Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:t gjort underdånig framställning om Proposition till Rikets Ständer i det af Herr Ridderstad angifna syfte, men att Kongl. Maj:t genom beslut den 16 September 1865, enär de tillgängliga statsmedlen erfordrades för andra angelägna behof, funnit sig icke kunna till Krigsbefälets berörda framställning lemna bifall; i betraktande hvaraf och då vid de två sistförflutna riksdagarne framställda yrkanden, att den vid 1856—1858 årens riksmöte beviljade pensionsförhöjning jemväl måtte tillkomma de embets- och tjenstemän, som dcrförinnau erhållit afsked med pension, blifvit af Rikets Ständer afslagna, hemställer Utskottet, a) att Herr Ridderstads ofvanberörda motion icke må af Rikets Ständer bifallas; hemställande Utskottet derjemte, under förutsättning af Rikets Ständers godkännande af hvad sålunda blifvit föreslaget, b) att Herr Witts endast vilkorligt framställda yrkande må af Rikets Ständer lemnäs utan afseende. 17:o.
Genom remiss från Ridderskapet och Adeln har Utskottet fått till behandling emottaga en hos bemälda Riks-Stånd väckt motion (N:o 1), deruti Herr von Knorring, O., under åberopande af den hedrande och gagneliga verksamhet Kapitenen Erik Åugust Björkman alltsedan år 1831 utvecklat såsom biträdande vid Topografiska korpsens triangel- och höjdmätningar m. fl. andra arbeten, föreslagit, att, då Björkman vid nu uppnådd 57 års ålder, i anseende till försvagad synförmåga, icke kunde med arbete sig försörja, Rikets Ständer måtte bevilja Björkman under hans återstående lifstid en årlig peusiou af 1,000 Riksdaler; men då, enligt hvad motionären sjelf upplyst, Björkman icke under längre tid ån sex år innehaft lön på rikets stat, hemställer Utskottet, att motionen måtte lemnäs utan afseende. 18:o.
Uti väckta motioner hafva hos Ridderskapet och Adeln Herr Du Rietz, F. (under N:o 14), och inom Bondc-Ståndet Riksdagsfullmägtigcn E. J. Rudberg från Calmar län (under N:o 279) hemställt, att Underlöjtnanten i arméen, konstituerade Löjtnanten Lars Samuel von Schantz måtte å Allmänna Indragningsstaten uppföras till åtnjutande af en årlig pension af 500 Riksdaler; varande till stöd för denna framställning andraget, att von Schantz, hvilken år 1807 blifvit antagen till underofficerare vid Calmar regemente och sedermera deltagit såväl i kriget i Finland 1808 och 1809 som i Tyska fälttåget 1813 och 1814, hvarefter 20 Stats-Utskottet* Utlåtande N:o 74 han år 1818 blifvit till löjtnant konstituerad, numera vid uppnådd ålder af 76 år saknade andra medel till sitt lifsuppehälle än ett af Kongl. Maj:t honom förunuadt obetydligt expoktans-arfvode; och får, med afseende å de af motionärerne åberopade förhållanden, Utskottet, jemte tillkännagifvande, att nyssberörda expektans-arfvode utgår med 150 Riksdaler årligen, tillstyrka, att ifrågavarande tvänno motioner må på det sätt bifallas, att Rikets Ständer medgifva att konstituerade Löjtnanten Lars Samuel von Schantz må, med bibehållande af nyssberörda expektans-arfvode, 150 Riksdaler, berättigas att på rikets Allmänna Indragningningsstat för sin återstående lifstid uppbära en pension af 250 Riksdaler årligen. 19:o. Genom remiss från Bonde-Ståndet har Utskottet fått till behandling emottaga en hos bemälda Riks-Stånd väckt motion (N:o 281), deruti Riksdagsfullmägtigen Magnus Svensson från Skaraborgs län, under åberopande, hurusom det understöd, som för närvarande kommer underhållstagare från Wadstena Krigsmanshuskassa till del, vöre så ringa, att det ingalunda kunde anses vara underhållstagaren till någon hjelp, yrkat, att, så framt underhållstagaren kan visa, att han under sin tjenstetid årligen till Krigsmanshuskassan erlagt 1 Riksdaler 50 öre, underhållsmedlen för honom, hvilken klass af gratialister han än tillhörde, måtte förökas till dubbla beloppet af hvad de nu utgöra, samt att, om
