Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
LifDrabantKorpsen odisponerade 386 tunnor spanmål under lönerna, när Riksmarkegångspriset derå öfverstege 6 R:dr tunnan, än ock all sådan spanmålstillökning å LifBeväringsRegementets förra stat, som, tillika med de utur staten uteslutna beklädnadspenningarne, ej öfversköte de nu föreslagna tillökningsarfvoden, jemte hvilka sådana öfverskott borde, tills afgång skedde, åtnjutas af då varande löninnehafvare, äfvensom de genom inträffade ytterligare förminskning i LifDrabantKorpsens återstående personal på dess anslag uppkommande behållningar; och hvarförutan ett för ena BataljonsChefen serskildt faststäldt anslag af 60 R:dr årligen framdeles kunde för Statsverket besparas; dock borde, i händelse af nådigt bifall till hvad sålunda blifvit föreslaget, Stats Kontoret erhålla nådig befallning att vid hvarje års slut till Kongl. Maj:t i underdånighet inkomma med uppgift, huruvida tillgång till utbetalande af det för lönförbätlringen fortfarande erforderliga belopp då uppå Tredje Hufvudlitelns besparingar förefunnes.
Hemställande StatsSekreteraren för öfrigt, af anförda orsaker, att den föreslagna lönförbättringen, om den i nåder bifölles, måtte tillämpas re - 42 trönk ti vt ifrån och med den 1 nästförutgungna Juli.
I detta underdåniga yttrande instämde Herr StatsRådet Friherre Gyllenhaal tiil alla delar, samt D. E. Herr JustitiéStatsMinistern Grefve Rosenblad och Herr StatsRådet Grefve Löwenhjelm, Herrar StatsRåden Friherre Åkerhjelm, Friherre von Schulzenheim och Grefve Hård, endast med den skiljaktighet, att de ansågo vid detta tillfälle ej några skäl, mera än vanligt, vara för handen för en retroaktiv tillämpning af den nya interimsstaten, hvilken derföre syntes böra från och med nästinstundande året taga sin böran.
Och behagade Kongl. Maj:t i allo gilla hvad StatsSekreteraren i underdånighet tillstyrkt och föreslagit.
Vid granskning af detta ärendes behandling, och enär ifrågavarande af StatsRådets ofvanbemälde Herrar
Ledamöter enhälligt tillstyrkta lönförbättring för LifBeväringsRegementet, hvilken benämning man än må tillägga densamma, måste vara ett bestämdt lönanslag på stat, anvisadt till utgående af Tredje Hufvudlitelns besparingar, så länge sådana finnas, men Rikets Ständer, i underdåniga skrifvelsen af den 6 Oktober 1834, angående några med Statsregleringen gemenskap ägande allmänna frågor, 4:de punkten, anmält Sitt beslut, att de under Riksstatens Hufvudtitlar uppkommande besparingar dädanefter icke måtte användas tili sådana lönanslag, och sedermera, genom skrifvelsen af den 6 derpåföljda November, i underdånighet förklarat
Sig ej heller kunna medgifva någon förändring i den för LifBeväringsRegementet upprättade och fastställda stat; bör jag, under åberopande tillika af de i Irsta anmärkningspunkten anförda grunder, för att ådagalägga behörigheten af Rikets Ständers nyssnämnda om besparingarnas disposition fattade beslut, jemväl anmärka, det Konungens Rådgifvares tillstyrkande i detta mål, att använda medel annorlunda än fastsläldt blifvit, måtte vara stridande emot 65 §.
Regeringsformen. 10:de Punkten.
