Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
för a t t p r o f v a s i n n y a s t e k l ä d n i n g, s o m k o s t a t ä l s k l i n g e n å t s k i l l i g t a r b e t e p å » lediga s t u n d e r » Jag sökte trösta o c h öfvertyga h o n o m m e d, a t t som h o n s k ä m t s a m t b e n ä m n d t h a n s literära natt- allt b l o t t v a r e n h y s t e r i s k k o m e d i — m e n d e t a r b e t e, ä m n a d t a t t fylla d e t p l u s i h u s h å l l s p e n - ville ej g å för s i g.
H o n h a d e t ä n d t f a c k l a n, o c h g a r n e, s o m d e m a g r a o r d i n a r i e i n k o m s t e r n a ej n u b r a n n den, förtärande en redbar makes sin- k u n d e tillfredsställa.
nesfrid.
N a t t e n h a d e b r u t i t i n, o c h h a n v i l l e ej s ö k a Vi togo o s s e n s t i l l a v i r e l l a.
I b ö r j a n v a r h a n ro.
Vi följdes å t till h a n s g l ä d j e t o m m a h e m.
l a n k s p r i d d o c h gick b e t p å m i s é r b u d e n, m e n s å m o r s k a d e h a n u p p s i g, fick fläkt o c h k n e p s i g e n S ä n g k a m m a r e n v a r ö d e, m e n i b a r n k a m m a r e n sofvo d e s m å o s k u l d e n s s ö m n, o c h p å t å gick h a n s o l o v i r a i h ö g s t a färg.
D å blef h a n m u n t e r o c h till d e r a s b ä d d a r, a n s a d e ö r n g å t t e n, s v e p t e täc- pigg, t y s p e k t a k e l b i l j e t t e r n a v o r o m e d d e n k l a r e - kena o m dem, kysste d e m på pannan, och med r a d e o c h f ö r m o d l i g e n äfven coiffuren i o r d n a d t k y s s e n följde e n t å r, s o m f a n n g e n k l a n g i d e r a s skick.
omedvetna hviskning: » pappa »!
S o m e t t b a r n, h v i l k e t s a m l a r till j u l k l a p p a r, » Det v a r i n t e m a m m a det, » t ä n k t e j a g, d ä r j a g fröjdade h a n sig å t vinsten, lade d e n i e n spar- stod vid dörrposten och bet mig i underläppen.
b ö s s a o c h f r å g a d e m i g, o m j a g ej a f u n d a d e s h o - n o m h a n s lycka.
S å b e h ö f d e h a n luft igen, o c h v i p r o m e n e r a d e på måfå i d e n vackra vårnatten.
Han knäppte « * u p p ö f v e r r o c k e n för a t t k u n n a a n d a s i sitt b e - *: k l ä m d a b r ö s t, o c h d å j a g v a r n a d e h o n o m för e n s å d a n oförsiktighet, blef h a n e n v i s o c h m e n a d e, a t t lifvet n u ej m e r a h a d e n å g o t v ä r d e för h o n o m.
» Men d i n a b a r n?
» i n v ä n d e j a g.
» Ja, d u h a r r ä t t.
» Vi v ä n d e å t e r, m e n d å h a d e r e d a n s t a d e n v a k - n a t till lif o c h r ö r e l s e.
O c h d e n u n g a frun trött- nat p å sin komedi.
Hon v a r h e m m a och började gifva h o n o m s k r u p e n s e r för l ä t t s i n n i g t nattlif o c h dylikt n o n s e n s.
H a n b a r a teg, o c h j a g v ä n d e h e n n e r y g g e n.
* * E t t å r till h ö l l h a n u t.
D e t blef å t e r v å r o c h k n o p p p å träden.
Vårbrytningen ä r kritisk, o c h fjolårets t r a g i s k a k o m e d i h a d e l e m n a t d j u p a s p å r efter s i g, s o m n u m e d r a s k fart n å d d e sitt m å l — befrielsens stund.
Men i n n a n dess b a d h a n m i g a t t gifva h o n o m e t t f ö r s e g l a d t k u v e r t, h v a r p å m e d r ö d t b l ä c k s t o d skrifvet » L j u s g l i m t a r ».
» Äro v i e n s a m m a, » h v i s k a d e h a n m e d s v a g r ö s t.
