Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I följd af flere jordägares begäran höll Eders Kongl. Majrts Befallningshafvande den 1 Augusti 1842 sammanträde uti Jula By, för alt tillvägabringa öfverenskommelse om åtgärder till sänkning af sjön Ymsen inom Wadsbo Härad, hvarigenom man ansåg icke allenast landvinning kunna erhållas, utan ock de på ömse sidor af sjön varande vidsträckta mossar och sanka ängar, tillsammans 6,313 tunneland, kunna beredas till fruktbarhet samt dessutom en med stor kostnad öfver den ena mossen anlagd högst behöflig väg, kallad Stora mossbron, fredas från den förstörelse, hvarmed den hotas af sjön, som årligen utskär en del af den mellanliggande moss1 ebban; men några större possessionater i orten, hvilka ansågo en vetenskaplig undersökning vara nödig, för att utreda dels verkan af föreslagna sjösänkningen, dels ock huruvida fördelarne deraf voro öfvervägande, förklarade att de, under ovisshet om det ena eller andra, icke ville med saken sig befatta eller ens deltaga i kostnaderne för sådan undersökning; vid hvilket förhållande och då flere andra tillstädeskomne jordägare instämde i detta yttrande, sökanderne anmälte, att de funno ändamålet med sammanträdet, eller förening, icke kunna vinnas, hvarföre de ej eller vid tillfället påkallade vidare åtgärd af Eders Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande, utan blott förbehöllo sig att i ämnet äga öppen talan för framtiden. 8:0.
Sjön Dettern, hvilken egentligen är en vik af Venera har redan år 1763 varit föremål för allmännare uppmärksamhet, emedan man äfven den liden erfor att sjön årligen utvidgade sig.
Nämnde år uppgjordes en karta öfver berörde sjö och dess närmaste omgifning, men vidare åtgärd har veterligen icke blifvit vidtagen förr än 1842, då Flo, Åhs, Sahls och Näs Socknemän, hvilkas ägor under mellantiden lidit betydlig minskning genom
Detterns fortfarande och i mån af dess utvidgning tilltagande utskärningar, som hota att i en framtid förvandla samma ägor till sjö, gjorde underdånig ansökning, att Eders Kongl. Maj:t ville i Nåder låta icke allenast uppgöra förslag till förekommande af vidare skada utan ock bereda anslag af allmänna medel för arbetets utförande.
Nådigt beslut i följd häraf lärer än - 9 ännu icke vara fattadt.
Åtminstone har det ej blifvit Eders Kongl. Majrts Befallningshafvande meddelad t. 9:0
Slutligen torde i sammanhang härmed böra i underdånighet omförmälas tvänne andre framställde förslager:
Det ena uppgjordes år 184 * af Marschreidern von Zweigbergk till sänkning af Fur-, Ax-, Lili-, Ljung- och Flem-sjöarne i Valle Härad, hvarigenom 900 tunneland mossar kunde blifva odlingsbara och 3oo tunneland jordvinning erhålles för en kostnad af högst 2,3oo Rrdr Banko.
Det andra är samma år uppgjordt af Löjtnanten Å. Nordenfelt till den så kallade Sjömossens eller Åsa-sjöns på Billingen aftappning, som, beräknad till en kostnad af blott 672 Rrdr Brko, ansetts bereda tillfälle till odling af circa 5oo tunneland nu vattensjuk och således mindre fruktbar mark.
Någon vidare åtgärd för dessa sistnämde arbetens tillvägabringande bar dock ej ännu blifvit vidtagen.
Dessutom hafva jordägarne i Söne Socken af Kållands
Härad beslutat försök att utestänga Venern från Socknens så kallade mader, hvarigenom (lere hundrade tunneland jord, som hittils de fleste år stått under vatten, skulle förvandlas till god äng och blifva tjenlig till odling.
Förberedande åtgärder äro redan vidtagne, och ernar man till planens fullbordan göra underdånig ansökning om nödigt statsbidrag.
