Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Adelsköld upp rättade kostnadsförslag, måtte anvisa en mot tvåtredjedelar af den beräknade anläggningskostnaden ungefärligen svarande summa af 93,000 R:dr R:mt, att utan återbetalningsskyldighet utgå till det bolag, som åtager sig utförandet af bemälda arbete.“ Häruti har instämt Riksdagsfullmägtigen O. Bjerkander från Skaraborgs län. af Herr L. J. Hierta: “Jemte det jag i allo instämmer i Herr Bergers reservation, anser jag det för bedömandet af denna fråga utgöra särdeles magtpåliggande omständighet, att innevånarne i orten, då de med förändring af sin före OO O ’ * o gående, af Rikets Ständer bifallua, önskan om bidrag till en jernväg förbi Hedens forssar, sedermera förklarat sig icke vara betjente dermed utan stegra sina an språk till erhållande af en kanal, icke uppgifvit skälen hvarföre “de stora förde“lar och lättnader för rörelsen, som enligt uppgifterna från samma ort vid sistförflutna riksdag skulle beredas*, nu tre år efteråt skulle hafva upphört.
Det synes likväl, sedan Rikets
Ständer med beredvillighet gått ortens egen genom dess Stats-Utskottets Utlåtande N:o 141. 85 riksdagsmän framställda begäran till mötes och uppfyllt densamma, hafva utgjort en skyldighet, att utvisa de sakförhållanden, på grund hvaraf man anser sig berättigad att utan vidare omständigheter i så hög grad stegra sina anspråk på en ny eftergifvenhet hos representationen.
Yisserligen har under öfverläggniugarna i Utskottet, der intresset för dessa högre anspråks uppfyllande varit talrikt och varmt representeradt, blifvit anfördt, att talrikheten af de personer, som tecknat aktier för deltagande i bolag för en kanal, och den högre teckningssumma, hvartill de derigenom förbundit sig, i jemförelse med den uppoffring en jernvägs anläggande skulle medföra, borde utgöra ett tillräckligt bevis att påståendet om en jernvägs olämplighet vore grundadt.
Men om man besinnar, dels att den högre teckningen skett endast under förutsättning att Staten skulle tillskjuta en million, dels att Yäg- och Yattenbyggnads-Styrelson ansett kostuadsförslaget för högt upptaget, och att sålunda, i fall anläggningen kunde göras för en betydligt billigare kostnad, aktiegarncs tillskott äfven derigenom klefve relativt minskade, dels ock slutligen, att det ej må dragas i tvifvelsmål, att en kanal för orten blefve fördelaktigare om den till största delen kunde erhållas till skänks, så torde den omnämnda förklaringen i och för sig utan biläggande af bevis, ingalunda kunna antagas såsom en giltig grund för representationen, att, med frångående af den förra planen, nu underkasta Staten en så betydlig tillökning i uppoffringar.
Den föregående reservanten har redan påpekat, att ifrån andra provinser, bland hvilka specielt kan åberopas Wermland, invånarnc anse sig i ganska väsendtlig mån betjenade genom tillfällen till forsling på jernbanor, aulaggda mellan vattenkommunikationer, och för hvilka omlastning sålunda erfordras, men hvilken der anses af föga betydenhet i jemförelse med fördelen, oaktadt ett flere gånger större belopp varor der framföres, än inom de närmast följande åren kan komma att fraktas på Luleå eif.
Bekant är ock, att särdeles för sådana effekter, som äro beräknade till transporterande på Luleå eif, och särskildt för malm, omlastningskostnaden är högst obetydlig och icke anses böra uppgå till mora än 1 öre pr centner.
Mig förefaller det således klart, att något bevis bort anföras, hvarföre en sådan omlastning till och från jernvägen här skulle komma att belasta de transporterade varorna efter deras vigt med så mycket större kostnad vid Hedens forssar än i Wermland, att föreställningen om de vid förra riksdagen förespeglade stora fördelarna oell lättnaderna, för rörelsen, som genom en jernväg skullo beredas, sedermera skulle befunnits hvila på ett fullkomligt misstag.
