Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Till befrämjande af detta ändamål — — — — — — — — — sednare än Skrifter, Musikalier och Plancher till försäljning eller spridande, — — förordnade Ombud.
Boktryckare, eller, dä tryckningen skett annorledes, än genom bokpress, verkstadens ägare, som denna föreskrift underlåter — — — — — — — — — — — — stadgadt är.
Hänvisning: Konst.-Utsk. Memorial N:ris 81, 89 och 72.
Ridd. och Adelns Prot. den 28 Juli, 18 Aug. och 28 Okt. 1860.
Preste-Ståndets Prot. den 28 Juli, 18 Aug. och 24 Okt. 1860. Borgare-Ståndets Prot. den 1 och 22 Aug. samt 24 Okt. 1860.
Bonde-Ståndots Prot. den 1 och 18 Aug samt 28 Okt. 1860.
STOCKHOLM, TRYCKT IIOS J01I.
BECKMAN. 1862. Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 4. 1 ]%':« 4.
Ank. tili Exp.-Utsk. den 16 Dec. 1862, kl. 2 e. ra.
Memorial till Rikets Ständer, med anmälan om Riks-Ståndens beslut i anledning af de sedan sistlidna riksdag hvilande Grundlagsändrings-för slag.
Sedan Rikets Ständer numera beslutat, angående de i Konstitutions-Utskottets Memorial N:ris 2 och 3 anmälda, från sistlidna riksdag hvilande förslag till ändringar i Grundlagarne, får Utskottet vördsamt tillkännagifva, att nedannämnda förslag blifvit, enligt hvad Utskottet tillhandakomna Protokolls-utdrag utvisa, af samtliga Riks-Stånden gillade och godkända, nemligen: N:o 2.
Om det tillägg till 12 §, Regeringsformen, att Konungen icke må, utan Rikets Ständers samtycke, blifva regerande Furste af utländsk stat.
Om den ändring i 28 § Regeringsformen, att till vissa beställningar må kunna utnämnas bekännare af annan troslära, än den rena evangeliska.
Om den ändriug i 31 § Regeringsformen, att äfven andre af städer nas invånare, än Borgerskapet, må ega att deltaga i val till Borgmästare.
Om ändring i åtskilliga Grundlags-paragrafer, rörande Riks-styrelsens förande i vissa fall.
Om ändring i 52 § Regeringsformen och 24 § Riksdags-ordmsigen, angående tillförordnande af Bonde-Ståndets Sekreterare.
Om en redaktions-förändring i 85 § Regeringsformen.
Prot. 1862 * 1863. 3 Sami. 3 Haft. 2 Konstitutiom-Utskottets Memorial N:o 4.
Om en redaktions-förändring i 90 § Regeringsformen.
Om ändring i 14 § 4 och 5 morn.
Riksdags-ordningen, i fråga om Fjerdeparts-egares i Fahlu bergslag samt Bruksegares valbarhet.
Om ändring i 15 § Riksdags-ordningen, angående hemmansegares representations-rätt.
Om ändring i 17 § 2 mom.
Riksdags-ordningen, angående bestämmande af arfvode för Bonde-Ståndets Riksdagsfullmäktige.
Om ändring, i 23 § 1 mom.
Riksdags-ordningen, angående Ordförande i Borgare- och Bonde-Stånden, innan deras Talmän äro förordnade.
Om ändring i 30 § 3 mom.
Riksdags-ordningen, angående uteslu tande af stadgandet rörande Förstärkt Stats-Utskotts handläggning af bevillningsfrågor; samt N:o 25.
Om ändring i 56 § Riksdags-ordningen, angående inskränkning af tiden för motioners väckande.
Deremot hafva de öfriga fjorton förslagen förfallit, nemligen: N:o 1.
Om ändring i 11 och 12 §§ Regeringsformen, angående Stats-Rådets hörande öfver förbund med främmande Makter; hvilket förslag förkastats af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet.