I följd af Hofva socknemäns framställning om behofvet att omlägga landsvägen emellan Gästgifvaregårdarne Hofva och Bodarne till afböjande af faror och olägenheter, som de så kallade Posseborgs- och Brinka-backarne i trakten af Finnerödja kyrka förorsaka för vägfarande och skjutsskyldige, gjorde Eders Kongl. Majrts
Befallningshafvande den i September 1841 underdånig ansökning om tillstånd att, på bekostnad af allmänna medel, få låta anställa behörig undersökning och göra förslag till berörde vägomläggning; hvarefter och sedan Eders Kongl. Majrt genom
Styrelsen för allmänna vägnell vattenbyggnader ti 11 kännagifvit sitt nådiga samtycke härtill, kaptenen N.
Astrand uppgjort ett på 10,670 Rrdr Banko sig slutande kostnadsförslag, som Eders Kongl. Majrt den 1 April 1843 i Nåder faststäldt, med stadgande af de vilkor, hvarunder nämnde summa beviljades såsom statsanslag till arbetet.
En af Hofva och Finnerödja socknemän utsedd Direktion, som om arbetet ingått kontrakt med Eders Kongl.
Majrt och Kronan, har genom Eders Kongl.
Majrts Nådiga Bref den 2 nästlidne Februari fått den före skrifna' säkerheten godkänd och erhållit tillstånd att lyfta de anslagne med o - 10 len.
Endast förberedande åtgärder i afseende på verkställigheten af arbetet hafva hittils medhunnits.
Saknaden af tjenlig- hamn vid Lidköping sora är afsättningsorten för den betydliga spannemålsproduktionen i vestra och sydvestra delen eller omkring hälften af Skaraborgs Län, har länge, särdeles då vattnet i Yenern varit lågt, medfört stora olägenheter.
Spannemåls-uppköparne hafva nemligen varit tvungne att med stor kostnad och risque medelst pråmning verkställa lastningen 4 mil från Staden ute på redden, der fartygen, utan god ankarbotten, äro från nordliga sidan utsatte för omkring 12 mils öppen sjö, hvilket vållat att lastningen ej låtit sig göra under blåst, som ofta inträffar hösttiden, då betydligaste skeppningen vanligen pågår.
Redan år 1838 väcktes fråga om afhjelpande af dessa hinder.
Enligt föreskrift af dåvarande Stor-Åmiralitets-Embetets tredje afdelning företog sig nu mera ÖfverDirektören och Riddaren von Sydow att, efter anställd undersökning, affatta plan till hamnbyggnad, upprätta kostnadsförslag, som uppgick till 88,000 R:dr Banko och att i ämnet afgifva fullständigt betänkande.
Ortens innevånare, som i följd af kostnaderne och äfventyret vid lastningarne nödgats nedsätta priset på spannemålen och följaktligen lidit mest, omfattade saken med så varmt intresse att de till och med, vid det af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande för vederbörandes hörande den i4 October 1839 hållna sammanträde, ville sig emellan bilda ett bolag, sorn skulle ombesörja verkställighet af hamnbyggnad mot rättighet att uppbära icke allenast det statsbidrag, som kunde beviljas, utan ock skäliga hamnumgälder; men Stadens Borgerskap och fleste tomtegare bestridde företaget, emedan de icke ville åt andra upplåta hamnplatsen eller underkasta sig beskattning med dryga hamnpenningar; hvarjemte de förmente förslaget vara allt för lågt, hälst den betydliga mängd timmer, som ansågs åtgå, ej upptagits i värde, utan blifvit beräknadt att afhemtas från Stadens för andra behof knappt tillräckliga skog.
Man nödgades låta saken i detta skick blifva hvilande under förmodan, att behofvet af hamnbyggnaden skulle snart förmå vederbörande att ändra åsigter.
Härmed dröjde ej länge, ty i November månad 1843 inlemnades till Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande en af de fleste Stadens Borgare och Ståndspersoner undertecknad skrift, deri de, uttryckande den öfvertygelsen, att hamnbyggnad vore nödvändig, om ej spekulanter på ortens spannemålsprodukter skulle, af fruktan för olyckshändelser vid utskeppningen, vända 11 sig med sina uppköp från Lidköping, hvaraf så väl orten, som Staden skulle lida en högst betydlig förlust, anhöllo, alt Eders Kongl. Majrts
Befallningshafvande ville på bästa sätt befrämja ändamålet.
