Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I Stats-Utskottets Utlatandej N:o 212. 45,ooo R:drs anslag för ett arbete, som icke skulle erfordra större kostnad, än 55,ooo R:dr, vore en afvikelse från det, vid dylika allmänna understöds beviljande, vanligtvis bestämda förhållandet emellan statens och de enskildes bidrag, hvarvid menigheterne sjelfve ansetts böra bekosta minst en tredjedel af företaget; — att på sio höjd ett anslag af 28,000 R:dr borde beviljas, för att utgå, i den mån arbetet fortginge och sedan interessenterne bildat sig till ett bolag; —att utbekommandet genast af hela Statsbidraget icke vore för arbetets utförande behöfligt, helst detta endast successivt, under en följd af år, kunde verkställas; — att, innan något af de anvisade Statsmedlen utbetaldes, borde arbetet vara börjadt och fortgå, enligt den derför fastställda plan; — att förevarande anslagsfråga borde af Utskottet närmare utredas, för att kunna af Rikets Ständer utan ensidighet bedömas, och att Utskottet i sådant afseende jemväl borde söka utröna vigten och värdet af de skäl, på grund hvaraf en betydlig del af de strandegare, som förut biträdt företaget, numera ville skilja sig derifrån;— samt att deL af Utskottet för anslags-summans beviljande föreslagna vilkor, att upprensnings-arbetet skulle inom 3:ne års förlopp vara fuilbordadt, svårligen kunde uppfyllas, hvadan anslaget, så vida ej detta vilkor blefve förändradt, förmodades icke kunna af vederbörande begagnas.
Till besvarande af dessa anmärkningar och till ytterligare utvecklande af de åsigter, som föranledt Utskottet tillstyrka, att det för upprensandet af Emån äskade Statsbidrag måtte varda beviljadt, såsom anslag utan återbetalnings-skyldighet, får Utskottet anföra: ehuruväl contract om detta arbetsföretags utförande, i enlighet med den af Kongl. Majit derför fastställda plan, redan blifvit afslutadt samt en af Kongl.
Maj:t godkänd säkerhet för samma Contracts behöriga uppfyllande aflemnad, anser sig dock Utskottet, med hänsigt till härvid förekommande och i det återremitterade Betänkandet uppgifna omständigheter, kunna och böra fortfarande taga för gifvet, , att meranämnde, ejallenast för innehafvarne af några få större egendomar, utan äfven för en stor del af öfrige jordegare inom 2:ne Härader, serdeles gagnande samt för en hel landsort magtpåliggande företag, icke kan, åtminstone för närvarande, bringas till verkställighet, med mindre Rikets Ständer medgifva den af Utskottet tillstyrkta förändring i de för Statens bidrag härtill förut bestämda vilkor.
Dock, måste, äfven om Utskottets i detta hänseende gjorda framställning kommer att vid innevarande Riksdag förfalla, hela det belopp, hvarom nu är fråga, i allt fall tills vidare hållas vederbörande strandegare tillhanda, enär deras anspråk på utbekommandet Stats-Utskottets Utlåtande, N.o 212. 3 deraf, emot de vid 1840 och 184 ^ års Riksdag, bestämda vilkor och åligganden, destomindre lärer kunna anses vara förverkadt, som både de för Statsbidragets åtnjutande föreskri
Ina förberedande åtgärder blifvit vidtagne och arbetet till någon del numera påbörjadt, hvarom Utskottet trott sig böra erinra, i anledning af den inom Bonde-Ståndet yttrade förmodan, att Rikets Ständers, i afseende på ofvannämnde företag, förut fattade beslut skulle upphört att vara gällande.
På sätt Utskottet i sitt förra Utlåtande uppgift, ansågos vid sista Riksdag de för
Emåns upprensning då anvisade anslags- och lånesummor, utgörande tillsammans 4^,000
R:dr, ungefärligen motsvara hälften af den kostnad, samma företag, med inberäkning af jordersättningar m. m., skulle komma att medföra.
