Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Åf desse skäl, och då Jönköpings Stad sä väl som Lerbeoks Bergslag redan erbudit deltagande i kostnaden, och på lika sätt ytterligare bidrag kan väntas af flere orters eller Bergslags menighet, kan jag icke annat äll hemställa, om icke Höglofl.
Utskottet skulle behaga så vidt förändra afdelningens föreslagne Betänkande, att Höglofl.
Utskottet ville tillstyrka Riksens Ständer, att hos Kgl. Maj:t anmäla den väckta Motionen till det afseende, att efter inhemlande genom vederbörande, hvad bidrag de erbjuda för ifrågavarande Byggnad, Kongl. Maj:t täcktes af sådalie medel , sorn Riksens Ständer till Näringarnes förkofran och lättade Communicationer anslagit, i mån dels af det utredda behofs beloppet dels af ortens andels tagande deruti, understödja detsamma, på sätt sorn Kongl. Maj:t för det allmänna bästas befrämjande nyttigt och i jemförelse med andra föremål för anslag af de samma fonder rättvist och billigt linner.
Och sorn det projecterede Betänkandet af Utskottet bifölls, så anhöllo nyssbemälde Herrar, att deras yttranden måtte få till Riks— Stånden medfölja; hvarjemte Herr Prosten Anjou förklarade sig så mycket heldre instämma uti hvad Doctor Almqvist yttrat, som Herr Prosten vöre öfvertygad, att Ström - ii8a Stats-Utskottets Betänkanden. rensnings-anslaget skulle till Hamnbyggnaden vid Jonköping kunna lemna det erforderliga bidraget, sedan de gräfnings- och muddringsarbeten, som nu af nämnde anslag verkställas, såväl vid Åkers-ån som i Wäddö socken och Roslagen, hunnit blifva fullbordadt.
Er protocollo IV.
N:o 218- Ankom dea II Junii i8u3.
Riksens Hågl.
Stånders samt Allmänna Ekonomi- och BesvårsUtskotts Utlåtande öfver Riksdags-Fullmågtigen Petter Anderssons från Halland Motion, om bidrag af Allmänna medel till Linförådlingens befrämjande inom Hallands med flere Lån. XJTd ett till Hedervärda Bpnde-Ståndet ingifvet Memorial har Riksdags-Fullmägfigen Petter Andersson, från Hallands Län, under yttrad öfvertygelse, om de vigtiga fördelarne för landet, af en utvidgad Lin-odling och förbättrad Linförädling, samt nödvändigheten af deras synnerliga upphjelpande i de orter, der, såsom i Halland samt Elfsborgs och Bohus Län, antingen ett mindre lönande åkerbruk och saknaden af Skogseffecter till afyttriug eller särskildt inträffade oför - Stats-Utskottets Betänkanden, n83 delagtiga förhållanden orsakat en allmännare fattigdom och förlägenhet, hemställt att då, till förmån för Calmare, Kronobergs, Jönköpings, Blekinge, Skaraborgs och Carlstads
Län åtgärder redan blifvit vidtagne till Linhandteringens befrämjande, i det af Statsmedlen så väl pensioner blifvit anslagne för att vid det af Herr Öfverste-Lieutnanten Rappej å dess Egendom Gårdsby, inrättade Linförädlings Institut förskaffa undervisning åt personer från sistnämnde Län, som ock Premier tilldelade dem inom samma Län, hvilka i Linhandteringen förvärfvat sig en större skicklighet, samt nu mera ett dylikt Institut å Thorstorps Egendom i Hallands
Län, genom egarens, Kammarjunkaren Wo/frats försorg, för 3:ne år sedan, blifvit organiseradt och redan visat sitt fördelagtiga inflytande på den närmast om gifvande orten, men fara är att denna nyttiga Inrättning snart skall upphöra, om ej ett bidrag af Staten mellankommer, det måtte ett årligt anslag för så lång lid, som kan anses erfordras, af Statsverket beviljas till formerande af Pensioner till lika belopp, som vid Gårdsby Institutet erläggas, för att åt 6 å 8 Elever från Halland, 6 från Elfsborgs Län och 6 från Bohus
Län bereda insigt och kännedom i Linförädlingen, vid Thorstorps Institut , varandes af Petter Andersson vidare hemstäldt, att medlen borde till Länens IIushållnings-Sällskaper öfverlemnas och Pensionairerne af dem utses, med förbindelse för i 184 Stats-Ut-skottets Betärikanden.