Om ändring i åtskilliga Grundlags-paragrafer, angående riksdags hållande hvarje år; hvilket förslag likaledes blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet förkastadt.
Om tillägg i 109 § Regeringsformen och 80 § Riksdags-ordningen, angående uppskof i riksdag;*hvilket förslag af Preste- och Bonde-Stånden förkastats.
Om ändring i åtskilliga §§ af Riksdags-ordningen, angående Ridderskapets och Adelns representations-rätt; hvilket förslag blifvit af samtliga Riks-Stånden förkastadt.
Om ändring i 13 och 16 §§ Riksdags-ordningen, angående Preste Ståndets representations-rätt; hvilket förslag förkastats af Preste- och Borgare-Stånden.
Om den ändring i 14 § 1 mom.
Riksdags-ordningen, att valberättigade inom rikets städer böra vara mantalsskrifne och tillika verkligen boende i den stad, der val till Riksdagsfullmäktig eger rum; hvilket förslag samtliga Riks-Stånden förkastat.
Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 4. 3 N:o 14.
Om den ändring i 14 § 3 mom.
Riksdags-ordningen, att valrätt och valbarhet till Riksdagsman för stad må utsträckas till egare af hus och tomt m. 11., som Irälsémän äro eller till Preste-Ståndet höra; hvilket förslag af Preste-Ståndet förkastats.
Om ändring i 14, 16 och 22 §§ Riksdags-ordningeu, rörande vilkoren för valbarhet till Riksdagsman; hvilket förslag blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet förkastadt.
Om ändring i 14 § 5 mom.
Riksdags-ordningen, angående Bruks egares representations-rätt; hvilket förslag Bonde-Ståndet förkastat.
Om den ändring i 18 § Riksdags-ordningen, att Mosaiske trosbe kännare må erhålla rättighet att deltaga i Riksdagsmanna-val; hvilket förslag af PresteStåndet förkastats.
Om ändring i 21 § Riksdags-ordningen, i fråga om pröfningen af Riksdagsmäns behörighet; hvilket förslag blifvit af Borgare-Ståndet förkastadt.
Om den ändring i 53 § Riksdags-ordningen, att beslut icke må af något Stånd fattas, derest icke minst tretio ledamöter tillstädes äro; hvilket förslag förkastats af Preste- och Borgare-Stånden.
Om ändring i 76 § Riksdags-ordningen, angående Stats-Rådets decharge för dess åtgärder; hvilket förslag blifvit af Preste-Ståndet förkastadt; samt N:o 27.
Om ändring i 1 § 11 mom. och 4 § 2 mom.
Tryckfribets-förord ningen, angående aflemnande af exemplar utål tryckta arbeten; hvilket förslag förkastats af Ridderskapet och Adeln samt Preste- och Borgare-Stånden.
Rumstedt, 1862. Konstitutions-Utskottcts Memorial N:o 5.
1 N:o 5.
Ank. till Exp.-Utsk. den 8 Jan. 1863, kl. 2 e. ia. Konstilutions-Utskottels Memorial till Rikets Ständer, angående föreslaget tillsättande af ett särskildt
Utskott för behandling af väckta frågor rörande elementar-läroverken; m. m.
Enligt hvad Konstitutions-Utskottet af detsamma tillhandakomna Protokolls-utdrag inhemtat, har Hedervärda Bonde-Ståndet för sin del beslutat, att, med stöd af 36 § 3 mom.