Efter att hafva vid tväune förutgångna Riksdagar, på sätt Rikets Ständers till Kongl. Majrt aflåtna underdåniga skrifvelse!- utvisa, väckt fråga om indragning af Vexelkontrollörsbefattningarne i Stockholm och Götheborg, såsom öfverflödigt, med förklarande tillika, att, om de pröfvades böra fortfara, det berodde af Kongl. Majrt att anordna de dertill erforderliga kostnader af den till Kongl. Majrts disposition, i och för extra utgifter, uppförda årliga anslagssumma; förnyade Rikets Ständer vid sistlidna Riksdag, genom underdånig skrifvelse af den 24 April 1834 l e), deras framställning om upphörande af nyss - 16) Biliangct till RiksSlumleiis Pr.otokoll iBjJ °vl> i8j5, male Sami., irsla Afdela., JNro 23.
nUimilia tjenstebefattningar, och alihöllo derjemte, att, om de vidare skulle bibehållas, de derför utgående arfvoden icke matte å besparingarna på Riksstatens Andra Hufvudtitel anordnas.
Enligt hvad StatsRådsProtokollen öfver Handels och finansärenden gifva vid handen, blef Rikets Ständers sistomförmälda skrifvelse, den 29 November samma år, Kongl. Maj:t i underdånighet föredragen, hvarvid Statsllådet, med anledning af Rikets Ständers anhållan, i underdånighet tillstyrkte, att Vexelkontrollörsbefattningarne måtte med årets slut indragas, samt tillika uppgåfvo, huruledes de dittills meddelade uppgifter å vexelsluten, ifall Kongl. Maj: t fann deni framgent behöfliga, skulle kunna, utan Vexel Kontrollörers biträde, erhållas.
Men då Kongl. Maj:t vid detta tillfälle uppsköt ärendets pröfning, och StatsKontoret sedermera, i underdånig skrifvelse af den 1 April 1835, anmälte, att de vanliga Vexel kontrollör sarf vodena blifvit reqvirerade, men att, enär det vid afslutandet af Rikshufvudboken för år 1832 visat sig, att tle utbetalningar på Andra Ilufvudtitelns besparingar, hvilka intill nämnde års slut ägt rum, öfverstigit tillgångarna, och anledning ej vore, att denna tillgång sedermera blifvit mera tillräcklig, StatsKontoret ansett sig, jemte tillkärinagifvande deraf, böra anhålla om Kongl. Maj:ts nådiga förordnande, huruvida och af hvilken fond dessa arfvoden skulle fortfarande utgå, oansedt den förändring, som genom myntbestämningen kunde vara åstadkommen i afseende å angelägenheten att genom serskildt förordnade personer vexelsluten kontrollera; så förklarade, vid underdånig föredragning häraf, den 16 nästderpåföljde Maj, StatsRådets närvarande Ledamöter, alt de åberopade deras ofvannämnda, den 29 November 1834, afgifna underdåniga yttrande, men att de likväl, då Vexelkontrollörerna emedlertid fortfarit med utöfningen af de åt dem uppdragna befattningar, och, enligt hvad då mera förekommit, frågan om förändrade föreskrifter för utrikes vexelhandel!! i allmänhet vore ämnad att innan kort till nådig pröfning anmälas, i underdånighet hemställde, om icke StatsKontoret mätte anbefallas, att de för Vexelkontrollörsbefatlningarne anslagna arfvoden för innevarande årets birsta och andra qvartal anordna af Andra Hufvudtitelns besparingar, derå dessa arfvoden dittills varit anvisade; förmodande tillika, att innan slutet af då instundande Juni månad Kongl. Maj:t skulle täckas så väl pröfva den allmänna frågan om förändrad
Vexelstadga för utrikes handeln, som ock dervid slutligen bestämma, huruvida Vexelkontrollörsbefattningarne borde fortfara eller indragas.
Och behagade Kongl. Maj:t blott i nåder förordna, att StatsKontoret ägde fortfara med utbetalningen af de åt Vexelkontrollörerna i Stockholm och Götheborg anslagna arfvoden af Andra Hufvudtitelns besparingar, till dess Kongl. Maj:t, i sammanhang med frågan om utrikes Vexelstadga!!, fattat Sitt beslut rörande 44 dessa befattningars indragning eller fortfarande.
