Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
IDli^ MI Ht: t t mh sle »'*1 d mi gg f» e t nfgifttft FEMÄRS-BERÄTTELSE för åren 1851, 1852, 1853, 1854 oell 1855. -oOOOfl'Ck&o**—- STOCKHOLM, 1856. i>.
A. NOBSTEDT &
Berättelse om tillståndet i statistiskt och ekonomiskt hänseende inom Jemtlands Län, för åren 1851, 1852, 1853;, 1854 och 1855. § 1- lAinets allmänna beshaffenhet.
Under den tid, denna underdåniga berättelse kommer att omfatta, hafva någre andre anmärkningsvärda förändringar uti Länets allmänna beskaffenhet icke ägt rum, än som varit en följd af de derstädes numera hufvudsakligen afslutade afvittringarne, jemte en stigande odling samt underlättade kommunikationer, hvarom allt anteckning här nedan kommer att ske; och då i öfrigt föregående femårsberättelser fullständigt upptaga Länets gränsor, vidd och indelning jemte jordens beskaffenhet m. m., torde, för undvikande af öfverflödig vidlyftighet, jag derom nu endast böra i underdånighet åberopa hvad samma berättelser innehålla.
Genom de sednaste årens goda skördar, i förening med i öfrigt fördelaktiga konjunkturer, har det i allmänhet lyckats Länets invånare, icke allenast att utplåna spåren efter den så att säga totala missväxt, hvarmed de år 1849 hemsöktes, ulan äfven att förvärfva ett välstånd, som tillförene inom denna ort torde varit främmande; och det lider icke något tvifvel, alt provinsen Jemtland, i sin myckna och till odling väl tjenliga jord, äger en löftesrik framtid, fastän ett oblidt klimat ofta försvårar arbetet och ej sällan beröfvar odlaren större eller mindre del af sin mödas lön; dock har erfarenheten redan visat, hurusom, i den mån odlingarne fortgått samt myrar och vattensjuka lägenheter utdikats, klimatet antagit ett nytt skaplynne, samt mogna skördar erhållits på ställen, i hvars nära granskap man ej ens för ett tiotal år tillhaka vågade göra försök med sådd.
Af de medel, Rikets Ständer vid 1840 och 1844 årens riksdagar anvisade till understöd för vattenaftappnings- och utdiknings-arbeten, hlefvo, för åtskilige sådane företag inom detta Län, särskilde poster beviljade; och de med biträde häraf verkställde arbeten hafva i allmänhet lemnat nöjaktiga resultat, någre utmärkt goda; i Jivi 1 ket sednare hänseende, utom andre, kan åberopas förhållandet med de i granskapet af Östersund belägne, vattendränkte, nära otillgänglige, men med understöd af sådane medel utdikade och sedermera odlade Björn- oell Tortängsmyrarne, derå under nu sednaste trenne år inbergats rika skördar, så af råg och korn, sorn foderväxter; derom jag äfven till Kongl. LandtbruksAkademien afgifvit en mera detaljerad berättelse.
Beklagligtvis hafva sedermera några ytterligare bidrag icke erhållits, hvarken till de i min sisla berättelse upptagne, såsom redan då till understöd anmälde vattenaftappningsarbeten eller till de enahanda företag med: bo myrar vid Orävassbrännans by i Stuguns socken; 2:o » vid Byorns by i Liths socken; 3:o » vid södra Greninge by i sistnämnde socken; 4:o » vid Grådeby i Ås socken; 5:o » vid Näsets by i Aspås socken; 6:0 » vid Gråsjön i Bräcke socken, samt med 7:o Kougsta, 8:o Hägg sta, 9:o Norderåsens, 10:0 Österåsens, 1 bo Högarnes och 12:o Krossmyrbrännans myrar i Häggenås socken, hvarom planer och kostnadsförslag till Styrelsen för Väg- och Vattenbyggnader i Riket ingått, för att hos Eder Kongl. Maj:t i föreskrifven ordning anmälas.
