Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer att bifalla anslag af Boställe, utan lärer det ankomma på Landshöfdingen i Länet, att i underdånighet anmäla ärendet hos Kongl. Maj:t, som, elter föregången undersökning om förhållande och pröfning af hehofvet, må af Riksens Ständer äska, att något tjenligt Kronohemman, som kan uppgifvas, dertill varder anslaget.
Hvilket vördsamligen hemställes till Riksens Ilöglofl.
Ständers hepröfvande.
.Stockhohn den 21 Martil i8a3. 334 Stats-Utskcttets Betänkanden.
Antom den 20 Mars i8a3.
Utlåtande, i anledning af Herr C. J- Hammars Memorial, om understöd af Allmänna Medel till förbättrande af Hamnen vid Halmstad. J^iksdags-Fullmägtigen för Staden Halmstad, Herr C. J. Hammar, har uti Memorial, som Vällofl. Borgare-Ståndet till Stats-Utskottet öfverlemna!, anmält Stadens Borgerskaps önskan, att af allmänna medel erhålla understöd till förbättrande af den derstädes varande hamn, och såsom skäl dertill anfört, att Nissa-ån, som på en sträcka af i4 mil genomlöper det på Skogs-effecter rikeligen försedda Småland, vid Staden har sitt utlopp i hafvet; att fordom 10 å 12 fots djupgående fartyg kunnat obehindradt inlöpa i hamnen, då deremot nu mera ej de minsta farkoster skola kunna dit framföras, i anseende till den mängd af flygsand, som samlat sig vid Åens mynning; samt att en sådan hamnens otillgänglighet verkar ofördelaktigt på Stadens'handel och välmågan i hela den Staden omgifvande orten; hvaremot, genom hamnens uppmuddring, en tillllygt skulle beredas för de under stormväder i det farliga Cattegat från alla sidor blottställde Sjöfarande, Kronans Skärgårds - Stats-Utskottets Betänkanden.
335 flotta finna en beqväm och rymlig hamn, samt hela Provincen och andre angränsande orter, genom ökadt och liittadt afsättningstillfälle af Bruks- och Skogseflecter, i betydlig mån beredas , förkofran och välstånd.
Uti det afgifne Memorialet har Herr Hammar medgifvit, att en närmare undersökning synts nödig för arbetets utförande och kunde genom Strömrensnings-Commitéens försorg till vägabringas, hvilket i Utskottets tanka är så mycket mera nödvändigt, som hamnen och inloppet troligen undergått förändring, sedan den undersökning, som år 1792 af Capitaine-Mechanicus, nu mera aflidne Öfverste-Lieutenant Lidströmerförrättades och hvaröfver beskrifning blifvit Memorialet bilagd, samt torde verka på det då jemväl upprättade kostnadsförslag^, sig slutande med en summa af 22,455 R:dr 32 sk.
Om derföre Riksdags-Fullmägtigen med underdånig ansökning derom vänder sig till Kongl. Majit, är intet tvifvel, att Kongl.
Majit, genom Strömrensnings-Committeens föranstaltande, låter undersöka förhållandet och, så framt företagel dervid finnes af den vigt och allmänna nytta, som Riksdags-Fullmägtigen angifvit, dertill anviser nödige medel i mån af tillgångarne, antingen af de till Strömrensningar och lättade transporter m. m. anslagne medel, eller ock af den summa, 33G Siats-Utskottets Betänkanden. som på Riks-Statens q:c!c Hufvud-Tittel är för Kongl. Maj:ts Nådiga disposition uppförd till Handelns och Näringarnes upphjelpande; vid hvilket förhållande och på de af Utskottet i flere dylike frågor anförde ytterligare skäl, Utskottet icke kan tillstyrka något understöd härtill af Statsmedlen.
Hvilket vördsamt hemställes till Riksens Höglofl.
Stockholm den 21 Marth 1823.
