Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Med afseende å hvad sålunda blifvit upplyst och anfördt, tillstyrker Utskottet, b) att, för fyllande af behofvet utaf ökadt antal exercishästar för artilleriet å Gotland det å nationalbeväringens stat nu uppförda anslag 750
R:dr till lega för exercishästar måtte till 1,500 R:dr förhöjas.
Slutligen har Kongl. Majt för artilleristamtruppen på Gotland äskat tillökning i kokinrättningsanslaget med 250 R:dr: och får Utskottet, under åberopande af hvad under punkten 8:o härofvan i en likartad fråga är vordet anfördt, tillstyrka, c) att det begärda anslagsbeloppet, 250 R:dr, må såsom extra anslag för år 1867 å Riksgälds-kontoret anvisas.
Kommande, genom hvad Utskottet härofvan i afseende på Gotlands nationalbeväring tillstyrkt, dess anslag att från nuvarande beloppet 138,363 R:dr 40 öre förhöjas till 139,113 R:dr 40 öre.
I anseende till den i Wisby befintliga kaserns dåliga beskaffenhet, misslyckade försök att genom de i allmänhet mindre bemedlade stadsboernes försorg erhålla en ändamålsenligare, m. fl. anförda förhållanden, samt då enda utvägen att. erhålla bostad åt artillerikorpsens stamtrupp af jemförlig beskaffenhet med öfriga garnisonstruppers, enligt militärbefälhafvarens förmenande, vore att
Kronan låter uppföra en kasern i nämnda stad för allmänna medel, hade, enligt hvad af Statsråds-protokollet inhemtas, militärbefälhafvaren hos Kongl. Majit gjordt framställning om beredande af medel till uppförande af en kasernbyggnad åt
Gotlands nationalbevärings artillerikorps’ stamtrupp, för hvilken byggnad, afsedd att uppföras å Artillerigården i Wisby, kostnaden, enligt uppgjordt kostnadsförslag, beräknats till 44,300 Ridr; och har Kongl.
Majit under åberopande af berörda framställning hos Rikets Ständer äskat, till uppförande af omförmälda kasernbyggnad, ett extra anslag till nämnda belopp.
Utskottet delgifna handlingar vitsorda militärbefälets framställning om den nu begagnade kasernens dåliga beskaffenhet, har likväl Utskottet, enär truppens inqvartering åligger Wisby stad, som i frågan icke meddelpt hufvudsakligt yttrande, ej ansett sig kunna den gjorda framställningen understödja, hemställande alltså Utskottet, d) att det i förevarande hänseenden begärda anslag icke må af Rikets Ständer beviljas. 18:o.
Härvid har Kongl. Majit hemställt att, med bibehållande af den för beväringsmanskapet i allmänhet bestämda exercistid af tretio dagar, fördelade på två år i lika terminer, under det dervid stadgade vilkor, att de två beväringsklasser, som i följd häraf årligen sammandragas, icke exerceras samtidigt, förslagsanslaget Stats-Utskottets Utlåtande N:o 51.
19 till beväringsmanskapets vapenöfning, som vid förra riksdagen höjdes till sitt nuvarande belopp 500,000 Ridr årligen, måtte tillsvidare och intilldess en förändrad reglering af beväringsinrättningen, hvarom.
Maj:t ville till Rikets Ständer framställa särskild proposition, kunde komma att vidtagas, blifva oförändradt; och tillstyrker Utskottet, att berörda nådiga hemställan måtte vinna Rikets Ständers bifall.
Materielen. 19:0.
Försvarsverket till lands i allmänhet, eller Armé-förvaltningens Departementer. a) Enär anslaget till underhåll af rikets fästningar och landtförsvaret tillhörande hus och byggnader, hvilket vid sistlidne riksdag höjdes från 75,000 till 90,000 R:dr årligen, vore alldeles otillräckligt för berörda underhåll, så att årligen flera sådana arbeten, som icke utan skada kunnat uppskjutas, måst i följd af bristande tillgångar uteslutas, har, uppå chefens för ingeniör-korpsen underdåniga framställning om bohofvet af tillökning i berörda anslag, Kongl.
Majit begärt för underhållet af rikets fästningar och landtförsvaret tillhörande hus och byggnader en anslagsförhöjning af 20,000 R:dr.