I följd häraf höll Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande nytt sammanträde med Stadens innevånare den 18 påföljde December, hvarvid desse, jemte framställning om behofvet af en ytterligare undersökning och någon jemkning i förra förslaget, enhälligt förklarade deras önskan vara, att Länsstyrelsen måtte hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet dels anmäla, det Stadens samtlige innevånare nu insågo fördelarne och det stora behofvet af föreslagna hamnbyggnaden, dels ock anhålla att Eders Kongl. Maj:t behagade i Nåder bereda nödigt anslag; och voro de villige att, i den mån de kunde, medverka till ändamålets vinnande. Öfver-Direktören von Sydow har sedermera lofvat verkställa den påkallade nya undersökningen; och när den för sig gått, ämnar Eders Kongl. Majrts Befallningshafvande inkomma till Eders Kongl. Majrt med underdånig framställning i detta vigliga ämne.
Innevånarne.
Mantalslängderne utgjorde folkmängden:
År 1838 ,,1839 „ 1840 „ 1841 ,, 1842 Mansper- soner.
Qvinsper- soner.
Summa. 82,529 84,814 85,615 86,749 86,660 88,238 90,564 91,200 92,418 92,186 72,362 75,787 75,694 77,467 82,699 98,405 99,593 101,121 101,700 96,147 170,767 175,378 176,815 179,167 178,846 af Summan belöper sig per medium på fem år I de föregående Femårs-berät- telserne upptagas: för år 1832 för år 1837 426,367 85,273 454,606 90,921 384,007 76,801 72,955 72,412 496,966 99,393 88,395 98,505 880,973 176,194 161,350 170,917 När sistberörde Berättelser jemföras med uppgifterne för 1838—1842; så kommer man till dessa slutsatser: 2 * 12 Folkmängden i Skaraborgs
Län har ökats åren . . 1833—1837 med 9,567. 1838—1842 „ 7,929.
De skattfrias antal har minskats åren 1833—1837 „ 543. men ökats 1838—1842 ,, 10,287.
De betalandes antal har ökat sig åren 1833—1837 „ 10,110. men minskats 1838—1842 „ 2,358.
Sista Femårs-herättelsen omförmäler att jordägarnes antal förhöll sig till arrendatorers och brukares såsom 74 till a3; men under åren i838—1842 har de senares antal något minskats, så att förhållandet nu kan antagas vara såsom 74 22< Den anmärkta minskningen i antalet af skattskrifne personer härleder sig synbarligen från stadgandet i Eders Kongl.
Maj:ts Nådiga kungörelse af den 7 April i84*> att mantalspenningar skola erläggas först efter fyllda 17 år eller 2 år senare än förut.
Orsakerne till folkökningen, hvilken fortfar att vara störst inom den obesuttna arbetsklassen, synas vara desamma, som antyddes i förra berättelsen, och i den mån denna tilltager ökas äfven behofvet af kraftfullla åtgärder till beredande af mera vårdad uppfostran åt den uppvexande ungdomen, på det samhället icke må belastas af lättingar och oduglingar.
