Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Reträffande åter den af Knmiléen föreslagna nybyggnadsplan i öfrigt, eller sättet att använda de deri för ändamålet påräknade tillgångar, bar E. K.
Maj:t förklarat, att, under ännu rådande ovisshet om företrädet af den ena eller andra bland de i sednaste tider utomlands uttänkta och försökta konstruktioner af krigsfartyg, E. K. Maj:t desto heldre funnit olämpligt ali nu, innan nödiga försök lill prölvande af den utländska erfarenheten i berörda afseende hunnit här i landet anställas, bestämma angående beskaffenheten af den sjökrigsmateriel, hvilka, enligt de af Deparlements-chefen uti oftanämnda betänkande framställda allmänna åsigt er, dem E. K.
Maj:t lörmält
Sig gilla, bör under instundande statsregleringsperiod med derför påräknade medel åstadkommas, sorn, enligt E. K. Maj:l lanke, antagas måste att, vid alltjemt fortgående förbällringslörsök med ifrågavarande materiel, det som nu obestridt anses för bäst, möjligen vid den tid, då anskaffningen bör ske, kan af något annat ännu bättre vara undanskjutet; hvadan E. K. Maj:t, på grund af dessa förhållanden, tillika föreslagit, att ofvanberörda för flottans nybyggnad eller anskaffande af nv krigsfarlygsmateriel beräknade medel och tillgångar måtte af Rikets Ständer ställas lill E. K. Maj:ls disposition, för att, enligt de a(
Departemenls-chefen uppgifna grunder samt, eller sorgfällig pröfning af det vid hvarje 266,000: — 150,000: — 150,000: — 20,000: — 300,000: — 22 Expeditions-Vts leo t tels Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 144. anskafTningstillfälle för sjöförsvaret i främsta rummet behöfliga och då erkändt bästa, efter sig företeende omständigheter användas.
Huru beskaffad den krigsmateriel bör blifva för hvilkens anskaffande medel nu måste beviljas, lärer för närvarande icke kunna med visshet afgöras.
Något bestämdt omdöme härutinnan har icke heller blifvit ultaladt och förmodeligen lärer niaterielens beskaffenhet till väsendtlig del blifva beroende af den utveckling, denna materiel i andra länder kan erhålla under nu pågående krig, och de förbättringar, som deri kunna åstadkommas, sä väl med hänsigt till fartygens konstruktion, som deras bestyckning.
Väl äro de anslagsbelopp, sorn nu af E. K.
Maj:t för flottans nybyggnad äskats, upptagna i enligt med den utaf Sjöförsvarskomitéen i berörda hänseende uppgjorda plan, hvilken bland annat, förutsätter att under instundande slatsregleringsperiod en bepansrad ångfregatt m. m. skulle nybyggas; men att vid den nya flottans anskaffning denna plan icke i allo kommer att följas, antyda nogsamt
Departements-chefens i denna fråga meddelade yttranden.
Då det ej vidare torde för oss ifrågakomma att med ett större antal skepp i öppen strid i sjön möta en fiende, synas stora och dyrbara pansartyg icke vara de, som företrädesvis böra anskaffas, ehuru det kan blifva nödigt att vid flottans ordnande ett eller annat fartyg af större cert bygges, på det att
Sverige ej må blifva underlägset de magier, med hvilka det hittills varit såsom sjömagl jemförlig! och för att vi må kunna i förening med andra magter, uppträda äfven utom egna kusters omedelbara grannskap.
Delande den vid flera tillfällen uttalade, af Departements-chefen upprepade, åsigt, att planen för vårt sjöförsvars ordnande bör hvila på den grundsats, att detsamma är att anse såsom en länk i kedjan af våra försvarsanstalter, af hvilka landlförsvaret utgör hufvudbeståndsdelen, hafva Rikets
Ständer trott det nu, då frågan gäller att från grunden nybilda vårt sjöväsende, vara af aldra största vigt ali, med bibehållande af denna grundsats och med fästadt afseende å de lokala förhållanden, som vårt land och våra skärgårdar förete, i främsta rummel anskaffa starka, snabbgående och kraftigt bevärade, med ångkraft försedda fartyg af jern, så konstruerade att de med lätthet kunna användas och manövrera i alla de vatten, som närmast omgifva våra kuster samt äfven kunna uppträda utom skärgårdarne, då omständigheterna dertill äro gynnande.
