Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Genom prolocolls-uldrag af den 27 och 30 näsllidne November, samt den 2, 4 oell 5 innevarande månad, liar Bevillnings-Ulskoltet erhållit del af samtlige Riks-Slåndens beslut i anledning af Utskottets ofvannänmde Betänkande; och som härvid förekommit, alt VälloJL Burgare-Ståndet, lill Utskottets förnyade handläggning öfverlemnal det vid Betänkandet fogade förslag lill Bevilinings-Sladga, uti nedannämnde anmärkte delar, så åligger det Utskottet att, jemnlikt 71 § Regerings-turrnen och 31 § Riksdags-Orduingrn, deröfver meddela utlåtande, innan Utskottet, i afseende pådeafRiksSlånden redan definitivt laltade, men sinsemellan skiljaktiga, beslut, kan afgifva något förslag till sammanjemnkning deraf, samt till de Propositioner, hvarölver omröstning i Förstärkt Stats-Ulskott toi'de komma att anställas.
I den ordning, hvartill Utskottets förslag föranleder, har Utskottet ansett sig höra, med utsättande af pagina och § i förslaget, vid hvarje serskild § upplaga och besvara ifrågavarande anmärkningar. 14 §. pag. 14.
Jemte framställd anmärkning deremot, alt Theater-föreslåndare, utom 23 R:drs årlig bevillning, skola erlägga 4 R:dr för hvarje representation, hvilken således skulle anses gifva en behållning af 80 lt:dr, och om man autoge ett minimum af 150 representationer om året, deraf uppkomma en sammanlagd summa af 12,000 K:dr, hvilken inkomst säkerligen ingen Theater-dirccleur i Sverige åtnjutit, har Herr A. Berg föreslagit, alt lith. lill /i.
St. ['rot. 184*1.
I Afd. 9 Haft. » 0 Bevillnings-Utskotlets Utlåtande, N:o 18. inländske och här i landet bosalie samt mantalsskrifne, vare sig
Thealer-föreståndare eller förevisare af djur, panoramor m. m., måtte befrias] från afgifter för hvarje representation, samt deremot, lika med andra näringsidkare, taxeras efter 2 Art. med 5 procent af deras behållna inkomst.
I afseende härpå förekommer jemväl, att Höglojl.
Ridderskapet och Adeln förklarat, att uti 14 § skulle dels uteslutas clet stadgande, som ålägger Theater-directeurer bevillnings-afgift för hvarje representation i Slockholm och alla öfriga släder och orter, samt dels, i följd af nämnde stadgandes uteslutande, redactionen i den derpå följande mening om bevilluings-afgifts erläggande för hvarje represen ta lionsdag af kringresande in- och utländske personer, hvilka med serskildt tillstånd gifva representationer af mechaniska konster, iindansning, konstridning m. m., eller sådanc, som kringföra och visa främmande djur m. m., af Bevillnings-Ulskottet, med den föreslagne afgiftens bibehållande för detta slag af representationer, rättas.
