Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan emellertid Wisingsö skola, i anseende till sitt aftynande tillstånd, år 1811 indragits, förordnades att dess inkomster skulle dels reserveras för en särskild fond under Wexiö konsistorii förvaltning, som granskas af Kongl. Kammar-rätten, dels ock användas till utvidgande af Jönköpings skola.
Redan vid 1812 års riksdag hade motion blifvit väckt om berörda hemmans försäljning till Bih. lill R.
Prof. 1862 & 1863. 4 Sami. 1 Aid. SS Håft. 1 2 Slals-Ulskollels Utlåtande N:o 71. skatte, men ehuru densamma vunnit understöd ej mindre af Rikets Ständer, Konungens Befallningshafvande och Kammar-kollegium, samt utredt blifvit, att, med undantag af ett mantal Gräshult Pukaregården och ett mantal Mörby, som ansågos vara af frälse natur, öfriga skolegodshemman voro kronohemman, hade likväl den ifrågaställda skatteköpsrätten blifvit afslagen.
I betraktande af de flera fördelar, som rättighet till skatteköp af dessa hemman skulle medföra, såsom att Staten kunde draga årlig ränta af skatteköpeskillingen; att skolegodsfogdetjensten kunde indragas vid innehafvarens afgång och arrendet af hans boställen mantal Wettersmålen och J mantal Stenkilstorp, jemte öfriga med fjellsten förenade löneförmåner, tillfalla Staten och tillsynen öfver hemmanens häfd åläggas kronobetjeningen; —att hemmanen blefvo i allmänhet bättre häfdade;—- att rättvis fördelning af arf efter föräldrar, som innehaft skolegodshemman måtte möjliggöras; samt att en mängd tvister och rättegångar om åborätt emellan slägtingar måtte undvikas, hafva motionärerne föreslagit: det Rikets Ständer måtte tillstyrka, det åbo med stadgad åborätt å Wisingsö skolegodshemman måtte tillåtas, att, på de för sådana köp vanliga vilkor, få till skatte köpa sina innehafvande hemman; hvarjemte Johannes Andersson tillika hemställt att, då Statsverket numera åtagit sig aflöningen till lärarne vid Wexiö och Jönköpings läroverk, på hvilka räntorna af dessa hemman öfverflyttades år 1811, de inflytande skatteköpeskiilingarne och arrendet för ifrågavarande skolegodsfogde-boställen måtte tillfalla Statsverket och icke betraktas såsom en Wexiö och Jönköpings läroverks uteslutande tillhörighet.
I afseende härå har Stats-Utskottet inhemtat, att sedan Wisingsö gymnasium och skola år 1811 indragits; så och efter det dels Konsistorium i Wexiö, till hvars disposition räntorna af skolegodshemmanen blifvit ställda, hos Kongl. Maj:t sökt att öfver sagde hemman, hvilka skulle vara af behållen frälse natur, erhålla en friare dispositionsrätt, helst räntorna icke försloge till bestridande af de dryga kostnader, som erfordrades för organisation af Jönköpings skola, dels ock vid 1812 års riksdag fråga blifvit väckt om rätt till skatteköp af hemmanen, har Kongl. Majit i nåder föreskrifvit vissa åtgärder till utrönande af rätta förhållandet med dessa hemman, och inhemtades häraf hufvudsakligen, att med hemmanen förfarits såsom i afseende å kronohemman i allmänhet varit iakttaget, hvadan ej mindre Konungens Befallningshafvande i Ostergötlands län förordat, att skatteköp å hemmanen, såsom medförande hemmanens bättre odling, åboarnes trefnad och allmänt gagn, måtte åboarne medgifvas, än äfven Kongl.
