Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Häremot anförde en Ledamot, att Nämndens antal borde åtminstone vara 12 eller 16, emedan, då Boktryckeri någonstädes finnes, der väl ock måtte finnas så många personer, som läsa och bedömma Boktryckeriets Prorlucter.
En annan Ledamot trodde, att man, emot Allmänna Lagens förordnande, ej kunde äska någon större pluralitet till gällande beslut än nätt opp de flesta rösterna.
Bilaga I till Mern.
N:o 3. 363 Bilaga I till Mern.
Ständers Constilutions-Utskotts nedsatte Beredning öfver Tryckfrihetsmål den 11 Junii 1812, kl. 5 e. m.
Till fortsättning af Beredningens göromål på förmiddagen och i sammanhang med då fattade beslut, att
Nämnden skall utgöras af 9 Ledamöter, beslöts, att de på följande sätt utses:
Hvardera Parten väljer 4 och Domaren 5 personer.
Parterna göra laga Jäf, som af Domaren pröfvas, hvarefter de afgåendes rum fyllas genom nytt val af den, som de jäfvade tillsatt, då antalet 13 derefter är fyldt.
Hvardera Parten jäfvar efter godtycke 1 af hvarannans och 1 af Domarens utsedde män.
De återstående 9 utgöra behörig Nämnd eller Jury.
En Ledamot, som ansåg
Nämnd först böra begagnas i sista instancen, kunde ej förena sig om förenämnde sammansättning, men yttrade sin enskildta tanka vara, att Nämnden borde utgöras af Justitise-Canzleren med 6 valde personer och Justitieombudsmannen med de 6 Tryckfrihets-Committerade.
I frågan om formen för en Jurys domslut förenade Beredningen sig derom, att den endast skulle med Ja eller Nej kunna besvara en framstäld fråga om brottslighet.
Men som åklagares möjliga misstag å brottets rubricerande skulle föranleda till för ringa eller för sträng, eller ock alldeles ingen bestraffning, då Jury blott med bifall eller afslag utan modificationer skulle besvara käromålet, så stadnade Beredningen i följande olika meningar: l:o
Att då ett Tryckfrihetsbrott blifvit hos
Domaren åkäradt, och svaranden med sin förklaring inkommit, skall åklagaren äga att derefter utan afseende på sin första stämning bestämma målets rubrik, på hvilken Nämnden ei skall kunna svara något annat än Ja eller Nej. 2:o Att Nämnden ej skall svara på någon annan rubrik, än blott huruvida Skriften är brottslig; men 364 Riksdagen 1812.
Domaren deremot bestämma till hvad § brottet skall hänföras och straffas.
Herr Lagmannen Sandberg och öfrige Ledamöter, som häremot voro af olika tankar, förbehöllo sig att, då målet i Utskottets Pleno förekomme, få anföra sina särskildta meningar.
Bilaga J till Meni.
Ständers Gonstilutions-Utskotts nedsatte Beredning öfver Tryckfrihetsmål den 12 Junii 1812, kl. 10 f. m.
Justerades för- och eftermiddagens Protocoll för den 11 dennes.
Upplästes Utdrag af Protocollet, hållet hos Vällofl. Borgare-Ståndet den 9 dennes, innehållande, utom redan upptagne yttranden, remiss till Constitutions-Utskottet af Stads-Majoren Westins anförande:
Att hvarje Tidningsutgifvare väl bör anmäla sig hos Hof-Canzler en, men han icke äga magt att tillståndet förvägra.
Att Utgifvare af
Dagblad blott i det fall bör stadna i ansvarsförbindelse derför, när han icke kan framställa Författaren, eller uppvisa hans namnsedel.
Föredrogs Utdrag af Protocollet, hållet hos Hedervärda Bonde-Ståndet den 1 dennes, innefattande remiss till Constitutions-Utskottet af Riksdagsmannen Anders Danielssons från Elfsborgs Län Memorial af innehåll:
Att den af Constitutions-Utskottet sistlidne Riksdag i 4 § 2 Mom. föreslagne Controll på Dagblad är nog inskränkt både i afseende på tid och möjlighet.