En sådan skyldighet synes mig bort vara föreskrit ven icke blott af aktningen för Rikets Ständer, sedan man tagit deras välvilja i anspråk, utan äfven för de sökandes egen skull att förebygga den misstanka, som, i saknad af sådana faktiska bevis, icke lärer kunna helt och hållet uteblifva, att utsigterna till inverkan på representationen till erhållande af ännu större fördelar, kunnat i och för sig utgöra en verksam driffjeder till förändringen.
På grund af allt detta och i öfrigt af hvad Herr Berger anfört, anser jag i likhet med honom intet skäl förefinnas att frångå föregående Ständers beslut om anläggning af en jernväg, men tillstyrker jemväl att de förut såsom lån meddelade 93,000 R:dr nu må lemnäs såsom rent anslag utan återbetalningsskyldighet.“ Emot 35:te punkten, angående statsbidrag till upprensning af Baggens stäket: af Herr L. J. Hierta: “Vid öfverläggningen angående detta ärende inom Stats-Utskottet har det förekommit mig, som om det afstyrkande beslut, hvaruti Utskottets pluralitet stannade, icke så mycket härrörde från brist på uppfattning 86 Stats-Utskottets Utlåtande :Y:o 141. af den stora fördel äfven för riket i allmänhet, som skulle vinnas genom en förkortning al den hufvudsakliga farleden sjövägen mellan kufvudstaden och hafvet till löga mer än en tredjedel af dess nuvarande längd, som fastmera och nästan uteslutande, från farhågan, att de betänkligheter, som hos Regeringen blifvit framslällda med afseende på det förmenta behofvet, att vid den upprensade farleden uppföra befästningar till hinder emot fiendtligt fartygs framträngande, skulle, i händelse det begärda anslaget nu beviljades, vid nästa riksdag föranleda en särskild Proposition från Kongl. Majit om betydliga anslag för sådana befästningsarbeten, och hvilka Ständerna då skulle få svårt att vägra.
Under erkännande att denna betänklighet icke kan förbises, ifall det nemligen tages för afgjordt, att de ifrågasatta fästningsverken äro oundgängliga, torde emellertid mer än ett skäl finnas att draga en sådan nödvändighet i tvifvelsmål.
Utom det att erfarenheten ådagalagt att åsigter, vid särskilda perioder framställda inom vårt eget land, om åtskilliga punkters och deribland hufvudstadens befästande, varit föremål för ganska skiljaktiga meningar bland män inom facket och sålunda någon anledning finnes, att den mening, som i nyssnämnda hänseende framställdes till Kongl. Majit, då denna fråga för ett tiotal år sedan först bragtes å bane, nu mera kan hafva undergått en väsendtlig förändring, så förekommer det för det allmänna förståndet nästan oförklarligt, hvarföre icke en så beskaffad farled af 50 fots brodel och 9 fots djup skulle kunna, när behofvet sådant påkallade, med lätthet och föga kostnad hastigt kunna förmedelst sänkning af ett antal båtar lastade med sten, hastigt kunna uppgrundas så, att fiendtliga fartyg icke kunde der framtränga utan flera dagars arbete för att upptaga försänkningarna; under hvilken tid landets egna försvarskrafter kundo hinna anlända för att möta anfallet.
Ett obestridligt stöd för användbarheten af ett sådant medel och följaktligen för obehöfligheten af särskilda befästningar mäste ligga deri, att Regeringen på samma sätt och i en långt bredare och djupare farled ansett sig kunna igenstänga ett af de öfriga inloppen till hufvudstadcu sjövägen genom skärgården utan behof af särskilda fästningsverk.
Att antaga det sådana försänkningar vore otillräckliga i sundet vid södra Stäket vore således att förklara för värdelöst och utan nytta hvad som blifvit tillgjordt för den större farledens tillstängande, hvilket dock icke kan förutsättas.