Kammar-kollegium, jemte förmälan att, enligt anställd undersökning, det blifvit utredt att, med undantag af hemmanen Mörby l mantal och Gräshult Pukaregården, likaledes 1 mantal, som ostridigt voro af bibehållen gammal frälse natur, alla öfriga hemman voro till naturen kronohemman, tillstyrkt alt de åboar å Wisingsö skolegodshemman, ofvannämnde två hemman och bostäilshemmanen allenast un - Siats-Utskottets Utlåtande N:o 71. 3 dantagna, hvilka i behörig ordning blifvit antagna, måtte komma i åtnjutande af den rätt och säkerhet, jemväl med afseende å rättigheten till skatteköp af hemmanen, som gällande författningar för kronohemmansåboar bestämma.
På grund af hvad sålunda blifvit utredt hade väl Kongl.
Maj:t genom nådigt Bref den 12 November 1819 förklarat, det skolegodshemmanen icke kunde anses såsom någon Grefvelig Brahesk, utan voro en Kongl, donation ad pios usus och i denna egenskap kronohemman, vid hvilket förhållande Kongl. Maj:t funnit godt afslå ej mindre den af Konsistorium sökta friare dispositionsrätt, än äfven den ifrågaställa rättigheten till skatteköp af hemmanen, hvarjemte Kongl. Majit lemnat närmare föreskrifter, huru med åborätten å hemmanen skulle förhållas, samt bland annat stadgat, att lediga hemman skulle på 30 års tid utarrenderas.
Sedermera hade vid 1 8ö3—54 årens riksdag framställning ånyo blifvit gjord om rätt för åboar å skolegodshemman att få desamma till skatte lösa; men med godkännande af hvad dåvarande Stats-Utskott yttrat, funno Rikets Ständer framställningen icke förtjena afseende.
Till stöd härför hade Stats-Utskottet hufvudsakligen anfört saknaden af nödig utredning för bedömande af förhållandet med hemmanen; och äfven nuvarande Stats-Utskott anser ärendet icke eller i sitt närvarande skick vara så utredt, att motionärernas framställningar må af Rikets Ständer bifallas.
Att emellertid frågan gång efter annan ånyo förekommer, synes ådagalägga behofvet af en fullständig lösning deraf; och då, på sätt myndigheterne sig utlåtit, de skäl, som blifvit anförda för rättigheten till skatteköp af kronohemman i allmänhet, äfven i förevarande fall synas ega full tillämplighet, samt den omständigheten, att hemmanen äro anslagna till mild stiftelse, lika litet vidkommande dessa hemman, som i afseende å flera andra för dylikt ändamål förlänade, bör lägga hinder i vägen för medgifvande af den sökta skatteköpsrätten, utan allenast må föranleda till bestämmande af de särskilda vilkor dervid, som kunna finnas af de särskilda förhållandena betingade, finner Utskottet, med fästadt afseende jemväl derå, att enskilda åboar å skolegodshemman, till följd af innehållet i högstberörda nådiga Bref den 12 November 1819, torde ansett sig betaget att, på sätt eljest lämpligast bort ske, hos Kongl. Majit göra förnyad framställning i ämnet, sig böra tillstyrka, att Rikets Ständer måtte uti underdånig skrifvelse hos Kongl. Majit anhålla, det Kongl. Majit täcktes låta utreda, om och på hvilka vilkor åboarne å de Wisingsö skolegodshemman, som äro af krono natur, må kunna förvärfva eganderätt till dessa hemman, vare sig genom skatteköp i vanlig ordning eller på annat sätt.
Stockholm den 13 Mars 1863, 4 Stalt-Vtskoltcts Utlåtande N;o 73. A:o 92.
