Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Nådiga proposition blifvit inom Riks-stånden afgifna, häfva dels anmärkningar framställts i fråga orri lämpligheten tili strategiskt hänseende af norra stambanans af Kongl. Majit godkända sträckning mellan Stockholm och Upsala, dels yrkats, alt denna bana mätte, under sin fortsättning, ledas genom mera befolkade och med större varutillgångar försedda trakter, än dem, hvilka densamma och dess föreslagna utgrening från Sala till Frövi skulle komma att genomgå. c) Nordvestra stambanan.
Enligt de upplysningar Jernvägs-kornmittéen erhållit om resultatet af de inom Norrige anställda undersökningar i afseende på utförandet af en jernvägsförbindelse mellan brödrarikena, skulle en jernväg lian Norska sidan endast på 2:ne punkter mellan Fredrikshall och Kongsvinger kunna ledas lill Svenska gränsen, nemligen i riktning antingen mot Skillingmark eller mot Magnor.
Anläggningen af en bana i förstnämnde riktning, hvilken bana skulle blifva kortare, komme dock att möta oberäkneliga svårigheter och i anseende till terrängens beskaffenhet vara förenad med stora kostnader.
Deremot skulle terrängen vara särdeles gvnsam för en från Eidsvold-Christiania-banan ät öster utgående jernväg, som följde Glommen* venstra strand förbi Kongsvinger och framginge till Svenska gränsen vid Magnor genom samma dalgång som nuvarande landsväg.
Likaså bade, vid anställda preliminära undersökningar å Svenska sidan, nästan nöfvervinnerliga svårigheter funnits äfven der förekomma emot en jernvägs anläggande till Skillingmark; men” emot en sådan väg från Arvika ål Kongsvinger, hvilken väg vore förmånligast för trafiken mellan begge rikena, skulle några svårare naturhinder icke möta, hvarföre Kommittéen, i samråd med Norska Jernvägs-ingeniörerne, ansett föreningspunkten mellan rikenas jernvägslinier böra ligga på gränsen bredvid landsvägen till Kongsvinger, mil norr om Eda glasbruk.
1 afseende på nordvestra stambanans ledning från dess af Kommittéen antagna utgångspunkt vid Svartå bruk till Christinehamn, har Kommittéer) framställt 2:ne alternativa förslag, hvarvid Kommilléen dock yttrat, att ehuru begge de alternativt föreslag - Stats-Utskollets Uttalande N:o 62.
33 na linierna, af hvilka den ena skulle gå genom Nysund och -den andra öfver Degerfors, hvad lerrängförhällandena beträffade, vore jetnngoda, syntes likväl
Degerforslinien böra företrädesvis väljas såsom för den inre rörelsen vida gagneligare, emedan densamma komme alt beröra sjön Möckeln, i hvars granskap bedrefves en ganska betydlig jerntillverkning.
Såsom en följd af den från Jernvägs-kommitléens förslag afvikande riktning, som Kongl. Majit ansett vestra stambanan böra erhålla, skulle den nordvestra banan, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga proposition, komma att utgå från den vestra i närheten af Porla, men för öfrigt skulle denna bana anläggas i den af Kommittéen föreslagna sträckning. d) Sädrå stambanan.
Emot denna, vid Falköping från den vestra utgående, stambanas ledning i öfverensstämmelse med Jernvägs-kommitléens förslag förekommer icke någon erinran i Öfverste Ericsons afgifna betänkande; men inom Bonde-ståndet har i derstädes väckt motion äfvensom i de af Kongl. Majlis
Nådiga proposition föranledda yttranden föreslagits, dels att nämnde bana, hvilken, enligt dess af Komtnitléen förordade och af Kongl. Majit godkända riktning, skulle komma att genomskära den med naturprodukter minst begäfvade delen af Kronobergs län, måtte i stället komma all ledas mera åt öster samt i fortsättning af östra stambanan dragas söder om sjön Sommen öfver Eksjö och Wexiö samt vidare på östra sidan af sjön Möckeln och Finja-sjön; dels alt samma bana måtte från sistnämnde sjö anläggas i rak linea till Hejgeådalen förbi Wisseltofta kyrka och Hallaryd m. 11. ställen samt i närheten af Ljungby köping sammanfalla med denna banas i Kongl. Majits Nådiga proposition angifna riktning; och dels att, före slutliga bestämmandet af södra stambanans ledning genom Småland, fullständig undersökning måtte anställas angående densammas ifrågaställda anläggning vester om Lagaån åt sjön Widöslern, der lokalen för en dylik vägs anläggande skulle vara särdeles fördelaktig och god tillgång på derför erforderliga materialier förefinnas samt de i närheten liggande vidsträckta torfmossar lemna tillfälle till bränsle och .arbetsförtjenst för ortens talrika befolkning.
