Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Riket upptagna lån samt, i utbyte emot dessa föreningars utelöpande obligationer, letnnade sina egna fonderade förbindelser. 1 sådant fall skulle nemligen, enligt motionärens yttrade förmodan, både kursen å obligationerna och den allmänna Svenska stals-krediten höjas; varande, till ådagaläggande af nyttan och angelägenheten af en förändring i afseende på omförmälda obligationer, af motionären, bland annat, anfördt: alt vid samma tid, då Svenska bypotheksföreningarnes obligationer utrikes noterades till 91 å 92 procent, uppgick noteringen af 4-procent-obligationerna för det Norska statslånet till 96 och för det Hannoverska lånet till 99 '/> procent.
Det syntes derföre kunna antagas, att om Svenska Staten öfvertoge ansvarigheten för hypolheks-föreningarnes skulder, dessa inrätt - Stals-Ulskottets Utlåtande JYi 242. 5 ningars obligationers noterade värde skulle stiga till 100 procent, helst Sveriges kredit icke borde vara mindre god än Norriges och Hannovers.
Då nu rneranämnde föreningar hade obligationer utelöpande å ett sammanlagdt kapital-belopp af omkring 30,000,000 R:dr Banko, skulle, genom den föreslagna åtgärden, en kapital-tillökning af 3 å 4 millioner beredas och till en betydlig del tiilgodokomma Svenske män.
Framförallt måste en stegrad notering af hypotheks-töreningarnes obligationer blifva fördelaktig för föreninga:ne sjelfva, hvilka utan tvifvel skulle gerna vilja, att ansvarigheten för deras nuvarande och blifvande lån öfvertoges af statsverket.
I fråga om sättet för verkställigheten af den åtgärd, motionären föreslagit, har ban yttrat, att densamma syntes för öfrigt icke böra medföra någon rubbning af de nuvarande bypotheks-föreningarnes verksamhet.
Dessa inrättningar skulle nemligen, utom vid låns upptagande, äfven framgent förvaltas, på samma sätt som hittills, af de dertill utsedda Direktionerna, uti hvilka ett Statens ombud skulle insättas; och borde en öfver-styrelse få sig uppdraget att i Statens namn upplaga lånen och efter behof ställa de upplånta medlen till de särskilda
Direktionernas förfogande samt från dessa emottaga de genom amorteringen influtna beloppen.
I sammanhang med den sålunda föreslagna förändrade organisation af ifrågavarande inrättningar, syntes en ny hypotheks-förening böra hildas för norra dalarne af Riket, hvarest behofvet af en dylik kredit-anstalt redan erkändes.
Derjemte borde Rikets Ständers Banks »hypotheks-rörelse» öfverflvttas till och fördelas på de sär skilda bypotheks-föreningarne emot erhållande af lättare reaiisabla valutor.
Merbemälde motionär bar alltså föreslagit, att Rikets Ständer måtte besluta, att Staten skal! öfvertaga ansvarigheten för de lån, som bypotheks-föreningarne redan upptagit eller hädanefter komma alt upptaga, samt, i stället för dessa föreningars nu ute löpande obligationer, utgifva fonderade stats-obligationer, emot erhållande af intecknings-säkerhet i de af hypotheks-föreningarne belånta fastigheter; äfvensom att alla af ett sådant beslut föranledda och för verkställigheten deraf erforderliga organisations- jemte andra åtgärder måtte varda vidtagna.
Ehuru Slats-Utskoltet ingalunda vill förneka den financiela vigten för hela Riket, att de
Svenska hypotheks-föreningarnes kredit både inom och utom landet omsorgsfullt vårdas och upprättbålles, samt att så bog valuta som möjligt erhålles för det stora antal utaf dessa inrättningar utfärdade obligationer, som å utrikes ort föryttras, linner Utskottet sig dock, under nuvarande financiela förhållanden, och vid det outredda skick, hvaruti det af Herr Lallerstedt väckta förslag blifvit Rikets Ständers pröfning understäldt, så mvckel mindre kunna förorda detsamma eiler till styrka någon åtgärd i anledning deraf, som det icke på något sätt blifvit visadt, all hypotheks-föreningarne sjelfva äro benägna alt underkasta sig de åligganden oc4i förbindelser, som naturligtvis mäste stadgas såsom vilkor för den ifrågasatta väsentliga förändringen af deras nuvarande rörelse och verksamhet.
