Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskoitet, Utan tvärtom ett åliggande, att inga i pröfningen af motionen och sig deröfver utlåta; och anhåller jag vördsammeligen, att i sådant ändamål Memorialet måtte till Utskottet återremittesas, önskandes jag för min del, att i händelse Utskottet tillstyrker bifall af hvad blifvit yrkadt, »len underdåniga anhållan måtte göras, det Kongl. Majit, med afseende å »len nytta af de i 40 år saknade Riksdags Relationer kan vara alt förvänta, 1 Nåder tacktes anbefalla vederbörande att jo förr »less heldre sådana upprätta, för att till upplysningars meddelande vara att tillgå, i fall någon Urtima Riksdag kunde blifva nödig ansedd, samt att sedermera, '1 händelse en sådan icke inträffar, sådana till Kongl- Majit i underdånighet afgifva Sex månader före den lid Riksens Ständer till nästa Riksmöte nu utsätta. 2:0 Af Herr Första Archiatern von Schulzenheim, dictan»lo till Högloft, Uidderskapets och Adelns Protocoll: ”Sedan jag fått afhöra Herr Lagmannen Grefve Gyllenborgs Memorial, har jag vid målet föga något att tillägga.
Med all den högaktning jag är Högloft.
Allmänna Resvärs- och Oeconom ie-Lttkottet skyldig, förefaller det mig oväntadt, att
Utskottet ej behagat ingå i full pröfning af målet, emedan ingen remiss från de öfriga 3.me Stånden inkopwiit.
Vid alla de Riksmöten, Deri 58 Juni. möten, sorn jag hevistat, har aldrig något Utskott underlåtit att fulleligen öfverväga och besvara hvarje Riks Stånds enskildta Remiss.
Så mycket jag mig påminna kan, yttrade jag vid siutet af det ifrågavarande målet du de öfriga Riks Stånden villigt lära instämma i den gjorda motionen, såsom tjenande till mera upplysnings erhållande i allmänna hushållningsmål.
Som jag underlät, att af nämnda Memorial ingifva 4 Exemplar, så lärer ingen Commu* nication deraf till de Respectiva 3:ne Stånden hafva afgått; men flere afskrifter kunde ännu aflemnas, om Höglofl.
Ridderskapet och Adeln sådant för nödigt anse;-.
Alt ämnet vore af sadan beskaffenhet, sam Skulle det åsyfta etfr- tillägg till Grundlagen oell ej tillhörde Utskottets behandling, synes vara en ogrundad farhåga.
Huru kan väl en underdånig ansökning hos Kongl. Maj:t, att återvinna de upplysningar uti alla slags hushållnings-måi, som före detta genom alla Kongl. Collegiers och Landshöfdingars Riksdags Relationer erhöllos, möjligen anses stridande emot Constitutionen, då allmänna frågor af hvarje Riksdagman väckas kun na, och hvart Stånd äger dem till behöriga Utskotts utredande öfverlemna?
Örn ej de äskade Riksdags-Relatinner till de hastigt erforderliga kallelser till Urtima Riksmöten ej hunno afgifvas, så lemnades Btmindstone rådrum att med dem till Kongl.
Maj:t i tiri inkomm . före Riksens Ständers sammanträden till Lagtima Riksmöten.
Den 58 Juni.
Hos Eders Excellenee och Högloft Ridderskåpet och Adeln anhaliér jag således, lika med Herr Grefve Johan Henning Gyllenborg, att ärendest ina till Högloft.
Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottet återförvisas. 3:0 Dictamen af Herr Silverstolpe, Gustaf Abraham: ’’Det är endast öfver frågan, huruvida yttrandet af en underdånig önskan, det Kongl. Majit taktes ifrån Herrar Lnndshofdingar, till upplysning for Riksens Ständer, infordra berättelse om Länens Oeconomiska tillstånd, kunde vara ett Constitutionelt mål, som jag nu arnar yttra mig.
Grundlagarne kunna berättiga Riksens Ständer (och göra det afven) att af Kongl. Maj:t begära upplysningar i de ämnen, hvarom de öfverlägga.
De föreskrifva, att Sländerne derom få vända sig till Hof-Cantzleren.