Detta synes vara värt behof och bör utgöra den väsendtligaste och starkaste delen af vårt sjöförsvar.
Att närmare angifva beskaffenheten af denna sjökrigsmateriel, äfven om sådant vore för Rikets Ständer möjligt, torde icke vara behöfligt, dä dessa åsigter hufvudsakligen öfverensstämma med den mening
Deparlements-chelen härutinnan yttrat.
Det är ock i den öfvertygelse att de grunder, hvilka här ofvan blifvit framhållna, jemväl blifva de, som al Regeringen slutligen komma att följas vid ordnandet af denna angelägenhet, äfvensom att icke någon del af de medel, som nu till flottans nybyggnad anvisas, kommer ali användas för anskaffning af fartyg egentligen alsedda lör ölningsexpeditioner, som Rikets Ständer beslutat medgifva att, på sätt E. K. Maj:t begärt, de belopp, som härtill af' Rikets Ständer beviljas, jemte öfriga påräknade tillgångar, utan några dervid bestämdt fästade vilkor ställas till E. K.
I afseende å den erforderliga summan för flottans nybyggnad förekommer, att den summa, E. K. Maj:t för detta ändamål nu begärl, grundar sig på beräkningar, uppgjorda af Sjöförsvarskomitéen och under förutsättning att stora pansarfartyg borde anskaffas: men ali den nya sjökrigsmaterielen, med afseende å de förändrade förhållanden, som inträdl eller det Komitéens arbeten blifvit afslutade, kommer alt ordnas på eli annat sätt, än det bemälda Komité föreslagit, lärer väl med temlig visshet kunna antagas.
Vid sådant förhållande och då Rikets
Ständer icke hafva någon bestämd grund för anslagets belopp, hafva Rikets Ständer funnit detsamma hufvudsakligen böra bestäm - Expeditions-TJiskollels Förslag till anderd.
Skrifvelse, N:o 144.
23 mas dels med afseende å Statsverkets tillgångar, dels med hänsigt till den öfvertygelse.
Rikets Ständer hysa, att de medel, som härtill af Rikets Ständer beviljas, komma att användas till anskaffande af den för vårt försvar mest ändamålsenliga sjökrigsmateriel; och då, utom ofvannämnda behof, jemväl flera andra finnas, hvilka icke heller kunna afvisas, anse Rikets Ständer inskränkning i den af E. K. Maj:t äskade summan böra ske och det extra anslaget kunna nedsättas till det belopp, hvilket synes Rikets Ständer böra i det närmaste motsvara behofven under nästkommande 3 år, eller intill den tid vid nästa riksdag, då Rikets Ständer hinna pröfva och yttra sig om den plan för sjöförsvarets framtida ordnande, som då kan komma alt för Rikets Ständer framläggas.
På grund af hvad nu sålunda blifvit anfördt, hafva Rikets Ständer, jemte bifall till E. K. Maj:ts nådiga framställning i hvad den alser beredandet af nödiga tillgångar för ny sjökrigsmateriels anskaffande under nästa statsregleringsperiod, dels å Riksstaten låtit uppföra nuvarande anslag till flottans nybyggnad lill olörminskadt belopp, eller 1(52,000 R:dr årligen, dels ock såsom extra anslag lör åren 1864, 1805 och 1866 anvisat en summa af 1,800,000 R:dr, att med en tredjedel, eller 600,000 R:dr under hvartdera året utgå och tillika med öfriga för ändamålet beräknade tillgångar på anslaget till flottans nybyggnad öfverföras, för att samfäldt med detta redovisas; blifvande samtlige dessa medel och tillgångar ställde till E. K.
