Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderskapet och Adeln blifvit afslaget, men vunnit bifall hos Högvördiga PresteStåndet och Vällofl. Borgare-Ståndet, hvaremot Hedervärda Bonde-Ståndet återförvist
Betänkandet med fortsatt yrkande af Motionairernes förslag om återinförande af merberörde, genom Kongl.
Brefvet den 2 April 4828, upphäfda förbud, Enär de årerremissen bifogade anmärkningar endast innefatta ett upprepande af de flera olägenheter, som derigenom skola möta jordegare, hvilka till söndersågning för lega framföra skogs-ämnen till Såg-qvarnarne, att Sågaren tillätes i virke uppbära såg-legan, och Utskottet i dess nyssberörde Betänkande föreslagit, att, såsom det kraftigaste medlet till samma olägenheters afhjclpande, Taxor måtte upprättas, att vid hvarje tillfälle, der frivillig öfverenskommelse icke egde rum, tjena vederbörande till ef - /Mm.
Besv.- och Oec.-Utsk. Utlåtande N.-o 1/.8. g terrättelse, dock tillika med lemnad optionsrätt för Virkes-egaren, att den i Taxan bestämda sågare-lönen erlägga antingen i contant eller med virke, efter det han för sig funne förmonligast, så linner Utskottet nu desto mindre anledning att frångå dess i Betänkandet Nit 33 afgifna vördsamma tillstyrkande, som derigenom säkrast vinnes det ändamål, Motionairerne och Anmärkarne sjelf'-. ve åsyftat, Stockholm den 11 September 1829, N:o i48, Ankom till Exp.-Utsk. den 17 Sept. 1829.
Utlåtande, rörande Anmärkningar vid Betänkandet, N:o 109, om en Lane anstalt får Tackje rns-til/v e rkare.
1- ill svar å Vällofl. Borgare-Ståndets återremiss å nämnde Betänkande, deruti åtgärder blifvit föreslagna till utredande af den io Allm. Besv.- och Oec.-Utsk.
Utlåtande IV.o ÅO utaf åtskillige Motionairer väckta frågan, huruledes en Låne-anstalt kunde på ändamålsenligt sätt till vägabringas, för att för Tackjerns-tillverkarne i Riket bereda ungefärligen lika yäsendtliga förmoner, som dern Rruksegarne, genom Jern-Contoirs-inrättningen, åtnjuta, får Utskottet anmäla, att samma Betänkande , till ändring af hvars innehåll de gjorda anmärkningarna icke skulle, i Ut-? skottets tanka, hafva kunnat föranleda, redan hos de Irenne öfrige respectiye Riks-?
Stånden vunnit bifall.
Stockholm den 11 September i 82c).
N:o 14g.
Ankom till Expcd.-Utsk. den 17 Setp. 5829.
Utlåtande, i anledning af ett RiksStånds
Åt er-remiss a Betänkandet, N:o 100, i fråga om rättighet för Extra RotehåU lare, att lega karlar inom Bevärings-äldern.
I anledning af Välofl.
Borgare-Ståndets återremiss saint gjorda anmärkningar vid nyss® Allm. Besv.- och Oec.-Utsk.
Utlåtande N:0 l5o. ii nämnde Betänkande, deruti Utskottet tillstyrkt rättighet för extra Rotehållare att lega Soldater inom 3:dje, 4;de och 5:te classerna af Bevärings-manskapet, men hvilken föreslagna rättighet Yällofl, Ståndet ansett Betänklig, såsom ledande till förminskning i landets försvars-krafter, får Utskottet vördsamt anmäla, att, då Betänkandet vunnit Bifall endast inorn, Högyördiga Preste^Ståndet, men deremot redan Blifvit hos Högh Ridderskapet och Adeln, äfvensom hos Ifedervärda Bonde-Ståndet afslaget, kommer, vid slikt förhållande, frågan, ehvad resultat än återremissens besvarande kunde för öfrigt ^nedföra , att förfalla.
Stockholm den ii September 1820, N:o i5o.
