Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Enär nu, enligt Kneckte-Contractet, Kronan skulle bestå beklädnaden, eller Lifmonderingen, följer deraf ostridigt, alt de dertill påräknade hemmans-räntorne borde tili Stats-Cassan ingå, hvilket ock sedermera skedt efter hvad för så lång tid tillbaka som Betänka/iden. 211 Räkenskaper deröfver äro till finnandes, kunnat utrönas; hvarföre ock Kongl Maj:t, uppå derom af Beklädnads-Directionen väckt fråga, genom Nådigt Bref den i4 October 1817, förklarat, det räntorne ej kunde beviljas till understöd för Rotarnes beklädnads-skyldigliet; och då de bidrag af dels Fyra Daler, i stället för Släpkläder, dels Fem Daler till StofFerings-penningar , eller tillsammans 9 Daler årligen, utom de öfrige Klädespcrsedlarne af ett par Skinnbyxor och ett par Skor, hvilke bidrag Rotehållarne i Kneckte-Contractet sig åtagit, voro beräknade på dem beviljad nedsättning ej mindre i Släpkläds-kostnaden, som först var bestämd tili 1 a
Daler om året, än ock å Soldatlönen, synes häraf dessinera uppenbart, att beklädnads-räntorne icke voro ämnade till Rotehåilarnes ersättning för berörde bidrag, som Rotehållarne, i sådant fall, på dubbelt sätt bade derför blifvit ersatte samt bidragen åter funnos genom C011- tractet bestämde långt förr, än hemmansräntorne anslogos, och hvarvid afsågs en besparing för Kronan till beklädnaden; i följd hvaraf och enär sålunda är tillförlitligt utrönt, att Rotehållarne, på grund af Indelnings-Contractet, hvarken varit berättigade att uppbära desse så kallade beklädnads-räntor, eller någonsin derutaf kommit i åtnjutande, såsom Herr Friherre Anckarsvärrls motion föranleder, Stats-TJtskottet icke heller kan tillstyrka bifall dertill, att berörde räntor, hvilka finnas upptagne bland Stuis-Ycr - 2X2 Stats-TJtskottets tets ordinarie intrader, nu skulle anslås Rotehållarne till understöd för utgörandet af bidraget till Soldat-beklädnaden.
Beträffande åter Herr Friherrens derjemte gjorde framställning, att Rotehållarne i detta fall måtte befrias från all skyldighet att bidraga till monderingen i följd af det i sådant afseende utaf dem gjorde förbehåll, i anledning af sednaste beklädningsförfattningen; får Stats-Utskottet anföra: att ehuru den förutgående Förordnixxgen om indeldte Infanteriets beklädnad, af den 4 Februarii 1812, icke uttryckelig! ålade Rotehållarne något annat bidrag till Soldat-monderingen, än som på grund af Kneckte-Contracterne borde utgöras, egenteligen till Siäp-kläderne, men hvilka, allt sedan 1793, funnits böra vara, utom till färgen, af enahanda beskaffenhet med Lif-monderingen, och alltså, likmätigt äldre författningar, kunna nyttjas under Arbets-Commenderingar, Compagnie-möten och tjenstgöring inom Regtmenternes stånd; hade likväl, efter hvad sista Riksdagen yrkades, deii’ genom 1812 års Författning vidtagne utväg, att Kronan icke vidare skulle, såsom tillförene, bestå Lif-monderingen, utan blott slitningspenningar, för de tillfällen, då sådan monderings nyttjande föreföll, samt Soldaten, med slitnings-penningarne och de bidrag till Släpkläder honom af Roten tillkom, förskaffa sig sådan beklädnad, som uppfylde behofvet af bägge delarne, i sjelfva verk - Betänkanden. ställigheten medfört en ökad tyngd för Rotehållarue, af hvilka Soldaten nödgades hemta sin utkomst; Och då Riksens Ständer sista Riksdag, i anseende till olägenketerne häraf, funno nödigt vidtaga den förändring, att medel å Stat anslogos till bestående af hälften i kostnaden för monderings anskaffningen, qvarstodo följaktligen Rotehållarnes förbindelser i Kneckte-Contracterne, att utgöra bidragen, dels till Släp-kläderne, dels till Stofferings-penningar i och för Lif-monderingen, och på grund hvarutaf stadgades, såsom den sedermera af Kongl.
