Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessa vallistor bestämma, i hvad ordning röstas skall öfver en i sender bland dem, som härigenom förslagsvis uppgifvas, och förfares härvid, äfvensom vid voteringen Bil. till Constitutions-Z/ tshottets Memorial, IV:o 38. 47 öfver livar och en, och vid det val, som lian blifva en möjlig nödvändighet, om
Ja icke blifver vinnande uti ett tillräckligt antal sådana voteringar, enligt §. 77 mom. 4- Mom. 4.
Riks-församlingen bör inom fyra dagar efter sedan den i §.
48 omnämnde berättelsen om hvad sig i Rikets styrelse tilldragit blifvit på Rikssalen uppläst, hafva bestämt antalet af förmyndare, och utsett valnämnden, hvarefter denna inom tre dagar hör hafva fulländat sia befattninng. §. 80.
Vid de val af Rikets Jnstitice-Ombudsman och dess Efterträdare, som påbjudas i §§. 97 och 98 Regerings-Formen, utnämne Öfre och Nedre Kammaren hvardera tjugufyra egna ledamöter att utgöra en Valnämnd j hvilken samma dag sammanträda bör, och serskildt utse hvardera af de ofvannämnde.
Falla dervid genast mer än hälften af rösterna på en man, vare han behörigen vald.
Sker detta ej, anses denj omröstning, som skett, hafva åsyftat utrönande af i hvad ordning röstas skall öfver en i sender, och gånge då, som föreskrifvet är i §. 77 mom. 4- §. 81.
Det val af sex Committerade för Tryckfrihetens vård, som i §. 108 Regerings-Formen anbefalles, sker af Gemensamma Kammaren.
Falla härvid mer än hälften af rösterna på en eller flera, vare den eller de behörigen valde.
I anseende till den eller dem, på hvilka ett mindre antal röster fallit, gånge', som för dylik händelse föregående i afseende på Justitice-Ombudsmannen, stadgar. §. 82.
Till den nämnd, som i §. io3 Regerings-Formen föreskrifveSj utnämne Öfre och Nedre Kammaren hvardera tjugufyra egne ledamöter, hvilka samma dag sammanträda och fullgöra sitt åliggande. §. 83.
Till Ledamöter i Utskott, eller valnämnd af en eller annan art, eller den i föregående §. omtalade nämnd, må icke någon af StatsRådets eller Högsta Domstolens Ledamöter väljas, ej eller Justitias-Canzleren, ej eller Justitife-Ombudsmannen.
Ej eller må någon, af hvilken Riks-församlingen kan fordra redo och ansvar, inväljas i det Utskott, der redovisning för hans egne göromål och embetsåtgärder kan förekomma; börande i sammanhang härmed iagttagas, att i de mål, som personligen röra en Ledamot af Riks-församlingens Kamrar eller Utskott, han väl kan öfvervara öfverläggningarna, men ej besluten,^ Bil. till Constitutions-UIskottets Memorial, N:o 58. §. 84* Gemensamma Kammaren väljer vid hvarje Riksdag sex m ägt ige i Rikets Bank , sex Fullmäktige i Riksgälds-Contoiret och tjugu fy ra Ledamöter för hvar och en aj de årliga revisionerj som innan nästa Riksdag kunna ifrågakomma.
En och samme kan väljas till flera af dessa revisions-förrättningar.
Till Fullmägtige eller Revisorer må ingen annan kunna väljas, än den, som till Riksdagsman och Utskolts-Ledamot valbar är, men icke må afseende fästas på, om han sådan befattning innehafver, eller innehaft häfver.
Ej eller må till dessa platser någon utses, eller i befattning qvarstå, sorn vid det eller de Verk, hvars förvaltning åt honom uppdragen är, eller af honom granskas skall, är redovisande, eller njuter lön eller annan inkomst.
