Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
A f o f v a n s t å e n d e t o r d e af s i g själft f r a m g å, att u p p g i f t e n o m m i t t » e n g a g e m e n t » v i d s a m t » ö f v e r t a g a n d e » af m i n e g e n s k o l a i c k e är r i k t i g t.
Stockholm den Ödmjukligen K.
E. Palmgren.
6 februari 1 8 9 8.
Åter några ord om kvinnan och landtbruket.
Bland de ämnen s o m Idun m e d sitt rika, mång- sidiga innehåll behandlat, hafva åtskilliga före- kommit, s o m för mig haft ett särskildt intresse, isynnerhet då de, s o m detta, berört något nytt arbetsfält för den af eget arbete b e r o e n d e, eller åtminstone delvis b e r o e n d e, o c h m e d så oänd- ligt stor konkurrens på nära n o g alla o m r å d e n kämpande kvinnan.
Själf utan förmåga att klart o c h ledigt uttrycka m i n a tankar, vill jag inte för- söka yttra mig i saken, endast uttala m i n var- ma, innerliga önskan, att någon af Iduns många prenumeranter, s o m äga pennan i sin makt, ville upptaga det af » Bien » så väl inledda ämnet till en allmän diskussion, för att därvid från flere sidor belysa saken ifråga.
Mig har d e n n a lifs- uppgift, allt sedan jag för några år sedan, m e d ett mindre kapital af tjugu tusen kr., såg mig
IDUN 1898 nödsakad försörja mina små barn o c h mig själf, förefallit s o m den i alla afseenden mest önsk- värda.
Mot flere sakkunniga mäns inrådan ville och k n n d e jag likväl ej våga något för en kvinna ännu så nytt o c h oförsökt.
Hellre valde jag då en af dessa nötta banor, s o m alltid äro tillgäng- liga, m e n där konkurrensen också just därför är så stor.
Det är dock denna man v i d landtbruk minst är utsatt för, ja nära n o g helt o b e r o e n d e af, o c h så det ojämförligt angenämare i arbete förenadt m e d friluftslif.
— Det är tre punkter jag sktille vilja påpeka: Kan en kvinna sätta sig i behörig respekt h o s de manliga tjänarne?
K a n h o n hafva öfverinseende öfver vidsträck- tare områden af skog o. s. v.?
samt Kan h o n förestå k ö p af e g e n d o m själf?
Jag slutar m e d att upprepa de orden, att livad som kan lyckas för en energisk, omtänksam man, det kan n o g äfven lyckas för en kvinna m e d samma egenskaper.
Ann Lovis.
Sveriges kvinnliga fredsförening har nu konstituerats o c h valt en interimstyrelse, bestå- ende af fruarna Natalia Frölander, Hanna Theo- rell o c h Emilia B r o o m é.
Stadgar antogos o c h vid tillfället antecknade sig 22 personer s o m m e d lemmar af föreningen.
Föreningen, s o m består af aktiva o c h passiva medlemmar, arbetar tills vidare på fyra sektioner, en för pressen, en för skönlitteraturen, en för pedagogiska frågor o c h en för ekonomien.
Ett kvinnligt examen sr ekor&amp;.
För några dagar sedan aflades i Upsala filosofisk licentiat- examen af icke mindre än fyra damer, något i våra universitets examenshistoria hittills allena- stående.
D e n y a kvinnliga licentiaterna — frök- narna Anna AMström, Stockh., Lydia Wahlström, Vestm., Gurli Rosander o c h Astrid Cleve, Stockh., — ägnades en riklig blomsterhyllning.
SJ Skall fröken Eschelsson bli professor?
Juridiska fakulteten i Upsala har föreslagit do- centen Elsa Eschelsson att uppehålla den efter prof. Nordling lediga professuren i civilrätt.
Mindre akademiska konsistoriet har d o c k på an- förda skäl icke ansett sig kunna tillstyrka detta förslag.
Ännu en kvinnlig högskolelärare.
lic. fröken Astrid Cleve har förordnats att under innevarande termin föreläsa i kemi vid Stock- h o l m s högskola.
