Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Med anledning af hvad salunda yrkat blifvit, hafva de förenade Utskotten vördsamt skolat tillkännagifva, att frågan om beloppet af det bidrag till Indelta Infanteri-Regementenas beklädande, hvilket, så väl å Stats-Verkets som Rotehållarnes sida, framgent kommer att utgöras. redan blifvit af Rikets Högloflige Ständer pröfvad, i anledning af Stats-Utskottets, om Reglering af anslagen å Tredje Hufvud-Titeln, afgifna Betänkande!!, N:s 132 och 339,hvaruti, uppå anförda skäl, bifall blifvit tillstyrkt för Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, att brukningstiden lör Indelta Infanteristens Mundering måtte från 3 till 4 år förlängas, som följd hvaraf Stats-Verkets och Rotehållarnes ömsesidiga årliga bidrag kommer art, från en sjettedel, till en åttondedel af Munderingens kostnad nedsättas; vid hvilket förhållande, och då Riksdags-Fullmägtigen Nlls Månssons från Malmöhus
Län i samina ämne väckta och till de förenade Utskottens gemensamma yttrande öfverletnnade motion Stats- samt Oec.-Utsh.
N:o io3. 27 redan blifvit, i nyssomförmälde Betänkande N:o 133, af Stats-Utskottet enskilt besvarad, någon serskild åtgärd icke kan, i anledning af de här ofvan upptagna tvänne motioner, hos Rikets Höglollige Ständer tillstyrkas; dock hafva Utskotten, med anledning af hvad Riksdags-FuIImägtigen shiders Nilsson, i fråga om Beklädnads-afgiftens utgörande under krig, yttrat, vördsamt skolat upplysa, att, jemlikt Kneckte-Contracten, samt 4 §. af Kongl. Majds Nådiga Förordning, angående Indelta Infanteriets beklädnad, af den 30
December 18 ry, Rotehållarne icke äro skyldige att, så länge fälttåg påstår, något bidrag till sina Soldaters beklädande aflemna, utan bestrides denna kostnad af Krigslonden allena.
Stockholm den 16 November 1829.
N:o io3* Ankom till Exp.
Utsk. d. 20 Nov. 1829.
Utlåtande, i anledning af gjord hemställan om Snefringe Härads Invånares befrielse från Hjelpedagsverkens utgörande till Strömsholms Kungsgård.
Riksdags-Fullmägtiger.
Erik Norberg från Vesterås
Län har, uti ett af Hedervärda .BondeStåndet till Stats- samt Allmänna Besvärs- och Stats- saint Oec,- Utså.
Uti, N:o io3.
Oeconornie - Utskottens gemensamma Utlåtande öfverlemnadt Memorial, anhållit, att, sedan Kongl. Majit, efter skedd förhöjning i anslagen för Dess Hofstats underhallande, afstått till Staten alla så kallade Kungsgårdar, Kronolägenheter och Angar, samt Rikets Ständer, vid igro års Riksdag, beslutat, ej mindre att alla så kallade hjelpedagsverken till Kungsgårdarne, som icke härflöto från Hemmanens skattläggning, jordebokseller mantalsräntor, skulle upphöra att in natura utgöras, men i stället med penningar efter markegång lösas, än jemväl att, under den tid Krono-Angarne voro under arrende, skulle
Allmogen vara alldeles befriad från alla dit tillförene utgjorda dagsverken, utan någon ersättning från Allmoge ns sida, “en lika befrielse måtte bevil“jas Allmogen inom Snefringe Härad af Vesterbs Län,** som annu är betungad med lösen efter markegång af sä kallade Hjelpedagsverken till Strömsholms Kungsgård och Stuteri, ehuru denna dagsverksskyldighet, efter Motionairens förmenande, skall vara alldeles frivillig och icke härrörande från någon Jordeboks-Hemmansskattlägguings- eller Mantalsränta, samt i thy af lika natur med de till Dahlby och Flyinge
Kungsgårdar i Skåne af ålder utgjorda dagsverken, från hvilka Rikets Ständer, vid 1823 års Riksdag, behrgade Allmogen i Torna, Bara, Harjagers m. 11.
Härader af Malmöhus Län, befria.
