Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I öfrigt äro genom motioner, som, inom Riks-Stånden väckta, blifvit till Stats-Utskottet remitterade, framställningar gjorda om anslag till uppförande af nya skolhusbyggnader för följande elementar-läroverk, nemligen: a) i Oscarshamn. dertill inom Borgare-Ståndet Herr Thollander och hos Bonde Ståndet Riksdags-fullmägtigen C. J. Svensen från Calmar län anhållit om en summa af 30,000 R:dr. b) i Warberg, i afseende hvarå inom Borgare-Ståndet Herr Grenander gjordt framställning om anvisandet af erforderliga medel, utan att något visst belopp dervid blifvit af motionären föreslaget; c) i Söderköping, dertill inom Borgare-Ståndet Herr C. F. Carlsson begärt 12,000 R:dr; samt slutligen d) i Arvika, för hvilket läroverk Riksdags-fullmägtigen Olof Olsson från Wermlands län framstäldt anhållan om ett anslag å 15,000 R:dr, eller åtminstone 10,000 R:dr.
Dessutom äro motioner väckte om bidrag af allmänna medel till utvidgande af undervisningslokalerna för läroverken: e) i Lund, derför inom Preste-Ståndet Professoren Sundberg hegardt en summa af 20,000 R:dr; samt f) i Askersund, för hvilket läroverk Herr Sundblad, — såsom uti föregående 47:de punkt af detta Utlåtande redan är omnämdt, — jemte framställning om anslag för en tredje lärare, äskat ett belopp af 23,185 R:dr 88 öre.
Till stöd för dessa framställningar hafva motionärerne hufvudsakligen åberopat dels den omständigheten att, i anseende till lärjungarnes ständigt tillvexande antal samt den mera omfattande verksamhet läroverken under sednare tiden fått till uppgift att utveckla, de nuvarande undervisningslokalerna äro så väl till utrymmet alltför Stats-Utskottets Utlåtande J\f 123 (Fortsättning). 31 inskränkta, som jemväl i flera andra hänseenden för ändamålet otjenliga, dels att tillgångar för uppförandet af nya lärohus eller desammas utvidgande icke kunde utan Statens mellankomst beredas.
Då emellertid, såsom Utskottet inhemtat, underdåniga ansökningar blifvit hos Rongl.
Majit gjorda derom, att Kongl. Majit måtte till Rikets Ständer aflåta nådiga Propositioner om statsanslag till nybyggnad för läroverken i Oscarshamn och i Warberg, samt dessa frågor ännu icke vunnit den beredning, som Kongl. Majit för desamma funnit nödig, har Utskottet desto heldre trott, att Kongl. Majits nådiga beslut härutinnan borde af Rikets Ständer afvaktas, som dessa, likasom öfriga här ofvan omförmälda särskilda framställningar, i brist antingen på kostnadsförslag eller behörigen granskade och godkända ritningar till de föreslagna byggnadsföretagen, äfvensom i saknad af tillräckliga och noggranna upplysningar, om och i hvad mån bidrag dertill af stiftets byggnads-kassor eller vederbörande kommmuner kunna vara att påräkna, — befinna sig i mer eller mindre ofullständigt skick; med afseende hvarå Utskottet funnit sig föranlåtet hemställa, att ofvan omförmälda motioner icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. 109:o Af ofta åberopade Stats-Råds-protokoll (80—82) inhemtas, att Apothekare-societetens Direktion hos Kongl.
Majit i underdånighet anfördt, hurusom för vinnande af det med inrättandet här i riket af ett Farmaceutiskt institut afsedda ändamål vore nödigt, att för den praktiska undervisningen i Farmacien anskaffades ett laboratorium, hvaraf behofvet sedan lång tid gjordt sig gällande, men att det till Farmacenfiska institutet anslagna bidrag, 7,500 R:dr, som utgår af Staten och Apothekare-korpsen till hälften hvardera, befunnits otillräckligt för afhjelpande af denna brist; — i anledning hvaraf och då Societeten inköpt en vid Rörstrandsgatan Jtä. 20 belägen fastighet, hvilken saknande lämpliga byggnader för inrymmande af en läroanstalt, deremot innehölle en större byggnadsplats, hvarå, enligt vid sednaste Apothekaremöte fattadt beslut, såvidt erforderliga medel kunde emot låg ränta och inteckningssäkerhet erhållas, skulle komma att uppföras en byggnad för Farmaceutiska institutet, Direktionen i underdånighet anhållit, att Kongl. Majit täcktes till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition derom, att Apothekare-societeten måtte af statsmedel undfå ett lån å 50,000 Ridr emot 3 procent årlig ränta och en procent årlig afbetalning å kapitalet, eller på andra vilkor, som Kongl. Majit kunde täckas i nåder föreslå, och hvilka icke öfverstege Societetens förmåga, för att å Societetens egendom i hörnet af Rörstrands- och Stora Gråbergs-gatorna uppföra en byggnad i enlighet med ansökningen bifogad ritning, och tjenande att inrymma Farmaceutiska institutet.
