Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hans like hade ingen Konung varit för honom, den så af allt hjerta, af allo själ, och alla krafter sig till Herran vände, efter all Mose lag; och efter honom kom ej heller hans like upp.
Dock vände icke Herren sig ifrå sine stora vredes grymhet, der han med öfver Juda förtörnad var, för all de retelses skull, dermed Manasse honom rett hade.
Och Herren sade: Jag vill ock kasta Juda ifrå mitt ansigte, såsom jag Israel bortkastat hafver; och skall förkasta denna staden, som jag utvalt hafver, nämliga Jerusalem, och det hus, der jag om sagt hafver: Mitt Namn skall vara der.
Hvad nu mer af Josia sägandes är, och allt det han gjort hafver, si, det är skrifvet uti Juda Konungars Chrönico.
Uti hans tid drog Pharao Necho, Konungen i Egypten, upp emot Konungen af Assyrien, vid den älfvena Phrat; men Konung Josia drog emot honom, och blef död i Megiddo, då han hade sett honom.
Och hans tjenare förde honom dödan ifrå Megiddo, och hade honom till Jerusalem, och begrofvo honom i hans graf; och folket i landena togo Joahas, Josia son, och smorde honom, och gjorde honom till Konung i hans faders stad.
Tre och tjugu åra gammal var Joahas, då han vardt Konung, och regerade tre månader i Jerusalem; hans moder het Hamutal, Jeremia dotter af Libna.
Och han gjorde det ondt var för Herranom, såsom hans fäder gjort hade.
Men PharaoNecho grep honom i Riblath i Hamaths land, att han icke regera skulle i Jerusalem; och lade en beskattning på landet, hundrade centener silfver, och en centener guld.
Och PharaoNecho gjorde Eliakim, Josia son, till Konung uti hans faders Josia stad, och vände hans namn Jojakim.
Men Joahas tog han, och förde in uti Egypten; der blef han död.
Och Jojakim gaf Pharao silfret och guldet; dock beskattade han landet, att han sådant silfver gifva kunde efter Pharaos befallning; hvar och en, efter sina förmågo, beskattade han till silfver och guld ibland folket i landena, att han det PharaoNecho gifva skulle.
Fem och tjugu åra gammal var Jojakim, då han vardt Konung, och regerade ellofva år i Jerusalem; hans moder het Zebuda, Pedaja dotter af Ruma.
Uti hans tid drog NebucadNezar upp, Konungen i Babel, och Jojakim vardt honom underdånig i tre år.
Och han vände sig om, och föll ifrå honom.
Och Herren lät komma öfver honom krigsfolk, utu Chaldeen, utu Syrien, utu Moab, och ifrån Ammons barn; och lät komma dem i Juda, att de skulle förderfva honom, efter Herrans ord, det han talat hade genom sina tjenare Propheterna.
Men det skedde Juda alltså, efter Herrans ord, på det han skulle kasta dem ifrå sitt ansigte för Manasse synds skull, som han gjort hade;
Och för det oskyldiga blods skull, som han utgöt, och gjorde Jerusalem fullt med oskyldigt blod; och derföre ville Herren icke förlåtat.
Hvad nu mer af Jojakim sägandes är, och allt det han gjort hafver, si, det är skrifvet uti Juda Konungars Chrönico.
Och Jojakim afsomnade med sina fäder, och hans son Jojachin vardt Konung i hans stad.
Och Konungen i Egypten drog icke mer utu sitt land; förty Konungen i Babel hade honom borttagit allt det som Konungens i Egypten var, ifrån Egypti bäck allt intill den älfven Phrath.
Aderton åra gammal var Jojachin, då han Konung vardt, och regerade tre månader i Jerusalem; hans moder het Nehustha, Elnathans dotter af Jerusalem.
Och han gjorde det ondt var för Herranom, såsom hans fader gjort hade.
På den tiden drogo NebucadNezars Konungens tjenare i Babel upp till Jerusalem, och kringlade staden med bålverk.
Och då NebucadNezar kom till staden med sina tjenare, belade han honom.
Men Jojachin, Juda Konung, gick ut till Konungen af Babel med sine moder, med sina tjenare, med sina öfverstar och kamererare.