När derefter, den 5 Maj 1837, anrnältes, att Vexelkontrollören i Stockholm, tillika Ledamot i KommersKollegium, genom döden afgått, förenade sig StatsRådets
Ledamöter om det underdåniga tillstyrkande, att, till beredande af besparing för Andra Hufvudtiteln, den, som förordnades till hans efterträdare i bemälde Kollegium, äfven måtte åläggas att bestrida den af honom i lifstiden med 1,200 R:dr innehafda befatt ning såsom Vexelkontrollör, emot vedergällning af 400 R:dr, såsom ersättning för skrifvarelljelp och omkostnader i och för befattningens utöfning.
Hvilket tillstyrkande Kongl. Maj:t täcktes i nåder gilla.
Af hvad sålunda förekommit, och då Rikets Ständer, i oftaåberopade skrifvelse af den 6 Oktober 1834, 4:de punkten, tillkännagifvit
Sitt beslut, att de under RiksStatens
Hufvudtillar uppkommande besparingar icke dädanefter måtte användas till några bestämda lönanslag å stat, och Sin åsigt af Kongl. Maj:ts rätt att disponera sådana besparingar, sorn inom titeln vid ordinarie anslagen kunde uppkomma, hämtar jag anledning till anmärkning dervid, att Konungens Rådgifvare, dels den 16
Maj 1835, icke allenast tillstyrkt Vexelkontrollörsarfvodenas ytterligare, för första hälften af året, anvisande å Andra Hufvudtitelns besparingar, utan äfven, då Kongl. Majrts i detta ämne fattade beslut syntes förutsätta än längre fortfarande utbetalning af dessa arfvoden, underlåtit att deremot göra föreställning, dels den 5 Maj 1837, vid fråga om återbesättande af då lediga Vexelkontrollörsbefattningen i Stockholm, likaledes tillstyrkt, för den som skulle dertill förordnas, en mindre vedergällning, att utgå på enahanda sätt som tillförene; och detta allt ehuru bekant var, att å Andra Hufvudtitelns besparingar, i anseende till år efter annat gifna anvisningar derå utöfver tillgångarna, ingen behållning, utan en betydlig brist ägde rum; vid hvilka tillstyrkanden Rikets Ständers ofvanberörde, under den 24 April och den 6 Oktober 1834, lemnade föreskrifter om samma besparingars disposition blifvit åsidosatta och följaktligen, emot 65 §.
Regeringsformen, öfver (rädda.
Dertill hafva med sina rådslag bidragit, vid bägge ifrågavarande tillfällen, D. E. Herr JustitieStatsMinistern Grefve Rosenblad och Herr StatsRådet Grefve Löwenhjelm, Herrar SlatsRåden Friherre Åkerhjelm och Friherre von Schulzenheim, samt StatsSekreteraren Herr Presidenten Skogman, och derjemte vid förra tillfället Herr StatsRådet Poppius och vid det sednare Herr StatsRådet Grefve
Hård, emot hvilka fördenskull anmärkningen i detta ämne är riktad. litte Punkten.
Af SlatsRådsProtokollet öfver Kammarärenden för den 23 Januari 1836 45 upplyses, att sedan, i anledning af Häradshöfdingens i Gottlands Norra Härad underdåniga ansökning, att af allmänna medel erhålla ett anslag eller lånunderstöd af 5000 R:dr banko, såsom nödigt för iståndsättande af det honom ålön anvisade Häradshöfdingebostället Alleqvia, hvarå han redan skulle hafva nedlagt betydliga kostnader, KammarKollegium och StatsKontoret afgifvit infordrade underdåniga utlåtanden, deri Kamin ar K ollegi u i n tillstyrkt det af sökanden begärda lånunderstöd, och StatsKontoret förmält sig anse någon annan utväg, i händelse af nådigt bifall till KammarKollegii förslag, icke gifvas, än att lånbeloppet måtte anvisas å de till Kongl.
Majrts disposition å RiksStatens Åttonde Hufvudtitel uppförda extra utgiftsmedel, derest icke, med afseende derå, att ifrågavarande understöd till betydlig del vore erforderligt för boställets jordbruk och häfd, Kongl.