Ankom till Exped.Utsk. d. 17 Sept. 1829, Ytterligare Utlåtande, angående väckt Motion om Controller i afseende på Tack jerns godhet 111♦ m.
TJli förut afgifvet Betänkande, N:o 107, gqm af Högloft.
Ridderskapet och Adeln 12 Allm. Desv.- och Oec.-Ulsk.
Utlåtande IV.-o l5o. blifvit afslaget, af Ilögvördiga Preste-Ståndet gilladt, men af de tväune Öfrige respective Riks-Stånden återremitteradt, har Utskottet föreslagit deri förändring af de, uti 4 §- 1 Momentet Kongl. Förordningen den 17 Maji f8 r4 stadgade föreskrifter, rörande Tackjerns-stämpling, att böter för uraktlåtenhet deruti skulle uttagas hos sista inuehafvaren eller säljaren, med rättighet för honom att hålla sig till sin fångesman, samt att tillåtelsen att ansvarsfritt föryttra ostämpladt Tackjern till J-tdel af hela postens vigt, borde inskränkas till |:del, hvarjemte Utskottet uteslutit senare punkten af samma Moment, som medgifver frihet från åtal lör Tackjern, derå stämpeln befinnes, genom den i några orter brukliga härdning och sönderstyckning, hafva blifvit otydlig eller förstörd, Emot den förstnämnda delen af denna Utskottets hemställan har , inom Vällofl.
Borgare-Ståndet, blifvit anmärkt af Hr Ekerman : alt det vore oskäligt ålägga säljaren ansvaret för bristande stämpling , enär det för honom vore omöjligt att, vid emottagande af större qvantiteter Tackjern, bestående af flera sorter, som ankomma hopblandade, undersöka stämplarna eiler urskilja orri de saknades ; samt alt sådant än mer försvårades derigenom , 'alt under Allm. Resi).- och Oec.-Utsk.
Utlåtande N.o 1S0.
13 en långväga transport
Tackjerns-galtarne lättligen kunna sönderfalla i mindre stycken, deruti äfven instämt Herr Borgmästaren Ålund; och haral' enahanda skäl, samt då i denna omständighet med Tackjern ej barde förhållas annorlunda, än med Stångjern, Herr Ekerman ansett ansvaret böra, sorn förut, falla på tillverkaren ensam; hvarjemte Herr Noreus förklaratsigfinna ett motsatt stadgande så mycket mera origtigt, som endast tillverkaren , men icke de senare innehafvarne, kunde ansvara för Tackjernets beskaffenhet eller duglighet, hvilken icke förr än vid användandet utrönes; och derföre, såsom mera lämplig, föreslagit den förändring , att Våg-Inspector ej finge å våg emottaga annat, än slämpladt Tackjern.
Utskottet får, i anledning häraf, vördsamligen anföra i att , enligt hvad i förra Betänkandet är vordet erinradt, sammanblandning af flera Tackjerns-sorter , der den eger rum, troligen oftast, om ej alltid, är en följd icke af tillverkarnes utan af köpares och säljares förseelse; hvilka senare alltså, till förekommande af all olägenhet i detta hänseende, endast ega att sinsemellan iakttaga den ordning och noggrannhet vid sorte - i4 Allm. Besv.- och Oec.-Utsk.
Utlåtande iV.-o i5di ringen, den Utskottet velat, såsom ett verksamt medel till Näringens båtnad, be* fordra; att all skada genom Tackjernets sön* derfallande under forslingen, i händelse sådant skulle i någon betydlig mön , utan alltför våldsam medfart, inträffa, lätt un* danrödjes derigenom, att stämpelmärket an* bringas på flera stallen af Tackjerns*gö* Särne, hvarmedelst, äfven sedan de gått sonder, hvarje del blifvel' tillräckligen utmärkt | att, fråga icke ar om ansvar för Tack* jernets beskaffenhet eller duglighet , utan derföre att derå saknas märken, som utvisa tillverkaren ; hvilket sistberörde ansvar a* ter, så vidt någon tillämpning deraf skall blifva möjlig, mäste, på sätt det näst på* följande Momentet äfven stadgar i afseende på Stångjern , först drabba innehafva* ren ; deruti Utskottet tror någon obillig* het icke innefattas, så väl på grund af förr anförda skal , sorn äfven vid betraktandet deraf, att tillverkaren i första hand äfvert är säljare, och sedermera alltid blottställd för köpares ersättnings-anspråk ; alt ett förbud för Våg-betjeningen att å
Våg einottaga hvad slags Tackjern sorti Allni. ficsv.- och Oec.-lJtsk.