» Ja. » » Brinuer det i kakelugnen? » » Ja. » E n s u c k o c h h a n b r ö t förseglingen.
D e n i n n e s l ö t e n m ä n g d bref till ä l s k l i n g e n frän hans trollslända.
» B r ä n n u p p dem! » h v i s k a d e h a n.
N ä r j a g s k u l l e g ö r a d e t, föll e n v i s s n a d r o s n e r på lakanet.
De h e k t i s k a r o s o r n a p å h a n s k i n d e r b l e k n a d e, och h a n tittade p å b l o m m a n m e d frågande ögon.
S e d a n förde h a n d e n till s i n a l ä p p a r o c h hvi- skade: » L å t d e n följa m i g i g r a f v e n!
D ä r vill j a g glömma och minnas! » Fabriksarbete eller hemslöjd?
är en gammal känd och erkänd sats, att allt, hvad möjligt är, bör tillverkas i hemmet, emedan det arbete, som där ut- föres för hand, blir omsorgsfullare gjordt, än då det sker fabriksmessigt.
Således: allt ar- bete för hand bör föredragas framför fabriks- arbete; men, sorgligt nog, blir hemslöjden allt mer och mer sällsynt.
Allt skall nu tillverkas på fabrikerna; garnet spinnas, väfven väfvas.
Detta skedde fordom i all trefnad i hemmen; man hade då ännu i minnet det gamla, goda ordspråket: » morgonstund har guld i mund », och från tidigt på morgonen surrade spinn- rocken och smällde väfstolen.
Från min egen barndom minns jag, hur vår egen tjänarinna satt » i väfven » vid ljus om morgnarne för att hinna få några kritstreck på » väfslaget », innan frukostsysslorna m. m. toge hennes tid i anspråk — för hvarje aln, som väfdes, sattes nämligen ett lodrätt krit- streck och öfver hvart tiotal drogs ett dylikt på tvären.
Och sedan, när antingen på vå- ren linneväfvarne lågo på bleke, eller till ju- len, då naturligtvis alla, från far själf till småttingarne i kolt, fingo fina, nya, starka, hemväfda kläder, var glädjen icke minst för den flitiga och och omtänksamma husmodern.
Denna gyllene tid är, som sagdt, snart ett minne blott, en tradition, såväl i herremannens som i bondens hem, denna tid, då husmodern satte en ära uti att själf med tillhjälp af sitt husfolk tillverka allt, som behöfdes i hemmet och kunde uträttas a f idoga kvinnohänder.
Visserligen heter det, att man nu kan få kö- pa alla väfnader m. m. billigare, än om man skulle förfärdiga dem själf, men månne man äfven får det lika starkt och reelt?
Det be- tvinas.
I månget hem kanske husmodern, för att nu icke tala om husets uppväxta döttrar, där sådana finnas, eller tjänarinnor, icke ens har msilligt
en strumpa till hands för att då och då, i skymningen eller annars, när tillfälle gifves, sticka några hvarf.
Naturligtvis undskylla de sig med, » att man nu får stickadt så billigt på maskin, att det ej är mödan värdt att sitta och sticka för hand o. s. v. » Dock borde man åtminstone hafva för princip att aldrig låta sticka yllestrumpor på maskin.
I en stor familj kan det möjligen ursäktas, men kan strumpstickning ej medhinnas, så låt hellre någon gammal gumma, som stickar bra, få den förtjänsten, och ni skall vinna därpå, ty maskinarbete har aldrig samma värde som ett väl och omsorgsfullt utfördt handarbete.
Hvartill användes då det öfverfiöd af tid, som naturligtvis skall uppstå?
F ö r det första tagas stunderna ej så väl i akt, man känner ej eller låtsar ej om det engelska ordspråket: » tid är pengar ».
Och där tiden verkligen användes, der användes den dock icke väl.
Man ser nu ofta döttrarna i sina hem, vare sig i staden eller på landet, sysselsatta med att förfärdiga, efter hvars och ens vilkor, lyx- artiklar, som blifva till liten eller ingen nytta.
Allt möjligt krimskrams (ungefär liktydigt med skräp) stöter man på i hemmen, äfven i de tarfligaste.
Spån- och degarbeteu, lamp- skärmar, pappersblommor i de mest onatur- liga och skrikande färger äro alla alster, som bära syn för sägen och för mitt påstående.