Sällskapen, att äfven för öfrigt tillse, det ändamålet med ifrågavarande Statsbidrag måtte vinnas.
Vid öfvervägande af detta till Statssamt Ekonomi-Utskottens gemensamma handläggning remitterade ämne, hafva Utskotten funnit det visserligen vara ledande till båtnad för landet, att tjenligen uppmuntra den i vissa delar af Riket ännu icke till någon grad af fullkomlighet bragte Linculturen oeh förädlingen; men som medel till näringarnes upphjelpaude redan äro anviste under Riks-Statens g:dc Hufvud-Tittel, och Kongl. Majrt, derest det, efter Petter Anderssons, uppgift, å Thorstorps Egendom i Halland anlagde Linförädlings-Institut finnes förtjent af understöd, icke lärer underlåta att deråt lemna Dess Nådiga uppmärksamhet, så anse Utskotten sig sakna anledning att tillstyrka bifall till det af Petter Andersson framställda Förslag; och få derjemte upplysa, det något särskildt anslag till uppmuntran för Gårdsby Institut å Riks-Staten icke finnes uppfördt.
Till Riksens Höglofl, Ständers eget bepröfvande öfverlemnas detta vördsammeligen.
N:Q 219, Ankom den 11 Junii iS23.
Utlåtande, i anledning af Friherre Sixten Sparres Memorial, Stats-Utskottets Betänkande!!. ii85 om de reducerade CavalleriRegementernes åter uppsättande samt om särskilde Löne-anslag för Befälet vid Smålands Infanteri-Bataillon.
Ho glofl.
Ridderskapet och Adeln har till Stats- och Ekonomi - Utskotten gemensamt remitterat ett, af Friherre Sixten Sparre afgifvet, anförande, deruti, efter framställning af nyttan och nödvändigheten af Indelningsverket, yrkas, att de från Cavallen lill Infanteri reducerade Regementen åter må uppsättas och blifva hvad de förut varit; Och har Herr Friherren, såsom grund härtill åberopat, att Infanteriet numera , genom Be•väringens tillkomst blifvit i jemförelse med Cavalleriet betydligen ökadt emot hvad det förut varit, och att de Provinser, der reducerade f. d. Cavallen-Regementen linnas, medelst denna reducering lidit eli stor förlust genom den utgående Vacance-afgiften „ utan att någre deremot svarande medel lill dessa Provinser återkomma: ’
Efter sednare årens Spannmåls-priser hafva till Stats-Verket utgått från Bohus Län « . , 16,000 Östergöthland , , 60,000 Westmanland , . 24,000 Södermanland , . 6000 Westergöthland . 60,000 Småland . . . 3o,ooo eller en Summa af 196,000 R:d.
B:eo. ii86 Stats-Utskottets Betänkanden. hvadan Friherren ansett billigt, antingen att Rikets öfrige Provinser i lika mån deltaga till Stats-Verket, så framt denna Summa anses alldeles oumbärlig, eller att medel utfinnas, hvarigenom en sådan Summa till dessa Provinser må återgå; detta skulle, i Friherrens tanka, lättast ske genom alla de reducerade Cavalleriernes åter uppsättande, hvilket förmodas af Kongl. Maj:t kunna med Rusthållarnes bifall, inom den öfverenskomna Reductionstiden, verkställas, medelst Contracternes upphäfvande, och Ständernes omtanka, att vid detta tillfälle betäcka den derigenom uteblifvande Vacance-afgiften.
Särskildt har Friherre »Sparre hemställt, att sorn Stals-Verkets tillgångar hittills nekat full verkställighet af 1811 års Kongl. Bref, hvilket bestämmer Staten för Smålands Infanteri-Bataillon vid dess reducering, sådant nu måtte ske och Befälet vid denna Bataillon komma i åtnjutande af en bättre aflöning.
