Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid afgörande af denna fråga, syntes dock, enligt hvad kommillerade förmält, böra tagas i betraktande, att så länge vissa tjenstemän bibthöllö nu innehafvande indelta löner, samt arrenden eller andia afgifter förefunnos, som finge till lefverering in natura uppsägas, det icke kunde undvikas att, till rättelse dervid, verkställa markegångs-säitning före uppsägningstiden, äfvensom sådant erfordrades med afseende derå, alt, genom konventioner om presträttigheter samt afhandlingar, dels af inrättningar, dels emellan enskilde, ofta vore bestämdt, att afgifter, utsatta i persedlar skulle lösas med penningar efter markegång; hvadan ock intill dess ändring uti dylika förhållanden kunde tillvägabringas, nödvändigheten fordrade, att, på sätt jemväl vid sednaste riksdagen antagits, markegångs-sättning till rättelse i berörde hänseende, vid nu stadgad tid bibehölles.
Om derjemte, i likhet med hvad Rikets sednast föisamlade Ständer föreslagit, den markegångs-sättning, som borde ligga till grund för bestämmande af lösen för tionden m. m., som skulle efter medelpris godtgöras, blefve verkställd i April månad påföljande året, komrne följaktligen tvänne dylika förrättningar årligen att äga rum.
Då likväl de pris, som vid sistnämnda förrättning skulle utsättas, icke inverkade på beräkning af de utskylder, sora för samina år borde påföras, kunde emellertid denna förrättning, efter kommitterades förmenande, ulan någon olägenhet i berörde afseende, försiggå äfven sednare än i April månad, allenast priserna bestämdes efter hvad som varit allmännast gångbart under föregående höst-ocb vintermånader.
Det skulle således, enligt kommitterades åsigt, kunna, för att undvika dubbla förrättningar, lämpligen förordnas, alt, så länge markegångssättning höstetiden, till grund för beräkuing af vissa utskylder och afgifter, mäste Stals-UtsJiOttets Zltlålandej N,o 2^-2. 9 måste bibehållas, vid samma tillfälle serskildt bestämdes det pris, som å föregående årets produkter, under nämnde års höst-och påföljande vintermånader, varit gängse och hvarom deputerade, efter icke längre tids förlopp, ej kunde sakna säker kännedom, utom det att priskuranter för samma tid, i behörig ordning upprättade, voro att tillgå.
Derefter borde i kommitterades tanke| nämnde serskildta pris, hvilket komme att motsvara det, som annars skolat sättas i April månad, tagas till grund för beräkning af den till statsverket ingående lösen för ordinarie räntor och tionde, jemte andra afgifter, som enligt medelpris skulle liqvideras, men de vid samma tillfälle, efter förhållandena under löpande årets höstmånader, för året bestämda priser i allt öfrigt tjena till efterrättelse.
Kommitterade hafva ytterligare andragit, att i fråga om markegångs-deputerades sammansättning förekomme, att, enligt 75 § regeringsformen, de skola nämnas på det sätt, hvarje stånd serskildt för sig beslutar, och vore, i öfverensstämmelse med de af Riks-stånden i delta afseende fattade beslut, genom Kongl, kungörelsen den 1 Oktober 1810 föreskrifvet, att ledamöterne af Ridderskap och Adeln samt Preste- och Borgare-stånden borde vara 2:ne af hvardera ståndet, hvaremot Bonde-ståndet åt dess deputerade vid 1810 års markegångs-sättning öfverlemnade att afgöra, huru stort antal af detta stånd framdeles borde i förrättuingarne deltaga; och vore, i följd af de dervid fattade beslut, förhållandet nu sådant, att Bonde-ståndet endast i fyra län, eller Gottlands, Blekinge, Gefleborgs och "Wermlands, representeras af två ledamöter, eller lika med de andra stånden, hvaremot i öfriga län antalet af Bondeståndets ombud omväxlar ifrån och med 3 till och med 8; allt efter de olika grunder för valens förrättande, efter domsagor, fögderier eller socknar, som dervid blifvit antagne.
Med anledning af den skiljaktighet i deputerades antal af hvarje stånd, sora i följd af berörde stadganden kunde ega ruin och äfven förefunnes samt i öfverensstämmelse jemväl med 38 § af 1810 års riksdagsordning, som bland annat innehölle, att alla omröstningar i Utskotten skulle ske ståndsvis, blef äfven genom berörde Kongl, kungörelse förordnadt, att omröstning bland deputerade borde på lika sätt verkställas, hvilket äfven sedermera, enligt hvad kommitterade upplyst, bibehållits.