I de mer bildade hemmen utvecklas kanske i en del fall en oättre smak i fråga om hand- arbeten, men smak för att tillverka enklare och nyttigare sådana saknas oftast helt och hållet.
Man hör ock en allmän klagan öfver, att det numera är stor brist på tjänstefolk.
J o, till Amerika och till — fabrikerna!
Tjänstflickorna hafva så att säga upptagit emancipationsidén; de vilja med ett ord ej vara » i tjänst », de vilja blifva » själf- ständiga » arbeterskor i denna myllrande män- niskohop, där hvar på sitt sätt sträfvar att komma fram till allas önskningsmål, hjärn- spöket som förhexat så månget människobarn, till » frihet och oberoende ».
Det förefaller de unga tjänarinnorna lockande att få arbeta på en fabrik bestämda timmar och att sedan hafva ledigt morgon och afton.
Därom vore icke något ondt att säga, blott det icke i moraliskt och sanitärt hänsäende verkligen vore så illa stäldt bland alla dessa unga, o- erfarna kvinnor.
Måtte därför alla husmödrar, hvar på sitt håll och så mycket som i deras förmåga står, befrämja all sorls hemslöjd, som kan medföra hemmets skyddande välsignelse för så många.
Må den icke alldeles förkväfvas af det fa- briksmässiga, som hotar att öfverflygla och tillintetgöra allt kvinligt, ärligt och godt hand- arbete!
N. Generalskan » Booth.
Den egendomliga, på många håll omtvistade, men i hvarje fall beaktansvärda och mäktiga rörelse, som representeras af » frälsningsarmen », har äfven hemma hos oss vunnit sådan ge- nomträngande utbredning, att vi sannerligen icke inför någon af våra läsarinnor här be- höfva • orda öfver dess natur och innebörd.
Då nu den ryktbara hustrun till den man, som gifvit det ursprungliga upphofvet till ar- mén och nu är dess högste chef, nyligen än- dat sitt lif, som, ehvad man må tänka högt eller lågt om frälsningsarmen i allmänhet, dock ej kan bestridas ha varit eguadt åt väl- signelsebringande kärlekstjänst i brinnande tro och nit, har Idun velat presentera sina läsa- rinnor hennes bild.
Hennes man var ursprunglingen metodist- predikant i en landsortsstad, och det var i hans kyrka bon först uppträdde och predikade, hvilket då för tiden ansågs som något högst ovanligt för en kvinna.
Under en långvarig sjukdom, som hennes man genomgick, öfvertog hon ej blott predikobefattningen, utan ledde hela guds- tjänsten och ämbetet i sin helhet.
Hon hade då 4 små barn, hvaraf det äldsta 4 år 3 månader, och ofta brukade hon, medan hon skötte sina små, göra anteckningar på en bit papper för sin predikan nästföljande söndag.
Ar 1864 flyttade familjen till London, och året därpå stiftades frälsningsarmen, hvilken nu sträcker sina grenar öfver hela jorden, så att stiftarne med drottning Victoria kunde sä- ga, att solen ej går ned i deras välde.
Af deras 8 barn äro alla fastade vid för- äldrarnes lifsarbete; äldsta dottern, » la Ma- réchale de France », är öfverbefälhafvare för de franska » trupperna », och redan vid 15 års ålder började hon predika offentligt.
En har befälet i Indien, en dotter är f. n. i Ame- rika och kunde således ej närvara vid begraf- ningen o. s. v. Efter ett långvarigt lidande afied mrs Booth den 4 dennes i Clacton-onSea.
Hennes lik fördes till London och var där först utstäldt flere dagar i en af arméns » quaters » i East End och beskådadt af hundratusentals män- niskor.
Midt på golfvet stod likkistan; loc- kets öfre del var af glas, så att man kunde se likets ansikte och händer; i den högra han- den höll hon generalens porträtt, i den venstra några vissnade blommor.
P å kistan lågo hen- nes hatt, hennes blå kappa med härens va- pen och hennes bibel.
Öfver kistan vajade det baner, som hängde öfver hennes säng, då hon dog, och man läste därpå hennes sista ord: » Älsken hvarandra; vi mötas, när mor- gonen gryr ».