Längre kunna ej Grundlagars stadganden sträcka sig.
De böra och kunna ej föreskrifva, huru, i sin detail, Kongl.
Majit skall föranstalte om, sättet, att till sig, ifrån sina underlydande Einoetsmän, insamla dessa upplysningar.
Ständerne endast kunna veta hvilka upplysningar de behöfva! de allenast kunna begära dem, och rättigheten till den.1 na begäran kan dem ej vägras.
A Ständernas sida är denna begäran blott en underdånig önskan , och en sådan kan ej af Grundlagen föreskrit vas.
Betraktad såsom en underdånig önskan, måste Den 18 Juni. 1385 måste äfven motionen af Oeeonomie-Utskottet kunna upptagas; hvarföre jag instämmer med dem, som på berörde Utskotts närvarande yttrande begärt proposition till återrennss.,, 4:0 Dictanien af Herr Friherre Staél Yon Holstein, C. L. ”Herr Silverstolpe har i det mesta förekommit mig.
Det kan omöjligen strida emot Grundlagen, att Ständerne få alla möjliga upplysningar.
Genom Ilof - Cantleren hafva Ständerne rättighet att aska sådant af Collegiér och andra Autoritéter här på stället; med Landsbofdingarrta låter det sig likväl icke göra.
Då Ständerne skola anskaffa penningar till behofven, aga de^ onekligen att få kännedom om Allmänna hushållningen och Statistiska underrättelser i alla de ämnen de aslunda.”
Utskottet har tagit i Öfvervägande hvad så“ Junda blifvit anmärkt, och jemte det Utskottgt 1 förbigående ber nämna, att Utskottet icke, på säl1 Herr Förste Archiatern von Schulzenheim förmenar, undandragit sig att på Herr Förste Archiatérns förra Memorial afgifva svar, utur det skäl, att någon remiss af MemoVialet ieke ankommit från de öfriga 3:ne Riks Stånden, då Utskottets ifrågavarande Betänkande innehåller, at
Utskottet sådant oaktadt haft målet under pröfning, får Utskottet förklara, att, ehuruväl det för Riksens Ständer, vid deras öfverläggningar, kunde 4 336 Den 28 Juni kunde medföra n^tta, om åtskilliga upplysningar frän Herrar Landshöfdingar dervid voro att tillgå, har Utskottet likväl funnit, att ålerupplifv. mdet af denna äldre författning skulle mötas af flera svårigheter, och att, om det skulle vara verkställbar! i afseende på Lagtima Riksdagar, dertill tiden af Riksens Ständer noga och långt förut bestämmes, lärer sådant dock icke kunna äga rum, i afseende på Urtima Riksmöten, hvilka, enligt 10 §. i Riksdags ordningen, blott 50 dagar före Riksdagens öppnande, kungöras i Hufvudstadens Kyrkor;, hvaraf alltså ostridigt synes följa, att Landshöfdingarne 7 månader före en Urtima Riksdag, och således till äfventyrs någon gäng förr än en sådan Riksdag funnes behöflig eller vore påtänkt, borde erhålla underrättelse derom.
Af sådana anledningar, äfvensom deraf, att Riksdags-Ordningen lernnar hvarje Utskott rättighet att genom Hof-Cantzleren infordra, från vederbörande Collegier, Verk och Atttoriter, alla de upplysningar, som lör Utskottens åtgärder och beslut kunna finnas nödiga; har Utskottet trott sig icke äga något hufvudsakligt skäl för tillstyrkande af några Landshöfdingarnes särskilta Berättelsers infordrande; men då, som ofvan är nämndt, sådane Berättelser kunde för Riksens Ständer bereda tillfälle att bättre och närmare lära känna hvarje Landsorts kraf och behof, samt Riksens Ständer deraf skulle kunna ledas till nyttiga Författningars tillstyrkande för det hela, har Utskottet velat vördsamligen hemställa, örn icke Riksens Ständer kunde till Kongl.
Majus eget Den a 8 Juni.
