Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då det i l;sta mom. 3 punkten af denna § förekommande stadgande, att arrende- och andra contracter, som icke innehålla viss summa eller sådane persedlar och förmoner, hvilka kunna uppskattas efter markegångspris, utan varor, de der i Markegångs-Taxan ej finnas upptagne, skola med ^i6 Expediiions-Utskollets Förslag till lind.
Skri/velsej N.o 172. ett, efter å dessa varor i orten gångbart pris beräknadt charlse-belopp förses, och alt, om samma contract derjemte innehåller något, som lill visst värde icke kail bestämmas, chartan skall i afseende derå ökas med 6 skillingar, vid tillämpningen mötes af betydliga svårigheter och ofta måste föranleda villrådighet, hafva Rikets
Ständer trott en viss charta kunna och böra i stället bestämmas for ifrågavarande fall, samt i öfverensstämmelse härmed gifvit nämnde punkt den förändrade lydelse, som underdånigst bifogade Förslag utvisar. liuär i nu gällande Charlas-Sigillalas-Förordning icke förefinnes något bestämdt stadgande, huru köpeafhandlingar om lösören skola charteras, hafva Rikets Ständer, som ansett ifrågavarande afhandlingar vara närmast att hänföra till de i denna §:s 4 mom. omförmälde köpe-, bytes-och gåfvo-bref om skepp, fartyg och båtar, i samma moment jemväl intagit bestämmelsen om de förras charlering.
Som vid köp om fast egendom stundom inträffar, att, jemte en mindre contant köpeskilling, säljare betingar sig vissa förmoner, att af den försålda fastigheten utgå, och tvetydighet om charlae-beloppets uträknande i sådant fall stundom uppkommit, har 4:e momentets 3:e punkt erhållit den förändrade lydelse, som Förslaget utvisar.
1 afseende å den i 7:de moni. införda tariff öfver vexlars chartering, hafva åtskilliga förändringar, på sätt af Förslaget synes, funnits nödiga i följd deraf, alt några deri omförmälde myntsorter icke vidare i handeln förekomma. 8 §.
Då ett förtydligande af denna §:s l.-sta punkt funnits af behofvet högeligen påkalladt, har samma punkt erhållit den förändrade redaction, sora af Förslaget synes. 9 §.
Då Tidning af större format och följagtligen för poslföringen mera betungande bör med en i jemförligt förhållande högre stämpelafgift beläggas; men erfarenheten visat, att saknaden af föreskrift om hvad med halft eller helt ark bör förslås föranledt till det obilliga förhållande, att äfven de till formatet mest olika Tidningar hittills erlagt samma stämpelafgift, såsom tryckte endast å halft ark eller derunder, hafva Rikets Ständer ansett nödigt, att i Författningen uttryckes något visst qvadratmått, hvarefter be - Expeditions-Vlskollets Förslag till und, Skrifvelsej N.O iji. begreppet af ark bestämmes, och hafva trott sig komma den vanliga föreställningen om storleken af ett tryckpappersark närmast, då uti Förslaget blifvit införd den bestämmelse, att med ett halft ark må förstås ett papper, hvars yta innehåller li qvadratfot, eller 150 qvadrat-decimal-lurr.
Beträffande åter den stämpel-afgift, som för Tidningar bör erläggas, så och med antagande af den nu till ett runstycke stadgade minsta afgift för ett halft ark och derunder, hafva Rikets Ständer funnit en i samma förhållande för helt ark o. s. v. bestämd afgift skola lägga alltför stora hinder i vägen för spridande af flere större skrifter, som nu genom Postverket blifva utan synnerlig kostnad för invånarne i aflägsnare orter tillgängliga, hvadan Rikets Ständer ansett den progressiva afgiften för hvad som öfverskjuter ett halft till och med ett helt ark böra bestämmas till i runstycke.
, o. s. v., på sätt af Förslaget närmare synes, hvarjemte deri blifvit infördt bestämdt stadgande, att Tidning, emot erläggande af nämnde stämpelafgift, åtnjuter portofrihet.
