Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Rörande Valet så till Juslitia2-Ombudsman sorn dess efterträdare, är i grundlagarne uttryckligen stadgadt, oell 83 §.
Regerings-Formen förmår, att Grundlagariie skola efter deras ordalydelse tillämpas.
Härmed förenade sig jemn väl Herr Kongl.
HöTPredikanteu Ruus. •ärv • Herr Doctor Hedren: Riksens Ständers rättigheter i afseende på deras Fullraäglige måste bestå deruti, att kunna fordra en noggrann efterlefnad af giftie föreskrifter.
Då nu föreskriften i Riksens Ständers Justitias - Ombudsmans Instrucliou 26 §,, i min öfvertygelse, är fullkomligen tydlig och klar, anser jag den ordagrannt böra tillämpas.
Huruvida fråga om ett nytt val till Riksens Ständers Justitias-Ombudsman möjligen kan uppstå, sedan den person blifvit lagligen ntsédd, som vid inträffad ledighet bör Hans Ämbete tillträda, och huruvida någon myndighet kan bestrida Suppleanten denna successions-rält, lära Riksens Ständer sjelfva nog veta, utan att behöfva någon hemställan ifrån Deras Fullmägtige.
Här kan icke vara fråga om annat än, huruvida Constitutorialet på Ombudsmauna S la ts-U t sko 11 e ts Be länk a nden.
653 tjensten, hvilken redan genom Ombudsmannens afgång tillhörer Suppleanten, i kraft af Regerings-Formen och Riksens Ständers val, skall utfärdas t.f Fulimägtige eller någon annan Auctoritet: och på denna fråga gifvcr ofvan anförde §. det tydligaste svar.
Möjligtvis skall en elier annan tro Riksens Ständers rätt för nära trädd, om Fulimägtige underlåta att här vid inhemta sine Principalers mening, då nu sådant kan ske.
Men sannolikt skola ännu flera anse Fulimägtige hafva felat i sin [iligt, om de underlåta att verkställa tydligt gillia föreskrifter.
Jag instämmer fördenskull med Herrar Kammär-Rälts-Rådet U ggla och Öfverste-Lieutenanteh Hjerta: och tillstyrker, det den af Riksens Ständer valde Suppleanten, Herr Expediliöns-Secreteraren Richert må, genom Fuilmägtiges Protocolls-Uldrag i Ombudsmanna-Åmbetet insättas.
Herr Doetqr Wallin :
Mig förefaller saken mycket enkel.
Om en Husbonde lemnar föreskrifter åt sin Inspector, hvilka under hans frånvaro äro nödiga, måtte dessa väl icke hindra honom att sjelf närvarande besluta och verkställa hvad han finner för hus och egendom nyttigt.
Han måtte väl vara 654 Stat s-U t s k o 11 e t s
B c t ä n k a n d e n. sjelf ilen lefvande Inslructionen, så länge lian är på stället; iian Lör viii ock då kunna välja sitt tjenstefolk, i fäll tiden dertill skulle vara inne oell Iian ville livija sin rätt.
Åtminstone tyckes det sorn Iiispeetoreu hofde rådföra sig härom med sin Herre, innan denne hortfar.
Detta vore anständigt, och kanske äfven klokt, Särdeles om Husbonden är en determinerad man, hvilken det väl kunde falla in att uppsäga sjelfva Inspectoren, i fall denne i oträngdt mål ville agera föi myndare.
Tillämpningen häraf till närvarande fall är nog påtaglig, att ej behöfva någon vidare utläggning; Jag är således af deras tanka, som anse målet höra liänskjutas till Rikets ännu församlade Ständer.
Faran af det obetydliga dröjsmålet är ingen.
Skadan, att på några dagar umbära Justitiae-Omhudsmannen, då han dödt, är ej större, än skadan att på många ställen umbära honom, då han lefver.
Efter någre vidare discourser, hvarunder i anseende till förmärkle mer och mindre skil jäklige åsigter proposition till Omröstning mkl Ja och Nej begärdes, blef denna proposition framställd och godkänd.
Den som anser Protocolls-Utdrag till Expeditions-Secreteraren Richert höra från
Stat a-X7 tskottets Be tänk a nelen.