Och Konungen af Babel anammade honom i lians rikes åttonde åre;
Och tog ut dädan alla håfvor uti Herrans hus, och i Konungshuset; och slog sönder all gyldene kärile, som Salomo, Israels Konung, gjort hade uti Herrans tempel, såsom Herren sagt hade; Och förde bort hela Jerusalem, alla öfverstar, alla väldiga, tiotusend fångar, och alla timbermän, och alla smeder, och lät intet qvart blifva, utan det ringesta folket i landena; Och förde bort Jojachin till Babel, Konungens moder, Konungens hustrur, och hans kamererare; desslikes de myndiga i landena förde han ock fångna bort ifrå Jerusalem till Babel; Och hvad bästa folket var, sjutusend, och de timbermän och smeder, tusende, alle starke krigsmän.
Och Konungen af Babel förde dem till Babel.
Och Konungen af Babel gjorde Matthania, hans faderbroder, till Konung i hans stad, och förvände hans namn Zedekia.
Ett och tjugu år gammal var Zedekia, då han vardt Konung, och regerade ellofva år i Jerusalem; hans moder het Hamital, Jeremia dotter af Libna.
Och han gjorde det ondt var för Herranom, såsom Jojakim gjort hade.
Ty det skedde alltså med Jerusalem och Juda utaf Herrans vrede, tilldess han kastade dem bort ifrå sitt ansigte.
Och Zedekia vardt affällig ifrå Konungenom i Babel.
Och det begaf sig i nionde årena af hans rike, på tionde dagen i tionde månadenom, kom NebucadNezar, Konungen i Babel, med all sin magt för Jerusalem, och de lägrade sig der före, och byggde skansar allt omkring.
Alltså vardt staden belagd, allt intill ellofte året af Konung Zedekia rike.
Men i nionde månadenom vardt hungren stark i stadenom, så att folket i landena hade intet äta.
Då föll man in i staden, och alle krigsmän flydde om nattena, den vägen ifrå porten, som går emellan de två murar åt Konungsträgården.
Och de Chaldeer lågo omkring staden.
Och han flydde den vägen åt hedmarkena.
Men de Chaldeers magt jagade efter Konungen, och grepo honom på hedmarkene vid Jericho.
Och alle krigsmännerna, som när honom voro, vordo förskingrade ifrå honom.
Men Konungen grepo de, och förde honom upp till Konungen af Babel till Riblath; och de sade en dom öfver honom.
Och de slogo Zedekia barn ihjäl för hans ögon, och stungo Zedekia hans ögon ut, och bundo honom med kedjor, och förde honom till Babel.
På sjunde dagen i femte månadenom, det är nittonde året NebucadNezars, Konungens i Babel, kom NebusarAdan hofmästaren, Konungens tjenare i Babel, till Jerusalem;
Och uppbrände Herrans hus, och Konungshuset, och all hus i Jerusalem, och all stor hus brände han upp med eld.
Och hela de Chaldeers magt, som med hofmästarenom var, bröt omkull murarna, som omkring Jerusalem voro.
Men det andra folket, som qvart var i stadenom, och de som till Konungen af Babel fallne voro, och det andra meniga folket, förde NebusarAdan hofmästaren bort.
Och af de ringesta i landena lät hofmästaren blifva till vingårdsmän, och åkermän.
Men de kopparstodar i Herrans hus, och stolarna, och kopparhafvet, som i Herrans hus var, slogo de Chaldeer sönder, och förde kopparen till Babel.
Och grytor, skoflar, knifvar, skedar, och all kopparkärile, dermed man tjente, togo de bort.
Dertill tog hofmästaren pannor och bäcken, hvad af guld och silfver var;
Två stodar, ett haf, och de stolar, som Salomo hade göra låtit till Herrans hus; kopparen af all denna tygen stod icke till vägandes.
Aderton alnar hög var en stoden, och knappen derpå var ock af koppar, och tre alnar hög; och gjordarne, och granatäplen allt omkring knappen, var ock allt af koppar; vid samma sättet var ock den andre stoden med gjordar.
Och hofmästaren tog Presten Seraja af första skiftet, och Presten Zephania af det andra skiftet, och tre dörravaktare,
Och en kamerer utu stadenom, som öfver krigsmännerna satt var, och fem män, som allstädes hade ståndit för Konungenom, och i stadenom funne voro, och Sopher, härhöfvitsmannen, som folket i landena strida lärde, och sextio män af landsfolkena, som i stadenom funne voro.