Öfver denna ansökan hade Kongl.
Majit infordrat underdånigt utlåtande af Kongl. Sundhets-kollegium, som med anledning deraf yttrat, att då Apothekare-societeten, genom bidrag till lika belopp med de af Staten beviljade anslag, med icke ringa uppoffringar under flera år berömligen sökt upprätthålla en för den Farmaceutiska 32 Stals-UIskattets Utlåtande M 123 (Försättning). undervisningen oundgängligen behöflig läroanstalt, men detta oaktadt, det kunde anmärkas att denna läroanstalt, såväl i anseende till otillräckligheten af de medel, hvilka funnits för ändamålet att tillgå, som den provisoriska fot, hvarpå den genom de endast från riksdag till riksdag beviljade anslag, samt i saknad af egen lokal, varit och ännu voro ställd, hittills icke kunnat och framgent svårligen kunde uppfylla alla billiga fordringar af ett läroverk, derest icke Staten mellankomme med erforderligt understöd; — då härvid i betraktande toges, att icke allenast Professorne vid Carolinska Medieo-chirurgiska institutet, der
Farmaceuterne under de sednare åren likaledes provisoriskt hafs tillåtelse att begagna det kemiska laboratoriet, men äfven Apothekare-societens
Direktion funnit önskligt och nödigt för båda Undervisningsverkens bästa, att den Farmaceutiska undervisningen helt och hållet förflyttades från sistnämnda institut samt derom hos Kollegium gjordt anmälan; — då Apothekare-societeten, genom enskilda bidrag, nu väl blifvit i stånd att bekosta inredning till ett eget laboratorium, men saknade erforderliga medel för uppförande af en dertill passande byggnad; och då ändtligen det vore Kollegii pligt att nu, såsom tillförene vitsorda behofvet och vigten deraf, att det
Farmaceutiska läroverket måtte vinna en för framtiden fast och af andra läroverk oberoende ställning, Kollegium i underdånighet tillstyrkt nådigt bifall till den af Apotbekare-societeten gjorda underdåniga framställning; — och har vid underdånig föredragning i Stats-Rådet af detta ärende Kongl. Majit, på de af Sundhets-kollegium anförda skäl och då Farmaceutiska institutet, om ock ursprungligen en enskild anstalt, likväl måste anses vara af en vidsträckt allmän nytta, samt då slutligen angeläget vore, att ej Carolinska Medico-chirurgiska institutets laboratorium upptoges af elever, som för detsamma vore främmande, och Apothekaresocieteten för beredandet häraf dels inköpt tomt, dels tillskjutit bidrag till inredningen af nytt laboratorium, så att ytterligare anspråk å dess medverkan för ändamålet, än hvartill densamma sig erbjudit, ej torde kunna göras, beslutat föreslå Rikets Ständer beviljandet af det lån å 50,000 R:dr för uppförandet af en byggnad för Farmaceutiska institutet, hvarom Apothekare-societetens
Direktion gjordt underdånig framställning.
Ehuru någon framställning i detta ämne icke förekommit uti Kongl. Maj.ts till Rikets Ständer aflåtna nådiga Proposition, angående Statsverkets tillstånd och behof, har Utskottet — sedan Chefen för Finans-departementet uti skrifvelse till StatsUtskottet tillkännagifvit, att uteslutning af bemälde punkt ur den nådiga Propositionen, der den bort inflyta, skett af missförstånd, uppkommet vid Propositionens uppsättning på grund af det koncept, som för sådant ändamål från de särskilda Departementen Finans-departementet meddelas — vid sålunda upplysta förhållanden funnit hinder ej möta för att upptaga och underställa Rikets Ständers pröfning ofvanberörda i Stats-Råds-protokollet fullständigt framställda ärende; — och anser för sin del Utskottet, lika med Kongl. Majit, sådana omständigheter vara för handen att Staten icke Slats-Utskotlds Utlåtande M 123 (Fortsättning).