Ank. till Exp.-Utsk. den 13 Mars 1863, kl, 2 e. nä.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående upplåtande af en del utaf Slottsträdgården i Halmstad till tomt för ny elementarläroverks-byggnad derstädes. (I. A.) Sedan, med anledning af det alltjemt tillvexande antalet lärjungar vid Halmstads lägre elementarläroverk samt nuvarande skollokalens deraf föranledda otillräcklighet, innevånarne i nämnda stad, vid sammanträde inför Magistraten, enhälligt beslutat, bland annat, att, så vida lämplig byggnadstomt kunde erhållas och anslag eller lån för ändamålet beredas, låta uppföra en ny skolhusbyggnad, tillräcklig för ett sjuldassigt elementarläroverk, så hade, enligt hvad inhemtas af högstberörda nådiga Proposition (införd under N:o 73 i l:sta Samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll) de för företagets bringande till verkställighet utsedde särskilde kommitterade uti till Kongl. Maj:t ställd skrift anhållit, att då det, efter anställda undersökningar, visat sig, att staden icke egde någon plats eller tomt, hvilken till sådant elementarläroverk vore lämplig eller tillräcklig, men deremot emellan staden och slottet funnes en Kongl. Maj:t och Kronan tillhörig plats, för närvarande utgörande en del af Slottsträdgården, hvilken plats vore särdeles tjenlig till byggnadstomt i nämnda hänseende, Kongl.
Majit måtte i nåder tillåta att denna plan, som, enligt deröfver upprättad karta, uppginge i qvadratmått till 2 refvar 78 stänger 23,5 fot eller 6,955| qvadratalnar, finge för ändamålet till staden upplåtas.
Berörda underdåniga ansökning hade förordats ej mindre af Magistraten i Halmstad och Landshöfdinge-embetet i Hallands län, än äfven af nuvarande innehafvaren af slottsjorden, Landshöfdingen m. m.
Friherre Alströmer, som anför, Stals-Vlskollets Utlåtande N.o 73. 5 att den uppoffring, sorn Kronan och indelningshafvaren genom upplåtelsen kotnme att vidkännas, icke förtjenade afseende, då i betraktande toges det för samhället vigtiga ändamål, som derigenom möjliggjordes; och sedan jemväl Kongl. Kammar-kollegium, jemte anmälan att, enligt nådiga Brefvet den 24 Februari 1837, angående reglering af Landshöfdingelönerne i riket, Landshöfdingen i Hallands län har på lönen sig anslagen slottsträdgården 4 och vallar till slottet 4, eller tillhopa 8 tunnland, beräknade till en inkomst af femtio Riksdaler banko, till ansökningen tillstyrkt nådigt bifall, så har Kongl.
Maj:t, med afseende å hvad sålunda förekommit, funnit godt hos Rikets Ständer föreslå, att ofvanberörda Kronan tillhöriga jord i staden Halmstad må varda till staden upplåten för uppförande af ny byggnad för dervarande elementar-läroverk.
Stats-Utskottet, som från samtliga Riks-Stånden erhållit remiss å högstberörda nådiga framställning, får, efter jemväl tagen kännedom om de till ärendet hörande handlingar, jemte karta, till samma nådiga framställning tillstyrka Rikets Ständers bifall.
A:o 73.
Maj:ts nådiga remiss å Dess och Rikets Kammar-kollegii berättelse om Sala silfververks räntesrsättningsfond för redogörelsetiden ifrån den 1 November 1859 till samma dag år 1861. (I. A.) Genom nådig remiss den 14 November sistlidet år, har Kongl. Majit till Stats-Utskottet behagat öfverlemna Kongl. Kammar-kollegii, enligt föreskriften i Kongl. Brefvet den 31 Oktober 1829, under den 27 Oktober 1862 afgifna, 6 Stats-UtsfiOttels Utlåtande N:o 73. fortgående berättelse angående Sala silfververks ränte-er sättnings-fond för redogörelsetiden ifrån den 1 November 1858 till samma dag 1861, och inhemtas deraf, att förhållandet med denna fonds tillvext och förvaltning under nämnde tid varit följande: A) Ingående behållning den 1 November 1858, enligt^redogörelsen i Statsutskottets Utlåtande N:o 78 vid sisthållna riksdag, bestående af a) innestående i Sala Bergslags-kassa emot ränta, .......
B:ko R:dr 7,808: 47. 8. b) d:o d:o utan ränta ........ 994: 9. 10. c) utestående kapitaler hos särskilda personer 32,663: 16. — d) d:o i Riksgälds-kontoret 20,000: — —• e) d:o i Wexiö Hypoteksförening ....
