Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Adelsköld blifvit uppgjorda, hafva bemälde väg- och bro-underhållsskyldige, efter att tillika med Umeå stads innevånare hafva blifvit i ärendet hörde, genom Konungens Befallningshafvandes den 6 Juni sistlidet år meddelade utslag, deröfver klagan ej blifvit förd, förpligtats att gå i författning om uppförande,, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med nyssberörda ritning och kostnadsförslag, af en på stenpelare hvilande träbro öfver Umeå eif, emellan vestra gränsen af Umeå stads tjäru-upplagsplats och den gent emot liggande södra stranden, samt att, i sammanhang dermed, anlägga erforderliga vägar för brons sammanbindande med allmänna landsvägen på begge sidor om elfven, för hvilka arbeten kostnaden, beräknad till sammanlagdt 86,000 R:dr Runt, borde, för så vidt densamma icke genom ett af Umeå stads innevånare utfästadt bidrag å 3,000 R:dr, i förening med möjligen erhållande understöd af allmänna medel, blcfvo betäckt, emellan de vägoch bro-underhållsskyldige fördelas efter den grund, som för utgörande af dylika besvär vore i allmänhet föreskrifven.
Som likväl de brobyggnadssltyldige icke vore i stånd att utgöra den för brobyggnaden jemte de i sammanhang dermed erforderliga väganläggningar beräknade kostnader annorlunda, än fördelad på ett större antal år, deraf skulle följa att arbetets fullbordan först i en aflägsen framtid blcfve att emotse, har Konungens Befallningshafvande i underdånighet hos Kongl. Maj:t anhållit om ett mot den för nämnde arbeten förslagsvis beräknade kostnaden, efter afdrag af det belopp, 3,000 R:dr, hvarmed Umeå stads innevånare förklarat sig villiga att till ändamålet bidraga, svarande understöd af 82,500 R:dr R:mt, deraf en tredjedel eller 27,500 R:dr utan återbetalningsskyldighet och återstoden 55,000 R:dr såsom lån under de vilkor, som för dylika lån vore eller kunde blifva i allmänhet föreskrifna.
Till stöd för denna framställning har Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, jemte vitsordande af de brohål lnings-skyjdiges oförmåga att utan statsbidrag åstadkomma ifrågavarande arbetens utförande annorledes, än under en längre följd af år, fästat uppmärksamheten, dels å do sedan lång tid tillbaka insedda och öfverklagade olägenheter, som voro oskiljaktiga från det hittills vanliga sättet för resandes och andra Vägfarandés fortskafiande öfver Umeå eif, dels å den ifrågaställda brobyggnadens stora vigt icke blott för den kringliggande 14 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 120. landsorten, utan äfven för riket i allmänhet; enär det för hela samhället vore angeläget att öfverfarten öfver sagde flod, som åtskiljer en betydlig del af riket från dess öfriga provinser, icke gjordes beroende af årstiden och väderleken, utan klefve under alla förhållanden möjlig, ej mindre för resande, än äfven för postens befordrande, samt framför allt vid möjligen inträffande krig, för transport af trupper från de sydligare delarne af riket till de norra provinserna och tvärtom.
Styrelsen för allmänna Väg- och Vattenbyggnader, hvars utlåtande öfver den ofvan omförmälda ansökningen blifvit infordradt, har, med godkännande af den utaf Ivapitenen Adelsköld uppgjorda planen och kostnadsförslag^ för ifrågavarande byggnadsföretag, samt instämmande i det angående företagets vigt af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande afgifna yttrande, förklarat sig anse det endast svårigheten för en i allmänhet obemedlad ort att åstadkomma ett så dyrbart arbete kunnat förorsaka, att den under 1809 års krig förstörda bron öfver Umeå eif ej blifvit återställd, samt derigenom det nuvarande svåra afbrottet på en i alla afseenden så vigtig kommunikationslinie, som bufvudvägen till rikets nordligaste provinser afhjclpt; och då antagligt vore att detta ofördelaktiga förhållande ej på ett tillfredsställande sätt kunde förekommas med mindro det allmänna dertill bidroge, har Styrelsen funnit sig höra på det lifligaste förorda den underdåniga ansökningen, samt med anledning deraf hemställt, att arbetet måtte lör erhållande al det utaf Kongl. Maj:ts Befallningshafvande föreslagna statsbidrag i den nådiga Propositionen till Rikets nu församlade Ständer upptagas.