Utskottet får således hemställa, 4 Stals-Utskollels Ullålande M 243. alt Herr Lallerstedts motion, rörande ansvarigheten för de af oftanämnde inrättningar upptagna lån, måtte lemnäs utan afseende.
Stockholm den 28 Januari 1838.
M 243.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 29 Jan. 18S8, kl. 2 e. m.
Utlåtande, angående fortfarande understöd för Riksgdlds-kontorets Enke- och Pupill-kassa.
I anledning af Förvaltarnes af Enke- och Pupill-kassan vid Riksgälds—kontoret gjorda anhållan, att det vilkorliga understöd af 1,300 R:dr B:ko årligen, som, enligt 258 § af det för Riksgälds-kontoret nu gällande reglemente, blifvit nämnde kassa tillerkändt intill innevarande Riksdags slut, måtte, under de i åberopade § stadgade vilkor och förbehåll, få fortfarande utgå till och med det år, då nästa Riksdag slutas, — hafva Fullmäktige, med anmälan, att de skäl, som föranledde Rikets Ständers vid sednaste
Riksdag i förevarande ämne fattade beslut, ännu egde lull tillämplighet, uti skrifvelse till Stats-Utskottet af den 5 nästlidne December, hemställt, att den, genom åberopade <§, Enke- och Pupill-kassan vid Riksgäldskontoret tillförsäkrade förmån måtte få fortfara till och med det år, hvarunder nästkommande Riksdag slutas.
Enligt Fullmäktiges under sistförllutna Riksdag hos dåvarande Stats-Utskott gjorda framställning om enahanda understöd för ofvannämnde Pensions-kassa, hade den minskning i kassans kapital-fond, som inträffat, oaktadt de utaf Rikets Ständer, alltsedan år 1844, åt densamma beviljade understöd, härledt sig från kassans skyldighet att pensionera ej mindre enkor och barn efter tjenstemännen och vaktbetjeningen vid det år 1832 upplösta General-assislans-kontoret, än äfven enkorna och barnen efter innehafvarne utaf flera lid efter annan indragna tjenste-befattnin - Slats-Utshollels Utlåtande Jig 243. 8 gar vid Riksgälds-kontoret, faslän genom dessa tjensters indragning antalet af kassans betalande ledamöter minskats, under det pensions-beloppen till de aflidnes enkor och barn jemförelsevis ökats; och skulle denna minskning, derest ytterligare understöd från det allmänna ej erhölles, troligen komma att än vidare fortgå, helst de afgifter, som af delegarne utgjordes, ej skäligen kunde höjas utöfver det betydliga belopp, hvartill desamma redan för hvarje delegare uppginge.
Således skulle kassan sannolikt i en framlid blifva urståndsatt att uppfylla sina förbindelser och motsvara de med dess inrättande åsyftade ändamål; hvaremot kassan, efter fortsatt åtnjutande af det föreslagna understödet, under loppet af ytterligare några år, borde sedermera, och i den mån äldre pensions-tagare med döden afginge, komma i tillfälle att, utan vidare bidrag från Statens sida, bestrida den kassan åliggande pensionering.
Af de, rörande detta ärende, till Stats—Utskottet nu aflemnade handlingar, har Utskottet inhemtat, att Enke- och Pupill-kassans samlade kapital-behållning, som vid 1844 års början uppgick till 64,433 R:dr 40 sk. 3 r:st.
Banko, under den följande tiden minskats och utgjorde, vid slutet af år 1856, 54,995 R:dr 7 sk. 2 r:st. samma mynt.
Under åren 1854, 1855 och 1856 hafva kassans inkomster, utom nyssberörde understöd, i medeltal utgjort nedanstående belopp, nemligen: räntor ä utlånla medel B:ko R:dr 2,658: 11. 8. afgifter af kassans delegare, hvilka afgifter utgöras med 2% procent af lönerna för de vid Riksgälds-kontoret, men endast efter beräkning af 2 procent utaf löne-beloppen för de vid f. d. General-assistans-kontoret anställde tjenstemän och vaktbetjenler » » 524: — 10. löne-besparingar vid inträffade ledigheter inom Riksgälds-kontoret, efter afdrag af utbetald aflöning till extra ordinarie tjenstemän, som derunder, i anledning af ledigheter, förrättat ordinarie tjenst » » 183: 2. 8. tillsammans B:ko R:dr 3,365: 15. 2.
Nämnde kassas utgifter under samma år hafva åter i medeltal uppgått lill B:ko R:dr 4,212: 13.
4. nemligen: utbetalda pensioner ....