IIvad sålunda blifvit anfördt, äfvensom hvad åtskillige Ledamöter inom Höglofl.
Ridderskapet och Adeln i detta ämne yttrat hafva Utskotten tagit under pröfning, men funnit sig så mycket mindre kunna tillstyrka bifall till Friherre Sparres Motion, om de till Infanteri reducerade Cavalleri-Regementernes återuppsättande, som sådant tillika skulle innefatta ett tillstyrkande, att bryta redan ingångne och med all helgd af orubblighet stadfästade Contracter och öf - Stats-Utskottets Betänkanden.
1187 verenskommelser.
Det kan väl synas, som mot deras upphäfvande ingenting vore att erindra, om det skedde med tegge Contrahenternes ömsesidiga begifvande, men, efter Utskottens tanka, är 3:dje mans rätt härlin* der tydligen beroende, enär genom f. d. Cavallen - Regementernes återuppsättande Stats-Verket komme att lida en årlig förminskning af 196,000 R:dr efter hvad Friherre Sparre sjelf uppgifvit, hvilken summa, såsom i Stats-Verkets närvarande brydsamma belägenhet oundgängligen behöflig, skulle på annat sätt godtgöras, och dymedelst föranleda till en ökad beskattning.
På sådan grund och då Utskotten hafva sig bekant, att den af Friherre Sparre föreslagne förändring icke af Rusthållarne sjelfve på de fleste ställen åstundas; finna Utskotten sig icke kunna tillstyrka, att någon önskan om de reducerade Cavalleri-Regementernes återuppsättande må hos Kongl. Maj:t i underdånighet frambäras.
Hvad särskildt angår frågan, om tillökning i lönerne för Befälet vid Smålands Infanteri-Bataillon, så får Stats-Utskottet, till hvars handläggning denna del hörer, vördsamt tillkännagifva, att, som ämnen af ifrågavarande beskaffenhet äro beroende på Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning, och någon framställning af Kongl. Maj:t härom icke blifvit gjord, Utskottet icke eller kan tillstyrka afseende å Friherre Sparres Motion i II88 Stcits-Utskottets Betänka/iden. hvad den rörer lönförbättring för Befälet vid Smålands Infanteri-Bataillon.
Till Riksens Höglof], Ständers hepröfvande hemställes dock detta vördsamt.
N:o 220, Ankom den n Junii j823, Riksens Högloft.
Stånders Statssamt Allmånna Besvärs- och Ekonomi-Utskotts Utlåtande öfver Riksdags-Fullmåktigen Eric Svenssons Memorial, rörande Institutet för Blinda och Döfstumma.
CjTenöm Protocolls-Utdrag af d. 6 sistlidne Martii har Hedervärda Bonde-Ståndet till Stats-samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottens gemensamma handläggning remitterat ett, utaf Riksdags-Fullmäktigen Eric Svensson afgifvet, Memorial, innehållande att han, som åtskilliga gånger varit vald till Revisor vid den granskning, som årligen anställes öfver Räkénskaperne vid Institutet för Döfstumma och Blinda, dervid kommit i tillfälle att taga kännedom om denna Inrättnings beskaffenhet och, genom anställd jemförelse emellan Institutets stadgar och sjelfva handhafvandet af Inrättningen, hemtat anledning till den anmärkning: alt Elever Stats-Utskottets Betänkande?!. 1189 derstädes varit qvar 9 till 10 år, ehuru Re-* glementet endast utsätter 5, hvarigenom en enda Döfstum tillskyndat
Staten en kostnad af 2,600 ll:dr B:co; af hvilken anledning, och då detta vore allt för väl hetaldt för konsten att lära sy, snickra, smida m. m.