655 Fullmäktige genast expedieras, i enlighet med 26 §. i Rikets Ständers Justi tias-Ombudsmans-Instruclion, och alt denna vidtagne åtgärd, uti Memorial hos Rikets Ständer anmäles: säger J a.
Den det ej vill säger Nej.
Nej, ankommer på vidare 11g, huru i slikt fall kommer att lörliållas. pröfni».5, Nej Vid härefter anstäldt upprop yttrade:
Vice Talemannen Jon Jonsson Nej Fullmägligen Johan Ericsson Ja Talemannen Hyckert Fullmägtigen Longberg Ja Lagmannen Ullberg Ja Cominerce-Rådet Vegelin Stads-Majoren Vestin :
Med fästadt afseende på föreskriftens klara ordalydelse och utan att ingå i vidare bedömande af af dess mening och afsigt röstar jag Ja Directeuren Schwan Rådmannen Fredin Ilof-Predikanlen Ruus Ja Fältprosten Fuchs Doctor Hedren Ja Nej Nej Nej 656 S t a t s-U t s k o 11 e t s Betan k and en.
Doctor Wallin Nej Doctor Hagberg Nej Doctor Lilijenwaldh Nej Cancellie-Rudet Hartmansdorff Nej Ivammar-Rätts-Rådet Uggla Ja Friherre Åkerhjelm Ja Öfverste-Lieutpnanten Hjerta:
Sorn jag anser mig skyldig att handla efter nu gällande föreskrifters bokstafliga innehåll, intill ders de blifva förändrade och 26 §. i Juslilife-Ombudsmannens Instruction tydeligen bestämmer huru Rikets Ständers Banco- och Riksgälds-Fullmägtige vid Justilia?
- Ombudsmannens död hör förfara; samt då här icke är fråga om nytt val eller Fullmagt ulan allena om det P r o t o c o 11 s-U l d r a g som är den enda Act hvilken nu lagligen kan sätta Suppleanten i utöfning af det för Svenska Folket vigtiga Ämbete, som dagligen bör för den lidande Medborgaren vara att påkalla, samt för det närvarande i anledning af påslående RiksRätt oundgängeligen måste vara verksamt, röstar jag Ja För Siats-Utskottets Betänkande ii 65*7 ^ \ v Förfrågningar hos Slähderiie afö icke Fullmäktige tillåtue; Friherre Ehrenhein* Ja Grefve Schwerin Ja i t Jä ib Nej I följd 'hvaraf Protocolls-Uldrag; jdmte Memorial af detta dato, skulle enligt Pluralilétens beslut uppsättas, för att nied görligaste första afgå ; ocli skulle dfettä Protocoll Memorialet åtfölja:
Härefter förenade sig Herrar Ftillmägtigé samfält, uppå Herr Ordförandens gjorde framställning, i det beslut, att med det uti 26 §. af JnstitiÉe-Ombudsmahs
Irtstruetiöiien slutligen omföfmäldlé val till eii annan Suppleant, tills vidare kommé alt anstå, enär den hittills varande ännu icke det lediga Justitise-Ömbudsmänila-Ätnbétei tillträdt.
Herr Caricélii-Rådét Hartmansdorff begärde föt dess räkning lill Protocollet det tillägg: att då den förra åtgärden efter haus tanka icke bordt äf Herrar Fullinägtige vidlagas,- sä ansåge hail död sfe* “ 4:de SanA 4 Band: 4^ 058 Stals~Ulsk«ttcts Betan ka nde a. narc, som blott vore en följd af den förra, desto mera böra af Herrar Fullmägtige underlåtas.
Herr Direcleuren Schwan:
Jag ivill icke heller för min del be-i strida detta uppskof; trien kan dock ej undgå göra den anmärkning, att sjelfva föreskriften synes föranleda till samma skyndsamhet i ena som andra hänseendet, efter sorn ordet genast är nyttjadt på båda ställen. - i ' r V Häruti instämde Herr Doctor Wallin.
Doctor Heden:
Detta är ock min tanka; och jag anser mig böra följa föreskriften, så snart den ifrågavarande personen inträdt i Ämbetet.
