Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
FÖR ATT FINNA DEN, MÅSTE MAN GÅ LÄNGRE — UNGEFÄR 3 0 0 ÅR — TILLBAKA I TIDEN, TILL SLUTET AF 1 5 0 0 TALET.
DÄR FINNA VI DE FÖRSTA FOLKSKOLORNA, DE S.
K. BARNSKOLOR- NA.
NÅGON BESTÄMD TIDPUNKT FÖR DESSA SKOLORS UPP- RÄTTANDE KAN EJ UPPGIFVAS; SÅSOM VÅR ÄLDSTA FOLK- SKOLA ANSES DEN SKOLA, SOM ÄR BELÄGEN VID STORA TUNA KYRKA I DALARNE, HVILKEN SKALL HAFVA FUNNITS TILL SÅ TIDIGT SOM 1 5 5 9.
DESSA BARNSKOLOR VORO MYCKET FÅTALIGA, OCH DEN UNDERVISNING, SOM DÄR MEDDELADES, ANTAGLIGEN GAN- SKA PRIMITIV.
UNDER 1 6 0 0 TALET VIDTOGOS, MEST PÅ PRÄSTMÖTEN, ANORDNINGAR FÖR ATT HJÄLPA UPP FOLKUN- DERVISNINGEN, OCH KLOCKARNE TILLHÖLLOS ATT BITRÄDA VID DENSAMMA.
FÖRST 1 0 8 2 TYCKES SVENSKA FOLKET HAFVA UPPTAGIT DENNA VIKTIGA FRÅGA; ALLMOGEN BE- GÄRDE DÅ, ATT K.
M:T VILLE INRÄTTA BARNSKOLOR OCH GIF- VA DESS » PRSEEEPTORER » NÅGOT UNDERHÅLL.
E N VIKTIG ÅTGÄRD, KANSKE EN FÖLJD AF DENNA ANHÅLLAN, VAR STAD- GANDET I 1 6 8 6 ÅRS KYRKOLAG ATT UNGDOMEN BORDE LÄRA SIG LÄSA OCH FÖRSTÅ SIN KRISTENDOM, ETT MÅL SOM YT- TERLIGARE BEFORDRADES GENOM ORDNANDE AF KONFIRMA- TIONSUNDERVISNINGEN OCH HUSFÖRHÖREN.
LIKSOM 1600-TALET SÅLUNDA ÄGNATS ÅT ATT FRAMHÅLLA NÖDVÄNDIGHETEN AF ATT BIBRINGA UNGDOMEN BOKLIGA FÄRDIGHETER, ANVÄNDES 1700-TALET HUFVUDSAKLIGEN TILL ATT SÖKA ANSKAFFA LÄRARE.
MEN DET GICK LÅNGSAMT; TILLSÄT- TANDE AF LÄRARE BERODDE PÅ FÖRSAMLINGARNA OCH SKEDDE SÅLUNDA TEMLIGEN GODTYCKLIGT.
D E FÖRMANINGAR OCH ÖNSKNINGAR, SOM REGERINGEN I DETTA FALL UTTALADE, SY- NAS EJ HAFVA HAFT SYNNERLIG VERKAN.
MED AFLÖNIN- GARNA.
VAR DET NATURLIGTVIS UNDER SÅDANA FÖRHÅLLANDEN DÅLIGT, OCH I ALLMÄNHET SYNES INTRESSET FÖR FOLKSKOLE- SAKEN EJ HOS KOMMUNERNA HAFVA VARIT SYNNERLIGT STARKT.
FLERTALAT FOLKSKOLOR FRÅN DENNA TID HAR OCKSÅ UPPRÄTTATS AF ENSKILDA PERSONER.
MED 1800-TALETS INGÅNG BÖRJADE FÖR DEN SVENSKA FOLKSKOLAN EN BÄTTRE TID.
FLERE SÄLLSKAP, DÄRIBLAND TVÅ » SÄLLSKAP FÖR VEXELUNDERVISNINGENS BEFRÄMJANDE » ARBETADE IFRIGT OCH MED GODT RESULTAT PÅ ATT HÖJA FOLKSKOLAN.
MEN DET VAR ETT SVÅRT ARBETE FÖR EN- SKILDA FÖRENINGAR, OCH DET GODA, SOM DE I ENSTAKA FALL KUNDE UTRÄTTA, VAR EJ TILLRÄCKLIGT FÖR ATT GIFVA NÅGON ALLMÄN LYFTNING ÅT HELA LANDETS FOLKSKOLEVÄ- SEN.
