Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti Protocolis-Utdrag af den 27 sistlidne Maj har Hedervärda Bonde-Ståndet återremitterat Riksens Högiofl.
Ständers Allmänna Besvärs- och Ekon om i-Utskotts Betänkande, i anledning af väckta motioner om försutna Bergsmans- Privilegiers ersättning och inrättande af en ny BergsLag uti Norrbottens
Län, med deremot gjorde anmärkningar af RiksdagsfuUinägtige Eric Ericsson från Örebro Län, Hans Andersson från Vestmanland, Olof Carlson från Östergöthland och Banco-Fullmägtigen Anders Danielsson från Elfsborgs
Län 5 uti hvilka anmärkningar Hers af Hedervärda Ståndets Ledamöter sig förenat.
Riksdagsmannen Eric Ericsson anser Utskottets förslag att förvandla våra Lappmarker och glest bebodda Norra Provincer till florerande Bergslager, vara serdeles beromvärdt och Patriotiskt, samt lätt verkställbar^ endast Staten kan uppoffra några få millioner, eller åtminstone ett bidrag, som Götha Canal åtnjuter af 5, å 400>000 i 20 ä 30 år, eller, som är ännu enklare, transportera de uppgifna Malmbergen 4 ä 5 grader längre i söder.
Sedan derefter tvifvelsmål blifvit Sesv. och Ekon.
Bctänkanden, 9^1 förklaradt, huruvida Staten förmår, att serde]*s bidraga till deäsa ändamål; så föreslås, att första motionens författare, Herr Borgmästaren Örnberg, må, i likhet med den aldrig utur sigtet lemnade Götha Canal, inrätta ett Actie- Bolag på vissa föreslagna villkor, sedan sä mångå millioner blifvit af enskilda tecknade, som för det hela erfordras; och, sedan desse viilkor till sina hufvud akliga beståndsdelar bliivft uppgifne, anmodar Utskottet inkomma med ett förnyadt utlåtande, innefattande deras utarbetning, hvarvid alltid Götha Cana! bör blifva motstycket.
Då Utskottet uti d t afgifna Betänkandet grundat sina uppgifter pä säkra Chartor, authentiqva baakrifningar och ordentligt hållna iocala underiökningar; då det utförligt uppgifvit de både physigka, comtnerciella och statistiska omständigheter, som kunna sätta Lagstiftaren i tillstånd »tt rätt bedöma detta företag; och dådet, framför allt, utan afvikelse yrkat den grundsats, att så småningom och aldrig utan säker ledning af precisa kostnadsförslager använda endast da medel, sorn till ett sådant ändamål af Staten redan äro anslagna, eller utan dess serdeles betungande framdeles kunna användas ; —-så lära Riksens Höglofl.
Ständer lika med Utskottet finna, att det icke bort vänta sig anmärkningar af denna art uti en sak af sä allvarlig natur, sorn lagstiftningen, och att följakteligen sådana illusioner, hvarest några strömrensningar och en enda slussinrättBihc. ng till Riks St.
Prot. 1217-1318 Quie Sand•
N\ro 119 js?
T Besv,. och Ekon.
Betänkanden. ning ställas i bredd med kostsamma Canalanläggningar, icke kunna till något slags skärskådande eller vederläggning upptagas.
Utskottet har trott sig böra anföra dem endast såsom en historisk märkvärdighet uti Statens representation och ett verkeligt motstycke till de grundsatser, förmedelst hvilka Sveriges framfarne Lagstiftare förvandlat Fosterlandets Berg och Skogar till befolkade Landskap, samt lill trefna hemvist för en idog och manlig Nation.
Sedan Riksdagsfiallmägtigen Eric Ericsson, och ytterligare Hans Andersson förklarat sig icke känna, att några serdeles Bergsmanna privilegier, till förmon för Tackjernstill* verkningen, gifvas, och föl jakteligen icke heller annorstädes kunna flyttas, eller med förmon användasj så framstår Riksdagsmannen Olof Carlsson och, dermed i rak motsats, yrkar nödvändigheten, att den nya Bergslagen icke må inrättas på bekostnad af de gamla Bergslagernas öfverflyttade privilegier och serdeles de namngifna Orternas Vånga och Hellestad-, hvarest anmärkningens författare lärer hafva sitt hemvist.