Då likväl dylika företag äga ett synnerligt inflytande på landets förkofran och framåtskridande i odling, och hågen derför är vorden mera allmänt väckt, vågar jag förnya min före detta hos Eder Kongl.
Maj:t gjorda underdåniga framställning om nådigt behjertande af denna för landet särdeles vigliga angelägenhet, helst någre bidrag i merbesagde hänseende icke under de sednast förflutne åtta åren kommit
Länet till godo.
Af de uti sista underdåniga berättelsen omförmälda, med bidrag af allmänna medel påbörjade vägbyggnadsarbeten hafva följande, såsom fullgjorde, blifvit afsynade, nämligen: bo Omläggning förbi 28 branta backar å landsvägen mellan Fanbyns och Stuguns gästgifvaregårdar på sträckning emellan Östersund och Sollefteå; 2:o förbättringar å gamla och byggande af åtskiliige nya broar å den på Statens bekostnad anlagde väg från byn Staa i Åhre socken till Riksgränsen i sträckning mot Trondhiem; 3:o anläggning af ny' väg utmed den 2 mil långa sjön Gesund, hvilken sjö hitintills måst såsom farled begagnas; hvartill komma nya vägbyggnadsarbeten: 5 4:o
Omläggning af en del af vägen vid folén af Åhreskulan, nära Åhre kyrka, med ett anslag af 533 R:dr 16 skillingar; 5:o anbringande af en vågbrvtare i Räfsunds-sjön till skydd för den förut med statsbidrag iståndsätta landsvägen vid Maij viken, i sträckning emellan Östersund och Sundsvall, hvartill från 6:te hufvudliteln anvisats 896 Ralr 32 skillingar; 6:o äfvensom den i förra berättelsen omförmälde anläggning af 7| mil ny väg i Härjeådalen från Långå by till Riksgränsen mot Rörås i Norrige blifvit fullbordad och kommer nu att afsynas; 7:o med ett sedermera år 1852 beviljadt anslag af 4,450 Riksdaler är sistnämnde vägsträcka kompletterad med en ny väg på södra sidan af Ljusneelf från Långå by till Hede kyrka, fem fjerdedels mil, hvilket arbete äfven är lill afsyning färdigt; hvaremot med omläggning på åtskillige ställen af vägen inom Undersåkers och Åhre socknar i sträckningen mot Norrige, hvarom i förra berättelsen är nämndt, prolongation blifvit beviljad till bosten innevarande år.
Varande härförutan under arbete upptagande af ny väg öfver såkallade Grubbkälsskogen, hvarigenom på resa från Östersund till södra delen af Jemtland och Härjeådalen vinnes 1 |:s mil kortare landväg jemte det tvänne färjsund undvikas; och är till detta arbete, beräknadt att kosta 24,952 R:dr 32 skillingar 2 r:st., af Eder Kongl. Majit den 23 Februari nästlidne år i nåder beviljadt ett anslag af 18,700 R:dr Banko.
Rörande det uti föregående berättelser omförmälda förslag för beredande af farled genom Ströms stora vattendrag, i norra delen af Jemtland, mellan Stamsele i Ångermanland och Qvarnbergssjön vid gränsen af Jemtland mot Norrige och Thunsjön derstädes, är numera förklaradt, det frågan derom för närvarande kommer att förfalla.
För ingen ort i Riket torde behofvet af underlättade kommunikationer vara så stort som för Jemtland, från hvars hufvudort, Östersund, till närmaste stapelort, Sundsvall, är ett afstånd af icke mindre än 18| mil och till en sådan i Norrige, eller till Levanger, 23| mil.
De många hinder och oskäliga kostnader som en befolkning al circa 55,000 menniskor, spridde på en areal af mer än 400 qvadratmil, dagligen måste vidkännas, så vid afvttrande af egne produkter, som vid anskaffande från andre orter af oundgänglige förnödenbels-elfekter, påkalla högt alla lämpliga åtgärder, för alt i möjligaste måtto undanrödja dylika olägenheter, städse förenade med en lång och besvärlig landtransport.
