Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Eerörde (jj. stadgar, att sedan mål från Utskottet återkommit och blifvit efter första uppläsningen lagdt på bordet, samt vid nästa föredragning åter kunnat förklaras hvilande, skall, då det tredje gången förekommer, detsamma till afgörande företagas.
Endast för Grundlagsfrågor finnes den i 81 §.
Regeringsformen genom uttrycket först beredda utväg, att genom Konungens och Riksens Ständers beslut ytterligare uppskjuta deras afgörande.
I Utskottets tanka är, sedan ett sådant enstämmigt beslut af Konung och Ständer nu icke blifvit fattadt, saken återförd i sin första ursprungliga belägenhet, de redan vid förra Riksdagar beredda Grundlagsfrågorna lagliga föremål för Riksens Ständers afgörande, och detta i 49 §.
Riksdags-Ordningen föreskrifna behandlingssätt på dem ovillkorligen gällande.
Constitutions-Utskottet har äfven trott sig böra fästa Riksens Ständers uppmärksamhet derpå, att de uppskof, sorn vid de tvänne sistföregåemde Riksdagar blifvit beslutna, i afseende på de hvilande Grundlagsfrågorna, bägge gångerna varit följder af Riksens Ständers enhälliga, genom Konungens bifall stadfästade, beslut.
ConstitutionsUtskottet vill ej såsom något bindande skäl åberopa praxis, men det har trott sig böra anmäla densamma, såsom ett bevis, att denna med Grundlagens anda öf - Den 3 Juni. öfverensstämmande, af Utskottet nu yttrade mening, hos Riksens Ständer vid de sedan vår nu varande Grundlags antagande haline Riksdagar varit rådande.
Då Constitutioös - Utskottet nu för Riksens
Ständer framställt denna åsigt af sakens beskaffenhet, har det med tillfredsställelse funnit densamma äfven ligga till grund för Hans Majus Konungens Nådiga proposition af den 24 sist 1 i eine
Maj om ett i 8t. §•
Regeringsformen nödvändigt tillägg, enär Hans Majtf i Nåder funnit nödvändigheten att för det nu lins Riksens Ständer inträffade fall påkalla en Constitutionel bestämmelse; och då en sådan bestämmelse, i Grundlagen nu icke finnes, i Nåder sjelf täckts återföra frågan i det skick, hvari den sig befann, innan de skiljaktige meningarne mellan Riks - Stånden uppkommo, Kongl. Maj:t har Nådigst uttryckligen förklarat, att Riksens Ständer, utan hinder af Kongl. Majus Nådiga Proposition af den 28 sistiidne Mars, må, om de så nödigt och nyttigt pröfva, vid denna Riksdag upptaga och afgöra alla de lagligen beredda hvilande Grundlagsfrågorna; och i detta Kongl. Majts
Nådiga förklarande har Constitutions - Utskottet, då det förut Stadgat sin öfvertygelse om Grundlagens anda i detta afseende, med tacksamhet erkänt den . yppersta anledning till den sammanjemkning mellan Riks - Ståndens skiljaktiga meningar, som vid detta tillfälle möjligen kan äga rum.
Här - Den 3 Juni.
Härjemte bifogas ett Protocolls - Utdrag innehållande flera Ledamöters skiljaktiga yttrande, hvilka Riksens Ständer skulle meddelas.
Ridderskapets och Adelns Ledamöters vägnar Rudolph Cederström.
På Vällofliga Borgareståndets Ledamöters vägnar J. Wegelin.
På Högvördiga PrestStåndets Ledamöters vägnar J. A.
På Hedervärda BondeStåndets Ledamöters vägnar A. J.son Hyckert. G. A.