Dessa tog NebusarAdan hofmästaren, och förde dem till Konungen af Babel till Riblath.
Och Konungen i Babel slog dem ihjäl i Riblath, i de landena Hamath.
Alltså vardt Juda bortförd utu sitt land.
Men öfver det folk, som qvart blef i Juda land, som NebucadNezar, Konungen i Babel, qvart blifva lät, satte han Gedalja, Ahikams son, Saphans sons.
Då nu allt krigsfolkets höfvitsmän och männerna hörde, att Konungen af Babel hade uppsatt Gedalja, kommo de till Gedalja i Mizpa, nämliga Ismael, Nethania son, och Johanan, Kareahs son, och Seraja, Thanhumeths son, den Netophathiten, och Jaesania, Maachati son, samt med deras män.
Och Gedalja svor dem, och deras män, och sade till dem: Frukter eder intet att vara de Chaldeers underdånar; blifver i landena, och varer Konungenom af Babel underdånige, så går eder väl.
Men i sjunde månadenom kom Ismael, Nethania son, Elisama sons, utaf Konungsliga slägt, och tio män med honom, och slogo Gedalja ihjäl; dertill de Judar och Chaldeer, som med honom voro i Mizpa.
Då reste sig upp allt folket, både små och store, och krigsöverstarna, och kommo in uti Egypten; förty de fruktade sig för de Chaldeer.
Uti sjunde och tretionde årena, sedan Jojachin, Juda Konung, bortförd var, på sjunde och tjugonde dagen i tolfte månadenom, hof EvilMerodach, Konungen i Babel, uti första årena af sitt rike, Jojachins, Juda Konungs, hufvud upp utu fängslehuset;
Och talade vänliga med honom, och satte hans stol utöfver de Konungars stolar, som när honom voro i Babel; Och förvandlade hans fängelsekläder; och han åt alltid inför honom i alla sina lifsdagar; Och satte honom före hans del, den man honom alltid gifva skulle af Konungenom, hvar dag, så länge han lefde.
Adam, Seth, Enos,
Kenan, Mahalaleel, Jared, Henoch, Methusalah, Lamech, Noah, Sena, Ham, Japhet.
Japhets barn äro desse: Gomer, Magog, Madai, Javan, Thubal, Mesech, Thiras.
Men Gomers barn äro: Ascenas, Riphath, Thogarma.
Javans barn äro: Elisa, Tharsisa, Chittim, Dodam, Dodanim.
Hams barn äro: Chus, Mizraim, Phut, Canaan.
Men Chus barn äro desse: Seda, Havila, Sabtha, Raema, Sabtecha, Raema barn äro: Seba och Dedan.
Men Chus födde Nimrod.
Han begynte vara väldig på jordene.
Mizraim födde Ludim, Anamim, Lehabim, Naphthuhim,
Patrusim, Casluhim; af hvilkom utkomne äro de Philistim och Caphthorim.
Men Canaan födde Zidon, sin första son, och Heth,
Jebusi, Emori, Girgasi, Hivi, Arki, Sini, Arvadi, Zemari och Hamathi.
Sems barn äro desse: Elam, Assur, Arphachsad, Lud, Aram, Uz, Hul, Gether och Maseeh.
Men Arphachsad födde Salah; Salah födde Eber.
Men Eber vordo födde två söner; den ene het Peleg, derföre, att i hans tid vardt landet deladt; och hans broder het Jaketan.
Jaketan födde Almodad, Saleph, Hazarmaveth, Jarah,
Hadoram, Usal, Dikela, Ebal, Abimael, Seba, Ophir, Havila och Jobab.
Desse äro alle Jaketans barn.
Sem, Arphachsad, Salah,
Eber, Peleg, Regu, Serug, Nahor, Tharah, Abram, det är Abraham.
Men Abrahams barn äro: Isaac och Ismael.
Detta är deras ätter: den förste Ismaels son Nebajoth; Kedar, Adbeel, Mibsam,
Misma, Duma, Massa, Hadad, Thema, Jethur, Naphis, Kedma.
Desse äro Ismaels barn.
Men Keturas barn, Abrahams frillos: hon födde Simran, Jaksan, Medan, Midian, Jisbak, Suah.
Och Jaksans barn äro: Seba och Dedan.
Och Midians barn äro: Epha, Epher, Hanoch, Abida, Eldaa.
Desse äro alle Keturas barn.