Lika med vederbörande embetsmyndigheter, anser Utskottet ifrågavarande, icke allenast för den närmast omgifvande orten utan äfven för landet i allmänhet i flere hänseenden vigtiga och angelägna brobyggnadsföretag höra genom dertill heviljadt bidrag af allmänna medel befordras till verkställighet; och får, i öfverensstämmelse med hvad af Kongl. Maj:t i nåder föreslagits, Utskottet tillstyrka, 12:o att Rikets Ständer, för utförande af den ifrågaställda brobyggnaden öfver Umeå eif. måtte till Kongl. Majfls disposition anvisa ett statsbidrag af 82,500 R:dr R:mt, att utgå med 27,500 R:dr såsom anslag utan återbetalningsskyldighet samt 55,000 R:dr i egenskap af lån, under samma allmänna vilkor och förbehåll, som i afseende på tillgodonjutandet af dylika bidrag varda vid innevarande riksdag stadgade.
Ilamnhyggnader.
Till fond för understödjande af mindre hamnbyggnader och årensningar har Kongl. Maj:t i flen nådiga Propositionen om Statsverket föreslagit anvisande af 20,000 R:dr årligen, eller för de tre åren 1801—1863 tillsammans 60,000 R:dr Runt.
Enär de medel, till enahanda belopp, som af Rikets sednast församlade
Ständer för samma ändamål beviljades, blifvit af Kongl. Maj:t till särskilda företags understödjande disponerade, samt Styrelsen för allmänna Väg- och Vattenbyggnader, med anmälan att åtskilligo arbetsplaner till mindre hamnbyggnader Stats-Utskottets Utlåtande N:o 120.
15 och årensningar voro hos Styrelsen hvilande, till Kongl. Majit hemställt att en fond å lika belopp sorn vid förra riksdagen måtte under nästkommande trenne år för ifrågavarande ändamål anvisas, anser sig Utskottet, i öfverensstämmelse med Kongl.
Majits af Väg- och Vattenbyggnads-styrelsen förordade förslag höra tillstyrka: 13:o att Rikets Ständer, till fond för understödjande af mindro hamnbyggnader och årensningar, måtte till Kongl. Majits disposition anvisa en summa af (10,000 Ridr Runt, att från Riksgäl ds-kontoret utgå med 20,000 Ridr för hvartdera af åren 18G1, 1862 och 1863.
Majit har vidare i den nådiga Propositionen angående Statsverkets tillstånd och behof, af Rikets Ständer äskat en summa af 75,000 Ridr Runt, deraf hälften anslag och hälften såsom lån, för hamnbyggnad vid staden Grenna, om hvilket företags understödjande genom bidrag af allmänna medel till enahanda belopp, som af Kongl. Majit föreslagits, motioner jemväl blifvit väckte, hos Ridderskapet och Adeln af Herr Bogeman, C. A., inom Preste-Ståndet af Kontrakts-prosten Janzon, med hvilken Kontrakts-prosten Almqvist sig förenat, hos Borgare-Ståndet af Herr F, Hjertström, med hvilken Herrar Wahlbom och Sundblad instämt, samt inom Bonde-Ståndet af Riksdags-fullmägtigen Johannes Larsson från Jönköpings län, biträdd af Riksdags-fullmägtigen Johannes Andersson från samma län; varande af bemälde motionärer yrkadt att det begärda låneunderstödet måtte erhållas emot möjligen billigaste vilkor, eller, såsom af Herr Bogeman och Herr Hjertström föreslagits, emot 3 procent årlig inbetalning, hvaraf 1 procent skulle utgöra amortering å kapitalet.
Af handlinggarne i saken inhemtas, att, till följd af den redan för mer än 20 år tillbaka insedda nödvändigheten att åt den tillvexande sjöfarten vid Grenna bereda värn mot Wetterns ombytliga vindar och våldsamma sjögång, derstädes till begagnande vid varors lossning och lastning blifvit genom enskilde bidrag och med understöd af ett från Handels- och Sjöfarts-fonden erhållet lån å 6,666
Biko uppförd en hamnbrygga, tillika ämnad att utgöra början till en fullständig hamnbyggnad, för hvars utförande staden saknade erforderlig tillgång.
Sedan dels det inom Grenna för dervarande hamnbrygga bildade bolag, dels nämnde stad i förening med Eksjö äfvensom 22 socknar inom angränsande trakter af Jönköpings och Östergötlands län, sökt erhålla understöd af allmänna medel för anläggning af en hamn med tvänne frän stranden utskjutande liamn-armar, i öfverenstämmelse med ett af Majoren vid Väg- och Vattcnbyggnads-korpsen F. W.