Majit skulle finna för godt anvisa lånbeloppet å Nionde Hufvudtitelns tillgångar; så behagade Kongl.
Majit, vid underdånig föredragning af detta ärende, förklara, att, då enligt de handlingar, sökanden företedt och hvad hans underdåniga ansökning i öfrigt innehölle, fullständigt utredt och styrkt blifvit, att, i anseende till hans tvänue närmaste företrädares i tjensten iråkade obestånd, deras sterbhus saknat ali tillgång att godtgöra de betydliga husrötebrister, som under deras tjenstetid tillkommit å förenämnda Häradshöfdingeboställe, hvilket sökanden således fått emottaga i ett högst förfallet tillstånd, så till åbyggnad som häfd, men, enligt författningarne, varit berättigad att tillträda i fullt laga stånd, Kongl. Majit, i öfverensstämmelse med hvad Föredraganden och StatsRådet i underdånighet tillstyrkte, fann godt i nåder bifalla, att sökanden till boställets iståndsättande erhölle, af tillgångarna å RiksStatens Nionde Hufvudtitel, ett räntefritt lån af 5000 Ridr banko, som på tillika föreskrifvet sätt skulle återgäldas.
Angående den rådgifvandeåtgärd som föregått detta beslut, ooh hvari deltagit H. E. Herr JustitieStatsMinistern Grefve Rosenblad, Herrar StatsRåden Poppius och Friherre von Schulzenheim samt Föredraganden, Herr t. f. StatsSekreteraren och KansliRådet Ulfsparre, bör jag anmärka, att, så vida uppå Nionde Hufvudtiteln, innefattande anslag för åkerbrukets, handelns och näringarnas befrämjande, alla utgifter måste åsyfta företag, som äro allmänt nyttiga, samt följaktligen någon anledning icke förefinnes dertill, att sådana behof, som det ifrågavarande, der endast boställshafvarens enskilda nytta kommit i beräkning, blifvit vid samma Hufvudtitels reglering afsedda, rådgifvandeåtgärden i anförda fall äfven måtte innebära, att hafva emot Regeringsformens 65 §. tillstyrkt, det
Rikets medel skulle användas annorlunda, än faststäldt blifvit.
r 46 11:tcf:PunJctcn.
Efter hvad af S ta IsRådsPro tokolle t öfver Handels och finansärenden för den 1 September 1837 inhämtas, hade då tillförordnade StatsMinistern för utrikes ärendena, med hämtad anledning af Kongl.
Maj:ts nådiga skrifvelse!' till ÖfverPostDirektörsEmbetet af den 22 April och 30 September 1830 samt den 231Juli 1831, hvarigenom blifvit förordnadt, dels att Svenska PostKontoren i Greifswald och Hamburg må under vissa vilkor frankera de till Kongl. Maj:ts Beskickningar vid främmande Hof, från Kabinettet för utrikes bref veklingen, afgående bref samt jemväl utlösa sådana bref, som från Beskickningarne med StatsMinisterns för utrikes ärendena eller Kabinettets adress till dessa Postkontor anlände, dels att Kongl. Maj:ts Beskickning i Wien, i anseende till den i Österrikiska Staterna påbjudna så kallade tvåiigsfrankering, må, med iakttagande af i nådiga skrifvelsen förstnämnda dag stadgade vilkor, äga tillstånd att till erhållande af ersättning insända räkningar öfver utbetald postporto, till Kongl. Maj:t i underdånighet hemställt, att, då erfarenheten visat, att, till följd af de i åtskilliga främmande länder gällande postförfattningar och i allmänhet ålagda frankeringstvång, Kongl. Maj:ts utrikes anställda Beskickningar, med undantag af dem i St. Petersburg, Berlin och Haag, icke kunnat tillgodonjuta den, genom ofvannämnda nådiga skrifvelse, dem tillerkända portofrihet, Kongl.