Utom Gymnasium och en högre Lärdomsskola i Skara, en Trivialskola i Mariestad, en Stadsskola i Lidköping, pedagogier i Sköfde, Hjo och Fahlköping, samt skolor efter Lancasterska metoden i Skara, Mariestad och Lidköping, hvilka 2 sistnämde Eders Kongl. Maj:t behagat understödja med enskilda gåfvor, hafva i ofvannämnde afseende, för den egentliga folkundervisningen inom församlingarne å landet, från längre tider tillbaka varit vidtagne serskilte anstalter, hvilka, ehuru nog ofullständige, bibehållit sig och efter olika omständigheter fortskridit i lika anda, riktning och omfattning som förut; men sedan Eders Kongl. Majrts
Nådiga förordning af den 18 Juni 1842 utkom, äro inom församlingarne beslut fattade för att sist inom den tid samma Kongl, förordning utsätter, eller år 1847 hafva folkundervisningen så inrättad som anbefaldt blifvit; för hvilket ändamål inom samtlige församlingarne äro träffade anstalter antingen att upprätta skolor, fasta eller ambulatoriska eller båda delarne samfällt, alldeles å nyo, eller ock 1 behörig ordning reorganisera de på ålskillige ställen redan befintlige skolinrättningar, så att de anspråk, som högstberörde
Nådiga förordning uppställer, motsvaras; och de församlingar, hvilka till Eders Kongl. Majrt ingått med underdånig anhållan om bidrag af allmänna medel för folkskole-lärares 13 aflöning, afbida Nådigt bifall dertill.
Vid det, för bildande af skollärare r Skara inrättade Seminarium är så stort tillopp af elever, att blifvande Sockneskolornes behof i detta afseende förmodas kunna tillfredsställas.
Sedan Landtbruksinstitutet vid Degeberg, hvars stora gagnelighet är obestridlig, stiftades, hafva, enligt föreståndarens uppgift, derstädes undervisats, . 125 elever, af hvilka omkring hälften nu äro jordägare.
Antalet af rättare-lärlingar uppgår till 117; och under de sista fem åren har elevernes antal utgjort 7g och rättare-lärlingarnes 84 särdeles de sednare äro städse af possessionater begärligt sökte och efterfrågade.
I sammanhang härmed torde böra nämnas Veterinär-inrättningen 1 Skara.
Den stiftades af professoren P. Hernqvist, som dertill skänkte omkring 5ooo R:dr Banko; men den synes under sednare åren icke hafva uppfyllt det ändamål, som dermed åsyftats och bordt vinnas; tvärtom har inrättningen år från år fått ett minskat anseende, hvilket hufvudsakligen tillskrifves dels föreståndarens nästan oafbrutna vistande i Stockholm och dels andre lärarens höga ålder.
Desse förhållanden föranledde förra Direktionen för Veterinär-inrättningen, att redan år i835 göra underdånig hemställning, det föreståndaren måtte antingen helt och hållet entledigas från sin berörde befattning, hvilken i sådant fall borde förklaras ledig och återbesättas, eller ock förpligtas alt ofördröjligen till Skara afflytta, för att sina åligganden vid inrättningen vederbörligen handhafva.
Denna underdåniga hemställning lärer dock icke hafva vunnit Nådigt bifall, hälst föreståndaren i stället för att sjelf infinna sig vid inrättningen, der anställt en djurläkare såsom sin vicarius.
Sedermera har den nu varande
Direktionen, uti ett utlåtande till Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Sundhets-Collegium, rörande förslag till ändamålsenlig reglering af Veterinär-inrättningens angelägenheter, förklarat dess från tid till tid befästade öfvertygelse vara, att någon sådan reglering icke kunde tillvägabringas annorledes, än genom föreståndarens ständiga närvaro på stället enligt hvad redan år 1835 blifvit hemstäldt; i anseende hvartill
Direktionen föreslagit, att på föreståndarens plats måtte förordnas skicklig person, som, mot fullgörande af dennes pligter i deras hela vidd, ägde tillgodonjuta hans löneföi möner; och anhöll
Direktionen, att denna dess öfvertygelse måtte genom Kongl. Collegium lill Eders Kongl. Maj:t i underdånighet framföras och med förord understödjas.
Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande har sig icke bekant om någon eller hvilken åtgärd derpå följt. 14 Folklynnet är lugnt, fredsamt och ordningsälskande.
Afvikelse!’ härifrån torde höra hänföras till undantagen.
Förnärmande af eganderätten är merendels verkan af lättja samt dess följeslagare fattigdom och brist; likasom våldsamheter oftast blifvit föranledde af fylleri, hvilken last dock under sednare åren aftagit dels derföre att husbehofsbränningen mindre allmänt idkas, dels ock emedan nykterhetsföreningar, jemte de bildade folkklassernas efterdömen, börjat bland allmogen sprida deras välgörande verkningar.
