Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid skedd föredragning hos Hedervärda Bon2 Ide-Ståndet af Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens den I4 sistiidne Februarii 3g8 Lag- och Besvärs-Uts&ottens Betänkanden. aflemnade Betänkande öfver Riksens Ständers Jusdtias-Ombudsmans m. rn.
Mannerheims väckte förslag (af sadan ändring titi 5 §. af 24 Cap.
Byggninga-Balken, att den å Landet, som för hela sin åbyggnad, eller någon del deraf tui Allmänna Brand-Försäkrings-Werket ingått, borde från sådan tid vara befriad från skyldighet att gifva, och ej äga rättighet att (aga Brandstod, hvilket Utskotten med visse vilkor tillstyrkt, hafva af åtskilliga bland Ståndets Ledamöter de anmärkningar dervid blifvit gjorde: att då troligen endast de mera förmögne Egendoms-Innehafvare voro i tillfälle att begagna utvägen till försäkrande af deras åbyggnad uti Allmänna Brandförsäkrings-Werket, skulle ock deråt hända, att, enär dessa, på sätt Utskotten föreslagit, sedermera tingo skilja sig ifrån det Brandstodslag, eller förening derom, hvaruti de förut varit delagtige, de öfrige mindre förmögne delägare i Brandsfodslaget blefvo, iden mon deras antal förminskades, utur stånd satte att utan för stor och kännbar tunga ersätta den Brandskada, sorn för eri eller flere af dessa kunde inträffa, äfvensom att det borde anses vara med billighet mäst öfverensstämmande, att den, hvilken brand-försäkrat sin åbyggnad, icke destomindre qvarstannade i Brandsfodslaget och vid timad eldskada åtnjöt af detta sistnämnde ersättning till sådant belopp, sorn häri vore skyldig att gifva, men för återstoden af skadans värde blefve godtgjord af Brand-Försäkrings-Werket ; Och har Hedervärda Ståndet på sådan grund funnit godt att till Utskotten återremittera förrbejorde Betänkande, i hvilket afseende ett Utdrag Lag- och Besvärs-Uttholtens Betänkanden.
399 af det hos Ståndet den 7 i denne manad i om* förmäldte ämne hällne Protocoll blifvit till Utskotten öfverlemnadt.
Utskotten hafva vid granskning af hvad, på nyssnämnde sätt, är vordet andiägit, ansétt det samma icke rubba den grund, hvarifrån Utskotten uti sitt ifrågasatte yttrande utgått, och får således, sedan detsamma jemväl af de öfrige irenne Riks-Stånden den 7 och 14 i denne månad; «nligt ankomne Protocolls-Utdrag, blifvit bifallit, detta förhållande Hedervärda Ståndet Vördsamt tillkännagifva.
Stockholm den Mars 1818.
Riksens Högloft, Ständers Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens ytterligare Betänkande uti frågan angående' det af Riksdags - Fullmäktigen Anders Danielsson frän Elfsborgs
Län väckte förslag, om anstalters vidtagande för sammanfattande af ett Sammandrag utaf Förfadt/Ängarne rörande Svenske jordägares rättigheter och skyldigheter, samt en Juli ständig och Systematisk samling af Författningarne i samma ämne.
T Aili Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotten hafva- så väl Höglofl.
Ridder - 400 Lag- och Besvär s-LJt skottens Betänkandeal skåpet och Adeln» som Hedervärda Bonde-Ståndet, den 7:de i denna månad, på grund af gjorde anmärkningar, behagat återremittera det af Utskotten den i4:de sistvekne Februarii afgifnCj samt af HÖgvördige Presté-Ståndet och Vallöf!.
Borgare - Ståndet förstnämnde dag gillade Betänkande, rörande den af Riksdags-Fullrnäkitigen Anders Danielsson från Efsborgs
Län väckte motion > att åt en eller tvenne af Riksens MöglofL Ständer utsedde
Uagkunnige män måtte uppdragas att sammanfatta: i:mo ett korrt sammandrag af Författningar rörande Svenske jordägares rättigheter och skyldigheter 5 och 2;do en fullständig och Systematisk samling af Författningarne 1 samma ämne.