Äfvenså hafva Rikets Ständer funnit i Chartae-Sigillatae-Förordningea böra intagas Kongl. Maj:ts, uti Skrifvelse till Öfver-Post-Directeurs-Embetet af den 2 Nov. 1833, meddelade Nådiga föreskrift, att utgifvare af brochure, som till portofrihet för densamma sig anmäler, skall vara ovillkorligen skyldig att dervid aflemna ett exemplar af den tryckta skriften, hvilket exemplar, då anmälan sker hos Konungens Befallningshafvande eller Magistrat, bör åtfölja den underrättelse derom, sorn till Öfver-Post-Directenrs-Em betet ingår, hvarefter på samma Embetes pröfning skall ankomma, om por tofrihet för den anmälda skriften kan, på grund af Kongl.
Kungörelsen om stämplade pappers-afgiften, beviljas eller icke; samt att med benämningen ”brochure” endast må förstås en tryckt mindre afhandling, fullborr dad i ett häfte. 11, 12, 13, 14 och 15 §§.
Uti Nådig Skrifvelse till Rikets Ständer af den 30 Augusti sistlidet år, liar E. K. M:t, med tillkännagifvande, det Kammar-Rätten, uti infordradt underdånigt utlåtande, afgifvit förslag till ytterligare controll-föreskrifter för betryggande af stämplade pappers-afgiftens behöriga erläggande, tillika i Nåder förklarat, det E. K.
M:t funnit berörde förslag, såsom innefattande i allmänhet en säker och utan alltför mycken omgång verkställbar controll Dih. till R.
Prot. 184S. 10 Sami. 1 A/d. 53 iS Expeditions-Utsk^lttts
Förslag till urul.
Skrifvelse, N'.o 172. för betryggande af den genom stämplade pappers afgiftea påräknade statsinkomst, vara ändamålsenligt och antagligt i de väsendtligaste delar, mea ansett nödigt och lämpligt, att, innan definitivt beslut i ämnet af E. K. M. fattas, Rikets Ständer lemnades tillfälle att af förslaget taga kännedom och dervid, bland annat, meddela yttrande, angående ej mindre dea ersättning för chartse-förteckningars upprättande m. m., som, i händelse af förslagets antagande, skäligen borde domare samt andre embets- och tjenstemän tillkomma, än äfven den förändrade beräkning och fördelning af böter för öfverträdelser af Chartae-Sigillatse-Förordningen, hvarom Kammarrätten väckt fråga; och har E. K.
M. tillika i Nåder låtit till Rikets Ständers Bevillaings-Utskott öfverlemna Kammar-Rättens berörde utlåtande.
Rikets Ständer hafva, efter af detta utlåtande tagen kännedom, ifrågavarande 'ärende till sorgfällig pröfning förehaft och anse, lika med Kammar-Rätten, serskilda controllör mot missbruk och underslef vid charleringen af sådana handlingar, för hvilka afgiften är bestämd att utgå i förhållande till beloppet af handlingens innehåll, i allmänhet och hufvudsakligen vara af nöden, hvarvid Rikets Ständer dock, beträffande sättet för denna conlroll, efter vunnen upplysning, att nu antagne beläggnings-ehartor kunna, utan serdeles kostnad, förses med lika valeur- och årtals-stämpler å båda ändarne, och då Rikets Ständer funnit nyttan af att någon del utaf det stämplade papperet vidfästes den handling, hvartill det hörer, helst detta utgör ea eoutroll öfver charteringens vigtighet, på samma gång det tryggar vederbörande embetsman mot påföljd för försummelse, i den händelse andra delen af chartan skulle förkomma, ansett den af Kammar-Rätten antagna princip för controlien att från handlingen, hvartill dea hör, skilja chartan för att begagnas till verification derför, att chartae-afgiften blifvit både betald och rigtigt beräknad, böra sålunda modifieras, altvid chartering af sådana handlingar, hvarföre serskilda controll-föreskrifter meddelas, beläggnings-chartan, på ofvannämnde sätt förändrad, skall på midten verticalt afkiippas, båda delarne maculeras och venstra hälften biläggas handlingen, samt den andra hälften deremot tjena till verificilion öfver charteringens rigtighet.