Krigsmanshuskassans medel icke skulle vara derför tillräckliga, Rikets Ständer måtte anvisa för ändamålet erforderligt belopp; men enär Utskottet är i saknad af all utredning, såväl i afseende på beloppet af de kostnader, som af genomförandet af motionärens förslag skulle föranledas, som i fråga om Wadstena Krigsmanshuskassas förmåga att utgifva förhöjda understöd, och då Utskottet således icke eger någon ledning för bedömande af do ökade utgifter för Statsverket, sorn af bifall till motionen blefve en följd, föranlåtes Utskottet hemställa, att Riksdagsfullmägtigen Magnus Svenssons ifrågavarande motion må af Rikets Ständer lemnäs utan afseende. 20:o.
Med förmälan, hurusom Expeditionschefen vid Sjöförsvars-departementets expedition af Kongl. Maj:ts kansli, Kommendören af Kongl.
Maj:ts Nordstjerneorden Malcolm Gustaf von Schantz, hvilken är född år 1801, alltsedan den 24 Maj 1844 oafbrutet beklädt expeditionschefs-embetet, dels vid nyssnämnda expedition och dels vid Landtförsvars-departementets kansli-expedition, under hvilken tid. eller den 24 Januari 1855, Expeditionschefen von Schantz fått sig i nåder tillagd en expeditionssekreterare-lön vid sistnämnda expedition, som aldrig af honom uppburits, har uti nådig Proposition (N:o 46), som blifvit till Utskottet remitterad, Kongl.
Maj:t, med afseende på den ovanligt långa tid, hvarunder Expeditionschefen von Schantz till det allmännas båtnad på ett synnerligen förtjenstfull t sätt med sällspord!, nit och skicklighet utöfvat det ansvarsfulla och magtpåliggaudo expeditionschefs-embetet, dels i Landtförsvars- och dels i Sjöförsvarsdepartementet, föreslagit Rikets Ständer att medgifva, det bemälde Expeditionschef må berättigas att, vid afskedstagandet efter upphunnen pensionsålder, utöfver den efter expeditionssekreterare-lönen beräknade honom tillkommande pension af 3,600 Riksdaler, under sin återstående lifstid från Allmänna Indragningsstaten uppbära ett årligt belopp af 800 Riksdaler Riksmynt.
Oaktadt den ovanligt långa tid, hvarunder von Schantz, enligt hvad den nådiga Propositionen gifver vid handen, på ett synnerligen förtjenstfullt sätt bestridt expeditionschefs-embetet, har Utskottet dock icke ansett sig böra förevarande Stats-Utskottets Utlåtande N:o 74. 21 nådiga framställning till bifall förorda.
Förutom det i allmänhet olämpliga deruti, att, vid bestämmandet af pensionsbeloppet för en med lön på rikets stat anställd tjensteman, taga i beräkning det arfvode, han i annan, mer eller mindre tillfällig, befattning innehaft, synes det Utskottet särskildt i afseende å expeditionschefs-embetena i Stats-departementernas expeditioner betänkligt att för dem medgifva dori nu ifrågasatta förmåneu.
Då det med hänseende till beskaffenheten af dessa embeten är af stor vigt att de ondast på tillfälligt förordnande bestridas, så att innehafvarue, närhelst de af ålder eller andra orsaker finnas för uppdraget mindro lämpliga, kunna derifrån skiljas, vore det, enligt Utskottets tanke, icke välbetänkt, att genom medgifvande af pensiousrätt å expeditiouschefs-arfvodet bereda för embetets innehafvare eu förmån af att intill pensionsåldern der qvarstå.