Maj:ts nådiga disposition, för all, en ligt de af nuvarande
Departements-chef uppgifna allmänna grunder för anskaffande af ny krigsfartygsmäteriel användas; dock så, att af dessa sammanlagda anslag äfven böra bestridas kostnaderna för ångfartyget
Gefles nu under arbete varande förändring och reparation. 4:o. Båtsmännens beklädnad.
Som genom den i ofvan omförmälda Statsrådsprotokoll intagna utredning af förhållandena med det för båtsmännens beklädnad i Riks-staten uppförda förslagsanslag vore ådagalagdt, att, i stället för ännu blott skenbar, innan kort verklig brist skuile på anslaget uppstå, så framt detsamma icke snart blelve förstärkt med det i sådant afseende uppgifna belopp af 13,695 R:dr, har E. K. Maj:t, då den härför erforderliga tillgång förefunnes inom Hufvudtiteln på reservationsanslaget till gemenskapens vid flottans korpser natura-underhåll, föreslagit att, medelst öfverföring derifrån, den behöfliga tillökningen af 13,695
R:dr årligen måtte tilldelas anslaget till båtsmännens beklädnad, hvilket derigenom skulle komma att från 74,505 R:dr till 88,200 R:dr förhöjas.
Då, eldigt hvad närnedan omfönnäles, Rikets Ständer funnit någon minskning å anslaget (ill gemenskapens vid flottans korpser natura-underhåll icke böra ega rum, men, på sätt lörberörda utredning gifver vid handen, ifrågavarande anslag för bålsmännens beklädnad är för ändamålet otillräckligt, så att, i händelse detta anslag fortfarande blefve till sitt nuvarande belopp bibehållet, de medelst utomordentliga bidrag bildade förråden af beklädnadsmaterialier skulle inom kort alldeles medtagas; hafva Rikets Ständer, som ansett det vara af vigt, att dessa förråd framgent uppehållas, på det sätt bifallit E. K.
Maj:ts ifrågavarande nådiga framställning, att till båtsmännens beklädnad beviljats, jemte förut uppförda beloppet 74,505 R;dr, den nu äskade tillökningen 13,695 R:dr, så att för berörda ändamål i Riks-staten upptages ett förslagsanslag å högst 88,200 R:dr.
I sammanhang härmed och med anledning al hos Rikets Ständer gjorda framställningar, hafva Rikets Ständer funnit sig böra hos E. K. Majit i underdånighet anhålla, 24 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 14-4. ej mindre att E. K.
Maj:t läcktes taga i öfvervägande, huruvida icke, utan skada för sjöförsvaret, någon del af båtsmanshåll^ kunde hållas vakant, samt de derför in flytande medlen användas dels lill förhyrande af matroser för sjötjensten, dels till ökad öfning för flottans öfriga manskap, samt att E. K.
Majit i sådant fall ville till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition i ämnet; än ock att E. K.
Majit måtte i nåder täckas vidtaga nödiga åtgärder, hvarige nom rust- och rotehållarne vid båtsmanshållet kunde, på enahanda grunder, som uti Kongl.
Förordningen angående bålsmansbeklädnaden af den 22 December 1848 finnas antagna, befrias från skyldigheten att anskaffa och underhålla kappsäcken och de så kallade småpersedlarne. 5:o.
Beklädnad ål mariner, kananierer, matroser och skeppsgossar.
Som äfven på detta anslag brist vore alt emotse, har E. K.
Majit begärt att, till förekommande deraf, från reservationsanslaget till gemenskapens vid Flottans korpser natura-underbåll, hvilket dertill lemnade tillgång, nu måste lill beklädnadsanslaget för mariner, kanonierer, matroser och skeppsgossar öfverföras det såsom erforderligt uppgifna tillökningsbelopp af 15,060 R:dr 6 öre.