Utdrag af Protocollet, hållet hos Riksens Ständers Constitutions - Utskott den 30 Maj 1S15. S. D. Efter fattadt beslut, i anledning af den till Constitutions - Utskottet ifrån samteliga RiksStånden ankomna- anmodan, att upplysningsvis aflemna sina tankar om grunderna, hvarefter den i skiljaktigt skick
Stånden emellan befintliga preliminaira frågan, om Grundlagsförslagens hvilande eller upptagande, må, i brist på ett bestämdt stadgande särskildt för det nu inträ flade fall, Ilo Deri 3 Juni. fall, anses och behandlas, beslöt Utskottet,' att: till den skrifvelse, som ifrän Utskottet härom till * Riksens Ständer afgår, skulls bifogas: ett yttrande af Herr Silverstolpe till Utskottets Protocoll den 26
Maj, ett dito af Herr Biskopen , Doctor Rosenstein, ett dito af Herr Munck, af Rosenschöld och ett dito af He/r Silverstolpe den 30 Maj.
Med Herr Biskopen Doctor Rosenstein förenade sig Ordföranden, Herr Baron Rudolph Cederström, Herr General - Majoren Galin af Colqlioun, Biskopen Herr Doctor Tingstadius, Biskopen Herr
Doctor Faxe, Professorn pierr Doctor Wijkman, Herr Doctor Falk och Herr Doctor Agrell.
Yttranden till Constitutions - Utskottets Protocoll den 26 och 30 Maj 18IS, nf Kammarherren A. G. Silverstolpe och Biskopen D:r C. von Rosenstein.
Till €on'siitutions - Utskottets Protocoll d. 26 Maj 1S15.
Erfarenheten om sinnesstämningen ibland Rik* sens Ständer, i afseende på de beredda Grundlags - Den 3 Juni. 111 lags-fragornas upptagande eller icke upptagande vid denna Riksdag, har, under de dagar sorn förflutit sedan alen, då Stånden öfver denna preliminär - fråga stannade uti fyra olika meningar, bevittnat, att skälet till denna skiljaktighet icke hos något Riks-Stånd legat i en bestämd föresats i afseende på upptagandet eller hvilan, utan endast i saknaden af tidig uppmärksamhet på sakernas inöjliga skick, i händelse af en skiljaktighet, hvilken genom ett lätt tillvägabragt samråd kunnat förekoinmas.
Jag finner mig således i den förmånliga belagenhet, att mötas, icke af förut uppgjorda viljor, utan af böjelsen till öfvertygelse, då jag nu, i anledning af Riksens Ständers gemensamma anmodan till detta Utskott, går att yttra mig öfver grunderna, hvarefter berörde i skiljaktigt skick
Stånden emellan befintliga fråga synes böra, I full enlighet med Constitutions hufvudsakliga föreskrifter, anses och behandlas.
Bestämda meningen med de respectiva Ståndens anmodan till Utskottet , synes mig vara att upplysningsvis inhämta, huruvida Utskottet anser några constitutionella principer finnas nog bindande, för att med samma öfverhets-myndighet, som den af ett bokstafligt lag-bud särskilt för det nu inträlfade fal 1 ^ förmå samteliga respectiva Riks - Stånden, oaktadt sina skiljaktiga meningar, att samn/anjemka sig till de beredda Grundlagsförslagens antingen uppskjutande eller upptagande.
Till 112 Den 3 Juni.
Till utredande härutaf må det, till en början, tillåtas mig erinra, att i de mål, som kunna förefalla mellan Konungen och Riksens Ständer, måste en af 2ine röstberäkningar äga rum.
Den ena röstberäkningen är den , då Konungens röst utgör En, och fyra eller tre Riks - Stånds äfven En: sammanräknadt Tvänne röster; den andra, då Konungens och hvarje Riks-Stånds utgöra hvar för sig En röst: sammanräknadt Fern Röster.
Den sednare röstberäkningen ar uttryckligen stadgad att användas för Constitutions- och Privilegii. frågor: den förra, för alla andra Lagstiftnings - frågor.
Den frågan, hvaröfver Riks - Stånden ml stadnat i skiljaktiga meningar, nemligen örn de beredda Grutidlags-förslagen skola ytterligare hvila, kan icke hänföras under någotdera af de 3:ne slagen, Constitutions-, Privilegii-, eller andra Lagstiftnings - frågor: den åsyftar icke något stadgande af princip eller bud till varaktig efterlefnad > den rörer allenast Tiden, när ett slutberedt förslag till en sådan princip eller Rud bör till afgörande Upptagas.