Majit måtte i nåder tillåta, att de af Kongl. Majlis Missioner, hvilka sålunda af ofvanomförmälda orsak ännu i mer eller mindre mån betungades med postportoafgift för den ministeriela bref vexlingen, må, i likhet med hvad redan blifvit Beskickningen i Wien beviljadt, erhålla rättighet att, under enahanda vilkor, till ÖfverPostDirektörsEmbetet insända räkningar för utbetald postporto, äfvensom att denna förmån, i händelse af nådigt bifall, måtte varda dem tillgodoräknad ifrån och med början af nästförutgångna året 1836.
Och denna underdåniga hemställan, som understöddes af närvarande Herrar StatsRåden Friherre Åkerhjelm, Friherre von Schulzenheim och Friherre Gyllenhaal samt Föredragande StatsSckreteraren, Herr Presidenten Skogman, fann Kongl. Majit skäligt i nåder bifalla.
I afseende å Postmedlens disposition hade emedlertid, vid förutgångna Riksdagen, Rikets Ständer, i Deras underdåniga skrifvelse af den 30 Oktober 1834, angående Riksstatens Andra Hufvudtitel, 13:de punkten,17) gifvit tillkänna , att De, sorn ansett sig icke böra antaga behållna inkomsterna tili högre belopp än 100,000 Ridr, beviljat, att tills vidare Postverkets stat finge, enligt 17) Bilianget till RiksStåndens Protokoll 1834 oell i835, Kode Samlingen, ira Afdelningen, ,N:o 170. 47 Kongl. Maj:ts nådiga proposition, utföras med 350,000 R:dr, jemte 68 R:dr 36 sk. 6 r:st i indeld lön, för att, med bibehållande af då varande aflöningss ta ter, företrädesvis användas till Postinrättningens ytterligare förbättrande samt till understöd och befrämjande af de gagneliga diligensinrätillingarne.
Med anledning af dessa förhållanden och enär Ministerstaten, för hvilken Rikets Ständer å samma hufvudtitel lemnat ett årligt anslag af 266,666 R:dr 32 sk., icke matte kunna anses, för det nu uppgifna behof vet, äga något anspråk på de af Rikets Ständer för Postverket förbehållna och företrädesvis till sjelfva Postinrättningens förbättrande anvisade medel, kan jag ej heller undgå att anmärka ofvannämnda Herrar StatsRådsLedamöters understödjande af Herr t. f. SlatsMinislerns för utrikes ärendena underdåniga hemställan, såsåsom en åtgärd att, emot 65 §.
Regeringsformen, tillstyrka medels användande till andra ändamål, än de af Rikets Ständer fastställda. 13:dc Punkten.
Då inför Kongl. Majit i StatsRådet den 16
Maj 1835, på sätt Protokollet öfver Krigsärenden för nämnde dag gifver vid handen, i underdånighet föredrogs Kojnmitterades till reglering af Gevärstillverkningens ändamålsenliga bedrifvande, aflåtna underdåniga skrifvelse, deruti Kommitterade, som funnit hufvud grunderna för en framtida gevärsfabrikation först böra bestämmas innan man skrede till utvecklingen af dithörande detaljer, i underdånighet framställt dessa hufvudgrunder, sådana, Kommitterade dem uppfattat, under afvaktan för ämnets vidare behandling af Kongl. Majrts nådiga beslut, yttrades i underdånighet af Föredraganden, Herr StatsSekreteraren Grip, att han, som deltagit i Kommitterades arbeten och till alla delar instämt uti deras i betänkandet framställda åsigter så väl i afseende å de allmänna hufvudgrunderna för ifrågavarande reglering, som ock i vissa förekomna detaljer, jemväl ansåg sig böra i underdånighet tillstyrka, det Kongl. Maj:t i nåder täcktes icke allenast, med gillande af dessa grunder, tillåta Kommitterade att i öfverensstämmelse dermed behandla återstående till ämnet hörande detaljer, utan äfven i de af Kommitterade redan antydda speciela delar i nåder besluta och förordna, ibland annat, att, till beredande af tillgångar tili den af Kommitterade föreslagna förändring och utvidgning af Gevärsfaktoriet vid Carl Gustafs Stad, hvartill erfordrades en kostnadssumma af 92,027 R:dr 33 sk, 4 r:st., Faktoriets sliphus, piphammare samt en dertill hörande räckhammare, jemte stångjernshammare med skärverk, i räkenskaperna upptagna lill ett värde af 17,793 R:dr 24 sk. 5 r:st. måtte, genom KrigsKollegii försorg, få på offentlig auktion, så fort sig göra lät, till den mestbjudande försäljas, samt, utom andra före - 48 slagna medel att fylla bristen, dertill förskottsvis i första rummet användas det temporära öfverskott af 32,156 R:dr 43 sk. 1 r:st., hvilket, enligt hvad Kommitterade utredt, i anseende till det minskade antalet gevär, som under åren 1835 till och med 1839 komma att för Kronans räkning tillverkas, under tiden uppstode å det för dessa år disponibla gevärsanslag.