Hvad som synes tala häremot är innehållet af de vid Länshäktet förde fångjournaler.
Dessa visa att vid samma häkte varit intagne:
För grofva brott. 1, För stöld.
För mindre för- brytelser och på enkelt fängelse.
Anhållne för lös- drifveri och för- svarslöshet. och bröd i brist af böter.
Dömde till fän- gelse vid vatten sorn ej tillhört detta Län.
T rån spor t - få n ga r Bysatte personer.
Barn som till häk åtföljt sine mödi " 1 1 Summa personel m. qv. ra. qv. m. qv. m. qv. m. qv. ra. qv. m. qv. S, rr År 1838 12 5 198 20 208 8 169 32 282 47 130 16 8 12 1,057 „ 1839 25 — 120 18 257 82 104 64 121 24 200 33 10 17 1,075 „ 1840 18 0 /v 103 19 181 34 122 21 181 12 173 7 5 1 19 898 „ 1841 32 2 111 26 262 49 151 26 152 12 176 7 18 14 1,028 „ 1842 13 4 200 43 225 33 163 24 200 24 139 7 16 8 1,109 Summa j90j 131742j 126J1,133 j20öj709J 167| 936| 11918181701571 1| 70|5,167
Men härvid bör dock anmärkas, att en mängd af desse fångar tillhört andra Län eller hitkommit från Pioniercorpsen på Carlsborg.
Pass-journalerne ådagalägga det förhållande, att pass blifvit utfärdade
För sådane, som i främmande orter sökt arbete.
För sysslolöse, som förelagts att skaffa sig laga försvar.
Ar 1838 . . 326 202 99 1839 . . 213 168 99 1840 . . 248 156 99 1841 . . 165 168 9 9 1842 .
. 302 232 Summa 1,254 928
Vid jemförelse af dessa uppgifter synes , att antalet af för stöld häktade, utvandrade och försvarslöse, varit störst åren i838—1842, otvifvelaktigt en följd af nämnde och näst föregående årens svaga skördar och brist på arbetsförtjenst.
Näringame.
Jordbruket är hufvudnäringen.
Man måste medgifva, att Länet icke är af naturen vanlottadt.
Fastän, på sätt i början af Berättelsen blifvit anmärkt, den så kallade skogsbyggden har mindre god jord, befinnes dock åkerbruket derstädes i temligen fördelaktigt skick; ty man saknar der hvarken mulbete eller äng, som, med tillhjelp af odlade foderväxter, sätter jordbrukaren i tillfälle, att underhålla större ladugård och att med gödning förse åkerfälten.
Å slättbyggden deremot, som har god och på flera ställen ypperlig jordmån, är brist så väl på bete, som på äng, denman mångenstädes upplöjt till åker.
I saknad af skog till stängsel, möter svårighet vid cirkulationsbruk och odling af foderväxter.
Ladugårdsskötseln är således högst ofullständig, hvilket vållar, att blott obetydlig del af åkern kan gödas, och att denne, som ändock idkeligen besås, mer och mer utsuges och lemnar klena skördar, om icke årgången är särdeles gynnande.
Läroanstalter och skicklige jordbrukares föredömen, i förening med Hushållningssällskapets bemödanden, gifva dock grundad anledning till förmodan, att menigheten, upplyst om det felaktiga och rätta af jordens behandling, skall småningom afvika från nu gällande vanor och antaga ett mer rationelt brukningssätt.
Från Kongl. Landtbruksakademien skall sistlidet år hafva utgått förslag om bildande af slamholländerier i sex Län, bland hvilka äfven Skaraborgs
Län lärer vara intagit.
Då förbättring af boskapsafvel hörer tili de vigtigaste medel att höja jordbruket, vore önskligt, att nämnde förslag så uppfattas inom Länet, som det förtjenar.
Yäl har farhåga låtit antyda sig, att tillgångarne äro otillräckliga för underhåll och fortplantning af ofvannämnde afvel; men fastän detta inkast icke för närvarande saknar grund, bör man, å andra sidan, beräkna, att, innan racen hinner sprida sig, åtgår så lång tid, att, om foderkulturen fortfar att öka sig i lika förhållande, som under sednare åren, det framställda hindret sannolikt upphör.