Befinnes förhållandet annorlunda, ege nästsammanträdande Revisorer att förordna om Efterträdares inkallande, eller nytt val, allt efter som i nästföljande §. stadgas. §. 85, Till Fullmägtiges och till Revisorers befattningar, äfvensom till valnämnd och den i §. 82 omtalade nämnd , kan den väljande Kammaren, efter serskildt fattadt beslut, utse flere eller färre Efterträdare, hvilka i stadgad ordning ingå skola i de valde liufvudmännens ställe, när sådantnödigt är.
Ingen annan kan till Efterträdare väljas, än den, som till hufvudman valbarär.
Efterträdare kunna väljas antingen serskildt, eller på samma gång som hufvudman; men i senare fallet sker valet alltid på sammanlagda antalet hufvudmän och efterträdare, hvarvid det högre rösteantalet bestämmer de förre, äfvensom ordningen för de senares ingående 1 befattningen.
Uppstår emellan Riksdagarne ledighet bland Fullmägtige éller Revisorer, utöfver det utsedda antalet efterträdare, sammanträde då Fullmägtige i Rikets Rank med Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret, och fylle den lediga platsen genom gemensamt val. §. 86.
Vid val till Fullmägtige, Revisorer, Ledamöter i valnämnd, Ledamöter i den nämnd, som i §. 82 omtalas, samt Ledamöter i Utskott, eger lottning rum, när valet genom erhållet lika röste-antal befinnes oafgjordt.
Lag samma vare med alla andra val, hvilka Riks-församlingens Kamrar, Nämnder, Utskott eller Fullmägtige företaga, och der det motsatta förhållandet ej i denna Grundlag stadgadt är, eller serskildt blifvit för tillfället heslutaclt i de fall, då Grundlagen sådant icke förhindrar.
Bil. till Constitulions-Utslottets Memorial, N'.o 38. §. 87.
Fullmäktige oell Revisorer kunna ej, i och för deras befattning, mottaga befallningar utan af Riks-församlingen, och böra uti allt ovilkorligen rätta sig efter de instruetioner, hvilka Riks-församlingen, eller dess Utskott, för dem stadgat hafva; kunna ej eller till redo och an svar ställas, utan efter Riks-försarolingens beslut och i laga ordning.
Da njuta för sina gorningar under sin befattning den, säkerhet, som §§■ 'lo och 1 r r Regerings-Formen tillägga Riksdags-fullmägtige och Riksdagsmän.
Yppas vid Fullmägtiges öfverläggningar lika delade röster, ege Ordföranden afgörande röst.
På sätt, som har blifvit i slutet af ofvanskrifne reservation anfördt, är uti detta förslag alldeles förbigången den del af arbets-ordningen, som angår hvarje Kammare serskildt.
Äfven några andra, i nuvarande Riksdags-Ordning upptagne, ämnen äro ej vidrörda; alla af den beskaffenhet, alt den nya paragraf-lydelse, som Conslitutions-Utskottet kan blifva ålagdt att utarbeta, om Riksens Ständer besluta, att Utskottets förslag skall utsträckas till alla de i nuvarande Riksdagsordning förekommande ämnen, nästan ofelbart mäste blifva lika passande för det caractersskiljda Tvåkammar-system, jag här vågat föreslå, som för det Norrsk-artade, som Utskottet godkänt.
De paragrafer af nuvarande Riksdags-Ordning, hvilka härigenom dels helt och hållet, dels styckevis, sakna all motsvarighet i föreskrifne förslag, äro: §. 20, §. a5, §. 40, §. 4a, §. 43, §• 45, §• 46, §• 47» §• 4fh §. 5o, §. 5(, §. 52, §. 53, §. 54, §. 55, §. 57, §. 58, §. 5g, §. 72, §. 74, §. 77, §• 78, §. 79. §• 81, §. 82.
Till stor del kunna dessa §§., då man från fyra Kamrar öf vergår till två, ordagrannt afskrifvas; till stor del kunna och böra de förkortas, dels såsom innefattande redan nu onödiga afskrifvanden af Regerings-Formen, dels såsom afhandlanda ämnen af nog liten vigt för en Grundlag.
