Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Borgare-Ståndet, på grund af anmärkningar, som Herrar Wijk, Holm, Petre med flere framställt, och hvilka gä derpå ut, alt posthemmanen borde indragas och åläggas onera lika med andra skattdragande hemman, samt poslföringen af Öfyer-Post-Directeurs—Embetet ombesörjas genom densammas öfverflyttning till Stats- samt Allm, Besv, och Oecon.-ZJ{sköttens Utlåtande N.o 4°- 9 till gästgifveri-skjutsen eller utbjudande på entreprenad; såsom skäl Viv.ni lill åberopats dels nödvändigheten afen hastigare postgång i vårt land, der rörelse-' capitalet vore litel och snabb omsättning derföre nödvändig; dels det trfelande i besväret, sorn ålåge de poslförings-skyldige, hvilka ej blefvo hulpne med en obetydlig förhöjning i skjutslegan; och yrkades derjemte, att genom en allmän undersökning (ifver bela Riket mätte utrönas, hvilka posthemman äro mest betungade, samt att för dem angränsande hemman måtte till biträde i postfdi ingen anslås. b) Jf Hedervärda Bonde-Ståndet, hvarest en mängd Ledamöter både muntligen och i skriftliga anföranden yrkat postskjulslegans förhöjning, ersättning för forsling af enskildes lösväskor, anskaffande af stallrum och herberge vid Post-contoren för de skjutsande, frihet från skyldigheten aLt lemna kostnadsfri skjuts åt Post-Inspectorer; och då desse påståenden, likasom de derföre anförde skäl äro desamma, som uti de i ämnet väckte motioner och i Utskottens förra Betänkande finnas fullständigt framställde, anse Utskotten öfverflödigt, att bär närmare redogöra för hvad vid återremissen i berörde afseenden blifvit anfördt.
Utskotten hafva endast skolat upptaga, hurusom anmärkt blifvit: att den af Utskotten föreslagne ersättning af 5o R:dr till roterade posthemman icke vore roteriugs-koslnaden fullt motsvarande; att posthemman borde befrias från bro- och väghålinings-skyldighet, och alt en Författning måtte utfärdas, upptagande alla de posthemmanen förunnade fri- och rättigheter.
Efter öfvervägande häraf, få Utskotten anföra: att då, såsom uti förra Betänkandet anmärkes, genom Rikets Ständers lemnade bifall till Bevillnings-Utskottets Utlåtande N:o 22, blifvit afgjordt, att någon förändring med postförseln, genom borttagande af detta onus från posthemmanen, för närvarande icke bör ega rum, lärer frågan derom, emot 70 §.
Riksdags-Ordningen, icke å denna Riksdag vidare utgöra föremål för Rikets Ständers pröfning; att i förra Betänkandet jemväl finnes ulredt, det sådana- åtgärder redan blifvit vidtagne, hvarigenom tillökning af posthemmanens antal icke af behofvet påkallas; att
Utskotten icke funnit något skäl för bifall till det nu framställde yrkandet om posthemmanens befrielse från bro- och vägbyggnads-skyldigheten, helst, genom en sådan frihet, andra hemmans besvär skulle ökas; Bill. till Ti.
Prot. 1.834. 4'de Sami. 1 Afd. 1 g:de Häftet. io Stats- samt Allm.
Besv. och Oecon.-Utskottens Utlåtande- iV.o Jpr. att en Författning redan finnes, utgifven den 19 Äug. 1801, sorn upptager de posthemman förunnade fri- och rättigheter; samt att de i öfrigt gjorde anmärkningar ieke innefatta någon omständighet, som ej uti förra Betänkandet blifvit af Utskotten pröfvad.
På grund häraf och då dessutom Ilöglofl.
Ridderskapet och Adeln samt tlögv.
Preste-Ståndet den 1 7 sisll.
Sept. bifallit Utskottens lörut i ämnet afgifne Betänkande, vidhålla Utskotten, till alla, delar, hvad deruti blifvit ytlradt och tillstyrkt.
