Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ett oeftergidigt vilkor för ett slikt förhållande är emellertid, att det förödande hushållnings- eller rättare misshushållningssätt, som, vid gynnsamma trädvarukonjunkturer, skyndar att, utan annat mål, än den ögonblickliga vinsten, och med tanklös förgätenhet af skogens fysiologiska och statsekonomiska betydelse, afverka allt, hvad of 15 skogen säljbart är, så fort ske kan, allmänt upphör, samt lemnar rum för ett bättre; och gäller detta särdeles allmogen, hvilken vanligen sent och först sedan misshushållningens följder på ett kännbart sätt framstått låter öfvertyga sig om behofvet att tillämpa de läror, vetenskapen uppställer till mensklighetens båtnad, i det den ut vecklar medlen för dess timliga välbefinnande.
Menligt på skogarnes bestånd inverka också laga skiftena med sina husflyttningar, sin förökade stängsel och framför allt de dermed förknippade ståndskogsliqviderne, på grund af hvilka ofta de präktigaste skogstrakter inom högst 10 år alldeles uthuggas, en i alla händelser dålig ersättning för den som haft spard ståndskog.
En minskning i skogskapitalet till följd häraf har också på sednare tider förmärkts, isynnerhet i Länets slättbygd.
Föreskrift i lag om längre afverkningstid och skyldighet att på lämpligt sätt befordra återväxten torde kunna i någon man afhjelpa missförhållandet.
Vid en mera speciell undersökning om skogarnes tillstånd i Länet och hvad till deras upphjelpande och vidmakthållande är vordet åtgjordt, taga följande förhållanden uppmärksamheten i anspråk.
Inom Länet finnas 2:ne kronoparken Krämaremarke n och Tysslingen, den förra om 480 tunnland 7 kappland och den sednare innehållande 650 tunnland 20 kappland, samt 9 allmänningar, en i Askers, en i Glanshammars, en i Kumla, en i Hardemo, två i Grimstens och tre i Edsbergs härad med en areal af tillhopa 22,425 tunnland 29 kappland.
Å dessa krono- och allmänningsskogar är en rationell hushållning införd.
De vårdas efter fastställde hushållsplaner af Jägeristaten, biträdd, i hvad allmänningarne angår, af inom socknarne utsedde deputerade för inkomsternas förvaltande och bestämmande af utsyningssökandes behof och inbördes företräde.
Trakthuggning med qvarlemnande af frölräd och hjelpsådd, äfvensom plantering, der den är af nöden, utmärker den å dessa skogar rådande hushållsmethod, hvarförutan utdikning af sanka trakter och mossar till skogsväxtens befrämjande efter] läglighet verkställes.
Dessa skogar äro i särdeles godt skick och tilltaga framgent i växtlighet.
Afkastningen å kronoparkerna, utgörande de särskilda årens afverkningar enligt kulturförslag, samt hvad genom hjelpgallring tillkommit, visar följande förhållande: 16 Areal.
Behållen Afkastning. H c 3 3 as -a •o År 1851, 1852.
1852 År , 1853.
År 1853, 1854.
År 1854, 1855.
År 1855, 1856.
PS 3 os a a.
Ridr sk. r:st.
K :dr sk. rist.
K :dr sk. rist..
R:dr sk. rist.
Ridr sk.jrist.
Krämaremarken 480 7 123 9 8 108 44 2 157 46 1 183 23 — 120 36 6 868 24 1 Tysslingen . . . 650 20 88 - - 81 5 10 187 39 2 142 45 8 145 - — 764 42 8 Summa 1,130 27 211 9 8 190 2 — 345 .37 3 326 20 8 265 36 6 1,633 18 9 Å de till kronans disposition indragne boställen är, roed undantag af f. d. Profossbostället Mora, hvars skog, 158 tunnland, är indelad och skötes elter fastställd hushållsplan, de öfrige icke uppmätte eller indelade.
I öfrigt är af boställsskogarne inom Länet en areal af 2,800 tunnland uppmätt och till trakthuggning indelad.
De återstående boställsskogarne, särdeles på slätt bygden, vårdas deremot i allmänhet illa och så, att deras kubikinnehåll årligen minskas, hvilket förhållande under det ständiga ombyte af innehafvare och arrendatorer, som vid dem äger rum, icke torde förändras förr ari jemväl dessa skogar ställas under Jägeristaten speciella uppsigt och vård.