Vid detta ärendes företagande till pröfning, hafva de för t naile Utskotten inhemtat, att, af Stats- samt Oec—Utsk.Utl. N:o ro3. 29 Krono- och Kronoskatte-Heinman i Strömsholms Fögderi af Vestmanlands
Län, lösen efter markegång ärligen erlägges för 2020 och 3-,Sadels sa kallade Knecktetunne-dagsverken, hvilka tillförene till Strömsholms Kungsgård och Stuteri in natura varit utgjorde; inen ehuru, genom Kongl. Brefvet den 12 April 1748 samt Kongl. Förklaringen deröfver den 8 Junii samma av, sådana hjelpedagsverken, som utgått utöfver Hemmanens skattläggning eller Jordeboks- och Mantalsräntan, ansetts böra upphöra, samt Rikets Ständer, jemväl af sådan anledning, genom underdånig Skrifvelse till Kongl. Maj:t den 17 April 1823, förklarat, att de dagsverken, dem Allmogen uti åtskilliga Härader i Skåne af ålder utgjort till Dahlby och Flyinge Kungsgårdar, utan annan vedergällning än förtäring, borde för framtiden upphöra, anse Utskotten sistomförmälde af Motionairen åberopade prsejudicat icke kunna tillämpas å den dagsverksskyldighet, som ännu åligger de inom Strömsholms Fögderi belägna Krono- och Kronoskatte-Heinman, enär vederlag i spannmål eller penningar af dessa Hemman derföre tillgodonjutes.
Brefvet den 3 Julii 1654 samt de serskilde Indelningsverken för Vestmanland af den rg April 1698. har tvänne tunnor spannmål blifvit hvarje Soldatrote förunnad till hjelp, af hvilka, enligt Kongl. Majit» Förklarande i Dess Nådiga Resolution å Allmogens Besvär den 29 November 1756, §.83» do Stats- samt Oec. Utsh.
N:o io3. den ena, under namn af Kneckre-Tunnan , är afsedd till understöd lor Knecktehållet, och den andra beviljad såsom ersättning för' de dagsverken, detri Allmogen till Kungsöhrs och Strömsholms Kungs-Ladugårdars- och Stall-Stats-ängar årligen måste utgöra; hörandes denna Spannmål. till följd af sist åberopade Nådiga Resolu tion, antingen in natura Rotarne tillhandahållas, eller ock, derest öfverskottet af Kronans Tiondesäd i Socknarne ej dertill tinnes tillräcklig, med 3 Daler Silfvermynt för Tunnan Rotarne contant ersättas.
Enär, vid så beskaffadt förhållande, befrielse från ifrågavande hjelpedagsverken, som, jemlikt Rikets Högloflige Ständers vid tgto års Riksmöte lättade beslut, under de senare åren lått med penningar efter markegång lösas, icke bör kunna de dagsverksskyldige Hemmanen medgifvas, med mindre än att det härföre hittills bestådda vederlag i Kronotiondesäd, eller derföre bestämd lösen i penningar, till Stats-Verket återgår, men samtlige invånare af Snefringe Härad och Strömsholms Fögderi, vid med riem församlingsvis hållna Socknestämmor, deröfver Protocollen blifvit till Utskotten öfverJemnade, nu mera förklarat sig beredvillige att från olvanberörde Kronotionde afstå, tillstyrka Utskotten vördsamt, det behagade Rikets Högloflige Ständer, med bifall till hvad sålunda vilkorligt ansökt blifvit, i afgående Skrifvelse hos Stats- samt Ovc.-Utsk. Uti.
N:0 io4- 3i Kongl. Maj.-t underdånigst anmäla, det 11 i k fets Ständer, iian 1830 ars ingång och framgent, befriat de inom Sne trior ge Härad eller Strömsholms Fögderi af Vestmanlands
Län belägna Krouooch Kronoskatte-Hemrnan från de »lein, utöfver ordinarie skattläggningen, hittills påförda 3020 och 3-8:deis så kallade Hjelpe- eller Knecktetunnedagsverken till Strömsholms Kungsgård, under förbehåll, å Rikets Ständers sida, att den, genom Indelningsverken för Vestmanland, den 18 April 16985 såsom vederlag härföre, hvarje SoldatRote hittills årligen tilldelte en tunna Kronotiondesäd, eller derföre utsatt lösen i penningar, från samma tid varder indragen och Stats-Verket besparad.
