Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
På samma grundsats är äfven den Svenska telegraftaxan bygd, ehuru denna i tillämpningen afviker från nyssnämnda länders taxor, till fördel för korrespondenlerne, sålunda alt Svenska telegraftaxan, i fråga om portobeloppet, förhåller sig till den allmännast i Europa antagna, som 1 till 2§ på de kortare och som 5 till 11 på de längre afstånden.
Med den ytterst låga telegraftaxa, som, enligt hvad visadt är, i Sverige är antagen och de egna förhållanden, som med hänseende till de långa afstånden och lini ernas ringa utgrening härstädes eger rum, skulle ett lika medelporto icke kunna införas, utan att nu gällande porto-afgilt förhöjdes från 1 till 3, en förhöjning, som med skäl skulle klandras af hvar och en, sorn deraf drabbades.
Detta medelporto skulle egentligen komma stationerna norr om Opsala till godo, synnerligast de från Piteå till Haparanda, och på samma gång, till förlust för telegrafverket, blifva en vinst för den Finska telegraf-korrespondens, som efter fullbordandet af den beslutade telegraf-lin ien mellan Helsingfors och Torneå, »tvifvelaktigt kommer alt gå öfver Haparanda och Helsingborg till utlandet, emedan denna väg, äfven med nuvarande afgifter, är vida mindre kostsam, än den öfver Petersburg och Berlin.
Den med ett medelporlo åsyftade fördelen att på förhand känna beloppet af pörto-afgiften är dessutom mera skenbar än verklig.
En telegraf-skrifvelse kan ej aflernnas på samma sätt, sorn ett med frimärke försedt bref, hvilket inkastas i närmast tillgängliga breflåda.
1 många, om ej de flesta fall, är korrespondenten nödsakad alt sjelf eller genom fullt bemyndigadt ombud, aflemna sin skrifvelse på telegraf-stationen, än för alt erhålla nödiga upplysningar, rörande skrifvelsens förfallande och fortskaffande, än för att i vissa fall styrka sin identitet, än åter för att förklara, hvad som i skrifvelsen kan förefalla otydligt o. s. v. Beträffande de s. k. förenklingar, som motionären i öfrigt föreslagit, kan anföras: att Svenska telegraf-väsendet blifvit, i formel! hänseende, helt och hållet lämpadt efter hvad allmänt i Europa är, på grund af vunnen erfarenhet, antaget.
En rubbning härutinnan, långt ifrån ali komma Svenska korrespondenter lill nytta, skulle tillskynda dem förluster och uppehåll, sorn genom nuvarande likformighet i all inlernationel telegraf-skriftvexling äro i möjligaste målto undanröjda.
På grund af de upplysningar, Utskottet uti denna fråga erhållit och hvilka nu blifvit Rikets Ständer meddelade, anser sig Utskottet böra hemställa, att Herr von Kraemers ifrågavarande motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
STOCKHOLM, tryckt, hos Isaac Marcus, 1857.
Besv. och Ekon.-Vt skot tets Utlåtande M 23. 1 N:o 23.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 25 Sept. 1857, kl. 7 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion, angående åtgärders vidtagande för fortsatt ulgifvande utaf samling af författningar rörande arméen, dess styrelse och förvaltning.
Uti en hos Hedervärda Bonde-ståndet väckt motion har Riksdagsfullmäktigen C.
Dahlgren från Elfsborgs län anfört, hurusom bemälte Riks-stånd vid '1850 och 1551 års riksdag till Kongl. Maj:t afgifvit en underdånig skrifvelse, deruti Bondeståndet, med anledning deraf att utgifvandet af förenämnde militär-författnings-samling upphört med år 1849, men Kongl. Maj:t anbefallt t. f. Presidenten i Krigs-kollegium att vara betänkt på utväg, huru det till mera än hälften fullbordade arbetet på annat lämpligt sätt måtte till slut bringas, samt bemälde embetsman förut i sina embets-rapporter, rörande arbetets gång, ofta nitiskt förordat dess nytta, i underdånighet fästat Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet vid denna angelägenhet och anhållit att meranämnde författnings-samling, den Ståndet för sin del ansåge vara af mycken vigt för den stora del af folket, som befunne sig i beröring med Krigs-administrationen, måtte, så fort ske kunde och med de inskränkningar, som till besparande af kostnad, utan att nyttan och andvändbarheten derigenom förfelades, bringas till önskadt slut, på det att den betydliga summa, som af Staten redan blifvit för dess utgifning använd icke måtte varda hardt nära utan allt gagn bortkastad.
