Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att sedlar, som ej äro rätteligen underskrifne, väl må förbjudas till utgifning, men icke till inlösen, i -fall de kommit att af Banken utgifvas. 6 §. 910 Att, enär stadgandet derom, alt Banken ej må utgifva förbindelser till större sammantaget belopp, än som motsvarar den insatta och innestäende grundfonden, jemte de contanta medel Banken derutöfver innehar och summan af dervarande depositioner, skulle hafva en sådan påföljd, att lånerörelsen inskränktes genom hvarje utvexling af silfver emot de dagligen återgående creditsedlarne, ehuru Bankens soliditet vore oförminskad, och oansedt det behof af lån, hvari näringarne och allmänheten kunde befinna sig, vore ökadt, ordet ”innestäende” borde utgå, desto hellre, som, i fall meningen endast vore att förekomma, det den af delegarne gjorde insats icke måtte till större eller mindre del åter uttagas, ett tillägg derom, ehuru öfverflödigt, lätteligen kunde göras i 12 §., som handlar om Bolagsstämma, och hvarest det kunde stadgas, att Bolaget under intet vilkor egde att disponera öfver någon större eller mindre del af den en gång insalta grundfonden, utan endast öfvpr vinstmedlen.
1010 Att, i utbyte emot ofvanberörde stadgande i 6 Bankerne borde åliiggas att, af de utelöpande sedlarnes lotal-belopp, alltid vara försedde med minst a5 proc. i contanta penningar, räntebärande papper, m. m., under Bolagets egen disposition, således, hvad Acliebanker angår, utöfver de a5 proc., som komme att i allmän vård nedsättas.
Banco- och Lag-Utskottens Utlåtande N.-o 4- 3 11:0
Att undantag borde göras för sådane förbindelser, som äro utgifne för upptagna lån på längre tid; och att, hvad öfrige förbindelser angår, man icke borde fordra, alt fulla motsvarande beloppet, utan endast | eller f deraf skulle hos Banken finnas inneståeude uti penningar eller säkerheter, som Bolaget tillhöra. 7 §• 12:0
Att de här omförmälde skuldförbindelser, ställde att betalas å viss förfallotid, eller efter uppsägning, ej borde få vara tryckte eller graverade. i3:o
Alt minimivaleuren borde nedsättas från 2Öo till 1 5o R:dr Courant. i4:o
Alt det vore likgiltigt, om förbindelserna lydde å större eller mindre summa, endast det stadgades, alt de alltid måste ställas till viss man. 8 §. i5:o
Att enskild Bank alltid borde inlösa dess creditsedlar med metalliskt mynt. 16:0
Att stadgandet derom ej borde vara ovilkorligt, utan endast sådant, att sedelinnehafvare må kunna, om han vill, fordra inlösen med metalliskt mynt. 17:0
Att rättigheten att inlösa med sedelmynt må medgifvas blott på tiss tid, eller ock lills vidare, och således ankomma på blifvande Ständers beslut. 18:0 Att, om Statsbankens sedlar upphöra att vara lagligt betalningsmedel, det då må åligga enskild Bank att inlösa dess sedlar med klingande mynt; — eller efter metalliska värdet, och ej efter de förra sedlarnes fallna värde. 19:0 Att, om
Banken icke vid uppvisandet inlöser sina sedlar, den bör vara skyldig gälda ränta till 8 å 12 för 100 om året. 20:0
Att man, för allmänhetens eget bästa, icke borde brådstörta med en Banks försättande i concurs-tillstånd, utan först lemna den någon tid att reda sig. 21:0 Att, om en
Bank under 8 dagar brustit i fullgörande af dess förbindelser, Konungens Befallningshafvande borde vara pligtig att, genom allmän åklagare, hos Domstol yrka Bankens försättande i concurs och utredning efter concurs-lagen. 22:0
Att stadgandet, det Directionen skulle med sin enskilda förmögenhet ansvara för inlösen af Bankens förbindelser, äfven om Directionen ieke begått fel i förvaltningen, syntes vara för strängt, och böra så modi - 4 Banco- och Lag-Utskottens Utlåtande N.o j.. fieras, att bristande inlösen af Bankens sedlar i allmänhet endast medförde skyldighet för
Directionen att sätta Banken under concurs, vid äfventyr, om delta inom viss lid icke skedde, alt derefler slå uti personlig ansvar righet. 23:o