N:o in/f.
Ankom till Exp. Utsk d. 20 Nov, 18^9.
Utlåtande, i anledning af väck t ! 1 äga om sättet för bevakandet af InisHiäUares rätt vid Mönsti ingar, 111. 111.
Till Stats- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottens gemensamma
Utlåtande har 3a Statt- samt Oec, UtsJt.
Hedervärda Bonde-Ståndet öfverlemnat ett Memorial af Riksdags-Fullmägtigen Nils Pehrsson frän Malmöhus Län, hvaruti hemställes, att, då Landshöfdingarne, af andra göromål hindrade, merendels förordna i orten boende Ståndspersoner att vid Mönstringar samt Remont- och Besigtnings-Möten vära tillstädes, för att tillse, “det Rusthållarne icke sker orätt,“ men dessa personer sällan noggrannt skola uppfylla hvad dem i sådan egenskap aligger, en Hemmansegare eller Rusthållare måtte inom hvarje Sqvadron få väljas för att, “antingen i stället för Landshöfdingen, eller jemte honom, Rusthåilares rätt och “bästa vid ofvanberörde Mönstringar och Möten “iakttaga och bevaka.“
De förenade Utskotten hafva detta Förslag i behörigt Öfvervägande tagit, samt dervid inhemtat, ej mindre att Kongl. Majtt, genom 8 §. af Dess, under den 16 November 18»9» utfärdade Nådiga Instructioti, rörande de Indelta Cavalleri-Regementenas Mönstringar, redan förordnat: “att vid General-Mönstring skall Konungens Befallningshafvande i de Län, hvarest ‘ det Regemente, Corps eller Sqvadron, som skall “undergå Mönstring, är förlagdt, sjelf eller ge“nom Ombud förrättningen bivista," än jemväl, att t. f. Inspecteuren vid Arméens l:a CavalleriInspection, nu mera aflidne General-Majoren m. m.
Aminoff, i anledning af åtskilliga Landslröfdingars eller deras Ombuds uteblifvande från den Stats- samt Oec.-Utsk. Uti■ N:o t©4» 33 elen af bemälde Herr General-Major hösten t 828 Sqvadronsvis förrättade Approbations- och Cassations-Mönstring med hästarne vid Smålands Hussar-Regemente, under den 22 September samma år, hos Kongl. Majit i underdånighet hemställt, att, “då Konungens Befallriingshafvan“des närvaro, äfven vid Mönstringar af sistom“förmälde beskaffenhet, bör anses påkallad af “enahanda skäl som vid General-Mönstringar, “eller bevakandet af de Rustandes rätt och bä“sta, ett hittills saknadt bestämdt förklarande der“om måtte i Nåder meddelas;'* hvilken, uppå Kongl. Majits
Nådiga pröfning för närvarande beroende, underdåniga hemställan blifvit afKongl. Majits och Rikets Krigs-Collegium, i afgifvet underdånigt Utlåtande, den 27 sistförflutne Februarii, till bifall understödd.
Vid sådant förhållande, och då Rusthållarne, genom af Konungens Befallningshafvande i Länen tidigt utfärdade Kungörelser, varda kallade att, vid utsatta General- samt Approbations-och Cassations-Mönstringar, sig infinna, samt de Rusthållare, som vid Recrut- eller Remont-Möten skola Karl eller Häst till Approbation förevisa, hvarken sakna anledning eller rättighet, att vid sådana förrättningar sig inställa, hafva Utskotten, då det ingalunda kan förmenas de Rustande, som, till undvikande af långväga resor eller af andra orsaker, ej vilja berörde förrättningar per "Bih. till R.
Pr o t. 1828 och 1829, 4 Sami. 1 Afd. 2 Band, 10;de Haft. 3 34 Stats• samt Oec. ZJtsk.
