Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Drottningholm sammandragne instruktions-kompanier samt rese-ersättning och aflöning för de ur indelade infanteri-regementena till öfning och Underofficers-examens undergående vid lifgardes-regementena till fot år 1852 kommenderade volontärer, vidare anfört, att, då sålunda de från fonden utgående kostnader, med undantag af de 246 Expeditions-Vtskollels Förslag lill underd.
Skrifvelse, N:o lid. för korporal-skolorna, hittills varit af helt och hållet tillfällig egenskap och årligen lili beloppet omvexlat, samt de framdeles förefallande utgifterna mäste, såsom under den förflutna tiden, vara beroende på den vidsträcktare eller inskränktare öfning, underbefälet ett år emot ett annat kunde finnas behöfva, Kongl. Kollegium icke funnit skäl vara för handen att göra underdånig framställning om förräntning af medel, som städse borde vara lill E. K.
Mits Nådiga disposition tillgängliga; men som Rikets Ständer dela Revisorernes åsigt, att ifrågavarande, till betydligt belopp uppgående medel höra göras fruktbärande, och derjemte anse, alt sådant skulle medelst uppköpande af säkra räntebärande papper eller annorledes kunna verkställas, så att ändock medlen blifva för inträffande behof tillgängliga, hafva Rikets Ständer funnit sig böra i underdånighet anhålla. det E. K.
M:t täcktes meddela nådig föreskrift derom, alt \ olonlär-rvakansmedels-fondens kapital-behållning må göras fruktbärande, likväl på sådant sätt, att medlen, i mån af förekommande behof, förblifva disponibla.
Styrelsen öfver fängelser och ar bets-inrättning ar i riket:
Så väl 1851 som 1853 års Revisorer hafva anmärkt, att granskningen af Kongl. Fangvårds-styrelsens räkenskaper väsendtligen försvårats deraf, att Kongl. Styrelsens hufvudböcker stundom icke öiverensstämde med de öfver special-redogörelserna för de särskilda inrättningarna upprättade omslut, äfvensom att de sednare ofta alVeko ifrån de afslutade räkenskaperne, utan att af bufvudböckerna eller räkenskaps-omsluten någon förklaring öfver olikheten inhemtades; hvartill komine, att hänvisningar från nämnde omslut till räkenskaperna dels saknades, dels ock, der de funnes, ofta vöre ofullständiga eller felaktiga; såsom stöd för hvilka anmärkningar Revisorerna anfört åtskilliga ur så väl Kongl.
Styrelsens egna hufvudböcker, som de särskilda inrältningarnes räkenskaper hemtade förhållanden; och som, pä sätt Kongl. Fångvårdsstyrelsen, öfver berörde anmärkningar hörd, jemväl medgifvit, de anmärkte skiljaktigheterna emellan redogörelserna och de deröfver upprättade omslut, äfvensom bristande eller felaktiga hänvisningar, icke äro med ett fullständigt bokföringssätt öfverensstämmande, få Rikets Ständer underdånigsl anhålla, det El. K.
M:t täcktes låta i nåder meddela vederbörande förständigande derom, att vid upprättande och afslulande af så väl Kongl.
Fång vårds-styrelsens, som särskilda under dess inseende stående inrättningars räkenskaper, erforderlig tydlighet och fullständighet varda iakttagne.
Anslaget för skiften och afvittring ar:
Med förmälan, hurusom inom Gefleborgs, Wesler-Norrlands, Westerbottens och Norrbottens län redogörelserna för skiftes- och afvittrings-verken inginge i de särskilda landtränteriernas special-räkningar och sammandroges derifrån i Riks-hufvudboken, hafva Ilevisorerne ansett alt, för vinnande af likstämmighet i redovisningssättet, särskilda redogörelser för nyssnämnda fyra län borde afgilvas, i likhet med hvad redan för Jemtlands och Stora Kopparbergs län egde rum; hvarjemte Revisorerne hemställt alt, för beredande af en fullständigare kännedom om skiftes- och afviltrings-verkens fortgång, Rikets Ständer malte hos E. K.