Eget Nådiga om p rofvan de i underdånighet öfverlemna att, pä den tid Kongl. Majit för godt finnér, ifvan Lnndshöfdingarna infordra Rerättelser örn Eandets tillstånd och hushållning, på dst att desamma, vid inträffande Riksmöten, kunde for Ständerna blifva fratnlagde, om sådant skulle af Ständerna finnas nödigt.
Denna åtgärd synes ock vara så mycket lättare ätt verkställa, som I.andsKöfdingarne redan förut äro ålagde att till Kongl. Majit ingifva underdånig berättelse, när något af vigt tilldrager sig i Länen, sarnt dessutom livart femte år. (ill Kongl. Majit inlem i en fullständig Oeconortiisk berättelse från hvarje Län.
Dock varder detta allt till Riksens Höelofh O Stähiders ompröfvande vbrdsamligen ofverlemr.adtStockholm den al Juni 1815.
På JHöglofl.
På Väl lufi.
På Högvördigst Prest» Ståndets Ledamöters Vägnar Bryn.
På Hedervärda BondeStåndets Ledamöters vägnar Nils Mansson. M. M. Rosbeck.
Upp - Den 2 8 Juni.
Uppläst bos samtliga Riks-SlSnden elen 2§ Juni.
Ständers Allmänna Besvärs- och Oeconomie - Utskotts Betänkande, i anledning af väckt fråga, huruvida någon Embetsman borde kunna äga rättighet, att förbjuda invånarne i en ort att hvar som helst inom Riket söka arbete.
Sedan Utskottet, under den 10 sistlidne April, sig utlåtit öfver den af Riksdagsmannen Elof Hå. kansson från Fryksdals
Härad i Carlstads Län förda klagan, öfver Kongl. Maj.ts Befallningshafvandes i nämnde Län den 10 Maj 1814 utfärdade förbud för Allmogens Söner och Drängar derstädes, att gå utom Länet för att söka arbete; hvilket Förbud Utskottet väl ansett ej vara med billighet instämmande, men dock funnit sig, emot go §.
Regerings-Forrnen, icke till pröfning kunna upptaga, samt detta Utlåtande blifvit af samteliga Riks-Stånden bifallet; sa liar Höglofl.
Ridderskapet och Adeln till Utskottet remitterat, icke allenast den 24 April, ett Dictamen af Herr Öfversten m. tn.
Friherre Jacob Cederström, hvaruti begäres, att, i anseende till den nytta frihet uti arbeten och näringar medförde för Samhället, Oeconomie-Utskottet måtte fa sig uppdraget att inkomma med förslag till Den 2 8 Juni'. till en underdånig Skrifvelse, hvaruti Riksens Ständer skulle hos Kongl. Majit anhålla, att hvarje Svensk Medborgare måtte komma i åtnjutande af den rättighet, att på hvad ort som helst inom Riket söka arbete, och alt ingen Embetsman hädanefter måtte få för något
Eän särskildt förbjuda sådant, utan att i händelse framdeles någon prohibitif författning i detta afsönde kunde erfordras, dep då alltid borde af Verljställan-' de Magten utfärdas geriercdt för samteliga Ilandets Invånare, utan ock, den 5 Maj, ett Memorial af Herr Landshöfdingen in. m. j. D. af Wingård, uti hvilket anföres, att, enär frågan, rörande rättigheten för Drängar att från Fryksdalen utgå på arbete i andra provinser å nyes blifvit under en allmännare åsigt, och såsom en nied billigheten i strid varande författning, hänvist till Geconomie-Ufskottets handläggning; ansåge Herr Landshöfdingen sig skyldig att upplysa, på hvilket grunder dess företrädare, framlidne Herr Landshöfdingen von Ekstedt, stadgat sitt förbud emot dessa utvandringar; hvilka grunder Herr Landshöfdingen af Wingård oinsländeligen upprepat, med tillägg, att Herr Landshöfdingen för det -närvarande ansåge ofvanberörde kungörelse vara grundad på ortens behof.
I afseende pa det ämne Herr Landshöfding gen af Wingårds Memorial afhandlar, har Utskottet redan förut ägt tillfälle att för Riksens Hoglofl.