Herrar Fullmägtigc öfverenskommo, att i morgon, den 18 dennes klockan 8 förmiddagen, åter sammanträda lill jusleling; och åtskiljdes klockan 3 eftermiddagen.
In fidem Protocolli. G. IIELSINGIUS.
Stats-Utskoltets
Be t än ka 11 den. 6£y N:o ^6.
Antom den *4 Sept. 1835.
Berättelse, angående Revision af Afanufactur- Discontfondens förvaltning och Räkenskaper för år 1832.
Då det, enligt Grundlagarne, och de i öfverensstämmelse med dem vidtagne för ordnanden, åligger Stats-Utskottet, att i likhet med hvad som är föreskrifvet angående Revision af Stats- och Riksgälds, samt Allmänna Magazins-verken, äfven granska, huruvida de under Kongl. Maj:ts och Rikets Commerce-Collegium stälde (36e S ta ts-U f s ko 11 e t s B e t ä n k a n cl e n. fonder och modal blifvit i behörig ordning förvaltade och redoviste; bär Utskotta i i| ru ii i t sig j bpmäldle Cqllegjum, för att en sådan granskning verkställa; och får iiu, om förloppet deraf, (ill Rikets Hqgloflige Ständer yqydsarnt afgifva bpfätfelser. pe under Kongl.
Commerpe-Collegium stående fonder, och medel äro:
Manulactur - Fonden med hvilken den så kallade XJIi-Discont fonden är förenad; Allmänna ArRetshusfnnden; Spinnhusmedlen samt de till jande anslagne rpedgl; Och hafva så val Räkenskaperne öfver dessa fonder och me-, del, som förvaltningen deraf, funnits, lill pcb med år 1821, öfversedde af Rikets Ständers Revisorer, hvilka artmält sig af-, ven hafva granskat de under år 1822, vidtagne förvaltnings-åtgärder, sorn synts dem förtjena särskild uppmärksamhet, Enäy, vid sådant förhållande, endast sistjidne års Räkenskaper, jemnte de af Reyi* Sorerne utan anmärkning lemnade förvalttiings-åtgärder för samma år, 1111 kunnat hemma i fråga till granskning; fnen, hvad. yäkenskaperne angår, Hufvud-Boken öfver Spinnhusmedlen, i anseende till ännu utevu('a nde Spinnhusräkningar från vissa pän, icke varit upprättad, samt hufvudRcickeriie öfyer Allmänna Arbetshusfonden Stat s-U tskottets
Be tänka 11 den. 661 och Manufactur-Medlen, ehuru redan avslutade, ännu icke hunnit undergå revi sion i Kongl- Kantinar-Rätten, har Utskottets åtgärd varit inskränkt till granskning af Munufactin-Discont- och Ull - Discont-? fondernes förvaltning och räkenskaper för sisllidne år.
4-f den berättelse, som Utskottet vid plenna förrättnings början från Kongl. Pornmerce Cqllegium erhållit, har Utskott tet inhemtat, att under sisllidne arne lörprdnanden blifvit af Kongl. Majrt i Nåder vidlagne, sopa kunna anses ega sammanhang med Manufactur-Discont-fondens förvallning i allmänhet, nemligen ett af den 3:dje April 1822, enligt hvilket rättighet lill lån i fonden af Bomullsväfveri-idkare icke må till godonjutas för andra Bomulls-, vöfnader och Tyger, än dem, som enligt 8:de Art. 7 §. af 1770 års Kongl. Hallordning, åro försedde med tillverkarens inväfde namn, jemte Stohl- och StyckeNummer; och det andra af den 11 December samma år, hvarigenom stadgas, alt pappersbruksegarne i Riket, som förut haft en summa af /p>,ooo Rrdr af Mauufactur-Discont-fenden lill
Låns för sig afsatt, skulle ifrån och med år i8a3, lika med Öfrige Fabriksidkare, upptagas i den alL 66:2 Stats -U l s k o 11 et i Betänkande 11. miinna repartilionen af Manufactur-Discontfonden.
För öfrigt liar Kongl. Maj:t, linder loppet af nästlidne är, genom särskildta Nådiga Bref lill Kongl.
