Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:t öfverlemnat och såsom sitt eget åberopat ett af Arkitekten, Professoren m. m. C. G. Blom Carlsson, uppå anmodan, i ämnet afgifvet yttrande, enligt hvilket nämnde Arkitekt icke haft något att erinra emot de af Förvaltnings-kommittéen insända ritningarne, men deremot ansett kostnadssumman för alla fyra byggnaderna, af uppgifna skäl, böra nedsättas till lägre belopp än 159,711 R:dr 2 öre.
Vid nådig pröfning af detta ärende, har Kongl. Majit, med afseende å de föreslagna byggnadernas vigt för Landtbruks-institutets bringande i fullt ändamålsenligt skick, och med särskild fästad uppmärksamhet på de för närvarande vid Ultuna befintliga stalloch fårhus byggnadernas bristfälliga tillstånd, hvarigenom de, enligt hvad upplyst blifvit, äro menliga för de derstädes förvarade djurens helsa, funnit Sig, oaktadt riksdagen långt framskridit och fastän byggnaderna, enligt förslaget, knnde anses blifva af mera dyrbar beskaffenhet än behofvet oundgängligen kräfde, genom förevarande skrifvelse böra till Rikets Ständers pröfning öfverlemna, huruvida tillgång till det för ifrågavarande byggnader erforderliga anslag må kunna beredas.
Jemte denna nådiga Skrifvelse, som blifvit till Stats-Utskottets behandling öfver* lemnad, har Utskottet fått emottaga ett hos Ridderskapet och Adeln vid Skrifvelsens remitterande afgifvet yttrande, deruti Friherre R. v. Krcemer, med förordande af det för ofvanberörda nybyggnader vid Ultuna Landtbruks institut begärda anslag, särskildt fästat uppmärksamhet derå, att den byggnad deruti rättare-lärlingarne för närvarande vore inrymde, vore särdeles trång och osund, så att den ej utan fara för deras helsa kunde längre bebos, äfvensom att af öfrige byggnader vid Institutet, isynnerhet färhuset, vore mycket bristfälligt; — men, i betraktande af de ansenliga anslagsbelopp, som vid detta riksmöte äro dels redan beviljade, dels beroende på omröstning i Förstärkt Stats-Utskott beräknad till syntes kunna minskas med och således nedsättas till R:dr 159,731: 47. „ 12,293: 55.
R:dr Rmit 147,437: 92; 4 St als-Utskottats Utlåtande N:o 19 i. eller ytterligare pröfning af Rikets Ständer, och hvarigenom Statsverkets tillgångar för nästa statsreglerings-period blifva i det närmaste medtagna, har Utskottet funnit sig icke kunna tillstyrka anvisandet af medel för samtliga ifrågavarande byggnads-företag, hvilka alltså torde böra, för såvidt de ej kunna anses alldeles oundgängliga, tills vidare uppskjutas.
I följd häraf och då af den nådiga Skrifvelsen, tillika med hvad Institutets Ordförande, Friherre von Kraemer, derom anfört, vill synas, som uppförandet af dels det för lärlingarne afsedda boningshus och dels en ny byggnad för schäferiet, i stället för det nu befintliga bristfälliga fårhuset, skulle vara företrädesvis angeläget, har Utskottet ansett sig böra förorda anvisandet af de dertill erforderliga, jemförelsevis mindre betydliga belopp, 18,058 R:dr 64 öre för den förra och 13,478 R:dr 96 öre för den sednare byggnaden, eller tillsammans 31,537 R:dr 60 öre; hvadan således Utskottet hemställer, det Rikets Ständer, jemte underdånigt tillkännagifvande af det hinder, som mött för beviljandet vid innevarande riksmöte af hela det för omförmälda nybyggnader ifrågaställa anslag, måtte till uppförande vid Ultuna Landtbruks-institut af nytt boningshus för lärlingarne samt en ny färhus-byggnad, anvisa en summa, i jemnt tal, af 31,540 R:dr, att, enligt Kongl.
Maj:ts nådiga disposition, från Riksgälds-kontoret utgå.
Ank. till Exp.-TJtsk, den 24 Sept. 1860, kl. 12 midd.
Utlåtande, i anledning af väckt motion, angående utvidgning af östra flygeln af Rikets Ständers hus. (U. A).