Då, på sätt redan förut är nämndt, Rikets
Ständer funnit någon minskning i anslaget till gemenskapens vid Flottans korpser natura-underhåll icke böra ega rum; men Rikets Ständer af den i Statsrådsprotokollet intagna utredning af förevarande ämne inhemta!, att ifrågavarande beklädnadsanslag är för ändamålet otillräckligt, så att svårigheter för utgifternas bestridande egt rum, samt någon på sjökrigsmaterielens förändrade beskaffenhet beroende minskning af de korpser, för hvilkas beklädande anslaget är afsedt, för närvarande icke är ifrågasatt, halva Rikets Ständer bifallit, att anslaget till beklädnad åt mariner, kanonierer, matroser och skeppsgossar må från nuvarande beloppet, 103,339 Ridr 94 öre, förhöjas till 118,400 Ridr.
Under åberopande af hvad dels uti Sjöförsvars-komiléens betänkande och dervid lögade bilaga Nio 24 förekommer, dels blifvit af Departemenls-chefen anfördt för att ådagalägga behofvet af ökade tillgångar lör att genom utsträckta öfningar kunna bibringa flottans personal, eller egentligen den för krigsfartygens bemanning afsedda delen, all möjlig skicklighet i yrket och hvarpå fordringarne blefve större i samma mån krigsfartygen till antalet minskades, men lill beskaffenheten fullkomnades, har E. K.
Majit, som, lika med bemälda komité, ansett en summa af 700,000 R:dr årligen härtill vara behöflig, begärt, all Rikets Ständer måtte höja nuvarande årsanslagel till exercis af flottans bemanning med 190,000 Ridr, eller från 360,000 till 550,000 Ridr, då, i händelse af bifall härtill, E. K.
Majit ville betacka den i dol årliga anslaget uppkommande brist, 150,000 Ridr, på det sätt, att den sedan längre tid tillbaka på Handels- och Sjöfartsfonden årligen afsalia summa 67,500 R:dr, för årliga öfningsexpeditioner, ökades med 82,500 Ridr, hvarigenom för delta ändamål blefve disponibelt det af E. K.
Majit här ofvan uppgifna belopp 700,000 Ridr: hvarjemte E. K. Majit funnit lämpligt, att af sistnämnda för personalens öfning beräknade summa årligen afsat tes - Expeditions-Uts leotlets Förslag till underd.
Skrijvelse, N:o 144.
25 les för yttre sjöförsvarets behof, hvari äfven expeditioner till handelns skyddande inginge, 590,000 R:dr och för del inre sjöförsvaret 110,000 R:dr.
Enär i fråga om della anslag och dess användande meningarne varit särdeles delade, hafva Rikets Ständer ansett sig böra i korthet redogöra för de olika förslag, som vid denna frågas handläggning hos Rikets Ständer förekommit.
Sålunda har uti ett af dessa förslag i afseende på den ifrågakomna fördelningen af sjövapnet och flottans personal, en alldeles motsatt åsigt härutinnan blifvit uttryckt, i det i stället föreslagits, att det belopp, som Rikets Ständer komme att anvisa till exercis af flottans bemanning, måtte odeladt ställas till Kongl. Majits disposition och icke pä sätt, enligt E. K.
Maj:(s nådiga Proposition syntes vara åsyftadl, fördelas i särskildt anslag för öfning af det yttre och särskildt för öfning af det inre sjöförsvarets persona I.
De nna hemställan hade föranledts deraf, att i bilagan till den nådiga Propositionen den åsigt vore uttalad, att högsta möjliga tjenstbarhet för flottans personal ej skulle kunna vinnas, utan att det inre och yttre försvaret erhölle hvar sin särskilda personal, och alt en fördelning af flottans personal i nämnda rigtning oförtöfvadt borde verkställas, åtminstone med hänsigt till tjenstgöring, och att, såsom ett uttryck af denna åsigt, en delning af exercismedlen blifvit föreslagen.
