Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då 21 extra provincialläkare redan begagnat det dem lemnade tillfälle till löneförhöjning, mot vilkor att de ej innehafva annan tjenst, och desse således i afseende på tjenstgöringsskyldighet äro i samma ställning, som provincialläkare, får Utskottet, helst den ifrågasatta åtgärden icke erfordrar förökadt anslag, hemställa, att Kongl. Maj:ts förevarande nådiga framställning må af Rikets Ständer bifallas. 80:o. Riksdagsfullmägtigen Liss Lars Olsson från Kopparbergs län har uti en inom Bonde-Ståndet väckt motion (N:o 247) föreslagit, att extra provincialläkare-befattningen i Leksand måtte uppföras på ordinarie stat med full provincialläkarelön; men då, enligt hvad Utskottet inhemtat, den ifrågavarande provincialläkaren redan i årligt arfvode uppbär 1,500 R:dr och således, i händelse af Rikets Ständers bifall till hvad Utsltottet under nästföregående punkt tillstyrkt, kommer i åtnjutande af den utaf motionären åsyftade förmån, torde berörda motion ej böra till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. 81:o.
Uti en från Bonde-Ståndet till Stats-Utskottets behandling remitterad motion (N:o 343) har Riksdagsfullmägtigen Georg Nyqvist från Wermlands län hufvudsakligen anfört, hurusom Rikets sist församlade Ständer visserligen, uppå derom gjord nådig framställning, hugnat de ordinarie provincialläkarne med förbättring i deras lönevilkor i det de 20 i tjenst äldste bland dem tillerkändes en förhöjning af 500
R:dr i deras förut innehafvande ordinarie lön af 1,500 R:dr, men då de ordinarie provincialläkarne, hvilkas antal för närvarande utgjorde 98, 56 Stata-Utskottets Utlåtande N:o 66. sannolikt efter innevarande riksdag blelve ökadt till 123, så komme ej fullt en sjettedel af hela antalet i åtnjutande af berörda löneförhöjning.
I följd af detta förhållande och då de 10 provincialläkare, hvilka vore närmast i tur till erhållande af löneförbättring, så länge tjenat det allmänna, att tre utaf dem räknade 19, två 18 och de öfriga mellan 14 och 17 ordinarie tjensteår, har motionären föreslagit, att Rikets Ständer måtte anslå en summa af 5,000 R:dr att på ordinarie stat utgå såsom löneförbättring med 500 R:dr årligen för hvardera af de 10 i tjenst anställde ordinarie provincialläkare, hvilka räkna de flesta ordinarie tjensteår, näst efter do 20 provincialläkare, som vid förra riksdagen kommo i åtnjutande af en dylik löneförbättring.
Oaktadt de ålderstigne provincialläkarnes ställning otvifvelaktigt på många orter är ganska bebjertansvärd har likväl Utskottet, som anser frågan om förändrad lönereglering för Statens tjenstemän i allmänhet icke böra hos Rikets
Ständer förekomma till afgörande innan dessa frågor, efter vederbörandes hörande, varit föremål för Kongl. Maj:ts nådiga pröfning, funnit sig förhindradt att den ifrågavarande motionen till bifall förorda; hemställande alltså Utskottet, att densamma ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. 82:o.
Jemte förmälan, hurusom distriktsläkaren vid Tumba i årlig lön endast åtnjuter 150 R:dr, utgörande räntan af ett för sådant ändamål doneradt kapital, hafva, uti särskilda motioner, hos Ridderskapet och Adeln Friherre Bonde, Knut (motion N:o 149), inom Preste-Ståndet Kyrkoherden Wennerström, (motion N:o 79) och inom Bonde-Ståndet Riksdagsfullmägtigen L. M. Carlsson från Stockholms län (motion N:o 259), af i öfrigt anförda skäl, föreslagit att Rikets Ständer måtte på ordinarie stat anvisa ett årligt anslag af 850 R:dr till löneförhöjning åt distriktsläkaren vid Tumba, så att dennes lön komme att uppgå till samma belopp,, som de nuvarande extra provincialläkarelönerna, hvaremot bemälde läkare skulle vara underkastad samma skyldighet, som extra provincialläkare; men då, såvidt Utskottet har sig bekant, Staten icke i något fall bidrager till aflönaude af de utaf åtskilliga kommuner anställde distriktsläkare och någon anledning icke förefinnes att i afseende på den ifrågavarande läkarebeställningen göra något undantag, hemställer Utskottet, att omförmälda motioner må af Rikets Ständer lemnäs utan afseende. 83:o.