M:t i underdånighet anhålla om meddelande af nådig föreskrift till vederbörande, alt för hvarje stals-revision i berörda afseende aflemna underdånig berättelse för alt Revisorerne tillställas; och som Rikets Ständer dela Revisorernes åsigt om ändamålsenligheten af de sålunda ifrågaställa åtgärdernas vid •
• lil* tagande, samt Kongl. Slats-kontoret uti afgifYet underdånigt utlåtande förmält, det hinder icke mötte för särskilda redogörelsers afgifvande för skiftes- och afvitlrings-verken Fxpedilions-Utskollets Förslag till underd.
Skrifvelse, A!:o 116. 247 inom förenämnda fyra län, få Rikets Ständer hos E. K. M:t i underdånighet anhålla, alt vederbörande måtte meddelas nådiga föreskrifter ej mindre derom att, i likhet med hvad redan eger rum för Stora Kopparbergs och Jemtlands län, särskilda redogörelser för skittes- och afvittrings-verkeri inom Gelleborgs, Wester-Norrlands, Westerbottens och Norrbottens län må upprättas och med dertill hörande verifikationer till Kongl.
Kammar-Rätten insändas; än äfven att före hvarje stats-revision afgifva underdånig berättelse om skittes- och afvittrings-verkens fortgång, för att Revisorerne tillställas.
Ulriksdals Ronijl.
Med förmälan, hurusom öfverdyltningar vid flera föregående tillfällen och sednast år 1850, till belopp af 5,940 R:dr 42 sk. 5 rst., skett från anslagen för detta lustslott till anslags-summorna för Haga Kongl, lustslott, hafva Revisorerne ansett nödigt, att i räkenskaperne upplades eli särskildt konto, som redogjorde för liqvidationen de håda slotten emellan; och som jemväl Rikets
Ständer anse den föreslagna åtgärden skola komma att medföra ökad redighet i räkenskaperna, få Rikets Ständer, i enlighet med Ståthåilare-embetets i afseende å verkställigheten afgifna yttrande, underdånigst anhålla, att E. K.
M:t täcktes meddela vederbörande nådig föreskrift, alt i räkenskaperna för Ulriksdals och Haga Kongl, lustslott upplägga ett särskildt konto, som redogör för de ölverflyttningar, hvilka kunna ega rum ifrån stats-anslagen för det ena af dessa Kongl, slott till anslags-summorna för det andra.
Upsala Kongl. Universitet: Af Revisorerne har blifvit omförmäldt, att de icke varit i tillfälle att granska säkerhetshandlingarna för Akademiens fordringar; och sorn Rikets Ständer anse det vara särdeles maktpåliggande, att
Akademiens säkerhetshandlingar varda år efter år behörigen granskade, men insändandet till hufvudstaden af så vigtiga handlingar, för undergående af dylik granskning, icke kan lämpligen ega rum, få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det E. K.
M:t täcktes i nåder anbefalla Upsala Akademis konsistorium att, vid insändande till Kongl. Kammar-Rätten af Akademiens räkenskaper, låta desamma åtföljas af ett utdrag utaf konsistorii protokoll, utvisande att Akademiens för dess fordringar, enligt hufvudboken, egande säkerhetshandlingar blifvit i behörig ordning granskade och riktige befunne.
Sedan af Rikets Ständers år 1851 församlade Revisorer blifvit anmärkt, att Akademiens räkenskaper för sä väl år 1848 som synnerligen år 1849 blifvit förde med mindre noggrannhet och ordning, halva jemväl 1853 års församlade Revisorer funnit samma förhållande fortfarande hafva egt rum under åren 1850 och 1851, hvilket för år 1850 äfven vitsordades af de i Kongl.