Uti en hos Borgare-Ståndet väckt, till Stats-Utskottet remitterad, motion har Herr F. A. Rinman fästet uppmärksamheten derpå, att någon af de lokaler uti Rikets Slän - Stats-Utskoltets Utlåtande N:o i9i. 5 ders hus, som äro upplåtna åt vissa af Utskotten, vore för dermed afsedda ändamål allt för otillräckliga, så att exempelvis Konstitutions-Utskottet, så snart dess arbeten pä afdelningar upphört, måste för sina pleui sammanträden söka sig annan lokal i Rikets Ständers Riksgälds-kontor eller annorstädes, och att äfven Bevillnings Utskottets sessionsrum vore af så ringa utrymme, att ledamöterna deruti knappast kunde hafva plats.
Enahanda vore förhållandet jemväl med de åt Justitie-ombudsmans-expeditionen upplåtna rum, hvilka dessutom ganska ofta mäst undergå smärre reparationer i anseende tili betydliga, allt jemt fortfarande sättningar af yttermurarne i östra flygeln af Rikets Ständers hus, I anledning häraf och då denna flygel, förr eller sednare, otvifvelaktigt måste undergå en fullständig reparation, har motionären hemställt, att Fullmägtige i Rikets Ständers Riksgälds-kontor mätte erhålla uppdrag att, efter undersökning, låta utarbeta kostnadsförslag för ombyggning af nämnda flygel pä sådant sätt, att tillräckliga lokaler derigenom kunde anskaffas för ofvanberörde tvänne Utskotts sammanträden såväl in pleno, som på afdelningar, jemte lämpliga embetsrum för Justitie-ombudsmans-expeditionen, och hvarvid i öfrigt afseende borde fästas på de lokaler, som af andra Rikets Ständers Utskott begagnas.
Då de förhållanden, som i denna motion omförmälas, äro af Rikets Ständer nogsamt kända, torde Utskottet knappast behöfva erinra, att det behof, hvars afhjelpande motionären afsett, onekligen inom kort tid måste påkalla åtgärder uti den af honom angifna syftning.
Innevarande riksmöte är likväl numera så långt framskridet, att det ifrågaställa kostnadsförslaget ej lärer hinna uppgöras förr än Rikets Ständer redan åtskiljts, och, frågan kan således först vid en följande riksdag förekomma till afgörande; men det synes emellertid Utskottet lämpligt, att den tid, som förflyter innan Rikets Ständers nästa sammanträde, må begagnas för verkställande af den utredning i ämnet, som skulle tillkomma Fullmägtige i Riksgälds-kontoret, hvarvid dock, sedan annan ändamålsenlig lokal, enligt hvad Utskottet uti Utlåtandet N:o 166 för Rikets Ständer anmält, numera blifvit genom Fullmägtiges försorg anskaffad för Justitie-ombudsmans-expeditionen, icke kan vara nödigt att den tillämnade utvidgningen af Rikets Ständers hus beräknas med afseende å nämnde Expeditions inrymmande derstädes.
— I följd häraf tillstyrker således Utskottet, det Rikets Ständer måtte åt Fullmägtige i Riksgälds-kontoret uppdraga, att före nästkommande riksdag låta uppgöra förslag till en sådan reparation och förändring af östra flygeln utaf Rikets Ständers hus, att de der befintliga lägenheterna må blifva försatta i ändamålsenligt skick, och, såvidt förhållandena det medgifva, erhålla den utvidgning, att fullt tillräckliga lokaler må beredas för de Rikets Ständers Utskott, hvilka äro i behof af större utrymme.
Slockholm den 21 September 1860. 6 Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 192.
Ank. till Bxp.-Utsk. den 24 Sept. 1860, kl. 12 midd.
Utlåtande, i anledning af vackt fråga om anslag af allmänna medel till understöd för kyrkobyggnader i stället för nu brukliga kollekt- och stamboks-insamlingar. (U. A).
I detta ämne äro motioner Täckla dels inom Preste-, dels inom Bonde-Ståndet.
Hos förstnämnde Riks-Stånd har nemligen Prosten Sondén fästat uppmärksamheten å de betydliga omgångar, kostnader och besvär, som vore förenade med nu öfligt sätt att, när någon församling icke mägtade sjelf bekosta sin kyrkobyggnad, dertill bereda tillgång genom insamling öfver hela riket af kollekt- och stamboks medel; i hvilket hänseende motionären anfört, att, då sådan utväg skall anlitas, den derom, uppå underdånig ansökning, meddelade nådiga Resolutionen skall, jemte anteckningslista, på den hjelpbehöfvande församlingens bekostnad, till trycket befordras och hela upplagan, bestående af omkring 2,400 exemplar, aflemnas till Domkapitlet i orten för att, genom dess försorg, till öfrige Domkapitel, Wisby undantaget, öfversändas och derifrån genom Kontrakts-prostarne spridas till samtlige socknar, der sexmännen, hvar inom sin rote, uppsamla bidragen, som sedermera, vederbörligen bokförda och till sitt belopp af pastors och sexmännens underskrifter bestyrkta, insändas till Kontrakt-prosten, hvilken hade att, jemte sammandrag af de inom kontraktet influtna medlen, öfverlemna desse till Domkapitlet.
