Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sluteligen och i afseende på Riksdags-Fullmägligen Olof Pchrssons ofvan anmärkte hemställan, angående utgifternas fördelning vid Strömmars och Kungsådrors upprensning, få Utskotten upplysa, 68o S tats-Utskottets Betan kandern att den ordning, hvarefter sådane bidrag skola infordras, dels redan är uli Allmänna Lagen samt Kongl. Majrls Nädiga Kungörelse den 28 December 1822 stadgad, dels ock synes ytterligare böra bero på frivillige öfverenskommelse!’, eller, i vidrigt fall, på vederbörandes pröfning; Och finna Utskotten, vid sådant förhållande, Olof Pehrssons ifrågavarande
Motion icke föranleda till någon särskild åtgärd.
Hvilket, jemte flere Ledamöters särskildta tankar, Riksens Högloflige
Ständers närmare skärskådande vördsamt understäiles.
Utdrag af Protocollet, hållet uti sammansatta Stats, samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi - ZTtskotten den 21 October 1823. s. D. Wid justering af Utskottens Beslut uti den med Högloflige Banco-Utskot - tet S t a t s - U t s k o 11 e t s 13 e t ä n Ic a n d e n. 681 tet gemensamma fråga angående medels anvisande för Slrörnrensningar och dylika Utgifter m. m. inlemnade Herr ÖfversteLieutenanten Hjerta ett skriftligt anförande af följande innehåll.
”Jag anhåller att få reservera mig emot Utskottens Beslut.
Jag anser Statsutskottets förslag att minska Slrömrensnings-fonden till 66,666’ R:dr 3a sk.
Banco vara det rättaste i anseende till beloppet, enär man af de granskade Räkenskaperne finnér att hittills allena a 5o,ooo R:dr åtgått till sådane kostnader, som hafva sammanhang med anslagets verkliga ändamål; samt nu mera tillräckligt, sedan Riksens Ständer tillstyrkas, att för Fondens användande göra bestämdare föreskrifter, än förra Ständer afgifvil.
Jag anser det vara högst otjenligt, att göra anslag, som af en Riksdag i likhet med detta gifvits till en annan Riksdags församlande, ty Ständernas mening med Slrömrensiiings-Fonden malle ej vara, att den skall vara evinnerligen, utan att den skall upphöra när raan vunnit ändamålet; större Floders Flott- och Segel - 4:de Sami. 5 Band. 682 S ta t s-Ut s k o 11 e t s Betänkanden. barhet till transpotternes" lättande af Ved och Victualier till Hufvudstaden Den eviga Fonden för Handel, Åkerbruk och Näringar är f>:de Hufvud-Titeln å RiksStäteil; Derföre lein lia des äfven Strömrensnings-fonden till en Committee, sorn är utgjord af Ämbetsmän* utan lön m m.
Nionde Hufvud-Tilelns anslag utgå åter genom anordningar af Stats-Secrelerare sorn äro ansvarige för användandet; och medlen kunna då användas efter en allmän plan grundad på kunskapen om hela Landets och alla näringars allmännare behof.
Jag anser derföre att Anslaget bör minskas och såttas under egde Hufvud-Titelns anslag, men med särskild rubrik:
Strö mrensningar.’* i Uti dessa Herr ÖfverSte-Lieutenanten Hjertås åsigter af ämnet förklarade Herrar Grosshandlare EckliolF och Vinberg, Herr Borgmästaren Norström ooh Herr Lenning samt Riksdags-Frtllmägtige Eric Andersson, frän Vestmanlands och Anders Andersson, från Östergöthlands
Län, sig instämma.
I afseende på den, i sammanhang med ofvannämnde fråga, af Utskotten tillstyrkte undersökning, huruvida Kungsådrorne i Riket hållas vederbörligen öpp - S t a t s-U ts lotte t s Betänk anden.
683 na, yttrade Riksdags-Fullmägtigen Olof Anders on från Elfsborgs Län, det hans tanka Vöre, att Allmänna Flotllederne aldrig, underjivad förevändning som heldst, borde få tillslutas, samt att då undersökningar till förekommande af missbruk härvid funnos nödige, desamma borde företagas på Statens och icke, såsom Utskotten heinstält, på de klagandes bekostnad.”
Hvilka skil jäktige meningar, uppå begäran skulle åtfölja det afgående Betänkandet lill Respective Riks-Ståndei), som ofvan.
