Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då för Rikets Ständers handläggning vid nu pågående Riksdag anna återstå mångfaldiga oafgjorda ärenden, hvaribland flera af hufvudsaklig vigt, få, i öfverensstämmelse med föreskriften i 109 § Regeringsformen och 80 § Riksdags-Ordningen, Rikets Ständer, med underdåniga anmälan härom, hos E. K. M. äska, att Riksdagen måtte fortfara ytterligare
En mån^d, räknad från cch med den 25 innevarande.
Ständer framhärda &c. Stockholm den 17 October 1844, aj. Expeditions-Utskottets Förslag till und.
SkriJvelsej N.o i3.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 17 Ocl. 1844.
Preste-Ståndet den 17 — — Borgare-Ståndet den i7 — — Bonde-Ståndet den 17 — — Rikets Ständers underdåniga Skrijvelse, angående upphörandet af skyldigheten för sockenhandtverkare att förse sig med s. k. försvarsbref.
(Adim. Besv.- och Ekon.-Ulsk. Bet., N:o 9.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har i betraktande förekommit, huruledes det från äldre tider varit sockenhandtverkare eller gerningsmän ålagdt att, efter aatagandet, sig hos Konungens Befallningshafvande anmäla, till erhållande af så kalladt försvarsbref eller tillstånd till handtverkets utöfvande, hvarom föreskriften jemväl blifvit bekräftad i 6 § af Kongl. Maj:ts den 20 November 1786 å allmogens besvärs utfärdade Nådiga Resolution; men då det ej kan bestridas, alt inställelsen vid Landshöfdinge-Embetet samt lösen af forsvarsbrefvet medföra én utgift, som för den fattige handtverkaren måste kännas betungande, hvartill kommer, att, enligt hvad Rikets Ständer hafva sig bekant, denna förordning nu mera högst sällan efterlefves, och således torde vara helt och hållet obehöflig, få Rikets Ständer hos E. K, M. i underdånighet hemställa, det ifrågavarande stadgande måtte upphäfvas.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 17 October 1844.
Skrifvelse, N.-o 14' a5 N:o 14.
Uppläst oell godkändt hos Ridd. och Adelil den 24 Oct. 1844* Preste-Ståndet den 26 — — Borgare-Ståndet den 26 — — I3onde-Ståndet den 26 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Rikets Ständers Revisorers Berättelser> angående 1841 och 1848 årens granskning af de under Commerce-Collegium ställda fonder och medel. (Stats-Utsk:s Uti.
N:o 23). S. A. K. Sedan Rikets Ständer lill pröfning förehaft hvad deras åren 1841 och 1843 församlade Revisorer, vid granskning af de under Commerce-Collegium ställda fonder och medel, i åtskilliga omständigheter anmärkt och hemställt, hafva Rikets Ständer deröfver fattat följande beslut, som de hos E. K.
M. nu härmed få i underdånighet anmäla: l:o
Vid sisllidne Riksdag beslöto Rikets då församlade Ständer, att manufactur-låne-fondens hela behållning af årliga vinstmedel, efter afdrag af omkostnader och förluster, borde till Riksgälds-Contoret inlevereras; men då det synes mest lämpligt, att den tillökning i manufactur-discontens capital-fond, som kan beredas genom uppkommande räntevinster utöfver den för Discontens creditiv bestämda ränta samt bidraget till Technologiska Institutet, får, åtminstone tillsvidare, fortfarande begagnas till förstärkande af de låne-tillgångar, hvarpå anspråken, till följd af oafbrutet utvidgade fabrikstillverkningar, årligen öka sig, hafva Rikets Ständer bifallit den af Revisorerne gjorda hemställan, alt den årliga inlevereringen till Riksgälds-Contoret af Manufactur-Discontens behållna öfverskottsmedel för året må, i öfverensstämmelse med hvad {kongl.