Uti den nådiga Propositionen angående Statsverkets tillstånd och behof har Kongl. Maj:t erinrat, att den under titeln Sundhets-kollegium och Medicinalstaten, med ett förslagsvärde af 3,908 R:dr 40 öre, upptagna indelta spanmål 1,954 kubikfot 2 kannor, såsom rätteligen tillhörande det i Riks-staten nästpåföljande anslaget för B ammor ske-under visning en och Barnbördshusen, hvilket förut varit inbegripet under nyssnämnda anslagstitel, borde från det förra anslaget till det sednare nedflyttas; och är detta i bilagda tabell Litt.
D. iakttaget. 84:o. Utaf Statsråds-protokollet inhemtas, hurusom Svenska Läkaresällskapet, hvars ändamål är “att för läkare och apothekare i riket bilda en litterär föreningspunkt samt att verksamt bidraga till de medicinska vetenskapernas förkofran, spridande och praktiska tillämpning**, hos Kongl. Maj:t anhållit att, då Sällskapet, i brist af tillräckliga medel, funne sin framtida litterära verksamhet i väsendtlig mån begränsad, Kongl. Maj:t måtte täckas till Rikets Ständer aflåta nådig Stats-Utskottets Utlåtande !S:o 66. 57 nådig Proposition derom, att det åt
Sällskapet nu lemnade årliga statsbidrag af 2,250 R:dr måtte från och med nästa statsregleringsperiod höjas lill 3,000 R:dr; och har, efter det Sundhets-kollegium, med vitsordande af det förtjenstfulla sätt, hvarpå Svenska Läkare-sällskapet städse verkat för vetenskapens förkofran och utbredning, denna underdåniga framställning förordat, Kongl. Maj:t nu begärt, att anslaget till Svenska Läkaresällskapet måtte förhöjas med 750 R:dr.
Då, i mån af den medicinska vetenskapens alltjemt fortgående utveckling, en allmännare spridning inom Svenska läkarekorpsen af de nya iakttagelser, upptäckter och rön, som göras inom helsovårdens område, måste vara för det allmänna af allt större vigt, tillstyrker Utskottet, att, med bifall till Kongl. Maj:ts förevarande nådiga framställning, det åt Svenska Läkare-sällskapet nu anslagna årliga statsbidrag må höjas till 3,000 Riksdaler.
Bariimorskc-undervisniiigs-aiistaltcrna och Barnbördshusen. 85:o. Hos Ridderskapet och Adeln har Herr Cederschiöld, F. A., (i motion N:o 57) af anförda skäl föreslagit, att Rikets Ständer måtte bevilja ett årligt anslag af 2,000 R:dr, att lika fördelas emellan tvänne biträdande barnmorskelärare, en vid läroverket i Stockholm och en vid läroverket i Göteborg; hvarförutom Riksdagsfullmägtigen Jöns Rundbäck från Göteborgs län, med hvilken Bengt Johan Holmlin och Johannes Andersson från samma län instämt, (uti motion N:o 178) hemställt, att Rikets Ständer måtte anvisa dels till årlig lön åt en biträdande lärare vid barnmorskc-undervisningsaustalten i Göteborg 1,000 R:dr och dels till understöd åt ytterligare sex lärlingar vid nämnda anstalt 1,080 R:dr.
Stats-Utskottet, till hvars behandling dessa motioner blifvit af de särskilda Riks-Stånden remitterade, har, vid öfvervägande af de utaf motionärerne anförda och åberopade förhållanden, funnit yrkandet om anslag för ökade lärarekrafter vid barnmorske-undcrvisningsanstalterna väl förtjent af uppmärksamhet; men då Utskottet ansett denna fråga icke vara af beskaffenhet, att böra omedelbart af Rikets Ständer pröfvas, föranlåtes Utskottet hemställa, a) att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse anhålla, att Kongl.
Maj:t ville låta behörigen utreda, huruvida behofvet af ökade lärarekrafter vid barnmorske-undervisningsanstalterna må vara af den angelägna vigt, att ytterligare statsanslag derför bör anvisas, samt för sådan händelse göra till nästa Riksdag den nådiga framställning, hvartill omständigheterna kunna föranleda.