Att då det i 4 § 3 Morn. tillåtes Hof-Canzleren att före utgifvandet med qvarstad belägga låta Dagblad eller Veckoskrift, som felar mot 9 och 10 Mom. i 3 §, men mot de öfrige der uppräknade
Momenter icke förr än efter utgifvandet, så kan man ej utan förundran deribland läsa 7 Mom. angående tydlig uppmaning till my - Bilaga J till Mern.
N:o 3. 365 teri och uppror, hvilket dock måtte vara mycket farligare än att förbryta sig emot en Utrikes Minister.
Efter inhemtande af desse anmärkningar, och sedan Beredningen, till följe af Riks-Ståndens remisser, företagit sig att pröfva Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om förbättringar i Tryckfrihets-Lagen i sammanhang med Constitutions-Utskottets dervid under sistlidne Riksdag gjorde anmärkningar, så upplästes 1 § af Tryckfrihets-Lagen.
I 2 Mom. 2 punkten deraf skulle i tillägget sättas: de fall, i stället för »det fall».
Då Dagblad och Veckoskrifter på intet ställe i Tryckfrihets-Lagen äro upptagne under något särskildt stadgande, så ansåg
Beredningen lämpligt att nu företaga hvad som dermed ägde gemenskap i Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition. 1 Mom.
1 punkten deraf, angående tillståndsbref tor utgifvandet af Dagblad och Periodiska Skrifter, kom under öfverläggning, då Beredningen beslöt att föreslå följande stadgande:
Den, som vill Dagblad eller Periodiska Skrifter utgifva, anmäle sig, jemte titeln och tryckningsorten, hos Hof-Ganzleren, som äger att, så vida sökanden ej för nesligt brott blifvit dömd eller förklarad ovärdig föra andras talan, meddela bevis, att intet hinder emot Skriftens utgifvande förekommer.
Häremot anförde Biskop Tingstadius:
Utgifvaren må anmäla sig hos Hof-Canzleren, men tillståndsbrefvet af Konungen bero.
Jag finner för min del ingen anmärkning eller tilläggning vid Konungens egna uttryck i Proposition behöfvas för deras förtydligande.
Biskop Faxe:
Jag inser ganska väl, att samma ändamål vinnes, men då Kongl. Maj:t i Dess Nådiga Proposition utmärkt sig behaga att låta sig dessa ämnen i underdånighet föredragas, finner jag ingen anledning att tillstyrka den föreslagne förändring.
Ett tillståndsbref är intet Privilegium, som förutsätter uteslutande rätt, och i följd deraf kunna desse ej anses stridande mot 3 Mom.
1 § Tryckfrihets-Lagen.
Doctor Agrell var af samma tanka. 366 Riksdagen 1812.
För att åstadkomma laggrann efterlefnad af sistnämnde förordnande, fann Beredningen nödigt utsätta följande ansvar:
Boktryckare, som, titan att vara försedd med HofGanzlerens bevis om gjord anmälan af ett Dagblad eller Periodisk Skrift, desamma trycker, bote 100 R:dr, och Skriftens lifgifvande inställes, intill dess utgifvaren iagttagit hvad ofvanföre derom stadgadt är.
Bilaga K till Mern.
Ständers Constitutions-Utskotts nedsatte Beredning öfver Tryckfrihetsmål den 12 Junii 1812, kl. y2 5 e. m.
Fortsattes läsningen af 1 § i Tryckfrihets-Lagen, då 3 Mom. deraf utan anmärkning bibehölls.
Vid den af Constitutions-Utskottet vid 1809 års Riksdag föreslagne redaction af 4 Momentet anmärktes vid 3:je stycket, att ordet »icke» imellan »ett» och »på» hyttas framför »behörigen», och efter »underkastad» sättes: lika; samt att efter orden »honom att» i sista punkten sättes: genast eller med först afgående post derom underrätta Hof-Canzleren, då orden »Hof-Canzleren derom» etc. till styckets slut utgå.
Det af Constitutions-Utskottet sistlidne Riksdag föreslagne tillägg af: äldre Privilegier, efter ordet »författning» i början af Momentet, gillade Beredningen.
