Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dellen, och det andra å Femhundratusen R:dr, för jernvägsanläggningen från Söderhamn till sjön Bergviken samt för anläggande af jernbana förbi Landaforsen i ljusne eif äfvensom för upprensningsarbeten i nämnda eif och sjön Warpen, skola, efter förloppet af den för sagda arbetens utförande afsedda tid, hvarunder dessa lån fått utan ränta och kapitalafbetalning innehafvas, återbetalas sålunda, att å de utbekomna lånesummorna, inom slutet af hvarje år, inbetalas
Fem procent, hvaraf för hvad af hvartdera lånet dessförinnan icke godtgjorts beräknas
Fyra procent årlig ränta och återstoden utgör kapitalafbetalning.
Skulle det förfallna inbetalningsbeloppet icke varda i föreskrifven ordning erlagdt, bör derför af Bolaget utgöras
Fem procent årlig ränta, intilldess samma belopp vederbörligen inbetalas. § 79.
Jemte det Rikets nu församlade Ständer medgifvit, att ränta och kapitalafbetalning under innevarande och nästkommande år icke må beräknas eller erläggas å det för jernvägsanläggningen mellan Borås och Herrljunga vid 1859—1860 års riksdag beviljade och under åren 1862 och 1863 med tillhopa 1,436,000 R:dr från Riksgälds-kontoret utbetalda lån har, såsom vilkor för denna eftergifts tillgodonjutande, blifvit föreskrifvet: l:o att, sedan Borås-Herrljunga Jernvägsbolag i enlighet med den af dess Direktion den 20 Februari 1862 till Riksgälds-kontoret utgifna förbindelse återburit skilnaden mellan det belopp 1,436,000 R:dr, som Bolaget fått i nämnda Kontor lyfta och den summa, som utgör 2/3:delar af verkliga anläggningskostnaden för ifrågavarande jernväg återstoden af den genom minskad byggnadskostnad eller annorledes uppkomna behållning af Bolagets samtliga inkomster, hvarå bestyrkt uppgift hör till Fullmägtige i Riksgäldskontoret aflemnas, skall, för bildandet af en reservfond, särskildt afsättas och utan sammanblandning med Bolagets öfriga tillgångar, förräntas och redovisas; kommande denna reservfond att, intilldess hela skulden till Riksgälds-kontoret blifvit betald, så långt fondens tillgångar förslå, användas till fyllande af den brist i de årliga ränteoch amorteringsliqviderna, som under ett eller annat år icke kunna genom inflytande trafikinkomster bestridas; 2:o att ingen utdelning till aktieegarne får ega rum under tiden till 1870 års utgång, under hvilken tid hela nettobehållningen såväl af trafiken som af Bolagets öfriga tillhörigheter hör till den i första punkten omförmälda reservfond ingå; 3:o att, om reservfonden, jemte behållningen å trafikmedlen och Bolagets öfriga inkomster icke förslå till bestridande af de årliga inbetalningar till Riksgälds-kontoret, hvilka från och med slutet af år 1868 böra ega rum, Bolaget skall hafva skyldighet 38 Stats-Utskottets Memorial -M 125. att af andra; medel fylla den möjligen uppkommande bristen, vid äfventyr, i motsatt fall, att jernvägen med allt hvad dertill hörer och hvartill äfven reservfonden räknas, hemfaller till Staten, utan rättighet för aktieegarne att till större eller mindre del af det allmänna erhålla ersättning för de tillskott, som dessförinnan blifvit af dem gjorda; och 4:o att Bolagets Direktion, efter dertill af Bolaget i vederbörlig ordning erhållet bemyndigande, före innevarande års slut till
Riksgälds-kontoret aflemnar behörig förbindelse att uppfylla de för räntefrihetens tillgodonjutande sålunda stadgade vilkor, samt att gälda återstoden af förskrifna beloppet med utfäst ränta från och med år 1868, till dess full liqvid skett. § 80.
