Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Lagen med dess stadgande, dels, att ej i renta ma tagas mera an sex för hundradet, dels att renta på renta ej må beräknas, synes hafva haft för afsigt att förekomma, det en Borgenär må beredas för stor vinning, så väl af det behof hvari Gälderiären vid försträckningens erhållande sig befinner, sora af den, genom åtskilliga oförutsedda händelser förorsakade svårighet, sorn. kunde möta för betalningens erläggande på be* Stämd tid , samt berörde ändamål skulle rnotver* kas, i händelse den utväg stöde Borgenären öppen, att gepom en Gäldenäretr affordrad vitesförbindelse bereda den sednare en svårare påföljd af dess möjligen inträffade försummelse med betalningen , än Lagen i allmänhet medgifvit j alltså vill Kongl. Majit till Riksens Ständers Öfverläggning i Nåder föreslå det tillägg i 9 Cap. 6 §.
Handels-Balken, att samma Lagrum hä« danefter må blifva så lydande : ”Ingen tage eller late förskrifva sig större 'henta., än sex för hundrade om året, hvar som ”thet gör eller täger renta på renta, håfve för”brutit, hela rentan pcb bote tionde delen af ”hnfvudstolen till the fattige, Är vid försträck» ”ningen af penningar visst vite utfäst, ther ”Gäldenären mpd betalningen öfver förfalloda’’gen skulle fördröja, vare thet ogildt,’’ Kongl, Majit förbi ifver Riksens Ständer med ali Kongl.
Nåd och ynnest städse välbevågen, Hatum vt t supra.
A R A, Lejonhufvud* Den 2 Juli. 105 Utdrag af Protpcollet ofver Justitia År ender; hållet i Kongl. Maj:ts Högsta Domstol, Tisdagen den 13 Jani 1815» Närvarande: Hans Excellence, Justitite Stats-Ministern ra. m. Herr Grefve Gyllenborg.
Ju sti £e-Radera e : Palmsvärd.
Elom.
Petersson, Lagmannen, Friherre Leyonhufvud föredrog i underdånighet Justitis-Cantzlers-Embetets Memorial af den 7 i denna månad, innehållande: att sedan till dess kunskap kommit, att det stundom skall brukas, att vid penninge-försträckningar , låta Låntagaren utfästa, jemte laglig ränta, särskilte vitén, derest icke lånet å utsatt tid återbetaltes , hvilka vitén vid lag-sökningar blifvit icke allenast fasställde, utan ock tilJagde lika betalningsrätt med sjelfva lånbeloppet, ehuru förskrifningen varit af löpande egenskap och i innehafvarens hand executiv, hade Justitias - Canzlers - Embetet öfver grunderna för en dylik pröfning begärt utlåtande af den executor, hvilken afdönrt dylika lagsökningsmål 5 gom derpå svarat: att de utsatte vitén icke ansetts kunna
Den i Juli. kunna komma under namn af olaglig ökning i renta: att yttets försittande berodde på Gäldenären sjelf aft förekomma och, der det ändock inträffade, endast utgjorde ett skadeslöshållande för långifvarens opåräknade mistning af sina utgifna penningar: att dylika Öfverenskommelse!-, af fullmyndiga personer ingångne, icke vore i lag förbudne: och att i de fall som vore i fråga, de fleste
Gäldenärer vid lagsökningen uteblifvit eller icke bestridt någon del af krafvet; anförande Justitiat-Cantzlers-Embetet vidare, att a ena sidan desse skäl innefattade allt hvad till stöd för de ornförmälte vitens giltighet kunde åberopas, men att å andra sidan skulle deremot förete sig betänkligheter, hvilkas öfvervigt syntes Justitiaj-Canztlers-Embetet lätt bevist derigenom , att Eagens föreskrift om förhållanden i penninge-afhandlingar skulle på nu anförde sätt blifva utan verkan, ty om man än skulle antaga, att tillfällen funnes, då enskilte personer kunde sins emellan bestämma en ansvars på» följd för en handling, utöfver hvad Lagen föreskrefve , och således ett öfverenskommet vite, utan fastställelse af en Embets-auctoritet, kunde äga kraft , så torde dock bland händelser af sådan beskaffenhet icke kunna räknas de, sorn angingo vitén för betalning af försträckta penningar, hvarföre Justitiffi-Cantzlers-Embetet ansåg sig icke kunna förena ett sådant förhållande med de orri detta ämne gällande stadganden, hvilka innehålla: I g Gap. 6 §.