Fastheldre kan det då vara sannolikt, att påståendet om behofvet af fästningsverk vid södra Stäket, der rännan lättare och nästan ögonblickligen måste kunna göras ofarbar, kunnat härleda sig ifrån en möjligen nog ensidig förkärlek för befästningar hos den auktoritet inom ingeniörsfacket, som blifvit anbefalld att aflemna det utlåtande, på grund hvaraf Regeringen förut ansett förslaget möta svårigheter i strategiskt afseende, hvilka måhända vid närmare pröfning befinnas icke ega rum.
På grund af dessa skäl, och då det icke torde behöfvas att upprepa hvad hvar och en sannolikt inser, angående den stora nyttan och betydelsen i flera hänseenden af att få sjöfarten med utlandet så betydligt förkortad, som det genom den ifrågasatta upprensningen kunde åstadkommas, så vågar jag hoppas att Rikets Ständer, olika med Stats-Utskottet, täckas bifalla motionen och föreslår således vördsamt: att Rikets Ständer måtte, till åstadkommande af en upprensning af farleden genom det s. k. södra Stäket till 50 fots bredd och 9 fots djup, bevilja ett anslag utan återbet.alningsskyldighet af Trehundra tusen R:dr, under förbehåll att Stockholms stad åtager sig att bekosta det återstående af företaget.1* Stats-Utskottets Utlåtande N:o 141. 87 Emot 41:sta punkten litt. a), angående anvisande af fond till my rut dikning ar i de 6 nordligaste länen: af Riksdagsfullmägtigcn G.
Bjerkander från Skaraborgs län: “Emot sjelfva summan, 300,000 Efcdr, till fond för myrodlingar inom de sex nordliga länen, har jag icke någon anmärkning, utan skulle tvärtom hafva unnat dem ännu mer, ehuru Kongl. Maj:t icke föreslagit mer än halfva detta belopp, men det är endast emot den form, hvarunder det skall utgå, som jag anmäler reservation.
Jag tror nemligen att det i orternas eget välförstådda intresse hade varit bättre om man beviljat lån i stället för anslag, ty nu blifver det endast possessionater, eller, med andra ord, mägtiga personer, som förstå att hålla sig framme och förskaffa sig inflytande, som sätta sig i besittning af denna present, men don egentliga allmogen blir utan; detta är åtminstone ganska troligt.
Man har visserligen sagt, att ändamålet hufvudsakligast är att minska frostländigheten och att hela denna del af landet således får nytta af myrutdikningarne, kvarhelst. de än företagas, mcu man kan väl ändå icke neka att den största vinsten tillfaller dem, som på Statens bekostnad få sina egna myrer odlade, synnerligast, om hela bolag förena sig om ett större myrodlingsföretag, så aflägset ifrån de bebodda och odlade trakterna att dessa icke hafva någon märkbar nytta deraf i sanitärt hänseende.
Arbetsföretag af ifrågavarande beskaffenhet, fordra endast förlagskapital, och den derpå nedlagda kostnaden, betalar sig på ganska kort tid, hvadan lån på billiga vilkor är för ändamålet tillräckligt.
Staten skulle i sådant fall, utan särdeles olägenhet fortfarande kunna med större summor bistå dessa provinser, enär den efterhand återfinge de utlagda penningarne, men att fortfarande bevilja anslag till erforderligt belopp är knappast möjligt, och ej heller nödvändigt.
I öfriga delarne af riket, finnes också på många ställen ganska vidsträckta myrer eller mossar, som förorsaka frostländighet, om också i mindre grad än i de nordligare länen, men dessa hafva icke blifvit understödda med annat än lån; konseqvenson fordrar således ett lika förfarande inom de norra länen, ehuru jag åtminstone för min del gerna medgifver att dessa sistnämnde få bättre vilkor, t. cx. 5 års räntefrihet och derefter 3 procents ränta och 3 procents amortering.