Efter närmare öfvervägande af detta ämne, uti hvilket någon motion icke förut blifvit väckt, anser Utskottet den för Theater-directeurer, vid andra än Konungens Spectacler, bestämda serskilda afgift för hvarje representation, nemligen i Stockholm 4 Iv.dr, samt i alla öfriga städer och orter 2 R:dr, vara både betungande och mindre rättsenlig, enär dessutom af nämnde Theater-directeurer skola erläggas minst 25
R:dr årligen; hvadan och då, om man äfven, enligt ofvannämnde beräknings-grund, lill capital förvandlar den lägre afgiften, eller 2 R:dr, beloppet deraf, 6000 R:dr, utgör en så betydlig summa, att deu för Theater-representationer utom Stockholm, lika litet som förstnämnde capitai-summa, lärer kunna såsom behållen inkomst årligen inbringas, Utskottet u sådan grund funnit sig böra föreslå, alt berörde serskilda afgift för hvarje representation må försvinna och utur 14 § uteslutas; Men då förevisningar af mechaniska konster, Iindansning, konstridning eller af främmande djur m. rn., antingen dessa förevisningar ske af in- eller utländske personer, desLoheidre böra, på sätt förslaget ulvisar, beskaltas, som årlig bevillning med viss procent al behållen inkomst, icke synes för sådane kringvandrande personer lämpligen kunna ega rum, utan de sannolikt skulle derigenom undgå all beskattning, samt härtill dessutom kommer, alt ifrågavarande förevisningar, i jemförelse med Tlieater - Ihcillnings-UtsliOttets Utlåtande, N:o 18. 3 representationer, icke ega det konstvärde, alt de böra någon lindring i den för dem nu stadgade bevillnings-afgift tillgodonjuta; så föranlåtes Utskottet vidblifva sitt i denna del afgifne, af 3:ne Iiiks-Stånd godkände, förslag; hvarjemte Utskottet, i följd af ofvanföreslagne förändring i afseende på algi (ten för Theater-direcleurer, skolat hemställa, att skatlbestämmelsen för omförmälde kringresande in- eller utländske personer må erhålla följande förändrade lydelse :
Alla kringresande in- eller utländske personer, hvilka med serskildt tillstånd gifva representationer af mechaniska konster, lindansning, konstridning, m. m., eller sådane, som kringföra och visa främmande djur, m. m., erlägga för hvarje representationsdag: i Stockholm .......
R;dr 4: — samt i alla öfriga städer och orter . . . — 2:
— Åliggande alla förenämnde att, innan de från staden eller orten afresa eller pass dem meddelas, med bevis af kronans uppbördsman styrka , att representations-afgifteu blifvit erlagd; och skall qvitto derå, jemte betyg, att be vinningen för löpande året blifvit gulden, eller säkerhet derför ställd, ovillkorligen företes å den ort, dit de sig begifva, innan någon representation der får uppföras. Afreser sådan person ifrån orten, utan alt hafva denna bevillning för hvarje representationsdag erlag!, ansvarar derför den, som pass till resan meddelat eller för resans fortsättning detsamma ålecknat. pag. 18.
Då Utskottet näst efter rubriken ”krögare, krögerskor m. fl.” bibehållit föreskriften i nu gällande bevillnings-stadga, angående borgen för afgiftens utgörande, så har Herr Ekland, af den anledning, alt erfarenheten skall visat, alt, oagtadt del mest noggranna tillvägagående, vid pröfning af så beskaffade löftes-förbindelser, det likväl inträffat, att löftesmän någon gång icke kunnat fullgöra sitt löftesmanna-ansvar, ansett angeläget, 4 Beritlnings- Utskottets Utlåtande, N:o 18. att stadgandet derom erhåller en sudan vedaclion, alt det blifver mindre imperativt, utan alt likväl grundideen borttages, och i sådant afseende föreslagit följande lydelse: ”På det alt afkortning af denna afgift, så vidt möjligt är, må undvikas, åligger det den, som meddelar tillståndsbref, att, genom antagande borgen, försäkra kronan om afgiftens utgörande.
Som ifrågasatte afgift, så väl å landet sorn i städerna, icke må afkorlas, emedan, vid bristande tillgång hos näringsidkaren, jord- elter husegaren, soni af rörelsen njutit afkomst, derest borgen elier annan säkerhet saknas, måste hålla Kronan skadeslös för afgiften; så linner Utskottet ingen skälig anledning alt förändra sitt, af Irenne Riks-Slånd redan godkända, ifrågavarande förslag.
,25 §. pag. 26 och 27.