Abraham födde Isaac.
Isaacs barn äro: Esau och Israel.
Esau barn äro: Eliphas, Reguel, Jeus, Jaelam, Korah.
Eliphas barn äro: Teman, Omar, Zephi, Gatham, Kenas, Thimna, Amalek.
Reguels barn äro: Nahath, Serah, Samma och Missa.
Seirs barn äro: Lotan, Sobal, Zibeon, Ana, Dison, Ezer, Disan.
Lotans barn äro: Hori, Homam; och Thimna var Lotans syster.
Sobals barn äro: Aljan, Manahat, Ebal, Zephi, Onam.
Zibeons barn: Aja och Ana.
Ana barn äro: Dison.
Disons barn äro: Hamran, Esban, Jithran, Cheran.
Ezers barn äro: Bilhan, Saavan, Jaachan.
Disans barn äro: Uz och Aran.
Desse äro de Konungar, som regerade uti Edoms land, förra än någor Konung regerade ibland Israels barn: Bela, Geors son; och hans stad het Dinhaba.
Och då Bela blef död, vardt Konung i hans stad Jobab, Serahs son af Bozra.
Då Jobab blef död, vardt Konung i hans stad Husam, utaf de Themaniters land.
Då Husam blef död, vardt Konung i hans stad Hadad, Badads son, hvilken slog de Midianiter på de Moabiters mark; och hans stad het Avith.
Då Hadad blef död, vardt Konung i hans stad Samla af Masreka.
Då Saul blef död, vardt Konung i hans stad Baalhanan, Achbors son.
Då Baalhanan blef död, vardt Konung i hans stad Hadad; och hans stad het Pagi; och hans hustru het Mehetabeel, Matreds dotter, och Mesahabs dotter.
Då Hadad blef död, vordo Förstar i Edom: den Försten Thimna, den Försten Alja, den Försten Jetheth,
Desse äro de Förstar i Edom.
Desse äro Israels barn: Ruben, Simeon, Levi, Juda, Isaschar, Sebulon,
Dan, Joseph, BenJamin, Naphthali, Gad, Asser.
Juda barn äro: Er, Onan, Sela; de tre vordo honom födde af Sua dotter den Cananeiskon.
Men Er, den förste Juda son, var arg för Herranom, derföre drap han honom.
Men Thamar hans sonahustru födde honom Perez och Serah, så att all Juda barn voro fem.
Perez barn äro: Hezron och Hamul.
Men Serah barn äro: Simri, Ethan, Heman, Chalcol, Dara.
Desse tillhopa äro fem.
Charmi barn äro: Achar, hvilken bedröfvade Israel, då han förtog sig på det tillspillogifvet var.
Ethans barn äro: Asaria.
Hezrons barn, som honom födde äro: Jerahmeel, Ram, Chelubai.
Ram födde Amminadab; Amminadab födde Nahesson, den Förstan för Juda barn.
Nahesson födde Salma; Salma födde Boas.
Boas födde Obed; Obed födde Isai;
Isai födde sin första son Eliab, AbiNadab den andre, Simea den tredje, Nethaneel den fjerde, Raddai den femte, Ozem den sjette, David den sjunde.
Och deras systrar voro: ZeruJa och Abigail.
ZeruJa barn äro: Abisai, Joab, Asahel, de tre.
Men Abigail födde Amasa; och Amasa fader var Jether, en Ismaelit.
Caleb, Nezrons son, födde med den qvinnone Asuba och med Jerigoth; och desse äro hennes barn; Jeser, Sobab och Ardon.
Då Asuba blef död, tog Caleb Ephrath; hon födde honom Hur.
Hur födde Uri; Uri födde Bezaleel.
Derefter besof Hezron Machirs dotter, Gileads faders; och han tog henne, då han var sextio åra gammal; och hon födde honom Segub.
Segub födde Jair; han hade tre och tjugu städer i Gileads land.
Och han tog utaf de samma Gesur och Aram, Jairs byar; dertill Kenath med dess döttrar, sextio städer.
Desse äro alle Machirs barn, Gileads faders.
Efter Hezrons död i CalebEphrata lefde Hezron sina hustru Abia; hon födde honom Ashur, Thekoa fader.
Jerahmeel, Hezrons förste son, hade barn; den förste Ram, Buna, Oren och Ozem, och Ahia.
