Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sjelfum wära Fabriks-Idkare skulle med större säkerhet kunna beräkna det pris, hwartill deras tillwerkningar kunna »ned förmohn hällas och försäljas under denna täflan, hwilken beräkning alltid är osäker, när Lurendrägade godset försäljes till ett pris, hwarutk ingen Tullafgift ingär, och det confiscerade osta kan köpas utan all mattstock af rudimateriens eller nerlagde arbetets »varde.
Ofullkomliga Tullstadgar, hwilka genom absoluta Förbud nästan twinga till Lurendrägeri, haswa nägon gäng gjort
Lurendrägare» till en skenbart nyttig person för mänga, som mera betrakta sitt enskilda intresse och sina behof, än Statens allmänna.
Han har fatt till fiende nästan Fabriks-Jdkarcn ensam, och »not dennes lagliga klagar» wunnit biträde och stöd af de fleste öfrige Statens medlemmar, dä deremot Tullförsnillare!», som undandragit sig en lagligen stadgad skatt, af alla, hwilka till Stats-Cassans inkomster bidraga, stall anses såsom en skadlig och läg bedragare.
Förtullnings-friheten skulle säledes helt naturligt stada Lurendrägaren, och steg för steg undergrafwa hans bedrägliga och nedriga handtering.
Wisserllgen skulle ock genom antagandet af denna flags frihet, inorn nägon tids förlopp »ned aldrastörsta säkerhet utrönas, hwilka Näringar och Fabriker för Swerige äro de naturligaste och med »nästa förmohn för det Allmänna kunna sysselsätta arbetare och anmanda Capitaler, och omtankan säledes lebes frän dem, som stadeliZen upptaga en fruktlös möda om omfvrg.
' ^ -594 Den iz Julik.
Deremot skulle ostanämnde Förkullnsngs, frihet a andra sidan vnekeligen förswära controllen mot Lurendrägeriet ock Tullförsnillningarne.
Den ffulle med total undergång hoka en del as de Fabriker, som rmhosoft finnes, och med mycken kostnad äro bragte i stand.
I war egen och Europas närwarande
Po, tuiska stallning och med andra Nationers, i synner, het Englands tanda Handels-System, skulle ett sä, Vant steg wara högst wädligt, halst Swerige inom kort tid säkert wore öfwerswämmadt med en sädan mängd Utländska Fabrikater, tillwerkade för lindriga pris ock hitsände med betydliga premier, att wara Fabriker pä en gäng blefwo störtade, hwarefter wi under mansäldrar icke skulle kunna förmå genom eg, r>a tillwerkningar motarbeta framtida stegringen as samma waror, hwilkas närwarande lindriga pris hade förledt 08 att qwäfwa egen möilig industrie.
Wid sädant förhällande tr^r Utffottet det i al, la afseenden wara rättast, att Riksens Högl.
Stan, der, under anförande af skälen mot och med, i un, derdänighet hänskjuta frägan om Förtuftnings-friheten af Utlandffa Fabstkater och Manufactur-waror ät Kongl.
Majus wisa pröfning och Landsfaderliga sm, ivärdnad för Undersätarnes wäl.
Under öfwerläggningarne om detta ämne har hos Utskottet äfwen förekommit, att den Allmogen i Rikets Kust-Prowinser Nädigt förunnade Segla, tions-sriheten, utan behörig uppsigt och controll skulle lätteligen leda till Smyghandel med Stadsman, na-waror, Lurendrägeri och Tullförsnillning, i anledning hwaraf man ffulle kunna anse nyttigt om Sjö-' farande Allmogen, lika med Städerncs Borgerskap, owilkorligen förpliktades, att ej mindre wid närma, ste Tull-Kammare taga ordemeligt Tull«Pasi a den - Den rz Julik. iryz sä kallade egna afwel de till Afskeppning uti sina Farkoster intagit, än wid hemkomsten anlöpa samma Tull - Kammare och undergä behörig »visitation, innan de företaga nägon utlosining af deras hemförda waror-'
Wld eftersinnande af wära Kusters olika läge, i afseende pä aiständec frän Utländska Orter, derifrån förbudet gods kunde hämtas, och äfwen det tilllätna, utan erläggande af behörig
Tull inpractiseras, wägar Utskottet icke tillstyrka nägon bestämd för alla Rikets Kuster anwändbar Författning i denna del; utan hemställer wördsammeligen, om icke Riksens Högloft.
Ständer ffulle hos Kongl. Maju i underdänighet anhälla, att fädane Författningar i afseende pä Allmogens Seglations - rättighet ä Rikets Kuster mätte widtagas, som ä ena sidan genom wederbörlig controll kunde förekomma Lurendrägeri och Tullförsnillning, men ä den andra icke hindrade en nyttig frihet för Jordbrukaren att utan betungande och mödosamma utwägar afyttra Landets producter och anffaffa sine egne förnödenheter. Hwilket allt till Riksens Högloft.
Ständerwidare ompröswande wördsammeligen öfwerlemnaSHerr Doctor Fährei, Herr Borgmästaren Ohrn bergs, och Herr Handelsman Sta b ecks serskildta tankar i detta ämne, warda härhos, pä begäran, wördsammeligen bilagde.
Orebro den io Julii 1312.
Ridd- och Pä Högw. Prest-Ständets Adelns Led> magnar, Ledamöters »vägnar, L. V. 086 N St 6 I N.'
Pä Wallofl. Borgare-Stan- Pä Hcderw. Bonde-Ständets Led. magnar, dets Led. magnar, 01. testt.
Olok 8cb»r6.
I-sxerzreo. 1596 Den iz Julik.
Utdrag af protscollet, bältet hos Riksens Hög^ofl Ständcro Allmänna Bcswärsoch Ecs«omi'e lltjstotr wid Urtima Riksdagen j Orebro den ic> Julli 1812.
S-D ^r r Posten Doctor Fahreus inlemnade ett sä synande Memorial:
I anledning af det som i Betänkandet omnamnet, angående den tillsyn, som borde tillkomma bade Slö - och Lundvalls samt framdeles Krono, Betjeningen wid Waru, transporten ifrån Stapel, Staderna Sjö - eller Landwäaen inom Landet och w'd Si»» Kusterna, till förekommande af förbudna Marors spridande och Siötulls, försnillning, samt nied afseende pä Landtmännens nu gällande skyldig, het, som med Däc^ade Fartyg föra stna Landtman, na waror till andra Rikets Prowinser, att uttaga Siömlls-Pass, hwi'kcl i synnerhet Herr Borgmästaren Ohrnberg yrkat för Westerbotten, får jag anföra följande:
Dä man i alla tider vrkat, att Land Tullarne haswa warit en den säkraste controll pä Sjötullen, hwilket äfwen anföres såsom ett owedersägeligt skäl af alla dem, stom sä ifrigt annu yrka Land, Tullar, nes ater upprättande, bör man noga gransta, bwarutinnan denna controll hittills hufwudfakeligen bestått, och om den icke genom andra och bättre utwägar kan winnås, dä hwarken Land-Tullar, Tullbommar och Betjening-der nägonfin blifwa synliga.
Controllen har huswudiakcligen bestält deruti, «tt Utländsta waror, som wid Sjö, Tullen bliswit förtullade, stola till bewis deraf wara föl ledde med förpassning dä de förjandcs till andra Städer och Otter, Sjö- eller Landsvägen mom Riket.
Stora miss - Den rz Julik.
-597 missbruk hafwa aldrig kunnat sörekommas, som ste genom öswerenkvmmelser emellan Tull-Kammarne t conmvance med Köpare och Säljare; Och oaktadt Bewakningen wid Tullbommarne b^iswer bibehållen, sä stall sädant endast förwara mmnet Kraf, att en Landrulls-Ctvrclse i Swerige tillwarit; men aldrig med de hittills widtagne Tull,Författningar conttollera Slömilen..
