Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
På sätt redan blifvit anmärkt, har åtskilligt blifvit gjordt under perioden för jordbrukets utvidgning och förbättring genom nyodling, vattenaftappning och grunddikning; och utgör enligt uppgift arealen af den nyodlade jorden 3,344 tunnland samt af den, som blifvit förbättrad genom vattenaftappning: 1,912 och genom grunddikning: 282 tunnland; hvarjemte ängsvattning blifvit införd å 25 tunnland.
Gödningsmedlen anses vara till
Ttrdel förökade dels genom uppköp af artificiela gödningsämnen och dels genom kreaturens kraftigare utfodring och ett noggrannare tillvaratagande af ladugårdsspillningen å flere större och mindre gårdar.
Till stängsel användas allmännast gärdesgårdar af träd, men på senaste tiden har mycken sådan stängsel blifvit utbytt mot murar af sten, som ur åker eller nyodlad jord uppbrutits.
Nya stängselförordningen har icke ännu i afseende på stängselskyldighetens fördelande blifvit allestädes tillämpad, men der så skett, har derigenom åstadkommits minskad åtgång af stängselvirke äfvensom minskning i antalet af kringdrifvande småkreatur.
IL Handelspriser å ladugårdsprodukter.
Oxar Kor Smör Sötmjölks- ost Kött st. st.
L®. K®. År 1856 110 70 10 8 3 » 1857 110 65 10 8 3 »1858 115 60 10,50 8 3 »1859 115 60 10,50 8 2,75 » 1860 125 70 10,50 8 3 6 Blekinge Län.
Hushållnings-sällskapet.
Hushållningssällskapets verksamhet har otvifvelaktigt bidragit så väl till lifvande af intresset för jordbruket och dess binäringar, som ock till detsammas höjande, bland annat genom utdelande af premier vid profplöjningar och kreatursexpositioner, som årligen ägt rum; genom tillhandahållande af behöflige frösorter; anskaffande af race-tjurar till länets alla härader; införskrifvande och utdelande af fruktträd; meddelande af anslag till alla socknebibliothek inom länet för uppköp af böcker rörande jordbruket och dess binäringar; utdelande af sådane böcker jemväl bland allmogen; införskrifvande af Dzirrzonska bihus och anställande af undervisare i biskötsel och i fiske; och spåras på flere håll det gynsamma inflytandet af denna sällskapets verksamhet.
Såsom ett mera märkligt exempel må anföras den fart morotskulturen under senare år tagit, synnerligast inom länets strandbygd.
Det af Statens Agronomer erhållna biträde, hvilket blifvit anlitadt å jemförelsevis få ställen, har likväl i sin mån bidragit att sprida upplysning i ett och annat hänseende; äfvensom länets Landtbruksskola, för hvars organisation och verksamhet närmare redogörelse meddelas här nedan i berättelsens 6:te afdelning, väl uppfyllt sitt ändamål, att bilda dugliga rättare, och såmedelst inverkat fördelaktigt på jordbruket.
Ehuru jordens beskaffenhet inom länet i allmänhet lämpar sig särdeles väl för odling af potates, hvaraf bränvinet här i orten hufvudsakligen tillverkas, samt denna näring således torde vara naturligare för detta, än de flesta andra län, så har likväl inflytelsen af bränvinsbränning en på jordbruket, utan tvifvel varit i flere hänseenden ofördelaktig.
Bränvinsbränningen har nemligen ofta tagit tillverkarnes uppmärksamhet så uteslutande i anspråk, att bränvinstillverkningen för dem blifvit hufvudsak, jordbruket bisak, äfvensom ansträngningarne i och för denna handtering förorsakat höstbrukets åsidosättande, olägenheter, som dock minskats i den mån bränneriernas antal nedgått.