Handels-
Läl ken : att renta ej får tagas på renta; hvarigenom skulle utmärkas Lagens afsigt, att endast renta, Den 2 Juli. 107 renta, men ej afgäld derutöfver, finge äga rum: 1 10 §. samma Capitel, att om penninge-lån, för hvilka renta ej ä_r jutfäst, icke å föreskrifyen lid återbetalas, gäldes sedan sex procents renta om året, hvaraf syntes följa, att ett särskildt vite, som kunde öfverstiga sex procent, mäste vara lika olofligt, som en förbindelse med sju procents renta: I 4 Gap. 13 §.
Utsö'knings:Balken, att der viss och loflig renta är utfnst, dell vid utmätning äger lika rätt med hufvudstoleri, hvaraf syntes, att annat än försträckt
Capital med laglig renta ej hade någon rätt vid lagsökning för skuldsedlar; hvarförutan, vid inträffande Concours, om Borgenär, sorn icke kunde besvärja, att han redligen utgifvit fulla penningar eller deras värde, äfvensom att hail icke under något sken uppburit, beräknat eller under den fordrade summan inbegripit mer än laglig renta, ginge förlustig hvad han ej med sådan
Ed kunde fästa; men emot sistnämnde stadgande, likasom emot Eagens hela mening, till motverkande af ocker, den J.agtillämpning skulle strida, som af Executorn härutinnan blifvit följd; emedan det icke vöre tänkbart, att Eagen i något fall kunde anses hafva medgifvit hvad den i en bestämd händelse, som hade inflytelse på alla andra, till hvilka samme grunder vore lernplige , uttryckligen förbudit; hvarförutan det förtjenar särskildt anmärkas, huruledes de omnämnde vitén blifvit tillaggde lika executions kraft, som de löpande förskrifningarnes hufvudstol och renta, hvilket förfarande icke med någon anledning ' af aoS Deri 5 Juli - af Kag syntes kunna förklaras; och som Justi» tias - Cantzlers-Embetet äfven kommit i erfarenhet deraf, att denna i Justitias-Cantzlers-Embetéts omdöme felaktiga princip blifvit tillämpad i Öfver-Rätt, så hade Justitise-Cantzlers-Enrbetet ansett sig böra förhållandet hos Kongl. Maj:t anmala, med underdånig hemställan, örn icke Kongl Maj:t skulle i Nåder täckas antingen förständiga vederbörande om ett dylikt misstag , till framdeles efterrättelse, eller ock, i händelse Författningarne skulle finnas genom någon mindre bestämdhet lemna anledning till den ifrågavarande Eagtolkningen, medelst en allmän Nådig förklaring, förebygga följderna deraf för framtiden.
Afhördes.
Då, å ena sidan, Allmänna Kagen eller andra gällande Författningar väl icke bestämdt förklara, att de vitén, hvartill Gäldenär, i händelse af uraktlåten betalning å förfallodagen, sig förbinder, skola anses utan verkan, men, a andra sidan, Kagen med dess stadgande, dels att ej i renta må tagas mer ari sex för hundrade, dels att renta på renta ej må beräknas, synes hafva haft för afsigt, att förekomma, det en borgenär må beredas för stor vinning, så väl af det behof, hvari Gäldenären , vid försträckningens erhållande, sig befinner, som af den, genom åtskilliga oförutsedda händelser, förordsakade svårighet, som kunde möta för betalningens erläggande på bestämd tid, samt detta ändamål skulle motverkas, i händelse den utväg stöde Borgenären öppen, att genom en Gäldenären affordrad vitesförbindelse bereda deri €ed - Den 2 Juli. *•9 sednare en svärare påföljd af dess möjligen inträffade försummelse med betalningen, än Lagen i allmänhet medgifvit, ansåg Högsta Domstolen sig böra i underdånighet hemställa, det Kongl. Maj:t täcktes genom Proposition till Ribets nu församlade Ständer, i Nåder föreslå det tillägg i 9 Cap. 6 §.