De vid sistförflutna riksdag för anläggning af följande enskilda jernvägar anvisade lånebidrag, nemligen:
I:o för en bibana från trakten af Eslöfs station på södra stambanan till Ystad, Två millioner fyrahundrafemtio tusen R:dr, utbetaldt med en tredjedel, eller 816,666 2/s R:dr, under hvartdera af åren 1864, 1865 och 1866; 2:o för en jernväg mellan Helsingborg och Årup, En million etthundratusen R:dr, utbetaldt med 550,000
R:dr år 1864 och en lika summa år 1865; 3:o för en jernväg mellan Landskrona och södra stambanan i trakten af Eslöfs station, En million tvåhundratusen R:dr, utbetalda med 470,000 R:dr under år 1864, 630,000 R:dr under år 1865 och 100,000 R:dr år 1866; 4:o för en jernväg mellan Christianstad och Hessleholms station på södra stambanan, Sjuhundratjugu tusen R:dr, deraf hälften eller 360,000 R:dr utbetalts år 1864 och andra hälften 1865; samt 5:o för en jernväg mellan Wexiö och Alfvestads station på södra stambanan, Fyrahundratretiofyra tusen R:dr, utbetalda under år 1864; skola sålunda återbetalas, att, sedan lånen fått innehafvas räntefritt, de tre förstnämnda under
Tre år och de två sistnämnda under
Två år från den dag hvar och en särskild del deraf blifvit lyftad, skall derefter å lånebeloppet, i den mån lyftning egt rum, inom hvarje kalenderårs slut inbetalas
Fem procent efter år räknadt, hvaraf för hvad af lånet derförinnan icke godtgjorts beräknas
Skulle det förfallna inbetalningsbeloppet icke varda i föreskrifven ordning erlagdt, bör derför utgöras Sex procent årlig ränta, till dess samma belopp vederbörligen inbetalas. § 81.
Å det under sistförflutna riksdag för byggandet af en jernväg från hamnen vid Köping till Uttersberg med grenbana till sjön Lillsoan anvisade lån å Femhundratusen Stats- Utskottets Memorial J\s 125. 39 R:dr, hvaraf under år 1864 lyftats hälften eller 250,000 R:dr och under år 1865 en lika summa, skall, sedan lånet fått räntefritt innehafvas i Två år, derefter å lånebeloppet inom hvarje års slut, räknadt från lyftningsdagen, årligen inbetalas
Den 24 JulL isöt närvarande tidpunkt, och till bestyrkande hväc«s af åberopas Kongl.
Maj.'ts den 6 sistl.
MärS till Riksens Ständer afgifna berättelse, om hvad sedan sista Riksdag t Rikets Styrelse sig tilldragit; samt första häftet af Kongl.
Comitéens åt 1813 utgifne egna omständeliga berättelse, angående sina första företag; och sedan Herr Prötocolls-Secreteraren anfört, dels de förutgående mått och steg , som redan i detta afseende blifvit vidtagne, dels de flera hinder, sorn motarbetat en synbarare snabbare gång af Kongl. Comitcens verksamhet, yttrar Herr Protocolls Secreteraren : ,!Oin det alltså med skäl anmärkes, att Uppfostrings-Comitéen hittills hufvudsakeligea vidtagit förberedande åtgärder , ar detta förfaran* de påkalladt af nödvändigheten, äfven strängt enligt med Riksens Ständers egna, i sin skrif* velse af den 3 April 18I0 yttrade önskan, att Kongl. Majit täcktes, genom kunniga och erfår* na män , låta undersöka Läroverkens närvarande tillstånd, på det dessa inrättningar måtte erhålla ett efter tidens upplysning mera lämpadt skick.” Hvarförutan Herr Protocolls-Secreteraren, såsom bevis på Cotnitéens ytterligare om* sorger åberopar dess nit för Gymnastiska öfnin*» gars införande, samt dess omtanka, att genom, förbättrade Löne-vilkor öka de vid undervisnings-verket tjenstgörande Under-Lärares anse* ende och välstånd, i anledning af hvilken sednare omständighet Kongl. Majit, äfven med bi* fall till Comitéens underdåniga tillstyrkande; tili Riksens Ständers Stats-Utskott afgifvit den Pro* position, hvaröfver Utskottet den a3 tiästl.
