Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ilandels-sjöfartens tillstånd och om förändring af åtskilliga stadganden i afseende å denna näringsgren, afgifne underdåniga Betänkande har Utskottet inhemtat och skolat här meddela: att Committerade, på anförde grunder, ansett helfrihetsbref i dess närvarande skick vara den fullständigaste af de för Svenskt fartyg föreskrifne nationalilets-bandlibgar, och att de hädanefter, såsom hitintills, höra af Commerce-Collegium utfärdas; att
Committerade ansett bil-bref och mätare-bref dessutom, till bestyrkande af fartygets nationalitet, alltid böra å fartygen linnas ombord ; men att Committerade i underdånighet tillstyrkt, det skyldigheten att årligen uttaga helfrihets-bref måtte, i likhet med hvad skeppsrederierna allmänt önskat, till lättnad för sjöfarten upphöja och denna handling endast förnyas i de fall, då densamma blifvit fuliskrifven, eiler om correspondent-redare ombytes, eller om fartyget undergår sådan förbyggnad, att fartygets drägtighet derigenom förändras, eller om tacklingen å fartyget omgöres, så att dess egenskap af skepp, brigg, skonert, galeas elier slup derigenom förändras; dock skulle det vara redare obetaget, om han ville, att uttaga nytt helfrihets-bref, oagtadt någon af dessa omständigheter ej inträffat, sedan likväl det förra heifrihetsbrefvet blifvit behörigen återstälIdt, hvarförutan Committerade likaledes tillstyrkt, att nämnde handling hädanefter måtte skrifvas pä pergament och förses ofvanföre contexten med ett ensbléme, som utmärker egenskapen af Svensk nationalitets-handling.
Tvanne af Gomiteens ledamöter hafva skiljt sig från pluralitetens omförmälde åsigter, i så måtto, sorn de ansett bil-brefvet eller byggnads-beviset ej allenast böra utgöra, utan i sjelfva verket vara den enda rätta nationalitets-handlingen för ett fartyg och yttrat den öfvertygelsen, att om
Magistrater i städer och domare på landet tilläts att utfärda bil-bref, kunde Commerce-Collegium vidtaga controilerande åtgärder för missbruk såväl inom som utom landet, och hafva dessa båda ledamöterne underdånigst 22 Allm.
Besv,- och Ekon.-Utskottets Utlåtandej N\o 84. föreslagit, att helfrihets-brefven, som af Commerce-Collegium nu utfärdas, måtte afskaffas och bii-brefvet, med den utsträckning, och på de villkor, samma ledamöter i underdånigt serskilt förslag uppgifvit, i stället påbjudas såsom Svenskt skepps nationalitets-handling.
Det är kändt, att föreskriften om anskaffandet af Kongl.
CommerceCollegii så kallade helfrihets-bref för Svenska fartyg hävledt sig derifrån, att fartygens beskaffenhet och byggnadsart fordom bestämde, om hel- eller halffria eller ofria tull- och skepps-afgifter skulle erläggas, och att fribrefvet erfordrades för att styrka rättigheten till helfrihet i nämnde umgälder.
Detta ändamål har numera upphört, sedan helfrihet åtnjutes för alla Svenska fartyg, af hvad byggnadssätt de än må vara, så att helfrihetsbref ve t endast tjenar till bevis om fartygets nationalitet.
I detta afseende måste Magistraternes Certificat, innehållande egares och skeppares namn, fartygs byggnadsart och lästetal samt intyg, att det är Svensk egendom, i förening med mat-bref, bil-bref och folk-pass, anses så mycket mera tillfyllestgöra nde, som helfrihets-brefven just derpå grundas och dessas tillförlitlighet således helt och hållet beror på tillförlitligheten af berörde handlingar.
Utskottet anser det också med säkerhet kunna antagas, att Magistrater, såsom behöriga myndigheter att i sådane ämnen meddela intyg, äro å utrikes ort kände såväl som Commerce-Collegium, och en tvekan om namnteckningens vigtighet synes icke vara mera att befara, då namnteckningen tillhör en Magistratsperson, än då fråga är om Commerce-Collegii underskrifter.
I begge fallen måste en sådan tvekan häfvas genom Consulad-intyg och för Consulerne böra Magistraternes namnteckningar icke vara obekanta.