Utskottet hemställer alltså, att den för Expeditionschefen von Schantz ifrågasatta särskilda pensionsförmån icke måtte af Rikets Ständer beviljas. 21:o.
Uti särskild nådig Proposition af den 27 Oktober nästlidna år (N:o 16), har Kongl. Maj:t äskat, att Kapiten-löjtnanten vid Kongl.
Maj:ts Flotta Clas Olof Lorentz Rudbecks enka, Magdalena, född Rudbeck, måtte å Allmänna Indraguingsstaten tilläggas en årlig pension af 500 Riksdaler Riksmynt att, så länge hon lefver ogift, af henne åtnjutas.
Af den nådiga Propositionen inhemtas, att Kapiten-löjtuanten Rudbeck, hvilken den 9 Maj 1865 erhållit nådig befallning att biträda vid fortsättande af de utaf komitéen för undersökning af undervattensminor påbörjade försöken för omförmälda vigtiga försvarsmedels fullkomnande, under förberedelserna till ett försök uti uppgifna syfte den 15 derpå följande Augusti, dervid explosion skedde, tillsatt lifvet vid 39 års ålder, efterlcmnande enkan med tvenne späda barn; men oaktadt de angående Kapiten-löjtnanten Rudbecks tjenstgöring meddelade fördelaktiga vitsord samt de upprörande omständigheter, under hvilka hans död inträffat, har Utskottet likväl, enär, enligt hvad Utskottet inhemtat, Kapiten-löjtnanten Rudbecks enka befinner sig i den ekonomiska ställning, att hon icke kan anses vara af understöd från Statens sida i behof, funnit sig böra hemställa, att förevarande nådiga framställning icke måtte af Rikets O o Ständer bifallas. 22:o. Enär Kanslisten, vice Häradshöfdingen Otto Fredrik Ulff, hvilken i egenskap af kanslist vid Kommers-kollegii afdelning för bergsärenden tillika bestrider notariegöromålen vid nämnda afdelning, men sådant oaktadt icke åtnjuter annan lön än den med kanslisttjensten förenade af 1,000 R:dr, till följd af expeditionslösens indragande till Statsverket fått vidkännas en minskning i inkomst af 300 R:dr, har Kongl.
Majit, efter det Kommers-kollegium gjort underdånig framställning om motsvarande förhöjning i berörda kanslistlön, föreslagit, att åt Ulf!' må, för hans återstående tjenstetid, å Allmänna Indragningsstaten uppföras ett belopp af 300 R:dr årligen, såsom ersättning för den honom på ofvanberörda sätt tillskyndade minskning i inkomst af tjensten; och då en dylik ersättning synes vara af rättvisa och billighet påkallad, får Utskottet, jemte tillkännagivande, att enahanda årliga ersättningsbelopp hittills blifvit Ulff å Sjette Hufvudtitelns allmänna besparingar tillagdt, tillstyrka, att Rikets Ständer måtte å Allmänna Indragningsstaten uppföra ett belopp af 300 R:dr, att till Kanslisten vid Kommerskollegii afdelning för bergsärendeu Otto Fredrik Ulff från och med år 1867 och så länge han nämnda tjenst innehafver, •22 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 74. årligen utgå såsom ersättning för minskad inkomst vid samma tjenst. 23:o.
Hos Rikets Ständer kar Kongl. Maj:t föreslagit, att då Kronofogden i Strömsholms fögderi I. D. Iverus, som är född den 6 Oktober
ISOé och under 41 år varit tjensteman saint i 35 år utöfvat kronofogdetjensten, sedan många år tillbaka och i hög grad lider af en obotlig döfhet och under de sednare åren äfven besvärats af en tilltagande yrsel och minnesslöhet, så att någon förhoppning ej lörefunnes att han kunde komma att i tjenstgöring återinträda, Rikets Ständer, jemväl med afseende derå att Iverus med flera oförsörjda barn befunne sig i mindre god ekonomisk ställning, måtto medgifva att Kronofogden Iverus efter erhållet nådigt afsked från sin tjenst finge, oaktadt han ej uppnått föreskrifven lefnadsålder, uppföras till åtnjutande å Allmänna Indragningsstaten af en mot krouofogdelönen svarande pension af 2,500 R:dr årligen.