Beträffande den af Riksdagsfullmägtigen Rundbäck jemväl väckta frågan om ökadt antal frilärlingsplatser vid undervisningsanstalten i Göteborg, har, enligt hvad Utskottet inhemtat, Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande i Elfsborgs samt Göteborgs och Bohus län i enahanda, syftning gjort underdånig framställning hos Kongl. Majit, och då således denna fråga torde vara på nådig pröfning beroende, synes b) Riksdagsfullmägtigen Rundbäcks motion i denna del ej böra till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Fröt. 1865 & 1866. 4.
2 Band. 1 Haft. 8 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66.
Veterinär-inrättniuganic i Riket. 86:0.
Ut-i särskilda inom Riks-Stånden väckta, till Stats-Utskottets behandling’ remitterade motioner, hos Ridderskapet och Adeln (under N:o 37) af Herr Silfverstolpe, D., inom Borgare-Ståndet (under N:o 80) af Herr J. A. Bovin och inom Bonde-Ståndet (under N:o 231) af Riksdagsfullmägtigen C. J.
Lönnberg, hafva bemälde motionärer, jemte erinran om boskapsskötselns utveckling inom landet och hurusom det i följd deraf klefve af allt större vigt för landtmannen att ega tillgång på skicklige veterinärläkare, föreslagit att, på det ökadt tillfälle till undervisning i behandlingen af nötboskapens sjukdomar måtte beredas, Rikets Ständer täcktes bevilja ett anslag af 3,000 R:dr årligen till lön för en lärare vid Veterinär-inrättningen i Stockholm med hufvudsaklig befattning af elevernas handledning i praktisk sjukvård utom inrättningen.
Den för veterinärväsendets ordnande nedsatta komité har uti sitt den 24
Maj nästlidet år afgifna underdåniga betänkande föreslagit inrättande af en ambulatorisk klinik vid veterinär-inrättningen i Stockholm; Och då således den fråga, för hvilken ofvanbemälde motionärer påkallat Rikets Ständers uppmärksamhet, redan är föremål för Kongl.
Maj:ts nådiga pröfning, synes det Utskottet olämpligt, att Rikets Ständer nu skulle till omedelbart bedömande Upptaga det af motionärerne framställda förslag; hemställande alltså Utskottet, att förevarande motioner icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. 87:o.
Under anförande, hurusom i provinsen Ångermanland, der boskapsskötseln och hästafveln utgöra en vigtig näring, tillgång på examinerad veterinärläkare nästan helt och hållet saknas, hafva uti en inom Bonde-Ståndet väckt motion (N:o 235) Riksdagsfullmägtige Per Olof Hörnfeldt och Per Engman från Westernorrlands län föreslagit, att Rikets Ständer måtte, såsom lön åt tvänne veterinärläkare, den ena med station i köpingen Örnsköldsvik och den andre i Sollefteå socken, anslå 500 R:dr åt hvardera eller tillhopa 1,000 R:dr, med skyldighet för vederbörande kommuner att förse desse läkare med lämpliga bostäder.
Då komiterade för veterinärväsendets ordnande föreslagit, bland annat, inrättande af ej mindre än 145 distrikts-djurläkare, till hvilkas aflöning
Staten skulle i någon mån bidraga, och således jemväl förevarande fråga kan anses vara på nådig pröfning beroende, föranlåtes Utskottet hemställa, att berörda motion ej må föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd.
Vitterhets-, Historie- och Antiqvitcts-Akadcmien. 88:0.
Sedan Akademien, jemte redogörelse för den tillförordnade Antiqvitets-intendentens förtjenstfulla verksamhet, hemställt, att det vid sista riksmöte beviljade anslaget för en sådan tjensteman, nemligen till årligt arfvode 2,000 R:dr och till expenser 1,500 R:dr, mätte förnyas, så har vid föredragning af detta ärende Kongl. Majit, lika med Akademien, ansett det önskvärdt, att den för fornforskningen gagnande verksamhet, som Rikets Ständer framkallat genom anslag till en Antiqvitets-infendent, måtte kunna fortgå på den en gång beträdda banan; i följd hvaraf och då erfarenheten alltmera ådagalagt det fortfarande behofvet af denna befattning samt vidsträcktheten af de arbeten och undersökningar, hvilka dertill Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66. 59 kuude hänföras, Kongl. Maj:t nu föreslagit Rikets Ständer att bevilja till aflöning och resekostnads-ersättning för en Antiqvitets-iutendent 3,500 R:dr samt att detta belopp måtte å ordinarie stat uppföras.