I sammanhang med det af Jernvägs-kommittéen afgifna förslag angående södra stambanan, har Kommittéen, i anseende till staden Jönköpings belägenhet vid föreningspunkten af 8 landsvägar och vid södra ändan af en mycket befaren segelled och då denna stad utgjorde medelpunkten för den lifligaste varu- och persontrafiken inom rikets sydligare del, föreslagit, alt en i både slalsekonorniskt och militäriskt hänseende behöflig utgrening från södra banan vid Axamo lill Jönköping måtte ingå bland statsbanorna, och att denna jernvägsanläggning måtte tillika med södra stambanans varda företagen. e) Ostra stambanan.
I fråga om sträckningen af denna bana, som skulle komma att gå midt igenom Södermanland och Östergötland samt nordvestra delen af Småland och beröra städerna Norrköping och Linköping, äfven om Göta kanal, samt medelst en kortare bibana jemväl sammanbindas med den till Jönköping föreslagna utgrening af södra stambanan, har Kongl. Majit godkänt Jernvägs-kommitléens förslag, med endast den förändring, alt, till följd af vestra stambanans anläggning söder om Mälaren, denna bana skulle komma Bih. tilt R.
Pro t. 1856 ii 1857. i Sami. 1 Afd. 28 Haft. 5 34 Siats-Utskottets Ut/ålande N:o 62. att upptaga jernvägen mellan hufvudsladen och Katrineholm, samt den östra banan således utgå från sistnämnde ställe.
I likhet med hvad i afseende på utgreningsbanan från Axamo till Jönköping blifvit föreslaget, har Jernvägs-kommiltéen jemväl hemställt och Kongl. Maj:t äfven gillat, att bibanan mellan Tenhult och denna stad måtte blifva en statsbana. f) Sammanbindnings-banor.
Utaf de 3:ne förenings- eller sammanbindnings-banor, Jernvägs-koiumiltéen föreslagit, nemligen: en öfver Qvicksunu i Mälaren, mellan de afKommiltéen föreslagna stambanor i Södermanland och Westmanland, en mellan 2:ne andra punkter eller Katrineholm och Orebro vid samma stambanor och en mellan Orebro och Askersund eller den vestra stambanan och Wettern, har Kongl. Maj:!, ansett frågan om den förstnämnda desto hellre för närvarande böra förfalla, som, enligt det af Kongl. Majit godkända jernvägs-system, riktningen af den norr 0111 Mälaren belägna stambana, till hvilken denna sammanbindningsbana skulle ledas, ännu icke kunde bestämmas.
Genom stambanans fortsättning vesterut frän Katrineholm lill Hallsberg i Nerike och sammanträffande derstädes med en lill Orebro ledande jernväg, på sätt Ofverste Ericsons af Kongl.
Majit antagna förslag innehöll, knmme sammanbindnings-banan mellan Katrineholm och Orebro att icke blifva behöflig.
Majit liar således endast tillstyrkt utförandet på Statens bekostnad af banan från Orebro till Askersund, hvilken Kommittéen förordat såsom särdeles vigtig icke allenast för underlättande af malm- och tackjerns-lransporlerna från Nerikes bergslager, dels till Jönköping öfver Wettern och dels till Wermland genom Göta Kanal, utan äfven och synnerligast i militäriskt hänseende lör tillvägabringande af en beqväm och hastig transport af trupper och krigsmateriel mellan de norra och södra militär-distrikterna samt till och från Carlsborgs central-fästning.