Hvad åter angår frågan om hvilka handlingar, som böra underkastas denna controll, så enär charteringen af boupptekningar, hvilka lill öfverdomstolarne ingifvas, genom dessa Embets-verks sammansättning, är underkastad den tillsyn, att något missbruk eller underslef der icke skäligen kant befaras, hafva Rikets Ständer ansett någon ytterligare cantroll i detta hän - Expedition’-Utskottcts Förslag till und.
Skrifvelse, N-o tjt.
4*9 seende icke erfordras, utan att vid charter-ingen* af nämnde boupteckningar liiitiils gällande föreskrifter må fortfarande tjena till efterrättelse; hvaremot Rikets Ständer funnit intecknade skuld ford ringsbevis, äfvensom köpe-, gåfvo-, hytes- och fastebref å fast egendom i städerne och på landet, morgongåfvobref, köpe-alhandlingar om lösören, samt bouppteckningar, som tili Underdomstolarne ingifvas, böra underkastas ifrågavarande serskilda controll.
Beträffande vidare det sätt, hvarpå granskning af de original-handlingarne till hälften frånskiljda chartornas rigtiga belopp lämpligast må kunna ▼erkställas, så befara Rikets Ständer, att de af Kammar-Rätten i detta hänseende föreslagna åtgärder icke skulle lemna den dermed afsedda säkerhet mot misstag och möjliga underslef, enär tillförlitligheten af de förteckningar, som till Kammar-Rätten skulle insändas, icke blefve försäkrad med mindre, än att E. K. M:s och Rikets Hof-Rätter tillika ålades att utur Härads- och Rådhus-Rätternes dit ingående protocoller till Öfver-Revisions-Departementet afgifva sammandrag, för att emot förteckningarne från UnderDomstolarne jemnföras — ett arbete, som blefve af den vidlyftiga beskaffenhet, att det svårligen skulle, utan serskild vedergälning, kunna åläggas någon'af Hof-Rätternes tjenstemän, äfvensom Öfver-Revisions-Departementets tjenste manna-personal otvifvelagtigt skulle, för behörig granskning af alla dessa föi teckningar och sammandrag, behöfva förökas.
Och då härförutan Under-Domare, i och för underlåtenhet af Författningens föreskrifter, angående chaitering af andra handlingar, än nu ifrågavarande, bör vid den Öfver-Domstol, derunder han lyder, ställas under åtal; men antagandet af Kammar-Rättens förslag skulle häri för vissa fall medföra en, efter Rikets Ständers tanke, mindre formenlig förändring, likasom Under-Domstolarnes förut serdeles trägna göromål derigenom kom me att betydligt ökas, hafva Rikets Ständer, till förekommaude af alla dessa olägenheter och för besparing af de roångfalldiga kostnader, som af samma förslag blefve en nödvändig följd, ansett den enklare och med lika, om ieke säkrare, controll förenade utväg böra vidtagas, att Häradshöfdingar och Rådhus-Rätter åläggas vid de renoverade exemplar af Protocoll och Domböcker, som, inom förut bestämda tider, skola till vederbörande Hof-Rätter insändas, foga högra halfva bladen af det stämplade papper, hvarmed omförmälde i samma Protocoll och
Domböcker intagne eller beskrifne handlingar skola förses, och att någon inom hvarje IIof-Rätts Advocat-Fiscals-contor anställd tjensteman, emot lämpligt, af chartaj-sigillatae-medlen utgående, arfvode, som E. K. M., efter det Hof-Rätterne blifvit i ämnet hörde, täckes i Nåder bestämma, må blif - Expeditions-ZJt skottets Förslag lill tind.