Stockholm den 21 Nov.. i83.{.
N:o .f r.
Ankom till Exped.-Utskottet den 21 Nov, Utlåtande, i anledning af väckt motion, angående lindring i staden Söderte!jes besvär genom inkvartering af tågande trupper.
Uti ett till Vallöf].
Borgare-Ståndet ingifvet Memorial, som sedermera blifvit tili Stats-Utskotlet remitteradt, har Herr Trolin, Johan, fästat uppmärksamheten derå, att Södertelje stad, i anseende till sitt läge, vöre framför andra städer besvärad med inqvartering af lågande trupper, samt anfört, hurusom åt den, hvilken i Södertelje för annan emottagit inqvartering, måst gifvas 12 sk. för hvarje man om dagen utöfver den ersättning, vanligen utgörande 10 sk., sorn af Kronan erhållits.
Af sådan anledning har Molionairen föreslagit en sådan lindring i berörde afseende åt stadens invånare, att de antingen befriades ifrån skyldigheten att förse trnpperne med mat i qvarteren, hvilket kunde på annat sätt ombesörjas, eller ock tillädes en lämplig ersättning derföre från de städer, sorn icke äro med inqvartering besvärade.
DA detta mål ansetts tillhöra jemväl Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Ulskotlets befattning, hafva de förenade Utskotten gemensamt tagit detsamma i öfvervägande; och som, i anledning af Oeconomie-Utskoltets Betänkande N:o 36' och de förenade Utskottens Utlåtande N:o 3, Rikets; Ständer, uti, underdånig, skrifvelse: (N;o 79); hemställt om. vidtagande af, Stais- samt Allm.
Bcsv. celi Ocean.-Utskottens Betänkande JY-o ii sådane ål g ii reier, all inqvarterings-gifvare bereddes full ersa lin ing för mat åt tågande trupper, samt, i händelse förslaget vinner Kongl.
Majlis Nådiga bifall, derigenom eihålles den lindring, som Motionairen synes åsyfta; lärer vidare yttrande, i anledning af Herr Trolins motion, icke erfordras.
1834- N;o 42.
Ankom lill Exp,-Ulskollet den 21 Nov.
Betänkande, i anledning af väckt motion, om rättighet för skogsinne)iaf vare, som ej tillika disponerar betet å marken, att, för skogsväxténs befrämjande, vexelvis uppf reda och inhägna minst en tiondedel af skogsmarkens hela vidd.
Ridderskapet och Adeln bar lill Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskoltet remitterat ett lill bemälde Riks-Slånd af Herr af Ström, Israel, ingifvet Memorial, hvaruti anföres: att Regeringen gjort allt hvad som slått i dess förmåga till skogshushållningens förbättrande i Riket, dymedelst alt Kronoparkerne blifvit omgärdade, enskilde egor afvittrade och huggningen ordnad på ett, med skogens fortfarande bestånd förenligt sätt, äfvensom en Läroanstalt för skogsluishållai e blifvit inrättad och en bättre hushållning för allmänningarne anbefalld, men att ännu ett svårt hinder förefunnes mot skogarnes trefnad och tillväxt å jord af sådan natur, att en disponerar betet, och en annan skogen.
Här lågo nemligen interessena, i strid med hvarandra, och skogen skulle nödvändigt helt och hållet medtagas, så framt icke någon inskränkning finge ske i den obegränsade betesrältighelen, som begagnades nästan öfverallt så, att någon ung skog aldrig finge uppväxa, enär planlorne af kreaturen, som redan tidigt på våren utsläpptes, innan ännu det späda gräset kunde lemna dem föda, år från år afbetades.
Detta förhållande, som egde rum å flere recognitions-samt utarrenderade Kongsgård s- och boställs-skogar, 'der huggningen fortginge, utan att ungskogen återväxle, skulle snart för vissa Bruk medföra skogsbrist, och hade under senare åren visat sig än mera skadligt och skyndsamt förödande, i följd af den tillökning i kreaturens antal, som en utsträckt hemmans-klyfning, 12 Stats- samt Allm, Besv. och Oecon.-Ulskottcns Betänkande N:0 /j.2. jemte torpares och backstugusiltares bosättning i skogarne medfört.