SÅDANA GENOMGRIPANDE ÅTGÄRDER MÅSTE KOMMA FRÅN STATSMAKTERNA.
OCH DE UTEBLEFVO EJ HÄLLER.
RIKS- DAGEN SKREF 1 8 3 5 TILL K.
M:T OCH BEGÄRDE ATT FÅ UN- VISNINGSVÄSENDET ORDNADT, K.
M:T ANAT EN PROPOSITION I FRÅGAN, HVILKEN BEHANDLADES VID RIKSDAGEN 1 8 4 0 — 4 1, OCH HVARS RESULTAT BLEF 1 8 4 2 ÅRS FOLKSKOLESTADGA.
Det är med glädje och stolthet vi kunna se tillbaka på denna utveckling, och säkert skall, då dagen i hela vårt land firas, man ej heller glömma den klass, de män och kvinnor, hvilkas plikttrogna och ansträngande arbete årtionden igenom bidragit till detta lysande resultat.
I detta arbete har den svenska kvinnan en ingalunda obetydlig an- del, och om än hennes direkta verksamhet i folkskolans tjänst först senare tog sin början, har den i stället gått så mycket hastigare framåt.
Det var ju för öfrigt naturligt nog, att makan och modren skulle i första hand känna sig berörd af och intresserad för en utveckling, som så småningom flyttade en del af omsorgen för barnens intellektuella utbild- ning från hemmet till skolan.
Från början torde nog denna utbildning betraktats såsom en hemmets rättighet och plikt.
Denna åsikt kvarlefde länge nog, och ännu vid 1823 års riksdag, då skolfrågan allvarsamt var på tal, fick den ett uttryck i biskop af Vingårds ord: » Enligt naturens ordning tillkommer den första barnundervisningen föräldrarne.
Denna sköna rättighet lär ock den fromma modern utan nödtvång icke föryttra. » I den mycket omtalade s. k. Rudenschöldska metoden före- kommer också ett slags föreningslänk mellan skolan och hemmet i den s. k. hemskolan.
Under denna tid visade sig kvinnornas in- tresse för folkskolan, då de ej fingo direkt deltaga i verksamheten i skolan, genom an- slag och donationer till förutvarande eller nya skolor.
Sådana af kvinnor upprättade eller understödda skolor finnas i mängd såsom Gjörloffska skolan i Landskrona, Estuna soc- kenskola, Allerums (högre) folkskola, Philip- sénska skolan i Stockholm och många andra.
Denna medelbara verksamhet öfvergick snart till en mera omedelbar och direkt ingri- pande, då de första folkskollärarinnorna trädde i tjänst.
Tidpunkten när detta skedde kan DET VAR OCKSÅ HÖG TID ATT REFORMEN GENOMFÖRDES.
ej säkert uppgifvas.
I ett äldre arbete på- AR 1 8 3 9 FUNNOS I 2 3 0 8 FÖRSAMLINGAR ENDAST 9 8 6 FASTA SKOLOR OCH I 1 2 1 1 — MER ÄN HALFVA ANTALET stås, att redan 1844 10 lärarinnor skulle — FÖRSAMLINGAR SAKNADES BÅDE FASTA OCH AMBULATO- verkat i folkbildningens tjänst.
Dessa hafva RISKA SKOLOR.
FÖR ATT UNDERVISA DE FASTA SKOLORNAS i så fall antagligen varit småskollärarinnor; 4 3, 2 7 7 BARN FUNNOS 1, 0 3 0 LÄRARE, AF HVILKA FLERTALET ÅTNJÖT SÅSOM ERSÄTTNING FÖR SITT BESVÄR — 5 0 RDR småskolan, hvilken nära hemmet skulle sörja BANKO PR ÅR.
LÖNERNA UTGINGO PÅ HVARJEHANDA SÄTT; för den första undervisningen, blef nämligen FLERTALET UTBETALADES AF KOMMUNERNA ELLER GENOM AF- det första fältet för kvinnans verksamhet på GIFTER AF FOLKSKOLEBARNEN, ENDAST 9 8 SKOLOR KUNDE detta område.
VID DENNA TID FRÖJDA SIG ÅT BIDRAG AF STATEN.
MED BARNENS SKOLGÅNG VAR DET HÖGST USELT BESTÄLLDT.
E N Men officielt gjorde kvinnan sitt inträde i &gt;FF
i DUN 198 folkskolans tjänst först på 1850-talet.