Commerce-Collegium, beviljat följande personer rättighet, alt i Manufactur-Discont-fonden uppbära
Lån i vanlig discontväg, nemligen: Öfver-Directeuren P. A. Nordstedt, för tillverkning af Bokstilar vid Mariasdahls Stilgjuteri, narra Slockholm: Commerce-Rådet och Riddaren Morssing, för de vid dess Messingsbruk i Nyköping förfärdigade arbeten af Messing och Compositioner deraf; samt Fabriksidkare!!
Adolph Vestin för dess i Stockholm anlagde Saffians-fabrik.
Angående de så kallade stående, och med vissa särskildta vilkor lemnade Lån af Manufactur-Discont-fonden, samt huru sammt vilkor blifvit uppfylde, har Kongl. Commerce-Collegium i dess berättelse meddelat erforderlige och nöjaktige upplysningar, Af de öfver Manufactur-Diseont- och Ull-Discont-fonderne upprältade Hufvudböcker, med dervid fogade Capital-slut, har Ulskoltet inhemtat, att desse fonder, genom de år 1822 influlne Räntor, vunnit ea förkofran, sorn, efter afdrag af ut - Stal s-Utskottets B e tan ka n d en.
66 3 gifter utgör: för ManufäcturDisconUfonden 22,4.56: a5. och för Ull Dkeconlfonden 4^°9: 46- u. eller tillsammans en Capital tillökning af 26,766: i3. 11. sami alt fondernes tillgångar, efter afdrag af Skulden tili Banken, vid 1822 års slut, utgjort: Manufactur-Disconlfondens 674,06c), 2. 1. och Ull-Discontfondens 112,538, 28. 11. eller tillsammans 786,607: 01. hvaraf 682,183 R:dr 47 sk- 9 ist., utgöra fordringar hos säkra Låntagare, och 104,420
R:dr 3i sk. 3 rst., fordringar hos Cessionanter: och hör Utskottet härvid upplysa, alt sistnämnde Summas betydliga belopp härleder sig deraf, alt den del af Manufaclur-Discont-fondens fordringar i Concour.^er, för hvilken tillgång saknas, icke får enligt förfaltningarne afskrifvas förr än sä väl Gäldenären, sorn Ilypptheques-utgifvarne allidit, utan alt efterlemna något till sin Skulds betalande; hvarigenom inträffar, att dylika osäkre fordringar ofta ganska lång tid blifva i Räkenskaperne ba - 664 Sta ts-Utskö ttets Betänkande ru iancérade, under hvilken tid nya osäkra fordringar naturligtvis mast yppas.
Beloppet af de under år 1822 tillkomne fordringar i Concoutser har endast utgjordt i 1,429 R:dr 34 sk. 1 rst. J ’ Vid IIufvud-Böckerné; jemte öfrige Rakenskaperne olver Manufaclur-Disconloell Uli-DiScöht - fohderné för år 1822; beli vid de öfver (oddernes utlåningar samina år i Kongl. Commerce^Coliégium förde Prdtocoller, här Utskottet icke funnit något att erindra; äfvensom de till dessä fonder hörande Såkerhetshandlingar, vid anstäld Inventering, befunnits i behörigt skick.
Enär, edligt hvad fortat är nämnt; Rikets sist församlade Revisorer anmärkt; hvad som, i afseende på ifrågavarande jonders förvaltning för år 1822, ansetts förtjena uppmärksamhet; har Utskottet vid den nu vei kstälde ytterligare granskning äf berörde förvaltning, icke funnit något ätt erindra eller påminna. i \
Uti det af Stats- och Banco-Ufskotten afgifna Betänkande, angående Riket® penmnge-väsende och de dermed gemeni’ skap egande ämnen, hafva Utskotten tili*' styrkt Stats-Utskottets Reta 11 la uden. 6(55 styrkt, att den så kallade öfver-räntan för Lån, i Banco-Disconten, ifrån och med nästa års början, må nedsättas lill åtta procent.
Och sorn det synes Billigt, att en dylik nedsättning af Öfver-Ränlan för Lån i Manufactur - Discont-fonden får af denna fonds Gäldenärer till godonjulas, anser Utskottet si? böra hemställa, om ie O 7 ke Rikets Högloflige Ständer skulle finna skäl; alt hos Kongl. Majrt i underdånighet anhålla, att räntan för den lid ett Lån i Manufactur-Discont-fonden efter förfallodagen blifver obetaldt, eller den så kallade öfverräntan, må med nästa års början ifrån 10 procent, sorn densamme för närvarande utgör, nedsättas lill 8 procent Hvilket dock till Rikets Högloflige Ständers pröfning vördsamt öfverlemnas.