Ständer yttra sin af samteliga Riks Ståa 4 - / 1S9°
Sfändén gillade öfvertygelse, och således lärer något vidare utlåtande deröfver nu icke vara af noden; men i anledning af Herr Öfversten Friherre Cederströrns anförande, får Utskottet afgif. va det vördsamma yttrande, att som, hvarken genom Legostadgan, eller någon annan allmän Förordning, det är
Invånarne uti fattigare och mindre fruktbara orter förbudet att genom arbeta uti förmögnare och af naturen gynnade provinser söka sitt uppehälle, och denna utväg til! förtjenst af ert stor del arbetsfört folk från Stora Kopparberg.
Län och åtskilliga andra orter af Riket alla ar under sommartiderna begagnas, samt medför icke allenast en betydlig oeconomisk nytta för de landthushållare, sorn af dessa utvandrade arbetares biträde uro i behof, utan ock åstadkominer, att manga ganska ofruktbara trakter af Riket likväl icke blifvit öde, utan kunna hysa och försörja ett talrikt anta!
Inbyggare; så anser Utskottet sig böra på det sätt understödja Herr Friherre Cederströrns yrkande, att det bör lemnäs fritt för hvar och en, som å Landet äger lagligt försvar, att tinder vissa tider utvandra till annan landsort, för att derstädes förrätta arbete ; dock att lagstadt Tjenstehjon alltid bör hafva dertill erhållit sin Husbondes tillåtelse; och torde härvid anses göra tillfyllest, att arbetaren är försedd med Pastors i Församlingen, der han bor, skriftliga betyg deröfver, att lian äger god frejd, samt att, då han är Tjenstehjon, han fatt sin Htisbondés tillstånd att på någon viss tid vistas från hemorten.
Hvilket allt, jemte Herr Den 28 Juni. 1301 Herr Prosten Autell! särskildta.mening och Herr Prosten Doctor Ekelunds svar derå, till Riksens Ständers egen profning vördsarnligen hemställes.
Stockholm den 21 Juni j ö 1 5- På ling verdi ga PrestStåndets Ledamöters vägnar Bryn.
Ständers Allmänna Besvärs och Oeconomie-Utskotts Plenum den 21 Juni 1815. S. D. Lät Utskottet sig föreläsas det från dess första Beredning afgifna Project till Betänkande, i anledning af väckt fråga, om förbud för hvar och en .Embetsman, att hindra Invånarne i någon Ort från att, hvar sora helst inom Piket söka arbete.
Ridd. och Adelns Ledamöters vägnar A.
På Vällofl. BorgareStåndets Ledamöterä vägnar A. Fredin.
Efter *393 Den 28 Juni.
Efter uppläsandet häraf yttrade sig Herr Prosten Aurelius sålunda:
Vid det Betänkande Högloft.
GeconamieocVi Eesvärs-Utskottet ämnar till Rikets Höglofl.
Ständer nflemn , rörande tillstånd för det ena .Länets innevånare att. söka sin, förtjenst någon tid af året uti ett annat, torde mig tillåtas att harvid göra några erinringar, synnerligast i afseende på de i Halland mantalskrifrte
Drängar af alla åldrar , som hafva den friheten att gå till Skane på Trösk, ifrån Michaelis till Vårfrutiden, så att om allmogen vill hafva en sådan
Dräng sig till hjelp endast det återstående halfva året, mäste den ingå' uti detta vilkor, elier ock orimligt betala
Drängen för hela årets tjenst, hvilket, i anseende till Hemmanets afkastning och öfriga Utskylder, icke är möjligt I samina och annu svårare Författning äro Possessionaterne och Embetsmännen, hvilka sjelfve icke kunna lägga hand vid Åkerbrukets skötsel.
-Örn för . 60 å 70 år sedan det tilläfventyrs var en nödvändighet för Halland, innan tidlingen der så tilltagit som nu, att dess unge Drängar fångö tillstånd att gå till Skåne att tröska; så har detta mycket förändrat sig i sednare tider, då Åkerbruket der tilltagit, och skulle ännu mer tilltaga, otn detta icke försvårades genom folkbristen.