Af nuvarande Riksdags-Ordning synas mig vidare §. 8 §. 63 mom. 3 och ett i §.
33 förekommande tillägg böra öfverflyttas till Regerings-Formen, äfven om man bibehåller hela det Bih. till R.
Prat. 1840- 3 Sami. 22 Haft., * 5o Bil. till Constitutiom- Utskott c ts Memorial, N:o 58. nuvarande representationssättet.
Deremot skulle, i sammanhang med förestående förslag, följande §§. i Regerings-Formen dels alldeles uteslutas, dels ansenligen förkortas, nemligen: §. 56, §. 69, §. 70, §. 71, §. 81, §. 82, §. 83, §. 84, §• s7» §•
97* Jag har ansett den i allmänhet uttryckta lanken, att det förut gällande ej utan serskildta skäl bör rubbas, bär utgöra en tillräcklig redogörelse för min åsigt”.
Af Herr Frih erre Tersmeden: ’’I allmänhet delande de åsigter, som legat till grund för Utskottets förslag i denna stora vigtiga samhällsfråga, är det dock tvänne hufvudsakliga punkter, hvaruti jag skiljer mig ifrån Utskottets majoritet, och hvilka jag anser mig i form af reservation böra angifva.
Den ena är den af Utskottet antagna bestämmelsen att Riksdags • ni» man ovilkorligen skall väljas genom Elector.
Jag anser, att hvarje valberättigad bör, så vidt sig göra låter , lemnäs tillfälle att, på det sätt, honom bäst synes, utse Riksdagsman; och får jag, till stöd för denna min åsigt, åberopa de af Herr Grefve Spens i dess reservation anförda , väl grundade, skäl.
Den andra är den utur Norriges Grundlag hemtade bildning afnational-representationen i en Kammare, som för vissa fall bryter sig i tvänne.
Erfarenheten har visat, att de fleste länder, som antagit Enkammare-systemet, hafva förr eller senare mast detsamma öfvergifva, och det Republikanska Nord-å.merica har ej ens ansett sig böra införa det.
Norrige gör härifrån ett lysande undantag; men Norrige var att anse år 1814 nästan som en nybildad stat och kunde då, utan hinder af uråldriga institutioner och inrotade fördomar, antaga den Statsform, som på det enklaste sättet motsvarade nationens behof.
Så är ej förhållandet hos oss; vi hafva mycket gammalt godt att bevara, mycket gammalt ondt, som vi ej på en gång kunna blifva utaf tned — Yi lunna ej och vi böra ej försöka att öfvergå ifrån vår fyrdelade slånds-representation till en så fullkomligt democratisk, som den Norrska, utan att tillika ett återhållande element införes deruti, som befriar Konungen ifrån att begagna sitt veto, annat än i högst sällsynta fall.
Jag anser derföre, att national-representationen bör utgöras af tvänne caractersskiljda Kammare, och föreslår, att den mindre Kammaren bildas på följande sätt.
Vid samma Riksdag, som det nya representationsförslaget blifvit antaget, utvälja Rikets nuvarande 4 Stånd gemensamt, sam - Bil. till Conslitutions-Ulshottets Memorial} M\o 58.
5i lade lill lika antal af hvarje Stand, 7b personer bland de enligt vallagen valbara, sorn fyllt 35 år; och utgöra dessa ^5 personer den mindre Kammaren.
Ledamöterne af den mindre Kammaren äro valde för lifstid.
De ledign platserna fyllas hvarje Riksdag, genom val af stora Nämnden, vid dess första sammanträde.
Den mindre Kammaren har motions- och beslutande-rätt, lika med stora Nämnden, i alla frågor, utom i dem, som angå Statsverkets utgifter och inkomster, hvaröfver stora Nämnden ensamt besluter.” Af Herr Friherre Hennelin s som instämt i förestående af Grefve Spens afgifne reservation och förslag.