Utlåtande K.o i5o. i5 lielst svårligen lärer kunna utfärdas, så mycket mindre som undersökning om Jernets beskaffenhet och enlighet med gifna föreskrifter då först Verkställes, sedan detsamma blifvit å våg infördt; hvartill kommer, att ett sådant stadgande saknade all tillämpning i afseende på den betydligare delen af Tackjerns-till verkningen , som, utan att passera Väg* genöm förläggare och köpmän , omsättes mellan Hylte- och Jernveiks-egare*
Vidkommande åter nedsattningen i det medgifna remedium af ostämpladt Tackjern från io lill 6 procent, har Hr Cron ansett billigheten fordra bibehållande af den fri het, som härutinnan förut varit tillåten, och Jan Eric Janssonj från Wermlands Län , yrkat en ytterligare utsträckning deraf, så att j.‘del, eller åtminstone |:del, finge ansvarslöst vara ostämplad.
Utskottet anser dock sitt förra tillstyrkande vara på giltiga skäl grundadt.
Och då, medelst ordentlig formning och stämplarnas aftryckande på flera ställens om sådant Skulle vara nödigt, ostämpladt Jern till vida mindre än 6 procent lär kunna undvikas ; skulle alltså en större frihet i detta hänseende icke vara annat än en lättad ntväg att bland stämpladt Tackjern af erkänd god beskaffenhet insticka sämre jG Allm. Besv.- och Oec.-Utsk. tJtlåtande
Nto 1S0» ostämpladt, till skada för egare af bättre mai msorter samt kunnige och omtänksamme Bergsmän, hvilkas tillverkning derigenom skulle lida till sitt förtroende.
Vidare har emot det af Utskottet, på anförda skäl, tillstyrkta borttagande af sista punkten i ofvanberörde i Moments 4 al Kongl. Förordningen den 17 Maji 18 r4» af Pehr Pehrsson från Örebro Län blifvit erinradt, att den deruti medgifna frihet från åtal för Tackjern , hvarå stämpeln genom härdning och sönderstyckning blifvit förstörd, icke skulle kunna upphäfvas, utan att dermed ett svårt och orättvist lidande tillfogades de Bergslags-orter, lör hvilka Pehr Pehrsson är Representant, der det i vissa Hyttor trånga utrymmet skall göra ett annat gjutningssätt omöjligt, än att stöpa liela Utslaget i ett eller färre stora stycken, vid hvilkas härdning och sönderslagning stämpeln icke skall kunna bevaras.
Härtill svaras: att, enligt
Utskottet meddelade tillförlitliga upplysningar, troligen icke någon Hytta i Riket är så trångt byggd, att Jernets gjutande i vanliga , invid hvarandra formade Gösar, om i4 å id Lispunds vigt, vore alldeles overkställbar^ Allni. Besv.- och Oec.-Utsk.
Utlåtande 2V;0 1S0. i*j och att dertill icke skall erfordras större utrymme än som är nödigt för den vid Jernets härdning brukliga svängkran och släckningsho ; hvarförutan, äfven med bibehållande af härdnings-methoden, stämpeln å det större stycket kan, med högst obetydlig möda och tidspillan , åsättas på så många ställen, att, efter sönderslagningen, tillräckliga delar deraf på de mindre bi tärne blifva synliga , för att göra detsamma igenkännligt- Rättigheten att, med afseende på otydlig eller förstörd stämpel, vara fri för åtal, synes Utskottet alltså icke behöflig, men endast ledande till svårighet vid Författningens tillämpning till förekommande af verkliga missbruk.