Denna närings ofördelaktiga inflytande har vidare bestått derutinnan, att stegringen i dagsverkspriserna under bränningstiden återverkat ofördelaktigt äfven för dem, som ej sjelfva befattat sig med bränvinstillverkning; att utfodringen med drank, använd i öfvermått och på olämpligt sätt, bidragit till boskapsracens försämrande och att potatesodlingen i åtskilliga orter erhållit en allt för stor utsträckning och jordbruket dermed äfven en skef riktning; ett så mycket betänkligare förhållande, som från en mängd gårdar potatesskörden årligen säljes för bränneriernas behof, utan att genom uppställning af motsvarande qvantitet drank eller på annat sätt anskaffas gödningsämnen för växtkraftens bibehållande.
I afseende på inflytelsen af bränvinsbränningen såsom fabriksnäring blifver tillfälle att lemna redogörelse i sammanhang med redogörelsen för öfrige fabriker.
Tillgången på arbetare för jordbrukets behof har varit mycket minskad till följd af en i allmänhet ökad företagsamhet äfvensom genom lockelsen af den höga dagspenning, som erhålles vid allmänna arbeten; och har sålunda inträffat att, ehuru arbetarnes aflöningsförmåner inom länet varit i ständigt stigande, det likväl varit förenadt med stor svårighet att erhålla behöflig arbetsstyrka till jordens skötande.
Af 100 arbetare anses vara 18 jordtorpare, 46 tjenare i husbondes bröd, 3 statkarlar, 17 daglönare och 16 backstugusittare.
Tab. Litt. c.
Dagsverkspriserna hafva varit de i nedanstående tabell Litt.
C uppgifna.
Litt, C.
Dagsverkspriser för jordbruksarbetare.
Sommar.
Vin ter.
Qvinna.
Ar 1856 75 öre. 37 öre. 60 öre. 33 öre.
» 1857 75 » 40 » 67 » 37 )) » 1858 75 » 40 » 67 » 37 » » 1859 80 )) 42 » 67 )) 37 » » 1860 85 » 45 » 70 » 40 » Blekinge Län.
Export af skogsprodukter.
7 Sedan år 1849, då den genom Kongl. Maj:ts Nådiga bref den 19 Mars 1836 och den 27 November 1837 anbefallda reglering af Skogs- och Jägeri-Staten inom Blekinge trädde i verkställighet, har icke någon Jäo-eritjensteman funnits i länet anställd, förr än år 1860, då en Öfverjägare med 1000 Riksdalers lön blef för länet antagen; dock var Konungens Befallningshafvande, enligt nämnde reglering, berättigad att för rofdjurs utödande samt för skogsindelningar å boställen och för enskildes behof påkalla biträde af Jägmästaren i Kronobergs län, i den mån hans göromål inom samma län sådant medgåfvo.
Af denna anledning äro för tabellarisk framställning lämpliga uppgifter om skogshushållningen ej tillgängliga, utan måste berättelsen derom inskränkas till en redogörelse för förhållandet i allmänhet.
Socken- eller häradsallmänning finnes ej, och de kronan tillhörige och till dess disposition indragne hemmanen utgöras blott af Chefsbohemmanen Röan, Ramdala och Heljarum, af hvilka det förstnämnda har 262 tunn- och 8 kappland skog; hvaremot skogsvidden å de två sistnämnde ej är känd.
Skogen å boställen och kyrkors jord antages utgöra en areal af vid pass 3,113 tunnland, men uppgift om skogsafkastningen i kubikfot eller penningevärde under perioden å dessa hemman och boställen kan ej meddelas.
På intet af dem sker afverkningen efter fastställd plan.
Endast å några större possessioner har en rationel behandling af skogen blifvit införd, då deremot afverkningen i allmänhet inom länet sker fullkomligt planlöst, utan beräkning på skogarnes bestånd och förmåga att gifva afkastning för framtiden, äfvensom utan att något göres för återväxtens befrämjande.
Den naturliga följden häraf är, att sjelfva skogskapitalet betydligt förminskats och tillgången på byggnadsvirke blifvit med hvarje år knappare.
Ännu finnas dock skogstillgångar, som, klokt vårdade, sannolikt kunna fylla länets framtida behof, ehuru skogsbrist redan kan anses hafva inträdt inom åtskilliga socknar.