Hågen hos possessionater att anskaffa, bibehålla och befordra ädla fårracer, har aftagit.
Såsom orsaker dertill torde uppgifvas, att dessa racer äro ömtåligare; att inköpet är dyrt samt alt finare ull står i för lågt pris. 16 Hästafvelu deremot fortfar att bättras, i följd af de tillfällen, som blifvit beredde till begagnande af så kallade krono- och esqvadronshingstar.
Remontmarknaden, som nu mera blifvit återflyttad från Axvalla hed till Sköfde, gifver uppmuntran åt dem, som hafva vackra och väl vårdade hästar till afsalu.
Anmärkningsvärdt torde vara, att tio större landtegendomar i Länet blifvit inom få år inköpte af personer från andra orter.
Köpeskillingarne, i den mån de liqviderats, hafva gjort en betydlig tillökning uti rörelsekapitalet i orten, hvarjemte flere bland de nye ägarne vidtagit verksamma åtgärder till egendomarnes förbättring.
Sedan sista Femårsberättelsen afgafs, hafva, enligt Förste Landtmätarens i Länet uppgift, 406F! mantal, med en jordrymd af ii3,o88 tunneland, blifvit laga skiftade emellan t,475 åboer, hvaraf 736 qvarblifvit på gamla tomter, men 739 afllyttat.
Såsom utflyttningshjelp och understöd för befordrande af ett förbättradt brukningssätt af jorden, har under tiden utbetalts:
Understöd för U tflyttnmgs- jordbrukets för- Summa. ! hjelp. bättring.
I R:dr. sk. rst.
Är 1838 5,425 38 Q 2,214 3 9 7,639 42 6 ,,1839 6,052 24 5 1,682 45 9 7,735 ad 2 „ 1840 6,883 37 1 6,883 37 1 „ 1841 7,489 27 8 663 6 6 8,152 34 2 „ 1842 5,573 4« 10 2,064 3 4 7,637 45 2 Summa 31,425 25 9 6,624 11 4 38,049 37 1 17 Årsväxten har varit af nedan anmärkta beskaffenhet:
Arter och annat trindsäde.
Hafre och Blandkorn.
Höfångsten.
År 1838 Mindre för- delaktig , berednings- tiden vidrig.
Medel- måttig.
Mindre god.
Knappt me- delmåttig.
Ymnig.
Under medel- måttan.
„ 1839 Medel- måttig.
Under me- delmåttan.
Medel- måttig. „ 1840 Knappt me- delmåttig, hvetet var sötigt och blandadt med sa kal- ladt lyxa.
Knappt medel- måttig.
Temligen god. „ 1841 Knappt me- delmåttig.
I allmänhet klen.
Temligen god, men skadad af våtväder under berg- ningstiden. „ 1842 Någorlunda god.
I allmänhet under me- delmåttan Temligen god.
1 allmänhet klen.
Klen. j 3 18
Och hafva markegångsprisen blifvit af Rikets Ständers Deputerade från Länet bestämde, med afseende af så val det löpande årets skörd, sorn behållningarne från de föregående och förhållandet på andra orter, till följande: 1 tunna Hvete. 1 tunna Råg. 1 tunn Korn. Q 1 tunna Hafre. 1 tunna Arter. 1 lispund Smör. t lispund Ost. 1 vinter- lass hö på 40 lis- pund.
1 artigt dags- verke.
B:ko Rd. sk. 1’.
Rd sk. r. Rd. J r. Rd. sk. r. Rd sk. r. Rd. sk. r.
Rd. sk. 1’. Rd. sk. r. Rd. sk. r. År 1838 16 32 — 10 — 7 16 _ 4 — .. 9 _ 5 32 . 2 40 — 10 32 _ 20 _ 1 9i 1839 12 — - 8 — _ 6 32 — 4 —.. — 8 — 5 32 - 2 ■40 - 10 32 — 2 ! 4! ??