A id bestämmelsen uti 25 § af bevillning för Fahlu grufvor, har Ih i r Falhem anmärkt: alt, oagtadl denna åberopade § icke gil v it anledning till någon annan eller ytterligare beskattning utöfver 5 procent af revenuen på malmvärdet, och denna malm, frambrukad till rå koppar, för andra gången beskattas och erlägger tionde, har dock Faxerings-Comileen funnit lämpligt alt för tredje resan tillämpa blev ilhiings-Fö.rordniugen och ansett en taxering, såsom för handel och rörelse, hal va bordt tillkomma; alt denna sednare taxeringsåtgärd egde lika litet stöd Irån någon annan § i denna Bevillnings-Förordning, dä på förvandlingen af malm till rå koppar hvarken kunde tillämpas handel och rörelse, stadsmannanäring eiler fabriker å landet; att, om denna kopparhandtering jemnfördes med jernlili verkningen, så betalte jerngrufvor ingen procent af den mahn, sorn uti egna masugnar-nedsmältes; ali då från Fahlu gribvor ingen malm säljes till främmande hyttor deraf äfven borde loija, att lionden i koppar vore tillräckligt; synnerligen som den för närvarande utgöres med hvarje JO:de Skeppund; alt koppar-hyltorue erlägga årlig bevillning, likasom Avesta kopparverk, för förädlingen till gårad och smidd koppar; samt att det syntes olämpligt att belägga provenuen af Fahlu grufva med 5 procents afgift, då alla undra grufvor blott betala 4, synnerligen efter 1833 års ras, oell med Betalnings-Utskottets Utlåtande, N:o 18. afseende på det bedröflig» skick, hvari nämnde grufva sig nu befinner; och har Herr Falhem, med anledning af nämnde förhållande, föreslagit ett tilllägg uti 25 § näst eller orden ”eller till värde upplagas,” så lydande:
"icke eller någon annan taxering af de Fjerdepartsegare elier Bergsmän n läggas eller debiteras, än den koppartionde, sorn för Kongl. Mij:t och Kronan i kronovågen afdrages."
Under discussionen inom 5 ällofl.
Borgare-Slåndet i della ämne, har vidare blifvit anfördt: alt koppartillverkningen vid Fahlu grufvor vidkännes till Kongl. Majit och Kronan i grundskatt hvart 10:de Skeppund; alt grufve-egarne eller de så kallade FjerdeparIsegarne dernäst betala, enligt nu ifrågavarande 25 §, 5 procent af grufvornes collecliva vinst, som uppkommer genom skillnaden i maimbrytningskoslnaden och det pris, sorn bergsmän erlägga för malmen, den de till koppar förädla; alt, utom denna beskattning, bergsmännen af ålder, genom ortens Taxerings-Comiteer blifvit påförde 5 procent af den vinst, som af denna rörelse ansetts uppkomma; samt att sistnämnde beskattning, ehuru i besvärsväg aldrig af Bergsmännen öfverklagad, utgör föremålet för Herr Falhems nu gjorda framställning.
I fråga om grundskatten eller den så kallade koppar-räntan, tillkommer det icke Bevilluings-Ulskotlet all afgifva något utlåtande; och sorn, vid jemnförelse af 25 och 76 §§, Utskottet funnit det v ara ostridig!, att, ulorn den i förstnämnde §, Fahlu Grofve- eller Fjerdeparts-delegare åiagde 5 procents bevillning, hvilken alltsedan år 1812 fortfarande egt rum, bör lör vinsten å malmens förädling lill koppar utgöras serskild bevillning, enligt de i 76 § stadgade grunder, så anser Utskottet, som, jemväl med hänseende till de Stora Kopparbergs bergslag af ålder ti Hägde betydliga friheter och förmåner, saknar skäl att tillstyrka någon nedsättning i nämnde procent-belopp, sig icke böra föranleda någon förändring uti ifrågavarande, af Irenne lliks-Stånd redan godkände, skatlbestämmelse. 8, 33, 34 och 35 §§. pag. 4, 37 oell 38.
I afseende på Utskottets yttrande, pag. 15 i Betänkandet, i anledning af Herr von Kocks motion, angående förändringar af nyssnämnde §§ 6
Ber ilin in gs - Utslå t teli Utlåtande, N:o IS. uli nu gällande Bevillnings-Sladga, med hänseende till väckl fråga om direct beskattning å capital, liar Yällofl.