Af Herr Cederschjöld* P. G.: ”Af det myckna, som i senare åren blifvit yttradt om odugligheten af vårt representations-sätt, har jag funnit så litet skäl och bevis, och så mycket högljudda declamationer, att jag för min del anser det icke löna mödan, att söka försvara det nuvarande, och att visa, det den gamla byggnaden icke är sämre, än att den skulle kunna repareras och, genom obetydlig tillbyggnad eller blott förändrad inredning, blifva ganska beqväm oell ändamålsenlig.
I stället för att anföra sådant, hvartill knappt någon nu skulle vilja lyssna; och i stället för att redogöra, hvarföre jag icke kunnat i allo instämma i det af Utskottet uppgjorda förslag till nytt representations-sätt, vill jag hellre uppgifva de grunder, på hvilka jag för min del anser ett nytt representations-sätt tilläfventyrs kunna byggas, i händelse nationen verkligen är så enhällig om det gamlas afskaffande, som skriftställarne föregifvit.
Dessa grunder äro i synnerhet följande: 1 §.
Svenska folket skall vid Riksdagar representeras endast genom vadda Ombud, som kunna kallas Riksdagsmän. 2 §.
Riksdagsmännen skola fördelas på 2:ne sjelfständiga Kamrar: en större och en mindre. 3 §.
Riksdagsmanna-valen skola ske genom Electorer. 4 §.
Valrätt eller rättighet, att deltaga i val lill Electorer, bör tillkomma hvarje inom Riket under de 3 sista åren boende och mantalsskrifven Svensk man, som fyllt 21 år, kan läsa och skrifva samt icke är ställd 52 Bil. till Constilutions-Utslottets Memorial, IV.'o 38. under förmyndare; icke befinner sig i cessions-tillstånd; icke njuter understöd af fattigförsörjningen; och som icke är dömd till straff för nesligt brott, eller förlustig medborgerligt förtroende, eller att föra andras talan; och som, i händelse han är tjenare hos enskild person eller bolag, varit de 5 sista åren under samma husbonde.
Hvarje valberättigad kallas valman. 5 § Electorsvalen skola ske sockenvis.
En socken, som icke innehåller öfver 5oo själar, väljer en Elector; deröfver till i,ooo:de väljer a Electorer o. s. v. 6 §.
I val till Electorer må ingen deltaga på mer än ett ställe, nemligen der han är mantalsskrifven. 7 §.
Hvarje valman ege ovilkoiligen en röst, och flere under ser skilda förhållanden, t. ex.:
Två röster, om han eger jord till ett uppskattadt värde af 5oo R:dr Banco, eller hus i stad till ett uppskattadt värdeaf 1,000 R:dr Banco; eller på minst io års arrende innehar jord, värd 3,ooo R:dr, eller skattar i bevillning för årlig inkomst, af lön, pension eller yrke, uppgående till 200 R:dr.
Tre röster torde den böra bafva, som tagit högsta lärdomsgraden i någondera Faculteten vid inhemskt Universitet; eller eger jord, värd i,5oo R:dr, eller bus i stad, värdt 2000 R:dr, eller arrenderar jord, värd 6000 R.:dr, eller skattar i bevillning för årlig inkomst, uppgående till 5oo R:dr.
Fyra röster torde den böra hafva, som eger jord, värd 3ooo R:dr, eller hus i stad, värdt 4000 R:dr, eller arrenderar jord, värd io,oooR:dr, eller skattar i bevillning för årlig inkomst, upjigående till 800 R:dr.
Fem röster torde böra egas för ett jord värde af 5000 R:dr, eller hus i stad, värdt 7000 R:dr, eller för en till bevillning uppskattad årlig inkomst af 1,200 R:dr.
Seoc röster torde böra egas för ett jord värde af 8000 R:dr, eller bu? i stad, värdt 12,000 R:dr, eller för en till bevillning uppskattad inkomst af 2000 R:dr.
Sju röster torde böra egas för ett jordvärde af 12,000 R:dr, eller hus i stad, värdt 20,000 R:dr, eller för en lill bevillning uppskattad årlig inkomst af 3ooo R:dr.