Leijonancker år 1847 upprättadt förslag, upptagande kostnaden för sagde företag till 60,974 Ridr 24 sk.
Biko, men de härom gjorde framställningar icke vunnit önskad framgång, hafva Grenna stads Magistrat och Äldste samt öfrige innevånare hos Kongl.
Majit i underdånighet ånyo anhållit, att Kongl. Majit täcktes till Rikets nu församlade Ständer utlåta nådig Proposition om beviljande af statsanslag 16 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 120, lör den påbörjade hamnanläggningens fullbordande, hvartill, med afseende å de sedan 1847 stegrade priserna inom orten å dagsverken och materialier, erfordrades ett belopp af 114,679 R:dr Runt, enligt den på Hamn-direktionens föranstaltande af Kapitenen A. G. von Essen verkställda omarbetning af den förut uppgjorda kostnadsberäkningen.
Till stöd för denna underdåniga framställning hafva sökanderne, under åberopande af förut i ärendet ingifne handlingar samt med anmälan om kommunens oförmåga att utan understöd af allmänna medel fortsätta och fullborda den ifrågavarande hamnbyggnaden, vidare hufvudsakligen anfört hurusom erfarenheten visat, att den kommerciela rörelsen inom
Grenna under de sistförflutna åren alltmera stigit och fortfarande vore i tilltagande, i hvilket afseende sökanderne åberopat dels en af stadens hamnfogde meddelad och ansökningen bifogad uppgift å inkommen och afgången spanmål samt andra varor under åren från och med 1856 intill medlet af sistlidet år, dels ett af bomälde hamnfogde utfärdadt intyg, utvisande att uuder nästlidet år intill slutet af Juni månad hade för lossning och lastning anlupit Grenna lastbrygga 22 seglande fartyg, förutom småbåtar, samt 10 ångfartyg, deraf 7 med reguliera tourer, dels emellan Jönköping och Stockholm, dels emellan Jönköping och Göteborg, För denna rörelse lemnade den befintliga lastbryggan i sitt nuvarande skick icke det skydd, som vid en flitigt besökt lastageplats borde kunna påräknas, utan olyckshändelser inträffade som oftast, och ångfartyg, hvilkas ankomst enligt meddelade tillkännagifvanden varit på bestämd tid att förvänta, nödsakades under den stormiga väderlek, som under vår och höst vore rådande, gång efter annan gå förbi staden utan att anlöpa, till stort obehag samt skada och förlust för både resande och godsegare.
— Yid öfverlemnande af den underdåniga ansökningen om stats-anslag för meranämuda företag har Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, med åberopande af förut i ämnet afgifvet utlåtande, i underdånighet linderstedt den gjorda ansökningen, ej mindre på grund af hamnens behöflighet för den särdeles fruktbara, men på kommunikationsmedel vanlottade ort, eller Wista och Norra Wedbo härader jemte Eksjö stad och en del af Södra Wedbo härad, som i Grenna hade sin närmaste afsättningsort, än äfven derföre att hamnens begagnande i sitt närvarande skick medförde stor våda för traflkerandes lif och egendom, hvartill komme, att då i norra delen af Wettern redan funnes flera hamnar, som lemnade sjöfarande tillräckligt skydd, och deribland, på den korta sträckningen från Motala till Hästholmen, inom Östergötland, trennc hamnar, hvilka med bidrag af statsmedel tillkommit eller vore under anläggning, så funnes deremot på den vida längre sträckan från Hästholmen till Jönköping, vid Wetterns östra kust icke någon hamn der sådant skydd kunde erhållas.
— Uti det af Styrelsen för allmänna Väg- och Yattenbyggnader öfver omförmälde ansökning afgifna underdåniga utlåtande har Styrelsen anfört att genom den vid Grenna uppförda hamnbryggan visat sig rigtigheten af den gjorda förutsättning, att rörelsen derstädes skulle betydligt stiga om blott möjlighet bereddes för fartyg att besöka, stadens hamn; att denna brygga dock vöre för ändamålet alldeles otillräcklig, enär den ej gåfve skydd för vindarna och dessutom medförde uppgrundningar å dess sidor, så att dess förlängande tid efter annan skulle erfordras; att då det bördiga landskap, som hade sin kortaste och beqvämaste kommunikation öfver Grenna, hittills likväl oftast måst föra sina produkter till Jönköping eller Wadstena för att finna hamnplats, vöre det vigtigt att äfven Grenna erhölle en ändamålsenlig hamn, och först efter dess anläggning kunde anordningarne för sjöfarten å Wettern anses fulländade; hvarjemte Styrelsen anmärkt att denna hamn vore för östra kusten - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 120.