33 bör undandraga sig alt lemna Farmaceutiska Institutet det understöd, som erfordras för verkställande af ifrågavarande byggnadsföretag, hvarförutan denna inrättning, hvilken numera är i åtnjutande af årligt statsanslag och således bör betraktas såsom en offentlig anstalt, svårligen kan komma att utveckla en fullt ändamålsenlig och gagnande verksamhet; men beträffande de vilkor, hvarunder det ifrågaställa låneunderstödet må beviljas, har Utskottet ansett skäligt att föreslå den årliga inbetalningen till fem procent, deraf fyra såsom ränta och återstoden såsom kapitalafbetalning; — hemställande alltså Utskottet, att Rikets Ständer, till uppförande, enligt vederbörligen godkänd ritning, af en byggnad för Farmaceutiska Institutet, måtte anvisa ett låneunderstöd till belopp af 50,000 R:dr, att från Riksgälds-kontoret utbetalas, sedan en sådan skuldförbindelse blifvit för detta lån afgifven, som af Fullmägtige i samma kontor antages, emot vilkor, att fern procent å lånets ursprungliga belopp före slutet af hvarje år tili Riksgälds-kontoret inbetalas, af hvilka fem procent fyra beräknas såsom årlig ränta för det obetalda lånekapilalet samt det öfverskjutande beloppet såsom kapitalafbetalning å lånesumman afgår, intill dess denna blifvit till fullo gulden. 110:o Genom en hos Ridderskapet och Adeln väckt motion har Friherre Guslaf von Duben fästat uppmärksamhet derå, att Karolinska Medico-Chirurgiska Institutets laboratorium sedan flera år tillbaka lidit brist på åtskilliga, för en väl ordnad inrättning af sådan beskaffenhet oundgängligen nödvändiga, instrumsnter och apparater.
Denna brist, för hvars fyllande laboratoriets årsanslag icke haft tillräckliga medel att erbjuda, och sorn tillvext i samma män förbrukningen af de gamla materialierna oafbrutet fortgått, hade på sednare tider, blifvit desto mera känbar, som, sedan Farmaceutiska Institutet, hvars elever förut begagnat sig af Karolinska Institutets laboratorium, numera erhållit eget sådant, alla d,e Farmaceutiska Institutet tillhöriga instruraenter och apparater, som ditintills varit för gemensamt bruk af båda Institutens elever att påräkna, blifvit från Karolinska Institutets laboratorii-lokal bortflyttade.
Dessutom vore en annan särskild utgift för denna sednare institution påkallad af nödvändigheten att, sedan laboratorii-lokalen numera blifvit försedd med gasledning, omflytta och i viss mån förändra laboratoriets eldstäder; och som, för verkställandet af omförmälda förbättringar, dertill en summa af 6,000
R:dr erfordrades, saknades tillgångar u Institutets stat, har motionären föreslagit, att Rikets Ständer till laboratoriets tidsenliga iordningsställande måtte bevilja ett anslag å nyssberörda belopp.
Af de upplysningar
Utskottet för bedömande af denna fråga sig förskaffat, har Utskottet funnit ådagalagdt, att den uti förevarande motion omförmälda utgift är af Bih. till R.
Prot. 1859 & 1860. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. W Huft. ' V 34 Stats-Ulskottets Utlåtande JV? 123 (Fortsättning). behofvet oundgängligen påkallad, såvida Carolinska Institutets laboratorium skall kunna till verklig fördel för undervisningen begagnas.
I anledning häraf och då det ordinarie anslaget till underhåll af Institutets laboratorium, hvilket, med den förhöjning deruti, som Utskottet, enligt Kongl. Maj:ts nådiga framställning, föreslagit, skulle komma att utgöra 900 R:dr årligen, icke kan lemna tillgång för bestridandet af ifrågavarande kostnader, får Utskottet, med afseende å nödvändigheten deraf, att berörda inrättning försättes i sådant skick, att den må kunna motsvara sitt ändamål, tillstyrka. att ett belopp af 6,000 R:dr måtte ställas till Kongl. Maj:ts nådiga disposition, att användas till fullständigt ordnande af Carolinska Institutets laboratorium. 1H:o.