Då likväl detta omröstningssätt inom Rikets Ständers utskott numera upphört, genom den vid 1823 års riksdag beslutade förändring uti riksdagsordningens nyssnämnde §, att alla der omförmälda omröstningar skola ske per capita, utan afseende på stånd, syntes det ock kommitterade, att en dylik förändring uti omröstningsättet inom Rikets StänBih. tili R.
Prot. 1847 oc^ 1$4$ > 4 $ar>d. 1 Afd. 2 Band, 3o Haft. 2 10 Stats-Vtskottets Utlåtande, IV: o i42- ders deputerade för markegångs-sättningen — den enda förrättning, der dylikt omröstningssätt numera egde rum, — så mycket heldre borde till vägabringas, som markegångs-prisernas bestämmande utgjorde en vigtig del af beskattningsrätten.
Derjemte kunde, jemlikt kommitterades förmenande, af nuvarande omröstningssätt den följd uppkomma, att, om något stånds deputerade sins emellan blefvo skiljaktiga, ståndets röst för föl le, samt att, i händelse alla fyra stånden vore af olika meningar, förrättningen, på sätt Kongl.
Maj:t uti nådigt bref af den 25 Januari 1833, i ett serskilt mål foi klarat, blefve ogild och ny markegångs-sättning måste företagas.
Kommitterade hafva ock derföre ansett sig böra föreslå, att omröstningarne inom deputerade för markegångssättningen borde ske per capita; men då sådant förutsatte ett lika antal ledamöter af alla fyra Riks-stånden, kunde förändringen icke till vägabringas med mindre, än att
Bonde-ståndet först beslutade ändring uti antalet ai dess deputerade, för hvilken ändring något hinder ej eller syntes kommitterade kunna möta, helst utväljandet af deputerade i de fall, då hittills flere än 2 blifvit utsedde, skulle, med tillämpning af de uti 1810 års Kongl, kungörelse intagne föreskrifter, afgående valen för Borgare-ståndet, kunna ske turvis emellan domsagor eller fögderier, hvilketdera pröfvades lämpligast.
Jemte förmälan, hurusom, i afseende på pröfningen af besvär öfver markegångs sättningen, Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse den 18 April 1845 hemställt, att pröfningen framgent skulle utöfvas af Kongl.
Kammarkollegium och Stats kontoret gemensamt, hafva kommitterade yttrat, att då markegångs-prisernas fastställande, serdeles om grundskatternas framtida utgörande komtne alt helt och hållet deraf bero, utan att uppsägning kunde ega rum, innefattade pröfning af de skyldigheter, som, vid fråga om dessa skatter, borde de skattdragande åligga och i nämnde händelse helt och hållet bestämde deras belopp, vore det, efter kommitterades tanke, icke lämpligt, att Stats-kontoret, som endast hade för ändamål att besörja förvaltningen af statens medel och tillse, att hvad som borde inflyta verkligen komme staten till godo, uti en dylik pröfning deltoge; och ansågo kommitterade derföre,att, så länge det tillhörde Kammar-kollegium att afgöra uppkomne tvister om grundskatterna, lämpligast vore, att detta embetsverk fortfarande utöfvade förstnämnde pröfningsrätt; hvadan kommitterade lika med Kammar-kollegium och Stats-kontoret afstyrkt nådigt bifall till Rikets Ständers ofvanberörde underdåniga hemställan om förändring uti den i berörde afseende hittills gällande ordning.
I öfverensstämmelse med de hufvudgrunder, som kommitterade sålunda Slmts-Utskotent Utlatandej N;o 2^1.
11 utvecklat, hafva kommitterade upprättat och under Litt.
R. betänkandet bifogat förslag till förnyad författning angående markegångs-sättningen.
Maj:t, sorn, enligt den nådiga propositionens föranledande, täckts godkänna hvad komnaitterade yttrat och tillstyrkt, i afseende på grunderna för markegångs-sättningen, utom i hvad som röide förändring af markegångsdeputerades sammansättning och röstberäkning, hvarom Kongl. Maj:t ej funne lämpligt att väcka fråga, ansåge kommitterades ofvanberörde förslag till förnyad markegångs-förordning, serdeles med hänsigt till deri meddelade stadganden om markegångs-sättningeus grundande på prisuppgifter för tiden från och med Oktober månad det ena till och med
Mars månad det andra året, samt sättet för dessa prisuppgifters upprättande och granskning m. m., i hufvudsaklig måtto lemna säkerhet derför, att markegångspriserna varda satta i närmaste öfverensstämmelse med persedlarnes allmänna värden.