Till afvärjande af dc olägenheter, sorn vid en förestående skogsbrist måste inträffa, och till befrämjande af en förbättrad och ändamålsenlig skogshushållning, har Motionairen derföre ansett sig böra föreslå, ”att den, som dispo”nerar skog, men ej betet på densamma, målte ega rättighet och lill och 'med skyldighet, alt, för ny skogs uppfredande, inhägna åtminstone en li”ondedel^af skogsmarkens hela vidd i sender.”
Då den i berörde afseende väckta fråga rörer dels recognitions-skogar, dels Kungsgårds- eller boställs-skogar, som af Kongl. Majit och Kronan utarrenderas; har Allmänna Besvärs- och Oeconomic-Ulskottet ansett motionen jemväl tillhöra Stats-Ulskottets befattning.
Utskotten, som, i följd häraf, gemensamt tagit densamma i öfvervägande, hafva funnit, att Molionairens förslag, såsom innefattande ett medel lill skogshushållningens befrämjande, förtjenar att understödjas; dock alt den yrkade tillåtelsen till inhägnad icke beviljas så oinskränkt, alt på Contract grundade rättigheter derigenom för nära trädas.
Det är af sådan anledning Utskotten, hvad Kungsgårds-och boställs skogar beträffar, anse någon rubbning i nu tilläfventyrs gällande Contract, hvarigenom dispositionsrätt af betet kan vara upplåtet åt annan person, än den sorn nyttjar skogen, icke böra ega rum; hvaremot, i afseende å recognilions-skogarne, något hinder för inträdande af det förhållande, Motionairen åsyftat, icke synes möta, enär den mulbetesiällighet, sorn å desse skogars områden af vissa jordegare eller boställsinnehafvare utöfvas, och hvar, vid de, genom Kgl. Kungörelsen den 4 Februarii 1811, blifvit bibehållne äfven då recognitions-skogarne till skatte försäljas, endast grundar sig på gammalt bruk, deruti Kongl. Majit och Rikets Ständer lärer vara obelaget att göra en inskränkning af den ringa betydenhet, hvarom nu är fråga.
Utskotten få alltså tillstyrka Rikets Ständer, att hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det förordnas måtte, dels alt den, som disponerar recognitions-skog under det betet derå af annan begagnas, må, ehvad skogen är till skatte köpt eller ej, ega rättighet alt, till ny skogs uppfredande, en tiondedel af skogens hela område, i sender, inhägna; dels ock alt, vid utarrenderande af Kungsgårds- och boställs-skogar, skogs-innehafvaren måtte förbehållas enahanda rättighet, när betet serskildt upplåtes, och derjemte vara skyldig att en dylik inhägnad verkställa.
Stockholm den 21 JNov. 1834- Stals- samt Allm.
Besv. och Oecon.-Utskottens Betänkande 2Y:o 4^- >3 N:o /}3.
Ankom till Exp.-Utsk. den 21 No v.
Betänkandej angående Indelnings-jemkningen i Blekinge.
Efter erhållen remiss af Kongl.
Maj;ts den 18 sistlidne Januarii till Rikets Ständer aflåtne Nådiga Skrifvelse i berörde ämne, £N:o 26), hafva Stals- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskotten tagit kännedom af de till målet hörande handlingar, och dervid inhemtat, hurusom frågan om nödige ändringar och förbättringar i Blekinge Läns Indelnings-verk först blifvit vid 1S09 års Riksmöte vackt och sedermera vid de fleste Riksdagar fortsatt.