Kammar-Rätten vid samma års räkenskaper gjorda talrika anmärkningar; bestående de felaktigheter, Revisorerne trott sig hafva anledning anmärka och hvarå i begge revisions-berättelserna tlerfaldiga exempel blifvit anförda, hufvudsakligen deri, att dels åtskilliga slutsQinmor icke befunnits riktige, dels flera special-poster varit uteglömde eller till beloppen icke utförda, och dels räkenskaperna icke till beloppet öfverensstämt med tillhörande verifikationer, äfvensom att i öfrigt siffrorna i hufvudböckerna varit på mångfaldiga ställen raderade och ändrade.
Uti de af vederbörande redogörare häröfver afgifna underdåniga förklaringar hafva väl åtskilliga af de gjorda anmärkningarna blifvit nöjaktigt förklarade; men då sådant icke egt rum med en del andra, af hvilka några jemväl blifvit till riktigheten medgifna, få Rikets Ständer hos E. K.
M:t i underdånighet anhålla om nådigt förstån - 248 Expeditions-Vtskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 117. digande för Upsala Akademis konsistorium att tillse, det Akademiens räkenskaper hädanefter blifva så förde, att icke skälig anmärkning må i afseende å dem kunna göras om mindre noggrannhet och ordning.
Vidare hafva Revisorerne anmärkt, dels att de icke fått emottaga de Konungaoch Kanslers-bref, hvarpå en del utgifter grundade sig, hvilket haft till följd, att de icke varit i tillfälle att kontrollera, huruvida desse efter gifna föreskrifter utgått, dels ock att, vid de bland akademi-fogdarnes redogörelser förekommande förteckningar å s. k. nådegåfvor, hvilka Akademien utgifvit till gamla hemmans-åboer, väl varit fogade prestbevis att åboerne då ännu lefde, men att deremot det icke funnes styrkt, att de verkligen erhållit gåfvorna, hvilka sammanlagda uppginge till ganska betydliga belopp; och som Rikets Ständer, för vinnande af en fullständig kontroll, anse nödigt, att vid räkenskaperne fogas i förra fallet den handling, hvarå den gjorda utbetalningen grundar sig, samt i sednare hänseendet vederbörandes qvittenser öfver de emottagna nådegåfvorna, få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det E. K.
M:t täcktes låta meddela vederbörande nådigt förständigande, ej mindre att, då vid Upsala Akademi förekomma utgifter, som grunda sig å bref, utfärdade af K. M:t eller Akademiens Kansler, behörigen styrkte transsumter deraf skola biläggas räkenskaperna första gången dessa bref deri åberopas, än äfven att såsom verifikationer för de nådegåfvor, sorn kunna af Akademien till gamla hemmans-åboer utgifvas, må vid räkenskaperna fogas, jemte prestbevis att understödstagarne ännu lefva, äfven behöriga qvittenser derå att de verkligen fått gåfvorna emottaga.
Presle-Ståndet den 9 — — Borgare-Ståndet den 13 — — Bonde-Ståndet den 16 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående eftergift af Kronans rätt till dana-arf efter Närings-idkerskan Joli.
Hollander. (Stats-Utsk:s Utl.-den N:ris 50 och 133, Mern.
N:o 213, samt Först.
N:o 250.) S. A. K. Sedan Carlstads stadsförsamling, hvarest fattigvården vore särdeles betungande, samt en för de fattigas sysselsättande behöflig och jemväl tillämnad arbets-inrättning icke Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o i 18.
249 icke utan bidrag af allmänna medel skulle kunna åstadkommas, hos E. K.