Af denna kostnadssumma var likväl uti den år 1840 uppgjorda arbetsplan endast ett belopp af 55,9i5R:dr eller ungefärligen — delar af hela kostnaden, beräknadt för sjelfva arbetet.
Det vid andra större arbetsförelags befordrande medelst allmänna understöd, iagttagna förhållande emellan Statens och de enskilde intressenternes bidrag har således ej heller, i fråga om Statsbidraget för detta företag, blifvit förbisedt.
Enligt det af Rikets sednast församlade
Ständer beslutade och i Utskottets återremitterade Betänkande anförda stadgande, skola de för vattenaftappningar med flere arbetsföretag beviljade "directa Stats-ans/ag” utbetalas ’’efter det arbetet blifvit börjadt, ”successive, i män af dess fortgång, äfvensom de bidrag, menigheter, bolag ”eller enskilde förbundit sig lemna, i samma mån och i lika förhållande *med Statsbidraget, till företaget utgå och användas.”
Då följaktligen, i afseende på ordningen för det till nu ifrågavarande upprensnings-arbete tillstyrkta Stats-anslags utbetalande, ett sådant stadgande, som åtskillige medlemmar utaf Borgare-Ståndet yrkat, redan finnes meddeladt, och då Utskottet uttryckligen tillstyrkt, att den till samma arbete beviljade lånesumma, endast under iakttagandet af enahanda villkor och förbehåll, som för dylika Stats-anslag vid sistförflutna Riksdag fastställdes, måtte få utgå i egenskap af anslag utan återbetalningsskyldighet, lärer någon ytterligare eller serskild bestämmelse, angående vilkoren och tiden för utbetalningen häraf, icke erfordras.
Beträffande åter anmärkningen, att den af Utskottet föreslagna termin för ifrågavarande företags utförande vore alltför kort, enär detsamma, före utgången deraf, omöjligen skulle kunna medhinnas, så anser sig Utskottet böra upplysa, att uti det med Committerade, på grund af Kongl.
Brefvet den i4 Februari 1844» afslutade contract, tiden för arbetets fullbordande blifvit bestämd till 1847 års slut, hvaremot Utskottet ^ Stats-Utskottets Utlåtande, N:0 212. sned afseende å de uppgifna hindren för Stats-bidragets utbekommande, funnit skäl utsträcka denna tid till slutet af år 1848.
Slutligen torde Utskottet, i afseende på den äskade närmare utredningen af förevarande ärende, endast behöfva hänvisa till den i Utskottets förra utlåtande meddelade omständliga framställning af hvad, sorn vid detta ärendes behandling dels hos Kongl. Maj:t, dels hos Fuilmägtige i RiksgäldsContoret, förekommit.
Dock får Utskottet, med anledning af yrkandet, att de skäl, sorn skola förmått en del intressenter att frånträda företaget, måtte tappgifvas> nu tillägga, att, enligt hvad den till Fuilmägtige ingifna skriftliga protest innehåller, de strandegare, som undertecknat denna protest, ansett: ”att en lagenlig taxering, hvarigenom hvars och ens bidrag kunde utrönas, skulle föregå arbetet,” samt att, genom en sådan ny taxering, hvilken det icke skall hafva varit dem möjligt att, emot någre strandegares intresse, få verkställd, desse sednares större vinst af upprensnings-arbetet skulle ådagaläggas samt deras bidrag och ansvarighet i afseende derpå följaktligen ökas.
Häremot torde likväl, å andra sidan, upplysningsvis böra erinras, hurusom Kongl. Maj:t, uti Dess förut åberopade Nådiga Bref af den i4 Februari nästlidet år, i fråga om den redan dessförinnan yrkade nya emtaxeringen, förklarat, att rensnings-arbetets företagande i den ordning, hvarom delegarne öfverenskommit, icke hindrade erhållandet af de rättelser i taxeringen och deraf beroende grunder för deltagandet i arbetet och ansvarigheten för Stats-bidraget, hvartill omständighelerne kunde föranleda.