Den uti E. K. M. förnyade nådiga Mi litie—boställsordning den 23 Januari 1836, särskildt hvad de åt Militie-slaten anslagna boställen angår, gifna föreskrift att, vid laga af- och tiliträdes-husesyner, förslag till hushållning med boställenas skog bör upprättas och, der fullständig karta öfver skogen finnes, densamma indelas till trakthuggning, har icke visat sig tillfyllestgörande, enär ganska få boställsskogar äro uppmätte och å karta lagde samt tid vanligen saknas för Jägeribetjeningen att före synen verkställa tillräckliga undersökningar, hvarigenom de föreslagne hushållningsplanerna kunde erhålla någon fullständighet, hvilken i öfrigt ej står alt vinna utan föregående uppmätning och afmattning.
Å kronohemman äro skogarne, der de finnas qvar, i allmänhet vanvårdade, hvaremot med kyrkors, läroverks och fromma stiftelsers skogar ett omvändt förhållande äger rum.
Af de inom
Länet ännu icke till skatte löste rekognitionsskogar äro följande temligen väl vårdade, nemligen:
Strossa grufve-allmänning i Ramsbergs socken 1,806 tunni.
Lamfly allmänning i Nora socken 89 » 12 kappl.
Ånsjö och Kallklints grufve-allmänning i Hjulsjö socken . . 508 » Gyttorps 17 Gyttorps norra allmänning 157 tunni. 15 kappl.
Dylta svafvelbruks allmänning 5,552 » 29 » Ämenes och Lerbäcks allmänning 471 » 16 »
Deremot är ä Guldsmedsboda grufve-allmänning under Svartå bruk 569 tunni. samt å Edsböle vestra allmänning 97 16 466 16 skogen mindre väl vårdad.
Följande rekognitionsskogar äro deremot af Jägeristaten uppmätta, till trakter indelade och efter fastställda hushållsplaner vårdade, nemligen:
Lönnbottens allmänning i Nora socken 668 tunni. 1 kappl.
Hageby och Fibbhytte allmänning 411 » 4 » Gyttorps södra allmänning 606 » 26 »
Dahlkarlsbergs grufvebolags allmänning 1,800 » 25,5 » Kronobergs grufve-allmänning i Lekebergs bergslag . . 451 » 29,1 » Summa 5,918 tunni. 19,6 kappl. 2:ne i Länet befintliga sockenallmänningar, en i Hidinge socken, kallad Löfåse allmänning, och en i Mellösa socken, äro i dåligt tillstånd och gifva föga afkastning.
Den förra allmänningen är delad emellan interessenterna.
På de sednare åren har dock en bättre hushållning blifvit å den sistnämnda införd.
Beträffande åter skötseln af enskildes skogar, så förete särskilda delar af Länet en särdeles olikhet i kulturförhållanden.
I allmänhet hafva de större possessionaterne och bruksägarne åt sina skogar egnat en sorgfälligare vård.
En skogsareal af tillsammans 264,000 tunnland har sålunda vid bruks- och landtegendomarne i Länet blifvit uppmätt, å karta lagd, indelad och reglerad i trakter efter enahanda hushåll— ningsmethod, som den vid allmänningsskogarne införda; dock med behörigt afseende pä olikheten uti lokala rörhållanden, och åtskilliga skogar beredas för närvarande genom gallring till trakte—indelning.
Allmogens skogar vårdas i allmänhet mindre väl; dock tyckes på de sednare åren inom Carlskoga bergslag öfvertygelsen om behofvet af en ändamålsenligare skogshushållning hafva vunnit terräng äfven inom denna klass.
Åtskilliga bergsmän hafva derstädes å sina skogsområden verkställt ganska vackra gallringsarbeten, hvarigenom en rationelt genomförd reglering framdeles är möjlig.
Om, såsom man har anledning hoppas, när frukterna af det nya systemet hinner utveckla sig, detta allt mer och mer vinner erkännande och tillämpning, så bör skogarnes bestånd inom denna bergslag kunna anses betryggadt.
I Nya Kopparbergs och Hjulsjö Berättelse öfver Öreöro Län för åren 1851—1855.
