Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Domaren att pröfwa den In. teknade fordran och med hwad förmons-rätt den skall utgä; stall nu JntekningS.
Domaren pröfwa beståndet af Jntekningen; sä blifwa medborgenärerne föranlätne att uti frägan om betalning för en och samma fordran wid 2:ne, ja om flere sädane inträffa, wid mänga sär. stikta
Domstolar deras rätt och talan bewaka, hwilket, dä dessa Domstolar lätteligen kunna wara Den Z Julii. 159 wara widt frän bwarannan stiljde och äfwen, i händelse de äro Under.
Domstolar, icke under en och samma Hof.
Rätt lydande, ej annat kan än öka det lidande, hwaruti desse medöorgenärer genom Gäldenärens oförmögenhet och CeS. sion blifwit försatte.
Föremälet för JntekningS Domarens pröfning «r: 1:0 om fordran är laglig; 2:0 cm Egendomen, som blifwit inteknad, tillhörde Gäldenären, dä Jntekningen söktes, och zw om, när Jntekningen skedde, Gäldenärens fattigdom war allmänt känd.
Den 2.dra omständigheten kan med lika, den förra och z:dje med större wiss. het af Concours.
Domstolen, som är den, der Gäldenären bor, än JntekningS.Domaren, utredas och pröfwas.
Skulle Eder Kongl. Mast finna desse mina underdäniga tankar förtjena afseende, sä hemställes i underdänighet om icke Högste
Dömstalen öfwer de föreflagne ändringar i Lagen mä höras".
Och täcktes Kongl. Maj:t öfwer samma underdäniga utlätande i Näder infordra Högste Domstolens yttrande, i anseende till den här. »timian föreflagne nya Lag. Lx ?rotocol!o L.
LerZeoLölä.
Utdrag i6o >- Den io Jdllii.
Utdrag af Protocollet öfwer JustitiäÄrenLcr hällit i Konungens Högste Domstol TiSdagcn den io Julii 1810.
Narwarande: Hans Exccllence Justitiä Stats»Ministern Herr Grefwe Gyllenborg. Justitiä-Räden Lagerheim.
Jserhjelm.
Nibelius. Ziervogel.
Blom. ^>ans E^cellence Herr Grefwen och JustitiäMinistern tillkännagaf, alt Kongl.
Magt wid sista Justitiä - Conseillen den i denne mänad, täckts i Räder infordra Högste
Domstolens underdäniga utlätande angäende följande Mi StatsRådets Friherre Rosenblads yttrande, i anledning af Riksens Ständers underdäniga skrifrvelse om förklaring öfwer 7. Cap. §.
Balken öfwer den frägan, huruwida en begärd Jntekning uti fast Egendom stall, dä Gäldenären sökt Afträdes-förmon, innan Gäldenären öfwer den sökte Jntekningen blifwit hörd och Domaren Irg deröfwer utlätit, anses antingen ogiltig eller gällande, om den i andra afseenden är laglig; i underdänighet föreflagns lagförändringar, derest den af Ständerna gjorde hemställan i Räder bifölls. 1:0
Att Den ro Julii. 161 1:0
Att den Borgenär, som Jntekning sökt, men icke inom nitio dagar derefter af Domarens deröfwer meddelte Domboks Utdrag lemnat Gäldenären del, eller, der Gäldenären ej träffats kunnat, hos Kongl. Maj:ts Befallningsbafwande i den ort, der Gäldenären är Mantalsstrifwen, beaärt, det samma Domboks-Utdrag mätte blrfwa Gäldenären meddeldt, ej bär af den sökte Jntekningen njuta förmonsrätt till betalning. 2:0 Att en Jnteknwg, som blifwit sökt under de före Gäldcnärens Cetzious ansöknings ingifwande söregängne Tretio dagar, men a Domaren ej blifwit fasistäld. icke mä i Coneoursen nägon förmor.srätt medföra. z:o Art dä i fast egendom Jntekning blif. wit sökt, men Domaren ej öfwer den stedde JntekningenS beständ sig urlätit och Gäldenären emedlertid sökt C-tzions förmon, det dä Concours-Domaren stulle tillhöra, att frägan om JntekningenS beständ upptaga och pröfwa.