Utskotten hafva inhämtat, att hos Högloft.
Ridderskapet och Adeln Herr Jan Daniel von Engeström anfört, det förenämnde af Anders
Danielsson gjorde förslag skulle äga en oskiljaktig gemenskap med en af Herr von Engeström uti lika beskaffadt ämne vackt motion, som till Riksens Höglo fl. Ständers Stats - och Uag-Utskotts gemensamma behandling blifvit öfverlemnad, på grund hvaraf Herr von Engeström yrkat, det ofvanberörde Betänkande måtte återremitteras , på det båda desse motioner kunde i ett sammanhang till pröfning förekomma: äfvensom att, hos Hedervärda Bonde - Ståndet* Eiksdags-Fullmäktigen Anders Danielsson, med hvilken flere andre af Ståndets Ledamöter sig förenat, sökt, på flere af honom andragne förmente skäl, ådagalägga, dels att hvad af Utskotten blifvit förmäldt, såsom ansedde hinder för Uilstyrkjmdq af hans förslag) skulle sakna, till - Lag- och Besvärs-UtskötienS Betänkandeh. (oi förlitelig grund, dels ätt de af honom yrkade förrberörde sammandrag och samlingar skulle vara icke allenast nyttige,- utan jemväl högst nödvändige.
Vid öferVägande af hvad således blifvit änfördt hafva Utskotten funnit, ätt, då, enligt den upplysning, sorn blifvit inhämtad, Biksens Höglofh Ständers Stats- och Uag - Utskott redan pröfvat den äf Herr von Engeström gjorde ofvanom förrnälte motion, samt deröfver meddelt étt i det näfmaste enahanda yttrande, söm det nu ifrågavarande, samt således Herr Vort EngeströmS önskan af samma mötiofis sammanförande till gemensam åtgärd med Anders Danielssons, både af denne anledning, och äfven på den grund, att de till serskilte Utskott blifvit hänskjiitne, icke kan uppfyllas, Utskotten nit endast tillhör att sig utlåta öfver hvad BiksdagsUullmägtigen Anders Danielsson, till vederläggning af hvad Utskotten uti det ifrågasatte Betänkandet yttrat; Och emedan Utskotten dervid ansett de af Anders Danielsson i sådant afseende ändragrte a n mörk n ingar och omständigheter icke kunna förändra de omdömen uti de framstälde frågor, hvartill Utskotten funnit sig äga tillbörlig anledning; Ty tro ock Utskotten sig nii, till undvikande af större vidlyftighet, endast behöfva åberopa hvad deras Betänkande derom innehåller, samt vördsamt åter öfverlämna det samma till Biksens Höglofl.
Stockholm defi 2$ Martil 1818.
Bihang Uti Riks-St.
Prat. igif - igrg. r.it SamU tfsr fa ;*• 402 Lag- och Besvärs* Utskottens Betänk andert, X:r 87- Riksens Högloft.
Ständers Lag- samt Allmanna Besvärs- och Ekonomi - Utskottens förnyade Utlåtande uti frågan om upphäfvande af 3 Art. i Kongl.
Stadgan om fagt och Djurfång af den i3 April 18O8, i anledning af gjorde anmärkningar vid det af Utskotten deröfver afgifne Betänkande. H, C1 »fl.
Ridderskapet och Adeln samt Högvördiga Preste-Ståndet hafva den 7 i denna Månad, enligt ankomne Protocolls - Utdrag, till .Lag- samt Allmänna Besvärs- ock Ekonomi-Utskotten återremitterat det Betäkande , hvilket Utskotten den i4.:de nysförflutne Februarii afgifvit, rörande den af Riksdags-Fullmätige utaf Hedervärda Bonde-Ståndet Joli.