Slutligen får Utskottet, så väl i afseende på Bengt Erikssons från Wermlands
Län yrkande, att undantag från ifrågavarande påföljd för uteblifven stämpling måtte göras åtminstone för det Tackjern * som till allmogen i Wermland lemnäs i utbyte mot säd, vid de med nämnda varor derstädes, enligt Bengt Erikssons uppgift, öfliga byteshandel, förklara att, ehuru Utskottet i öfrigt icke eger någon kännedom om tillvaron eller betydligheten af denna Bih. till R.
Prot. 182S och 1829. 8 Sami. t slfd.j 2 Bi 3\dje Baft. 2 18 Allm- Besv.- och Oec.-Utsk.
N/o i5o. byteshandel , det icke synes vara någon, svårighet underkastadt att, ulan fara för oförskylld förlust, dervid ställa sig merberörde stadgande till efterrättelse, enär de köpande sjelfve äro i tillfälle att granska det Jern de emottaga, och alltid böra kunna uppge tillverkaren och binda honom till ansvar, som äfven, i anledning af samme Talares framställning om ett ”ansenligt nedsättande” af de till |:del af det ostämplade Tackjernets värde bestämda böterna , tillkännagifva, alt detta, såsom varande en serskild, i motsatt syftning mot den ifrågavarande Motionen, nu först väckt fråga, icke lär kunna till pröfning upptagas.
På grund af nu anförda skäl hemställer Utskottet å nyo lill Rikets Högloft.
Ständer att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla Utskottets förut framlagda förslag till förändrad lydelse af 4 §• i Mom. i Kongl.
Förordningen den Maji 18 r4* Stockholm den 11 September 182c).
Allm. Besv.- och Ozc.-Utsk. Utlåtande N:0 1S1. 19 N:o 151.
Ytterligare Utlåtande, angående vackt■ fråga om utvidgad smides ~ rättighet samt om upphäfvande af det nu varande smides-för bud på vissa ställen inom Bergslag. XJtskottets härutinnan, under N:o *jg, förut afgifna Betänkande har af Höglofl.
Ridderskapet och Ädeln blifvit afslaget, mea af de öfriga respeetive Riks-Stånden återförvist; och hafva inora Högvördiga PresteStåndet, Prosten Forsslind och Professoren Morénj samt inom Vällofl.
BorgareStåndet Herrar NoréusMontan och Ekerman s emot Utskottets vilkorliga tillstyrkande af rättighet att vinna utvidgadt smide vid privilegierade Stångjerns-verkstäder inom Bergslag, samt upphäfvande af det å vissa ställen derstädes gällande smidesförbud för Bergsmans-härdarna, blifvit anförda förnämligast följande anmärkningar: ao Allm. Besv.- och Oec.-Ulsk.
Utlåtande N.o 1S1. att dea fordom så klokt ordnade, på Sveriges båda moder-näringar, jordens och bergens bearbetande, grundade Bergslagsrörelsen , sorn genom senare tillkomna förändringar redan blifvit skakad, skulle, om den nu tillstyrkta friheten Liefve medgifven, bekomma en ännu vådligare stöt, emedan den förlägenhet och det beroende af Köpmännen, hvari Bergsmännen råkat genom den fria f aekjerns-handeln, som ledt dem från deras förra naturliga förläggare, Bruksegarne, skulle än ytterligare ökas genom det vida större förlag, som erfordras för Stångjerns-tillverkning, hvilken derförutan ligger utom Bergsmannens arbetsförmåga och erfarenhet; al hvilket allt innan korrt skulle följa, att välmående och sjelfsländige
Bergsmän finge lemna runi åt några få, af Torpare omgifna Brukspatroner, samt alt den af några tilltagsna och rika speculanter för tillfället uppdrifna tillverkningen skulle på en gång medtaga vinsten för mindre bemedlade Bergsbrukare, samt skogs-tillgångarna för kommande tider ; att skogs-tillgång
Öfver behofvet på högst få ställen inom Bergslngerne funnes, men att deremot på flera orter, för brist på skog, hyttor blifvit nedlagda eller sam - Allm. Besv.- och Oec.-Utsk.
Utlåtande N,-o l5i. 21 sammanslagna, och Hemman frikallade från skyldighet alt deltaga i Hyttedriften; alt de föregående undersökningarna icke skulle kunna lemna tillräcklig trygghet mot vinnings-lystnadens bemödanden att, medelst föregifvande af ymniga koltillgångar, erhålla utvidgad smidesrätt, och sålunda, genom ett obetänksamt sträfvande att öka sin inkomst för det närvarande, undergräfva näringens framtida bestånd; samt att
Bergsmans-smidets förbättring vore vida angelägnare, än dess ökande, och att de brister och den vårdslöshet, som dervid redan ega rum, skulle, om smidesrätten erhölle en vidare utsträckning, utan tvifvel blifva ännu större.
Hvaremot, hos Hedervärda BondeSlåndet, Piiksdagsfullmägtigen Fahlander, medelst skriftligt anförande, deruti åtskilige Ståndets Ledamöter instämt, yrkat ett mera bestämdt och ovilkorligt tillstyrkande af smides-förbudens upphörande inom Bergslagerne, än som i Utkottets förra Utlåtande innefattas.
Vid öfvervägande häraf bar Utskottet, i afseende på anmärkningen rörande Bergs - 23 Allm.
Besv. och Oec.-Utsk.
Utlåtande N.-o i5t. mans-jernets sämre beskaffenhet, ansett, att, då enahanda controller å vågfördt Stångjerns godhet, som af Författningarna i allmänhet föreskrifvas, äfven måste tillämpas å det vid Bergsmans-härdarna tillverkade, den mindre skicklighet och noggrannhet, hvarmed delta senare må blifva bearbetadt, ej kan ega inflytelse på Svenska jernets credit hos utländska afnämare, utan endast medför tillverkarens egen skada, hvars förekommande åter är föremål för hans enskilda omsorg; — äfvensom Utskottet funnit de för de öfriga anmärkningarna anförda skälen vara hufvudsakligen hemtade ifrån befarade olägenheter och framtida förluster, hvilkas förekommande varit Utskottets syftemål med de föreslagna undersökningarna, rörande skogs-tillgången, innan ansökning om ökadt smide blefve bifallen.
Och då Utskottet icke tror sig med fog kunna dela de af åtskillige Talare yttrade tvifvelsmål om tillförlitligheten af dessa undersökningar, och säkerheten att derigenom ett förstörande bruk af skogarna skall kunna förebyggas, eller deri finna tillräcklig anledning till förkastande utaf den af Utskottet anvisade utväg att bereda Medborgare en billig frihet i användandet af sin egendom, der det utan allmänt eller enskildt förfång kan ske; får Utskottet, som å andra sidan icke eller kan Allm. Besv.- och Oec.-Utsk. Utlåtande JV.o 152. 23 tillstyrka medgifvandet af ett allmänt och ovilkorligt smides-förbuds upphäfvande inom Bergslagerne, å nyo till Rikets Höglofl.
Ständers pröfning dess förr afgifna förslag VÖrdsamligen framställa.
Utlåtande , i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o 101, rörande yrkadt förbud mot införsel af Danska Hästar.
Nyssnämnde Betänkande, deruti Utskottet, på anförde skäl, afstyrkt all åtgärd i anledning af tvänne Ledamöters af Hedervärda Bonde-Ståndet framställda klagomål och yrkanden, i afseende på uppgifna, så val för Rusthållarne vid Cavalleriet, som för den inhemska Hästafvelns uppkomst, menliga följder af Hästars införande från Danmark, 24 Allm. Besv.- och Oec.-Utsk.
Utlåtande N.-o l5x har af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln blifvit bifallet, men af de trenne öfriga RiksStånden återförvist, med deremot gjorda anmärkningar, hvilkas innehåll, i hvad det befunnits utgöra ämne för förnyad öfverläggning, hufvudsakligen är följande; att, då Utskottet medgifvit, det betydliga summor utur Riket utgå genom inköp af Danska Hästar, hvilka icke ega den styrka och ihärdighet som de Svenska, så hade dessa skäl bordt hindra tillstyrkandet af denna handels ytterligare fortfarande; att farhågan det, oaktadt ett förbud, Hästar till lika antal som förut skulle olofligen insmygas , vore ogrundad, emedan smyghandel med Hästar vöre lättare att genom ärlig tullbevakning förekomma, än mycket annat, som för confiscation är mindre åtkomligt; samt att, så länge tillgången på Danska Hästar eger rum, alla anstalter till Hästafvelns förkofran inom landet skola motverkas, till fortfarande olägenhet för de Rustningsskyldige, hvilka, enligt flere Talares upprepade klagan, skola trugas att på sina nummer intaga de i sådant ändamål införda Danska Hästar framför inhemska af vida bättre beskaffenhet, I följd af dessa, med Allm. Besv.- och Oec.-Utsk.
Utlåtande N.-o 152. o5 liera andragande!!, hafva anraärkarne föreslagit; att, såsom en fullkomligt säker åtgärd, till undvarande af de nu såsom behöfliga ansedda utländska Hästar för Cavalleriets behof, det å Remonter fastställda målet måtte nedsättas; eller ock, i fal] sådant ej kunde ske, att åtminstone inga mindre ellar till inköp billigare Hästar än remonterings-, equipage- och rid-hästar, må utifrån få till Riket införas, och en slik införsels-rättighet nu varda inskränkt till någon viss tid af tre, fem eller tio år härefter, då genom välberäknade anstalter inom landet omförmälda behof bör af inhemsk afvel kunna fyllas.
Detta allt, med hvad dervid förekommit, har Utskottet i noggrannt öfvervägande tagit, och får, rörande yrkandet i afseende på remont-målets nedsättande, vördsamt anmäla, att, då nu gällande Nådiga Stadganden redan innehålla, det Hästar , som för nummer insättas vid samtlige CavallerieRegementen (med undantag af Lif-Regements-Briga dens Dragon-Corps och Skånska Dragon-Regementet, för hvilka serskildt förordnande om Hästarnes höjd linnes utfärdadt), kunna vara minst nio qvarter och 26 Allm..
Eesv.- och Oec.-Utsk.
N-o i5z^ två tum bakom sadeln, anser Utskottet, att i detta hänseende redan all den lättnad blif-. vit de Rustande af Kongl. Maj:t medgifven, sorn med vapnets erforderliga styrka och tjenstbarhet funnits förenlig, och kan således icke tillstyrka den föreslagna underdåniga hemställan om ytterligare nedsättning af det för nummer-hästar fastställda mål.
Beträffande åter det vilkorligt yrkade förbudet, med mera, fortfar Utskottet att hysa öfvertygelse!! derom, att landets närvarande behof af Hästar icke kan af inhemsk afvel uppfyllas, att det kraftigaste medlet mot den utländska Häst-importen utgöres af goda anstalter ej mindre från det allmännas, än från de enskildes sida, till inhemska hästracernes förbättrande, och att, när den tidpunkt hunnits, då, genom verkningarne af dylika anstalter, landet icke mer har behof af Hästar från främmande orter, åtgärder i direct prohibitiv väg, i händelse de funnes nödiga, kunna med säkrare fördel vidtagas, än om nu i förtid skulle bestämmas någon praescriptions-termin, hvilken, örn den fastställdes under fem år, säkerligen vore för korrt, och, sträckt derutöfver, lämpligare kan blifva föremål för kommande Ständers pröfning.
På grund af allt detta, och under åfae* Allm. Besv.- och Oec.-Ulsh.
Utlåtande N.o 1S2. 27 ropande, ej mindre af Utskottets under N:o io3 afgifna, af trenne Riks-Stånd bifallna Betänkande, rörande klander i afseende på vederbörandes val emellan remonter af inhemsk eller af utländsk race, än det serskilda, under denna dag afgående Utlåtande, i anledning af Grefve v. Perseus nya motioner, dels angående föreslagen lättnad vid remonterings-skyldighetens fullgörande, dels rörande utländska Hästars införande, vidhåller nu Utskottet vördsamligen dess i Betänkandet N:o ioi motiverade afstyrkande af all åtgärd i anledning af Pehr Pehr ssons från Jönköpings och Pehr Pehrssotis från Christianstads Län gjorda, förr omförmälda, motioner.