Denna Kongl. Maj:ts nådiga framställning grundar sig på en af Iverus i sådant syfte gjord underdånig ansökan, hvilken blifvit förordad af ej mindre Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Westmanlands län, som jemväl vitsordat Iveri utmärkta nit, samvetsgrannhet och ordentlighet i tjenstcn, äu äfven Statskontoret; och får med afseende å Iveri långa och väl vitsordade tjenstemannabana Utskottot tillstyrka, att denna nådiga framställning måtte af Rikets Ständer bifallas. 24:o.
Äfvenledes hade Kongl. Majit föreslagit att Länsmannen i Films och Dannemora tingslag Alfred Theodor
Ahlgren måtte efter erhållet afsked uppföras på Allmänna Indragningsstaten till åtnjutande såsom pension under hans återstående lifstid af 675 Ridr årligen; men då, enligt hvad Chefen för Civil-departementet i skrifvelse till Stats-Utskottet den 15 sistlidne Februari anmält, Ahlgren numera aflidit, lärer den nådiga framställningen i följd häraf hafva förfallit. 25:o.
Enligt hvad af det den nådiga Propositionen angående Statsverkets tillstånd och behof bilagda Statsråds-protokoll öfver Civil-ärenden den 29 September nästlidet år inhemtas, hade uti en till Kongl. Majit ställd af Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande i Kronobergs län med förord insänd skrift Länsmannen i Sunnerbo härads sydvestra distrikt A. P.
Peterson i underdånighet anhållit, att, då han, som är född den 26
Maj 1824 och år 1840 inträdt i Statens tjenst samt år 1851 blifvit till Länsman utnämnd, enligt bifogadt läkarebetyg under en längre tid å begge benen haft svåra åderbråck, hvilka de sednare åren betydligt förvärrats, samt i anledning deraf vore oförmögen att, så som sig borde, kunna utöfva den tjenstebefattning bäti innehade, Kongl.
Majit, ehuru Peterson såsom ordinarie Länsman icke tjenstgjort mer ån 14 år, likväl måtte, i betraktande jemväl af det utblottade tillstånd, hvaruti Peterson, på sätt af företedda betyg styrktes, med hustru och tre barn befunne sig, tillägga honom efter afskedstagande! en pension å rikets Allmänna Indragningsstat.
Uti häröfver afgifvet underdånigt utlåtande hade Statskontoret, af anförda skäl, på det sätt tillstyrkt bifall till den underdåniga framställningen, att Kongl. Majit täcktes till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition derom, att, när Peterson med behörigt läkarebetyg styrkte, att han vore till vidare tjenstgöring oförmögen, ett bolopp motsvarande det, som Peterson för närvarande under tjenstledighet jemlikt författningarne eger af lönen, 700 Ridr årligen, uppbära, eller tre fjerdedelar deraf med 525 Ridr, måtte å Allmänna Indragningsstaten uppföras, för att af Peterson, efter erhållet afsked, såsom Siats- Utskottets Utlåtande N:o 74. 23 pension åtnjutas; men under erinran, hurusom Peterson under ledighet för sjukdomsförfall uppbär icke blott tre fjerdedelar al lönen utan jemväl oafkortad hyresersättning, 150 R:dr, har Kongl. Maj:t föreslagit Rikets Ständer, att, när Peterson med behörigt läkarebetyg styrker, att han är till vidare tjenstgöring oförmögen, ett belopp motsvarande tre fjerdedelar af hans nu innehafvande länsmanslön, 700 R:dr årligen, tillika med den honom tillkommande hyresersättning, må med 675 R:dr få å Allmänna Indragningsstaten uppföras, för att af Peterson efter erhållet afsked såsom pension åtnjutas.
