Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Stad framför andre tillkommen fördel, 27B Bevillnings-Utskottets hvilken lika litet hädanefter såsom hittills horde medgifvas, i synnerhet som lossning i Sjön och transport med öppna båtar kunde föranleda Lurendrägeri och Tullförsnillning.
Emedlertid ansågo
Utskotten sig ej kunna å 1111 anförde skäl frångå sin förra mening, då det klandrade undantaget endast är gjordt i afsigt att undvika en onödig kostnad, som hitintills kommit Utländningen tillgodo, då varor först måst aflastas i Helsingöhr och derifrån vidare fragtas till Helsingborg, utan afseende på att dessa Städer ega en lika belägenhet. §. 20.
Till följd af hvad någre värde Ledamöter erinrat, om den mindre nytta, men det deremot uppkommande besvär för Consulerne och kostnad för Rederierne örn Skeppare skulle, på sätt föreslaget är, förpligtas att förse sig med dubbla Manifester, då detsamma icke kan af Skepparen ändras , och denne kunde åläggas, att för Tull-Bevaknings-krvssare uppvisa det och derom taga deras påskrift; äfvensom att hvad Märkrulla beträffar, det så mycket mindre kan befallas
Skeppare att dermed vara försedd innan afresan från Lastnings-orten, som han, enligt Författningarne, eger rättighet att intaga last under resan, hvadan ock synes tillräckligt, örn den blott upprättas innan ankomsten till Inlopps- eller Seglationsorten, på sätt också hittills varit stadgadt och iakttaget; få Utskotten hos Riksens Högloft, Betänkanden.
Ständer vördsamligen föreslå, det må denna §. erhålla följande lydelse: ”Innan afresan från Lastnings-orten hör hvarje Skeppare förse sig med ett Manifest å alla de varor, hvaraf hans last består.
Detta Manifest skall innefatta en noggrann uppgift till slycketal och innehåll af hela lasten, och för den Kongl. Tull-Bevaknings-Kryssare eller Tull-Jagls-Befälhafvare, sorn först anträffas, uppvisas, emot påskrift derå; men efter ankomsten till Svensk Hamn, skall det genast af Skepparen till först om hord kommande Tull-Betjent eller ock på Tull-Kammaren aflemnas, hvarefter lossnings - sedel derstädes erhålles.” §• *4- Som det ej tillkommer dessa Utskott att ingå i pröfning om beloppet af Convoy-afgiften, hafva de äfven ansett betänkligt att, på sätt en värd Ledamot äskat, bestämma det denna afgift borde hvarken höjas eller sänkas, utan bibehållas oförändrad, sådan som den hittills varit bestämd och utgått, utan få Utskotten endast åberopa sitt förra Förslag, hvari förekommer, att härmed må förhållas enligt gällande Författningar. §•
27- Utom hvad i denna §. förekommer, angående Tull å vissa från Brasilien med Svenska Fartyg directe inkommande varor, hafva 280 Bevillnings-Utskottets 2:ne värde Ledamöter först yrkat att nämnde Tull liorde utgå af alla från Södra Amerika och Westindien ankommande varor, sådan den under namn af Westindisk lindring är, enligt särskilde Nådige Författningar, utgjord, äfvensom en annan värd Ledamot tillagt, att af enahanda grund, som förberörde lindring eger i öfverensstämmelse med förra Tull-Taxor rum, borde äfven stadgas ofri Tull för flere varor, t. ex. Viner, Russin m. m., hvilket stadgande saknades i Utskottens Förslag, men syntes nödvändigt, hvaremot en annan värd Ledamot invändt, att till ett sådant stadgande icke fanns något skäl, emedan flerfaldiga exempel visade, att varor försåldts för vida bättre pris, sedan de passerat första och andra handen, än i sjelfva productions-orten.
Utskotten, som funnit Handeln åt sig sjelf lemnad merendels uppsöka både de säkraste och mest lönande vägar, anse sig således ej kunna frånträda sitt förra beslut och antingen genom konstlade anstalter gifva den en annan rigtning än dess naturliga, eller ock i afseende på Handeln med andra Magter vidtaga någre åtgärder utöfver hvad de derom utfärdade Författningarne innehålla.