Atta Bil. till Constilulions- Utskottets Memorial, JV:o 58. 53 Ätta röster torde böra egas för elt jordvärde af 20,000 R:dr, eller bus i stad, vardt 3o,ooo
R:dr, eller för en till bevillning uppskattad årlig inkomst af 5ooo R:dr.
Nio röster torde böra egas för ett jord värde af 5o,ooo R:dr, eller för en till bevillning uppskattad årlig inkomst af 8000 R:dr; och Tio röster torde böra egas för elt jordvärde af 100,000 R:dr, eller för en till bevillning uppskattad inkomst af i5,ooo R:dr B:co.
Mer än 10 röster torde ingen böra ega. 8 §.
Vid val till Eleclorer skola rösterna afgifvas skriftligen, genom slutne sedlar.
De, som endast hafva en röst, skola inställa sig personligen till densammas afgifvande; men de, som hafva 2 ellei flera , må insända riem i försegladt convofnt.
Och på sistnämnde sätt skall hvarje kronobetjent afgifva sina rösler, utan rättighet alt valet sjelf bivista. g §.
Till Elector må, med undantag af krono-beljent, hvarje valman kunna väljas, som är berättigad alt 3 röster afgifva samt fyllt 3o år, och bekänner sig till Christna Läran.
Derest inom någon socken ett tillräckligt antal Eleclorer icke skulle finnas, må den socknen lill val förena sig med en eller flera nästgränsande. 10 Electorerna skola på samina dag öfver hela Riket sammanträda districtvis förenade i' vissa Electors-försainlingar. 11 §.
Electorerna skola rösta per .capita, och med slutne sedlar.
Den som är af laga förfall hindrad att sig personligen infinna, må insända sin slutna voteringssedel i försegladt convölul. 12 §.
Till Riksdagsman i den större Kammaren må hvarje inom Electors-districtet mantalsskrifven valman kunna väljas, som bekänner sig till Christna Läran, och fyllt 25 år. 13 §.
Till Riksdagsman i den mindre Kammaren må hvar och en, livar helst han är mantalskrifven, kunna väljas, som fyllt 35 år, och för öfrigt är valbar till Elector, samt minst 2 gånger varit Ledamot af den större Kammaren. 14 §.
Till Ledamolskap af den mindre Kammaren väljes för två Lagtima Riksdagar, så att personalen endast till hälften förn vas för hvarje.
Yid första Riksdagen bestämmes afgången genom lottning; men sedermera Sik. t i: t R.
Brot. 18-10.
3 Sami 52 Häftet. 54 Bil. till Cons ti tu tio/is-Utsk otte ts Memorial, IV: o 58. afträda Lerlamöterne i den ordning, de tillkommit; likväl med möjlighet att kunna inväljas ånyo. 15 §.
Den större Kammarens personal torde kunna antagas till omkring 200 och den mindres till hälften. 16 §.
Vid bestämmandet af Riksdagsmännens antal för hvarje Län, åtminstone i den större Kammaren, torde afseende böra hafvas icke blott pä folkmängden, utan äfven på localernes olikhet och näringarnes mångfald. ij §.
Emedan hvarje
Electors-församling skall första gängen utse dubbelt och sedermera fyrdubbelt fler Riksdagsmän till den större Kammaren, än till den mindre; sä synas Efectors-districten böra så indelas, att hvarje Eleclors-lörsamling får utse minst och kanhända högst 8, Ledamöter till den större Kammaren.
Till bildande af den mindre Kammaren , hvilket ovedersägligen utgör det svåraste problemet att lösa, anser jag mig böra uppgifva ett alternativt förslag, grundadt hufvudsakligen på den nuvarande ståndsindel;- ningen.
Dertill kunde utväljas af Ridderskapet och Adeln 2 5, Presterskapet och Läroverkens ordinarie Tjenstemän . . 25, Städernes Borgerskap samt öfrige husegare och näringsidkare ................. 25.