N:0 58- Ankom den 25 Mars 1823. Utlåtande,! anledning af Herr A. Palms Memorial, om uppförande på allmän bekostnad af en Bro ofver Färjesundet vid Sigtuna. J^iksdags-Fullmägtigen för Sigtuna Stad, Herr A. Paloij har, uti Memorial, som Vällofl. Borgare-Ståndet till Stats-Utskottet remitterat, förmält, att bland de orsaker, som vållat det förfallna skick, hvaruti Sigtuna Stad sig för närvarande befinner, vore den obeqväma communication, Staden på Östra sidan eger med fasta landet, medelst en Färga, hvilken vissa tider på året, Stats-Utskottets Betänkanclen.
33^ då vattnet är lågt eller du stormväder inträffar med sydlig eller nordlig vind, nästan icke skall kunna begagnas, och hvarigenom de resande ofta nödgas taga en omväg af ej mindre än arne mil.
Till a (hjelpande af hvilken olägenhet och förekommande af Stadens ytterligare förfall, Herr Palm anhållit, att ett understöd af allmänna medel måtte Staden tillerkännas med 3ooo R:dr B:co, för att användas till byggande af en Bro öfver nämnde Sund och denna sedan underhållas af de Bropenningar , som för öfverfarten derå borde erläggas.
Stats-Utskottet anser ifrågavarande Brohyggnad ingalunda vara ett företag af den större omfattning och allmännare nytta > att det kan komma i jemförelse med dem, hvartill Riksens Ständer, vid föregående Riksdag, an vist antingen Statsanslag, eller Lånebiträden, men att dermed egentligen åsyftas och kan vinnas väsendtlig nytta och beqvämlighet för Sigtuna Stads Innevånare, samt sålunda synes höra bekostas af dem, som deraf kommo att draga fördel
J på grund hvaraf och då många andra företag af mera allmän inflytelse och fordrande större uppoffring af enskilde, soln deraf hafva ett direct behof, icke kunna erhålla understöd af allmänna medel; då StatsVerkets knappa tillgångar medtagas för 22 338 Stats-Utskottets
Betänkanderu oundgängliga utgifter, Utskottet saknar skäl för ett tillstyrkande af bifall till Motionen» Hvilket vordsamligen öfverlemnas till Riksens Höglofl.
Antom den a5 Mars 1823.
Utlåtande öfver gjorde Anmårkningar vid Betänkandet, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående framtida dispositionen af Wendtholms Hof-Stall-ång.
Fräll Högv.
Bonde-Ståndet har till Stats-Utskottet blifvit återremitterad den af Kongl. Maj:t, medelst Nådig Proposition, framställde fråga, örn dispositionssättet af Wendtholms HofStall-äng, i anledning hvaraf Utskottet föreslagit, att, som vid de i senare åren utsatte Auctioner, någre antaglige anbud icke skett, samt de sedermera gjorda hud af endast 1000 L:pd Hö i årligt arrende, emot borgen för dess erläggande, och i5oo L:pd utan sådan säkerhet, i jemförelse till ängens afkastning år 1821, syntes vida understiga hvad af denna äng, utgörande 125 Stat s-Utskot tets Betänkanden. 33p Tunneland 3 Kappland, skäligen bör kunna erhållas, den utväg till erhållande afen större inkomst borde försökas, att ängen blefve upplåten mot Arrende i Spannmål och med rättighet för Arrendatorn, att, så vidt ängen finnes tjenlig till åker, begagna den dertill, samt vid en sådan utarrendering följas de uti Kongl. Förordningarne af den 17 Dec. 1799 och 3 Dec. 181 o stadgade allmänna grunder för Kungsgårds-Arrenden och ängen, hvilken finnes fördelad uti särskildte Lotter af 6 till 10 Tunneland, utbjudas i sådane lotter, såsom troligen förmånligast för Staten.
Preste.Ståndet har häremot blifvit anmärkt, att det af Utskottet föreslagne sätt till ängens utarrenderande emot Spannmål syntes mindre tjenligt och förmånligt, utan alt Arrendet borde utsättas i Ilo, lieldst, Kongl.
Hof-Stallet alldeles icke skulle kunna umbära det Hö, som ifrån denna äng vanligen utgått och Staten ej med anskaffande deraf borde betungas, hvarjemte en Ledamot föreslagit Arrendets bestämmande i Smör.