Då nu skyldigheten att anskaffa Commerce-Collegii helfrihets-bref icke allenast är förenad med kännbara besvär och kostnader, utan ofta kan föranleda de mest eftertänkliga hinder för sjöfarten, med hvilkas afskalfande för ingen del bör göras afseende å den minskning af inkomster för Commerce-Collegii tjenstemän, som deraf kan blifva en följd, anser Ut skottet sig böra tillstyrka, att Rikets Höglofl.
Ständer till Kongl. Maj:t i underdånighet frambära den önskan, att föreskriften om anskaffande af Commerce-Collegii helfrihets-bref må helt och hållet upphäfvas och såsom bevis om fartygs nationalitet måge gälla vederbörande Magistrats Bil-bref och Certificat, detta senare bestyrkande, hvad i formuläret N:o 1 af Kongl. Förordningen den 22 April 1829 är föreskrifvet, utan att Certifica - Allm, Besv,- och Ekon.-Utskottets Utlåtande, N.-o 84.
23 tet behöfver förnyas oftare, än fartyget ombyter redare eller skeppare, samt att
Magistraterne måge förpllgtas att årligen ingifva förteckningar öfver utfärdade Certificat, på det bemälde Collegium må fortfarande ega det tillfälle att hafva öfversigt af förbållandet med skeppsfarten, som hittills genom helfrihets-brefvens uttagande varit beredt.
Reservation af Herr JVijk: ”Genom votering bar Högloft.
Utskottet, medelst 2:ne rösters pluralitet, kullkastat det förslag till Betänkande uti förevarande fråga, som utaf Afdelningen blifvit frainlagdt, och hvilket gick derpå ut —att tillstyrka Rikets Ständer, det underdånig framställning måtte göras om nödvändigheten af att, sedan Commerce-Collegium i föreskrifven ordning utfärdat fri-bref för fartyg, samma icke behöfde årligen ombytas, utan gälla, så länge samma egare eller intressenter ännu hafva fartyget, utan afseende derpå, om ombyte af skeppare inträffade och alt fribrefven borde för att ega varagtighet utfärdas på pergament.
— Detta förslag var, efter mitt begrepp, ganska grundligt motiveradt och befordrade både enskild och allmän fördel, emedan det ej allena tryggade skeppsrederierne vid att erhålla ett document, som uti alla utrikes hamnar i mer än 100 år varit kändt och respecteradt, utan ock sparade dem all den omtanka, tidspillan och kostnad, som är förenad med uttagande årligen af fribref, hvilket blifvit så myeket, och det med rätta, öfverklagadt, samt dessutom bibehöll Commerce-Collegium vid att fortfarande ega tillfälle till en ständig och säker öfversigt af förhållandet med Rikets skeppsfart, som hittills genom fribrefvens utdelande varit beredt, och hvilket ej bör anses likgiltigt.
— Hvaremot om fribrefven skulle komma att utfärdas, på sätt Utskottet nu föreslagit, det är att betvifla, att desse documenter uti alla utrikes hamnar skola godkännas, och Consulerne kunna dessutom ej känna alla Magistrater, då de deremot jemt äro uti correspondence med Commerce-Collegium och således i tillfälle att vitsorda dess utfärdade handlingar, der så skulle behöfvas.
Dessutom äro uti de handels-tractater* som under senare tider blifvit afslutade, grundade på reciproeitets-systemet, uttryckligen nämndt, att Svenska skepp skola vara försedde med Commerce-Collegii fribref, såsom nationalitets- och pass-handling, för att tillgodonjuta de fördelar, som skeppsrederierne äro genom Iractaler med utrikes magter tillförsäkrade, och hvilken handling 24 Allm.
Besv,- och Ekon,-Utskottets Utlåtande, N.-o 84. mäste företes äfven i de länders hamnar, sorn ligga oss närmast.
— På dessa skäl reserverar jag mig emot det nu uppställda Betänkandet.
Häri hafva instämt Herr Friherre Krcemer, Herr af Schmidt, Herr Biskop Butsch, Prosten Sylvan, Herrar Åbom och /Vallander, samt Riksdagsmannen Anders Trysén från Östergöthland.
Allm. Bese.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, IV-o 85.
I N:o 85.
Ank. till Exp, Utsk, den 29 Juli, kl. 9 F. m. JB et anie ande, i anledning af väckta motioner om behof - vet, l:o af en tillförlitlig redaction af Allmänna Författningar; 2:o af en samling af alla äldre, ännu gällande Polis-Författningar, samt 8:0 af en Revision utaf alla före antagandet af 1809 års Constitution utgifne Författningar, I dessa frågor hafva från Högloft.