Länsmannen
Petersson är visserligen berättigad, att under tjenstledighet för sjukdom uppbära, jemte tre fjerdedelar af lönen, hela hyresersättningen, 150 R:dr; men då Rikets Ständer i underdånig skrifvelse den 28 November 1863, i fråga om pensioneringen för landtstatens tjenstemän, bland annat, i enlighet med hvad Kongl. Maj:t föreslagit, stadgat, att såsom lön bör beräknas totalsumman af de särskilda slag af inkomster, med undantag af hyr eser sättningar, som enligt stat tillkomma ifrågavarande tjenstemän, torde vid bestämmande af pensionsbeloppet för bemälde
Peterson någon beräkning af hyresersättningen icke böra ifrågakomma.
Utskottet, som, med hänseende till Petersons väl vitsordade tjenstgöring och medellösa belägenhet, i öfrigt icke haft något att emot bifall till den nådiga framställningen erinra, hemställer alltså, att Rikets Ständer må förevarande nådiga Proposition på det sätt bifalla, att, när Länsmannen Peterson med behörigt läkarebetvg styrker, att han är till vidare tjenstgöring oförmögen, ett belopp, motsvarande tre fjerdedelar af hans nu innehafvande länsmanslön, må med 525 R:dr å Allmänna Indragningsstaten uppföras, för att af Peterson efter erhållet afsked såsom pension åtnjutas. 26:o. Enär Kommissions-landt.mätaren i Jemtlands län Thedor Sandström, hvilken är född 1822 och den 17 April 1811 antogs till landtmäteri-auskultant, sedan han till följd af brand efter en frostskada blifvit amputerad å båda benen, af sådan anledning är urståndsatt att sin tjenst utöfva, har Kongl. Majit, i betraktande jemväl deraf, att Sandström med hustru och fem barn, af hvilka det äldsta är 11 och det yngsta 6 år gammalt, efter år 1863 iråkadt ekonomiskt obestånd, befinner sig i fattigdom, uppå derom af Sandström gjord, af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Jemtlands läu, Landtmäteri-styrelsen och Statskontoret förordad underdånig ansökning, föreslagit, att Kommissions-landtmätaren Sandström må efter erhållet afsked uppföras å Allmänna Indragningsstaten till åtnjutande af pension med det belopp, som för nämnda klass af tjenstemän är bestämdt, eller 900
R:dr årligen; och får Utskottet, med afseende å de härvid förekomna särdeles ömmande omständigheter, till denna Kongl.
Maj:ts nådiga framställning tillstyrka Rikets Ständers bifall. 27:o. Sedan Länsmannen i Ramsele distrikt af Wester-Norrlands län B. A. Teurnqvist hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, att, som Teurnqvist, vid numera upphunnen 65 års ålder, för sjuklighet icke längre kunde sköta sin tjenst och derjemte befunne sig i torftiga omständigheter, Kongl. Majit måtte, utan afseende å det förhållande, att Teurnqvist ännu ej uppnått det enligt författningarna erforderliga antal tjensteår, i nåder tillåta honom, att vid afskeds erhållande uppföras å rikets Allmänna Indragningsstat till åtnjutande af full pension, 700 R:dr, så har, efter det upplyst blifvit, att Teurnqvist, som vore öfver 65 år garn - 24 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 14. mal, varit i Statens tjenst anställd omkring 29 år, och derunder städse ådagalagt nit och skicklighet, att han nu redan under flera år varit af sjukdom urståndsatt