Maj:t i Nåder utfärdade förordning i ämnet af den 3o December 1819 §. 2, innehåller, att de Rotehållare, som sådant i stället sig åtogo, skulle erlägga den andra hälften mot Kronan i kostnaden till beklädnadens besörjande på faststäldt sätt, och de Rotehållare åter, hvilka önskade att vid KneckteContracterne förblifva, borde utgifva primitiva värdet utaf de afgifter, som efter Contracterne dem ålågo.
Såsom Herr Friherre Anckarsvärd andragit, hade Nerikes Regementes Rotehållare vid sammanträdet till deras hörande i berörde fråga väl förbehållit sig, att deras dervid lemnade begifvande, att till hälften mot Kronan i contant deltaga i beklädnaden, icke skulle binda dem för längre tid än till nästa Riksdag, hvilket ock Kongl.
Maj:t i Nåder, genom skrifvelse till dess och Rikets Krigskollegium af den 3o December 1819, biföll, Stats-Utskottets med förklarande, att som , efter Riksens Stäirders gillade beslut, en fullständig berättelse om det nya beklädnadssättet komme att vid pågående Riksdagen afgifvas, Rotebållarne då egde inkomma med underdånig ansökning om den förändring i beklädnadens utgörande, som de kunde anse för sig medföra någon lindring i detta besvär; men vid den i enlighet härmed, genom Nådig Remiss till StatsUtskottet. nu öfverlemnade berättelse af Kongl. Krigs-Collegium, om beklädnads anskaffningen under de förflutna åren, bar någon fråga om ändring deruti för Nerikes Regementes Rotehållare icke blifvit väckt.
Stats-TJtskottet kan ej heller, i anledning af Herr Friherre Anckarsvärds i sådant ändamål gjorde motion, finna, att Nerikes Regementes Rotehållare skäligen skulle kunna befrias från deltagandet i den nu, mot både Lif- och Släp-monderingen, svarande beklädnaden, då de, efter hvad utredt är, i den händelse, de frånginge sitt åtagande, att, lika med Kronan, erlägga ~ af en ra onderings värde årligen, som för nästl. år 1822 uppgick till 4 25 sk. 5 r;st. per Rote, skulle deremot utgöra ofvannämnde i KneckteContractet bestämde bidrag efter primitiva värdet, hvilket, när, efter 1696 års Riksstat, en Tunna Krono-Tionde Spannmål gulde 1 Daler 8 öre Silfvermynt och den Rotehållarne åliggande årliga, afgift g
Daler kopparmynt, eller 3 Daler Silfvermynt, alltså Betänkanden.
2l5 skulle utgå med gångbara värdet af i f Tunna sådan Spannmål, belöpande efter Länets Markegång för 1833, å 6 R:d.
Tunnan, till Åtta Riksdaler, sålunda vida öfverstiger berörde utgift, 4 R:d. a5 sk. 5 r:.st.; anseende Utskottet för öfrigt, enligt hvad Riksens Ständer yttrade i deras underdåniga skrifvelse den i3 Junii 1818, ”det äfven instämma med ”Kneckte-Contracternes rätta tillämpning, att ”Ro tehåll arn e, af ålder förbundne att bestå ”Soldaten sådane Släpkläder, hvarmed lian ”den tiden var belåten, nu måste vidkännas ”hvad som erfordras till bans Släpklädnad, ”sådan den vid förändrade förhållanden fin”nes böra vara beskaffade.” Och som Utskottet jämnväl i Dess den 37 sisth Junii afgifne utlåtande öfver Kongl.
Majrts Nådiga Remiss i detta ämne, ansett sig böra tillstyrka Riksens Höglofl.