Eric Svensson föreslagit: att andre utvägar till desse olyckliges hjelp måtte vidtagas: att, i sådant ändamål, Consistorierne anmodas inkomma till Institutets
Direction med noggranna uppgifter på antalet af de i hvarje Stift befintlige Döfstumme: att, efter det inbördes förhållande, som i anledning häraf kulide uppkomma Stiften emellan, fördelningen af den årliga inkomst, Institutet har att påräkna, skulle utgöras: samt att Biskoparne och Consistorierne sedermera borde draga försorg derom, att de skickligaste i hvarje Stift kunde få lära de handtverk, för hvilka de visade mesta böjelse; förmenande Riksdags-Fullmäktigen Eric Svenssorij att många onödige kostnader härigenom skulle besparas, och att 63
Döfstumma kunde underhållas för de medei, som nu åtgå för i3; Och då en Döfstum på 4 år tillräckligt kunde hafva lärt ett handtverk, för att dermed försörja sig, skulle således 63 nya elever kunna antagas, då deremot på det sätt Institutet hittills blifvit handhafdt, icke 3o af Statens Gratister njutit undervisning, och ingen blifvit så skicklig, att han kunnat försörja sig. i ujo Stats-Utskottets Betänkanden.
Uti detta anförande har Riksdags-Fullmäktigen Johan Longberg instämt, med tilllägg, att lian vid den granskning af Verkets Räkenskaper, som han öfvervarit, funnit det med Inrättningen åsyftade ändamål vara mycket förfeladt.
Utskotten, som vid pröfningen af ofvan upptagne Memorial, funnit detsamma innefatta, dels anmärkningar emot Institutets för Döfstumma organisation och förvaltning, dels Förslag till ett förment ändamålsenligare användande af de till dess disposition attslagne medel, hafva ansett de gjorda anroärkningarne, hvilka ej öfverensstämde med de Berättelser Revisorerne, bland hvilkas antal äfven Eric Svensson och Johan Longberg varit, i detta hänseende afgifvit, icke kunna i det skick desamma nu blifvit framställde, föranleda till någon Riksens Högloft.
Hvad åter angår det gjorda Förslaget, att ifrågavarande Institut skulle upphöra samt dess årliga inkomster emellan Stiften, till
Döfstummas underhåll och undervisning fördelas, så förekommer deremot: att största delen af Institutets Fonder blifvit desamma tillslagne genom enskilde Stiftelser, och endast en mindre del af Statens medel dertill användes; Att, enär desse enskilde
Donationer blifvit uttryckligen till Institutet förlänte med vilkor, att till derstädes upptagne
Döfstummas försörjning och undervisning användas, samma medel, icke utan ett tyd - Stats-Ut skottets Betänkanden. i iq r ligt förnärmande af gifvarnes afsigter och af den helgd, som dervid bör vara fästad, kunna derifrån förflyttas; Att om Institutets nuvarande inkomster, på sätt föreslaget blifvit, skulle spridas åt flere särskilde orter, controllen å deras förvaltning betydligen försvåras; samt ändteligen, att det ej är sannolikt, att i Landsorterne, på så många olika ställen, personer finnas med nödig skicklighet, att bibringa dessa af naturen vanlottade
Samhälls-medlemmar de för demnyttige kunskaper och färdigheter, hvartill ostridigt erfordras både särskild fallenhet och öfning.
På desse grunder finna Utskotten sig icke ega skäl att å den väckte Motionen tillstyrka bifall.
Hvilket dock till Riksens Högloflige
Stånders Statssamt Allmänna Besvärs- och Ekonom i-Utskotts Utlåtande öfver Riksdags-Fullmågtigen Daniel Nordqvists Motion, om anslag till våganlågg ning emellan Hemmannen Åstrand och Sölje i Wermland. nder den 3 sistlidne Martii har Heder - värda Bonde-Ståndet, till Stats- samt Eko - N:0 221.