Yisserligen hafva, enligt hvad Utskottet delgifna handlingar ådagalägga, åtskilliga reparationsarbeten, i anseende fill brist på medel, fått från ett till annat år anstå, men då något längre uppskof icke synes hafva ifrågakommit, torde det angelägnaste behofvet kunna anses uppfyldt äfven med en mindre betydlig förhöjning än don nu af Kongl. Majit föreslagna; i följd hvaraf Utskottet tillstyrker, att ifrågavarande anslag må från 90,000 till 100,000 Ridr förhöjas. b) Sedan Kongl. Majit, genom nådigt Bref af den 24 Maj 1864, förordnat, att vid Norra Skånska infanteriregementet 183 och vid Södra Skånska infanteriregementet 202 soldatnummer, hvilka allt ifrån regementenas uppsättande stått vakanta för Statsverkets räkning, skola från och med innevarande år rekryteras, har Kongl. Majit, som på sätt hår nedan under 47:de punkten förmäles, för första uppsättningen af materiel för omförmälda 385 soldatnummer äskat anvisande af ett extra anslag, begärt att till underhållet af omförmälda materiel måtte beviljas följande, förslagsvis beräknade årliga anslag, nemligen: för kapotter, personela utrednings- samt remtygs- och trosspersedlar 1,540 Ridr samt för lif- och släpmunderingspersedlar 5,317 Ridr 23 öre, eller i rund summa 5,320 R:dr; och får Utskottet, som här nedan tillstyrkt anvisande af medel för uppsättning af omförmälda materiel, jemväl hemställa, att för underhåll af kapotter, personela utrednings- samt remtygs- och trosspersedlar för 385 nummer vid Skånska infanteriregementena må beviljas ett årligt belopp af 1,540 Ridr, att, anslaget för “Försvarsverket i allmänhet" tilläggas.
Viljande
Utskottet här nedan under rubriken “Lif- och släpmunderingar vid rotehållsregementena“, yttra sig i fråga om den förhöjning, Kongl. Majit, i detta anslag äskat. “20 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 51. c) Då till bestridande af den årliga underhållskostnaden för det ifrågasatta tredje pontonierkompaniets beklädnads-, remtygs-, utrednings- och sjukvårdspersedlar, samt musikaliska instrumenter, enligt nu gällande passevolans, beräknad för nuvarande två kompanier ingeniörtrupper till “21,009 R:dr, erfordrades hälften, eller 10,504 R:dr 50 öre, har Kongl. Maj:t begärt, att sistberörda belopp måtte för sådant ändamål anvisas; och får Utskottet, under förutsättning att Rikets Ständer godkänna hvad här ofvan under punkt 13 mom. a) blifvit hemstäldt ifråga om det tredje pontonierkompaniets uppsättning, tillstyrka, att Kongl. Maj:ts ifrågavarande nådiga framställning måtte af Rikets Ständer bifallas. d) På sätt här ofvan under 17:de punkten finnes omförmäldt, skulle, i händelse af bifall till Kongl. Maj:ts förslag om tillökning af den mellan exercistiderna tjenstgörande styrkan af artilleri-stamtruppen vid Gotlands nationalbeväring, erfordras, till betäckande af de särskilda kostnader för truppens beklädnad, som af densammas tillökning blefve en följd, ett af Kongl.
Majit äskadt anslag af 1,497 R:dr årligen till beklädnadsslitningsersättning; men då Utskottet ansett sig böra förstberörda förslag afstyrka, får, under förutsättning att denna åsigt af Rikets Ständer godkännes, Utskottet hemställa, att ifrågavarande till beklädnadsslitningsersättning äskade belopp icke må af Rikets Ständer beviljas.
Genom hvad här ofvan blifvit i afseende å försvarsverket till lands i allmänhet, eller Armé-förvaltningens Departementer, tillstyrkt, kommer dess anslag, som för närvarande utgör 1,169,454 R:dr 15 öre, att förhöjas med 22,044 R:dr 50 öre, eller till 1,191,498 R:dr 65 öre. 20:o.
Lif- och släpmunderingar vid rotehålls-regementena.
Hänvisande till hvad här ofvan under punkt 19 mom. b) blifvit anförd!, tillstyrker Utskottet, i enligdet med Kongl. Majits derom gjorda framställning, att för underhåll al lif- och släpmunderingspersedlar för nyuppsatta 385 nummer vid Skånska infanteriregementena detta anslag må ökas med 5,320 R:dr, eller från nuvarande beloppet 257,200 R:dr till 262,520 R:dr. 21:o.