A* 5.ti Bandit» 55 1.
15 st» gril 1208 Deri 14 Juli. piil afgifvit sitt Betänkande, hvilket samtelig» Biks Stånden bifallit; och slutar Herr ProtocollsSecreteraien härefter med följande ord : ”Hvad jag anfort, torde t i 11 rackel i g e? rr bevisa, att Uppfostrings-Cornitéen hittills uträttat allt , hvad tid och omständigheter kunnat tillåta, så vida grundlighet måste vara -ett högre mål för dess omtanka, än skyndsamhet; och att Comitéen ej ännu, för att fullända sin bestämmelse, hunnit framlägga utarbetade förslag till förbättrade stadgar för Skolor, Gymnasier och Universiteter, torde endast vara obegripeligt för dem, sorn fordra omöjligheter.” 6:o
Ett ytterligare anförande af Herr Pro' sten Grefve Schwerin, innehållande dels åtskilliga förklaringar, i anledning af Herr Grefvens förra Memorial, dels svar å Herr Protocolls-Secreteraren Alderbeths ofvanstående anmärkningar; hvarvid Herr Grefven yttrar sig hafva fästat den största uppmärksamhet
,på föremålet för Comitéens undersökning, samt att, hvad Gymnastiken angar, Herr Grefven fullkomligt erkände dess positiva nytta, äfvensom, att örn Svenska Eolket vore så^ slappt, sorn Herr Hector Silverstolpe förmenar, vav det ock med kroppens restitjierande till krafter, som nian borde begynna; och yttrar Herr Grefven härefter: ”För öfrigt är jag ej ibland dem, som ogilla, att Kgl. Uppfostrings Comitéen icke omstöpt, eller velat omstöpa våra Vetenskapliga Läroverk Jag tror , med förnodeligen de flesta af Kongl, Uppfostringg-Comitéens Ledamöter, att principen för nu varande undervisnings-systeme är sann, och att, / Den I4 Juli, 1203 Sft, blott i ett och annat, och isynnerhet hvad det helas Styrelse beträffar, förändringar kunna vara nödvändiga.
Principen för Vetenskaplig Undervisning ligger i Vetenskapernas natur , och får icke ändras och jemkas, efter de icke blott stundom , utan beständigt rubb liga åsigierna ä£ en så kallad erfarenhets philosophie.
Men jag kan icke annat än tadla, att Kongl, Uppfostrings Comitéen, sorn varit hedrad af Konungens förtroende, med uppdraget, att i följe af Riksens Stähders underdåniga önskan, Undersöka Läroverkens beskaffenhet, och föreslå medlen till deras förbättrande , frenne år underlåtit förklara, att i de
Väsendteligaste delarna ingen reform vöre af noden; genom denna underlåtenhet är ofelbart mycken skada åstadkommen.
Ty i hvilken Styrelse-gren som heldst, så snart en reform blifvit högtideligen såsom nödvändig annoncerad , så upplösa sig ock af sig sjelfva de gamla formerna; deri ena Väntar otåligt på den nya; den andra emotser den med ledsnad, och den lättjefulla har en kärkommen förevändning, att fortfara i försumlighet.
Jag tadlar, att Kgh Uppfostrings Comitéen, genom sin berättelse, fästat Allmänhetens uppmärksamhet på endast små Reglementariska detailler,demAUmänheten knappt behöfde känna , i stället för att rigta allmänhetens blickar uppå nödvändigheten utaf, att i undervisningsverkens styrelse införa samma enhet, som i hvarje annan styrelse-gren funnits nödvändig ; uppå origtigheten , att blottställa våra tvänne Universiteter för frestelse till afvand, s stället för att väcka dem till en ädel täflan; pä 12 04 T)en 14 Julié på origtigheten af, att låta Stiftens Läroverk fortfara att bilda isolerade aristocratier, då de , såsom förberedande Institut för Universiteterna, borde subordinera under dessa , eller åtmindstone under samma Chef, under hvars ledning Universiteterna äro ställda,”
Vid granskningen af dessa Handlingar, har Utskottet funnit, att deruti egentligen 3ine frågor förekomma, hvilka af Utskottet böra upptagas och besvaras, nemligen:
Ilo Om inrättandet af allmänna Folk- och rArbets-Skolor skulle medföra en för Samhället åsyftad förmån. 2:0 Om Riksens Högloft.