Ankom <len 11 Junii i8a3. ! tgl Stats-Utskottets lletänkandetu nomi Utskotten, remitterat ett Memorial af Riksdags-Fullmägtigen Daniel Noedqvist, från Carlstads Län> innehållande förslag, att en ny Landsväg på allmän bekostnad malte an* läggas och upparbetas emellan Hemmannen Åstrand, i Nytorpa Socken och Sölje i Eke* skäröds Socken af berörde Län, å Östra sidan om Clara Elf, till en längd af 2:1m mil, hvarigenom de svårigheter skulle undanrödjas, som vid farten emellan desse både hem» man, synnerligen höst och vår, då Elfven 1 anseende till myckenheten af is och snö är omöjlig att öfverfara, möta deraf, att 2ine Färjor häröfver måste passeras, och med det* samma eli stor förmån tillskyndas Elfvedahls Härads trafiqverande allmoge, genom enalia tider af året obehindrad framfart vid an* ställande resor till Länets Städer; Och har Nordqvist uppgifvit kostnaden för anläggningen af ifrågavarande väg, som redan till eli del skall vara röjd och framdeles borde af Elfvedahls Tingslag underhållas, till en Summa af 1000 R:dr Eleo.
Efter inhemtad närmare kännedom om läget och sträckningen af ofvannämnde väg* hafva Utskotten funnit, att, då pä Vestra sidan af Clara Elf Landsväg finnes anlagd och nödig corn monica tion med Södra delen af Carlstads
Län således icke saknas för invå» liarne, 1 den öfra eller Norra delen, som utgöres af Elfvedahls Härad, samt berörde väg för öfrigt, i anseende till deli emellanliggande Elfven, icke skulle komma, alt bilda Stats-Utskottets Betänkanden. i iq3 förening med den förut varande Landsvägen, eller kunna sammanbindas med någon annan allmän väg, emedan någon sådan hvarken finnes ofvanför hemmanet Åstrand eller nedanför hemmanet Sölje, eller möter på sträckningen hägge hemmanen emellan} så och enär, genom 8 §. i Kongl. Resolutioneli på Ridderskapets och Adelns besvär deli 8 Januarii iy35 blifvit förklarad t, att för allmänna Landsvägar böra inge andre anses, än de som gå antingen genom landet, Slapeloch Uppstäder emellan, samt med Gästgifvaregårdar äro forsedde eller ock sådane, som i landet, der det tarfvas, efter vederbörande Tings-Rätts ransakning, med Konungens Befallningshafvandes samtycke, likmätigt
Lag, dedanefter blefve ani agde och med Gästgifvaregårdar försedde, kunde, efter Utskottens tanka, deli af Nordqvist föreslagne Väganläggningemellan hemmanen Åstrand och Sölje icke betraklas annorlunda, än som enskild och ämnad att blott bereda större beqvämlighet vid fart emellan bägge desse hemman, samt således tillhöra deras försorg och kostnad, som deraf sig betjena;- hvarföre och Utskotten anse sig sakna allt skäl att tillstyrka bifall till Nordqvists begäran, örn anslag af allmänna medel till meranämnde vägs upprödjande och försättande i far» bart skick.
Stockholm den 3i Maji 1823. 1194 Stats-Utskottets Betänkanden.
Ankom dea (1 Junii 1823.
Stånders, samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotts Utlåtande, öfver den af Herr M.
Lindström väckte Motion, om en Fyrbåks anläggande på den så kallade Björnklippan. J^.iksdags-Fullmägtigen för Hernösands Stad, Herr Borgare-Ståndet afgifvet Memorial, föreslagit, att till förekommande af de, imellan Söderarmen och Svenska högarne vid inloppet till Ålands Haf, ofta inträffande Skeppsbrott, en Fyrbåk måtte anläggas på Biörnklippan vid Svenska Stenarne; hvaruti Herrar H. TV. "Eckhoff och A.
Göransson jemväl instämt, under den likväl yttrade förmodan, att rätta stället för uppförandet af den föreslagne Fyrbåken vore den klippa, på hvilken Söderarms Känningsbåk nu finnes anlagd samt med det tillägg, alt om , på samma gång Fyrbåken inrättades, sistnämnde Känningsbåk flyttades 2^ mil derifrån till den större af Svenska Stenarne, äfven Rödhållarne kallade, vid yttra Refvet, skulle en ytterligare säkerhet och rättelse för Sjöfarande i denna trakt beredas.