Stockholm den 20 Sept. i8a3. 4:deSaml.
Band. 6(>6
S t a ts-U tskottels Be t änkan den.
N:o 477- A n k o m den 24 Sept. 1824.
Betänkande, angående GeneralAssistance-Contoiret.
Majlis Nådiga Privilegium och Reglemente lör General - AssistanceContoirel, af den 2 Oclober 1772, liar afsigten med detta Verks inrättande varit den, att, som större delen af Hufvudstadens Innevånare icke kunde Begagna sig al de författningar, som tid efler annan om pnblique
Lån blifvit utfärdade, och dymedelst blifvit utsatte för ocker, Allmänheten skulle vid General - AssistanceGonloiret beljenas med större och mindre Penninge-Lån mot underpant ej mindre af Guld och Silfver, än ali annan Lösegendom; Varande denna Inrättning ifrån början ställd på Adier, hvaraf Kongl. Majit och Kronan ålog sig en fjerdedel och upplät de öfrige 3-4.'delarne åt private
Intei i essenter.
Lånen meddeldles ej på kortare lid än Tre eller på längre lid än Sex månader, och betalnings*terminen fick Stats-Utskottets Betänkan den.
667 endast en gäng och det till blott hälften af den tid pantsedeln innehöll, lörlängas; och om Panten icke kunde vid förfaiioliden inlösas, blef den ovilkorligen genom Auction försåld.
Ehuru afsigterne för
Lån den tiden voro betydligare än för närvarande, gaf likväl
Inrättningen icke någon behållen inkomst, utöfver aflöningöch omkostnader; hvarföre, och på det Delegarne åtminstone måtte hållas skadeslöse för deras 111- stuckne Capital, General-Assistance - Contoiret tillädes rättighet att upplaga
Lån mot 3 procent och dem förränta mot G procents Interesse; Men när, till följd af Rikets Högloflige Ständers vid 17.92 års Riksdag tagne beslut, all Disconlering, med undantag för Kongl. Commerce - Collegii Manufactur-Discont, tillegnades RiksgählsContoiret och General-Assistauce-Contoirels Bolag, derigenom, blef urståndsall, alt fortsätta Lombard-Inrättningen på de från dess början lagde grunder; så måste denna Inrättning, jemnlikt Rikets Högloflige Ständers vid samma Riksdag meddeldle förordnande., öfvertagas af Riksgäids-Contoiret.
Och då de försök, sorn, enligt då varande Hemliga Utskottets önskan, gjordes, att genom Beting mesel enskilde röddige män, få Genaral-Assisstance-Contoi - 668 S tat s-U t sko t tets Betänkan den. ret förvaltadt, mot säkerhet för de medel, som Riksgälds-Contoiret horde pä förmånlige vilkor förskjuta, icke rönte någon framgång, har General-Assistance-Contoi o o ret allt sedan blifvit för Riksgälds-Conloirels räkning bedrifvet.
Flere förändringar, i afseende på Låne-Rörelsen, hafva tid efter annan blifvit vidtagne, hvaribland hufvudsakligen må nämnas: nedsättning af provisionen å Lån: upphörande af den så kallade förfallo-procenten, hnarmed alla lill Auction förfallne Panter voro belagde: samt tillåtelse, så väl lill omsättning af förfallne
Lån, som tili beläning å Svenske Fabriks - tillverkningar och Utländska Rudimaterier; hvarigenom ock Låne-Rörelsen i den mån tilltog, alt, om ej i beräkning tages den omständighet, att någon ränta icke kom Riksgälds-Contoiret till godo å det förskott, som årligen i Lomharden användes, den samma bedrefs åtminstone utan förlust för Contoiret lill år j8i6, då den vid 1815 år$ Riksdag beslutade Löneförhöjning tog sin början, och ifrån hvilken lid årliga utgifterne betydeligen öfverstigit inkomsterne.