Denna fråga är således endast preliminär: och hvad här hufvudsakligen torde böra sökas, är: hvilkendera af ofvannämnde bägge Röstberäkningar är pä denna fråga, efter sann och ärlig siutlednig, användbar ?
Ingen ting synes i början mera påtagligt, än att 75:te och 73:dje §. §.
Riksdags - Ordningen - Den 3 Juni. gen här vore til lärn plige; att Tre Stånds enstämrnige röst, och Konungens, borde kunna afgöra frågan; att der enstämmighet mellan Tre Stånd icke kunde Utfinnas, borde Riksens Ständers röst erhållas genom jemkning, eller, i fall af behof, genom Nämnds beslut.
Men om denna så skenbart naturliga tillämpning af föreskrifterna i dessa §. på närvarande fråga skulle, Vid närmare granskning, finnas medföra orrik-uMstörtande af hvarje Riks-Stånds och Konungens constitutionella rätt och stå i strid med ännu heligare , 1 Constitutionen nedlagda grundsatser; då lärer det ej behöfva bevisas, att berörde §. §:s kraft, i närvarande fall, bör vika för deras, det vill säga, formalitets - frågans rätt vika för de väsendtliga föreskrifters, utan hvilka en sådan fråga icke kunnat uppkomma.
En sådan väsendtlig grundsats anser jag vara den, att hvarje lagligen slut-betedt
RiksdagSmäl mante till afgörande upptagas.
Den Riksdags - Ordningen 'stadgar denna grundsatts uttryckligen, då den bjuder, att, sedan ett mål från Utskott återkommit och blifvit efter första uppläsningen lagdt på bordet, samt vid nästa fö. redragnlng åter kunnat förklaras hvilanda, skäll , då det tredje gängen förekommer, detsamma till afgörande företagai.
Den 56 §.
Regerings-
Eörmen visar sedan,' huru det skall sluteligen behandlas, att det kan bifal 4'. de B.
N:o 1 5, 16. 11,1 Den 3 Juni. bifallaseller afslås, eller få förändringar och tillagg, och, om det är grundlagsmå!, blott bifallas elier afslås: kort sagdt, tillåter allt annat, men icke hvila, emedan hvila vore motsatsen af till afgörande företagas.
Terminen åter särskildt för Grundlags - mål är, enligt 8>> §•
Regerings - Formen, icke, såsom för vanliga Lagstiftnings - mål, utsatt under samma Riksdag, utan till tten nästa: ej förr, men dciy har Lagen berättigat till deras upptagande.
Hessa lagbud äro de fundamentala.
Upptagandet är således det sorn ej kan förnekas, vare sig ett enda Stand eller Konungen: det är förutsatt: det kan, i fall det i fråga stäl les, roen det belt ofver ej annars, särskildt äskas, ty hvilkendera af d,e bern Concurrénterna till derpå möjligen följande beslut, sorn äskar detta upptagande, gör detjT med stöd af den Lag, sorn är öfver dem alla.
Emot enderas yrkande af detta upptagande för sin del kan alltså en mening yttras, mert ej något beslut lättas, ingen omröstning äga rum, således ingen röstberäkning: der åter ingen röstberäkning får gälla, der kunna 73 och 73 §. §.
Riksdags - Ordningen icke användas: och det vöre ett af de för Staten mest vådliga förmeriartden, att något slags röstande kunde gälla emot någon enda i Grundlagen vare sig påbuden pligt, eiler medgifven rättighet.
Desras helgd måste vara det gifna: och kunde nå gon - Deli 3 Juni. consia äfven Fyra enstämmige af de Fern rösiande myndigheterna deruti göra rubbning, sä vore det sedan lätteligen förbi med alla den Femtes rättigheter.
Örn dessa slutledningar äro, som jag vågar förmoda, rigtiga, så upphörer närvarande fråga att vara så mörk, sorn den i början kunnat synas.