Handels-Kalken, att samma Lagrum hädanefter må blifva så lydande: ”Ingen tage eller läte förskrifva sig större ”renta, än sex för hundrade om året; hvar sorn ”thet gör, eller tager renta på renta, håfve *’förbrutit hela rentan och bote tiondedelen af ”hufvudstolen till the fattige.
Ar vid försträckning af penningar visst vite utfäst, ther Gäl”denären med betalningen utöfver förfalloda”gen skulle fördröja, vare thet ogildt”.
Ex Protocollo Alex.
Utdrag af Protocollet öfver Justities Ar ender, hållet på Stockholms Slott den 21 Juni 1815 inför H ans Maj:t Kohungefi Uti Stats-Rådet i närvaro af Hans Excellence Justitise StatsMinistern m.
Ilo Den a Juli.
Hans Excel lence StatsMinistern för Utrikes Arell*■ derna Herr Grefve von Engeström.
StatsRåden, Der.\s Excellencer m. m.
HofCantzleren , Herr Friherre af Wetterstedt.'
JustitiaeRåden: Poppius Marks von Wurtemberg.
JustitireCantzleren Grefve Trolle Wachtmeister.
Lagmannen Friherre Leyonhufvud föredrog i underdånighet JustitiseCantzlerenk Grefve Trolle Wachtmeisters underdåniga Memorial af den 7 i denna månad, innehållande, att JustititeCantzleren kommit i erfarenhet deraf, att vid penninge försträckningar stundom skall brukas låta Låntagaren utfästa, jemte Laglig renta, särskildte vitén, derest icke Länet å utsatt tid återbetalas, hvilka vitén, vid Lagsökningar blifvit icke allenast fastställde utan ock tillagde lika betalningsrätt med sjelfva lånebeloppet, ehuru förskrifniugen varit af löpande egenskap oell i innehafvarens hand executiv ; ogh som JustitioeCanlzleren, på anförde grunder, icke funnit detta förhållande vara med Lag förenligt, har JustitimCantzleren ansett sig böra detsamma hos Kongl. Majit anmäla , med underdånig hemställan, om icke Kongl. Majit skulle i Nåder täckas, antingen förständiga vederbörande om ett dylikt misstag till framdeles efterrättelse eller ock i händelse Författningarne funnos genom någon mindre bestämdhet lemna anledning till den Den 3 Juli. lii tlen i fraga varande Lagtolkningen, medelst en allmän nådig förklaring förebygga följderna deraf för framtiden.
Högsta Domstolen har,, i anledning häraf, på anförde skäl, i underdånighet tillstyrkt det Kongl. Majit täcktes, genom Proposition till Pikets nu församlade Ständer, i Nåder föreslå det tillägg i 9 Cap. 6 §.
Handeis-Ealken, att samma Lagrum hädanefter må blifva så lydande: ”ingen tage eller late förskrifva sig större ”renta än Sex för hundrade örn året; hvar som ’thet gör, eller tager renta på renta, håfve för”brutit hela rentan och bote tionde delen af ”hufvudstolen till the fattige.
Ar vid försträckning af penningar visst vite utfäst, ther Gäl”denären med betalningen öfver förfallodagen ”skulle fördröja, vare thet ogildt.”
Och fann Kongl.'
Majit i Nåder godt förordna att proposition i likhet härmed skulle till Riksens Ständer expedieras, samt dervid bifogas Utdrag så väl af detta, som Högste
Domstolens i ämnet förda Protocoll. Ut Supra.
JiLontdius.
Upplist hos Höglofl.
Prest-Ståndet den 2 Vallöf!.
Genom Utdrag af Protocöllet under den 20 dennes, har Höglofl.
Ridderskapet och Adeln feehagat anmoda Banko-Utskottet, att till Riksens - X12 Hen 2 Juli. sens Höglofl.