Med fullt erkännande deraf, att såväl för det historiska studiet i allmäuket som för den äldre språkforskningen det är af stor vigt, att jemväl framgent en person med håg och insigter i denna rigtning sättes i tillfälle att egna sig åt undersökningar af våra talrika fornlemningar och deras bevarande åt efterverlden, anser Utskottet beskaffenheten af det arbete, som sålunda bör vara med den ifrågavarande intendentsbefattningen förenadt, utgöra giltig anledning, hvarför innehafvaren af detta uppdrag, hvars fullgörande kräfver en rörlighet, som endast i yngre åren kan med någon säkerhet påräknas, icke bör å ordinarie stat uppföras.
Utskottet hemställer alltså, att Rikets Ständer må Kongl. Maj:ts förevarande nådiga framställning på det sätt bifalla, att till arfvode och resekostnadsersättning åt en Antiqvitets-iutendent å Riksgälds-kontoret uppföres för år 1867 ett belopp af 3,500 R:dr.
Akademien för de fria konsterna. 89:o.
R:dr, på det att åt qvinnor måtte beredas tillfälle till kostnadsfri undervisning vid nämnda Akademi, så att det för Akademien å nu gällande stat uppförda anslag utgör 42,000 R:dr.
Utaf det den nådiga Propositionen bilagda Statsråds-protokoll inkemtas, hurusom Akademien uti underdånig skrifvelse anhållit, det Kongl. Maj:t täcktes hos Rikets Ständer äska förhöjning uti det Akademien hittills beviljade statsanslag, enär sådant befunnits alltmera af nöden, dels med anledning af det särdeles ofördelaktiga förhållande, att det nuvarande anslaget till följd af tidsomständigheter, som icke af Akademien varit beroende, ej längre motsvarade inrättningens verkliga behof, dels på grund af en trängande nödvändighet för Akademien att, om än i ringa mån följa den storartade utveckling, som konstbildningen i främmande länder på sednare tider vunnit, samt att utvidga och komplettera sina läroanstalter, dels ock med hänsyn till ringheten af det belopp, hvarmed Akademiens inkomster blifvit tillökta för beredande åt qvinnor af tillfälle till kostnadsfri undervisning vid Akademiens läroverk.
— I afseende å det första af dessa skäl hade Akademien, bland annat, erinrat, att, då hon medelst underdånig skrifvelse den 23 Februari 1856 först väckt fråga om en förhöjning i 1841 års då ännu för Akademien gällande stat, förslaget till den nya staten blifvit upprättadt med noggrann inskränkning till de nödvändigaste behofven samt beräknadt med hänseende till då gångbara varupriser och lefnadskostnader; men att emellertid, sedan berörda förslag på Kongl. Maj:ts nådiga framställning blifvit af Rikets
Ständer bifallet och i öfverensstämmelse dermed stat utfärdad den 14 Maj 1858, under de två år, som förflutit mellan tillkomsten af Akademiens förslag och utfärdandet af den nya staten, inträffat sådana rubbningar i alla penningeförhållan - GG Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66. den, som ä varupriser och lefnadsbehof verkat en hastig och högst betydlig stegring, utan att denna sedermera i väsendtlig mån återgått; hvilken oförutsedda omständighet ock haft till följd, att den nya staten genast visat sig otillräcklig,' så att
Akademien utan sitt förvållande nu funne sig, synnerligen med afseende å löningsvilkoren för embets-, lärare- och tjenstepersonalen, stå på ungefär samma punkt i ekonomiskt hänseende som 1856.
— Akademien, som jemväl närmare redogjort för de skäl till ökadt anslagsbehof, som dels hemtats från nödvändigheten af läroanstalternas utvidgning och kompletterande, dels hade afseende på den nyligen inrättade qvinliga afdelningen af Akademiens läroverk, hade till Kongl. Majit öfverlemnat underdånigt förslag till ny stat, hvilket förslag upptager en förhöjning af 16,000 Ridr, deraf 13,000
R:dr för den äldre institutionen och 3,000
Ridr för läroverkets qvinliga afdelning.
Enligt hvad Akademien upplyst, hade flera år tillbaka öfningarne i läroverkets högre teckningsskolor erhållit betydlig utsträckning, för hvilken anordning, äfvensom till hyra för en större målareatelier med tjenlig belysning, tillgång hemtats hufvudsakligen från afkastningen af uthyrda lägenheter i Akademiens egendom; men enär läroverkets utvidgning och beqvämlighet kräfde allt större utrymme och nu uthyrda lägenheter i Akademihuset dertill borde tagas i bruk, komme deraf att följa en motsvarande nedsättning i hyresinkomster; och såväl af detta förhållande som genom hvad i öfrigt är vordet af Akademien anfördt, finner
Utskottet behofvet af ökade medel för befrämjandet af Akademiens, tidsenliga utveckling och verksamhet ådagalagdt.