Ett dödsfall, ägnadt att väcka det djupaste deltagande, inträffade här o m dagen i Upsala, i det att operationssköter- skan vid A k a d.
sjukhuset Esther Andersson då afled i blodförgiftning, s o m h o n ådragit sig un- der sin tjänstgöring.
F r ö k e n Andersson, s o m vid sin bortgång var endast 26 år gammal, hade genomgått sjuksköterskekursen vid Sofiahemmet m e d de högsta vitsord.
Efter förordnanden å olika sjukhus anställdes h o n s o m första sköter- ska på operationssalen vid Akad.
sjukhuset 1897.
Med rik begåfning förenade h o n ett varmt in- tresse för sitt kall o c h en m i n d r e vanlig arbets- förmåga.
Så utrustad, var h o n o c k särdeles väl lämpad för den ansvarsfulla o c h ansträngande plats, på hvilken h o n sattes att verka o c h där h o n nu stupat på sin post, sörjd af många o c h m y c k e t saknad af i främsta rummet sjukhusets läkare.
Svensk konstnärinna i Ryssland.
Den bekanta porträttmålarinnan fröken Elisabeth Keyser, .som några månader vistats i Finland, har g e n o m rekommendationer därifrån erhållit det hedrande uppdraget att måla ett porträtt af prinsessan af Oldenburg, född prinsessa af Leuchtenberg, kusin till tsar Alexander H l samt drottning Sofia.
F r ö k e n K e y s e r befinner sig redan i Petersburg för porträttets utförande.
* Den unga svenska författarinnan fröken Elsa Lindberg, välkänd för vår publik g e n o m många bidrag i Iduns spalter, uppehåller sig för närvarande i Helsingfors.
Svenska teatern där- städes har, nu af h e n n e till spelning antagit en komedi i en akt m e d titeln Läxor.
En finsk kvinnokongress.
Finsk kvinno- förening höll nyligen möte i Helsingfors, där såväl centralföreningen s o m filialerna i landsor- 47 ten v o r o representerade.
Ett dylikt gemensamt möte ägde rum för sex år sedan, men då räkna- de föreningen endast 5 filialer, hvaremot n u 12 sådana verka på olika orter.
Mötet öppnades m e d helsningstal på svenska och finska af centralföreningens ordförande, frö- ken Alexandra Gripenberg.
Därefter hölls af fru E. Stenius ett föredrag öfver ämnet.
&gt;Är delta- gandet i kvinnosaksarbetet en rättighet eller en skyldighet för oss k v i n n o r?
» Under mötesda- garna förekom vidare diskussion öfver åtskiliga frågor, hvilka bevisa, att Finsk kvinnoförening verkar efter ett mångsidigt o c h praktiskt pro- gram.
operan har återupptagit Mozarts odöd- liga opera » D o n Juan » m e d hr Forsell i titel- partiet.
Till denna föreställning, s o m skulle äga rum på onsdagen innevarande vecka, få vi åter- k o m m a i nästa nummer.
Scenrepetitionerna på Ibsens » Kungsämnena » ha nu tagit sin början.
Stycket är ämnadt att uppföras för första gången under förra hälften af mars, o c h premieren k o m m e r att äga sitt särskilda intresse såsom recett för hr Emil Hillberg, hvilken då firar sitt 25 års- jubileum s o m skådespelare.
H r Hillberg skall i stycket utföra b i s k o p Nicolas ' roll.
Den tredje och sista Borwick konserten i Musi- kaliska akademien förliden lördag var en ny triumf för den gedigne konstnären och hans emi- nenta talang.
Till sista plats, ja, ända upp på tri- b u n e n h a d e en entusiastisk publik packat sig, hvilken m e d stigande förtjusning hälsade hvarje nytt n u m m e r af det allt i g e n o m värderika pro- grammet.
Efter Bachs » Italienska konsert&gt;, s o m fick den stilrenaste tolkning, följde kvällens piéce de résistance i Beethovens sonat III C-moll, hvars klassiska skönhet ställdes fram i fullgjuten glans g e n o m ett tekniskt aldrig svikande, i hvarje skift- ning innerligt förstående spel.