Ständer aflemna .Stenar BankoFullmägtiges Utlåtande, jenne 2:ne dithörande, af Utskottet oinförmälde särskilta vota, i frågan om publiciteten af Banko-Sedelstockens belopp* Banko-Utskottet får i anledning häraf vördsamt tillkännagifva, att ifrågavarande handlingar innefatta sådana upplysningar i afseende pa Vexel-Banko-skuldens belopp , och Bankens financiella ställning, hvarigenom all vidare deliberation, om sjelfva hufvudfrågan blefve öfverflödig.
Till följe hvaraf Utskottet, i enlighet med dess förut yttrade öfvertygelse om beskaffenheten och helgden af en ännu gällande Edsförbindelse , ej kan anse sig auctoriseradt, att desamma till allmän kännedom uppgifva.
Stockholm den 30 Juni 1815- På Höglofl.
Bedamöters .Ledamöters vägnar vägnar Joh. Hen.
Borgare- , På Hederv.
BondeStåndets Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar Vägnar Glist. D. Wilcke. Olöf Bruhn. G, Heisingius.
Uppläst hös Höglofl.
Ridd. och Ad. den i.
Högvörd. ■ Prest-Stånde: den a Vällofl. Borgare-Ståndet den 3 Hederv. Bonde .
Ståndet den 1 Vördsamt Memorial!
Samtelig'
Kespéctive Stånden hafva gendrn Utdrag af Protocollet under den 50 och ?i i denna taåtiad till Banco-TJtskotfets skyftdesämmä. utlåtande Den a Juli.
1*3 utlåtande remitterat Riksens Höglofl.
Betänkande angående åtskilliga omständigheter som äga sammanhang med Regleringen af Rikets penninge-väsende.
Ibland hufvudgrunderna för de af Höglofl.
Stats-Utskottet föreslagna åtgärder, framställes.
Banken bör betraktas egenteligen såsom ett Depositions-Verk, hvars föremål måste vara, att bringa sina Sedlar uti ett fullständigt förhållande till en réél Fond.
Att Riksgälds-Contoiret deremot bör förvalta In- och Utländska Riksgälden, hålla Credit-Myntet och allmänna Fonderna i värde, samt observera och befordra en förmånlig verkan deraf på näringarna.
På dessa, jemte flera anförde grynder, har Höglofl.
Stats-Utskottet föreslagit: 1:0
Att de Summor Banken nu har instuckna uti Riks-Disconten, hvars octroy med nästa år till ända går, successive, och i den mån de genom inbetalningar af Riks-Discontens fordringar blifva tillgängeliga, öfverflyttas till Riksgälds-Contoiret; och på lika sätt Bankens försträckningar åt Discont-Verken i Malmö och Götheborg, enär dessa Inrättningars octroyer rrpphöra; ankommande på särskild pröfning, huruvida i deras ställe, efter sig företeende förhållanden, till lättnad för Penninge-Rörelsen, några särskildta, under Discont-Verket i Stockholm lydande, Förvaltnings-Contoir i Dands» orterna kunna vara behöflige. a:o Att Riks-Disconten upphörer med ali rj:tn Bandt*, 13. 16. vi - ii4 Den 2 Juli. vidare utlåning nästa år, och då påbegynner dess utarbetning. 3:0
Att vid nästa års början, deremot öppnas en ny Discont-Inrättning uti Riksgälds-Contoiret, hvarifrån utgifvas
Lån på högst sex månaders tid med Sex Procents Ränta, sorn utaf Låne-Summan genast innehålles. 4:0
Att från Riksgälds-Contoiret likaledes utgifves
Lån emot Inteckning i Fastigheter; äfvensom en viss Summa uti Riksgälds-Contoiret skall hållas i beredskap under benämning af Odlings Fond, från hvilken Låne-bitraden mot ganska lindriga vilkor meddelas, till utförande af nyttiga och gagrieliga foretag i Odlings väg. *» Ständiga Fonden till dessa utlåningars bestridande skulle utgöras af: 1:0 Den Summa som Banken har instucken i Riks-Disconten; 2:0 Af Bankens försträckningar till DiscontVerken i Götheborg och Malmö; 3:0 Af Två millioner, sorn inom 1816 års slut från Banken fourneras; och hvilken sistnämnde summa, i fall omständigheterna det fordra, skulle, år 1818 kunna tillökas med En million Riksdaler, sedan vid hållet sammanträde emellan Fullmägtige i Banken och Riksgälds-Contoiret, nödvändigheten af ett sådant biträde blifvit pröfvad.