Så mycket kännbarare för åkerbruket, synnerligare uti krigstider, som Extra Roteringen och Beväringen äro behöflig® till Landets försvar, och uti fred, huru Den s 8 Juni, 1393 huru mycket folk dragés icke ifrån denna Provins, Norra delar och ifrän dess enda yrke, Jordens skötsel.
Drängar skocktals aftroppa till Götheborg, i hopp örn stora litner, dam de ock fä uti en lid, dd den utländska handeln derstädes varit uti ett så märkligt flor, och Landtbrukaren, boende i detta Län 7 mil ifrån nämnde Stad, har varit nödsakad gifva samma lön som i Götheborg bekornmes, om han skulle få tjenstefolk.
Den, som möjligtvis af aflrnogen kan umbära dräng, gör detta, och hans Torfva blir ovänd; glad är han, om han skött den gamla upptagna jorden .
Södrare delarne af Halland, huru mycket lockar icke den raska ungdomen ifrån det tunga Åkerbruket, till de i deras förmodan lättare yrken.
Segelfarten borttager mycket folk, som taga hyra hos andra Nationer och icke mer återkomma.
Tillståndet att gå till Skäne, förenadt med hoppet om betydliga fördelar, uppmanar dem att betinga sig sådana vilkor, att detta ändamål kan vinnas.
Men hvad händer, få nog ibland dessa stadna hos allmogen i Skåne för att tröska, det sker endast då de icke få annan etnploi, utan de taga tjenst i de Skånska’ Städerna, dels hos Handlande, dels vid de mera lönande Näringar, och i stället för det de efter Passets lydelse skulle vissa månader af året äga tillstånd på landet uppehålla sig, qvarblifva de i städerna i flera år och betala gerna Contributien både i Hall; 4:dc J?
N«o 175, 176. *394 Den 38 Juni'.
Halland och Skåne.
Detta har gifvh deni till» lalle i en längre tid, att omsider practisera sig öfver till Dannemark, en passage vintertiden af några timriiars lopp, der de förblifva, så att vid en reVue, som 1812 hölls öfver Svenskar Uti Dannemark befanns numerairen gå till säkert 1-2,000, man säger dock imellan 12 och 16,000 personer; Och i sednare tider hafva de öfvergått till Engelska Öen Anholt, och synnerligasl äro desse Svenskar ifrån Halland, Skåne och blekinge, 111a hända äfven ifrån Småland.
Så andan» drages Jordbruket arbetande händer.
En del af dessa förtjenst sökande återkomma, men månne med något i den ringaste mårt hopsamladt Capital, efter det skulle vara en så oförliknelig förtjenst för dem.
Obetydligen få äro desse, som kunna hafva några Riksdaler i behåll lill hjelp, då de skola sätta eget bo; men Väl återkomma de till Orten, klädde efter Stads mode, hafva ur, stora silfvérbeslagna Sjöskums» Pipor och flera granlåter, hvarmed de sä mycket mer upplifva hogen hos de hemmavarande att icke taga der tjenst, utan stikå samma förtjenst, som desse deras broder haft i Skåne, och icke sällan blifva desse dålige Landtbrukare»
Detta tolde verkligen förtjena uppmärksamhet, att en så kallad frihet icke Urartar till oordning, sjelfsvåld och i detta afseende till Åkerbrukets förfall, åtmindstone för denna orien.
En Krono-A-bo är val i den lyckliga författning, att han \
Den 28 Juni. häri Iean sjelf sasöiii oberoende hjelpa sig främ, frién livad utväg skall Frälse-Aboen tagap Huru skall Embetsmanhen på Landel, i hvad Clas» jag vill anse honom, sköta sin Émbets-jord. ilan torde Säga härvid, det är ju billigt, ätt då Ländttnanna-producter i dessa år stigit så högt, böta ock de sorn bidraga till dessa Producter , nemligen de tjenande, ock kunna hafva sin bergning.
Detta inötsäges icke.
Mert förhållandet ät icke detsamma i motsatt mening.