R:dr 4,027: 12. 5. lifränta för ett i kassan insatt kapital » 160: — — åtskilliga mindre utgifter . . » 25: — 11.
R:dr 4,212: 13. 4. 6 , Stals-Utskottels Utlåtande JYs 243.
Skillnaden mellan inkomsterna och utgifterna har utgjort för år 1854 B:ko R:dr 1,362: 37. 2. och för år 1855 » » 1,222: 25.
1. eller tillsammans för begge åren B:ko R:dr 2,585: 14.
3. hvaraf dock » » 2,547: 38.
3. betäckts genom det understöd af allmänna medel, kassan derunder åtnjutit.
Enke- och Pupill-kassans behållning, som under nyssnämnde två år minskats med B;ko R:dr 37: 24. — har deremot under år 1856, medelst den betydliga ehuru tillfälliga inkomsten » » 526: 18. 8. till följd af samma års löne-besparingar, ökats med . » » 44: 19. 9, så att för år 1856 något tillskott af Riksgälds-kontorets medel icke ifrågakommit.
Enär meranämnda understöd, hvarigenom denna kassa, utan någon för dess framtida bestånd äfventyrlig minskning af det samlade kapitalet, kunnat hittills fullgöra sin pensionerings-skyldighet, synes för densamma behöfligt äfven under den närmaste framtiden, så vida icke en, för samtlige delegarne bekymmerfull, minskning af kassans kapital-behållning derunder skall vara att motse, till följd af den ansenliga skillnad, som vanligen visat sig mellan kassans årliga inkomster och utgifter, och då de förhållanden, hvilka föranled! ifrågavarande understöds beviljande af Rikets vid föregående Riksdagar församlade Ständer, enligt hvad Fullmäktige vitsordat, fortfara oförändrade, anser sig Utskottet böra förorda Fullmäktiges gjorda framställning om detta årliga understöds utgående, under tiden intill nästa Riksdags slut, med samma belopp och under samma vilkor, som hittills varit stadgade; och får Utskottet, under förutsättning af Rikets Ständers bifall till hvad sålunda föreslagits, hemställa, att den 258 § i Riksgälds-kontorets nu gällande reglemente mätte varda med nedanstående, endast i afseende på mynt-beräkningen förändrade, lydelse intagen i det reglemente, som vid slutet, af innevarande Riksdag kommer att för detta verk utfärdas:
Derest Enke- och Pupill-kassans vid Riksgälds-kontoret af.slu tade och vederbörligen granskade räkenskaper för innevarande och påföljande år intill slutet af nästa Riksdag skulle visa, att kassans inkomster under året understigit de utbetalningar, som under samma år kassan ålegat, må den sålunda uppkomna bristen, inom ett belopp af högst Tvåtusen Tvåhundrafemtio Riksdaler (Riksmynt) årligen, af Riksgälds-kontorets medel godtgöras, under förbehåll likväl, att hvad utaf denna anslags-sumrna för ett år ej behöft användas, icke får för ett annat år af kassan tillgodonjutas; varande härvid Stats-Ulskotlels Memorial JYi 244. 7 dessutom det vilkor fästad!, att ej mindre delegarnes bidrag, än pensionerna skola under tiden utgå utan förändring af deras uti det för kassan nu gällande reglemente bestämda belopp.
Slockholm den 28 Januari 1858. JW 244.
Arik. till Ejtp.-Utsk. d. 29 Jan. 1858, kl. 2 e. m.
Memorial, angående inlösning af ytterligare anmälda, först efter preskriptions-tidens slut hos Riksgdlds-kontoret företedda, Riksgålds-sedlar.
(R:gs Afd.) Sedan Rikets nu församlade Ständer, genom bifall till Stats—Utskottets under M 112 afgif na Utlåtande, i anledning af väckta frågor om inlösen af flera, inom den derför stadgade preskriptions-liden, till invexling hos Riksgälds-kontoret icke företedda Riksgälds-sedlar, medgifvit, att de i detta Utlåtande omförmälda sedlar, sådant oaktadt, finge af Riksgälds-kontorets medel inlösas, hafva Fullmäktige, under åberopande af Rikets Ständers sålunda lättade och Fullmäktige genom Stats-Utskottet tillkännagifna beslut, uti skrifvelse af den 29 December nästlidet år, till Utskottet öfverlemnat åtskilliga andra, jemväl under innevarande Riksdags lopp till Riksgälds-kontoret ingifna, dylika sedlar, hvilka, vid deras af Riksgälds-kontorets kommissariat verkställda granskning, befunnits rigtiga och följaktligen måst af detta verk inlösas, såvida desamma inom den uti Kongl. Kungörelsen den 14 Februari 1835 för Riksgälds-sedlarnes invexling bestämda tid, blifvit i sådant afseende derstädes företedda.