Ändteligen har en värd Ledamot hemställt, om ej lämpligast vore, att i underdånighet öfverlemna åt Kongl. Majrt, att låta utarbeta de underrättelser, som borde åtfölja Betänkanden. den blifvande Tull-Taxan, i synnerhet sorn i alla fall de fleste delar vore af den oeconomiska beskaffenhet, att de ytterst berodde på Kongl. Maj:ts egen Nådiga pröfning; men då 3:ne af de Respectiva Riks-Stånden redan bifallit Utskottens Förslag, kunna Utskotten ej eller föreslå, att detta ärende nu mera må å nyo upptagas och i annan ordning handläggas.
Dock varder detta, jemte 2:ne Ledamöters särskildta utlåtande, Riksens Höglofl.
Stockholm den ii Decemb. 1823.
Ständers Bevillningsutskott den 11 December 1825.
S. D. Herr Ehinger aflemnade sin mot Utskottets Beslut, i förenämnde fråga, skrifteligen författade Reservation, så lydande:
Jag kan för min del icke till alla delar instämma i det Utlåtande Höglofl.
Bevillningsoch Ekonomi-Utskotten nu gå att afgifva, i anledning af de inom Vällofl.
Borgare-Ståndet gjorde anmärkningar vid Utskottens Förslag, till reglementariska föreskrifter vid Tariffen för Tull-Bevillningens beräknande å inkommande och utgående varor, emedan jag anser Utskotten icke hafva fästat nog upp 18* - 282 Bevrllnings-Utskottets märksamhet vid dessa anmärkningar, hvilka i min tanka bordt gifva anledning till flere förändringar i Utskottens Förslag, än dem som skedt.
Hvad flere Ledamöter inom det Yällofl. Borgare-Ståndet anfört, att de hittills gällande stadganden af förhöjda afgifter så väl för hel- eller half-klink-Fartyg, som för varor, hvilka med sådane Fartyg skeppas, i betydlig mån bidragit tili det förtroende våra Svenska Fartyg ega hos Utländningen, derigenom att medelst sådane å Klink-Fartygen och de med dem skeppade varorne lagde högre onera, bruket af desse sämre construerade Skepp, särdeles till fragt-händel på Utländska platser, blifvit helt och hållet bortlagdt och deremot de vida säkrare och pålitligare KrawelFartygen nu mera allmänt begagnade, är af allmänna erfarenheten bestyrkt och kan bevittnas af hvar och en, som sig med Handel eller Sjöfart befattat.
Hvad annan grund till detta förtroende de Höglofl.
Utskotten än kunna uppgifva, så blir ändå den nu anförda den hufvudsakligaste.
Äfven jag anser derföre vådeligt, att endast för en theoretisk idee upphäfva ett stadgande, som erfarenheten visat oss haft på Svenska Sjöfarten så fördelaktig inverkan, och vågar tro att ett förblifvande vid hvad förut i detta afseende varit förordnadt, skall vara vida gagneligare än antagandet af Utskottens Förslag.
Man har anfört som en obillighet, att ej allenast sjelfva Betänkanden. a83 Fartyget, utan äfven den oskyldiga varan, som i Fartyget vore inlastadt, skulle medelst större afgifter plikta för det senares sämre construction , men den oskyldiga varan är alldeles icke nödtvungen att inskeppas i ett KlinkFartyg, då troligen på ingen ort det lär felas tillgång på Krawel-Fartyg, som dertill kunna begagnas.
Hvad Utskotten yttrat, att litet eller intet samband synes vara emellan byggnads-sättet af det Fartyg, hvaruti varor skeppas och den Tull som för varorne erliigges, medgifves gerna, men sambandet emellan Fartygets byggnads-sätt och sjelfva den inlastade varan är deremot desto större; ty går Fartyget förloradt, så gör laddningen så med, och risquen är med ett illa construeradt
Fartyg större än med ett välbygdt.
Att tili säkerhet för så väl Gods-egare som Assuradeurer, vidtaga sådane Författningar, som försvåra begagnandet af dåliga Skepp, men uppmuntra bruket af välbyggda, synes mig vara klokt handlat, men sådane Författningars upphäfvande deremot oklokt.