Att inlösen af creditsedlar borde ske ej allenast vid Bankens hufvudstalion, utan ock å den ort, dit penningarne med allmänna rörelsen mest draga sig, t. ex. i Stockholm; — men, efier ett annat förslag, uti flere större städer, såsom Stockholm, Götheborg, Norrköping, Gelle och Malmö; — eller jemväl, efter ett tredje förslag, vid marknads-tillfalien på landet. 24^0 Att hvad i 8 §. stadgas, angående creditsedlar, borde gälla i afseende på alla Bankens förbindelser. 9- §• a5:o
Att denna §. syntes vara i strid med 8 § , när i 8 §. talas om utredning efter Concurs-lagen, och i 9 §. åter, att creditsedlar ej behöfva bevakas. 26:0
Att creditsedlar borde i concurs bevakas, likväl utan behof af edgång. for ... 27:0
Att den till 2:ne år föreslagna praescriptions-tiden för creditsedlars anmälande till inlösen borde, efter någras förmenande, förkortas,, men deremot, efter andras tanka, förlängas till 3 å 5 år. 28:0
Att stadgandet icke upplyste, huruvida
Domaren skall vänta med concursdomen, tilis de z:ne åren äro förlidna, för att kunna pröfva,, hvilka sedelinnehafvare iakttagit prsescriptionstiden, eller må på förhand förklara den, som berörde tid försitter, vara förlustig sin betalningsrätt. 29:0
Att stadgandet, det Bankbolag skall hos Kongl.
Maj:t anmäla tiden för Bolagets upplösning, bort vara gifvet såsom vilkor för åtnjutande af den föreslagna praescriptionen, och att tiden derför bort räknas från Kongl. Maj:ls Kungörelse härom. 3o:o Att rättigheten för arfvinge efter delegare i solidarisk Bank, att, genom urarfvagörelse, vinna befrielse från gäld, icke syntes stå tillsammans med stadgandet i förevarande io §. 31:0
Att af stadgandet i första momentet syntes, såsom skalle
Banken icke få rättighet att, för dess egen rörelse, inköpa ett hus, hvilket dock ej rimligtvis borde förvägras.
Banco- och Lag-Vtshotltns Utlåtande N.-O 5 32:0
Att stadgandet i aldra momentet, hvaruti lånerörelsen må beslå, desto hellre kunde helt och hållet utgå, som, enligt 2 §, BolagsReglementet måste underställas Kongl.
Maj:ts pröfning. 33;o Att, likasom om hvarje Banks egna reverser eller lottbref är föreslaget, ej heller andra enskilde
Bankers actier eller lott bref borde få belånas. 34:o
Att lån på de reverser, Bankens delegare sjelfve utgifvit, icke borde tillåtas. 35:o
Att längsta liden för låns beviljande borde förkortas till 6 månader; men, efter andras förslag åter, utsträckas till ett år. 36;o Alt omsättning af meddelade lån borde uttryckligen förbjudas. 37:0
Att lån på fastighet ej borde tillåtas. 38:o
Att cassacreditiv, de der ingalunda vore ämnade till egentliga lån, utan endast till besparande af ränteförlust på creditivlagarens cassa, borde inskränkas lill viss kort tid, eller, efter ett annat förslag, endast meddelas på ett år i sender. 3g:o Alt lagsökning för lån, som icke inbetalas å förfdlodagen, borde följa inom 14 dagar derefter, vid förlust al rättigheten till öfverränta. 4o:o Alt öfverskottet af pantens försäljnings-summa borde öfverflytta®- på Bankens upplåningsräkning, om sådan föres, och i annat fall deponeras i Landl-Ränteriet, derest det icke genast af vederbörande uttages. 12 41:0
Alt hela §., eller åtminstone 2;dra momentet, vore af alltför reglementarisk beskaffenhet. 42:0
Att ett stadgande borde tilläggas, det ej någon må beräkna mera än ett visst antal röster, huru mångå actier han än eger. 43:o
Alt, på det ej något, för frånvarande bolagsman personligen menligt beslut måtte fattas, 3;<ije momentet borde erhålla sådan lydelse, att de frånvarande delegarne skola åtnöjas med de närvarandes beslut, "i alla frågor om actieegares allmänna skyldigheter, eller Bankens öfriga ärenden.” >3 §• 44^0 Att Bibets Ständers Bank mätte ega ej allenast deltaga i de allmänna revisionerna, utan äfven när sora helst anställa undersökningar och adviseras om alla från de enskilde Bankerne beviljade lån. 45:o
Att månadsrapporlerne måtte först insändas till Rikets Ständer-s Banco-Fullmäglige. 46;o Att dessa rapporter mätte insändas till Commerce-Collegium.