1 öfverensstämmelse med hvad Rikets Ständer, med anledning af förut uti enahanda afseende gjorda ansökningar och framställningar, vid (lera tillfällen medgifvit och beslutat, får Stats-Utskottet, som, i fråga om nu 'örevarande 20 st. 8 Slals-Ulskotlels Utlåtande As 243.
Riksgälds-sedlars inlösen, anser sig endast behöfva åberopa samma beslut jemte hvad Utskottet i ofvanberörde Utlåtande upplyst och yttrat, äfven tillstyrka, att dessa sedlar, af hvilka, enligt
Riksgälds-kontorels kommissariats derom meddelade intyg, 4 lyda å 10 R:dr, 1 å 2 R:dr, 8 å 1 R:dr, 6 ä 16 sk. samt 1 ä 12 sk. hvardera och således å tillsammans 52 R:dr 12 sk.
Riksgälds, må med Femtiotvå Riksdaler 25 öre Riksmynt få utaf Riksgälds-kontorets medel inlösas.
J\° 245.
Ank. till Eip.-Utsk. d. 30 Jan. *888, kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af vackt motion om inlösen för Statens rakning af Kamer er ar en Carl Sandbergs anteckningar i kameral-våsendel. (U. A.) Från Bonde-Ståndet har Stats-Utskottet erhållit remiss å en inom bemälda Riks-Slånd af Riksdags-fullmäktigen Anders Medin från Kronobergs län väckt motion, deruti anföres, hurusom det vore allmänt kändt och erkändt, att Sveriges kamerala förhållanden äro i hög grad invecklade och att derföre, när en kameralistisk fråga af någon större vigt och betydelse skall utredas, dertill oftast fordrades de mest långvariga och mödosamma arbeten, utan att det ändock alltid lyckades att på ett tillfredsställande sätt få en dylik fråga löst.
Orsakerna härtill voro likväl icke särdeles svåra att finna.
Flere af Sveriges ännu bestående förhållanden i detta hänseende härledde sig nemligen från längst förflutna tider, om hvilka de faktiska underrättelserna äro ytterst få och måste uppsökas på spridda håll.
Andra åter härrörde från medeltiden, under hvars sednare hälft boktryckeri-konsten visserligen uppfanns Stale-Ulskollets Utlåtande M 245. 9 uppfanns och i Sverige infördes, men så väl tryckta som skrifna underrättelser om kameral-väsendet från denna tid äro likväl särdeles fåtaliga.
De flesta och vigtigaste åter hade tillkommit under 16:de och 17:de århundradena.
Emellertid befunne sig den, som ville forska i dessa ämnen, i alldeles motsatt belägenhet, när han sökte utreda de kamerala förhållandena under nyssnämnda äfvensom större delen af 18:de århundradet, ty under det att de källor, forskaren nödgades anlita för den förflutna liden, vore ytterst få och föga upplysande, hade han åter för de sednaste 3 seklerna en så riklig tillgång på materialier, att han oftast ryggade tillbaka för försöket att dem genomgå och granska.
Här stöde nemligen honom till buds icke allenast hundradetals volymer utaf tryckta Kongl. Bref och Författningar m. m., i hvilka likväl, hvad den äldre tiden anginge, en mängd och dertill ganska vigliga löräudringar, rörande kameral-väsendet, icke påträffades, utan derjemte tusentals i Riks- och Kammar-arkiven förvarade digra folianter, och det läge i sakens natur att, synnerligast på sistnämnde ställe, de rikhaltigaste upplysningarne i detta ämne kunde erhållas.
Men att uppsöka och tillgodogöra dessa skatter vore deremot förknippadt med yttersta svårighet.
Härtill erfordrades icke allenast att vara så väl bevandrad uti kameral-väsendets historia, att man för hvarje af de mångfaldiga detaljfrågorna vore säker att påträffa de rätta folianterna, utan äfven att kunna riktigt förstå och tolka den oftast svårfattliga, stundom knappast läsliga stilen och siffrorna i dessa, ofta af brand skadade, digra räkenskapsband, hvilket åter icke kunde lyckas med mindre forskaren åt detta ämne egnade det mest osparda nit och ett flerårigt studium.