Erläggandet af Lästpenningarne i SilfverSpecie, har jag vid Utskottens första Förslag derom redan förklarat mig icke kunna gilla , hvarföre jag mig ock deremot reserverade.
Lika med hvad jag då anförde, finner jag ännu det vara inconsequent, att sedan man vid den större Tull-Uppbörden ally st all beräkning i annat mynt, än det i Riket gångbara Banco-Sedelmyntet, man vid erläggandet af 384 Bevillnings-Utskottets en vida mindre intrade vill, medelst beräkningen i Silfver-Specie, i detta fall bibehålla det förra beräknings-sättets alla omgångar och besvärligheter, varierande cours-bestämmelser o. m. d., och dymedelst i så måtto frångå hvad man vid förkastandet af det förra förtullnings-sättet tycktes som grundsatts hafva antagit, att nemligen, Statens inkomster måste i Statens gångbara mynt beräknas.
Man har åberopat andra Länders exempel och Svenska Fartygs skyldighet, att i fremmande hamnar klarera Skepps-umgälderne i Silfver; men 1:0 utgöres derstädes ej allenast Skepps-umgälderne, utan alla Tull-afgifter i så beskaffadt mynt, och 2:0 är sådant mynt derstädes gångbart och kan in natura presteras.
Begge händelserna inträffa nu mera icke hos oss, hvarföre någon jemnförelse i detta fall emellan oss och Utländningen icke är på sitt rätta ställe.
På dessa skäl förblifver jag vid min förra sats, hvaruti det Stund, hvaraf jag har äran vara Ledamot, äfven instämt, att Läst-afgiften bör lika med all annan Tullintrade i Svenskt Banco-Sedel-mynt beräknas.
Hvarken har det varit det Vällofl. Borgare-Ståndets ej eller min mening, att i någon mån förändra hvad nu mera genom Förstärkta Stats - Utskottets votering blifvit afgjordt och stadgadt, rörande varors värdering och deras förtullande efter värde.
De gjorda anmärkningarne hafva endast afsett ett förtydligande i den del af stadgandet, som angår Betänkandcn. a85 Pris-Couranters infordrande från Svenska Consuler till bestämmande af en del varors värde, nemligen ett förklarande att desse PrisCouranter endast skola infordras från Consulerne på de platser der hvarje vara finnes i första handen eller derifrån den vanligtvis till Sverige skeppas; ett förtydligande af så mycket större nödvändighet, som eljest, om man efter bokstafs-lydelsen, i det ifrågavarande stadgandet, der endast generelt nämnes Svenska Consulerne, vill utfinna Tullvärdet af t. ex. Hampa, Talg eller andra Ryska produeter och dervid rådför de från Svenska Consulerne ingångna Pris-Couranter (d. v. s. ej endast från de Svenska Consulerne i Ryssland, utan äfven från de Engelska, Nederländska, Franska, Italienska m. fl.
Städers Svenska Consuler,) så skall deraf ett Tull värde uppstå, som vida öfverstiger hvad dessa varor hos oss gälla.
Samma onaturliga förhållande skall äfven uppkomma med alla andra varor, då vid deras värdering ej endast tages i betraktande livad de gälla på den ort, hvarifrån de vanligen till Sverige införskrifvas eller der de tagas ur första hand, utan äfven hvad de gälla å andra platser , der de såsom varande i 2:dra eller 3:dje handen, samt på många ställen helagde med dryga Tull-afgifter, nödvändigt skola vara betydligt högre i pris.
Den hästa tolkning af hvarje
Lag är den efter bokstafven, men då måste ock Bokstafslydelsen vara så tydelig, att den icke lemnar rum öfrigt åt någon godtycklig förklaring och a86 Bevillnings-Utskottets deraf uppkommande Lag-vrängningar och misstydningar.
På dessa skäl tror jag de Höglofl.