Detta skedde genom två kungliga förordningar af den 29 september 1853 och den 21 oktober 1859.
I dessa förordningar förklarades, att i folkskolorna jämväl må antagas lärarinnor, hvilkas skicklighet blifvit af något seminarium pröfvad och godkänd.
Detta stadgande är af särskild vikt och intresse; genom detsam- ma erkändes officielt för första gången kvin- nans rätt att söka anställning i statens eller kommunens tjänst.
De praktiska följderna af detta påbud blef- vo dock ej genast synliga.
Det saknades nämligen seminarier för utbildande af lära- rinnor.
Denna brist blef dock snart af hjälpt.
År 1860 förvandlades seminarierna i Skara, Strengnäs (sedermera indraget) och Kalmar till folkskollärarinnesemioarier och 1861 in- rättades folkskollärarinneseminariet i Stock- holm, som redan första året räknade 56 ele- ver.
Sedermera har antalet inom folk- och småskolan verkande kvinnor varit i oupphör- lig stegring.
1868 räknade dessa skolor 2115 lärarinnor och år 1884 ej mindre äu 6505, oberäknadt dem som undervisade i öfnings- ämnen och handslöjd.
Det är sålunda ur mer än en synpunkt en för den svenska kvinnan glädjande och viktig minnesfest, som nu skall firas.
Säkert är också, att hon gärna skall deltaga däruti och gifva den den karaktäristiska prägel, som den bättre än på något annat sätt kan få, därigenom att hemmets och barnuppfostrin- gens representant, kvinnan, deltager i den- samma.
Detta är det vackraste vittnesbördet om folkskolans verksamhet, den skönaste blomman i den minneskrans, som svenska folket i dessa dagar med tacksamhet räcker svenska folkskolan.
H, V. iduns skollofskoloni.
I den tidiga sommarmorgonen i går torsdag samlades vid Blasieholuiskajen en ungdomlig skara, åtföljd af afskedstagande föräldrar, syskon och vänner.
När ångaren Östhammar på slaget 6 lade ut från land, slöt sig truppen af ett 20- tal bleka småttingar samman på dess öfverdäck, näsdukar viftade en sista hälsning, och barna- ögon lyste af glad förväntan mot de fria, an- genäma sommardagar, som nu förestodo.
Man tyckte sig nästan se, hur redan den första friska fläkten utifrån saltsjöfjärden dref upp färgen en nyans på alla dessa kinder, som blekts öf- ver skolans lexa den långa vintern, ja, helt visst ännu mer i de fattiga hemmen vid trånga gränder, dit sällan en solstråle hittade.
Det var - » Iduns skollofskoloni » som anträdde sin sommarutflyttning.
V i skulle ha önskat, att I alla, varmhjärtade läsarinnor, som med Eder skärf bidragit till det vackra målet att bereda en stärkande lacdtvistelse för några veckor åt dessa barn, kunnat närvara för att själfva ur deras strålande ansikten, ur mödrar- nas på stranden af glädje tårade ögon hämta den bästa tacken.
Genom den sällsynt sköua Väddökanal styr- des nu färden till Boda gård i Edebo socken, samma ställe som de föregående åren begag- nats för kolonien, och hvilket visat sig hvad läge, frisk hafsluft, utrymme och öfriga be- kvämligheter beträffar ypperligt motsvara alla anspråk.
Skollärarinnan fru Fredrique Falk är äfven i år koloniens föreståndarinna, en garanti för den ömmaste och erfarnaste ledning.
Som hen- nes niedhjälparicnor medfölja en hennes dotter och en tjänsteflicka.
Kolonien består, som nämndt, af 20 barn, af hvilka 9 flickor och 11 gossar, utvalda från de flesta af hufvud- stadeus församlingar.
Man har vid valet till- sett, att de mest behöfvande och på samma gång förtjänte kommit i åtanke, och med tvänne ömmande undantag därvid oek utsett barn, hvilka ej under föregående somrar åtnjutit nå- gon sådan landtvistelse.
Den framstående barnläkaren d:r Carl Flens- burg inmönstrade äfven i år före afresan den lilla skaran, och kommer han att följa de sa- nitära resultaten af sommarvistelsen för att sedermera kunna framlägga dem för Iduns lä- sarinnor.
Insamlingen till » Iduns skollofskoloni », som ännu ej i år lämnat lika vackert resultat som de föregående, fortgår allt fortfarande, och mottagas de minsta bidrag med varm tacksam- het.