Uti underdånig skrifvelse den 17 Oktober 1863 anmälde Rikets sist församlade Ständer, att, vid handläggning af frågan om anslag till salpeteruppköp, hos Rikets Ständer blifvit ifrågasatt, huruvida till följd af den förändring, krutoch salpetertillverkningen under sednare åren undergått, det fortfarande vore behöfligt att, jemte årliga statsanslag, bibehålla den s. k. salpeterfonden, och om icke dess tillgångar möjligen skulle kunna till Riksgälds-kontoret öfverlemnas, emot det att erforderliga medel för upphandling af salpeter m. m. blefve af Rikets Ständer särskildt anvisade.
Den lätthet, hvarmed numera från utlandet kunde inköpas god salpeter till billigare pris, än hvartill denna vara härstädes vanligen erbålles, salpeternäringens aftagande inom landet, jemte flera andra om - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 51. 21 ständigheter, syntes ock, enligt Rikets Ständers tanke, böra föranleda dertill, att salpetertillverkningen, som i allmänhet medförde ringa fördel för jordbrukaren, ej vidare borde, åtminstone i någon vidsträcktare mån, från Statens sida uppmuntras.
Under sådana förhållanden och då följaktligen Statens omkostnader för anskaffande af behöflig salpeter måste väsendtligen kunna inskränkas, syntes en så beskaffad åtgärd, som här blifvit antydd, böra komma under öfvervägande.
För vidtagande af en förändrad reglering i detta hänseende hade Rikets Ständer likväl ansett en fulständigl utredning af ämnet erforderlig; men då emellertid, enligt hvad kändt vore, salpeterfonden, utom de utgifter, som af densamma egentligen bort bestridas, vid flera tillfällen blifvit anlitad för fyllande af behof, hvilka varit helt och hållet främmande för fondens ursprungliga bestämmelse, samt användandet, på sådant sätt, af en icke obetydlig del utaf fondens medel under en tid, då dess tillgångar, vida mera än nu, togos i anspråk för salpeternäringens understödjande m. m., nogsamt antydde, att någon väsendtlig olägenhet ej borde uppstå om numera, sedan förändrade förhållanden i afseende å salpeterärendena inträdt, nämnda fond indroges och i stället beviljades bestämda anslag, tillräckliga för de utgifter, som fonden vore afsedd att betäcka; hade Rikets Ständer för sin del ansett, att en dylik åtgärd skulle vara ändamålsenlig; och, jemte anvisande för statsregleringsperioden 1864—1866 af ett årligt anslag å 60,000 Riksdaler till salpeteruppköp, anhöllo Rikets Ständer i underdånighet, det Kongl. Maj:t täcktes låta tillse, huruvida salpeterfonden måtte kunna indragas, samt vid påföljande riksdag låta afgifva förslag till salpeterväsendets ordnande, grundadt på fondens öfverlemnande till Riksgälds-kontoret och uppförande i stället å Riks-staten af det anslagsbelopp, som för anskaffande af erforderlig salpeter funnes behöfligt.