Ständer böra hos Kongl. Maj:t anmäla sin underdåniga önskan, att Kgl. Majit täcktes i Nåder anmana Kongl. Uppfostrings-Comitéen, att, det snaraste sig göra låter, inkomma till Riksens
Ständer med en fullständig berättelse om allt hvad intill denna dag blifvit vidgjordt, till undersökande af Upp* fostrings*anstalternas tillstånd och förbättring. 3:0
Om en förnyad Tacksägelse-adress bör till Kongl. Maj:t i underdånighet aflåtas, för de mått och steg Kongl. Majit redan i Nåder vidtagit till vinning för Allmänna UppfostringstV erket.
Uppfostrings-Comitéens omsorg, blifvit Allmänheten meddelade, än de upplysningar Herr Lector Silverstolpe lemnat Utskottet, genom - Den 14 Juli. 1205 nom en särskildt ingifven afhandling) rörande närvarande fråga; och får Utskottet nu häröfver afgifva följande vördsamma Utlåtande.
Med fullkomligt medgifvande, af den stora nytta , sorn förbättrade Uppfostrings-anstalter medföra den uppväxande generationen, och med lika fullkomlig öfvertygelse, om nödvändigheten af en sådan förbättring inom Fäderneslandet , har Utskottet företagit pröfningen af det uppgifna förslaget till Folk- och Industrie-Skolors inrättande ; men då ostridigt, ju vigtigare ett ämne är , ju större är faran af ett misstag , och då ett helt och hållet passift förhållande är bättre, än den verksammaste åtgärd, ledd af en falsk riktning , har Utskottet med den varsamhet, som. ämnet kräfver, ansett sig böra betrakta det samma , utur alla] dess särskilta synpunkter.
Det är, under en sådan granskning, som Utskottet trott sig finna, att ofvannämnde förslag, vid första ögonkastet, äger ett fördelaktigare utseende , härledt äfven ifrån det rena och varma nit, sorn röjer sig i framställningen, än det vid närmare pröfning torde bibehålla.
Till vinnande af en tydligare framställning af närvarande ämne , torde det samma böra indelas i tvänne hufvudpunkter. 1:0
Om en Allmän Uppfostringsanstalt, grundad på det sätt nu blifvit föreslaget, skulle bibringa den uppväxande Närings-klassen af Samhällets medlemmar en bättre religieus och moralisk bildning. 2:0
Om denna Inrättning skulle medföra någon väsendtelig nytta för Närings-klassens oe co - 1200 Den 14 Jult^ conomiska välstånd, samt Näringarnas förkofraij.
Vid besvarandet af den första punkten, har Utskottet trott sig böra utgå ifrån den obestrideliga sats; att Religionen är källan till alla Medborgerliga och enskilta dygder, samt att derföre alla medel till befrämjande af en sann reiigieiis bildning inom- Samhället ej nog sorgfälligt kunna iakttagas-
Våiden om denna bildning är öfverlempad åt Presterskapet, som, under medvetandet af sin höga kallelse, alltid lärer bemöda sig, att sorgfälligt uppfylla sina piigter ,| heldst om det ej nödgas, att åt talrika Allmänna Oeconomiska förrättningar ägna en tid , sorn tillhör tolkningen och inpreglandet af Gudalärans heliga sanningar.
Genom verkningarna af dessa bemödanden, erhåller den klass af Medborgare, sorn måste använda sin tid och sina krafter åt kroppsliga mödor och arbeten, en. bildning , som ma hända torde tillräckligt svara emot måttstocken af dess behof, och om den sannt utvecklas utgör en borgen för dess gagnande och kraftfulla inflytande.