I hvilket underdåniga yttrande StatsRådets öfriga Ledamöter, D. E. Herr JustitieStatsMinistern Grefve Rosenblad och Herr StatsRådet Grefve Löwenhjelm samt Herrar StatsRåden Friherre Åkerhjelm och Poppius instämde; och hvartill Kongl. Maj:t behagade lemna
Dess nådiga bifall; Derefter Kongl. Maj:t, den 21 November samma år, uppå StatsRådets underdåniga hemställan, i nåder förordnade, att ofvannämnda Faktoriet tillhöriga vattenverk och byggnader linge, utan auktion, öf veila las till Eskilstuna fristad, emot den af förrhemälde
Kommitterade såsom tillgång beräknade köpeskilling, 17,793 R:dr 24 sk. 5 r:st., samt på sätt och med vilkor i öfrigt, Kommitterade, sammanstämmande med Kongl.
KommersKollegium, i underdånighet föreslagit.
Emot rådgifvande åtgärden i detta mål förekomma tvänne serskilda anmärkningar, nemligen: l:o Att StatsRådets Herrar Ledamöter, enär de tillstyrkt Kongl.
Majrt att besluta om försäljning af de till Faktoriet hörande och i Kronans ägo varande lägenheter, dervid handlat i strid emot Regeringsformens 77 §., som bjuder, det Konungen icke må, utan Rikets Ständers samtycke, någon egendom eller lägenhet, genom försäljning eller annorledes, Kronan afhända; och 2:o Att, då i anledning af Kongl. Maj:ts, vid sistlidna Riksdag, afgifna nådiga proposition om Statsverkets tillgångar och behof,18) deruti, ibland extra anslagen, begärdes för tillverkning af 15,000 gevär 300,000 R:dr., Rikets Ständer, på sätt deras underdåniga skrifvelse af den 22 Januari 1835 19) innehåller, beviljat, till anskaffande af 9000 gevär, ett anslag af 180,000 R:dr, men hvarken i denna skrifvelse, eller i den vid förutgångna Riksdagen under den 30 November 1829, så vidt den rörer det i samma afseende då beviljade anslag, ibland föremålen för dessa, till anskaffande af ett visst antal gevär, anslagna medel blifvit omnämnda eller afsedda förändringar eller utvidgningar at någotdera utaf de förut befintliga Gevärsfaktorier, Herrar Stätsllåds Ledamöter, hvilka icke destornindre tillstyrkt att för ett sådant af Rikets Ständer icke IS) Bihanget till RiksSlåndens Protokoll 1834 °cR 1835, i:a Samlingen, issia Afdelningen, png. 3l. ,9) Samma Bihang, io:de Samlingen, i:sta Afdelningen, N:o 278.
49 icke faststäldt, ändamål, måtte användas de 32,156 R:dr 43 sk. 1 r:st., som af nämnde anslag utgjorde endast ett temporärt öfverskott, tillkommet derigenom, att, enligt tillika gjordt tillstyrkande, den emot anslaget beräknade gevärstillverkningen i samma mån skulle, under de påföljde åren, minskas, sålunda äfven i detta fall boredt en öfverträdelse af 65 §.