Ridderskapet och Adeln till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets handläggning nedan upptagne memorial blifvit öfverlemnade, nemi.: 1:0 Af Herr Friherre von Nauckhoff, Johan Otto, som anfört: att, i följd af samhällets utveckling, under en lång tiderymd, Författningar efLer hand tillkommit, utan att deras nära anförvandter af äldre data, i nion af behofvet, blifvit upphäfna; att både de äldre och nyare således qvarstå, oell åberopas icke sällan i gemensamhet, eller ock företrädesvis, allt efter omständigheterna, samt alt en massa af författningar, med deras förklaringar, ändringar eller tillägg, härigenom uppstått, hvilkas inrymmande uti minnet öfverstiger hvarje mensklig förmåga.
I sammanhang härmed har motionären vändt uppmärksamheten å de brister, som vid senare Författningars så väl uppställning, som redaction, finnas ega rum, i så måtto, att, i förra afseendet, motiven oftast varit inblandade i föreskriften, som bör framställas enkel och sjelfständig, och att, i det senare, afvikelser egt rum från den korthet och bestämdhet i uttryck, som stämpla det fordna Svenska Lagspråket.
I ändamål att tillvägabringa rättelse uti ofvan uppgifna förhållanden, har motionären föreslagit organisationen af en permanent Författnings-Commission, så sammansatt, att hvarje gren af Stats-förvaltningen, hvarifrån Allmänna Författningar emanera, deruti hade sin icke ombytlige representant; hvilken Commission det skulle åligga: att uppsätta Allmänna Författningar, och, efter vederbörligt godkännande, dem från trycket utgifva, under benämning: Archiv för Svenska Författningar, dock icke blandade om hvarandra, på sätt nu eger Bih. till R- St.
Prot. 1840. 8 Semi. 22 Häft. 1 2 Allm. Besv.- och Ekon.-Utsiatlets Betänkande, N:o 85. rum uti Svensk Förfatlnings-samling, men classerade efter ämnenas ursprungliga art;. b) att, vid utfärdandet af en ny Författning, i ändamål att ersätta en redan existerande, ovillkorligen i den nya intaga föreskriften om upphäfvandet af den gamla, samt c) att genomgå och granska äldre och nyare Författningar, för att utgallra och i underdånighet anmäla, hvad som deraf nu mera icke är tillämpligt. 2:0 Af Herr Hjerta, Lars, sorn framställt olägenheterna af det inom fäderneslandet befintliga förhållande, att en del af lagstiftningsrätten tillhör Konung och Ständer gemensamt, en annan det åter Regeringsmagten allena, hvadan ock sorn, under denna senare afdelning, alla så kallade Polis-Författningar, genom ett slags häfd och tyst bifall, ä Ständernas sitla, kommit att inbegripas, det ofta måste blifva en ömtålig sak att be stämma den rätta gränsen emellan de båda Statsmagterna i nyssnämnde afseende.
Det vore emedlertid, i motionärens tanka, ett af de angelägnaste villkoren för det lagbundna samhällsskickets bestånd, att em sådan gräns bestämdes, och att Styrelsen och Representationen med ömsesidigt förtroende äfven härutinnan gingo hvarandra tili mötes.
Men det är icke blott lagstiftningsrättens obestämda skick, som motionären ansett förtjena allvarlig uppmärksamhet.
I egenskap af Polis-Författningar qvarstå nemligen, äfven ifrån äldre tider, en mängd undanfcags-lägar, sorn föga öfverensstämma med det nuvarande Statsskicket, och som, då många af dem äro för allmänheten, ja till och med för större delen aflagfarne män, obekanta, lätt kunna leda till oförskyllda lidanden.