Så länge en del löntagare, på grund af innehafvande fullmagter och konstitutorialer, fortforo att efter nu gällande stadganden uppbära indelda räntor och tionde, samt vissa stater, äfven efter uppsägnings-rättens upphörande, bibehölles vid förmånen att för dylika räntor och tionden uppbära lösen efter medelmarkegång, trodde Kongl. Maj:t skäl vara för handen, att, till ytterligare betryggande mot förlust å ena eller andra sidan, genom serskilda intressens inverkan på markegångs-sättuingen, dels, i öfverenstäramelse med hvad nu vore föreskrifvet, forordna, att deputerade för markegångs-sättningen borde, så vidt ske kunde, utgöras till ena hälften af räntegifvare och till den andra af räntetagare eller sådana tjenste-innehafvare, på beloppet af hvilkas löner markegångs-sättningen egde inflytande, dels medgifva och stadga, att serskilda ombud så väl förde förra som för de sednare måtte vid markegångs-sättningarne tillkallas, för att höras, med rättighet att å egna och öfrigas vägnar emot förrättningen fullfölja klagan; hvarförutan Kongl. M-j:t täck's till Rikets Ständer öfverlemna kommitterades merbesagde förslag till förnyad förordning, angående markegångs-sättningen, för alt, med ofvan omförmälda förändringar och tillägg, varda, i sammanhang med den i öfrigt nu föreslagna reglering, af Rikets Ständer gillädt och antaget.
Hvad sålunda förekommit i detta magtpåliggande ämne, har Utskottet noga öfvervägt, och beträffande först tiden för markegångs-sättningen, anser Utskottet, lika med Kongl. Majtt och komruitterade, det vara serdeles olämpligt, att denna förrättning verkställes, såsom nu sker, vid en årstid, då af flera här ofvan anförde orsaker varupriserna icke hunnit blifva bestämda och stadgade.
Enär genom de här ofvan framställda och af Utskottet tillstyrkta förslag till hemmans-räntornas förvandling i penningar efter medium af mar - 12 Stats-Ulshotlets Utlåtande, N.o 3^2. kegångsprisen för åren 1824—1848 samt kronotiondens m. fl. utskylders lösen efter ett, för fem år i sender, bestämdt, på de 10 näst förutgångne årens markegång grundadt medelpris, hvarpå löpande årets markegång icke komme att inverka, de hinder, hvilka hittills förefunnits för markegångs-sättningens framflyttning till en lämpligare tid på året, då priserna voro stadgade och kontrollen emot för hög eller för låg markegång jemväl underlättades af allmänt kända och utan svårighet ådagalagda förhållanden, undanröjdes, tve kar Utskottet icke att, i enlighet med Kongl.
Maj:ts och kommitterades sammanstämmande förslag, tillstyrka, 33:o att markegångs-sätlningen må verkställas i April månad, samt att de priser, som böra ligga till grund för lösen af kronans räntor och tionde, bestämmas efter försäljningspriserna under de trenne sisla månaderna af skatteåret jemte de trenne första månaderna af det följande året; men alt tills vidare serskild markegång, på sätt nu sker, bör sättas lill rättelse för 1 i(£ v ider emellan räntegifvare och räntetagare, så länge sådana ifrågakomma, äfvensom för alla öfriga liqvider, som, enligt nu gällande föreskrifter eller öfverenskommelser, skola på markegång grundas.
På det emedlertid, så länge den hittills vanliga markegångs-sältningea hösletiden bibehålles, dubbla dylika förrättningar måtte undvikas, hemställer Utskottet, 34:o att vid sistnämnde markegångssättning samma grunder, hvilka för markegångsförrättningen i April blifvit i afseende på prisbestämningen föreslagna, må tillämpas.