Då för hvardera grenen af sjövapnet, en fördelning af gemenskap och underbefäl redan faktiskt egde rum, måste den, såsom nödvändig nu ansedda fördelning gälla Officerspersonalen.
Den som, på skäl, hvilka flera gånger och äfven vid sednaste riksdag blifvit yttrade, icke ansett en sådan fördelning vara af behofvel påkallad eller för saken nyttig, då det inre sjöförsvaret hufvudsakligen utgjordes af roddfartyg, kunde med ännu mindre skäl finna fördelningen nödig, sedan roddfartygen upphört alt vara tidsenliga och sedan ett skärgårdskrig af den beskaffenhet, för hvilken nämnda fartyg kunde vara lämpliga, icke kunde återkomma, dels i följd af landets nuvarande gräns dels ock hufvudsakligen i följd af de transport- och stridsmedel, som stå den anfallande (ill buds och af hvilka han med all säkerhet kunde antagas begagna sig vid ett tillämnad! anfall.
Ändamålet med de flytande krigsmaskiner, som i skärgården böra finnas och som för densamma äro särskildt afsedda, blefve sannolikt hädanefter icke annat än att försvara eller biträda vid försvaret af vissa vigtigäre positioner.
Skulle försvaret blifva i någon mån kraftigt, mäste maskinerna vara skott fria, d. v. s. utgöras af flytande pansarklädda batterier.
Antalet af dessa rörliga fästningar kunde icke blifva så betydlig, att för dem behöfde bildas en särskild officers-korps, och deras tillbörliga användande i striden kunde icke vara en sak främmande lör dem, som egde den kunskap, skicklighet och erfarenhet som fordrades, för att i strid föra fartyg tillhörande yttre sjöförsvaret.
De största bland dessa fartyg blefve icke större, än att äfven dessa kunde röra sig och användas vid försvaret i sådan skärgård, der den anfallande kunde våga en landstigning.
Kännedom af skärgården vore derföre äfven nödvändig för befälet å de större fartygen, och horde af detsamma under blifvande öliiingsexpeditioner förvärfvas.
Att hädanefter uppdraga en på sakförhållanden grundad gräns emellan hvad som skulle räknas till det yttre och inre försvaret, hade derföre ansetts vara nära ogörligt ; och då med den ifrågavarande framställningen endast åsyftats, att Rikets Ständer icke, genom något deras beslut, skulle uttrycka ett gillande af en sådan delning af sjövapnet och dess personal, som de förliden riksdag afslogo, hade till samma framställning yrkats bifall, helst det afgifna förslaget hvarken lade hinder i vägen för Kongl. Majit att vidtaga de personalorganisationer, som kunde finnas nyttiga eller använda exercisanslagel på sätt Kongl. Majit ansåge lämpligast.
För erhållande af visshet derom att den ytterst kostsamma materielen komme att anförtros åt en fullt duglig och öfvad bemanning, bar, enligt en annan hos Rikets Ständer gjord framställning, ansetts nödigt, att väsendtliga förändringar vidloges i afBih. till li.
Pral. 1802 $ 1863. 10 Sami 1 Jfd. 11 Höft. 4 26 Ett]> i'di tio ris- U Isko Hem Förslå/] till /indrid.
Skri/velse, N:o 744. seende å den nuvarande personalen; och har för sådant ändamål blifvit framlagdt ett särskildt förslag, hvarmed åsyftats alt bilda en stamtrupp åt bemanningen af den blifvande (lottan.
Enligt della förslag skulle truppen bestå af 400 af Kronan uppfostrade, i ständig tjenst varande matroser, 2,000 indelta ''matroser”, hvilken benämning ansetts lämpligare än den ringa aktade af båtsman; 400 värfvade matroser ur Sveriges kusters sjöbelölkning, samt 200 artilleri-matroser eller kanoniere!', såsom stamtrupp för de i Stockholm förlagda fartygen.