att sköta sin tjenst, samt med en minderårig dotter befunne sig i torftiga omständigheter, Kongl. Maj:t föreslagit, att Länsmannen Teurnqvist måtte, efter erhållet afsked från länsmansbefattniugen, äfven om han då ej ännu uppnått föroskrifven tjenstcålder, få uppföras å Allmänna Indragningsstaten till åtnjutande af pension med ett mot länsmanslönen svarande belopp af 700 R:dr årligen; och får, med hänseende till hvad i denna fråga förekommit, Utskottet tillstyrka, att Teurnqvist måtto å Allmänna Indragningsstaten uppföras till åtnjutande af pension, hvilken dock, i anseende till Teurnqvists kortare tjenstetid, torde böra bestämmas till något, lägre belopp, än som motsvarar don för länsmanstjensten uppförda lön; hemställande Utskottet, att Rikets Ständer måtte Kongl. Maj;ts förevarande nådiga framställning på det sätt bifalla, att för Länsmannen Teurnqvist må uppföras en årlig pension å 600 R:dr att utgå från och med månaden näst efter den, då afsked från tjensten Teurnqvist beviljas. 28:o. Af Kongl. Maj:t är jemväl föreslaget, att Länsmannen i Allbo härads mellersta distrikt Fridolf Lekander måtte vid afskedstagandet, och sedan han dessförinnan med läkarebetyg styrkt sig vara till vidare tjenstgöring oförmögen, uppföras å Allmänna Indragningsstaten till åtnjutande derifrån af en årlig pension af 675 R:dr.
Utaf det den nådiga Propositionen bilagda Statsråds-protokoll öfver Civilärenden den 6 Oktober nästlidna år inhemtas, att Lekander är född den 19 November 1815 och varit nära 29 år i Statens tjenst anställd; att han, enligt företedt läkarebetyg, under 10 års tid lidit af flerfaldig sjuklighet och nu lider af vattusot; samt att Lekander, som under sin tjenstgöringstid genom både duglighet och redbarhet förvärfvat allmänhetens aktning och oinskränkta förtroende, med familj befunne sig i torftiga omständigheter.
Med afseende å de härvid förekommande bevekande omständigheter, och då, enligt hvad handlingarna föranleda, föga utsigt till förbättring i Lekänders helsotillstånd torde vara för handen, har Utskottet icke tvekat att för Lekander tillstyrka någon pension.
Men enär det af Kongl. Maj:t föreslagna pensionsbeloppet är beräknadt att, motsvara ej blott tre fjerdedelar af länsmanslönen, 700 R:dr, utan äfven hela hyresersättningen, 150 R:dr, får Utskottet, med hänvisande till hvad under punkten 25:o härofvan blifvit {ingående länsmannen Petersons pensionering anfördt, hemställa, att Kongl. Maj:ts förevarande nådiga framställning må endast så till vida af Rikets Ständer bifallas, att Länsmannen Lekander må vid afskedstagandet, och sedan han dessförinnan styrkt sig vara till vidare tjenstgöring oförmögen, uppföras å Allmänna Indragningsstaten till åtnjutande derifrån af en årlig pension, motsvarande tre fjerdedelar af länsmanslönen med 525 R:dr. 29:o.
Uti en till Rikets Ständer särskildt afgifven nådig Proposition (N:o 38), angående pension för Landshöfdingen i Skaraborgs län, f. d. Statsrådet m. m.
Jonas Waern, meddelas, hurusom Wrern hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, att nådig framställning måtte till Rikets Ständer aflåtas derom, att han, ehuru han Stats-Utskottets Utlåtande N:o 74.