Jemte de från Riks-stånden till Utskottet remitterade handlingar, rörande anläggningen af de jernbanor, som, enligt Kongl. Majlis och Rikets Ständers under sednaste Riksdag fattade beslut, komma att genom Statens försorg och på det allmännas bekostnad utföras, Ilai' Utskottet, under behandlingen af de väckta frågorna, och framställda förslagen angående dessa statsbanors sträckning, äfven tagit kännedom 0111 följande, angående samma ämne, lill Kongl. Majit i underdånighet ingifna och, tillika med öfriga i Kongl. Majits
Nådiga proposition omförmälda förslag och deröfver afgifna betänkande», Utskottet tillställda underdåniga ansökningar, nemligen 1 Stockholms Stads Magistrats och Borgerskaps, om påbörjande af en stam-jernbana från Stockholm och densammas ledning företrädesvis norr 0111 Mälaren; Särskilda Deputerades för nämnde stad samt Stockholms, Upsala, Westerås, Stora Kopparbergs, Wermlands, Gefleborgs och Wester-Norr lands län äfvensom Örebro stad, 0111 vestra stambanans anläggning på norra sidan af Mälaren; Upsala stads Magistrats äfvensom dervarande Borgerskaps Äldstes samt Handels-, Fabriks- och Handlverks-föreningars, 0111 anställande af undersökningar angående nämnde stambanas ledning öster om Sigtuua-fjärden; Stora Kopparbergs läns Hushållningssällskaps Förvaltnings-ulskolls, angående samma banas anläggande vester och norr örn Mälaren; Stats-Utskottets Utlåtande N:o 62. 35 Sahi stads och bergslags
Deputerades, angående denna stambanas ledning öfver Upsala och Sala; General-majoren Friherre ./. IF. Sprengtporten,? och Brukspatronen L. G. ron Celsing? ni. fl. egendoms-innehafvares i Södermanland, angående anställande af undersökningar för utrönande af vestra stambanans fördelaktigaste ledning norr eller söder 0111 Mälaren; Beniälde Friherre och General-majors samt Biskopen Th Annerstedts ni.
II. fastighelsegares inom Nyköpings
Ian, angående oftanämndc stambanas ledning söder om Mälaren och Hjelmaren : Kommitlerades för Östergötland.? läns innevånare, angående riktningen af Statens jernvägar eller stam-jernbanorna ; Samma läns innevånares, angående östra stam-jernbanans sträckning; Bruksegarne V.
Gassels och A. Robson,? samt andra Rommilterades för jernvägsanläggningen mellan' Askersund och Qvistbro, angående ny plan för denna jernvägsanläggnings utförande.
Genom särskild remiss af den 27 nästlidne Mars, har Kongl. Majit dessutom till Utskottet öfverlemna!, en af åtskilliga tjenstemän, fastighetsegare och näringsidkare inom Kronobergs län i underdånighet ingifven skrift, med förordande af den utaf Jernvägskommilléen föreslagna samt i Kongl. Majlis
Nådiga proposition antagna sträckning för södra stambanan inom nämnde län — Likaså har Utskottet från Bonde-ståndet emotlagit remisser å några derstädes, rörande samma äfvensom östra stambanans riktning, under de tvännc sednast förflutna inånaderne allcmnade anföranden jemte deraf föranledda diskussioner, nemligen: i:o ett af Riksdagsfullmäktige!!
Gastaf Johansson från Kronobergs län lill bemälte
Riks-slånd ingifvet Memorial, innefattande en af ett större antal, dels i Wexiö och dels i kringliggande orter bosatta, personer undertecknad framställning derom, alt södra stambanan mätte anläggas nära nyssnämnde stad och länets medelpunkt saint bördigaste trakt, och alt östra stambanan måtte utsträckas från sjön Sommen öfver Eksjö och Wexiö, hvarifrån den sedan kunde fortsättas emot både Carlskrona och Christianstads län; 2:o ett anförande af Riksdagsfullmäktigen Bengt Nilsson från meraniimnde län, hvilken åter förordat den i Kongl. Maj:ts Nådiga proposition angifna riktningen för södra stambanan vid dess ledning genom detta län; 3:o ett af Riksdagsfullmäktigen Anders Medin Irån samma län afgifvet yttrande, deruti upptagits en petition, undertecknad af tjenstemän och hemmansegare i Stenbrohults och Wirestads m. fl. socknar; uli hvilken petition blifvit föreslaget, antingen att södra stambanan måtte förläggas så nära länets medlersla del, sorn möjligt, eller alt östra stambanan måtte ledas från sjön Sommen öfver Eksjö lill vestra stranden af Helgasjön och, söder eller norr om Möckelö, sammanbindas med södra stambanan, samt alt denna bana från Finja-sjön till Ljungby mätte anläggas i mera ostlig riktning, än det i Kongl.
Maj:ts proposition framlagda förslag till densainmas ledning förutsatte; 4:o Riksdagsfullmäktigen Nits Hanssons från Christianstads län anförande, hvarigenom han såsom sill. yttrande upptagit och aflemna! en af åtskilliga personer å Vankifva, Ignaberga, Bromestads, Matteröds, Mellby och Forstorps socknars vägnar undertecknad skrift, med förordande af den sträckning för södra stambanan, sorn i högstberörde proposition funnes angifven. 36 Slats-Ulskotiets Utlåtande N:o 62.