Utskottet dels här ofvan och dels i utlåtandet N:o 97 anfört, och då Utskottets framställning, angående det såsom lån för oftanämnde företag beviljade understöds utgående i egenskap af Stats-anslag., blifvit af arne Riks-Stånd bifallen, anser sig Utskottet böra vidblifva dess d sådant hänseende förut afgifne tillstyrkan nemligen, att det, vid sista Riksdag för Emåns upprensning beviljade lån af Trettiofem Tusen Riksdaler må, emot enahanda vilikor och förbehåll, i afseende på arbetets utförande m. m-, som då stadgades, få, i likhet med den för samma företag dessutom anslagna summa af Tio Tusen Riksdaler, utgå såsom Stats-anslag utan återbetalnings-skyldighet, dock med bestämmandet af den förändring uti hittills gällande stadgande, angående tiden för dylika arbetens börjande och fulländande, att ifrågavarande företag, så vida det dertill af allmänna medel beviljade bidrag skall få åtnjutas, ovillkorligen bör påbörjas under inne - Statt-Utshottets Utlåtande, N.-o 212. 5 innevarande år 1845 samt, i öfverensstämmelse med den af Kongl. Maj:t fastställda plan, fullbordas före slutet af år 1848.
Med anledning af det vid denna Riksdag väckta, men af Utskottet afstyrkta, förslag angående de till Emåns upprensning anvisade Stats-medlens användande, så långt bebofvet fordrade, Lill arbetets verkställande i den ordning, arbels-planen bestämde, ”äfven om de ofvanföre hvarje ArbetsStation befintlige jordegare skulle till större mängd vägra att i arbetsföretaget deltaga”, bar väl Preste-Ståndet medgifvit, att, oberoende deraf, att åtskillige jordegare i Aspelands
Härad vägrat att i arbetet deltaga, detsamma må inom Handbörds Härad kunna företagas i den ordning, den bestämda arbets-planen utstakar, samt en emot arbetsföretaget proportionerlig del af anslags-summan dertill få användas emot förbehåll, att delegarne inom sistnämnde
Härad tillskjuta hvad, som erfordras lör arbetets fulländande intill gränsen af Aspelands Härad och under iakttagande jemväl deraf, att deras enskilda bidrag utgå i proportionerlig! förhållande till det beviljade Stats-anslaget.
Men som Ridderskapet och Adeln bifallit Utskottets yttrande jemväl i denna del, samt någon erinran emot samma yttrande inom Borgareoch Bonde-Stånden icke blifvit framstäldt; så och enär Utskollet anser sig icke kunna frånträda den af Utskottet härutinnan förut yttrade åsigt, nemligen, att det hufvudsakliga ändamålet med ifrågavarande betydliga bidrag af allmänna medel sannolikt komme att förfelas, derest arbetsföretaget allenast till en del blefve utfördt, samt det dessutom synes Utskottet, såsom prejudikat, serdeles betänkligt att tillåta, det verkställigheten lill större eller mindre del af ett arbetsföretag, för hvars utförande i sin helhet Slaten gjort en stor uppoffring, får bero af och lämpas efter det tillskott, sorn vederbörande intressenter vilja utgöra, finner Utskottet sig ega all anledning förnya sin hemställan, att hvad i omförmälda hänseende blifvit föreslaget icke må af Rikets Ständer medgifvas.
Slock holm den 2i Februari 1845.
Bih. lil! R.
Brot. tSfS f. Sand. 1 Afd. 2 Band. u Haft. 2 STOCKHOLM, I.
St al s-Ut shot tets Utlåtande, N:o 2/3.