Under periodens senare år har man äfven, som det vill synas, flerestädes kommit till insigt om nödvändigheten att iakttaga en klokare hushållning och vidtagit åtgärder för ungskogens fredande.
Länets Hushållnings-sällskap har genom utfästande af premier och på annat sätt sökt befrämja en förbättrad skogsvård, utan att dock dessa försök hittills medfört annan verkan, än att uppmärksamheten blifvit ytterligare fästad å nödvändigheten af en klokare hushållning.
Tillfället till afsättning vid sågverken och trädvarornas efterfrågan i handeln hafva utan tvifvel i allmänhet lockat till öfverafverkning, och de under slutet af förra och början af denna period högt uppdrifna handelspriserna å skogsprodukter hafva utgjort en ökad anledning till misshushållning med skogarne under samma tid.
Äfven hafva många hemmansägare, till följd af en allmänt utbredd fruktan för snart inträffande förbud mot rödsling eller svedjande, skyndat att för svedning nedfälla ungskog till större mängd, än eljest kanske inträffat.
Af skogsprodukter, hvaraf ej obetydligt tillföres länet från Småland, har under perioden från länets Tab. Litt. hamnar hufvudsakligen exporterats, hvad i nedanstående tabell Litt.
D finnes specificeradt.
D. Exporterade skogsprodukter. 1856. 1857. 1858. 1859. 1860.
Plankor af furu och gran 12,341 9,111 7,913 13,751 12,462 Bräder af d:o d:o 7,568 4,419 1,602 2,140 2,400 Läkten af d:o d:o huggne 10,767 4,006 1,278 1,580 1,548 D:o d:o d:o sågade 6,590 2,012 17 228 213 Ekstäfver d:o 1,077,838 503,550 400,540 456,280 357,299 Bokstäfver 1,330,930 1,383,630 1,359,920 1,410,540 1,792,000 Bundttunnor af bok 49,642 51,787 40,621 84,301 69,596 Spiror af furu och gran 166 271 98 95 140 Sparrar d:o d:o 6,831 4,845 1,815 859 1,551 Bjelkar d:o d:o 2,551 2,237 1,005 1,180 1,026
Ved af björk 672 388 221 167 230 D:o af bok 759 885 412 176 166 Plankor och brädstump 142 233 165 Beck 423 175 67 10 1 Tjära 997 519 589 556 806 9,500 Naglar af ek och furu 54,300 42,380 15,900 17,400 8 Blekinge Län.
Priser å skogseffekter m. m.
Svedjande utöfvas inom länets hela skogstrakt, men med den största utsträckning inom Jemshögs socken, utgörande länets nordvestra hörn, och förnyas ej sällan efter längre eller kortare tid å samma mark, utan eftersinning, huruvida jordmånen är af den beskaffenhet, att svedning derå kan utan skada företagas.
Mycken halfvuxen skog går på detta sätt förlorad.
Skogseldar hafva sällan inträffat, och under perioden har blott en sådan af något omfång ägt rum.
Den uppkom genom vårdslöshet vid svedjande och förorsakade större eller mindre skada å 46 tunnland buskbeväxt mark och 52 tunnland skogsmark.
Den, som vållat eldens uppkomst, har af domstol blifvit dömd att med 439 R:dr ersätta för andra personer genom elden uppkommen skada.
Kolning verkställes egentligen blott inom ett par socknar i länets vestra del, ehuru icke af någon synnerlig betydenhet.
Tjärn- och Beckbränning äger rum i större myckenhet inom de skogrikare orterna, men antagligen utan menligt inflytande på skogarne, enär dertill hufvudsakligen användas stubbar efter förut fällda träd.
Pottaska tillverkas blott på ett ställe och anses tillverkningen deraf vara mer till gagn än skada i afseende på skogsvården.
Stängseln, ännu i allmänhet af träd, har erfordrat betydliga qvantiteter virke.