Efter jemväl derstädes genom Notarien upprättadt sammandrag öfver bidragen från hela stiftet skulle detta reversal, hehörigen styrkt, tillika med de insamlade medlen, efter afdrag likväl af sex procent i provision, som tillkommer Notarien, öfversändas till
Domkapitlet i den ort, hvarifrån stamboken utgått och der den behöfvande församlingen sålunda omsider er - Stats-Vtskottets Utlåtande N:o 192. 7 håller understödet, likväl ännu ytterligare minskadt med 3 procent, som Notarien vid sistnämnde
Domkapitel eger att uppbära.
Redan dessa omständigheter syntes tillräckligen ådagalägga olämpligheten af det nu brukliga sättet att förskaffa fattigare församlingar understöd för deras kyrkobyggnads-företag; men härtill komme vidare, att Postverket genom stamboks-exemplarens fram- och återsändande, jemte de influtne medlens remitterande, finge vidkännas en tunga, som för hvarje stambok kunde beräknas till minst 140 R:dr; och dä de insamlade medlen vanligen belöpte sig till endast emellan 2 och 3,000 R:dr, för hvilka Postverket således vidkändes en uppoffring af 7 procent, de understödstagande genom afdragen för provision, närmare 9 procent, samt sexmännen, hvilka sällan lyckades att på dagen insamla bidrag till ett dagsverkes värde, härigenom tillskyndades en tidsförlust till långt större penningevärde än hela understödets belopp, vore det utan tvifvel högst önskvärdt, alt kollekt- och stamboks-insamlingen kunde afskaffas och fattigare församlingar' på annat sätt beredas erforderligt understöd.
I anledning häraf och med uppgift, att, enligt beräkning för de sistförflutna fem åren, stamboksmedlen Öfver hela riket årligen uppgått till ett belopp af 26,333 R:dr, har motionären föreslagit, att Rikets Ständer för berörda ändamål måtte ställa till Kongl.
Maj:ts disposition ett reservations-anslag af 27,000 R:dr årligen, deraf, sedan en församlings behof af understöd till kyrkobyggnad blifvit på hitintills öfligt och i författningarne föreskrifvet sätt bestyrkt, Kongl.
Majit skulle ega att tilldela hvarje sådan församling högst 2 å 3,000 R:dr; — varande härjemte, för den händelse Statsverkets nuvarande ställning skulle finnas icke kunna medgifva en dylik uppoffring eller den besparing anslaget skulle medföra för Postverket, de understödstagande och sexmännen ej förtjena något afseende, alternativt framstäldt det förslag, att Rikets Ständer för sin del måtte besluta, att underdåniga ansökningar om kollekt och stambok icke vidare må tillåtas, utan församling, som ej mägtar sin kyrkobyggnad bekosta, hänvisas att anlita den allmänna välgörenheten genom den eller de tidnings-redaktioner, för hvilka den hade förtroende och som dertill kunde bevekas.
Under den diskussion, hvartill, enligt Utskottet meddeladt Protokolls-utdrag, omförmälda motion hos det Högvördiga Ståndet gifvit anledning, har den gjorda framställningen blifvit förordad af åtskilliga Ståndets ledamöter, af hvilka Kyrkoherden Ternström, bland annat, förmält att, derest med det äskade anslaget endast afsåges att bereda en ersättning för kollekt- och stamboks-medlen, detsamma kunde blifva tillräckligt, men att, i Kyrkoherdens tanke, ett verksammare understöd åt fattigare församlingar för deras kyrkobyggnads-företag vore af nöden; — och har derföre bemälde Kyrkoherde, såsom ett tillägg till ofvanberörda motion, föreslagit, att Rikets Ständer för sagde ändamål måtte, under namn af »Kyrkobyggnads-fond», bevilja ett årligt anslag å 200,000 R:dr.