Bonde-Ståndet tillika med de jordegare, som tillförne varit Tjenstemän 25.
Alla hittills för öfrigt orepresenterade så kallade Ståndspersoner, hvilka erlägga bevillning för en årlig inkomst af minst 1,000 R:dr B:co .......... 25.
Summa ia5.
Äfven efter denna sammansättning torde den mindre Kammaren icke böra förnyas mer än till hälften, eller kan hända ännu mindre del vid hvarje lagtima Riksdag: icke eller någon der kunna inväljas, sorn icke fyllt 35 är och varit Ledamot af den större Kammaren vid minst 2 Riksdagar.
Detta sistnämnda stadgande kunde likväl icke börja tillämpas, i afseende pä 5:te classen förr än den tredje lagtima Riksdagen.
Bilaga N:o 2 till Constitutions- Utskottets Memorialj N:o 38, 1 Reservationer.
Af Herr Biskopen Nibelius: ”Emot Utskottets i detta Betänkande framställde forsla» till representalions-förändring reserverar jag mig.
1:0 / afseende på Valrätten.
Erkännande, att denna rätt hör, så vidt som möjligt är, komma hvarje samhälls-ledamot till godo, anser jag detta ändamål icke mera vinnas genom allmänna af Utskottet samfäldte benämnda val, än igenom stånds- eller class-val.
Allmänneligheten i de förra kan icke, såsom den enligt principen borde, till hvarje myndig individ utsträckas.
Den måste inskränkas, och då gränsen för denna inskränkning alltid blifver arbilrair, uppkommer derigenom för den uteslutne samma orättvisa, som för den i class-val icke deltagande.
En annan följd af inskränkningen är, att för valrätten en annan grund än personligheten måste antagas, och att principen derigenom upphäfves.
Sålunda är det, enligt det här uppgifna förslaget, egentligen förmögenheten, som gifver rösträttighet; ty den del, som dervid blifvit bildningen tillerkänd, är blott ringa.
I tillämpningen blifver åter, hvad här åsyftades såsom allmänt, något enskildt, ty vid bestämmandet af rösträttighet, på grund af förmögenhet, har Utskottet gjort sådana stadganden, att de mindre faslighets-innehafvai ne vid valen få en öfvervägande pluralitet och att valen således, ehuru samfäldta, dock af denna samhälls-class hufvudsakligen komma alt i utgången bero.
Men att hvad, som bör vara afsigten med dessa val, nemligen alt de för representant-kallet skickligaste dertill må utses, sålunda vinnes, vågar jag betvifla.
Hvilka inom den rådande classen äro för förtroendet att kallas till elector eller representant de tjenligaste, kunna möjligen denna classens medlemmar bedöma; i afseende åter på andra medborgare-classer, kan en sådan kunskap hos dem icke förutsättas.
Antingen komma således de valda att tillhöra en dass, eller också skola valen af främmande inflytelse, men icke af de väljandes öfvertygelse, bestämmas.
I de enklaste och af likartade dejar bestående samhällen kunna allmänna val vara lämpliga, äfvensom i sådana, der bildningen hos samhälls-ledamöterne i allmänhet till en hög grad blifvit utvecklad och en sjelfständig allmän anda till följd deraf är rådande; men intetdera af dessa förhållanden eger hos oss rum. 2:0
I afseende på valbarheten.
Igenom det hitintills hos oss gällande stadgande, alt representanterne inom vissa classer och yrken skola utses, Dill. lill II.
Prot. 1840. 3 Sami. 23:äjc Haft. 1 2 Bilaga, N.o 2 lill Conslitutions-Utskotlets Memorial, N.o 38. anser jag större säkerhet för vården och befordrandet af samhällets val hunna ernås, än igenom den valfrihet, Utskottet föreslagit, och hvaraf, i förening med hvad om valrätten blifvit anfördt, kan blifva en följd, att de fleste representanterne komma alt tagas inom en samhälls-class.