Han skulle pensioneras med 100 R:dr efter en viss tjenstetid; och förmenades på della sätt lulli dugligt och belåtet folk kunna erhållas.
Den indelle matrosen skulle ej antagas vid högre ålder än 20 år.
Han skulle i början af sin tjenstetid deltaga i de tvååriga expediloner, som borde utsändas till handelns gagn och bästa.
Sedan skulle ban, med undanlag af utomordentliga tillfällen, endast uppbådas hvart annat eller hvart tredje är till 6 månaders verklig sjötjenst.
Han skulle aflönas med 60 öre om dagen Hans beklädnad skulle beräknas lill 60 R.dr, då ban tjenslgjorde året om, och 40 R:dr då han gjorde halfårs-tjenst.
Hans pension skulle i medeltal utgå med 100 R:dr om året.
De 2,000 indelningshafvare, som hodde närmast de kuster, som hade rikaste tillgången på sjöfolk, skulle anskaffa ynglingarne.
Men de skulle ej behöfva förse dem med torp, utan endast med deni öfverenskomma om de vilkor, mot hvilka de ville tjena Kronan.
Sålunda kunde man hoppas, alt det egna intresset skulle förmå indelningshafvare!! alt vända sig lill de ynglingar, som hade mesta håg för sjön och följaktligen fordrade minsta betalningen.
Äfvenså kunde man hoppas, att, om en vanlig bondpojke hade blifvit anvärfd, denne, efter sin återkomst från en tvåårig expedition, fått smak för sjölifvet och försökte alt fortsätta detsamma under sin tjenstledighet.
Efter slutad expedition skulle den indelte matrosen återgå till sitt vanliga lif och inställa sig, efter ett nytt uppbåd, vid utsatt afheintningsstölle.
Den härigenom lör indelningshafvaren uppkommande ökade lunga alt anskaffa karl vid 20 års ålder, uppvägdes fullkomligt af den lättnad han hade alt få folk genom detta lölks högre aflöning och pensionering.
Den ur vår kustbefolkning värfvade matrosen skulle ega samma tjenstskyldighet, aflöning, beklädnad och pensionsrätl, sorn den indelle matrosen.
Han skulle anvärfvas ungefär sorn soldaten vid Wermlands lälljägare-regemenle och Kronan bestå honom en lön af 50 R:dr om året.
Äfven han skulle efter skedt uppbåd inställa sig vid bestämd afhemtningsplals.
Artilleri-matrosen. eller kanonieren, skulle erhålla samma förmåner, som den ständigt tjenstgörande matrosen.
Hail skulle tillböra Stockholms depot, och der, då han ej vore sjökommenderad, sysselsättas med artilleriarbeten m. m.
Kostnaden för nämnda stamtrupper, skulle, enligt förslaget, uppgå till 363,200 R:dr och för bestridande af denna utgift hade tillgångar beräknats finnas lill belopp af 856,266 R:dr 20 öre.
Efter afdrag frän sistnämnda belopp af underhållskostnaden skulle härigenom och med tillägg dels af nuvarande exercisanslagel, 360,000 R:dr, dels genom ett tillskott från Handelsoch Sjöfartsfonden af 150,000 R:dr uppkomma en summa af 1,003,066 R:dr 20 öre, hvilken beräknats vara all tillgå för flottans exercis och sjöexpeditioner.
För denna million ansågs kunna hållas i sjön hela året om 4 ångkorvetter, halfva året en eskader af 2 fregatter, 2 korvetter och några mindre fartyg, två månader 4 lill 6 ängslupar; och skulle della vara tillräckligt för alt gifva flottans korpser den öfning, som vore nödig för att göra densamma till en duglig stamtrupp.
Jemte det, i sammanhang härmed, förklarats, att båtsmanshåll vore en mindre lämplig institution, hvilken icke för framtiden borde bibehållas, och ali 3,686 båtsmans - Exp edil ion s-litsbol te ts Förslag till underd.