Den framställning i förevarande ämne, som, enligt hvad ofvan är omnämndt, blifvit gjord inom Bonde-Ståndet, innefattas uti en derstädes af Riksdags-fullmägtigen Sven Rosenberg från Christianstads län väckt motion, hvaruti Rosenberg, jemte allmänna 8 Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 192. anmärkningar i enahanda syftning, som Prosten Sondéns motion innehåller, särskildt framhållit sexmännens besvär, hvilket ansågs vara vida större nu än förr, då gårdarne i hvarje by ännu ej vöre genom utflyttning kringspridda, ulan inom en jemförelsevis obetydlig omkrets sammanbyggda, samt stamboks-insamlingen följaktligen kunde utan synnerlig möda verkställas; äfvensom motionären såsom hufvudsakligt skäl för ändring i nuvarande sättet för anskaffandet af kyrkobyggnads-understöd åberopat den omständigheten, att kollekt-insamlingen, som vanligen verkställdes under sjelfva gudstjensten, ovilkorligen måste vara för den allmänna andakten af högst störande inverkan; ■— och har, med anledning häraf, motionären hemställt, att Rikets Ständer, till kollekt- och stamboks insamlingarnes afskaffande, måtte på Riks-statens 8:de
Hufvud-titel afsätta en dessa insamlingars årliga belopp motsvarande summa, att af Kongl. Majit, efter ansökning i hitintills vanlig ordning, utdelas till de församlingar, som i nåder pröfvades vara af kyrkobyggnads-understöd i behof.
Stats Utskottet, som jemväl tagit kännedom om de yttranden inom förenämnde tvänne Riks-Stånd, hvartill omförmälda motioner gifvit anledning, får, efter öfvervägande af hvad härutinnan förekommit, till en början erinra, att då det, enligt lag, åligger vederbörande församlingar att bekosta sina kyrkobyggnader, torde häraf vara en gifven följd, att Staten endast undantagsvis, när sådant i följd af särskilda omständigheter är oundgängligen nödvändigt, bör med sin hjelp träda emellan.
Den afvikelse från denna, hitintills städse tillämpade grundsats, som skulle ega rum, i händelse Rikets Ständer bifölle ofvanbemälde motionärers framställningar om stats-anslag i stället för de från församlingarne till kyrkobyggnader nu utgående kollekt- och stamboks-medlen, synes Utskottet i flera hänseenden betänklig.
Det torde nemligen kunna antagas, att om Staten, som hittills endast tillfälligtvis och vanligen genom beviljande af lån bidragit till kyrkobyggnad inom församlingar, som saknat förmåga att utan sådant understöd fullgöra detta åliggande, nu utsträckte sin medverkan derhän, att ett direkt anslag af allmänna medel för detta ändamål anvisades, skulle sådant otvifvelaktigt framdeles från församlingarnes sida föranleda ökade anspråk, som lätteligen kunde för Statsverket medföra vida större utgifter, än som nu egentligen afses.
Ett annat icke oväsendtlig! hinder för kollekt- och stamboks-insamlingames afskaffande förefinnes deruti, att Konsistorii-notariernes aflöning till ej ringa del utgöres af dem tillkommande viss procent af de genom nämnde insamlingar influtne medel.
Desse tjenstemän skulle genom den åsyftade förändringen tillskyndas en betydlig förlust af löneinkomster, eller ock, då sådant svårligen kunde vara med billigheten öfverensstämmande, Staten jemväl åtaga sig den ersättning, sorn i berörda hänseende borde dem beredas; — men utom den ökade stats-utgift, som alltså äfven häraf blefve föranledd, skulle, af lätt insedda skäl, möta väsendtliga svårigheter att utfinna en fullt tillförlitlig och rättvis grund för uppskattandet och fördelningen af denna ersättning.
Då Stats-UIskottets Utlåtande N:o 192.
9 Då Utskottet således, i följd af nu anförda omständigheter och med hufvudsakligt afseende på Statsverkets fördel, finner sig förhindradt att hos Rikets Ständer understödja förslagen om merberörda insamlingars afskaffande och om anvisande af medel till en särskild större kyrkobyggnads-fond, får Utskottet, beträffande de olägenheter för församlingarne, som af motionäreme uppgifvits vara förenade med uppbörden af ifrågavarande medel, endast tillägga, att, som ordnandet deraf torde vara af hvarje församlings eget godtfinnande beroende, samma olägenheter synas kunna, åtminstone hvad insamlingen i första hand vidkommer, om icke helt och hållet, dock i väsendtlig mån genom församliugarnes och vederbörande pastorers gemensamma omtanka undanrödjas.