Men säkrare stulle detta ändamä! winnås, om nu stadgades wid Tull-arrendets upphörande med detta är.
— Att alla sädane waror vwilkorligen åtföljdes af förpassning da de lrasporter, s inom Länet eller wid Sjö-kusterna.
— Att pä en förpassning inga flera waror finge uppföras, än som rymdes pä ett Lass; men Pass wal kunde tagas pä hwarje Fastage och Packa, m. m.
— Att hwarje sadan Fastage, Packa eller Stycke lwrde wara förstedt med märke och nummer, samt Sjötulls-Sigill och ett lika Signum funnos pä Passet. — Att Krono, och Sjötulls, Betjente wörö berättigade, att a wägar, hwilostäilen eller hwar som hälst wid Sjö, kusterne eiler ä fasta Landet sädane waror under transporter träffades, efterse om de wörö med Förpassning försedde.
— Att dä Passet icke åtföljde waran borde densamma wara eonfiscabel, utan afseende pä det söregifwandet att Passet wore förut eller efterät med nägot annat lass. — Att Magistraten i den Stad eller Krono-Betjente i den Ort dit Passet war stäldt, wore styldige, att detsamma emottaga och till TullStyrelsen insända, hwarigenom de nu sä kallade Bewaknings-Tullkamrarne wörö öfwerfiödige.
Att deremot hela f. d.
Landtulls, Betjeningen sch den bewakande Sjötulls.
Betjeningen sattes pä en Militakist fot, och wäl ägde stna sisna hemwist, men r;y8 Den iz Julik. icke wero stationerade wid Tull-Kammarne eller an, dra »vissa stallen, utan styldige att enligt sine För, mäns ordres och anwisning patrullera pa hwilket ställe inom Länet, som nödigt pröswades, till förekommande af Lurenträgade och Försnillade »varors transporterande, hwarigenom Lurendragaren och Tull, först illaren, owiss hwilka personers eftersyn han more underkastad, skulle swarligen med dem kunna cvn, nivera.
En sadan Trupp kunde efter handen danas till werkelig
Militairist och kunde da med en fran ung, domen bibragt Hederökänsta äswen tiena till allman, na Säkerhetens och Ordningens bibehållande inom Landet.
Jag »vägar siuteligen tro att wid Tull- Arrendets snart inträffande och önskade slut Tull-Förfaktningarne kan och bör gifwas den tydlighet hwilken man liksom hittills sökt undwika. och hwilken den a, nonyme Auctorn till tryckta reflexionerna nödgats rvidgä, wara nödig, samt att Tull - Betjeningens inkoinster eller aflöning kunde utan gravalivn för Stats.
Cassan inrättas pa det sätt, att det för dem blef fördelaktigare att efterse an öswerse Försattningarnes efterlefnad.
Jag anhaller att detta mä åtfölja Betänkandet till öfriga Riks,Ständen.
O. lo kl. käki reus.
Och skulle detta anförande till Respective RiksStanden affölja Utskottets Betänkande, angående medlen till upphjelpande af Fabrikerna i Riket.
Ot suxrs. klx xrotocolli, ^lex L-sZerZrsn.
Ut< Den iz Julki. 1599 Utdrag af protokollet, hälsrt hos Riksens Häg.ofj. Ständers Allmänna Beswärsoch Ekonomie-Utskott wid Urtima Riksdagen i Orebro den io Juiri 1312. S.