17 sten af nämnde sjö af fullt likartad betydenhet som hamnen vid Hjo för den vestra, och skulle säkerligen liksom denna tilldraga sig en högst betydlig trafik.
Utom åberopande af de skäl och upplysningar rörande den ifrågaställda hamnbyggnaden, hvilka uti ofvan anförde handlingar innefattas, hafva tvänne af motionärerna i ämnet fästat uppmärksamheten derå, att hamnen torde komma att vinna ökad betydelse såsom upplagsplats för ekvirke från den gent emot på Visingsö bolägna, Kronan tillhöriga ekplanteringen.
Ehuru Stats-Utskottet vid sistlidno riksdag, då anslag genom enskilde motionärer begärdes för den nu ånyo ifrågaställda hamnanläggningen, af anförde skäl afstyrkto de härom väckta förslagen, erkändes likväl al Utskottet uti dess i ämnet afgifna samt af Rikets Ständer godkända utlåtande såväl den föreslagna hamnanläggningens motsedda fördelaktiga inverkan på rörelsen äfvensom varutillförseln och afsättningen inom
Grenna samt den staden omgifvande fruktbara och folkrika landsbygden, som äfven att det för sjöfarten på Vettern, isynnerhet vår-och hösttiderna, skulle vara nyttigt och behöfligt om en hamn söder om Wadstena funnes att tillgå på denna sjös östra kust; och då verkställigheten af detta företag numera, i mån af tilltagande trafik, synes hafva erhållit ökad vigt, samt den dertill erforderliga kostnad antagligen icke kan af de kommuner, sorn frågan närmast rörcr, åstadkommas, bör företaget, enligt Utskottets tanke, genom lämpligt bidrag af allmänna medel understödjas; men då det afsedda ändamålet att befrämja detta, mindre för landet i allmänhet än för staden Grenna och kringliggande ort angelägna, företag tordo, utan anlitande af Statens medel genom direkt statsanslag, kunna vinnas genom beviljande af ett i förhållande till den beräknade kostnaden betydligare låneunderstöd, har Utskottet ansett sig böra endast på det sätt tillstyrka bifall till Kongl. Haj:ts förslag samt öfrige i ämnet gjorde framställningar, att Utskottet hemställer: 14:o. det måtte Rikets Ständer, för utförande af den föreslagna hamnbyggnaden vid staden Grenna, till Kongl. Maj:ts disposition anvisa en summa af 90,000 R:dr R:mt, att såsom lån från Riksgälds-kontoret utgå, under de vilkor, som under in nevarande riksdag blifva för dylika bidrag stadgade.
Enligt hvad Riksdags-fullmägtigen Olof Andersson från Calmar län uti en inom Bonde-Ståndet väckt motion anfört, har det år 1858 påbörjade arbetet å hamnbyggnaden vid Färjestaden på Öland, dertill understöd af Rikets sednast församlade Ständer beviljades, derefter blifvit med ifver fortsatt utan andra afbrott, än som årstider och naturförhållanden gjort oundvikliga.
Den södra hamnarmen vore redan fullbordad samt den norra vågbrytarens underbäddning till största delen utlagd och fylld upp till vattenytan, så att af hela arbetet återstode blott omkring 270 fots längd af vågbrytaren.
Emellertid hotades det nyttiga arbetets fortsättande af ett svårt hinder, enär det vid utförandet blifvit vida dyrare, än som i det gillade kostnadsförslaget beräknats, i följd dels deraf att den granit, som enligt för Bih. till JR.
4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 13 Haft. 3 18 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 120. slaget skulle användas till hamnarmars och vågbrytares öfverbyggnad, ej varit att tillgå i det närmaste grannskapet, utan måst till största delen ditforslas från aflägse trakter, dels att alla forslingsarbeten fördyrats genom de begge efter arbetets påbörjande förflutne vintrarnes fullkomliga brist på is- och snöförc; dels Ock deraf att djupet invid en del af hamnarmen och vågbrytaren under sjelfva arbetet genom strömskärning förökats med omkring 2 fot, hvilket baft till följd en i betydlig mån ökad kostnad för fasehinbäddning och stenfyllning.