Ex Frotocollo. C.
Ankom den 6 Nov, 1823.
Riksens] Höglofl.
Ständers StatsBevillnings- samt Allmän - G84 S ta ts-U tsko ttets Betänkanden. na Besvärs- och ’ Ekonomi Utskotts Z/tlåtande, i anledning af gjord anmärkning vid desse Z/tskotts Betänkande N:o 443, angående, ytterligare understöd för Nybyggarne i de Norra Provincerne.
W id föredragningen hos Itögloflige Rid -' derskapet och Adeln af ifrågavarande Betänkande, har Herr Dankwardt, M. G., gjort den anmärkning, i afseende på Utskottens förslag: ”det Nybyggarne i de Norra Provi noer n e må berättiga s när som h e 1 d s t köpa sine H e m m a n till Skatte emot Sex års ränt a,” att, i händelse Utskottens mening är: det
Nybygget derigenom skall under full egande rätt upplåtas, eger icke Staten, såsom nu tillgår, genom sine Ämbetsmän föreskrifva Nybyggen odiingsskyldigheter, och tillse, att de fullgöras, eller i annat fall honom från Nybygget skilja; Hvilket åter kan leda till den följd, att Åboerne mindre vårda sig om Odlings-skyldigheternes fullgö'- 685
Sta ts-U ts kottets
Be tänk an elen. rande, utan begära nybygga, för att då under de mångå frihets-åren begagna och använda Skogar samt de öfriga förmåner dem lemnäs, men med Frihets-årens slut öfvergifva Nybygget, då Kronan hade intet för de friheter och förmåner den upplåtit och Åboen åtnjutit.
Ett tillräckligt correctif för att tvinga honom att så vårda sig om Nybyggets odling, att det t. ex. efter 5'o års förlopp kunde bära den ränta , som deraf borde utgöras, kan icke påräknas i den Skatteskiliing, som Nybyggaren skulle erlägga, emedan den är alltför obetydlig.
Är åter Utskottens mening den, att oagtadt ett sådant Skatteköp, Nybygget skall fortvara under Krono-natur, d. v. s. under Kronans uppsigt, och att således samma Contracter och Föreskrifter i afseende på odlings-skyldigheternc, som nu ega rum, jemnväl böra i detta fall gälla, så synes, i Herr Danckwardts tanka, någon särdeles förmån med Skatteköpet icke vinnas, åtminstone för en Nybyggare i Vester- och Norrbottens Län, alldenstund han, enligt Kongl. Brefvet den 6:te Maji i8iy, eger vid Frihets-årens slut få samma skatteköp för intet.
Harr Danckwardt bar derföre hemstält, 1 att hvad Utskotten föreslagit om jrättighet till Skatteköp af Nybyggen före 686 Stats-Utskottets Betänkanden.
Frihetsårens utgång, antingen må förfalla, eller åtminstone dervid bestämdt tilläggas och uttryckas, att Nybyggaren sådant oåkhult, må vara underkastad den föreskrift och tillsyn i afseende å Odlings- och Nybygg nåd s-skyldigheter nes fullgörande, samt det äfventyr för försummelse deraf, som i allmänhet äro i Författningarne stadgade.
Till besvarande häraf få Utskotten vördsamt anföra, att Utskotten, lika med Herr Danckwardt, inse de menliga följder, som skulle uppkomma, om genom det föreslagna Skatteköpet före Frihets-årens utgång, Nybygget icke mera komme, att stå under Kronans uppsigt, utan lemnades handlöst åt sitt öde, hvarigenom flerfaldiga missbruk skulle uppkomma, och det vigtiga ändamålet af de Norra Provincernas uppodling och cultur snarare motverkas, än befordras.
Också har ett så beskaffadt Skatteköp aldrig kunnat vara Utskottens mening.
Då i Betänkandet till— styrkes: ”Att Nyhemmans Åboer må för ”unnas att, emot erläggande af Sex års "sammanräknad
Ränta efter Skattläggnings”beloppct, få lösa Nybygget till Skatte, "och således fullkomlig egande rätt dertill "förvärfva,” kunde dermed naturligtvis icke afses någon fullkomligare egande rätt, än Stats-Utskottets Betänkanden.
6S7 att ett genom sädan t skatteköp förvärfvadt
Nybygge val genom arf eller köp kan afhälldas oell gå från man till man, utan att ändock upphöra att vara under Kronans uppsigt.
Ehuru påtaglig och med Betänkandets hela syftning enlig denna tydning är; likväl och sorn uttrycket, på sätt Herr Danckwardt anmärkt, kan innefatta en tvetydighet om rätta förståndet, hemställa Utskotten vördsamt, att i den udderdåniga Skrifvelse, som rörande denna fråga, hvilken redan af de öfrige Tvenne Riks-Ståndeil blifvit bifallen, kommer att afgå från Riksens Ilögloflige Ständer, följande rerlactions-förändring, till meningens förtydligande, måtte iakttagas, nemligen: ”Att Nyhemmans Åboer må förunnas att emot erläggande af 6 års sammanräknad ränta efter skaitläggnings-beloppet, ”få lösa Nybygget till Skatte, och såmedelst ”en fullkomlig egande rätt dertill förvärfva ”dock under det vilkor, att de genom su”dane Skatteköp förvärfvade
Nyhemman ”må vara underkastade den föreskrift och ”tillsyn i afseende på Odlings- och Njr”byggnads-skyldigheterne, som i allmänhet ”äro i Författningariie stadgade.”
I sammanhang härmed finna Utskotten sig böra erinra: att sedan af Herr Dankwardts anförande inhemtats, det Kongl. 688 Stats-Utskottets Beta nian den.
Maj:t genom Nådigt bref af den 6
Maj 1817 förordnat, alt Nybyggen i Vesleroch Norrbottens Län, ifrån den tid, de, efter fullbordade
Odjingsskyldigheter begynna att erlägga Skatt och Ränta, måga utan Skaltelösens erläggande af Åboen, genast anses och i Jordeböckerne upptages såsom Skattehemman, så anse Utskotten sorn hittills okunnige om detta förhållande, i Betänkandet endast tillstyrkt, att de geuom Kongl. Brefven den 6 Mars 1810 och i3 Maj 1817 nämnde Läns Nybyggare medgifne förmåner måtte utsträckas och beviljas i afseende på alla Rikets Norra Provincer, den i förstnämnde Kongl, Bref förunnade förmån: alt efter frihetsårens förlopp erhålla Skatteköp å Nybygget utan lösen, destoheldre böra, lika med de öfrige, förunnas och utsträckas till Nybyggare i alla Rikets Norra Provincer, som denna förmån i Utskottens tanka, innefattar den kraftigaste uppmuntran till nyodlingars företaganden och befordran.
Af sådan anledning och aldenstund Riksens Högloflige Ständer behagat gilla Utskottens i Betänkandet utvecklade åsigter om nyttan af understöd och uppmuntran för Nybyggarne i Norra Provincer - ne, Stat s-U t s k o 11 e t s Betänk andén. 689 ne, hysa Utskotten den fasta tillförsigt lill Riksens Högloflige Ständers ömmande omtanka för detta ändamål, att Riksens IIörr— ' O loflige
Ständer säkert medgifva ett sådant ytterligare tillägg i deras fattade beslut rörande denna fråga, nemligen, alt den förmån i afseende på Skatteköps erhållande ulan Lösen, sorn Kongl. Brefvet af den 6 Maji 1817 medgifver Åboer å Nyhemman i Vester- och Norrbottens
Län, äfven måtte förunnas Åboer å sådane Hemmin i Jemtlands och Vester-Norrlands Län.
Hvilket dock härmed lill Riksens Högloflige Ständers egen pröfning hemslälles.
Stockholm den 31 Oetober 1823.
Antorn den 6 Nov, 1823.
Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar mot Ut 4:deSaml. 5 Band. 44 C90 Stat s-U t s k o 11 e t s Betänkan d e n. skottets Betänkande rörande General-Assistance-Contoiret. mot Stats-Utskottets under den 20 näsJj.
September afgifne Betänkande, rörande General-Assistance-Contoiret, samma Betänkande blifvit från Högloflige Ridderskapet och Adeln samt Välloflige Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet till Utskottet återremitteradt, så har Utskottet föreliaft detta ärende till förnyad öfverläggning.
Till en början torde Utskottet få lill rättelse anmäla åtskillige uti anmärkningarne förekommande misstag.
Utskottet bar nemligen, icke, såsom af någre Herrar Ledamöters yttranden inom Högloflige Ridderskapet och Adeln, vill synas, medgifvit att General-AssistanceContoiret åstadkommer och befordrar lättja, misshushållning och tjufnader, eller i öfrigt från General-Assistance - Contoirets verkningar i Moraliskt hänseende hämtat an, i följd af gjorde anmärkningar
S ta ts-U ts ko ttels
Be tänk a n de n. 6g i grunden för tillstyrkandet om dess framlida upplösning.
Utskottet liar tvärtom öppet
Bekant sig till den grundsats: att hvad som i förenämnde afseende blifvit General-Assistance-Contoiret lill last fördt, icke utgör giltigt skäl för Inrättningens upphäfvande.
— Och då detta är en fråga, som i alla fall måste komma att bedömas efter en hvars enskilda opinion; så får Utskottet med skyldig aktning för deras olika öfvertygelse, som, måhända med nog starka färgor framställt det moraliska förderf, som lorments hafva varit en följd af General-Assistance-Contoirets tillvarelse, för egen del endast åberopa hvad Utskottet i detta afseende uti förra Betänkandet yttrat.
Vidare har af en Ledamot inom Ilögloflige Ridderskapet och Adeln blifvit uppgifvet att förlusten å General-Assistance-Contoirets Låne-rörelse, under de senaste fem åren, uppgått till mera äii 100,000 R:dr, hvarutöfver ytterligare skulle tillkomma bland annat, saknad ränta a •3oo,ooo R:dr, som anförts hafva årligen såsom belänings-fond utgått, äfvensom att vid Låns meddelande i nämnde Contoir io a i3 procent skola genast afdragas på Lånesumman. i 6(p
Sta ts-Utskottets B et än kan den.
Af Utskottets förra Betänkande kan likväl inhemlas, dels att förlusten å Lånerörelsen de senaste fem åren utgjort endast 6.fjOoo R:dr samt att då af de sSo, ooo R:dr, som General-Assistance-Contoiret årligen egt att i Riksgälds-Contoiret disponera, ej mera än omkring i5o,ooo R:dr kunnat i Låne-rörelsen användas, den ränte-förlust, som skulle kunna tilläggas förstnämnde Capital-förlust, icke lärer böra upptagas till mera än hälften mot hvad ofvan heräknadt blifvit: dels ock, att den Tänta, som vid Lånens meddelande innehål! es, är fastställd till 6 procent, räknadt efter år, samt a procents provision, eller tillsammans 8 procent.
Mea då vid de hittills brukliga omsättningar, utom förenämnde
Ränta, provision för hvarje gång erlagts, så hafva för Lån, som upptagits på 3 månader och 3:ne gånger kommit att på lika tid omsättas, umgälderne för året uppgått ända till i4 procent, samt för Lån å 6 Månader hvilke under året blott en gång kunnat omsättas, likaledes till io procent.
Och torde hvad nu, angående årliga förlusten å General-Assistance-Contoirets Lånerörelse blifvit upplyst, få åberopas såsom svar å den mindre noggranna uppgift i denna del, som undfallit ea annan värd Ledamot af Högloflige Ridderskapet och Adeln. a Stats-Utskottets Betänka liden. 6()3 Vid jemnförelse af Pant-beläning hos enskilde oell uti General-AssislanceContoiret liar en Ledamot af nämnde Riksstånd funnit skillnaden dem emellan cgenlligen bestå deri, alt Assistance-Contoiret lånar mer nå en pant än den enskilde Procentaren och att det således är lättare för Låntagaren att igenlösa panten bos den sednare, äfvensom den värde Ledamöter! anfört, att Lån på Kläden och andre Fabriksvaror upptagit den betydligaste delen af Låne-fonden, samt att de Lån, som upptagits af de fattige utgjort en ganska liten summa.
Huruvida den enskilde Ockraren lånar mer på en paul, än i Gencral-Assitance-Contoiret erhålles, kan icke bestämmas af annat än denna Långifvares välbehag; Hvaremot Låntagaren i General-Assistancc-Contoiret har en gifven rättighet att ej allenast få låna en viss andel af det panten åsättande värde, utan ock att vid förfallotiden få lånet prolongeradt, samt att, om äfven panten går till försäljning, utbekomma det belopp, hvarmed försäijnings-summan öfverstiger Contoirets verkliga fordran, hvilke alla fördelar vid pantbelåning hos enskilde, sådan som den nu bedrifves, alldeles saknas.