I 5 Mom. förändras den vid bägge sistlidne Riksdagar föreslagne mening »af Boktryckaren väl kände, Svenske och inom Sverige boende» till: på orten väl kände inom Sverige boende Svenske medborgare.
Det föreslagne tillägget efter ordet »saknades» förändras sålunda: eller ock Författaren utan laga förfall ifrån svaromålet uteblef.
Den nya redactionen af 6 Mom. gillas.
Anmärkes att i stället för >:
Veckoskrifter» nu alltid införes:
Periodiska Skrifter.
Bilaga K till Mein.
Nio 3. 367
Den föreslagna nya redactionen af 7 Mom. förändras till följande lydelse:
Vid Rättegångens början vare Boktryckare skyldig att Författarens namnsedel till Domstolen ingifva.
1 annat fall stånde han Författare-ansvar, så framt icke
Angår Rättegången Dagblad eller Periodiska Skrifter, blifve Utgifvarens namn af Hof-Canzleren, i följe af föreskrifne anmälan, uppgifvet.
Domaren äger att genast, sedan namnsedeln blifvit aflemnad, densamma öppna och den derigenom upptäckta rätta Parten för rätta inkalla.
Har Boktryckare, utan Författares eller Utgifvares tillstånd, dess namn en Skrift åsatt, straffes enligt Missgern.-Balkens 8 Cap. 3 §.
Skulle, vid Rättegångens slut, Domaren pröfva, att åklagaren i oträngdt mål yrkat namnsedelns brytande, vare åklagaren förfallen till 100 R:drs böter.
Häremot förklarade Regerings-Rådet Hallenstjerna sin enskildta mening vara, att till förvarande af anonymens helgd, den Kongl. Majit sjelf i alla obrottsliga fall önskar se bevarad, det måtte vara Utgifvare af Dagblad och Periodiska Skrifter tillåtet att för Hof-Canzleren förblifva okänd, så länge åtal mot Skriften ej ägde rum; samt att å namnsedeln, som i Hof-Canzlerens händer öfverlemnas, kunde båda borgensmännen ansvara för Utgifvarens frägd.
Härmed förenade sig Borgmästare Ullberg.
Förra Constitutions-Utskottets föreslagne ändringar i 8 Mom. gillades af Beredningen, äfvensom dess vid 9, 10 och 11 Mom. hvilande anmärkningar. 368 Riksdagen 1812.
Ständers Constitutions- Utskotts nedsatte Beredning öfver Tryckfrihetsmål den 15 Junii 1812, kl. 10 f. m.
Justerades Protocollen, hållna före och efter middagen den 12 dennes.
Vid den i det förra af dem föreslagne redaction om Dagblads och Periodiska Skrifters anmälan hos HofCanzleren, och orden nesligt brott, anmärkte Herr ÖfverIntendenten Edelcrantz, att på samma sätt som det vore den enskildtes rätt att förklara sina ord, så borde det äfven vara Kongl. Maj:ts att bestämma vidden af uttrycket brott i Dess Nådiga Proposition, innan Utskottet tilläde detsamma biordet nesligt, som gjorde meningen mera obestämd.
Vid justeringen af det sednare Protocollet och Herr Regerings-Rådet Hallenstjernas särskildta tanka, att Utgifvare af Dagblad och Periodiska Skrifter finge, emot namnsedels öfverlemnande, vara okände för Hof-Canzleren, så mycket mera, som Kongl.
Majit sjelf önskar se anonymen bevarad, anförde Herr Öfver-Intendeuten Edelcrantz, att enligt dess tanka det af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition ej kunde dragas den mening att anonymen i dylika Skrifter skulle äga rum inför Hof-Canzleren, utan blott för Allmänhetens kunskap förblifva bevarad.
Deruti Lagman Sandberg instämde med tillägg, att han ansåg anonymiteten fulleligen bevarad, då allenast utgifvaren af ett Dagblad eller Periodisk Skrift är skyldig att sin föresats bos Hof-Canzleren anmäla, men Auctor eller den, som låter införa en Artikel i samma Skrift, i alla fall blifver okänd.
Fortsattes granskningen af Tryckfribets-Lagen, dä början gjordes med: 2 §• 1 första Momentet deraf föreslås punkt efter orden »tankar kungöra», med uteslutande af allt det öfriga i Momentet.
N:o 3. 369
Den föreslagne förändringen af 2 Mom. gillades, så snart ordet »tydligen» utgår.
I 9:de stycket skulle i stället för orden »är tydligen smädligt eller skändligt», införas: såsom smädligt eller skändligt sig utmärker. 3 §•
Vid den föreslagna nya redactionen af l:sta stycket anmärktes, att efter »ämnets» skulle införas: och tankens, att ordet »klara» utgår, och att »utförningssättet» ändras till: framställningssättet.
I likhet med hvad förra Constitutions-Utskottet föreslagit vid 3 Momentet, ansågos orden »klart uttryckt» i början af 1 och 2 Momenten böra utgå.
I stället för »Lärans sanning» skulle införas: Läran, i 2 Momentet.
I 9 Momentet ändras »förklenliga» till: förgripliga, före »osämja» införes: eller till, och »tydligen åsyftande» förändras till: syftande, »förklenlig» ändras till: förgriplig.
De från förra Riksdagen föreslagna ändringar i detta Moment gillades.
Den nya redaction af 10 Morn., som sista Constitutions-Utskottet föreslagit, antogs med uteslutande af orden »eller anledning» i första punkten.
Det likaledes föreslagne ordet Nämnden i slutmeningen af 12 Mom. skulle pröfvas, då Beredningen komme till närmare öfverläggning om inrättningen af en Jury. 4 §•
Den af Constitutions-Utskottet vid sistlidne Riksdag föreslagne lydelse af 4 § 2 Mom. antogs, -med vilkor att »Veckoblad» förändras till: Periodiska Skrifter, och att efter »uraktlåter», och till nästa punkt, i stället för närvarande ordalag, införes: bote första gången 100 R:dr, 2:dra gången 300 R:dr och 3:dje gången 500 R.dr.
Vid den från sistlidne Riksdag bvilande nya redaction af 3 Mom. föreslog Beredningen följande ändringar : »Veckoskrift» i 2 punkten ändras till: Periodisk Skrift. 370 Riksdagen 1812.
Framföre »9 och 10 Mom.» sättes: 7 Moni.; »tydlig» utgår på håda ställen.
I 10:de raden sättes punkt efter »låta»; och i stället för »Anser Hof-Canzleren eller dess Ombud» införes:
I de fall äter, då Ilof-Canzleren eller dess Ombud finnér.
Efter »4 Mom.» införes 5:te, och i stället för »åligge honom» sättes: äger han.
Orden »icke före utgifvandet men» ändras till: senast.
För öfrigt gillades hvad förra Constitutions-Utskottet vid detta Mom. föreslagit.
Bilaga M till Mern.
Ständers Constitutions-Utskotts nedsatte Beredning öfver Tryckfrihetsmål den 15 Junii 1812, kl. 5 e. m.
Fortsattes granskningen af Tryckfrihets-Lagen, då de vid föregående Riksmöten föreslague ändringar i 4 § 4 Mom. gillades, med tillägg efter ordet »årtalet» af: eller om lian ett lios honom tryckt Dagblad eller Periodisk Skrift till Hof-Canzleren inom utsatt tid icke aflemnar.
5 Mom. föreslogs till sådan förändring, att början till och med ordet »kunnig» utbytes mot följande ordalag:
Så snart någon förbrytelse emot denna Lag blifvit af Hof-Canzleren hos Justitice-Canzleren anmäld.
»Vare han» ändras till: ock bör lian; »förbunden att» utgår, och i stället för »äge endast målsäganden rätt», sättes: äger målsäganden. I 7 Momentet skulle »Veckoblad» förändras till: Periodiska Skrifter.