Man fruktar, att vid slåndsval sk il j d a interessen skola göra sig gällande.
Utan interessen, i ordets ädla bemärkelse, är ej samhälle länkbast.
De utgöra deintegrerande delarne af samhälls-organismen, och ju kraftigare hvart och ett sådant, med-aktning för de öfrigas rätt, befrämjas, desto friskare är samhället.
Att allmänt väl bos oss hitintills varit tillbakasatt derföre, alt, på grund af nu varande representations-satt, någon samhälls-class skulle hafva blifvit af andra förtryckt eller i sin förkofran hämmad, kan jag icke medgifva; fastmer skall en ensidighet i detta afseende vara att befara, om en dass, med öfvervägande magt att bestämma valen, äfven finge rättighet att inom sig utse flertalet af nationens ombud. 3:o
I afseende på representantförsamlingens organisation.
Åberopande de skäl, Utskottet anfört för representationens fördelning på tvänne Kamrar, finner jag icke dessa vederlagda af hvad sedan för antagandet af en Kammare ordas.
Jag skattar högre den betänksamhet och moderation, för hvilka det förra alternativet innebär en garanti, än den ofta brådstörtande, om än för tillfället eniga kraft, som af det senare skulle befordras.
Skall en förbättrad representation hos oss vinnas, så måste den, enligt min tanka, af dertill förevarande element sammansättas och på grund af nu varande samhälls-förhållanden utbildas.
De hufvudsakliga fordringarne dervid torde vara: att nu orepresenterade ståndspersoner erhålla representationsrätt, antingen såsom en serskild class eller ibland de öfrige upptagne; att för Ridderskapet och Adeln fullmäglige utses genom val, likasom för de öfrige Stånden, samt att representationen fördelas på tvänne Kamrar, af hvilka den öfre bildas genom val från den andra, samt vissa dertill kallade embelsmän.
Genom dessa förändringar, hvaraf detalj-bestämmelserna ej torde möta synnerlig svårighet samt några modificationer i arbetssättet vid Riksdagarne, hvarigenom dessa kunna förkortas,, tror jag nationens Önskningar, likasom dess sanna väl, i afseende på detta ämne, bäst befrämjas”.
Af Herr Prosten Bergqvistj som hufvudsakligen instämt i Biskop JSibelii reservation.
Af Herr Prosten Ödmann: ”Redan vid början af representationsfrågans behandling inom Utskottet, yttrade jag min öfvertygelse, att den reform, sorn.
Bilaga N.o 2 till Conititulions-Ulskotlcts Memorial, N.o 38■ 3 i della fall så högt och så allmänt påkallades, icke rimligen kunde onder nuvarande förhållanden till vägabringas, om man i det afgifvande förslaget kastade å sido allt afseende på det nu bestående och endast bjggde på rationella grunder.
Jag förmodar nemligen, att det, som under sekler fastväxt vid nationen, icke med ett penndrag kunde bortskaffas; att de nu existerande Riks-Stånd icke frivilligt och obetingadt afsade sig sin representationsrätt; att, om än, emot ali sannolikhet, en majoritet kunde lör en så råd i cal reform inom alla Riks-Stånden vinnas, sanction derå af den andra Statsmagten icke erhölies; att, om man ville vinna något af det reela, man måste rätta sig efter omständigheterna och afpruta något af det speculaliva; att således Utskottet endast då ändamålsenligt fullgjorde sitt kall, när det beredde möjligheten att nu eller snart komma till ett mål, om icke det högsta eller mest rationella, dock i väsendtligaste delar motsvarande nationens önskningar och behof, samt öppnande vägen till nja reformer och förbättringar af vårt statsskick.
I annat fall trodde jag Utskottets moda vara förspilld och dess arbete mera tillhöra studerkammaren-, än det practiska lifvet, blifva ett ytterligare bevis på fåfängligheten af försöket att tillämpa Statsförfattningarnes theon, såsom en abstract vetenskap, utan modificationer af det förflutna och närvarande.