Vanliga legislativa ärender skola bestämdt afgöras vid samma Riksmöte, då de blifvit väckta: comiitutionella icke så.
För de förras sluteliga upptagande är tiden en annan Pleni - dag: för de sednare, en annän Riksdag.
Jag vagar, hvad de förra beträffar, tro, att det, emot Grundlagens bestämda föreskrift, icke ens står i de Tvänne Rösternas magt att öfverenskomma om deras fullkomliga hvilande till annan Riksdag *).
Hvad *)
Ett enda mai af denna beskaffenhet har af samteli«a Riks-Ståndcn blifvit förklaradt hvilande till an ö nan Riksdag, nemligen frågan om företeendet a£ Justitia:-Ombudsmannens Diarier (1812).
Jag har alltid trott, att detta förklarande (dessutom oformligt derigenom, att det saknade Konungens sanction) var en följd af brådskan, som förbisåg Lagens föreskrift. och af ett så eftertänkligt exempel, att det aldrig mera bör äga rum.
Hvad ater de sednare angar, har förhållandet, ur ett för dem särskildt skäl, ansetts kunna vara olika.
Dä för alla öfriga slutberedda Riksdngsrnäl, tiden för upptagningen till anförande ar bestämdt utsatt, nemligen till tredje föredragnings-dagen, heftnnes deremot stadgandet i 8i§.
Regeringsformen-, för Grundlags - frågor väckta af Riksdagsman, säiiant, att öfver dem ej vid den Riksdäg, då de beredas, utan försl vid den nästföljande, - mä beslutas: således icke. fullt bestämdt.
Jag skulle för min del tro, att ordet först här egentligen är nyt tja dt relatift till deri Riksdag, då målet beredes, och således varit ment att innefatta blott en fördubblad föreskrift, att målet icke dä får till afgörande upptagas.
Men det måste medgifva^, att detta ord äfven kan få en uttydning derutöfver, åsyftande att sådana mål ma kunna In vidare hvila: och när en dubbel tydning hvarken är orimlig eller synes vara skadlig, så , lärer mati ej Lifligen kunna inskränka den till en enda.
På sådan grund anser jag för gifvet, att ett ytterligare hvilande af Constitutionsfrågor, väckta af Riksdagsmän, kan utan Lagens kränkning beslutas. beträffande åter Grundlags - förslag ifrån Ko ritingen, stadgar 81. §• bestämdt, att Riksens Ständer skola vid nästföljande Riksdag sina beslut derom fatta.
Likväl, om ett hvilande af de. förra antages för lofligt, torde det ock böra efter princip medgifvas, att detta stadgande egentligast åsyftar, det Riksens Ständer blott icke skulle kunna, emot Konungens åstundan , vägra att till af göran - Den 3 Juni, 117 ■g»räntie upptaga
Dess förslag, och att sålunda äfven dessa skulle kunna, med Konungens medgift vande, hvila.
Mig synes således afgjordt, såsom allmän princip, att hvarje slutberedt
Riksdagsmål innebär i och med blotta idéen af dess slut-beredning och dess öfverlemnande till Riksens Ständer, den , att det är lill afgörande frarnsiäldt, och måste så ledes upptagas: och vidare, hvad liden angar, att hvarje annat siut - beredt och inkommet Riksdagsmål niåsle vid samma Riksdag till afgörande företagas, men grundlags ■ förslag nödvändigt liviltill den nästa, dä anses af sig sjelfva böra uppå tagas, men ock kunna genom särskildt beslut uppskjutas till en annan Till upptagandet å den tid, nemligen nästaRiksdag, sorn Grundlagen särskildt för constitutions-mal bestämmer, erfordras på sådan grund icke något beslut, utan på siri högd, och endast i fall fråga derom uppstår, ett vilja afstå frän den af .Grundlagen meddelta afgörande rätt.
Till hviländet åter måste erfordras ett beslut, efter det skall innefatta ett afstående från berörde rättighets utöfning:
— Och då nu i sin naturliga ordning uppkommer den frågan , huru mänga röster erfordras till detta beslut? synes mig af den ovägerliga rättigheten till upptagandet och afgörandet följa: 1:0 att den eller de af de Fem Constitutionella Myndigheterna, Konungen och de fyra Riks .