Föresatte sig sedermera forskaren alt söka historiskt utreda dessa vigtiga förhållanden, så lyckades han, oaktadt all sitt nit och sina kunskaper, blott sällan att bland de ur källarhvalfven framdragna böckerna erhålla några uppgifter, värda alt antecknas och samlas.
Tid och möda förspilldes ofta på dessa forskningar, och endast det mest ihärdiga nit, i förening med mångåriga austrängningar, förmådde besegra hindren.
Det hade emellertid, efter hvad motionären vidare förmält, lyckats en man, som i nära 20 år förestått Kongl. Kammar-kollegii Arkiv-kontor, Kamererareu Carl Sandberg, att på detta sätt insamla en rik skörd af de mest värderika upplysningar.
Genom den största arbetsamhet, ovanlig ihärdighet och ett oförtröttadt nit, bade bemälde tjensteman under denna långa tid nästan dagligen varit sysselsatt att, jemte bestridandet af sina tjenste-åligganden, forska i dessa ämnen och slutligen samlat en högst betydlig mängd af anteckningar utur och afskrifter utaf vigtiga dokumenter rörande Sveriges kamerala och financiela förhållanden från äldsta tider.
Ensamt förteckningen eller rubrikerne öfver de särskilda ämnen, som utgjort föremål för bemälde Kamererares forskningar, upptoge flera ark; och då motionären ansett det blifva för vidlyftigt att i sitt till Rikets Ständer nu afgifna Memorial intaga hela denna förteckning, har han, för att åtminstone antyda rikhalligbeten af Uih. lill R.
Prof. 1856—1838. 4 Sami. 1 Afd. 4 Band. 14 Haft. 2 10 Stats-Ulskollels Ullålande JV* 245. dessa samlingar, uppgifvit följande, såsom de hufvudsakligaste, i samlingen förekommande rubriker, nemligen: angående skattläggningar, » skattläggnings-ransakningar, » jordrefningar, » jord-ransakningar, » föreskrifter för jordeböckers och räkenskapers upprättande, » uppkomsten af och förändringarne uti ränte-titlarne, såsom landtågs gärden, byggnings-bjelpen och vinter-körseln, salpeter-bjelpen, boskaps-penningarne, skjutsfärds - penningarne, dagsverken, fodringen m. fl., » tillkomsten af orternes s. k. undervisningar och af krono-värdiet å räntepersedlarne, » markegången och markegångs-sättningarne under olika tider, » krono-tionden och tionde-sättningarne, » presternas vederlag, » bördsrätts-handeln, » donerade skatte—rättigheter, » skattevraks-hemman, » sämje- och stadge-hemman samt stubbegods, » torp eller nybyggen på skatte-bemman, » ödeshemman och deras upptagande, » hemmans-klyfning och åter sammanläggning, » skattläggningar och förmedlingar, » säteri-, rå- och rörs-hemman, » rust-tjensten, » mjöl- och såg-qvarnar, » gästgifverier, posthemman, post-inrättningar, lotshemman, » hospitaler, m. fl., » myntet och mynlningen i äldre tider, » varors värde i olika tider, » förläningar af härader och socknar, » bergslagerne, » qvarntullar och mantals-penningarne, » lilla tullen, accisen och bakugns-penningarne, » gärder och hjelper i äldre tider, » Halländska kyrkohemmanen m. fl., äfvensom särskilda anteckningar om åtskilliga kameral-förhållanden i Dalarne, Skåne och Bohus län. Slals-Ulskoltels Utlåtande M 9-55. 11 Detta koria utdrag af rubrikerne till elen rikhaltiga samlingen har motionären ansett nogsamt ådagalägga, att berörda samling eger ett högst betydligt värde ocb att det vore af oberäknelig skada om densamma förskingrades eller icke komme det allmänna till godo, utan möjligen framdeles, då den blifvit ännu fullständigare, försåldes till någon enskild, som derom efter godtycke förfogade.
Att denna samling redan varit lill stort gagn för mången, vore väl bekant, ty både embetsman, representanter ur de olika Riks-Stånden och enskilde personer bade under sednare åren ur densamma erhållit för dem högst värderika upplysningar i flera vigtiga och invecklade kameral-frågor, och med visshet kände motionären, att många vetenskapsmän och skriftställare, hvilka sysselsatt sig med forskningar rörande fäderneslandets historia och Sveriges inre förhållanden, bland dessa samlingar hemtat ganska vigtiga faktiska uppgifter, dervid äfven Sandberg med största beredvillighet tillhandagålt den sökande.