Borgare-Ståndet ansett bifall till ilen- von Kocks omförnnilda förslag böra af Bevilluings-Ulskoltet tillstyrbas, samt att frågan om tillägget uti 33 §, hvilket alser, hvad uli samma § föreskrifves om bevillnings-afdrag å ränta för utlånta capital, borde i sammanhang dermed undergå ny behandling.
Med åberopande af hvad Utskottet, angående denna fråga, uli ofvannämnde Betänkande anfört, får Utskottet vördsamt anmäla, det Utskottet desto heldre anser sig böra vidblifva sitt, i anledning af Herr <von Kocks omförmälde motion, afgifne förslag, som detsamma numera af 3:ne Riks-Stånd blifvit gilladt. 145 §. ' pag. 80.
I fråga, ej mindre om förändring af 4 mom. uti denna §, så vidt sådan är genom Herr Brinks afgifne motion yrkad, än den i Betänkandet, pag. 26, tillstyrkte förändrade redaction af samma moment, i afseende på den till aflöning åt städernas tjenstemän anslagne inkomst af städernas jord, har Yällofl.
Borgare-Ståndet, i förra hänseendet, ansett Bevillningsutskottet böra, vid bestämmande af den bär omförmälde bevillningsgrund, laga Herr Brinks motion i detta ämne uti närmare öfvervägande, samt i det sednare förklarat redactionen af detta moment böra ställas, i enlighet med Herr Galbergs i denna del afgifne reservation, och således lyda derpå, att för stadsjord, hvars afkastning ingår till Drätsel-kammarens cassa, och derifrån utbetalas till embets- och tjenstemän, icke skall erläggas bevillning, emedan sådan utgår af lönen.
I)å ifrågavarande moment blifvit genom 3:ne Riks-Slånds beslut godkändt, anser sig Utskottet icke böra frånträda, hvad Utskottet i afseende derpå föreslagit.
Den af Utskottet i Betänkandet, pag. 32, åberopade tariff för reparation af salu-accis-ersättningen af städerna, är godkänd, med undantag at den för Landskrona stad utförda summa, i hvilket afseende Vällofl. Borgare-Ståndet öfverlemnat lill Bevillnings-Utskottet alt pröfva en af nämn - Becilia i nys- Utskottets Ullålande, N:o 18. 7 de slads Ombud, Herr Ödmansson, gjord anmärkning, alt staden blifvit ifrån erläggande af salu-accis, genom Kongl.
Resolutioner åren 1834 och 1838, befriad.
Sedan Utskottet af Kongl. Resolulionerne den 1 Mars 1834samt den 19 Januari 1838 inhemta!, att fri och obehindrad införsel och försäljning af kött, bröd och dricka blifvit medgifven uti Landskrona stad, mot befrielse från salu-accisens utgörande, hvilken befrielse redan vid sistlidne Riksdag bordt uti tariffen, vid då antagne Bevillnings-stadga, iagtlagas; så hemställer Utskottet, att elen uti ofvannämnda tariff, för Landskrona Starl utförde summa, må ifrån tariffen uteslutas.
Reservation af Herr Friherre Oxenstierna., Carl: vid 2:dra punkten: ”Sorn ålerreniiss af denne punkt blifvit af Yälloll. Borgare-Ståndet beslutad, hufvudsakligen på grund af anmärkningen emot densammas otydliga redaclion, i följd hvaraf missförstånd vid tillämpningen ansetts hafva uppkommit och hvarför äfven förslag till förtydligande afgifvils, har jag trott det tillkommit Utskottet att bepröfva, huruvida något förtydligande eller tillägg varit behöflig t eller icke behölligt, i stället för att endast och allenast afstyrka ali nedsättning af i ofvannämnde punkt omförmälde bevillning, synnerligen då af det ålerremissen medföljde discussions-protoeoll inhemtas, alt sådan nedsättning icke ens blifvit directe yrkad.” STOCKHOLM, ei.méut & granbergs tryckeri, 1844.