Och Jerahmeel hade ännu ena andra hustru, som het Atarah; hon är Onams moder.
Rams barn, Jerahmeels första sons, äro: Maaz, Jamin och Eker.
Men Onam hade barn: Sammai och Jada.
Sammai barn äro: Nadab och Abisur.
Men Abisurs hustru het Abihail; hon födde honom Ahban och Molid.
Nadabs barn äro: Seled och Appaim; och Seled blef död barnlös.
Appaims barn äro: Jisei.
Jisei barn äro: Sesan.
Sesans barn äro: Ahlai.
Jada barn, Sammai broders, äro: Jether och Jonathan; men Jether blef död barnlös.
Men Jonathans barn äro: Peleth och Sasa.
Det äro Jerahmeels barn.
Men Sesan hade inga söner, utan döttrar.
Och Sesan hade en Egyptisk tjenare, han het Jarha.
Och Sesan gaf Jarha, sinom tjenare, sina dotter till hustru; hon födde honom Attai.
Attai födde Nathan; Nathan födde Sabad.
Sabad födde Ephlal; Ephlal födde Obed;
Obed födde Jehu; Jehu födde Asaria; Asaria födde Helez; Helez födde Elasa; Elasa födde Sismai; Sismai födde Sallum; Sallum födde Jekamia; Jekamia födde Elisama.
Calebs barn, Jerahmeels broders, äro: Mesa, hans förste son; han är Siphs fader, och Maresa barn, Hebrons faders.
Hebrons barn äro: Korah, Thappuah, Rekem och Serna.
Men Serna födde Raham, Jorkeams fader; Rekem födde Sammai.
Sammai son het Maon; och Maon var Bethzurs fader.
Men Epha, Calebs frilla, födde Haran, Moza och Gases.
Haran födde Gases.
Men Jahdai barn äro: Regem, Jotham, Gesan, Pelet, Epha och Saaph.
Men Maacha, Calebs frilla, födde Seber och Thirhana;
Och födde desslikes Saaph, Madmanna foder, och Seva, Machbena fader, och Gibea fader.
Achsa var Calebs dotter.
Desse voro Calebs barn, Hurs den förste sonens af Ephrata: Sobal, KiriathJearims fader,
Salma, BethLehems fader, Hareph, BethGaders fader.
Och Sobal, KiriathJearims fader, hade söner; han såg halfva Manuhoth.
Men de slägter i KiriathJearim voro: de Jithriter, Puthiter, Sumathiter och Misraiter.
Utaf dessom äro utkomne de Zorgathiter och Esthaoliter.
Salma barn äro: BethLehem och de Netophathiter, kronorna till Joabs hus, och hälften af de Manathiter af den Zorgiten.
Och de skrifvares slägter, som i Jabez bodde, äro: de Thirathiter, Simathiter, Suchathiter.
Det äro de Kiniter, som komne äro af Hamath, BethRechabs fader.
Desse äro Davids barn, som honom födde äro i Hebron: den förste, Ammon, af Ahinoam den Jisreelitiskone; den andre, Daniel, af Abigail den Carmelitiskone;
Den tredje, Absalom, Maachas son, Thalmai dotters, Konungens i Gesur; den fjerde, Adonia, Haggiths son; Den femte, SephathJa, af Abital; den sjette, Jithream, af hans hustru Egla.
Desse sex äro honom födde i Hebron; förty han regerade der i sju år och sex månader; men i Jerusalem regerade han i tre och tretio år.
Och desse äro honom födde i Jerusalem: Simea, Sobab, Nathan, Salomo, de fyra, af BathSua, Ammiels dotter;
Dertill Jibehar, Elisama, Eliphelet, Noga, Nepheg, Japhia, Elisama, Eljada, Eliphelet, de nio.
Desse äro alle Davids barn, förutan de som frillobarn voro.
Och Thamar var deras syster.
Salomos son var Rehabeam.
Hansson var Abia.
Hans son var Asa.
Hans son var Josaphat.
Hans son var Joram.
Hans son var Ahasia.
Hans son var Joas.
Hans son var Amazia.
Hans son var Asaria.
Hans son var Jotham.
Hans son var Ahas.
Hans son var Hiskia.
Hans son var Manasse.
Hans son var Amon.
Hans son var Josia.
Men Josia söner voro: Den förste, Johanan; den andre, Jojakim; den tredje, Zedekia; den fjerde, Sallum.