Wessing från Vestmanland och Pehr Bengtsson från Halland väckte motion, att det uti 3:dje Artikel af Kongl. Stadgan, angående Jagt och Djurfång, af den 13 April 1808 meödelte förordnande, om Jagt-platser och Jagt-tygs inrättande, samt om Allmänna skalls anställande, må till sin verkan upphöra, och att andre mera lämplige anstalter till rofdjurens utödande måtte vidtagas, hvilket förslag Utskotten funnit sig böra till bifall understödja Berörde återremisser hafva blifvit föranledde, hus Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, utr af de anmärkningar, hvilka Herrar Friherarne Cederström och Hjerta samt Herr von Greiff gjort, att, elter deras förmenande, det icke skulle Lag. och Besviirs-TJtskottens Eetänkanden.
403' för det närvarande blifva nyttigt att upphäfva omförmälte stadgande, hvilket, om det samma be« hörigen handhafdes, borde fullkomligen tjena till det dermed åsyftade ändamål, att utrota odjuren och förekomma den skada och förlust, som af deni åstadkommes å I-vand t mannens kreatur ; samt att till nyssnämnde ändamåls vinnande ingen säkrare åtgärd än vinter - skallen skulle vara att vidtaga; men hos Högvördige PresteStåndet af den anledning, att Herr Prosten Jlector Fröberg hemställt, om icke, till de skäl Utskotten för sitt yttrande begagnat, än vidare uti den underdåniga önskan, som i ämnet komme att af Bikssens Högloft.
Majit i underdånighet framföras , de omständigheter borde tilläggas, att ägaren af den skog, hvarå vederbörande Jägeri-Betjente finna Jagtplatsen böra anläggas, skola icke allenast genom elen fällning af träd, som för inrättande af en sådan plats blifver oumgänglig, utan ock medelst ett betydligt antal unga och växtliga träds nedtrampning och förstöring under Skallgången , lida en betydlig skada, för hvilken någon ersättning icke åtniutes: att skogs-ägaren linder Jagnings - tiden, och således största delen af vintren, är stängd från begagnandet af denna sin egendom, då honom vid vite är förbudit, att hyggen derå anställa, eller upphuggen ved samt annat virke derifrån afhämta; att det beror på Jägeri-Betjeningens godtycko, att låta detta sistnämnde lidande längre eller kortare tid fortfara, genom Jagt platsens bibehållande ilere år på ett och samma ställe, hvarigenom den ena Hemmjns-åbosn mera. än de öfrige,’ 404 Lag- och Pesvärs- Utskottens Betiinf andert* betungas: att likaledes innevanarrtes i de Häradet* eller Socknar, Soin till Jagf-platen angränsa , miste af inställelsen vid afjaghingar, samt det Biträde, sorn vid bevakningen af pistse» med mera af dem erfordras, vidkännas ett besvär och en tunga, dem andre Häraders och Socknars innevånare, hvilka äru från Jagt-plafsen aflägse , och inom hvilka trakter tjeolige ställen till sädane platsers inrättande antingen verkeligen saknas, elier anses af sådan beskaffenhet, således icke vidkännas; och att de odjur, hvilka undgått att blifva fällde vid de skall, som å Jagt-piatse» anställts, vanligtvis qvarstadna i den ort, der den är anlagd, utaf hvilkas dervaro ortens innevånare sedermera Sommartiden måste rona skada å deras kreatur; Dock har Högvördige Preste-Ståndet, vid meddelandet af omformälte åter remiss, tillika tillkännagifvit, att Utskottens Betänkande blifvit af Ståndet gilladt.
Enär nu Vällofl. Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet, enligt ankomne Protocolls-Utdrag, förenämnde dag, eller den 7 de i denne Månad, behagat likaledes gilla hvad Utskotten uti ifrågavarande Betänkande tillstyrkt, och- Utskotten således, 1 anledning deraf, finner frågan derom utan afseende på hvad deremot på sätt ofvan nämt är blifvit hos Höglofl.
Bidderskapet och Ädela anmärkt, vara afgjord , hvilket Utskotten alltså anse sig böra Höglofl.
Bidderskp’et och Ädeln vördsamt vid handen gifva, få ock Utskotten förmäla, att Utskotten anse de af Herr Prosten Eector Fröberg andragne ytterligare skäl, till antagande af hvad Utskotten föreslagit, vara så grundade, det Utskot - Lag-Utskottets Betdnkanden. ten finna sig böra tillstyrka och till Riksens Höglofl.