Ständer, att bibehålla de nu gällande grunderne för indeldte Infanteriets beklädande till nästa Riksdag, under förutsättning, att någon allmän lindring i kostnaderne dertill må kunna till vägabringas; så linner, 1 betraktande af alla desse förhål landen, Utskottet sig icke heller kunna särskildt för Nerikes Regementes Rotehållare föreslå någon förändring härutinnan för det närvarande; hvilket allt vördsamt hemställes Lill Riksens Höglofl.
Stockholm den 21 Julli 1823. 2 16 Stats^Ut skottets
Antom deli 2t8 Julii 1823.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, om Pension för Enke-Kru Grefvinnan Adlercreutz.
Tvongl.
Majit liar under deli s5 Januarii innevarande år till Riksens Ständers Stats-Ut* skott aflåtit följande Nådiga Proposition, rörande Pensions anslående åt Enkefru Grefvinnan Adlercreutz: "Då lios Kongl. Maj:t i underdånighet anmältes, att framlidne En af Rikets Herrar, Generalen m. m.
Herr Grefve Carl Johan Adlercreutz’s qvarlefvande
Maka befann sig i behöfvande omständigheter, kunde Kongl. Majrt ej tveka, att åt henne bevilja ett årligt understöd af Ett Tusende Fem Hundrade Piiksdaler, att ifrån 1819 års början utgå af allmänna Indragnings- Statens besparingar, intill dess frågan om hennes pensionerande hunne att för Riksens Ständer framställas; Och Kongl. Maj:t får nu åt Nationens Representanter erbjuda ett tillfälle, alt frambära en ytterligare gärd af Nationens tacksamhet för framlidne Herr Grefve Adlercreutz’s fortjenster 0111 fäderneslandet, i det de anslå och försäkra Enkefru Grefvinnan Adlercreutz’s, född von Engeström, en årlig Pension, tillräck - Betänkatiden. 317 1'äcklig för hennes bergning under hennes återstående dagar.
Majit forblifver &c. &c. CARL JOHAN. C. D. Skogman”.
Härvid har Stats-Utskottet inhemta!, att Kongl. Majit, enligt Nådigt Bref till Kongl, Stats-Contoiret af den a3 Januarii 1819, med afseende å framlidne, En af Rikets Herrar Generalen m. m.
Herr Grefve Adlercreuts^ utmärkta förtjenster och de behöfvande omständigheter, hvaruti hans efterlemnade Enka, Fru Grefvinnan von Engeström, sig befunne, i Nåder tillagt henne ett årligt underhåll af i,5oo Rid. att från och med samma års början af besparingarne å Allmänna IndragningsStaten oafkortad! utgå, intill dess, vid nästa Riksdag, frågan om en lämplig Pension för henne kunde till Riksens Ständers behjertande framställas.
Då Riksens Ständer, uti underdånig skrifvelse till Kongl.
Majit den 28 December 1809 uttryckte
Nationens erkänsla och tacksamhet för då varande General-Lieutcnanten Adler - 14 a 18 Stats-XJtskottets ereutz’s förtjenster emot Fäderneslandet samt; önskar, att dess försvarare belönas, yttrade Riksens Ständer sig vid bristande tillgångar under en tryckande Riksskuld oell utblottadt
Statsverk ej fullkomligen kunna följa sin böjelse, utan måste inskränka sig till att erbjuda General-Lieutenanten någon ersättning för hvad han genom Finlands atsÖndrande, såsom der förut bosatt och tjenstgörande, af sin enskilda egendom förlorat och Riksens Ständer öfverlemnade derföre till General-Lieutenanten , dess
Fru och Arfvingar uti förläning Leckö Kungsgård, med derunder lydande lägenheter och förmåner, af hvad namn och beskaffenhet de vara måtte, med undantag af tillförene dertill anslagne Krono- och Hjelpedagsverken, under en tid af 5o år, räknad från och med den i4 Marth 1810 till samma tid 1860 , utan allt slags Arrende eller afgift till Kongl. Majit och Kronan under berörde tid.