, Alt dock antalet i5oo båtsmän, som, enligt Kgl. Brefvet den 1 Aug. i683 och Contractet af den 27 April i685, åligger Blekinge Län att rusta, icke egentligen är det, sorn gör rustnings-besväret tryckande och en förändring deruti nödvändig, har ansetts fullkomligen utredt och styrkt, helst vid det förhållande, att Länet för nämnde besvär åtnjuter frihet från jordeboks- och hemmantalsränta, dess båtsmanshåll, ehuru något kostsammare, än i andia orter, dels icke skall vara mera betungande, än soldathållet 1 provineer, der berörde räntor med förvandling utgå, dels fortfarit i sekler, utan alt någon menlig verkan deraf på landets välmåga sig visat.
Deremot har det olika och ojemna sätt, hvarpå rustningen af hemmanen utgöres, befunnits vara den olägenhet, som med skäl öfverklagats, och hvaruti rättelse alltså vore af nöden.
I detta afseende upplyses: att Blekingska hemmanen deltaga i bålsmahshållet i mon af deras grundräntor, men för öfrigt efter hemmanens vid indelningstiden befunna beskaffenhet, så att bättre hemman rusta för lägre, men sämre hemman för högre rustningsdalertal af hemmanens räntor; att dessa dalertal variera emellan 16 och 21; alt endast ett mindre antal hemman hafva räntor jemn t motsvarande rustningsdalei talen, hvilka hemman hvarken betala öfverskotts- eller erhålla tillskolts-räntor; alt sådane liqvider deremot inträffa för de öfrige hemmanen sålunda, att, der räntan utgör n4 daler, men rystnings-dalertalet blott 18, praesLerar hemmanet båtsman för desse 18 daler, hvaremot runleöfverskottet, 6 daler, erlägges lill upphördsmannen; att, om åter förhållandet är omvändt, så att räntan är mindre än ruslningsdalertalet, får hemmanet af upphördsmannen ett, skillnaden emellan grundräntan och rustnings-dalertalet jemnt motsvarande tillskott; alt öfverskoltsränlorne länge liqviderats i 4 Stats- samt Allm.
Besv. c.ch Oeeon.-Ulskollcns Betänkande N.o 43. efter den primitiva grunden och endast förhöjts år J776 efter allmänna valvalionen af 3 daler silfverroynt Riksdaler»; samt alt ränta och rustningskostnad, hvilken senare för hel båtsman, indeluingstiden, utgjorde 2\ daler, då voro hvarandra nära motsvarande, hvarföre det var jordegaren likgiltigt, om han, i stället att betala öfverskottsränta, praesterade för denna ränta motsvarande effectiv rustning, men att sedermera, genom myntets försämring, ett högst ojemnt förhållande emellan räntor och effectiv rustning uppkommit, så att öfverskottsränlorne under nu för tiden uppstegrade pris utgöra allenast en ringa del af verkliga rustningskostnaden.
I denna del har Kongl. Maj:t ock, genom Skrifvelse lill Förvaltningen af Sjöärendena och Kammar-Collegium af den 26 April 1814. i Nåder förklarat den sökte rättelsen uti Blekingska indelningen vara af rättvisa påkallad; hvarföre Kongl. Maj:t var betänkt på sättet att återföra ortens Indelningsverk och BAtsmans-Contract till deras hufvudgruuder och rälta tilllärnpning, för hvilket ändamål och för att i nämnde indelning således återföra en jemnhet, derförutan stamhemmanen skulle råka i fullkomlig vanmagl, under det t i 1 lskottgi fvande, eller de, som erlade reserv- eller öfverskottsräntor, njö-to en hvarken genom privilegier, contract eller sakens beskaffenhet föranledd lindring, Kongl. Maj:t fann lämpligast att, med iakttagande deraf, att Indelningsverkets hufvudgrunder icke rubbades, utan antalet af båtsmän, som provincen egde utgöra, förblefve oförändradt, likasom Kronans dertill öfverlåtne räntebelopp och hvad af RuslhåUarne till båtsmännen utgöras borde, en indelningsjemkning i Blekinge förrättades, hvarigenom sammansatte rotedelars bidrag sins emellan kunde närmare och rättvisare fastställas.
Sedermera blef vid 1818 års Riksdag af Kgl. Maj:t ock Rikets Ständer beslutadt, att en ny indelningsjemkning i Blekinge skulle verkställas, i enlighet med upprättade grunder, innefattande, alt de hemman och lägenheter, hvilkas räntor varit från indelningens början deruti inbegripne och icke frångått denna bestämmelse, blefvo lill indelningen återförde och igenlagde, samt i öfrigt hufvudsakligen åsyftande en jemnare fördelning af rustningen; dock att Kgl. Maj:t förbehöll
Sig att i Instruclionen, som för Comiterade till jemkningens förrättande utfärdades, utstaka de närmare föreskrifterne i tillämpningen af den beslutade jemkningen, äfvensom att afgöra alla de frågor, som under eller efter förrättningen kunde i anledning af densamma väckas.
Den jemkningsförrältning, som, i anledning häraf, åren 1822 och r823, af en tillförordnad Comité egde rum, och hvarvid, enligt den för Stats- sami Allm. Besv.- och Oecon.-Utskoltens Betänkande N'.o- i5 Comilerade gifne Iiistruction af den i3 November 182r, förvandling och’ indelning till effecliv rustnings-praestation af ifrågavarande reserv- och öf~ verskolts-ränlor föreslogs, ledde till den följd, att Blekingska Båtsmans-indelningen, i stället för i5oo Rusthålls-numer, skulle allenast utgöra i25r och således med 249 numer nedsättas.
Förrättningens ogillande yrkades äfven af en mängd jordegare, genom klagomål, sorn angingo dels indelningsgrundernes tillämpning, dels- för hög rustning och dels olämplig rusthållssammansältning; och Comiterade, häröfver hörde, medgåfvo äfven, att ojemnhet i rustningen uppkommit; men en del jordegare åter yrkade bifall till.
Comiterades åtgärder.
Maj;ls Befallningshafvande i Länet än Förvaltningen af Sjö-Ärendena och Kammar-Collegium blifvit hörde, samt Rikets Ständer, å sista Riksdag, uti underdånig Skrifvelse anhållit, att Kongl. Maj;t läcktes meddela Rikets Ständer Dess Nådiga framställning i ämnet, på det Blekingska provincen icke längre måtte, med äfventyrande af dess invånares trefnad oell bestånd, blifva i saknad af den' lindring i den ojemnt tryckande roteringsböidan, som redan blifvit af bå-- da Slatsinaglerne erkänd såsom nödig och till verkställighet förordnad; så har Kongl. Maj:t, — uti nu aflålne Kådiga Skrifvelse,.enär den förminskning i Blekingska Båtsmansbållet, sorn Jemknings-commissionen föreslagit, icke hade fullkomligt stöd af Gomiterades Instruction, eller blifvit af Kongl. Majit uttryckligen bestämd och föreskrifven; och icke heller befunnits vara påkallad af andra serskilda omständigheter, samt i öfrigt var till sina följder betänklig, — förklarat, att Kongl. Majit, begagnande det i Dess Nådiga Proposition till Rikets Ständer vid 1818 års Riksdag gjorda förbehåll, och med afseende på den utveckling ärendet under liden vunnit och på de deruti numera tillkomne flere väsendlliga upplysningar, funnit, med ogillande och nppbäfvande af Comiterades jemkningsförslag, att ingen nedsättning eller förminskning i Blekingska Båtsmans-indelningen borde ega rum, utan att provincen hädanefter, som tillförene, borde sine i5oo IndelningsBåtsmän uppsätta och utrusta; i följd hvaraf ytterligare begagnande af den förmon att hafva 46 numer vacante, sorn i Kongl. Brefvet den 17 Maji 1822 de rustande tills vidare medgifvits, numera komme att upphöra, äfvensom Författningarne om Blekingska Båtsmansbållet borde, äfven i de under jemknings-förrättningen ifrågakomne serskilda delar, lända vederbörande till efterrättelse; hvarjemte ej mindre alla öfver jemknings-åtgärderne anförde underdåniga besvär, än de serskilde underdåniga framställningar Riksdagsfullmägtige för Bonde-Ståndet i Blekinge samfällt och vide Talmannen Jon Jonsson' serskildt afgifvit, voro såsom förfallne alt anse. i6 Stats- Samt Allm.
Ees v. och Oecon.-Utskotlens Betankande IV: o /j_3.
Då jemkningsanstalten, sådan densamma af Comiterade föreslagils, alltså blifvit af Kongl. Majit upphäfven, återstod lill
Nådig pröfning endast frågan om öfverskottsräntornes prestation, i afseende hvarå Kongl. Majit, åberopande
Dess ofvannämnde Nådiga Skrifvelse af den 26 April 1814 och Instructionen den i3 November 1821, Sig utlåtit: att Kongl.
Majit fann Blekingska öfverskotts-räntorne böra lill räntetagarnes förmon framdeles utgöras med förvandling efter årlig markegång å de till båtsmansrustningen, enligt i685 års Conlract, börande prestationer; alt detta liqvidationssätt, för alt undvika en våldsam rubbning i eganderiitten och beståndet af räntek gifvande hemman, på hvilkas köpeskillingar det nu existerande olika förhållande med de
Blekingska hemmanens rustningsskyldighet haft inflytande, borde först vidtaga efter 20 års förlopp, räknade från och med 1834» hvarunder åbo-ombyten ansågos inträffa och blifvande åboe t: kunde på räntornes förändrade liqvidationssätt förberedas, helst den tiderymd af 20 år, sorn förflutit sedan frågan om indelningsjemkningen först väcktes, måst pä köpeskillingai ne för de räntebetalande hemmanen redan hafva inverkat; alt innehafvare af sistnämnde hemman, hvilka, hellre än all räntorne sålunda liqvidera, önskade deltaga i eflectiv rustning med närbelägna rusthåll, som boide åtnjuta motsvarande rustningstillskott, skulle ega att i föreskrifven ordning derom göra 'ansökning; att då upplyst vore, det en del räntegifvande hemman fått, skatlläggningsliden, så höga, hemmanens egoYälden nu för tiden icke motsvarande räntor sig åsatte, att desse räntor, förvandlade från ett ringa penningebelopp till eflectiv rustningskostnad, skulle tilläfventyrs kunna förorsaka hemmanens ödesmål och undergång, ville Kg!.
Majit åt egare af sådane hemman förunna alt, inom viss lämplig, af Kongl. Majits Befallningshafvande bestämd och kungjord tid, söka räntans nedsättning, till likhet med andra räntebetalande hemman; att, lill betäckande af den brist, som genom så beskaffad räntenedsältning inträffade för de räntetillskott-tagande Rusthållarne, kunde, jemte Kronans behållna Indelnings öfverskott- eller reserv-räntor, som hittills utgjort circa 5o Bidr, användas de i Blekinge vid 1826 års extra roteringsjemkning tillkomne omkring 25 nya ordinarie rotar genom erläggande för deni af en, efter markegång, rustningskostnaden motsvarande vacancé-afgift; i hvilket fall desse anslag borde från och med nästinstundande år komma gamla Båtsmans-lndelningeii till godo, samt under Kongl. Majits Befallningshafvandes och serskild, af Rusthållarne sammansatt, Directionsvård och förvaltning tills vidare helt och hållet och i framtiden, så vidt de erfordrades, disponeras och förräntas - Stats- samt Allm. Besv.- och Oecon.-Ulskottens Betänkande IV:o 43.