Ständers pröfning vördsamt öfverlemna, att de samma jemväl må intagas uti den underdåniga hemställan, som till Kongl.
Maj:t lä4i8i' komma att härom i underdånighet afgå.
Stockholm den 28 Marti i xSiS* N:r 8 8.
Utlåtande i följd af gjorde Anmärkningar hos Högloft.
Ridderskapet och Adeln, vid det Betänkande, sorn blifvit afgifvit, angående väckte frågan, att Skogs - åverkan må anses såsom Stöld.
I anledning pf de anmärkningar, hvilka hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln blifvit gjorde vid det Betänkande, som Lag-Utskottet den 10 sistlidne Februarii afgifvit, hvarigenom
Utskottet förmält sig icke äga skäl tillstyrka bifall af Herr A. von Wuhr.endorffs väckte förslag att ali Skogs - åverkan ina anses lika med Stöld, samt att till grund för Straffets bestämmande borde tagas värdet af det tillgripne och deri förlust, som blifvit Ägaren tillskyndad, har Höglofl.
Ridderskapet och Adeln den 7 Mart ii beslutat att till Utskottets förnyade handläggning återförvisa berörde fråga.
I följd deraf har Utskottet till granskning företagit hvad uti de flere särskildte Utskottet Lag-Utskottets Betänkanden. tillsände andraganden är vordet i nämnde ämne yttradt, nemligen 5 i:mo Af Herr Friherre Henning Wrangel, sorn, med öfvertygelse att endast rättvisa men stränga Lagar kunna uppfylla det vigtiga ändamål, att befrämja nya Skogs-planteringar och bevara den växande Skogen från åverkan, ansett rättast, det ägaren vid Härads-Rätten föreslog det vite som kunde anses nödigt, hvilket borde af Domaren pröfvas, och så vida ägarens påståenden om ersättning ej vore altför öfverdrifven, fastställas; atdo Af Herr Carl Ulric Nauckhoff, hvilken, jemte antagande deraf att, då annan Laglig utväg dertill ej finnes, ägaren borde vara förbehållit, att mäta den skada han genom skedd åverkan anser sig hafva lidit, föreslår sådan förändring uti det nu bestämde ansvar för åverkan, att, om den för första gången ej kunde hänföras till Stöld, den samma borde, efter dess mer eller min,dre betydenhet, som Domaren endast skulle| äga rätt att pröfva, beläggas med böter från Fem till Trettio Tre Riksdaler 16 sk. utom ersättning till ägaren för skadan, samt böterne vid bristande tillgång förvandlas till Fängelse vid vatten och bröd: att detta ansvar vid andra resan öfvad åverkan skulle fördubblas; men att, då den skedde tredje gången och det tillgrepne i värde uppgår till det belopp som svarar emot hvad Lagen antager tili beräkning af Stöld, Kropps-Straff för åverkaren, efter berörde värde, alltid borde följa och han tillika undergå uppenbar Kyrkopligt; 3:ti0 Af Herr Jokan Manri ersfam: att om Lagstiftaren ofta vid Lagbudens Lag-Utskottets Letiink anden.
407 bestämmande borde rådfråga opinionen, lian likväl äfven borde söka att genom Lagen rälta en felaktig opinion, samt att det således borde påtänkas att, genom verkan på opinionen om egenskapen af tillgreppet vid åverkan, söka förekomma sådane brott mot egendoms-säkerheten, i anledning hvaraf han funne sig öfvertygad, att ägande - rätten af Skog borde af Lagen äga lika skydd mot tillgrepp, sorn all annan enskild Egendom , och att derföre Straff för sådane förbrytelser, borde stadgas i förhållande till dem sorn för tillgrepp af annnan egendom äro bestämde; 400 Af Herr C. G.