— Desse således uppkomne sins imellan alldeles stridiga utvecklingar af ämnet tror Utskottet böra förklara* utur olika individuella lägen och interéasen, samt af den, alldeles utan grund, injagade fruktan, att de äldre
Bergslagerna skulle pä något sätt kunna lida af dan nyas inrättande, då tvärtom, i anseende till belägenheten och afståndet, de aldrig kunna med hvarandra komma uti någon slags con - Best’, och Ekon.
Tjtsh, Betänkande?!. takt.
Om inga Bergsmanna-privilegier ellef förmon r gifvas, hvilket likväl är ett ganska sällsamt påstående, så kunna de icke flyttaS och således en dylik omöjlig flyttning lika litet tillföra den gamla Ägaren någon förlust, sorn den nya någon vinst.
Hvad för öfrigt beträffar den i anledning af Vånga och Hellestads Bergslager särskilt gjorda insimulatxon, att Kongl. Bergscollegium, som äger derom ett tillförlitligare kännedom, än Utskottet, skulle, i händelse dess Utlåtande blifvit infordradt, varit i tillfälle att lemnel närmare upplysning5 så får Utskottet, med förtigande af alla eftersökta och enskildt hem* tade upplysningar uti Kongl, BergsCollegii Archiver, hänvisa till Betänkandets ingress, hvarest just citeras och åberopas den i detta Collegium om ofvannämnde Bergslager hällne undersökning, jemte tillägg, att den nu hvilar på Konungens eget höga skärskåd ande.
Till undvikande af sådana förebråelser, hade Utskottet anfört alla de officiella Acter, handlingar och documenter, hvarpå de grundade sitt Utlåtande: men Utskottet har likväl icke hos Hedervärda BondeStåndet lyckats att vinna sin dermed sökta afsigt* Sluteligen framträder Bmcofullmägtigen Anders Danielsson och, efter anställd jemförelse emellan Jordbruket och Bergsrörelsen, yrkar den oväntade sats : att de ar• inar, som sysselsätta sig med jernets tillverkning, höra till den tärande Classen, och att Svenska jernexporten tjenar att utifrån tillbyta sig nya Luxe articlar.
Denna framställning anser Utskottet vara af serdeles Besv. och Elion.
Betänkanden. märkvärdighet, ej klott i förevarande mera inskränkta hänseende titan i synnerhet för de vådliga följder, den, utur sin absoluta synpunkt betraktad, för hela vårt financiella förhållande troligen skulle medföra.
Så länge Sverige, äfven betraktadt såsom oberoende af alla Luxe-Artiklar, icke producerar salt och drog*er} så länge ett svårare climat, äfven med det bäst inrättade Jordbruk, pålägger den hårda lag att i inissvextår importera spannemål till förekommande af hungersnöd5 och så länge Landet icke äger tillräckligt förråd af ädla metaller till den solida myntreprese<ntation af dess varumängd 5 — lika länge måste det väl blifva en öppen ensidighet, att til! umbärlighet nedsätta jerniillverkniagen uti sjelfva jernets fosterland, och dessutom en gifven missräkning, innan man äger något surrogat att sätta uti exportens ställe.
Skulle åter anmärkaren alludera derpå, att man påstått, det hela Svenska jerntillverkningen icke svarar emot importen af blott en enda luxe-artikel; så lärer det ej undfalla dess uppmärksamhet, att man på detta sätt fean bortargumentera sjelfva Spanmå|s productionen, emedan den och alla andra både naturens och konstflitens alster kunna orätt användas och missbrukas.
I England och Tyskland, hvarest visserligen Landthushållningen är längst drifven, skulle den Statsman blifva föga välkommen, som, till förmon för Landtbruket, ville undanrödja Skottska Blygrufvorna och de Saxiska Bergverken.
Med fullt erkännande af den sanning, att Besv. och Ekon.