19,566: — — f) utestående räntor . 2,055: 29. 11.
Summa B;ko 83,148: 7. 5. eller R:mt R:dr 124,722: 23. B) Influtit till fonden under ofvannämnde 3 år: a) Silfverafsättning för år 1858, då tillverkningen utgjorde 3,565 lödiga marker 8 lod 8 ffjjf grän fint silfver, har varit 555 R:dr silfver specie, motsvarande efter förvandling i Riksmynt ....
2,220: — b) 1859 års räntor å utlånta kapital 5,013: 10. d:o d:o af Sala Bergslag 814: 46. 8,047: 56. c) Silf ver af sättningen för år 1859, då tillverkningen gjorde 2,992 lödiga marker 8 lod 6 grän fint silfver, var 333 R:dr silfver specie, motsvarande i Riksmynt 1,332: — d) 1860 års räntor å utlånta kapital 5,078: 87. d:o d:o af Sala Bergslag 1,132: 36. 7,543: 23. e) Silfver af sättningen för år 1860, då tillverkningen uppgick till 3,773 lödiga marker 7 lod 14-J grän fint silfver, var 629 R:dr silfver specie eller i Riksmynt 2,516: — f) 1861 års räntor å utlånta kapital 5,613: — d:o d:o af Sala Bergslag 1,040: 27. 9,169: 27. Summa Debet den 1 November 1861 R:mt R:dr 149,482: 29.
Men sedan derifrån afförts annonskostnad för år 1861 .... 1: 20.
Transport 149,481: 9. Stals-Utskoltets Utlåtande N:0 73. 1 Transport 149,481: 9.
Så återstod saldo den 1 November 1861 utgående behållning: a) innestående i Bergslagets kassa emot runia . . 20,803: 49. b) d:o d:o utan ränta . . 3,277: 35. <•) utestående kapital hos särskilda personer . . . 63,865: — (I) d:o i Riksgälds-kontoret.... 30,000: — e) d:o i Wexiö H.ypothek&förening 28,149: — f) utestående räntor . 3,386: 25.
Summa ränte-ersättnings-fondens behållning d. 1 Nov. 1861 Ruut R:dr 149,481: 9.
Fondens tillökning under dessa 3 år gör således R:mt R:dr 24,758: 86.
Med hänvisande till hvad i detta ärende förekommer uti Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 240 år 1851, N:o 166 år 1854, N:o 147 år 1857 saintN:o78 år 1860, får Utskottet här allenast omförmäla, att, till följd af träffad öfverenskommelse mellan Kongl. Majit och Kronan samt Sala Bergslags interessenter, berörda ränte-ersättnings-fond inrättats i det ändamål att genom dess afkastning för framtiden sätta silfververket i stånd att, utan vidare begagnande af Kongl.
Kamniar-kollegii den 20 September 1743 utfärdade arrendekontrakt om de sex nedre socknarne i Sahlbergs län, nemligen Sala, Möklinta, Norrby, Kila, Kumla och Terna, upprätthålla bergsbruket; — att till fondens formerande skulle, när silfvert: 11 verkningen icke öfverstege 2,500 lödiga marker, årligen afsättas 185 R:dr silfver specie, och för hvarje 100 marker derutöfver 37 R:dr lika myntsort, hvilka medel borde i gångbart mynt förvandlas samt, då fondens tillgångar sådant medgåfve, uti jordegendom nedläggas, och denna derefter utarrenderas emot viss spanmålsränta; — att med samlande af denna fond komme att fortfara, till dess årliga afkastningen deraf utgjorde eller motsvarade elfvahundra tunnor spanmål, hälften råg och hälften korn, hvarefter silfververkets afsättningar till fonden komme att upphöra samt afgöras borde, antingen bolaget då skulle till statsverket betala de genom berörda kontrakt arrenderade räntorna till fulla värdet efter årliga markegången, med bibehållande af kontraktet i allt öfrigt, eller ock detsamma då genast komma att upphöra samt räntorna till statsverket öfverlemnas.