Genom detta offentliga vedermäle af Nationens erkänsla emot sedermera en af Rikets Herrar Generalen m. m. Herr Grefve Adlercreutz synes det som Riksens Ständer äfven baft för afsigt att bereda Enkan och Barnen, efter Herr Grefvens. död, en säker och emot dess stånd svarande utkomst, heldst Leckö Kungsgård med underlydande hemman är ganska betydlig:
Och då detta öfverlemnande innefattade den gärd Statens tillgångar medgåfvo att erbjuda Herr Grefve Adlercreutz Betänkanden. 319 för dess stora förtjenster mot fäderneslandet, kan Utskottet icke tillstyrka, att Pension må derförutan dess Enkefru Grefvinna beviljas; Hvilket dock Riksens Högloft.
Ständers eget bepröfvande vördsamligen hemställes, med tillstyrkande, att Riksens Ständers beslut härom må hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmälas, till svar å den Nådiga Propositionen.
Ledamöters från heslutet skiljaktiga tankar bifogas, Stockholm den 18 Julii i8a3.
Utdrag af Protocollet, hållet hos Riksens Högloft, Ständers Stats-Utskott vid Lagtima Riksdagen i Stockholm den 21 Julii 1825. S.
D. På sätt Protocollet för den 18 denne månad utvisar, hade Ordföranden Herr Grefve af Ugglas, Herr Majoren Friherre Hjerta, Herr Öfversten Hjärne, Herr Contre-Amiralen Nordensköld, Herr Grosshandlaren Aspelin, Herr Commerce-Rådet Santesson och Herr Lagmannen Noraeus instämt uti den af Herr Öfverste-Lieutenanten Hjerta anmälde reservation mot Utskottets då fattade beslut i frågan om en Pensions anvisande åt framledne Generalen Grefve Adlercreutz’s Enka; Och förklarade Herr Öfverste-Lieutenanten Hjerta nu, vid justeringen af nämnde Protocoll, att 330 Stats - Utskottets
Iian skriftligen uppfattat sine åsigter af detta ärende uti följande derefter uppläste anförande ; ”Riksens
Ständer synas mig böra, vid afgörandet af denna fråga, utgå utur helt annan synpunkt än Högloft. Stats-Utskottet.
Det är af vigt att minnet af Medborgare, sorn i farans stund framstått och bidragit till fäderneslandets räddning, hedras; men det finnes ibland flere sätt att sålunda uppmuntra efterkommande , ett, som någon gång medför större verkan än Monumentet eiler Äremin-» ne t: omvårdnaden för den slägt en ovanligt verksam och nyttig medborgare efterlemnar, framträdande i den stund, densamma utan något brottsligt förhållande är i behof deraf.
Huru mången redlig man, som åt Statens tjenst egnar sin kraftfulla tid, skulle iifvas till mod och försakelse, när han vet, att dess Enka och Barn icke efter Fadrens död lemnäs tili behofvet.
Huru afskräckande är det ej, då ibland ett Folk, de måns anhörige, som räddat eller utmärkt gagnat Fäderneslandet, skådas i ett sådant tillstånd?
Måtte man en gång upphöra att anse tjänster som belöning !
Måtte man en gång göra dem till hvad de böra: offer åt Fosterlandet af medborgsmanna kraft, enligt medborgsmanna pligt! och de skota icke fordra desse ansträngningar af Stats-anslag, fåfänglighet och underdånighet.
Betänkanden. 22
I Det är nu fråga om Enkan efter aflidne Hans Excellence Grefve Adlercreutz, Kongl. Maj:t liar aflemnat en Nådig Proposition, hvari tillkännagifves, att Han meddeldt Grefvinnan Adlercreutz en Pension afi,5ooR:d., och föreslår, att Rikets Ständer måtte bevilja dess fortfarande utgående.
Maj:t yttrar Nåcligst anledningen dertill vara, att Grefvinnan Adlercreutz är i behof.
Jag kan ej tänka mig, att det icke så är, eller att den Nådiga Proposition ju är föranledd af en alvarlig
Nådig vilja att understödja Enkan efter en trogen undersåte, en kraftfull, redlig Svensk.
Åtminstone synes mig de först af Utgifts - Afdelningen föreslagna 1,000 R:d. höra bifallas.
Leckö
Kungsgård var ej en belöning.