945 åkerbruket är icke blott Sveriges, utan äfven alla Länders modernäring, hvarest Spannemål möjligen kan produceras, anser Utskottet densamma säkrast befordras genom sådana fabriksrörelsers inrättning, som förädla landets egna Rudimaterier och befordra afsättningen på jordbrukarens production, serdeles om sådana rörelser efter hand förflyttas ifrån de redan uppodlade till de oländigare tracter, hvarest sjelfva naturen åtmindstone ännu på lång tid icke erbjuder någon annan hufvudnäring, för att åter i sin ordning blifva uppodlade och befolkade.
Så hafva de Svenska Bergslagsorterna uppnått sin nu varande cultur; och, om en Ladulås, Vasa och Oxenstjerna icke afsett detta synmål, så skulle troligen da välmående Bergsmän icke äga tillvarelse', hvilka nu synas misskänna medlen till sina yngre bröders uppkomst samt ädelheten och vigten af deras mödosamma yrke för Fosterlandets bestånd.
Sist får Utskottet vördsamt underrätta, att de trenne öfriga Respectiva RiksStånden redan ovillkorligen bifallit ifrågavarande Betänkande, hvilket således icke kan blifva föremål för någon ytterligare öfverläggning, Stockholm den ig Juni 1818.
Betänkanden< N:r 143.
Riksens TJöstlofl.
Betänkande i anledning af väckt fråga om en ny allmän vagdelning, samt utvidgad rättighet till grushetritning.
Carpelan! blifvit till Utskottets handläggning remilleradt; deruti öfverklagas den disproportion, och 3en mannamon, som vid skedd vagdelning i åtskilliga orter skall vara begång n, då några possessionater och hemmarisåboer fått sina vägstycken tilldelade helt nära sina hemvist, men andra åter på 2 å 3 mils afct»nd, derifrån; och, till lättande af denna för den medellösa högst kännbara tunga, före lås: lia Att vagdelning må öfver hela Svea Land af vederbörande pröfvas, och, der sådant äskås, en ny vägjemkning efter de samv tsgrannaste grunder skyndsammeligen företagas, hvarvid hufvudsakligen borde tagas till norm hemmanens mer och mindre aflägsenhet, vägstyckets beskaffenhet samt närmare eller fjermare afstånd till 1 aggil dt vägogrus afhemtande m. m. 2:0
Att ingen, som på sina ägor har öfverflöd på lämpligt fyllningsgrus, må äga rätt förneka väglagande sig deraf begagna, dock vid laga ansvar för afhemtaren, att ta - Besv. oeh Ekon.
Utsk Betänkanden.
147 ga det der, och enligt den föreskrift, som egendomsegaren meddelar. 5:0
Att alla sådana afvägar ifrån landsvägen, som leda till flera serskilda egendomar eller bondhemman, hvilka ej äro indeldta i ordentliga Byalag, och således ännu icke kommit under benämning af Byaväg, må behörigen hemmanen imellan proportionaliter skiftas, i lika godt stånd med Landsvägen hällas, samt årligen vid laga ansvar samma tider- lagas och iståndsättas.
Utskottet har till granskning förehaft detta mål: och, hvad angår den i första punden föreslagne vägdelning, öfver hela Riket, samt ett skyndsamt företagande af vägjemkning, der sådantäskas.såfår Utskottet härvid framföra sin öfvertygelse, att en sådan allmän vägdelning, utom att den skulle medföra de största kostnader, nödvändigt måste gifvaanledning tillotaliga Rättegångar, och svårligen kunna verkställas utan kränkaade af rättigheter, som af ålder varit hällne i helgd; af hvilken orsak Utskottet så mycket mindre anser sig till den härom väckta motionen kunna tillstyrka bifall , som icke allenast uti Kongliga Resolutionen uppå Ridderskapets och Adelns Besvär den 8 Januari 1735, än uti den för Kongl, Majrts Befallningshafvande utfärdade Instruction, jemte flera Resolutioner, tydliga föreskrifter finnas, huru vid vägdelning och de förändringar eller jemkningar, som dervid kunna anses vara af nöden, bör förhållas, i likhet hvarmed sådana jemkningar ofta blifvit på serskilda orter verkställde, enär skälige anledningar dertill förefunnitsj och lä^ga desse Besv. och Ekon.