Majit Nådigst förordnat, inskränkas till 14,000
R:dr, samt återstoden af dessa medel användas till besparingsfondens förstärkning och lånetillgångarnes förökande. 2:o Sedan Rikets sist församlade Ständer, i fråga om begagnandet af det, till inhemska fårskötselns och ullproductionens befrämjande anvisade, creditiv, beslutat, att hvad, som af detta creditiv lyftades, finge jemväl användas till låneunderstöd för ”handlande, som befatta sig med uppköp och Bih, lill R.
Prot. 1844. 10 Sami. 1 A/d. 4 26 Expediti ons-Utskoltets Förslag till tind Sfcri/relsej A’.-o a 4. försäljning af inom riket bevisligen producerad samt vederbörligen sorterad ull", har K. M., uti Nådigt Bref af den 14 Aug. 1841, förklarat, att K. M., på anförda skäl, ansåg det icke kunna antagas hafva varit Rikets Ständers afsigt att inskränka den, jemlikt förut gällande stadganden, både för sorterad oeh^icke sorterad ull medgifna lånerältighet till endast sorterad, hvilken sednare vara icke kunde anses utgöra föremål för den allmänna handelsrörelsen, och hvilken inhemske ull-producenter sällan hade att afsätta. K. M. fann alltså någon förändring icke påkallas uti hvad i sådant hänseende redan vore stadgadt; och hafva Revisorerne yttrat, det de, äfven forsin del, ansågo den af K.
M. sålunda antydda åsigt öfverensstämma med verkliga syftningen af Rikets Ständers ofvan omfönnälda beslut.
Instämmande i denna af Revisorerne yttrade mening och då genom K.
Majrts i berörde hänseende meddelade Nådiga förklarande, ullhandlande endast blifvit vid deras förut egande lånerätt bibehållpa, hafva Rikels Ständer låtit vid Högstberörde Nådiga förklaring bero. 3:o Vidkommande slutligen hvad i Revisorernes Berättelse framstäldt blifvit, dels i fr; ga om manufactur-discontlondens förstärkande med den obegagnade delen af ull-discontens crediliv; dels ock om godtgörandet af de med sistnämnde disconts utlåning förenade tillfälliga förluster; så och enär E. K.
M. behagat aflåta Nådig Proposition rörande dessa ämnen, hafva Rikets Ständer i ett sammanhang tagit under öfvervägande, hvad härutinnan förekommit, och få härvid åberopa den serskilda skrifvelse, hvarigenom Rikets Ständers beslut i nämnde omständigheter varda hos E. K. M. i underdånighet anmälda.
Hvad Revisorerne, under granskningen af ifrågavarande fonder och medel, i öfrigt anmärkt eller till framtida iagltagande föreslagit, hafva Rikets Ständer ansett böra förfalla.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 26 October 1844.
Expeditions-Ut>kotlets Förslag till und.
Skrifvelse, No I 5. a7 N:o 15.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den a4 Oct. 1844* Preste-Ståndet den 26 — — Borgare-Ståndet den 26 — — Bonde-Ståndet den 26 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående föreslagen nedsättning i räntan för Ull Discont-Creditivet} samt begagnandet af en del utaf samma Creditiv för ManufacturDiscont-f ondens förstärkning.
(Stats-Utsk:s Uti., N:o 24). S. A. K.
Under åberopande af hvad Rikets Ständers sednast församlade Revisorer, uti deras berättelse, angående granskningen af de under CommerceCollegium ställda fonders förvaltning och räkenskaper, upplyst och hemställt, har E. K. M., medelst aflåten Proposition till Rikets Ständer, behagat i Nåder föreslå: att, med bibehållande af nya Uil-Discontens hos Riksgälds-Conloret egande Creditiv till dess nuvarande belopp, räntan å hrad derå lyftades måtte, i likhet med hvad för Manufactur-Discont-fondens creditiv å Rikets Ständers Bank vore faststäldt, bestämmas till tre procent, samt räntan å hvad af creditiv-medlen genom Commerce-Collegium utlånas, såsom hittills, beräknas till fyra procent; äfvensom att, i händelse någon del af nämnde creditiv-medel skulle finnas för Ull-discont-rörelsen icke erforderlig, Commerce-Collegium måtte ega att, lill förstärkning af Manufactur-Discont-fondens lånetillgångar, använda den härtill disponibla summa, samt att denna, i enlighet med de för
Discont-låns meddelande ur »amma fond gällande föreskrifter, finge utlånas till understöd för sådana näringar, som i fonden åtnjuta lånerätt.