Sedan Kongl. Majit under den 10 November 1863 anbefallt Komitéen för salpeterärendena att till Kongl. Majit inkomma med utlåtande öfver denna Rikets Ständers framställning samt, i anledning af Rikets Stäuders samma år församlade Revisorers, på anförda skäl, yttrade åsigt, att tiden torde vara inne för upphörande med uppmuntran af salpeternäringen, hvilken dessutom beröfvade jordbruket ett kraftigt och behöfligt näringsämne, Salpeter-komitéens utlåtande jemväl häröfver blifvit infordradt; så har denna Komité under den 13 Juni sistlidet år i ett sammanhang afgifvit sitt underdåniga, under pag. 74—87 i Statsråds-protokollet intagna betänkande i ämnet, dervid Komitéen dels redogjort för de hufvudsakligaste omständigheterna beträffande salpeternäringens uppkomst inom landet, dess utveckling och nuvarande ståndpunkt, och dels föreslagit de förändringar i afseende å salpeterväsendets ordnande, som i sammanhang med fondens öfverlemnande till Riksgälds-kontoret vore erforderliga; och har, på sätt af Statsrådsprotokollet vidare inhemtas, Kongl. Majit, vid föredragning häraf, då upplyst vore att salpetertillverkningen inom en del provinser, sorn dermed förut sig sysselsatt, alldeles upphört och inom andra sådana icke utgjorde någon mera utbredd binäring, med undantag af Westerbottens och Norrbottens län, hvarest den verksammare bedrefves och äfveu kunde vara af större vigt för befolkningen, såsom en icke obetydlig inkomstkälla under missvextår; då Statens årsbehof af salpeter under vanliga förhållanden kunde till större delen fyllas med tillverkningen häraf inom nyssnämnda län, hvarförutan Staten, genom ökadt reservförråd af denna vara, sökt förebygga faran, att vid krigsutbrott brist på salpeter för ökad kruttillverkning skulle uppstå då tillgång för den enskilda förbrukningen vore tillräckligen betryggad efter salpeterinförselns frigifvande; samt 22 Stats- Utskottets Utlåtande N:o 51. då således för Staten något skäl numera ieke förefunnes att göra uppoffringar för denna binärings uppehållande i allmänhet, men det å andra sidan syntes vara af någon vigt, att salpetertillverkningeu inom landet icke helt och hållet försummades eller qväfdes genom saknad af allt understöd, der sådant kunde vara nödigt, — under den 13 Oktober nästlidet år, täckts i nåder förklara, att Statens åtagande, att inlösa den inom riket bevisligen tillverkade salpeter, kommer från 1867 års början att upphöra, med undantag för Westerbottens och Norrbottens län, der sådan inlösen tillsvidare må ega rum; att för dessa län de genom Kongl.
Brefvet den 7 Augusti 1863 fastställda två inlösningspris, nemligen 45 Riksdaler eentnern för ren och rabattfri samt 35
Riksdaler eentnern för oren och rabatt underkastad salpeter, må tillsvidare förblifva gällande; att af de till andra och tredje salpetersjuderidistrikten ännu hörande län, salpetersjuderistaterna i Upsala, Stockholms, Westmanlands och Christianstads län skola med 1867 års början upplösas och understyresmanstjensternas i de tre sistnämnda länen nuvarande innehafvare, nemligen B. V.
Ljungdahl i Westmanlands, E. T.
Edman i Stockholms och N. M. Retzius i Christianstads län, må på indragningsstat förflyttas, med bibehållande af sina arfvoden 300 Riksdaler för dem hvardera årligen, men med frånträdande af resepenuingarne, hvilka, likasom det nu utgående belopp af 500 Riksdaler för direktörsgöromålens bestridande i andra distriktet, med Upsala län såsom hufvudstatiou, från samma tid salpeterfonden böra besparas; att i Kronobergs län, hvarest direktörstjensten genom den tjenstförrättande direktörens frånfälle blifvit ledig, salpetersjuderistaten må genast indragas och bemälde tjenstemans aflöning alltså upphöra att vidare utgå; samt att salpetersjuderiverkmästarnes löner på berörda till indragning nu bestämda stater skola besparas salpeterfonden i den mån de nuvarande verkmästarne genom dödsfall från löne- eller pensions-stat afgå.
Under åberopande af hvad sålunda förekommit, har Kongl. Majit nu föreslagit Rikets Ständer, att, emot det att salpeterfonden, sådan den vid 1866 års utgång efter afslutad hufvudbok befinnes, till Rikets Ständers disposition öfverlemnas, Rikets Ständer i stället måtte på Riks-statens fjerde Hufvudtitel, såsom ordinarie anslag till “salpeter-uppköpt, uppföra ett förslagsanslag af 110,000 Riksdaler, och således bevilja en tillökning i nuvarande anslag med 50,000 Riksdaler, att från 1867 års början utgå samt användas till förefallande dylika utgifter, hvilka förut blifvit från salpeterfonden bestridda; äfvensom att Statsverket må öfvertaga fondens nuvarande eller i följd af indragningen blifvande expektans-, pensions- eller indragnings-stater; hvarefter Kongl. Majit komme att taga i öfvervägande, huruvida Komitéen för salpeterärendena skulle kunna upphöra och befattningen med den återstående salpetertillverkningen inom riket tillika med salpeteruppköp öfverflyttas på Arméförvaltningen.
Majit, i öfverensstämmelse med såväl Rikets sist församlade Ständers som 1863 års Revisorers i ämnet uttalade åsigter, till vidtagande Stats-Utslcottets Utlåtande N:o 51.