Betänkanden. $tadganden ej heller på något sätt hinder i vägen för framdeles skeende vägjemkningar, då de med rättvisans iakttagande kunna företagas och fullbordas, hvarvid vägalotteägaren dessutom äger full rätt, att, om han ancer något hafva skett sig för när, i laga ordning deröfver anföra besvär.
Hvad d ernast angår den gjorda hemställan, angående en friare grushemtning, så anser Utskott t si; ej kunna tillstyrka en mera utsträckt rättighet i detta afseende, än den Kongl. Brefvet den 25 November 1802, och Kongl. KammarCoi legii derpå grundade Circulair den 5 Aprill 1805 medgifva.
Deruti föreskrifves, att, dä vägbyggare vill ja hemta sand å andra hemmansinägor, åkergärden, ängar och hagar, bör Jordägaren deröfver förut ofelbart höras, men att, vid alla stridigheter om väglagningsämnens tagande, det må tillhöra Domarens i orten pröfning, huruvida de förebragte skäl kunna verka deremot något lagligt och gällande hinder.
Genom en sådan pröfning synes Utskottat den möjligasté utväg blifvit begagnad, att, utan intrång i andras rättigheter, förekomma, det jordägaren ej, utan grundade anledningar, må vägra grushemtning; och detta ar äfven allt hvad genom en Ekonomisk författning fean och bör i detta afseende åsyftas.
Beträffande slutligen den väckta frågan om delningen af sådane afvägar ifrån landsvägen, som leda till hemman, hvilka ej äro indeldta i ordentliga byalag; så får Utskottet härvid vördsamt förklara, att delning, till underhållande af så beskaffade vägar, enligt Besv. ock Ekon.
Utskottets öfvertygelse, ej bör i Lag stadgas, enär densamma beit och hållet synes böra bero ai dera? fri» öfverenskommelse, för hvilkas nytta vägen egentligen är anlagd, och sorn måste densamma oundgängligen begagna; äfvensom några föreskrifter, när och på hvad sätt dessa skola grusas och underhållas, på samma grunder ej torde böra äga rum.
Dock varder detta allt till R.
Ständers egen pröfning vördsamt öfveriemnadt.
Stockholm d. 19 Juni 1Ö18.
Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskotts Utlåtande öfver väckt motion om ett förändradt sätt uti Jiyonotionde-Spannemålens utgörande till Stockholms Stora Barnhus.
Hos Hedervärda BondeStåndet har RiksdagsFullmagtigen från Malmöhus Län, Jon Jonsson, uti ingifvet Memorial anmält, huru» edes hans hemmavarande Committenter de sistförflutna ene åren måst, till sitt kännbara lidande, betala den Stockholms Stora Barnhus anslagne del af Kronobonden med 1 Rd. på hvarje Tunna Råg och Korn, samt 32 skilling B:co på Tunnan Hafra, utöfver Markegången; och, som detta Lösningspris skall öfverstigit
Spannetnålens allmänna värde i orten, har Jon Jonsson hemställt och föreslagit, om icke vederbörande kunde tillåtas, att Eesv. ock Ekon.
Utsk. fletcinkanden. antingen in natura lefverera ifrågavarande Kronotionde Spannemål till närmaste KronoMagazin inom Februari månads slut årligen, eller ock med penningar lösa densamma efter årligt Markegångspris och den stadgade förhöjningen, 16 skillingar för tunnan.
StatsUtskottet, som, uti meddeldt Utlåtande af den 5te sistlidne Mars, förklarat sig icke kunna detsamma till pröfning företaga, såsom innehållande ett ämne af Ekonomisk beskaffenhet, hvilket på sådan grund borde, i likhet med hvad vid 1815 års Riksdag blifvit iakttaget, af Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet behandlas.