I sammanhang med hvad sålunda blifvit i Nåder föreslaget och Högstberörda Proposition för öfrigt innehåller, hafva Rikets Ständer jemväl tagit i öfvervägande hvad 1843 års Revisorer, angående enahanda frågor, anfört och tillstyrkt, och dervid, i fråga om räntan å Ull-Discontens creditiv, inhemtat: alt Rikets Ständer vid sistförflutna Riksdag, då detta creditiv ökades från 200,000 lill 300,000 R:dr, beträffande räntan derför, stadgade, att UU-discont-fonden skulle vara Riksgälds-Contoret ansvarig fur godtgörande! af den till 4 procent bestämda ränta, som å de utaf credi - Expeditions-Utskotlets Forsla.% till und.
Skrifvelsej N.o i5. iiv-medlen beviljade låne-understöd uppkomme, med afdrag likväl af de med denna lånerörelse gemenskap egande omkostnader, som Dicont-fonden, enligt det för dess förvaltning utfärdade Reglemente, måst vidkännas, hvilket afdrag dock icke finge öfverstiga en fjerdedel af räntan för de lån, hvartill creditivet blifvit begagnadt.
Men sedan K. M., under den 14 Augusti 1841, i Nåder förklarat, att, i enlighet med hvad Rikets Ständer yttrat, rörande tillfälliga förluster, hvilka vid ifrågavarande lånerörelse icke kunde undvikas, sådana förluster äfven firige anses utgöra föremål för de afdrag, sorn i Rikets Ständers beslut omförmäldes; så har CommerceCollegium, under åberopande af K.
M:s sålunda meddelade Nådiga förklarande, låtit från de af Riksgälds-Contoret uppgifna räntefordringar afdraga ej allenast förefallna kostnader för nämnde lånerörelse, utan ock derå uppkomna tillfälliga förluster, till ett sammanräknadt belopp, motsvarande en fjerdedel af räntan för de å creditivet lyftade medel.
Dock som dessa afdrag, hvad förlusterne beträffade, icke öfverensstämde hvarken med Reglementet för Riksgälds-Contoret eller Rikets Ständers härom aflåtna underdåniga skrifvelse, så hafva Fullmägtige i nämnde Conior förklarat sig så mycket mindre kunna medgifva de yrkade afdragen, som, i afseende på en del deraf, blifvit uttryckligen uppgifvet, att ersättning för de upptagna och afdragna förlusterne möjligen kunde framdeles erhållas; och hade, vid nu anförda förhållande, de af merbemälde Collegium ifrågasatte, men af Fullmägtige icke medgifna, afdrag, utgörande för åren 1840—1842 ett sammanlagdt belopp af 291 R:dr 13 sk. 11 rst., fortfarande blifvit i RiksgäldsContorels räkenskaper uppförda bland detta Verks hos Ull-Disconten egande fordringar.
Fullraägtiges vägran att godkänna oftaberörde afdrag, så vidt de afsågo de å Ull-Discontens lånerörelse under sagde år uppkomna tillfälliga förluster, så anse Rikets Ständer, att Fullmägtige härtill hemtafc grundad anledning från det till deras efterrättelse utfärdade Reglementes bestämda föreskrift.
