Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den samfällda summa jag beräknat för Departementets Expeditioner uppgår, enligt det af mig uppgjorda förslag till Stat för Departementet, till R:dr rint 56,000.
Men då detta förslag förutsätter en reorganisation af Departementet, och äfven innehåller framställning om indragning af några numera öfverflödiga tjenster, torde jag få Nåden särskildt föredraga nämnde förslag och öfvergår emellertid nu till de under Departementet hörande utrikes anställde Embets- och Tjenstemän.
Allt sedan den 21 October 1765, då Kongl. Maj:ts Nådiga Reglemente för Dess Sändebud utfärdades, i öfverensstämmelse med dåvarande Sekreta Utskottets förslag, hafva å denna Stat varit anordnade icke allenast Traktamenten till de Diplomatiske Agenterne, Legationspredikanter, Drogmän och någre få Handels-Agenter, utan äfven Expectans-Arlvoden och pensioner för diplomatiske och Handels-Agenter samt deras Enkor, Equiperings- och resepenningar m. m.
Det synes dock med god ordning mera öfverensstämmande, att alla dessa olika utgiftstitlar, af hvilka några afse ordinarie utgifter, ambra åter tillfälliga och på förhand icke beräkneliga, skiljas från hvarandra och icke längre blifva sammanförda under en och samma rubrik.
I öfverensstämmelse med denna åsigt har jag också endast uppfört de likartade utgifterne i samma
Stat samt uppgjort särskilda förslag till normal-stater, nemligen: l:o för den egentliga Minister-Staten, upptagande aflöningarne till de Diplomatiske Agenterne och tjenstemänuen; 2:o lör Legations-Predikanter; 5:o för Pensions-Staten; och 4:o Equiperings- och resepenningar med öfriga tillfälliga utgifter såsom Expenser och hemliga utgifter.
Angående behofven för hvardera af dessa Stater skall jag nu i underdånighet yttra mig.
Bil. N:o 2 till Kongl. Maj.ts Nåd, Prop. N:o 1, om Statsverket 1856. 41 Minister-Staten.
Ehuru 1765 års Minister-Reglemente aldrig blifvit upphäfdt, och fortfarande uti vissa punkter tillämpas, hafva dock sedan lång tid tillbaka, Traktamenten upphört att i enlighet med detsamma utgå.
Dessa traktamenten äfvensom öfriga anordningar å denna Stat bestämmas deremot numera genom särskildta för hvarje gång fattade Nådiga beslut.
Vissa reglor hafva dock härvid blifvit lagde lill grund och då Kongl.
Majit genom Nådigt Bref den 6 Februari 11150 anbefallte Kongl. Stats-Kontoret, att öfvertaga utbetalningarne å Minister-Staten, hvilka dittills, under en längre tid blifvit verkställde af Kabinetts-Sekreteraren, öfverlemnades tillika en uppgift å de Nådigst bestämda Traktamenten och Pensioner, hvilken borde tjena Stats-Kontoret till efterrättelse.
Beloppet af de Traktamenten, som Kongl. Maj-.ts
Sändebud och devidBeskickningarne anställde personer vid denna tid åtnjöto, utgjorde 110,600 Riksdaler Hamburger Banko.
Till bestridande af dessa traktamenten, äfvensom af pensionerna, uppgående enligt ofvannänmde uppgift, till 2,500 R:dr Hamburger Banko och 15,116 R:dr 52 sk.
B:ko årligen eller efter pari kurs till en sammanlagd summa af R:dr B:ko 21,785: 16, voro å Svenska Statsverket anvisade Sv.
B:ko R:dr 266,666: 52 sk., och fylldes bristen dels från Kabinetts-Kassan med Norrska Statsverkets bidrag till nämnde Kassa, dels genom anordningar å extra utgiftsmedlen.