Cederskjöld, som ansett den fördom, att Skogs-åverkan ej vore Stöld, härleda sig från den tid, då Skog blott agde ringa värde, samt gränsorne för hvar och ens område deruti icke voro bestämde, men att nu, vid ett skiljagtigt förhållande, Lagstiftaren borde afskaffa berörde fördom, hvilken förvillade Allmenhetens begrepp om helgden af ägande-rätten, hvarföre ock Her Cederskjöld funnit nödigt, att ny Lag, till bestämmande af ansv aret för Skogs-åverkan, borde stadgas, hvarvid, med fästad uppmärksamhet derå, att, efter hans tanka, det i Lagen för tjufnads- brott stadgade Spöstraff, icke skulle vara lämpligt, han föreslagit, att första resan föröfvad åverkan borde straffas med ett eller tvenne ars Fästnings-arbete, samt, då den skedde andra gången, åverkaren hållas till sådant arbete
Fem eller Sex år, och så vidare; och j:to Af Herr Michael Strussenfelt:
Att all skärpning i Straffet för Skogs-åverkan skulle ofullkomligt leda till det dermed åsyftade ändamål, om icke Bättegångs-Ordnin - 40$ Lag-Utsiottets Betänhanden. gen i berördp mål tillika förändrades, på grund hvaraf han förment, att, i afseende å svårigheten, att anskaffa Uaglige bevis mot åverkaren till han?
öfyertygapde pm den begångne förbryt telsen, egne tjenstehjon borde få vittna, enär andro yiftppn icke vöre att tillgå, Detta att, tillika med hvad emot Herr Friherre Wrangel/; och Herr Strussenfelts förenämnde förslag blifvit af Herr Grefve Adolph (loran Mörner samt Herrar Gyllenhaal och Mannprstam anmärkt, har Utskottet i öfervägande tagit; Och, fastän Utskottet nogsamt ipsett an* gelägenheten deraf, att egendoros-rätten ej mindre till Växande Skog, äp i alt öfrigt behörigen betryggas och förvaras, kan dock
Utskottet icke från sig skilja den öfvertygelse, att de skäl, Utskottet uti dess förut afgifne återremiteradq betänkande andragit till ådagaläggande deraf, att tillgrepp af växande Skog icke kan hänföras till egenskap och likhet med tillgrepp af annan lös egendom, sorn Uagen, såsom Stöld anser eller, att enahanda bestraffning för de förstnämnde frpbrytelser bör äga! rum, sop» för de sednare är stadgad.
Fnär nu den af Herr Wahrendorff yäckte motion endast innefattat förslag till en så be* skaffad Lagfprändring och Utskottet af sådan anledning ansedt sig icke tillkomma, att öfver denna gräns, för dess behandling af ämnet, ut* ■träcka dess yttrande, eller att i sammanhang dermed ingå uti föreslående af skärpning utaf den nu i Uag och Författningar föreskrefne ansvar för åverkans brott, samt i öfrigt, enligt Utskottet tillhandakomne Protocplls- Utdrag, d?ss ifråga*1 Lng-TJtskottets Betcinkanden, 409 varande Betänkande den 2 sistlidne Martii vunnit de öfrige trenne Respective Riks-Ståndens bifall, hvilket Utskottet nu vördsamt får till Höglofl.
Ridderskapets och Adelns kännedom Jemna, finnér Utskottet vidare åtgärd i denna Sak sig icke tillhöra.
Stockholm den 2 April 1818- N:r 8<J.
Riksens Högloft ige Ständers Lag - Utskotts Utlåtande i anledning af de anmärkningar, sorn hos Höglofl.
Ridder skalet och Adeln blifvit gjorde vid Utskottets Betänkande öfer förslaget om vidsträcktare rätt för odlare till biträde af grannar med dikning.
TT Alöglofl.
Ridderskapet och Adeln har till ^Lagutskottet återremitterat det af Utskottet den 10 sistledne Februarii afgifne Betänkande, angående Herr Borgmästaren J. H.