Detta oaktadt hade någon åtgärd sedermera icke blifvit vidtagen för arbetets fullbordande, ty hvarken hade Presidenten i Krigs-kollegium, på sätt Kongl. Maj:t anbefallt, afgifvit något förslag, eller hade Regeringen något åtgjordt i saken.
Af de 29 titlar, som samlingen, enligt fastställd plan, borde innefatta, felades ännu 14, hvaribland flera af stor vigt, icke allenast för krigs-befälet och krigs-förvaltningen, utan äfven för allmänheten och särdeles för allmogen, som hade i flera afseenden en lika ömtålig som Bih. till B.
Brot. 1856 & 1857. 4 Sami. 2 Afd. 10 Haft. 1 2 Sammansatta Stats- samt Allm.
Itesv. och Ekon -Utskottets Utlåtande M 23. ofta obehaglig beröring med nämnde förvaltning, hvarpå såsom bevis motionären anfört den vigtiga titeln om arméens beklädnad och utredning; den om arméens vapen, som rörde rusttjensten; den om indelta arméens boställen; den om arbetskommenderingar m. fl. I öfvertygelse att man ganska allmänt skulle erkänna nyttan af detta redan förut så väl af Regeringen, som
Krigs-förvaltningen behöfligt ansedda arbete och att dess bringande till önskvärdt slut kunde ske utan öfverdrifna kostnader, derest det med nödig besparing utfördes, har motionären föreslagit: »att Rikets Ständer måtte »genom underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes nå»digt anbefalla fortsättande af det intill 1849 års slut utgifna arbetet: »Samling af »gällande författningar rörande arméen, dess styrelse och förvaltning,» på det sätt »Kongl. Maj:t, för fullbordandet, efter den af Kongl.
Majt den 3 Januari 1845 gil»lade plan, nådigst finner ändamålsenligast.» Sammansatta Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet, hvartill denna motion blifvit remitterad, har vid behandling deraf inhämtat, bland annat, att, enligt Kongl. Maj:ts till Krigs-kollegium den 11 December 1849 aflåtna nådiga bref, arbetet med den ifrågavarande Militär-författnings-samlingens utgifvande, som då redan fortfarit tre år utöfver den derför utsatta tiden, icke fortskridit så långt, att någon approximativt tillförlitlig, än mindre bestämd uppgift kunnat lemnäs när detsamma slutligen skulle hinna fullbordas, samt att detta arbete, som fortgått alltsedan år 1837, men hvars färdiga delar icke torde utgöra hälften af det hela, redan kostat Staten en summa af mer än 31,000 R:dr Banko och, i fall det skulle fullföljas på samma sätt som hittills, otvifvelaktigt komme att ådraga Staten en utgift, hvilken ingalunda stöde i skäligt förhållande till arbetets allmänna nytta; att Kongl. Maj:t, vid sådant förhållande, funnit skäligt i nåder förklara, att Författnings-samlingens utgifvande icke finge på förut stadgade vilkor längre fortfara än till 1849 års slut; att samtliga dertill hörande handlingar skulle öfverlemnas till Krigs-kollegium, som anbefalldes att vara betänkt på utväg huru det ofullbordade arbetet måtte på annat lämpligt och för Staten mindre kostsamt sätt till slut bringas, samt att, då tillfälle dertill sig yppade, hos Kongl. Maj:t derom göra underdånig anmälän.
Utskottet har vidare inhämtat, att vid så väl 1850 och 1851 som 1853 och 1854 årens riksdagar motioner blifvit väckta om oftanämnde
Militär-författningssamlings fortsatta utgifvande, men att Rikets Ständer ansett sig icke böra i detta ärende vidtaga någon åtgärd.
Med afseende på hvad sålunda förekommit samt med hänsigt dertill att
Rikets vid nu pågående riksdag församlade Ständer ’ bifallit Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottets Betänkande JV2 34, deruti Utskottet tillstyrkte att Rikets Ständer måtte i underdånighet anhålla, det Kongl.
Maj:t ville genom någon eller någre dertill utsedde Sammansatta Stats- samt Allm.