Till afhjelpande af dessa allmänt erkända och ofta öfvtrklagade brister, har motionären föreslagit, alt Rikets Ständer ville förena sig om en underdånig önskan, att Kongl. Maj:t i Nåder täcktes anbefalla vederbörande att föranstalta om, och af trycket utgifva en samling af afla från äldre* lider utfärdade Polis-Författningar, som ännu anses gällande, äfvensom af alla andra, utan Rikets Ständers medverkan, utfärdade lagar, sorn innefatta föreskrift om ansvar och böter; alt denna samling vid näst inträffande Riksdag måtte öfverlemnas lill Rikets Ständers kännedom, samt att alla de Polis-Författningar eller andra ansvarsbestämmelser, som icke i en sådan samling finnas upptagna, må anses hafva till deras, kraft och verkan upphört, och icke vidare kunna tilllämpas; samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utslcottels Betänkande, N:o 85. 3 3:o Af Herr Munck af Rosenschöld3 Nils Rudolf, som föreslagit, alt, då det icke allenast ofta inträffat, att Författningar blifvit tillämpade, som, stiftade under andra Styrelseformer, än våra nuvarande, äro med dem i fullkomlig strid, ulan också gällande Författningar finnas, som äro alldeles motsatta hvarandra, och kunna af Domaren, efter behof och godtycke, åberopas, en revision alltså måtte företagas af alla före 1809 års Regementsförändring utgifna Författningar, af hvad namn de vara må, och att de antingen varda lämpade efter vårt nuvarande Statsskick, eller, om de befinnas i rak strid deremot, alldeles förkastade och upphäfna.
Hvad sålunda är vordet anfördt och hemslälldt, har Utskottet i noga öfvervägande tagit; men innan Utskottet går alt öfver de väckta motionerne uttala sin mening, har Utskottet ansett sig böra i korthet redogöra för hvad i frågor om granskning af Lagförslag, Lagar och Författningar i allmänhet, blifvit, under senare Riksmöten, tillgjordt, och får i sådant afseende vördsamt upplysa ; att, vid Riksdagen år 1823, fråga väcktes om behofvet, alt den tillförordnade Lag-Comiléen hördes öfver alla Lag-förslag, icke allenast i afseende på Civil,- Criminal- och Kyrko-lag, utan ock öfver dem, sora. angå Ekonomien, Politien och Krigs-väsendet, samt att nämnde ‘Comité borde icke endast yttra sig öfver dylika förslag, hvad angick deras grunder och öfverensstämmelse med den öfriga Lagstiftningen, utan äfven föreslå redactionen; men Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotten, till hvilkas gemensamma behandling motionen blef remitterad, afstyrkle bifall derå, i Betänkande af den 26 April sistnämnde år, hufvudsakligen på de skäl, att Regerings-Formen bestämmer gränsorna för Kongl. Majits och Rikets Ständers, hvar för sig egande, andel i Lagstiftningen; att Lag-Comitéen icke vore permanent, och alt en ovillkorlig föreskrift om dess framgena hörande öfver alla Lag-förslag och befattning med Lagarnes redaction, skulle kunna föranleda till Comilcens bibehållande och allönande under längre tid, än för dess egentliga göromål erfordrades; hvilket Betänkande af Rikets Ständer godkändes; samt att, under 1834 års Riksmöte, hemställdt blifvit, alt, då det sätt, hvarpå lägre Polis-embetsmän och betjening inom vissa städer förforo med allmogen , syntes påkalla Administrationens uppmärksamhet, så att de Ordnings-stadgar, som af slädernes egna Styrelser utgåfvos, eller de allmännare Författningar, som, af Kongl. Majlis
Befallningshafvande utfärdades, 4 sillin. Bese.- och Eleon.-Utskottets Betänkande, JY:o 35. icke måtte blifva af den beskaffenhet, att de snarare gåfvo anledning till prejerier och mutor, än beredde offentlig säkerhet eller beqvämlighet, Rikets Stander alltså ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:ts Befallningshafvande matte anbefallas att infordra och genomse alla de Ordnings-stadganden i Polis-väg, sorn afstädernes Polis-styrelser blifvit för allmänheten utfärdade, samt deruti meddela rättelse, i händelse desamma skulle befinnas innebära sådane föreskrifter , att de med skäl kunde anses mindre nödiga för allmänna ordningen.
Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotten, åt hvilkas handläggning frågan blef öfverlemnad , utläto sig i ett den i i April nyssberörde år afgifvet Betänkande, som bifölls af Rikets Ständer, att, då, jemnlikt lid efter annan utkomne Förordningar och Instructioner, det ålåge Öfver-Stålhållaren och Kongl. Majlis Befallningshafvande samt Polis-kamrarne och Magistratei ne, att vaka öfver ordningens vid magt hål
Ian de i städerne: då de Författningar, som för detta ändamål pröfvades behöflige och utfärdades samt bestämda vitén eller annan påföljd, utöfver det ansvar allmänna Lagen utsatte, redan voro co.n troll oell granskning underkastade, samt de förhållanden, som blifvit öfverklagäde, syntes icke hafva sin grund i Författningarnes innehåll, utan härleda sig från missbruk, hvilka i föreskrifven väg borde till rättelse anmälas; funno Utskotten förslagen: icke böra. till någon åtgärd föranleda.