Ständer härpå fästa afseende, så torde punkten böra återremitteras till Utskottet, för att omredigeras i öfverensstämmelse härmed.“ Emot 4hsta punkten litt. b), angående anvisande af fond för aftappning af sanka trakter och sjöar i öfriga delar af riket: af Riksdagsfullmägtigcn G.
Bjerkander från Skaraborgs län: “Inom Ut skottet har jag yrkat att ifrågavarande allmänna fond måtte höjas till 300,000 R:dr i enlighet med väckta motioner, i stället för 150,000 R:dr, som Utskottet föreslagit.
Jag har trott mig ega grundade skäl för detta yrkande, enär icke en fjerdedel af de ansökningar, som till Väg- och Vattenbyggnäds-styreisen ingått sedan flere år tillbaka om understöd till vattenaftappningar, kunna beviljas, om man skulle stadna vid detta sistnämnda belopp.
Af alla föremål för Statens understöd, finnes icke något, som år mera' produktivt än det ifrågavarande, och den lilla ränteförlust, som Statsverket härpå gör, ersattes idkeligen genom en stigande välmåga i landet, och deraf att, i mån af jordens uppodling, bevillningen ökas.
Den sats man nu börjar drifva, att sedan hågen blifvit väckt inom landet för verkställande af vattenaftappningar, Staten icke mera behöfde träda emellan såsom förr, vore vigtig, ifall tillräcklig kapitalstyrka funnes, men så länge detta 88 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 141. icke är förkållandet, måste låneunderstöd lemnäs, såvida man icke vill tillbakahålla landets stigande utveckling.
Det är visserligen godt ock väl att landet får jernvägar, men om icke produktionsförmågao af jorden går i jemnbredd med skuldsättningen för dessa dyrbara kommunikationsmedel, så tror jag att de sistnämnde blifva oss till föga gagn.
Då nu de sex nordliga länen blifvit så frikostigt tillgodosedda, att 300,000 R:dr beviljats att utgå såsom anslag till vattenaftappningar i dessa trakter, så tyckes det icke vara för mycket hegardt, om de 18 öfriga länen tillsammans blefvo hugnade med åtminstone lika mycket, såsom lån.
På grund häraf, föreslår jag att den allmänna fonden för detta ändamål köjes till 390,000 R:dr.“
Häruti har instämt Riksdagsfullmägtigeu Jonas Andersson från Östergötlands län. af Riksdagsfullmägtige C. J. Svensén från Calmar län och Daniel Danielsson från Jönköpings län.
Emot 43:dje punkten, angående statsbidrag till Lida-åns upprensning: af Riksdagsfullmägtigen G.
Bjerkander från Skaraborgs län: “Emot Utskottets hemställan att afstyrka Rikets Ständer att anvisa några medel till Lida-åns upprensning, får jag mig reservera, synnerligast som detta afstyrkande är grundadt på hufvudsakligen origtiga uppgifter, hvilket jag anser mig skyldig att nu på detta sättet tillkännagifva, eftersom man var döf för alla erinringar derom inom Utskottet, Skälen för afstyrkande äro: l:o att motionärerne skulle hafva “antydt“ att företaget icke skulle blifva utförd t, så vida icke deras begäran i allo beviljades. 2:o
Att myndigheter och kommuner icke varit hörde och sig yttrat och 3:o att en “betydlig del“ af kommunerna protesterat emot företaget.
I afseende på första skälet hänvisas till motionerna, då hvar och en lätt skall öfvertygas derom att detta är ogrundadt.
I afseende på det andra, hänvisas till Utskottets bord, der, jemte behöriga kartor och kostnadsförslag finnas, l:o Konungens Befallningshafvaudes i både Skaraborgs och Elfsborgs län, till Kongl.