Bonde* Ståndet åter, hade Riksdags-Fullmägtigen Pehr Pehrsson från Stockholms Län anfört, det han, jemte fyra andra, ingått borgen för fullgörandet af det utaf Sven Jansson Engblom om Wendtholms Kungsäng ingångne Arrende; att de för brist uti 1818 och 1819 årens Arrende måst utgifva 1626 34o StaU-Utskottets Betänkandeti.
R:dr, men att, ehuru Kongl. Maj:t och Kronan fran och med år 1820 öfvertagit ängens skjötsel och bärgande, de likväl ej återfått deras utgifne Borgensförbindelser; och då redan arne af Borgersmännen blifvit utfattige, genom gäldandet af deras andel i ofvanberörde brist, samt ett lika öde ofelbart skulle drabba de öfrige, i fall de för åren 1820 och 1821 uppkomne brister i Arrendet af dem utkräfdes, anhöll Pehr Pehrsson, att Stats-Utskottet måtte vidtaga den åtgärd, hvarigenom aflidne Engblonis Borgersmän kunde befrias från ansvar för sistberörde 2:ne års Arrende-brist.
Då Stats-Utskottet uti dess utlåtande af den 22 nästlidne Febr. utvecklat de skäl, sorn föranledt till det deruti uppgifne Förslag, att emot Spannmål upplåta ängen på Arrende, och hvilka icke synas vederlagde af hvad deremot anfördt blifvit, anser Utskottet sig endast böra till ytterligare upplysning fästa uppmärksamheten derå, att Utskottet till iagttagande vid Statsreglering gen föreslagit, att, i stället för de 4333 L:pd Hö, som nu finnas i Kongl. Hof-Stallets utfordrings-Stat anslagne, från Wendtholms äng, contant ersättning finge beräknas till lika belopp, som förut blifvit godtgjordt för en del af utfordringshöet eller 16 sk.
B:co L:pd och att all grund saknas af Författningarne för ett Arrendes bestämmande i Smör, samt ej troligen skulle för Staten blifva förmånligare. iStats-Utskottets Betänkanden. 34* Hvad särskildt beträliar den af Riksdags-Fullmägtigen Pehr Pehrsson gjorde framställning, så ehuruväl Utskottet anser den dermed åsyftade befrielsen för aflidne Arrendatorn Engbloms Löftesmän, att ersätta brister i 1820 och 1821 årens arrende med billighet kunna yrkas, tror Utskottet sig likväl icke tillhöra, att uti pröfning deraf ingå och utlåtande deröfver afgifva, enär det som utgjort föremål för Utskottets åtgärd endast rört den i Kongl. Majrts Nådiga Proposition lill Utskottet öfverlemnacle fråga, om Wendthohns Hof-Stall-ängs framtida disposition, utan ega Löftesmännen öppet, att hos Kongl.
Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t till Riksens Ständers, eller deras Stats-Utskott, täckes öfverlemna deras ansökning, om en sådan befrielse, då ärendet kan i vederbörlig ordning företa*gas och afgöras.
För öfrigt får Utskottet anmäla, att dess förra Utlåtande i detta ämne blifvit bifallet af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln den 5:te i denna månad och af Vällpfl.
Borgare-Ståndet den 28 förlidne Februarii.
Stockholm den 21 Martii 1823. 34» Stats- Utskottets Betänkanden.
N:0 60.
Ani om den 25 Mars 1823.
Utlåtande, i anledning af Riksdags-Fullmågtigen Pehr Anderssons Memorial, om understöd till Assessoren Lundeqvist för dess utgifne Kammar-Verk. XXti Memorial har Riksdags-Fullmägtigen från Södermanland Pehr Andersson till Hederv.
Bonde-Ståndet öfVerlemnat en, af Assessoren Nils Lundeqvistj till Riksens Högloft.