I sräga warande yttrande af Stats.Rädet Friherre Rosenblad upplästes, tillika med alla till Riksens Ständers underdäniga hcmstäl. lan hörande handlingar, hwilka af Jnstitiä-Rädet
Blom emottogoS till närmare päseende. blx LrotocoIIo L.
Ler^ooscbölcl.
N:v 21, 22.
Utdrag 162 Den 17 Juli».
Utdrag af Protokollet öfwer Justitia Ärender häilit i Kongl. Majus Högste Domstol Tisdagen den i?
Julli 1810.
Hans ErceHence Jusiitiä Stats Ministern m m.
Räden Lagerheim.
Marks v. Wurtenberg.
S. D. ^ustitiä-Rädet Blom äterlemnade hand. lingarne, angäende dea af Stats-Rädet Friher. re Rosenblad foreflagne Lagförändring uti 7. Cap. 1. §.
Balken, och yttrade sig:
I anledning af de skiljaktiga meningar, hwar» uti Högsta Domstolens Ledamöter stannat, rörånde Riksens Ständers underdäniga Proposition: att sökt Jntekning mä medföra förmonsrätt, ehuru Gätdenären, sedan Domaren tis hans hö. rande deröftver utsatt dag, emedlertid begärt Afträdesförmon, har inför Konungen i Stats. Rädet Friherre Rosenblad föreslagit den tvid. sträktare Lagförändring i Jnteknings. frägor, hwarigenom kunde stadgas 1:0
Att den Borge, riär, som sökt Jntekning, men inom 90 dagar derefter icke commumeerat behörigt Domboks Utdrag deröfwer med Gätdenären, antingen genom eget Den 17 Juln. 16Z föranstaltande, eller, om Gäldenären icke kunnat träffas, genom Konungens Befallningsyafwan. de, bör af den sökte Jntekningen ej njuta för. monsrätt till betalning. 2.0
Att en Jntekning fäkt under de sista 30 dagarne före GäldenL. rens inträffade Cssiion, men af Domaren icke faststäld, ej mä i Concoursen medföra förmonSrätt, och Z.o
Att dä Jntekning blifwit sökt men Domaren öfwer den skedds Jni-knmgens be. ständ sig ej utlätit, och Gäldenären emedlertid sökt CeHion, det dä mä tillhöra Concours-Do. maren, att Jntekninqsfrägan till pröfning upp. taga.
Ämnet har säledes förändrat sig frän en Lagförklaring, som Ständerna benämnt deras omförmälte underdäniga Proposition, tiL eN Lag. förändring, hwaröfwer Högste
Domstolens underdäniga yttrande nu är infordradt.i Till grund för min enffilta tanka i desie frägor bör jag till en början förutsätta, att jag i ingen händelse fattat Lagens mening i 7. Cap. Rättegängs.
Balken annorlunda, än att Gäldenär bör fä del och underrättelse om sin Borgenärs Jnteknings.
Ansökning, hwilken derefter, för att wara gällande, bör af Domaren för fast förklaras, och att säledes, lika litet k Contraet om penningelän, som i alla öfriga ömsesidiga Contraet, ben ena Contrahenten kan utan den andras wetffap förändra eller föröka wilkoren deraf.
Om wär äldre Lagstiftning, som det will synas, antagit och godkänt
Bor» genärens blotta ansökmng för en fullbordad
Jntekning, sä är detta förhällande genom wäe NK 164 Den 17 Iulin rm gällande.Lag och senare tidens deröfwer gif. ne förklaringar förändradt, derföre, att i samma mon som.menmstans egennytta med tiden blir fintlig och förflagen, i den mvn mäste äfwen Laostiftaren öka fin omtanka, att förekomma hennes tilltag.
Med antagandet af denna grund, eller att en ägare icke bör lemnäs i okunnighet om en annans försök, att winna förmonsrätt i hans egendom, äfwenfvm till förekommande af den olägenhet, att en Borgenär, för att stada en annans credit eller fria dispositionsrätt med sin fastighet, kan söka Jntekmng deri för en diktad fordran, utan förbindelse, att en sädan handling med ägaren communicera, har Friherre Rosenblad föreslagit 90 dagars fatalietid för en siik communication, jemte det alternativa sätt, hwarpä communication borde meddelas, och att, om sädant försummades, den sökte
Intekningen dä förlorar sin förmonsrätt till betalning.