Riksens Ständers underdåniga skrifvelse af den 28
December 1809 lyder bland annat: "Riksens Ständer, som vid bristande tillgångar, under en tryckande Riksskuld och ett utblottadt Stats-Verk, ej kunnat fullkomligen följa sin böjelse, hafva måst inskränka sig tili att erbjuda General-Lieutenanten Adlercreutz någon ersättning för hvad lian genom Finlands afsöndrande, såsom der förut bosatt och tjenstgörande, af sin enskilda egendom förlorat;” och derföre gåfvo Ständerne at honom, dess Enka och Barn, i förläning på 5o år, Leckö, likväl utan alla förut tillhörande Krono- och hjelpedagsverken. 222 Stats-Utskottets
Jag medgifver det väsendtliga inkastet, att Grefvinnan Adlercreutz som Enka icke tordt, kanske till och med, enligt en af mig högagtad Utskotts Ledamots tanka, icke kunnat afhända sig sin rätt i Leckö, men jag kan ej vid detta tillfälle se anledningarne till Grefvinnans behof, Jag ser blott henne i framtiden möjligen behöfvande och omkring henne verksamme, fosterlands-älskande Svenska Medborgare häpna öfver hjeltens glömda namn, afskräckta för den allt vägande fosterlands-känslans ringa belöning.
Och då läter jag min känsla råda, sorn bjuder mig som Svensk att tillstyrka bifall till Kongl, Maj:ts Nådiga Proposition, Om man anser uppfylld
Tjenstemannapligt för hvad den bör vara, betald af lönen, men belönad endast genom Medborgares aktning; om man ej adderar upp de Löner, Arfvoclen och Dotationer, som den aflidne , enligt sin grad och sin tjenst, lika med andre, erhållit, användt eller besparat; om man sluteligen läser Riksens Ständers ofvan åberopade underdånige 2:ne skrifvelser, tror jag, att man skall finna, att detta vore det första offer, Sverige gör åt den Mans minne, hvars hand väsendtligt bidragit till Fäderneslandets räddning och bibehållne anseende.
Härmed förenade sig Herr Öfverste-Lieutenanten von Heijne.
Och skulle desse särskilde meningar, uppå begäran, bifogas det härom afgående Betänkande till Riksens Högloft, Ständer.
År och dag som ofvan, Ex Protocollo Ji C. Lorich.
Alikom den i Aug.
I§a3- N:o 347* Utlåtande, i anledning af Herr Gustaf af IJhrs motion om ändring i förvaltningen af Strömsholms och Kongsöhrs Kungsgårdar, Uti en till Stats-Utskottet remitterad motion, har Herr Gustaf af Uhr, med erinran att Förvaltningen af Strömsholms och Kongsöhrs Koligsgårdar och Stuteri-Inrättning utgjorde ett bland de vigtigaste föremålen för Riksens Ständers öfverläggningar vid sista Riksdag, yttrat sig hafva grundade anledningar till den förmodan, att detta ämne, äfven vid denna Riksdag har stora anspråk på Riksens Ständers uppmärksamhet, och derföre föreslagit att Stats-Utskottet måtte få sig uppdraget, att granska samma ämne, för att till Riksens Ständer inkomma med det utlåtande deröfver, hvartill Utskottet kunde finna om' ständigheterne föranleda. 224 Stats-Utskottets
Enligt i motionen gjordt förbehåll, har Herr af Uhr sedermera till Utskottet a flemnät åtskillige Räkenskaps-Extract och Handlingar, tjenande till upplysning i frågan, samt uti särskildt anförande uppgifvit att, jemlikt en på autlientiqve documenter grundad Calcul öfver den inkomst Staten med säkerhet kunde påräkna af Strömsholms och Kongsöhrs egendomar, inkomsten uppskattas till 41 >4^2 R:d.
4i sk. årligen, då likväl nära 'joo Tunneland Beteshagar, Skog och Byggnadsplatser icke voro beräknade och härefter räknadt gör den revenue Staten haft om allt varit utarrenderat från och med 181 o till och med 1822 - - Banco 538,627: 5. under hvilken tid särskildt 1)1 ifvit anordnadt af Statens medel till Byggnader och Reparationer samt till Committerades för Hushållningens reglerande Öfver - 96,681: 19. och således tillsammans 635,3o8: 24.