Vidkommande åter enahanda; framdeles uppkommande, förluster; så enär, på sätt E. K. M. i Nåder yttrat, undvikandet deraf vid en så beskaffad lånerörelse, som den, hvarom nu är fråga, icke torde vara möjligt,, samt det synes mest lämpligt att, genom skillnaden i den ränta, som Discont-fonden sjelf måste vidkännas och det för fondens utlåningar fastställda räntebelopp, bereda tillgång till ersättandet af ej mindre omkoslnaderne, än de tillfälliga förlusterne vid lånerörelsen, hafva Rikets Ständer godtfunnit lemna bifall dertill, alt räntan för de summor, som å nya Ull-Discontens Expedilions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N.-o i5. hos Riksgälds-Contoret egande creditiv, dels redan äro, dels hädanefter varda lyftade, må från och med nästkommande års början, nämnde Contor godtgöras med tre procent, efter år räknadt, dock med skyldighet för UllDisconten att ersätta hvad, som förut icke blifvit Riksgälds-Contoret godtgjordt utaf de, vid uppgörandet af liqiderna emellan detta Verket och UllDisconten , ifrågakomna eller ytterligare ifrågakommande afdrag för de med lånerörelsen gemenskap egande tillfälliga förluster.
Hvad derefter angår den odisponerade andelens utaf Ull-discont-credilivet användande till Manufactur-Discont-fondens förstärkning; så lärer E. K. M., enligt hvad i den Nådiga Propositionen jemväl antydes, hemtat anledningen till Dess Nådiga förslag härom från Rikets Ständers sednast församlade Revisorers framställning i enahanda syftning.
Denna framställning grundade sig dock egentligen på det af Revisorerne, i Berättelsen angående Commerce-Collegii fonder, uppgifna förhållande, att, då ifrågavarande creditiv, under de sednaste åren, endast i ringa mon hehöft anlitas, skulle den vida betydligare återstoden af creditiv-summan, hvilken i allt fall måst lill hela dess belopp Commerce-Collegium tillhandahållas, följagtligen vara ofruktbar och, utan gagn för allmänna rörelsen, innestå i Riksgälds-Contoret.
Men, på sätt ej mindre Fullmägtiges Protocoll, än Riksgälds-Contorets räkenskaper nogsamt ådagalägga, hafva några serskilda tillgångar icke blifvit af Riksgälds-Contoret afsalta för de å detta creditiv ifrågakommande utbetalningar.
Lika litet hafva Fullmägtige, vid fullgörande af deras uppdrag att förränta och tillhandahålla allmänna rörelsen den för Riksgälds-Contorets utgifter icke erforderliga contanta behållning, afdragit de summor, som måste af Riksgälds-Contoret utgifvas, derest merberörde creditiv skulle, till hela sitt belopp eller större delen deraf, begagnas.
Enär således uttagandet af hela den för Ull-Diseonten bestämda creditiv-surnma, hvarför någon serskild tillgång ej eller blifvit af Rikets Ständer anvisad, skulle föranleda en betydlig indragning af Riksgälds-Contorets emot räntebärande papper i allmänna rörelsen utlemnade medel och dessutom förorsaka en motsvarande minskning i Conlorels för nu ifrågaställa statsutgifter erforderliga och disponibla behållning, hafva Rikets Ständer funnit oft3nämnde creditiv icke böra till förökande af Manufactur-Discontens lånetillgångar användas, hvaremot samma creditiv må, för dess förut bestämda föremål, fortfarande intill nästa Riksdag, under redan stadgade villkor, dock med den i afseende på räntan nu beslutade förändring, få begagnas till det af Rikets sednast församlade Ständer fastställda belopp, eller högst Tre Hundra Tusen Riksdaler. 3o Expeditions-Ulskotlets Förslag till lind.
Skrifvelse, N.-o 15.
Hvilket, till svar å den aflåtna Nådiga Propositionen, Rikets Ständer få härigenom hos E. K. M. i underdånighet anmäla.