M:t i underdånighet framställt dessa omständigheter, med deruppå grundad anhållan, att Kronans rätt till ett i laga ordning hemfallet dana-arf efter Närings-idkerskan Johanna Emilia Hollander, som varit bosatt i Carlstad och derstädes den 18 Maj 1848 aflidit, måtte eftergifvas och samma arf, utgörande 5,853 R:dr 7 sk., till staden Carlstad anslås, för att emot redovisnings-skyldighet användas till inrättande af arbetshus för stadens fattige; så har, enär E. K. M:ts Befallningshafvande i Wermlands län underdånigst vitsordat hvad till stöd för ansökningen sålunda blifvit uppgifvet, samt härtill komme, att bemälda Hollander, hvilken vid sin inflyttning till Carlstad saknat alla tillgångar, inom nämnda samhälle förvärfvat den egendom, hon vid sin död efterlemnat, E. K. M:t behagat, i aflåten Nådig Proposition, föreslå Rikets Ständer, att Kronans rätt till berörda dana-arf måtte, till förmån för Carlstads stads-försanding, eftergifvas, under vilkor, att medlen blefve till inrättande af ett arbetshus för församlingens fattige använda; och som Rikets Ständer funnit skäligt härtill lemna bifall, få Rikets Ständer sådant hos E. K. M:t i underdånighet anmäla.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln d. 2 Sept. 1884.
Preste-Ståndet d. 2 — — Borgare-Ståndet d. 2 — — Bonde-Ståndet d. 2 — — Rikets Sländers underdåniga Skrifvelse, angående eftergift af Kronans rätt till dana-arf efter Enkan C. E. Bång och Jungfru Chr.
(Stats-Utsk:s Uthden N:ris 57 och 134, Mern.
N:o 214, samt Först. Stats-Utsk:s Mern.
N:o 251.) S. A. K.
Efter det E. K. M:t täckts genom Nådig Proposition meddela Rikets Ständer, hurusom Borgerskapets Äldste i staden Upsala hos E. K. M:t underdånigst anhållit, att de arfsmedel, hvilka, jemlikt Upsala Rådstufvu-Rätts utslag af den 7
Maj 1851 och den 24 November 1852, blifvit med 200
R:dr efter Enkan Charlotta Elisabeth Bång och 573 R:dr 23 sk. 10 rst. efter Jungfru Christina Lundström, eller tillhopa Bih. till R.
Prot. 4853 & 4834. 40 Sami.
4 Afd. 32 250 Expedilions-Ulskoltets Förslag lill underd.
Skrifvelse, N:o i 19. 773 R:dr 23 sk. 10 rst., E. K. M:t och Kronan såsom dana-arf tilldömda, målte, med afseende å den alltmer tilltagande fattigdomen bland stadens handtverks-idkande Borgerskap och det bekymmersamma förhållande att, i följd af bristande tillgångar, annat understöd än boningsrum och vedbrand icke kunde lemnäs de många utfattiga, sjukliga och ålderstigna personer, som uti stadens Borgerskap^ Gubbhus- och Enkhus-inrättning voro inhysta, få denna välgörenhets-inrättning tiligodokomma; så hafva, uppå E. K.
M:ts derom tillika gjorda Nådiga framställning, Rikets Ständer medgifvit, alt Kronans rätt tilt omförmälda dana-arf må, till förmån för Upsala stads Borgerskaps Gubbhusoch Enkhus-inrättning, eftergifvas, med vilkor dock, att beloppet af samma dana-arf skall utgöra ett stående, nämnda inrättning tillhörande kapital, hvaraf endast räntan får årligen användas till de å inrättningen varande personers underhåll.
Hvilket, lill svar i ämnet, Rikets Ständer få hos E. K.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 2 Sept. 18S4.
Presle-Slåndet den 2 — — Borgare-Ståndet den 2 — — Bonde-Ståndet den 9 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående eftergift för Notarien E.
Lundblad af hälften utaf 1852 års Spanmålsarrende-belopp för Strömsholms Kungs-ladugård.
(Stats-Utsk:s Uthden N:ris ti3 och 137, Mern.
N:o 215, samt Först. Stats-Ulsk:s Mern.
N:o 252.) S. A. K. Sedan Notarien Eric Lundblad, såsom Arrendator af Strömsholms Kungs-ladugård i Kohlbäcks socken och Snefringe härad af Westmanlands län, hos E. K. M:t i underdånighet anhållit, att som, utom de missväxter, hvaraf han under sin arrendetid varit hemsökt, icke allenast en stor del af råg-grödan å Kungsladugården genom den år 1851 inträffade ovanliga vattenhöjd i Mälaren blifvit förstörd, utan ock en mängd Kungsladugården äfvensom
Lundblad enskildt tillhörande byggnader blifvit genom åskeld den 30 Juli 1852 nedbrända, hvarvid jemväl en betydlig del inbergad gröda jemte inventarier gått förlorade, saint enär ersättning härför, i anseende till låg brandförsäk - Kxpedilions-Utskottets Förslag till anderd.