Utskotten icke bort undandraga sig att tillstyrka detta begärdta förtydligande, endast af den orsak, att hufvudsaken förut blifvit i Förstärkta Stats-Utskottet afgjord, och föreställer mig att de Respective Riks-Stånden på intet vis genom antagandet af detta närmare bestämmande , skola tro sig träda ett redan fattadt beslut för nära.
I den mån jag efter hvad förberördt är, skiljer mig från Utskottens åsigter i det afgifna Utlåtandet, anhåller jag att mig mot detsamma få reservera, och att denna min särskilda mening måtte till de Respective Riks-Stånden få medfölja.
Utdrag af Protocollef, hållet uti Riksens Höglofl.
Ständers Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskott den 11 December 1325. S. D.
Vid justeringen af Bevillnings- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi - Utskottens Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid deras Betänkande N:o 69, rörande Förslag till Reglementariska föreskrifter vid Tariffen för Tull - Bevillningen, yttrade Herr Lenning: Betänkanden.
”Emot förevarande Betänkande, får jag anmäla min reservation, anseende Riksdagens snara afslutande dock böra ålägga mig ej upptaga tiden med anförande af mina Motiver; hvarjemte jag åberopar den inom Yällofl.
Borgare-Ståndet emot förevarande Betänkande ytterst gjorda anmärkning, att ifrågavarande Reglementariska Föreskrifters bestämmande, bordt till Kongl. Maj:ts Nådiga stadgande öfverlemnas.
” Ex Protocollo A.
Fryxell» N:o 70.
Ankom den i5 Dec. i8a3.
Memorial, angående de, i frågan om Brännvins-Brännings-af giftens utgörande af de vid Fabriker nyttjade Pannor öfver 90 Kannors rymd, Riks-Stånden emellan yppade skiljaktiga meningar.
Sedan Bevillnings-Utskottet dertill föranledt af inom Yällofl. Borgare-Ståndet yppade anmärkningar, vid Utskottets Förslag till en förnyad Författning, angående Brännvins-Bränningen och de derföre bestämda afgifter, uti Utlåtande af den 3 dennes bemstält, om icke slutet af 1 §.
3 Mom. i nämnde Författning måtte erhålla följande lydelse:
Ingenstädes i 288 Bevillnings-Utskottets
Stad eller ä Landet vare tillåtet att nyttja mera än 2:ne go-Kannors Pannor i ett Verk eller på samma Bolstad , till hvad värde Egendomen än uppgår; härifrån likväl undantaga ne sådane vid Åttike-Fabriker varande Pannor _, som med Kongl. Maj:ts särskilda Nådiga tillstånd begagnas till Brännvins-bränning : äfvensom i sammanhang dermed, 2 Mom. af 2 §. blifvit, i händelse af bifall härtill, föreslaget böra sålunda ändras: att af giften för Panne-rymden bör beräknas å Landet och i Städerne, enligt den särskildt upprättade och vidfogade Tariffen, men för alla vid Fabriker varande Pannor öfver go Kannors rymd, hvilka med Kongl. Maj:ts särskilda Nådiga tillstånd begagnas till Brä/tnvins-Bränning, utgår af giften efter 4 skiUingar för hvarje Kanna , beräknad för hvarje månad Pannan under året till Brännvins-Bränning nyttjas, hvaremellan sä Brännvins-Pannor som Redskap skola ordentligen förseglas; har sådant blifvit under den 12 dennes bifallet af Vällofl.
Borgare-Ståndet, och under den 10 af Hederv. Bonde - Ståndet, men deremot sistnämnde dag afslaget af ej mindre Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, som ansett Riksens
Ständer böra genom underdånig skrifvelse anhålla , det Kongl. Maj:t täcktes fästa
Dess Nådi • ga uppmärksamhet på nödvändigheten deraf, att någon åtgärd måtte, till förekommande af missbruk utaf de erhållna Privilegierne genom Bränn vins-försäljning, yidtagas, än ock Hög v.
Preste - Eetänkanden.
Preste-Ståndet, hvilket dervid åberopat sitt förra Beslut.
Vid ett sådant förhållande och då denna fråga endast lärer kunna afgöras genom Höglofl.