För att så fort som möjligt vore ernå det med fonden afsedda ändamål, hade väl ej mindre uti Kongl. Brefvet den 31 Oktober 1829, än äfven uti det särskilda reglementet angående ersättningsfonden af den 14 Maj 1831, föreskrifter meddelats om medlens fruktbargörande genom utlåning; hvarjemte, till följd af framställda anmärkningar derom, att vid granskning af redovisningarne öfver fondens ställning, vid räkenskapsårens slut betydliga kontanta belopp befunnits innestående i Bergslagets kassa utan ränta, vederbörande genom Kongl.
Brefven den 13 April 1847 och den 5 September 1851 undfått förständigande att om medlens förräntande foga anstalt; och hade vidare, i anledning af ena - 8 Stali-Ulskoltets Ullålande N:o 7 i. handa anmärkning vid 1853—54 årens riksdag, Kongl. Maj:t uti nådigt Bref den 11 Maj 1855 stadgat, att Sala grufverätt, så snart kassabehållningen uppginge till 1,000 R:dr eller derutöfver och tillfälle saknades att fondens medel på dittills föreskrifvet sätt utlåna, derom borde hos Kongl.
Bergs-kollegium göra anmälan, då detta Kollegium egde att i dylikt fall förordna om medlens användande till uppköp af obligationer, som löpte med ränta å 4 procent eller derutöfver och vore utgifna antingen af Rikets Ständers Riksgälds-kontor eller af sådan Hypotheksförening, hvars lånereglemente blifvit af Kongl. Majit stadfästadt.
— På sätt inhemtas af den till sednast församlade
Ständer aflåtna berättelsen angående ersättningsfondens ställning, hade uti bergslagets kassa den 1 November 1858 utan ränta innestått allenast 994 R.dr 9 sk. 10 rst.
B:ko, hvartill beloppet nedgått från 7,149 R:dr 45 sk. samina mynt, som det utgjort den 1 November 1854; men enligt hvad den nu aflåtna berättelsen gifver vid handen, har samma dag år 1861 den uti bergslagets kassa utan ränta innestående summa åter vuxit till 3,277 R:dr 35 öre R:mt, hvilket allt Stats-Utskottet ansett sig böra till Rikets Ständers kännedom härmed vördsamt meddela.
Utlåtande, i anledning af vackt motion om eftergift af Kronans rätt till dana-arf efter enkan Anna Maria Lundgren, fodd Bergström.
Från Borgare-Ståndet har blifvit till Stats-Utskottet remitterad en motion (N:o 97), deruti Herr J.
Brun, efter erhållet uppdrag af innevånarne i Hudiksvall, anhållit, att ett efter enkan Anna Maria Lundgren, född Bergström, hvilken derstädes aflidit den 21 Juni 1857, fallet dana-arf, stort 127 R:dr 44 sk. 5 rst. Slals-Utskollets Utlåtande N:o 73. 9 rst.
B:ko eller i Riksmynt 191 R:dr 89 öre, måtte få tillfalla Hudiksvalls stad och användas såsom bidrag till folkskolebyggnaden derstädes; till stöd för hvilken anhållan motionären anfört, hurusom nämnda byggnad under de sistförflutna åren blifvit af staden uppförd med en kostnad af omkring 23,000 R:dr, deraf en del ännu voro obetalde, hvartill komme att skolhusets fullständiga inredning toge ytterligare uppoffringar i anspråk.
Utaf de handlingar, hvilka funnits vid motionen fogade, har Stats-Utskottet inhemtat, att sedan enkan Lundgren ofvannämnda dag aflidit i staden Hudiksvall, hvars församling hon jemväl tillhört, så och efter det, i anledning af hennes frånfälle utan kända arfvingar, kungörelser derom i allmänna tidningarne varit tre gånger införda, hade, det oaktadt, någon arfvinge icke i behörig tid eller sedermera sig anmält; och var den behållna qvarlåtenskapen i boet, enligt bouppteckning den 11 Juli 1857, B:ko 127 R:dr 44 sk. 5 rst.