Efter detta Moment beslöto Beredningens fleste Ledamöter att, i enlighet med 2 Mom. i Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, föreslå följande nya Moment, under N:o 8:
Anser Hof-Canzleren ett Dagblad eller Periodisk
Skrift vådlig för allmän säkerhet, eller utan skäl och Bilaga M till Mern.
N:o 3. 371 bevi.s förnärmande personlig rätt, eller af en fortfarande smädlig egenskap, må lian äga att i Stockholm genom Öfver-Ståtliållare-Embetet och i Landsorterna genom Konungens Befallningshafvande genast låta inställa Dagbladets eller Periodiska Skriftens vidare utgifvande, intill dess efter underdånig anmälan hos Kongl. Majit, hvilken sist inom 8 dagar bör äga rum, sedan HofCanzleren om qvarstadens verkställande blifvit underrättad och sedan Justitice-Canzleren äfven blifvit hörd, Kongl.
Maj:t i Stats-Rådet förordnat, huruvida den åklagade Skriftens fortsättnijig må vidare tillåtas, och ankommer det på Kongl. Maj:ts Nådiga Förordnande, huruvida Utgifvaren af ett sålunda indraget Dagblad eller Periodisk Skrift må något annat Dagblad eller Periodisk Skrift framdeles kunna utgifva.
Herr Borgmästaren Ullberg hemstälde, huruvida de frågor, som först vid denna Riksdag blifvit väckta, kunde upptagas i sammanhang med dem, som hvilat sedan sista Riksmöte, och som enligt Grundlagen nu endast finge afgöras.
Herr Grefven och Ordföranden förmälte, hurusom skillnaden imellan gamla och nya frågor blifvit med noggranhet angifven i sista Constitutions-Utskottets Betänkanden; men som Beredningens flesta Ledamöter bestämt den nyssnämnde redactionen, så frågade Herr Grefven och Ordföranden, om det äfven vore deras tanka att ej skilja imellan gamla och nya frågor.
Häruppå svarades, att det ej vore Beredningen tillständigt att ingå i en sådan pröfning, sedan ConstitutionsUtskottets Betänkande af den 16 October 1810 rörande dylika ämnen blifvit af 2:ne Stånd afslaget, och detta afgörande således ej tillkomme Utskottet. 8 Mom. borde enligt Beredningens tanka bibehålla dess lydelse, hvadan sista Constitutions-Utskottets anmärkning deremot skulle förfalla.
I den föreslagna nya redactionen af 11 Mom. skulle införas 5:te efter »3 §:ns4 Mom.»
Efter ordet »läggas» och till Mom. slut förändras lydelsen sålunda: inhemte HofCanzleren i underdånighet Kongl. Majlis
Nådiga befallning, huruvida Skriften bör till föryttrande frigifvas, eller under vidare qvarstad till återutförande för - 372 Riksdagen 1812. blifva, då det på Konungens Nådiga pröfning må ankomma, om och till hvad belopp Bokhandlaren må njuta ersättning af Statsmedlen.
Bilaga N till Mern.
Ständers Constitutions-Utskotts nedsatte Beredning öfver Tryckfrihetsmål den 16 Junii 1812, kl. 10 f. m.
Justerades Protocollet, hållet i Beredningen förmiddagen den 15 dennes, och de ändringar, som då föreslogos, blefvo nu dels närmare bestämda, dels ökade.
Efter framställning af Utskottets Secreterare, hurusom det skulle lända till redighet och ett säkrare bedömmande af Tryckfrihets-Lagens stadganden, om sjelfva saken skildes från rättegångssättet, som till så betydlig olikhet med det vanliga blifvit föreslaget, då Utskottet öfver bägge delarne afgifver Betänkande till Riksens Ständer, beslöt Beredningen att bos Utskottets Plenum föreslå, det 2:ne Betänkanden på samma gång måtte till Riksens Ständer afgifvas, det ena, innefattande Tryckfribets-Lagens egentliga föremål, och det andra rättegångssättet till deras ernående.
I sammanhang härmed, och efter gifven anledning af eir Ledamot, ville Beredningen föreslå hos Utskottet att i dess Betänkanden till Riksens Ständer öfver desse ämnen ej anföra motiver utan endast resultater, emedan man eljest torde fästa sig så mycket vid de förra, att de sednare allt för länge kunde blifva oafgjorda.