Chopin o c h Schu- m a n n tolkades därefter m e d samma o c h dock ständigt nya, inträngande fina medkänsla, och bravurmässigheten fick en glänsande, m e n icke braskande tribut i Schubert-Liszts i Soirée de Vienne » o c h » Erlkönig ».
Den villige konsertgifvaren spelade därtill utan- för programmet ej mindre än fyra stycken, Cho- pins étude i gess, en étude af Rubinstein, en gavott af Sains-Saéns samt slutligen Schumanns » Aufschwung », därmed frikostigt kvitterande den ovanligt varma hyllning, som denna gång från publiken i sanning riktades åt förtjänt håll: en flärdfri, gedigen o c h fin konstnärspersonlighet!
Andreas Hallens konsert i går torsdag kunna vi först i nästa n u m m e r o m n ä m n a.
O m Bågnar Grevillius ' konsert i afton påminna vi än en gång.
— Violinisten Willy Burmester gifver instun- dande måndag den 14 dennes konsert i Musika- liska akademien m e d biträde af pianisten Moritz Mayer-Mahr.
* G ö k u n g e n i boet.
K ommerserådet Falks villa ligger solbelyst på en enslig h o l m e i yttersta skären.
B i k e d o m e n o c h skönhetssinnet hafva förvandlat den vilda skogen till en ordnad park, m e d blomsterrabat- ter, springbrunnar o c h små inbjudande pavil- jonger.
Karaktärsbyggnaden, s o m reser sig på h o l m e n s midt, är o c k ett litet konstverk i arki- tektur.
Ner för trappan, huggen i granit, stiger husfrun, högrest o c h vacker, i den omgifvande trädgården.
I h a n d e n bär h o n en trädgårdssax och en k o r g o c h h o n går för att skära rosor till en bukett till middagsbordet.
M e d van hand böjer h o n undan grenarna, o c h utan att rispa de hvita, små händerna på deras hvassa törnen, beröfvar h o n d e m deras skönaste b l o m m o r.
Så har h o n o c k i hvardagslifvet undgått sorgens och ofridens törnen.
E e d a n ligga i korgen röda o c h hvita rosor, o c h m e d välbehag för h o n d e n m o t ansiktet, begär- ligt insupande deras doft.
D å nås hennes öra af glada barnröster o c h från stranden höres ett plaskande ljud.
H o n böjer sig n e d a n o m träd- grenarna o c h ser crocket-planen o c h två små flickor, iklädda endast lintygen, plaska i vattnet mellan stenarna på stranden.
» Gärda o c h Anni, » ropar h o n till dem, » för- kylen eder ej tunnklädda, utan helt o c h hållet i vattnet m e d eder, små simfåglar! » H o n läm- Väggohyra, Mal och Bakterier nar trädgården, höjer låset på porten m o t par- ken, o c h skyndar därigenom till stranden för att se till flickorna under simningen.
På gungplan- kan under strandbjörkarna ställer h o n korgen och sätter sig ner för att ordna buketter.
Flic- korna springa nu på nytt ut i vattnet, hand i hand, o c h värmande leka solstrålarna kring de nakna, mjuka barnkropparna.
Den ena är bländhvit o c h spenslig o c h hufvudet är betäckt m e d lingult, lockigt hår; den andra är brun o c h bastant, m e d rikt, svart hår hängande upplöst nedåt ryggen.
Det är kommerserådet Falks enda dotter Gärda o c h hennes lekkamrat A n n i, en vilsen fågel, till hälften en tattarunge, godhets- fnllt upptagen af Falks s o m leksyster åt deras blåögda Gärda.
M e d förtjusning betraktar d e m m o d e r n, o c h medan h o n skickligt ordnar rosorna i buketten, tillropar h o n emellanåt varnande ord åt de bullersamma små tioåringarna i vattnet.
» Röda o c h hvita rosor, » tänker h o n, » det är den mörkas o c h den ljusas färger!
Måtte lifslang, trofast vänskap sluta mina flickor så fast till- sammans, s o m jag b i n d e r dessa rosor i buket- ten! » Med skallrande tänder, m e n strålande af för- tjusning, springa fickorna u p p ur vattnet, s o m n u i otaliga små bäckar rinner af d e m, hvar och en efterlämnande en matt fåra i huden.