Med anledning häraf har Motionen blifvit å nyo remitterad till detta Utskott, hvilket likväl «j fått emottaga sjelfva handlingarne förrän den röde dennes, och följaktligen icke heller förr än nu kunnat sitt utlåtande deröfver afgifva.
&jscripter, hvilka de sednaste 50 åren blifvit i Nåder utfärdade, rörande skyldigheten att i allmänhet utgöra Kronotionden, Stockholms Barnhus alltid varit undantaget, och ÖfverStåthållareEmbetet, såsom Disponent af dess TiondeSpannemål, bibehållet vid dess ägande rätt, att, när så förmonligt Finnes, li]l annor nian densamma öfverlåta, hvadan Spannemålen då bör ovillkorligen till de anviste ställen inom Lagsagan af Tionde gifvaren framföras.
Maj:ts Be - Eesv. och Ekon.
951 fallningshafvande i Christianstads Län tinder den igde Aug. 1813 inkommit nied underdånigt förslag till rättelses vinnande uti de härened för Län6t aiföljande flera olägenheter, hvarpå Kongl. MaJ:t, sedan ÖfverStåtballareEmbetet hördt blifvit, under den 22 påfo! ande September i nåder förklarat det böra f örblifva vid dea af välbemälte
Dispositionsrätt af ofta nämnde Span neami på sätt Instructioner och ordningar tillf i rene stadga.
Sederm ra lafva Riksens Höglofl.
Riksdag d röm väckt enahanda motion, samt, etter bifallet tillstyrkande af Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet, uti underdånig skrifvelse af den 2 Juli samma år, anhållit, att, så framt icke serdeles vigtiga omständigheter sådant hindrade, med förhöjning i priset af ifrågava- > rande Spannemå! måtte få förhållas på lika sätt, som i anseende till öfriga fromma stiftelser blifvit genom Kongl. Instructionen för Seraphimer-Oi dens Gillet den 28 Apr. 1791 samt Kongl.
KammarCollegii Kungörelse af den 2i Mars 1815 stadgadt och förordnadt, hvarigenom det lidande, sorn, genom Spannemålens forslande, Tiondegifvarne förorsakades, anses säkrast kunna afhjelpa®.
Ecclesiastik-Expeditionen den 1 Nov. 1815, då Kongl. Maj:t fann, att någon ändring, uti hvad den 22 September 1813 i detta af - 952 Beny. och Ekon.
Eetänkanden. seende blifvit i nåder förordnadt, icke borde éiga runi.
Vid ett sådant sakens förhållande, och då den ej allenast flere gångor tillförene, utan äfven vid ssdnaste Riksdag, inom frenne år® förlopp, blifvit Kongl, Majt i underdånighet föredragen, som äfven deröfver täckts i Nåder fatta sitt höga beslut, samtinga omständigheter under denna tid sedermera inträffat, hvilka åt den samma kunnat gifva något förändradt skick; så anser Utskottet sig icke kunna tillstyrka Riksens Höglofl.
Härtill kommer äfven, hvilket Utskottet tror sig icke böra obemäldt lemna, att den öfverklaga* de förhöjningen öfver markegången af i Rd. per Tunna å Råg och Korn, samt 52 skillingar å hafra icke synes svårare, än hvad de fleste andra Tiondegifvare, vid anställd och allmänt medgifven jemförelse, få vidkännas, enär man beräknar forsselskyldigheten in natura och det lägre pris på Spannemålen, sorn i anseende till Höstetiden vanligast bestämmer Länens Markegångar.
Ständers vidare pröfning vördsamligen understäldt, Stockholm den 25 Juni 1818.
Besv. och 'Ekon.
N:r 145- Riksens Högloft.
Ständers Allmänna Besvärsock Ekonomiutskotts Memorial, angSende Högloft.
Ridder skåpets och Adelns deltagande ined B or ger skap et uti Borgerliga Onera.
T-^ill Riksens Höglofl.
Ständers Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskott har Hedervärda BondeStåndet återremitterat
Utskottets den 18 sistl.