Då utgifterna för arbetet, hvilka vid slutet af September månad sistlidet år utgjort 38,442 Ridr 23 öre Riksmynt, förmodas komma att uppgå till 46,442 Ridr 23 öre, eller 7,892 R:dr 23 öre mera än kostnadsförslaget upptoge, och det under sådant förhållande vore att befara att företaget, hvaraf ölands innevånare med skäl väntat sig stora fördelar, ej kunde bringas till fullbordan utan ytterligare understöd från Statens sida, har motionären föreslagit att Rikets Ständer till fullbordande af den påbörjade hamnanläggningen måtte bevilja ett anslag utan återbetalningsskyldighet till lika belopp som förut, eller 12,850 R:dr, elier att åtminstone det till enahanda belopp beviljade låneunderstödet måtte förvandlas till anslag utan återbetalnings-skyldighet.
Utskottet under behandlingen af denna motion inheintat, bar, tippå underdånig ansökning af Direktionen för hamnbyggnaden vid Färjestaden på Öland om ytterligare statsbidrag för nämnde företag, Kongl. Maj:t i nådig Skrifvelse den 26 Mars sistlidet år meddelat, att som intressenterne uti ifrågavarande arbetsföretag genom derom afslutadt kontrakt förbundit sig att, emot erhållando af det utaf Rikets Ständer till företaget beviljade statsbidrag, genom egna tillskott utgöra hvad som derutöfver kunde erfordras, Kongl.
Maj:t funnit sig sakna skäl att i anledning af den gjorda ansökningen vidtaga någon åtgärd.
Yid sådant förhållande och då, enligt Utskottets tanke,1 giltiga skäl icke förefinnas, hvarken att genom ytterligare statsanslag eller genom förändring äf vilkoren för det åt intressenterne redan beviljade understödet öka de förmåner, som i anledning af Kongl.
Maj:ts nådiga framställning vid sistlidne riksdag medgåfvos, föranlåtes Utskottet 15:o. afstyrka bifall å det af Olof Andersson såväl i ena som andra hänseendet väckta förslaget.
Medelst särskild nådig Proposition don 27 Oktober sistlidet år (införd under Nio 44 i lista Samlingen af Bibanget till Riks-Ståndens protokoller) bar Kongl. Majit af Rikets Ständer äskat anvisande af ett lån å 230,000 Ridr Rimt till förbättring och utvidgning af Helsingborgs hamn.
Enligt hvad af den nådiga Propositionen och Utskottet tillställde , handlingar inhemtas, bar Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader i memorial dep 5 Oktober 1852 bos Kongl. Majit gjort underdånig framställning derom, att, sorn med samma års slut tilländaginge den tid af tio år, under hvilken, jemlikt Kongl. Brefvet den 15 Augusti 1842, vården om, underhållet och förbättringen af staden Helsingborgs hamn med dertill börande bryggor och inventarier, äfvensom förvaltningen af dess inkomster, fortfarande, på sätt enligt Kongl. Brefvet den 19 Januari Stats-Utskottets Utlåtande N:o 120.
19 1833 under de förutgångna tio åren egt runa, skulle under Styrelsens öfverinseende af stadens Hamn-direktion ombesörjas, men det af flera skäl vore nödigt att från Statens sida kontroll fortfarande utöfvades derå, att hamnen bibehölles vid behörigt djup och i öfrigt med noggrannhet vårdades, Kongl. Majit måtte i nåder förordna, att administrationen och vården af denna hamn borde under ytterligare tio år handhafvas på förut stadgadt sätt.
Sedan uti häröfver infordrade yttranden så väl Hamn-direktionen som stadens Magistrat och Borgerskap biträdt Styrelsens berörda hemställan, incn Borgerskapet likväl dervid fästat det vilkor att, som erfarenheten visat, att hamnen i sitt dåvarande skick icke fullt motsvarade sitt ändamål, enär inloppet till densamma vid stormig väderlek så uppfylldes urindrifvande hafstång, att icke ens en lastad mindre båt kunde bana sig väg derigenom, och flera veckor åtgingo till tångens bortskaffande, Staten borde sednast inom två år derefter gå i författning om hamnens ändamålsenliga förbättrande samt i sådant afseende, till nämnde olägenheters undanrödjande, låta verkställa tillbyggnad å norra pieron, förklarade Kongl. Majit, den 8 Januari 1853, att hamnen skulle under ytterligare tio år, räknadt från samma års början, af Hamndirektionen underhållas och administreras under fortfarande kontroll af Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader; hvarjemte, för vinnande af tillförlitlig kännedom huruvida, till förminskning af tångindrifningen i hamnen, en tillbyggnad derstädes bcliöfde utföras, eller om, i enlighet med hvad Styrelsen föreslagit, tången skulle hastigare och på ändamålsenligt sätt kunna med ångmuddervcrk uppfordras, Kongl. Majit anbefallde Styrelsen att, under loppet af år 1853, låta på hamnkassans bekostnad genom Chefen för södra väg- och vattenbyggnads-distriktet verkställa de i afseende härå erforderliga undersökningar, på det att de åtgärder, hvartill samina undersökningar föranledde, måtte kunna bringas till utförande i den mån hamnkassans tillgångar sådant medgåfve.