Bevillnings.-Utskoltets Betänkande, N:o ig. 1 N:o 19.
Ank. till Exp. Utsk. d. 3 Jan. 1845, kl. a e. m.
Betänkande, angående ett af Herr Rosenblad, Bernhard, hos Högloft.
Ridderskapet och Adeln väckt och af Hans Excellcnce Herr Grefve Björnstjerna, Magnus, såsom motion upptaget förslag, i fråga om Bevillning en för de embets- och tjenstemän, hvilka af Sverige och Norrige samfäldt åtnjuta aflöning eller tractamente.
Jemte remiss af den 11 nasti.
December, har Bevillnings-Utskottet från Höglofl.
Ridderskapet och Adeln fått mottaga ett, vid pröfningen af Utskottets Betänkande, N:o 11, angående grunderne för den blifvande allmänna bevillningen samt föreskrifterne för tillämpningen deraf, under den 30 förutgångne November af Hr Rosenblad , Bernhard, framstäldt och af Ha ns Excellence Herr Grefve Björnstjerna, Magnus, såsom motion upptaget förslag, i afseende på bevillningen för de embets- och tjenstemän, hvilka af de förenade Rikena samfäldt åtnjuta aflöning eller tractamente, hvilket förslag är af följande lydelse: ”Att de embets- och tjenstemän, hvilka af de förenade Rikena samfäldt åtnjuta aflöning eller tractamente, må blifva fritagne från skyldigheten att till Svenska Statsverket erlägga bevillning för den del af deras aflöning eller tractamente, hvilken af Konungariket Norriges bidrag till det gemensamma Stats-anslaget utgår, uti hvilket afseende vederbörande Departements-Chef för hvarje år borde till Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-Contor meddela uppgift å det belopp, som för de, under respective Hufvud-titlarne, uppförde utgifter, af Kongl. Norrska Stats-bidraget utbetalas; hvarefter uträkning borde ske å bevillning* erläggande endast för så stor del af aflöningarne eller tractamentena, som af Svenska Statsverket bestrides.”
Af de i anledning deraf afgifne remissen föl jäktige och, på sätt protocolls-utdraget utvisar, med de öfrige Riks-stånden communicerade yttranden inhemtas, bland annat, att Herr Rosenblad, Bernhard, anfört följande: ”Bevillnings-Utskottet har alldeles förbigått en af mig i detta afBih. till R, St, Prut, i8j4< 3"
Sami, 1 Afd, 10 Haft. 1 2 Bevillnings-Utskottets BetänkandeN:o ig. seende väckt motion, hvilket är en så mycket större förseelse af Utskottet (om jag får nyttja detta ord), som det har gällt en grundsatts om hvad man är skyldig det med oss förenade brödrafolket.
Jag har nemligen väckt en motion för att fästa uppmärksamheten på det oriktiga och obilliga deruti, att sista Riksdagens Ständer hafva tillåtit sig att pålägga bevillning på lönerne af unionella tjenster, som utgå af både Svenska och Norrska medel, då Norrige icke har gjort detsamma.
Ja! man har häruti gått så långt, att, om man beräknar, hvad Norrige bidrager till de diplomatiska utgifterne och det antal Norrmän, som bestrida sådane tjenster, hvilket, som jag tror, för närvarande inskränker sig till tvänne Legationssecreterare, så få verkligen Embetsmän, sorn icke äro ensamt Svenska Embetsmän, ty det heter t. ex. Sveriges och Norriges Minister i Petersburg, skatta för mera, än de af Svenska Statsverket uppbära, d. v. s., de få skatta tili Sverige för Norrska medel.
Men derjemte finnes det ett annat förhållande, för hvilket icke kan uppgifvas den aldra ringaste grund.
Sådane Consuler nemligen, som hvarken äro Svenskar eller Norrmän, utan födde af en tredje nation, få skatta ensamt till Sverige för hela sin lön.