Gudsfruktan, Patriotism och alla Öfriga Medborgerliga och enskilda dygder, äro resultater af en sådan bildning, Och örn äfven Fosterlands-känslan, själen i allt Samhälle, skulle behöfva lifvas genom andra medel , så torde detta vida säkrare åstadkommas genom traditionen, eller genom spridandet af de bärliga minrjen, som alstrats af Svenska Folkets forntida bedrifter, af Svensk ära och tro , framställde med traditionens enkelt varma och kraftfulla anda; än genom en läxa utur C' ; A.'' ■ ;*\ i Den 14, Juli. 1207 ■utur en Historisk Lärobok.
Men utom det tillfälle till bildning , som Närings klassen bör äga uti Presterskapets omsorger , saknas visst icke utvägar för en passande och vidsträcktare undervisning för denna dass, genom de i Skolorna inrättade Apologist-classer, genom de många anstalter, som uti Rikets Provinser blifvit, i detta afseende, medelst särskilda stiftelser inrättade, samt sluteligen genom de undervisningar, som Klockare och Organister på landet , enligt Författningarna äro skyldige att meddela ; och hvilkas tjenste-befattning är af sådan beskaffenhet, att den ganska val lemnar tid öfrig, till uppfyllande af nyssnäm nda åliggande.
Af hvad nu är anfordt, tror Utskottet sig hafva ådagalaggt, att sådana medel redan finnas inom Samhället, som riktigt använde fullkomligen böra kunna uppfylla det i denna första punkt åsyftade ändamål; och får derföre endast tillägga den önskan, att om Presterskapet ej skulle kunna befrias ifrån eu del af de Allmänna Oecomwiiska omsorger, det nu äger, det åtmindstone ej hädanefter matte betungas med göromål, sorm ej. tillhöra dess kall, men borttaga en tid , hvilken åt vigtigare åligganden borde egnas
Den andra hufvudpunkten, eller örn inrättandet af Folk och Arbets Skolor skulle; medföra någon väsendtelig nytta för Närings-classens Oeconomiska välstånd, samt Näringarnas förkofran ? föijer nu i ordningen att undersöka.
■Om man härvid antager, att hvart och ett medel, som antingen ofullkomligt, eller alldeles jsqS jDen 14 Juli, Icke uppfyller sitt syftemål, är mera skadligt än gagnande, så torde denna satts, genom tillämpjungen vid närvarande fall, vara ett af de hufvudsakligaste skäl emot det uppgifna förslaget, utur den sednare synpunkten betraktadt.
Jordbruket och Slöjderna äro de föremål, åt hvilka Närings Classen af Samhället hufvudsakligen egnar sina krafter.
Dess befattning med dessa yrken är nästan hel och hållen praktisk , hvarvid erfarenheten är den förnämsta läraren , men genom denna praktiska utöfning alstras en theoyetisk kännedom, sorn småningom, dock säkert, utvecklas ur sjelfva yrkets natur.
Att, genom införande af Industri-Skolor, vilja bibringa ofvannämde Samhälls-Glass en sådan allmän theoretisk kunskap, som kunde lända den till någon.
Väsendtlig båtnad, vid utöfningen af dess framtida yrken, torde så mycket mindre kunna lyckas , som ali kännedom , stödd på ofullkomliga och vacklande grunder, mera alstrar oreda och förvirring i begreppet, än bidrager att gifva förståndet en klarare och fullkomligare utveckling; och att den tlieoretiska undervisningen vid sådana Industri-Skolor svårligen skulle i allmänhet kunna medföra några förmonliga resultater, bevisas, enligt Utskottets tanka, af inrättningens beskaffenhet ; ty huru lång tid fordras ej innan de första elementerna af hvarje vetenskap kunna bibringas, som likväl endast äro vetenskapens grundlinier , och hvilken tid återstår icke ,då ännu, innan dessa kunna i praktiskt afseende göras användbara för förståndet.