Skrifvelse, N-o 172. va ålagd att granska chartorna och jeranföra dem med de i meranämnde Protocoll och Domböcker intagne handlingar; hvarefter åtal bör inför Hof-Rätten anställas å de felagtigheter vid charteringen, som kunna upptäckas.
För den händelse likväl, att det af Rikets Ständer sålunda föreslagna sätt för controllens verkställande skulle kunna anses öfverskrida gränsen af Hof-Rätternes befattningar och af sådan orsak finnas vara mindre lämpligt, hafva Rikets Ständer, då en förbättrad conlroll är af behofvet högeligen påkallad, trott sig böra alternativt framställa det förslag, att Häradshöfdingar och Rådhus-Rätter må åläggas vid de till vederbörande Hof-Rätter ingående renoverade exemplar af Protocoller och Domböcker bifoga ej allenast högra halfva bladen af det stämplade papper, hvarmed de deri intagne eller beskrifne, här ofvan uppgifne, handlingar skola förses, utan ock serskilda förteckningar, upptagande samma handlingars beskaffenhet och beloppet, hvarå de lyda, jemte summan af det stämplade papper, som för hvarje sådan handling blifvit erlagdt, och att, sedan dessa förteckningar blifvit i llofBätternes Ad vocat-Fiscals-contor jemförde, så väl med Protocollen och Domhöckerne, som med de insände chartae-beloppen, förteckningarne skulle i Advocat-Fiscals-Coutoren förses med bevis öfver deras rigtighet och derefter från Hof-Rätterue öfverlemnas till Kammar-Rätten, för att i dess ÖfverBevisions-Departement underkastas den speciellare granskning, som för utrönande af rigtigheten utaf chartornas belopp, i förhållande till handlingar* lies innehåll, vore ytterst af nöden; samt sluteligen att, i händelse detta förslag blifver antaget, så väl den af Kammar-Rätten uppgifne ersättning för förteckniugarnes upprättande, som ock lämpligt af E. K.
M. bestämmanmande arfvode för den i Hof-Rätterne och Kammar-Rättens Öfver-Revisions-Departement skeende granskningen, måtte af chartce-sigillatse-medlen utgå.
Det har härvid icke undfallit Rikets Ständers uppmärksamhet, att Rådhus-Rätten samt Justitias-Collegiura och Förmyndare-Kammaren i Stockholm äro befriade från skyldigheten att till Hof-Rätten insända sina Domböcker, hvadan, enär i bemälde Rådhus-Rätts
Dombok icke förekomma andra, den serskilda controlien underkastade, handlingar än fastebref, och i Justitiae Collega Dombok endast bouppteckningar, samt inom Justitije-Collegium finnes en serskild Revisor, hvilken det åligger att granska alla afgifter för dit ingående bouppteckningar, Rikets Ständer underdånigst hemställa, att, jemte uttrycklig förpligtelse för Collegii Revisor att granska charteringens rigtighet, det stadgande måtte i afseende å boupptekningar, som till Justitiaj - Expeditions-Viskottels Förslag till und.
Skrifvelse, Nio tji.
Arn Collegium och Förmyndare-Kammaren i Stockholms ingifvas, varda meddeladt, att föreskriften om biläggnings-chartans skiljande till hälften från ena exemplaret sålunda iagttages, att andra hälften bifogas det exemplar af bouppteckningen, som stadnar i Collegii vård och blifver för dess Revisor tillgängligt; samt att Rådhus-Rätten i Stockholm måtte åläggas till Hof-Rälten insända utdrag af Domboken öfver meddelade fastebref och dervid foga så väl sjelfva chartonia, enligt ofvan underdånigst föreslagne första alternativ, som sådane förteckningar, hvilka i andra alternativet omförmälas, för att, lika med öfrige till Hof-Rätten ingående Protocoll och Domböcker, undergå granskning.