I solgasset på gröngräset kläda de hastigt på sig och springa sedan i kapp u p p till villan.
K o m - merserådinnan lämnar o c k crocket-planen för att i tid hinna m ö t a sin man vid hans hem- k o m s t från staden.
M e n små vågor, s o m kila in mellan strandstenarna, förtälja ännu för ny- fikna, försenade ankungar o m de glada barnens lek i deras element — det våta.
Då septemberstjärnorna tändas på fästet o c h hvita vågors brus m o t strandklipporna stör lug- net på holmen, flyttar kommerserådet Falks fa- milj in till sin våning i staden.
Gärdas o c h A n n i s vägar skiljas, ty Gärdas skolgång begynner nu på allvar o c h A n n i sät- tes i folkskolan för att i dess lägre klasser inhämta de första grunderna.
Sedan skall h o n få g e n o m g å hushållsskola för att utbildas till en dugande m e d l e m af det stånd h o n tillhör.
Under fristunderna leka de dock tillsammans- med b r o r A x e l s o m tredje man, lika goda vän- ner s o m hittills.
Gärdas kvicka tankar uppfatta snabbt också lekkamratens läxor o c h tillsam- mans arbeta de sig i g e n o m svårigheter, s o m möta.
Svarta ögon le m o t de blå o c h i skydd af goda föräldrar förflyter barndomstiden lugnt och gladt.
Efter slutad pensionskurs lämnar Gärda hem- met för att i hufvudstaden, under skickliga lärares ledning, fullborda sina studier.
Bittert känner h o n skilsmässan från föräldrarna o c h bror A x e l, tung kännes saknaden efter Anni.
Gärda förstår ej d e n underliga förändring, som försiggått med leksystern, sedan hennes resa till hufvudstaden beslöts.
Något hemlighetsfullt har hvilat öfver Anni, o c h s t u n d o m har Gärda upp- fångat en hvass blick ur de stora, svarta ögo- nen.
A n n i är o c k nere vid stationen för att bära Gärdas handeffekter, o c h vid afskedet tryc- ker Gärda varmt hennes hand.
Annis ögonlock äro sänkta så, att de långa ögonfransarna nä- stan hvila m o t kinden, o c h hufvudduken har hon dragen långt fram.
Hennes hand darrar o c h Gärda är förvissad o m, att något nu grumlat deras vänskapsförhållande.
Då tåget satt sig i gång o c h Gärda blifvit en- sam, drager h o n det blå förhänget för gaslam- pan o c h sätter sig i hörnet af soffan m e d föt- terna dragna u p p under sig.
Så hade de förr brukat sitta h o n och A n n i då de v o r o små, o c h i skymningen berättat för hvarandra roliga skol- historier, m e n hvad hade väl nu förändrat A n n i?
Om h o n också blott var tjänarinna i hemmet, hade dock alla bemött henne s o m en m e d l e m af familjen, just för den vänskap, s o m rådde emellan flickorna, o c h annorlunda kunde väl Anni ej tänka sig sin framtid, hon, som redan g e n o m sin b ö r d hade sitt bestämda kall.
Men tänk o m A n n i känt afund!
Tänk o m h o n ändå hade jämfört deras framtidsutsikter, o m hon nu velat vara i Gärdas ställe?
Nej, det är omöjligt, huru kunde det k o m m a i fråga?
Sedan A n n i upptogs af Falks, hade det ju varit så bestämdt, och allt hade hittills gått så bra, o c h Anni borde ju vara tacksam för den uppfostran h o n fått.
Men tänk, o m saken ändå vore så?
E m o t denna tanke strider Gärda s o m m o t ett spöke, o c h den förjagar sömnen ur hennes ögon.
H o n sitter timtal o c h stirrar framför sig, o c h hon tycker sig se outgrundliga svarta ögon stirra utrotas af A k t i e b o l a g e t D e s i n f e c t i o x i i rum, fartyg o. bostäder, allt på stället — utan bortförande af möbler.
— Kontor: II A. VestraTrädgårdsg.
II A.
Tel. 7494.