I alla
Län klagas öfver huru sädespriserna falla, och i alla Län klagas öfVfcr årligen stegrade
Löner för tjenstehjon, sorn hafva vida bättre tltkomsr, än, jag vågar säga, rätt manga af Statens Embetsman, Och hvad kan vara orsaken härtill , Utan fblk-* bristen, då de i Landtbruket uppfödde på hvarjehanda sätt dragas derifrån ? lag hetnsfäiléf allt detta till éH tiärttiare grähskuing af de Hertat öCh Män, sorn mera kunna känna detta än jag, och i full på mina erinringar härom icke kan götas afseende, Utan att det skall förblifva hvad det är, önskar jag, ätt, jemte de fötsigtighets-tnått, sorn hittills ärO genom Konungens Befallningshafvandes författningar i Länet tagne i afseende på de ifrån Halland gående Drängar till Skåne , då Husbonden, hos hvilken derine Dräng är skattskrif ven, skall gifvä sitt skriftliga tillstånd härtill, vedei häftige
Män gå i borgen för dess återkomst på ilen Utsatta tiden» — Kyrkoherden i Pastoratet intygar
- Den 5 8 Juni. gar endast hans frägd och hinderslöshet till Corn. reunion; hvarpå honom meddelas vederbörligt pass; äfven följande borde iakttagas. 3:0
Att dessa
Drängar icke tillåtas få Pass förr än efter förflutne åtta dagar i November månad, sedan Jordbrukaren uppkört sin Aker och sålt sitt Vinter-säde. 2-'o
Att dem icke tillätes, hvilket Passet bör innehålla, annorstädes antaga Trösk än på Ilandet, och vid afgången derifrån böra de vara förbundne att taga Kyrkoherdens betyg härom, för att uppvisa hos Landshöfdinge-Embetét vid återkomsten till Orten. 3:0
Att uti deras Pass bör intagas, såsom fordom skett, att de icke få afgå ifrån orten, med mindre Församlingens Kyrkoherde påskrifvit å sjelfva Passet deras frägd, på det Kyrkoherden må veta, huru vida Pass blifvit dem beviljadt, eller icke, och hafva antecknadt i'Husförhörslängden deras bortovaro i annat Idin. 4:0
Att ett betydligt vite utsattes, om de icke i sin lagstadda tjenst infinna sig på utsatt tid. 5:0 Att Controllen härpå bevises, då de ho.s
Konungens ^Befallningshafvande anmäla sin återkomst, som antecknas uti Journalen öfver de Passökande Drängar.
Härpå Den 28 Juni! 1391 Harpa svarade Herr Contracfs-Prosfen Doctor Ekelund: Beredningens Betänkande rörer blott Tjenstediängar, och böra de alltid hafva sin Husbondes tillstånd, både att söka Arbete, och tiden, utsatt, inotn hvilken en sådan Dräng bör återkomma.
Eika med Herr Prosten Aurelius, erkänner jag skadligheten af alla utflyttningar till utländsk ort, men detta gäller lika så mycket för de i Skåne infödde, sorn for dem, hvilka från Halland uti Skåne söka arbete och förtjenst, och bör denna utflyttning for alla på det strängaste förelommas och förbjudas.
Utom dess anser jag hvarje fri Svensk man, han må vara Herre eller Bonde, som är välfrägdad, skattskrifven och med vederbörligt Pass försedd, äga lika rättighet att, hvar han för sig bäst finnér, sig redligen försörja.
Ingen kan rättvisligen inom hank och stör stängas; och hvad som nu anföres om flyttning eller arbetssökande från det ena Länet till det andra, skulle med samma skäl kunna lämpas till Pastorat eller Socken.
Enskilta Personers vinst i ansende till lindrigare Tjenstehjons Löner, bör ej kränka naturlig och medborgerlig frihet.
Upp J)én 28 Juni. yppläst lios samtejiga Riks-,Stånden d, 28 Juni.
Riksens- Högloft, Ständer § Stats - Ut-. skoUts Betänkande angående sökt sidents-Bfflbetet i {kongl.
Kammar Rätten, jemte 3:ne Justities - Råds ansökningar, att, vid afskedstagandet, efter uppnådda 70 år, fä be^ halla, jemte Lönen, äfven TaffeU penningarna såsom Pension, cnom Remiss af den a2 sistfidnp Februari, har Kenei.