Stockholm den n September 1829.
Reservation af Nils Månsson från Malmöhus Län, som åberopade dess emot Utskottets förra Betänkande i ämnet anmälda Reservation. a8 Allm. Besv.- och Occ.-Utsk.
Utlåtande N.-o i53.
Ankom till Exp.-Utsk. den 17 Sept. 1829, Utlåtande, i anledning af väckta Motioner ow ytterligare åtgärders vidtagande, dels till befordrande af den inhemska Hästculturen, dels till Vattnad vid Remont er ings - skyldighetens fullgörande.
Uti tvänne serskilda Memorial, som, under den 29 sistlidna Maji, blifvit från Höglofl.
Ridderskapet och Adeln till detta Utskott remitterade, har Herr Grefve von Fersen ^ Hansj föreslagit, i det förra: att till uppmuntran i allmänhet för den enskilde medborgarens omtanka lill förbättrande af Hästafveln i Riket, äfvensom serskildt till lindring för de rustande, det måtte förord» lias och tillåtas : 1:0 alt hädanefter, vid så väl de Värfvade som Indeldta Cavalleri-Regementerlie, till en början företrädesvis, och sedermera , när inhemska tillgångarna sådant medgåfve, uteslutande uti Nummer insättas Hästar, som blifvit i Sverige födde; och Allm. Best).- och Oec.-Utsk.
Utlåtande lY.-o tS3. 2g 2:0 alt hemma i landet fallna föl, enär de vore målfylliga, finge, vid fulla 3 års ålder, som Remonteran tagas ; sami, uti det senare Memorialet, att tili undanrödjande af svårigheterne för den enskilde, att erhålla tjenliga Race-hästar för afvelns förbättrande, hos Kongl. Majit måtte anhållas om tillåtelse, att på ångpaqueten mellan Greifswald och Ystad få öfverföra ett för hvarje transport bestämdt antal hästar, som i detta ändamål blifvit införskrifna.
Hvad först vidkommer de båda Momenten i det förra Memorialet, delar Utskottet fullkomligen Motionairens tanka om nyttan och billigheten af det stadgande, alt Remonter af inhemsk afvel må, lill en början, företrädesvis, och framdeles, när sådant finnes verkställbar!, jemväl uteslutande användas till vacanta nummers återbesättande; men vågar dock ej biträda Förslaget att i underdånighet tillstyrka ålderns nedsättande för Remonter från minst 4 år, eller hvad Författningarna nu tillåta, .till allenast fyllda 3 år, emedan, genom sådan förändring, Cavalleriets tjenstbarhet kunde förmycket äfventyras ; hvaremot Utskottet, för sin del, ville föreslå frambärandet till Kongl. Maj:t af den underdåniga önskan, alt hemma i landet fallna löl, om 4 års 3o Allm. Besv.- och Oec.-Utsk, Utlåtande N.-o i53- ålder, änskönt de då ännu icke hunnit det fulla målet, måtte, i den händelse vederbörande Befäl och Besigtnings-förrättnirig anser det 4 års gamla , något undermåliga, men i allt öfrigt väl qvalificerade fölet kunna, efter sannolik beräkning, ännu uppvexa till föreskrifven höjd, få i vacanta nummer insättas; genom hvilket medgifvande den i förra Momentet för inhemska Remonter i allmänt ordalag tillstyrkta företrädes-rättigheten komrae att i väsendtlig nion, till de rustandes lättnad, i verkligheten ega rum.
Vidkommande äter Herr Grefve von Fersens senare Memorial, anser Utskottet den deri föreslagna utvägen, till lättare transport af erforderliga goda Race-hästar från de norra Tyska orterna, väl beräknad och af behofvet påkallad; och biträder fördenskull hvad Motionairen i detta afseende tillstyrkt.
Varandes alltså resultatet af detta yttrande: att Utskottet föreslår Rikets Högloft.