& 18 bergslagers samt
Helleforss bruksdistrikt ar skogsproduktionen för närvarande tillräcklig och anledning finnes icke att för framtiden befara ett (örändradt förhållande, helst om raan lyckas förmå allmogen att småningom omfatta en rationell hushållningsmethod, sådan den redan vid en stor del bruksegendomar i denna bergslag är införd.
I Lerbäcks och Lekebergs bergslager är det hufvudsakligen endast ägarne till större landt— egendomar och bruk, som vårda sina skogar.
En mörk framtid erbjuder deremot anblicken af bergsmansskogarne, der man har svårt att numera påträffa mogna träd, och beklagligt nog saknas i allmänhet inom denna bergslag håg att göra sig till godo förbättrade melhoder.
Enahanda är förhållandet med Nora och Lindes bergslag, der bergsmansskogarna äro så medtagna, att på flera ställen halfvuxen skog användes till kolning.
Kolen gälla der stundom 1 R:dr R:gs pr tunna, och bergshandteringen måste förr eller sednare minska sin tillverkning af brist på kol, helst om den derstädes häfdvunna blödningen fortfar att decimera skogstillgången.
Enligt Ofverjägmästarens uppgift, har det, vid uppskattning af bergsmansskogarne i denna bergslag, visat sig att dessa icke tåla vid mera än 2 å 3 tunnor afverkning per tunnland, men att detta oaktadt nu lika mycket kolas, som för 40 å SO år sedan, då det ännu lanns 70-årig skog att använda.
Nu lärer 30 å 40-årig tillgripas.
I landslagen finnas för närvarande 650 skoglösa hemman, hvilkas behof af åtminstone ved och stängsel virke, med understöd frän allmänningarne, som nämndt är, ännu fyllas, hufvudsakligen af Länets öfriga tillgångar.
Visserligen har priset på skogseffekter betydligt stigit och tyder, ehuru dryga arbetslöner och transportkostnader dertill bidraga, på aftagande skogstillgång, men denna skall dock icke öfvergå till skogsbrist, i händelse vederbörandes bemödanden att bereda allmännare insteg åt en rationell skogshushållning lyckas.
För befordrande af detta syftemål arbetar dels Hushållningssällskapet, som genom ledamöter i Häradsgillena söker sprida kring Länets särskilda orter kännedomen om en ordnad hushållnings företräden och sättet för dess åstadkommande.
I enlighet med de upplysningar, Öfverjägmästare!! på begäran lemnat, dels ock Jägeristaten, som, vid de årligen å krono- och allmänningsskogarne skeende afverkningarne och skogssådderne, lemnar tillträde och undervisning åt dem af allmogen, som önska praktiskt inhemta kännedom om den ordnade skogsskötselns detaljer, hvaraf dock hittills endast några få begagnat sig.
Ett år 1852 väckt förslag om associationer distriktvis af mindre skogsägare, till åstadkommande af en reglerad hushållning under uppsigt af gemensamt aflönade skogsförvaltare, mötte motstånd och förföll eller hvilar till framtida upptagande.
Svedjande har numera öfverallt nftagit och brukas egentligen endast inom bergslagerna.
Skogseld af någon betydenhet har under den tid berättelsen omfattar icke inträffat. 19 I sammanhang härmed torde böra nämnas att bränntorf börjat upptagas pä några ställen och visat sig användbar jemväl vid jerntillverkning.
Vid Boo egendom har en af f. d. General-Postdirektören m. m.
Friherre Hamilton från Hannover inkallad torfskärare lemnat undervisning i sin handtering.
Detta om skogarnes skötsel i Länet, om de framsteg den gjort och de åtgärder, som för densammas upphjelpande och förbättrande blifvit vidtagna.
Fördelarne af en reglerad och på vetenskapliga grunder byggd skogshushållning, hvilken lyckligtvis redan gjort framsteg inom Länet, kunna icke dröja att visa sig, och skola, i förening med upplysta mäns nitälskan för vidmakthållandet af denna dyrbara beståndsdel utaf nationalförmögenheten, vi våga hoppas det, skydda skogarne från förödelse, och hindra den oeftertänksamme att lättsinnigt förskingra ett oersättligt kapital, hvilket, rätt förvaltadt, bör äga bestånd genom tiderna och lemna en säker samt regelbundet hvarje år återkommande skörd.