Majit t
Nåder täckts till Stäts-Utskot-, tet öfverlemna, för att Rikets Ständers pröfning sedermera underställas, ej mindre Herr Presidentens 111. m. Friherre Tersmedens underdåniga ansökning, att Taffelpenningar, till belopp af So no R:d, mätte varda anslague för PresidentsEm betet i Kongl, Majas ogh Rikets KaiomjtrRätt, än ock Justitiae-Rådernas rn. m. Herr Jan Frie Palmsvärds, Herr N. W. Marks yon VVur? teintfergs och Herr Cari Ziervogels i underdånighet gjorda ansökningar, att, när de, efter upp-r nädd 70 års alder, ra g a afsked från sina Embeten, ned den i Författningarne bestämda ratt, att på siri öfriga lifstid bibehålla deras }nhehafd@
Lön, denna fo;{nptj måtte sträcka sig ej allenast anslag af Taffelpenningar för Pre - lin Ben 28 Juni. >399 till de å Stat,’ såsom Lön, uppförde 1,500 R:d, utan ock till de under namn af Taffelpenningar likaledes på Stat bestådde iooq R;d för dem livar» dera.
Herr Presidenten m- m.
Coust it ut io ns -U V kottets Memorial A!:o 107.
5 Beträffande sedermera de af alla Riks-Stånden hänvisade, emot det föreslagna 2 mom. rigtade anmärkningar, finner väl, å ena sidan, ConstitutionsUlskotlet, att den princip, som Ridderskapet och Adeln i dess redaclionsuppställning uttalat, erbjuder en ytterligare möjlighet att sammanjemka Ståndens olika meningar, och äfven närmast instämmer med Grundlagens syftning, att i grundlags-ändrings-frågor förbehålla hvarje
Stånd sitt veto.
-Beek emedan de Baxe öfriga Riks-Stånden förenat sig om den behandlingsform, som i Bonde-Ståndets redactions-uppgift utlryckes, och hvilken onekligen både för tillfället minskat omgången och i allmänhet försvårar grundlagsändringar, hemställer vördsamlrgen Constitutions-Utskotttet, om icke Ridderskapet och Adeln, frånträdande sin serskilda tanka, behagade foga sig etter Med-Stånden.
För motsatt händelse, får emedlertid Utskottet föreslå nedanstående omröstnings-proposition: ”Den,. som godkänner följande förslag till ändring i 2 morn. 81 §.
Regerings-Formen '"'Inkommer till Rikets Ständer Constitutions-Utskottet med något förslag till Grundlagsförändring, skall detsamma, efter öfverläggning derom i Ståndens plena, först framställas till gillande eller ogillande.
Gillas det af samtlige Stånden, hvile förslaget till antagande eller förkastande vid nästa Riksdag.
Ogillas det af två eller flera Ständ, för falle frågan.
Gillas det blott af ett Stånd_, ankornme det på Constitutions-Utskottet, genom val i Ståndens plena, förstärkt till ett antal af tjugu personer af hvarje Stånd, att förslaget, medelst samfälld omröstning, gilla eller förkasta.
Göras åter vid förslaget anmärkningar, blifve de, liv ilka hvarje Riks-Stånd serskildt förklarat för dess gemensamma tankar, till Constitutions-Utskottet hänvisade.
Utskottet åligge då att samtlige Riks-Slåndens tankar till ett förslag i möjligaste måtto sammanjemka och, om oförenliga skiljaktigheter finnas, dem derjemte till samtliga Riks-Ståndens behandlande anmäla.
Förena sig derefter samtlige Riks-Stånden om ett förslag, hvile det till slutligt antagande eller förkastande, på tid och sätt, som här förut stadgade äro.
Blifva åter något Stånds tankar, i någon eller några delar, skiljaktiga från de öfrigas, och samma
Stånd sig icke efter de öfriga fogar, ege det pä vfvanskrifna sätt förstärkta Constitutions-Utskottet att skiljaktigheterne genom omröstning förena, och det dymedelst fullständigt beredda förslaget hvile sedan till Rikets Ständers afgörande, sorn ofvan sagdt är.
Blifva å Riksdag m. m.”” ”röste Ja;"