Ständer ställd ansökning, att i anseende till trög afsättning af hans eljest begärliga sista stora Sammandrag af äldre och sednare Stadgar och Författningar, angående Rikets Kammar-Verk, antingen erhålla ett publikt Penningelån af 2000 R:dr B:co på 2 ä 3 års tid, utan, eller emot ränta, eller ock, att till inlösen af Staten, efter 4 R:dr 24 sk. exemplaret och med ioproCenls rabatt få aflemna osålde 5oo exemplar af samma Verk, för att med denna tillgång kunna gälda återstående obetald pappers- och tryckningskostnad; och har Riksdags-Fullmägtigen, med afseende på Assessor Lundeqvists långa tjenstetid och den möda och kostnad, som med utgifvandet af detta Verk varit förenade, samt den nytta det allmänna deraf hemtar, tillstyrkt, Stats-Utskottets Betänkanden. 343 att Lundeqvist måtte tilläggas en billig belöning af 2000 minst i5oo R:dr B:co, såsom svarande emot hans förlagskostnad till sednare Kammar-Verkets utgifvande, samt att en så allmänt utmärkt medborgare i Samhället borde till särskild Kongl. Nåd, medelst något honom passande hederstecken , hos Hans Maj:t Konungen i underdånighet anmälas; hvaremot Riksdags-Fullmägtigen från Stockholms Län Nils Insulin hemställt, om icke, i anseende till arbetets nytta i oeconomiskt afseende, hvarje Kyrka i Riket kunde inlösa ett exemplar, på hvilket sätt Författaren blefve hulpen, utan något slags bidrag från Statsverket.
Bonde-Ståndet meddeldt remiss härå till Stats-Utskottct, har Utskottet denna fråga hos sig förehafl, dervid förekommit, att Assessoren Lundeqvist; först år 1801 från trycket utgaf ett Sammandrag af utfärdade äldre och sednare, tryckte och otryckte, så väl Kongl. Maj:ts, som Kongl. Collegicrnes Stadgar, Reglementer, Instructioner, Bref och Resolutioner angående Rikets Kammar-Verk, samt år 1811 meddeldte en tillökning och lortsättning deraf från år 1800; hvarefter lian år 1821 utgifvit det ytterligare Sammandrag för hvilket han nu önskat att af Staten njuta understöd. 344 Siats-Utskottets Betänkanden.
Dä Utskottet fullkomligt erkänner det berömliga nit, som bragt Assessoren Lundeqvist att, jemte utöfningen af en trägen tjenst, i ordningbringa de Författningar, hvilka röra uppbörden och redovisningen af Kronans räntor, samt för öfrigt egentligen röra Rikets Kammar-Verk och dem i Sammandrag till allmän nytta från trycket utgifva, och hvarigenom han gjort sig förtjent af allmän agtning, inser likväl icke Utskottet, såsom Pehr Andersson sökt ådagalägga, att Stats-Verket till understöd åt Assessor Lundeqvist, för detta arbete, eger någon förbindelse af Riksens Ständers vid ij3g års Riksdag yttrade önskan, om en dylik Samlings utgifvande.
Men då icke skall inträffat, hvad man likväl bordt vänta, att ett så allmänt nyttigt Verk, som detta Sammandrag, funnit den afsättning, hvarigenom åtminstone kostnaden blifvit ersatt, har likväl Utskottet, med öfvertygelse, att Stats-Verket för sådane företag ej bör vidkännas någon utgift och icke heller meddela Lånunderstöd, fördenskull trott sig icke böra understödja den del af Motionen, som härå är syftande, utan ansett det af Riksdags-Fullmägtigen Insulin föreslagne sätt lämpligare kunna vidtagas till Författarens skadeslöshållande, likväl med den inskränkning, som Kongl. Maj:t, på tillgörande underdånig ansökning, utan tvifvel finner böra ega rum, att nemi.
Kongl. Maj:t, genom Nådig Skrifvelse, anbefaller Stats-Utskottets Betänkanden. 345 Consistorierne anmoda Församlingarne inom deras Stift, att så vidt de åstunda och till— gångarne sådant medgifva, af berörde i oeconomiskt hänseende gagneliga Sammandrag inlösa exemplar, hvarigenom upplagan snart nog torde vinna afsättning.