N:o io5. sonligen bivista, att Sqvadrons- eller Socknevis utse och förordna Ombud, som, i förekommande frågor, för deras numer svara, men Landshöfdingarnes närvaro a förrättningsstället såsom af flera oell allmännare angelägenheter pafordrad samt derföre ock af ålder anbefalld, bör af en sådan de Rustandes öfverenskommelse blifva oberoende, icke ansett någon åtgärd, eller beredande af någon ytterligare föreskrift, utöfver hvad Författningar och Allmän Lag i detta fall redan innehålla, behöfva af Rikets Högloflige Ständer, i anledning af Nili Pehrs sons motion, beslutas eller vidtagas.
Ankom till Exp. Utsk. d. 20 Noy. 1829* Utlåtande, nied anledning af väckt fråga örn förändring i sältet för uppbärandet af Rotehållares bidrag tili Indelta Infanteristens beklädande.
Riks dags-Fullmägtigen från Vesterås Län Eric Norberg ,har, uti ett till Hedervärda BondeStåndets
Protocoll ingifvet och derifrån till Statssarnt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottens gemensamma handläggning öfverlemnadtMe - Stats- samt Oec.-lltsh. Ut/, N:o io5. 35 memal, anhållit, “att de så kallade Soldatbe“klädnadsmedlen, dem Regements-Skrifvaren hit“tills af Rotarne, uppå af honom utsatta ställen, “uppburit, måtte hädanefter vid de vanliga Kro“no-Uppbörds-Stämrnorne få erläggas till Kro“nofogdarne, 11 hvilka senare borde få åtnjuta det arfvode, sorn Regements-Skrifvaren, efter Motiouairens förmodan, derföre uppburit; men enär den till lättnad och beqvämlighet för
Rotehållare ledande förändring i sättet för uppbärandet af ifrågavarande Beklädnadstnedel, som af Motionairen yrkas, redan blifvit anbefalld uti i:sta momentet af Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse, angående åtskilliga förändringar vid Uppbördsoch Redogörelse-Verket af den 15 October 182S samt det i samma Nådiga Kungörelse inträffade tryckfel af orden: “Rotehållarnes bidrag till In“delta Cavalleriets beklädnad", i stället för “/«• *■fanteriets“, sedermera kan anses rättadt och afliulpet genom i:sta punkten i Kongl.
KrigsCollegii tryckta Circulaire Bref till samtlige Regements-Chefer om upphörandet af RegementsSkrifvarnes befattning med Beklädsnadsmedlens uppbärande, af den 27 Mars innevarande år, tillstyrka Utskotten vördsamt, det måtte Eric Norbergs motion, hvars syftemål redan vunnits, få förfalla.
Stockholm den r6 November 182g.
STOCKHOLM, hos Cakl Ab. Pihl, 1829.
Besv - o. Oec.-TJtsk. Bet. N. o 106. i N:o 106.
Ankom till Exp.-Utsk, den 20 Nov. 8 29- Betänkande, i anledning af yrkadt upphäfvande af den, vid fördelningen af Ut?narken å Öland, sannna Utmark åsätta Ränta.
Hedervärda Bonde-Ståndet har till Stats-Ut skottet remitterat ett af Samuel Jonsson och Pehr Jonsson från Calmare Lim afgifvet Memorial, deruti bemålde Riksdags-Fullmågtige andragit, att, sedan Kongl. Majit i Nådig Resolution, den 9 Mars 1824, förklarat Sig icke kunna bifalla Fullmågtiges från öland vid sista Riksdag gjorda anhållan, om befrielse från den Spannmålsränta, som blifvit bestämd att utgöras för den å Hemmanen på öland fördelade utmark, eller den så kallade Alfvaren, på den grund, att samma ränta blifvit vid Stats-regleringen upptagen och påräknad; så funne sig Riksdags-Fullmågtige nu Bih. till R.
Prof. 1828 och 18294 S. 2 Afd 2 B. 1 utte Häftet. •z Stats samt- Allm. Bcsv.- o. Oec.-Utsk.
IV.-o 106. föranlåtne, att med enahanda begäran vända sig till Rikets Ständer.