Hvadan enär på denna tid, oberäknad!
Ar 1811, för hvilket någon räkning icke kunnat igenfinnas, 458 Hästkreatur äro folade eller utan köp tillkomne och om i proportion deraf 38 stycken anses födde år 1811, bela antalet på i3 år utgjorde 496, hvarje Fölunge kostat Staten circa 1,280 R:cl., men att om ifrån antalet af födde dragas de störtade, för hvilka ingen ersättning njutits, hvar - Betänkanden. 335 hvarje vid lif blifven Häst kostat omkring 3480 R:d.
Enär derjemte vid jemnförclse befinnes att 20 uppköpte Hästar vid Strömsholm kostat närt: i5,ooo R:d., men 396 försålde Hästar inbringat endast 35,000 R:d., att denna försäljning ofta skedt utom Auction till ganska lågt pris; att under i3 års tid endast 3 å \
Hästar utgått till Nummer-Hästar vid Cavalleri-Regementerne; att Hästafveln i Westmanland eller orten omkring Strömsholm» är påtagligen sämre än i derifrån aflägsnare orter; så har Herr af
Uhr ansett det vara ådagalagt att hushållningen vid Stuteri-Inrättningen är misslyckad och illa förvaltad; Och då Stuteri-Inrättningen således förfelar det ändamål att upphjelpa Hästafveln i allmänhet, samt den nytta, som deraf tillskyndas Kongl. Hof-Stallet och Cavalleri-Regementerne, är öfver all förmodan obetydlig, syntes det ej böra underlåtas, att genom Inrättningens upplösning och lägenlieternes utarrendering bereda Stats-Verket en årlig besparing af mer än 4°>°°o R-‘d.
Banco. Stats-Utskottet, som nu får afgifva utlåtande i detta ämne, har dervid skolat upplysa, att Riksens Ständer vid 1812 års Urtima Riksdag, likmätigt deras underdåniga skrifvelse af den 3 Julii berörde år, vid förehafvande af detta ärende, yttrade hvad beträffande inseendet och skötseln af Stuteriet 4 Sami. 3 B. 226 Stats-Utskottels vid Strömsholm, det Riksens Ständer funno, att en kunnig, värdig och redlig
Man såsom Directeur dervid holde antagas, samt den yttre Oeconomien försättas under inseende af Landshöfdingen i Westmanland, som skulle hulla hand deröfver, att Arrendatorerne af de för Stuteriets behof utarrenderade Lägenheterne fullgjorde sina skyldigheter, samt genom årliga husesyner vaka öfver Byggnadernes behöriga underhållande; Hvarförutan i afseende på Stuteriets skötsel, Riksens Ständer anhoilo, det en eller arne kunnige och erfarne
Män måtte förordnas, att tvänne gångor om året vid höst och vårtiden mönstra och besigtiga Stuteriets Hästkreatur samt noga undersöka hushållningen derstädes och berättelse derom till Kongl. Maj:t i underdånighet afgifva.
Enär vid sistlidne Riksdag förekom, att under de då förflutne åren, det från Stuteriet påräknade antal af i5 Hästar, som till de Kongl. Hof-Stallen borde aflemnas, icke erhållits, och att elen öfriga försäljningen bestått af till större delen gamla eller för oduglighet kasserade Hästar, som lemna t den ringa inkomst, att afkastningen efter medeltal endast utgjort 2,381 R:d. årligen; Och orsaken dertill igenfinnes uti en så ovanlig afgång på både äldre Hästar och Föl, att under loppet af ett enda år icke mindre än 3g stycken störtat, hvilket vid en Inrättning med tillräcklige och tjenlige samt i god ordning bragte tillgångar och kostsamma anstalter förekomme oväntadt och syn - Betänkanden.