Såsom ett exempel på dessa olägenheter må 6- nämnas, hurusom En tunna salt, som vid kustorten kostar 5 a 6 R:dr, i närvarande stund, till följd af ända till öfverdrift stegrade forlöner, härstädes icke säljes under 22 ä 24 Riksdaler.
Länet har visserligen blifvit hugnadt med rika bidrag till omläggning af gamla och upptagande af nya vägar; och ehuru derigenom vunnits stora fördelar, återstår likväl mycket att i den delen önska.
— Då jag, vid anställde resor inom orten, af inhemtade upplysningar och provisionella beräkningar trott mig finna, att kommunikationerne emellan Jemtland och kustort i Norrige skulle kunna betydligen både förkortas och derjemte underlättas medelst seglation och båtfart å mellanliggande vattendrag, har jag år 1853 hos Eder Kongl. Maj:t i underdånighet hemställt, det Styrelsen för allmänna Väg- och Vattenbyggnader kunde få sig uppdraget föranstalta om behörig undersökning samt uppgörande af plan och kostnadsförslag för lämpligaste sättet att i en af mig projekterad sträckning från Sundbackssundet, beläget på circa fem mils afstånd härifrån vid Storsjön, med begagnande af jemväl öfrige mellanliggande större vattendrag, anlägga en ny kommunikationsiinea från Östersund till Vserdalsören å Norrska kusten vid Ytteröfjorden, hvarigenom för varutransporter skulle vinnas en vida kortare och mindre kostsam väglinie, till största delen sjöledes.
Denna hemställan har vunnit det nådiga afseende, att undersökningar äro anbefallde och till en del redan verkställde, så å Svenska som Norrska sidan; och om planen i det hela ej möter desto större svårigheter är all anledning att denna väglinie kommer till stånd.
— Derigenom blefve provinsen i icke ringa mån belryggad emot de tunga bekymmer, som inträffande missväxter medföra, i thy att behofven af lefnadsförnödenheter med förmån kunde fyllas från nämnde kustort, dit seglationen är öppen hela året och således äfven under vintern, åtminstone under största delen deraf, i motsats med förhållandena vid Östersjö-hamnarne; och när en gång tullförhållandena med Norrige blifva reglerade mera tidsenligt och så, att oförtullade utländska varor få från Norrige transito införas och först vid gränsen underkastas tullbehandling, kommer den nya väglinien ofelbart att utöfva ett både stort och välgörande inflytande, så för Jemtland som angränsande orter.
På derom gjord ansökning har nådig tillåtelse meddelats, att inom Bräcke socken, tillhörande Räfsunds pastorat, åtskillige från Bräcke kyrka 7 aflägse boende hemmansåboer jemte torpare, inhyseshjon och fältjägare, må bilda ett särskildt kapell-lag, under namn af Nyhems kapell, med rättighet att egen kyrka uppföra; dock att, i fråga om moderkyrkans underhållande, borde enligt författningarne förhållas.
Likaledes är nådig tillåtelse meddelad för Hotagens kapell-lag, inom Fölinge Lappmarks pastorat, att få en särskild prestman derstädes anställd och att, såsom bidrag till dennes aflönande, utaf fonden för Ecklesiastikverket i Lappmarken tillsvidare årligen uppbära 200 R:dr Banko, hvarförutan', till inköp af boställe åt kapellpredikanten, af nämnde fonds besparingar för en gång anvisats ett belopp af 1,000 Riksdaler samma mynt.
— Stambok i och för ny kapellkyrkas uppförande är jemväl bifallen.
Af under sednaste åren väckte frågor om klyfning af visse pastorater inom Länet är hitintills endast den, som angår Offerdals pastorat, slutligen afgjord och det på så sätt, att
Offerdals socken hädanefter skall utgöra ett särskildt pastorat, samt Alsens och Mattmars socknar ett annat, med Alsen till moderförsamling och en komministratur inrättas i Mattmars annex-församling.