Ridderskapet och Adeln från deltagande med Borgerskapet uti kostnaderne för deras hus och tomter i Städerne till Kyrko- Prest-, Scholae- och B*ectois Boställebyggnader, samt öfrige Stadsegendomar åliggande skyldigheter, som ock derom, att de onera, hvilka tillhöra Gårdsägare bland Städernas Borgerskap, måtte utsträckas till alla Fastighetsägare i Städerna, utan undantag; vid hvilket Betänkande åtskilliga anmärkningar blifvit gjorde af Riksdagsfulimägtige Anders Danielsson från Elfsborgs Län, Nils Månsson från Malmöhus Län, Johan Wessing från Vesterås Län .Anders Jochimsson från Östergöthlands
Län och Eric Ericsson från Örebro Län, med flera till namnen icke uppgifna Ledamöter af Hedervärda ^ondeStåndet, hvilka alla, af anförda skäl, ansett den ifrågavarande motionen böra bifallas, och Höglofl.
Ridderskapgt och A - Besv. och Ekon.
Betcinkcmåen. deln således icke, på sätt Utskottet förklarat, uti Privilegierna äga någon säkerhet mot deltagande uti, eller åläggande af andra skyldigheter utaf detta slag, än de, som kunna hänföras till en gärd af den fria och oberoende vi 1! jan.
Utskottet, som redan den 15 Mars erhållit delaf ofvanberörde återremiss, hvars besvarande blifvit fördröjd deraf, att
Ridderskapets och Adelns yttrande öfver Utskottets i ämnet afgifna Betänkande, får nu tillkännagifva, att nämnde Betänkande är af de 3ne Respectiva RiksStånöen gilladt och bifallet; Hvarföre ock det Hedervärda BondeStåndets anmärkningar icke lära fordra någon vidare åtgärd å Utskottets sida.
Ständers Allmänna Besvärs« och EkononiiUtskotts Betänkande, i anledning af Hällo fl. BorgareS tåndets återremiss af Betänkandet om Götha Canal arbetets inskränkning inom Linien emellan Hennem och Hettern.
Under den 25 sistlidna månad har Vällofl. BorgareStåndet, i anledning af flera Ledamö - Besv. och Ekon.
955 ters dervid gjorde anmärkningar, behagat återremittera Allmänna Besvärs- och Ekonor miUtskottets Betänkande, rörande väckt motion:
Om Götha Canal arbetets inskränkning tills vidare inom Linien imellan lrennern och Vettern.
Ridderskapet och Adeln under den t6 innevarande, samt HögvÖrdiga PrestStåndet under den 29 sistvikne
Maj tillfcänBagifvit, att detta Betänkande blifvit lagdt till handlingarne, såsom redan afgjordt genom dessa Stånds fattade beslut, i anledning af Stats- och Banco-Utskottens förnyade Utlåtande, angående Götha-Canalarbetets fortgång och befrämjande; hvilket beslut innehåller, att arbetet må fortsättas efter den af Riksens Högloft.
Ständer år 1815 fastställde plan; så har Ekonomiutskottet icke trott sig kunna nu taga denna fråga under pröfning, ej heller ansett någon vidare åtgärd Utskottet tillkomma, än att om detta förhållande Riksens Högloft.
N:r 1-47.
Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotts Utlåtande i anledning af Respective RiksStåndens Beslut Öfver Utskottets tillstyrkta åtgärd rörande Besv. oeh Ekon.
EetänJcanden. en friare handel med Svenska Skogspro• ducter.
C '
Oedan Utskottet under den 24 sistlidne Åprill afgifvit Betänkande, deruti Riksens Höglofl.
Ständer tillstyrkas, att öfverlemna frågan så väl om ProductPlaeatets suspension, som om en friare handel med Svenska SkogsProducler, tili Kongl. Maj:ts visa pröfning och afgörande, samt detta Betänkande blifvit gilladt af Hög vördiga Prest$tåndet och Vallofl.
BorgareStåndet, meii återremitteradt af Höglofl.
Hidderskapet och Ad in samt Hedervärda Bor.deStåndet på grund af flera i dessa Stånd dervid gjorde anmärkningar, hade Utskottet i förnyadt
Utlåtande af den i3:de i sistlidne månad förklarat sig icke af de gjorde anmärkningarna kunna hemta anledning, att förändra sin förut afgifna mening.