De förr talrika smäbrännerierna hafva äfven i hög grad bidragit till skogsförödelsen, och vinsten af senare tiders förändringar i bränvinsbrännings-lagstiftningen kommer utan tvifvel att visa sig äfven inom skogshushållningens område.
Till följd af de med transporten förenade kostnader äro prisen å skogseffekter högst olika å produktionsoch afsättningsorterna, men de pris, hvartill virkeshandlande kunnat inköpa skogseffekter, levererade vid kusthamn, hafva under åren 1856—1860 samt nästföregående två femårsperioder i medeltal varit de i följande tabell Litt.
E uppgifna.
Den under senare perioden sålunda inträffade prisstegringen anses hafva haft sin grund så väl i priset å skogsprodukter i verld shandeln, som i minskad skogstillgång.
Torf, hvarpå god tillgång finnes inom vissa delar af länet, användes der mycket till bränsle äfven vid brännerier, hvaremot stenkol högst obetydligt användes.
Andra vedsurrogater eller brännmateriel finnas ej.
Någon undervisning i skogsskötseln meddelas vid landtbruksskolan, men särskild undervisningsanstalt för detta ändamål är ej inom länet inrättad.
Betydligare Ekplanteringar hafva blifvit verkställda vid Johanneshus fideicommissegendom samt å Carlshamns och Sölvesborgs mark, likasom åtskilliga personer af allmogen visat sig måne om vården af den uppväxande ekskogen.
Flygsandsfält finnas flere, men endast med omkring 250 tunnlands areal.
Alla, utom ett å Sölvesborgs stads mark, tillhöra enskilde, och blott ett af dem om 48 tunnlands vidd, för hvars täckning och plantering med furuskog ett statsanslag af 3,375 R:dr år 1860 blifvit beviljadt, står under allmän uppsigt.
För sandens bindande å de öfriga är intet vidgjordt, utom å flygsandsfältet vid Sölvesborg, af 34 tunnlands vidd, hvilket åren 1858 och 1859 blifvit inhägnadt och planteradt med furu.
Litt. E. Handelspriser å skogsprodukter.
Furuplan- kor, 3 tums. per tolft.
Granplan- kor, 3 tums. per tolft.
Bräder, 2 tums. per tolft.
Bräder, 1 tums. per tolft.
Läkten, huggna, 12 alnar. per tolft.
Läkten, huggna, 10 alnar. per tolft.
Granved, per famn.
Björkved, per famn.
Furubal- kar, 8 till 12 tums tjocklek, per kub.-f. Ekstaf, per tusen.
Bokstaf, per tusen.
Tjära, per tunna.
Beck. per tunna.
R.dr. öre.
R:dr. öre. ir 1845-50 12 — 9 — 6 — 4 — 1 — — 75 6 — 8 — — 40 62 50 20 — 9 — 13 — » 1851-55 13 — 10 — 6 50 4 50 1 50 1 25 6 50 8 50 — 45 70 — 20 — 11 — 15 » 1856 -60 16 — 12 — 7 50 5 — 2 — 1 50 8 — 8 50 — 50 75 — 22 — 10 — 13 50 Blekinge Län.
Jägareförbundet.
Brukshandtering.
Fabriker. 9 o Ar 1836 stiftades och 1853 upplifvades Blekingska Jägareförbundet, hvilket har till syftemål så väl att befrämja jagtens ändamålsenliga utöfning, som att verka för rofdjurs utödande, för hvilket senare ändamål förbundet utdelar premier för fällande af rofdjur utom skallgång med följande belopp, nemligen för Warg 2 R:dr 25 öre, Räf 1 R:dr 25 öre, Örn 1 R:dr, Falk och Hök 50 öre, Uggla 25 öre, Mård och ofödd Räfunge 75 öre.
Till bestridande af förbundets utgifter har Hushållnings-sällskapet under perioden bidragit med 100 å 400 R:dr årligen, hvarjemte större delen af förbundets medlemmar, vid 1860 års slut utgörande 283, för samma ändamål erlagt årsafgift af 50 öre person.