Såsom hufvudsakligt skål för detta yrkande, hafva Motionairerne uppgifvit, och, genom bifogade handlingar, rörande skedda formedlings-skattlåggningar af serskilda Hemman på Öland, sokt styrka, att Allmogen derstädes, från urminnes tider, å ifrågavarande utmark egt betes-rättighet, som vid skattläggningar blifvit bland Hemmanens så kallade Herrligheter upptagna , och ingått i beräkning vid Hemman-talets bestämmande, af hvilket förhållande den slutsålts blifvit bemtad, att genom den nu tillkomna Spannmål s-rån tan dubbel skatt, för en och samma förmon, blifvit Hemmanen ålagd.
Härjemte hafva Motionairerne ytterligare andraeit: att Allmogen alldrig skall begärt, utan snarare bestridt Alfvarens fördelning, och icke eljer blifvit hörd öfver eller samtyckt till den dervid bestämda skatt, som dock blifvit till Utgörande påford, utan föregående tillgodonjutande af tillbörlig frihets-tid; att, enligt Comilerades för utmarkernas fördelning, den 6 April 1816, afgifna Berättelse, för hvarje halft Mantal icke belöpte sig mer ån 3ajf°s'
Tunnland i areal vidd, eller, efter upp - Stats- samt Allm. Besv.- o. Oec.-Utsk.
N--o 106. 3 skattning, 2jr Tunnland, hvilken sålunda högst svaga oeh till större delen af kalkberg och stenbrott bestående jord vore en, med afseende på Hemmanens i öfrigt högst inskränkta ego-vålde, för deras bestånd oumbärlig betesmark, som, på grund af skattläggning och urminnes häfd, borde dem tillkomma; att redan förut ifrågavarande utmark blifvit till Hemmans-egarne aflåten, genom Kongl.
Brefvet, den if> Mars 1802, angående Hushållningens förbättrande på Öland, hvaraf Transsumt jemväl blifvit bifogadt, och deruti Kongl. Maj:t, med bifall till Kammar-Collegii derom gjorda hemställan, föreskrifva, att berörde utmark, sedan de delar deraf blifvit frånskiljda, hvilka till skogs-allmånningar och ekplanteringshagar borde bibehållas, finge af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande fordelas emellan dem, som sig deraf begagna, utan annat dervid fåstadt förbehåll, ån att, om någon del af den upplåtna marken funnes tjenlig till trädplantering, vissa skyldigheter, i berörde afseende, borde med fördelningen forbindas; förmenande Motionairerne, att, då en sådan planterings-skyldighet blifvit uti Kongt.
Maj:ts Nådiga Instruction, för ofvanbemålde Comiterade, stadgad, samt genom Kongl.
Brefvet, den 19 Januarii 1825, ytterligare 4 Stats- samt Allm. Besv.- o. Oec.-Utsk.
N.o 106. bestämd, det vid upplåtelsen fästade vilkor derigenom vore uppfyldt.
— Hvarförutan Motionairerne påkallat uppmärksamhet derå, att, enligt ofvanåberopade Kongl. Bref, den 16 Mars 1802, Ölands samtlige Jordbrukare åtagit sig att med stenmur inhägna 4 stycken planterings-hagar, af omkring 5 å 600 Tunnlands vidd, och, för bestridandet af kostnaderna vid planteringen under 4 på hvarandra följande år, utgifva }b Tunna Råg eller Korn för hvarje helt Hemman, men att dessa hagar, ehuru ämnade ej mindre till Kongl. Maj.ts och Kronans höga förmon, ån landets nytta, sedermera blifvit till enskilde försålda, hvarigenom invånarne gått i mistning af den fordel, de af sina nedlagda kostnader och arbete förväntat.
I anledning af hvad sålunda blifvit frams täll dt, har Stats-Utskottet ansett sig bora med Oeconomie-Utskottet ingå i gemensam öfverläggning; dervid Utskotten granskat och under öfvervägande tagit de skål och uppgifter, som blifvit andragna för ifrågavarande anhållan, hvilken tillförene flere gånger varit Kongl. Maj;t och Rikets Ständer underställd.
Och hafva Utskotten, för ett fullständigare bedömande af ämnet, ansett sig böra, såsom Stats- samt Allm. Besv.- o. Oec.-Utsk.