Stånden, sorn ej vilja Den 3 Juni. vilja från denna rättighet afstå, kunna dertill ej af några eller någon bland de öfriga tvingas; «:do att då med termen afgöra förslagen Grundlagen omöjligen kan mena en, två, tre eller fyra femtedelars, utan alla femtedelars beslut öfver desamma; är ock, i följe af Lagen, upptagandet allas pligt, så snart Konungen eller ett Bi ks - Stånd, hvilket som helst, ej från föreskriftens utöfning afstår; och 3:0 att då ingendera .Myndigheten kan förmenas att förslagen upptaga celi afgöra, måste ock icke mindre än allas enstämmighet fordras för deras uppskjutande till annan tid: det är, Röstberäkningen af sammanstämmiga Fern, icke den af sammanstämmiga
Om jag ansåge, det jag ej gör, att praxis någonsin borde gälla såsom grundregel, så skulle jag, till stöd för hvad jag nu haft den äran anföra, åberopa, att det är genom femstämmiga beslut, sorn Grundlags-förslagen redan vid de bägge sistförflutna Riksdagarna blifvit förklarade hvilande.
Således, då jag anför detta factum, är det ej derföre, att jag tillägger detsamma någon egen bevisnings - kraft, utan för att dervid påkalla bevittnandet af de Riksdagsmän, som bi vistade berörde Riksdagar, att inom de kretsar-, der inan öfvervägde sättet att göra constitutions-frågorna lagligen hvilande, var det alltid i synnerhet 1810, då fråga första gången härom uppstod, de här framställda grundsattser, sorn åberopades och motiverade besluten, ehuru de, såsom då icke - Den 3 Junii 119 lee bestridde, icke lära hafva j något Anförande eller Betänkande behöft formligen utredas.
För öfrigt mäste det medgifva?, att, ehuru sanna jag tror ofvangjorde framställningar vara, är det en, i afseende pa en så vigtig och djup fråga sorn denna, beklaglig ofullkomlighet i en Dag, om den saknar en särskildt bokstaflig föreskrift deröfver, sorn gör ett vidiöfrigt slutledande nödvändigt: och att förhållandet här verkligen är sådant, lärer ingen kunna bestrida.
Det är således under fullt erkännande af den utaf Kongl. Maj:t, i Dess Riksens Ständer i går meddelta Nådiga proposition, oell redan förut af Riksens Ständer gjorda enahanda anmärkning, som jag äfven för min enskildta del understöder Kongl. Majus Förslag, att en tilläggning härom i Grundlagarna mätte af Constitutions - Utskottet vid denna Riksdag beredas, för att vid den nästkommande kunna af dem och Konungen godkännas:
Och jag slutar detta mitt för Höglofl.
ConstitutionsUtskottet måhända' tröttande yttrande med den vigtiga erinran, att örn ej en Myndighets röst skulle medföra alla slutberedda Grundlags - frågors upptagande, eller ej alla fem Myndigheternas för-' dras till deras uppskjutande, så skulle, efter min upprigtiga öfvertygelse, Konungens, likasom hvarje Riks-Stånds, förmåga att tillvägabringa nyttiga och afslå obetänkta eller öfverflödiga Grundlagsbud, vid hvart enda Riksmöte kunna förlamas: och detta synes mig allramindst den Konungamagt förtjena, sorn utöfvas på det sätt sorn den Sven - ISO Den 3 Juni.
Svenska, hvilken, såsom slutmeningen af Kongl, Maj.-ts Nådiga proposition bevittnar, vördar Lagens föreskrifter, äfven utöfver sin egen framställda önskan, och likasom söker i Norden införa det iiittills föga Europeiska efterdöme, att i ett öppet erkännande af Lagens fria utöfning blott derföre att den äp Log, sätta sin sanna kraft och, sin ära. A, G, Silverstolpe, Till Constitutians - Utskottets Protocoll d, 3a Maj 1815, -Alldeles lika med Utskottets värda Ledamot Herr Kammarherren Silverstolpe, anser jag de respecriva Ståndens i fråga varande anmodat] till Constitulions - Utskottet endast åsyfta utredandet af några constitutionelU principer, enligt hvilka Ståndens olika beslut, om de beredda Grundlagsfrågornas hvilanda till nästa Biksdag, eiler upptagande vid detina, kunna samrnanjemkas till ett bestämdt svar pa Kongl. Majas
Nådiga proposi, tion i detta ämne.