Därifrån fördes hon till det i den yttersta vestern belägna amfiteatern Olympia, där en högtidlig sorgefest firades, i hvilken deltogo ej mindre än 40,000 personer.
stora prislnps utgång hade vi detta nummer.
dock i sista af hoppats tillkäimagifva Opåräknade stund prisdomarnes Emellertid kunna hinder fördröjt Di nu ha afslutandct mödosamma kunna i med arbete.
bestämd- het utlofva att få det slutliga afgörandet klart att meddela i nästa veckas nummer.
Själfva begrafningeu var en af de mest im- ponerande den stora världsstaden någonsin be- vittnat.
Deltagarne i processionen utgjordes af 15 bataljoner » officerare » af alla grader samt deras musikkårer.
En intensiv dimma hvilade öfver City, men denna tycktes ej ha afskräckt några af den aftidnas trogna följeslagare att infinna sig för att offra en sista hedersbetygelse åt deras äl- skade » moder », som hon kallades af alla.
Ej heller lät Londons skådelystna medborgare afskräcka sig från att tåligt under 7 å 8 timmar i djupa massor fylla trottoarerna hela den långa vägen, prossessionen skulle gå fram.
Närmast efter likvagnen, som är draperad i » arméns » färger: rödt, gult och ljusblått, kommer general Booths vagn, där den vörd- nadsvärde åldringen sitter ensam med aftäckt bufvud — liksom äfven söner och manliga släktingar.
Oaktadt sin » glada » tro tyckes han dock bruten och tryckt af djup sorg.
Processionen, 4 ä 5 i bredd, har en längd af mer än en tredjedels svensk mil.
H ä r och där bäras stora silkesbauér med inskriptioner, såsom » Mother of nations » (moder af natio- ner), » More than Conqueror » (mer än eröfra- re), » Meat me in Heaven » (möt mig i him- len — den dödas sista ord) m. fl.
En egendomlig och högst imponerande be- grafningsceremoni följer: körsånger, böner, solo- sånger samt flere tal, däribland ett af general Booth, i vackra och värdiga ordalag tolkan- de, hvad den aflidna under ett lyckligt, nära 40-årigt äktenskap varit för honom.
Stäm- ningen är nu ej längre den glada, exalterade, som förut rådt, och i synnerhet synas dött- rarna öfverväldigade af den bittra förlusten; dödens närhet och den sorgbrutna maken, knä- böjande vid den älskade makans kista, tyckes verka på alla närvarande, hvarjämte det på- fallande mörkret trycker en tung stämning öfver det hela.
Kistan nedsänkes sakta af söner och när- maste vänner, därefter en kort begrafningsakt och en högtidlig trosbekännelse, eller rättare löftesed, upprepad af alla närvarande tillhö- rande frälsningsarmen — och det hela är till ända.
Jorden sluter sig öfver ännu en af sina svaga döttrar, hvilkens lefnadsgärniug dock varit af mäktigare och mera omfattande art, än hvad som kommer på de flestes lott.
Om dess anda varit af godo — därom skola icke människor döma.
G d s.
/ |V^id i n k ö p af g å s m å s t e m a n s e till, a t t d e n ä r fot o c h icke b l å eller full af b l o d p i n n a r hvilket ä r ett tecken, att d e n ä r mager.
S t e k t g å s.
Vid r e n g ö r i n g e n b o r t t a g e s allt fett, h v i l k e t s m ä l t e s o c h a n v ä n d e s s o m flott.
K r ä f v a n, h j ä r t a t o c h lefvern r e n s a s n o g a, o c h m a n får v a r a m y c k e t försiktig v i d b o r t t a g a n d e t af g a l l a n, s å a t t d e n ej g å r s ö n d e r, h v i l k e t f ö r s t ö r lefvern.
Huf- v u d, h a l s, fötter o c h v i n g b e n a f h u g g a s, för a t t a n v ä n d a s till s v a r t s o p p a n, för s å v i d a m a n ej vill s t e k a g å s e n h e l m e d h u f v u d o c h allt, d å m a n l å t e r det sitta kvar och regör det p å s a m m a gång s o m d j u r e t i öfrigt s a m t s e d a n b i n d e r u p p h u f v u d e t med halsen u n d e r e n a vingen, s å att det k o m m e r uppåt bröstet m e d n ä b b e n framåt.
