Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
A f t a l t r ä f f a d e s o c h p a s s an- s k a f f a d e s, t y m e d m i n d r e v i l l e i n t e d e n för- s i k t i g e f a d e r s k e p p a r e n t a g a o s s m e d, o c h så i går kväll efter l å n g v ä n t a n — n ä r m a r e be- s t ä m d t f r e d a g e n d.
3 0 j u n i kl 6 e. m.
— lyfte vår skuta ankar, o c h v i bogserades i s a k t a m a k u t till S j ö t u l l e n.
O m b o r d befinna sig skepparen, en hederlig sjönalle m e d k u t a n d e r y g g, skefva fötter o c h långt skägg under hakan, rorgängaren, skep- p a r n s p o j k e — s e x t o n år t r o r j a g v i s s t, att h a n var — hans n å g o t y n g r e dotter, två kvinnliga p a s s a g e r a r e i b l o m m i g a h a l s d u k a r — o c h så vi två.
O c h n u s k a j a g b ö r j a b e s k r i f v a f ö r d i g lif- vet ombord.
D e t är i n ä r v a r a n d e ö g o n b l i c k r ä t t så g e - mytligt.
Skepparfadern går o c h spolar däcket, plirig o c h f ö r n ö j d, m e d u p p k a l l a d e b y x o r o c h d i t o s k j o r t ä r m a r, o c h a k t a d u d i g, så d u i n t e k o m m e r i v ä g e n för d e n breda vattenstrålen från h a n s hink, t y h a n v ä j e r m i n s a n n inte.
A l l t e f t e r s o m v a t t n e t f o r s a r u t ö f v e r d ä c k, är sonen hans färdig m e d sin kvast, o c h h a n s o p a r, s å att d e t b å d e s t ä n k e r o c h y r — i d e t lysande solskenet.
V i d rodret står rorgänga- ren o c h sjunger m e d hiskelig s t ä m m a hvar- k e n m e r eller m i n d r e ä n: » A c k V ä r m e l a n d, d u skö-öna, » o m v ä x l a n d e m e d att h a n g ö r sig g r ö n för de båda kvinnspersonerna, af hvilka i synnerhet den ena behagar h o n o m otroligt (j a g a n v ä n d e r m e d flit d e t u t t r y c k e t).
Jag sitter, s o m s a g d t, p å e n m y c k e t h å r d b o m o c h s k r i f v e r till d i g, d u h j ä r t a n s b e k a n t i n g, o c h N i s s e h ä n g e r, m e d förlof, p å s i n m a g e ö f v e r r e l i n g e n o c h stirrar n e d i d e t g l i t t r a n d e b l å vattnet.
Och hvilket g u d a v ä d e r!
H i m l e n strålande klar, endast m e d några hvita, ulliga m o l n - tappar, s o m bilda ett b e h a g l i g t afbrott m o t det blå.
En sakta m e d v i n d drifver skutan fram m e d en litet s v ä f v a n d e v a g g n i n g.
Rätt för öfver utbreder sig hafvet i en glittrande halfcirkel; p å sidorna sticka ännu kobbar upp, mestadels nakna, m e n en o c h annan m e d kon- turerna t a g g a d e af s m å v ä x t skog.
O c h så kretsa naturligtvis hvita måsar o m k r i n g u p p e i d e n s o l i g a l u f t e n, o c h så sorlar n a t u r l i g t v i s v a t t n e t h e l t s a k t a o m f ö r e n, o c h s å är d e t t y s t o c h stilla — e f t e r s o m s k e p p a r f a r n u h a r slutat att spola d ä c k e t o c h rorgängaren att skrala » — — j a g m i g aldrig å-ångra-ar ».
Öfver vatten o c h land lyser solen, o c h den skiner skepparen o c h hans folk i ansiktet o c h din plitande Faulenzer på ryggen.
E n s k ö n d a g är det!
[DUN 1899. trädgårdsmästare.
Att dess odling är arbets- BLAND BLOM- dryg och kostsam kan m a n se redan däraf, att MOR.
temperaturen i dess bas- sin b ö r hållas vid 35°.
V E M har icke hört I Kristiania odlas Vic- omtalas den syd- toria sedan många år, amerikanska jät- o c h i Stockholm upp- tenäckrosen?