I N:o 213.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 23 Febr. kl. i e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om ett län för tillvägabringandet af en Pensionsförening inom Jönköpings Län. (Rtglds Afd..) Högloll. Ridderskapet och Adeln hnr till Stats-Ulskottet remitterat en af Herr Claes Gustaf Bergenstråhle väckt motion, innehållande: alt det för ett par år sedan mycket lilliga intresset för införandet inom Sverige af Ränte försäkrings-anstal ter, efter ungefärligen samma grunder, hvarpå dylika Inrättningar inom några Tyska Stater blifvit bildade, visserligen nu mera kunde anses hafva, om ej utslocknat, åtminstone betydligt afsvalna!; men från begagnandet af dessa mera invecklade inrättningar hade elt förslag utgått till en annan anstalt, som, under benämning af Pensionsförening, egde enahanda syftemål, men vore högst enkel samt lofvade säkrare och tillförlitligare, fastän mindre lysande, resultater.
En dylik Pensionsförening skulle, enligt ett deri i 11 uppgjord t och motionen bifogadt förslag, bestå af 3:ne classer eller afdelningar, af hvilka den forsta, som syntes böra kallas Pupill-classen, och hvars capital skulle bildas genom insättningar för minderåriga barns räkning, borde, intilldess pensionstagarne fyllt 20 år, utgifva årliga pensioner till faderlösa barn.
Den andra, eller den så kallade Besparings-classerij skulle utgöras dels af dem, som förut tillhört Pupill-classen och vid 21 års ålder från densamma hit öfvergålt, dels ock af andra personer, som häruti inträdt vid hvilken ålder som helst.
Uti denna dass borde irvsattserna, tillika med derå uppkommande räntor, besparas, tills delegarne uppnått en ålder af 60 år; dock skulle äfven dessförinnan delegarne i vissa fall kunna öfvergå i den tredje eller Lifränte-classen.
Denna borde åter utgöra en vanlig li frän le- inrättning ej mindre för dem, som förut tillhört Besparings-classen, än äfven för andra personer, hvilka, efter att hafva uppnått 45 års ålder, omedelbarligen uti Lifränle-classen ingingo.
Genast efter inträdet, skulle en årlig lifstidsränta utgå med ett oförändradt belopp, lämpadt antingen efter den inträdandes i Besparings-classen egande behållning, eller, vid Dill. till li.
Fröt. 184S. 4.
Sand. 1 Afd. 2 Band. 12 11'ajt. X a Stats-Utskottets Utlåtande, N.-o 2i3. omedelbart inträde uti Lifränte-classen, efter den då contant inbetalda summa.
Ifrågavarande förslag, hvilket förmodades hafva blifvit utarbetadt af en i Jönköping bosatt person, som gjort sig känd för grundliga arithmetiska insigter och sträng logik, skulle vara ganska enkelt och ej fordra någon vidlyftig administration samt helst kunna Länsvis verkställas.
Det funnes också inom Jönköpings
Län flere, som egde nit för den föreslagna inrättningen och ej skulle spara någon möda för att få densamma i gång; men tillvägabringandet af allt nytt mötte svårigheter, och en dylik inrättning kunde icke komma i verksamhet, innan ett allmännare förtroende derför skulle vara att påräkna.
Då det emedlertid vore önskligt, att ett försök eller prof dermed kunde göras, för att såmedelst framkalla en mera allmän efterföljd, men härtill oundvikligen erfordrades ett understödlfrån Statens sida, har motionären föreslagit: att Rikets Ständer, för tillvägabringandet af förenämnde pensions-förening inom Jönköpings
Län, måtte bevilja ett ränte fritt lån å 10,000 R:dr, att, efter 10 års förlopp, återbetalas med 1000 R:dr ärligen, dock under förbehåll, att lånesumman icke finge utgå förr, än reglemente för denna Förening vore uppgjordt och af Kongl. Maj:t i Nåder sanctioneradt samt för lånets ordentliga återbetalning sådan säkerhet anskaffad och godkänd, som Rikets Ständer funno för godt föreskrifva.