Bergsrörelse : Länets Bergslag, sorn före år 1854 varit indelad i tre bergmästaredömen, nemligen: l:o) Nora bergslags och Nerikes, 2:o) Nya Kopparbergs och Lindes, samt 3:o) Wermlands, har, genom E. K. M. nådiga skrifvelse till Bergs-Kollegium den 6 Oktober nämnde år, kommit att bestå af 2:ne distrikter, nemligen: l:o) femte bergmästaredistriktet, bestående utaf Nya Kopparbergs, Hjulsjö, Grythytte och Helleforss samt Lindes och Ramsbergs bergslags socknar tillika med Fellingsbro och Glanshammars härader, och 2:o) det sjette, omfattande hela den öfriga delen af Länet med dervarande Nora bergslags socken samt Lerbäcks, Lekebergs och Carlskoga bergslager, hvartill ytterligare blifvit lagdt hela Skaraborgs Län.
Stlfvermalm har, under den tid berättelsen omfattar, erhållits allenast från ett verk, Guldsmedshytte grufvor, hvilka ännu äga betydlig malmtillgång och gifva för hoppning om uthållighet.
Den gamla grufvan är väl nära att gå ut, men andra grufvor uppkomma i stället, de der likväl lemna mera silfverfattig malm än tillförene varit händelsen.
Inom femte bergmästaredömet bearbetas för närvarande 2:ne koppargrufvor, Håkansboda, som under de sista åren lemnat endast ett ringa belopp mager kopparmalm, och Ljusnarsbergs grufvor, hvilka sisllidne år gifvit den största malmvinst, man känner, sedan grufvornas upptagande för omkring 200 år tillbaka.
På uthålligheten i de nu så gifvande arbetsrummen är dock icke att räkna, hvaremot man gör sig stora förhoppningar om malmuppfordringen i Håkansboda »gamla storgrufva», hvarest ångmachin blifvit anbragt för underlättande af malmuppfordringen.
I Lerbäcks bergslag har år 1854 på Läggesta och Svinnersta byars skogsmark 20 åtskilliga gamla skärpningar, benämnda Läggesta grufvefält, blifvit inmutade och försatta i arbetsskick samt år 1855 gifvit 5,500 Sk® kopparmalm; men, så länge någon smältning ej ägt rum, och under grufvornas nu ringa upparbetade tillstånd kan något tillförlitligt omdöme om framtidsutsigterne för dessa fyndigheter ej meddelas.
Den der förekommande malmen finnes i större och mindre körtlar på flera spridda ställen och består af kopparglans, brokig kopparmalm och kopparkis af icke ringa kopparhalt.
Vid Wena gamla grufva äro nämnde år 1855 brutna 1,000 Sk®" kopparhaltigt berg.
Koboltsmalmbrytningen på Wenafältet och vaskningen deraf har börjat aftyna och öfvergifvas; dock har deraf erhållits, är 1851, 870 ® 12 lod och 1852 508 ® kobolt.
Efter denna tid är ej någon brytning eller vaskning uppgifven.
På Iråsa hemmans mark i Lerbäcks socken har brutits i åtskilliga grufvor, år 1851, 1,554 Sk® 10 I® zinkblände, men sedermera endast 100 å 200 Sk® årligen.
Följande tablå visar förhållandet med de särskilda malmuppfordringarne inom femte distriktet:
Silfver- och Blyglans- malm-uppfordringen.
Kopparmalms-uppfordringen.
Jernmalms-uppfordringen.
Arbetade Använde Erhållen Arbetade Använde Erhållen Arbetade Använde' Erhållen grufvor. arbetare.
Blyglans. grufvor. arbetare.
Kopparm. grufvor. arbetare.
Jernmalm.
Sk® b.v. Antal.
Sk® t.v. år 1851 5 96 7,444 10 199 11,474 65 W5 CO 158,919 1852 6 142 7,248 8 151 10,295 64 509 144,919 1855 9 201 7,446 6 155 11,428 49 467 148,898 1854 6 188 7,425 4 158 11,671 41 583 144,149 1855 7 195 8,098 5 115 13,425 78 618 184,387
Om kopparmalms-uppfordringen inom sjette distriktet är redan taladt och jernmalmsbrytuingen inom detta distrikt visar följande förhållande: 1 8 S 1. 1 8 S 1. 1 8 5 3. 18 5 4. 1 8 5 5.
Sk^b. Sk®. Sk®.