O m m a n vill, k a n m a n s t i c k a i n e t t litet ä p p l e i n ä b b e n, h v i l k e t s e r m y c k e t trefligt u t, n ä r g å s e n s e r v e r a s.
SJ / i J a g b r u k a r först, d å d e n ä r v ä l t v ä t t a d, g n i d a den inuti m e d m å l e n ingefära o c h salt o c h där- efter fylla d e n m e d k a t r i n p l o m m o n o c h s m å h a l f v a r e n s a d e ä p p l e n, s o m ej b ö r a s k a l a s.
Härefter a n t i n g e n s y r eller fäster m a n g å s e n t i l l s a m m a n s m e d e n t r ä p i n n e, h v a r e f t e r d e n lägges p å e n m e d litet s m ö r (e n b i t s å s t o r s o m e n v a l n ö t) s t r u k e n l å n g p a n n a o c h i n s a t t e s i s t e k u g n e n; öfvergjutes
ofta m e d d e n s i g b i l d a n d e s å s e n.
N ä r d e n ä r färdigstekt, uttages fyllningen o c h lägges s o m e n k r a n s r u n d t o m k r i n g g å s e n p å fatet, n ä r d e n ser- veras.
M a n k a n o c k s å g ö r a e n a n n a n fyllning, o m m a n ej vill a n v ä n d a d e t s. k. g ä s k r å s e t till s v a r t s o p p a eller g å s l e f v e r p a s t e j.
M a n s t ö t e r lefvern s a m t h a c - k a r h j ä r t a t o c h k r ä f v a n fint; fräser litet s m ö r till- s a m m a n s m e d e t t p a r k o p p a r r i f v e b r ö d m e d lefvern, h j ä r t a t o c h k r ä f v a n s a m t n å g o t f i n h a c k a d tryffel, muskot, hvitpeppar och salt; 1 glas sherry, 1 p a r ägg-gulor, 1 k o p p b u l j o n g t i l l s ä t t a s.
D e t t a s t ä l l e s afsides p å s p i s e l n a t t t j o c k n a, o c h n ä r d e t k a l l n a t, f o r m a s d e t likt e n färs i n u t i g å s e n.
N ä r d e n s e d a n s e r v e r a s, s k a r e s fyllningen i skifvor o c h ä r u t - m ä r k t g o d.
Blir n å g o t öfver, k a n m a n s k ä r a d e t k a l l t till s m ö r g å s b o r d e t.
G å s e n f å r n o g s i n v a c k r a s t e färg, o m d e n s t e k e s i u g n e n (m a n k a n äfven s t e k a d e n i e n s t e k g r y t a), .lag f ö r e d r a g e r e n v a n l i g u g n framför f r a n s k a stek- u g n a r o c h s l e k s p e t t; o m m a n h a r en g o d h e t u g n o c h ö s e r g å s e n flitigt, s å blir d e n b å d e saftig o c h smaklig.
Det åtgår ungefär 2 å 3 timmar att sakta s t e k a.
M a n s e r n o g a efter o c h v ä n d e r d e n s å, a t t d e n blir v a c k e r t g u l b r u n, o c h p å s p ä d e r allt e m e l l a n å t litet v a r m b u l j o n g (efterbuljong d u g e r g o d t till s å d a n t).
N ä r d e n ä r färdig, t a g e r m a n d e n u r s t e k p a n n a n, s k u m m a r v ä l af allt fett från s å s e n, r e d e r d e n s a m m a m e d litet h v e t e m j ö l o c h späder den ytterligare, om s å behöfves, m e d buljong; silas och serveras.
Stekt g å s k a n serveras m e d ä p p e l m o s o c h g r ö n s a k e r efter b e h a g.
Till d e n f ö r s t n ä m n d a f y l l n i n g e n b e h ö f v e s icke ä p p e l m o s.
I n k o k t g å s blir d e l i k a t a s t, d å m a n g å r t i l l v ä g a p å följande s ä t t.
M a n tager e n u n g g å s, s v e d e r o c h r e n g ö r m y c k e t v ä l, d e l a r d e n s å i 2 halfvor, h v a r p å m a n h u g g e r d e n i j ä m n a v a c k r a ej för stora stycken, tvättar d e m omsorgsfullt, m e n låter d e m ej ligga l ä n g e i v a t t n e t.