Men Jojakims barn voro: Jechonia.
Hans son var Zedekia.
Jechonia barn, den fången vardt, voro: Sealthiel,
Malkiram, Phedaja, Seneazar, Jekamia, Hosama, Nedabia.
Phedaja barn voro: Serubbabel och Simei.
Serubbabels barn voro: Mesullam och Hanania, och deras syster Selomith;
Dertill Hasuba, Ohel, Berechia, Hasadia, JusabHesed, de fem.
Hanania barn voro: Pelatia och Jesaia.
Hans son var Rephaja.
Hans son var Arnan.
Hans son var Obadja.
Hans son var Sechania.
Men Sechania barn voro: Semaja, Semaja barn voro: Hattus, Jigeal, Bariah, Nearia, Saphat, de sex.
Nearia barn voro: Eljoenai, Hiskia, Asrikam, de tre.
Eljoenai barn voro: Hodaja, Eljasib, Phelaja, Akkub, Johanan, Delaja, Anani, de sju.
Juda barn voro: Perez, Hezron, Charmi, Hur och Sobal.
Men Reaja, Sobals son, födde Jahath.
Jahath födde Ahumai och Lahad.
Det äro de Zorgathiters slägter.
Detta är den fadrens Ethams slägte: Jisreel, Jisma, Jidbas; och deras syster het Hazelelponi.
Och Pnuel, Gedors fader, och Eser, Husa fader.
Det äro Hurs barn, den första Ephrata sons, BethLehems faders.
Men Ashur, Thekoa fader, hade två hustrur: Helea och Naara.
Och Naara födde honom Ahusam, Hepher, Themeni, Ahastari.
Det äro Naara barn.
Men Helea barn voro: Zereth, Jesohar och Ethnan.
Men Coz födde Anub, och Hazobeba, och de Aharhels slägter, Harums sons.
Men Jabez var härligare än hans bröder; och hans moder kallade honom Jabez; ty hon sade: Jag hafver födt honom med bekymmer.
Och Jabez åkallade Israels Gud, och sade: Om du välsignar mig, och förvidgar mina gränsor, och din hand blifver med mig, och så skaffar med det onda, att det mig intet bekymrar.
Och Gud lät ske som han bad.
Men Chelub, Suahs broder, födde Mehir, det är Esthons fader.
Men Esthon födde Bethrapha, Paseah och Thehinna, fadren till den staden Nahas.
Det äro de män af Recha.
Kenas barn voro: Athniel och Seraja.
Athniels barn voro: Hathath.
Och Meonothai födde Ophra.
Och Seraja födde Joab, en fader åt de timbermän i dalenom; ty de voro timbermän.
Calebs barn, Jephunne sons, voro: Iru, Ela och Naam.
Ela barn voro: Kenas.
Jehaleleels barn voro: Siph, Sipha, Thiria och Asareel.
Esra barn voro: Jether, Mered, Epher och Jalon, och Thahar med MirJam, Sammai, Jisbah Esthemoa fader.
Och hans hustru Judija födde Jered, Gedors fader, Heber, Socho fader, Jekuthiel, Sanoahs fader.
Desse äro Bithias barn, Pharaos dotters, hvilka Mared tog.
Den hustrunes Hodijas barn, Nahams systers, Kegila faders, voro: Hagarmi, och Esthemoa den Maachathiten.
Simeons barn voro: Amnon, Rinnah, och Benhanan, Thilon.
Jisei barn voro: Soheth och Bensoheth.
Sela barn, Juda sons, voro: Er, Lecha fader, Laeda, Maresa fader, och de linväfvares slägter i Asbea hus;
Dertill Jokim, och de män af: Coseba, Joas, Saraph, hvilke husherrar voro i Moab, och bodde i Lahem; som de gamle säga.
De voro pottomakare, och bodde ibland planteringar och gårdar, när Konungenom i hans arbete, och kommo och blefvo der.
Simeons barn voro: Nemuel, Jamin, Jarib, Serah, Saul.
Hans son var Sallum.
Hans son var Mibsam.
Hans son var Misma.
Misma barn voro: Hamuel.
Hans son var Saccur.
Hans son var Simei.
Simei hade sexton söner, och sex döttrar; och hans bröder hade icke mång barn; och all deras slägt förökade sig icke så mycket, som Juda barn.