Sådant torde förhållandet vara med den theoretisk» undervisning • \ • 1 Den 14 Juli. i 209 ningen i dessa Skolor, Hvad ater elen praktiska angår, får Utskottet endast anföra, att genom upphäfvandet af alla hinder för Jordbrukets och Slöjdernas förkofran, genom väckande af uppmuntran och täflan, kunna endast Näringarnas tillväxt befordras, och då blifver slutligen hvarje Uandtmans jordbruk, och hvarje Slöjde-idkares verkstad, den hasta Skola för den uppväxande Medborgare-class , som danas till dessa yrken.
Utskottet kan derföre, för sin del , ej inse nyttan af ifrågavarande vidlyftiga anstalter, då redan inrättningar finnas i Samhällets Oeconomiska organisation, sorn, enligt sin natur, nödvändigt måste fullkomligare och bättre uppfylla ändamålet, än de förra, oaktadt hvad moda och kostnad som heldst Staten skulle uppoffra at deras införande; men Utskottet får likväl härvid anmärka, att de Arbets-Skole Inrättningar , som redan inom flera Städer äro vidtagna, grunda sig på helt andra principer, än de föreslagna Industri-Skolorna, och derföre ej med de sednare böra förblandas; samt att
Jemte ofvan anförda ifrån förnuftsslut härledda grunder , får Utskottet i öfrigt åberopa erfarenhetens vittnesbörd och de exempel, hvilka flera Stater, der Folk- och Industri-Skolor blifvit inrättade , varnande framställa.
Men om jtckså de grundsatser.
Utskottet nu antagit, skulle finnas l2lo Den 14 Juli. finnas origtiga, och nyttan af Folk- och ArbetsSkolors iniättande anses såsom gifven, tror Utskottet likväl, att under en tidpunkt, då all omtanka och sorgfällighet erfordras till öfversigt och förbättring af redan inrättade Läroanstalter, det ej torde vara lämpligt . att företaga införandet och regleringen af nya , hvilkas organisation ostridigt skulle borttaga en stor del af den tid och uppmärksamhet , soin odelade hehöfde egnas at dé förra.
Huruvida ett sådant samman hopande af vigtiga företag skulle medföra den ordning och den enhet i verkställigheten, hvilka äro hufvud vilkor för lyckliga resultater af hvar och en plan, hemställer Utskottet till Riksens Höglofl.
Ständers egen profning, med tillägg af den slutliga anmärkning, att om de anslag, som
S atén af sina sparsamma tillgångar nyligen beviljat, till de, redan existerande Skolinrättningarnas förmån, skulle delas roed de nya Skolorna, torde denna summa blifva alltför otillräcklig, och hela det nyttiga ändamålet dermed antingen forfelas, eller högst ofullkomligt uppfyllas.
Det är pa dessa nu anförda skäl, som Utskottet ansett sig ej kunna tillstyrka bifall till Herr Lector Silversmlpes uppgifna Förslag, om Allmänna Folk- och Arbets Skolors inrättande.
Vidkommande den andra frågan, som åligger Utskottet att besvara, nemligen , huruvida Riksens Ständer böra hos Kongl.
Maj:t anmäla sin underdåniga Önskan, det Kongl. Majrt.täcktes, i Nåder anmana Kongl.
Uppfostrings - Comi téen, att med möjligaste forsta inkomma till Riksens.