Rikets Sländer framhärda &c. Stockholm den 26 Oct. 1844.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den Oct. 1&44* Preste-Ståndet den 26 — — Borgare-Ståndet den 26 — — Bonde-Ståndet den 26 -— — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående arfvoden åt Tre nr a Ledamöter i Lagberedningen.
Ull., N:o 28.) S. A. K.
Uti Nådig Proposition har E. K.
M. behagat meddela Rikets S.änder, hurusom antagandet af en ny allmän Strafflag, hvilken länge varit af nationen väntad, utgjort ett af de vigtigaste föremålen för E. K. M:s. omsorger, och att E. K.
M. derföre önskat att, under Riksdagens lopp, till Rikets Ständer aflåta Proposition i ämnet, för hvilket ändamål E. K.
Sig föranlåten förstärka Lag-Beredningen med Tre nya arbetande Ledamöter, nemligen Häradshöfdingen, Förste Expeditions-Secreteraren m. m.
Richert, samt Professorerne, Juris utriusque Doclorerne Schifter och Bergfalk, hvilka blifvit tillförsäkrade att, jemte bibehållande af de löneförmoner, dera* nu innehafvande tjenster medföra, åtnjuta såsom arfvoden för deras biträd* i Lag-Beredningen, så länge detsamma fortfar, Expeditions-Secreteraren Richert 4,000 Rdr samt Professorerne Schlyter och Bergfalk hvardera 1,500 Rdr, allt efter år räknadt, att utgå från och med den 1 sisllidne Juni, hvarförat«n den förstnämnde, hvars vistande i hufvudstaden till en början blifvit bestämdt till ett år, fått sig tillerkändt ett belopp af 1,000 Rdr, såsom ersättning för kostnaderne vid hans flyttning till Stockholm och åter till Westergöthland.
Då emedlertid det vid sista Riksdag bestämda Extra Stats - Expeditions-Utskottets Förslag till und, Skrifvelsej N.o 16 3i anslag för Lag-Beredningen, 12,000 R:dr årligen, från och med år 1841 lill och ined innevarande års slut, blifvit beviljadt, under förutsättning, att Lig-Beredningen endast skall beslå af fem arbetande Ledamöter, och således nödigt vore, att medel af Rikets Sländer serskildt anvisades för bestridande al de utgifter, som uppkommit genom Lag-Beredningens förstärkning med ökadt antal arbetande Ledamöter; så och enär af nämnde Extra Statsanslag hade blifvit besparade under år 1841 11,225: —. samt under år 1843 266: 32. eller tillsammans
Rdr 11,491: 32. har E. K. M., som vore betänkt att, under Riksdagens fortgång, till Rikets"
Ständer göra Nådig framställning, angående ytterligare bestämmelser i fråga om granskningen af Civil-lag-förslaget, med det mera, som till Lag-Beredningens verksamhet kan höra, i Nåder föreslagit, det Rikets Ständer nu måtte medgifva, att, till betäckande under liden och till detta års slut af kostnaderne för Lag-Bered ningens nya Ledamöter, linge af ifrågavarande besparingssumma användas så stort belopp, som för berörde ändamål erfordras.
Ständer hafva tagit detta ärende under behörigt öfvervägande, och dervid, i afseende på förhållandet med ifrågavarande Slals-anslag samt derå uppkomna besparingar, inhemtat, alt Rikets Ständer vid nästlidne Riksdag, till arfvoden for Ledamölerne, Secreterares aflöning samt expeneer för Lagberedningen, å Riksgälds-Coutoret anvisat 12,000 Rdr årligen, att utgå från den tid, densamma trädt i verksamhet och intill 1844 års slut, dock att hvad af anslaget möjligen icke erfodrades, blefve innestående i Riksgälds-Contoret, till kommande Ständers disposition, hvarjemte Rikets Ständer, som serskildt anvisade, för tryckning af Lag-Beredningens arbeten, ett förslagsanslag af 3000 Rdr, medgåfvo, att, i fall E. K. M. kunde täckas till Ledamöter i nämnde Beredning inkalla de ännu lefvande 2:ne Ledamöter af f. d. Lag-Comitéen eller endera af dem desses arfvoden finge bestämmas, oberoende af den pension, som blifvit dem å Allmänna IndragningsStaten tillagd.