Antalet af dödade rofdjur, så vidt sådant kommit till förbundets kännedom, samt beloppet af utbe- Tab. n:o talde belöningar hafva varit de i tab. N:o 5 uppgifna.
Några skottpenningar äro under perioden ej från länets jagtkassa utbetalde, och några särskilda åtgärder för rofdjurs utödande hafva ej varit af behofvet påkallade, helst den skada, som af rofdjur förorsakas å husdjur, ej är betydlig.
Närmare uppgifter härom kunna ej meddelas.
För alla i länet befintliga verk och inrättningar, som hafva till föremål brukshandtering samt fabriks- Tab. N:o och manufaktur-produktion jemte liandtverkerierna med dithörande personal, sådant förhållandet var vid periodens slut, meddelas redogörelse i tabellen N:o 7.
Härvid torde böra upplysas, att handtverkarne i köpingarne äro upptagne bland handtverkarne å landet, äfvensom att den skiljaktighet, som förefinnes emellan tabellen och Kongl. Kommerse-Kollegii berättelse för år 1860, angående antalet handtverkare i städerna, är föranledd deraf, att i den från Carlskrona stad till bemälde Kollegium ingångna uppgift om handtverkare äfven inberäknats sådane, som idkat handtverk till sjelfförsörjning till ett antal af 75 personer.
På sätt tabellen utvisar, är bergs- och brukshandtering en inom länet ganska inskränkt.
Malmuppfordring, masugnstillverkning och stångjernssmide ega ej rum; och af de befintliga till nämnde handtering hörande verk och inrättningar äro endast tre af någon större betydelse, nemligen Kallinge vals- och hammarverk, der jernplåt, ämnesjern, machinspik och kopparplåt under perioden tillverkats; Lyckeåborgs vals- och hammarverk, der tillverkningen omfattar bandjern, machinspik och sedan år 1859, äfven jernplåt; samt Lyckeby gjuteri, o anlagdt 1859 för tillverkning så väl af gjutgods, som gods af smidesjern.
Ar 1860 uppgick jernmanufakturtillverkningen vid samtlige verken inom länet till 3,451 skeppund bergsvigt samt tillverkningen af kopparsmide och plåtar vid kopparhammare och valsverk till 3,267 centner.
Vid Lyckeby förarbetas hufvudsakligen engelskt, vid de öfriga verken blott svenskt jern.
Brännmaterielet består vid Kallinge af torf, ved och trädkol, som af allmogen i orten till bruket afsättas, samt vid Lyckeåborg och Lyckeby af ved och stenkol.
Produkterna förbrukas till en del inom länet, men mycket deraf afsättes och transporteras sjöledes till andra orter inom och utom landet.
Till Gefle och norr derom belägna städer, har, anmärkningsvärd t nog, nära T'1T af spiktillverkningen vid Lyckeåborg ett och annat år blifvit afsatt.
Arbetarnes ställning är tillfredsställande, och kringboende allmoge hemtar ej obetydlig fördel af dessa verk, hvilka lemna tillfälle till afsättning af hvarjehanda skogsprodukter samt till inkomst för arbete och körslor.
Någon annan produktion af råämnen ur mineralriket äger ej rum, än den stenbrytning, som verkställes vid det i tabellen upptagna stenhuggeri, hvilket icke saknar betydelse för orten.
Det är beläget på öarne o
Dragsö och Tjärö i Åryds socken, och derifrån afyttrades år 1860 omkring 36,000 kubikfot finhuggen granit, hvaraf 30,000 utskeppats till hamnar i Preussen och återstoden blifvit afyttrad till åtskilliga hamnar i södra Sverige.
Arbetspersonalen har ej fast anställning, utan utgöres af löst folk, hvilket har mycken fördel af detta tillfälle till förmånligt arbete.
Bland egentliga fabrikerna intar mekaniska bomullsspinneriet vid Strömma främsta rummet med ett tillverkningsvärde år 1860 af 636,211 R:dr.