Särskildt i fråga om den efter sistlidna riksdag inrättade afdelningen för meddelande af kostnadsfri undervisning åt qvinliga lärjungar, hvilken anstalt oaktadt den inskränkta undervisningsplan, efter hvilken den med hänseende till anslagets belopp till en början blifvit ordnad, visat sig motsvara sitt ändamål, synes giltig anledning vara för handen att understödja det af Akademien framlagda förslag till förstärkning af lärarekrafterna och utsträckning af undervisningstiden, helst, enligt hvad upplyst blifvit, större delen af de qvinliga eleverna egna sig åt teckningslärarekallet och således dem bör beredas ännu saknadt tillfälle att inhemta de kunskaper, som för vinnande af kompetens till teckningslärare-bcfattningar vid elementarläroverken äro nödiga.
Beträffande beloppet af den anslagstillökning, hvilken skulle vara för Akademien behöflig, har Utskottet, som ansett sig icke böra ingå i någon speciel pröfning af de i förslaget upptagna arfvoden, dock ej velat lemna oanmärkt dels att de för sekreteraren, amanuensen och skattmästaren föreslagna tillökningar synts
Utskottet icke vara af de uppgifna förhållandena påkallade, och dels att i åtskilliga lårarearfvoden och andra utgiftsposter
Utskottet föreställt sig någon nedsättning utan obillighet eller synnerlig olägenhet kunna ega rum; och i följd deraf har Utskottet jemväl, efter approximativ beräkning, ansett den ifrågasatta anslagstillökuingen kunna bestämmas betydligt lägre än hvad Kongl.
Majit, i enlighet med Akademiens förslag, nu begärt, eller till en summa af 11,000 Ridt-.
Dessutom har hos Utskottet uppstått tvekan huruvida under nuvarande förhållanden de i staten upptagna konstnärsarfvoden fortfarande böra bibehållas.
Utskottet föreställer sig hafva dessa arfvoden tillkommit under en tid, då särskildt läroverk ännu ej var vid Akademien inrättadt och haft för ändamål att utgöra en godtgörelse åt desse konstnärer för det de skulle hvar i sitt fack hålla skolor till elevers handledning; men vid den utveckling
Akademiens läroverk redan vunnit och än vidare bör erhålla torde dessa konstnärers särskilda åtgärd för bildande af elever icke i den mån anlitas, att bibehållandet af deras Stats-Utskottets Utlåtande N:o 86. skyldighet i sådant hänseende kan anses för det allmänna vara af någon vigt.
Utskottet hvarken tilltror sig att i berörda hänseende meddela något bestämdt yttrande, eller har sig bekant, huruvida bemälde konstnärers verksamhet i öfrigt må vara af den beskaffenhet, att den påkallar bibehållande af de för dem i staten upptagna arfvoden, har Utskottet ansett sig endast böra tillstyrka Rikets Ständer att på denna fråga fästa Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet.
Utskottet hemställer alltså, a) att nuvarande anslaget till Akademien för de fria konsterna må förhöjas med 11.000 R:dr, eller från 42,000 R:dr till 53,000 R:dr, för att, enligt Kongl. Maj:ts nådiga disposition, användas för meddelande af en fullständigare undervisning i de särskilda skolorna; och b) att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes låta tillse, huruvida de nu å Akademiens stat upptagna arfvoden för konstnärer böra, efter nuvarande innehafvares afgång, fortfarande bibehållas och utgå eller skulle kunna till Statsverket indragas, samt att, för möjliggörande af en sådan indragning, om den skulle befinnas ändamålsenlig, under tiden uppkommande ledigheter vid berörda befattningar icke måtte återbesättas.