227 tes påkalla en närmare omvårdnad och tillsyn om Stuteriets skötsel och förvaltning, funno Riksens Ständer sig föranlåtne uti underdånig skrifvelse af den 5 Junii 1818 till Kongl. Maj:t famföra underdånig anhållan, alt den åtgärd kunde blifva i Nåder vidtagen, hvarigenom
Inrättningen handhafves till uppfyllande af dess ändamål, samt att den Controll härå, som Riksens Ständer år 1812 begärt, måtte i Nåder anbefallas, De upplysningar Herr af
Uhr nu lemnat och som, enligt hvad ofvanberördt är, så vidt sådant ske kunnat, blifvit med RäkenskapsExtracter verificerade, synas likväl föranleda till den förmodan, att Riksens Ständers itererade anhållan om tillsynen öfver StuteriInrättningens förvaltning, icke erhållit den uppmärksamhet, som ärendets vigt fordrat och oinständigheterne påkallat, äfvensom det ej mindre nu än vid förra Riksdag ådagalagde ofördelagtiga resultat af Stuteriets förvaltning, tillåtit intet tvifvel att ju hushållningen, sådan den liittils blifvit handhafd, är olämplig , ändamålet med Stuteri-Inrättningen förfeladt och den betydliga inkomst Staten af egendomarne kunde erhålla om de ej för Stuteri-Inrättningen användes, följaktligen nästan helt och hållit förlorad.
En snar och verksam rättelse härutinnan anser Utskottet fördenskull böra sökas, och till vinnande deraf föreslår Utskottet alt, med anmälan af det dertill föranledde förhållandet, Stats-Utskottets Riksens Högloft, Ständer, åberopande deras underdåniga skrifvelser i detta ämne vid förflutne Riksdagar, måga hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om anbefallande af fullständig undersökning, på sätt Kongl.
Majrts tjenligast finner, till utrönande af verkliga orsakerne att så ringa inkomst af Stuteriet erhållits, samt att Kongl. Maj:t, sedan berättelse derom blifvit i underdånighet afgifven jemte förslag till förbättringar deri, täckes i Nåder låta vidtaga de förändringar med Stuteriets förvaltning, som närmast och säkrast uppfyller ändamålet.
Detta varder dock till Riksens Högloft.
Ständers pröfning vö.rd« Sandi ge 11 öfverlemnadt.
Stockholm den a5 Julii i8a3« Antom den i Aug. 1823.
Utlfitande, i anledning af Herr Commerce-Rådet Lindströms Motion om förlängning i arrende-tiden af Strömmings-Fisken.
Borgare-Ståndet har Stats-Utskottet erhållit Remiss af ett utaf Herr Commerce-Rådet M. Lindström ingifvet Memorial, hvaruti anföres, att, ehuru Kongl. Brefvet den i3 Augusti 1766, samt Kongl.
Kammar - Bettinkanden.
Collega, under den 26 November samma år, och den 11 Februarii 1788, lill vederbörande aflåtne skrifvelser innehålla, att alla de Kronofisken, som ej äro indeldte eller eljest disponerade, böra till den mestbjudande på 6 till och med i5 år förarrenderas, skall dock i senare åren, vid utlyste Auctioner, utan afseende på desse Kronofiskens olika art och beskaffenhet, den kortaste terminen alltid blifvit iakttagen; hvarigenom ej sällan bandt, att Arrendatorer af Strömmings-Fisken, med hvilka det särskildta förhållande inträffar, att de, med sine hushåll, måste flytta till det upplåtna Fisket i någon aflägsen Uthamn , der förse sig med Boningsrum , nödige Uthus och Salterier, m. m. samt äfven esomoftast med egna Capeller, frånträdt sina Arrenden, innan de ännu hunnit blifva godtgjorde de, för Arrendets emottagande, nedlagde kostnader; Och har Herr CommerceRådet, med afseende härå , hemställt, om icke Innehafvare af sådane Fisken alltid borde förunnas 15 års Arrendetid; Förmodande Herr Commerce-Rådet, att vederbörandes arbetsflit till Statens bästa, skulle förökas i samma mån, som de i denna mödosamma
Näring finna nödig utkomst för sig och de sina.