Kommande tillsvidare bägge pastoraten att tillhöra andra klassen. § 2.
Folkmängden, som enligt mantalslängderne vid 1850 års slut uppgick till 51,364 personer, har under de påföljande åren utgjort:
QYFnkfln.
Summa. 1851 25,526 26,236 51,762. 1852 25,625 26,286 51,911. 1853 25,778 26,532 52,310. 1854 26,232 27,040 53,262; och 1855 26,811 27,461 54,272. deraf skattskrifne 28,139. » skattfrie . 26,133.
Att enahanda med dessa, ensamt på mantalslängderne grundade uppgifter icke äro fullt tillförlitlige, utan icke obetydligt understiga verkliga numerären, sådan den angifyes i Tabellkommissionens i fråga om folkräk - 8 ningen mera tillförlitlige tabeller, liar jag uti min sista underdåniga berättelse sökt ådagalägga; men med antagande af mantalslängden^ fidla riktighet äfven i denna del, visar sig under de sednaste fem åren en tillökning i folkmängden af 2,908 personer, närmast motsvarande sex procent, hvilken tillökning nu skulle varit ännu större, derest icke en elakartad nervfeber sommartiden 1852 och våren 1853 hemsökt ätskillige orter inom Länet och bortryckt ett stort antal menniskor.
Ett annat förhållande bar deremot visat sig i fråga om Lappbefolkningen inom Länet, hvilken, år 1850 uppgående till omkring 900 personer, vid sistlidne års slut af presterskapet uppgifves hafva nedgått till 765, eller en minskning af 15 procent.
Någon folkräkning med Lapparne äger icke rum; och om än den nu uppgifne personalen skulle något understiga verkliga antalet, visar sig likväl en minskning som, i förening med Lapparnes allt mer och mer antagande ekonomiska välstånd, synes antyda, att denna folkstam icke bar att beräkna någon lång framtid.
— Genom afvittringarne och visse i fjelltrakterne tolererade nybyggesauläggningar hafva Lapparnes fordom obegränsade, vidsträckta områden på sine ställen onekligen blifvit mindre välbetänkt styckade, och ej sällan tillfogas denna befolkning stora förluster genom sjukdomar bland rendjuren, deras snart sagdt enda och förnämsta egendom; — så har, till exempel, såkallad klöfhälta förlidet år anställt ett stort nederlag bland renjordarne i Härjeådalens fjell, oaktadt biträde af Veterinär-Läkare så fort som möjligt erhölls.
På sätt jag uti sista berättelsen anfört förenar Jemtlands allmoge, med en jemförelsevis bog bildningsgrad, ett fogligt och fridsamt sinnelag jemte sedlighet och laglydnad, så att brott af svårare beskaffenhet äro ganska sällsporda.
— Förhållandet med nykterheten är i allmänhet utmärkt godt.
Företagsam och fyndig, saknar likväl Jemtlänningen ofta ihärdighet; är maklig i arbete och tjenaren uträttar i allmänhet icke mer än han sjelf vill; hvaremot hans anspråk på vällefnad och ledighet äro svåra att fylla; anspråk, hvarmed husbonden oftast måste ha öfverseende för att ej ställa sig ulan allt biträde, helst föreskriften om laga tjenst hålles i föga helgd.
De sednaste årens goda skördar i förening med hitintills okända, betydliga inkomster för skogseffekter, desammas afverkning och forsling, hafva visserligen, efter hvad ofvan är nämndt, åstadkommit ett förut främmande välstånd, men ock hos allmogen alstrat en tillförene likaledes okänd lyx så i mat och dryck som klädedrägt.
Härjeådalens 9 Härjeådalens invånare deremot bibehålla ännu till största delen sin fordna enkelhet, både i klädedrägt och lefnadsvanor, ehuru hos den yngre befolkningen en slags lyx äfven der börjar göra sig hemmastadd.
Antalet för brott sakfällde personer, hvilket uppgick år 1846 till 168. » 1847 » 324.
