande, i anledning af väckte motioner, dels om anläggande af. en fyr å klippan Bonden, dels om anslag till fyrfarlyg vid de så kallade Sydostbrotten och vid Kallegrundet, dels om anläggande af en nödhamn vid Skillingeviken.
Motioner i ett eller flere af dessa ämnen äro väckta inom Höglofliga Ridderskapet och Adeln af Herr Tham, S. M., inom Väliofiiga Borgare-Ståndet af Herr Staaff och Herr Grape, samt inom Hedervärda Bonde-Ståndet A Matts Pehrsson frän Stockholms län och Ola Lasson från Christianstads län.
Tham och Grape hafva, hvar för sig, förnyat af dem vid förra Riksmötet väckte motioner, dels om byggande af däckade lotsbätar, hvilken fråga Utskottet i särskildt utlåtande behandlar, dels om anslag till e i fyr ä klippan Bonden utanför Umeå, elier till fyrfartyg vid de sä kallade Sydostbrotten; i afseende å hvilka sednare frågor de anfört att de ytterst farliga grunden Sydostbrotten äro belägna vid pass fem mil söder om inloppet till Umeå; och ehuru motionärerna saknade bestämd kännedom om antalet af de olyckshändelser som derstädes timat, så vöre en blick pä sjökortet dock tillräcklig ätt, ådagalägga dessa grunds ytterst vådliga läge midt i Norrbottniska viken.
Kraftiga skäl talade således för Sydostbrotten förseende med något slags fyr-anstalt och dertill vore måhända ett fyrfartyg det lämpligaste; hvarföre motionärerna anhållit att, antingen en fast fyr mätte aubrin - 4 Sammansatta Stats- samt Allm, 'Besvärs- och Ekon.-Utskottets Betänkande M 3. gas å klippan Bonden eller ett fyrfartyg förläggas vid de sä kallade Sydostbrotten samt att Rikets Ständer behagade till utgående under nästa statsreglerings period härtill anvisa nödiga medel, hvilka Herr
Tham förmodade uppgå till 70,000 R:dr Riksmynt, det belopp som varit anslaget till byggande af det på Finngrundet förlagda fyrfartyg.
Herr Staaf har erinrat att få ställen af Sveriges kust voro sä uppfyllde af farliga grund, som det tränga passet i närheten af klippan Bonden, vid sydostligaste delen af Norra Qvarken och tvä mil ut i hafvet frän Svenska landet.
Pä flen vestra sidan mellan Svenska vallen och klippan vore kusten späckad med vådliga grund till flera mils längd norr och söder, och pä den östra sidan, trefjerdedels mil från klippan, läge det smala, trefjerdedels mil långa, grundet Sydostbrotten.
Sjöfarten å Norrbotten hade på de sednare åren betydligt tilltagit, så att en större mängd fartyg besökte hamnarne, och alla som äro destinerade till Umeå och ställen norr derom måste passera omnämnde, af farliga grund uppfyllda, farvatten.
Den pä Norrskären å Finska kusten, fem mil sydostligt frän ”Bonden” samt sju och en half mil från Svenska kusten varande fyr utgjorde icke tillräcklig ledning, af hvilken orsak, i förening med den starka ström, som här vore rådande, seglingen i detta farvatten ytterligt försvårades, så att skeppsbrott ej sällan inträffade, derå motionären jemväl anfört ett exempel.
Till ledning för seglingen genom ifrågavarande farvatten erfordrades ovilkorligen en fyr å klippan Bonden, hvilken klippa höjde sig öfver hafvet 55 fot, så att fyrtornet ej behöfde byggas högt och mera kostsamt; och yrkade motionären således att Rikets
Ständer mätte anvisa nödiga medel till en sådan fyr.
Matts Pehrsson åter har föreslagit att Rikets Ständer mätte bevilja medel till byggande af ett fyrskepp att förläggas vid det såkallade fKallegrundet”, på det sjöfarande måtte ega ett säkert sjömärke för inseglingen till Alands-Qvarken.
Grundet vore beläget under vattenytan, derunder det, på det grundaste stället sänkte sig blptt några fä fot, och alla fartyg, som hade att segla genom den tränga Gräsöoch Alands-Qvarken, måste passera helt nära intill detta grund.