Redan dess föres s o m bäst ett hus n a m n har en nästan för dess räkning i Ber- högtidlig klang, Victoria gianska trädgården.
I regia, d. ä. den drott- Helsingfors botaniska ninglika Victoria.
Den trädgård uppdrogs V i c - kallades så af den en- toria första gången 1892. gelske botanisten Lind- Nu i sommar — den ley, som 1837 vetenskap- har icke odlats alla år ligt beskref den o c h — b l o m m a d e den å n y o s o m m e d detta namn och nådde, tack vare ville hylla sin aderton- öfverträdgårdsmästaren åriga, nyss på tronen K.
B o c k s t r ö m s anord- uppstigna drottning.
Och ningar, en synnerligen i sanning, samma för- vacker utveckling.
Ej ening af ljuft behag o c h mindre än 13 b l o m m o r imponerande styrka s o m slogo fullt ut.
Dessa hos det mäktiga Eng- som i tropikerna uppnå lands unga härskarinna en diameter af 20 — 40 fanns äfven h o s detta cm., blefvo visserligen växtvärldens under.
icke större än 25 c m.
, m e n de äro ej heller så Omkring 1830 u p p - märkvärdiga s o m bla- täcktes den samtidigt på den.
Dessa bli, ' s o m flere håll i det tropiska sagdt, 2 meter i genom- Sydamerikas floder.
D e skärning, o c h så stora europeiska naturforskar- blefvo de äfven i Hel- n e kunde icke n o g be- singfors.
Den vackra undra dess på de lugna bild från Victoriahuset vattnen simmande jätte- i Helsingfors ' botaniska stora blad, ända till två trädgård, s o m professor meter i diameter, lik- F. Elfving godhetsfullt s o m dess präktiga, näck- sändt oss o c h s o m vi i Dahljjruu rosor liknande b l o m m o r, dag meddela ger en gan- hvilka, hvita eller ro- ELIAS FRIES O C H GÖRAN W A H L E N B E R G S B Y S T E R A F T Ä C K A S I L I N N É S A L E N I UPSALA ska t y d l i g föreställning senröda, höja sig på o m Victorian o c h dess korta skaft öfver vatten- blad.
På densamma ser man en 6-årig flicka, hål- ytan.
Infödingarna visste berätta, att dess frön I botaniskt afseende är den m y c k e t nära be- lande sin fyra månader fgamla syster Victoria i v o r o ätliga o c h kallades vatten-majs.
D e berättade släktad m e d d e vanliga näckrosorna.
famnen, sitta på ett blad å la Tummelisa.
Att bla- äfven, att kvinnorna, då de tvättade kläder v i d Länge misströstade man o m dess odling i Europa, det har så stor bärkraft, beror dels därpå, att blad- floden, placerade sina små barn på bladen.
m e n numera hafva de flesta större botaniska träd- kanten är uppböjd, dels på att bladets undre yta Sedan dess har Victoria anträffats på många gårdar ett » Victoria-hus ».
I sitt hemland är Vic- är försedd [med talrika, nätformigt förenade lister.
ställen i Sydamerika; i synnerhet i Amazonflodens toria flerårig, men de europeiska vintrarna ^ m e d bifloder är den vida spridd o c h betäcker mången- deras mörker öfverlefver den i allmänhet icke, städes vattenytan på flere kilometer långa sträckor hvarför den i vår världsdel hvarje vår måste uppdra- vid stränderna.
gas ur frön, s o m stå att k ö p a hos förnämligare handels- EN DROTTNING H DEN BLOMMANDE VICTORIA REGIA ' N I HELSINGFORS BOTANISKA TRÄDGÅRD.
- 6 — 1DUN 1899.
A. Blomberg toto.
DET VÅRA STORA VATTENLEDNINGSARBETET I ILLUSTRATIONER.
A F T V Å SVENSKA STORMÄN INOM NATUR- V E T E N S K A P E N, Göran W a h l e n b e r g o c h Elias Fries, aftäcktes i förra veckan högtidligen tvänne byster i Linnésalen i Botaniska trädgården i Upsala, hvilken sal förut, s o m också namnet anger, inrym- m e r bilden af vår oförgätlige » blomsterkonung ».
Dessa nya byster af hans förnämste efterträdare på professorsstolen äro modellerade af bildhuggaren T h e o d o r Lundberg.