» 1848 » 656, deruti likväl inberäknade om kring 400 för bristande väglagning sakfällde personer, år 184-9 till 278 och » 1850 » 169, eller, med afräkning af omförmälde 400, i medeltal 24-1 om året, härunder sednaste qvinqvennium utgjort: år 1851 171.
» 1852 302.
» 1853 298.
» 1851- 545.
» 1855 31 1. eller i medeltal 325.
Dessa sifferuppgifter synas visserligen antyda som skulle brottsligheten inom Länet vara i tilltagande och följaktligen i viss mån jäfva hvad jag bär förut yttrat rörande befolkningens sedlighet; men vid en närmare granskning af brottmåls-statistiken visar sig, att, af de under sistnämnde period åtalade brott, mer än |:delar utgjorts af polisöfverträdelser och sådane mindre förseelser, som tillförene af åklagare-makten stundom lemnats utan lagföring; hvadan, då dertill kommer, att en icke ringa del af de egentliga lagbrotten blifvit föröfvade af personer från andre orter, under deras vandringar från och till Norrige, det torde kunna antagas att, äfven under ifrågavarande pe riod, sedligheten inom Länet varit tillfredsställande.
I förhållande till befolkningens ökade välmåga har äfven antalet af såväl de vid Domstolarne anhängige gjorde ärender, som lagsökningsmålen hos Eder Kongl. Maj:ts Befallningshafvande betydligt aftagit.
— Beloppet af hvad bos Eder Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i exekutiv väg utsökts, som år 1850 uppgick till 110,787 Riksdaler, har sedan nämnde tid i medeltal utgjort allenast 60,404 R:dr.
Såsom en följd af det ökade välståndet har äfven kostnaden för fattigförsörjningen inom Länet, hvilken under åren 1847—1850 i medeltal ut Berättelse öfver Jemtlands Län för åren 1851—1855, 2 10 gjorde 17,394 R:dr 17 sk. för år, sistlidne år nedgått till 13,735 R:dr 6 sk.
Banko; en kostnad, som i allt fall kan antagas vara beräknad utöfver den verkliga, enär fattigförsörjningen allmänneligen bestrides, ej genom direkta inom komrnunerne uttaxerade bidrag, utan medelst så kallad kringgång.
Enligt hvad uti sista femårsberättelsen finnes omförmäldt hemsöktes
Länet år 1849 af en genom frostskada förorsakad nästan total missväxt, för afbjelpande af hvars svåra följder jag för den nödställde befolkningen nödgades anlita såväl Statens mellankomst, som allmänna välgörenheten.
Maj:t täcktes ock, på mine derom gjorda underdåniga framställningar, till anskaffande af brödföda och tjenligt utsäde för det kommande året, uti särskilda poster, anvisa räntefria lån till ett belopp af 75,000 R:dr Banko att i föreskrifven ordning under påföljande 3:ne år återbetalas, hvarjemte Eder Kongl. Maj:t nådigst anslog tillsammans 6,000 R:dr utan återbetalningsskyldighet, att på lämpligaste sätt användas till undsättning och beredande af arbetsförjenst för sådane behöfvande, hvilka icke voro i till fälle att sjelfva förskaffa sig arbete, eller kunde af egna tillgångar återgälda hvad dem tilldelades.
Der vederbörande socknemän ej sjelfve derom föranstaltat, blef, genom den under min omedelbara ledning bildade Undsättnings-komité för Länet, spanmål för de lemnade lånebeloppen anskaffad och mellan de behöfvande socknarne, emot ställd säkerhet, fördelad; och är hela lånesumman 75,000 R:dr i öfverensstämmelse med derom lemnade föreskrifter redan före detta till fullo gulden.
Huru med det utan återbetalningsskyldighet erhållne anslaget 6,000 R:dr och hvad vidare såsom gåfvor kunde inflyta, ändamålsenligast och så förfoga, att nöden, der den var störst och verklig, blefve afhulpen och tillgångarne i möjligaste måtto dertill förslogo, var ett så mycket svårlöstare problem, som dessa tillgångar icke ens approximativt kunde beräknas, utan hufvudsakligast berodde på allmänhetens behjertande af den olycka som orten drabbat.