Hvad särskildt angar det af Prosten Sondén alternativt framställda förslag om fattigare församlingars hänvisande att, för vinnande af kyrkobyggnads understöd, i stället för kollektoch stamboks-insamlingarne, genom tidningarne anlita allmänna välgörenheten, sä, enär Utskottet icke funnit skäl att tillstyrka dessa insamlingars upphörande, saknar Utskottet i följd häraf anledning att å detta förslag fästa vidare afseende; — och får, på grund af hvad nu blifvit anfördt.
Utskottet hemställa, att ifrågavarande inom Preste- och Bonde-Stånden väckta motioner icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Reservation: är anmäld af Riksdags-fullmägtigen Sven Rosenberg från Christianstads län.
Brot. 1859 (f 1860. 4 Sami. i Åfd. 3 Band. 12 Haft. 2 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 193.
N:o 1113.
Ank. till Exp.-XJtsk. den 24 Sept. 1860.' kl. 12 midt!.
Utlåtande, i anledning af vackt fråga om anslag af all männa medel ät Kamereraren Carl Sandberg för fortfarande, vård och kompletterande af åtskilliga utaf honom gjorda samlingar * kärneral-väsendel. (U. A.)
Med erinran, hurusom Rikets sednast församlade Siänder, jemte beviljande af ett ansiag at 5,000 R:dr R:mt till inköp för Statens räkning af åtskilliga, Kamereraren i Kongl. Majrts och Rikets Kammar-kollegium Carl Sandberg enskildt tillhöriga anteckningar rörande hvarjehanda kamerala förhållande!! i riket sedan äldre tider, tillika å Riksgälds kontoret anvisat ett belopp af 1,500 R:dr, deraf, enligt Kongl. Maj:ts disposition. j eiler 500
R:dr årligen under innevarande statsreglerings-period skulle tilldelas bemälde Sandberg, emot det att han fortfarande bidroge tili nämnde samlingars förökande samt, under behörig kontroll, ordnade och v årdade det hela, har, uti en hos Preste - Ståndet väckt motion, som blifvit tili Stats Utskottet remitterad.
Prosten Collén, enär berörde samlingar fortfarande vore af Sandbergs värd i behof, likasom deras ytterligare kompletterande tvifvelsutan önskvärdi, föreslagit, att Rikets Ständer för sådant ändamål måtte, på sätt och med vilkor, som vid nästlidne riksdag föreskrefvos. bevilja jemväl enahanda anslag, eller 500 R:dr för hvarldera af åren 1801, 1862 och 1863.
Till närmare upplysning om de af motionären oraförmälda förhållanden får Utskottet erinra, hurusom Rikets sednast församlade Ständers Stats utskott uti sitt, i anledning af då väckt fråga om berörde samlingars inlösen för Statens räkning, under N:o 245 afgifna, af Rikets Ständer godkända, Utlåtande yttrat den åsigt, att dessa under 30 Stats-Ulskoltets Utlåtande N:o 193. särskilda, i nyssnämnde utlåtande uppgifna, hufvudrubriker innefattade samlingar icke allenast vöre mycket rikhaltiga och omvexlande, utan tillika innehölle högst värdefulla anteckningar rörande Sveriges beskattnings-förhållanden och allmänna hushållning, äfvensom i öfrigt vore af den beskaffenhet att de lemnade intressanta bidrag till kännedomen om fäderneslandets historia i hvad den rörer utvecklingen af dess inre förhållanden, samt följaktligen utgjorde en i hög grad värderik källa
Ull nödiga upplysningar ej mindre för vetenskepsmannen och forskaren i allmänhet, än äfven vid utredandet och afgöra» de t af både administrativa och juridiska mål och ärenden.
Sedan Rikets Ständer i anledning hära? till Kong!.
Maj:t aflåtit underdånig skrifvelse, angående samlingarnes inköpande för Statens räkning, blef denna skrifvelse, efter hvad Utskottet inhemtat. remitterad till Kongl. Majrts och Rikets Kammar-kollegium, med nådig föreskrift att deröfver sig yttra samt jemväl föreslå de stadganden. sorn för anteckningarnas fortsättande och vårdande kunde anses lämpliga; och har bemälda Kollegium, uti numera afgifvet underdånigt ut låtande, jemte meddelande af förslag i omförmälda hänseende, ansett det vara af stor vigt, att anslag för samlingarnes vidare fortsättning blefve af Rikets Ständer beviljadt; uti hvilken åsigt Utskottet desto hellre instämmer, sorn Utskottet är förvissadt, att Kamereraren Sandbergs fortsatta forskningar uti ifrågavarande ämnen, deruti han eger en sällsynt sakkunskap, äfvensom han bättre än någon annan kan tillgodogöra de rika materiaiier, Kammar arkivet för dylika forskningar erbjuder, skola för det allmänna medföra gagn, fullt motsvarande det ringa anslag, hvarom nu är fråga: — hemställande på grund häraf Utskottet, att Kikets Ständer, i likhet med hvad vid sistlidne riksdag egde rum, måne till Kongl.