Hvad åter angår Pehr Anderssons hemställan, huruvida Assessor Lundeqvist hörde till särskild Kongl. Nåd, medelst något honom passande hederstecken hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmälas, anser Utskottet sådant vara en åtgärd, som Riksens Ständer icke tillhör.
Detta hemställes vördsamligen till Riksens Höglofl.
Stockholm d. ai Martii i8a3.
N:0 61.
Ankom den a5 Mars 1823.
Betänkande, angående Beråknings-grunden för Riks-Markegångs-priset å den under Rikets Ämbets- och Tjenstemanna-Staten med penningelöner uppförde Spannmål. XJ"li den om Stats-Verkets tillstånd och behof under den 25 nästlidne Januarii af - 346 Stats-Utskottets Betänkanden. låtne Nådiga Proposition, har Kongl. Maj:t, i anledning af Dess och Rikets Stats-Contoirs i underdånig Berättelse rörande StatsVerkets förvaltning af den 16 förutgångne
December, gjorde anmälan , i afseende på en närmare reglering utaf anslagen för den under penninge Löntagande Ämbets- och Tjenstemäns Löner uppförd Spannmål, täckts, med förklarande, det Kongl. Maj:t i Nåder gillat, hvad Stats-Contoiret anfördt om förhållandet med Riksmarkegångs-priset, fästa Riksens Ständers uppmärksamhet på nyttan och redigheten deraf, att ett oföränderligt medelvärde, emellan hvarje Riksdag, bestämmes på den under penninge-lönerne begripne spannmål; och har Stats-Utskottet ansett sig böra till Riksens Ilöglofl.
Ständers afgörande öfverlemna denna fråga särskildt och innan den öfriga regleringen af Löningsstaterne, i ett sammanhang, föreslås, emedan Beslutet härutinnan verkar på beräkningarne i flere afseenden.
Utskottet får härvid till upplysning först anföra: att då vid 1815 års Urtima Riksdag, uppå Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition samt flere särskildte Remisser, fråga förekom om: tillökning i Penninge-Löntagarnes vilkor, funno Riksens Ständer, enligt underdånig skrifvelse den a3 Julii nämnde år, för godt bevilja en sådan förhöjning, såsom vid det fallna myntvärdet högt påkallad af behofvet, samt utstakade för Ci - Stats-Utskottets Betänkanden. vile Staterne de grunder efter hvilka tillökningen horde dera tillkomma, hvarvid bestämdes, att Lönbeloppen, med tilläggning af den beviljade proCenten i penningar, skulle till ena hälften reduceras till Tunnor Spannmål efter det för Kronans inkomst i säd antagne Stats-pris 41 R-’dr Tunnan, samt sedermera, jemte den andra hälften i penningar utgå och betalas efter medelpriset å Råg och Korn i samtlige
Länen för det föregående året; men hvad beträffade Militaire-Staternes så öfverlemnade Riksens Ständer, uti särskild skrifvelse af samma dag, i anledning af Kongl. Maj:ts derom gjorde Nådiga framställning till Dess Höga åtgärd, att, vid då förestående generella reglering, af desse Stater, med dertill anvisade medel,låta tilldela militaireÄmbetsocli Tjenste-männen enahanda Lönförbättring, hvilken jemväl under den 11 December 1815 i Nåder beviljades, att påföljande år vidtaga; dock blefvo i anseende till nödige pröfvade förändringar vid flere af de Värf vade Regementerne, Lönings-vilkoren hufvudsakligast bestämde i penningar, och den under Lönerne i ett mindre förhållande, än för Civil-Staterne uppförde Spannmål, beräknades å 6 R:dr Tunnan, hvarå lika beskaffad förhöjning, som för de sistnämnde, var stadgad, nemi. hvad Riks. Markegångs-priset derutöfver kunde utgöra, skulle få åtnjutas. 348 Stats-Vtskotiets Betänkandm.