Med samma tillgifvenhet för våra Grundlagar och nit för deras upprätthållande, har äfven jag bemödat mig att för mig sjelf reda frågan, huiu nämnde olika beslut, i enlighet med dessas esprit och öfriga stadgandet), kunna bringas till någor afgjordt belt.
Jag har i mina slutföljder slädnät vid ett annat resultat, än den värde Ledamoten, och jag anser det vara min pligt att för detsamma redovisa.
I alla Deri 3 Juni, 131 I alla de mai, som vid en Piksdag i Sve« rige kunna komma under öfverläggning, med undantag blott af dero, som angå vissa Penningeverk oclr, Bevillningar, öfver livi 1 ka Eiksens Ständer ensamme besluta, erkänna våra Grundlagar blott tvanne beslutande magter, nemligen Konungen och Riksens Ständer, Endast desse tvänne Hoster beräknas vid afgörandet.
Ehuru fyra Stånds sammanstämmande beslut fordras till afgörande af Grundlags- och Privilegii frågor, och ehuru ett enda Stånds skiljaktighet i sådana mål fullt motväger trenne Stånds enstämmiga tanka , och derigenom ovillkorligen hindrar förändringar uti de Eagar, som nu bestämma dessa; finner jag dock ej ett enda uttryck 1 våra Grundlagar, sorn genom uppställandet uf en beräkning utaf fem Röster skulle sätta ett Stånds röst i parité roed Konungens- Ett Stånds fria Veto hindrar beslutet, icke derföre att ett Stånds Höst skulle kunna eller' böra beräknas lika med Konungens, Utan derföre, att detta Veto, enligt Grundlagens bokstaf, tillräckligen uttrycker Riksens Ständers afslag på frågan.
Detta Veto kan dock aldrig af något Stund utsträckas till andra än de ofvannämda frågor, nemligen de, som röra våra Grundlagar eller hvarje Piks - Stånds särskildta Privilegier.
Sjelfva den enkla frågan, om de beredda Förslagen till förändringar eller tillägg i Pikets Grundlagar skola ytterligare hvila, eller vid denna Piksdag till afgörande upptagas, lärer af ingen anses för Grundlagsfråga.
Konungens Nådiga Proposition härom hade i denna händelse icke 12 2 Den 3 Juni. icke vid denna Riksdag kunnat Rik3 - Stånden föredragas, och Riksens Ständer hade icke kunnat öfver detta ämne nu öfverlägga eller något besluta.
Härtill fordras blott Konungs och Ständers sammanstämmande beslut, beräknade såsom tvänne Röster.
Grundlagen stadgar i Regerings - Formens 81. §, att frågor om Grundlags - förändringar, som af någon Riksdagsman i laglig väg väckas, skola beredas vid den Riksdag, då de framställas, men må först vid den nast påföljande afgöras.
Jag ser ingen ting, som hindrar Riksens Ständer att ensamme besluta om deras ytterligare hvilande — Samma §. stadgar deremot, att då några ändringar i Grundlagarna af Konungen bltfvit löreslagne, och Constitutions - Utskottet för dem tillstyrkt bifall, skola Riksens Ständer ä nästa Riksdag beslut derom fatta.
(A andra sidan gifver Grundlagen icke heller åt Konungen magt att emot Riksens Ständers tanka och önskan hindra frågornas upptagande och afgörande, å den Riksdag, då de kunna företagas.)
Men om Konungen dertill samtycker och Riksens Ständer det önska, lärer hvilan blifva en följd af dessa tvänne JLagstiftande magfers sammanstämmande beslut.