Utskottet inser [och erkänner visserligen den allmänna nyttan och vigten af sådana inrättningar, hvarest, genom mindre tillskott under den verksammaste och kraftfullaste åldern, understöd kunna’ beredas för en sjuklig och behöfvande ålderdom eller för efterlemnade värnlösa barn; men Utskottet anser dock dylika inrättningar ingalunda böra framlockas genom förespeglingen af några serskilda tillfälliga bidrag från Statens sida, enär desamma, i sådant fall, sannolikt icke komma alt motsvara sitt ändamål eller innebära en tillfylleslgörande garanti för sitt framtida bestånd.
Då det dessutom synes ligga i sjelfva naturen af ifrågavarande inrättningar, att de endast böra hildas och tillväxa genom enskilda bemödanden och enskildt förtroende, och då det synes, äfven i motsatt fall, vara lör Staten alltför tidigt att, medelst bestämda lönebidrag, framkalla dylika inrättningar, innan de visat sig vara af allmänheten med något verksammare intresse omfattade; så och enär misslyckandet af det ifrågaställa försöket med desamma sannolikt komme att medföra nödvändigheten för Rikets Ständer att låta afskrifva eller efterskänka den härtill utgifna lånesumman, finner Utskottet sig icke kunna understödja framställningen om förenämnde låne-understöds beviljande.
Utskottet, som för öfrigt tror sig kunna antaga, att nieddelan - Stats-Utskottets Utlåtande, N:0 214- 3 det af elt sådant lån för ett Län komme att föranleda anspråk på enahanda understöd för Rikets öfriga Län, får alltså hemställa, att här ofvan omförniälda motion må för närvarande förfalla.
Stockholm den 28 November 1844* N:o 214* Ank. till Exp.-Utsl. d. a3 Febr., 11. 1 f. ro.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om ett räntefritt lån för beredandet af en Nöd- och Frihamn vid Höganäs.
(R:glds.-Afd.)
Uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt samt till Stats-Utskottet remitterad motion, har Herr Nils Rudolf Munck af Rosenschöld föreslagit, att, då det, med hänsigt isynnerhet till den tryckande Sundska tullen, Tore af stor vigt att bereda en nöd- och frihamn vid Höganäs, ett räntefritt lån å samma belopp, som den vid sistförflutna Riksdag, för hamn-anläggning derstädes, ifrågaställda summa, eller 70,000 R:dr, måtte för berörde ändamål beviljas Höganäs Stenkolsverk och jordegare, emot skyldighet att å detta lån årligen afbetala 6 procent, hvartill de inflytande liamn-umgälderna borde uteslutande användas. Som Herr Munck af Rosenschöld hvarken ådagalagt, att han sjelf är delegare uti Höganäs Stenkols-verk och jordegendom, eller visat sig ega något uppdrag af de personer, till hvilka det föreslagna lånet skulle utgå, att detsamma, för deras räkning, anskaffa; så och enär, vid sådant förhål lande, icke den ringaste säkerhet förefinnes, att de uppgifne låntagarne äro villige och beredde att åtaga sig fullgörandet af de vilkor och åligganden, som med låneunderstödets erhållande naturligtvis måste förenas, får Utskottet, som likaledes saknar all ledning, i fråga om den äskade lånesummans tillräcklighet för det afsedda ändamålet, hemställa, att Herr Munck af Rosenschölds ofvan omförmälda motion må lemnäs utan afseende.
Stockholm den 28 November 1344* 4 Stats-Utskottets Utlåtande, N.o 215.
]N:o 215.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 23 Febr., kl. 1 e. ro.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående ett lån för uppförandet af en Gymnastik-byggnad i Malmö.