17 las till understöd för Blekingska Båtsmanshållet, efter Reglemente, som Kongl. Maj:ts Befallningshafvande borde i underdånighet föreslå; och har Kongl. Maj:t, som sålunda för Sin del i Nåder ansett den yrkade jemkningen i Blekingska Båtsmanshållet böra tillväga bringas endast genom en på ofvannämnde sätt förändrad liqvidation af reserv- och öfverskolts-räntorne, velat så väl deröfver, som angående dispositionen, till understöd för samma Båtsmanshåll, af nyssberörde nya Båtsmans-nnmer, inhemta Rikets Ständers underdåniga yttrande, samt i öfrigt, i sammanhang med förevarande fråga, i Nåder tillkännagifva, dels att Kongl. Maj:t funnit förhöjning uti vacance-afgiften i Blekinge för ledige Bålsmans-numer af gamla stammen, utöfver de 8 R:dr, hvarmed sådan afgift hittils utgått, icke lämplig, minst innan de rustande kommit af tillskotts-räntornes förhöjning i åtnjutande, dels ock att på Rotehållarne och Båtsmännen sjelfve borde ankomma, att med hvarandra afgöra om sina inbördes rättigheter och skyldigheter i allmänhet, men alt beträffande de vilkor, som antingen leda sin grund från Indelnings-Verkets natur eller afse Båtsmannens tjenstbarhet och angå torpet samt beklädnaden och utredningen, de i desse ämnen redan utkomne
Författningar borde äfven framgent lända vederbörande tili efterrättelse.
Sedan Utskotten sålunda redogjort för det hufvudsakliga af detta mål, hvars beskaffenhet är i den Nådiga Skrifvelsen utförligt och fullständigt utvecklad, få Utskotten anmäla, att, enligt från Hedervärda BondeStåndet ankommet Protoeolls-Uldrag för den 24 sisth April, har af Riksdagsfullmägtige från Blekinge, vice Talmannen Jon Jonsson, Olof Månsson, G. B. Appelqvist och Ola Jeppson, blifvit, uti ingifvet anförande, yttradt, att genom den i Nåder föreslagne regleringen syntes väl den länge och med skäl öfverklagade ojemnheten i fördelningen af ortens rustningsbesvär blifva afhulpen, och, enär någon minskning i sjelfva BåtsmanshåHet eller dess ursprungliga numeraire för närvarande ej vore att hoppas, äfven all den förändring åstadkommen, som under dylika omständigheter billigtvis kunde förväntas; men att verkställigheten af ifrågavarande reglering borde genast eller så fort ske kunde taga sin början, i hvilket afseende dels åberopades, att Blekingska Båtsmans-Indelningens behof af skyndsamt understöd förut blifvit af Rikets Ständer erkändt, dels hufvudsakligen anmärktes, att den tidslängd af mera än 23 år, som förflutit sedan förevarande jemknings - Bih. lill R.
Prot. 1834• 4:^e Sami. 4 Afd. g:de Häftet. 3 18 Stats- samt Allm. Besv.- och Oecon.-Utskoltens Betänkande N:o 4$. fråga Törst väcktes, redan inverkat på köpe-afhandlingarne om de ränlebelalande hemmanen; att de förhållanden, som vid ett eller annat aftal enskilde personer emellan möjligen blifvit tagne i beräkning, icke horde tilläggas någon allmän inflytelse och verkan; att icke ränte-öfverskottgifvarne, utan .endast öfverskott-tagarne, hvilka måst utgöra den räntorne motsvarande, verkliga rustnings-kostnaden, varit de, som genom myntförsämringen blifvit lidande; samt att något hemmans undergång, i följd af förvandlingen i ränte-liqviden, icke vöre, beträffande ränte-öfverskottgifvande hemman, mer än i afseende å hvarje annat hemman, som priesterar effectiv rustning, alt befara, då sådane hemman, som för svaghet skull och räntans högre belopp icke kunde tåla öfverskotts-räniornes förvandling till ftaturapraestation, voro berättigade att söka räntans nedsättning lill likhet med räntorne af andra lika beskaffade hemman; äfvensom de 1130a ordinarie Båtsmans-rotarnes anslående till understöd för Blekingska Bålsmanshållet blifvit yrkad.
Hvad sålunda förekommit hafva Utskotten i behörigt öfvervägande tagit, och funnit, hvad den af Comiterade föreslngne jemkning uti ifrågavarande Båtsmanshåll angår, att ingalunda styrkt blifvit, det Blekingska pro vi licens framtida bestånd påkallar den nedsättning i numerstyrkan, sorn. af nämnde jemkning skulle blifva en följd.