Maj:ts disposition under nästa statsregleringsperiod å Riksgälds kontoret anvisa en summa af 1,500 R:dr, att, på sätt och under vilkor, som Kongl Maj:t behagar föreskrifva, med j, eller 500 R:dr, årligen tilldelas Kamererare» Sandberg för vidare fortsättning och vårdande af merberörda samlingar.
Stockholm den 21 September 1860. Stals-Utskottets Utlåtande N:o 194.
Ank. till TCxp.-Utsk. den 24 Sept. 1860, kl. 12 midd.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om pension ät Språkläraren Carl Martin Spaniers enka. (U. A.)
Uti en hos Borgare Ståndet väckt motion har Herr L. J.
Hierta hufvudsakligen anfört, hurusom Språkläraren Carl Martin Spanier, hvilken aflidit den 3 Augusti innevarande år, under mera än 30 års tid med skicklighet förestått ett af honom enskildt inrättadt och utan något understöd från Statens sida underhållet Handels-institut eller skola, hvarest meddelades undervisning i de moderna språken, räkning, bokföring och andra kunskaper, som erfordrades för kontorister och köpmän, eller i allmänhet för en hvar, som egnade sig ät affärslifvet.
Denna anstalt hade, äfven sedan andra sådane tillkommit, städse åtnjutit ett rättvist förtroende, derom bästa beviset innebures i det stora antal af flera tusen elever, som dragit nylta af Spaniers lärareverksamhet, så mycket mera gagnande, som den inträffade under en tid, då de allmänna elementar-läroverken ännu saknade all riktning åt det egentligen praktiska lifvets behof, och Spaniers undervisningsanstalt således länge ensam fyllde en verklig lucka i detta afseende.
Vid sitt frånfälle hade Spanier efterlemnat enka och fyra barn, deraf två ogifta döttrar; bouppteckningen utvisade en behållning af endast 1,170 R:dr, till en del bestående i det nödvändigaste husgeråd, som icke lemnade någon afkastning.
Det kunde derföre icke undvikas, att enkan, som uppnått en ålder af 62 år och, i anseende till sina i hög grad försvagade synorganer, saknade förmåga att med arbete förijena något till sitt lifsuppehälle, skulle komma att lida verklig nöd, derest icke Rikets Ständer ädelmodigt trädde emellan; och har af Stats-Vtskottets Utlåtande N:o 194.
13 af dessa skäl motionären föreslagit, att Rikets Ständer, med afseende å hennes jemväl för sin vandel och karakter högt aktade aflidne mans förtjenster om det allmänna, måtte bevilja henne en årlig pension af 200 R:dr.
Denna motion, hvilken af Borgare-Ståndets vice Talman Herr Schwan blifvit, i ett särskildt anförande till bifall hos Rikets Ständer förordad, är till Stats-Utskottet re mitterad; — och då Språkläraren Spanier genom sin ofvan omförmälda verksamhet, deråt han under en lång följd af år med ospardt nit sig egnat, på ett förtjenstfullt sätt uppfyllt det länge erkända behofvet af en bildnings-anstalt roed uteslutande riktning åt affärslifvet, samt denna verksamhet otvifvelaktig! varit af ej ringa gagn för det allmänna, synes det Utskottet billigt, att Rikets Ständer, såsom ett erkännande häraf, förunnar hans i knappa omständigheter efterlemnade åldriga enka det understöd för hennes framtida bergning, hvarom motionären gjort framställning; hemställande alltså Utskottet. det Rikets Ständer måtte bevilja Språkläraren Spaniers enka en årlig pension af 200 Rdr, att af allmänna Indragnings-staten utgå, sä länge hon i enkostånd förblifver.
Dill. till II St.
1859 f 1860. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 12 Höft. 3 Stockholm, tryckt hos N. Marcus, 1860. Stats-Utskottets Memorial N:o 195. 1 Ank. till Exp.-Utsk. den 28 September 1880, kl. 2 e. m.