Med hvad skäl anser man t. ex. Anastasy i Alexandria eller Wilkins i Odessa vara mera Svenskar än Norrmän?
Jag skulle för min del tro, att denna beskattningsrätt af gemensamma medel, som Sverige tagit sig, är ett ingrepp i Norriges rätt,, emedan detta är en fråga, som icke annorlunda än i unionell väg kan gemensamt afgöras; och jag tror icke, att de några hundrade eller tusende Riksdaler, som man på detta sätt i bevillning kan komma åt, äro värde ett brott emot helgden af det förenade Rikets rätt.
Med åberopande af min i ämnet gjorda motion, får jag anhålla om proposition derå, att bevillningen af Svenska och Norrska Diplomaters och Consulers löner måtte upphöra.” Innan Utskottet hufvudsakligen utlåter sig öfver det till Utskottets behandling remitterade, nu ifrågavarande förslag, finner Utskottet sig af Herr Rosenblads ofvananförde yttrande föranlåtet att inför de respeclive Riks-Stånden söka ådagalägga, i hvad mon Herr Rosenblad egt skäl föra Utskottet till last den förseelsen att hafva alldeles förbigått en af honom: i detta ämne förut väckt motion.
Till Utskottet har nemligen förut ankommit en af Herr Rosenblad, Bernhard, uti nästlidne Augusti månad inom Högloft.
Ridderskapet och Adeln framställd, samt af Utskottet, uti Betänkandet N:o 13, angående Stämplade Pappers-afgiften, redan besvarad motion, hvaraf slutmeningen* Bevillnings-Utskottels Betänkande, N:o ig, 3 lyder sålunda: ”Vidare anser jag mig böra fästa uppmärksamheten på den ”efter föråldrade förhållanden i 7 §, upprättade scala för chartering af ”vexlar, der bland annat omnämnes ett Äorrskt mynt, som icke på 28 ”år funnits, och på nödvändigheten att, vid bestämmandet af af gifter å ”Svensk-Norrska Consulers diplomer eller ä löner, utgående till Svensk"Norrska Diplomater och Consuler, införa bestämmelser, sorn icke förnärma ’'konungariket Norriges rätt.”
Då den öfriga delen af ofvannämnde motion uteslutande angår de i Chartae-Sigillatae-författningen förekommande afgifter, har Utskottet destomindre kunnat antaga, att motionärens erinran om nödvändigheten att, vid bestämmandet af afgifter å Svensk-Norrska Consulers diplomer eller å löner, utgående till Svensk-Norrska Diplomater och Consuler, införa bestämmelser, som icke förnärma konungariket Norriges rätt, jemväl åsyftat den, efter 2 Art. i Bevillnings-stadgan, å berörde löner utgående Bevillning, som sådant icke uttryckligen i motionen tillkännagifvils, och densamma, i fall den verkligen haft afseende äfven å sistnämnde afgift, skulle varit till sitt innehåll stridande emot 51 §.
Riksdags-Ordningen; och då Utskottet förr än nu icke eller emottagit någon annan af Herr Rosenblad väckt motion, med hänsigt till lönebevillningen, anser Utskottet, på sådan grund, sig icke hafva gifvit anledning till Herr Rosenblads ifrågavarande anmärkning.
Beträffande åter sjelfva hufvudsaken eller det på Utskottets åtgärd nu ankommande förslag; så har Utskottet i detta ämne inhemtat: att deu från Herr Statsministern för Utrikes Ärendena till Kongl.
Stats-Contoret ingående reqvisition å Utrikes Ministrarnes tractamenten, innefattar hela den aflöning, som de Utrikes Beskickningarne åtnjuta; att, då Sveriges Stals-anslag till detta ändamål icke är tillräckligt, levereras fyllnaden utaf de af Kongl. Norrska Stats-verket anslagne medel; att Kongl. Stats-Contoret, på grund af nämnde requisitum, årligen i December månad tillsänder Öfver-Ståthållare-Emhetet i Stockholm uppgift på de personer, som å Minister-staten åtnjutit tractamenten eller pensioner för året, samt att, efter skedd bevillnings-taxering å samma löner och pensioner, debetsedlarne, sedan vederbörande Utrikes Ministrar och Pensionärer deraf genom Kongl. Utrikes
Departementets försorg haft del, från Öfver-Ståthållare-Emhetet insändas till Kongl. Stats-Contoret, som innehåller eller afdrager bevillningen af nämnde löner och pensioner.