Nora bergslag Lekebergs d:o Lerbäcks d:o 192,348 5,326 16,434 184,103 6,675 15,459 169,695 4,718 7,422 170,821 4,392 11,405 215,594 3,524 12,526 T.v.
Summa 214,108 204,237 181,835 186,616 229,644 21 Den årligen ökade tackjernstillverkningen har gifvit anledning till ökad och forcerad grufdrift; dock torde orsaken till den högre siffra, tablåen utvisar för jernmalmsuppfordringen sistlidne år, härleda sig lika mycket från mera noggranna uppgifter, som från en i sjelfva verket ökad malmqvantitet.
I Nora, Lindes, Ramsbergs och Nya Kopparbergs bergslager äro malmtillgångarne särdeles rika, uti öfriga delar af Länet något mindre, och, hvad särskildt beträffar Lekebergs och Lerbäcks bergslager, så anses jernmalmsbrytningen inom dessa trakter icke kunna bringas till någon större utveckling i framtiden, i anseende 'till der förekommande malmers fattigdom och ringa utsträckning, som hindrar dem att bära en af högre arbetslöner och tilltagande djup förökad arbetskostnad.
Silfver-, Bly- och Silfver glitt-tillverkningen under nu ifrågavarande qvinqvennium visar inom femte bergmästaredistriktet följande resultat: CD <s pr cn > O* CD Silfvertillverkning.
Blytillverkning.
Bergsvigt.
Silfverglitt för- såldt.
O- CD p CD Lödiga marker.
SkS.
L®. SkS. Lffi. u. år 1851 . . 1 8 1,778 13 1,157 15 68 15 1852 . . 2 14 1,715 15% 1,182 18 14 16 7 15 1853 . . 1 8 1,421 15 1,142 11 10 51 10 — 1854 . . 1 10 1,435 7 , 1,095 5 — 31 10 — 1855 . . 2 14 1,250 15 1,598 10 — 65 5 — Denna tillverkning, som uteslutande har Guldsmedshyttan att lacka för sin tillvaro, har, vid jemförelse med uppgifterna i sednast afgifna underdåniga femårsberättelse för Länet, betydligt tilltagit och anses kunna i ännu omkring 10 år bibehållas vid samma belopp, om
Guldsmedshytte-verket framgent drifves med samma kraft, som hittills.
Anledningen till det lödiga silfrets minskade belopp sistlidne år är att söka uti det ofvanomförmälda förhållandet, att den i Guldsmedshytte grufvor brutna malm då befanns äga mindre metallhalt, än fordom.
Vid Helleforss har någon silfversmältning icke ägt rum; och Bornshytta har veterligen icke tagit del i silfvertillverkningen.
Någon ifver att upptäcka ädlare malmfyndigheter har icke försports.
Koppartillverkningen har inom femte bergmästaredistriktet hufvudsakligen bedrifvits vid 2:ne verk, Nya Kopparbergs och Flögforss, af hvilka det förra, enligt E. 22 K.
M. nådiga resolution den 26 Juli 1855, åtnjuter frihetsår.
Tillverkningen företer följande resultat: ■< > Tillverkad Garkoppar. •-J 9Z“ -i O* Bergsvigt.
Dä Q- SkfE. LS. «. år 1851 3 36 529 13 5 1852 5 36 903 — 16 1853 2 31 970 4 19 1854 2 43 794 10 4 1855 2 45 785 8 15 Koppartillverkningen vid Yxsjön har, i anseende till svaga malmtillgångar, upphört efter endast några års tillvaro.
Vid Jerle bruk inom sjette distriktet har, med E. K. M. och Rikets BergsKollegii tillstånd, sedan år 1852 varit inrättad en profhvtta för tillgodogörandet af silfver-, bly- och kopparmalmer och, ehuruväl derstädes en mindre qvantitet silfver, bly och koppar erhållits, lemnar dock tillverkningens obetydlighet intet hopp om inrättandet vid Jerle af ett nytt verk.
Tillverkningens belopp utgör: Bly.
Sk<5.
Ltk.
Lödiga marker.
Lod. år 1852 1855 1854 41 24 29 17 2 18 10 10 62 80 92 4 4 Dessutom har garkoppar vid Mårsätra kopparhytta år 1852 erhållits till belopp af 4 Sk®" 1
L® 5 ® bergsvigt.