För behofvet af ett fyrskepp derstädes talade jemväl den omständigheten, att hvarje år mänga fartyg, till det mesta af större drägtighet, der gått förlorade; sålunda hade år 1858 derstädes förolyckats 2 skepp, 4 briggar och en ny större skonert.
Ola Lasson har erinrat att kändt vore, det Sandhammaren, belägen emellan Cimbrishamn och Ystad, vore ett bland de för skepp, gods och manskap farligaste Ställen i våra nordiska farvatten.
Visserligen hade en fyr blifvit derstädes beviljad, sä att den sjöfarande kunde iakttaga hvar stället vore beläget, men, i anseende till den starka strömmen förblefve det ändock nästan omöjligt att, synnerligast under stormnätterna, gå klar förbi detta ref, och något ställe, hvarest fartygen kunde gä in och söka räddning till dess storm och ström lagt sig, funnes ej der.
Skepp och varor för stora summor samt många menniskolif hade här gått förlorade, och det vore en hemsk blick, att morgonen efter en stormnatt se dess förstörelseverk.
Det starka vågsvallet och strömmen gjorde alla räddningsförsök omöjliga, äfven om olyckan inträffade på ljusa dagen och midtför strandboernes ögon, och anblicken huru medmenniskor kämpade med en gifven död, utan att något kunde, af åskådaren, till deras räddning åtgöras, blefve sä mycket fasansfullare då man visste att nästan alla dessa olyckor kunde förekommas, blott man vore pä för - Sammansatta Stuts- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.-Utskottets Betänkande JW 3.. 5 h;imi betänkt att göra något derför.
Sålunda funnes, vid pass en mil ofvanför Sandhammaren, vid Skillinge fiskeläge, den lugnaste vik, af ett djup, att de största fartyg kunde der ingå och derstädes ligga trygga, som i den bästa nödhamn, utan att anordnandet af denna hamn behöfde medföra några mera betydande kostnader.
Den kostnad sorn härtill användes skulle, derest dräglig hamn-afgift bestämdes, gagna såväl
Staten som de sjöfarande samt tillika vara en gärd ät menskiigheten.
Den tillflykt Cimbrishamn nu erbjuder, kunde ej ersätta den nu föreslagna nödhamnen, ty bemäld» stads hamn lemnade ej något skydd mot nordost-stormen, hvilken dock vore den som bringade Sandhammaren de flesta offren, hvilket skydd deremot komme att skänkas af Skillinge-viken.
Motionären föreslog derföre, det måtte Rikets Ständer tili Kongl.
Majit göra underdånig framställning om undersökande i hvad mån Skillinge-vikens ordnande till nödhamn kunde på ett för vår handel och sjöfart maktpåliggande sätt bidraga att i betydligare mån förebygga de vid Sandhammaren inträffande skeppsbrotten, för hvilken undersökning, äfvensom plans och kostnadsförslags uppgörande, medel borde af Rikets Ständer anvisas; hvarjemte Rikets Ständer borde i underdånighet begära att. i händelse förslaget om nödhamnen befunnes förmånligt, Kongl.
Majit dä täcktes till nästa riksmöte derom aflåta nådig Proposition.
Bland handlingar, som bidraga till utredande af dessa frågor, får Sammansatta Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet åberopa Utskottets vid sistförflutna riksmöte ailätna utlåtande Nio 15, dels i anledning af Kongl. Majits nådiga Proposition i fråga om en fyr-arläggning å Gottska Sandön, dels ock i följd af väckta motioner, angående åtgärders vidtagande till förbättringar i fyr-, bäkoch lots-väsendet.