Skrifvelse, A':o 119. 251 ring, endast i ringa män erhållits, om hvilket allt intyg af trovärdiga personer blifvit meddelade, eftergift mätte, i betraktande af Lundblads härigenom förorsakade brydsamma belägenhet, honom beredas af halfva spanmåls-arrende-beloppet för år 1852, utgörande 66 tunnor 28] kappar råg, 66 tunnor 28]- kappar korn och 51 tunnor 16 kappar bafra; så har E. K. M:t, enär berörda omständigheter vore för Lundblad särdeles ömmande, behagat genom Nådig Proposition och i öfverensstämmelse med hvad de i ämnet börda Embets-mvndigheler underdånigst tillstyrkt, i Nåder föreslå Rikets Ständer att bevilja Lundblad den med E. K. M:ts Befallningshafvande» i länet förord begärda eftergiften af 1852 års halfva sparimåls-arrende för Strömsholms Kungsladugård, samt tillika lill Strömsholms Stuteri, åt hvilket arrendet vore anslaget, anvisa ersättning af statsmedel, till fyllande af den sålunda uppkommande brist i 1852 års arrende-belopp; i sammanhang hvarmed E. K.
M:t i Nåder tillkännagifvit, att, med anledning af Lundblad» derom särskildt gjorda underdåniga anhållan, E. K.
M.t godtfunnit bifalla, att, intilldess Rikets Ständer i ämnet sig yttrat, Lundblad finge tillgodonjuta anstånd med erläggande af omförmälda arrende-medel, under vilkor, alt hans löftesmän fortfarande iklädde sig den af dem för samma arrende-belopps utgörande ingångna ansvars-förbindelse.
Af handlingarne i delta mål inhemtas tillika, att Strömsholms Kungs-Iadugård, om 11] mantal, jemte Qvarnhagsvretarne, Qvarnhagsstranden, Flyet, Holmen vid Flyet och Rigärdsstranden, enligt Kammar-kollegii kontrakt den 28 Mars 1844, blifvit åt Notarien Lundblad upplåten på 30 år ifrån samma års midfasta, emot ett årligt arrende af 133 tunnor 24] kappar råg, 133 tunnor 24] kappar korn, 103 tunnor hafra samt 330 lisp. hö och 5,698 lisp. halm; och ehuru, jemlikt 7 mom. i samma kontrakt, Lundblad ej är berättigad tili ersättning af Staten för ifrågavarande af honom lidna förluster, utan Kronan tvärtom förbehållit sig frihet från att efter inträffad vådeld förse arrendatorn med nya byggnader för egendomens bruk, samt ålagt honom att sådana i afräkning på sin byggnads-skyldighet sjelf uppföra, hafva likväl, på de i den Nådiga Propositionen innefattade skäl, Rikets Ständer velat, med bifall till hvad E. K.
M:t i Nåder föreslagit, ej mindre bevilja den af Notarien Lundblad, såsom arrendator af Strömsholms Kungs-Iadugård, begärda eftergift af 1852 års halfva spanmåls-arrende för Kungs-ladugården, utgörande 66 tunnor 28] kappar råg, 66 tunnor 28] kappar korn och 51 tunnor 16 kappar hafra, än äfven, såsom ersättning åt Strömsholms Stuteri för den minskning i dess inkomster, som genom denna eftergift skulle uppkomma, anvisa ett emot värdet af berörda halfva spanmåls-arrende, beräknadt efter 1852 års af Kammar-kollegium för Westmanlands län fastställda markegångspris, svarande kontant penninge-belopp af Eli Tusen Tre Hundra Nio Riksdaler fem skillingar tio runstycken, ali af Riksgälds-kontorets om händer hafvande medel utgå.