Och sorti nödigt vore, att den nya
Discont-inrättningen blefve satt i verksamhet i samma stund utlåningarne från Riks-Disconten upphörde, så föreslås att i afräkning på uti RiksDisconten instuckna summor , Banken vid nästa års början ma förskjuta Femhhndrade-Tusende Riksdaler.
För Den 3 Juli. »15 För alla dessa frän Banken utlemnade summor skulle r^nta beräknas och godtgöras efter 3 för hundrade om äret.
Riksgälds-Contoiret skulle authoriseras att vid nästa års början upptaga
Fån enligt föreslagna grunder, för 3 procent till obestämdt belopp , och för 5 och 6 procent, till Högst Sex millioner R:dr.
I öfrigt anser Högloft., Ståts-Utskottet nödigt, att Riksgälds Contoirét bibehålles vid den rättighet Contoirét nu äger, att med Discontviikor och mot 2 procent renta disponera En million Riksdaler; och att dessutom, i händelse större biträde till Credit-Sedlars inlösen skulle tarfvas, denna
Discont-rättighet mot nyssnämnde vilkor må kunna ökas med En ytterligare million R:d.
Att deri Discont-rättighet, Kongl, allmänna Magasins-Inrättningen redan äger, måtte nu genast förhöjas ifrån trehundrade tusende, till en million Riksdaler; äfvensom, i händelse Kongl, Majit, efter Stats-Rådets hörande, vid inträffande hård missväxt skulle finna nödigt låta uppköpa
Säd , ett ytterligare biträde af en half million R:dr skulle kunna från Banken påräknas; det ena och ändra endast för tillfälligt begagnande; och sluteligen:
Att det större Credit!vet, hvilket vid 1813 års Urtima Riksdag blifvit sfäldt på Banken, men icke är begagnadt, måtte till lika belopp eller Två Millioner Riksdaler blifva bekräftadt.
Enligt de vid Bankens Inrättning stadgade och sedermera för dess styrelse, oell ändamålen nied Deri a Juli. med dess verksamhet närmare utstakade grunder, är samma Verk för ingen del inskränkt till ett blott Depositions-Contoir; dess åliggande är, att i egenskap af både Hane- och VexelBank underhålla Rikets circulerande röreTsecapital, och befordra dess bibehållande vid orubbadt värde ; samt att vid allmänt behof, med dess ägande styrka och samlade vinst, understödja Staten, Jordbruket och alla nyttiga Näringar.
Huru Banken, till nästan otroligt belopp förmått uppfylla dess så beskaffade bestämmelse, är allmänt kändt; den har deremot alltid af dess Principalers rättvisa njutit beskydd , och blifvit bibehållen vid sådana inkomster och anslag, som kunnat återgifva styrka till nya uppoffringar för det allmänna.
Banko-Utskottelt leån ej föreställa sig att Riksens Ständers Bank, som oinskränkt uppfylde egna förbindelser, då den i förlitande på principalers högtidliga löften nödgades åtaga sig att stadga Riksgälds* Sedlarnas Credit, skall nu hänvisas till det under afstannad verksamhet fruktlösa bemödande att bringa sine Sedlar i ett fullständigt förhållande till en reel fond; under det förökningen af dess sedel-massa till millioner beror af ett annat Verks styrelse, och större delen «f den vinst , hvarigenom framtida tillgångar skulle beredas och ordnings återförande kunde förväntas, medelst invecklade Båne-operationer försvinner.
I afseende på den af Höglofl.