Då likväl, såsom bekant är, en brist sedan längre tid tillbaka förefanns uti Kabinetts-Kassan, och tillgångarne icke räckte till att bestrida ränta och amortissement å skulden, förordnade Kongl. Maj:t genom Nådigt Bref till Stats-Kontoret den 25 Juli 1852 att ifrån och med samma års tredje qvartal en minskning af Tio procent skulle ega runi i de traktamenten, som blifvit anslagne åt beskickningar™ i Wien, Petersburg, Paris, London, Berlin, Köpenhamn, Haag och Hamburg.
Genom Nådigt Bref till Konvoj-Konnnissariatet den 1 Juli 1856 förordnades sedermera att de Diplomatiske Agenterne i Italien, Lissabon, Grekland, Nord-Amerikan ske Fristaterne samt Brasilien borde ifrån Handels- och Sjöfartsfonden uppbära sine aflöningar, hvarigenom de å Minister-Staten qvarstående traktamenten vid 1856 års slut blefvo nedsatte till Hamburger Banko Riksdaler 89,750.
Samma förhållanden, sorn föranledt dessa traktamentens nedsättande med 10 proc. fortforo emedlertid, och man sökte derföre, genom tid efter annan skeende indragningar och reduktioner, återställa jemnvigten; och sedan Svenska Statsverkets anslag till Minister-Staten, vid 1840 års Riksdag blifvit minskadt med B:ko R:dr 66,666: 52 sk. eller till Sv. B:ko R;dr 200,000, blef detta så mycket nödvändi Bih. till R.
Brot. 1856 & 1857. 1 Sami. 1 Afd. 2 Baft. 6 42 Bil.
Trop. N:o i, om Statsverket i856. gare, som genom den af Rikets Ständer vid samma Riksdag vidtagna åtgärd att ifrån 100,000 R:dr nedsätta anslaget till extra utgifter till 50,000 R:dr samt att vid fördelningen
Departementena emellan af detta anslag icke taga i betraktande UtrikesDepartementets behof, detta
Departementets tillgångar ytterligare minskades med omkring R:ko R:dr 41,000 eller det belopp, hvartill anordningarne för Departementet å extra utgiftsmedlen i medeltal årligen uppgått.
Rristen i Aflönings-staten samt alla Departementets öfriga utgifter bestriddes derefter med Norska Statsverkets anslag, hvilket år 1834 blifvit förhöjdt till 40,000 Norska specier eller till dess nuvarande belopp.
Sedan genom Nådigt beslut den 22 September 1855 Minister-posten i Hamburg blifvit, såsom numera öfverflödig, indragen, uppgå traktamentena å Ministerstaten för de vid Beskickningarne anställde Embets- och Tjenstemän, i närvarande stund till ett belopp af Hamburger B:ko R.dr 86,000 eller i R:dr rint 544,000.
Tillåtande mig att i underdånighet åberopa hvad jag redan haft
Nåden anföra såväl angående otillräckligheten i allmänhet af de diplomatiska aflöningarne, sorn ock i afseende å den synpunkt ifrån hvilken dessa befattningar och de för deras innehafvare anslagne traktamenten, enligt mitt förmenande, böra bedömas, får jag härmed underställa Eders Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning det underdåniga förslag till stat för Eders Kongl. Maj:ts Beskickningar jag uppgjort och i enlighet med hvilken den summa, som i den mån Sveriges och Norriges Beskickningar kunde på ett med båda Rikenas bästa öfverensstämmande sätt ordnas, årligen för densamma skulle erfordras, uppgår till Hamburger B:ko R:dr 1 17,500 eller i R:dr rmt 470,000.
För att underlätta jemförelsen emellan denna och de äldre staterna, har jag äfven å bilagde Tableau sammanställt de särskildta Aflönings-staterna för åren 1765, 1830 och 1856 med det af mig uppgjorda underdåniga förslag.
Eders Kongl. Maj:t täcktes deraf Nådigst finna, att ehuru den personal jag föreslagit är något större än den som nu förefinnes, den likväl understiger de å såväl 1850 som 1765 årens stater upptagne och detta oaktadt Sveriges och Norriges Handelsförbindelser då hvarken hade den utsträckning eller den vigt som de sedermera uppnått till följd af med de mest aflägsna Länder ingångna förbindelser.