Dä häraf säledes mäste följa, först, att den Borgenär, hwilken för en laglig fordran söker Inkokning och pä sätt, förestrifwit är, inom en witz fatalietid besörjer om ansökningens kommunicerande med gäldenären, derigenom, ehuru gäldenären ocksä möjligen icke kunde träffas, likwäl förwarar sin rätt för Intekningens tillgodonjutande frän ansLkningsdagen, och för det andra, att en ägare icke utöfwer samma bestämda fatalietid, behöfwer frukta, att wara beswärad af anspräk till hans egenbom, hwilka icke kommit, eller icke bordt kom - Den i7"Imts.
rGgr komma till hans kunskap, sä anser jag fädane fördelar med detta förslag wara förenade, att detsamma af mig i underdänighet tillstyrkes, med den underdäniga hemställan, att dä communication mäste ste igenom Kongl- Maj.ts Befallningshafwande, sökanden ä§zer wända sig Lill bemälte Befallningshafvande l den ort, der den inteknade egendomen ligger, santt om icke fatalietiden ku^lde förkortas ifrän 90 till 60 dagar, säwm fullkomligt tillräckliga för en Eredrtor, att pä ett eller annat af-ds föreslarne sätten besörja om sin ansökning scomnrunicatio. ,, äfwenchm est ägare, mot. hvilken ett obehörigt Jntekningsanspräk till äfwentms wore gjordt, derigenom icke stängdes frän
Dispositionsrätten öfwer sin egendom i längre tid, än som icke stär att stndwika.
- 7 Hwad dernefi bslraffar den-'föreflagne omst mdigdet, att en Jntckning, fokt under de förs GäldeuärenS Cetziosts ansöknings ingifwande fö-' regängne zo dagar, men som icke blifwit äf Domaren faststäld, ej eller mä i Concourftn nägon förmonsrätt medföra, sä kunde denna om-' ständighet, säsom efter min tanka öfwerftödigH förbiaäs eller anses förfalla, helst säsom en följd af hwad redan är nämnt, en Inteknings gällande kraft, endast och allenast beror derpä, att den efter lagens föreskrift, är af Domaren faststäld förr än Gäldenärens Cetzion inträffat, hwarförinnan likwäl en Creditor utan twifwel är berättigad, att tillförse sig med all den säkerhet, han utan tredje mans försäng kan ät» ckom - 1,66 Den 17 Julir. komma.
Det blir en annan fräga om Debitorn, som ser sig wara Cesiionsfärdig inom en mänads förlopp, tilltror sig i sickt fall kunna bifalla en mot honom gjord Jnteknings ansök, ning, sedan Concoursstadgan af 1793 wisligen förbundit ett strängare answar wid den händel, se, dä Gäldenären inom nysinämnde tid med pant uppsätligen gynnar nägon Borgenär.
Tilltror sig äter Gäldenären att lemna sitt bifall dertill, eller förklarar
Domaren pä andra goda ffäl Jntekningen fast, sä lärer den utan twifwel böra tillerkännas förmonsrätt i Concoursen, med undantag, att Jntekningen ffett sä sent, att Gäldenärens fattigdom more allmänt kunnig; en händelse, hwarom den Jntekmngssökande Credi. toren sällan läter öfwertyga sig, och som manligast leke inträffar, förr än med Cesiions.
Ansökningen.
Widare och som efter den synpunkt, bwar, Mder jag betraktar förhällandet med Jnteknin. gar, nägon fräga om en Jnteknings faststäl. tande efter yppad Concours ej bär kunna in. träffa, sä anser jag ocksä nägot mitt utlätande icke äga rum öfwer tredje momentet af Friher. re Rosenblads förslag, som innehäller, att dä Jntekning blifwit sökt, men Domaren öfwer desi bestånd sig icke utlätit och Gäldenären emcd. lertid begärt Cesiion, det dä bör tillhöra Con. cours.
Domaren, att frägan om Jntekningens beständ upptaga och pröfwa.