Maj:t ingifna underdåniga ansökningar och förord i frågan, 2:o Väg- och Vattenbyggnads-Styrelsens till Kongl. Maj:t ingifna underdåniga utlåtande, innehållande tillstyrkan af statsunderstöd för arbetets utförande och 3:o
Protokollet vid ett sammanträde med samtlige delegarne i företaget, sorn visar att desse förbundit sig att tillskjuta kostnaden efter tunnland, att de på samma gång valt Direktion och åt densamma uppdragit alla åtgärder för sakens framgång, samt att detta protokoll sedermera blifvit vid lagligen utlysta Sockenstämmor justeradt och godkändt.
Hvad nu slutligen protesten angår, så synes den vara undertecknad af personer, som uppgifva sig innehafva omkring 7 mantal, mou då de kommuner, som förenat sig om detta företag, tillsammans bestå af omkring 150 hela mantal, så vore det väl bra besynnerligt om denna lilla minoritet skulle kunna hindra ett företag, som ansetts nyttigt och nödvändigt så väl af alla Auktoriteter, som yttrat sig i frågan, som af den betydliga majoriteten, hvilken väl åtminstone må ega rättighet att modeist expropriation detsamma utföra.
Stats-Utskottets Utlåtande N-.o 141. 8!)
Jag öfverlemnar nu åt hvar och en att bedöma om det är värdigt ett Rikets Ständers Stats-Utskott att till Ständerna inkomma med slika uppgifter.
Det stod ia fullkomligt i Utskottets magt att afslå motionerna utan alla skäl, eller ock att rent uttala det verkliga : — att eftersom Westergötland fått jernväg, så får det i afseende på jordbruket sköta sig bäst det kan; detta bade varit öppet spel, och emot detsamma bade varit mindre att anmärka.
Emellertid anser jag det vara min pligt att icke släppa frågan, så länge äunu någon utsigt återstår; och jag vill då lägga Rikets Högloft.
Ständer på hjertat, att den ort, som nu begär ett låneunderstöd blott till utförande af ett arbete, som, enligt gjorda beräkningar, skulle höja dess vattendränkta mark med 600,000 R:dr högre värde, än den för närvarande eger, är en af Westergötlands i ekonomiskt hänseende mindre väl lottade, som aldrig kan åstadkomma den behöfliga summan utan Statens mellankomst; och då icke brist på medel blifvit föreburen, eller Staten i verkligheten gör någon uppoffring, om man beräknar den högre bevillning, som framdeles komme densamma till del, så vågar jag ännu en gång anhålla derom: att Rikets Högloft.
Ständer, med ogillande af Utskottets beslut, täcktes medgifva ett låne-understöd för ifrågavarande företag, till halfva kostnadsbeloppet eller 126,000
R:dr på vanliga vilkor.
Men som arbetet utan olägenhet kan delas i 2 delar, enligt hvad undersökningsprotokollet gifver vid handen, så torde utaf förestående summa, under nästa statsregleringsperiod få lyftas endast 46,000 R:dr och under den derpå följande 80,400 R:dr, hvilket vore i öfverensstämmelse med undersöknings förrättaren Major Lilliehööks uträkning.11 Emot 49:de punkten, angående begärdt låneunderstöd för sänkning af Ifö-sjön : af Riksdagsfullmägtigen Per Nilsson från Malmöhus län:
"Emot Utskottets beslut att afstyrka bifall till begärdt låneunderstöd för sänkningen af Ifö-sjön, utan att, innan beslutet fattades, taga kännedom om innehållet af alla de undersökningshandlingar motionären inlemnat, vill jag anmäla min reservation.
Utaf motionen och de till Utskottet inlemnade handlingar inhemtas, att strandegarne, under åren 1840—1844, låtit upptaga och värdera jord, som af Ifö-sjöns höga vattenstånd lider skada; att då upptagits 673 tunnland 28 kappland, hvilkas förbättring befanns uppgå till mer än tillräckligt värde, för att få utdömde Bromölla mjöl- och sågqvarn, som hindra vattnets aflopp; att Löjtnanten vid Kongl.