Uti en hos Preste-Ståndet väckt motion har Professor Sundberg anfört, hurusom Lösens och Augerums församlingar i Blekinge län af Lunds stift vore förenade till ett pastorat och räknade tillsammans omkring 5,000 medlemmar, samt af dessa församlingar Augerum vore 4 mil utsträckt med en folkmängd af 3,600 personer, men blott hade en kyrka, belägen i yttre delen af församlingens fastland.
De längst norrut belägna byarne hade mer än 2^ mil till prestgården, och dessa byars innevånare, som vore fattiga och hade en stenbunden, mager jord, hvilken fordrade mycket arbete, kunde ej på söndagen begagna sina uttröttade dragare för en färd tiil kyrkan, dit de derföre sällan komme.
Sedan ett väckt förslag, att Lösens församling, hvars kyrka behöfde ombyggas, skulle förena sig med Augerums, hvars rymliga tempel hade varit tillräckligt för båda församhngarne, om ett kapell blifvit för de öfriga rolarne uppfördt, strandat emot Lösens hemmansegares vägran att ingå på en sådan förening, hade det väl lyckats Pastor att förmå Augerums församling till ett årligt sammanskott för en kapellbyggnad af något öfver 400 R:dr, men det droge allt för länge ut på tiden, innan detta sammanskott kunde betacka den för kapell- och predikantsboställe beräknade kostnad af 24,000 R:dr.
I anledning häraf och då det ifrågavarande behofvet, med afseende å den fattiga befolkningens alltför ringa och otillfredsställande religionskunskap, fordrade snar hjelp, har motionären föreslagit, alt Rikets Ständer måtte bevilja Augerums församling en summa af 15,000 R:dr, såsom bidrag till uppförande af kapell och anskaffande af kapellpredikants-boställe för de öfre rotarne i samma församling.
Efter tagen kännedom om innehållet af de handlingar, motionären till vidare upplysning i ämnet meddelat, finner Utskottet väl antagligt, att ifrågavarande del af Augerums församling, med hänsigt till dess aflägsenhet från sockenkyrkan och Pastors bostad, torde vara i behof af ett kapell med särskild predikant; men då detta ärende icke varit föremål för Kongl. Maj:ts nådiga pröfning och ej undergått den fullständiga utredning hos vederbörande embetsmyndigheter, hvarförutan Utskottet icke kan bedöma, huruvida omförmälda behof bör anses mera angeläget, än andra af Stats-Utskottets Utlåtande M 123 (Fortsättning). 35 enahanda beskaffenhet, hvilka utan tvifvel inom många orter af riket förefinnas; har Utskottet vid sådant förhållande funnit sig böra hemställa, att förevarande motion ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. 112:0 Hos Ridderskapet och Adeln bar Grefve A. E. von Rosen, med erinran hurusom vid de 2:ne sednaste riksdagarne framställning blifvit af honom gjord om anslag af allmänna medel lill inrättande i hufvudstaden af ett sjukhus, der den bomöopatbiska läkemethoden skulle tillämpas, eller åtminstone af en polyklinik med sjukbehandling efter nämnda method, ånyo underställt samma förslag Rikets Ständers pröfning och i sådant hänseende alternativt anhållit, att antingen ett årligt anslag af 30,000 R:dr måtte beviljas för inrättande af ett fullständigt homöopathiskt sjukhus, eller ock 10,000 R:dr årligen anvisas för en såkallad polyklinik, der föreskrifter och läkemedel kunde åt sjuke meddelas af på stället alltid tillgänglige läkare; till stöd för hvilket förslag motionären dels åberopat de lyckliga resultater homöopathien i en mängd sjukdomsfall frambragt och de väsendtliga fördelar densamma framför den allopathiska kurmethoden egde, bland annat, deruti att kostnaden för medikamenter uti så betydlig grad besparades, dels ock meddelat en framställning om homöopathiens ställning och utveckling inom de flesta Europeiska länder äfvensom i Amerika.
Då samma förslag, som Gretve von Rosen nu framställt, redan tvänne gånger varit föremål för Rikets Ständers pröfning, men ej lyckats vinna afseende, och då Utskottet, efter tagen kännedom om de yttranden i ämnet, som i anledning af motionen blifvit hos Ridderskapet och Adeln afgifna, ej kunnat finna annat än att de skäl och omständigheter, på grund hvaraf Rikets
Ständer tillförene ansett mindre lämpligt att bevilja statsanslag för understödjande af den homöopathiska kurmethoden, — hvaribland nu endast må erinras om svårigheten för Rikets Ständer att tillförlitligen bedöma en fråga af denna beskaffenhet, deruti hvarken framställning blifvit af Kongl. Majit meddelad eller vederbörande embetsmyndigheter haft tillfälle att sig yttra — ännu äro fullt gällande, har vid sådant förhållande
Utskottet ansett sig sakna anledning att å motionen tillstyrka bifall. 113:0.