M a n lägger d e m därefter i e n s t o r, flat k a s t r u l l, s l å r p å s å m y c k e t v a t t e n, a t t d e t t ä c k e r öfver, s ä t t e r d e t öfver e l d e n, l å t e r d e t k o k a u p p, m e n ej för h a s t i g t, s k u m m a r v ä l, h v a r e f t e r m a n l ä g g e r p å litet salt, 1 m a t s k e d ättika, något hvitpeppar, 1 p a r lagerbärsblad, några n e j l i k o r, 1 p a r b i t a r m u s k o t b l o m m a.
D e t h e l a får k o k a s a k t a m e n j ä m n t, tills d e t blir, s å a t t m a n ledigt k a n skilja k ö t t e t från b e n e n.
M a n t a g e r d å u p p d e t m e d e n h å l s k e d o c h lägger d e t p å e t t fat a t t k a l l n a.
H ä r p å klaras o c h silas spadet, hvilket j a g gör på s å sätt, att j a g låter spadet koka u p p, vispar en ä g g h v i t a o c h h ä l l e r d e n u t i, m e d a n d e t k o k a r; lyfter af k a s t r u l l e n, l ä g g e r locket öfver för e t t p a r m i n u t e r.
Vid s i l n i n g e n b r u k a r j a g a n v ä n d a e n fyrbent k ö k s s t o l, v ä n d e r d e n u p p o c h n e d, s å a t t d e n ligger j ä m n t p å k ö k s b o r d e t, f a s t b i n d e r sil- d u k e n i a l l a fyra h ö r n e n, s å a t t e n f ö r d j u p n i n g b i l d a s i m i d t e n.
N u h a r m a n till r e d s e t t p a r s k å l a r, h v i l k a m a n s ä t t e r u n d e r, först d e n e n a o c h s å d e n a n d r a, u n d e r d e t m a n h ä l l e r s p a d e t i sil- d u k e n, o c h fortfar d ä r m e d, till d e s s m a n s e r, a t t d e t blir riktigt klart, h v i l k e t d e t b r u k a r b l i, o m m a n slår det tillbaka 6 å 8 gånger genom silduken och s i s t l å t e r d e t r i n n a i d e n form eller f o r m a r, i h v i l k a m a n vill h a f v a a l a d a u b e n.
N ä r d e t s i l a t s, s ä t t e r m a n d e t p å i s eller i k a l l t r u m för a t t s t e l n a.
F ö r a t t v a r a riktigt s ä k e r p å, a t t d e t blir gelé, k a n m a n taga ett p a r blad gelatin o c h lösa u p p i spadet, i n n a n m a n klarar det.
N ä r det stelnat, l a g e r m a n e n s k e d o c h u r h å l k a r geléet s å m y c k e t, a t t d e t b l i r e t t u n g e f ä r 3 c m tjockt lager p å b o t t e n och sidor.
M a n utskär n u några s m å stjärnor af tryffel o c h l i k a s å af e n h å r d k o k t ä g g h v i t a o c h sätter dem p å sidorna rundt omkring och p å botlen i n u t i f o r m e n; g å s e n ilägges v a r s a m t, o c h d e t åter- s t å e n d e gelét s m ä l t e s o c h h ä l l e s öfver, m e n f å r ej v a r a v a r m t.
Insattes n u återigen i kallt r u m och ä r färdigt a t t s e r v e r a s, s å fort d e t s t e l n a t.
M a n s t j ä l p e r d å a l a d a u b e n p å e t t fat.
D e n k a n i a n n a t fall f ö r v a r a s g a n s k a l ä n g e.
En sorts goda lefverpastejer a n r ä t t a r j a g p å f ö l j a n d e s ä t t.
J a g t a g e r e n gäslefver — o m m a n h a r t v å, s å m y c k e t b ä t t r e; i a n n a t fall k a n m a n t a g a e t t s t y c k e af e n kalflefver till h j ä l p — rifver eller s t ö t e r d e n i e n s t e n m o r t e l t i l l i k a m e d e n s k e d s m ö r, tills d e t b l i r r i k t i g t fint, d å t i l l s ä t t e r j a g e t t ä g g, 1 k o p p g r ä d d e, 1 glas k o n j a k, e t t p a r s t ö t t a s k o r p o r, litet p e p p a r, salt, m u s k o t o c h e n n y p a socker.