Hvad Kammar-Rätten i fråga om ytterligare öfver stämplade pappersafgiftens för testamenten behöriga utgörande föreslagit, hafva Rikets Ständer funnit sig böra till alla delar biträda och alltså bifallit, att af de chartsesigillatas-medel, som för testamenten utgå, så väl uppbördsmännen, som LandsContoren, må för uppbörden och redovisningen, likasom för testa ments-bevillnings-medlen, hvardera få beräkna sig till godo 2 procents provision.
Likaså hafva Rikets Ständer antagit Kammar-Rättens förslag till förändrade bötesbeslämmelser uti 14 § 1, 2, 5 och 6 mom. af nu gällande Författning, äfvensom till fördelningen af samma böter; hvaremot, enär det, enligt nämnde §:s 3 morn., för vederbörande presterskap, sorn i afseende å chartering af lysningssedlar beträdes med någon förseelse, nu stadgade bötes-ansvar, 6 R:dr 32 sk.
B:co, synes icke skäligen böra deröfver höjas, helst något uppsåtligt underslef i detta hänseende icke lärer vara alt befara, Rikets Ständer funnit det i sist omförmälde moment bestämda bötes-ansvar böra oförändradt bibehållas, och fördelningen af de, enligt samma moment, utgående böter verkställas, pä sätt hittills egt rum. 17 §.
Då i 1 mom. af denna § är stadgadt, att Embets-verk och Embelsmän erhålla det för ulöfningen af deras Embete erforderliga stämplade papper, men ingen föreskrift finnes, som ålägger dessa Embetsverk eller Embetsmän att härför ställa borgen, hafva Rikets Ständer ansett för Statens säkerhet nödigt, att stadgas måtte, det stämpladt papper icke må, vare sig till Embetsverk eller Embetsman, annat än emot borgen på credit utlemnas.
Hvaremot och då desse sålunda skulle få ätt fullgöra samma skyldigheter, som åligga försäljningsman af stämpladt papper, Rikets Ständer funnit billigheten fordra, att de äfven tillgodonjuta enahanda rättigheter, och att alltså de Embetsverk och Embetsman, som, äfven i och för utöfningen af Ernbe - Expedition»- Vt thott et» Förslag tili md.
Skri/velse, N.-o tyl - let, till allmänheten föryttra stämpladt papper, må derå åtnjuta vanlig försäljningsprovision.
I sammanhang härmed, och då erfarenheten sedan sistförflutna Riks* möte ådagalagt, att vederhäftigé eharlaä-sigillatse-försäljningsmän, som vid tingsställen, under pågående ting, tillhandahålla allmänheten stämpladt papper, icke kunnat af Konungens Befallningshafvande utses, utan att, derest icke Domaren, såsom tillförene egt rum, rättsökande dermed tilihandagått, stämpladt papper icke skulle varit vid tingen att tillgå, hafva Rikets Stäuder ansett det i 1835 åts och äldre Chartae-SigillatJe-Fö!fattningar för Domare stadgade åliggande att vid ting och andra förrattuingsstäIlen vara försedde med stämpladt papper till försäljning, åter böra uti Författningen införas, och att, såsom följd häraf, föreskriften i 17 § 4 monn, att de inom taxerings-districten utsedde cbartae-sigiilalae-försäljningsinän ovillkorligen böra, under pågående ting inom districtet, vid tingsställena hålla allmänheten stämpladt papper tillhanda, må från Författningen uteslutas.
Sluteligen och då Rikets Ständer ansett utan ändamål att ingå i någon pröfning af redactionen utaf litte och följande §§ i nu gällande Författning, hvilka angå controlien öfver afgifternas behöriga utgörande, samt stämplade papperets försäljning och redovisning, helst föreskrifterne härom dels äro beroende af den princip för förändrade controller, sorn E. K.