Det är nu de stora utgifterna taga sin början, vid hvilka naturligtvis de största kost- naderna betingas af en sund, kraftig och rik- lig kost, åt hvilken alltid vid Iduns skollofs- koloni ägnats den utmärktaste omsorg, då på intet vis de välgörande verkningarna af landtluft och bad bättre kunna understödjas hos dessa svaga barn från knappa hem.
Vi fortsätta här redovisningen för hitintills influtna medel: Transport från föregående redovisning:, 590: 80, nyinflutna medel: Fyra lyckliga syskon, Östersund, 2: —; Olga och Gustaf, Sollefteå, 2: —; Små na- turälskare 2: —; Sofia Enström 2: —; 08-årig fö- delsedag 10: —; Bertil, Gunnar och Elsa 3: —; från Ställdalen 2: —; ur lille Georgs sparbössa 1: 5 0; Mia F., S. Wram, 1: —; Sigrid C l: —; lilla Do- ris 1: —; H.
S. 2: 5 0; Nils och Barbro 1: —; lilla Sonja, Hafverö, 5: —; från Iduns prenumeran- ter i Burträsk 13: 4 0; Hjälpsam i Arboga 1: 5 0; Brita F. i L — g 1: —; E — a C — e, Sölvesborg 2: —; Anonyma 0: 2 5; Moli 5: —; M.
5: —; Rudolfs och Georgs sparbössor 0: 60; Liten Astrid 2: —; Eia 1: — -; H — 1.
2; —; från Moster och lilla Lisa, Wexlö, 5: —; A n.
1: —; E. Hagberg 1: —; Mattis och Toril, Sorunda, 3: —; E.
2: —; Li- ten Ragnhild 2: —; från prenumeranter i Kungs- backa 5: —; Klubben 4: — •; Svea 1: —; Maria S. 5: —; Fyra lyckliga syskon på landet 2: —; Asker- sundsbor 10: 5 0; Eilen K. och Ine H.
Malmö, 6: —; J.
5: —; Summa: 708: 05.
(Forts.) hur många familjer finns det icke en så- dan äldre moster eller faster, som är sina syskons högra hand, den som alltid är redo att hjälpa, som det alltid skall skickas bud efter, — i synnerhet när det är något galet på färde, — som alltid är att lita på, som har pröfvat litet af hvarje här i lifvet och kan användas till allting.
Ä r det brådt med sömnad till barnen, ha de små någon farlig sjukdom, är det mamma själf, som måste ligga till sängs, skall det flyttas, packas eller bytas tjänstefolk, — all- tid är det denna moster eller faster, som skall komma och vara till stöd och hjälp.
Månne sådana familjer tänka på, huru de skulle be- finna sig utan denna kvinna, som alltid endast ger — kärlek, arbete, tid och krafter, och som först försvinner, då allt är lyckligt och väl igen och familjens sedvanliga med- lemmar kunna vara lyckliga utan henne.
Jag har ofta observerat, hur en sådan kvinna förstår alla de mest olika ting och med stilla böjlighet och snabbhet kan öfvergå från det ena till det andra.
Gäller det att vaka långa nätter vid ett barns sjuksäng, då är hon den, som man bäst kan lita på.
En ung mor är ofta öfveransträngd af att få och sköta sina barn.
Moster är starkare, kan lättare vaka och har varit med så många gånger, när det var fara på färde, att hon är duktigare än någon sjuksköterska.
Och när hon har gifvit all sin omsorg och all sin kärlek till ett af de andras barn, måste hon dock till sist nöja sig med att bli satt i andra rummet, ty i de ömmaste ögon- blicken ropar icke barnet: » moster », utan » mamma »!
Gäller det att hålla sömnen borta från de nödvändiga och svåra lexorna, är en sådan moster en märkvärdigt tålig förare, antingen det är genom en svår räkneuppgift, genom de franska verben eller genom det röda hafvet med Israels barn.
Har någon hufvudvärk, kan moster massera bort den, skall det vara kalas för dockorna, kan ingen arrangera det så bra som hon, ha barnen en hemlig längtan, en brinnande ön- skan, som de gärna vilja ha realiserad, är moster » den teologiska vägen », på hvilken de säkrast nå sitt mål.
Den som har uppgifvit att sysselsätta sig med sin egen person, får en alldeles uuderbar förmåga att gissa sig till och understödja an- dras planer och önskningar.