Detta b l a n d a s väl tillsammans.
Man smör- j e r s m å r u n d a b l e c k f o r m a r m e d s m ö r, fyller d e s s a till hälften m e d b l a n d n i n g e n o c h s ä t t e r d e m i e n p a n n a m e d v a r m t v a t t e n i g o d v a r m u g n e n half t i m m e.
S e r v e r a s, s t j ä l p t a p å ett fat m e d e n s å s af c h a m p i g n o n e r, s m ö r o c h ä t t i k a.
Härtill t a g e r j a g e n half k o p p s m ö r, fräser d e t i e n s å s p a n n a, till d e s s d e t blir n ä s t a n s v a r t, o c h t i l l s ä t t e r n å g r a h a c k a d e champignoner och 2 m a t s k e d a r ättika.
H ä l l e s öfver fatet m e d d e t s a m m a; b ö r s e r v e r a s s å v a r m t s o m möjligt.
Af h v a d s o m blir öfver, o m m a n t. e x.
h a r h a f t s t e k t g å s b å d e v a r m o c h k a l l o c h ä n d å fått k v a r - lefvor, s o m m a n ej j u s t k a n a n v ä n d a p å a n n a t sätt, b r u k a r j a g p l o c k a af s å m y c k e t kött j a g k a n få af b e n e n o c h h a c k a d e t fint; fräser litet h a c k a d lök o c h e n b i t s m ö r tillika m e d e n half k o p p m j ö l o c h s p ä d e r m e d en k o p p b u l j o n g.
N ä r d e t t a k o k a t u p p, ilägges d e t h a c k a d e k ö t t e t; litet h v i t p e p p a r och salt tillblandas.
M a n låter det s t å afsides en liten s t u n d, h v a r e f t e r i n a n f o r m a r d e t till kottletter, lägger d e m p å e n s k ä r b r ä d a, tills d e b l i riktigt kallnade, h v a r p å m a n vispar ett ägg, d o p p a r dem först d ä r i o c h s e d a n i s t ö t t a s k o r p o r.
D e k o k a s 1 h e l t v a r m flottyr, s å a t t d e bli g u l b r u n a.
J a g t a g e r d å e n sikt, lägger d e n u p p o c h n e d i u g n e n m e d litet s i l k e s p a p p e r o f v a n p å, l ä g g e r k o t t l e t l e r n a d ä r p å, s å a t t allt flott får a f r i n n a, d å d e bli t o r r a och goda.
M y c k e t god s v a r t s o p p a k o k a r j a g p å följande sätt.
M a n lager allt s. k. g å s k r å s, h u f v u d e t klyf- v e s, själfva n ä b b s p e t s e n b o r t t a g e s, h a l s o c h v i n g - ben huggas i s m å stycken, fötterna, hjärtat o c h kräfvan rengöras.
M a n kokar så detta tillsammans m e d e t t p a r ä p p l e n, 1 r ö d l ö k, 1 b i t i n g e f ä r a, litet hel hvitpeppar, k r y d d p e p p a r och salt.
N ä r det blir färdigt, tager m a n u p p g å s k r å s e t o c h s i l a r s o p p a n; m a n låter soppan koka u p p, sedan m a n h a r tillsatt s å m y c k e t b u k o n g, så a t t d e t blir u n g e - fär 2 liter s o p p a, h v i l k e t ä r l a g o m, o m m a n h a r 2 liter g å s b l o d.
J a g v i s p a r s å m y c k e t h v e t e m j ö l i b l o d e t, j ä m t e | kaffekopp g o d s i r a p o c h k n a p p t s å m y c k e t ä t t i k a, a t t d e t blir en tjock s m e t; n ä r soppan kokar, häller m a n sakta i smeten under s t ä n d i g v i s p n i n g.
M a n b ö r g ä r n a v a r a t v å, för a t t e n m å få h å l l a k ä r l e t m e d s m e t e n o c h l å t a den r i n n a mycket sakta, u n d e r det d e n a n d r a vis- p a r i h ä r d i g t i s o p p a n, h v i l k e n b ö r s t å öfver s t a r k eld, s å a t t d e n k o k a r u p p, s å fort s o m möjligt.