Enligt E. K- M:s Nådiga Bref den 2 Febr. 1842, trädde Lag-Beredningen i verksamhet i November månad år 1841, och anslaget borde således beräknas med påfoljde
December månad, i följd hvaraf dess total-summa ä 12,000
Rdr om året utgör för 3:ue år och en månad 37,000 R:dr och då härtill lägges tryckningskostnads-anslaget 3,000 uppkommer det belopp af 40,000 R:dr hvarutaf, enligt hvad upplyst blifvit, vid Riksdagens början då voro outtag - 3® Expedilions-Utskoilets Förslag till tind.
Skri/v elle , N.-o. na 9,941 R:dr 32 sk.; men när härmed måste bestridas innevarande års 3:dje och 4:de qvartals-arfvoden, 5,550
Rdr, samt detta belopp, jemte de för tryckningskostnaden på förslag anvisade 3,000 Rdr, afräknas, blifver dea verkliga tillgången å detta anslag endast 1,391 R:dr 32 sk., hvilken summa, enär kostnaden för Lag-Beredningens förstärkande med ofvanbemälde 3:ne nya Ledamöter, från och med den 1 Juni till och med den 31 December innevarande år, uppgår till 5,083 R:dr 16 sk., är för behofvet otillräcklig och erfordrar ett tillskott af 3,691 R:dr 32 sk,.
Till fyllande af ifrågavarande behof under de 7 sednare månader ne af året, hafva Rikets Ständer godtfunnit dels medgifva användandet af berörde återstående tillgång, dels ytterligare å RiksgäldsContoret anvisa skilnaden emellan detta belopp och hvad som, på sätt ofvannämndt är, för ändamålet erfordras.
Hvilket, till svar å E. K. M:s Nådiga Proposition i ämnet, Rikets Ständer få härigenom i underdånighet anmäla.
Uppläst oell godköndt hos Ridd. och Adeln den a4 Oct. 1844* Preste-Ståndet den 26 — — Borgare-Ståndet den 26 — — Bonde-Ståndet den 26 — — Rikets Ständers Underdåniga Skrifvelse, angående befrielse för Lofta m. fl. Socknar i Linköpings Stift från utgörande af Sockengångs-spanmål till Scholce-Lärare i Westervik.
(Stats-Utsk:s. Ull., N:o 29.) S. A. K.
Under åberopande, att, med bifall till Rikets då församlade Ständers förslag, K, M. den 24 Jannuari 1835 i Nåder förordnat, det Djeknepenningarne skulle Eapcdilions- Utskottets Förslag till und Skrifvelse, N.o 17. 33 Skulle från och med nämnde år upphöra, har hos E. K.