Jag har kännt sådana ogifta tanter, icke en, utan en hel mängd, af hvilken hvar och en i sin familjekrets var den räddande hjälpen, som gick från det ena rummet till det andra för att taga det svåraste på sig själf och rödja besvärligheterna ur vägen för dem, som voro lyckliga.
F å människor ha förefallit mig så nära besläktade med englarne genom sin gränslösa förmåga till uppoffring, sin obe- skrifliga ödmjukhet och själfförglömmelse.
Så finns det andra ogifta kvinnor, som icke ha en så stor krets att verka för, men som ha fått till uppgift att uteslutande lefva för en gammal far, en ensam gammal bror, en äldre släktinge, som de icke kunna öfverge.
En sådan kvinna har det kanske ännu svårare än hon, som går från hem till hem för att hjälpa, och som dock ofta måste kän- na, hur välkommen hon är.
Det är otroligt, hvad en ensam gammal herre kan fordra af den kvinna, som uppoffrar sig för honom!
Visserligen kunna de äkta männen vara fordrande, men jag tror icke, att de i despotisk egenkärlek kunna gå upp emot en gammal sjuklig bror eller far, en fordrande och nykfull gammal farbror.
Det vare långt ifrån mig att säga, att alla förhållanden mellan ogifta flickor och deras föräldrar eller syskon äro sådana.
Man har j u sett, hur en bror eller syster ha kun- nat lefva till sin sena ålderdom i det lyckli- gaste samlif, eller hur en gammal dotter har kunnat sörja öfver sin fars död, då han var en ålderstigen man, med en smärta, som vi- sade, att med honom det bästa och enda hon ägde var beröfvadt henne.
Goda och lyckliga förhållanden finnas j u i alla sammanställningar af det mänskliga lifvet, men jag vill hufvudsakligen fästa mig vid de vanskliga uppgifter en ogift kvinna har att lösa, I våra länder väljer en hustru som oftast
IDUN sin man själf, och är hon icke nöjd med sitt öde, får hon skylla sig själf.
Men man väl- jer icke sina föräldrar, sina syskon eller sin öfriga familj själf, och ingen har rätt att för evigt binda tillsammans två människor, som icke äro bundna genom äktenskapet.
Eu ogift kvinna, som plågas af en egois- tisk far eller bror eller äldre släktinge, som hon är beroende af, kan söka sin befrielse.
Men hur ofta finner man icke, att hon icke gör det?
Hur ofta ser man icke en sådan uppoffrande dotter eller syster stanna på sin plats intill det sista och sysselsätta sig med ett otillfredsställande arbete — eller intet ar- bete alls.
Det finns gamla människor, som vilja, att man i det oändliga skall spela kort med dem eller sitta och småprata om ingen- ting; — och detta innehållslösa lif stå många gamla flickor ut med, utan att beklaga sig, utan att bli retliga, ja, ofta utan att bli små- aktiga.
De kunna i sådana förhållanden visa den stora styrkan hos en mänsklig själ, som lif- när sig af en andlig föda, som är deras hem- liga skatt, och hvilken håller dem friska, goda, ja, glada midt i den mest triviala, enformiga och dödande omgifning.
Ä r däremot den person, af hvilken en ogift kvinna är beroende, en intelligent och verk- sam människa, hur ofta har man då icke sett, hur en dotter eller syster kan vara en be- gåfvad fars eller brors högra hand, både som praktisk hjälp och som andlig kritik.
Mån- gen vetenskapsman har en sådan kvinnas hjälp att tacka för framgången i sitt arbete; hon har varit den, som lättat den tråkigaste delen af arbetet för honom genom att uppsöka och afskrifva material, hon har hjälpt hans minne, undanskaffat alla störande inflytanden och i tider af tvifvel och oro varit den sporrande tro och den uthålliga vilja, som ha stärkt mannens arbetskraft.
Att sådana ensamma kvinnor, — kvinnor utan ett eget hem, — både känna sig nyt- tiga och lyckliga, — därpå finnas allt för många bevis, för att man skulle kunna tvifla. '
Men nu kommer den sista kategorien af ogifta kvinnor, — de som äro absolut en- samma, och som i denna isolerade ställning ha en mindre eller större förmögenhet, som gör det obehöfligt för dem att frivilligt ställa sig i beroende af andra.
Det är dessa kvinnor, som, beröfvade alla närmare kärleksband, taga det till sin uppgift att älska mänskligheten.
Deras tid tillhör dem, deras dag tillhör dem, och hvem kan göra sig blind och döf för det faktum, att för en hvar, som vill tjäna sin nästa, finns det med hvarje morgon, som uppgår, oändliga tillfällen därtill.