Af berörde utlåtande inhemtas, bland annat, hurusom, uti ett af Lots-Direktören afgifvet betänkande, hvilket, sedan Förvaltningen af Sjö-ärendena deröfver sig yttrat, varit föremål för Kongl. Majits nådiga pröfning, fråga väckts derom, att, i öfverensstämmelse med särskildt uppgjorda förslag, rikets fyroch bak-väsende skulle, till sjöfartens ytterligare betryggande, utvidgas, antingen sä fullständigt, att i det närmaste rikets hela vidsträckta kust komme att belysas af fyrar och vid flere utomskärs eller till sjös belägna grund fyrskepp förläggas, samt dessutom åtskilliga nödiga ansedda hamn- och inomskärs-fyrar anbringades, kännings-båkar och stenkummel uppfördes och ett vida större antal bojar och konprickar, än de hittills bestämda utlades, för hvilket allt kostnaden beräknats till en summa af 1,156,000 Ridr Ruut, jemte det att för dessa nya anstalters framtida vidmakthållande upptagits en ökad årlig afgift af 118,000 Ridr samma mynt; eller ock i något inskränktare män, så att af hvad nyss omförmälde förslag innehölle, endast det som kunde antagas blifva af allmännaste gagn; och deraf behofvet redan vore genom erfarenhet vitsordadt. komme till utförande, hvarigenom anläggnings-kostnaden nedsattes till 598,000 Ridr och den ökade årliga underhålls-utgilten till 55,000 Ridr, allt Rimt; af hvilka förslag Förvaltningen af Sjö-ärendena ansett det förra, såsom föranledande större kostnader än att till deras bestridande anslag kunde blifva att påräkna, vid sådant förhållande ej vara antagligt, men deremot understödt det sednare med några jemkningar, hvilka beräknats skola till 538,000 Ridr nedsätta det för en gång behöfiiga anslaget samt till 36,345 Ridr allt Runt tillökningen i de ständiga utgifterna för fyrings-verket.
Då emellertid intetdera af de sålunda ifrågaställa förslagen till utvidgadt fyr- och båk-system skulle kunna utföras utan att anslag dertill af Rikets Ständer beviljades, hade Kongl. Majit ej funnit lämpligt att af då samlade Ständer äska nödiga medel till genomförande af 6 Sammansatta Stats- samt Ailm.
Besvärs- och Ekon.-Utskottets Betänkande Al 3. något bland berörde förslag i dess helhet; hvadan sådant anslag dä i nåder begärdes blott till en fyr-anläggning ä Gottska Sandön.
Uti Lots-Direktörens förstberörde vidsträcktare förslag finnas, bland andra ifrågaställa fyrar, upptagne ett fyrtorn af sten eller jern och trä å klippan Bonden beräknadt till 54,£00 R.dr Rnnt, och ett dylikt ä Sandhammaren: men i det sednare mera begränsade förslaget är fyrtornet ä klippan Bonden uteslutet.
1 anledning af väckta motioner om en roterande fyr å berörde klippa har Utskottet, uti dess ofvanäberopade utlåtande en sådan fyr-anläggning afstyrkt, enär Lots-Direktören upplyst att detta 57 löt höga, tvärstolpiga och branta skär, omgifvet af bråddjup strand, men på något afstånd jemväl af flere farliga grund, såsom Lördagshällan, Tufvan, Sydvest- och Sydostbrotten, vore beläget pä viii pass två mils afstånd ifrån fasta landet: att en kust-fyr onekligen skulle pä denna klippa, ehuru med oländig mark och af ringa omfång, vara af särdeles, ja utmärkt nytta för sjöfarten; men att för landningen vid klippan stora svårigheter förekomma, i följd af den nästan alltid oroliga sjöns häfning omkring densamma, sä att denna fyr-an läggning säkerligen blefve högst kostsam, och om den en gäng skulle blifva färdig mäste fyr-betjeningen der befinna sig liksom ombord på ett fartyg, och vara pro vianterad för hela lysningstiden, emedan kommunikationen med land icke kunde påräknas med någon skymt af säkerhet.
Utskottets omförmäld a utlåtande bl ef, hvad beträffar fyr-anläggningen ä klippan Bonden, af tre Stånd bifallet; och i Sin nådiga Proposition till Rikets nu församlade Ständer äskar Kongl.
Maj t till en ny fyr-inrättning vid Sandhammaren å Skånes sydöstra kust 181,000 lt:dr R:mt.
Utskottet kan ej annat än högt uppskatta vigten af ett fuilkomnadt fyr- och båkväsende, och det gagn som genom ett sådant skulle beredas såväl ät sjöfarten som åt mycket är i detta hänseende redan ätgjordt, och det är kändt att Sverige ej här utinnan behölver frukta en jemförelse med andra nationer, utrustade med rikligare hjelpkällor, än dem öfver hvilka vi kunna förfoga.
Den ytterligare förbättring och utvidgning, som är att hoppas för vårt fyr- och båkväsende. torde således böra åstadkommas i den män tillvexande stats-inkomster och ökad välmåga dertill lemna tillgäng, och anledning synes ej vara förhanden att söka härutinnan genast vinna ett fullkomnande, som ej kan ernås utan ett samtidigt tillbakasättande af andra lika vigtiga föremål, hvilka jemväl taga Statens tillgångar i anspråk.