Riksdags-ordningen, Rikets Ständer måtte tillsätta ett särskildt Utskott af 16 medlemmar, 4 från hvarje Riks-Stånd, för behandling af de vid denna riksdag väckta frågor rörande elementar-läroverken, pedagogierna och folkskolan; dock att alla frågor om de utgifter från Statens sida, hvilka kunna erfordras för den ombildning af undervisningsväsendet, som af det särskilda Utskottet möjligen kunde komma att föreslås, borde tillhöra Stats-Utskottets behandling i grundlagsenlig ordning; hvilket beslut blifvit de öfriga Riks-Stånden delgifvet, med inbjudning till dem att sig deruti förena; och har denna inbjudning blifvit af Höglofliga Ridderskapet och Adeln samt af Högvördiga Preste-Ståndet afslagen, men af Vällofliga Borgare-Ståndet antagen, vid hvilket förhållande, och då sålunda i denna fråga två Stånd stannat emot två, dess afgörande, jemlikt ofvan åberopade § och mom. i Riksdags-ordningen, tillhör Konstitutions-Utskottet, som af sådan anledning tagit densamma i öfvervägande.
Till stöd för den yrkade åtgärden har hufvudsakligen blifvit anfördt: att, genom tillsättandet af ett särskildt Utskott för behandlingen af ofvan omförmälda frågor, bereddes Rikets Ständer en möjlighet att till denna behandling utse de sakkunnigaste och Bih. till R.
Prot. 1862 & 1863. 3 Sami. 4 Haft. 2 Konstilutions-Utskottets Memorial N:o 5. mest kompetenta personer, hvilka de särskilda Riks-Stånden bland sig egde, samt att såmedelst deråt gifva större fullständighet och grundlighet, än sorn skäligen kunde förväntas inom ett Utskott, som hade mångfaldiga andra ärenden att behandla och hvars ledamöter icke blifvit enkom utsedde för dessa frågors utredning; att medelst ett sådant särskildt Utskott skulle i vida högre grad och med vida mindre kostnad för Staten än genom tillsättandet af en eller flera kommittéer, de vigtiga frågornas lösning på ett tillfredsställande sätt kunna för regeringen underlättas, då detta Utskott komme att gemensamt behandla frågorna rörande elementar-läroverken och rörande folkundervisningen samt följaktligen blefve bättre i stånd att framhålla det nära sambandet mellan båda, äfvensom det hade framför kommittéer, så som dessa vanligen varit sammansatta, det väsendtliga företräde att icke utgöras uteslutande af fack-män, utan äfven lemna tillfälle, att få föräldrars och folkets röst hörd, samt att Rikets Ständers åtgärd att åt ett särskildt
Utskott uppdraga behandlingen af dessa frågor, jemte det den vittnande om den synnerliga vigt, representationen vid desamma fäste, samt dess önskan att deråt gifva den möjligast grundliga utredning, tillika borde gifva resultatet af denna utredning en ökad betydelse och såmedelst påskynda dessa frågors lösning.
A andra sidan anser likväl Konstitutions-Utskottet härvid kunna anmärkas: att då här är fråga om ett ämne, hvari Rikets Ständer icke ega beslutande- utan endast önsknings-rätt, och det således ej synes kunna vara afsedt att det särskilda Utskottet skulle tillvägabringa en fullständig lagstiftning, utan allenast en utredning till ledning för en underdånig anmälan hos Kongl. Maj:t af de åsigter, hvilka hos Rikets Ständer gjort sig gällande i afseende å elementar-läroverken och folkskoleväsendet, synes en sådan förberedande behandling kunna lika väl nu som tillförene anförtros åt det Utskott, som, enligt grundlagen, har sig dylika ärendens handläggning ålagd och hvilket vid flera föregående tillfällen haft att yttra sig rörande långt mera genomgripande åtgärder i dessa ämnen, än nu blifvit ifrågasatta, samt då svårigheten att bedöma dem varit långt större än nu; att fördelarne af en gemensam behandling utaf frågorna rörande elementar-läroverken och rörande folkundervisningen, samt af denna behandlings utöfvande icke blott af fack-män, utan äfven af föräldrar och folk-ombud, vunnes lika väl om den egde rum inom Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet, som örn den anförtroddes åt ett särskildt Utskott; att det torde möta lika stora svårigheter att bland Riks-Stånden utse 16 personer, hvilka voro fullt kompetente att pröfva dessa för närvarande så skiljaktiga frågor och tillika oförhindrade att uteslutande egna sig åt denna pröfning, som att bland Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottets 48 ledamöter finna erforderligt antal för en sådan pröfning lämplige män, samt att vägten af det slutligen vunna resultatet beror af dess beskaffenhet mera än af sättet, hvarpå det åstadkommits.