Väg- och Vattenbyggnads-styreisen M. A.
Grill, till följd af Kongl. Styrelsens uppdrag, år 1853, verkställt ytterligare undersökning samt upprättat fullständiga kartor, profiler och kostnadsförslag öfver arbetet; att, enligt dessa handlingar, arbetskostnaden, med lösningssumman för vattenverken, beräknats till 82,509 R:dr 75 öre R:mt; att strandegarne, vederbörligen hörde, utsett direktion för arbetets verkställande; att de, genom ortens riksdagsmän, vid hvarje riksdag från och med 1847, utom den sistförflutna — då representanten ej ankom förr än efter motionstidens slut — anhållit om understöd för företaget; att Kongl. Vägocb Vattenbyggnads-styrelsen, i anledning deraf att den upptagna arealen, jemförd med kostnaden, icke visade det vara fördelaktigt, ej ansett sig kunna förorda föreBili. till R.
4 Sami. 1 Åfd. 3 Band. 3 Haft. 12 90 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 141. taget till understöd annat än i andra klassen; att, till följd af detta förhållande, understöd icke heller blifvit beviljadt, och att Utskottets afdelning, hvars afstyrkande förslag Utskottet godkänt, haft tillgång endast till de handlingar, som visa dessa förhållanden.
Nu hafva strandegarne i år låtit verkställa ytterligare undersökning, hvaraf synes, att, genom sjösänkningen, kan förbättras en areal af 899 tunnland 21 kappland, till ett förhöj dt värde af 254,532 R:dr R:mt, hvarförutan vinnes en areal af 974 tunnland 5 kappland, som icke äro upptagna i nyssnämnda värde.
Dessa handlingar, med tillhörande karta, har motionären icke kunnat erhålla, förr än Utskotts-afdelningen gjort sitt afstyrkande förslag; men sedermera inlemnat dem till Utskottet, så att de der varit tillgängliga.
Emedan jag ansåg det allmännas hästa, såväl som motionärens rätt, fordra, att alla sakförhållanden, som rörde frågan, blefvo pröfvade innan beslut fattades, föreslog jag inom Utskottet, för det ändamålet, en återremiss till afdelningen, men detta afslogs och Utskottet fattade sitt beslut, utan att hafva tagit ringaste kännedom om innehållet af de i år upprättade handlingar med karta.
Då här är begärdt endast till låns 40,000 R:dr, hvilken summa, relativt till företaget, synes vara obetydlig, då Staten svårligen kan använda sitt understöd på ett för det allmänna med mera säkerhet gagnande sätt, än genom upphjelpande af dess modernäring, medelst eröfrande af nya fält dertill inom sitt område, och då det är af vigt att hvarje fråga, innan Rikets Ständer deri fatta sitt beslut, varder noggrann!, pröfvad, så anser jag att denna bör återremitteras, på det en sådan pröfning må ega rum.“ Emot 51 punkten, angående lån för uttappning af sjön Hästefjorden: af Prosten Ljunggren, Doktor Arrhenius och Riksdagsfullmägtigeu Nils Andersson från Wermlands län, som ansågo, att lånet, i enlighet, med Väg- och Yattenbyggnads-styrelsens generalförslag, bort bestämmas till 100,000 R:dr. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 141. 91 Stimm fin drag af de uti Stats-Utskottets Utlåtande N;o 141 till utgående under nästkommande statsregleringsperiod tillstyrkta statsbidrag för väganläggningar och vägförhättringar, brobyggnader, hamnarbeten, kanaler och andra vattcnkommuiiikatioiier samt vattenaftappningsföretag. a) Väganläggningar oell vägförbättringar.
Till fond för anläggning af nya samt förbättring eller omläggning af backiga eller eljest mindre goda vågar
För kommunikationsled mellan Sundsvall och Bräcke Till Jemtlands kommunikations aktiébolag
För anläggning af våg mellan Öhrträsk och Åsele „ d:o af d:o mellan Letsbo by och Ramsjö kyrka „ d:o af d:o mellan Östmarks kyrka och Kajkelandstorp . . b) Brobyggnader.