6 Banco- och Lag-Utskottens Utlåtande N.o 4 47:0
Att de uppgifter, som komma att ingå lill Finance-Expeditionen, tillika måtte, från hvarje serskild Bank, meddelas de öfriga Bankerne i Riket. 48;o Att dessa uppgifter likväl icke må yppa Bankens räkningar med enskilde personer. 49:0
Att uppgifterna borde aflemnas minst hvar annan vecka, eller, efter ett annat förslag, endast qvartaliter. 5o:o Att Konungen må, när som helst, låta, genom Dess ombud , undersöka ställningen, och Direclionen vara skyldig gå tillhanda med upplysningar. 5i:o Att Justitias-Ombudsmannen äfven borde hafva tillträde till Bankerne och af dem, uppå skeende requisitioner, erhålla erforderliga upplysningar. <4 §• 5a:o
Att stadgandet vore af nog mycken reglementarisk beskaffenhet. 53:o
Att det vore nog, om, i fall Banken gjort förluster, som medtaga någon del af teckningssurnman, rörelsen endast inskränktes i förhållande till den återstående fonden. 54:o
Att, så snart förlusterne uppgingo till |:delaf teckningssummau.
Bolagets rörelse borde upphöra. «5 §. 55:o
Att stadgandet, såsom tillhörande Straff-Lagen, borde från nu förevarande
Lag utgå, desto hellre som
Utskotten tillika gjort hemställan örn en serskild Författning i samma ämne. 18 §• 56:o
Att bestämmandet af tecknings-summan och actiens belopp borda ankomma på Kongl.
Maj:t för hvarje serskildt fall. 57:0 Att
Utskotten fixerat ett för högt minimum för grundfonden, hvilken borde, efter derom uppgifne olika förslag, medgifvas till" 3 millioner, a millioner, eller 1 million. 58:o AU det föreslagna tillägget, det minimi-summans fastställande till ännu högre belopp, än i Banklagen kommer alt utsättas, skulle ankomma på K.
M:ts pröfning i serskilda fall, borde alldeles uteslutas. 5q:o
Att actiens minimibelopp borde nedsättas, efter olika förslag, till 2000, 1000, 5oo och 100 R:dr Courant. 60:0
Att, om actien icke skulle komma att medgifvas på mindre summa än 4000 R:dr Courant, det då måtte tillåtas att försälja densamma i hälfter och fjerdeparter.