Till befästande af den tanka, stt en, före inträffad Cesiion, be. gärd Jntekning icke kan under Concoursens lopp af nägon Domare fastställas, äberopar jag i un - Den 17 Julik. 167 underdänighet de ffäl, hwilka fyra af Högste Domstolens Ledamöter anfört emot Ständernes härom wäckte underdåniga Proposition, och tillägger, att Vä det ftär i CredttornS eget fria behag, att genast wid försträckningen förse sig med Jntekning, dan ocksä, efter Lagens allmänna maxim mä stylta sig sjelf, örn han sig ej bättre föresctt, än att han för underlätenhet deraf sedermera blir lidande.
Ehuru föga böjd jag för öfrigt är, att genom nya förklaringar och förändringar af Lagen, hwi ka icke päkallas af en ytterlig nödwändighrt, öka mängden deraf, till Domare-En betets förswärande, sä torde likwäl, dä fräga i detta angelägna ämne nu blifwit wäckt, och pä sätt. som ffett ventilerad, nägon säkerhet och reda deri böra sökas genom erhällandet af en ny lag, hwarföre jag äfwen för min undcrdäniga del tillstyrker att Konungens Nädiga Proposition derom mä för Rikets Ständer framställas.
Justitiä-Räden Poppius och Ziervogel förenade sig med Justitiä.Rädet Blom.
Justitiä.Rädet Nibelius tillstyrkte i under, dänighet att Kongl. Maj:t, i likhet med hwad Stats.
Rädet Friherre Rosenblad föreslagit, täcktes utfärda Nädig Proposition till Riksens Ständer.
Justltiä.
Rädet Jser hjelm yttrade sig r underdänighet, att dä uti sjelfwa hufwudfrägan, den Justltiä-Rädet förra gängen uti Högsta Domstolen icke- öfwerwarit, hmuwida begärd Jntekning uti fast egendom, mä, enär Gäldenär sökt Afträdesförmon, irman Gäldenär öfwer Len i6F Den 17 Julii. den sökte Jntckningen blifwit hörd och Domaren fig deröfwer ulläiit, anses Mande, sä iyjd§ den i anora afseenden är laglig, Justitiä-Rädet instämde med de fyra Högsta Domstolens Ledamöter, hwilka dä tillstyrkt den af Riksens Ständer t underdänighet föreflagne förklaring öfwer?
Cap. i. Z.
Rätte, gängs Balken, att fastän efter sökt Jntekning och sedan Domaren utsatt dag till Galdenärs hörandr deröfwer, denne skulle, innan samma dag u-träffat, söka Afträdesförmon, sädant icke mä betaga en i alla andra afseenden fullgiltig Jntekning den werkan. att medföra förmons. rätt, sä trodde Justitiä-Rädet, till förekomman. de af de brister och olägenheter, som af ett sädant Lagens stadgande mojligtwis kunde uppkomma, och af be öfrige Högste Domstolens Ledamöter, de der härifrän warit skiljaktige, blifwit uppgifne, fig böra i underdänighet till. styrka bifall af hwad Stats. Rädet Friherre Rosenblad förestagit uti första pmicten^ angäende Jnteknings-ansöknings communicerande inom 90 dagar, och uti z:dje momentet, rörån, de wid Cesiionstiden oafgjord fragaS, om In. teknings beständ, pröfwande af Concours.Do. maren, dock med den uti 1.
Momentet af Justitiä-Rädet
Blom hemstäldte förändring att den derstädes omförmälte communications anmälan hos Kongl. Majus Befallningshaf. wande, borde ske, hos Befallnrngshafwanden i den ort, der fastigheten, hwari Jntekning sökes, är belägen, helst en aflägse boende fordringsägare, icke kunde lira lätt känna hwarest Gäl. - de.
Den 17 Julli. 169 denären, som tidtals kan ombyta hemwist, wo. re mantalslkr-fwen.
Men deremot ansäg Justitiä-Rädet betänkligt, att i underdänighet styr. ka till, hwad i s.