N.-o 106. 5 tillägg eller rättelse uti hvad af Motionairerne blifvit anfordt, meddela följande upplysningar, hufvudsakligen hemtade utur det Utlåtande, som, i anledning af Riksdags -Fullmågtigcs från Calmare Lån, vid senaste Riksdag, underdåniga ansökning, från Kongl. Maj:ts då tillförordnade Befallningshafvande på Öland blifvit infordradt, och i underdånighet afgifvet.
Enligt hvad ofvanberordt år, blef, under den 6 Maji i8i5, Nådig Instruction utfärdad för de Comiterade, sorn borde verkställa den år 1802 beslutna fördelningen af Alfvaren, hvilken årliga Instruction bland annat, i 8:de Punkten, innehöll, att, för hvarje till uppodling tjenlig!; Tunnland, en viss årlig ränta af 1,2,5 till 4 kappar Afradsspannmål borde utsättas, efter vissa föreslagna, högst 10, frihets-år; samt att sådan jord, sorn vore till odling alldeles oduglig, skulle erhålla en, efter beskaffenheten lämpad, lägre beskattning, att utgöras efter ett, högst 2 frihetsår.
Under det, i följd häraf, Taxerings-arbetet år i8i5 började och fortgick, anhollo Fulimägtige från öland, vid sistnämnde års Riksmöte’, i underdånighet hos Kongl. Maj:t, att den anbefallda delningen, i anseende tili de olägenheter den för landet medförde, måtte, i verkstål - 6 Stats- samt Allm. Besv.- o. Oec.-Ulsk. Bet. iF'.-o 106. ligheten, få upphöra; men erhöllo, under den T5 Augusti samma år, det Nådiga Svar, att den underdåniga ansökningen, såsom stridande mot en stor del af Öns Invånares önskan , icke försenade afseende.
Comiterade inlemnade derefter, den 6 April 1816, underdånig berättelse ora; förrättningens afslutande inom Ölands Norra Mot, och Kongl, Maj:t tåcktes, i Nådigt
Bref den 29 derpå följande October, godkänna såväl Comiterades åtgärd, att på vissa, genom Kungörelser uti alla Sockne-kyrkor, utsatta dagar, låta, till justering, upplåsa Taxerings-längderna, hvarefter, då de lemnats utan anmärkning, all talan, till ändrings vinnande i Taxeringen, ansågs icke vidare vara öppen, som ock de grunder, hvilka vid Taxeringen blifvit följda, bestående hufvudsakligen deruti, att sällan eller alldrig någon mark taxerats högre ån till andra graden, och att skatten å ett Tunnland alldrig upptagits högre ån till 2 kappar; med fåstadt afseende å hvilken lägre taxering Kongl. Majit tåcktes i Nåder förklara, att inga frihets-år, för skattens utgörande, borde ega rum, vidare, ån att samma skatt, från och med 1818, för nämnde Mot,' skulle allmänt taga sin början.
Härpå följde en underdånig anhållan af Bonde-Ståndets Fullmågtige från Ölands Norra Mot, vid Riksdagen Stats- sami Allm.
Bcsv. o. Oec.-Utsk.
N- o 106. 7 sistnämnde år, dels att den fastställda delningen tills vidare måtte få anstå, i anseende till de dryga räntorna, dels ock att samma delning, i händelse den ej kunde alldeles upphåfvas, måtte ytterligare öfverses, jemkas och råttas ; hvarå Kongl, Maj:t, under den 17 November 1818, meddelade det Nådiga Svar, att, efter hvad redan, i fråga om utmarksdelningen, forekommit, och serskilda gånger blifvit fåreskrifvet, Kongl. Majit funnit sökanden högst obefogad, att Kongl.
Majit uti detta ämne ytterligare besvära ; hvarjemte Kongl. Majit, i Nådigt Bref af sistnämnde dag, med afslag å Fullmågtigens från Sodra Mötet, i enahanda afseende, gjorda begäran, täcktes förklara, att derstädes borde forfaras, på sått sorn. skett inom Norra Mötet; i följd hvaraf delningen äfven der verkställdes, och under den 12 Maji 1819 af Kongl. Majit gillades, med Nådig föreskrift, att utmarks-skatten, från och med år 1821, borde utgå.