Under sina långvariga Öfverläggningar angående de för hela riket i mångfaldiga hänseenden och förnämligast i afseende på landets ekonomiska och finansiela ställning maktpåliggande ämnen, hvarom Utskottet i della utlåtande mäste uttala sina tankar och föreslå de på ej mindre nuvarande än framtida förhållanden inverkande beslut, sorn af Rikets Ständer höra under denna Riksdag fattas, har Utskottet med noggranhet jcmförl, granskat och pröfva! de afgifna särskilda förslagen lill slam-jernbanornas riktning, äfvensom de grunder, hvilka blifvit anförda för samina förslags godkännande eller förkastande; och Utskottet får nu yttra sina egna, efter mycket begrundande, stadgade åsigt er angående ledningen af dessa stambanor, dervid Utskottet, med afseende å det inflytande, som den lifligast omtvistade frågan, eller den om vestra stambanans anläggning norr eller strder om Mälaren, mäste ega på hela stambane-svstemet, tror sig först böra utveckla skälen för sin mening i fråga om sagde banas sträckning.
Lika med Kongl. Majit, anser Utskottet rikets hufvudstad utgöra den rätta utgångspunkten för bestämmandet af stambanornas både benämning och ledning genom de hufvudsladen omgifvandc eller derifrån mera aflägsna provinser.
Då nu denna stad är belägen i närheten af östra hafskusten, måsle derifrån utgående stambanor, för alt genomskära landel, ledas både åt vester, söder och norr.
I afseende på den vestra vägslräckningen förekommer dock, att. den större insjö, vid hvars utlopp i Östersjön hufvudsladen eger sitt för vatten-kommunikationer med både utländska och inrikes orter ovanligt fördelaktiga läge, afskiljer de närmast i vester belägna provinserna från hvarandra och . hindrar anläggningen af en för dem och deras kommunikation med såväl hufvudsladen som rikets vestra delar gemensam slam-jernbana.
Således fordras ovilkorligen särskilda banor lör att tillfredsställa dessa provinsers naturliga anspråk på jernvägsförbindelse med hufvudsladen och andra delar af riket.
Men ali anlägga och underhålla 2;ne vesterul från hufvudsladen gående stambanor, eller en norr oell en söder om Mälaren, hvilket dessutom, med afseende å landets nuvarande industriel;! utveckling, före faller Utskottet mindre angeläget, skulle vara förenadt, med alltför stora uppoffringar lör det allihäuna, såvida icke dessa banor lill en betydlig del kunna sammanfalla med de jernvägar, som från hufvudsladen skola ledas lill de södra och norra provinserna, och hvilka jernvägar genast vid sin utgång från samma stad måste inlaga sina motsatta riktningar.
Likasom de söder om Stockholm belägna folkrika och med ymniga naturprodukter begåfvadé provinserna Småland, Östergötland och Södermanland skulle finna sina intressen och sin gemenskap med landels hufvudstad helt och hållet åsidosatta, i fall dessa provinsers invånare icke kunde begagna den der allmänt efterlängtade jern vägs-förbindelsen med nämnde stad samt rikets bergslager och vestra delary likaså skulle de vidsträckta norra och nordvestra landskaperna anse sina anspråk på delaktighet i de. fördelar, Statens jern vägs-anläggningar bereda, lemnade ulan allt afseende, om sagde anläggningar icke utsträcktes lill de orter, som äro belägna i norr och nordvest från hufvudsladen och dermed af ålder egt den lifiigaste handelsrörelse.
Utskottet anser sig derföre kunna och böra antaga, ali jernbanor på Statens bekostnad skola anläggas både söder och norrut från hufvudsladen.
Men sorn Utskottet, i fråga om statsbanornas ledning, till alla delar instämmer i den af Jernvägs-kommittéen yttrade och af Kongl. Majit godkända åsigt, alt desamma företrädesvis böra ledas genom orter, som äro mera aflägsna från och således sakna lördél af vallen-kommunikationer, samt alt en dylik bana endast undantagsvis bör i en längre sträckning framgå parallell med en närbelägen segelled; så följer häraf, afl Utskottet, finner sig icke kunna biträda eller med sitt förord understödja det framställda förslaget angående den ena af de från Stockholm utgående stambanornas ledning i närheten af Mälaren, på denna sjös norra sida, helst kommunikationen mellan hufvudsladen och derstädes belägna städer samt kringliggande landsbygd, under större delen af året, Siats-Utskottets Utlåtande N:o 62. -37 på till tillfyllestgörande sätt underhålles genom en särdeles liflig segel* och ångbåtsfart, hvilken, äfven om en jernväg mellan dessa släder skulle anläggas, lärer komma att af deras och nämnde landsbygds invånare fortfarande begagnas för den hutvudsakligasle både varuforslingen och persontrafiken lill och Irån hufvudsladen.