Då härtill kommer, att de båda Riks-Stånd, som förenat sig om tillsättandet af det särskilda Utskottet, tillika beslutat, att alla frågor om Stats-utgifter för den ombildning af undervisningsväsendet, hvilken detta Utskott kunde komma att föreslå, borde behandlas af Stats-Utskottet, hvilket dels afviker från det sätt, 43 § Riksdags-ordningen före - Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 5. 3 skrifver för handläggning af sådana frågor, som tillhöra mer än ett Utskott, dels tvifvelsutan skulle leda till flera förvecklingar, då anslagsfrågorna ofta äro oskiljaktiga från organisations-frågorna och således lätt kunde hända, att det ena Utskottet afstyrkte hvad det andra tillstyrkt; så har Konstitutions-Utskottet funnit sådana betänkligheter möta mot tillsättandet af ett särskildt Utskott för det ändamål och under de vilkor, Vällofliga Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet beslutat, att frågan härom ansetts böra förfalla.
Hvilket Konstitutions-Utskottet får härmed vördsamt tillkännagifva.
Reservationer af Herrar Blanche och Lovén, förre vice Talmmannen Pehr Eriksson samt Riksdagsfullmägtige Johan Persson, P. F. Mengel, Carl Anders Larsson, F.
Friherre Leijonhufvud, Carl, har anmält, att han af sjukdomsförfall varit förhindrad att i Utskottet vara närvarande, då beslutet fattades.
Konstitutions-Utskottets Memorial M 6. 1 N:o 6. \'
Ant. till Eip.-Utsk. den 23 Jan. 1863, kl. 12 midi Memorial till Rikets Ständer, angående fullbordad granskning af de i Stals-Rådet förda Protokoll. Sedan Konstitutions-Utskottet, i enlighet med föreskriften i 105 § Regeringsformen, hos vederbörande äskat de efter nästlidna riksdags början i Stats-Rådet förda protokoll, hafva samtliga dessa protokoll för tiden från och med November månads ingång år 1859 till och med Oktober månads slut sistlidna år blifvit till Utskottet öfverlemnade, nemligen öfver:
Justitie- och Justitie-Departemenls-ärenden från och med den 1 November 1859 till och med den 28 Oktober 1862; Utrikes-Deparlements-ärenden från och med den 8 November 1859 till och med den 14 Oktober 1862; Landlförsvars-Departements-ärenden från och med den 1 November 1859 till och med den 28 Oktober 1862; Sjoförsvars-Departements-ärenden från och med den 1 November 1859 till och med den 28 Oktober 1862; Civil-Deparlemenls-är enden från och med den 4 November 1859 till och med den 31 Oktober 1862; Finans-Deparlemenls-ärenden från och med den 4 November 1859 till och med den 31 Oktober 1862, samt Ecklesiastilc-Departements-ärenden från och med den 4 November 1859 till och med den 31 Oktober 1862.
3 Sami 5 Baft. Konstitutions-Utskottets Memorial M 6.
Under den granskning af dessa protokoll, som, i öfverenstämmelse med grundlagarnes föreskrift, blifvit företagen och numera fullbordad, har Utskottet hvarken funnit skäl att emot någon Stats-Rådets Ledamot tillämpa 106 § Regerings-Formen, eller ansett anledning förekomma att framställa någon anmärkning på grund af stadgandet i 107 § af samma Grundlag; Hvilket Konstitutions-Utskottet får hos Rikets Ständer vördsamt anmäla.