Dernäst komma tobaks- och snusfabrikerna med 262,032 R:dr, garfverierna med 157,629 R:dr samt färgerierna och kemiska blekerierna med 95,726 R:drs tillverkningsvärde, Landshöfdinge-Embclels tind. ber. tili Blekinge Län för åren 1856—1860. 2 10 Blekinge Län.
Skeppsvarf.
Bränvinsbränning. allt nämnde år.
De nu nämnde och öfriga fabrikers tillverkningar förbrukas inom länet, med undantag af större delen af det vid Strömma tillverkade bomullsgarn, som afyttras till åtskillige inrikes orter, dit transporten verkställes så väl land- som äfven och hufvudsakligen sjöväg, samt något af snus- och tobaks-, stärkelse och cichoriefabrikernes fabrikater.
Sedan en vid Strömma bomullsspinneri befintlig skola år 1859 upphört, finnes icke någon särskild bildningsanstalt för de vid fabriker inom länet anställda arbetare, hvilkas ställning i ekonomiskt och sedligt hänseende ej företer någon märkbar olikhet med öfriga arbetsklassens.
Fabrikerna äro ej heller af den betydenhet och beskaffenhet, att de kunna utöfva någon egentlig inflytelse på länets innevånare eller i någon anmärkningsvärd grad återverka på andra näringar.
Skeppsvarfven och brännerierna, hvilka, fastän de i tabellen blifvit upptagna bland fabriker och manufakturer, icke äro af fullkomligt enahanda beskaffenhet med dessa senare, ega större betydelse för länet och torde, med afseende härå, böra blifva föremål för närmare redogörelse. o A Skeppsvarfven, af hvilka det ena är beläget i Carlskrona och det andra i Carlshamn, var verksamheten vid periodens början mycket liflig, men efter den i slutet af år 1857 inträffade rubbning i allmänna krediten, inskränktes arbetena å dem högst betydligt.
Verkningarne häraf, fastän menliga för tillfället, hafva dock ej medfört svårare följder, utan har skeppsbyggeriet åter börjat komma sig före.
Under perioden hafva 1-3 fartyg om tillsammans 928 läster samt 2, å hvilka lästetal ej kunnat uppgifvas, blifvit nybyggda, hvarjemte större och mindre reparationer blifvit verkställda med en kostnad i materialier och arbetslöner af nära 250,000 R:dr.
Bränvinsbränningen, hvilken under periodens första år idkades vid 567 mindre och 29 större brännerier, utöfvades deremot under år 1860 vid 302 mindre och 21 större brännerier, utvisande en minskning i antalet af 265 mindre och 8 större.
Då den beskattade tillverkningen år 1859 utgjorde vid de mindre brännerierna 646,814 och vid de större 592,200 eller tillsammans 1,239,014 kannor, så uppgick deremot 1860 års beskattade tillverkning blott till 833,767 kannor, hvaraf 413,268 tillverkats vid större och 420,499 vid mindre brännerier.
Tillverkningen skulle således, om beskattningen lägges till grund för beräkningen, hafva minskats med nära en tredjedel, men i sjelfva verket torde minskningen vara något mindre, då under perioden förmågan att uppdrifva småpannornas afverkning varit i oafbrutet tilltagande.
Den inträffade minskningen torde till stor del kunna tillskrifvas dels det betydliga prisfallet å bränvin sedan 1856 års början och dels svårigheten att skaffa erforderliga förlag och förskott till skatten, hvilken för år 1860 uppgick till sammanlagdt o 501,528 R:dr 34 öre.
Ar 1856 användes vid ångbrännerierna betydliga qvantiteter ryskt rågmjöl, men under öfriga åren hafva för tillverkningen begagnats potates och säd af länets egen produktion.
Brännmaterielet utgöres af ved och torf.
Den fördel, som bränvinstillverkarne kunnat hemta af rörelsen, har varit mycket olika, icke allenast inom olika trakter af länet, utan äfven inom en och samma trakt, beroende dels af vilkoren, hvarpå förlag kunnat skaffas, och dels på andra omständigheter.
