Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Lagmannen Mannerstarn tillstyrkte deremot: att Skogvaktare eller Uppsyningsman, som af Landshöfdingen måge förordnas till vårdande äfven af enskiltas Skogar, böra äga sådant vittsord , att då ej mer än ett vittne är att tillgå, för att öfvertyga en af dem ertappad Skogsåverkare, de kunde få fästa deras angifvelse med ed, sorn dä borde få antagas till fyllnad i bevisningen; och att det strängare ansvar, som Skngs-ordningens 64 §. utsätter för åverkan å planteringar, äfven bör följa på åverkan å redan vuxne eller under tillväxt varande skogstrakter, sorn ägaren genom inhägnad, vård och nogare tillsyn särskildt fredat; och att
Allmänheten borde om ett sådant förhållande underrättas genom Kungörelse, som en gång hvarje år upplästes från Predikstolarne i Socknens Kyrka.
Häruti instämde Herr Lagmannen Friherre - Dén 7 Juli. 923 re Leyonhufvud , och tilläde dessutom enskildt, att hus-visitationer och undersökning i frågor om Skogsåverkan af hvad art som beldst borde tillåtas' med de vilkor och det -ansVar, som Lagen i 52 Cap.
Missgernirigs-Balken i tjufsaker bestämt, och att då den' arik lagade blifvit efter grunderna i 17 Cap. 2 9 och 30 § §; RättegåhgsBalken med halfva skäl eller bindande liknelser besvärad, det måtte , 1 stället för den hittills godkände värjemåls ed, som borde afskaffas, åklagaren eller Måls-äganden vara berättigad att fylla bevisningen med sjelf sins ed, så framt deii anklagade ej ville eller kunde visa Laglig åtkomst till den ved , eller leda ifrån sig den å~ verkan, hvarom fråga vöre.
IXt supra.
Ex Protocollo A. J. Wahl stjerna.
Uppläst hos HOglofl. Ridd. och Ad. den 7 Juli. Hogvört).
Prest-Ständet den 7 _ Vällofl. Borgare-Ständet den IO — Hederv.
Bonde - Ständet den 7 Ri.ksetis Höglofl.
Ständers Stats-Utskotts Betänkande, i anledning af Herr Brof essoren och Riddaren Trafvenfelts Memorial, om understöd af Allmänna Medel för utgifvandet af Skriften Svensk Botanik.
Ridd. och Adeln har remitterat till 924 Den 7 Juli. till Stats-Utskottets åtgärd ett af Herr Professoren och Riddaren af Kongl. Vasa Orden Carl Trafvenfelt ingifvet Memorial, tillika med särskildta yttranden af Herr Professoren Doctor Munck af Rosenschöld samt Herr Landshöfdingen m. m. von Rosenstein, angående föreslaget bidrag utaf Stats-med:el lör fortsatt utgifvande af Skriften: Svensk Botanik , hvilken, år 1802, utaf framlidne Ryttmästaren och Riddaren Palmstruch blifvit börjad, samt, efter hans död, fortsatt af Herr Kammar-Rätts Rådet G. J. Billberg , och hvaröfver Natural-Historicus, Secreteraren i Kongl. Vetenskaps-Academien Herr Professoren och Riddaren Doftor O. Schwartz åtagit sig det speciella inseendet, jemte författandet af Texten.
Herr Professoren Doflor Trafvenfelt har i detta Memorial omförmält värdet och nyttan af detta arbete icke allenast uti Natural-Historiskt och Medicinskt afseende, utan ock i synnerhet för Oeconomien och Manufatlurerna, samt, med bilagde Handlingar och Utlåtanden af flera Autoriteter , sådant än vidare ådagalaggt; såsom ock andragit , huruledes utgifvandet deraf de sednare åren medfört större kostnader, än försäljningen , vid ett mindskadt antal köpare , ersatte; hvarföre Kongl. Vetenskaps-Academien under» stödt företaget med ett tillskott, men hvilket oaktadt arbetet icke skall kunna fortsättas utan förlust för IJtgifvaren, om ej Allmänna medel dertill beviljas.
Det bidrag, Kongl. Vetenskaps-Academien lemnat, skall ock endast tills vidare slaget, Den 7 Juli*. slaget, och vara en kännbar utgift för dess kassa, samt således ej kunna ytterligare utsträckas.
Och då så väl andra Nationer, som den Svenska förut, uppmuntrat och understödt dylika hedrande arbeten, som det ifrågavarande, hvilket, såsom författadt på Modersmålet, af alla kan begagnas, och dessutom, i anseende till ämnet, vöre lika nyttigt för Efterverld, som för Samtiden; så föreslår, uppå dessa med flera anförda skäl, Herr Dodtorn och Professoren, att ett understöd af »50 R:dr för hvarje häfte utaf denna Skrift kunde af Stats-Medlen beviljas; hvilken utgift på 8 ä lo år fordrades för fullbordandet af detta arbete; och hafva Herr Professoren Do&or Munk af Rosenschöld samt Herr Landshöfdingen von Rosenstein äfven häruti instämt.
Stats Utskottet, som, vid ärendets öfvervägande, fullkomligt insett den flerfaldiga gagnelighet, ofvannärnnde Skrift medförer, har derföre ät Herr Professoren Doftor Trafvenfelts framställning ej mindre , än de yttranden, hvarmed den blifvit biträdd, bordt lemna afseende; och Stats Utskottet förenar sig uti den tanka, att detta hedrande och nyttiga företag, för att vinna fortsättning och fullbordan, förtjenar att uppmuntras och understödjas.
Mén, då i frågor af denna beskaffenhet, det synes på Kongl. Maj:t i Nader ankomma, att pröfva och bestämma de bidrag, sorn finnas nödiga, och till meddelande hvaraf Kongl.
Maj t icke saknar tillgång uti den till extra utgifter på Stat uppförda Summa, anser Utskottet något särskildt anslag härtill ej lämpeligt eller nöd - Den 7 Juli. nödvändigt, utan tror, att när ärendet i under* dånighet anmäles, Kongl. Maj:t icke underlåter, att derå fästa det Nådiga afseende, som sakens värde förtjenar; hvilket vördsamt underställe* Riksens Höglofl.
Stockholm den 30 Juni 18J5.
På Vällofl. RorgareStåndets Ledamöters vägnar Carl Fr.
PrestStåndets Ledamöters vägnar Gustaf Murray.
Sandstén. C.
Prest-Ståndet den 7 Vallöf]. Borgare-Ståndet den 10 Hederv.
Bonde Ståndet den 7 Riksens Höglofl.
Ständers Stats - Ut-. skotts Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nädiga Remiss d Lands hofdinge-Em betets i Vermland underdåniga anmälan om Mantals• skrif - Deri 7 Juli. 927 skrifvare - Frövi sioneii derstädes får åren 1812 och 1813- Kongl.
Maj:t har i Nåder behagat till Riksens Ständers Stats-Utskott remittera Laridshöfdirige-Embetets i Vermland underdåniga skrifvelse af den 12 i denna månad, om ersättning af 1812 och 1815' års Mantalsskrifvare - provision i berörde L/än med tillsammans 596 R:dr 16 sk. 6 r-st.; hvilken skrifvelse så lyder: ”Då Landshöfdinge - Embetet i Carlstads Län, under d. 14 sisth April, hos Eders Kgl.
Stats - Contoir insinuerade behörig
Ersättnings - Reqvisition öfver Mantals-Commissarie Provisionerna i detta Län, för åren 1812 och 1813, tillsammans utgörande 596 R:dr 16 sk. 6 r:st.
B:co,hvaraf Landt-Rentei iet redan förskjutit 416 R:dr 32 sk, samma mynt', behagade Höglofl.
Stats Contoiret , i stället för att till ersättning för Landt-Renteriet godkänna förutnämnde Reqvisition, med åberopande af Eders Kongl.
Majus Nådiga Kungörelse den g December 1812, angående en viss prasscriptionstid , inom hvilken de, som hos Stats-Verket äga någon fordran, böra till utbekommande: deraf sig anmäla, under den 27 April detta år helt och hållet afslå allt godtgörande af én såmedelst öfver tiden ut.eblifven och fördröjd ersättnings-reqvisition.
Detta bekymmersamma förhållande sätter Landshöfdinge-Embetet i nödvändighet, att så väl efterse hos hvilka vederbörande ifrågavarande försummelse inträffat, som ock, atn möjeligen vederbörande® såmedelst å lagda - 938 Den 7 Juli. lagde åtgärder skulle, inom den i Eders Kongl. Majtts Nådiga Kungörelse rnsatte praescriptionstid , kunna åstadkommas.
Då förekommer väl för åren t 812 och i8i3,å ena sidan, att så väl vederbörande Mantals-Commissarier, såsom fordringsägare , försutit samma praescriptionstid för uppgifvandet af sina Mantalsskrifnings arfvoden till Konungens Befallningshafvande, som ock, att Lands Contoiret åsidosatt, att, inom anbefalld tid, samma förskotter utur Landt-Renteriet, och Mantals - Commissariernas återstående fordringsbelopp , behörigen till ersättning af Höglofl.
Stats Contoiret anmäla; äfvensom, å andra sidan , det otvifvelaktig! finnes, att den i Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse anbefalte pisescriptionstid för dylika fordringars anmälande till ersättning är alldeles otillräcklig för sitt ändamål.
Detta vill Landshöfdinge Embete! underdånigast söka styrka; förthy 1814 års
M antalsskrifvare-provision uppgöres igenom den Mantalsskrifning som verkställes år 1813 om hösten, hvarföre Mantals - Commissarierna väl kunna före den 15 Maj 1815 till Konungens Befallningshafvande uppgifva sina fordrings anspråk, men Lands - Contoiret, som ej förr får emottaga 1814 års Special - Räkenskaper, hvilka endast kunna controllera , corrigera och bestämma Mantals-Commissariernes provisioner, än med Augusti månads utgång 1815, saknar i följd deraf ali möjlighet, att vid Juni månads utgång samma år kunna till Eders Kongl Majtts Stats* Contoir afgifva en behörig och riktig .ersättningsreqvisition öfver det förflutna 1814 års Mantals - Deri 7 Juli. talsskriihings-pföyisiönqf.
Ett lika förhålländé uppkommer således äfven för de föregående åren; och då den bevekande Omständigheten derjemte tillkommer, att göromålen för Ennds-Contoiret otroligt under nu lyckligen öfverståndne krigs-år varit ökade, och tiden för d<ä*m i följe deraf öfver ali beskrifning stundeligen upptagen; så vågar Jjandshöfdirige-Ernbetet underdånigst anhålla om ett mildare och Nådigare afseende å 'ifrågavarande tiraade försummelser, samt att Eders Kongl. Maj:t i Nåder täcktes bevilja förevarande Mantälsskrifvare-provisiort för åren 1813 och 18tgi till
Nådig ersättning af hela dess belopp,* såsom behörigen granskadt och rigtigt befunnet, med summan 596 R:dr 16 sk. G r:st> Baned.”
Vid öfvervägande häraf har Stäts-Utskötlei väl funnit, huruledes den, i Kopgl. Kungörelsen af den 9 I)ec. 1818; angående tiden inom hvilken fordringar hos Stats-Verket böra anmälas i stadgade prasscriptionstid, ^f den 1 Juli året efter det, hvarunder fordran tillkommit, ej blifvit iakttagen till ifrågavarande Mantalsskrifvareprovisions utbekommande, éhär EandshöfdingöEmbetets reqvisition derå först under den 14 April innevarande år till Kongl. Stats Cöntoiret ingått; men då härvid förekom mer och syties förtjena afseende , att i anseende till Krigs-rustningarna på vestra Riksgränsen och fälttåget mot Norrige undfer loppet af de år som denna provision bordt reqvireras, Eands-Contoiret varit af göromål öfverhopadt och saknat erforderlig tid för granskningen och anmälandet af Man* Salsskrifvarnes reqvisitioner inom behörig tid, ij.te Bandet.
J17. ilä. samt 93° De)i 7 Juli. samt att utaf provisionen , utgörande tillsammans för bägge åren 1812 och 18x3, 5g6 R:dr 16 sk. 6 r:st. , största delen eller 416 R:dr 3a sk., efter hvad Landshöfdinge-Embetet förmält, redan är utur Landt-Renteriet förskjuten; så har Stats» Utskottet, i likstämmighet med dess förut i dylika ämnen afgifna utlåtanden , ansett sig böra tillstyrka Riksens Höglofl, Ständer att i betraktande af omforma Idta förhållande bevilja, att denna Mantalsskrifnings provision må vederbörande till godo komina.
Skolande Utskottet sedermera uppgifva tillgång ej mindre härtill, än för de öfriga utgifter, som blott för en gång komma att utgå.
Hvilket dock vördsammeligen hemställes Riksens Höglofl Ständers ompröfvande» Stockholm den 30 Juni 1815.
Ledamöters vägnar Carl de Geer. dets Ledamöters vägnar Gustaf Murray.
På Vallöf!. BorgareStåndets Ledamöters vägnar Cerl Fr.
Den 7 Juli, 63* Uppläst hos Höglofl.
Ridd. och Ad, den 7 Juli, Högvörd.
Prest Sråndet den 7 Vallöf], Borgare-Stlndet den 10 __ Hederv* Bonde-Ståndet den 7 Riksens Höglofl.
Ständers Stats - Utskotts Utlåtande, i anledning af anmärkningar vid dess Betänkande öfver Kongl. Majlis Nådiga Proposition om ersättning af den förlust i årlig inkomst, som Allmänna Barnhus-Inrättningen i Stockholm måst vidkännas genom Stor Furstendömet Finlands afträdande.
Till Stats-Utskottets uti Betänkande den 77 nasti.
April gjorde tillstyrkan, att Allmänna Barnhus-Inrättningen i Stockholm måtte på det sätt ernå den af Kongl Majtt genom
Nådig proposition föreslagna ersättning för hvad Inrättningen genom Finlands afträdande förlorat, att till den samma kunde upplåtas hälften utaf den i Bevillnings - Förordningen bestämda afgift för Spelkort som tillverkas och stämplas här i Siock* holm , hafva Högv.
Prest -Ståndet och Hederv.
BondeStåndet lemnat bifall, den i och 5 sistl.
Maj; men Höglofl.
Bidderskapet och Adeln förklarade, genom ProtocollS Utdrag till Stats-Utskottet af den 5 i berörde månad, sig hafva beslutit att Betänkandet, jemte de dervid gjorda anmärkningar skulle till en början öfverlemnas till Bevill* 93* Den 7 Juli.
Bevillnings - Utskottet ; och Vällofi.
BorgareStåndet lia^ åter, genom Protocolls-Utdrag af den i Maj , återremitterat ärendet till Stats-Utskottets ytterligare åtgärd, i anledning af gjorda anmärkningar, som likväl egenieligen afse en större ersättning eller betydligare bidrag för ofvanberörde Inrättning.
Sedermera, oell efter det Bevillnings*Ut* skottet den 16 nasti.
Juni afgifvit dess svar i ämnet, liar Högloft.
Bidderskapet och Adeln utan att remittera några anmärkningar vid Stats* Utskottets Betänkande, bifallit Bevillnings-Utskottets utlåtande den 28 nasti.
Och då i följd häraf ärendet torde vara att anse såsom afgjordt, finner Stats-Utskottet sig icke kunna de från Vällofi. Borgare - Ståndet remitterade anmärkningar till åtgärd upptaga.
Hvilket Utskottet får vördsamligen anmäla.
BorgäreStåndets Ledamöters vägnar Carl Fr.
Prest-Ståndefis Ledamöters vägnar C. v. Rosenstein.
Allmänna Sm 7 Juli. 933 Uppläst hos Höglofl, Ridd. och Ad. den 7 Juli.
Bonde-Ståndet den 7 Allmänna Besvärs- och Oeconomie samt Särskildta Utskottens Betänkande, i anledning af väckt fråga om inskränkning i Halländska och Bohuslänaska Allmogens Seglations frihet.
Ständers Allmänna Besvärs- och Oeconomie- samt Särskildta Utskotts gemensamma utlåtande har Vällofl.
BorgareStåndet remitterat ett af Herr Assessoren Sv. Darin ingifvet Memorial, deruti heiflställes 3 om icke Riksens Ständer må finna anledning , att hos Kongl.
Majit i underdånighet yttra den önskan, att den, enligt Kongl. Commerce-Collegii Kungörelse den 9 April 1811 Allmogen i Hallands samt Götheborgs och Bohus-Län beviljade Seglations-frihet till Utrikes orter med Öppna båtar och däckade fartyg under 15 lästers drägt, såsom ledande till åtskilliga missbruk och olägenheter, mätte återföras till den ordning , som 4 Art. 1 §. i 1748 års Kongl. Reglemente för Coopvasrdie - Sjöfarten utstakar, så att Skeppare, som vilja idka Utrikes Sjöfart, skola vara verkliga Borgare, samt derjemte tillhållas, att så väl vid utgåendet som vid återkomsten anlöpa närmaste Sjö Städers hamnar, för att kunna ordentligen visiteras, hvarigenom, jemte möjligheten af en mera säker controll emot, Lurendrägerier ech 934 Den 7 Juli, och Tullförsnillningar, de svårigheter äfven skulle försvinna , som vid sjökt;sterna och särdeles i Bohusländska Skärgården hindra , att rätteligen och med anbefalld noggrannfypt handhafva Kongl. Majus Nådiga Författningar emot Svenska Sjömäns eller andra Undersåtares olofliga utvandring, samt om uppmärksamhet på de mångå dit ankommande främlingar och resande.
I anledning af forenämde framställning har Herr Grosshandlaren J. F. Ekman, uti särskildt till Vällofl, Borgare-Siandet ingifvet och till Utskotten öfverlemnadt Memorial, anmärkt, att det föreslagna vilkoret för Allmogen, att i afseende pä Seglations - friheten vara Borgare i Svensk Stad och der erlägga emera så väl till Kongl9 Maj:t och Kronan, sorn Staden, icke borde vara förenadt med skyldighet till bosättning derstädes, samt i öfrigt tillagt, att då det, genom 1774 års Kongl. Reglemente för Sillfiskerierna i Götheborgs och Bohus Län, blifvit tillåtet, att till Trankokerierna och Siilsalteri-verken i Skärgården directe inlöpa med fartyg och der utlossa de för nämnde Verks drift och Arbetarnes behof erforderliga förnödenheter, sådant skett i afsigt att underlätta nämnda nyttiga närings-gren, men att, sedan detta fiske nu afstannat, utan att man äger något synnerligt hopp om dess återställande, grunden för ofvannämde rättighet förfallit, hvarföre Herr Grosshandlaren föreställt angelägenheten deraf, att densamma hädanefter må upphöra, särdeles somj under skydd af denna tillåtelse , ej allenast en ej obetydlig Skärgårdshaudel idkas med den vid Fiskelägen och Skärgårds - Den 7 Juli. 935 j^årds-verken boende Allmogen, till förlust för Städerna i deras tillständiga rätt, att med Köpmanna-varor förse det omkringliggande landet, utan äfven Imrendrägeriet mera än genom någon annan canal skall otroligt kunna befrämjas, uti hvilket sednare yttrande Herr Assessoren Darin instämt, samt för öfrigt förklarat, att från Herr Assessorns anmärkning emot utrikes segla* tionen med öppna båtar, ej borde kunna dragas den följd, som skulle ändamålet anses vunnet och denna handel oskadlig endast derigenom, att de Skeppare, som dertill låta bruka sig, antogo Burskap i Städerna och blefvo till Stadsafgifter taxerade, emedan, om ej dessa tillika vore i Städerna husligen boende , och om ej all deras export eller import omedelbart från Städernas hamnar, och under der varande Tullkammares tillsyn verkställdes, den gamla vägen för smyghandel och upplag af förbudna eller tullen undansnillande varor, vore lika öppen, som förut , och den ringa contingent, som Staderna af dessa Borgare erhöllo, på långt när icke svarande emot deras skada af den fortsatta Skärgårdshandeln, än mindre emot den, sorn Staten derigenom tillskyndas, samt att, så länge Skärgården och yttre kusten icke kan tillräckligen bevakas,
vådan af Skärgårdens fria seglation ‘aldrig skall kunna afvärjas.
Vid delta ärendes öfvervägande hafva Utskotten inhämtat, att, enligt hvad Herr Assessoren Darin uti sitt Memorial anfört , förra tiders erfarenhet visat , huruledes medelst öppna båtars nyttjande till seglation på utrikes orter från 03^ Ilen 7 Juli. frän Götheborgs- och Bohus- samt Hallands Län , skadliga missbruk ej mindre i anseende till för» budna varors insmygande, än Tullens undan» snillning för inkommande lofgifna varor föröfvats, och ju längre, ju mera tilltagit, till hin» der för inhemska näringars tillväxt och förköp» rån, samt till förmindskning uti Kongl.
Maj:ts och Kronans tillständiga Tull-inkomst, och att dessa missbruk, oaktadt noga tillsyn och vid» sträckt bevakning, icke kunnat utestängas, i anseende till de mångfaldiga i Skärgårdarna varande inlopp och gömstäl.en, sorn lemna Lag» brytarne ett önskadt tillfälle, att utan tilltal och påföljande ansvar kunna idka en förderflig smyghandel. essa anledningar blef äfven, ge nom Kongl.
Brefvet den ig Juni 1798 och Kgl, Commerce-Collegii till följe deraf under den 16 Juli samma år utfärdade Kungörelse stadgadt, att. endast däckade fartyg , mindst ä 15 lästers dräg» tighet, fingo frän Sjö-Tullskamrarna i Götheborgs» och Bohus- samt Hallands
Län till seglation på utländska orter förpassas , och deremot alla fartyg och båtar af mindre lästetal, än det nyssnämnda, ehvad de voro däckade eller öppna, förbudet att idka fart från nämnde
Län till utrikes hamnar.
Dä detta, stadgande, hvilket så O ' ledes var gällande i afseende på seglation från berörde
Län med alla båtar och farkoster af förenämde beskaffenhet, ehvad de tillhörde Allmogen eller Städernas invånare, genom Kongl, dMaj:ts Nådiga Förordnande den 27 Februari 1811, på det sätt ändrades, att Allmogen i dessa iian lemnades frihet, att till frakter å utrikes orter Deri 7 Juli. 537 •rter begagna sig 1 af dess öppna båtar och mindre däckade fartyg, skedde sådant troligen i den afsigt, att nämnde landsorters invånare, hvilka genom
Sillfiskets upphörande förlorat en förut påräknad näriogs-utväg, skulle derigenom lemnas tillfälle., att, genom idkandet af en således megifven seglation till främmande hamnar, hämta fördel af de båtar och fartyg, dem de egentligen för Sillfiskeri-handteringens bedrifvande sig förskafFat, och hvarvid , enligt Kongl.
GommerceCollegii Kungörelse den g
April nyssnämnde år, ibland annat förordnades, att Båt-skepparen a agde att sig anmäla på- vederbörande Tullkammare, ordentligt angifva de till export ämnade varorna, dem under Tullbetjentes tillsyn inlasta, derföre erlägga Tull och umgälder, samt derå taga behörigt pass på lika sätt, sorn: för andra utrikes gående fartyg är stadgadt; att han ej må förbifara utlopps Tullkammaren utan anmälan och erhållen visitation , ellef taga annan led, än för hvart och ett Tullkammare-district är utstakad; att han ej må undandraga sig tillsyn och visitation af Jagt-Uppsyningsmän och Tullbetjente, hvarest de trallas, antingen i öppna sjön eller inom skars, och att han vid återkomsten ifrån utrikes ort skall anmäla sig på Inlopps - Tullkammaren , der sådana finnas., men i annat fall på Sjö-Tullskamrarne. och der afgifva märk-rulla, på sätt Segiations - Ordningen af den 15 Juni 1774. föreskrifver, Samt ej taga annan led än för hvarje Stad vid inseglandet är bestämd.
Huru* 93» Den 7 Juli.
Hiuuvida dessa försigtighetsmått kunna anses tillräckliga till förekommande af missbruk och underslef vid idkandet af utrikes segelfart med båtar och farkoster af sådan beskaffenhet, som dessa, hvilka med mera lätthet än större fartyg naturligtvis kunna i oloflig afsigt inlöpa uti de flera i förenämnde skärgårdar varande vikar och landningsställen, är en omständighet, hvarom Utskotten ej tilltro sig kunna falla något omdöme; men att någon större säkerhet dervid skulle kunna vinnas derigenom, att, på sätt Herr Assessoren Darin föreslagit, dylika Båtskeppare blefvo förbundne att om Burskap i Stad sig anmäla, och derstädes sig bosätta, dertill synes, efter Utskottens tanka, så mycket mindre någon anledning förekomma, som dessa, likasom Skeppare i allmänhet, till följe af högstberörde förordnande, i allt fall äro ställde under vederbörande Tullkammares och Tullbetjentes tillsyn och uppmärksamhet; hvarföre ock Utskotten ej finna sig äga skäl föreslå Riksens Ständer, att hos Kongl.
Majit i underdånighet tillstyrka en anstalt, hvilken, utan egenteligt ändamål, skulle leda till tvång och tunga för dessa Fäns Allmoge vid begagnandet af den seglations-frihet , som densamma är medgifven.
Hvad åter angar »den gjorda anmärkningen rörande den tillåtelse, som uti 1774 års FiskeriStadga är lemnad , att till Trankokerierna och Sillsalteri-verken i Skärgården inlöpa med fartyg och der utlossa de för samma verks drift och arbetarnes behof erforderliga förnödenheter; så skulle det efter Utskottens tanka synas, som den rta - Den 7 Ju/i. 9 39 na rättighet nu mera upphört, sedan de skäl redan for detta förfallit, som till densamma föranledt, och hemställa derföre, om icke Riksens Ständer skulle finna anledning, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet yttra den önskan, att under tillämpning af hvad > dylika frågor är i allmänhet stadgadt, låta i afseende härå meddela sådana Nådiga föreskrifter, sorn med allmänna ändamålet instämma.
Detta underställes vördsamt Riksens Höglofl.
Stockholm den 4 Juli 1815- Pä Allmänna Besvärs- och Oeconomie- samt Särskildta Utskottens vägnar Höglofl.
Ridderskapets och Adelns Ledamöter JEr.
Ruuth. A. Lantingshausen.
Högv. Prest-Ståndets Ledamöter Ludvig Mörner.
Vällofl. Borgare-Ståndets Ledamöter And.
Bredin.
Hederv. Bonde-Ståndets Ledamöter Eric Ericsson.
Nils Mänsson. C. Klintberg.
Vördsamt 1 Sen 7 Juli.
Ridd. oeh Ad. den 7 Juli.
Borgare-Ståndet den 10 Hederv, Bonde-Ståndet den 7 J Vördsamt
Vid regleringen af Riks>Ståndens* oell Deras Utskotts Cantzliers arfvoden och dagtraktamenten förbehöllo sig Ordförande i Utskotten, pä. sätt StatsUtskottets den 22 sisth April afgifne, samt af Riksens Höglofl.
Betänkande härom innehåller, att i händelse vid Riksdagens slut, göromalen skulle det fordra, få använda ytterligare biträde vid- renskrifningen.
Och har i anseende till den mängd ärender , som vid Riksdagen kommit till Stats Utskottets handläggning samt omöjligheten för den först till vanligt antal antagne betjeningen att medhinna utskrifningen af alla Expeditioner, med tillhörande vidlyftiga Bilagor, Utskottet funnit sig i nödvändighet att begära ytterligare Skrifhjelp, utaf en extra Cantzlist mot det faststälda dagtraktamente 2 R:dr 24 sk.
Banco, från den 28 sisth Juni, samt dessutom äfven tillfälligt biträde mot skälig betalning, hvilket Utskottet får vördsamt anmäla i afseende å ersättningen häraf , som synes lämpeligen kunna upptagas bland Expence-medlen, hvilka efter särskild räkning komma att godtgöras.
' Stockholm den 6 Juli På Höglofl.
På Högv. Prest-Ståndels och Ad.
Uedamöters vägnar Carl de Geer.
Uedamöters vägnar Gustaf Murray.
På Ben 7 Julu På Vällofl.
Rorgare - På Hederv.
Ståndets Ledamöters vägnar Garl Fr.
Ridd. sch Ad. dea 7 Juli.
Prest-Ståndet den 7 __ Vallöf!.
Borgare-Ståndet deniO__ Hederv.
Bonde-Ståndet den 7 __ Riksens Höglofl.