Emedlertid stod nöden för dörren, allt uppskof endast förvärrade ställningen och genomgripande åtgärder måste skyndsamt vidtagas.
— Med för hand varande tillgångar och i öfrigt förskottsvis af mig enskildt anskaffade medel bildades tid efter annan inom Länet, på sätt jag före detta i underdånighet anmält, icke mindre än trettioåtta särskilde Arbetsbestyrelser; och resultatet af denna åtgärd var, att den nödställde befolkningen, emot en rundligt beräknad ersättning i natura-persedlar, mest mjöl, af rudimaterier, som Undsättningskomiteen anskaffade och genom Bestyrelserne tillhandahöll, förfärdigade 11 hvarjehanda olikartade effekter, mest väfnader, hvilka alla å utlyste auktioner för Undsättningskassans räkning försåldes och inbringade det betydliga beloppet af 16,383 R:dr 15 sk. 2 rist.
Banko; hvilken produkt af de ordnade arbetena utgjort en alldeles ny, jag vågar säga knappast anad tillgång, sorn i väsendtlig mån bidrog att öka understöden och i flere hänseenden främja de behöfvandes sannskyldiga bästa.
Jag sattes ock derigenom i tillfälle att, jemte Komiteen, till de behöfvandes understöd använda och utgifva, icke allenast bela statsanslaget, jemte totalsumman så af de rika gåfvor, hvarmed Eder Kongl. Maj:t och den Kongl. Familjen enskildt täckts den nödställda befolkningen nådigst bugna, som af de frikostiga bidrag en välgörande allmänhet i Rikets fleste orter jemväl lemnat, eller tillhopa 35,940 R:dr 44 sk. 5 r:st., utan äfven att derutöfver för samma ändamål vidare använda 4,994 R:dr 43 sk. 9 rist., bestrida alla med undsättnings-förvaltningen förknippade kostnader, fullt liqvidera ofvanomförmälde förskott, stort 4,000 R:dr, till utvidgning af Arbetsbestyrelsernas verksamhet, samt slutligen att för framtida behof, då missväxt och svår tid kan inträffa, samla ett öfverskott af 6,134 R:dr 37 sk. 4 rist.
Banko, utan att någons eller någras billiga anspråk på bjelp och biträde, så vidt de varit kända, blifvit förbisedde eller lemnade åsido.
Af de sålunda förvärfvade och för framtida behof reserverade medlen bar det lyckats mig att för Länet bilda en tillförene aldrig ägd Undsättningskassa, hvilken, jemlikt Eder Kongl. Majits dertill den 8 Januari 1853 lemnade nådiga tillstånd, under namn af Jemtlands Läns 1849 års Besparingsfond, allt framgent skall förvaltas af en i föreskrifven ordning organiserad
Direktion; varande derjemte stadgadt, bland annat: att Direktionen skall åligga att, vid inträffande allmännare missväxt inom Länet, skyndsamt gå i författning om uppköp och anskaffande, emot det pris, som lägst kan betingas, af spanmål och mjöl i förhållande till för tillfället förevarande behof och fondens tillgångar: att de sålunda anskaffade effekterne skola tillhandahållas de behöfvande socluiarnes Fattigvårdsstyrelse!’, emot Socknarnes eller Fattigvårdsstyrelsen!^ afgifvande förbindelse att inom sex månader, högst ett år, utan ränta, till fonden i penningar efter inköpspriset återgälda det förskott sorn erhålles; samt att fonden eller hvad deraf icke är för behofvet användt bör, emot säkerhet, som Direktionen äger pröfva, i jemväl föreskrifven ordning göras fruktbar och inflytande räntor läggas till kapitalbeloppet, som aldrig får minskas. 12
Vid redogörelse-årets slut, den 1 sistlidne November, utgjorde behållningen af den nybildade fonden 6,989 R:dr 45 sk. 7 r:st.