Upplästes Högste Domstolens den 24 Februarii 1810 afgifne Betänkande angående Tryckfrihets-Lagen, men som Beredningen ansåg de deruti anmärkte brister, genom ofvan anförde nya stadganden hufvudsakligen afhulpna, så skulle nu dervid bero, och Tryckfrihets-Lagen efter dessa ändringar å nyo redigerad i stället för utlåtande öfverlemnas till Utskottets Plenum.
Bilaga O till Mern.
N:o 3. 373 Bilaga O till Mern.
Ständers Constitutions-TJtskotts nedsatte Beredning öfver Tryckfrihetsmål den 16 Junii 1812, kl. 5 e. m. Justerades Protocollet för eftermiddagen den 15 dennes, och då sista meningen deraf ändrades till hvad nu befinnes, förklarade Herr Borgmästaren Ullberg sig förblifva vid den allmänna tanka, Beredningen i går yttrade, att Bokhandlaren för transport-kostnaden njute ersättning af Statsmedlen.
Beredningen företog till granskning de i 3 § af Tryckfrihets-Lagen stadgade straff, hvaremot åtskilliga anmärkningar blifvit gjorda, men hvaruti Beredningen ej fann skäl att föreslå några andra ändringar, än dem Constitutions-Utskottets Betänkande af 10 October 1810 innehåller.
Herr Öfver-Intendenten Edelcrantz hemstälde, om icke Beredningen skulle täckas granska 5 § sådan den i Tryckfrihets-Lagen befinnes, på rlet att ingen vidare tidsutdrägt med Beredning måtte förordsakas, i fall, som Herr Öfver-Intendenten ej ansåg omöjligt, det föreslagna rättegångssättet med Jury blefve af Konung eller Ständer förkastadt.
Deremot ansåg Beredningen sig ej på förhand böra företaga en granskning, som lika lätt kunde blifva öfverflödig, och tiden förspild. 374 Riksdagen 1812.
Bilaga P lill Mern.
Ständers Gonstitutions-Utskotts nedsatte Beredning öfver Tryckfrihetsmål den 17 Junii 1812.
Protocolleu för den 16 dennes.
Herr Öfver-Intendenten Edelcrantz erinrade att, sedan Beredningen genomgått 4 §§ af Tryckfrihets-Lagen, Ingressen dertill nu slutligen måtte komma under öfverläggning ock uppläste följande skriftliga anförande: »Efter noga öfvervägande af de anmärkningar, som blifvit gjorda, samt de ändringar och förbättringar, sorn blifvit föreslagne af Riks-Ståndens Ledamöter vid Tryckfrihets-Förordningen, får jag, med anledning af förra Constitutions-Utskottets Betänkande pag. 41 *) angående Ingressen till Tryckfrihets-Förordningen, och med afseende på denna Förordnings och Regerings-Formens särskilda ändamål, föreslå följande förändrade redaction af första punkten uti 86 § af Regerings-Formen: Med Tryckfrihet förstås hvarje Svensk mans rättighet att, utan några af den offentliga magten i förväg lagda, af Lagen ej föreskrifna hinder, utgifva Skrifter, att sedermera endast inför laglig domstol kunna tilltalas för deras innehåll, och att icke i annat fall kunna derföre straffas, än om detta innehåll strider emot föreskriften af Tryckfrihets-Förordningen, gifven i ändamål att bevara allmänt lugn, utan att återhålla allmän upplysning.
Alla handlingar etc.» Herr Grefven och Ordföranden anmärkte, att den sednare förändringen har ej tillförene blifvit satt i fråga, och trodde, att begreppet om Lag såsom allmännare vore bättre att utan specitication bibehålla, i synnerhet när de alla kunna sägas gifna att bevara allmänt lugn, utan att återhålla allmän upplysning.
I anledning häraf beslöt Beredningen att, med förbigående af den sednare förändringen, antaga den förra, så att det tillägg, sista Constitutions-Utskottet föreslagit, utginge, och orden: af Lagen ej föreskrifna, infördes efter »lagde» i 86 § af Regerings-Formen. *) Sid. 00 i denna edition.