Sedan med anledning häraf flera särskilda förslag, blifvit uppgjorda och hos Styrelsen granskade,, utan att dock något af dessa förslag, enligt hvilka blott den rtorra hamnarmen, skulle förlängas, funnits antagligt, samt Styrelsen derefter anmodat t. f. Chefen i södra väg- och vattenbyggnads-distriktet, Majoren A.
Remmer att utarbeta nytt förslag, i syftning att begge hamnarmarne skulle förlängas, oeh bemälde Major den 22 Januari sistlidet år afgifvit betänkande jemte kostnadsförslag i ämnet, bufvudsakjigen innefattande att åstadkomma så väl utvidgning sorn förbättring af Helsingborgs hamn, sålunda, att jemte det de nuvarande picrhufvudcna och en del af hamnarmarne borttoges, dessa sednare skulle tillbyggas, dep norra till en längd af omkring 500 och den södra till mer än 600 fot, pierhufvudena oberäknade; att, då den nuvarande hamnen slutade vid 8 å 9 fots djup, den nya skulle utbyggas till ett djup af 18 fot; samt att tångindrifningen skulle förebyggas dels genom hamnarmarnes rigtning och dels derigenom, att inloppsgattets bredd ökades från 70 till 150 fot, hafva Helsingborgs stads Magistrat och Borgerskaps Äldste, jemte Deputerade för husegare utom Borgerskapet, enligt dertill vid allmän rådstuga den 16
Mars nästlidet år erhållet uppdrag af stadens röstberättigade invånare, hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, att, med afseende å angelägenheten af den ifrågasatta hamnförbättringen, och då detta arbete enligt Majoren Remmers förslag beräknats erfordra en kostnad af 310,885 Ridr Rupt, men hamnkassans kontanta behållning vid innevarande års början, enligt en bilagd summarisk uppgift å Helsingborgs hamns inkomster och utgifter under åren 1819—1858, endast utgjoi‘de 73,606 R:dr, nådig Proposition till Rikets Ständer måtte aflåtas om anvisande till förbättring och utvidgande af Helsingborgs hamn, enligt 20 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 120. den af Majoren Kemmer upprättade arbetsplan, af ett statsbidrag af 230,000 R:dr, att utgå med en tredjedel såsom anslag och två tredjedelar såsom lån, eller ock, derest detta icke kunde beviljas, med hela beloppet såsom lån, mot årligt erläggande af sex procent å primitiva lånebeloppet, hvaraf först skulle beräknas fyra eller fyra och en half procent årlig ränta för återstående kapitalbeloppet och det öfriga utgöra kapital-afbetalning; och ville staden garantera ordentlig betalning af nämnde sex procent årligen, så att, om hamnkassans behållna inkomst något år dertill icke vöre tillräcklig, staden borde fylla bristen, dock under vilkor, att staden skulle för hvad sålunda kundo varda tillskjutet, ega att undfå godtgörelse af hamnmedlen, till så väl kapital som ränta, när dessa medel dertill lemnade tillgång; varande vid den underdåniga ansökningen fogadt ett hos Helsingborgs tullkammare upprättadt sammandrag öfver de qvantiteter spånmål, som blifvit derifrån förpassade till utrikes orter under åren 1849—1858, hvaraf inhemtades att spanmålsutförseln så ökats, att densamma, som det förstnämnda året utgjorde endast 24,797 tunnor med 48 fartyg, under sistnämnde år uppgått till något öfver 134,000 tunnor med 204 fartyg; och har Kongl. Maj:ts Befallningshafvande för egen del berörde framställning i underdånighet förordat, enär, särdeles med hänseende till den ständigt stigande spanmålsexporten, det vore för staden af oberäknelig vigt att hamnen blefve utvidgad och förbättrad, på det att mora djupgående fartyg skulle kunna inlöpa derstädes, samt de äfventyrliga och kostsamma lastningarne å redden kunna undvikas; hvarjemte Kongl.