Förstärkta Stats-Utskottet, i händelse de Respective Riks-Stånden ej skulle täckas, alt i denna del sammanjemnka sina meningar , får Bevillnings-Utskottet i motsatt fall vördsamligen föreslå följande Voterings-Propositioner: 1:0.
Den som hifaller Utskottets Förslag, att vid Ättike-Fabrikerne med Kongl. Maj:ts Kådiga tillstånd begagna de Brärinvins-Pannor utöfver 90 Kannors rymd, skola på sätt Bevillnings-Utskottet föreslagit, vidkännas en afgift efter 4 sk. för hvarje Kanna, beräknad för hvarje månad Pannan under året till Brännvins-Bränning nyttjas, hvaremellan så Pannor som Redskap ordentligen förseglas, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej; 1 Vinner Nej, så kommer, genom särskild votering alt afgöras, huruvida de Brännvins-Pannor, hvilka vid de Privilegierade Ättike-Bryggerierne begagnas , skola från all afgift befrias, men hos Kongl. Maj:t genom underdånig skrifvelse anhållas, det Kongl. Maj:t täcktes fästa dess Nådiga uppmärksamhet på nödvändigheten der - 5 Sami. 2 B. l9 Bevillnings-Utskottets af, att någon åtgärd till förekommande af missbruk utaf de erhullne Privilegierne genom Brännvins-försäljning måtte vidtagas; eller om detta förbehåll icke skall dervid ega rum.
Skulle åter voteringen utfalla för den nekande meningen, lärer Höglofl.
Förstärkta Stats-Utskottet böra särskildt besvara den 2:dra Propositionen:
Den som bifaller, att de Brännvins-Pannor vid de Privilegierade Ättike-Fabrikerne begagnas, icke skola med särskildt afgift beläggas, men genom underdånig skrifvelse anhållas, det Kongl. Majrt täcktes fästa dess Nådiga uppmärksamhet på nödvändigheten deraf, att någon åtgärd, till förekommande af missbruk utaf de erhållne Privilegierne genom Brännvins-försäljning, måtte vidtagas, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, skola de vid Privilegierade Ättike-Fabrikerne begagnade Brännvins-Pannor ej med afgift beläggas ; äfvensom någon skrifvelse ej eller kommer att till Kongl. Maj:t i underdånighet afgå.
Emedlertid varder detta till Riksens Höglofl.
Ständers upplysta granskning vördsamligen öfverlemnadt.
Stockholm d. i5 Dec. 1823.
Betänkamlen. 391 N:o 71.
Ankom den i5 Dec. 1823.
Memorial, med öfversigt af den Allmänna Bevillningen.
Ständers Bevillnings-Utskolt fått emottaga de Respective Riks-Ståndens bifall till de af detsamma framlagde Förslag, till Bevillnings-beloppets fördelning och utgörande, får Utskottet, under åberopande äf dess särskilda, rörande inkomsterne af Postverket och Stämplade Pappers-afgiften, Stora Sjö-Tulls-Bevillningen, Brännvins-bränningsafgiften, Salu- och Qvarn-Tulls-Accissen, samt Allmänna Bevillningen afgifne Betänkanden och Förslag till afgifternas utgörande, vördsamligen öfverlemna hosföljande beräkning öfver hela Bevillningen för år 1824 och följande åren, för att såmedelst sätta Riksens Höglofl.
Ständer i tillfälle, att på en gång öfverse den beskattning, som under denna benämning utgår; och hvarvid Utskottet så mycket mindre förmodat någon brist skola å någon af de deri upptagne Tittlar uppstå, som detsamma på förra årens erfarenhet grundat sine Calculer; hvilket allt till Riksens Höglofl.
Ständers upplysta pröfning vördsamligen öfverlemnas.
Stockholm d. i5 Dec. 1823. Bevillnings-Utskottets Beräkning öfver hela Bevillningen för 1824 och följande åren: Banco R:d.
Allmänna Bevillningen, sorn i följd af Bevillnings - Författ- ningen kommer att utgå, har Blifvit calculerad till 2,209,550 B:d., hvaraf, sedan omkostna- der och afskrifningar, återsto- den upptages till , . . . . 2,170,000 Efter särskilda Författning gar utgå : Sjö-Tull Salu-Åccis Post-medel Chartce-Sigillatte-medél .