Reservation: af Riksdags-fullmägtigen P. F. Mengel: »Ehuru det sannolikt skall betraktas såsom förmätet att i någon mån nu vilja minska det angenäma intryck, som Konstitutionsutskottets s k. decbarge-betänkande förmodas skola åstadkomma, — anser jag mig ändock pligtig att nedlägga min reservation mot åtskilliga beslut, som Utskottet, dels utan, dels efter verkställd votering fattat under granskningen af de statsrådsprotokoller, hvilka tillhöra den sistförflutna tre-års-perioden.
Såvidt jag kunnat fatta betydelsen af den granskningsskyldighet, som åligger Konstitutions-Utskottet, är densamma ovilkorlig, och får hvarken underordnas eller ställas i beroende af yttre omständigheter, dessa må nu vara huru hoppgifvande som helst.
Derföre anser jag att Utskottet äfven hade bordt använda mera tid och större omsorg, än som nu skett, åt granskningen af de i statsrådsprotokollerne förekommande regeringsärenden, enär denna granskning måste betraktas såsom den rätta grundvalen för Utskottets betänkande.
Den omständigheten, att Utskottets ledamöter, redan före tillträdet af deras ansvarsfulla kall och vidare under detsammas utöfvande, på giltiga skäl funnit sig särdeles tillfredsställda med Regeringens åtgärder i allmänhet, har dock — enligt mitt förmenande — icke frikallat Utskottet från skyldigheten att inför Rikets Ständer omförmäla — eller såsom det hittills kallats — »anmälan sådana regeringsärenden, rörande hvilkas behandling befogadt klander uttalats både inom och utom Utsko ttet, desto heldre, som det är uppenbart, att en dylik anmälningsåtgärd bör vara vägledande för begge statsmagterne.
Det synes mig äfven vara konstitutionelt rigtigt att Utskottet, med ledning af statsrådsprotokollerna, upprättar en noggrann vidräkning med Konungens rådgifvare och förelägger densamma Rikets Ständer, enär dessa först då kunna sättas i tillfälle att meddela verklig decharge. Konstitutions-Utskottets Memorial M 6.
Det sätt, hvarpå den ytterst vigtiga frågan om den medicinska undervisningens ordnande blifvit behandlad, hvarigenom en allmänt erkändt gagnande institution, som redan eger Europeisk ryktbarhet, blifvit hämmad i sin berömvärda verksamhet; de åsigter, som gjort sig gällande i fråga om tullbehandlingen af s. k. pitprops, hvarigenom landets redan alltför strängt anlitade skogar uppenbart hotades med total förstöring; och den allt för långt drifna redebogenhet, som visats Preste-Ståndet vid sistlidna riksdag, i anledning af nämnde Stånds, lindrigast sagdt, ensidiga framställning om formlig uppmaning från Kongl. Maj:t till för samling arne i Riket, det måtte de svagt aflönta Komministrarnes vilkor blifva förbättrade, under det att Regeringen kort förut lemnat en af Rikets Ständer gjord framställning af likartadt, men mera vidsträckt och välgrundadt syfte, utan allt afseende; hade icke af Utskottet bordt undanhållas Rikets Ständers kännedom.
Dessa ärenden beröra nemligen så vigtiga principfrågor, att det obestridligen skulle medfört j positiv nytta, om Rikets Ständer blifvit satta i tillfälle att rörande desamma uttala sitt omdöme, hvilket likvisst nu, genom besluten af en vida större pluralitet inom Utskottet än någonsin tillförene, blifvit förhmdradt.
Det öfverseende elementet inom Utskottet har äfven varit så kraftigt representeradt, att den förseglade sedeln icke nu vid någon anställd votering behöft gifva utslaget.
Utan att gå sanningen en hårsmån för nära, kan man också påstå att Utskottet, under utöfningen af sitt ansvarsfulla granskningskall, så att säga ställt sig på expektansstat.