Det är således af stor vigt att de medel, sorn vid detta riksmöte må kunna anvisas till fyroch båk-inrättningar, ej må så tagas i anspråk till arbeten, fastän nyttiga och behöfliga, att till de mest nödvändiga tillgångar derigenom saknas.
En hvar af motionärerna kan hafva liflig kännedom och erfarenhet om behofvet och gagnet af en fyr-anstalt å den af honom förordade plats, men svårligen lärer någon af dem kunna med full visshet bestämma hvar detta gagn skulle blifva störst; en kännedom, hvilken Utskottet antager böra 1 första rummet finnas hos de myndigheter, som öfver rikets samtliga fyr- och båk-anstalter ega tillsyn.
Maj:t emellertid funnit sig af dessa myndigheters framställning föranlåten att, på sätt nämdt är, af Rikets nu församlade
Ständer i nåder äska anslag til! en fyrinrättning vid Sandhammaren — en fråga hvilken ej ä detta Utskotts pröfning beror — anser Utskottet sig böra, vid granskning af nu ifrågakomne motioner, tillse det medlen till utförande af det utaf Kongl.
Maj:t i nåder föreslagna arbete, derest detsamma varder af Rikets Ständer bifallet, ej*må vara på förhand borttagne genom bifall till de enskilde motionärernas förslag.
Besvärs- och Ekon.-UIskottets Utlåtande 4.
På ofvan anförde skäl, och med afseende jemväl å hvad upplyst är. dels om de svårigheter, som möta vid en fyr-anläggning å klippan Bonden, dels att en sådan fyr. ehuru mycket gagnelig, dock står i vigt efter flere andra behöfliga fyrinrättningar, linner sig Utskottet för närvarande förhindradt att till anläggandet af en fyr å klippan Bonden tillstyrka bifall.
Enahanda betänklighet i afseende å bristande medel, i förening dermed att icke utrönt blifvit, det förslaget är framför flere andre af behörige myndigheter förordade fyr-anstalter af behofvet påkalladt, nödgar Utskottet att till förslaget 0111 utläggande af ett fyr-fartyg vid så kallade Sydostbrotten afstyrka bifall.
Af samma skäl, som nu sednast anförde blifvit, linner sig Utskottet, i fråga om förläggandet af ett fyr-skepp vid det så kallade Kallegrundet, förhindradt att bifall dertill förorda.
Hvad slutligen beträffar förslaget om undersökning för anläggande af en nödhamn vid Skillinge fiskeläge, ofvanför Sandhammaren; sä enär, i anledning af Rongl.
Maj.-ts ofvanomförmälda nådiga Proposition om medels anvisande till en fyr-inrättning vid Sandhammaren, Rikets Ständer komma att pröfva, hvilka åtgärder må vara erforderliga tili undanrödjande af de större vådor och svårigheter, som för närvarande vidlåda seglingen pä denna del af kusten; samt, derest en nödhamn i närheten af fyr-in rättningen är af verkligt behof påkallad, sådant lärer vid berörde utredning blifva ådagalagdt, finnér
Utskottet sig för närvarande ej böra någon åtgärd i anledning af motionen tillstyrka.
Stockholm den Öi Januari 1860. j\s' 4* Ank. till Exp.-Utsk. den 1 Febi'. 1860, kl. 1 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckte motioner om åtskilliga lotsars fö7'seende med duckade båtar på Kronans bekostnad.
I detta ämne äro motioner väckte inom Höglofliga Ridderskapet och Adeln af Herr Tham, S. M., samt inom Välloflig^ Borgare-Ståndet af Herrar Grape, Staaff och Trägårdh, hvar för sig. 8 Sammansatta Stats- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.-Utskottets Utlåtande Ilmar Tham och Grape hafva, i sammanhang med frågan om anläggande af en fyr å klippan ' Bonden” utanför Umeå, hvilken fråga Utskottet uti särskildt utlåtande behandlar, tillika förnyadt de af dem, hvar för sig, vid förra riksmötet väckte mationer, att lotsarne vid åtskilliga större lots-stationer skulle förpligtas hafva däckade båtar, liknande dem, sorn Norska lotsarne begagna, samt hafva till skyldighet att med dessa ligga ute till sjös och möta ankommande fartyg, sä att icke, såsom ofta nu inträffade, fartygen nödsakades inlöpa emellan klippor och skär innan hjelp af lots kunde erhållas, och oftast mäste, utan biträde af lots, söka sig ankareplats.