Regeringsformen. 14:e Punkten* Genom underdånig skrifvelse af den 15 December 1834 20), hvaruti hos Kongl. Maj:t anmäldes den af Rikets Ständer vid sistlidna Riksdag verkställda granskning af StatsKontorets förvaltning och räkenskaper för år 1831, jemte åtskilliga andra afgifna redogörelser, hade Rikets Ständer, ibland annat, i anledning af Kongl. Majrts under den 22 December 1831 meddelade förordnande, att ett förskott af extra utgiftsfonden, anordnadt till uppförande af ett hus vid LifGardets till häst Kasern, borde fonden godtgöras af 1832 års anslag till de i Stockholm varande publika byggnaders underhåll, förmält, det ifrågavarande utgiften icke syntes vara af beskaffenhet, att hafva bordt påföras sislberörde anslag, och hvarföre Rikets Ständer äfven anhållit, att detsamma dädanefter icke måtte till kaserners nybyggnad eller underhåll disponeras.
StatsRådsProtokollen öfver Kammarärenden meddela upplysning om åtskilliga af Kongl. Maj:t sedermera rörande detta ämne fattade Beslut.
Sålunda fann Kongl. Maj:t, den 5 Augusti 1835, uppå Föredragandens och StatsRådels underdåniga tillstyrkande, i nåder godt tillåta, att vid LifGardets till häst Kasern en ridbana, hvarför kostnaden utgjorde 2,912 R;der, skulle samma år uppföras, så vida, emot ersättning af nästpåföljde årets byggnadsanslag för de publika husen i Stockholm, medel dertill genast kunde förskjutas af extra utgiftsmedlen; hvilket beslut, uppå Handels och finansexpeditionens underdåniga föredragning, den 13 i samma månad, såsom Protokollet dervid utvisar, på det sätt befordrades till verkställighet, att, då extra utgiftsfonden för året icke lemnade någon tillgång för bestridande af nämnde förskott, Kongl. Maj:t ville i nåder hafva anbefallt StatsKontoret att den till ifrågavarande byggnadsarbete erforderliga summa af under händer hafvande medel förskottsvis utbetala emot ersättning af nästa årets byggnadsanslag.
Vidare och sedan öfver Rikets Ständers ofvanberörde skrifvelse StatsKontoret afgifvit infordradt underdånigt utlåtande, deri StatsKontoret beskrifvit, huruledes LifGardets till häst Kasern dittills blifvit, så till nybyggnad som underhåll, utan allt deltagande å 20) Ofvan åberopade Bihang, io:de Sami., irsta Afdeln., N;o a4i. 7 50 Regementets sida, af allmänna medel och i sednare tider af anslaget för publika husen i Stockholm bekostad, men tillika, i anledning af Rikets Ständers förn vade framställning i detta ämne, förmält, att Kongl. Majit i och för verkställigheten af en å Svea LifGardes Kasern nödig ansedd större reparation, genom serskilda nådiga bref under åren 1825, 1826, 1827 och 1829, beviljat utbetalning till Regementets disposition af de dertill erforderliga medel, dels utaf anslaget till oförutsedda militära utgifter dels af Tredje Hufvudtitelns besparingar; blefvo handlingarne angående detta ärende den 19
December ofvannämnde år i underdånighet föredragna, hvarvid upplystes, att icke några andra Kasernbyggnader, än LifGardesRegementets till häst, hvarken till nybyggnad eller underhåll, blifvit af anslaget för publika husen i hufvudstaden bekostad; och att Kongl. Majit, enligt Dess nådiga Bref den 12 December 1827, deruti bland annat förordnades, om bildande af en serskild fond till reparation och underhåll af de bägge andra GardesRegementernas Kaserner, medelst innehållning af en del af deras kontanta inqvartering, deremot, med afseende å det skiljaktiga förhållande, sorn i viss mån inträffade med LifGardet till häst, och så länge detta förhållande fortfore, funnit något afdrag å inqvarteringsmedlen vid samma Regemente icke böra för kasernunderhållet äga runi.