Kopparsmide har ägt rum vid Mårsätter till belopp af sammanräknadt 105 Sk® 7 L® 18'/2 ® stapelstadsvigt. 23 Tachjernstillverkningens belopp inom femte bergmästaredistriktet, det antal hyttor och arbetare, hvarmed den bedrifvils, blåsningstiden, antalet fridygn och tiondeafgiften inhemtas af följande sifferuppgift: Antal Hyttor.
Hyttor i gång.
Antal Hytte-arbetare.
Tackjerns- och Gjulgods-till- vcrkn.
Beräk- nade fridygn.
Tionde-Tackjern.
Hygn.
SkS. Lffi.
SkS. Ltt. 1831 31 27 401 4,087 10 97,489 1 _ 297% 1,696 1 5 1852 31 28 412 4,048 7 100,147 13 11 239'%, 1,714 15 12% 1833 31 28 413 3,581 10 89,936 22 6 3435/24 1,472 — 9'/, 1834 31 26 39(1 4,050 3 106,814 7 10 489 1,640 11 6 1855 31 26 344 4,585 2 125,932 3 3 655% 4 1,203 20 -1% Den uti femte kolumnen upptagna gjutgodstillverkningen är den, som i sammanhang med tackjernsblåsningen äger rum vid hyttorna och är af föga betydenhet.
Inom sjette bergmästaredislriktet visar tackjernstillverkningen följande förhållande:
Antal hyttor.
Tillverkadt Tackjern.
Tim- mar.
SkfE.
Per dygn. år 1851 32 5,327 2 114,844 21,S 1852 33 4,991 4V2 113,384 22,7 1853 32 4,657 % 103,401 22,2 1854 53 5,063 6% 111,506 22,02 1855 32 5,589 17 134,219 24,0
Jemför man tillverkuingsbeloppet för detta qvinqvennium med den produkt, de nästföregående åren gifvit och hvarom sistafgifna underdåniga femårsberättelse upplyser, så finner raan att denna handtering, hvilken utgör Länets andra hufvudnäring, märkbart tilltagit, och går man vid jemförelse!! ytterligare någon tid tillbaka, så framstår 24 jernhandteringens förkofran än bjertare.
Enligt E. K. M.
Befallningshafvandes är 1822 afgifna femårsberättelse uppgick tackjernstillverkningen i hela Länet till betydligt mindre totalbelopp än det, som sistlidne år uti bergslagerne inom allenast femte bergmästaredistriktet producerats.
Det, genom E. K.
M. nådiga kungörelse den 19 December 1855, borttagna ulförselförbudet för tackjern skall säkert i betydlig mån befordra en ökad tillverkning.
I bredd med tackjernsblåsningens tillväxt har utvecklat sig en förbättrad teknik.
En ändamålsenligare hyttebyggnad har, jemväl vid bergsmanshyttorne, tillkommit, malmerna rostas bättre och erhålla en lämpligare beskickning, hvarigenom det blifver möjligt att, med enahanda koltillgång, åstadkomma en betydligt större qvantitet jern samt en vida bättre och jemnare vara.
Kolåtgången, som tillförene belupit sig till 10 å 11 tunnor på 1 Sk®", har nu nedgått till 7 il 8 tunnor och derunder, och tillverkningens belopp per dygn stiger från 20 till 36 å 44 Sk®" tackjern.
De många fridygnen, tablåen för femte distriktet visar, härleda sig från den Gränshytte hytta beviljade tiondefrihet i 5 år.
Tackjernsprisen hafva i allmänhet stått högt under nu ifrågavarande qvinqvennium, ehuru de troligtvis stigit ännu högre, om icke vattubrist åren 1853, 1854 och 1855 hindrat bruksdriften, så att tackjernstillverkningen under tiden hunnit åstadkomma en öfverproduktion, som, då vattuflöde åter inträffade, nedtryckte prisen under det belopp, de eljest under en, genom den gröfre jernförädlingens tillväxt, ökad efterfrågan på råämne kunnat uppnå.
Medelprisen å marknaderne i Örebro hafva varit, år 1851, 8 R:dr 8 sk., 1852, 7 R:dr, 1853, 7 R:dr 16 sk, 1854, 8 R:dr 16 sk. och 1855, 8 R:dr 32 sk., allt Banko.
Utom det i tackjernstillverkningen inbegripne gröfre gjutgodset från hyltorna, visar gjutgodstillverkningen vid Krokforss följande förhållande: år 1851 25 ■" "• / Tillverkadt Gjutgods.