I afseende härå hafva dessa motionärer anfört att de anmärkningar, som af sjöfarande blifvit riktade mot de Svenska lotsarne. egentligen icke afsett desses duglighet, utan hufvudsakligen den omständighet att lotsen icke varit att tillgå på tillräckligt afstånd frän den grundfyllda och farliga kusten.
För att afhjelpa dessa befogade klagomål fordrades dock att lotsen försäges med en större däckad segelbåt, i hvilken han kunde trotsa storm och hög sjö samt i öppna sjön möta lotsbehöfvande fartyg.
Ringheten af sjöfarten vid vära kuster i jemförelse med andra handlande nationers, samt inkomsternas derifrån sig härledande låga belopp, vore dock ett hinder lör lotsarne vid Sveriges flesta lotsplatsen- att af egna medel anskaffa fullt tjeriliga sjögående båtar, hvilka, efter hvad upplyst vore, ej med nödig utredning kunde anskaffas billigare än till 2,000 Riksdaler stycket.
Dä Staten emellertid åtagit sig att vidmakthålla lotsinrättningen i riket borde
Staten jemväl tillse att sjöfarten har af denna inrättning det gagn som dermed åsyftas; och då billigheten kräfde alt lots, sorn vöre villig att gä till sjös och lemna sjöfarande allt möjligt bistånd, ej genom brist på tjenlig farkost förhindrades uppfylla denna sin tjenstepligt, vore sådant en fullgiltig anledning för motionärerna att begära det Rikets Ständer rnåtte anvisa medel för anskaffande, efter ofvan uppgifna kostnad, af båtar till följande lotsplatsen hvilka ansetts företrädesvis vara af sådana båtar i behof, nemligen Rönnskär ^utanför Piteå, Bremön utanför Sundsvall, Lilljungfrun eller Storjungfrun utanför Söderhamn, Limön utanför Gefle, Sandhamn vid östra inloppet till Stockholms skärgård, Landsort vid södra inloppet till hufvudsladen, vid Häfringe och vid Arko. begge utanför Norrköping; alla dessa inom norra lotsdistriktet; vid Fårösund eller Slite pä Gottland i södra lotsdistriktet, samt vid Halmstad, Kalfsund utanför Göteborg och Sydkoster utanför Strömstad, inom vestra lotsdistriktet, eller tillsammans 12 större däckade segelbåtar till ett sammanräknad! kostnads-belopp af 24,000 Riksdaler Riksmynt; dock borde härvid göras det förbehåll, att Förvaltningen af Sjöärendena finge rättighet att på Lots-Direktörens förslag, vid sjöfartens af- eller tilltagande vid någon lotsplats, förflytta kronolotsbät til! annan station, som deraf vore i större behof och kunde draga större nytta.
Herr Trägårdh, instämmande i de redan anförda skälen för anskaffning, på Statens bekostnad, af större lotsbåtar, samt under åberopande af det förslag, LotsDirektören härom uppgjordt och hvilket blifvit af Förvaltningen af Sjö-ärendena understöd!, har, under förutsättning att, pä bernälde Förvaltnings pröfning, efter Lots-Direktörens hörande, ina böra bero hvilka iotsplatser borde med ifrågavarande båtar förses, hemställt det Rikets Ständer måtte besluta, till en början tjugo sädane ifrågaställde större däckade båtar finge anskaffas för att tilldelas lots-stationer vid öppna hafvet, der lotsen vore nödsakad att möta fartyg på längre afstånd frän kusten, samt att nödiga medel måtte anvisas till den förslagsvis antagna kostnaden af 2,000 R:dr R:mt för hvarje båt, då sedermera bätarnes underhåll kunde, på sätt redan sker med Sammansatta Stats- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.-Utskottets Utlåtande
Afl 4. 9 med de större lotsbätar Kronan består, genom kontrakt och emot årligt bidrag af statsmedel ä 150 It dr Knit för hvarje båt, ät lotsarne sjelfve öfverlemna®. .