(R:glds. Afd.f Sedan Lunds Stifls Dom-Capitel, för uppförandet af en nu saknad Gymnastik-byggnad för Lärdoms-skolan i Malmö, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit om ett låneunderstöd af allmänna medel å 8000 Rdr, emot 3, högst 4 procents årlig ränta och återbetalnings-skyldighet med 2, högst 3 procent om året, samt Malmö
Stad, hvars röstegande invånare blifvit häröfver hörde, åtagit sig att, efler Gymnastik-byggnadens fullbordande, årligen i Femtio derpåföljande år till bemälde Dom-Capitlet inbetala 2 procent utaf den till denna byggnad använda lånesumma af högst 8,000 R:dr, ”under vilkor och förbehåll, att Staden, hädanefter sorn hittils, ”njuter befrielse från all underhålls- och reparations-kostnad i och för Skolans hus och lägenheter;’’ så har, uti aflåten Nådig Proposition till Rikets nu församlade Ständer af den 6 nästlidne Augusti (införd under N:o 16 i i:sta Sami. i:staAfd. af Bihanget till Riks-Ståndens Protocoller sid. 60—62.)
Maj:t, enär ifrågavarande byggnad vore af mycken vigt för Malmö Lärdoms-skola, och de uppgifna inbetalningarne, enligt hvad upplyst blifvit, kunde af Stiftets Byggnads-cassas påräknade inkomster bestridas, föreslagit: att, af allmänna medel, et t lån å Åtta Tusen Riksdaler mätte för besagde ändamål beviljas Consistorium Ecclesiasticum i Lund, att innehafvas räntefritt under
Fem års tid och derefter återbetalas på sådant sätt, att Sex procent af det ursprungliga capital-beloppet årligen erläggas, af hvilka 6 procent
Tre procents årlig ränta godtgöres å den, vid hvarje liquid, återstående lånesumma, och det öfriga beräknas såsom capital-afbetalning, intill dess hela lånet sålunda blifvit återbetaldt.
Stats-Utskottet, Lill hvars utlåtande högstberörde Nådiga Proposition blifvit remitterad, har, med anledning deraf, tagit i öfvervägande ej mindre hvad densamma och de Utskottet serskildt tillställda handlingar, derpå den grundar sig, innehålla, än äfven hvad, som vid Propositionens remitterande blifvit inom Preste- och Borgare-Stånden anfördt; och har Utskottet, då det nu går att sitt häröfver infordrade utlåtande afgifva, ansett sig böra upplysningsvis erinra, hurusom Rikets sednast församlade Ständer, för Stats-Utskottets Utlåtande, IV:o 21S. 5 utvidgandet af Carlstads Läroverk, beviljade ett lån å samma belopp och emot enahanda ränta, sorn det af Kongl. Maj:t nu i Nåder föreslagna, men med en efter 5 år likaledes vidtagande återbetalnings-skyldighet af endast 3 procent årligen utaf det ursprungliga capital-beloppet; varande sistnämnde lån jemväl af Lunds Dom-Capilel åberopadt såsom praejudicat för det nu i underdånighet sökta låneunderstödet.
På sätt i handlingarne är uppgifvet, åsyftas med detta lån det dubbla ändamål att på en gång erhålla local för en Gymnastik-inrättning, med flera lägenheter, vid Malmö högre Lärdoms-skola och en prydlig byggnad, i stället för nuvarande bristfälliga uthus, vid en mycket besökt gata i nämnde stad.
Och skulle enligt det bland handlingarne befintliga kostnads-förslag, denna byggnad, som borde inredas till erforderliga hushålls-lägenheter för Skolans Rector, Gymnastiksal samt rum för Lärare, komma all kosta något öfver 9,600 R:dr.
Hvad nu beträffar de boställs-lägenheter, som genom den ifrågaställda nya byggnaden borde beredas, så synes anskaffandet deraf icke mer i Malmö, än i öfriga Städer, der allmänna Läroverk äro förlagda, böra utgöra föremål för bidrag af Stats-Verket, helst beviljandet häraf för den Stad, hvarom nu är fråga, ofelbart komme att föranleda anspråk å dylika bidrag till andra städer med vida mindre folkmängd, rörelse och tillgångar.