V i bringa i detta n u m m e r en för I d u n s räkning tagen fotografi af aftäcknings- akten, v i d hvilken professor A.
L u n d s t r ö m höll högtidstalet.
* T ^ A T T E N L E D N I N G E N U N D E R N O R R S T R Ö M.
Det ' har under några veckor sett ut, s o m o m Norr- ström varit på väg att totalt afstängas, ty ej n o g med, att riksbyggena på Helgeandsholmen inkräkta på det trånga vattenområdet medels väldiga pål- verk o c h breda tegel- o c h sandpråmar, så att de stackars böljorna ha all möjlig m ö d a att hitta sina utlopp, utan ett antal pålknippen, förenade m e d e l s en flottbro, har också ställt sig hindrande i vägen för strömmen ett stycke längre u p p, mellan kajen vid rådhuset o c h platsen framför konstakademien.
Och medan ställningarna rest sig allt högre, ha från Mälaren kolossala järnrör bogserats fram i pråmar o c h lagts u p p på rådhuskajen, hvarefter de medels grofva kettingar upphissats mellan pålknip- NORRSTRÖM.
pena till en höjd af half- annan meter ofvan vat- tenytan o c h där fast- skrufvats vid hvarandra till en sammanhängande ledning.
Det var det stora nya vattenledningsröret, s o m skulle nedläggas på bot- ten af Norrström o c h bil- da en n y föreningslänk mellan vattenrörsystemen under Staden o c h Norr- malm.
Arbetet, hvilket pågått sedan början af juni o c h är det mest om- fattande och svåraste vattenledningsarbete, s o m någonsin utförts i vårt land, har i dessa .dagar afslutats.
Helt säkert skall det intressera Iduns läse- krets att se en bild af » det stora ögonblicket&gt;, då rören, nedsänkta till vattenytan o c h fyllda med vatten, så småningom af sin egen tyngd bragtes att sjunka ned på sin A. Blomberg foto.
DYKARNE GA N E D PA STRÖMMENS B O T T E N.
omkring 9 meter under strömmens yta belägna bädd.
Å en mindre illustration synes en dykare, iförd sin dykaredräkt, i beredskap att sänka sig ned till bottnen för att kontrollera rörets läge.
n mwmn IMMUU mm.
TOnn i * IMJniwiiTTrilii i ni .Till A. Blomberg foto.
» DET NYFIKNA STOCKHOLM » PA » VATTENPANTOMIM ».
TjTRAN D E N STORA V A T T E N P A N T O M I M E N i - * - Norrström här o m dagen, livarvid sandpråmar satte på grund o c h bogserångare kolliderade m e d Norrbros stenpelare, bjuda vi i vårt dagsnummer en illustration, s o m visar stockholmarne talrikt för- samlade på första parkett kring den rörliga scenen i djupet mellan kajerna.
Norrström har i alla tider kunnat påräkna stock- holmarnes lifligaste intresse; ingen skådespelare å någon af våra teatrar kan glädja sig åt en tack- sammare publik än norsfiskaren nedanför Ström- parterren, som väfvar u p p sin t o m m a håf ur vatten - hvirflarne.
Och skulle en bogserångare ej lyckas arbeta sig uppför strömmen eller, ännu bättre, leka ett litet hafveri, som har något af lifsfarans spän- ning, m e n intet af dess tragiska följder, då växa stockholmarne liksom u p p ur gatstenarne på Gustaf Adolfs torg o c h hänga klasvis öfver barriérerna.
i säll glömska af fädernesland, bostadsbrist, obetalda
i D U N 189Ö.
— hyror o c h uteblifna dyrtidstillägg för att se, hur d e där nere » klara skifvan ».
Panem et circenses var j u lösen i det gamla R o m.
Får stockholmaren endast skådespel, är det ej så noga m e d brödet.
MEDELTIDSBILDER.
AF F Ö R IDUN A.
L. in.
EN KÄRLEKSSAGA.
D ET H V I L A R E T T högtidligt allvar öfver gran och fur.
Björkarnas kronor skälfva för höst- vinden, gulnade löf knastra under vandrarens fötter, o c h en snart utsinad bäck klagar tyst, m e n bittert öfver ljusa sommardagars snabba flykt.
Säg, förstår d u att tyda granens susande o c h prasslandet i björkarnas k r o n o r?