Sålunda hafva småbrännerierna, till följd af den allt för lågt beräknade afverkningsförmågan, som utgjorde grunden för skatten, i allmänhet lemnat en jemförelsevis god behållning, oansedt ej obetydligt förlorats i rudimaterier genom afverkningens forcerande, under det ångbrännerierna, fastän en sådan förlust der ej ägt rum, gått med mindre fördel; äfvensom behållningen varit betydligt större i de trakter, i hvilka bränneriernas antal ej varit allt för stort och potatespriset till följd deraf blifvit högre uppdrifvet.
Inflytelsen af bränvinsbränningen i allmänhet har väl så till vida varit fördelaktig, som genom densamma beredts möjlighet att få ortens öfverskott af potates hastigt förvandladt i en lätt transportabel och säljbar vara, samt förtjenster uppkommit för en mängd näringsidkare och arbetare, men deremot varit i flere andra hänseenden skadlig icke allenast för jordbruket, på sätt i sammanhang med redogörelsen för denna näring Blekinge Län.
Hem- och husslöjd. 11 blifvit omförmäldt, utan äfven för befolkningen, på hvilken den verkat menligt dels derigenom, att denna, i och för anskaffande af de till handteringens bedrifvande erforderliga penningar, blifvit inlockad i och vand vid mer eller mindre äfventyrliga lånetransaktioner och affärsaftal, och dels derigenom att den rikliga tillgången på bränvin i de små bränneriernas tid äfven föranledde ett vidsträcktare bruk deraf, än som eljest antagligen inträffat, hvilka olägenheter dock minskats i den mån bränneriernas antal nedgått och åsigterna börjat förändra sig derhän, att omåttligt bruk af bränvin anses nesligt.
För afsättningsorter och handel med bränvin redogöres under nästa afdelning.
Handtverkeriernas tillverkningar afse uteslutande länets innevånares behof, och uppgifvas deras idkare i städerna i allmänhet befinna sig i en mindre god ekonomisk ställning, hvartill anledningen anses vara, i Carlskrona, att kronans handtverkare och manskap delar arbetsförtjensten med de egentliga handtverkarne, och i Carlshamn, att antalet öfverstiger behofvet.
Bland binäringar intager saltsjöjisket främsta rummet näst bränvinsbränningen och utgör enda utvägen till bergning för flere tusende bland länets innevånare.
Det mest lönande fisket idkas i öppna hafvet, der torsk och småsill fångas, men sillfisket anses i allmänhet år från år hafva aftagit; och tro fiskrarne anledningen dertill vara den, att fisken oroas af ångfartygen, samt anföra till stöd för denna mening det faktum, att sillfisket aftagit i mån af tillökningen i ångbåtarnes antal, och att då sommarfisket förr varit ymnigast, mesta sillen nu erhålles vår och höst före ångbåtsfartens början och efter dess slut.
En måhända allt för långt utsträckt fångst under lektiden bidrager sannolikt till fiskets försämrande.
För sommarfiskets utöfvande utsträcka fiskrarne från länets vestra del sina färder till närheten af Bornholm och Skanör, der fisket varit mer gifvande än i egna fiskvatten.
Skärgdrdsjisket af gäddor, aborrar, flundror m. m. har icke heller varit mycket gifvande; men då priset å fisk, likasom å andra varor, är beroende af tillgång och efterfrågan, har ersättning för den minskade fångsten i viss mån erhållits genom det högre priset.
Laxfiske utöfvas så väl i hafvet, som i ett och annat af vattendragen, förnämligast Mörrums ström, der vid kron olaxfisket, för hvilket under perioden erlagts 5,100 R:dr årligen i arrende, samt åtskilliga enskilda fisken betydlig fångst äger rum.
Under perioden har laxfisket i hafvet några gånger för kortare tid varit synnerligt gifvande.
Fisket i insjöar är icke af någon synnerlig vigt, men saknar dock ej all betydelse i den enskilda hushållningen.