IDUN 48 1898 emot sig från andra soffhörnet.
Ä n äro-de dröm- m a n d e, djupa o c h frågande, än blixtrande s o m zigenerskans.
Slutligen blir Gärda rädd, o c h m e d en suck af lättnad ser h o n de andra passage- rarna vakna, då k o n d u k t ö r e n släcker gasen.
Nattliga skräckbilder o c h oroliga föreställningar vika.
för de intryck, som dagen m e d f ö r, o c h då hufvudstadens torn synas, förefaller allt s o m t o m m a inbillningar.
Allt skall n o g vara s o m förr, då Gärda återvänder h e m.
Snart lämnar också A n n i detta s k y d d a n d e h e m, ty lifvet därute lockar, dess brusande hvita vå- gor sjunga så frestande melodier.
Lusten där- efter står ej att kväfva, o c h följd af fosterför- äldrarnes välsignelser, s o m en kär vän begråten af Gärda, träder A n n i öfver h e m m e t s tröskel ut i vida villande världen.
Stackars vilsna få- gel, hvar skall du finna ett fäste?
Ömt emottages h o n af nära släktingar vid sta- tionen, o c h i föräldrarnes ställe vaka de öfver hennes studier o c h nöjen under terminen.
Med svalorna återvänder o c k Gärda till som- marferien o c h h e m m e t.
H o n finner d o c k ej där sin forna glada lekkamrat, ty A n n i har förvand- lats till en stel, i n b u n d e n flicka, s o m meka- niskt utför sina arbeten o c h ej vill p å m i n n a sig, att h o n varit annorlunda.
Detta ger hennes utseende något högburet, aristokratiskt, o c h hen- nes sydländska skönhet framstår än mer.
Då hon går o m k r i n g m e d brickorna o c h serverar kommerserådets gäster, följes h o n af de unga männens beundrande blickar.
H o n känner sig då nöjd, höjer ö g o n l o c k e n för att visa, att äf- ven h o n har ö g o n s o m duga, fast h o n är en simpel tjänarinna o c h fröken Gärda ur pup- pan utvecklats till en d a m af värld.
— Mån- gen gör jämförelser mellan dessa flickor.
Den ena är m ö r k, ståtlig o c h lockande s o m natten, den andra ljus s o m dagen, ö p p e n, oskuldsfull, men också strålande skön.
Det är den röda o c h den hvita rosen, framsprungna ur skilda rötter, men af odlaren vårdade i bredd, A r förgå.
Gärda, nu en lycklig hustru i eget hem, är m e d sin man o c h lilla dotter på jul- b e s ö k h o s föräldrarna.
H e n n e s ende bror, A x e l, har o c k k o m m i t för att efter studierna o c h ett gladt kamratlif hvila ut i h e m m e t.
H a n är fa- derns stolthet, m o d e r n s h o p p, o c h syster Gärda ser alltid kärleksfullt u p p till h o n o m.
Julljusen tändas.
Julefrid hägnar det lyckliga h e m m e t.
Lillans glada upptåg kring granen leda Gärdas tankar tillbaka till egna barndomsdagar.
Då var det två par glada flickögon, s o m åter- kastade glansen från ljusen, det ena paret mör- ka, det andra ljusa.
Då var det två jublande flickungar, s o m lekte nappatag m e d bror A x e l.
Nu var d e n ena borta.
H v a r?
Ute i världsvim- let hade h o n snart försvunnit ur vännernas syn- krets.
Onda rykten h a d e gått, m e n ingenting hade man m e d säkerhet fått reda på o m hen- nes ö d e n.
H a d e h o n af sin lust efter frihet dragits ner i djupet, eller hade väl en starkare hand räckts h e n n e till räddning, då det gått utför b r a n t e n?
Också kommerserådinnan har gjort sina iakt- tagelser o c h funnit, att dåligt sällskap ingjutit tankar i A n n i s själ, dem h o n fåfängt m e d sitt inflytande försökt motarbeta.