Hör d u ej.
att den saga, träden förtälja, är brokig och skiftande s o m skogen o m hösten o c h likväl alltjämt densamma.
Det är sagan o m människo- lifvet d e förtälja.
D e tala o m dess hårda strider och härliga segrar, o m skärande bitter smärta, m e n också o m e n glädje, berusande s o m vallmodoft, ren som näckrosens blad.
Nu går sagan i moll, m e n k o m igen, d å vårsol lyser öfver skog o c h dal, o c h d u skall finna, att den då går i en annan tonart.
Helt nära d e n sorlande bäcken står en hälft för- fallen koja.
Nu är d e n knappt annat än en ruin, men helt visst h a r d e n i forna tider tjänat s o m människoboning.
Solstrålarna leta sig väg genom väggarnas springor, o c h på taket frodas en hel liten skog af tall o c h gran.
E n gammal m a n sitter i dörröppningen.
H a n berättar f ö r en lyssnande ungdomsskara den gamla kojans historia.
* För länge, länge sedan låg i denna trakt en ståt- lig riddarborg.
Dess ägare var e n af sitt tidehvarfs främste män, e n heder för k o n u n g o c h land, i stri- dens s o m i fridens dagar.
D e n ädle riddaren hade en son, m e n denne bråddes tyvärr i intet afseende på sin fader.
Aldrig fylldes hans ynglingasjäl af längtan att p å blodiga slagfält vinna ära o c h rykte, och förunderligt n o g syntes det, som o m han nästan 6 - med motvilja hörde berättelserna o m faderns hug- stora bedrifter.
Illa trifdes han o c k i gästabuds- salen, då för land o c h folk viktiga frågor där dryf- tades, o c h h a n förklarade oförbehållsamt, att h a n leddes v i d det talet.
M y c k e t hellre dvaldes han i skog o c h mark.
När han vandrade omkring bland d e majestätiska gra- narna eller satt nere v i d sjöstranden o c h lät sina blickar glida h ä n öfver d e n b l å vattenytan, kände han sitt hjärta genombäfvas af saliga aningar; tan- kar o c h frågor korsade hvarandra i hans hjärna, o c h varma o c h rika brusade känslorna i hans själs in- nersta.
Västanvinden lekte m e d svallande, blonda lockar; fåglarnas sånger fröjdade ynglingahjärtat, och b l o m m o r n a s vällukt berusade h o n o m.
Så mötte han en d a g på sin väg en u n g tärna.
Fager v a r h o n s o m d e n daggfriska majmorgonen, ögonen speglade nordens blåa sommarhimmel, kin- dernas rodnad påminde o m skogarnas vilda rosor, och d e purpurfärgade läpparne logo s o m fästets strålande s o l.
Och u n g m ö n satte sig v i d hans sida i skogen och t o g hans hvita händer mellan sina.
Sedan bör- jade h o n tala.
Naturens språk tydde h o n för h o n o m.
Hon tolkade för h o n o m d e jublande lofsånger, s o m luftens bevingade invånare uppstämde, o c h ö p p n a d e hans öron, så att h a n förnam blommans ödmjuka bön.
I d e n jungfruligt grönskande björken lärde hon h o n o m s e bilden af ett solbelyst människolif.
Den ur e n ofruktbar j o r d m å n spirande granens stän- diga grönska o c h kraftiga b y g g n a d voro för henne — o c h blefvo g e n o m henne för h o n o m — en på- minnelse o m d e n välsignade kraft att härda och ut- veckla, s o m ligger i strider o c h umbäranden.
I bäckens rastlösa lopp m o t hafvet lärde h a n igen- känna sin andes längtan o c h trängtan efter sitt väsens upphof o c h källa.
At dunkla o c h obestämda u n g d o m s d r ö m m a r gaf hon klarhet o c h form, besvarade ynglingens spörs- mål o c h befallde det att blifva stilla o c h lugnt p å hans känslors brusande haf.
Och när h o n talat till slut, d å visste han, att han ej längre tillhörde helt sig själf, e n del af hans varelse ägdes af henne, s o m n u satt där m e d hans händer slutna i sina.
Från d e n dagen sågs ynglingen nästan aldrig i fäderneborgens trånga salar, o c h det sades, m a n o c h man emellan, att skogens leda huldra förtrollat h o - nom.
Det ryktet k o m äfven till faderns öron, o c h han kallade sin s o n o c h s p o r d e h o n o m, o m det v a r sant.
Då förnam han, att denne fattat kärlek till jungfru Margit, h o n, s o m påstods kunna trolla o c h var dotter till den gamla häxan därborta i skogen.
Med djup grämelse hörde d e n stolte riddaren, Soulard-Siden 85 öre till kr.
3:85 pr meter Damhårarbeten.
I NYASTE MÖNSTER att hans son hyste e n så dåraktig böjelse, o c h sträng- ligen förbjöd han h o n o m allt umgänge m e d troll- packans dotter.
Icke ville d e n v e k e yngligen öfverträda sin fa- ders befallning, m e n lydnad f ö r densamma tycktes h o n o m liktydig m e d ett m o r d på det bästa inom honom, o c h han ryggade tillbaka för att göra sig saker till ett sådant blodsdåd.
Därför aktade h a n icke riddarens b u d, o c h en härlig augustinatt gaf kyrkan sin välsignelse åt d e ungas förbund.
D e vigdes i S:t Petri kapell af broder Andreas, d e n bleke munken, o m hvilkén man hviskade, att han fordom hyst upproriska åsikter o c h omfattat kätterska läror.
Blodet flöt n u g e n o m hans ådror lugnare än i ungdomens da- gar, o c h känslans glöd v a r ej densamma s o m förr, men ännu lyste i hans ö g a en eld, framkallad af den djupaste sympati, d å h a n hörde talas o m m ä n och kvinnor, s o m oförfäradt befriade sig från fjätt- rar, s o m h a n ansåg smidda af tidsandan o c h på- lagda af fördomarne.
Med egna händer u p p b y g g d e d e unga denna koja, hvars tak n u tjänar till fäste för e n hel liten furuskog, o c h när d e drogo därin, var deras säll- het stor o c h obegränsad s o m svalfamiljens, hvilken b y g g d e b o under takåsen.
Från m o r g o n till kväll läste d e i naturens stora b o k, eller o c k sutto d e tysta o c h sågo in i hvarandras ögon.
I den skönaste skrift läste d e där d e n härligaste kärlekssaga, s o m någonsin diktats p å j o r d e n.
Men icke alltid skulle det förblifva så.
Den k o m snart, d e n dag, d å skön Margit märkte, att hennes makes kinder bleknat o c h att blicken i hans ö g a blifvit matt o c h slö, o c h en stilla sabbatsafton sporde hon h o n o m o m orsaken.
» H v a d fattas mitt hjärtas älskling? » frågade hon.
Svag s o m kyrklockans sista, b o r t d ö e n d e t o n ljöd ynglingens stämma, då h a n svarade: » D u vet, Margit, hur lycklig j a g blifvit g e n o m dig.
D u har förklarat f ö r m i g skapelsens under, d u har öppnat min själs ögon f ö r ett skön- hetsrike utan gräns, åt m i n ande har d u gifvit ljus och klarhet, åt mitt hjärta hugnad o c h ro.
M e n ack, Margit, sedan v i k o m m i t tillsammans, har mitt lyssnande öra m e d allt större svårighet uppfattat naturens språk, mitt ö g a har blifvit alltmer skum- ö g d t för skapelsens härlighet o c h — det värsta af allt — ofridens andar ha hållit sitt intåg i mitt hjärta o c h tviflets d e m o n e r h a bemäktigat sig m i n själ. » Stilla pekade Margit p å den vissna rosenknoppen vid sin barm o c h sade: » Ser du, hvilken förvandling denna undergått, sedan du skänkte mig d e n?
» H a n b ö j d e tyst p å hufvudet.
H a n mindes väl, h u r fager rosen var, d å h a n p å m o r g o n e n bröt d e n.
äfvensom svart, hvltt o c h kulört Henneberg-Slden från 6 5 Sre till kr.
16: 4 5 p r meter — slät, randig, rutig, fasonerad, damast m.
Siden-Damast fr. 9 0 öre — 16,45 Bal-Siden fr. 6 5 öre — 1 6,45 Siden-Bastklädn.
pr robe » kr.1 2,30 — 58,80 Siden-Grenadin &gt; 9 0 öre — 8,65 Siden-Foulard, tryckt, &gt; 8 5 öre — 3,85 Siden-Bengalin • kr.
Slden-Armfires, Monopols, Crlstalliques, M o l r e antlque.
Dnchesse, Princesse, Moscovlte, Marcellines, s i d e n till t l c k e n o c h flaggor m.
Frofver o c h kata- log o m g å e n d e.
G. HEAAAEBERGS S I D E N - F A B R I K, ZURICH.
O C H FÄRGER FOTOGRAFIER FRU från kungajakten på Hven och fältmanö- vern i Skåne, format 18x24 cm., erhållas P e r u k e r, B e n o r, F l ä t o r, L ä n - hos och genom de flesta bokhandlare samt Kar m. m. i tusental hos Herr och Fru från min atelier i Landskrona.
FRANS E. ARVIDSSON, E.
Hoffotograf.
Rådgifyare för SköoMsYård.
populärt-vetenskap lig lärobok för hö- jande och erhållande af ansik- tets och kroppens skönhet af Med.
Pris 1 Mark, erhålles i hvarje bokhandel eller di- rekt från Institut fiir Schönheitspflege JXeinr.
Simons, Berlin, JPostda- mer JPlatz 1 a mot ins.
• • T • GETÅ adr.
QJBf Lämpligt för personer, som önska vi- stas på landet någon tid äfven under höst, vinter och vår.
I ä s k e y d v d a i d d t S NÄRA Stafl (Norrköping).
En timmes Cl o i a u ångbåtsresa eller „ ungefär samma tids färd pr åkdon till Aby och därifrån pr järnväg.
BEKVÄMA ÅKDON Billiga priser.
för utfärder.
Qrebro Kex Läderplastik.
Alla slags verktyg för läderplastik säljas billigt hos Pep Säljas hos herrar Specerl-, Dellkatess- och Kaffehandlande.
BORDEAUX- &amp; BOURG-OGNE-VINER Enkel, men bekväm möblering.
Goda Sängar.
From, Stockholm.
Saxar och knifvar s l i p a s.
for Damtolletten, 19 Tunnelg, Stockholm, rekommenderas i benägen åtanke.
2 8 2 Regeringsgatan 3 2 — Stockholm — Specialitet: 8 ORN ' S ATELIER Högstedt &amp; C:o FJfltlircl / fint S J (Bråviken), SKUIIl mot kalla vin- dar af Kolmårdens skogshöjder.
Prospekt • P E N S I O N A T.
Hofleverantor.)
VÄFSKOLA I ÖREBRO.
GSÄ™; uppsättning af alla för ett hem lämpliga väfnader i van- lig väfstol från 4 till 10 skaft, skånska all- mogeväfnader, damast m. m.
- " Nina v.
; INTET ÄR VÄRDELÖST, allt leammalt klädesylle såväl som stickylle emottages till omväfnad till Tyger, Filtar, Schalar, Konstväfna- der s.s.
Gardiner, Portierer, Dukar m. m. allt i nya mönster för hö- sten.
— Färgeri &amp; Kemisk tvätt.
NORRKÖPINGS ULLSPINNERI, 14 7 Slöj ' dgatan 7 Holländaregatan 1 4, A.
Parti- försälj ning Instruklionsapoteket Nordstjernan.
IV I V I V I V I V I V I V £V I V I V £efityr!
Mot insän- dande af nedannämnda belopp till Expedi- tionen af Idun, Stockholm, erhålles inom Sverige portofritt: Idun 189S (n:r 1 felas) Idun 1894 (komplett) Idun 1895 (julnumret oberäknadt) Idun 1896 (d:o d:o) Idun 1897 (d:o d:o) Idun 1898 (med juln.)
_ Iduns julnummer 1894 Iduns julnummer 1898 Barngarderoben 1898 (12 n:r) Kamraten 1894 (n.r 19 felas) Kamraten 1895 (n:r 7 felas) Kamraten 1897 (n:r 18 felas) ._ Kamraten 1898 2: 2: 2: - 2: 3: 3: 0: 0: 1: 1: 1: _ 1: 2: 25 25 50 50 — 50 20 55 — 25 50 50 — Vid rekvisitionen, som skall åtföljas af li- kvid, torde noga uppgifvas, hvilken af ofvan- nämnda årgångar som önskas.
at Idun.
I Pärmar till Idun d:o • Iduns romanbibliotek d:o » » hjälpreda ._ d:o &gt; Kamraten 1: 0: 0: __ 0: 75 75 50 75
— » Du vet, hvad s o m vållat denna förvandling, » fortsatte h o n.
» Du vet, att i samma stund du skiljde k n o p p e n från grenen, skiljde du den o c k från det lif, s o m den kunde lefva endast så länge den fick sin näring af trädet o c h andades dess lifsluft.
Så måste o c k allt från den stund, då han, som du nämner din fader, förbannade sin son, d ö d e n s skuggor kringsväfva dig o c h förjaga friden ur din själ.
Ack, min make, dettta har jag länge anat; m e n jag har ryggat tillbaka för att tänka tanken till slut, ty ännu syntes mig offret för stort.
M e n nu är den stunden k o m m e n, s o m ändå till slut måste k o m m a, o c h nu besvär j a g dig — o m du har mig kär — drag till din fader, sök försoning m e d h o n o m, och o m han gifver dig att välja mellan h o n o m o c h mig — välj h o n o m!
» Stolt o c h rak stod h o n framför h o n o m.
H e n n e s läppar voro hårdt sammanprässade, och kindernas färg var den nyfallna snöns, m e n i hennes ögon flammade kärlekens eld klarare än någonsin.
T y s t gick h o n därifrån; m e n han stannade kvar orörlig, ett rof för stridiga känslor.
H u r länge han stått så, visste han icke, då en välbekant mansröst nådde hans öra.
En af faderns trotjänare stod framför h o n o m.
» Jag bringar dig b u d från din fader, » sade mannen, » han ligger svårt sjuk o c h önskar se dig, innan han anträder den sista färden. » Så hastigt, att tanken knappt mäktade följa, ilade ynglingen m o t fäderneborgen.
Blek och af tärd låg den förr så kraftfulle riddaren på sitt läger.
Y n g - lingen nalkades vördnadsfullt, tog faderns feber- heta händer mellan sina o c h såg in i hans anlete.
Därpå begynte ynglingen tala.
Han började m e d en b ö n o m förlåtelse.
Sedan förtaide han sin kär- lekssaga, berättade o m sin sällhet o c h sitt lidande och slutade m e d att förtälja o m det offer hon, s o m var hans allt, var redo att göra för hans skull.
Plågsamt tycktes riddaren berörd af berättelsens första del, men småningom blefvo de oroliga dra- gen lugnare, o c h då sonen talat till slut, hvilade ett blidt leende öfver faderns bleka läppar.
» Underligt har ditt val synts mig, » sade riddaren, » m e n nu förstår jag, att min s o n funnit en maka, som är sin make värdig.
Därför må du, när jag slutit mina ö g o n i dödens ro, återvända till henne, som är ditt lifs ljus, o c h njuta en lycka, ogrumlad af ånger o c h samvetskval. » Sedan riddaren hade sagdt detta, låg han en stund alldeles stilla.
Så drog han en enda, djup suck, och allt var slut.
Den odödliga anden hade frigjort sig från tidens bojor.
Sonen tillyckte sin faders 7 — IDUN JNNIN ögon, stannade tre dagar o c h nätter i tårlös smärta hos den d ö d e o c h drog sedan åter ut i skogen.
Utanför kojan stod Margit.
E e d a n på afstånd upptäckte hennes spejande öga maken.
K o m han månne för att säga h e n n e farväl för alltid?
H o n vågade ej skynda till hans möte, men han hastade emot henne, slöt henne i sina armar o c h hviskade i hennes öra faderns afskedsord.
Och medan de så stodo, föllo fjällen från yng.
lingens ögon, o c h hans öron ö p p n a d e s åter.
Klart och tydligt hörde han än en gång skapelsens lof- sånger, m e n de ljödo stilla o c h dämpade nu, ej högt jublande o c h berusande s o m i de första dagarne af de ungas kärleksförbund.
IIIIIIIIIINIIIMIII IILNTIIM I IIIIIIIIUI 1899.
I HIM V i d • tvätt af linne, ylle och färgade saker använd H | E O N L O I M N I S T V Å L H UN A NDERSSON, Bjärstad, Kuddby, utläm- nar profver till för hösten moderna fyr- skaftade hemväfda klädningstyger.
Finnväf- nad.
Afpassade mattor, vackra, lätta och moderna mönster.
(713) T Y R O T T N I N G E N O C H S O F I A S Y S T R A R N A.