Vidkommande åter det egentliga föremålet för låne-understödet, eller tillvägabringandet af ett nu saknadt hus för Gymnastik-inrättningen vid ofvannämnde Skola, så erkänner Utskottet visserligen den stora nyttan och vigten af dylika inrättningar vid alla uppfostringsanstalter; men Utskottet kan dock ingalunda anse åstadkommandet deraf lika magtpåliggande och oundvikligt, som beredandet af den för sjelfva Skol-undervisningen erforderliga local.
Enligt Utskottets åsigt, bör således från det under sista Riksdag beviljade lån af allmänna medel till Carlstads Läroverks utvidgande icke kunna bemtas något giltigt skäl för ett dylikt låns meddelande till ett föremål, sorn jemförelsevis måste anses underordnadt.
För öfrigt synes den saknade Gymnaslik-localen vid Lärdomsskolan i Malmö, kunna och böra, på enahanda sätt, som vid andra sådana Skolor, till vägabringas utan Statens mellankomst, helst om kostnaden för den dertill behöfiiga byggnadens uppförande inskränkes till hvad som kan erfordras för uppbyggandet af ett, endast efter detta ändamål lämpadt, hus.
I betraktande häraf och då, enligt hvad jemväl inom Lunds
Dom-capitel blifvit yttradt, skyldigheten för Stiftets Ryggnads-cussa att ej allenast i första rummet återbetala en, i för - 6 Stats-Utskottets UtlåtandeN.o Ul6. hållande till föremålet, så betydlig lånesumma, utan och derjemte godtgöra ali härå upplöpande ränta, möjligtvis skulle under en längre framtid komina att menligl inverka på denna cassas förmåga att fullgöra andra för densamma under tiden il rågakommande utbetalningar, anser sig Utskottet böra hemställa, att Rikets Ständer må, till svar å Kongl. Maj:ts härom aflåtna Nådiga Proposition, i underdånighet anmäla, att Rikets Ständer, vid nu anförda förhållanden, icke funnit skäl bevilja det till Gymnastik-byggnaden vid Malmö Lärdoms-skola begärda iåne-understöd.
Stockholm den 28 November 1844* N:o a 16.
Ank. till Exp.-Utsk. d. a3 Febr., kl. 1 e. m Utlåtande, i anledning af gjorda framställningar om ett lån för uppbyggandet aj en ny Kyrka i Christinehamn. (R:glds-Afi.)
Genom väckta motioner inom Borgare- och Bonde-Stånden, hafva Herr A. N. Lagerstedt och Riksdagsfullmägtigen Nils Nilsson från Wermland, under åberopande af serskildt erhållna uppdrag, framfört Christinehamns Stads och Warnums landsförsamlings anhållan, att, för ombyggandet »f deras gemensamma, ytterst förfallna, kyrka, ett lån å a5,ooo R:dr, emot 3 procents ränta och 1 procents årlig capital-afbetalning, måtte af Rikets Ständer beviljas, att af Bankens behållna vinst eller andra allmänna medel utgå, i mon af kyrkobyggnadens fortgång, och sedan församlingarnes egna härtill disponibla tillgångar först blifvit använda; viljande församlingarnes byggnadsskyldige invånare åtaga sig att gemensamt, en för alla och alla för en, ansvara för ej mindre capital än ränte-inbetalningarne å det sålunda sökta låneunderstödet.
Enligt hvad i dessa, till Stals-Ulskottet remitterade, motioner, äfvensom i ett af Nils Nilsson dessutom afgifvet och af Bonde-Ståndet till
Utskottet jemväl öfverlemnadt anförande samt dervid fogade handlingar för öfrigt uppgifves, ansågs Christinehamns af träd uppförda och ännu begagnade kyrka, redan för nära po år sedan, så förfallen, att i dess ställe en ny kyrka borde uppbyggas.