M:t ian i Nåder finna för godt att antaga, dels ock, till följd af redan vid tagne åtgärder, såsom i afseende å charlas-papperets förfärdigande och stämpling, tarfva förändringar, bland annat, i fråga om beloppet, hvarmed macolm ad t stämpladt papper vid invexling skall betalas, till hvilka Rikets Siänder, i saknad al fullständig kännedom om förhållandena, icke tilltrott sig konna uppgöra något antagligt förslag, samt dessutom, enligt Rikets Ständers tanke, de flera spridda stadganden, som i serskilda Författningar angående detta ämne förekomma, böra, så vidt samma stadganden ännu tjena till efterrättelse, i den blifvande Charlte-Sigillatse-Förordningen införas, få Rikets Ständer, eller att i del föregående hafva hos E. K, M:t i underdånighet anmält sina åsigter om de hufvudmoment, hvarifrån förändrade controll-föreskrifter böra utgå, underdånigst anhålla, det E. K.
M:t täcktes i den blifvande Charlae-Sigillatm-Författningen låta, i fråga om controllen och de flera i litte och följande §§ af nu gällande Författning befintliga reglementariska stadgandets, dels införa sådana förändrade föreskrifter, Expcditiont-Ut skottets Förslag till und.
Skrifvelse, N.o .j3. /j ii som må furnäs af behofvet påkallade, dels sammanföra och lil! allmän kännedom och efterlefnad meddela alla i serskilda Författningar nu upptagna stadganden, som angå stämplade papperets uppbörd, förvaltning och redovisning.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 7 Maj i845.
Uppläst och godkänds, hoa Ridd. och Adeln dets $ Maj j845.
Preste-Ståndet den 5 — — Borg are- Slå ridet den j — — Bonde-Ståndet den 7 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Rikets Ständers Revisorers afgifna Berättelser om verkställda granskningar af Stats-Verkets samt andra af allmänna medel bestående Fonders tillstånd, styrelse och förvalt• ning under åren t838 till och med 18fi. (Stats-Utsk. Uti., Ntiis 54, 184 och 248, samt Mern. Nio256.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer lill pröfning förehaft hvad deras, jemlikt 68 § Riksdags-Ordningen, valde Revisorer i åtskilliga omständigheter anmärkt och hemställt, ali afgifna Berättelser om de åren 1841 och 1843 verkställda granskningar af Stats-Verkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning, åren 1838, 1839, S840ocb 1841, få Rikets Ständer, efter tagen kännedom af vederbörande förvaltande Verks och Fm betsmäns i anledning af dessa Revisions-berättelser tilt Kongl. Majit algifne underdåniga utlåtanden samt efter inhemtande af de upplysningar, som i öfrigt för ärendenas utredning funnits erforderliga, uuderdånigst anföra : Expeditcons-Vtskoltcls Förslag lill and.
Skrifvelssj N.-O Ij3. i:o Revisorerne hafva anmält, att den vid 1838 års början å RiksStatens dåvarande andra Hufvudtitel (Civile och Landt-Staterne) befintliga brist af 130,162 R:dr 14 sk. 4 r:st., i följd af derå ytterligare meddeldtn anvisningar utöfver tiligångarne, vid 1839 års slut befunnits ökad till 151,372 R:dr 24 sk. 3 r:st, samt att denna brist väl under året 1840 nedgått till 146,271 R:dr 47 sk. 11 r:st., men, i anseende till åtskillige sedermera anordnade utgifter, tillhörande 1840 års andra Hufvudtitel, ånyo undergått förhöjning, så att den egentliga bristen utgjorde 149,172 R:dr 30 sk. 10 r:st.; varande detta belopp, jemlikt föreskriften uti Kongl. Brefvet den 2 Februari 1842, föranledt af Rikets Ständers den 12 Maj 1841 aflåtna underdåniga skrifvelse, uti 1841 års
Rikshufvudbok inom linien bala ncera dt.