Momentet bliswi! föreflagit, angäende en under de söre Gäldenärens Cesiions. ansöknings ingifwande söregäende dagar sökt, men pä Domarens utlätande änn-u wid Cetzio» nens yppande beroende Jnteknings förklarande, pä »äidan grund för ogiltig, genom hwilket stad. gande en fordringsägare, som pä god tro för. sträckt sin cgmdom, och änskönt okunnig om Gäldenärens oförmögenhet, dock wille förese sin säkerhet, skulle kunna oskyldigt dufwa lidande, - och trodde Justickä Rädet derföre Lagens söre» skriU uti 17.
Cap. 12? §.
Handels Balken, att J.t.knmg ej g:fwer förmonsrätt, som sker, sedan Gäldenär död eller desi fattigdom allmänt kunnig är, wara tillräckligt till mitzbruks af. wärjande i denna delen.
Insticka.
Rådet Lagerheim förenade sig med Justinä.Rädet Nibelius, samt Hans Ep. cellence Hörr Grefwen och Justitiä Stats-Mini» stern med Justitiä.Rädet J,'cr hjelm. Just-tiä-Rädet Marks von Wurtemberg deltog icke i föregäende omröstning emedan han icke öfwerwarit mälLts föredragning. !n stä-m ?ec»tooolli O. lllgtzerbeim.
Rätteligen ur Original Protocollet transu. meradt imygar Lix osticic, L. ).
LsrAsorcköIä.
Utdrag 170
Dsn 17 Aug.
Utdrag af Protokollet öfwer JustitiäÄrender hällit pä L)rcbro Slott den 17 Augusti 1810 inför Hans Maj:t Konungen uti Stats-Rädet.
Hans Epcellence, En af Rikets Herrar, Stats.
Rädet, m. m.
Herr Grefwe von Essen. Hans..Ercellence, Stats-Ministern för Utrikes Arenderne, rn. m. Herr Friherre von Engeström.
Hans Epellenee Justitia Stats-Ministern m. m. 5)err Grefwe Gyllenborg. Stats-Räden, Friherre Rosenblad. — von Platen.
— Adlerbeth.
— Adlercreutz.
Räden, von Strokirch. Blom. Hof-Canzleren Friherre af Wetterstedt.
Tillförordnade Justitiä. Canzleren, Lagmannen af Klinteberg.
. .. -yo Widare anmälte Revistons-Secreterare och General.Auditeurcn Noreus i underdånig, het, att sedan, i anledning af Riksens Ständers rvid sist öfwerständne Riksdag uti underdänig ffrifwelse gjorde underdäniga hemställan om den för.
Den 17 Aug. 171 förklaring i Lagens stadgande cm Jntekningar, att, enär, efter sökt Juttkmng och sedan Dorna, ren utsatt dag tm G-Udenars hörande deröfwer, denne sistnämnde, innan samma dag inträffat, söker asträdesförmon, b:rde sädant icke betaga en i alla andra afseenden fullgilltig
Jntekning den werkan att medföra förmonsrätt, Högste
Domstolen dest underdäniga uträtande afgifwit, men Kongl.
Maj.L, efter det handlinaarne i det. ta, den 26 fisilidne April hos Kongl. Majit i underdänighet föredrag!.e ärende, emellan Stats. Rädets Ledamöter circulerat, i Nader behagat till Högsta Domstolens widare uilätande remit. lera ett af Stats-Räoet Friherre Rosenblad i underdänighet afgifwit och i det inför Kongl. Majit den 5 ststledne Julii hällne Prctocoll öf. wer Justitiä Ärender intagit tkriftligt yttrande, angäende älstillige i sammanhang med denna fräga uti Lagens stadgande härom föreflagne Lagförändringar; sä hade Högste Domstolens Ledamöter deras urrderdäniga utlätande pä följande sätt afgifwit:
Alt Justitiä.
Räderne Blom, Poppius och Ziervogel i underdänighet tillstyrkt anta. gande af 1. Mom. uti Stats. Rädet Friherre Rosenblads förflag, med den underdäniga hemställan, att dä communicationen mäste ste genom Konungens Befaklningshafwande, sökanden äger att wända sig till bcmälte Vefallningshafrvande ä den ort, der ten inteknade egendomen läge, samt att fatalietiden kunde förkortas frän 90 till 60 dagar; men deremot ansett de twänns 172 Den 17 Aug. öfrige punkterne författa, enär, efter besia Le. damöters tanke, en Jnteknings gällande kraft endast sch allenast berodde derpä, art den efter Lagens föreskrift är af Domaren fastställd, förr. än Gäldenärens cession inträffat, hwarjemte dctze Ledamöter i uaderdänighet hemställ, att dä fräga i detta angelägna ämne blifwit wäckt och pä sätt som stedt ventilerad, nägon säkerhet och re. da deruti borde sökas genom erhällande af en ny lag, hwarköre de i ^underdänighet tillstyrkt, att Kongl. Masts Nädiga Proposition derom mä för Riksens Ständer framställas.