Där finns ju hela den skara af ensamma sjuka, ensamma gamla och ensamma barn, som mest af allt behöfva sympati, behöfva känna, att det finns någon, som vill dem väl, någon, som kommer till dem och icke glöm- mer dem.
Huru en ensam människa, som har sin hälsa, ett, ögonblick kan beklaga sig öfver att hon ingentiDg har att göra, tyckes ofattligt.
Det arbete, som föreligger, är helt enkelt omöjligt att hinna, och det fordras härskaror af arbetare för att lyfta en ringa del däraf.
Visserligen har samhället gjort mycket och gör mera för hvar dag; hospitaler, sjukhus, fattigskolor, omsorg för de fattiga i hemmet äro hjälpmedel, som beständigt utgrena sig längre och längre.
Men det ligger något i det rent personliga intresset, det direkta deltagandet mellan män- niska och människa, som också har sin bety- 399 DELSE, KANSKE DEN ALLRA STÖRSTA, OCH HVARS VÄL- GÖRANDE NÅGRA INVERKAN KNAPPT KAN ERSÄTTAS AF OFFENTLIGA INSTITUTIONER, OCH DETTA VÄRF, DETTA ATT BRINGA HJÄLP ATT LEFVA ELLER HJÄLP ATT LIDA FÖR SINA MEDMÄNNISKOR, ÄR ETT VÄRF, HVAR- TILL DEN, SOM ÄR FRI OCH ENSAM, KAN ÄGNA SIG BÄTTRE ÄN NÅGON ANNAN.
JAG ANSER, ATT DE NÄRMASTE PLIKTERNA BÖRA VARA DE VIKTIGASTE FÖR ENHVAR.
EN FÖR ATT GÅ PÅ MÖTEN OCH FILANTROPISKA KOMITÉER, SKULLE ENDAST DÅLIGT TJÄNA DET GODAS SAK.
LYCKLIGTVIS KUNNA ALLA, GIFTA OCH OGIFTA, MÄN ATT OCH KVINNOR, ALLTID FÅ MÅNGA ANLEDNINGAR GE NÅGOT AF SIN TID OCH SINA LIDANDE FÖR MEDMÄNNISKOR, KRAFTER TILL MEN DET KAN DE FLESTA BLI EN HUFVUDUPPGIFT, DE författarinnor.
VID EN AF * HUSTRU OCH MOR, SOM SK ILLE LÄMNA SINA EGNA BARN FÖR ATT SKÖTA ANDRAS, FÖRSUMMA SITT HUS Prisbelönta FREDRIKA BREMER-FÖRBUNDET ANORDNAD PRISTÄFLAN FÖR BARN- OCH UNGDOMSBÖCKER HAR FÖRFATTARINNAN AF TÄFLINGSSKRIFTEN » SIGTRYGG TORBRANDSSON » TILLDE- LATS FÖRSTA PRISET, 3 0 0 KR., SAMT FÖRFATTAREN AF » FRÅN NORDISK ROT » DET ANDRA PRISET, 1 0 0 KR.
VID ÖPPNANDET AF NAMNSEDLARNE BEFANNS DEN FÖRRA SKRIF- TEN VARA FÖRFATTAD AF DEN ÄFVEN FÖR IDUNS LÄSARINNOR BEKANTA SKRIFTSTÄLLARINNAN FRU MATILDA LÖNNBERG F. STÅLHAMMAR, OCH DEN SENARE AF FRU MARIA ANHOLM, F. ÖBERG.
Sitt silfverbröllop FIRADE FÖRLIDEN LÖRDAG I BERGEN DEN RYKTBARE NORSKE KOMPOSITÖREN Edvard Grieg OCH HANS MAKA Nina Grieg.
SILFVERBRUD- PARET HYLLADES MED SERENADER, BLOMMOR, ADRESSER, TELEGRAM OCH GÅFVOR I RIK MÄNGD, HELA STADEN FLAGGADE, OCH SKAROR AF MÄNNISKOR STRÖMMADE LÅNG- VÄGA TILL FÖR ATT PERSONLIGEN BRINGA SIN HYLLNING.
ICKE SÅ SNART HA VALT ETT VISST CENTRUM ATT VERKA FÖR.