Till Stats-Utskottets Betänkandcn. * jqS Till följe af Yällofl. Borgare-Ståndets å desse framställningar meddeldte Remiss, hafva Stats- och Ekonomi-Utskotten från Förvaltningen af Sjöärenderne samt Lots-Direcs tenrs-Ämbetet infordrat de i ämnet erforderlige upplysningar, hvaraf inhemtats, att hemäldte Ämbete ansett anläggningen af en Fyrbåk på Björnklippan icke för sjöfartens säkerhet vara af något väsendtligt behof påkallad, och såsom skäl dertill anfört: att denna klippa är belägen endast omkring 5 Tyska mil Nordost om Grönskärs och Korsö Fyrbåkar, hvilka för en Sjöfarande skola gifva all den rättelse, som till cursens bestämmande kan vara af nöden, samt att, då klippan i Syd från Söderarms Känningsbåk bar ett afstånd af blott 2^ Tyska mil, uppförandet af en Fyrbåk derstädes icke skall kunna förekomma att, om en Sjöfarande, i följd af luftens beskaffenhet, ej kan ernå sigte af Korsö och Grönskärs Fyrbåkar, han ju nödgas aflägsna sig från den farliga skärgården, pmedan han hvarken vågar nalkas klippan eller af Fyrbåken derå kan hafva någon ledning.
Lots-Dirccteurs - Ämbetet har derjemte, dels anmärkt, att Björnklippan är af inskränkt
Areal och försedd med tvärbranta sidor samt omgifven af klippor och bränningar, och utsatt för en utan hvila fortfarande våldsam sjögång, så att icke ens smärre båtar utan största fara der kunna landa och än mindre större fartyg ; dels ock Sami. 1 H, 77 i ip6- Stots-Utskottets Bctänkandero upgifvit, att å sjelfVa klippan tillgång till friskt vatten ieke finnes* hvaraf svårighet visar sig för Fyrmästare och Fyrvaktare* att till Fj^rens underhållande derstädes vistas, samt att Björnklippan* under högt vatten och sydostliga stormar, af hafsvågorne öfversköljes;— Förvaltningen af Sjöärendet» ne, sorn förenat sig med hvad Lots-Direca tions - Ämbetet sålunda upplyst och yttrat * har dertill lågt, att, då fråga uppstår onx anläggande af en Fyrbåk till rättelse för sjöfarande, som från östersjön inlöpa till Ålands haf, rätta stället derföre vore den klippa hvarå Söderarms känningsbåk nu är uppförd*
Af hvad sålunda blifvit alifördt, anse Utskotten det vara ådagalagdt, att eli Fyrbåk på Björnklippan hvarken uppfyller ändamålet, att gifva ledning åt Sjöfarande* eller ens blifva möjlig att jemt underhålla , i anseende till de af Lots-Directeurs-Ämbetet uppgifne svårigheter; *—•
Men som af hvad Förvaltningen anfört, Utskotten trott sig kunna hemta anledning, att anse behofvet af en Fyrbåk vid Söderarmen vara vitsordadt; så finna Utskotten sig deremot ega skäl tilstyrka Riksens höglofliga Ständer, att hos Kongl. Majsrt underdånigst anhålla det måtte, så fort tillgångarne sådant medgifva* en Fyrbåk å sistnämnde ställe varda upförd * och den vid Söderarmen nu befintliga känningsbåk, i fall någon fördel derigenom skulle vinnas, förflyttad längre ut i Refvet vid Svenska stenarne. Stats-Utskottcts Betänkandeti. u.97
Detta hemställes vördsamligen till Rik» sens Högloft.
Stockholm den 31 Maji i8a3» N:0 223.
Antom den u junii »82!?.
Utlåtande, i anledning af de hos Hoglofl.
Ridderskapet och Adeln gjorde Anmärkningar vid Utskottets, under den iz sistl.
April, afgifne Betänkande N:o 110, angående Liquiden af Svenske Ministern Herr Johan Claes Lagersvärds andelar i Genuesiska StatsLånet. X anledning af de utaf Herr Lars Magnus Lagerheim, gjorde erinringar vid Stats - Utskottets, den 12 sistl.