Vidkommande åter sammansättningen af deputerade för markegångssältningen och omröstningarne dervid, anser Utskottet, hvad den förra af dessa frågor angar, att då, såsom ofvan blifvit upplyst, det genom Kongl, kungörelsen den 1 Oktober 1810 är vordet stadgadt, att af Ridderskapet och Adeln, Preste- oeh Borgare-stånden 2:ne ledamöter af hvartdera Riks-ståndet borde deltaga i markegångsförrättningen, men deremot med Bonde-ståndet det förhållande inträffade, att endast i 4 län nämnde stånd representerades af 2:ne ledamöter eller lika med de andra Riks-stånden, men åter i öfriga län antalet af ståndets ombud omväxlade från och med 3 till och med 8, allt efter för valens förrättande antagna grunder, det vara nödvändigt, att, innan något beslut fattas i afseende på markegångs-deputerades lika antal af hvar - Siats-Utskottets Utlåtande> N-o 13 dera Riks-stånden, Bonde-ståndet först afsäger sin hittills begagnade rätt att välja än flere än färre ledamöter att i markegångs-förrätlningen deltaga.
Under förutsättning, alt Bonde-ståndet beslutar, att icke mera än 2:ne af dess ledamöter, eller lika antal sorn från de öfriga Riks-stånden, hädanefter skola i nialkegångssättningen deltaga, får Utskottet, som biträder kommitterades på anförda skäl grundade åsigt, att omröstningdrne inom deputerade för marke» gångssättningen böra ske per capita, 35:o tillstyrka Rikets Ständer att sådant bifalla.
Skulle deremot Bonde-ståndet icke vilja frånträda sin ifrågavarande rättighet, hemställer åter Utskottet, 3 6:0 att med omröstningarne inom deputerade må, på sätt hittills skett* förfaras i enlighet med föreskrifterna uti Kongl, kungörelsen den 1 Oktober 1810, jemförd med Kongl, förordningen den 20 September 1815.
Hvad angår frågan om hvilket embetsverk borde pröfva de besvär, sona kunna anföras emot markegångs-sättningarne, så anser Utskottet, på de af Kongl, Majit och kommitlerade anförde skäl, Kammar-kollegium böra hädanefter som hittills upptaga och afgöra dylika besvär, hvadan Utskottet alltså tillstyrker, 37:o att Rikets Ständers, uti underdånig skrifvelse den 18 April 1845, gjorda hemställan, att pröfningsrätten uti omförmälda ärender framgent skulle öfvertagas af Kammar-kollegium och Stats-kontoret gemensamt}, icke måtte af Rikets Ständer vidhållas, utan en dylik pröfningsrätt af Kongl. Kammar-kollegium ensamt utöfvas.
Då Kongl. Majits nådiga framställning, att serskilda ombud så väl för räntetagare som räntegifvare må till markegångs-sättningarne tillkallas för att höras, med rättighet att, å egna och öfriga vägnar, emot förrättningen fullfölja klagan, skulle, enligt Utskottets tanka, medföra ringa fördel, men deremot kamkalia stora olägenheter, dels i anseende till svårigheten att finna ett lämp - 14 Slats-Utskottets Utlåtande, iV.-o 2^1. ligt sätt för deras utväljande, dels ock genom den vådliga maktfullkomlighet, ombuden skulle kunna utöfva, medelst rättigheten att, på eget bevåg och utan hufvud männens serskilda begifvande, utverka ändring uti en markegångssättning, hvarmed en eller flere af de sednare vore belåten, 38:o afstyrker Utskottet Rikets Ständers bifall å hvad Kongl. Maj:t täckts i berörde hänseende föreslå, I anledning af Kongl.
Maj:ts nådiga framställning, att det af kommitterade upprättade förslag till förnyad författning angående markegångs-sättningen, måtte, med iakttagande af de förändringar och tillägg, hvilka af Kongl. Maj:t äro, på sätt ofvan finnes omnämndt, föreslagna, varda, i sammanhang med regleringen i förevarande ämne, af Rikets Ständer gilladt och faststäldt, får Utskottet 39:o tillstyrka Rikets Ständer att, uti aflåtande underdånig skrifvelse, anhålla, del Kongl.
Maj:t täcktes, i fråga om markegångs-sättningen och dermed sammanhang egande ämnen, låta utfärda förnyad författning, grundad på de beslut, som vid innevarande riksdag blifva uti ifrågavarande ämne fattade och derefter af Kongl. Maj:t fastställda.
Varande genom hvad Utskottet sålunda hemställt och tillstyrkt, förre talmannen Anders Erikssons från Örebro län här ofvan omförmälde motion, i hvad den angår markegångs-sättningen, besvarad.