I betraktande af de stora kostnader, staden Hudiksvall, enligt hvad upplyst blifvit, åtagit sig för åstadkommande af den för samhället vigtiga angelägenheten, nemligen uppförandet af ett ändamålsenligt lärohus för folkskolan, till lättnad i hvilka kostnader ifrågavarande dana-arfsmedel komme att utgöra allenast ett högst ringa bidrag, anser Utskottet sig icke böra tveka att tillstyrka, det Rikets Ständer för sin del medgifva, att den Kronan tillkommande rätt till qvarlåtenskapen efter enkan Anna Maria Lundgren må till Hudiksvalls stad öfverlåtas för att användas såsom bidrag till folkskolebyggnaden derstädes; hvarom, i händelse af Rikets Ständers bifall, underdånig skrifvelse torde böra till Kongl, Maj:t aflåtas.
Utlåtande, i anledning af vackt motion angående eftergift af Kronans rätt till dana-arf efter aflidna, hustru Johanna Catharina Grenqvist, född Isberg.
Uti en hos Bonde-Ståndet väckt och till Utskottet remitterad motion (N:o 472) har Riksdagsfullmägtigen Johan Gustaf IVassmuth från Stockholms län anBih. lill R.
Prot. 1862 & 1863. 4 Sami. 1 Afd. 23 Haft. 2 10 Slals-Ulskollels Utlåtande N‘-o 76. fört, hurusom de fattiges antal i Waxholm på sednare tiden ökats så betydligt, att uppförandet af ett nytt fattighus derstädes vore af behofvet påkalladt.
Härtill funnes likväl icke andra medel än dels ett belopp af omkring 1,200 R:dr R:mt. som samlats genom frivilliga bidrag af personer inom staden och dess närmaste omgifning, dels ock den summa af omkring 1,500 R:dr samina mynt, som enligt ett af fru Magge upprättadt testamente borde för ändamålet användas; men enär dessa medel härtill voro alldeles otillräckliga, hade med anledning deraf att år 1859 i Waxholm aflidit Fiskareborgaren Grenqvists hustru utan att efterlemna några kända arfvingar, i följd hvaraf hennes qvarlåtenskap, något öfver 250 R:dr R:mt, skulle såsom dana-arf tillfalla Kongl. Maj:t och Kronan, motionären anhållit, att berörda dana-arf måtte af Rikets Ständer anslås till bidrag för uppförande af ifrågakomna fattighusbyggnad i Waxholm.
Af ett vid motionen uti behörigen bestyrkt afskrift fogadt instrument öfver den efter hustru Grenqvist den 6 Augusti 1860 förrättade arfsutredning, inhemtades, bland annat, att hustru Grenqvist den 14 Juli 1859 allidit utan att efterlemna barn eller kända arfvingar: att i anledning deraf kungörelser om dödsfallet blifvit i Post- och Inrikes Tidningar införde den 19 September samt den 10 och 27 Oktober sistnämnda år, med föreläggande för hustru Grenqvists närmaste slägtingar att inom natt och år göra sina arfsanspråk gällande; samt att, det oaktadt, någon arfvinge sig icke anmält, hvadan boets behållna qvarlåtenskap, 565 R:dr 32 öre, sålunda fördelats, att enkemannen, Fiskareborgaren Carl Grenqvist bekommit i fördel 28 R:dr 26 öre samt i giftorätt 268 R:dr 53 öre, eller tillhopa 296 R:dr 79 öre, hvarjemte en med giftorätten lika summa, eller 268 R:dr 53 öre R:mt afsatts för de arfvingar, som möjligen kunde sig anmäla eller för Kongl. Maj:t och Kronan, derest fråga om dana-arf uppstode.