April afgifne Utlåtande, angående sökt ändring i de, vid 1815 års Urtima Riksdag, faststälde grunder för Liquiden af Svenske Ministern Herr Joli. Claes
Lager sr är ds fordran, härrörande från Andelar uti Riksgälds-Contoirets fordna Lån i Genua, har nämnde Utlåtande blifvit från Högloft.
Ridderskapet och Adeln till Utskot» tet återremitteradt; hvaremot detsamma i de öfrige 3:ne Respective Riks-Ståndeli , är vordet bifallet, nemi. den 5 Maij af Hög - i ig8 Stats-Utskottets Betänkanden. vördige Preste-Ståndet, samt den 25 April af Wällofl. Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet. •—•
Och som således målet, enligt 69 § i Regeringsformen redan är afgjordt, skulle TJtskottets yttrande nu kunna inskränkas till en anmälan härom, så vida icke Anmärkningarne vore af den art, att de påkallade särskildt Besvarande.
Anmärkningarne synas nemi. antyda, som skulle Utskottet icke hafva framstält det enkla förhållandet af saken, skiljd från alla omgifningar af Ziffer-Räkning, förmodanden och Advocatur-vändningar.
•— Om
Utskottet genom en så beskaffad framställning af ärendet, hade bortblandat dess rätta sammanhang, skulle ock deraf följa, att Rikets Höglofl.
Ständer blifvit missledde till deras, på Utskottets uppgifter, grundade Beslut i saken.
Och är det fördenskull Utskottets pligt, att äfven inför Rikets Högloil.
Ständer söka i detta afseende sig rättfärdiga.
För ett rigtigt bedömande af denna Liquidations fråga har Utskottet ansett böra utredas, dels till hvad belopp hela Fordringen blifvit af Herr Ministern Lagersvärd uppgifven; dels efter hvilka grunder i afseende på Cours- och Ränte-beräkning den samma är vorden af Rikets Höglofl.
Ständer till betalning godkänd, dels ock den derifrån skiljaktiga beräkningsgrund, hvarefter Herr Ministern Lager svärd yrkat dess Liquiderande och ändteligen huruledes derigenom uppkommit det fordrings belopp, hvarom nu Stats-Utskottets Betänkanden. i igg är fråga och som förmenas vara hos Svenska Staten innestående.
Detta allt har synts Utskottet lämpligast ooh redigast kunna framställas genom Ziffror, dem Utskottet således icke kan för sin del anse såsom onödiga om* gifningar, utan fastmera såsom ett för Utlåtandets fullständighet oundgängligt hjelpmedel.
Att i öfrigt, såsom Herr Lagerheim vidare yttrar, de Discretioner Herr Ministern Lager svärd tid efter annan, för dess biträde vid oinsättningarne af Genuesiska Lånet, tillförene undfått, icke hade bordt lägga hinder i vägen för godkännande af Herr Ministerns nu väckte pretention, deruti instämmer Utskottet desto heldre, som detta är ett, från sjelfva Liquidations frågan aldeles afskildt förhållande, hvarföre ock
Utskottet icke heller deruppå byggt sitt afstyrkande af Motionen, än mindre, lika med Herr Lagerheim, kunnat deraf hemta skäl att densamma tillstyrka. *—.Utskottet anser sig således hvarken i detta eller något annat afseende , hafva förtjent tillmålet af en Advocatorisk behandling af målet, utan Utskottet har helt enkelt ådagalagt, ej allenast omöjligheten deraf, att Herr Ministern Lager svärd kunnat år 1800 ega af en fordran, den han sjelf med Notarial Betyg styrkt sig hafva, år 1810, till hela beloppet förvärfva!, så vida icke antages, att förstnämnde f, under tiden blifvit försåld och sedermera år 18ro åter inköpt jemte de öfrige pelarne; utan 1200 Stats-Utskottets Betätikanden, ock, att i alla fall, äfven detta förhållande motsäges deraf, att de Lane andelar, som upgifvits utgöra af hela fordringen, aldeles icke kunna igenfinnas i det Betyg deruti samma fordran
BIHANG TILL Lagtima Riksdagen i Stockholm Åren 184T och 1848.
SJUNDE SAMLINGEN. g<l,K