Vid Stats-Regleringen sista Riksdag funno åter Riksens Ständer lämpligt, på sätt deras underdåniga skrifvelse den 25 Junii i8j8 innehåller, att för den under Civil— Staternas Loner begripne Spannmål, 47>633 Tunnor 16 Kappar, uppföra motsvarande Tunnetal af Kronans behållne inkomst i säd, som ansågs utgöra tillgång för den i penningar utgående Lönings-spannmålen; och för de under Militair-Staternes
Löner beräknade 42>6i5 Tunnor, hvartill den odisponerade Spannmåls-Intraden ej tillika var tillräcklig, anslogos åter nödige medel för ett Riks-Markegångspris af till och med 8§ R:dr per Tunnan.
Af hvad Kongl.
Stats-Contoiret i ofvanberörde underdåniga Berättelse anmält, i fråga om Statens Spannmåls-Intrad, har Utskottet inhämtat, att å den behållne Säden godtgöres Stats-Verket i penningar efter hvarje Läns Markegång och till största delen ingår från de sädesrikare Provincerne, der föijakteligen priset är lågt, hvaremot den under Civil-Staternes Löner uppförde Spannmålen utgår och betalas efter det Riks-Markegångspris, som uppkommer af ett taget Medium af samtlige Länens Markegångar, utan beräkning deraf att Kronan i de Norra orterna, der Spannmåls-priset alltid är högre, har mindre behållning i säd; så har under de senast förflutne åren genom desse olika beräknings-sält uppstått en dif - Stats-Utskottets Betänkanden.
349 ference emellan Stats-Verkets Inkomst och Utgift i och för den behållne Spannmålen, sorn fordrade att antingen grunderne för Riks-Markegångsprisets förändrande sålunda förändras, att icke allenas hvarje Läns Markegångspris, utan ock Tunntalet inom hvarje Län tages i beräkning, eller ock någon sådan Reglering i denna del af penningeLönernes beräknande i denna del tillvägabringas, som fastställer ett oföränderligt medelvärde mellan hvarje Riksdag,hvilket senare dessutom skulle blifva af en stor lättnad i verkställigheten och mycken förmån för all beräkning, då deremot utgifts-Staterne nu äro föränderlige för hvarje år, och icke kunna utfärdas förr än Markegångerne, in på följande året, hunnit blifva faststalde samt Riks-Markegångspriset derifrån utdraget.
I anledning häraf har Utskottet jemväl utrönt, att Riks-Markegångspriset på Lönings-Spannmålen efler de år 1815 bestämde grunder uträknadt, dervid föregående årets Läns-Markegångar begagnas, utgjort per Tunna Spannmål: a5o Stats-Utskottets Betänkanden, Och medelpriset häraf för desse 5 år är alltså 7 R:dr 33 sk. g\ r:st.
Deremot, vid Uträkning af Stals-Verkets inkomst, för dess behållne Spannmål, efter nu i fråga ställde förändrade beräkningssätt, medelvärdet per Tunna varit under samma tid eller för År 1818, - 1819, - 1820, - 1821, - 1822, R:dr o: 3i. 9: 7- 6: 3i. 5: 19. 5: 41. 1 i* io|. b 6|. 51- 8* Och då häraf uppkommer ett medium af 7 R:dr 16 sk. 7! r:st., har följakteligen medelvärdet af lönings-Spannmålen, i Utgiften för de senaste 5 åren, uppgått till 17 sk. 2§ r:st. per Tunna enär än Inkomsten på de under Civil-Statens löner uppförde 47,633 Tunnor 16 Kappar; hvilken högre utgift, eller brist i anslaget måst fyllas af öfverskott på Stats-Verkets
Inkomster i allmänhet, men hvaremot den på anslaget af Militair-Staternes Spannmål, de 3:ne sista åren, uppkomne besparing, som år 1822, då 6 R:dr var Riks-Markegångspriset, utgjorde hela den beräknade förhöjningen å 2^ R:dr per Tunna, å 42,615 Tunnor eller ett belopp af 106,737
R:dr 24 sk. ingått bland sådane öfverskott å Stads-Intraderne.
Hvad nu angår den vid detta förhållande sig företeende brist, i tillgången för Stats-Utskottets Betänkanden.