Skrifvelse, A’:o lii.
TI nummer, när som helsi kunde ulan olägenhet indragas, har vidare uppmärksamhet fäslats å ett annat sätt att gå tillväga med bemanningen.
Enligt det i sådant afseende antydda förslag, skulle flottans förnämsta stamtrupp utgöras af kustsjöfolk, anvärfdt och tjenstgörande ungefär på samma sätt, som soldaterne vid Wermlands fältjägare-regemente.
Af delta verkliga sjöfolk borde en korps upprättas af t. ex.
2,400 man samt båtsmanshället indragas i samma män, som organisationen af denna korps forlginge.
Sistnämnda förslag, för hvars hufvudgrunder och fördelar närmare redogjorts, hade emedlertid endast blifvit framstäldt, för ali visa alt, om i en framtid flottans materiel ökades, tillgång alltid funnes på tjenligt folk lill stamtrupp samt alt följaktligen den föreslagna indragningen af båtsmansstyrkan utan fruktan kunde ske: och har på grund häraf och på i öfrigt anförda skäl blifvit hemstäldt: att Rikets Ständer måste hos E. K. Maj:t i underdånighet anhålla, det E. K.
Maj:t läcktes, genom nya kontraklers uppgörande med 2,000 indelningshafvare inom bätsmanshållet om karls anskaffande vid yngre är, låta uppsätta en stamtrupp af 2,000 indelte matroser, och alt såväl denna trupp som flottans öfriga trupper måtte så aflönas och pensioneras att Rikets Ständer kunde vara förvissade om en lulli In låten och fullt duglig stam för Svenska flottans bemanning; ali tdl en början från 200 lill 400 matroser mätte uppsättas, värfvade ur Sveriges kustbefolkning och aflönade samt tjenstgörande som de indelte malroserne; att E. K.
Maj :t läcktes låta öfverenskommelser uppgöras med 3,686 indelningshafvare inom bätsmanshållet om båtsmans-vakans-afgifters erläggande; samt att till nästsammanlrädande Ständer måtte öfverlemnas förslag öfver flottans stamtruppers organisation, upplagande tillika kostnaden för deras ändamålsenliga aflöning, öfning, pensionering m. m.
Vid pröfningen af detta ärende och dithörande frågor har Rikets Ständers uppmärksamhet jemväl fästats vid en reservation, vidfogad det af Sjöförsvars-komitéen afgifna betänkande, och deruti en af ledamölerne i bemälda Komité, erinrat, hurusom, sedan lång lid tillbaka, den organisation, hvilken afsåge att anskaffa det för den sjögående flottan erforderliga manskap af många icke ansetts motsvara ändamålet.
Staten hade väl underhållit en korps af matroser och jungmän, hvilka sednare utgått från skolor, der eleverne njutit undervisning och till större delen underhåll genom Statens omedelbara försorg och på dess bekostnad, men sagde korps hade icke varit talrikare, än all den utgjort plantskola för Underofficers-korpsen och lemnal förhaudskarlar vid de vigtigare sjömansarbetena å varfven, samt eli inskränkt antal att användas till för män inom besättningarne å de större seglande fartygen.
Det öfvervägande antalet af det manskap, hvaraf dessa besättningar utgöras, hade alltså måst på annat sätt fyllas, och detta hade hittills skett genom det så kallade båtsmanshället och indelningen.
Detta manskaps lämplighet för ifrågavarande tjenstgöring vore dock af mången sakkunnig bestridd, och det syntes icke vara lör mycket sagdt, att alla, hvilka egde tillfälle att derom uttala ett omdöme, vore ense derom, alt båtsmanshället icke hittills motsvarat dotians behof af sjövandt manskap.
Reservanten hade derföre icke delat den åsigt, som inom Komiléen gjort sig gällande, att båtsmännen skulle kunna blifva fullt användbara för bemanningen af de stora fartygen.