MEN REDAN LIF DESSA FRIA OCH ENSAMMA KVINNOR, SOM GENOM SITT EGET GLÄDJELÖSA, FÖRSAKANDE ÄRO ETT EXEMPEL FÖR ANDRA ENSAMMA OCH SÖRJANDE, SOM PÅ GRUND AF SIN EGEN RENA OCH FLÄCKFRIA VANDEL HA rätt TILL ATT UPPMUNTRA ANDRA ÄRBARHET OCH RENHET, — HUR KUNNA ICKE ALLA DESSA MER ÄN NÅGON HUSMODER, SOM FRÅN SIN EGEN LYCKA TALAR TILL DE FATTIGA, MERA ÄN NÅGON GIFT PRÄST, SOM SITTER MED ETT GODT ÄM- BETE OCH UPPMANAR TILL KYSKHET OCH FÖRSAKELSE, MER ÄN ALLA VÄLBERGADE, VÄLBESKYDDADE MÄN- NISKOR INVERKA PÅ, HJÄLPA OCH STÄRKA SINA LIDANDE, SYNDIGA OCH OLYCKLIGA MEDMÄNNISKOR!
JA, NU KAN VÅR TEATERSÄSONG PÅ ALL- VAR BETRAKTAS SOM AFSLUTAD, SEDAN ÄFVEN OPERAN FÖR SOMMAREN STÄNGT SINA DÖRRAR.
MEN DÄR FÖR- INNAN BEREDDE DEN I TERMINENS ELFTE TIMME SIN PUBLIK EN ÖFVERRASKNING, OM OCK EJ AF DET ODELADT ANGENÄMA SLAGET — EN REPRIS AF WAGNERS » LOHEN- GRIN », DEN FÖRSTA WAGNERFÖRESTÄLLNINGEN PÅ ETT LÅNGT SPELAR!
DEN PÅ BIFALL FRIKOSTIGA ÅHÖRARSKARA, SOM PÅ PREMIÉREAFTONEN TILL SISTA PLATS FYLLDE DEN RYM- MANDE SALONGEN, LADE TYDLIGT I DAGEN, ATT DEN i sak VAR MER ÄN TILLFREDS MED WAGNERREPRISEN.
SYND ATT DENSAMMA till form SKULLE ERBJUDA SÅ MÅNGA ANMÄRKNINGAR!
FÖR DEN FRAMSTÅENDE ORKESTERLEDAREN HR Hallen MÅSTE DET HA VARIT EN LÅNGT IFRÅN ANGENÄM UPP- GIFT ATT ANFÖRA EN FÖRESTÄLLNING, SÅ LÖSLIGT FÖRBEREDD TILL DEN DRAMATISKA OCH VOKALA SIDAN, OCH HVAD DEN ORKESTRALA ANGÅR ÄFVENLEDES FÖRSVÅRAD GENOM U F n o t i s b o k e n.
ALLT FÖR BRÅDSKANDE FRAMFÖRANDE OCH DEN UNDER Tillbaka till Uemlandet.
KRONPRINSESSAN DE PÅGÅENDE REGEMENTSMÖTENA RÅDANDE BRISTEN PÅ BLÅSARE.
DOCK LYCKADES HAN FÖR SIN ANPART PÅ VICTORIA ÅTERKOMMER, EFTER HVAD NU ÄR BESTÄMDT, MÅNDAGEN DEN 2 7 D:S TILL STOCKHOLM FRÅN SIN UT- ETT EFTER FÖRHÅLLANDENA HÖGST LOFVÄRDT SÄTT KLARERA SVÅRIGHETERNA.
RIKES VISTELSE.
HENNES HÄLSOTILLSTÅND ÄR, ENLIGT IN- GÅNGNA UNDERRÄTTELSER, SYNNERLIGEN TILLFREDSSTÄL- FRÖKEN Moritz KAN EJ KLANDRAS, FÖR ATT HON IN- LANDE.
GALUNDA FÖRSLÅR FÖR ELSAS FORDRANDE PARTI; HON GJORDE TYDLIGEN VACKRA BEMÖDANDEN, SOM SÄRSKILDT * 1 det mellan folklig a utbytet PÅ IDÉERNAS HVAD DET DRAMATISKA ANGÅR EJ ALLDELES SAKNADE FRAM- GÅNG.
HR Ödmann ÄR J U MINST AF ALLT WAGNER- OMRÅDE INTAGER ÄFVEN VÄRT FOSTERLAND EU HEDRAD SÅNGARE, OCH HANS LOHENGRIN MINNER ALLT FÖR MYC- PLATS, OCH SÄRSKILDT GLÄDJA VI OSS ÅT ATT FINNA, HUR KET OM ROMEO.