Värde i Banko, i enlighet Anvcinde Bergsvigt. med utdebiteringen. arbetare.
SktE.
LtE. <£.
R:dr sk. r:st. är 1851 . 46 1,081 14 2 31,067 13 4 1852 ....... 48 1,256 5 12 32,468 24 3 1853 51 1,193 6 14 33,331 2 11 1854 53 1,522 2 8 43,821 25 3 1855 64 1,855 14 10 53,635 34 8
Lång och svår transport hindrar betydligt verksamheten vid detta verk, men det oaktadt är det i ständigt tilltagande.
Vid Carlsdahls och Brefvens bruk har gjutgodstillverkningen, som å berörde ställen varit förenad med mekaniska verkstäder, utgjort: ISSI. | \ 8 5 2. 18 3 3. 18 34. 1 8 3 5.
SÄ LS. | Sktb. | Ltfc.
SkU. LS SkfE. L&. SkS. LtE.
Vid Carlsdahl » Brefven 1,880 2,244 — 11,87 81 — |2,312 - 2,180 3,200 . - 2,216 1,765 15 10 884 1,832 16 Summa Sk®- Stäp.—vigt 4,124 — 14,190 j - 5,380 5,982 * 2,716 16 Stång- och Ämnesjernsti/lverkningen har inom femte bergmästaredistriktet bedrif— vits i enlighet med följande tablå:
Antal Stångjernshärdar Antal ar- betare.
Tillverkadt Stång- och Ämnesjern.
Hammarskatten.
Bergsvigt. med oin- skränkt smidesrätt. med viss privileg. smidesrätt.
Summa härdar.
SkS. L®. «. [SkS.
L<fcb. ffi. år 1851 35 36 71 218 38,316 4 19 334 8 15 1852 42 29 71 227 40,037 3 2 341 7 10 1855 46 27 , 73 233 45,247 3 3 390 13 4 1854 46 27 73 241 43,652 5 11 427 14 14 1855 45 23 68 254 52,327 4 15 486 12 13 Berättelse öfver Örebro Län för åren 1851—1855. 26
Inom sjette bergmästaredistriktet har följande belopp stångjern blifvit tillverkadt å nedanomförmälde antal härdar, nemligen: år 1851 vid 75 härdar SkS"
Bergsvigt 49,475. 17. 11 1852 » 75 d:o » » 50,567. 10. 2 1853 » 72 d:o » » 47,664. 3. — 1854 » 69 d:o » » 32,943. 9. — 1855 » 73 d:o » » 53,582. 10. 5
I följd af införde förbättringar har kolåtgången blifvit minskad samt en bättre vara erhållits, och produktens tillväxt härleder sig lika mycket från en mera liflig industriell verksamhetsanda, som från förbättrade smidesmethoder.
Det gamla Tysksmidet har nemligen mera allmänt måst lemna rum för Lancashire- och FrancheComté-smidet.
Nedlagda härdar äro Finnhytte bergsmanshammare på fem år från den 1 November 185*4, enligt E. K. M. och Rikets Bergs-kollegii utslag den 17 nästförutgångne Augusti, Kårbergs bergsmanshammare på 2 år från den 1 November 1854, enligt samma Kollegii utslag den 31 Augusti, samt en härd vid Granhult på 25 år, enligt utslag den 21 Juli, allt 1854.
Dalkarlshytte bruk är nedlagdt samt masugn i stället derstädes uppförd, enligt vederbörligt tillstånd af den 23 Maj 1854.
Oinskränkt smidesrätt är beviljad åt Hammarby, Ramsbergs, Gammelbo och Sikforss bruk samt Ramshytte bergsmanshammare.
Pettersfon har den 21 Oktober 1852 erhållit tillstånd till oinskränkt manufaktur vid en knipp- och 2 spikhammare för en hjulstock.
Helleforss har likaledes med behörigt tillstånd anlagt 2 nya smälthärdar efter Lancashire-method, Stjernfors har den 4 Augusti 1853 erhållit tillstånd att anlägga manuläkturverkstäder, bestående af en räckhärd med ässja jemte en knipp- och en spikhammare med oinskränkt tillverkning, samt den 23 »Mars 1854 tillåtelse att uppföra en ny smälthärd.