Besv. och Ekon.-Utskottets Utlåtande M 24. 3 skicklige personer låta utarbeta och till allmän kännedom sprida ett i möjligaste måtto fullständigt sammandrag af administrativa, kamerala och ekonomiska författningar, och hvarigenom således det ändamål motionären åsyftat torde vinnas, finner Sammansatta Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet sig böra hemställa, att Riksdagsfullmäktigen C.
Dahlgrens ifrågavarande motion icke måtte till någon Rikets Sfänders åtgärd föranleda.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om Statens öfvertagande på passevolans af rustning sbesväret.
Uti en hos Hedervärda Bonde-ståndet väckt motion har Riksdagsfullmäktigen Nils Andersson från Christianstads län föreslagit att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit anmäla den önskan, »att, derest Kongl.
Majit skulle anse ändamålsenligt att
Kro»nan öfvertoge passevolans på indelta kavalleriets hästar samt ryttares beklädnads-, »bevärings-, remtygs- och utrednings-persedlar, äfvensom sadelmundering och stall»effekter, en skrifvelse derom, sedan vilkoren derför för hvarje regemente blifvit be»stämda, måtte till rusthållarne aflåtas; anseende Rikets
Ständer att passevolans-kon»trakten borde å rusthållarnes sida vara fullkomligt frivilliga och afslutas på endast »tio år, särskilt för hästarne och särskilt för persedlarne, samt att tiden för kontrak»ternas början och slut vid hvarje Regemente måtte vara bestämd; dock så, att om »enskilde rusthållare, sedan begynnelsen inträdt för de öfrige, äfven skulle vilja ingå »i öfverenskommelser, deras kontrakter slutade vid samma tid;» hvarjemte motionären anhållit att Rikets Ständer måtte vid omförmälde sin begäran fästa det vilkor, »att »det må bero af Rikets Ständers beslut och Kongl. Maj:ts nådiga fastställelse om och »huru länge dylika kontrakter derefter må kunna förnyas.» 4 Sammansatta Stats- samt Allm.
Besv. och Ekon.-Utskottets Utlåtande AU 24.
Sammansatta Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet, hvartill denna motion blifvit öfverlemnad, anser sig till början böra erinra, att förslager i samma syftning blifvit vid flera föregående och sednast vid den åren 1853 och 1854 haline riksdag framställda, utan att kunna tillvinna sig Rikets Ständers bifall.
Uti det Utlåtande M \1 — intaget i Bih. till R.
Prot. 1853 och 1854, 4 Sami. 2 Afd., — som Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotten gemensamt afgåfvo, i anledning, bland annat, af samma motionärs då gjorda enahanda framställning, meddelade Utskotten följande upplysningar, nemligen att, med föranledande af Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 22 Februari 1845, Kongl. Maj:t, genom Nådigt Bref den 3 nästpåföljande Mars, anbefallt
Krigs-kollegium att låta rusthållarne vid de till kavalleri indelta beridna och afsutna regementen och korpser, utom Jemtlands hästjägare-korps och Bohus läns regementes södra bataljon, i afseende på hvilka särskilda förhållanden egde rum, höras, huruvida de önskade att ingå öfverenskommelser att gemensamt icke allenast ersätta alla förluster af hästar och persedlar, som under krigs-tjenstgöring kunde inträffa för de i öfverenskommelsen deltagande rusthållen, utan ock under tiden ansvara för persedlarnes underhåll; att vid de för sådant ändamål hållna sammanträden endast ett ringa antal rusthållare ingått på den Nådiga Propositionen om tillvägabringande af dylika öfverenskommelser i mera allmän och vidsträckt riktning; att då, till följd deraf, Kongl.
Majit funnit frågan om dylika öfverenskommelser böra tills vidare förfalla, men Kongl. Majit likväl, genom Bref den 6 Mars 1846, förständigat Krigs-kollegium att ånyo gå i författning derom, att rusthållarne blefve hörde, huruvida de voro benägna att regements- eller korps-vis ingå föreningar för omförmälte ändamål, detta förslag, lika litet som det förra, blifvit af rusthållarne, vid för ändamålet utlyste sammanträden, med ett allmännare bifall emottaget; att vidare Kongl Majit, som, i anseende dertill, ansett äfven detta förslag böra förfalla, likväl med afseende å förloppet vid de sammanträden, som blifvit hållna med de rustande vid 2:dra Lifgrenadier-regementet och Westgötha regemente, förklarat, att, derest rusthållarne vid dessa regementen träffade öfverenskommelse att enhälligt för någotdera regementet antaga det till dem framställda förslaget, Kongl. Majit ville frågan derom till ny pröfning företaga; samt att derefter och sedan de rustande vid Vestgötha regemente vid 1846 års general-mönstring anmält sm önskan att emot en viss årlig afgift befrias från åliggandet att anskaffa och underhålla regementets beklädnad och beväring; men att, vid de sammanträden, som för sådant afseende egt rum, rusthållarne stannat i olika tankar och beslut angående den afgift, som för vinnande af den åsyftade förändringen borde af dem erläggas, och att, som det utaf största delen erbjudna beloppet af 7 eller 8 Ridr för hvarje nummer icke motsvarade den verkliga kostnaden för ifrågavarande persedlars anskaffning och underhåll, derest detta skulle af Kronan öfvertagas, Kongl. Majit förklarat att frågan borde förfalla och att således med beklädnadssättet äfvensom med beväringens underhåll vid regementet derefter skulle tillgå som dittills, dock hade seder - Sammansatta Stats- samt Allm- Besv. och Ekon-Utskottets Utlåtande M 25. 5 mera inom det sistnämnde regementet en förening blifvit åvägabragt för anskaffandet och underhållet af beklädnads-, remtygs-, bevärings- och utrednings-persedlar, för hvilken förening Kongl. Maj:t under den 26
Maj 1854 utfärdat nådigt reglemente.
Enär det sålunda är rusthållarne vid hvarje regemente obetaget att, om de sig emellan kunna öfverenskomma om sättet för utgörandet af remonteringen efter förändrade grunder eller om anskaffandet och underhållet af bevärings- och beklädnadspersedlarne på gemensam bekostnad, hos Kongl. Maj:t göra derom underdånig framställning, hvarigenom det af motionären åsyftade ändamål kan uppnås, anser Sammansatta Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet på dessa vid sednaste riksdagen anförda skäl sig äfven nu böra tillstyrka att motionärens ifrågavarande förnyade förslag icke måtte föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om antingen indragning af Lands fiskals-ljensterne eller anslående af lön åt Lands-fiskalerne.
Enär Staten påkallade lands-fiskalernes biträde och nit i mål, som för Staten ofta vore af vigt, syntes det vara Staten mindre värdigt att lemna dessa tjenstemän utan all lön, hvarföre Herr Kyrkoherden Otterström uti en hos Högvördige Presteståndet väckt och till Sammansatta Stats- samt Allmänna Besvärs och Ekonomi utskottet remitterad motion föreslagit, att antingen landsfiskals-tjensterne måtte indragas, derest de vore obehöflige, eller landsfiskalerne förses med lämplig lön till belopp lika med Kronolänsmännens, med hvilka sednares embets-befattning de förres torde hafva närmaste likhet. 6 Sammansatta Stats- samt Allm.
Besv. och Ekon.-Utskotlets Utlåtande M 25- Denna motion har Utskottet till behandling förehaft; och får Utskottet erinra att, oaktadt Kongl. Majit, i anledning af Rikets vid 1840 och 4 841 års riksdag församlade
Ständers underdåniga framställning om indragning af ifrågavarande tjenster, under den '11 Mars sistnämnde år förklarat sig icke kunna till en sådan indragning lemna nådigt bifall, hufvudsakligen derför, att ombud med större insigter, än som i allmänhet hos Kronobetjeningen vore att påräkna, erfordrades till utförande af Kronans talan i mera invecklade brott och tvistemål och att skicklige personer till åtals anställande emot Kronobetjente sjelfve dessutom understundom kunde behöfvas, hade likväl vid nästan alla de derpå följande riksdagarne och sednast vid den år 1853 och 1854 hällne, motioner blifvit väckte om indragning af landsfiskals-tjensterne, men blifvit af Rikets Ständer lemnade utan afseende.
Af det Betänkande, som Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskottet vid sistberörde riksdag i frågan afgifvit, inhämtas att Justitie-kanslers-embetet gjort hos Kongl.
Majit ny framställning i ämnet, i sammanhang med förslag om reorganisation af hela åklagare-magten och hela den dertill hörande personalens förseende med löner, grundade till en del på tillgångar, som skulle beredas derigenom att åklagares med fleres andelar i böter och förbrutet gods skulle ingå till Kronan; att
Justitie-kanslers-embetet derefter undfått nådig befallning att anskaffa de upplysningar, som funnes behöflige för utredning af nämnde organisations-ärende; att af nämnde embets-myndighet upplysningar och uppgifter, som ansetts behöfliga, blifvit infordrade samt till största delen äfven afgifna, dels af samtliga underdomstolarne, dels från Kongl. Majits samtliga Befallningshafvande, i hvad rörde dem underlydande Kronofogdars och Länsmäns bötes-andelar, dels från Konsistorierne, angående kyrko- och flere kassors andelar i böter, samt dels från lands- och stadsfiskaler, och slutligen att frågan i öfrigt berodde på upprättande af tabeller och uträkningar samt ärendets vidare utarbetande, hvilket allt kräfde en längre tid, äfven efter det alla erforderliga uppgifter hunnit samlas.
Enär Kongl. Majit är betänkt att taga frågan om landsfiskals-tjensternes antingen indragning eller förseende med lön under förnyad nådig pröfning, sedan omförmälte ärende rörande ny organisation af åklagare-magten hunnit behörigen utredas, men en sådan utredning, enligt hvad till Utskottets kännedom kommit, i anseende till ärendets särdeles stora vidlyftighet, ännu icke hunnit fullbordas, anser Utskottet, då frågan befinner sig i nästan samma skick, som vid sista riksdagen, någon åtgärd icke heller nu lämpligen böra från Rikets Ständers sida vidtagas, utan hemställer att förevarande motion måtte lemnäs utan afseende.
Besv. och Ekon.-Utskottets Utlåtande M 26. 7 N:o 26.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om förhöjdl traktamente åt Nämndeoch Fjerdingsman vid extra förrättningar.
Uti en hos Hedervärda Bonde-ståndet väckt och till Sammansatta Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet remitterad motion har Riksdagsfullmäktigen Erik Olsson från Södermanlands län föreslagit, att då den skjutsersättning för en häst och dagtraktamente 32 sk.
B:ko, som Nämnde- och Fjerdingsmän vore berättigade att uppbära för biträde vid extra förrättningar i Statens ärenden, vore allt för ringa och ingalunda öfverensstämmande med nutidens fordringar och på all ting stegrade priser samt knappast uppginge till mer än hälften af hvad ett dagsverke kostade, Nämnde- och Fjerdingsmän måtte för tjenste-biträde vid alla extra förrättningar åtnjuta skjuts efter elfte klassen i rese-reglementet för en häst fram och åter till sitt hemvist samt i dagtraktamente en riksdaler banko.
Som Sammansatta Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet uti afgifvet Utlåtande JVs °2, i anledning af väckt motion, angående utfärdande af nytt rese-reglemente, tillstyrkt Rikets Ständer att bevilja en förhöjning med 1 6 sk. b:ko eller 50 öre i dagtraktamentet för en hvar af de uti 7, 8, 9, 10, 11 och 12 klasserne af nu gällande rese-reglemente omförmälda embets- och tjenstemän samt andre personer och samtlige Riks-stånden härtill lemnat bifall, är det med motionen åsyftade ändamål redan vunnet, och torde vid sådant förhållande ifrågavarande motion icke böra till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
8 Sammansatta Stats- samt Allm.
Besv. och Ekon.-Utskottets Utlåtande M 27.
N:o 27. » Ank. till Exp.-Utsk. d. 25 Sept. 1857, kl. 7 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om förtydligande af Kongl.
Kungörelsen den '/■/ Augusti 1854 i fråga om ersättning lill Nämndeoch Fjerdingsmän för extra förrättningar.
Sedan genom högstberörde Kungörelse blifvit stadgadt, att Nämndemän skulle, vid sådane boställs- och torp-syner samt andra extra förrättningar, för hvilka de dittills icke varit till någon ersättning berättigade, ega tillgodonjuta skjuts-ersättning enligt gällande rese-reglemente för den i och för förrättningen tillryggalagda väglängd, som öfverskjöte en half mil, från Nämndemannens hemvist räknadt, äfvensom att de i allmänhet för dem åliggande syner och öfriga extra förrättningar finge beräkna dagtraktamente efter rese-reglementet, så hade likväl tvifvel uppstått om betydelsen af de i förenämnde Kongl. Kungörelse förekommande orden »andra extra förrättningar,» emedan det icke blifvit uttryckt hvilka extra förrättningar menades, hvadan ock Nämndemän för biträde vid urtima ting, indrifvande af krono-utskylder och hemmansräntor samt värderingar icke skola hafva erhållit någon ersättning.
Då nyssnämnde förrättningar likväl icke lämpligen kunde hänföras till annan benämning än »extra» lika så väl som boställs- och torp-syner, har Riksdagsfullmäktigen Erik Olsson från Södermanlands län uti en hos Hedervärda Bonde-ståndet väckt och till Sammansatta Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet öfverlemnad motion, deruti flere af Ståndets ledamöter instämt, föreslagit »det förtydligande af merbesagde Kongl. Kungörelse den 11 Augusti 1854, att med orden mndra extra förrättningar, » skall förstås ali annan, utom ordinarie ting och vägsyner, redan förekommande eller möjligen framdeles blifvande förrättning, der Nämndemäns eller Fjerdingsmans tjenstebiträde äskas, så att desse måtte för dylika tjenstebiträden erhålla, jemte skjuts, äfven traktaments-ersättning.»
I afseende Sammansatta Stats- samt Allm.
Besv. och Ekon-Utskottets Utlåtande JW 27.
9 I afseende på detta ämne anser Utskottet sig böra omnämna, att genom Kongl.
Kungörelsen, angående skjuts och traktamente för Nämndemän och Fjerdingsman, då de för Kronans räkning varda kallade till deltagande i syner, besigtningar, värderingar och inventeringar m. m. af den 25 Januari 184$, förordnades, att Nämndemän och Fjerdingsman, då de kallades till nyssnämnde förrättningar, skulle erhålla traktamente enligt expeditions-taxan samt rese-ersättning efter rese-reglementet.
Härifrån undantages likväl alla sådana förrättningar, som ålåge Nämndemän i egenskap af Ledamöter i Härads-rätt, äfvensom Nämndemäns biträde vid syner och besigtningar å Ryttare-, Knekte- och Båtsmans-torp, hvarjemte Nämndemän och Fjerdingsman icke eller skulle erhålla ersättning, då sjelfva förrättningen samt resan till och från förrättningsstället inom häradet eller tjenstgöringsorten tillsammans icke fordrade längre tid än en dag.
Dessa undantags-bestämmelser, i hvad de angingo Nämndemän, upphäfdes genom meranämnde Kongl. Kungörelse af den 11 Augusti 1854, angående utsträckning af Nämndemäns rätt till skjuts och traktaments-ersättning för syner och andra extra förrättningar, och stadgades att
Nämndemän skulle vid sådane boställsoch torp-syner samt andra extra förrättningar, för hvilka de dittills icke varit till någon godtgörelse berättigade, ega tillgodonjuta skjuts-ersättning enligt gällande resereglemente för den i och för förrättningen tillryggalagda väglängd, som öfverskjöte en half mil, från Nämndemannens hemvist räknadt, äfvensom att de i allmänhet för dem åliggande syner och öfriga extra förrättningar finge beräkna dagtraktamente enligt rese-reglementet utan något undantag för det fall, att kortare tid än en hel dag till förrättningen åtginge.
• Att Nämnde- och Fjerdingsman undfå rese- och traktaments-ersättning för deras inställelse vid dem åliggande extra förrättningar, anser sammansatta Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet vara med billighet öfverensstämmande, men då Utskottet icke är i tillfälle att med erforderlig noggranhet särskilja alla de förrättningar, hvilka äro till extra hänförliga, får Utskottet tillstyrka Rikets Ständer, att till Kongl Majit aflåta underdånig skrifvelse, med anhållan, att Kongl. Majit täcktes, efter ärendets behöriga utredning, till Rikets näst sammanträdande Ständer göra nådig framställning om och i hvilka fall rese- och traktamentsersättning må tillerkännas Nämnde- och Fjerdingsmän för extra förrättningar i Kronans ärenden.
Prot. 1856 & 1857. 4 Sami. 2 Afd. 10 Haft. 2 10 Sammansatta Stats- samt Allm.
Besv. och Ekon.-Utskottcts Utlåtande J»I 28.
Reservation: af Riksdags-fullmäktigen Petter Jönsson.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Majlis nådiga proposition, angående understöd af allmänna medel för uppehållande af gästgifveri vid Malmdgens by i Jemtlands län.