Utskottet bar, i sammanhang med Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående beskaltningsväsendet samt uppbörds- och redogörelse-verkets förenklande, samt kommitterades i dessa ämnen afgifna betänkande, förehaft till pröfning åtskilliga hos Bonde-ståndet väckta och till Utskottet remitterade motioner, nemligen: l:o af riksdagsfullmäktigen Olof Nilsson från Östergöthlands län, med hvilken sig förenat Gustaf Pettersson, Johan Johansson, Anders Jonsson och Magnus Månsson, alla från samma län; samt 2:o af A. J. Sandstedt från Jönköpings län, med hvilken Petter Pers son från berörde län instämt, uti hvilka motioner föreslagits, att Kammarkollegii pröfningsrätt uti markegångsmål måtte upphöra, och markegångstaxorna, sådane de blifvit af deputerade upprättade, oförändrade lända till efterrättelser; att de af alla Riks-stånden valde deputerade måtte inom sig sjelfva få välja ordförande, samt alt, då omröstningar vid markegångs-förrättningarne Stats-Utskottets Utlåtandet N.o 2^a.
15 ega rum, samma ordning då måtte iakttagas, som vid Rikets Ständers alla Utskott följes, eller att Ridderskapet och Adeln voterar först och Bondeståndet sist; 3:o af riksdagsfullmägtigen Nils Jepsson från Skåne, angående upphörande af Kongl.
Kammar-kollegii rättighet att göra ändring uti markegångs-sättningarne; och 4:o af Sone Persson från Skåne, angående enahanda yrkande.
Vidkommande de uti motionerna gjorda framställningar, angående upphörande af Kongl. Kammar-kollegii pröfningsrätt uti markegångsärenden, 40:o åberopar Utskottet sitt i detta ämne här ofvan afgifna yttrande.
Beträffande åter det af en del utaf motionärerne väckta förslag, att deputerade måtte inom sig sjelfva få välja ordförande, så och då det enligt gällande författningar åligger landshöfdingarne att, hvar i sitt län, vid markegångs-sättningarne föra ordet, utan rättighet likväl att i besluten deltaga , och landshöfdingarne, i följd af sin embetsbefattning, måste anses hafva den mäst vidsträckta kännedom om de inom länet gängse varupriserna, samt dessutom af detta stadgande någon olägenhet icke följt, hemställer Utskottet, 41 :o att berörde förslag icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Rörande slutligen äskad förändring i omröstningssättet vid markegångsförrättningarne, hänvisar Utskottet till sitt i detta ämne här ofvan meddelade utlåtande.
G) Angående Jordeboken.
Sedan, enligt hvad kommitterade upplyst, (sid. 123 och följ.), hos Kongl. Maj:t i undeidånighet blifvit anmäldt, hurusom, vid företagen granskning af jordeböckerna samt indelnings- och roterings-verken, flere felaktigheter och brister förefunnits, förklarade Kongl. Maj:t, genom nådigt bref af den 24 Maj 1833, att, då å ena sidan vore angeläget, det nämnde felaktigheter och brister blefvo afhulpne, så att en i alla afseenden riklig jordeboks-liggare samt ett pålitligt indelnings- och roterings-verk erhölles, det likväl å den andra vore af vigt, dels att denna fråga, hvarpå många enskilda rättsförhållanden berodde, med nödig varsamhet på behörigt sätt samt utan öfyerflödiga och onö - 15 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 2/ft. diga omgångar behandlades, dels ock att, i sammanhang härmed, åtgärder vidtagas till förekommande för framtiden af sådana missförhållanden, sota härutinnan uppstått, Kammar-kollegium tillika med Krigs-kollegium, i hvad som rörde indelnings- och roterings-verken, borde, innan nådigt beslut öfver berörde framställningar fattades, jemte meddelande af upptysoing om hufvusakliga beskaffenheten af de upptäckta felaktigheterna och huru de måtte anses hafva tillkommit, i underdånighet föreslå, på hvad sätt, i öfverensstämmelse med gällande författningar och under behörigt afseende å kronans och enskildes rätt, men med åstadkommande af minsta möjliga rubbning i bestående förhållanden för de sednare, samt minsta omgång och besvär för vederbörande embelsmän, ifråga varande arbete lämpligen måtte efter hand kunna utföras, och hvad serskildt anslag derföre oundgängligen tarfvades; hvarjemte i förening härmed yttrande borde afgifvas, hvilka föreskrifter erfordrades, på det dylika felaktigheter måtte för framtiden kunna undvikas; och anbefallde Kongl. Maj:t tillika, att, intill dess hufvudsakligt nådigt yttrande i ämnet blifvit meddeladt, några ytterligare anmärknings-memorialer icke finge från Kammar-kollegium till Konungens befallningshafvande aflåtas.