23 från 1867 års början anbefallda inskränkning i Statens åtagande att inlösa inom riket tillverkad salpeter kommer, enligt hvad af ofvan åberopade redogörelse inhemtas, Statsverkets årliga utgifter för inlösen af sådan salpeter att minskas med omkring 40,000 Riksdaler, men, enligt Komitéens för salpeterärendena beräkning, skulle likväl, för att bereda Kongl. Maj:t nödig tillgång af medel för inköpande inom landet åtminstone af största delen utaf den för Staten behöfliga salpeter, fortfarande erfordras, utöfver nuvarande anslaget 60,000 Riksdaler, ett årligt belopp af minst 50,000 Riksdaler; hvadan och då Kongl. Maj:t nu, i anledning af Rikets Sländers derom gjorda framställning, föreslagit att salpeterfonden, utgörande omkring 600,000 Riksdaler, må till Rikets Ständers disposition öfverlemnas, årsanslaget torde böra bestämmas i enlighet med Kongl. Maj:ts i afseende derå nu gjorda förslag.
De belopp, som, dels i lösen för salpeter, dels i transportkostnad för densamma, utgått till Westerbottens och Norrbottens län, hafva under sednast förflutna tio åren i medeltal utgjort för det förra länet 69,472 R:dr och för Norrbottens län 21,424 R:dr; och i betraktande af dessa ej obetydliga belopp samt med hänseende till hvad i Komitéens betänkande är vordet anfört angående salpeternäringens vigt och betydelse för innevånarne i nämnda län såsom deras förnämsta hjelpkälla under missvextår, torde det finnas med nödig omtanka för dessa län bäst förenligt att, på sätt Kongl. Maj:t nu täckts förordna, inlösen af salpeter må i berörda provinser tillsvidare fortfara; men Utskottet har dock ansett skäl förefinnas för en närmare undersökning, huruvida salpetertillverkningen under nuvarande förhållanden är i nämnda begge län en så väsendtlig binäring att innevånarne deraf hemta fördelar som motsvara den förlust, hvilken inlösningen förorsakar Statsverket, med afseende å nu gällande låga pris å utländsk salpeter.
Beträffande slutligen Kongl. Maj:ts förslag, att Statsverket skulle öfvertaga salpeterfondens nuvarande eller i följd af indragningen blifvande expektans-, pensions- och indragnings-stater, har Utskottet i fråga om de nu till indragning bestämde tjenstemän icke haft något att erinra, men det har deremot synts Utskottet mindre lämpligt, att Rikets Ständer skulle på förhand lemna ett medgifvande i ofvan antydda syftning i afseende på sådane tjenstemän, hvilkas innehafvande befattningar först framdeles kunna till indragning ifrågakomma.
I enlighet med hvad sålunda blifvit anfördt, tillstyrker Utskottet, a) att, emot det att salpeterfonden, sådan den vid 1866 års utgång efter afslutad hufvudbok befinnes, till Riksgälds-kontoret för Rikets Ständers disposition öfverlemnas, det å Riks-statens fjerde Hufvudtitel uppförda anslag å 60,000
Ii:dr till “salpeteruppköp" i stället må, på sätt Kongl. Maj:t äskat, upptagas såsom förslagsanslag, och till 110,000 R:dr förhöjas; b) att Rikets Ständer må medgifva, att Statsverket öfvertager salpeterfondens nuvarande, eller i följd af redan beslutad indragning blifvande expektans-, pensions- och indragningsstater; samt c) att, vid anmälan af dessa beslut, Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes, efter vederbörandes hörande, låta verkställa och för kommande Riksdag framlägga x behörig utredning, huruvida salpeternäringen fortfarande är 24 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 51. för innevånarne i Westerbottens och Norrbottens län af den betydelse, att den bör, på sätt hittills egt rum, af Statsverket understödjas.
Diverse anslag. 22:0.
Så väl vid 1856—1858 års, som vid 1862 och 1863 års riksdag, bar Kongl. Maj:t hos Rikets Ständer gjort framställning derom, att medel måtte anvisas för inrättande af ridskolor, hvarest det vid Kavalleriet och Artilleriet äfvensom vid Generalstaben inträdande befäl kundo ega tillfälle att förvärfva nödig färdighet i ridkonsten och der äfven passande elever skulle kunna utbildas till beridare och stallmästare vid regementena.