Denna Utskottets åtgärd gillades af Respective Prest- och BorgareStånden 5 men Höglofl.
Ridderskapet och Adeln 1 ade, under den i8:de innevarande månad, vänligen inbjudit de öfriga Respectiva Stånden förena sig i dess beslut, att godkänna de, af Herr Presidenten Friherre Edelcrantz uti dess serskildta yttrande, i ämnet uppgifna grunder, med tillägg, det horde hos Kongl.
Majit i underdånighet anhållas, om vidtagande af de Correctiver, hvilka emot missbruk af en för vidsträckt handel med ifrågavarande Producter kunde linnas nödige, hvaijetnte äfven underdånig hemställan borde göras derom, att ProductPlacatet af den 10 November 1724 Best), och É/iOru Utsk.
Betankandsn.
&ch Kongl. Förklaringen deröfver af den 28:de Fabr. 1726 måtte blifva hvilanda, intill dess Landets ökade production kunde medföra en för Riket mera fördelaktig Utrikes handel.
Hedervärda RondeStåndet, som i hufvudsaken fattat lika beslut med Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, har genom Protocolls Utdrag af den 27 i sistlidne månad förklarat sig i det föreslagna tillägget instämma; men Högvördig» PrestStåndet, som redan förut förklarat sig förblifva vid dess den 21 sistlidne Maj till Utskottets första Betänkande i målet lemnad* bifall, har icke ansett sig uti nämnde beslut kunna deltaga; Och Vällofl.
Borgar^Slånd t har, i anledning af berörde inbjudning, icke meddelat Utskottet något Utlåtande.
Vid pröfningnn af detta sakens förhållande, har väl hos Utskottet till öfvervägande kommit, att dess i Betänkandet tillstyrkte åtgärd af samteliga RiksStånden är gillad i så måtto, sorn allmänt afgjordt blifvit, det uaålet, med erkännande af handelsfrihetens stora vigt för Rikets välstånd i allmänhet, bör öfverlemna» till Kongl. Majrt, mell derjemte, att tvänns Stånd, nämligen Höglofl.
Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda BondeStåndet, yrkat underdånigt framförande af en bestämd önskan, om en större handelsfrihet för Trädvaror, hvaruti likväl de öfrige 2:ne .Med-Slånden sig icke förenat.
Af sådan anledning hafva inom Utskottet äfven olika meningar uppstått, huBiltavg till liihsSt.
Prat. 1817-1818; Sam!, iVr 121. i2är. 658 Besv. och Ekon, Utsk.
Betänkanden. juvida det borda åligga Utskottet, att, enligt RiksdagsOrdningenS 73 §., afgifva förslag till jemkning mellan Respectiva Ståndens i berörde afseende skiljaktiga beslut, eller om någon vidare åtgärd, rörande denna fråga, hvaruti två Ständ synas hafva stadnat emot två, hörde till Utskottets befattning.
Efter härom i laga ordning framställd proposition och skedd votering, har Utskottets pluralitet stadnat i den tanka, att förevarande mål, enligt Riksdags Ordningens 75 §., icke vore jemkning underkaStadt:
Hvarom Utskottet arisett vördsam underrättelse, jemte flere Ledamöters serskilda tanka i ämnet, böra meddelas Riksens Höglofl.
Stockholm den 6. ]uli i8i8« PS Höglofl.
Ridderskapet Pl Högvördiga Prest - På Vällofl. BorgareStlndet» PS Hederv.
BondeStSn - och Adelns Ledamöter vägnar: C.
Stellan Mörner.
Ståndets Ledamöters vägnar: Olof Ferlin.
Fredin dets Ledam. vägnar.
Nils Månsson A: Fryxell, Utdrag af Protocollet, hållet i Riksens Högloft.
Ständers Allmänna Besvärs- och Hest), och jGhon.
Hetanlutitiden, 959 !
Ekonomi■ UtS1 otts Plenum vid Or tinea Edksdagen i Stockholm den 6 Juli 1818» S.