En sådan position blir dock i längden ohållbar och skall, om det vore möjligt att den framgent kunde fortfara, ovilkorligen paralysera Utskottets vigtigaste åliggande — det nemligen att omsorgsfullt och opartiskt öfvervaka grundlagarnes efterlefnad.
För öfrigt kan det på goda grunder betviflas, huruvida en under ofvanantydda omständigheter tillvägabringad decharge i verkligheten är särdeles angenäm att meddela, eller synnerligt tillfredsställande att mottaga.» STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 1863. Konstitutions-Utskottets Memorial JU 7. 1 Njo 7.
Ank. till Exp.-Utsk. den 27 Febr. 1863, kl. 1 e. ro. Konstitutions-Utskottets Memorial till Rikets Ständer, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om antagande af ny Riksdagsordning och dermed sammanhängande ändringar i Regeringsformen.
Från samtliga Riks-Stånden har till Konstitutions-Utskottet blifvit öfverlemnad Kongl. Majrts den 5 sistlidne Januari aflåtna nådiga Proposition om antagande af ny Riksdags-ordning och dermed sammanhängande ändringar i Regeringsformen, hvilken nådiga Proposition, jemte dertill hörande handlingar, finnes under JS 01 införd i Första samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll och således redan blifvit till Riks-Ståndens ledamöter utdelad, hvarföre någon ytterligare tryckning deraf i sammanhang med närvarande Memorial ej ansetts behöflig.
Konstitutions-Utskottet har sökt egna det förslag till national-representationens ombildning, som i Högstberörda nådiga Proposition innefattas, den sorgfälliga pröfning, hvilken en samhällsfråga af så allmän och så genomgripande vigt påkallar, och det är resultatet af denna pröfning Utskottet nu får hos Rikets Ständer vördsamt anmäla.
Dessförinnan har Utskottet likväl ansett sig böra lemna en kort öfversigt af de försök, hvilka, sedan de nu gällande grundlagarne stiftades, blifvit gjorda till denna frågas lösning, för så vidt dessa försök varit föremål för Rikets Ständers pröfning.
Det torde härigenom blifva lättare att bedöma hvilken utveckling frågan efter hand erhållit och på hvad ståndpunkt den för närvarande sig befinner, samt huruvida det nu framställda förslaget kan anses innefatta behållningen af den erfarenhet, som vunnits genom de föregående försöken.
Prot. 1862 & 1863. 3 Sami. 6 Raft. 1 2 Konstitutions-Utskottets Memorial M 7.
Redan innan 1809 års riksdag gått till ända, föreslog dåvarande Konstitutionsutskott, i ett den 24 Mars 1810 afgifvet Memorial, hufvudgrunderna för en förändrad national-representation.
Det omdöme, som dervid fälldes om ståndsinrättningen, är af så mycket större intresse, som det uttalades af samma Utskott, från hvilket förslagen till nuvarande Regeringsform och Riksdags-ordning utgått.
Det erkände hos denna institution de väsendtliga förtjensterne att hafva uppvuxit på nationel grund, att i sina talrikaste afdelningar representera de båda mest omfattande samhällsintressena: jordbruks- och handels-industrien; att derjemte uti tvänne af sina afdelningar erbjuda den förening af kunskaper och det deltagande för bibehållandet af sakernas varande ordning, som för samhällets lugn, för regeringens lagliga åtgärder och för allmänna ärendenas ordentliga gång äro ett oundgängligt behof uti hvarje väl organiseradt samhälle, samt att tillika redan genom sin tillvaro ega fördelen af att, då erfarenheten upptäckt olägenheterne, den äfven till en stor del visat botemedlen.
Oaktadt allt detta kom likväl Utskottet till det resultat, att den lagstiftande magtens fördelning i fyra Stånd, med särskilda korporationsrättigheter och deruppå grundade anspråk, då den i många fall förorsakade brist på tillräcklig upplysning vid ärendenas afgörande och egentligen syntes vara tillkommen för bevakandet och bibehållandet af särskilda intressen, således måste aflägsna den förening till gemensamt nyttiga ändamål, som borde vara afsigten med all god lagstiftning.