Efter en framställning af den välgörande inflytelse, som hydropathien eller vattenläkekonsten utöfvat, ej mindre såsom botemedel för en mängd olika sjukdomar än såsom preservativ emot farsoter och i allmänhet såsom det yppersta medel att både stärka och återställa en försvagad helsa, äfvensom af de företräden denna enkla och naturenliga kurmethod egde framför den vanliga medikaments-behandlingen, har, uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt motion, Friherre S.
Creutz föreslagit, att Rikets
R:dr till inrättande i hufvudstaden af en hydropathisk klinik, der studerande, som ville uteslutande egna sig åt denna riktning kunde utbilda sig till praktiserande hydropathiska läkare och der sjuka kunde intagas och vårdas efter rent hydropatiska grunder. 36 Stats-Utskottets Utlåtande Jtä 123 (Fortsättning).
De skäl, i följd hvaraf Rikets Ständer vid föregående tillfällen, då fråga derom uppstått, funnit sig icke böra bevilja statsanslag för den hornöopatiska läkemetbodens understödjande, gälla äfven till en del i afseende å den hydropatbiska; och denna sednare kurmethod synes i öfrigt uti vårt land redan hafva genom enskildes bemödanden vunnit den framgång, att statsbidrag icke torde vara behöfligt för alt betrygga dess vidare utveckling, helst, såsom motionären jemväl erinrat, vattenbehandlingen kan äfven i hemmet med fördel användas, men för dem, som behöfva läkares dagliga tillsyn, kallvattenkur-anstalter finnas i flera orter af riket inrättade.
I betraktande häraf bar Utskottet ej funnit skäl att hos Rikets Ständer förorda ifrågavarande motion. '] '14:0.
Enligt hvad Herr T. A.
Cederschiöld, uti en hos samma Höglofliga Riks-Stånd väckt motion, erinrat, bar oaktadt de många och betydliga anslagssummor, som isynnerhet på sednare tider blifvit af Rikets Ständer anvisade, för befordrande af en ändamålsenlig sjukvård och till lindring för de utaf fysiska lidanden hemsökta samhöllsmedlemmarne, ett behof ännu icke blifvit afhjelpt, som vore i hög grad behjertansvärdt, nemligen deras, som vore hemsökta af så kallade kroniska, ofta obotliga sjukdomar.
Somliga af dessa vore obetydliga och medförde för de sjuka så ringa olägenhet, alt de med tålamod och efter sjukdomens art afpassade dietetiska förhållanden lätt kunde fördragas, utan synnerlig rubbning uti individens verksamhet.
Om dem vore nu icke fråga.
Men det gåfves andra så förfärliga, att intet menskligt tålamod kunde utan klagan bära dem och ingen fysisk kraft vore tillräcklig att dem motstå.
Sådana vöre dessa alltmer förekommande kräftskador, dessa s. k. fun gösa växter, som icke tålde att af kirurgens hand vidröras, utan att med ökadt raseri gripa omkring sig, och alla dessa otaliga lidanden i menniskokroppens ädlaste organer, som göra 1 ifvet till en börda och nedsänka de lidande på ett långsamt plågoläger, sora endast kan förmildras genom vården af en menmskovänlig hand.
Det funnes säkert ingen läkare, som icke många gånger varit försatt uti den sorgliga ställningen, att nödgas bevittna dessa olyckliges qval, utan att kunna hjelpa och lindra dem.
För dem funnes ibland läkarekonstens rika skatter ingen läkande balsam, ingen helande ört.
Det vore icke hos drogisten, som lindring kunde hemtas för dessa plågor; den kunde blott sökas i djupet af menniskohjertat, i den kristliga kärleken och i det ömma deltagandet.
Och då läkaren ur dessa rena källor kunde läska den sjuke, så vöre denne och dess vårdare redan mindre beklagansvärde.
Men hvem kunde äfven med bästa vilja herbergera, föda, vårda och sköta dem, sorn sjelfva hvarken med arbete eller penningar kunde något bidraga till att uppe hålla sitt usla lif?