Vid förstnämnda riksdag föreslog Kongl. Maj:t sådana ridskolors tillvägabringande i Malmö och vid Strömsholm; men vid sistförflutna riksdag inskränkte Kongl. Majit förslaget till endast en ridskolas inrättande på det sednare stället.
Rikets Ständer hafva likväl icke, hvarken vid det ena eller det andra tillfället, beviljat de äskade anslagen härtill; och hafva Rikets sednast församlade Ständer anfört, att ehuru det förr eller sednare torde blifva nödigt att tillvägabringa en lämplig anstalt, der Kavalleriets befäl kunde erhålla undervisning i ridkonsten samt tillfälle till nödig utbildning i hästdressyr beredas dem, som egnat sig åt stallmästarebefattningar vid kavalleri-regementena, hade det dock visat sig, att meningarne om det lämpligaste sättet att åstadkomma en dylik anstalt vore särdeles skiljaktiga; och då uppenbart vore, att endast vid Strömsholm en ridskola kunde inrättas och underhållas för det af Kongl. Maj:t äskade anslagsbelopp, hvilket, med skolans ordnande på annat ställe, utan tvifvel skulle blifva otillräckligt, ansåge Rikets Ständer, att med ridskolans inrättande borde anstå intill dess åsigterna om lämpligaste stället för densamma blifvit sammanjemkade och en tillförlitlig beräkning af de framtida underhållskostnaderna kunnat ega rum.
Sedan Kongl. Majit derefter åt den tillförordnade
Kavalleri-komitéen uppdragit att i det ta ämne sig yttra, har bemälda Komité den 1
Maj nästlidet år betänkande i frågan afgifvit. n ra Enligt Komitéens åsigter rörande åtgärderna för till vägabringande af en ändamålsenlig och omfattande undervisning i ridkonsten, borde denna undervisning ega rum vid en för hela riket gemensam centralskola, hvarigenom på samma gång vunnes fördelarne af större fullständighet och mindre kostnad, äfvensom en högeligen önskvärd likformighet i bildandet af alla de olika kavalleri-regementenas officerare och instruktörer kunna ernås.
Komitéen redogjort för dels de allmänna grunder, på hvilka anordnandet af en sådan centralskola, afsedd att inrymma 40 elever med ett antal af 120 för undervisningen tillgängliga hästar, enligt Komitéens åsigt borde stödja sig, dels ock de ställen, å hvilka en dylik ridskola lämpligast borde förläggas, samt de kostnader, som för densammas inrättande och underhåll skulle erfordras, har Komitéen tillika yttrat att, för den händelse Kongl. Majit skulle finna en skola af mindre omfång, än den sålunda föreslagna, böra upprättas, Komitéen ansåge Strömsholm böra, vid valet af plats för skolan, i första rummet ifrågakomma; och har i följd Stats-Utskottets Utlåtande N:o 51. 25 följd häraf Kongl. Maj:t nu ånyo begärt, dels att för en ridskola vid Strömsholms kungsgård måtte beviljas ett årligt anslag af 14,200 R:dr, med rättighet att för ridskolans ordnande få använda medel af första årets anslag, och dels att för uppförande af en stallbyggnad på stället måtte anvisas ett extra anslag af 18,000 Riksdaler.
Under åberopande af Rikets Ständers vid sistlidna riksdag uttalade åsigt om nödvändigheten att tillvägabringa en lämplig anstalt, der Kavalleriets befäl kan erhålla undervisning i ridkonsten samt tillfälle till nödig utbildning i hästdressyr beredas dem, som egna sig åt stallmästarebefattningar vid kavalleri-regementena, och då numera torde böra anses tillförlitligen utredt, att för inrättande af en ridskola utaf det af Kongl.
Majit nu ifrågasatta omfång, någon lämpligare plats än Strömsholms kungsgård icke funnes att tillgå, tillstyrker Utskottet, a) att Rikets Ständer må för en ridskola vid Strömsholms kungsgård uppföra å Riks-statens fjerde Hufvudtitel ett årligt anslag af 14,200 R:dr, samt att för ridskolans ordnande medel af första årets anslag må få användas; och b) att för uppbyggande af en stallbyggnad vid Strömsholm må anvisas ett extra anslag af 18,000 Ridr, att i mån af behof från Riksgälds-koutoret utgå.
Uti dess i föregående punkt omförmälda betänkande angående inrättande af en ridskola har Kavalleri-komitéen äfven fästat Kongl.