Då förslag till allmän Civil- och Criminal-Lag är utarbetadt och Utskottet delar med hela Nationen den förhoppning, att den slutliga pröfningen deraf icke må länge fördröjas, anser Utskottet, till följd häraf, att en samling och revision af äldre Författningar i; denna del af Lagskipningen icke vore lämplig, då man icke kan förese någon möjlighet, alt ett sådant arbete skulle medhinnas på kortare tid, än sora erfordras för det nya Lagförslagets pröfning, och det derefter sannolikt skulle finnas utan ail nytta.
Lagstiftningen i Camera!-, Ekonomi- och Politiemäl, anser Utskottet, att, då denna Lagstiftning: till följd af föremålens beskaffenhet, måste vara underkastad en ofta återkommande förändring, för att lämpas efter olika förhållanden under serskildta tider, kan en samling, af äldre föreskrifter derom icke blifva gagnelig, i förhållande till deri kostnad och möda, som derå mäste användas, och i anseende till mångfalden af föreskri!terne och de serskilda ställen derifrån de skulle framletas, kunde man föga hoppas, att samlingen skulle blifva så fullständig, alt den alltid Allm.
Bes i\- och Ekon.-Utskottets Betänkande, N:o 85. 5 vöre atl anse för tillförlitlig', så mycket mindre, sorn man svårligen kunde bestämma någon viss tid, hvarifrån den borde taga sin början.
Deremot anser Utskottet det vara angeläget och väsendtligen leda till det med motionerne åsyftade ändamålet, att, då Författningar i omförmäldta ämnen utfärdas, de icke inskränkas till de delar, hvarom förändrade föreskrifter eller förklaringar meddelas, utan tillika fullständigt upptaga ännu bibehållna stadganden i de ämnen, hvarom de handla, på det man i en enda Författning må igenfinna allt, hvad i hvarje ämne är stadgadt och vid tillämpningen undgå den ofta lidödande forskningen efter spridda Lagbud och jemväl äfventyret att icke alltid fullkomligt lyckas i denna forskning.
Utskottet kan icke instämma i förslaget att åt en serskild
Comité uppdraga tillsynen å redactionen af utkommande Författningar.
Då Förfaltningarne måste öfverensstämma med de derom fattade besluten, bör uppställningen ankomma på Kongl. Maj:ts Rådgifvare, eller den Embetsmyndighet, som Förfa,ttnimgarne utfärdar, såsom ansvarige för så väl beslutet,, sorn uppställningen.
Med en sådan ansvarighet kan svårligen förenas, att uppställningen underkastas serskild uppsigt och en föreskrift derom vore således stridande emot den nödvändiga formen för ärendenas behandling, jemte det man måste anse den ändamålslös, då man icke kan föreställa sig ofelbarheten säkrare hos den föreslagne Comitéen, än hos de embetsman, på hvilka redactionen af Författningar enligt nu gällande ordning, ankommer.
På dessa skäl anser
Utskottet sig icke kunna understödja' motiorrerne vidare, än att Utskottet, i öfverensstämmelse med hvad ofvan är ytlradt, får hemställa, att Rikets Höglofl.
Ständer Iros Kongl. Majrt anmäla den underdåniga önskan, att, vid uLfärdande af Författningar i Cameral-, Ekonomi- och Politie-mål, ehvad de utgå omedelbart från Kongl. Maj:t eller från Embetsmyndigheter, må iagt— tagas, att de icke inskränkas till de delar, hvarom förändrade föreskrifter eller förklaringar meddelas, utan tillika, så vidt det är möjligt och kan finnas erforderligt, fullständigt upptaga ännu bibehållna föreskrifter i de ämnen, hvarom de handla.
C Allm. Besv.~ och Ekori.-Utskottets Betänkande, N:o 86.
Utslc. den 29 Juli, 11. 9 f. m.
Betänkande, i anledning af väckt fråga om revision af de Academiska Constitutionerne.