Hvem kunde egna alla sina krafter endast åt vården af en lidande medmenniska?
Detta vore för mycket begärdt äfven af den, hvars menniskokärlek vore outtömlig.
Derföre måste otaliga af dessa olycklige försmäkta under inflytandet af skämd luft, dålig föda, brist på värme, osnygghet och allt som undergräfde hel - . Ståts-Utskottets Utlåtande 123 (Fortsättning). san, och slutligen dö, kanske utan att någon vänlig hand torkade kallsvetten från deras panna.
Motionären hyste den fasta öfvertygelsen, att orsaken hvarföre ingen tillflyktsort för dessa obotliga sjuke inom vårt land funnes, vore den att frågan al drig blifvit väckt, ty det kunde eljest icke inses, hvarföre Sverige skulle i detta hänseende stå efter andra civiliserade länder, hvilka nästan alla egde vårdanstalter för obotlige sjuke, der dessa kostnadsfritt erhålla den vård, deras beklagansvärda belägenhet kräfver.
— Hvarje år komme hit från landsorten fattige, obotlige sjuk lingar, lockade af de rykten, som åtskillige af Stockholms läkare så rättvist tillvunnit sig.
Ofta bedragne i sin väntan fingo de, sedan deras sista hopp ramlat, återvända till sina hemorter, för hvilka de blefve en tyngande börda, eller, om deras krafter vore uttömda, qvarblifva för att nedsjunka i det största elände, som fattigdom i förening med sjukdom kunde framkalla.
De härvarande sjukhusen fingo nemligen icke emottaga dem, emedan detta vore stridande emot den fastställda ordningen för dessa inrättningar.
— Om derföre behofvet af en vårdanstalt för dessa obotliga sjuka vore obestridligt, återstode endast att utreda huru detta behof skulle kunna fyllas; och hade i sådant hänseende motionären föreställt sig, att en för det åsyftade ändamålet lämpad byggnad beräknad för 50 sängar, borde kunna uppföras för 100,000 R.dr R.-mt, helst den borde vara belägen utom stadens tullar, hvarigenom den er forderliga byggnadstomten skulle kunna erhållas för en ringa summa, i händelse icke, hvilket dock syntes kunna antagas, Stockholms kommun kostnadsfritt uppläte en sådan.
För inredningen med sängar, sängkläder, linne och öfriga inventarier skulle säkerligen en summa af 25,000 R:dr vara tillräcklig och det årliga underhållet med löner åt läkare, förestånderska och den öfriga personalen torde kräfva ett belopp af 15.000
R:dr, hvilket dock, under antagande att en del patienter borde erlägga någon mindre afgift, skulle kunna nedsättas till 12,000 R:dr.
— På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, har motionären hemställt, att Rikets Ständer måtte för inrättandet af en vårdanstalt för obotliga sjuke anslå 100,000 R:dr till byggnad, 25.000
R:dr till inredning och inventarier, samt 12,000 R:dr årligen till underhåll och löner; — varande motionen åtföljd af ett utaf Svenska Läkare-sällskapet afgifvet yttrande, af det innehåll, att Läkare-sällskapet, hvars fleste ledamöter vid många tillfällen i hög grad erfarit saknaden af en vårdanstalt för obotliga sjuke, ansåge en sådan för närvarande icke allenast vara den af behofvet mest påkallade sjukinrättning i Stockholm, utan af verklig nödvändighet, hvadan Läkare-sällskapet på det lifligaste instämde uti och förordade det väckta förslaget.
Utskottet vill för sin del icke heller förneka, att det behof, som blifvit uti Herr Cederskiölds motion framstäldt, är ganska behjertansvärdt; men då Statens tillgångar vid innevarande riksmöte blifvit i hög grad anlitade samt Utskottet, i saknad af fullständig utaf vederbörande myndighet uppgjordt kostnadsförslag för den ifrågaställda sjukvårds-anstalten, icke kan bedöma, huruvida den af motionären upp - :ss Siats-Utskottets Utlåtande M 123 (Fortsättning). gifna summa är för ändamålet tillräcklig eller om tilläfventyrs större belopp dertill erfordras, har Utskottet funnit sig ej kunna i anledning af förevarande motion tillstyrka någon Rikets Ständers åtgärd. 1lo:o.
Hos Ridderskapet och Adeln har vidare Grefve G. F.