Så väl i anledning af detta förhålande, som i följd af devid sednaste Riks - Stat s-U tskottels 13e t än k a 11 de n. 669 dag, angående delta Verk, väckte Motioner, uppstod då fråga om General - ikssistauce-Contoirets indragning.
Och ehuru Rikets Ständer förklarade sig icke kunna erkänna någon Staten åliggande skyldighet, att denna Inrättning, af hvilken endast Hufvud-Sladens Innevånare äro uti tillfälle att sig begagna, med Statens skada eller förlust underhålla, ansågo likväl
Rik - sens Ständer, att, enär en hastig indragning af General Assistanee-Contoiret skolat för Stalén medföra en mycket större årlig förlust, än den Staten för Verkets underhållande kunde få vidkännas, heldst det icke borde komina ifråga, att, vid Inrättningens upphörande, Lönerne skulle fråntagas den Ordinarie Betjeningen, nå-» got bestämdt Beslut om General Assistance-Contoirets'blifvande öde icke då borde fallas, utan fastmera ålgärderne rigtas derhän, dels att, genom en förändrad reglering af utlåningen, med hvad dertill hörer, söka vinna en jemnvigt emellan Inkomster och Utgifter, så att
Inrättningen i det närmaste kunde bära sin egen kostnad: dels ock att bereda och grundlägga Inrättningens framtida upplösning på ett sätt, som för Staten blefve minst betungande, i hvilket afseende, jemte det åt Herrar
Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret öfverlemnades, att låta besörja utlåningen, 670 Stats-Utskottets Betänkanden. efter de Reglementariska stadganden, som Herrar
Fulimägtige pröfvade lämplige, dea föreskrift tillika meddeldtes, att alla de tjensler, som då voro eller framdeles kunde blifva ledige, skulle lills vidare och in-* till nästa Riksdag endast efter provisionella förordnanden förrättas, så att de för sådan,e tjenster anslagne
Löner vid tjenstgör! ngens upphörande skulle kunna alldeles indragas.
Sålunda förberedd, är frågan am General- Assistance-Conloiret öfver!em nåd till afgörande åt Rikets nu församlade Ständer; Hvarförutan af enskilda Ledamöter inom samtlige Riks-Stånden Motioner angående detta Verks indragning vid denna Riksdag ånyo blifvit väckte, samt till Stats-Utskoltet remitterade; och i anledning al hvilket allt Utskottet får dess yttrande meddela.
General-Assistance-Conloiret har väl blifvit skiidradt såssom en Inrättning olaglig till sin grund och menlig till sine verk-r niugur äfven i moraliskt 1 afseende, dels derföre att Inrättningens bestånd är beräknadt på en Rä tile vinst, som, af den enskilde betingad, skulle stämpla honom såsom Ockrare och Lagbrytare, dels ock Stats-Uts kottets B etan kan den. 671 derföre, att den öppna tillgång på Lån, som General-Assistance-Conloiret erbjuder, skall föranleda till hvarjehanda missbruk, såsom att stulet eller annat orättfånget gods i General-Assiltance-Contoiret belånas, och att i öfrigt denna Inrättning egenteligen skall ti Hilos af Lättingen, Slösaren och Spelaren, hvilka der finna en saker utväg till
Lån, så länge de ega en enda belånbar persedel.
Men om, å ena sidan, icke kan nekas att missbruk, oskiljaktige från alla menskliga Inrättningar älven i förenämnde måtto egt rum, vid General-AxsixlauceConloirel, ehuru, hvad beträffar belåningen derstädes al' tjufgods, detta missbruk i sednare lider märkligen altagit, så måste å den andra älven medgitvax, ali, utom det tillfällen aldrig
Jära saknas för elen på slöseri och spel eller annan vanart begffne, alt annorledes, än genom pantsättning af sitt gods i Gencral-Assislunce-Contoiret, förskaffa sig medel lill des?e böjelsers tillfredsställande, deras antal är ganska stort, för hvilka Inrättningens begagnande medför verklig nytta.