Stats-Utskottet yttrade tanka, som skulle Discont-rörelsen endast på 15 års tid vara till Banken öfverlå ten, Den 2 Juli. 117 ten, iår Banko-Utskottet vördsamt tillkännagifva, att uti Hemliga Utskottets Protocolls-Utdrag af den 19 April 1800 utfästes såsom första vilkoret för Bankens deltagande i Riksgälds-Sedlarnas realisation, att Banken skulle blifva försäkrad om ”ali Disc»nteringsrätt i Riket, med ”blott undantag af Manufactur-Discont - Inrättningen under Kongl.
Commerce-Collegii disposition”; hvarjemte privata Disconters inrättande, med biträde af Banken, särskildt omförmäles. Riks-Discont-Verkets Reglemente af den 26 Äng.
1800 innehåller : att ”ett Riks-Discont”Verk af Riksens Ständers Bank kommer att inrät”taé, deruti det blifver private personer tillåtet, ”att för en tredjedel, på femtonårs tid deltaga.” Blott de private delägarnes octroy blef således till sistnämnde tid inskränkt:
Bankens fortfarande rättighet till förvaltning af Riks-Discont-Vesrkct, och orubbad disposition af hela den blifvande revgnuen, till ersättning så väl af dess till Riksgälds - Sedlarnas realisation gjorde tillskott, som de sedermera till Staten meddelta ansenliga biträden, är ytterligare af Riksens Ständer vid 1813 års Riksdag högtidligen försäkrad; och hyser Banko-Utskottet den fasta öfvertygelse, att uti Riksens Höglofl.
Ständers rättvisa ligger den säkraste borgen för deras Bank, att orubbadt blifva bibehållen vid de inkomster sorn sålunda blifvit åt densamma på det kraftigaste anordnade: såsom hvarigenom nödigt förtroende säkrast kan beredas åt Riksens Höglofl.
Ständers vid närvarande Riksmöte, till Fenninge-Verkets stadga vidtagande anstalter.
Banke - Den 2 Juli.
BancoUtskottet anser otvifvelaktigt, att i likhet med hvad jemväl såsom grund för Högh StatsUtskottets förslag åberopas, hufvudsakeliga vilkoret för en Finance-plans framgång, är öfvertygelsen om den osvikligaste säkerhet, och en af alla andra föremål oberoende behandling till ett mål:
Myntets bibehållande i värde, och förbindelsers fasta uppfyllande.
Allmänna opinionen äger en mägtig inflytelse pä alla Financiella företag; denna äger Banken för sig: den måste med varsamhet behandlas; snart kan den förloras, men återvinnes ej lika lätt.
Styrka beror till betydlig del på dess réela Fond, men ännu mera på Allmänhetens öfvertygelse om Verkets ägande inkomster, och ärligen tillväxande förmåga.
Skulle Banken nu fråntagas en circulations-rörelse, sorn dels varit åsyftad med dess inrättning, dels hvad Disconten beträffar, blifvit densamma försäkrad såsom ersättning för ännu obetaldta fordringar; skulle Riksens Höglofl.
Ständer derjemte ålägga den, att till ett, för särskild temporair befattning inrättadt Credit-Verk, lemna sina Capitaler emot låg Renta, utan säkerhet för återbetalning, eller bestämd tid dertill ; och ansvaret för Sedlarnas varde ändå åligga Banken, utan fördel af utgifvändet, eller tillsyn öfver användandet: så kan med all anledning befaras, att Bankens Credit skulle märkeligen förringas, om ej alldeles förstöras.
Riksgälds - Contoiret, som i Bankens ställe hlefve medelpunkten för hela Rikets RenningeRörelse, skulle likväl ej vinna hvad Banken för - Den 2 Juli. förlorat; utan tvärtom delande ett lika öde med Banken, på hvars biträden hela systemet är grundadt, genom sin vanmagt än mer öka de af dess mellankomst härflytande oredor.
Och af ett Verk, som ej äger någon egen tillgång, hvar skulle hjelpen sökas, utan i nya lån-biträden, hvarigenom misstroendet, så till Banken som Riksgälds-Contoiret, än mera mäste tilltaga?
