Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det förut omnämnde hushållnings-sällskapet är, enligt Eders Kongl. Maj:ts nådiga stadgar den 1 Oktober 1844, åtskiljdt uti tvänne af hvarandra oberoende sällskaper, under benämningar: det norra, med sammanträden i Wenersborg och innefattande hela Dahlsland samt af Westergöthland Wäne, Bjerke, Flundre, Ahle, Wädtle och Kullings härader jemte städerne Wenersborg, Alingsås och Åmål, och det södra, med sammanträden i Borås och omfattande öfriga delen af länet.
Norra sällskapets kapitaltillgång var vid 1846 års slut 6,575 R:dr 32 sk. 3 rst, hvarförutan det är ägare till en veterinär-inrättning, brandförsäkrad till 1,700 R:dr, samt en landtbeskälare af god race; och fortfara dessa sällskaper att, efter omständigheterne och blifvande tillgångar, utöfva det helsosamma inflytande, som i förra berättelsen blifvit omnämndt.
Sockenmagasiner finnas inrättade endast uti 27 å 30 socknar, och de äro således ganska få, jemförelsevis emot socknarnes i länet stora antal.
De befintlige sockenmagasinernes fonder äro dessutom obetydlige, relativt till socknarnes folkmängd och utsäde, med afseende på spanmålsbehofvet efter missväxter, så att de knappast kunna ingå i beräkning vid sådana tillfällen, helst som grunderne för inrättningen merendels förutsätta spanmålslagrels utlånande årligen vid vårtiden, för att efter påföljande skörd återlevereras in natura med viss uppgäld, men hvilket icke gerna kan ske då svårare missväxt inträffar och det skulle vara mest af nöden att återbekomma lånen, till understöd för utsäde behöfvande delägare.
Föreningar om ersättning lill jordbrukare, som lidit skada på grödan af frost, hagel, storm och vattenflöde, äro träffade endast inom några pastorater eller socknar, och sådant på mindre bestämda grunder.
I öfrigt har denna angelägenhet blifvit lemnad till behandling för tillfället, då allmänna välviljan skulle behöfva att i ofvanberörde ändamål påkallas; dock hafva, mig veterligen, 29 så beskaffade ersättningsfrågor hittills blifvit högst sällan väckte.
Allmännare missväxt, dervid Staten behöft träda emellan med undsättning, har icke heller under loppet af detta qvinqvennium mer än en gång ägt rum, nämligen 1846, hvilket dock, enär verkan af samma missväxt egentligen utvecklat sig 1847, tillhör nästa berättelse att närmare omförmäla.
Sparbanker äro inrättade, en i hvardera af länets fem städer, men på landsbygden finnes ännu icke någon sådan inrättning.
Anmärkas kan dessutom , att de tillvarande sparbankerne begagnas minst af den för daglön arbetande folkklass, som skulle bäst behöfva göra besparingar för morgondagen.
Brandstodsföreningar äro på landet före detta allmänt ingungne dels härads vis, dels pastorats- och socknevis, samt hafva hittills mer eller mindre motsvarat det dermed åsyftade ändamålet.
Men sedan ett för länets landsbygd gemensamt braudstods-bolag blifvit stiftadt och af Eders Kongl. Maj:t med reglemente försedt samt vid slutet af år 1841 trädt i verksamhet, hvilket bolås: tillförsäkrar delägare ersättning for förluster genom eldskada å så väl fast som lös egendom, lära väl de gamla brandstodsföreningarne komma att efter hand upplösas.
Det nya brandstodsbolagets ansvarssumma utgjorde vid slutet af brandstodsåret 1846 6,972,140
R:dr för fastigheter och 5,352,830 R:dr Banko för lösören.
Rofdjursjagten inom länet bedrifves hufvudsakligen af enskilda samt genom socknevis anställda skallgångar under sommartiden.
De inom särskilda härader olika skottpremierna äro för låga, för att kunna mera allmänt uppmuntra till rofdjursjagt såsom industriföretag, hvilket ock haft till följd att den skada å husdjur, som genom rofdjur blifvit orsakad, befinnes uti tilltagande.
Per medium under nästförflutna 5 år hafva inom länet årligen blifvit af rofdjur fällde: 36 hästar, 387 nöt, 136 svin, 130 getter, 1,660 får samt 340 höns, gäss och kalkoner, hvilkas värde ej kan skattas lägre än 19 å 20,000 R:dr Banko.
Kunde allmänheten förmås att till premier för fångade rofdjur afsätta blott hälften af denna summa, ägde man anledning att emotse en snar förminskning af rofdjur och af den genom dem orsakade förlust för landtbrukaren.
För fångvården, till så vidt den af statsverket bekostas, äro länsfängelser inrättade i Wenersborg och Alingsås, hvilka likväl egentligen begagnas såsom förvarings- och bysättningshäkte!!.
I öfrigt hålla härader och stöder särskilda längelserum till fångars förvarande medan ransakning om dem vid underrätterne förehafves.
Fångars transporterande och bevakande under transporten sker nu direkte på statens bekostnad med gästgifveriskjuts och genom tillsatte 30 fånggevaldiger; och må anmärkas, att fångspillning under transporter har inträffat mera sällan, sedan nyssnämnde bevaknings-anstalt vidtogs. Marknader.
Förutom sjutton marknader uti länets städer, äro på landsbygden särskilda marknadsplatser utsedde, der tillhopa aderton marknader årligen hållas.
Dessa af ålder brukliga sammankomster för bandel och köpenskap äro vanligen mycket besökte och anses äfven vara nödvändige, såsom medförande lättnad och fördel vid utbyte eller afsättning af stads- och landtmauna-produkter, och de smärre oordningar, som någon gång kunna dervid förefalla, utgöra således ej något skäl till marknaders afskaffande, så länge erfarenheten vitsordar, att marknadsställets läge och öfrige omständigheter befordra ofvanomförmälde allmänt nyttige trafik.
Marknadernes antal här i länet synes dessutom icke vara stort, jemförelsevis emot länets areal vidd och folkmängd samt med afseende på tillvarande lokal-förhållanden. §. 5.
Städer. a) Wenersborg.
Grundlagd under Drottning Christinas regering på Hufvudnäs då varande säteris ägor vid södra ändan af Wenern, som här genom den lilla sjön Wassbotten och Carlsgraf förenar sig med Götha eif samt, förmedelst slussarne vid Brinkebergskulle, Trollhättan , Åkerström och Ström , med elfvens utlopp och hafvet.
Staden, till en början befolkad från den urgamla staden Brätte, som varit belägen en half mil längre söderut vid slutet af sistnämnde lilla sjö, bar eLt för handel och sjöfart ganska gynnande läge samt omgifves af en bördig och välbebodd landsort.
Jemte de genom Konung Gustaf II Adolfs stadfästelsebref, af den 4 Januari 1620, gamla staden Brätte tillförsäkrade jordägor och lägenheter, blefvo genom Drottning Christinas privilegier, af den 12 November 1646, för Wenersborgs anläggning donerade
Hufvudnäs säteri med derunder lydande hemman och herrligheter, hvarförutan staden sedermera inköpt till mulbete tvänne mindre hemmansdelar, så att stadens hela område, svarande emot hela mantal, utgöres af vid pass 3,000 tunnland jord, deraf omkring J:delar äro till åker och äng uppodlade, samt innehafvas och brukas till ungefärligen halfva arealen af stadens invånare och andre, som derå förvärfvat besittningsrätt, hvaremot andra hälften, bestående för det mesta af Gammelstadsjorden, ännu är bibehållen åt staden till gemensam disposition och utarrenderas för stadens räkning tillika med Hufvudnäs-ön OGh sågverket derstädes. 31 Sjelfva staden är indelad i 433 bela tomter, som för det mesta redan äro bebyggda med nya, till en del prydliga bus, deribland åtskilliga af brändt tegel, »brändt sågspånstegel och kalkbruk, men de flesta af trä.
Berättelse bar den beslutade tillbyggnaden å Landshöfdinge-Residenset, till stor prydnad för staden, blifvit fullbordad, äfvensom ett större stenhus blifvit inköpt till Rådhus, men presthus saknas ännu.
Den antagne planen för stadens återuppbyggande efter 1834 års eldsvåda afser, i första rummet, att bereda åt handel, sjöfart och näringar alla de fördelar stadens förträffliga läge erbjuder, och är för öfrigt beräknad att, jemte stadens förskönande, öka tillgången på rymliga och sunda boningsplatser samt för framtiden sälta staden i säkerhet emot större eldsvådor, för hvilket ändamål staden blifvit genom torg och öppna platser skiljd från öster till vester i 2:ne hufvuddelar och ytterligare genom 2:ne, 30 alnar breda, afskäi ingsgator från norr Lill söder i 6 distrikter, äfvensom försedd med ny hamngata invid segelleden och med 2:ne nya torg.
Jordbruket bidrager äfven betydligt dertill och handtverkerierne något; äfvensom den omständigheten icke är ulan inflytande, att
Länsresidenset med thy åtföljande inrättningar här befinnes.
Handeln har till föremål dels att förse staden och kringliggande orter med salt, sill och dylika förnödenheter samt utländska drycker och specerier, jemte vanliga kram- och bodvaror, äfvensom efter missväxtår med spanmål, dels kommissions-affärer för Wermlands invånare i afseende på deras jern- och trävaruhandel, samt i allmänhet med spanmål, bränvin och andra landtmannavaror af ortens produktion.
Man klagar dock mindre än förr öfver handelns aftagande, men mera öfver sjöfartens förfall; och visserligen måste den fria trafiken med Norrige, sorn öppnat tillfälle för invånarne på Dahlsland att föra jordprodukter lill och afhemta stapelsladsvaror från Fredrikshall, något verka lill minskning uti minuthandeln för Wenersborgs och Åmåls städer; men Wenersborgs förträffliga läge är en borgen derför att handel och sjöfart, med klokhet och omsorg bedrifne, alltid skola med fördel idkas.
Detta borde i synnerhet vara händelsen med den större spanmålshandeln, som dock hitintills bedrifvits i mindre skala, men som redan börjat att utvidgas.
Sjöfarten har under detta qvinqvennium varit i tilltagande och, ehuru Wermlands jernbruks- och sågverksägare i allmänhet fortfara att sjelfve transjrorlera sina effekter på egna fartyg samt Bohuslänska skärgårds-inbyggarne nu, som förr, dela fraktförtjenslen på Wenern och Götha eif, har densamma 32 dock, särdeles under sednare delen af qvinqvenniet, räckt lill äfven för Wenersborgs fartygsägare.
Under sednare år har ett skeppsvarf här kommit till stånd, hvarvid blifvit byggda flera fartyg, hvilka med fördel afyttrats, dels å inrikes orter och dels till Norrige.
Handtverkerierna, som i allmänhet ännu äro mindre betydliga, idkas dessutom icke, då man härifrån undantager några verkstäder, som berömligen skötas med den ordning och drift, som skulle kunna bidraga till denna rörelses förkofran.
Stadens handtverkare äro således för det mesta obemedlade eller fattige, hvilket tvifvelsutan härrörer mindre af något deras alltför stora antal, än af den omständigheten, att de nya handtverkare, som efter utståndna läroår nedsätta sig såsom mästare, merendels sakna erforderliga fös lagstillgångar och stundom äfven skicklighet att med ordning börja och med drift sköta sina handtverk.
Flere kunnige handtverkare från andra orter hafva likväl efter eldsvådan och under sednare åren etablerat sig härstädes, deribland vagnmakare, smeder och sadelmakare, hvilket föranledt till uppkomsten af en ny industrigren genom förfärdigandet af allehanda slags åkdon, som till stor del afsa tias i Norrige.
Tillförseln på stadens torg och marknader af spanmål, viktualier och andre landtmannaprodukter är någorlunda ymnig; men priserne derå, som tillförene kunde kallas lindriga, jemförelsevis mot en del andre städers, hafva under sednare åren uppstigit, härrörande sådant från ökad konkurrens af köpare, till hvilken ångbåtsfärten äfven något bidragit.
Spanmålshandel, hvartill de staden angränsande produktiva landsorterne skulle lemna godt tillfälle, idkas ännu icke inom staden i någon tillräcklig skala, hvilket åter torde komma att ske framdeles vid förändrade omständigheter med spanmålsbandeln i allmänhet, i synnerhet sorn stadens handlande och trafikerande, under stadens återuppbyggande efter eldsvådan, bland annat jemväl afsett behofvet af större varu-upplagsmagasiner.
Hvad artikeln spanmål beträffar, svarar emellertid icke denna stad, betraktad såsom afsättningsställe, emot det öfverskoltsförråd, som från landet är eller skulle vara att årligen afyttra, och kan följaktligen ej heller hafva i sådan del allt det inflytande på landets kultur och jordbruksnäringen, stadens fördelaktiga läge synes antyda, helst som stadens egen jord hel och hållen användes till framalstrande af spanmål och slike nödvändighetsvaror, som eljest skulle från landet uppköpas.
I staden hållas årligen tre marknader, 33 marknader, som vanligen äro mycket besökte af trafikerande, och hvarvid varuomsättningen de sednare åren synbart ökats.
Den högre Apologistskola!!, som började sin verksamhet år 1840, är försedd med Rektor och trenne kolleger samt numera äfven Ivänne dupplikanter, jemte lärare i sång, teckning och gymnastik.
Den har allt mer och mer tillvunnit sig allmänhetens förtroende, så att lärjungarnes antal nu är nära fyraduhbelt större, än vid dess förändring ifrån lägre Apologistskola.
Utom denna läroanstalt finnes en Vexelundervisningsskola, der öfver 100 gossebarn nu undervisas, äfvensom en så kallad flickskola för några år sedan, medelst en dertill donerad fond af 1,666 R:dr 32 sk.
Banko, blifvit inrättad för arbetande klassens och andra mindre bemedlade personers döttrar inom detta samhälle; varande af stadens invånare tjenlig lokal upplåten för sistnämnde skola, som är ställd under öfverinseende af sju utaf stadens mest ansedda fruar, biträdda af Pastor och Borgmästare.
För allmän sjukvård bar staden icke någon särskild inrättning, men lönar i detta afseende stadsläkare och stadskirurg, hvarförutan ena ordinarie provincialläkaren är stationerad i staden.
Fattigvården handhafves af en för ändamålet inrättad Komité.
Kostnaderne derför hafva under detta qvinqvennium betydligen ökats, så att, oberäknadt inkomst af kapitaler m. m., uppgående till 666 R:dr 32 sk.
Banko, årlig uttaxering ägt rum under sednare åren till ett belopp af 2,700 R:dr Banko; och torde denna tillökning i fattigutgifterna böra tillskrifvas ej mindre ökad omvårdnad för den behöfvande, än äfven hufvudsakligen den tilltagande inflyttningen af obemedlade personer, hvilka, då arbetskrafterna börja svika och påräknad förtjenst saknas, med sina familjer falla den allmänna barmhertigheten till last.
Drätselverket förvaltas af en Drätselkammare, jemlikt Kongl. Reglementet den 20 Februari 1836.
Sedan stadens rättighet att uppbära hamn-, bro- och vågpenningar af segelfarten förbi staden är vorden öfverlåteu på styrelsen öfver segelfartsanstalterna emellan Wenern Berättelse öfver Elfsborgs
Län för åren 1842—1846. 5 34 och hafvet, emot 2,000 R:dr Banko ersättning årligen lill drätselverket, har staden icke vidare någon direkt inkomst af tolag eller dylika afgifter.
Nya byggnads- och brandordningar, uppgjorde och föreslagne efter eldsvådan, hafva i nåder blifvit för staden fastställda, och äro dess gemensamma brandsläckningsanstalter emellertid äfven med ansenlig kostnad satte uti ett bättre och någorlunda fullkomligt skick; hvarförutan en frivillig brand-korps blifviL organiserad med särdeles lättrörlig altiralj. b) Alingsås, först bebygd af flyktade invånare från det af fienden uppbrände nya Lödese, har år 1619 erhållit sina äldsta privilegier af Konung Gustaf II Adolf.
Staden är belägen inom Kullings härad emellan sjöarne Gersken och Mjören och indelad i 201 hela tomter, samt innehar donerade 5^:dels hemmantal, hvilkas arealvidd utgör, förutan skog och betesmark, 574 geometriska tunnland, som begagnas till åker och äng.
Stadens tillvarelse beror af handel, fabriker och handtverkerier, samt jordbruk.
Fabriksnäringen idkas vid 1 klädesfabrik, tvänne strumpfabriker, 1 läderfabrik och 2 färgerier.
Handtverkerierna skötas med särdeles omsorg, hvilket företrädesvis gäller hvad garfveri-, kakelugnsmakare- och kopparslagare-verkstäder beträffar.
Det betydliga jordbruket omkring staden skötes med drift och omtanka, och må anmärkas, att här infördes först potatesodlingen i riket af Jonas Alströmer, som då äfven anlade planteringar för tobak och färgstofter; men desse sednare äro längesedan förvandlade till åker och äng, så att stadsjorden numera uteslutande användes för åkerbruk och boskapsskötsel samt till stor del för odling af potates i och för bränvinsbränningen, som utgör en vigtig binäring.
På landtmannaprodukter saknar staden icke tillförsel, som, vid ofvanberörde förhållande med stadens eget jordbruk, är snarare Öfver än under behofvet.
Stadens inflytande på kringliggande landsorts kultur och näringar kan således icke vara betydligt, och faller åtminstone icke starkt i ögonen.
I staden hållas årligen fyra marknader, som äro temligen besökta af trafikerande.
Inom staden är en lärdomsskola, som befinnes i godt skick, under tillsyn af Rektor och tvänne Kolleger, hvilka njuta lön af allmänna medel och enskilde donationer samt husrum af staden.
Äfven finnes der en Vexelundervisnimrs O skola, som rymmer 150 barn, gemensam för staden och landsförsamlingarne samt grundlagd genom Eders Kongl. Maj:ts frikostighet och några enskilda 35 bidrag.
För läraren har Alingsås socken anslagit räntorne af frenne små jordlägenheter, sorn blifvit från kronan återvunne; men dessutom saknas hvarje annan lönetillgång, än den Pastor kan årligen insamla genom frivilliga bidrag af församlingarnes invånare.
För helsovårdeu lönar stadens kassa en Läkare, som nu tillika är extra Provincial-läkare uti det efter 1828—30 årens Riksdag inrättade tredje Pro vinci al-lä ka red is t rik te t.
Drätselverk förvaltas af en särskild Kommission i öfverensstämmelse med derom af Eders Kongl. Maj:t fastsläldt reglemente; och hafva flere nyttiga förbättringar å stadens gator, broar och allmänna platser i sednare åren skett genom denna kommissions försorg. c) Borås.
För öfrigt grundar sig detta på vanlig bod- och minut-handel, fabriker och handtverkerier, samt endast i mindre mån på jordbruksskötsel.
För rese- och gårdfari-handeln, som med drift sträckes till alla delar af riket och äfven till Norrige, uppköpa stadens handlande högst betydliga partier af inhemska linne- och i synnerhet ylle-väfnader från Skåne, Halland och Småland samt äfven från andra orter, af hvilka yile-väfnaderne till stor del stampas, färgas och beredas inom staden och i dess grannskap till tjenlig handelsvara; hvarförutan stadens handlande äro förläggare till eller uppköpare af betydliga andelar i de bomullsväfnads-artiklar, som tillverkas i staden och egentligen uti den landsort deromkring, hvarest väfnadsindustrien har sitt säte.
Bod- och minut-handeln med vanliga köpmanna varor är deremot inom staden föga vigtig, i anseende till stapel-orten Götheborgs nära belägenhet; inen omsättningen på stadens torg med lundtmanna-produkter, och isynnerhet spanmål, är ganska liflig, så att en stor del af Skaraborgs läns invånare och de jordbrukare uti Elfsborgs län, som vanligen afföra deras öfverskotts-spanmål till Borås, finna derstädes säker och merendels förmånlig afsättning dels till stadens inbyggare och handlande, samt dels för det mesta till allmoge och uppköpare från de staden omgifvande folkrika trakter, som räknas till gårdfarihandels-distriktet och i hvilka jorden icke framalstra!' nog spanmål för folkmängdens behof.
Goda handtverkerier af alla 36 nödiga slag, deribland garfveriet- med vidsträckt rörelse, saknas icke inom’ staden; och för öfrigt bedrifvas både fabriks- och handtverks- näringarne med ordning och omtanka.
Stadens jord användes för det mesta till frambringande af foderväxter och potates, men föga för spanmåls producerande; och synes, vid jemförelse af alla dessa förhållanden, slutföljden blifva: att Borås stad, betraktad såsom afsältningsställe, utöfvar i flera afseenden ett nyttigt och betydligt inflytande på kultur oell näringar inom så väl Elfsborgs som flere angränsande län.
I staden hållas årligen fyra mycket besökta marknader, som verksamt bidraga till varu-omsältning och trafik.
Nära derintill finnes en på stadens bekostnad väl ordnad och underhållen gymnastik-inrättning; och är jemväl i sammanhang med fattigvårds-anstalterne en Vexelundervisningsskola inrättad, der 70 till 90 fattiga barn njuta fri undervisning äfven på stadens bekostnad; hvarförutan stadens invånare genom frivilliga bidrag underhålla en särskild söndagsskola för handtverkslärlingar och andra ynglingar af de industriella och arbetande klasserna; hvilket allt vittnar om den upplysta och nitiska omsorg för medborgerlig bildning, som råder i denna stad.
Fattigförsörjnings-anstalterne, i och för sig sjelfva, äro afven på ganska god fot och med omtanka vårdade; åtnjutande fattighjonen dels underhåll på fattighuset, sorn är rymligt och tillika hyser vexelundervisnings-skolan, dels månadtligt understöd i penningar, beräknadt efter större eller mindre behof.
Sjukvården bestrides af Stads-läkare och Stadskirurg, och dessutom har ena Provincialläkaren sin station i staden, med kringliggande härader till distrikt.
Den förhärjande eldsvådan 1827, som medtog allt hvad 1822 års brand skonade samt det derefter nybyggda till största delen, hade i allmänhet försatt stadens invånare från ett välmående och bergadt i ett skuldsatt och fattigare tillstånd; men stadens under sednare åren jemna och lifliga rörelse har, i förening med invånarnes omtanka och industri, betydligen förbättrat ställningen, oaktadt husägarne ännu häfta för betydlig del af erhållna byggnadslånen och invånarne gemensamt likaledes för lånet till uppförande af stadens publika byggnader.
Emellertid är staden nästan helt och hållet åter bebyggd med vackra och väl underhållna hus, för det mesta af träd, äfvensom planeringen af torg, gator och allmänna plaiser, i öfverensstämmelse med nya regleringen, fortgått med oafbruten drill, så att staden nu företer ett ganska prydligt yttre, med rymliga torg och öppna platser samt reguliera och till en del ovanligt breda gator. 37 Under detta qvinqvennium hafva Borås stads fabriker blifvit tillökade med tvänne garfverier på engelska sättet och ett kattunstryckeri. d) Ulricehamn.
Har vackert läge vid sjön Asunden, ej långt från stället, hvarest den gamla staden Bogesund varit belägen.
Lika med Borås idkar Ulricehamn en vidsträckt rese-och gårdfarihandel, som äfven utgör egentliga grunden för stadens bestånd, i öfrigt beroende af vanlig stadsmanna-handel samt fabriker och handtverkerier, jemte något jordbruk.
Inom staden tillverkas med utmärkt färdighet en mängd hus väfnader, hvilka, jemte dervarande bomulls- och ylle-fabrikers tillverkningar samt på landet särskildt uppköpta betydliga partier inhemska varor af dylik beskaffenhet, vinna afsättning genom rese- och gårdfari-handeln.
Stadens öfriga handel är mindre betydlig och handtverksrörelsen ringa samt jordbruket, som annars med omsorg skötes, ej heller af särdeles mycken betydenhet.
Tillförseln af spanmål, egentligen från Skaraborgs län, och af viktualier från den staden kringliggande landsort är mer än tillräckligt svarande emot behofvet för staden; dock tryter det oaktadt icke afnämare, emedan stor del af invånarne inom de tillgränsande häraderne, som hafva rättighet till gårdfarihandel och den utöfva, årligen köpa spanmål.
Staden är således icke ulan fördelaktigt inflytande på kultur och näringar uti de landsorter, som derstädes söka och finna afsättning för öfverskotts-prödukterne af deras jordbruk och industri.
En i staden befintlig allmän skola, till hvars underhållande stadens invånare bidraga, skötes af Rektor eller Skollärare, som tillika är Komminister.
Dessutom är en folkskola, förenad med söndags- och handtverksskola, i staden inrättad för omkring 70 barn och underhålles ensamt på stadens invånares bekostnad.
För helsovården lönar staden egen Läkare och den fjerde efter sista Riksdag i länet tillsatte
Provincial-läkaren är dessutom stationerad uti staden, med kringliggande härader till distrikt.
Majit leornad gåfva och för öfrigt genom nödiga sammanskott af stadens invånare. e) Åmål. Denna stad har, efter sednast afgifne berättelsen, varit härjad af en större eldsvåda, som natten till den 17 Februari 1846 utbröt i ett. färgeri och inom kort ödeläde trettioen gårdar i det så kallade tredje qvarteret 38 Numera hafva dock tomterne till de afbrända gårdarne blifvit, efter förbättrad plan och till någon del med prydliga stenhus, åter bebyggda; och i fall Rikets Ständer bevilja det anslag, som vid nu pågående Riksdag blifvit hegardt, torde den förlägenhet, en så betydlig eldsvåda naturligtvis ögonblickligen åstadkommit, kunna väsendtligen häfvas, så att olägenheterna af branden icke må för framtiden kännas allt för djupt och förstörande.
Åmål bar, liksom Wenersborg, fördelen af ett godt läge för trafik med hamn vid Wenern; och grundar den sitt bestånd hufvudsakligen på handel och sjöfart samt i öfrigt på bandtverkerier och jordbruksskötsel.