För att upplysa orsaken till de upprepade klagomålen ofver den omisskånneligen nyttiga och välgörande åtgärden med utmarkens fördelning, har ofvanbemälde Kongl. Majits tillförordnade Befallningshafvande vidare yttrat, att Öland, vid jemförelse med andra delar af Riket, 8 Stats- samt Allm. Eesv.- o. Oec.-Ulsk.
N.o 106. drager de tyngsta skattebördor, enär Ön, med en folknumer af i5 till 26.000 personer, iemnar, oberåknadt underhållandet af 260 Båtsmän och extra rotering, emellan 70 och 80,000 R:dr B-.o^ hvaraf, till Ölands ordinarie
Stat endast skall afgå i,4oo R:dr; samt att, genom de låga prisen på landets hufvudproduct, Spannmålen, ställningen , vid den tid merberörde underdåniga utlåtande afgafs, syntes hafva blifvit försämrad, så att skatterna nu mera utgå ganska trögt, hvilket dock år stridande mot nationela lynnet hos Ölånningen , som alltid skall varit, framfor allt, angelägen att afbörda sig sina utskylder.
Och har Kongl. Maj:ts tillförordnade Befallningshafvande, såsom serdeles anmärkningsvärd!, anfort, att resterna, för det då sistforflutna redogörelse-år, nästan arithmetiskt noga svarade emot utmarks-skatten, förvandlad i penningar efter gångbart pris.
Då nu Riksdags-Fullmågtige från öland, på sått ofvan anfördt blifvit, vändt sig till Rikets Ständer, med anhållan om den ofverklagade räntans upphåfvande, af den anledning, att Kongl. Maj:t, i förrberörde Nådiga Bref, den 9 Mars i824, förklarat sig icke kunna bifalla den derom bos Kongl.
Stats- sami Allm. Besv.- ö. Oec.-Utsk.
Jf.-o 106. 9 Kongl. Maj:t, vid sistförflutna Riksdag, gjorda Underdåniga ansökning, emedan samnla Spannmåls-rånta blifvit bland Stats-Verkets inkomster upptagen och påräknad, hafva Utskotten, för sin del, ansett forhållandet härmed påkalla Rikets Högloft.
Ständers uppmärksamhet, samt att de dels på rättsgrunder, dels ock på billighet grundade skål, Ölands Riksdags-Fullmåglige, till stöd för deras åliggande, framburit, synas vara af den talande egenskap, att de förtjena, till deras tillförlitlighet, att närmare undersökas.
De bifogade Skattlåggnings-documenterna tyckas utvisa, att betesrätt å Alfvaren varit ansedd och beräknad såsom en Hemmanen åtföljande förmon eller rättighet.
Mars 1802 innehåller, såsom i det föregående är visadt, en upplåtelse af samma mark, till fördelning emellan dem, som sig deraf dittills begagnat, utan att något vilkor af Spannmålsränta eller annan skatt dervid blifvit fästad!; och ehuru Hemmans-egarne skulle kunna anses, genom deras uraktlåtenhet att söka ändring i Comiterades åtgärder, i den våg Kongl.
Inslructionen, den 6 Maji i8t5, föreskrifver, haf - Bih. till R.
St. Prof., 1828 och 1829, 4 S. 2 Afd. 3 B. a litte Häftet. l o Stats- samt Allm, Besv.- o. Oec.-Utsk.
N.-o /o(jt va förverkat all rätt till talan i berörde hänseende, förmoda Utskotten likväl, att, i händelse giltiga anspråk på rättelse i öfrigt finnas för handen, tillfälle för en ytterligare undersökning bor beredas.
Vid sådant förhållande, och då härvid slutligen förekommer, att någon profning af de utmarks-lotterna åsätta räntor icke förevarit i Kongl. Kammar Collegium, hvars åtgärd, enligt dess, i anledning af Nådig Remiss uppå Fullmågtiges vid senaste Riksdag underderdåniga ansökning, afgifna 5Utlåtande, varit inskränkt till anstalts fogande om de bestämda räntornas påförande, uppbärande och redovisande; hafva Utskotten funnit skåligt vordsamligen tillstyrka Rikets Hoglofl.
Ständer, att Lös Kongl.