1340 12 — - 8 — — 5 l6 - 2 32 — 7 16 - 6 — - 0 4o - 10 32 _ — 20 —! 1841 14 — 10 5 32 — 2 32 — 10 6 — - 2 40 - 8 42 8 20 - 1842 13 16 _ 11 6 40 3 16 - 8 5 — - 2 32 - 9 .6 - — l9 - Dessa taxor hafva hvarje år i vissa delar blifvit öfverklagade af Advokatfiskal i Eders Kongl. Maj:ls och Rikets Kammarkollegium för Kronans räkning, äfvensom af åtskillige räntetagare, hvilka i allmänhet vunnit åsyftad förhöjning.
Länets Hushållningssällskap, hvars nu gällande stadgar blifvit af Eders Kongl.
Majit i Nåder fastställde den 27 April i84o, trädde i verksamhet uti Oktober samma år.
För befrämjande af förbättring i åkerbruket hafva täflingsplöjningar årligen blifvit anställde, år i84o vid Skofteby egendom, åren 184* och 1842 vid Lidköping och år 1843 på Hagestad, i Vadsbo Härad, dervid premier ur Sällskapets kassa blifvit utdelade.
Sällskapet har äfven föranstaltat om exposition af åkerbruksredskap och åtskillige växtalsler, samt genom dess Beredningsutskott emoltagit och besörjt reqvisilioner af utländskt lin- och klöfverfrö, äfvensom utsädesråg.
Tvänne år har Sällskapet till täflan anslagit och kungjordt det så kallade Ehrenbergska priset, bestående af 66 R:dr 32 sk.
B:ko, egnadt för uppmuntran af gagneliga ekonomiska företag; men hittills har icke någon anmält sig för erhållande af denna belöning.
Ur Sällskapets kassa hafva utgått premier till mindre bemedlade jordbrukare, som utmärkt sig för trädplantering och oländig marks uppodlande.
Inom Vartofta Härad hafva flera af de så kallade Amerikan - ska plogarne, genom Sällskapets försorg, blifvit införskrifne, för att användas i årdrets eller krokens ställe, till jordens luckring och vändning.
Sällskapets bibliotek, till hvilket inköpas de inom fäderneslandet utkommande böcker i landthushållningsvetenskapen och dermed sammanhang ägande ämnen, hålles tillgängligt för dem, sorn sig dertill anmäla.
Angående skogshushållningen, har Sällskapet låtit från trycket sprida flere lämplige skrifter, synnerligast omfattande besparing af stängsel och tjenlige åtgärder derföre, såsom kreaturs betande genom vallgång, m. m.
Sällskapet har öfvertagit de i Kongl. Kungörelsen den 3o
Maj i83o stadgade åligganden, för beredande af odlingslån från Rikets Ständers Bank.
Å de fem odlingslägenheter inom Länet, för hvilka sådaue lån blifvit beviljade, äro de årlige besigtningarne förrättade, dervid utrönts, att odlingarne i behörig ordning fortgått.
För lättande tillgänglighet och spridande af nödig kännedom i ekonomiska ämnen, äro kretsafdelningar etablerade inom Vadsbo, Vartofta och Frökinds Härader samt trakten omkring Lidköping.
De frågor, som inom dessa afdelningar väckas, underställas Sällskapets BeredningsutskoLt och komma, efter dess granskning, under Sällskapets allmänna öfverläggning.
I afseende på skogshushållningen är förhållandet i det närmaste sadant, sorn det var, då förra Femårsberättelsen afgafs.
Att spara lör framtiden, ingår sällan uti allmogens beräkningar.
I den mån skogstiLlgångarne minskas och priset på skogseflfekter stegras, känner man sig frestad att anlita de förra, för att fylla närvarande penningebehof.
Att freda skogen till återväxt eller uppdraga nya plantor, påtänkes sällan, sannolikt derföre, att frukterne af sådane omsorger icke skördas förr än efter en eller två mansåldrar.
Misshushållningen är mest märkbar på de trakter, som blifvit från kronoskogarne skiftade åt enskildla.