Då det häraf synes vara lika bestämdt utredt, att bevillning blifvit erlagd af hela den till de utrikes 4 Bevillnings-Utskoltcts Betänkande, N:o tg. beskickningarne anslagne aflöning, som det är ostridigt, alt sådant icke varit en följd af något stadgande i Bevillnings-Förordningen, utan endast härrört af saknad upplysning om de belopp, sorn till Minister-staten från Svenska Stats-verket rätteligen utgått; så enär någon föreskrift, åsyftande befrielse från bevillning å den, på Kongl. Norrska Stats-verket belöpande, andel af de Utrikes Beskickningarnes tractamenten eller aflöning, icke lämpligen kunnat eller kan inflyta uti Sveriges Rikes Ständers Bevillningsstadga; men nödig rättelse i afseende på ofvananmärkte förhållande synes kunna vinuas derigenom, att Kongl. Utrikes
Departementet är i tillfälle att vidtaga sådane åtgärder, som bereda en säker och fullständig upplysning, till huru stor andel, i förhållande till konungariket Norriges bidrag till Minister-staten, de Utrikes Beskickningarnes löner utaf samma bidrag utgöras, anser Utskottet Herr Rosenblads af Hans Excellence Herr Grefve
Björnstjerna upptagne motion icke böra till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Af Herr Friherre Åkerhjelm, Carl: ”Emot
Utskottets sätt att besvara denne motion får jag mig reservera derföre, att, enär Utskottet bestämdt uttryckt den i min tanka ganska rigtiga åsigten, att icke någon afgift kan komma i fråga att erläggas, enligt 2:dra Artikeln Bevillnings-Förordningen, för den andel af Minister-statens aflöning, som ifrån Norrska Stats-verket utgår, så hade det äfven, enligt min tanka, ålegat Utskottet, att samma tydligen i Bevillnings-förordningen uttrycka, så att ingen villrådighet härom vid Författningens tillämpning någonsin kunde komma i fråga.
Vid läsningen af nu föreslagne Bevillnings-Förordnings 2 §:s 1 och 4 momenter, samt 4:de §:s första del, så befarar jag, det mången, som icke eger tillgång af detta Bevillnings-Utskoltets Utlåtande, skall befinna sig uti tvifvelsmål, huru rätteligen förhållas bör med bevillningens erläggande för den andel af Minister-statens aflöning, som ifrån Norrska Statsverket utgår.
Enligt mitt förmenande, kunde lätteligen ett förtydligande härutinnan vinnas, om vid 4 §:s första del, näst efter orden; pensioner och arfvoden d Minister-staten, infördes orden, vida de utgå från Svenska Statsverket, etc. etc. etc.” JBevill/ungs-Utskottets Memorial, N.o 20, 21, 5 N:o 20.
Ank. till Exp.-Utsk. den 11 Jan., kl. half 1 e. m.
Memorial, angående minskning i Utskottets Canzli-personal och Vaktbctjening.
Sedan göromålen inom Bevillnings-Utskottet numera hunnit i den mon afslulas, att de ännu återstående kunna, med biträde af en minskad Canzli-personal, bestridas, bar Utkoltet beslutat, att en Notarie och en Canzlist komma att, jemte en af Vaktbetjeningen, från och med den lista instundande Februari indragas; hvilket Utskottet härmed skolat bos Rikets Höglofl.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 11 Jan., kl. half a e. m.
Memorial, i anledning af Riks-stäudens olika heslut, angående grunderna för den blifvande allmänna bevillningcn, samt föreskrifterne för tillämpningen deraf.