För Bränn vins-till verk ning» Hemmans- och Pannerymds-af gifter 1,720,000 11,925 320.000 277.000 429.000 — S u m m a 4,927,925 — Förstnämnde Summa ingår hel och hållen till Riksgälds- Contoiret med Till Stats-Verket infijter directe: Sjö-Tull . . . . 1,720,000.
Post-medel . . . 320,000.
Transp. 2,040,000.
2,170,000 — Betänkanden. 293 Transp. 2,040,000. 2,170,000 Charlas - Sigillatas-me- del 277,000.
För Bränn vins-till verk- ning 429>000- Såsom Qvarn- Tull har förut be- räknats af Stock- holm, Götheborg och Carlskrona i5,ooo.
Salu-Aceis af öf- rige Städerne i5,ooo.
Men Ilöglofl.
Stats-Utskoltet har nu upptagit dessa summor, i likhet med hvad i sednare tider influtit eller Qvarn - Tull i Stockholm 7,500.
Salu-Aceis i öf- rige Städerne 4,42^. „ • 11,925. 2,757,925 S u m m a ' 4,927,9:25 Afgift för Bevillnings-Stämpel å Dagblad ingår ufven till Riksgälds-Contoiret, men anses icke gifva någon behållning ., utan är hufvudsakligen beräknad att ersätta Postporto för afsändande inom Riket, af de Tidningar, hvilka hiltills icke njutit porto-frihet. ag4 JBevillnings-Utskottefs N:o 72.
Ankom den ij Dec. 1823.
Ständers Bevillnings-, Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotts Utlåtande, angående en ny Författning emot Lurendrägeri och Tullförsnillning.
Emot Riksens Höglofl.
Ständers Bevillnings-, Lag- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskotts, den 2 dennes afgifne, samt den 12, och t 5 derpå följde af Hög v. Preste-Ståndet, Vällofl.
BondeStåndet bifallne Betänkande, hvaruti på anförde skäl föreslås, att den nu gällande Författningen till förekommande af Lurendrägeri och Tullförsnillning under den 12 Februarii 1820, må till kraft och verkan fortfara, intill den 1 Januarii iSaä, likväl med vissa inskränkningar i afseende på förvandlingssättet af Böter och att hos Kongl. Maj:t borde i underdånighet anhållas, om Nådig befallning för dess Lag-Committée, att inom sistnämnde tid, i afseende på detta slags förbrytelser, utarbeta en med de öfrige StralFLagarne samband egande Författning, för att då taga sin början och vid nästa Riksmöte öfverlemnas till Riksens Ständers granskning, för att såmedelst vinna den laga kraft Konungs och Ständers gemensamma Beslut i desse ämnen medföra, hafva inom Höglofl.
Ridder - Betänkanden. skåpet och Adeln tvänne Ledamöter invändt: än att då Kongl. Maj:t redan tidigt och vid Riksdagens början behagat infordra Riksens
Ständers yttrande i afseende på de i den nu gällande Författningen vidtagna straff-bestämmelser, bade Utskotten jemnväl såsom en följd deraf, bordt sig deröfver utlåta, men ej återskicka densamma i dess nu befintliga oberedda skick, med en så mycket olämpligare hänvisning till Lag-Committe^ns behandling deraf, som den icke utgör någon af Grundlagarne erkänd myndighet; än att det af Utskotten vid den nu gällande Förordningens efterlefnad fästade förbehåll om Böternes förvandling i fängelse, ej instämmer med den allmänna grundsatsen af systemets orubbade bibehållande under förrberörde tid, än att
Utskotten underlåtit att vid upptagande af hvad ej mindre General-Tull-Direction samt Kongl. Maj:ts och Rikets Commerce - Collegium och Konungens Högsta Domstol sig utlåtit, yttra sig i afseende på straff - bestämmelserne för meranämnde förbrytelse, ett yttrande så mycket nödigare, som man lätteligen kunde köpa en fattig stackare, att åtaga sig brottet och aftjena plikten; än åter att det vore ett misstag, att Författningens fortfarande blifvit bestämdt, endast till början af år 1825, oaktadt brotten äfven lära efter denna tid begås, hvarjemte uppmärksamheten är ledd på ett i egenskap af en enskild Ledamots tanka vid Handlingarne fogadt Förslag till en förnyad Författning. 296 Bevillnings-Utskotiets Utskotten hafva tagit detta allt i öfvervägande, men då de af Riksens Ständer antagne och godkände nya grundsatser för Handelns ledning, fordra en omarbetning af de dermed samband egande StrafF-Lagarae och en så beskaffad åtgärd icke lär tillkomma Riksens Ständer, tro Utskotten sig hafva funnit den lämpligaste utvägen att bereda en med tidens fordringar instämmande Lag-stiftning; en åtgärd som blifvit af de öfrige 3:ne Respective Riks-Stånden godkänd, och hvilken Utskotten således ej eller kunna vid detta tillfälle frånträda, heldst saken nu mera enligt 69 §. i Regerings-Formen genom 3:ne Stånds Beslut är afgjord.