Enligt ofvanberörde underdåniga skrifvelse, hade Rikets Ständer, innan sig visat, om något constilulionelt ansvar kunde komma alt tillämpas, till följd af anmärkta dispositioner å Hufvud-titlarnes besparingar utöfver befintliga tillgångar, och då total-beloppet af den sålunda uppkommande brist för hela den tid, som begränsas af den vid 1834—1835 årens Riksdag fastställda Statsreglering, ej kunde bestämmas förr, än 1840 års räkenskaper blifvit afslutade, ansett sig icke böra bevilja afskrifning af ifrågavarande brist, men medgifvit, att dess hela belopp finge utan sammanblandning med skeende anordningar å de besparingar, som uppkomma ifrån den tidpunkt, då den nya Statsregleringen tagit sin början, godtgöras af underhänder hafvande medel eller Statsverkets reservfond, samt i räkenskaperne serskildt balanceras intill nästa Riksdag, då Rikets Ständer komme i tillfälle att, efter det slutliga beloppet blifvit tillförlitligen kändt, vidtaga de åtgärder, som omständigheterna kunde föranleda.
Genom Riks-Rältens den 2 Juli 1842 meddeldta Dom, hafva Konungens Rådgifvare väl förklarats, i och för de af dem tillstyrkta anvisningar å f. d. Andra IIufvud-Titelns besparingar utöfver desse sistnämndes belopp samt det deraf föranledda öfverskridandet af samma Hufvud-Titels anslag, icke kunna till ansvar fällas; men den af Rikets sednast församlade Ständer, för bedömande af frågan rörande den uppkomna bristens afskrifning, afsedda fullständiga utredning synes ännu icke vara vunnen, helst, enligt hvad Stats-Contoret upplyst, sådana ytterligare utgifter, hvilka äro att hänföra lili andra Hufvud-titeln för år 1840 och föregående år, komma, jemföreskriften i Kongl. Brefvet den 2 Febr. 1842, att öka den befintliga bristen, hvadan det i 1841 års Hufvudbok inom linien balancerade belopp Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, JV.o ij3.
42^ icke utgör en bestämd eller oförändrad summa förr, än dylika utgifter upphora alt förekomma.
Vid detta förhållande och enär & andra sidan icke u*
Ian skäl torde böra förutsättas, att, genom upphörande för framtiden af en del sådana å besparingarne tillförene anvisade utgifter, hvilka utgjort föremål för Rikets Ständers och deras Revisorers anmärkningar, utväg kan beredas för betäckande åtminstone till någon del af den å f. d. andra Hufvud-tileln uppkomna blist, hafva Rikets Ständer ansett någon afskrifning at beloppet nu icke lämpligen böra medgifvas; skolande meranämnde brist alltså uti Stals-verkets räkenskaper foitfärande, på sätt uti Rikets Ständers of-' vanberörde skrifvelse blifvit stadgadt, inom linien balanceras intill nästkommande Riksdag, då Rikets Ständer, på grund af för banden varande omständigheter, lära pröfva, hvad åtgärd i afseende på samma brist må böra vidtagas. 2:o Revisorerne hafva vidare anfört: att den år 1837 å dåvarande tredje Ilufvud-titeln uppkomna brist af 29,741 R:dr 7 sk. 3 r:st blifvit år 1839, genom från Krigs-Collegium levererade medel, titeln god tgjord med ett öfverskott af 802 Ridr 4 sk. 11 rist.; att vid 1839 års slut å samma Hufvudtitel förefunnits en brist af 62,114 Rilr 4 sk. 4 r:st., hvilken likväl vid utgången af år 1840 minskats till 15,826 R:dr 32 sk. 6 r:st., samt att, enär under år 1841 måste anordnas 107 R:dr 24 sk., tillhörande 1840 års tredje Hufvud-titel, hade den egentliga bristen vid 1841 års slut utgjort 15,934 R:dr 8 sk. 6 r:st„ hvilket belopp, på grund af Rikets Ständers underdåniga skrif velse den 12
Maj samma år, blifvit inom linien uppfördt.