Ekstrands väckte förslag, det jordägare, som vilja anställa odling, matte tilläggas vidsträcktare rätt, för att 5tf de angränsande erhålla biträde med dikning öfver deras ägor , till erhållande af vattnets aflopp från odlingsmarken, med mera; i afseende hvarå Utskottet funnit sig icke kunna tillstyrka bifall till antagande af de stadganden, detn Herr Bormästaren ansett böra i berörde ändamål vidtagas, men hvarvid de anmärkningar af Herr Friherre Henning Wrangel blifvit gjorde, att, då alla företag utaf oländig marka odling. 4i o Lag-Utskottens Betdnkanden. medför betydlig kostnad, för hvilken ersättning ej är att på längre tid vänta, skulle ock sådane åtgärder försvåras och stundom blifva öfver odlarens förmåga, om han ej dervid mötes af grannars beredvillighet, äfvensom att, vid de händelser, då den angränsandes besvär af dikningen öfver dess ägor till ailedande af vattnet från grannens odlingsmark, blefve vidsträcktare och kostsammare j samt han jämväl möjligen skulle få vidkännas någon skada eller förlust å sine ägor, förhållandet dermed kunde, till vinnande af tiden, likasom vid Landtmätare - förrättningar, pröfvas af tillkallade Gode Män.
Då Utskottet i anledning häraf till förnyad handläggning företagit ofvannämnde ämne, har Utskottet ansett sig af nyssberörde anmärkningar icke blifva föranledt till ett från dess förut afgifne yttrande skiljaktigt omdöme, huru långt en jordägare eller åbo, som företager uppodling å dess innehafvande ägor, kan sträcka sin fordran hos den angränsande jordinnehafvaren, att denne, till afledande af vattnet öfver sine ägor från odlingsmarken, skall verkställa dikning, hvilket, jemte det att, enligt Utskottet tillhanda sande Protocolls - Utdragj, för den 2:dre i sistförflutne Martii månad, de öfrige trenne Riks-Stånden bifallit Utskottets omförmäfte Eetänkande, Utskottet således får Huglofl.
Ridderskapet och Adeln vördsamt tillkännagifva.
April i8iS« Lag-Utskottens Fetank anderi. 411 N:r 90.
Betänkande öfver de af Herr Borgmästaren S. M. T.
Cederborg uti Välloflig a Borgar e-Ståndet, före slagne ändringar tili nu gällande Stadganden rörande Förmyndares tillförordnande.
TT. ti ett till Vallöf!. Borgare-Ståndet ingifvit Memorial har Herr .Borgmästaren S. M. T Cederborg anmärkt, det flere olägenheter deraf skola uppstå, att Domare anförtro
Förmynderskap för omyndige åt personer boende utom deras domvärjo, hvaraf skall hända, att Domaren i den ort, der de hafva sitt hemvist, i okunnighet derom, att dessa redan innehafva vardén af arfsmedel ofta till betydligare belopp, äfven åt dem uppdraga dylike förordnanden, och att således de omyndigas säkerhet icke erforderligen tillses, hvarigenom de, i händelse af Förmyndares obestånd, blottställas för förlust, sorn af Dagen kunnat förekornmas.
Med anledning deraf har Herr Borgmästaren föreslagit antagande af den författning, att ingen ina till Förmyndare förordnas vid annan
Domstol än den , under hvars Domvärjo han lyder, eller, om detta icke funnes lämpligt, att åtmindstone berättelse genast må afgifvas till Domaren på stället der den förordnade bor, på det anteckning derom må ske i Förmynderskaps-Protocollet derstädes, äfvensom att, derest en person förändrar hemvist, något förmynderskap icke må en sådan å hans nya vistelse-ort anförtros, innan styrkt 411 Lag- Utskottets Bettini anden. ■blifvit att lian, å den ort, derifrån han kom* mer, icke innehar sadan befattning, sorn kan minska den säkerhet för de omyndige, hvilken sorgfälligt bör bevaras.