Så har ock vid de tvänne sist förflutna Riksdagarna handt, och ingen - jDen 3 Juni. 123 genting constitutions-vidrigt synes mig härutaf hafva uppkommit.
Dä nu Förslaget, att lata beredda Grundlagsfrågor längre hvila, i och för sig sjelft, som redan anmärkt är, icke innebär någon förändring uti, eller något tillägg till Grundlagarna, eller någon rubbning i Riks - Ståndens särskildta Privilegier, inserjag icke, huru den skall kunna räknas till dem,öfver hvilka hvarje Riks-Stånd äger ett Veto.
Öfver denna, likasom Öfver alla öfriga frågor, tror jag att tre Stånd, genom deras pluralitet, med full rätt besluta.
Ätt till de trenne kända slagen:
Coastitutions-, Privihgii och andra Lagstiftningsfrågor tillägga ett fjerde slag, och sedan rnan kallat närvarande öfverläggningsärone
Pr elina narf råga, framställa en särskildt röstberäkning för dess afgörande, samt dervid tilldela hvarje Riks - Stand ett Veto, lika som vid de tvänne första slagen, är föga constitutions - mässigt, och lärer ej blifva gällande förr, än ett sådant vérkligt tillägg till Grundlagarna blifvit boredt och, efter vederbörlig pröfning och hvila, af alla fyra Riksstånden beslutadt samt af Konungen i Nåder sanctionneradt.
Rihsdagsmal måtte till afgörande upptagas, eikänner jag, med anledning af 42 §.
Riksdags - Ordningen och 56 §.
Regerings - Formen; men kan icke binda samma begrepp vid ordet ajgörande, som den värde Fedamoteu dervid, fästat.
— Ett beslut mäste ovillkorligen tagas öfver hvarje Riksdagsmål; men jag finner icke ett ord i Grund - 124 Dm 3 Juni. lagarna, som yrkai, att detta beslut mäste ovillkorligen innefatta bifajl eller afslag til 1 flen väckta motionen.
Örn det Utskotts Betänkande, som utreder motionen och mäste bifallas eller af slas, eller få förändringar och tillägg, just skulle innehålla ett pä goda grunder bygdi tillstyrkande, att Riksens Ständer måtte låta frågan till ytterligare utredande hvila; kan ett sådant Betänkande då icke bifallas?
Icke blott frågan om företeende af Justitiaj-Ombudsmannens Biarier, utan ganska många andra Riksdagsmål hafva vid sist förflutna trenne Riksdagar blifvit uppskutna.
Åtskilliga Bagfrågor hafva af Riksens Ständer blifvit öfverlätna åt den af Konungen tillförordnade Rag-C o milden, för att, af densamma beredda i sammanhang med Allmänna Bagens öfriga Stadganden, framdeles komma under Riksens Ständers granskning.
Vid väckta frågor om ny reglering af Rikets Collegier och i allmänhet af Statens Embeten, samt Embetsmännernas löner; vid motioner rörande Sala Bersglag, Adelforss Grufva, Strömsholms Stuteri, och jag tror många flera, hafva Riksens Ständer visligen önskat noggranna undersökningar, hvarigenom det ljus skulle sökas, sorn kunde leda till. väl öfverlagd! och nyttiga beslut i en framtid, — Gm hädanefter till Riksens
Ständer händelsevis någor förslag blefve öfverlemnadt, som omfattade en vigtig angelägenhet, hvaröfver tillräckligt upplysande uppgifter icke kunde under Riksdagens lopp hinna insamlas, — som t.ex. om förändringar vid Intlelnings-Verket .anläggandet ai eu eller flca städer, ny fördelning af Rikets i^an, Deri 3 Juni. * 15 Län, eller annat dylikt; -- och om förslaget befunnes förtjena Uppmärksamhet, borde det da vid samma Riksdag, antingen genom ett fothastadt afsteg för alltid nedgräfvns, eller genom ett förhastadt bifall omoget bringas till verkställighet?
Sådant hafva aldrig vära Grundlagar äsyftat, ännu mindre uttryckligen stadgat.