Efter det Kongl. Maj:t derjemte till sistnämnde kollegium remitterat Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 30 Oktober 1834 med begäran, att den anbefallde jordeboks-granskningen icke måtte medföra någon till återbetalning ledande efterräkning eller den ringaste rubbning i eganderätts-förhållanden, samt, i anledning af gjord framställning, huruvida jordransakningar borde år 1834 företagas och jordeböcker derefter år 1835 upprättas, Kongl. Maj:t uti nådigt bref af den 26 April 1834 föreskrifva, att, då fråga vore under pröfning, på hvad sätt de i jordeböckerna befunne flere skiljaktigheter borde afhjelpas lill vinnande af det vigtiga ändamålet, att erhålla en i alla delar riktig jordeboks-liggare, skulle med verkställandet af jordransakning och deraf följande upprättandet af ny special-jordebok uppskjutas tills vidare och intill dess Kongl. Maj:t derom i nåder förordnade, så afgaf Kollegium den 19 Oktober 1842 underdånigt utlåtande, för hvars innehåll kommitterade redogjort, (sid. 124—126).
Enligt nu gällande stadganden, hufvudsakligen innefattade uti Kammarkollegii cirkulärbref af den 12 April 1802 och den 31 Oktober 1823, böra förnyade special-jordeböcker upprättas hvart tionde år, efter året förut föregången jordransakning.
Några sådana hafva dock icke blifvit uppgjorde sedan ir 1825, i afbidan å beslut om de åtgärder och föreskrifter, som kunde tinaas af nöden, i anseende till de uti jordeböckerna befintliga felaktigheter.
Såsom Stats-UIskottets Utlåtande, Wto lfa.
Såsom kommilterade förmält, hafva många af berörde fel visserligen tillkommit genom underlåtenhet att behörigen iakttaga gifna föreskrifter, men till väsendtlig del kunde de anses föranledde just af de hittills anbefallda renovationer af jordeböckerna, enär då så vidlyftiga handlingar skola i Hera exemplar utskrifvas, det lätt inträffat, att misstag egt rum och befintliga anteckningar utelemnats, hvilket genom försummad eller vårdslöst verkställd kollationering blifvit förbisett af de tjenstemän, som dem upprättat, samt sedermera, då granskning af jordeböckerna antingen icke skett, som oftast syntes varit förhållandet, eller utan behörig noggranhet försiggått, ej upptäckts med afseende på de olägenheter och äfventyr, som på dylikt sätt kunde uppkomma, ansågo derför kommitterade mindre lämpligt, att handlingar af så stor vigt för allmän och enskild rätt, som en jordebok, ofta förnyades, och sådant vore ej heller af verkligt behof påkalladt.
Ändamålsenligast och till säkerhet mest ledande vore således, i kommitterades tanke, om den nya jordeboken, sora komme att uppgöras, blefve en liggare till framtida efterrättelse, så beskaffad, att nödvändigt utrymme funnes för införande af de förändringar, som titl efter annan möjligen inträffade, och hvilka numera icke kunde blifva serdeles betydliga.
Derjemte borde till nödig kontroll å räkenskapernas riktighet, på sätt hittills skett, årliga förändrings-extrakter uppgöras och räkenskaperna bifogas.
Således vunnes icke blott den hufvudsakliga fördelen, att jordeboks-liggaren innefattade en både säker och fullständig upplysning, angående förhållandet med hvarje hemman, utan äfven att det arbete, sorn annars skulle erfordras för jordeböckernas periodiska förnyande och den granskning deraf, hvilken vore oundgängligen af nöden, om felaktigheter skulle förekom mas, helt och hållet undvekes, samt betydlig lättnad i tjenstemäns och vederbörande auktoriteters göromål bereddes.
Om ett dylikt beslut vidtoges, blefve det af största vigt, att den jordransakning, som borde föregå jordeboks-liggarens upprättande, verkställdes med yttersta noggranhet och fullständighet, så att ej mindre de nu i jordeböckerna befintliga felaktigheter, än äfven alla omständigheter i öfrigt, sorn skulle iakttagas, blefve behörigen utredda, samt säkerhet således vunnen om liggarens fullkomliga öfverensstämmelse med rälta förhållandet.
Vid fråga om undersökning i förstnämnde hänseende vore dock nödigt alt på förhand noga öfvervägdes och bestämdes, huru vidsträckt denna undersökning borde sträcka sig.