Denna theori hade också blifvit af erfarenheten bekräftad, då »uti ståndsfördelningen legat största delen af anledningarne till det missförstånd, det uppehåll och den oordning i ärendenas gång, ändtligen till de ståndstvister, som så ofta söndrat nationen, skakat samhällsordningens grundvalar och kullstörtat statsförfattningen.»
I följd häraf ansåg Utskottet ståndsfördelningen såsom det hufvudsakliga felet i vår representation och fann sig derföre böra, vid frågan om de orepresenterades anspråk, alldeles åsidosätta den om bildandet af ett femte Stånd, utan uppställde såsom grundvilkoret för en representations-förändring: att alla svenska medborgare, utan åtskilnad af stånd, yrken eller lefnadssätt, skulle vara berättigade att deltaga i valet , af nationens befullmägtigade för vården af dess lagstiftning, samt att utöfningen af denna valrättighet skulle endast bero af egenskaperne utaf bofast, oberoende och fullmyndig, som ansågos erforderliga för samhället, till borgen för bruket af en sådan rättighet.
Detta allmänna vilkor blef likväl i det följande af memorialet ganska väsendtligt modifieradt, och Utskottet trodde sig såsom grunddrag för den nya national-representationen böra föreslå dess fördelning i tvänne kamrar, valda efter olika grunder: den ena efter folkmängden, så att bland 10,000 personer skulle utses en fullmägtig; den andra efter en viss andel af bevillningssumman, lämpad så att antalet af denna kammares ledamöter komme att stå i ett visst förhållande till det af den andras.
Denna andra kammare, den efter folkmängdsgrunden valda, skulle i lagstiftnings-frågor ega att föreslå lagar, men den första kammaren att besluta dem.
I beskattnings-frågor åter skulle tvärtom Konstitutions-Utskottets Memorial
M 7. 3 den första kammaren uppgöra förslagen och den andra deröfver besluta.
Ledamöterne i den andra kammaren skulle ombytas till en tredjedel hvartannat år, men i den första endast till en femte- eller sjettedel hvart tredje eller fjerde år.
Den verkställande magten skulle allenast ega rätt att göra föreställningar mot ett den lagstiftande korpsens beslut och att uppskjuta verkställigheten deraf till dess andra kammaren blifvit till två tredjedelar och första kammaren till tre femtedelar eller fyra sjettedelar förnyad.
Granskningen af de allmänna medlens förvaltning skulle tillhöra ett gemensamt
Utskott från båda kamrarne.
Den sålunda väckta frågan förklarades hvilande under de båda följande riksdagarne, och då den vid 1815 års riksdag företogs af Ständerne till pröfning, föranledde den ingen annan åtgärd, än en underdånig anhållan bos Kongl. Maj:t att låta foga anstalt om samlande af allmänna statistiska upplysningar, med synnerligt afseende på hvad med utarbetandet af förslag till en ny representation kunde hafva gemenskap.
Vid 1817—1818 årens riksdag blef ett representations-förslag hvilande, hvilket, med bibehållande af den förut varande ståndsindelningen, afsåg Preste-Ståndets förstärkande med tvänne Professorer från hvartdera universitetet och tvänne ofrälse civila ledamöter af Vetenskaps-akademien; Borgare-Ståndets med ofrälse Bruksegare samt ofrälse Manufakturister och Fabriksidkare på landet, samt BondeStåndets med ofrälse Ståndspersoner, som egde kronoskatte- och frälseskatte-jord samt ej innehade beställning i statens tjenst.
Af detta förslag blef likväl endast den del, som rörde Preste-Stånaet, vid den följande riksdagen antagen.
Vid riksdagen åren 1840 och 1841 inkom Konstitutions-Utskottet med ett representations-förslag, enligt hvilket