Härjeådalen och angränsande socknar hemsöktes jemväl år 1851 af en mer och mindre svår missväxt, hvarigenom befolkningen derstädes, särdeles inom vissa byalag, ånyo bragtes i stor förlägenhet för sin utkomst; och till afhjelpande af denna förlägenhet täcktes Eder Kongl. Maj:t äfven då anvisa särskilde undsättningsposter, dels utan och dels emot återbetalningsskyldighet, utgörande tillsammans 15,000 Riksdaler; varande den stadgade återbetalningsskyldigheten i föreskrifven ordning fullgjord.
För liden hagelskada år 1854 erhöllo Nordanelfvens åboer i Näskotts socken ett räntefritt låneunderstöd af Femhundratjugu Riksdaler, hvaraf ena hälften återbetaltes förlidet år och den andra förfaller först till inbetalning nästinstundande höst. § 3.
Länets hufvudnäringar utgöras af Jordbruk och Boskapsskötsel.
För ett jordbrukets bättre ordnande och bildande af praktiska brukare hyste man goda förhoppningar, då i början af 1850:talet statsanslag beviljades för anläggande af en lägre landtbruksskola i någon af de norra provinserne, företrädesvis inom Jemtland; men dessa förhoppningar strandade emot omöjligheten att för tillfället härstädes kunna anskaffa fullt lämplig lokal, sedan det projekt, som Hushållnings-Sällskapets Förvaltnings-Utskott uppgjort, i följd af de olika meningar, som vid frågans vidare behandling gjorde sig gällande, icke blef af ortens invånare antaget.
— Den lägenhet som sedermera erbjöds befanns till sine inägor så inskränkt, att skolans förläggande derstädes icke kunde af LandtbruksAkademien förordas; hvadan ock frågan för den gången förföll och anslaget tilldelades Vester-Norrlands Län.
— Alt likväl intresset inom orten för jordbrukets förbättring och ändamålsenliga ordnande på ett tillfredsställande sätt tilltagit och befinnes i ett jemnt stigande, är utom allt tvifvel och härleder sig väsendtligen från den numera afslutade afvittrir.gen inom
Länet samt de många laga skiften, som, i mån af afvittringens fort - 13 gång, blifvit förrättade, hvarigenom jordägarne fått sine områden inom vissa bestämda gränsor utstakade; äfvensom dertill i icke ringa mån bidragit de förmånliga resultater, som vunnits genom åtskillige med bidrag af allmänna medel verkställde sjösänkningar och myrodlingar; i hvilket afseende flera exempel kunde vara att åberopa, utom hvad bär ofvan redan är anfördt angående de såkallade Björn- och Tortängsmyrarne.
På odlingslägenheter erbjuder denna ort mer än vanligt rika tillgångar, och i de stora sträckor af till odling fullgod mark, som ännu ligga i linda och för det närvarande anses nästan utan allt värde, ligger för framtiden en rikedom, som, på sätt jag vid ett annat tillfälle i underdånighet anmärkt, väl förtjenar att antecknas.
Brist på arbetare och deraf följande oskäligt stegrade daglöner hafva tyvärr under de bägge sednaste åren, särdeles inom vissa trakter, för den mindre bemedlade lagt ett hämmande band på jordbrukets utveckling.
Denna brist på arbetsbiträde vid jordbruket härleder sig väsendtligast från den nya industri, som på den sednare tiden tillkommit med upphuggning och transport af skogseffekter.
— Härvid användas många armar och det emot en betalning, vida högre än den jordbrukaren i allmänhet kan förmå erbjuda.
Ortens hufvudsäde är korn och blandsäd; dernäst ärter, råg och hafra, hvartill kommer hvete, som under sednare åren inom vissa socknar af Jemtland med förmån odlats, fastän i ringa skala; hvadan de upprättade tabellerna öfver sädesproduktionen icke heller derom något innehålla.