Deremot tvekar Utskottet icke att uttala sin öfvertygelse, att en jernbana, som, på ett längre afstånd från såväl Mälaren som hafskusten, genomskär norra Mälare-provinserna äfvensom ett del af Dalarne och Gestrikland samt uppsamlar och fortskaffar till afsätlnings-orterna ej mindre del bördiga slättlandets, än de verksamma bergslagernas produkter, och derifrån återför inom andra delar af landel nödvändiga varor och köns ilin t iöns-ar lik lar, skall blifva af ett ojemförligt större gagn för både dessa provinser och öfriga orter, som äro i behof af samma provinsers natur- och industri-alster, än om densamma varder anlagd utmed eller i närheten af Mälare-stranden, samt att denna stambana, till hvilken enskilda bibanor och andra komtntttiikalions-leder tvifvelsutan komma att sluta sig, jemväl för det allmänna skall medföra väsendlliga fördelar.
Dock som ledningen af sagde bana-, såvida dermed afsedda ändamål skola vinnas, måste till icke ringa del lämpas efter rörelsens behof i de trakter, den kommer alt genomgå, så kail densatnma icke erhålla den rakare riktning, som bör beredas' vid anläggningen af en jernväg, hvars hufvudsakligaste syftemål är alt förbinda dess 2:ne ändpunkter samt i möjligaste mån förkorta afståndet mellan deni och andra ställen, hvilka al banan beröras.
Genom Kongl, brefvet den 19 Augusti sistlidet år, hafva de i Kongl. Maj:ts
Nådiga proposition begagnade benämningar å stambanorna blifvit i Nåder fastställda, hvilka benämningar derföre, till betecknande af de särskilda stambanorna, blifvit af Utskottet begagnade; hvadan Utskottet således med benämningen vestra stambanan afser den bana, hvarmed åsyftas att åstadkomma en omedelbar kommunikation mellan Stockholm och Göteborg samt de i närheten af detina bana liggande orter.
Vid bestämmandet huru den stambana, sorn skall förena landels- 2:ne folkrikaste släder och betydligaste handelsplatser, bör ledas, måste naturligtvis synnerligt afseende fästas på beredandet af den, såvidt lokala förhållanden medgifva, minsta våglängden mellan dessa släder, enär härigenom ej allenast den lifliga person- och varu-lrafiken mellan dem, ulan äfven den ännu betydligare rörelsen mellan samma städer och de inom deras hatidels-områden belägna orter mest underlättas.
Ur denria synpunkt eger följaktligen vestra stambanans anläggning genom Södermanland, på sätt Kongl. Majit föreslagit, ett afgjordt företräde framför samma banas ledning norr om Mälaren enligt Jernvägs-kommittéens förslag, enär, i förra fallet, längden af ifrågavarande bana blifver endast 43£ mil, hvaremot densamma, anlagd i den af Kommittéen föreslagna sträckning, kommer att utgöra 47 mil.
1 afseende på anläggnings-koslnadertia för sagde bana, har visserligen anmärkts, att dessa kostnader, i förhållande lill våglängden, voro större vid banans ledning söder om Mälaren, än vid dess anläggning på norra sidan af nämnde sjö; men sorn den högre anläggnings-koslnaden, enligt hvad i anledning af denna anmärkning blifvit upplyst, egentligen förekommer för den del af jernvägen genom Södermanland, hvilken skulle blifva gemensam för de från hufvudstaden lill rikets vestra och södra provinser gående stambanorna, eller för den mellan Stockholm och Katrineholm föreslagna bandelen, så och då Södermanlands, Ostergötlands samt öfriga söder om hufvudstaden belägna folkrika provinsers anspråk, alt, sedan Staten öfvertagit anläggningen af de större jernbanorna, genom en sådan bana erhålla direkt förbindelse med rikets hufvudstad, omöjligen kunna uuderkännas, hvadan alltid måste förutsättas att en stambana kommer afl från hufvudsladen utgå mot söder; lära de, till följd af lokalens ofördelaktiga beskaffenhet, i jemförelse med andra dylika företag inom detta land, stora kostnaderna för jernvägsauläggningen till Katrineholm så mycket mindre kunna anses utgöra något hinder emot 38 Stats-Utskotlets Utlåtande N:o 62. vestra stambanans ledning söder om Mälaren, som Slaten, hvilkendera sträckningen denua bana än erhåller, måste i allt läll vidkännas sagde kostnader.