Nya poster har jag likväl icke ansett mig berättigad att föreslå annorstädes än i Norra Amerikas Förenta Stater, hvarest, i stället för den nuvarande med 4,000 R:dr Hamburger B:ko från Handels- och Sjöfarts-Fonden allönade
Minister-residenten jag ansett mig böra förorda upprättandet af en Minister-post af andra rangen.
De skäl, som till stöd för denna förändring kunna anföras äro dels våra med hvarje år mera utvidgade förbindelser med detta land, dit 1000-tals af de Förenade Rikenas innebyggare utflyttat och hvilka ganska ofta äro i behof af beskickningens biträde, dels den ökade betydelse som den mäktiga Unionen med hvarje dag vinner inom hela det öfriga Amerika, och som den äfven strälvar att förvärfva inom Europa och öfriga Bil.
45 verldsdelar, dels ändtligen Kongressens beslut att vid de fleste Europeiska Hof och sannolikt äfven i Stockholm, anställa ett sändebud af denna rang.
Ännu har detta väl icke egt ruin, men kommer förmodligen att ske inom kort eller sedan en ny administration under loppet af nästa år trädt i spetsen för Unionen; och enligt vedertaget bruk Stater emellan hafva Nord-Amerikanska
Fristaterne då anledning att förvänta att Eders Kongl. Maj:ts Representant i Washington blifver beklädd med motsvarande värdighet.
— I traktamente för Envoyén i Washington har jag beräknat samma belopp, som för Envoyéerne i Köpenhamn, Berlin och Haag, eller 8,000 R:dr Hamb.
B:ko, men då, på sätt den af Eders Kongl. Maj:t den 50 sistlidne November förordnade Kommitté till ordnande af Förenade Rikenas Konsulsväsende föreslagit, KonsulsFongden med 5,000 R:dr samma mynt skulle bidraga till aflöning af Ministern i Washington, blifver det endast återstoden eller 5,000 R:dr som kommer att uppföras på Minister-Staten.
Detta traktamente fruktar jag dock skall befinnas ganska otillräckligt å en ort, der lefnadskostnaderne äro högre än i de fleste andra hufvudstäder, och jag skulle derföre hafva önskat att i stället kunna uppföra 10,000 R:dr om icke andra lika trängande behof emedlertid förmått mig att för närvarande inskränka mig till att föreslå endast 8,000 R:dr.
— Detta traktamente uppgår endast till något mera än hälften af Franska nuvarande Ministerns aflöning 80,000 francs, och är jemväl betydligt mindre än hvad de fleste i Washington varande Ministrar af andra rangen åtnjuta.
— Att vid denna beskickning blifvit till Ministerns biträde å staten uppförd en Legations-Sekreterare rättfärdigas tillräckligt af den högst betydliga skriftvextling
Ministern nödgas föra, och nyttan för våra unga diplomater af att under några år vistas i Nord-Amerika och göra sig förtroliga med detta märkvärdiga lands förhållanden lärer icke eller böra lemnäs utur sigte.
Hvad derefter angår Beskickningen i Konstantinopel, så har för den samma personal blifvit föreslagen som förr fanns derstädes anställd, innan de finansiella svårigheterne och nödvändigheten, till följd af dem, att inskränka alla utgifter, gjorde det nödigt att. låta posten stå ledig och att anförtro ärendena åt en Chargé d’Afl'aires ad interim.
Då äfven för denna Beskickning blifvit af Kommitterade för Konsulsväsendets ordnande föreslaget, att
Konsuls-fonden skulle bidraga till beskickningens aflöning, har jag å Minister-staten uppfört för Ministern 5,000
R:dr och för en Drogman 500 Rdr, dock under förutsättning att hvad af Kommitterade blifvit i underdånighet föreslaget, vinner Eders Kongl. Maj-.ts Nådiga bifall.