Hvilket, såsom svar i detta ärende, Rdcets Ständer få hos E. K.
M:t underdånigsl anmäla.
Stockholm den 9 September 1854. 252 Expeditions-Vtskottets
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 13 Sept. 1854.
Preste-Ståndet den 13 — — Borgare-Ståndet den 13 — — Bonde-Ståndet den 23 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående fiskets vid Trysunda hamn, med dertill hörande lägenheter, försäljning lill skatte.
(Stats-Utsk:s Utl.den N:ris 94 och 195.) S. A. K.
Sedan, uti en af Nätra och Själevads Socknemän emot K. M:t och Kronan fullföljd tvist, rörande bättre rätt att ega eller ock emot afgäld begagna Trysunda, inom Wester-Norrlands läne-gräns belägna, år 1704 skattlagda fiskehamn, med dertill hörande holmar, skär och fiskevatten, E. K.
M:t genom Nådig Dom den 20 December 1853, af anförda skäl, pröfvat rättvist att
Socknemännens i saken instämda påståenden ogilla, hafva framställningar i berörda frågor under innevarande riksdag förekommit.
Och som Rikets Ständer vid behandlingen af detta ärende funnit upplyst, dels att förbemälde Socknemän, först emot ränta, men sedermera utan särskild skatt, från äldre lider intill år 1700 varit i oqvald besittning af Trysunda fiske, hvilket då ulan Socknemännens bevisliga medgifvande är vordet för Kronans räkning utarrenderadt, hvarmed alltsedan fortfarits, jemte det likväl de som varit vane att derstädes idka strömmingsfiske, blifvit, mot oförändrad afgift, vid sådan förmån bibehåline, dels ock alt begagnandet af nämnda fiske är för Socknemännen i och för deras ekonomiska förkofran af synnerlig vigt; hafva Rikets Ständer velat, för sin del, medgifva, att Nätra och Själevads Socknemän må ega alt lill skatte lösa fisket vid Trysunda fiskehamn, med dertill hörande skär, holmar och fiskevatten; dervid Rikets Ständer anse, att, ehuru någon särskild föreskrift icke finnes för skattläggning och skatteköp af Kronofisken i allmänhet, hinder likväl icke i detta afseende böra möta för ifrågavarande fiskes försäljning åt Nätra och Själevads Socknemän efter enahanda grunder, sorn vid tillförene skedd försäljning blifvit tillämpade.
Rikets Ständer få. med anmälan härom, i underdånighet anhålla, att, för den händelse E. K.
M:t kunde finna godt i Nåder bifalla hvad sålunda blifvit af Rikets Ständer beslutadt, och Socknemännen, häröfver hörda, dertill förklarat sig villige, men alla de för skatteköpets tillvägabringande nödiga åtgärder icke medhunnes innan fisket, hvaraf det nuvarande arrendet med år 1855 löpte till ända, ånyo borde på arrende utbjudas, E. K. 31:t då täcktes Nådigst anbefalla, att Expeditions-Vtskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 121.
253 detta utbjudande måtte ske endast för någon kortare tid, på det icke, i annat fall, dymedelst hinder för skatteköpets verkställande kunde uppstå.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 6 Sept. 1854.
Presle-Ståndet den 6 — — Borgare-Ståndet den 6 — — Bonde-Ståndet den 9 — — Rikets Sländers underdåniga Skrifvelse, angående upplåtelse åt Serafimer-Or dens-Lasarettet af plats för tvättinrättning från en Kronans angränsande egendom.
(Stats-Utsk:s Uthden N:ris 148 och 233.) S. A. K.
Sedan, med anledning af det för Serafimer-Ordens-Jasarettet, genom dess erhållna utvidgning, orsakade behof af en motsvarande ändamålsenligt inrättad tvättanstalt, och då en härför fullt användbar plats saknades å lasarettets till Clara sjö gränsande strand, men vore att tillgå inom E. K.