Slaten stöde således i icke ringa förbindelse till denne högeligen förtjente, hittills svagt allönade och derföre medellöse tjensteman, och det vore måhända, under sådana förhållanden, icke alldeles olämpligt om någon passande belöning, i likhet med hvad tillförene vid några dylika tillfällen egt rum, åt Sandberg anvisades.
Då emellertid motionären ansett sig icke böra väcka motion i denna syftning, har han, under åberopande af hvad sålunda blifvit anfördt, och lill förekommande deraf att oftanämnda samlingar icke måtte förskingras eller komma i annan enskild mans ego, föreslagit, att Staten må inlösa dessa samlingar för 5,000 R:dr Riksmynt, mot förbindelse för Kamereraren Sandberg att fortfarande, så länge helsa och krafter tillåta, rikta dem med nya bidrag; hemställande motionären tillika, att Rikets Ständer, såsom vedergällning för detta sednare arbete, måtte tillägga bemälde Kamererare ett särskildt årligt arfvode af 1,000 R:dr R:mt, alt beräknas ocb utgå från och med 1857 års början intill följande statsreglerings slut.
Efter hvad Utskottet inhemlat, lärer ifrågavarande Kamereraren Sandbergs tillhöriga samling af anteckningar i kameral-väsendet icke allenast vara mycket rikhaltig och omvexlande, ulan tillika innehålla högst värdefulla upplysningar rörande Sveriges beskattnings-förhållanden och allmänna hushållning, äfvensom lemna intressanta bidrag till kännedomen om fäderneslandets historia i hvad den rörer utvecklingen af dess inre förhållanden.
Utskottet har jemväl erfarit, att Sandberg ännu med oförminskadt nit fortsätter sina undersökningar i arkivets handlingar samt oafbrutet använder mycken tid och omsorg för att kunna komplettera och fullständigt ordna delta onekligen vigtiga arbete, hvilket på detta sätt, år ifrån år ökadt, skall erhålla allt större värde och blifva af väsentlig nytta för det allmänna Under sådana förhållanden synes allt skäl vara för handen att Staten, på samma gång den lemnar en välförtjent uppmuntran åt den nitiske tjenstemannen för hans bemödanden att äfven i mål, som icke tillhöra det egentliga föremålet för hans verksamhet, gagna samhället, söker tillegna sig denna samling, som, tillgänglig för vetenskapsmannen och forskaren, äfven bör kunna blifva särdeles användbar och en god hjelp - 12 Stals-Utskottcts Ullålande M 243. reda vid utredning af förekommande rättstvisler.
Då likväl Utskottet, i saknad af närmare kännedom om förhållandena, hvarken är i tillfälle att bedöma huruvida hela den af motionären för snmlingarnes inköpande föreslagna summa må vara dertill erforderlig, eller, för den händelse dessa blifva en Statens tillhörighet, anser att arfvode för deras kompletterande lill det belopp, motionären ifrågasatt, böra beviljas Sandberg, som uppbär Kamererare-lön oell med den nya statsregleringens vidtagande kommer i åtnjutande af ökade löne-Rirmåner för sin befattning i Statens tjenst, finner sig
Utskottet endast böra i så målto tillstyrka bifall (ill motionen, att Rikets Ständer å Riksgälds-kontorel anvisa och till Kongl.
Slajtts disposition ställa en summa af 3.000 R:dr Riksmynt, att, derest sådant pröfvas ändamålsenligt, i mån af behof, användas till inköp för Statens räkning af oflanämnde, Kamereraren Sandberg tillhöriga, samlingar, samt derjemte, under förutsättning att sådant inköp sker, bevilja, likaledes till Kongl. Maj:ts disposition och till utgående från Riksgälds-kontoret, ett belopp af 1,300
R:dr sagde mynt, deraf 300 R:dr årligen under nu ingående statsregleringsperiod må kunna, på sätt Kongl. Majit finner lämpligt, tilldelas bemälde Sandberg, emot det att han fortfarande bidrager lill dessa samlingars förökande, samt, under behörig kontroll, ordnar och vårdar det bela.
Slockholm den 28 Januari 1838, Slals-Ulskollels Ullålande Jk! 246. 13 M 246.
Ank. till Exp-Utsk. d. L Febr. 1838, kl. 4 e. m.
Utlåtande, angående afskrifning utaf återstoden af länet för eli utdiknings-arbele vid hemmanet Elmhult i Stenbrohults socken af Kronobergs lån.