Då stambanor, såsom Utskottet tagit för gifvet, komma att från hufvudsladen anläggas i både nordlig och sydlig riktning eller förbi både Upsala och Katrineholm, så mäste, vid jemförelsen af den anläggnings-kostnad, som uppkommer genom vestra stambanans ledning norr eller söder om Mälaren, ovilkorligen afses den väglängd, efter hvilken denna stambana i ena eller andra fallet skall fortgå i samma linea, som de från nämnde stad till rikets norra eller södra orter utgående enahanda banor.
Enligt Jernvägs-kommitléens uppgift, skulle, genom vestra stambanans anläggande söder i stället för norr om Mälaren, en minskning af 6 mil i de föreslagna statsbanornas längd kunna beredas, hvarigenom således, efter byggnadskostnadernas bera kning till 7(;0,0(!0
Rdr för hvarje mil, en besparing af 4,200,(100 R:dr R:mt i dessa kostnader skulle uppkomma; men efter hvad den i Öfverste Ericsons betänkande intagna fullständiga och af Utskottet granskade utredning angående samma fråga ådagalägger, utgör verkliga beloppet af den, genom vestra stambanans anläggning på Mälarens södra sida, i stället för densammas ledning norr om denna sjö, uppkommande minskning i längden af de jernbanor, som af Staten skola byggas, 12j mil samt följaktligen besparingen i byggnads-kostnaderna, efter samma beräkning, icke mindre än 8,575,000
Dessutom kommer, om vestra stambanan ledes genom Södermanland och i fall den enstämmigt förordade sammanbindnings-banan mellan Örebro och Askersund varder anlagd, en för ej mindre Östergötland och Södermanland än Nerikes bergslager särdeles vigtig jernvägs-lörbindelse alt erhållas, utan att för sådant ändamål en särskild i närheten af Hjelmnren framgående sammanbindnings-bana af 6j mils längd, såsom Jernvägs-kommitléen föreslagit, behöfver på Statens bekostnad anläggas mellan Katrineholm och Örebro.
Den ytterligare besparing af Statens bvggnads-kostnader, sorn beredes derigenom alt sistnämnde bana icke behöfves, utgör, enligt del för denna bana uppgjorda och af Jernvägs-kommitléen åberopade kostnadsförslag, mer än 4,000,000 R:dr R:ml.
All nu uppgifna besparingar i kostnaderna för Statens jernvägs-bvggnader verkligen komma att föranledas genom vestra stambanans anläggning söder om Mälaren, anser Utskottet icke kunna vederläggas; och får Utskottet i sådant hänseende erinra, hurusom den riktning samt den utsträckning norra stambanan, för alt underlätta kommunikationerna mellan de nordliga provinserna samt hufvudsladen eller landels vestra delar, erhåller, vare sig antingen mot nordvest från Upsala åt Dalarne eller nordost från Frövi mot Sala eller annan längre i norr belägen punkt, icke komme att ega något inflytande på resultatet af den med hänsigt lill vestra stambanans ledning på ena eller andra sidan al
Mälaren anställda jemförelse mellan den större eller mindre längden al de utaf Kommilléen föreslagna statsbanor.
Medelst vestra stambanans ledning från Stockholm genom Södermanland, kommer den alt derstädes upptaga den från södra orterna kommande stambanan, hvilken sednare bana inom nämnde provins fördelar sig åt motsatta håll, nemligen mot öster åt hufvudstaden och mot vester åt Nerike samt fortgår i en sträckning af mer än 18 mil i samma linea sorn förstnämnde bana.
Skulle deremot vestra stambanan anläggas norr om och i närheten af Mälaren, komme genom denna bana hvarken behofvet af jernvägs-förbindelser mellan de norra provinserna och hufvudsladen samt dessa provinser och rikets medlersta och vestra delar att i någon väsendtlig mån förminskas, eller de särskilda bibanorna mellan bergslagerna och:
Mälarens hamnplatser att blifva mera umbärliga.