Banco- och Lag-Utskottens Utlåtande N.-o 4- 7 61:0
Att i Lagen saknades stadgande, om aetiebref får ställas lill ionehafvaren. 19 §• 62:0 Att, innan Banken finge börja sin rörelse, den borde hafva in* salt 5o proc. af teckningssumman i allmän vård, deraf 25 proc. contant och 25 proc. i räntebärande papper. 63:o Alt, innan Banken öppnades, 75 proc. borde vara inbetaide, och hälften deraf satt under allmän vård. 64:0
Alt 10 proc. borde contant insättas i Banken såsom cass-a, innan rörelsen börjades, vidare inom 1 må nåd derefter: i5 proc. äfven uli Banken, och ytterligare, inom första årets slut, 25 proc. uti allmänt förvar. 65:o Alt Bolaget borde vara skyldigt, före Bankrörelsens början, insätta 20 proc. contant i Rikets Ständers Bank, med rättighe^t, att onder årets lopp utassignera hälften, emot åliggande, att, vid nästa års början, hafva åter insatt fulla beloppet. 6'6:o
Att, om inteckningar användas lill insättning å grundfonden, de icke borde få öfverstiga | af den inlecknade egendomens taxeringsvärde. 67:0
Att, i stället för "lätt real i sa b la papper,” borde heta: ”lätt readisabla allmänna papper.” 68:0 Att Bolaget borde, efter octrojtidens slut oedi sedan dess rörelse upphört, vara berätligadt återbekomma sina säkei hetshandlingnr, i den moll det visar sig hafva inlöst sina sedlar. 69:0
Att man tycktes hafva förbisett: det Banken kunde förläggas i annan stad, än der Konungens Befallningshafvande vöre; alt utrymme för en större mängd guld och silfver möjligen saknades i Landl-Ränteriet; alt Konungens Befallningshafvandes lid skulle mycket upptagas genom de, kanske ofta påkommande utbyten utaf handlingar, som förslaget medger; och att Landt-Räntmästaren vore en tredje person, som äfven skulle hafva vården om hvad i Ränteriel nedsatt blifvit. 20 §. 70:0
Alt man icke borde stadga c5 proc;s insats under första året» utan afseende derpå, om Banken kunnat utfärda motsvarande förbindelser. 71:0
Alt inbetalningens verkställande medelst Bankens egne sedlar borde förbjudas.
8 Banco- och Lag-Utskottens Utlåtande N.o 4- 21 §. 72:0
Alt creditsedlarnes minimi-valeur borde bestämmas lika för Actie-Bank sora för solidarisk Bank. 73;o
Att den borde fastställas, efter gjorda olika förslag, till 20 R:dr, 10 R:dr eller 3 R:dr courant. 74:0
Alt denna valeur framdeles torde kunna bestämmas tili 5 R:dr courant, för båda slaget) af enskilda Banker, men att, så länge Rikets Ständers
Bank fortfar att utgifva sedlar på mindre valeurer, det vore omöjligt för de enskilde
Bankerne att täfla med denna utan en dylik rättighet. 32 §• 75:0
Att de borde mera ulliyckligen tillåtas fordringsegaren, alt vända sig emot hvilkendera
Directeuren som helst. 76:0
Att, så snart Directionen blifvit dömd undergå utmätning, denna må få verkställas emot hvilken af ioltegarne som helst. 77:0 Alt, om någon lottegare får betala annans del, borde den förre ej behöfva vänta på slutlig utredning, för ersättningens utbekommande. 23 §. 78:0
Att bestämmandet af teckningssumman för solidarisk B,nk, liksom för Actie-Bank redan är anmärkt, borde ankomma på Kongl.