Genom antagandet af berörde stadgande har Herr Borgmästaren äfven an* sett den förmon kunna vinnas , att de bevis, hvilka vid ansökningar om Dån uti publique Cassör erfordras att Lånsökanden är fri från Föriqynderskap, erhålla den tillförlitlighet, hvilken nu ej kan ernås, när beviset blott kan innefatta förhållandet i berörde del vid den Domstol, sorn det utfärdar ; I sammanhang hvarmed Herr Borgmästaren hemstält, om icke Hof-Rätternes rättighet, att för Frälsemäns barn förordna Förmyndare, ma upphöra, och sådant ske af Domstolen i orten, der den Frälse Man, för hvars Barn eller Arfvingar Förmyndare skall 'tillsättas, varit eller är boende.
Detta Memorial har Välloflige BorgareStåndet till Dag-Utskottet remitterat, tillika med ett Utdrag af det i bemälte Riks - Stånd den 15 December nästlidit år hållne Protocoll, innefattande de anmärkningar, hvilka vid ofvanomförmäldte förslag blifvit gjorde af Herr lagmannen Kjellander, hvarigenom han sökt visa, att då hvarje Domstol , vid tillförordnande af Förmyndare för omyndige, under eget ansvar, sträckande sig jemväl till betalningsskyldighet, är pligtig att tillse och vårda, det den eller de personer, åt hvilka omförmäldte befattning anförtros, äro dertill skicklige och vederhäftige för hvad de om händer få, skulle såmedelst ett tillräckligt band vara lagdt för en sådan Domstolen* vårdnad, äfven vid de tillfällen när personer antagas, som äro boende utom dess Juris - Lag-Utsiottets Eetänkanden.
4*3 «ficiion f att' det skulle innefatta en obillighet, jemväl medförande oräkneliga hinder i vården af omyndiges egendom, om desses föräldrar och närmare skyldeman, ehuru bofaste och véderhäftige, icke af Domstolen kunde antagas till Förmyndare blott af det skäl, att de voro boende utom
Domsagan; och att inskränkning eller förändring af Hof-Rätternes befattning med förmyndares tillsättande för frälsemäns omyndige Farn, vore stridande emot de, för Ridderskapet och Adeln utfärdade, Privilegier, hvilken förändring, äfven desto mindre vore nödig , som Hof-Rätterne vid saknad kännedom om den föreslagne Förmyndarens vederhäftighet och skicklighet, alltid iagttaga, att i desse omständigheter infordra upplysningar af Vederbörande Under-Doinare; Hvaremot Herr Lagmannen, med afseende på Banquens och andre publique Cassors säkerhet för intecknade Lån, förenat sig uti det af Herr Borgmästaren Cederborg uppgifne förslag, att Hof-Rätterne och andre Domstolar, vid förmyndares tillsättande utom deras Jurisdietion, genast genom Protocolls-Utdrag böra underrätta Hof-Rätten eller Domaren, hvarunder Förmyndaren lyder, angående ett sådant vidtagit beslut.
Detta ämne har således hos Lag-Utskottet kommit under noggrant öfvervägande, hvaröfver Utskottet stadgat följande yttrande:
Ibland de vigtigaste och mäst magtpåIiggande göromål, sorn åligga Rikets Hof-Rätter, Borg-Rätterne, Justitiae-Collegiurn i Stockholm, Rådstufva-Ratterne i de öfrige Städer, samt Härad*-Rätterne å Landet, är visserligen att 414 Lag-Utskottets
Betänk and eill räkna den Öfver-Förmyndare-vard, som ar ilag. se Domstolar anförtrodd, samt den skyldighet dem tillhör, att utse och tillförordna skicklige och säkre personer, för att, under Förmyndare ansvar emottaga, och förvalta omyndiges gods.
JLag-stiftaren, angelägen att skydda de omyndige från förluster, dem de sjelfve icke kunna af-'
Värja, har val äfven i detta ändamål, icke allenast meddelat bestämde föreskrifter om livad i sistnämnde afseende bör af Domstolarne iagttagns, utan, ock stadgat en sådan förmons-rätt för de omyndige hos Förrnyndarne, till utfående af hvad desse om händer fått, att derigenom de omyndiges lidande skulle kunna förekommas; roen icke destomindre har erfarenheten vittnat, att berörde stadganden icke alltid varit tillräcklige att bereda ori;förmä!dte säkerhet.
De händelser äro kände att en och samma person af flere särskildta