Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
1 Behåll ne .... 62,000 R:dr, (Justitiae-Statens 21,000 „ 24,25o T:r å 5 R:dr. s,3 io T:r å 5 R:dr. utgå. 1 Ersättningar ......... i5,66 .Danska Fyringsmedel 3,5oo I Hamb.
Bsco ä 128 sk . . 9,3 3 utgå. . L .. u. .■ii ^ i i, /• r « ■ —:fel ‘ * Tf .1: . ■ ' .c ; r : ti • t! "'i «• r. r oo I ' -a yVl * ! ..
• • <r«. .• « . - w..
< O C i. ■H j >•«.». • 1 ( ■ v • • t» t n : r* >■ •' '»ti1 - ; c -i« • »o a, c V ■ 1 , • . I i ' . I I... ; „ ecu- ;.c*ji5Ä-.*-usn •• - s • . : ■ - .
I ; i c., lii ; -j-; . f:7 . t1 . .. ;— : -t~w> c > .
I » ><Js >i‘ • . A. ■ A ■ - . » •
I ‘ ■■ - * ~ . <»< ■ » ry ?
, • J ./ • -V * ' ' “ ' • OwO,iji * • . . - \ . * !; - . » •• > ’ • : •, ; . ” ! '• • 1 : i : f'- •> . :••» .tfifi. H | } - . rf T h - I . •"* : , ' 'i j - ? i ■OOrX’^. *• *• i <>.*'* . - * , I ’ :»• ...i ? - - - r ■ - 4 .
. -■. *,*o*» r>« •. i 1 ■ ■ 1 • • . *■ ■ t t'. ■ -V ' • .i-.i ..
Vi;.".- i ■ r, ir - r-firm i. - : i .. . .. MfOrv.l, > > • •. *I M . . 4 1. • • ••• a - . /- 2izzz:v*:y-± | ...-jMrjtr -r: '• i-.oaf -ti.-.-;-; • * .» * . j iå* t » »’ 4 *- »- O « » t • . I ,, e:a ‘ J loo • . • ’ : rr-.u . ... -•'•Ari . i t > / . .. ... •'V,''»;-, | _ Siats-Utskottets Utlåtande JV.-o 54• u Summa: Stats-Verkets ordinarie inkomster . . . . . 3,774,608: — 6.
Extra ordinarie d:o ........ 3,757,500: — — Restantier . . . . . . . . . 119,891: 47* 6.
R:dr 7,653,000: — — Vid 1880 års Stats-reglering beräknades de ordinarie inkomsterne till . . . . . . . . . 3,867,644: 7- 6.
Extra ordinarie eller Bevillnings dito . . . .3,3i7,5oo: — — Restantierne ......... 99,855: \o. 6.
Tillhopa R:dr 7,285,000: — — Således upptager Utskottets nu afgifne förslag en beräkning, som öfverskjuter den vid sistlidne Riksdag uppgjorde, med ......... 367,000: — — Summa R:dr 7,652,000: — —- Slutligen får Utskottet tillkännagifva: att Ridderskapet och Adeln till Utskottet remitterat en af Friherre Palmstjerna j Carl OttOj väckt motion af innehåll, att Utskottet, vid afgifvande förslag till beräkning af Stats-Verkets inkomster, må förbehålla sig, att, derest Rikets Ständer åtaga sig en förhöjd bevillning i Tull- eller bränvins-afgift, få afgifva förslag till grundskatternes lindring i samma nion; i hvilket afseende ett sätt för sådan lindrings verkställande tillika blifvit af Motionairen uppgifvet; öfver hvilken motion Utskottet förbehåller sig att, utan hinder af beräkningarne öfver Stals-Verkets inkomster, framdeles inkomma med serskildt Utlåtande, sedan Rikets
Ständer fastställt grunderne för bränvins- bevillnings- och tullafgifterne.
Stockholm den ia April 1834- Reservatiortj i anledning af Utskottets beslut i 3o:de punkten angående beräkningen af Sjöiullsmedlen, af Herr Ekerman C. J. Jag reserverar mig mot Utskottets beräkning af Tullmedlen, hvilka jag, till förekommande af stats-brisl, anser för närvarande icke böra beräknas till högre belopp, än hvad Kongl. Stats-Contoret föreslagit, eller 2,3oo,ooo R:dr. Stats-Utskottets Utlåtande N.-o 5 Anin.