Och hvad beträffar belåningen af Fabrikater, har, efter hvad af Räkenskaperne infeeintas, l>land d,e j 40,000 a i5o,ooo Lån, (k)4 Stats-Utsktotets Betänkanden. sorn årligen från General-Assistance-Contoiret utgått, Manufactu-Lånens antal af orsak, soin i förra Betänkandet anföres, desse senare åren varit föga betydligt.
Till särskildt besvarande bar Utskottet äfven ansett sig böra upptaga den, likaledes af en Ledamot inom Högloflige Ridderskapet och Adeln väckte, fråga om viglen och nödvändigheten att General Assistance-Contoiret varder reorganiseradt.
Så vida General-Assistance-Contoiret skall komma att fortfara, så blifver en sådan reorganisation visserligen ganska maktpåliggande; Men då Utskotten afgaf sitt förra Betänkande under förutsättning att Verket skulle komma att vid slutet af nästa Riksdags-år öfvertagas af Stockholms Stad eiler enskilde Bolagsmän, ansåg Utskottet mindre nödigt att föreslå andre ändringar i Låne-rörelsen, än dem, sorn i samma Betänkande upptagas, i synnerhet som, utom det desse förändringar synas böra leda till det ändamål Utskottet, lika med den värde Ledamoten, åsyftat, nemligen minskning i Tjenstemanna-personalen, på nästkommande Rikets Ständer borde få bero, att, i händelse ej någon skulle anmäla sig till Inrättningens öfvertagandc, och Rikets Ständer under det af Stats-Utskottets Betänkanden. 695 Utskottet föreslagne vilkor att förlusten ej finge öfverstiga 2000 R:dr, funne densamma än vidare höra få fortgå, föreskrifva de vidare reglementariske stadganden, som för då Blifvande förhållanden kunde linnas lämplige.
Med den värde Ledamoten kan Utskottet likväl icke instämma deri, att heland t gods, som uppgifves vara stulet, skall utan lösen återställas, hvilket, elium rätls-enligt i principen, likväl i tillämpningen skulle medföra den påföljd att Contoiaet äfven komme att utan lösen återgifva panter, som icke voro stulne.
Sådant skulle inträffa 0111 en person, ef;er öfverenskommelse med den för Contoiret okände pantcgaren och underrättad 0111 den belänte pantens heskaffenhet uppgaf sig såsom egare dertill och att densamma vöre honom frånstulen, då Contoiret, utur tillfälle att styrka ett annat förhållande ej kunde vägra alt panten till den föregifne egaren utlemna, och såmedelst kanhända äfven ådraga sig en ersättnings-lalän af den rätta egaren.
Inom Yälloflige Borgare-Ståndet har, i afseende på de af Utskottet tillstyrkte, så kallade Manufaclur-lånen blifvit anmärkt, alt, genom tillåtelsen till beläning äfven af Utländska Fabrikater och rudi-) materier, införseln af dylikt gods skulle Ggfi Stat s-U t s k o 11 e t s B e t ä n k a n d e ri. uppmuntras.
Men Utskottet tror icke denna verkan deraf vara att befara, enär, då ingen torde införskrifva Utländskt i annan afsigt än att det må kunna försäljas, den utväg att i nödfall kunna få detsamma i General-Assistance-Contoiret beläna icke lärer härvid komma i beräkning.
Utskottet icke eller kan instämma med den värda Ledamoten, som yrkat att Räntan i General-Assistance-Conloirct skulle nedsättas till likhet med hvad för
Disconterne är stadgadt; dels emedan räntan å de smärre Lombard-Lånen, sorn utgöra det besydligaste antalet, icke är för Låntagaren särdeles kännbar, dels ock emedan Ränle-inkomsten vid General-Aseistance-Contoiret i alla fall icke varit tillräcklig till bestridande af omkostnader och aflöning, hvilka vid en pant-belänings-inrättning, i anseende till der erforderlig talrikare betjening, alltid måste blifva drygare, än vid andre Låne-anstalter.
Oväntadt har det äfven varit för Utskottet att erfara hurusom flere Herrar Ledamöter af Vällofl.
Borgare-Ståndet talat emot upphörande af den årliga afgift, som hittills ifrån General-Assistance-Contoirets Auctions-Kammare tillfallit Stockholms - i St.ats-Utskotletsr Betäknanden.
Gqj holms Stads Auctions-Verk.
Då Staten påkostat så betydliga Summor till förmån för en inrättning, som nästan uteslutande begagnas af Stockholms Stads Innevånare, och hvilken Inrättning det således närmast tillhört Staden att underhålla, synes man med allt skäl bordt kunna förhoppas vederbörandes medgifvande att afstå från en så obillig inkomst, hvars laglighet, enligthet, ännu gällande författningar, i öfrigt icke varit af Utskottet salt i fråga, hvarföre ock Utskottet endast öfverlemnat detta ärende lill Kongl, Majrls Nådiga afgörande, i den ordning
Han kan i Nåder linna beskaffenheten fordra.
De öfrige anmärkningarne ingå mer och mindre direct på den egentliga hufvudfrågan, om GeneralsAssistance-Con toirets upplösning, samt tiden, sättet och villoren för densamma.
Men då desse anmärkningar icke äro beledsagade med någre nya eller andre skäl, än som hos Utskottet förut under detta måls handläggning till skärskådande förevarit; så hafva desamme icke elier kunnat i något afseendt bibringa Ulskollet 4-'de Sami. 5 Band. 6c)8 Stats-Utskottets BetSnkandeiv - en annan åsigt af denna sak, än den, som i förra Betänkandet finnes lill sine grunder omständligen utvecklad, och för tilllämpning sammanfattad uti de vid slutet af Betänkandet förekommande i5 Momenter, hvilka Utskottet alltså får åberopa och såsom dess tillstyrkanden i ämnet å nyo Bikets Högloflige
I öfrigt har Utskottet skolat tillkännagifva, att samma Betänkande är vordet den 27 September af Högvördige PresleStåndet bifallet Utdrag af Protocollet, innefattande någre Herrar Ledamöters yttrade särskilde tankar, bifogas. s Stockholm den 1 November 182J, Utdrag af Protocollet, hållet hos Riksens Högloft.
Ständers Stats-É/tskott vid Lagi S tat s-Ut s k o t te t s
Bet anican elen. 6gg tima Riksdagen i Stockholm den 17 November 1833. S. D. Herr Bergs - Mechanicus af Uhr, som, enligt Protocollet den 3o sisth October, reserverat sig emot Utskottets fattade beslut, i afseende på den till Utskottet återremitterade fråga, om General Assistance-Contoiret här i Hufvudstaden, ingaf nu, till följe häraf, ett så lydande Anförande, med anhållan, att detsamma till de Respective Riks-Stånden måtte åtfölja. ”Behofvet af Lombard - Rörelse i Stockholm kan icke bestridas och är dessutom ådagalagdt så väl af dylike Inrättningars nödvändighet i andra Hufvudstäder, som äfven af de oordningar lill hvilkas förekommande närvarande AssistanceContoir inrättades.
Det är också egenteligen emot denna Rörelses bedrifvande för Statens räkning som anmärkningarne hufvudsakligast blifvit rigtade, och det med så mycket mera skäl, som för Statens räkning i detta, såsom i de fleste fall, betyder detsamma som på Statens bekostnad, emedan Inrättningar och företag, sonj för dea enskilde Industrien 700 Stats-Utskottets Betänkande!!. äro lönande, antaga en motsatt egenskap när de drifvas för Statens räkning.
Alt befordra lombard-rörelsens öfverflyttning ilian Slaten på enskilde personer, eller Bolag, verkande efter faststälde Reglementen och stälde under den Allmänna Styrelsens uppsigt, är således det föremål, som synes böra åsyftas: och om för detta ändamål Staten skulle göra någon uppoffring, torde denna böra betraktas såsom en vinst, i synnerhet om uppoffringen blir betydligt mindre än den som användes för Assistance-Contoirets upprätthållande.
Den kostnad för Staten som, under öfvergångstiden är en följd af Verkets upplösning, må här ej komma i beräkning; ty denna kostnad föreslår när som heldst ölVergången sker.
Man måste således antingen underkasta sig den eller ock uppgifva allt hopp och bemödande att någonsin bringa denna angelägenhet i ett princip-enligare förhållande.
I frågan åter om medlen till ändamålets vinnande, så lära alla medel blifva frugllösa, intill dess en bestämd lidpunct är utstakad för lånerörelsens fortfarande vid Assistance-Contoiret eller för Contoirets upplösning, emedan dess tillvarelse dels afleder den enskilde indit - Stats-Utskottets Betänkande!!
701 striens rigtning ifrän detta häll, dels äfven utestänger anledningarne till omtanke i detta afseende, hos de Aucloriteter, hvilka det närmast tillkommer att besörja denna del af Hufvudstadens angelägenheter.