Uti en hos Högvördiga Preste-Ståndet väckt, lill detta Utskott remitterad motion, har Herr Professorn Bolmeer anfört, att, ehuru, under loppet af några decennier, Allmänna Lagen, Kyrko-Lagen, Ordningar och Reglementen för de lägre Läroverken, äfvensom Universitetens organisation, väsendet och syftningen af den undervisning, som der bör meddelas, utgjort föremål för en sorgfälligare granskning, hvilken föranledt vigtiga förbättrings-förslag, hvaraf en del kommit till verkställighet, hafva Universitetens så kallade Constitutioner och Styrelse-Lagar hittills icke blifvit vidrörde, utan befinna sig ännu i deras ursprungliga föråldradeskick.
Den lillvext, de tid efter annan vunnit, genom en mängd Konunga- och Canzlers-bref, som i serskildta fall blifvit utfärdade, har icke kunnat afhjelpa behofvet af en fullständigare förbättring, helst äfven dessa Bref i sin ordning till en stei' del föråldrats och, såsom föga svarande emot den närvarande tidens kraf, förlorat sin giltighet eller fallit i förgätenhet.
Både i deras och de ursprunglige Lagarnes ställe, har derföre så småningom bildat sig ett jus consvetudinarium, som, om det än från början utgått från skrifven Lag, likväl i många fall förirrat sig derifrån.
Alt ett sådant jus eller en sådan praxis, äfven häfdvunnen, icke alltid förblifvit enahanda, utan, såsom i sig ej varande Lag, ofta lemnat spelrum för godtycket och tilitagsenheten och derföre både varit och fortfarande kan blifva af menligt inflytande, skulle icke kunna bestridas* men äfven derförutan syntes det vara den billigaste fordran, att så vigtiga institutioner som ett Lands Universitet, må ega både för tidsskiftet lämplige och bestämdt gällande Lagar.
Af denna anledning, och då redan en vigtig del af Universitetens Constitutioner, medelst väckt fråga om Academiska Jurisdictions-rältens inskiänkande, blifvit dragen under Rikets Ständers pröfning, har motionären föreslagit, att såsom ett önskningsmål till Kongl. Majit i underdånighet måtte frambäras, det täcktes Kong 1.
Majit utse och förordna några få sakkunnige män till genomförande af en fullständig revision och väl behöflig omskapning af Universitetens Constitutioner i deras helhet.
Allni. Bese.- och Elon.-Utskottets Betänkande, A:o 87.
Utskottet, som delar den af molionären sålunda framställda åsiglen, livad beliäfFar behofvet af en fullständigare och efter närvarande tids förhållanden lämpad Lagstiftning för Rikets Universitet, anser sig lill följd häraf och på de skäl, som i motionen fullständigt äro anförde, böra tillstyrka , alt Rikets Höglofl.
Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit, på sätt som kan anses lämpligt, täckes låta granska Universitetens Slyrelse-Lagar, för lillvägabringande af den förbättring deri, som kan finnas behöflig.
Ani. till Exp. litsle, elen 29 Juli, 11. 9 f. m.
Betänkande, i anledning af väckte motioner om iagttagelser vid permittering af manskap från de värfvade Regementena.
Herr Contracts-Prosten Sandberg har, uti ett till Högvördige PresteStåndet ingifvet memorial, föreslagit, all, då det, för bibehållande af god ordning och kyrko-disciplin inom församlingen, är för
Pastor af största vigt att ega noggrann kännedom, icke blott om sina stadigvarande åhörares uppförande, utan äfven om deras, hvilka blott en kortare lid sig inom församlingen uppehålla, Rikets Höglofl.
Ständer mätte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att en Författning blefve utfärdad, med föreskrift, att ingen värfvad kneckt måtte erhålla permissions-pass till landsorterne, utan att tillika vara försedd med behöriga, från tjenstgörings-orten utfärdade, så väl Prest-betyg som Läkare-bevis, hvilka betyg det ålåge den permilterade personen att genast efter sin ankomst till socknen hos vederbörande uppvisa, och serskildt, att prest-attesten till Pastor aflemna; äfvensom att, då soldat från värfvadt eller indeldt Regemente undfår afskedspass utur krigstjensten, han, för att få lill sin hemort återvända, alltid bör yara med förrberörde betyg försedd; hvarjemte motionären uttryckt 8 Allm. Besa.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, N:o 87. elen önskan, att värfvad kneckt ej mera än en gång om året må erhålla permissions-pass, och då ej på längre lid än Irenne månader.