SJÄLFVE HR Lundqoist VAR TYDLIGEN kvinnor ALLT MERA TJÄNA SOM BÄRARINNOR VID DENNA FÖGA ENTUSIASMERAD AF DEN TUNGA UPPGIFTEN ATT I VACKRA ANDLIGA SAMFÄRDSEL.
NÅGRA NAMN FÖR SOMMARVÄRMEN GÖRA ETT |TIMMARS LÅNGT WAGNER- DAGEN: PARTI I EN SVAG ENSEMBLE, OCH HRR Nygren OCH EN KLOSTERFÖRESTÅNDERSKA (CHANOINESSE) MARIE Gra / ström NÅDDE EJ PÅ LÅNGA VÄGAR FRAM.
DE STRYK FRÅN LIFLAND BESÖKER FÖR NÄRVARANDE HUFVUDSTADEN OCH DESS BANNHERTIGHETSASYLER FÖR VI FÅ HOPPAS, ATT SOMMARHVILAN OCH DÄREFTER ATT STUDERA DE LEDANDE PRINCIPERNA VID DESAMMA.
NÅGRA ALLVARLIGA REPETITIONER TILL HÖSTEN SKOLA FÖRMÅ HON ÄMNAR FÖRE SIN HEMRESA ÄFVEN BESÖKA GÖTE- LYFTA DEN KONSTNÄRLIGA NIVÅN FÖR VÅR OPERAS NUVA- BORG I SAMMA SYFTE.
RANDE » LOHENGRIN », DÅ DET ÄR TYDLIGT, ATT DEN BÖR KUNNA BLIFVA — LIKSOM DEN bör VARA DET — ETT FOLKHÖGSKOLAN Å HVILAN GÄSTAS FÖR NÄRVARANDE GODT REPERTOARSTYCKE.
AF EN ENGELSK DAM, MISS ELISABETH HEALEY, LÄRA- RINNA VID THE CLAPHAM HIGH SCHOOL I LONDON.
FRU Dina Edling TOG I SÖNDAGS AFTON SOM MIG- MISS HEALEY ÄR SLADD PÅ EN STUDIIRESA I SVERIGE NON AFSKED AF HUFVUDSTADSPUBLIKEN, HOS HVILKEN FÖR ATT SKAFFA SIG KÄNNEDOM OM UNDERVISNINGSME- HON ÄNDA TILL DET SISTA FÖRSTÅTT ATT BIBEHÅLLA DE TODEN VID FOLKHÖGSKOLORNA.
STORA SYMPATIER, SOM HENNES GEDIGNA KONSTNÄRSKAP BERÄTTIGADT FÖRSKAFFAT HENNE.
DEN UNGEFÄR TILL HÄLFTEN TILL SPANIEN ÅTERRESER I DAGARNE EN UNG SPAN- FYLLDA SALONGEN HYLLADE DEN AFSKEDSTAGANDE FAVO- JORSKA, FRÖKEN DE SANZ, SOM VID PROFESSOR UNMANS RITEN MED BLOMMOR, STARKA APPLÅDER OCH MÅNGA KÄNDA INSTITUT FÖR SJUKGYMNASTIK OCH MASSAGE INROPNINGAR.
HÄRSTÄDES UTBILDAT SIG FÖR ATT SEDERMERA VERKA I SITT FÄDERNESLAND.
ÄFVEN TILL AMERIKA OCH AUSTRA- LIEN SKALL ETT PAR AF LÄSÅRETS ELEVER MED DET SNARASTE BEGIFVA SIG FÖR ATT VERKA FÖR DEN SVENSKA SJUKGYMNASTIKENS UTBREDNING DÄRSTÄDES, OCH FRÖKEN EVA RUBIN, ÄFVEN INSTITUTETS ELEV, HAR NYLIGEN FÖR SAMMA ÄNDAMÅL BOSATT SIG I LUBECK.
(FORTS.); Frän kvinnornas nykterhetsstrid.
SVEN- SKA KVINNORS NYKTERHETSFÖRENING, SOM FÖR EN DEL ÅR SEDAN BILDADES AF FRÖKEN NANNY HELGARZON M.
fl., UPPLÖSTES DEN 8 D:S, ENÄR INTRESSET BLIFVIT SPLITT- RADT, I SYNNERHET DÄRIGENOM ATT DE FLESTA MEDLEM- MARNE TILLHÖRA ANDRA NYKTERHETSFÖRENINGAR.