Bilaga P' till Mern.
N:o 3. 375 Justerades nya redactionen af Tryckfrihets-Lagen, i enlighet med ofvanstående anmärkningar, då 1, 2, o och 4 §§ blefvo genomgångna.
Utskottets Secreterare anmälte, att 5 § ej kunnat i redactionen införas, förr än den föreslagna allmänna förändringen deraf blifvit närmare utarbetad och granskad.
Herr Öfver-Intendenten Edelcrantz anförde skrifteligen till Protocollet: »I anledning af den öfverläggning, som i Beredningen förevarit, om förra Constitutions-Utskottets redaction af 5 § i Tryckfrihets-Förordningen, der fråga om en Jury eller Nämnd förekommer, och hvaröfver jag förbehållit mig att särskildt yttra min tanka, får jag nu till Protocollet afgifva följande utlåtande:
Denna nya redaction af 5 § består af 2 delar.
Den första innehåller förslaget och sättet till Nämndens inrättning och användande, som förut i denna Förordning alldeles icke finnes vidrördt; den sednare utgör endast en ny förbättrad redaction af denna 5 § och äi så oberoende af Nämndens inrättning, att densamma förblifver oförändrad, antingen Nämnden sluteligen antages eller ej.
I anseende till det förra, eller Nämnden, hvars föreslagna införande, enligt skedd Proposition, kommit under Beredningens pröfning, får jag äran anföra, att jag, i anseende till den vidlyftighet och den svårighet i verkställigheten, hvaraf en sådan inrättning vore åtföljd, anser en Nämnd endast i det fall kunna eller böra användas, då åtal på en förbrytelse emot 12 Mom. 3 §, rörande lögnaktige uppgifter och vrängda framställningar till allmänhetens förvillande och förledande, efter skedd laglig pröfning vid Under-Domstolarne, till Högsta Domstolen inkommit, och der icke större pluralitet än 5 Ledamöter förenat sig att anse den åklagade Skriften, i anseende till antingen sin syftning eller sin verkan, brottslig emot ofvannämnde 12 Mom. i 3 §.
I detta fall, och emedan ett säkert bestämmande af den åklagade
Skriftens brottslighet i afseende på allmänhetens förvillande synes genom flera upplysta mäns yttrande böra i större grad kunna vinnas, torde Kongl. Maj:t täckas i Nåder förordna om en Nämnds sammankallande, hvilken i min tanka borde bestå, utom den af Constitutions-Utskottet föreslagne TryckfrihetsCommittéen, af Justitife-Canzleren jemte Sex af Kongl. 376 Riksdagen 1812.
Maj:t förordnade Ledamöter.
Af denna Nämnd skulle, i likhet med en Jury, hvardera Parten äga rätt att, genom omotiveradt jäf, afskilja 2 personer, hvarefter de återstående 10 ej skulle åtskiljas förr, än de genom bestämd pluralitet med Ja eller Nej afgjord den anklagade Skriftens brottslighet, särskildt i afseende på dess syftning och dess verlcan till allmänhetens förvillande.
Dernäst, och i afseende på 2:dra delen af Utskottets nya redaction af 5 §, hvilken innehåller endast en omarbetning af samma §, och som är oberoende af det beslut som om Nämnden kan tagas, får jag för min del förklara, att jag dervid funnit mig befogad blott till en anmärkning, men som synes mig vara af mycken vigt.
Sista punkten pag. 62 *) uti Constitutions-Utskottets
Betänkande är af följande lydelse:
I frågor om qvarstad böra, i sådant fall, Konungens Befallningshafvande och vederbörande Magistrater ovägerligen och vid ansvar biträda; dock må eg hos Bokhandlare eller annan Försäljare å någon inom Riket utkommen Skrift qvarstad begäras, utan att genom bevis kan styrkas, att Skriften i Trycknings-Orten blifvit med qvarstad belagd; äfvensom nyssnämnde personer icke kunna för innehållet af någon Skrift med rättegång besväras.