Maj;ts pröfning i hvarje serskildt fall. 79:0
Att minsta teckningssumman borde bestämmas till 5oo,ooo R:dr courant. 80:0
Att den lill 5oo R:dr föreslagna summan för hvarje lottbref måtte nedsättas derunder, eller, efter hvad i motsats häremot blifvit yrkadt, höjas till minst 1000 R:dr courant. 81:0
Att loltegarnes antal borde uppgå lillminst 100, hvaraf 20 skulle hafva insatt minst i5,ooo R;dr hvardera, eller, efter ett annat förslag, 10 lottegare hafva hvardera minst 3o lottbref. 82:0 Att Lagbestämmelse saknades, huruvida lottbrefven kunna utmätas för gäld, samt säljas och gå i arf utan Bolagets tillåtelse. 34 §• 83:o
Alt det i 1 mom. föreslagna stadgandet borde blifva generelt för både Actie-Bank och solidarisk Bank, och af sådan lydelse, "alt Briken - Banco- och Lag-Utskotlens Utlåtande N.o 4- 9 ken borde, minst i månad innan sedlar utgifvas, låta i Rättens inleckningsprotocoll intaga samt i allmänna tidningarne tillkännagifva Bankens öppnande, samt offentliggöra Bolagsreglorna och Ullåningsreglementet.” a5 §. 84to Att, äfven af solidarisk Bank, nedsältningen borde ske i allmän vård, såsom i 19 §. blifvit angående Actie-Bank föreslaget. 26 §. 85:o
Att stadgandet om inrättande af Bankafdelningar syntes böra utgå, såsom dels öfverflödigt, dels ock genom den vidsträckta autorisation, som detsamma innefattade, tilläfventyrs skadligt och hinderligt för andra Bankers uppkomst. 86:0
Det rättigheten att hafva Filialcontor icke borde uteslutande förbehållas solidariska Banker, utan äfven tillkomma Actie-Bank. 87:0
Att ifrågavarande Afdelningar eller Filialcontor alldeles icke borde få inrättas, utan hellre Banker tillåtas med mindre grundfond, än nu blifvit föreslaget. 27 §■ 88:0
Att credilsedelns minimivalenr för solidarisk Bank måtte bestämmas, efter derom uppgifne olika föislag, till 20 R:Jr, 10 R:Jr, 5 R:dr och 3 R:dr, eller ”lill något visst belopp öfver 2 R:dr” courant.
Mera i allmänhet. 89:0
Alt blandning af Actie-Bank och Solid.-Bank icke borde kunna förmenas, utan att snarare endast sådane blandade Banker borde få uppstå. 90:0 Att Aclie-Banker och solidariske Banker borde i allt ega lika rättigheter, samt Lagen upptaga blott en slags Bank, Bolagsmännen likväl obetaget att, till förstärkande af Bankens credit, åtaga sig det solidariska ansvaret. 91:0
Att Actie-Banker endast borde få förläggas i de större slapel städerne, der Börser och Mäklare finnas. 92:0 Att Bankerne borde åläggas bålla en viss cassa, i förhållande till deras rörelse.
Pih. till R.
Prot. i834 och t83S. 6 Sami. 2 Afd. 3:dje Häftet. 2 JO Banco- och Lav-V Iskol tens Utlåtande N.o 4• q3:o All Bankerne, då cursen är hög, borde hafva åliggande indraga Sedelstocken. y \ 94:0
Alt den ifrågavarande Bank-Lagen, i likhet med livad Kongl. Kungörelsen den 14 Januarii 1824 redan innehåller, borde innefatta ett uttryck ligt förklarande, det enskilda Banker aldrig må påräkna understöd af allmänna medel. 95:o
A tt ansvarsbeslärpinelserne i vissa serskilda borde sammanföras på ett ställe. 96:0
Att man syntes hafva origtigt förfarit, då man meddelat en mängd föreskrifter, utan att stadga någon påföljd för underlåtenhet deraf. 97:0
Att utlr3rekligt undantag i den nu förevarande
Lagstiftningen borde göras för redan uppkomna Pri va1-Banker, och således en §. tilläggas i öfverensstämmelse med Herr af Skogmans förslag. 98:0
Att, i motsats mot Utskottens tillstyrkande, pag. 28, Rikets Ständer borde hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Majrt täcktes ställa oclrojerna så, alt de ej alla utlöpa vid samma lid.
För öfrigt finnas äfven åtskilliga erinringar vara riglade mot redaclionen af Utskottens förslag.
Hvad nu först angår den fråga, huruvida Pi ivat-Bankers inrättande borde tillåtas, så hafva väl betänkligheter af en och annan blifvit framkastade emot desamma, roen de flestes meningar synas likväl vara ense om nyttan och behofvet deraf.
Man är i allmänhet öfvertygad: att Sveriges Stats-Bmk illa motsvarat industriens behof af en väl ordnad penningerörelse; att peuningeiöreisen sjelf är en industrigren, och just den , .som mägtigast inverkar på samhällets materiela förkofran, samt alltså företrädesvis bör få naturligen utveckla sig, under en så fri täflan sorn möjligt; samt alt den vinst, sorn Staten kunde skörda af ett i dess hand än vidare bibehållet roonopolium på sjelfva vilkoret för andra näringars fortkomst, icke motsvarar de fördelar af en vexlande produetion och en lifligare handel, sorn förbättrade och åt dessa föremål rigtade creditanstaller sannolikt skola framkalla.