Vid Beskickningen i S:t Petersburg har, af skäl som jag icke torde behöfva närmare utveckla, Attaché-posten blifvit föreslagen att å nyo tillsättas.
En nyligen vunnen erfarenhet har dessutom visat att man icke kan påräkna att vid Beskickningen i Petersburg, der lefnadskostnaderna äro så höga, få Attaché-posten beklädd af lönlösa, åt den diplomatiska banan sig egnande unge män.
Sådant kan åter i allmänhet ske vid de öfrige beskickningarne, och ehuru jag visst icke förbiser vigten 44 Bil.
Prop. N:o 1, om Statsverket 1856. af att de blifvande diplomaterne tidigt oell såsom attachéer börja sin tjenstgöring, har jag dock icke ansett mig berättigad att, vid andra Beskickningar än den i S:t Petersburg, föreslå anställandet på stat af såväl Legations-Sekreterare som Attaché.
I afseende å traktamenten för personalen vid de öfriga Beskickningarne, har jag vid uppgörandet af det underdåniga förslaget till ny stat, så vidt möjligt varit, undvikit att öka dem utöfver hvad de utgjorde före 1852 års nedsättning af 10 proc.
Jag har dock icke kunnat undgå att linna, att om vid några beskickningar denna tillökning skulle sätta Ministrarne i stånd att utan alltför kännbara enskildta uppoffringar uppfylla sina åligganden oell föra ett anständigt, ehuru visst icke lysande lefnadssätt, så gifvas andra, der lelnadskostnaderne under de sista åren stigit i så oerhörd grad, att det vore orättvist att icke tilldela de vid dem anställde Embetsman någon större tillökning.
Detta gäller företrädesvis Beskickningarne i London, Paris och Wien, och har jag derföre trott mig höra, för hvardera af Ministrarne å de tvänne förstnämnde orterne föreslå en tillökning af 2,500 R:dr i stället för 1,500 R:dr.
För Ministern i Wien åter utgör den föreslagna tillökningen 5,800 R:dr.
Det nu bestämda traktamentet står icke i ett tillbörligt förhållande till dvrheten å orten, hvilken, enligt alla sammanstämmande uppgifter, är i ständigt tilltagande, under det att genom förbättringar i Österrikes eget finans-system, kursen å främmande myntsorter blifvit så fördelaktig för landets eget mynt, att derigenom de traktamenten som utbetalas i andra myntsorter än landets, utgå med vida lägre belopp än förut kunnat påräknas.
Med fästad! afseende å dessa förhållanden, har äfven traktamentet för Legations-Sekreteraren vid denna Beskickning blifvit föreslaget till 1,200 R:dr Hamb.
B:ko, eller samma belopp, hvartill Legations-Sekreterarnes i Konstantinopel och Washington samt Attachéens i S:t Petersburg blifvit beräknade.
Jag har redan haft
Nåden fästa Eders Kongl. Maj:ts höga uppmärksamhet å det underdåniga förslag, som Kommitterade till ordnande af de förenade Rikenas Konsulsväsende framställt i afseende å aflöningen af Eders Kongl. Maj:ts Beskickningar i Konstantinopel och Washington. — 1 sitt den 20 sistlidne
Maj afgifna underdåniga betänkande yttra Kommitterade nemligen att de anse det fortfarande med Konsulsärendernas interesse öfverensstämmande att vissa af Eders Kongl.
Maj:ts Beskickningar tillika äro General-Konsulater och att det derföre äfven är i sin ordning att den gemensamma Konsuls-fonden bidrager till deras aflöning, men på samma gång anse dock Kommitterade att billigheten å andra sidan fordrar, att bidrag till samma Beskickningars aflöning tillika lemnäs ifrån anslaget till Minister-Staten, och de hafva derföre också i sitt underdåniga förslag tili Aflönings-stat för Eders Kongl Maj:ts Konsuler nedsatt lönerne för de ifrågavarande med General-Konsulaten förenade beskickningar, i hopp att fyllnaden skulle från Minister-staten kunna utgå.
Fullkomligt instämmande i Kommitterades åsigt, som för öfrigt redan blifvit år 1705 af Rikets Ständer gillad och tillämpad, har jag i öfverensstämmelse dermed, Bil.
N:o 2 Ull Kongl. Maj.ts Nåd.
Prog. N:o i, om Statsverket 1856.
45 och på sätt jag redan haft
Nåden anmärka, uppgjort mitt underdåniga förslag till Allönings-stat för Beskickningarne i Konstantinopel och Washington, likasom så äfven skett med staterne för öfrige till denna Kategori hörande Beskickningar, eller de i Lissabon, Italien och Grekland.
För de 2 ine första har jag föreslagit lönefyllnaden till respektive 1,500 och 1,000 Ridr Ilamb.
B:ko, men vid den sednare eller Beskickningen i Grekland, endast till 500 R:dr.
Såväl denna Beskickning sorn den i Bio de Janeiro, anser jag nemligen för närvarande vara af så ringa vigt i politiskt hänseende, att då, för den sednare Kommitterade föreslagit att för närvarande samina belopp som hittills fortfarande skall från Konsuls-fonden utgå; jag icke ansett mig berättigad att för densamma förorda något bidrag af Minister-staten, hvaremot och då Kommitterade för den förra eller Beskickningen i Grekland endast föreslagit 2,500 B:dr i traktamente, jag ansett att ifrån Minister-staten borde utgå skillnaden emellan hvad nuvarande innehafvaren åtnjuter och hvad Kommitterade föreslagit, hufvudsakligen för att dymedelst, i hvad på Utrikes Departementet kan bero, underlätta genomförandet i öfrigt af Kommitterades förslag till lönereglering.
Jag bar nu sökt att i underdånighet redogöra för de grunder jag följt vid uppgörandet af mitt underdåniga förslag till normal-stat för Eders Kongl. Majits diplomatiska sändebud och de vid Beskickningarne anställde tjenstemän.
Den öfverstiger med 0,900 R:dr staten af år 1050, hvilken siponia i det närmaste motsvarar den för Beskickningen i Washington erforderliga tillökning.
Jag vågar derföre hoppas att, med Nådigt gillande af hvad jag i underdånighet föreslagit, Eders Kongl. Majit måtte täckas bestämma staten för Eders Kongl. Majits sändebud och de vid Beskickningarne anställde tjenstemän till Ramb. B:ko R:dr 117,500. legations-Prcdikanter.
Enligt 1705 års Minister-Reglemente skulle Legations-Predikanter finnas vid Beskickningarne i Paris, London, Wien, Madrid och Konstantinopel samt åtnjuta i lön från Minister-staten de fyra förstnämnde 400 R:dr llamb.
Biko hvardera, och den i Konstantinopel 200 R:dr samma mynt, förutom ett lika belopp, som åt honom var anvisadt på Konvoj-Kommissariatets stat.
Till kyrkhyror i Paris och Wien voro likaledes å Minister-staten anvisade tillsammans 000 R:dr Hamb.
Bristande tillgångar nödgade emellertid Regeringen att efterhand indraga dessa beställningar, och för närvarande finnes endast en Legations-Predikant anställd, nemligen i London.
Till följd af Kongl. Brefvet den 1 Februari 1856 uppbär han dock numera ifrån Handels- och Sjöfarts-fonden sin lön 900 R:dr Hamb.
B:ko. Antalet af Svenskar och Norrmän, som besöka främmande länder okas årligen så betydligt, att det synes vara mer än tillräcklig anledning att nu återupplifva be - 46 Bil.
Trop. N:o i, om Statsverket 1856. fattningar, hvilkas helsosamma verksamhet i framfarna tider ofta blifvit vitsordad och hvaraf bristen sedermera mången gång blifvit öfverklagad.
Likasåväl, som resande och sjöfarande landsmän ega att påräkna understöd och biträde af de å främmande orter anställde Beskickningar och Konsuler, synas de kunna göra anspråk på att Staten, såvida sådant är möjligt, i likhet med hvad andra nationer göra för sina undersåter, bereder dem tillgång på presterligt biträde.
Att vid alla Eders Kongl. Maj:ts Beskickningar anställa Svenska eller Norrska Legations-predikanter, tyckes dock icke vara nödigt, och minst uti de länder, såsom Norra Tyskland och Danmark, hvarest samma religion som i de förenade
Rikena är herrskande och der frändskapen emellan språken gör det lättare för resande, eller der bosatte landsmän, att följa med gudstjensten och erhålla behöflig själavård.
Samma förhållande eger rum i S:t Petersburg, der en Svensk-Finsk församling redan finnes, till hvilken den Svensk-Norska kolonien äfven räknas.
Hvad England åter angår, så, ehuru den der rådande religionen har närmare frändskap med vår, torde del dock icke vara skäl att förändra ett förhållande, som under 2:ne sekler bestått och vid hvilket framförallt de tusentals sjömän, som årligen besöka Londons hamn, hunnit att vänja sig.
Dervarande Svenske församling bildar äfven en egen kommun med egen kyrka och fattigvård, och då säkerligen en rubbning i dessa förhållanden skulle medföra ganska menliga följder och icke heller kunde undgå att, i ett land så ömtåligt om vården af sina kyrkliga angelägenheter som England, väcka en ofördelaktig uppmärksamhet, linner jag mig böra i underdånighet hemställa: att Legations-predikants-beställningen vid Beskickningen i London må fortfarande bibehållas, samt att densammas innehafvare må å denna stat erhålla i traktamente 1,000 R:dr Hamb.
B:ko, hvarefter det från Handels och Sjöfartsfonden för närvarande till honom utgående traktamente af 900 Il:dr samma mynt skulle upphöra.
Af öfrige länder skulle jag tro att det företrädesvis bör komma i fråga att anställa Legations-predikanter vid Beskickningarne i Paris och Konstantinopel.
Till förstnämnda ort strömma tusentals af Eders Kongl.
Majlis undersåler och antalet af arbetare, som antingen äro bosatte der, eller sorn för kortare eller längre tid uppehålla sig der för utbildandet af deras konstfärdighet, uppgår sannolikt till flere hundrade.
Mängden af dem kan väl antagas så pass känna landets språk, att de kunna följa en gudstjenst, förrättad af en Fransysk prest, men äfven om så är, och utan att fästa någon särskild vigt vid de olikheter, som förelinnas i ritualen, hvilka dock på det obildade sinnet icke förfela sin inverkan, står det dock fast att den lära, som framställes på modersmålet talar mera omedelbart till hjertat, och att en dylik kyrklig församling på samma gång kanske är det verksammaste medel att bibehålla sambandet med fäderneslandet och emellan utevarande landsmän, äfvensom att bevara den renhet i seder, för hvilken nordbon varit så rättvist högaktad, men som å fram - Bil.
N:o 2 lill Kongl. Maj.is Nåd.
N:o i, om Statsverket 1856. 47 mande orter och i samma mån som individen är lemnad ensam så lätt går förlorad.
Vid Svenska Beskickningen i Paris fanns fordom icke allenast prest utan äfven kapell.
Den presterliga beställningen indrogs för längre tid sedan, och ehuru kapellet icke längre tillhör Beskickningen, finnes det dock ännu qvar, men är nu utvidgadt till kyrka och öfvergånget till Lutherska Franska församlingen.
Vid mer än ett tillfälle har denna tacksamt erkänt sina förbindelser lill Sverige, och det lider väl derföre icke något tviflvel, att ju församlingen, som dessutom nyligen emottagit bevis på Eders Kongl. Majlis och Rikets Ständers intresse och välvilja, med nöje skall upplåta sin kyrka till begagnande af samma folk, som ursprungligen grundat densamma, och att, på sådant sätt, alla kostnader för passande lokals anskaffande skola kunna undvikas.
Ehuru lefnadskostnaden i Paris numera torde kunna antagas vara fullt ut lika betydlig, som den är i London, anser jag dock, och med fästadt afseende derpå att de i Paris bosatte Svenskar och Norrmän både äro talrikare och att ibland dem torde finnas flere förmögne eller hergade personer, af hvilka en blifvande predikant sannolikt skulle kunna påräkna frivilliga bidrag, alt traktamentet för honom kan bestämmas något lägre än för hans embetsbroder i London, och får jag derföre i underdånighet hemställa, att vid Beskickningen i Paris måtte anställas en Legations-predikant med traktamente å denna stat af 750 R:dr liand).
ILko.
Slutligen får jag underdånigst hemställa, att en Legations-predikant likaledes måtte anställas vid Beskickningen i Konstantinopel.
I afseende å denna befattning gäller väl hvad jag redan haft
Nåden anföra angående dem i allmänhet, men jag hemtar ett ytterligare skäl för min underdåniga hemställan ifrån den klagan, som nyligen blifvit förd öfver bristen af en Svensk eller Norsk prestman der på stället.
I ett enskildt bref som den förtjente, numera aflidne Konsulat-sekreteraren Gille till— skref min företrädare, yttrade han nemligen följande, som hedrar lika mycket den aflidnes hjerta som hans nit och omdöme: ”Under sistliden höst har här varit särdeles sjukligt, hvilket gjort att för ett icke obetydligt antal matroser måst förskaffas tillträde till härvarande hospital, der någre allidit; jag har ansett för min pligt att åtfölja dessa olyckliga på deras sista färd, på det att åtminstone någon officiell person måtte vara närvarande vid begrafningen och tillse att allt går anständigt och kristligt tillväga; — men jag kan vid delta tillfälle icke undertrycka att uttala, det jag vid dessa tillfällen ganska starkt kännt behofvet af en nationell prestman här, då det serdeles på den aflidnes kamrater gör ett obehagligt intryck att åse, huru han jordas utan presterlig välsignelse och hön.
Jag har sökt afhjelpa behofvet så godt sig göra låtit, men en protestantisk prest är högst sällan att tillgå och dessutom sker ceremonien sålunda ändå på ett främmande språk.” 48 Bil.
Jag tror att denna klagan, yttrad i namn af en talrik och aktningsvärd klass af Eders Kongl. Maj:ts undersåter, bör behjertas och hemställer derföre i underdånighet, att Legations-Predikants-beställningen i Konstantinopel måtte återupplifvas, samt att för densamma måtte i traktamente å denna stat uppföras samma belopp, som för enahanda beställning i Paris, eller 750 R:dr Hamb.
Sedan Beskickningens hus i Konstantinopel för några och trettio år tillbaka nedbrann, utan att, till följd af bristande tillgångar, hafva kunnat återuppföras, har Beskickningen jemte
Konsulatet varit inrymdt uti ett par mindre på tomten qvarblifne byggnader.
Uti dessa lärer passande lokal för gudstjenstens förrättande svårligen kunna beredas, men emot en relativt till det vigtiga ändamålet ringa kostnad torde en provisorisk byggnad å den vidsträckta tomten kunna uppföras samt medel dertill desto heldre anvisas å Handels- och Sjöfarts-fonden, som en dylik
Kapellbyggnad nästan uteslutande kommer de sjöfarande tillgodo, och nämnde fond dessutom är förpligtad alt bekosta reparationen å kronans ifrågavarande egendom.
Till dess en sådan provisorisk byggnad hinner att uppföras; hvilket väl äfven lämpligast kan ske under tillsyn af den prestman, som i den skall förrätta gudstjensten, torde denna kunna ega rum ombord å något af de många Svenska och Norrska fartyg, som oafbrutet uppehålla sig i Konstantinopel hamn, möjligen äfven i Preussiska Beskickningens Kapell.