Att Justitiä-Räderne Nibelius och Lager.
Heim i underdänighet tillstyrkt att Kongl Mast i likhet med hwad Stats.
Rädet Friherre Rosen, blad föreslagit, mätte till Riksens Ständer lä. ta utfärda Proposition.
Att Justitiä'Rädet Åkerhjelm, som i sjelf, iva hufwudfrägan den Justitiä.
Rädet förut ej -Lftverwarit, tillstyrkt den af Ständerne föreslagno Lagförklaring, samt i öfrigt tillika med Hans Epcellence Herr Grefwen och Justitiä StatS.
Ministern i underdänighet hemställt om bifall as hwad E-tats.
Rädet Friherre Rosenblad föreslagit i i. och Mom. med den af Justitiä-Raden Blom, Poppius och Ziervogel i första punkten i underdänighet hemstäldte för. ändring, i anseende till tiden och stället för com. munieationen, men deremot ansett betänkligt att i underdänighet styrka till hwad i 2.dra Mo. mentet bliftvit föreslagit, helst Lagens föreskrift uti ,7. Cap. 12. §- Handels.
Balken, kunde till Den 17 Aug.
173 tik misibruks afwärjande i denna del wara till. räckiigt.
Dä nu detta ämne till widare öfwerlägg. ning hos Kongl. Mast säledes förekom, yttrade sig tillförordnade Justitiä-Canzleren i uuderdä. -vighet det han för sin del ej funnit annan mening kunna af Lagens stadgande hämtas, än att derest Jntckning skulle medföra förmånsrätt, borde den ej blott wara sökt, utan äfwen be« wiljad eller faststäld, innan Gäldenärens obe. ständ kunnogt blef eller hans död timat; och att Justitiä-Canzlern wid en längwarig utöfning af Domare-Embetet ej funnit nägot sä« dant lidande deraf mällas, som genom ett mot. satt stadgande eller annan förklaring än den han ansett wara med Lagens bokstaf enlig, kun, de möjligen wara att befara.
Justitiä-Rädet
Blom äberopade sig i underdänighet desi till Högste Domstolens Proto. eoll yttrade mening, i denna fräga.
Justitiä.Rädet von Strokirch, som, när detta ärende wid senare tillfället i Högste Dom. stolen förewar, ej warit derstädes närwarande, uppläste efter Nädigst erhällen tillätelse följande skriftligen författade mening:
Hela denna fräga beror egentligen pä Lagens rätta mening uti 7- Cap. RättegängsBalken om och huruwida en sökt Jntekning, utan Domstolens föregängne pröfning och fast. ställelse, skall kunna medföra en lika förmon och werkan wid yppande Concourser, som den hwilken i laglig ordning blifwit bewiljad? eller om 174 Deu 17 Aug. om det med Lagens mening och ändamäk kan förenas, att Jntekning meddolas efter en npvad Concours, uti en egendom, som ej meri tillhörer Gäldenären utan samteliae Borgenärerna?
Jag har ansett mig böra bestämma min öfwertygelse efter Lagens bokstafliga föreikrift och den synes mig tydelig, att sä wida Läugifwa. ren will winna säkerhet uti fast egendom sä mäste han: iw göra ansökning om Jntekning. s:o communiccra den med Gäldenären, och z-.o erhälla
Domstolens bifall.
Finnes detta icke ffedt, sä är Lagen icke uppfyld och dä har jag ej kunnat tilltro mig att lemna den f^rmmmeftge Borgenären mera afseende än alla andre sökande, som icke iakttaga den ordning och föreskrift Lagarne utstaka.