Till svar å den anmodan Utskotten emottagit, att meddela Rikets Ständer upplysningar angående vunnen erfarenhet, i afseende på fördelame och olägenheterne af de i landet redan inrättade Privat-Banker, fä Utskotten förklara, att de icke försummat att inhemta och begagna Banco- och Lag-Utskottens Utlåtande IV:o 4 sådana upplysningar, som derigenom varit tillgänglige, alt Utskotten ibland sina Ledamöter räkna åtskillige personer från de orter, der dessa Banker äro förlagde, och att, enligt dessa Ldamöters enstämmiga vitsord, Pri val-B mkerne, livar i sin ort, obestridligen visat sig medföra välgörande verkningar.
Den yttrade åsigten, att Rikets Ständer borde inskiänka sig dertill, att i underd. skrifvelse till Kongl. Maj:t endast framställa vissa allmänna grunder för organiserandet af Prival-Banker, kunna Utskotten icke biträda.
Sedan Utskotten emottagit 2;ne motioner i ämnet med utarbetade Lagförslag, den ena motionen al Herr Slats-Secreteran för ilandelsoch Ftnance-Äi endena, och sedan Utskotten jemväl, i anledning häraf, uppgjort ett utförligt förslag till Privat-Banklag, hvilket framkallat en mängd sakrika och vigtiga anmärkningar, vore det förmodligen icke välbetänkt, om R-presentationen nu stannade vid de såkallade allmänna grundsatserna, i stället att jemväl söka visa deras tillämpning uti fullständiga lagbud.
Ilar är utomdess fråga om så väsendlliga undantag från vissa i allmän
Lag bestämda rättsförhållanden, att de lagstiftande ihagfernes samverkande i flere hänseenden synes erfordras.
Huruvida, såsom man äfven förmenat, redan gällande lagstiftning för Bolag kan anses göra tillfyllest för vinnande af de med Bank-inrätt* ningar egentligen åsyftade ändamål, och för betryggande af allmänhetens derunder beroende rätt, kommer att bäst visa sig vid granskningen af de serskilda stadganden, hvilka Utskotten, både såsom tillägg och såsom undantag från allmänna Lagen, här nedan föreslå.
De mera speciela anmärkningar, som mot serskilda delar af förra förslaget blifvit gjorda, hoppas Utskotten skola finnas till större delen nöjaktigt besvarade, dels genom det nya förslagets förändrade innehåll, dels ock genom de motiv och upplysningar, som bär nedan följa.
Utskottens förnyade förslag, hvars alvikelser från det föregående härleda sig så väl ifrån de inom Riks-Stånden gjorda påminnelser, som ock från den närmare undersökning, Utskotten, vid ytterligare förehafvande af ämnet, sjelfmant deråt egnat, är af följande lydelse: IS Banco och Lag—Utskottens Utlåtande IS.o 4•
Förslag till Lag för Enskilda Lane- och Sedel-Banker. / Capitlet.
Allmänna bestämmelser, i §.
Jtmför 2, Bankrörelse, med rättighet att utfärda tryckta eller graff förra fir- verade Creditsedlar, må, utaf enskilde personer, endast i förelaget, ning till Bolag bedrifvas, efter derå af Kongl. Maj:t meddeladt privilegium; börande, vid ansökningen härom, till granskning och stadfästelse bifogas ej mindre de för Bank-Bolaget uppgjorde grundreglor och utlånings-reglemente, än äfven profblanquetter till creditsedlar; och ankomme på Kongl. Maj:t att, efter pröfning, huruvida Bankinrältningen kan vara för landet fördelaktig eller menlig, det sökta privilegium bevilja eller förvägra.