Bland de flere tusende personer, som här i Hulvudstaden lefva af deras arbete för dagen, skulle väl de fleste, och äfven den flitige arbetaren, 6j2 Sta Is-U t sko tte ts Be län k an den. vid inträffande större utbetalningar, såsom för hushyra och dylikt, eller då Sjukdomsfall, under det att den Lagliga förljensteu uleblifver, kräfva för tillfället ökade utgifter, sättas i en ögonblicklig förlägenhet, den han icke kan hastigare eller med mindre kostnad afhjelpa, än genom det lian på någon tid i General-AssistanceContoiret pantsätter en umbärlig persedel, hvilken han, utom denna ntväg, hade nödgats antingen till underpris försälja eller ock mot tryckande vilkor hos enskilde ockrare belåna, nian att för pantens vård och återbekommande ega elen säkerhet, som om den varit åt General - AssistanceConloiret anförtrodd.
Och ehuru de kostnader, hvarmed beläning i GeneralÅssistance-Contoiret är belagd, nemligen a procents provision utöfver laglig ränta, i allmänhet kunna anses vara högt tilltagne, så är likväl denna ränta för de smärre lånen, som af de mest behöfvande upptagas, och som utgöra det största antalet, iske särdeles känbar. - « * Vid sådant förhållande anser Utskottet för sin del, att livad som i före - nämn Stats-Utskottels Betänkande!!. 673 nämnde mätto blifvit General - AssistanceContoiret till last förd t, icke utgör giltigt skäl till Inrättningens upphäfvande.
Mera grundad är den klagan, sorn fores deröfver, att General-Assistance-Gontoirei icke utan förlust för Staten kan underhållas.
Enligt livad
Räkenskaperne för de sednaste 5 åren utvisa , liar denna förlust uppgått till mera än 64,000 R:dr Banco, eller per medium till omkring 12,800 R:dr för året.
Utan tvifvel är väl detta betydlig uppoffring af det Allmännas medel till förmån för en Låneanstallt, hvilken nästan uteslutande begagnas af Hufvudstadens Innevånare.
Men då likväl upplösningen af detta Verk för närvarande endast skulle medföra en ökad kostnad för Staten, enär, icke ulan den hogsta orättvisa Lönerne vid Inrättningens upphörande kunna fråntagas den Ordinarie Betjeningen, och hvilka Löner, Spannmåls förhöjningen oberäknad, enligt i8a3 års
Stat uppgå lill nära 18,000 R:dr, har Utskottet trott, alt ett fördröjande af Ge - 4:de Sami. 4 Band. 43 6^4 S ta ts-U tskottets Betänkande». rieral-Assistance-Contoirets indragning desto häldre nu borde ifrågakomma, sorn derigenom efter all sannolikhet skulle beredas en minskning i Expeetance Lönebeloppet, enär det vore att förmodav att, noder den förlängda tiden, en och annan Ordinarie
Lön genom Innehaf/arens af°ånsr komme att från Ordinarie Slaten O försvinna.
Då Utskottet, i följd häraf, nu tillstyrker, alt utlåningen vid General - Assislance-Contoiret får fortfara till och med det år, då nästa Riksdag inträffar, är det äfven under förutsättning, att genom de förändringar i Låne-Rörelsen, hvilka varda här nedan föreslagne, kunna under den fortsatta utlåningsliden bereda ökade inkomster för Verket, jemte besparing i utgifterne, på det så medelst de förre må kunna någorlunda motsvara de sednare.
Utskottet har erfarit, att af den Summa, 200,000 R:dr, som för GeneraiAssislance-Contoirets Låne-Rörelse årligen sedan sista Riksdag varit att i RiksgäldsContoiret disponera, sällan något år mera än 15o,ooo R:dr kunnat utlånas; hvarföre ock Utskottet varit betänkt att äfven de obegagnade 100,000 R:dr skulle genom ut - Sia t s-Utskottets B ela lika uden, 6^5 låning kunna göras för General-Assislance-Conloiret fruktbare.
Härvid bar uppmärksamheten fästat sig å den omständighet, att, sedan de så kallade ManufacturLånen, eller Lån på Fabrikstillverkningar oell Rudimaterier, som före år iSic) me 1- deldtes mot lindrigare ränta ocb provision, än vanlige Lombard-Lån, ifrån början af nämnde år varit belagde med lika höga umgälder, som för sistnämnde slags
Lån var föreskrifvet, eller 6 procents