Lagstiftaren har mycket wäl sörjt för en Borgenärs säkerhet dä han uli ro. Cap Han. dels-Balken försäkrat honom om rättighet att utur Lösöre, pant njuta sin betalning och fast. stält förbindelse af borgen och LöftesmännenS betalningsskyldighet: uti 9 Cap. Jorda Balken införsel uti pantsatt fast egendom: uti 5. och 6.
Capitlen Utsöknings-Balken ej mindre nyttjande rätten af Borgenärs fasta egendom, än äfwen tillfälle att ätkomma ägande rätten: uti 8- Capitlet qwarstad ä Borgenärens gods. hwartill kan läggas bysättning och ändteligen uti 7. Cap.
Balken Jotekningsrätt.
Sä omtänksam eller kanske frikostig pä utwägar att bereda sitt ändamäl, har Lagstiftaren nästan uti intet annat fall warit, som att förse Län - Den 17 Aug. 175 gifware med alla möjliga säkerheter, ty om Borgen ej warit af Lagstiftaren anordnad, tilläten och gillad, hade ostridigt mänga wälmenta och hjelpsamma menniskor undgått de olyckor, som dragit dem och deras hus i yttersta elände, penningen skulle dä nedlagts i jorden och näringar samt fä Procentare funnit sitt underhäll af den profesiionen.
Dä Lagstiftaren gjort allt för Längifware, har han endast fordrat ä deras sida redlighet, och för att göra sig om detta billiga anspräk försäkrad, är uti 12. §. af 17.
HandelsBalken stadgadt, att
Jntekning ej gifwer förmonsrätt uti fast egendom, som Gäldenären ej ägde, enär Jntekningen skedde, eller ben sorn sker, sedan Gäldenären är död eller desi fattig, dom allmänt kunnog är.
Sä beskedligt detta sista willkoret är, sä smärt för Domaren att gära det anwändbart, sä wida ingen uti Venna belägenhet stadd Borgenär läter öfwertyga sig, mindre erkänner, att
Gäldenärens fattigdom war honom eller allmänheten kunnog, och efter min tanka skulle cn hjelpreda för bedrägeriet anwisas, om en sökt Jntekning borde efter yppad Concours medföra werkan.
Nog medgifwer jag, att om Ansökningen skedde nägon längre tid förut, understefwen nägot förswärades, men ej more saken dermed bjelpt, ty om jag förutsätter sextio dagar söre Concoursen, sä kan ju Concours-Ansökningen ingifwas sextio en dagar.
Hwar man ser obil. S'.6
Den 17 Äng. ligheten deraf att Lagen sä ljusligen skulle illuderas, och derföre wore wäl billigt att Dömaren ej gjorde afseende pä dea dagen, men orättwist wore beflutet, sä wida Domaren ej bör säga annat än hwad L gen säger, och säletes anser jag i underdänighet betänkligt att en Lag göres eller förklaras, sorn pätageligen är blottställd för illusion.
Enär 18.
Ärfva-Balken älägger en som Testamente klandra will, att göra det inom natt och är: uti 5.
I rda Balken en lika tid för Nordeman, och Kongl. Förordningen den iz
Junii 1800 inom tio ärs tid för den som will utsöka fordringar af hwad art och beskaffenhet de än mätte wara, som allt igenom stämning bör ffe; hwilkens fortställande och communicerande beror pä Partens egna ätgärd; sä kan ätminstone jag ej inse, hwarföre en Inteknings.
Sökande stall hafwa mera förmon, mera biträde, än hwar och en annan Sökande eller Kärande.
En swarande
Part har lika sä lätt att undanhälla sig för en stamning som en förklarande för en Jnteknings-Ansökning.
Huru stall jag kunna förena bet med nägon flags billighet att dä genom ett olagligt Testamente siere Tunnor Gulds ärsd fastighet en arfwinge fränkännes, han mäste sjelf gä i författning om stämningens lagliga fortställande, men, när äm. net angär Ett Hundrade Riksdalers Jntekning, sä stall det blifwa Kongl. Maj:ts Befallningshafwandes styldiahet att draga försorg om communicationen.
Embetsmäns göromäl äro sedan de - Den 17 Aug. 177 deras inrättningar sä ansenligen mängdubblade: