Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Bondc-St"ndet hafva Utskotten fått till gemensam behandling emottaga en af Riksdagsfullmägligen Fr. von Zweigbergk väckt motion, deruti linn, under förmälan, att Kongl. Hofjaktvarfvet i Stockholm, äfvensom de der förvarade fartyg och båtar, numera vore utan all nytta för staten, ehuru inrättningen medförde en icke obetydlig årlig kostnad, föreslagit, att nämnde varf måtte indragas, de dertill hörande ”uppruttnade” fartyg’ skjul och öfriga inventarier för Statens räkning försäljas och sjelfva lägenheten jemte derå befintlige boningshus utarrenderas.
Efter öfvervägande häraf, få Utskotten anmäla, alt, enligt hvad berättelserne öfver den af Rikets Ständers Revisorer åren 1841 och 1843 verkställde granskning af Statsverkets förvaltning och räkenskaper innehålla, kostnaderne för aflöning samt inventariers och effecters underhållande vid det å Staten för Kongl. Flottans Stockholms Station upptagne Hofjaktvarfvet utgjort, år 1838 B:co Rdr 3206: 4o. 3. „ 183.9 3o43: 3. 8. j, i84o 2716: 3o. 6. ,, 1841 2oo3: 8. 5.
Då dessa kostnader synas vara nog höga i förhållande till den nytta, som Staten må kunna hemta af ifrågavarande varfs-etablissement; då vidare de slupar och andre farkoster, som der förvaras, torde finna plats å Skeppsholmen eller annorstädes, hvarigenom jaktvarfslägenheten kunde utarrenderas eller på annat sätt till förmon för Statsverket disponeras, samt då 4 Stats- samt Allm, Bcsv, o. Ekon.-Utskottens Utlåtande, N.-o 99.
1 enligt hvacl Utskotten serskilt inhemlat, en stor del af berörde farkoster äro uppruttnade och odugliga samt andra åter tarfva reparation, få Utskotten hemställa, att Rikets Ständer, med stöd af dessa förhållanden, må hos Kongl. Maj:t i underdånighet begära, att, efter anställande undersökning om nyttan och behofvet af Hofjaklvarfvet, Kongl. Maj:t mätte taga i Nådigt öfvervägande, huruvida icke detta etablissement må efterhand kunna inskränkas eller helt och hållet indragas.
Stockholm den 4 April 1845- jReservationer af Herr Munck, B”Den föreslagna underdåniga skrifvelsen är i min tanka d>åde onödig och olämplig; onödig, derföre att Kongl. Maj:t redan gifvit bevis på Dess Nådiga omtanka att tillvägabringa den bushållning med Statens medel, som med Statens fördel kan stå tillsammans, och olämplig derföre, att Rikets Ständer vid sislförflutne Riksdag afslogo en motion om Kongl.
Ilofjaktvarfvets indragning, på den grund, att frågan, huruvida detta serskilta varf må vara af behofvet påkalladt, lämpligast borde till pröfning förekomma, i sammanhang med en generell plan för ordnandet af sjöförsvaret, hvarvid flottans serskilda etablissementer komme att närmare bestämmas.” Häruti har Herr v. Axelson instämt.
Af Herr Råfeldt, A.’. ”Då Kongl.
Majrt, uti Sin Nådiga Proposition, angående Stats-verkets tillstånd och behof, gifvit tillkänna, att väsendtliga förändringar erfordras inom 5:te Ilnfvudtiteln eller försvarsverket till sjös (hvarunder Kongl.
Hofjaktvarfvet lyder) och Rikets Ständer vid föregående Riksdag i underdånighet anhållit om en fullständig plan för detta försvarsverks ordnande, anser jag det vara ganska olämpligt att nu i närvarande tidpunkt gå Kongl. Maj:ts höga beslut i förväg, och anhålla om förändringar af mindre betydenhet, som den ifrågavarande; hvarföre jag emot detta beslut, som endast med tvenne rösters pluralitet blifvit fattadt inom de sammansatte Utskotten, anmäler min reservation.” Af Herr Doctor Wallin, Herr Doctor Hallbeck, Herr Prosten Odelberg, Herr Professor Grafström och Herr Lector Ahlstrand.
Stats- samt Allm, Bcsv. o. Ekon.-Ulskoltens Utlåtande, N:o 100.
5 .Vo 100.
Atik. till Exp.-Utsk., den 5 April kl. 6 e. m.
Utlåtandej angående föreslagen åtgärd till lindring i tionde- och räntegifvares sk)iiligheter.
Utskotten hafva lill gemensam behandling fått emottaga ett lill Flederv. Bonde-Ståndet af Riksdags-Fullmäktigen Pehr Jonsson från Christianstads Län ingifvet Memorial deruti han fäslat uppmärksamheten på ålskil1 ige olägenheter, som tiondegifvare vore vid utgörandet af tionde underkastade.
Det funnes nemligen smärre socknar, hvilka n åste erlägga tionde sä väl till Kronan och Kyrkan, som lill 6 u ) löntagare.
Desse gåfvo anvisningar till tionde-spanmålens levererande åt olika håll och man hade exempel på, att den, sorn fått sig både Krono- och Kyrko-tionde anslagen, anordnat hvartdera slaget till leverering på serskilda ställen.
Tiondegifvare!! blef af sådan orsak nödgad antingen att med några kappar spanmål färdas flera mil eller ock lösa sin tionde till betydligt högre pris an markegången, hvilket sednare alternativ han gemenligen valde.
I anseende härtill har motionären föreslagit, att en ny tionde reglering måtte verkställas så, att hvarje socken kunde få sigen eller två löntagare lilldeldte; förmodande motionären, att sådant blefve fördelaktigt ej mindre för tiondelagaren, som då finge sin spanmål från en i stället för från flera orter och af ett i stället för flere slag, ulan ock för tiondegifvare!!, som då kunde finna en fördel uti spanmålens levererande in natura.
Räntors och kronotiondens anvisande till löntagare, inrättningar m. fl., medföra ostridigt för räntegifvaren högst väsendtliga olägenheter, enär den räntetagare tillagde rätt att få de räntepersedlar, som] kunna uppsägas till leverering forslade ända till 8 mil inom de norra länen, och till 6 mil i Rikets öfrige provincer från räntegifvarnes hemvist, lemnar räntetagarne tillfälle att fordra en serdeles hög lösen, som ränlegifvarne, för att undvika forslingsbesväret samt alla öfriga svårigheter, hvilka med levereringen in natura kunna vara förenade, vanligen måste underkasta sig.
Dessa olägenheter ökas i samma mon, som hemmansegarne och åboer inom en och samma commun äro till räntornas utgörande indeldte på flere löntagare.
Visserligen är till lindring i räntegifvares besvär genom gällande Författningar föreskrifvet, att räntetagare ej må anvisa räntegifvare till sådana levereringsslällen, dit man icke annorlunda än på obanade och Stals- samt Allm.
Besv. o. Ekon-Utskottens Utlåtande, N.-o 101. okände vägar färdas kan, samt alt tionde- och räntetagare böra iagttaga, att bönder i en och samma by, äfvensom, så vidt ske kan, grannar och nästgränsande hemman blifva till ett och samma levereringsställe anviste; men den lindring, sorn med dessa föreskrifter blifvit åsyftad, torde på många ställen, i anseende lill serskilda förhållanden, icke komma vederbörande till godo.
Att bereda de skattskyldige någon ytterligare lindring vid räntors och tiondens utgörande, utan att sådant må medföra någon kränkning i tiondeoch ränte-tagares i författningen grundade rättighet anse Utskotten således af behof på ka lindt; och då Utskotten funnit motionärens förslag i dessa begge hänseenden ändamålsenligt samt destoheldre i allmänhet verkställbar^ somen dylik reglering i vissa landsorter, såsom i Yester-Norrland, redan vidtagits och funnits fördelaktig, få Utskotten vördsamt tillstyrka Rikets Ständer att hos Kongl.
Majit i underdånighet anhålla om Nådig befallning till Landshöfdingarne att, hvar i sitt Län, så vidt ske kan, söka bereda en sådan reglering af den inom länet till lön- och indelnings tagare anslagne kronotionde och ränle-spanmål, att till utgörandet deraf tionde- och ränte gifvare inom hvarje socken varda på det minsta möjliga antal ränle-tagare indeldte.
Ank. till Exp. Utsk. den 5 April, kl. 6 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om förändringar?
i Kongl. Incjvarterings-Örättingen för Städerna utom Stockholm af den 22 Februari 184.1.
Uti ett lill Vällof].
Borgare-Ståndet ingifvet samt lill Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets behandling Öfverlemnadt memorial, bar Hr C. J. Kock anfört, att det, i 14 §. af Kongl.
Inqvarterings-Ordningen för städerna utom Stockholm, af den 22 Februari 1841 förekommande stadgande, att ”inqvarterings-penningar för corporaler och manskap, då de icke uti Kronans hus inrym - Stats- samt Allm.
Besv. o. Ekon.-Ut skot tens Utlåtande, IV.-o 101, 7 inas, kunna med optionsrätt uppbäras af Regements- eller Compagni-Cheferne, emot förbindelse att bålla corporaler och manskap med rum, och att, för den händelse Regements- eller Compagni-Chefer icke linnas härtill beredvillige, rum böra in natura af staden tillhandahållas,” haft till följd, åtminstone för Malmö stad, hvarest icke funnes några Kronans hus för der förlagde 3:ne Sqvadroners af Kronprinsens Husar-Regemente herbergerande, alt, då Befälet icke velat, emot inqvarterings-penningars åtnjutande, hålla manskapet med rum, staden måst sådana förhyra, och dervid, i stället för att endast utgöra den till i R:dr 8 sk. per man fastställde service-ersättningen, fått utbetala för hvarje corporal och husar io R:dr årligen, hvaraf hlolt 6 R:dr 4o sk. för hvarje corporal och 4 R.'dr 4° sk- för hvarje man af gemenskapen blifvit af Kronan godtgjorde.
Då ett sådant förhållande ådagalade, att inqvarterings-penningarne för corporaler och gemenskapen blifvit bestämde till alltför låga ' belopp, har motionären föreslagit elen förändring uti Inqvarterings-Ordningens förenämnde i4 §•» att inqvarteringspenningarne för Sjunde och Åttonde classerne af inqvarlerings-lagare måtte, inberäknadt servicen, i R:dr 8 sk., bestämmas till io R:dr per man; till hvilken utgift tillgång antingen redan funnes i besparingar å Stats-anslaget lill inqvarterings-kostnader i Iandsorterne, eller kunde beredas genom någon tillökning i detta anslags belopp.
Vidare och då, enligt hvad motionären anfört, det skall hafva lyckats en i annan stad boende och mantalsskrifven Regements-Chef att få Malmö stad tillförbunden alt till honom utgifva årlig service, samt äfven befaras kunde, att anspråk mot staden väcktes att vid tillhandahållandet af rum för gemenskapen äfven förse den med service in natura, har 'motionären, lill förekommande af missförstånd och olika tydning, begärt, alt i5 § af Inqvarterings-ordningen måtte erhålla följande redaction: ”Så väl befäl som manskap erhålla af den stad, hvari det tjenstgör, i stället för service in natura, contant ersättning lill det i ofvanstående tariff derför bestämda belopp.”
I sammanhang härmed har molionären tillstyrkt, att \n §. i meranämnde förfa!tning måtte erhålla denna lydelse; ”Ali contant inqvartering skall i stat uppföras och utbetalas af StatsContorel, service-kostnaden afdragen, till vederbörande garnizoner och stater, eller till den inqvarlerings-gifvande staden, då den lemnar rum in natura lill de uti 7:de och 8:de classerna af tariffen uti i4 §• upptagna personer, men all service-kostnad utgår af de städer, der inqvarteringen är, och 8 Stats- samt Allm, Bi-sv. o, Ekon.-Ut sköttens Utlåtande, IV.-o lOl. utbetalas af dem till vederbörande af garnizonen efter den fördelning emellan de inqvarterings-skyldige, som, inom hvarje stad, serskildt varder fastställd.”
I denna motion, så vidt dermed åsyftas förhöjning i inqvarteringspenningarne för corporaler och manskap, hade Herr Akeson sig förenat.
Som Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet ansett berörde motion jemväl tillhöra Stats-UtskotLets handläggning, hafva Utskotten för behandlingen deraf sammanträdi; och hvad först beträffar frågan derom, att de, enligt i/j §. i ;84i års Inqvarterings-Ordning, till 8 R:dr för ^rde classen, bestående af corporaier och vederlikar, samt till 6 R:dr för 8:de classen, eller manskap och vederlikar, bestämde inqvarterings-penningar, målle förhöjas till io R:dr för begge classerne, så, ehuru visserligen det under Hufvudti teln för inqvarterings-kostnader i landsorterne uppförda förslagsanslag 24,000 R:dr Banco, de sednare åren icke till sitt beräknade belopp utgått; likväl och då, enligt hvad Stals-Utskoltels utlåtande N:o 221 vid handen gifver, en årlig tillökning af icke mindre än 6,71 1 R:dr 24 sk., i den till Garnizonen i Götheborg utgående inqvarlerings-ersättning skulle af samma anslag gäldas, i följd hvaraf och enär väckt fråga om förhöjning i beräkningen af anslagets belopp blifvit afstyrkt, tillgång å berörde förslags-anslag, utan att detsamma i betydlig mon öfverskrides, icke lärer kunna påräknas för den nu föreslagna tillökning i inqvarlerings-penningarne för alla i städer utom Stockholm ,garnizonerade corporaler och manskap; alltså och emedan en dylik partiell tillökning för 2:ne classer inqvarterings-tagare skulle medföra rubbning i de grunder, efter hvilka inqvarterlngs-beloppen i allmänhet blifvit bestämde, och tilläfventyrs framkalla anspråk på i förhållande härtill ökade inqvarterings-förmoner för de öfriga classerne, thy finna Utskotten sig böra afstyrka bifall till denna del af Herr Kocks molion.
Vidkommande åter de af motionären föreslagna ändringar i i5 och 17 §§. af ,84. års Inqvarterings-Ordning; så få Utskotten till en början, för alt underlätta jemföielsen emellan förslaget i denna del och författningens föreskrifter, här inlaga berörda §§., hvilka äro af följande lydelse; i5 §.
Så väl Befäl, som manskap, hvilka i Kronans hus äro boende eller åtnjuta i qvartering i contant af statsmedlen, erhålla af staden, i stället för service in natura, contant ersättning lill det i ofvanstående tariff för servicekostnaden bestämda belopp. §• '7- Stats- samt Allm.
Besv, o. Ekou.-Ul.ikottens Utlåtande, AT.-o 101. 9 §. i 7.
All contant inqvartering skall i stat uppföras och utbetalas af Stals-Contoret, servicekostnaden afdragen, till vederbörande garnisoner och stater, eller lill den inqvarteringsgifvande staden, då den lemnar incjvarlering in natura lill de i 7:de och 8:de classerna af tariffen uti 14 §• upptagne personer; men all servicekostnad, både för de inqvarteringstagare, sorn bo i Kronans hus och för dem, som njuta contant inqvartering, utgår af de städer, der inqvarleringen är, och utbetalas af dem till vederbörande al garnisonen, elter den fördelning emellan de inqvarleringsskyldige, sorn, inom hvarje stad, serskildt varder fastställd.
I afseende å det till stöd för den föreslagna ändringen i förestående (§. af motionären åberopade förhållande, att staden Malmö blifvit ålagd utgifva inqvarleringsservice åt en i annan stad boende och mantalsskrifven Regemenls-Chel, hafva Utskotten inhemtat, att, i anledning af väckt fråga örn Malmö stads skyldighet att erlägga servicemedel åt Chefen för Kronprinsens Husar-Regemente, soin för närvarande icke vore i Malmö boende, Kongl.
Maj:t, enär nämnde stad vore hufvudstalionen för Kronprinsens Husar-Regemente och, i följd deraf, alltid tillförene tillhandahållit inqvartering åt Regemenls-Chefen, genom Nådigt Bref den 27 Mars 1843 förklarat, att, sedan städerna utom Stockholm, genom Kongl.
Inqvarterings-Ordningen den 22 Februari iSzji» blifvit befriade från all annan inqvarterings-tunga till de ständiga garnisonerna, än den så kallade servicen, staden Malmö icke egde något i samma Inqvarterings-Ordning grundadt anspråk å befrielse från denna qvarstående skyldighet, hvadan Kongl. Majit funne Chefen för Kronprinsens Husar-Regemente berättigad att de honom enligt Inqvarlerings-Ordningen tillkommande service-medel af staden Malmö uppbära.
Efter hvad sålunda förekommit och då i öfrigt något, enligt Utskottens tanka, giltigt skäl för de af Herr Kock yrkade förändringarne i Kongl. Inqvarterings-Ordningen för städerna utom Stockholm icke blifvit anfördt samt Utskotten i allmänhet anse det vara olämpligt, att en så nyligen utfärdad och på Konungens och Rikets Ständers gemensamma beslut grundad författning skulle undergå förändring eller rättelse, innan behofvet deraf blifvit tillförlitligen ådagalagdt, få Utskotten tillstyrka, att motionen i förevarande hänseende icke måtte till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda.
Fröt. 1845. 4 Sami. 2 A/d. 20 Haft. 2 10 Stats- samt Allm.
Bes v. o. Ekon.-Utskottens Utlåtande, N. o 103.
Utlåtande, i anledning af vackt fråga, att från Saltsjön inkommande och inrikes orter emellan gående fartyg må i visst fall befrias från erläggandet af båkafgift.
Ridderskapet och Adeln har till Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens gemensamma behandling öfverlemnat en af Herr Grefve Ankarsvärd, C. tL, väckt motion, deruti anföres, att då den inrikes Seglationen vore belagd med båkafgifter, så snart fartygen komma från saltsjön, men flere vid saltsjön belägna orter och deribland hela Södertörn inom Stockholms Län, hvilka hade sin trafik på Stockholm eller Mälaren, med sina farkoster aldrig passerade eller hade den ringaste nytta af någon Båk, motionären ansåge billigheten fordra, att fartyg, så framt de komma från orter, hvilka bevisligen ligga innanför alla bakar eller fyringsanstaller, blefve från båk-afgifls erläggande befriade.
Enligt Kongl. Förordningen och Reglementet angående Lots- och Båkinvätlningen i Riket af den 16
Maj 1827, erlägges af inhemska sjöfarten fyroch båk-afgift för inkommande och utgående, såsom för en resa, då fartygen äro däckade och lastade med 3 sk:r per läst, men af öppna skutor och båtar med allenast 1 sk. per läst, hvilka afgifter endast utgå till hälften, då fartygen äro barlastade.
Deremot äro från fyr- och båk-afgifts erläggande befriade, bland andra, däckade fartyg, skutor och båtar under 1 o lästers drägtighet, svenska fartyg, som innehafva jernmalm eller sandsten till hufvudJast eller afgå barlastade, för att sådan last afhemta, öppna fartyg, skutor och båtar, som icke öfverstiga i5 lästers drägtighet, samt däckade och odäckacle fartyg, som afgå lill orter inom samma tullkammare-district att lossa eller lasta.
Då fyr- och båk-afgiften utgöres ej allenast för fyr- och känningsLåkars, utan äfven för sjömärkens nybyggnad, förbättrande och årliga underhåll, af hvilka sistnämnde anstalter äfven de fartyg, som, vid sjöfart inrikes orter emellan, icke passera de ställen, der båkar finnas anlagde, hafva nytta, samt då största delen af de fartyg och båtar, med hvilka seglationen inomskärs idkas, lärer kunna hänföras till dem, som, enligt ofvanåberopade stadganden, äro antingen belt och hållet fria från båk-afgiftens erläggande eller Sia Is- samt Allan Besv. o. Ekon.-Ulskollens Utlåtande, N.o 103.
11 böra elen lägsta afgiften utgöra, i följd hvaraf dessa umgälder icke torde kännas serdeles tryckande, anse Ulskollen det af motionären för uppgifvet fall yrkade undantag från ett allmänt stadgande, för hvilket undantag något, enligt Utskottens tanka, giltigt skäl dessutom icke blifvit anfördt, ej böra beviljas; och få Utskotten derföre hemställa, att Herr Grefve Anckarsvärds motion icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
J¥:o 103.
Ant. lill Exp.-TJtsk. d» 5 April, kl. 6 e, m.
Utlåtande, angående föreslagen åtgärd till beredande af en allmän reglering af Landtstats-tjenstemännens löner.
Riksdagsfullmägtigen af Yällofl. Borgare-Ståndet Herr F.
Sundler har, uti ett till Ståndet ingifvet och derifrån till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet remitteradt Memorial, anfört, att, redan under 1823 års
Riksdag fråga blifvit väckt om reglering och förbättring af Landt-Stals-tjenstemännens löner, hvilken fråga vid derefter påföljande Riksdagar å nyo förekommit, utan alt något hufvudsakligt beslut blifvit i ämnet fattad t, samt alt, sedan de för ärendets utredning nödige upplysningar år 1831 af Konungens Befallningshafvande afgifvits, och frågan derefter blifvit af Kammar-Collegium och Stats-Contoret behandlad, densamma vid i84o års Riksdag ånyo förevarit, men då blifvit ytterligare uppskjuten.
Som, enligt motionärens tanka, det väl vore de begge Statsmagternes pligt att icke, utan ett noggrannt öfvervägande af behofvet å ena och medlen å andra sidan, besluta ifrågavarande lönereglering, men i betraktande af den långa tidrymd, som redan erfordrats för att få ärendet utredt, befaras kunde, att de öfverklagade olägenheterne af närvarande knappa och olämpliga löningssättet ännu komme att en lång lid fortfara, om ej åtgärd till förebyggande af sådant vidtoges, har motionären föreslagit, att Rikets Ständer skulle hos Kongl. Majit i underdånighet begära, ”det en allmän och 12 Stats- samt Allm.
Besv, o. Ekon.-U(sköttens Utlåtande, N.-o 103. rätlvis reglering af Landl-Slal-tjenslemännens löner matie upprätt as, på tiel alt någon rättelse häruti, så snart soin möjligt, kan tillvägbringas” Sedan Allmänna Besvärs- och Ekonoini-Ulskollen för behandling: af O denna motion med Stats-Utskottet sammanträdt och Utskotten densamma till öfvervägande förehaft, få Utskotten tillkännagifva, att Kongl. Majit, med afseende å angelägenheten af en efter Landtstatspersonalens behof samt dess mödosamma och ansvarsfulla befattningar lämpad lönereglering, uli Nådig Skrifvelse lill Rikets sist församlade Släntler af den 27 Januari i84° afgifvit ett af Kongl.
Majit antaget förslag till lönereglering för Landt- och Landtmäteri-staterne i provinserne samt till Rikets Ständer öfverlemnat alt afgöra, om och hvilka utvägar till beredande af tillgångar för denna lönereglering, Isunde vara att vidtaga, samt att Rikets Ständer derefter, uti underdånig skrifvelse den 28 September nämnde år, hos Kongl. Majit anmält, bland annat, att enär angelägenheten fordrade att, för beredande af åsyftad nedsättning uti skattebidragen, iagltaga möjligaste inskränkning uti stats-utgifterne, och dermed icke stöde tillsammans anvisandet af ett så betydligt anslag, som den föreslagna regleringen i sin helhet skulle erfordra, medförande en tillökad utgift af omkring 120,000 R:dr Banco, samt då, ehuru det i flere hänseenden vore lämpligt och ledande till enkelhet, om åtminstone den förändring kunde tillvägabringas, alt, i öfverensstämmelse med det af KammarCollegium och Stats-Contoret väckte och af Kongl. Majit i Nåder godkände förslag, de serskilda provisioner, procenter, med flere dylika förmoner, som ännu vore landtslatens tjenstemän anslagne, blefve indragne och motsvarande bestämda löne-anslag anvisade, hvarigenom någon tillökning i stålens utgifter i sjelfva verket icke uppstode, Rikets Ständer ej heller vore i tillfälle att en sådan åtgärd föreslå, emedan icke utredt blifvit, huru stor del af de för Landlslalens tjenstemän beräknade extra inkomster af alla slag utgjordes af dylika, ulaf allmänna medel utgående, ersättningar, så alt deraf kunde bedömmas, hvad tillökning uti Staten, emot provisionernes indragning, skäligen kunde och borde uppföras; Rikets Ständer, med undantag af beslutad lönelillökning för Länsmän, och indragning af fjerdingsmans-lönerne jemte andra mindre löne-anslag, ansett sig icke kunna vidtaga någon åtgärd, i anledning af Kongl. Majits högstberörde Nådiga skrifvelse.
Majit har sålunda redan meddelat Rikets Ständer förslag till en förändrad reglering af Landtstats-tjenstemännens löneförmoner; men då Rikets Ständer, af ofvan uppgifne orsaker, icke kunnat dermed vidtaga någon åtgärd, synes det, som borde Rikets Ständer, derest de skulle med en un - Stais- samt Allm.
Dsik- och Ekon.-Utskottens MemorialN.-o 104.
13 derdånig skrifvelse af elen syftning, motionen innehåller, lill Kongl. Majit ingå, tillika framlägga (Je grunder, på hvilka Rikets Ständer för sin del ansåge en förnyad reglering kunna verkställas.
Då likväl ett sådant förslags uppgörande skulle erfordra en vidlyftigare utredning af de serskilda förhållanden, som, i afseende på landlstals-personalens aflöningssätt, kunna inom olika Län visa sig, äu den Utskotten kunna åstadkomma, samt det i allt fall torde vara lämpligast att förslag af dylik beskaffenhet, från Kongl. Majit utgå, finna Utskotten sig böra tillstyrka, att Herr Suncl/ers ofvanberörde motion icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Ant. till Exp. Ulsk d. 5 April, kl. 6 e. m.
Memorial, i ättledning af ater remiss å U/skottens Betänkande N:o 4o, angående väckta furslag till ändringar i Kongl. Stadgan otti Folk-undervisningen i Riket af den 18 Juni nSfa.
Enligt Utskotten tillhandakomma Protocolls-Uldrag om Riks-Ståndens, vid föredragning af nämnde betänkande, fattade beslut, hafva Ridderskapet och Adeln afslagit de af Utskotten tillstyrkta förändringar i FolkundervisningsStadgan, men i allt öfrigt bifallit Betänkandet; Preste- och Bonde-Stånden gillat detsamma i dess helhet; samt Borgare-Ståndet äfven bifallit Betänkandet, dock med undantag afl no yttrandet, pag. 5, hvarigenom Utskotten afstyrkt de förslag, som åsyfta den förändring uti författningens i §., att det må lill församlingarne ensamt öfverlemnas att bestämma, huruvida fast eller ambulatorisk Skola skall inrättas; 2io afslvrkandel af bifall till den af Herr Doctor Gumcelius föreslagna redaction af Författningens i U i moni.; och 3io den af Utskotten pag.