I öfrige ämnen afgifne reservationer finnas införde vid de serskilde Bilagor, dit de höra.
Bil. A.
Utlåtande, angående sökt lindring eller nedsättning uti tiondeafgiften för tackjerns-tillverkningarne inom åtskilliga Bergslager.
Pdksdagsfullmägtige Anders Ericsson och Lars Olsson från Örebro Län hafva, uti hvarför sig till Bonde-Ståndet ingifna och derifrån till Stats-Utskottet remitterade Memorial, hemställt, att, med afseende på det betryck, hvari Carlskoga och Lerbecks Bergslager, genom mångfaldige uppgifne omständigheter, sig befinna, befrielse eller lindring uti tionde-afgiften för tackjernstillverkningen inom nämnde Bergslager måtte ega rum.
Och hafva derefter Riksdagsfullmägtige Pehr Persson från Nora, Lindes m. fl. Bergslager i Örebro Län, ./ E. Jansson från Wermlands
Län och Lars Persson från Westerås Län äfvenledes yrkat nedsättning i tiondejernet för de Bergslager, för hvilka de vid innevarande Riksdag äro Fullrnägtige.
I anledning häraf får Utskottet anföra, att, örn än förenämnde Bergslager, såsom uppgifvet blifvit, skulle vara i behof af lindring eller nedsättning uti tionden för deras tackjernstillverkning, är dock lätta förhållandet härutinnan ännu ej genom vederbörande Embetsverks eller Autoriteters försorg så tillförlitligen utredt och styrkt, att Utskottet deraf kunnat hemta fullständig ledning för ämnets bedömande; och anser Utskottet således ofvanberörde motioner, i deras nuvarande outredda skick, icke kunna af Rikets Ständer behandlas.
Stockholm den ii April 1834* Bil. B.
Utlåtande , i anledning af väckt fråga om ny hammarskalts-taxering af Jernbruken inom Småland.
Från Bonde-Ståndet är till Utskottet remitteradt ett memorial af Riksdagsfullmägtigen Anders Danielsson från Elfsborgs Län, hvari andrages: att, genom förfelade Controler, det egenteligen inom Småland och i synnerhet uti Jönköpings
Län, der Jernbruken i allmänhet äro lågt taxerade, i förhållande till verkstäderne, vore tillfälle att undandraga Kronan skatt af smidet, och hvilket äfven allmänt skall begagnas; alt samma Bruk således Stats-Utskottets Utlåtande N.o 54• i3 kunna smida långt mer, än som motsvarar deras hammarskatt; men att, då de tillika icke behöfva vågföra sin jerntillverkning, för att vinna afsättning derå, utan för det mesta kunna försälja den till consumtion inom södra provincerne af Riket, det förhållande inträffade, att de ifrågavarande Bruken icke betala Staten kanhända hälften så stor ränta, och förmodeligen ej eller så hög bevillning för det jern de tillverka, som de fleste öfrige
Bruken 1 andre orter, ehuru de torde vara lika vinstgifvande som desse; och har, till afhjelpande af denna ojemnhet, Anders
Danielsson föreslagit en ny hammarskatts-taxering å Srnålandsverken, lämpad efter verkstäderne och senare årens tillverkningsbelopp, hvarom upplysningar böra kunna vinnas vid den nu pågående Bergs-Commissionen.
Då Utskottet anser det vara möjligt, att enahanda förhållande med det af Motionairen i afseende på Småländska jernverken uppgifne, äfven kan ega runi vid Bruk, belägne i andre delar af Riket, men Utskottet tillika tror, att partiela regleringar i dylika afseenden icke blifva ändamålsenliga och tilläfventyrs äfven ingripande i eganderätten; så och då för öfrigt dylika frågor som den förevarande ankomma på vederbörande Verks eller Autoriteters handläggning; afstyrker Utskottet bifall å förenämnde motion.
Stockholm den 11 April 1834- Bil. C.
Utlåtande, i fråga om fortfarande nedsättning i Alun-tionden för Lofvers Bruk.
Uti ett till Borgare-Ståndet ingifvet och derifrån till Stats-Utskottet remitleradt memorial, har Herr Winberg J.
U. andragit: att sedan Rikets Ständer, vid 1823 års Riksdag, då egarne af Lofvers Alunbruk å Öland, på grund af de kostnader, hvilka erfordrats för uppmuddring af den för bruksdriften oumbärliga hamnen Degerhamn, anhållit om tio frihetsår från erläggande af tiönde-alun samt att denna tionde derefter måtte, i likhet med hvad andra Alunverk i Riket utgifva, nedsättas lill hvarje 3o:de tunna, hos Kongl. Maj:t tillstyrkt undersökning om förhållandet, och Kongl. Maj:t i Nåder funnit godt förordna, det sökanderne sjelfve borde om en sådan undersökning föranstalta; så hade, efter fullgörandet deraf och sedan vederbörande Autoritelers yttrande inkommit, Kongl. Majit, uppå Bruksegarnes förnyade ansökning, i Nåder beviljat dem nedsättning i tionden till hvar 3o:de tunna från år 1826, intilldess saken kunde hufvudsakligen pröfvas; att, då Stats-Utskottets Utlåtande
IV-o 54• emedlertid befunnits, det hamnens uppmuddring skulle kosta öfver 100,000 R:dr B:co, förslaget blifvit afstyrkt, och Kongl. Stats-Contoret, som biträdt detta afstyrkande, derjemte upplyst, att nämnde Alunbruk, sedan år 174», contribuerat till
Staten med hvar tionde tunna af tillverkningen, samt att afgifterne från år 1813 till 1824 inbringat en Stats-inkomst af icke mindre än 31,471 R;8r 8 sk. 2 r:st nyssberörde mynt; alt, uå Bruksegarne, med förklarande af sin oförmåga att på så kostsamt sätt fullborda
Degerhamns iståndsättande, förnyat deras underdåniga anhållan om frihets-år och nedsättning af tionden, Rikets Ständer till Kongl. Maj:ts godtfinnande öfverlemnat att, efter omständigheterne, pröfva, huruvida den sökte eftergiften kunde beviljas; att Kongl. Majit, genom Nådig Resolution år i83o, medgifvit Bruksegarne en fortfarande lindring i aluntiondens utgörande ifrån livar io:de till hvar 3o:de tunna af tillverkningen, likväl blott i den ilion det kunde ådagaläggas, att värdet emellan dessa olika afgifter årligen användts till hamnens iståndsättande; att, ehuru detta hårda vilkor hittills blifvit uppfyldt, nedläggandet af en ytterligare så betydlig kostnad vid en hamn, endast af Bruket begagnad, och till hvars vidare upphjelpande Staten afsagt sig allt deltagande, ej allenast skulle beröfva egarne all den med tiondens nedsättning åsyftade lättnad, utan äfven sätta dem ur stånd, att, under så miss gynnande conjuctur som den närvarande, fortsätta bruksdriften; att, enär Rikets Ständer vid sistlidne Riksdag beslutat den förändring af Kongl. Placatet den 27 Aug. 1723, ”att då br-uksrörelser, synnerligen Alunbruk, hvilka till Kronan erlägga tionde skeppundet eller ro:de tunnan af tillverkningen, måst tillerkännas förlängning i frihetsåren, afgiften till Kronan för hädanefter skattlagde Bruks- och Bergs-anläggningar, som utgå af vissa procent för tillverkningen, må bestämmas efter enahanda grund eller 3o:de tunnan, ehvad rudimaterierna hemtas från frälse-, krono- eller kronoskattejord,” det skulle, enligt Molionairens tanka, innebära en orättvisa, om Lofvers Bruk, hvilket i en lång tidföljd varit vanlotladt, icke finge tillgodonjuta denna i allmänhet medgifna lindring i afgifterne, utan att längre underkastas vilkor, som betaga denna lindring all förmon.
På dessa skäl och som Degerhamn T allt fall, såsom den enda tillgängliga och för bruksdriften oumbärliga hamn, måste hållas i farbart stånd, och Staten afsagt sig allt deltagande i dess iståndsättande, har Motionairen föreslagit, att den redan beviljade nedsättningen i aluntionden till hvarje 3o:de tunna måtte fortfarande bibehållas, utan afseende på den större eller mindre kostnad, som för hamnens vidmagthållapde årligen måste af Bruksegarne användas.
Då Rikets Ständer vid sistförflutne Riksdag, på sätt här ofvan åberopad t blifvit, af uppgifne Stats-Utskottets Utlåtande JV.-o 54• skäl hos Kongl. Maj:t i underdånighet framställt, alt årliga afgifterne af bruksanläggningar, sorn dädanefter skattlades, borde bestämmas \ till hvar 3o:de del, ehvad rudimaterier hemtas å frälse- eller krono- och kronoskattejord; så och med stöd af de utaf Motionairen anförde giltige skäl och omständigheter, och då tillika upplyst blifvit, att intet annat Rikets Alunverk än Lofvers erlägger ofvannämnde högre i o:de-afgift, får Utskottet hemställa: att berörde
Verk måtte tillerkännas samma fördel, som de öfrige, och såmedelst tillgodonjuta nedsättning i tionden från hvar i o:de till hvar 3o:de lunna af den alun, som vid Lofvers Bruk tillverkas.
Och lära, i händelse af bifall härtill, Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t, genom underdånig skrifvelse, härom göra anmälan.
Stockholm den ii April i834- Bil. D. Utlåtande, i anledning af 'väckt motion, om nedsättning uti afgifterne å Svenska Alun-tillverkningen i allmänhet.
Herr Winberg, J. U., har uti ett till Borgare-Ståndet ingifvet och till Utskottets handläggning remitteradt memorial, anfört: att, ehuru Svenska Alunverksegare under få tidskiften kunnat lyckönska sig öfver gynnande conjuncturer, den närvarande likväl varit mera uthålligt ofördelaktig, än under de senast framflutne io åren; att uti Ryssland, der Sverige haft sin hufvudsakliga afsättning på denna artikel, dels Engelsk alun mer och mer ingått i täflan, dels ock behofvet för Ryssland af utländsk alun förminskats genom Alunverks anläggande vid Moscow, och att, ehuru hvarken Engelsk eller Rysk alun ännu i godhet upphunnit den Svenska, dessa i Ryska handeln ingångne nya tillgångar likväl verkat en så betydlig nedsättning af priset å Svensk alun, att denna vara af de fleste med förlust, och af någre få med ringa behåll ning, för närvarande kunde afyttras; att, då någon förändring i detta förhållande ej varit att hoppas, ett och annat af Alunverken måst nedläggas, och enda möjligheten att bereda afsättning således berott på tillverknings-prisets nedsättande, i hvilket ändamål, år ifrån år, arbetats på tillverknings-melhodens förbättrande efter de anvisningar, vetenskapernas framsteg och erfarenhetens rön femnat;att, hvad derigenom vunnits, ännu likväl icke lofvat fullt stöd för denna näringsgrens uppehållande, när tillverkaren måst täfla med andra länder, der beskattningen är lindrig; att, utom det Svenska Alunverks-egaren, i likhet med andra fabrikanter, erlägger bevillning för egendom och person, honom derjemte påföres grundskatt eller tionde med dels i6 Stats-Utskottets Utlåtande N.o 5^,. hvarje io:de, dels hvarje 3o:de tunna, samt, då varan skall utskeppas, en dryg utförselstull, hvartill korame den vid sundets genomfarande stadgade Öresunds-tullen, som, märkligt nog, tredubbelt öfversliger den, som erlägges för Svenska stångjärnet; och att, om, efter de under loppet af sista 5 åren skedde köp-slut af de a:ne största Alun verken i Riket, medelpriset å hvardera, med en årlig tillverkning af 2,000 tunnor, antoges vara 80,000 R:dr banco, Statens inkomst af ett verk till nämnde värde utgjorde i bevillning efter 2:dra Artikeln . . . .
B:co R:dr 160: — — Krono-utskylder för den vid verket behöflige arbets-personal, som beräknas till öfver 200 mantalsskrifne personer, omkring 4oo: — — Uti tionde, U del af brutto-tillverkningen med 66? tunnor, å 16 R:dr per tunna ........ 1,066: 32.
— Utförsels-tull å 4° sk- Per tunna ...... 1,666: 32. — Convoy och Tolag samt öfrige hamn- och våg-kostnader vid utförseln ä 20 sk. d:o . . . . . . . . 833: 16.
— Hvartill kommer Danska tullen, när varan skall föras genom Öresund, å 36 sk. dito ....... i,5oo: — — B:co R:dr 5,626: 32 — Och som desse afgifter, belöpande till öfver 2 R:dr 39 sk. på hvarje tunna alun, eller 17? procent af tillverkningsvärdet samt till 7 procent af verkets capital-värde, vore till den grad betungande, att de medtaga all den påräknade vinsten, och af de vid samtlige
Alun-verken under de senare åren afslutade räkenskaper befunnits, att tillverknings-kostnaden med tillägg af tionden och utförsels-tullen vanligen öfverstigit de . allmänna börsprisen; så har Motionairen, under sådane omständigheter, och då försöket alt vinna nedsättning i Svenska tullen ej haft åsyftad framgång, ansett sig böra föreslå afskaffandet af sjelfva tionden, hvilken, ehuru den för verk, som anläggas å krono- eller skattegrund, redan blifvit, genom Rikets Ständers vid sista Riksdag fattade beslut, nedsatt till hvarje 3o:de tunna, likväl till detta belopp vore alltför tryckande liksom till sin grund obillig, då densamma utgår af brutto-tillverkningen, utan afseende på egarens behållning; och bär Motioliairen, till stöd för sin framställning, ytterligare anfört: att med alun-fabricationen det förhållande eger rum, att den vid de fleste verk medtager föga skog och ej heller någon annan del af landets grund-capital och derföre är förtjent af den högsta uppmuntran, samt att tillgången på alun-skifler inom Sverige är så stor. att icke blott Europeiska conlinentens utan flere andre verlds - Stals-Utskollets Utlåtande N.-o 54- '7 verldsdelars behof skulle kunna fyllas, om en så betydlig nedsättning i tillverkningspriset kunde åstadkommas, att främmande täflan derigenom utestängdes; hvarförutan Motionairen yttrat den förmodan, att hans förslag skulle finnas förenligt med jordbrukets vigligaste interesse, det nemligen att ej blott uppehålla bestående närings-grenar, utan jemväl befordra deras utvidgande och förkofran, till beredande af afsättning utaf jordens alster.
Enär de af Motionairen uppgifne förhållanden om närvarande bekymrande utsigter för Svenska Alun-brukens bestånd, i anseende lill snart sagdt upphörd afsättning af producten åt det håll, dit hittills den största delen af hela aluntillverkningen i Sverige är vorden afskeppad, hafva inom Utskottet ytterligare blifvit bestyrkte, tror Utskottet sig visserligen hafva allt skäl att hos Rikets Ständer förorda, det afseende å motionen, att sådan lindring beredes desse verk, b varigenom må förekommas afstannande af en näring, som, utan egentligt användande af något landets grund-capital, men räl till försörjande af 2 ä 3ooo personer, af dessas arbetskraft frambragt en årlig exportproduet af ett ej obetydligt belopp; men då Utskottet ansett sig, i följd af en inträffad förändring i conjuncturen för en eller annan näring, icke genast kunna tillstyrka någon bestämd nedsättning eller befrielse för de, samma näring, i bättre tider, ålagde onera och utskylder till Staten, har Utskottet endast trott sig böra hemställa, alt lil!
Majrl må i underdånighet öfverlemnas, att för så lång tid, som sådan svår eonjunctur för Alun-afsättningen fortfar, och lindring uti den Alunverken åliggande io:de-skalt in natura finnes för tillverkningens uppehållande nödig, i Nåder pröfva, om någon större eller mindre del af io:den må för ett eller flera år Alunverken i allmänhet eftergifvas.
Stockholm den 11 April 1834- Bil. E. Utlåtande, angående femtonårige personers befriande ifrån Mantalspenningars erläggande.
Uti ett till Utskottet remitteradt memorial, har Riksdngsfullmägligen Johan Bengtsson ifrån Wester-Norrlands
Län hos Bonde-Ståndet anfört, att då, enligt Författningarne, hvarje person vid upphunnen ålder af i5 år Bihang, till R.
Prot. l834, 4 Sami'.
1 AJd. 3 i3;de Häftet.
Stats-Utskotlets Utlåtande N;0 54• bör erlägga mantalspenningar, utan afseende på hans oförmögenhet att då kunna förtjena föda och kläder, samt för den fattige denna afgift, ehuru obetydlig till sitt belopp, vore nog kännbar, det ock syntes Motionairen billigt, att samma afgift antingen upphäfves eller sammanslås med bevillningen efter i :sta artikeln.
Då den, enligt nu gällande bevillnings-sladga, utgående personliga skyddsafgiften endast erlägges ifrån och med fyllda 17 år och Utskottet anser, att mantulspenningarne äfven böra, efter enahanda grund, beräknas; så får Utskottet föreslå, att mantalspenningarne hädanefter komma att först vid fyllda sjutton års ålder erläggas.
Om Rikets Ständer härtill lemna bifall, lära Rikets Ständer finna, att detta beslut bör underställas Kongl.
Maj:ts Nådiga sancLion.
Stockholm den 12 April 1834- ”Herr Friherre Tersmeden har afgifvit ett så lydande anförande: ”Emot det beslut Stats-Utskottet fattat, att tillstyrka Rikets Ständer, att hos Kongl.
Majit anhålla om sanction å de beslut, som, i anledning af Stats-Utskoltets nu afgifne Inkomst-betänkande, kunna fattas, dels om minskning af mantalspenningarne, dels om indragning af Lotteriet, får jag mig reservera, på den grund, att 5^ § Regeringsformen ty^dligt och klart bestämmer ”Svenska folkets rätt att sig sjelfve beskatta genom Rikets Ständer allena,” oeh denna rätt af ingen annan § i Grundlagarne är inskränkt, samt ingen skillnad uti nämnde § gjord emellan ordinarie och extra-ordinarie skatter.
I anledning hvaraf jag anser den föreslagne anhållan om Kongl. Maj:ts sanction leda till en allt för stor inskränkning af Svenska folkets beskattningsrätt, för att kunna med tystnad förbigås.”
Uti denna reservation instämde Herr Doctor Hasselroth, Herrar Vceni och Andersson, Riksdagsfullmägtige Hans Jansson ifrån Elfsborgs Län, Johan Andersson ifrån Upsala Län, Nils Pehrsson ifrån Södermanlands Län, Anders Andersson ifrån Skaraborgs Län, Daniel Danielsson ifrån Örebro Län, samt Eric Nilsson ifrån Jemtlands Län.
Utlåtande, i ättledning af väckt fråga om upphörandet af mantals-penningarne samt Lagmans- och Häradshöfdinge-rantan.
Uti ett, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående Stats-Verkets tillstånd och behof, till Bonde-Ståndet afgifvet Stats-Utskottets Utlåtande IV:o 54- •9 anförande, derå Stats-Utskottet erhållit remiss, har Riksdagsfullmägligen Anders Danielsson ifrån Elfsborgs Län, ibland annat, yrkat upphörandet af de såsom mantals-penningar samt Lagmans- och Häradshöfdinge-ränta utgående ulskylder, hvilka Molionairen anser såsom en illa fördelad beskattning, då den svårast drabbar den mindre jordbrukaren, som behöfver hos sig qvarhålla de äldre barnen, för att biträda sig vid jordbruket.
Den lindring, som härigenom bereddes de mest behöfvande, skulle, efter Motionairens förmodan, så mycket bidraga att jemna skattebördan, att nyttan deraf fullt motsvarade den, som erbjudes dem af de kostsamma och ändamålslösa undsättnings-anslalterne; hvarförutan, genom ifrågavarande afgifters upphörande, förenkling i uppbörden skulle åstadkommas.
Och har Bonde-Ståndet i allmänhet förklarat sig instämma uti hvad sålunda af Anders Danielsson anfördt blifvit.
Då Stats-Verkets inskränkta tillgångar icke medgifva borttagandet af så betydliga inkomster, som mantalspenningarne samt Lagmans- och Häradshöfdinge-räntan, beräknade, de förre till 3o5,ooo R:dr, och den senare till 83,ooo Pi:dr; så anser Utskottet sig icke kunna tillstyrka bifall å förevarande motion.
Stockholm den ii April 1834- Emot delta beslut har reservation blifvit anmäld af Riksdagsfullmägtigen Hans Jansson ifrån Elfsborgs Län.
Bil. G. Utlåtande_, i frågan om Städerne Stockholms och Götheborgs befrielse ifrån erläggandet af Sterbhus-afgift. (I. A.) Sedan Rikets sist församlade Ständer, med tillkännagifvande af deras beslut, att den, såsom bevillning, redan stadgade sterbhus-afgiften borde, ej mindre å landet, än i städerne, bibehållas och fortfarande, såsom hittills, utgå, uti skrifvelse till Kongl. Maj:t i underdånighet anmält, det de ansett nödigt, att till deras nästa sammankomst erhålla upplysning om orsaken, hvarföre städerne Stockholm och Götheborg äro ifrån denna allmänna afgift befriade och deremot till Stats-Verket endast erlägga ii skilling af hvarje icke fattigt mat-lag eller hushåll ibland Borgare oell ofrälse Ståndspersoner; så har Kongl. Maj:t till Stats-Utsköltet
Nådigst öfverlemnat de i detta afseende infordrade upplysningar ifrån Öfver-Slåthållare-Embetet i Stockholm och Landshöfdinge Embetel i Götheborg, hvilka, med åberopande af Kongl. Bref - 20 Stats-Utskoltets Utlåtande N.o 54~ vet elen 21 Julii 1752, angående Kongl. Maj:ts och Rikets Svea och Götha Hof-Rätters förstärkande med flere Ledamöter och Betjente, att arbeta, den förre på tre, och den senare på två divisioner; instämt i den förklaring, att de icke känna annan grund lill dessa städers ifrågavarande befrielse ifrån slerbhus-afgiften lill Justiliae-Stalen, än den, sorn nämnde Kongl.
Bref antyder, nemligen Rikets Ständers beslut om sterbhus-afgiftens första tillkomst, såsom bidrag till aflöning åt de erforderliga nye Embets- och Tjcnstemännen i bemälde Kongl. Hof-Rätter; hvarjemte Öfver-Ståthållare-Embetet, för att närmare utreda förhållandet, tillkännagifvit, det efterforskningar i Riks-Ståndens handlingar för 1751 och 1752 årens Riksdagar blifvit anställde, då, enligt det nyss åberopade Kongl. Brefvets innehåll, omförmälde matlagsskatt och sterbhus-afgift blifvit beslutade, men att den enda upplysning, som dervid kunnat erhållas, innefattas uti eLt utdrag af Rikets Ständers stora secreta
Deputalions-protocoll för den 26 Maji 1752, jemte Riks-Ståndens derå tecknade beslut, rörande medels anskaffande till ofvanberörde löneanslag, af hvilken handling synes: att, till anslagets åstadkommande, så väl Ridderskapet och Adeln, som Preste-Ståndet medgifvit, alt af behållna summan, enligt bouppteckning, i sina sterbhus betala i procent; att Borgare-Ståndet bifallit, att 6 öre silfvermynt skulle erläggas af alla invånare i städerne Stockholm och Götheborg för hvarje matlag, med undantag af så väl personer af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, som i allmänhet de fattiga och minst förmögne, men deremot öfriga städerna utgifva i procent af sterbhusets behållna qvarlåtenskap; samt Bonde-Ståndet, att sålunda jemka Lagmans-markerne, att de öfver hela Riket komme att utgå med 24 styfver af matlaget; anmälande slutligen Öfver-Ståthållare-Embetet, att något skäl till den fastställde olikheten emellan Stockholm och Götheborg, å ena, samt öfrige släderne, å andra sidan, icke finnes uti Borgare-Ståndets beslut anfördt, samt att någon underrättelse derom ej heller kunnat vinnas af i öfrigt granskade