M. underdånig anhållan blifvit framställd derom, alt Lofta och Gamleby församlingar, hörande till Linköpings Stift och Calmare
Län, måtte fiikallas från att, på sätt Kongl. Resolutionerne den 12 April 1774 och 29 Januari 1812 stadgade, till Collega Scholae i Westervik årligen utgöra |:dels tunna så kallad Skolmästare-skäppa af hvarje helt hemman och, i förhållande dertill, af mindre hemmansdelar, helst denna span mål motsvarade Djeknepenningarne, hvilka, enligt 1624 års Riksdagsbeslut, skulle, i stället för den förut brukliga så kallade Socknegången, utgå, samt att åt nämnde Collega mätte beredas ersättning af allmänna medel för den minskning i inkomster, honom derigenom tillskyndades; hvarefter och sedan genom vederbörande
Embetsmyndigheters underdåniga utlåtanden blifvit utredt, att ej mindre ofvannämnde, från Lofta och Gamleby församlingar till Collega Scholm i Westervik utgående spanmålsafgift, än ock den enahanda afgift, som från Törnesfalla församling i samma Stift och Län utginge till Rectorn vid Westerviks Skola, vore samma afgift, som under namn af Djeknepenningar blifvit genom 1624 års Riksdagsbeslut, i stället för den förut brukliga, så kallade Socknegången, till utgörande med 6 öre silfvermynt å matlaget, påbjuden, fastän afgiften i dessa Socknar, derifrån inga Djeknepenningar i öfrigt erlagts, kommit att efter gammalt bruk utgå, i stället för penningar, med en skeppa säd af hel gård och, i förhållande dertill, af de mindre, E. K. M., enär således billigt vore, att ofvannämnde 3:ne församlingar blefvo från erläggande af denna spanmålsafgift befriade, men Rectorn och Collegan vid Westerviks Skola icke utan motsvarande godtgörelse kunde beröfvas den del af deras, i alla fall ringa, inkomster, som af denna afgift utgjordes, i aflåten Nådig Proposition föreslagit, att Rikets Ständer, i likhet med hvad, i afseende å Djeknepenningarne blifvit bestämdt, måtte anvisa en årlig ersättning, att, i stället för den så kallade Skolmästare-skäppan, från Lofta, Gamleby och Törnesfalla församlingar till Rector och Collega Scholm i Westervik utgå af Kronans behållna tionde-spanmål, med 25 tunnor 17 kappar råg, eller det belopp, hvartill afgiften, enligt från vederbörande infordrad uppgift, årligen uppgått.
Vid öfvervägande af hvad härutinnnan förekommit, och då, i följd af Rikets Ständers vid 1834 och 1835 årens
Riksdag fattade beslut om upphörandet af den under nämn af Djeknepenningar utgående afgift och anvisande af ett stats-anslag, stort 5,800 R:dr, alt i behörig ordning utgå till de auetoriteter, hvilka hittills disponerat samma inkomst, Rikets Ständer ansett, att invånarne i de orter, der sådana afgifter, ehuru under olika benämning
Trot, 1844' 10 Sami. f Afd. 5 34 Expeditions-Ulsko'tels Förslag till and.
Skrifvelse, N.o 18. och efler skiljaktig beräkning, utgått efter alldeles enahanda grunder och till sammal föremål som Djeknepenningarne, äfven böra tillgodonjuta den befrielse från samma afgifts erläggande , som sålunda af Rikets Ständer medgifvits, men sådant, på sätt E. K. M. i 3NTåder låtit utreda, ej kan, i afseende å de nu ifrågavarande församlingarne, verkställas, med mindre motsvarande ersättning anvisas till dem, som af nämnde afgift åtnjutit inkomst, hafva Rikets Ständer lemnat bifall till hvad E. K. M. härutinnan Nådigst föreslagit.
Hvilket Rikets Ständer få härmed lill svar i underdånighet anmäla, Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 26 Oclober 1844.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 24 C>ch i844- Preste-Ståndet den 26 — — Borgare-Ståndet den 26 — — Bonde-Ståndet den 26 — 1 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående inteckning af lif stidsstädja ock undantags aftal m. m. (Lag-Utsk:ls Betänkande, N:o 12). S. A. K. Sedan Rikets Ständer, uti underdåniga Skrifvelser af den 21 April 1835 och slen 23 September 1840., till K.
M. framburit förslag till föreskrifter om intecknande af undantags-conlract, samt afhandlingar otn lifstidsstädja och ali annan upplåtelse af nytt jande-i ätt till fastighet; hvarvid Rikets Ständer såsom skäl åberopat: att klagan ej sällan blifvit förd öfver de betydliga förluster oeh olägenheter , som köpare af fast egendom fått vidkännas derigenom, att den varit belastad med undantag, samt förminskad i Yärde och godhet genom jordafsöndringar af hvarjehanda beskaffen - Expeditions-Utskoltels Förslag lill lind.