E n gång har h o n ock hört en främmande i d o m e s t i k r u m m e t säga: » Kommerserådet är så rik o c h hade n o g kun- nat bestå också dig en sådan uppfostran s o m sin egen dotter, m e n han vågar e j, ty du kunde då k o m m a att stå i vägen för henne. » F o s t e r m o d e r n minnes blixten dessa o r d fram- kallat ur A n n i s ö g o n, o c h sorgsen ser h o n A n n i s väg leda b o r t ur d e n bana, dit h o n kärleksfullt tänkt styra den.
Lycklig i det närvarande, g l ö m m e r Gärda snart igen dessa sorgsna tankar.
Lillans fröjd öfver m o r b r o r A x e l s o m j u l b o c k smittar alla, o c h vid godnattkyssen, s o m växlas, tackar m a n G u d för ännu en lugn, lycklig julkväll i gamla hem- met.
Julmorgonen ligga m o r b r o r A x e l o c h lillan längre än d e andra.
Syster Gärda står bered- villigt till tjänst, då b r o d e r n behöfver något ur sin koffert i tamburen.
H o n får nyckeln, öpp- nar låset — söker, m e n finner ej det begärda.
V i d omflyttningen af b ö c k e r n a faller ett foto- grafikort ur en af d e m.
H o n tager u p p det o c h ser på det.
Bilden fängslar henne, h o n igen- känner d e mörka, strålande ögonen, ansiktet.
r Bidrag mottagas med tacksamhet.
V å r t lif det är en strid, vår j o r d en jämmerdal, En plats för o r o, sorg o c h många, många kval; Men fattigdom o c h n ö d en småsak äro blott E m o t den gräslighet, s o m fallit på min lott.
Så stycka n u hans namn, hvars he- der styckad är.
Dess bitar foga h o p till svar p å detta här: H v a d b ö r a brödrafolk i alla skiften hålla?
H v e m är, s o m kan en man båd sorg och glädje vålla?
H v a d säger man till barn, som nä- san petar i?
H v a d får en mönsterfru m o t man- nen aldrig b l i?
H v a d tager domaren af vittnet, s o m han kallar? '
H v a d går en visa i, när sången kraftigt skallar?
H v a d riktar skepparn på, när stor- men rasar svårt?
H v a d är det m a n » tar i n », ifall det blåser hårdt?
H v a d k u n d e H ö d e r ej?
H v a d kallar du din b r o d e r?
H v a d är d i n syster, när h o n bannas af sin m o d e r?
H v a d är v i d juletid rätt vanligt att få s e?
H v a d kan en skräddare?
H v a d g ö urmakare?
H v a d kalla engelsmän c h a m p a g n e, som ej är s ö t?
H v a d kallas j o r d m å n, som att gå i är för b l ö t?
H v e m är, o m h o n är g o d, bra att till b a r n d o p be?
H v a d finns det uti luft, s o m du d o c k ej kan s e?
H v a d g ö r en narr ibland af sina fäders ära?
N ä m n m i g en nornas n a m n uti vår gudalära!
H v a d har en adelsman ibland fram- för sitt n a m n?
Och hvad är .det att ta ' en älskad vän i f a m n?
Ordet rättfram: Se, upprorsfanan Fladdrar för v i n d e n!
Säg m i g hur är d e n?
patentrostadt och konserveradt i enl. med Professor I Liebigs metod, hvarigenom det står sig i flere månader, i fina blandningar: J a v a, M o c k a, P l a n t a g e m fl.
Fabriksbod 9 B i b l i o t e k s g a t a n, Sthlm.
Charlotte Peterson; af L.
— O, hvar- lör blef det så?
Dikt af Sigfrid Svan.
— Barnsängsvisi- ter; af N — a — Ett tack för blommor; af Aäi.
— Arvid Ödmaun.
(Med 11 porlrätt ocb en autograf) — Skaldernas kvinnor; små studier för Idun af Emil Linders IV: Johan Ludvig Runeberg.
— I vårt romanbibliotek.
Stockholm, Iduns ' Tryckeri Aktiebolag, N:r 4 2 (409) Prenumerationspris pr ax: Idun ensam kr.
— Iduns Modet., fjortondagsuppl.
» 3: — Bamgardcvoben » 8: — F r e d a g e n den 18 oktober 1895.