25 han icke uppnått föreskrifYet antal tjensteår, måtte vid afskedstagande! beviljas pension å Allmänna Indragningsstaten i likhet med hvad för Landshöfdingar i allmänhet vore stadgadt; varande till stöd för denna ansökning åberopadt, att f. d. Statsrådet Wsern, som är född den 16 Juli 1799 och inträdt i rikets tjenst den 13 Maj 1819, då han blifvit antagen till e. o. kanslist i Kansli-styrelsen, samt derefter tjenat Staten dels såsom officer från den 15 Februari 1820 till den 6 Februari 1830, dels såsom Statsråds-ledamot från den 18
Maj 1841 till den 10 April 1848 och del3 såsom Landshöfding från den 14 December 1857, hvarjemte han varit i hvarjehanda allmänna värf använd, under år 1863 träffats af ett slaganfall, som efterlemna! ett försvagadt och i allmänhet aftagande helsotillstånd, hvilket vid utöfningen af hans embete ofta måste finnas menligt och medföra ansträngningar, missgynnande för möjligheten att återvinna en varaktigare helsa och ernåendet af en längre lifstid, samt att Wfern på sin ålderdom befunne sig i mindre bekymmerfria ekonomiska omständigheter än tillförene, då han, oförhindrad af tjensteåligganden, kunde åt vården af enskilda angelägenheter egna en oafbruten verksamhet; och har Kongl. Maj:t, då f. d. Statsrådet Warna helsotillstånd icke medgåfve ett fortsatt utöfvande af hans innehafvande landshöfdingeembete intilldess ban, som redan är öfver 66 år gammal, jemväl uppnått den för pensions åtnjutande å Allmänna Indragningsstaten stadgade tjensteålder — med afseende härå och i betraktande af de vigtiga värf, i hvilka f. d. Statsrådet Warn varit i rikets tjenst använd, föreslagit Rikets Ständer, att f. d. Statsrådet Warn måtte från och med månaden näst efter den, uti hvilken afsked från landshöfdinge-embetet kunde varda honom beviljadt, å Allmänna Indragningsstaten uppföras till åtnjutande under sin återstående lifstid af den för landshöfdingar bestämda pension af 6,000 R:dr.
Då emellertid f. d. Statsrådet Warn endast tillhopa 23 år varit i Statens tjenst anställd och handlingarne icke föranleda, att han är af understöd från Statens sida i behof, föranlåtes Utskottet hemställa, att den nådiga Propositionen icke må af Rikets Ständer bifallas. 30:o.
Genom remiss från samtliga Riks-Stånden har Utskottet fått till behandling emottaga en af Kongl. Maj:t under den 29
December nästlidet år aflåten särskild nådig Proposition (N:o 61), deruti den framställning blifvit gjord, att
Styresmannen för afvittringen i Westerbottens län, förste Landtmätaren derstädes m. m.
Anders Tunell måtte, sedan han från sina håda befattningar såsom förste landtmätare och styresman för afvittringsverket i Westerbottens län blifvit entledigad, uppföras å Allmänna Indragningsstaten till åtnjutande af en mot förste landtmätarelönen och hälften af styresmanna-arfvodet i det närmaste svarande pension af 2,500 R:dr årligen, att utgå från och med månaden näst efter den, uti hvilken afsked varder honom beviljadt.
Af den nådiga Propositionen med dertill hörande handlingar inhemtas, hurusom Tunell uti underdånig skrift anhållit, att Kongl.
Magt hos Rikets Ständer måtte göra nådig framställning derom, att han, som är född den 23 Augusti 1797 och således öfver 68 år gammal, samt varit anställd vid Landtmäteristaten sedan den 20 Mars 1818 och följaktligen tillbragt i Statens tjenst mer än 47 år, hvarunder han den 9 Juli 1852 från förste landtmät.are-beställningen i Wermlands län blifvit transporterad till sin nu innehafvande befattning såsom förste landtmätare i Westerbottens län och samma dag förordnats att tillsvidare vara Styresllih. till II.
Prof. 1865 1866.
4 Sami 1 Afd. 2 Band. 6 Höft. 4 26 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 74. man för afvittringsverkct i sistnämnda län, — finge efter erhållet afsked från styresmanna-befattningen, såsom pension under sin återstående lifstid uppbära ett emot arfvodet för samma befattning svarande belopp af 1,500 R:dr.
Vid öfverlemnande af denna underdåniga ansökning bade Kongl.