Ej må privilegium för sådan enskild Låne- och Sedel-Bank förunnas på längre tid än högst 20 år; Bolaget likväl obetaget, att, minst 18 månader före privilegiitidens utgång, söka hos Kongl. Maj:t förlängande deraf.
I hvarje Bank-privilegiura kommer att intagas det uttryckliga förklarande, att Banken ingalunda, mera än andra enskilda företag, må kunna påräkna understöd af allmänna medel, eller att Staten, på något sätt, skall bidraga till Bankens upprätthållande eller utredning. 2. v5*- Jemför 1 Bank-inrättningen må grundas antingen å delegarnes anocl»2, 7 svårighet, endast för beloppet af deras tecknade actiesurama, Mom. förra och kallas då Actiebank, eller på delegarnes ansvarighet, en {•'urslaget. p~r aj|a aj|a p»r en^ p^r fu11a beloppet af Bankens förbindelser, i hvilket fall den kallas solidarisk Bank.
Är Banken af det senare slaget, vare densamma obetaget Banco och Lag—Utskottens Utlåtande IV,-o 4- att med sig förena serskilde, endast i mon af gjord teckning, ansvarige acliedelegare. 3. $. r Jcm^r 1 Banken slår under control af offentlig myndighet på sätt i ^rra För- de11»*1 Lag stadgas, samt förvaltas af en Direction, hvilken delsiagti. egarne bland dem sjelfve utvälja, med instruetion förse, och kunna efter godtfinnande afsätta. 4- $■ .
Jemföra/, Före Bankens öppnande skall Bolaget lill Rådslufvu-Rätten 'Mom. förra e^er Härads-Rätten i den stad eller landsort, der Banken förlagd Förslagen är, aflemna, så väl det af Kongl. Maj:t utfärdade privilegium, som ock Bolagsreglorna, för alt i Rättens intecknings-protoeoll ordagrannt intagas.
Rätten läte sedermera ofördröjligen, på Bolagets bekostnad, i allmänna lidningarne införa kungörelse om det ingångna Bolaget.
5 Jern för 5 Utom invisningar på Rikets Ständers Bank, må ej af Ba förra7 För- lagel utfärdas andra tryckte eller graverade förbindelser, än »laget. creditsedlar, ställda lill innehafvaren, alt af Bolaget, vid anfordran, utan ränta inlösas.
Omförmälde invisningar och creditsedlar böra egenhändigt underskrifvas utaf 3:ne
Direcleurer, eller af minst arne
Direeleurer och en inrättningens Tjensteman.
Uppgift å de personer, hvilka komma alt underskrifterne meddela, skall Bolaget, före Bankens öppnande, ej allenast aflemna till .Konungens Befallningshafvande i Länet, utan äfven i allmänna tidningarne kungöra; och bör, på enahanda sätt, anmälan och kungörelse ske, då, genom ombyte af personer, någon förändring med underskrifterne inträffar. 6 $. Jemför 6 £j ^,3 Banken utfärda tryckta eller graverade invisningar och Förslå"Ét. creditsedlar, till större sammantaget belopp, än som med 5o procent öfverskjuter summan af de hos Banken, och för dess räkning uti allmänt förvar, innestående, Bolaget tillhöriga, till - >4 Banco- och Lag-Utskolteris Utlåtande IV;o Jcmför 8 §. förra Förslaget.
Jemfor 8 S- förra Förslaget. gångar i penningar och säkra hypol liek, efter förut från tillgångarne skedt afdrag af hvad som lill fullo motsvarar de utaf
Banken gjorda upplåningar och hos densamma skedde depositioner; börande ibland tillgångarne icke inberäknas
Bankens låntagares skuldförbindelser, eller till säkerhet härföre lemnade bypothek.
Derest, genom vexling eller annan orsak, nyssnämnde återstod af tillgångarne så minskas, att den ej motsvarar det förhållande nu sagdl är, eller | af Bankens utelöpande sedelstock uti tryckte eller graverade invisningar och creditsedlar, åligge det
Binken att inskiäuka sin ullånings-iörelse, och inom en månad hafva återställt det rubbade förhållandet.
7 Pröfvur Kongl.