351 utbetalning af Civil-Staternes Lönförhöjning, efter det af Riksens Ständer år 18[5 stadgade och äfven sista Riksdagen oförändradt lemhade sättet för Riks-MarkegångsUträkningen; så har Utskottet ansett nödigt, det en sådan reglering härutinnan nu vidtages, sorn hädanefter förekommer dylik brist, med bibehållande likväl af de fastställde grunderne för denne Lönförbättring, så att visse Tunikor Spannmål under Lönerne, enligt nu gällande Special-Stater, å 4| R:dr per Tunna, qvarstå.
Men att, på sätt Kongl. MajrtiNåder, så välsom Kongl.
Stats-Contoiret föreslagit, ett oföränderligt medelvärde till nästa Riksdag å LöningsSpannmålen skulle bestämmas, har Utskottet funnit sig icke kunna Riksens Höglofl.
Ständer tillstyrka, enär sådant bestämmande skulle lemna det vid Lönernes reglerande till hälften i Spannmål afsedde ändamålet ouppfyldt, att nemi.
Lönbeloppen såmedelst komma att rätta sig efter varuprisen och myntvärdet i allmänhet, utan anser Utskottet till befordrande af öfverensstämmelse uti Statens Inkomst af dess beliållne Spannmål samt utgiften till penninge-löntagarne för den derutaf under deras aflöning uppförde delen, lämpligare och med Stats-Verkets fördel instämmande, att till i iagttagande vid upprättande af nästa Riks-Markegång och framgent stadgas, att i stället för att, som hittills skett, dividera Länens sammanlagde Markegångspris, å 1 362 Stats-Utskottets Betänkatiden.
Tunna Spannmål, hälften Råg och hälften Korn, med Lönens antal, hädanefter Tunnemålet af Kronans inom hvarje Lån behållne Spannmål må först efter Länets Markegång förvandlas i penningar och sedermera hela det penninge-belopp, som genom de på sådant sätt för alla Länen blifvande Summornes sammanläggning uppkommer, delas med Tunnetalet af Kronans hela Inträd af behållen Säd; kommande denna Riksmarkegång att tillämpas både på Civiloch Militaire-Staternes penninge-löntagande Tjenstemän.
Då vid tillämpning af denne beräkningsgrund för Riks-Markegången, de Civile Löntagarne, i anseende till det antagne Priset af 4i R‘dr per Tunnan å deras LöningsSpannmål samt enligt den erfarenhet de sednast förflutne årens Markegångar lemnat, att nemi. medelpriset på Kronans Inkomst Spannmål för år 1821, såsom ofvan upptaget är, fallit till 5 R:dr ig sk. 6f r:st.
Tunnan, skulle vid så låg Markegång och möjligen blifvande ännu lägre, erhålla en i mån derefter minskad betalning för Spannmålen, samt derest härvid inträffade, att priset folie till l\\
R:dr helt och hållet komma att sakna all förmån af den med afseende på behofvet, vid 1815 års Riksdag, dem tillagde Lön-förbättring, medelst Spannmåls-uppförande under Lönerne; deremot Ater Stats-TJtskottets Betänkande!}. 353 iter Militaire-Staterne, uti det å Spannmålen för dem satte minimi pris’ af 6 R:dr per Tunnan ega en försäkran, att icke till mindre, än detta belopp, blifva för lönings-säden godtgjorde; sA ock enär de, vid Lönernes reglerande för begge desse Stater, Ar i;8i5 följde särskildte grunder, då ansågos leda till enahanda resultat, af en, efter förra förhållandet med begge deras Löner, lempad likstämmighet deruti, men civile Löntagarno, i omförmaldte fall, af låga Spannmålspris, skulle blifva försatte i sämre Lönevilkor, jemförelsevis mot de militaire; har Utskottet med öfvertygelse för öfrigt om angelägenheten deraf, att Civil-Statens Penninge-Löntagare ock må varda försäkrade att få åtnjuta en för deras utkomst nödig aflöning, funnit sig böra föreslå, det ett minimum af 6