M:ts och Kronans åt Carolinska Medico-Chirurgiska Institutet upplåtna och å Kungsholmen vid Mälaren belägna egendom N:ris 1 och 2 i qvarteret Glasbruket, lasarettets Styrelse i underdånighet sökt, att en förut såsom lastage-plats begagnad del af samma egendom, upptagande en areal af 2,949 qvadralalnar, med en derå uppförd smedja, måtte för nämnda ändamål åt lasarettet öfverlålas, hvilken begäran K. M:t, jemlikt Nådigt Bref af den 20 Januari 1837, sålunda bifallit, att den ifrågakomna platsen icke för alltid, hvartill Rikets Ständers bifall erfordrades, utan endast på 50 års tid och emot en årlig hyra af 200 R:dr till lasarettet upplåts; hvarefter å densamma blifvit uppfördt ett dyrbart tvätthus, i brandförsäkrings-värde uppskattadt till 6,666 R:dr 32 sk. ; så och enär sålunda nyttjande-rätlen icke för alltid vore åt lasarettet betryggad, och detta, i anseende till de vid öfverlåtelsen fästade vilkor, icke ens med säkerhet kunde påräkna att vid besitlnings-rältens upphörande erhålla ersättning för nedlagda kostnader, samt lasarettets
Styrelse i följd häraf sage sig nödsakad att i möjligaste måtto inskränka dessa och hindrades alt vidtaga de förbättringar af tvättinrättningen, som nya uppfinningar erbjödo, hafva dessa förhållanden blifvit hos Rikets nu församlade Ständer framställda, i syftning att ofvannämnda plats mätte utan afgift för alltid till Serafimer-lasarettet öfverstås, samt en hyres-inkomslen motsvarande ersättning förbemälda Institut varda tillagd 254 Expeditions-Ulskottels
I afseende härå är vidare, under ärendets behandling, upplyst, hurusom, då Serafimer-lasarettels Direktion hos K.
M:t i underdånighet begärde, alt olvanomförmälda fessorerne vid Carolinska Institutet, som E. K. M:ts Sundhets-kollegium, af hvilka de förre hufvudsakligen andragit: att berörda plats, jemte derå uppförda smedja, vore för Institutets behof umbärlig och derföre dittills varit åt enskild man utarrenderad, samt icke heller för framtiden syntes för
Institutet ega värde annorlunda än genom den årliga inkomsten, hvadan det vore för Institutet likgiltigt, antingen platsen till everldelig ego eller endast för femtio år öfverlätes, så vida Institutet i begge fallen tryggades vid åtnjutandet af den påräknade erforderliga afkastningen ; samt alt, då platsen varit inbegripen under samma arrende med ett å egendomen beläget boningshus, den årliga afkastningen ej kunde bestämdt uppgifvas, men ansåges, enligt uppgjord beräkning, kunna upptagas till 200 R:dr årligen; och hade Sundhets-kollegium, vid det förhållande, att lägenheten vore en E. K.
Mits och Kronans tillhörighet, ansett sig endast böra tillstyrka, att densamma linge lill lasarettets disposition användas för en tid af femtio år, emot en årlig afgift af 200
Ridr samt vissa för öfverlåtelse!) framställda vilkor; hvarefter och sedan K.
M:t, enligt högstberörda Nådiga Skrifvelse, godtfunnil att, på sätt Kollegium föreslagit, bifalla den underdåniga ansökningen, förenämnda plats blifvit den 30 Mars 1837 ål Serafimer-lasarettels
Direktion på femtio års tid upplåten, emot en årlig hyressumma af 200 R:dr och vilkor, bland annat, att, derest eller nämnda tids förlopp platsen kunde blifva af K. M:t och Kronan återtagen, lasarettet skulle för derå uppförda byggnader och nedlagda kostnader erhålla genom laga besigtning och värdering bestämd ersättning, efter afdrag af 800 R.dr, hvartill den vid upplåtelsen å platsen befintliga åbyggnad blifvit skattad.