För brobyggnad öfver Sagån vid Nyqvarn.
. . . „ d:o öfver Umeå eif „ d:o öfver Lilla Ham marsundet . . . c) Hamnbyggnader.
Till fond för understödjande af mindre hamn- och brobyggnader samt upprensningar af åar och farleder 60,000 För arbeten vid Falkenbergs hamn 11,000 „ utvidgande af Askersunds hamn j 18,000 Anslag.
Summa anslag. 450.000 253.000 50.000 25.000 35,000, 70,000 450.000 253.000 70.000 50.000 25.000 35.000 52,100 58,700 1^813,000 20,000 52,100 20,000 58,700 60,000 11,000 18,000 .110,800 -89,000 Summa lån.
Summa anslag och lån. 70,000 20,000 Transport jl,012,800;—| 90,000 883,000 130,800 89,000 ■1,102,800- 92 Siats-Utskottets Utlåtande N:o 141.
Summa anslag och lån.
Transport — — — 1,012,800 90,000 1,102,800 — d) Kanaler och andra vat- tenkommunikationer.
För upprensning af Indals-elfven „ segelled från Hattefura hamn till sjön Stora Lee „ utsträckning af Kinda båtled „ kanalisering af Luleå eif . . . „ båtled genom sjöarne Kläg- gen, Flaten och Kilen „ upprensning af SJcantssundet vid Nyköping 31.000 100,000 235.000 852.000 58.000 11,500 ~ 450.000 235.000 — 31.000 550.000 470.000 852.000 58.000 11,500 — -1,287,500 685,000 1,972,500 e) Sjösänkningar och vat- tenaftappningar.
Till särskild fond för myrutdik- ningar inom de 6 nordligaste O ö lånen „fond för understödjande af ut- dikningar och aftappningar af sanka trakter och sjöar inom öfriga delar af riket
För upprensning af Olands-ån „ aftappning af sjön Wesan . . „ d:o af Tjurken m. fl. sjöar „ d:o af Solgen m. fl. sjöar „ sänkning af sjön Tysslingen „ aftappning af sjön HästeJ'jor- den 300,000 — 150.000 137,500 50.000 42.000 48.000 100.000 85.000 — 300.000 150.000 137,500 50.000 42.000 48.000 100.000 85.000 — 300,000 612,500 912,500 Summa K:mt 2,600,300 — 1,387,500 3,987,800 Stats-Utskottets Memorial N:o 142. 93 H:0 149.
Arik. till Exp.Ulsk. den IS Augusti i«65, kl. 2 e. m.
Memorial, med förslag till allmänna vilkor och stadganden i afseende pä de statsbidrag, sorn. under denna riksdag beviljas
Jör våg anläggning ar och v äg förbättring ar, brobygg nader.
, hamnanläggningar, kanaler och andra vattenkommunikationer äfvensom Jör sjösänkningar och andra vattenaf tappnings-företag. (R. A.)
I sammanhang med behandlingen af de uti Stats-Utskottets under
Nio 141 afgifna utlåtande angående statsbidrag för vägars anläggning och förbättring, brooch hamnbyggnader, samt kanaler äfvensom sjösänkningar och andra vattenaftappningsföretag, har Utskottet uppgjort nedan intagna förslag till de allmänna bestämmelser och stadganden, som
Utskottet ansett böra iakttagas i afseende på nämnde medels lyftning och användande, äfvensom beträffande deras återbetalning, der sådan bör egagrum.
Under förutsättning att Riksgälds-kontoret fortfarande kommer att erhålla befattning med de för berörda ändamål afsedda medels utbetalning, bar Utskottet vid uppgörandet af detta förslag hufvudsakligen bibehållit de vid sistförflutna riksdag antagna och uti 140 § af Riksgälds-kontorets reglemente införda stadganden.