Musikaliska Akademien. 90:o. Utaf Statsråds-protokollet- inhemtas, hurusom bemälda Akademi, som ansett tidpunkten för en förändrad reglering af det under Akademiens vård ställda läroverk numera vara inne och förslag härtill fördenskull utarbetat, uti underdånig skrifvelse den 19 Maj nästlidet år till Kongl. Maj:ts nådiga pröfning öfverlemnat ej mindre detta förslag under benämning “Reglemente för Kongl. Musikaliska Akademiens konservatoriumu, än äfven ett i sammanhang dermed uppgjordt förslag till stat för Akademien, dess läroverk och embetsman, enligt hvilket förslag erfordrades en ordinarie anslagstillökning af 8,000 R:dr; och hade Akademien dervid vidare anfört, att det musikaliska läroverket, hvilket till undvikande af en nog allmän förvexling mellan Akademien och dess läroanstalt, blifvit af Akademien föreslaget att, i likhet med dylika musikaliska läroanstalter utomlands, benämnas kons erv ator ium, ansåges böra hafva en tvåfaldig uppgift: den ena, att, med afseende å kyrkans och Statens behof af i musik kunnige tjenstemän, bilda kantorer och orgelnister för församlingarna, musiklärare för elementarläroverken samt musikdirektörer för arméen och flottan; den andra, att, med afseende å konstens behof af fria idkare, theoretiskt och praktiskt utbilda konstnärer; af hvilka uppgifter den förra, enligt reglementsförslaget, vore förlagd till läroverkets första afdelning och den sednare till dess andra.
Inom första afdelningen, som utgjordes af tvänne genom sina benämningar tillräckligt betecknade klasser, orgelnistoch direktörs-kla8serna, och i afseende på hvilka noggranna reglementariska stadganden rörande läroämnen och examina med mera dylikt funnits nödvändiga, men egentliga förändringar i sakernas nu bestående ordning ansetts för närvarande böra undvikas, vore lärjungarnes antal begränsadt, med hänsigt till det allmännas 62 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66. behof i ofvan angifna rigtningar, till 60 i orgelnist- och 40 i direktörsklassen.
Konservatoriets andra afdelning vore afsedd att motsvara en musikalisk högskola och att lemna tillfälle till konststudier i mera fri bemärkelse utan något faststäldt maximum i afseende på lärjungarnes antal, men med försvårande bestämmelser i afseende på inträdet, för att dermed förekomma tillopp af lärjungar med mera medelmåttiga anlag.
Yid underdånig föredragning häraf hade Departemeuts-chefen, bland annat, anfört att, då, med hänseende till vidden af den ombildning utaf Musikaliska xkkademiens läroverk, som Akademien föreslagit och för hvars genomförande särskilda medel blifvit begärda, Akademien syntes hafva på ett tillfredsställande sätt löst uppgiften att med minsta möjliga anslagstillökniug främja det med berörda ombildning afsedda mål, samt ifrågavarande läroverk icke blott i likhet med andra, åt konst eller vetenskap egnade stiftelser vore förtjent af Statens hägn, utan nu äfven särskildt påkallade detta såsom nödvändigt, såvida läroverket skulle kunna fortgå till det mål, att på en gång bilda tonkonstidkare med närmaste afseende på Statens och det allmännas behof samt tillika följa tonkonstbildningen i andra länder och inom hemlandet höja dennas verksamhet till möjligaste grad af utveckling.
Departements-chefen funne sig, med hänseende jemväl å hvad Akademien i fråga om otillräckligheten af dess embetsmäns och lärares löner m. m. anfört, böra i underdånighet tillstyrka, det Kongl.
Majit, jemte förklarande att Kongl. Majt ville låta slutliga pröfningen af det till nådig stadfästelse öfverlemnade reglementet för Akademiens läroverk tillsvidare anstå, i nåder täcktes föreslå Rikets Ständer att, såsom tillökning i det för Musikaliska Akademien å stat upptagna anslag, bevilja, dels för den föreslagna ombildningen af Akademiens musikaliska läroverk R:dr 6,900: — dels ock till löneförhöjningar och expenser, m. m. ......
„ 1,100: — eller ett sammanlagdt belopp af R:dr ,8,000: —; mod bifall hvartill Kongl. Majit nu begärt, att berörda anslagstillökning måtte beviljas.
Med hänseende till hvad sålunda förekommit samt då den förtjenstfulla verksamhet, Musikaliska Akademien redan utvecklat, såväl i fråga om utbildandet af skicklige musikdirektörer och orgelnister samt musiklärare, som i afseende på höjandet af den musikaliska bildningen i allmänhet, kraftigt manar till vidtagande af åtgärder för vidare utvidgning af Akademiens läroverk, tvekar Utskottet icke att tillstyrka, att, med bifall till förevarande nådiga framställning, Rikets Ständer måtte i Musikaliska Akademiens nuvarande anslag, 22,300 R:dr, bevilja förhöjning med 8,000 R:dr, att, enligt Kongl. Maj:ts nådiga disposition, användas för utvidgande af Akademiens läroverk.