I 211 Riksens Ständer med en fullkomlig
Berättelse om allt hvad intill denna dag blifvit vidgjordt, till undersökande af Uppfostrings-anstalternäs tillstånd o<rh förbättrande; så får Utskottet härvid framföra sin öfvertygelse, sorn äfven vid läsningen af Herr Protocoils Secreteraren Adlerbeths
Dictamen vunnit en förnyad styrka, ätt Ledamöterna af bemälte Kongl. Comitée , hädanefter som hittills, ej lära hafva någon möda ospard, att uppfylla det ärofulla förtroende, hvartill deras nit för saken beredt dero vägen, och att Kongl. Comitéen, i följe häraf, skall i behörig ordning och sa fort tillfället medgifver opåmint meddela Allrtränheten resultatet af sina åtgärder Slutligen får Utskottet, hvad den 3:clje frågan beträffar, eller om en förnyad Tacksägelseadress bör till Kongl. Majit i underdånighet afJåtas, för de mått och steg Kongl. Majit redan i Nåder vidtagit till allmänna Uppfostringsverkets förmån, meddela den tanka, att då Riksens Ständer redan vid I8I2 års Riksdag hos Kongl. Majit framfört en sådan underdånig Tacksägelse adress, inser Utskottet ej nu egentligen någon anledning att den förnya, heldst Utskottet hyser den öfvertygelse, att hvar och en af Riksens Högloft.
Ständer) likasom af Rikets öfriga Innevånare, med all undersåtlig tacksamhet anser Kongl. Majits talrika och outtröttliga omsorger för sitt Lands väl; äfvensom att Kongl. Majit finner, uti denna tysta gärd af undersåtlig vördnad och erkänsla, ett äfven så Nådigt välbehag, sorn uti ett offentligt ådagaläggande af dessa känslor.
Hvil - 121 2 Den 14 Juli.
Ständers eget ompröfvande vördsamligen öfverlerrinas.
BorgareStåndets Redamöters vägnar And, Fredin.
På Hdgv. Prest-Ståndets Redamöters vägnar Bryn, Hesselgren.
BondeStåndets Redamöters vägnar Nils Mänsson. M. M. Rosbeck.
Uppläst hos Samtliga Riks-Stånden den 14 Juli, Vördsamt
Hos Constitutions-Utskottet har fråga blifvit väckt om en sådan jemkning af Tryckfrihets-Ragen, sedan inrättningen af Jury i Tryckfrihetsmål blifvit fastställd , att alla bestämmelser deri, rörande bestraffningar, skulle ställas i full enlighet med den allmänna Rågen och densamma endast i Tryckfrihets-Förordningen åberopas.
Då Utskottet fann, att innan inrättningen af Jury i Tryckfrihetsmål till sin verkan blifvit af Nationen känd , det vöre betänkligt att föreslå någon förändring i de ställen af Tryckfrihets-Ragen, der den med allmänna Rågen äger gemenskap, beslöt Utskottet att för det närvarande - J)en 14 Juli. 1313 rande dertill inskränka sig, att till Riksens Ständer anmäla nödvändigheten deraf, att LagComitéen mätte anmodas att i Lagförslaget fästa synnerlig uppmärksamhet pä bestraffningssättet af de brott som kunna föröfvas emot Tryckfriheten och på Rättegångssättet i Tryckfrihetsmål, på det tillfälle må beredas, att äfven sådana mål, efter den nya Lagens antagande, endast efter allmän
Lag må kunna afdöinas.
Stockholm den la Juli 1815.
På Vällofl. BorgareStåndets Ledamöters vägnar J. Wegelin^ På Högv. Prest-Ståndets Ledamöters vägnar C. v.
På Hedera BondeStåndets Ledamöters vägnar A, J .son Hyckert.
Ständers Allmänna Besvärs- och Oeco?iomie - Utskotts Utlätande, uti det från Högloft.
Ridder skåpet och Adeln, Hågvår diga Prest-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet den 15 sisth Juni till Utskottet återremitterade mål, angående Husbehofs-Bränvins-br ånnin gen - J 2 14 Den 14 Juli. gen och dermed gemenskap ägande omständigheter.
Enligt hvad de från ofvannamnde Respectiva Riks Stånd till Utskottet aflåtne RrotocöllsUtdrag af berörde dag innehålla , har vid Utskottets den ,26 sisth Maj i detta ämne gifna Betänkande, blifvit anfördt och anmärkt: hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln af i:o Herr Öfverste - Lieutenanten Carl Flach , att ehuru han önskade att
Bränvins-bränningen måtte få fortfara de föreslagna åtta månader af året, hart likväl , i anseende till spännmåls-behofvet