Byrå: Redaktör och.
utgifvare: Klara södra kyrkog.
Mathilda 8:de årg.
UtgifnlngBtid: hvarje helgfri fredag.
Aimonspris 35 öre pr nonpareillerad.
För » Platssökande » o. » Lediga platser » 25 öre för hvarje påbörjadt total stafv.
: Mailing, född Kruse.
yr » ^fru Guvernören af Paris » — se där veckans stora nyhet i bok- marknaden, en nyhet motsedd med mindre vanlig spänning i alla literärt intresserade kretsar!
Ännu är i lifiigaste hågkomst, hvil- ket uppseende såväl i Sverige som i Danmark, den till förra julen i Köpenhamn anonymt utgifna » En roman om Förste konsuln » väckte.
Den röjde en ovanlig författaregenialitet, denna bok, och en förtrogen- het med ämnet, som väckte ode- lad beundran.
När så sent om- sider den anonyme författaren afslöjades och befanns vara — en dam och därtill en svensk dam, då blefvo intresset och öfverraskningen än mera ökade, naturligtvis ej minst i hennes hemland.
Mathilda Mallings namn kom på allas läppar.
Nu föreligger, som vi antydt, en ny bok från samma hand, och den eleganta volymen — på Alb.
Bonniers i Stockholm förlag — slukas helt visst i denna stund inom talrika sven- ska hem af förväntningsfulla läsare och läsarinnor.
Denna gång träder författa- rinnan direkt fram med sitt fulla namn, hvilket » Förste kon- suln » redan gjort ryktbart.
Hon kan ock i stolt själftillit göra det, ty » Fru Guvernören af Pa- ris, bilder från kejsarhofvet 1807 » säges på intet sätt stå sin föregångare efter.
Hjältinnan i denna nya bok är Laure Junot, cn af det för- sta kejsardömets älskvärdaste, mest sympatiska och på samma gång mest lysande kvinnor, och » Förste konsuln » från den för- ra boken, nu kejsar Napoleon I, ingriper äfven här i icke oväsentlig grad i händelsernas gång.
Helt visst skall » Fru r Guvernören » lika litligt slå an på alla sinnen, som äro mottagliga för den tjusning och den glans, som lågo utbredda öfver vårt sekels för- sta årtionde och dess hjältar och hjältinnor.
Mathilda Mailing är alltså dagens namn, och hennes bild måste vara dagens bild — ej minst i de svenska kvinnornas tidning!
V i äro ock de första, som beredts nöjet inför offentligheten framföra för- fattarinnans drag och fru Mai- ling har haft vänligheten enkom för Iduns läsarinnors räkning taga detta nya porträtt.
Mathilda Kruse, så är hen- nes flicknamn, föddes den 20 januari på Oskarsfarm i Skåne.
Hennes far är landtbrukaren Frans Oskar Kruse och modern Anna Mathilda Borgström, en dotter till prosten Borgström i Esphult.
Fru Kruse, en sällspordt be- gåfvad, fint bildad kvinna, för- stod som få att sympatisera med och intressera sig för de unga och deras sträfvanden, de- ras mer eller mindre omogna idéer, dessa idéer, som under den svenska litteraturens » Sturm und Drangperiod » i början af 80-talet satte så många sinnen i brand.
Med sällspord takt förstod hon äfven att vinna de unga » stormfåglarna », som ofta samlades i hennes hem, dels vid Oskarsfarm, dels senare vid Wet- teryd, dit familjen flyttade.
De numera allmänt kände förfat- tarne Axel Lundegård och Ola Hanson voro jämte många an- dra ej sällsynta gäster.
1 detta fint bildade hem, om- gifven af föräldrar och syskon, som förstodo henne, och vid hvilka hon var varmt fästad, ej blott genom släktskapsband, utan
IDUN 330 1895 Den f ö r s t a uppfostran, gifven af en öm och dygdig moder, har alltid lika stort inflytande på vår framtid som de dyrbaraste naturgåfvor.
Napoleon äfven genom andliga frändskapsband, hade Ma- thilda Mailing växt upp.
Redan som litet barn röjde hon en oemot- ståndlig håg för studier.