Stockholm den 17 Dec. i823. 3.97 Register öfver Femte Samlingen 3 f Bihang till Riks-Ståndens Protocoll.
Accisen, angående den af Städerne utgående Salu-, och dess upphörande. I. s. 363 — 36 g. Särskilde Meningar, I. s. 36g.
Ytterligare Utlåtande. I. s. 438 — 442* Voterings-Proposition. I. s. 453 —• 455. Afkortnings-Längders öfver Krono-utskylderna ingifvande till Härads-Rätterne.
I. s. 120, 12 1.
Ytterligare Utlåtande. I. s, 332. B.
Bevillningen, om grunderne för den blifvande I. s. 8 — 3o.
Särskilde Meningar. I. s. 3o — gg.
Ytterligare Utlåtande. I. s. 274 — 3o8.
I. s. 3o8 —316.
Om de olika beslut i hvilka Riks-Stånden stannat i afseende på. I. s. 345 — 354* 19 * 39 8 Beviilningen, om en föreslagen ny Method till utgörande af, I. s. ii4—120.
Ytterligare Utlåtande I. s. 333, 334- — öfversigt af den allmänna. II. s. 291.
Bevillnings-Förordning, med Förslag till en Blifvande. I. s. 620—'65a.
Särskilda Meningar. I. s. 653 — 660.
I. s. 660 — j55.
Svar å vid Förslaget gjorde Anmärkningar, II. s. 104 — iÖq, Tariff till reparatition af Qvarntull och Salu-Accis-Summan emellan Släderne. II. s. 140— 142.
Formuiair till Debet-Sedel. II. s. 143.
II. s. 144- Yoterings-Proposition i afseende på sig yppande skiljagtigheter.
II. s. 180, 181.
Borås och Norrköping, angående sökt eftergift i Bevillningen för hrandskadade innevånare i Städerne. I. s. 35^ — 35g.
Ytterligare Utlåtande I. s. 4-23.
Bränvins-bränningsafgift, förslag till en förändrad Tariff för Husbehofs I. s. 455 — 461.
I. s. 461—4^5.
BIHANG tili Samtlige Riks-Ståndens Protocollj Innehållande de Handlingar, hvilka till Riks-Stånden blifvit aflemnade, såsom Konungens Nådiga Propositioner, Riksens Ständers Utskotts Betänkanden. och Förklaringar. samt Riks-Ståndens Protocolls-Utdrag vid Lagtima Riksdagen i Stockholm 18^3.
Femte Samlingen. Bevillnings-Utskottets Betänkanden. STOCKHOLM, Tryckt hos Elmén och Granberg, J.P. Lindks Enka, F. B. Nestius, Z.
Hceggströai, A. E. Ortman, samt ä Ecksteinsha och Marauardska Boktryckerierne, i8a3 och 1824- 1 Bihang till Samtliga KiksStåndens ProtocoII.
Femte Afdelningen, Innehällande Bevillnings - Utskottets Betänkan den. —mm •«*-- STOCKHOLM, tryckt i Marqvaruska Boktryckeriet 18* #
• J Ankom rfsh Memorial till Hedera.