Med fästadt afseende ej mindre å det ringa belopp, hvartill berörda danaarfs-medel uppgå, än äfven å det välgörande ändamål, hvarför desamma blifvit begärda, får Utskottet tillstyrka det Rikets Ständer för sin del medgifva, att den Kronan tillkommande rätt till qvarlåtenskapen efter hustru Grenqvist må till Waxholms stad öfverlåtas, för att användas såsom bidrag till den ifrågaställa fattighusbyggnaden derstädes; hvarom, i händelse af Rikets Ständers bifall, underdånig skrifvelse torde böra till Kongl. Majit aflåtas.
Stockholm den 13 Mars 1863. Stals-Ulskoltels Utlåtande N:n 76. 11 1\:0 76, ånk. till Exp.-Utsk. den 13 Mars 1863, kl. 2 e. m.
Maj:ts nådiga ende föreslagen utvidgning af Uplands plats Polacksbacken.
Proposition, angåregementes mötes(I. A.) Enligt hvad högstberörda Kongl. Proposition, införd under N:o 50 i lista Samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens protokoll vid innevarande riksmöte, hufvudsakligen innehåller, hade Chefs-ernbetet vid Uplands regemente, uti ett genom General-befälhafvaren i 4:de militärdistriktet till Kongl. Majit ingifvet memorial, jemte förmälan att, sedan laga skifte med Upsala stads och åtskillig annan derintill gränsande jord blifvit faststäldt, Kronan dervid erhållit, bland annat, ett fält af 39 tunnland, stötande till nämnda regementes mötesplats.
Polacksbacken, hvilket fält, bestående af lös sandjord, vore af så svag beskaffenhet, att detsamma, enligt meddelad uppgift, endast med svårighet och till särdeles ringa pris kunnat utarrenderas, hvaremot detsamma, med en torr jordmån och lindrigt sluttande läge, skulle efter ganska obetydligt planeringsarbete utgöra ett förträffligt exercisfält — i underdånighet anhållit, att mötesplatsen Polacksbacken måtte få med ifrågavarande fält utvidgas; varande härvid af Chefs-embetet anfordt, att behofvet af mötesplatsens utvidgning, visserligen till någon ringa del minskadt genom den från kronoparken Asen enligt Kongl. Brefvet den 24 Oktober 1855 erhållna areal af 8 tunnland 13^ kappland, deremot vore i vida större mån ökadt i följd af den betydligare styrka, som numera samtidigt öfvas, sedan andra klassens beväring skall exerceras under regementsmötet: hvarjemte ej borde förbises, att de skarpskytte-afdelningar inom Upsala stad, studerande vid Upsala akademi samt angränsande härader, hvilkas antal torde årligen ökas, ej hade annat exercisfält än omförmälda mötesplats.
Krigs-kollegium, sorn blifvit i frågan hördt, hade uti afgifvet underdånigt utlåtande sig yttrat och enär, på sätt Chefs-embetet antydt, under sednare åren omständigheter inträffat, hvilka oafvisligen påkallade ett större utrymme för 12 Stals-Vlskoltets tillåtande N:o 76. vapenöfningarne å Polacksbacken, samt vid det förhållande att, efter afräkning af den plats, som upptoges af lägret, den egentliga exercisplatsen utgjorde blott 33 tunnland 14 kappland, hvilket område ingalunda kunde anses tillräckligt för en styrka af iner än 2,000 nian, som nu mera på en gång underginge vapenöfning, ansett fullt skäl vara för handen att, då ett tillfälle nu yppade sig att ytterligare få Polacksbacken, utan särskild kostnad för Kronan, utvidgad med den af Chefs-embetet föreslagna, Kongl.
Majit och Kronan genom laga skifte tillförsäkrade, vid norra gränsen mötesfältet tillstötande jordrymd af 39 tunnland, icke lemna ett sådant tillfälle obegagnadt, hvadan Kollegium tillstyrkt nådigt bifall till Chefs-embetets härutinnan gjorda underdåniga framställning.
Härefter hade jemväl Kongl.