— Sverige kunde i sådant fall blifva ett för andra Nationer varnande Exempel af ett Rike, sorn hitintills, oaktadt de sednare årens olyckliga förluster, i mindskning af dess område, i ansträngningar för Krigskostnaders bestridande, i ofördelaktig
Utrikes handelsställning, och allmän stagnation i den inhemska rörelsen, förmått utan våldsamma förstörande anstalter uppehålla sitt penninge-väsende, sorn-äger ett Nationen tillhörigt, under Riksens Ständers disposition stående Verk, af de flesta Utländska magter saknadt, försett med behörig kraft och tillgångar att varsamt afhjelpa oundvikliga tillfälliga oredor; — och som nu, icke till nödhjelp, icke ens af något verkeligt behof, eller för befordran af den ringaste synbara och öppen liggande nytta, antoge en förändring i sitt Finance-Systeme, hvilken mera förmådde undergräfva Rikets styrka, dess Innevånares förmåga och trefnad, och i allmänhet medföra vådligare följder , än förlusten af betydliga Provinser, krig, skadeliga Utlänska handels-relationer , missväxter, förut kunnat åstadkomma; — och det just i en tidepunkt, då Svenska producter åter kunna fritt utföras på Svenska kölar; då Näringarne, åter isto Den 2 Juli. ater sajte i verksamhet , lofva att bryta ilen stagnation i inhemska rörelsen som varit dem så tryckande, och återlifva det försvagade förtroendet Medborgare emellan; med ett ord, då efter all sannolikhet hjelpen nalkas af sig sjelf, och icke*behöfver påkallas genom vågsamma utvägar, utan endast göras verksammare för deri enskilda industrien , genom afpassade understöd; Då Utskottet, i anledning af hvad anfördt blifvit, tror sig äga grundade skäl att ej medgifva don föreslagna flyttningen af Bankens discont- och Fastighets-Båne-rörelse på Riksgälds- .
Gontoiret, återstår för Utskottet att söka utreda, huruledes, under samma Rörelses orubbade bibehållande, utan någon befarad skadelig verkan , men deremot med full visshet för Banco-Verkéts bestånd och framtida förkofran, de biträden hvilka, jemlikt Högh StatsUtskottets Betänkande, anses för närvarande behof oundgängeliga, må blifva att tillgå.
Att kraftigt' bistånd fordras till den hämmade perminge-circulationens underhjelpande, och att utvägar måste lemnäs
Medborgare till lindring af närvarande svårigheter , är en beklagelig sanning.
Beträffande de mindre förmånliga verkningar i sådant afseende, som nu vore att förmoda af Högloft.
Stats-Utskottets föreslagna upplåningssysterne, i läll detsamma vunne framgång, tror Banco-Utskottet sig med full öfvertygelse kunna åberopa.de flera, vid Höglofl. Stats-Utskottets Betänkande bifogade särskilda yttranden.
X Bankens redan stadgade förtroende; i egna - Dfn 5 Juli. 131 na betydliga tillgångar; i vidden af dess^ rörelse. ligger detta Verks styrka, alt befordra återställandet af en till allmän och enskild fordel varsamt ledande ordning i penninge- väsendet:
Deruti, satnt uti Bankens eget interesse, att pä allt möjeligt sätt befordra allmänt och enskildt val , såsom en säker grund för dess egen trefnad och förkofran , ligger afven den säkraste borgen, att Banken, pä fördelaktigare vilkor än någon annan Båne-Inrättning, kan meddela de biträden , sorn idoge Medborgare för sina yrkens bestånd hafva af nöden.
Banco - Utskottet hyser lika med Högloft.
Stats-Utskottet den öfvertygelse, att Sedel-stockens indragning mäste med yttersta försigtighet, och med sä afmatta steg utföras, att, dä man ä ena sidan alltid nalkas mälet, likväl ä den andra, ej mä uppkomma någon våldsam skakning för Näringarna, någon våda för Medborgares välfärd, eller ens någon utsigt till vinst för Capitalisten att skrinlägga dess Sedlar, i väntan på deras hastiga förbättring till Silfvervärde.