Men de bodde i BerSeba, Molada, HazarSual,
Bilha, Ezem, Tholad, Bethuel, Horma, Ziklag, BethMarchaboth, HazarSusim, BethBirei, Saarim.
Det voro deras städer, allt intill Konung David.
Dertill deras byar, Etham, Ain, Rimmon, Thochen, Asan, de fem städerna;
Och alle de byar, som voro omkring dessa städerna, allt intill Baal.
Det är deras boning, och deras ätt ibland dem.
Och Mesobab, Jamlech, Josa, Amazia son,
Joel, Jehu Josibia son, Seraja sons, Asiels sons, Eljoenai, Jaacoba, Jesohaja, Asaja, Adiel, Jisimiel, och Benaja, Sisa, Siphei son, Allons sons, Jedaja sons, Simri sons, Semaja sons.
Desse voro namnkunnige Förstar uti deras ätter, och i deras fäders hus; och delade sig ut, efter det de voro månge.
Och de drogo bort till att fara till Gedor, intill öster på dalen, på det de skulle söka bet för deras får.
Och de funno feta och goda bet, och ett vidt land, stilla och rikt; ty i förtiden bodde der de af Ham.
Och de som nu vid namn beskrifne äro, kommo i Hiskia tid, Juda Konungs, och slogo deras hyddor och boningar, som der funne vordo, och gjorde dem tillspillo, allt intill denna dag; och bodde i deras stad; ty der var bet för får.
Och gingo ut af dem af Simeons barnom, femhundrad män, intill Seirs berg, med deras öfverstar; Pelatia, Nearia, Rephaja, och Ussiel, Jisei barn;
Och slogo de återlefde af de Amalekiter, som undsluppne voro; och bodde der allt intill denna dag.
Rubens barn, första Israels sons, ty han var förste sonen; men derföre, att han sins fäders säng besmittade, vardt hans förstfödslorätt gifven Josephs barnom, Israels sons; och han vardt icke räknad till förstfödslona.
Ty Juda, som mägtig var ibland sina bröder, honom vardt Förstadömet för honom gifvet, och Joseph förstfödslorätten.
Så äro nu Rubens, första Israels sons, barn: Hanoch, Pallu, Hezron och Charmi.
Joels barn voro: Semaja.
Hans son var Gog.
Hans son var Micha.
Hans son var Reaja.
Hans son var Baal.
Hans son var Beera, hvilken ThiglathPilneser, Konungen i Assyrien, bortförde fången; han är en Förste ibland de Rubeniter.
Men hans bröder i deras ätter, då de i deras börd räknade vordo, hade Jegiel och Zacharia för höfvitsmän.
Och Bela, Asas son, Serna sons, Joels sons, han bodde i Aroer, och intill Nebo och BaalMeon;
Och bodde emot öster intill man kommer till öknena vid den älfvena Phrath; förty deras boskap var mycken i Gileads land.
Och i Sauls tid förde de örlig emot de Hagariter, så att de föllo genom desses hand, och bodde i deras hyddor, in mot alla den östra ängden Gilead.
Gads barn bodde tvärtöfver ifrå dem, uti de landena Basan, allt intill Salcha:
Joel den främste, Sapham den andre, Jaenai och Saphat i Basan.
Och deras bröder i deras fäders hus voro: Michael, Mesullam, Seba, Jorai, Jaecan, Sia och Eber, de sju.
Desse äro Abihails barn, Huri sons, Jaroahs sons, Gileads sons, Michaels sons, Jesisai sons, Jahdo sons, Bus sons.
Ahi, Abdiels son, Guni sons, var en öfverste uti deras fäders hus;
Och bodde uti Gilead i Basan, och i dess döttrar, och i alla Sarons förstäder, allt intill dess ändar.
Desse vordo alle räknade i Jothams, Juda Konungs, och Jerobeams, Israels Konungs tid.
Rubens barn, de Gaditers, och de halfva slägtenes Manasse, voro stridsamme män, som sköld och svärd föra och båga spänna kunde, och förfarne till att strida; de voro fyra och fyratio tusend, och sjuhundrad och sextio, som i här drogo.
Och då de stridde med de Hagariter, hulpo dem Jetur, Naphis och Nodab;
Och gåfvo de Hagariter i deras händer, och allt det som med dem var; förty de ropade till Gud i stridene, och han bönhörde dem; ty de trodde till honom.