D.^nlemnade Herr Borgmästaren Örnberg ett sa lydande anförande:
Gillande till alla delar de af Herr Doct. och Bi,koppen Rosenstein uti det proiecterade Betänkandet förestagne medel, till hämmande och förekommande af Lurendrägeri och Tullförsnillning, anser jag mig likwal böra derwid tillägga, att, sä framt det önstade ändamalet stall winnås mäste Förfaktningarne angående den Allmogen i Riket i Räder förunnade Scglations-frihet, i sä matto bestämmas och rättas, att Allmogen lika med Slädernes Borgerskap mätte owilkvrngen förpligtas, att e,, mindre wid närmaste Tullkammare taga ordentligt Tullpass ä den sä kallade egne Afwel de till afsteppning uti sine Farkoster intagit, än wid hemkomsten anlöpa samma Tullkammare och undergå »vederbörlig wlsitation innan de företaga någon utlossning af deras hemförde waror; Ty i »vidrigt fall, och sm Allmogen fär hädanefter såsom hittills, utan Tullkammare - förpassning eller »visitation anlöpa alla Städer och Kuster i Riket med sine Fartyg af anda till Femtio Lästers drägt; sä finner man läkt, at Lurendrägadt och Tullförsnilladt gods, sällan lärer anträffas pä wagar eller i Salubodar och Magaziner; men sä mycket ymnigare genom den enda säkra Canalen, Bondstumn, kringspridas till alla landsändar.
Och skulle detta anförande till Respect.
RiksAänden pa begäran åtfölja Utstvtleks Betänkande, an - Den iz Julli. ångande medlen till upphjelpande af Fabrikerne i Riket, »r. in. kält suxr».
Ilx xrotocollo, ^lex.
L-LZerAren.
Utdrag af protacollet, hållet hos Riksens Högloft.
Ständers Llllmärma Veswärsoch Ekonomie Utskott tvid Urtima Riksdagen i Orebro den io Julii 1812.
S- D-Inlemnade Herr Handelsmannen Stabeck ett sa lydande wördsamt
I anledning sa wäl af Herr Lagman Nönqwisrs till det Wällofl.
Borgare - Ståndet inlemnade och derifrån till detta Högloft.
Utskott Remitterade Memorial, angående Swensta Kläde-Fabrikernas tillstånd, och utwägar til! deras upphjelpande, som af dek, af Högloft.
Economie-Utstotket i samma amne afgifna Betänkande, utber jag mig fa yttra följande:
Herr Lagman har icke anhallit, sa wida jag fattat ratta innehållet af des Memorial, om något understöd, utan endast om lagligt skydd för de inhemska Fabrikerna emot den gränSlösa Tullförsnillning och det afstywärda Lurendrägeri- > System som r sednare arén tagit en öswerhand näst intill waldsamhet, och hwilken Swenst skulle icke sätta en ära uti att tafla om winnande af sadane j medel som jemte det de för alltid brännmärka den föraktliga Tullförsnillaren, tillika uppmuntra den idoge, nyttige och till Nationens kärlek och aktning, högst berättigade Manufaktur - och Fabriks-Idkare» Den iz Julik. »6oi Ännu gass aldrig någon Stat, hwarest Manusacturer och Fabriker uppkom eller bestod, med mindre de af den Regering hwarunder de lydde, eller det Samhälle till hwilket de hörde, i en eller annan wag mägtigt blef understödda, uppge mia ur Merlds-Historien, ett enda Samhälle, der i sädant fall denna omständighet blifwit asidosatt, jag stall da med tillfredsställelse återtaga hwad jag enligt min RiksdagSmanna-plikt, för besa nyttiga wärfs skydd och sjelfbestånd med ja mycket nöje nu gar att anföra.
Antåg ett sadanc fall som ehuru
Let ännu aldrig existeradt, derföre icke är omättligt, att om och alla de cultiverade Staterne i Manufaccur- och Fadrikswägen stodv pa en lika punct, eller som will saga det samma, att en, och hwar af dem häruti hunnit till enahanda grad af fullkomlighet, hmem är i stand bestrida det ju den Stat motarbetade sitt egit interetze, som kemnade det bästa tillfället öppet ät en annan, akt dic införa Letz öswerstott.
När sager jag, det i en sadan tingenas ställning, redan wore ett stort Stats,fel, att tillåta införsel af främmande tillwerkningar, huru oförlikneligt orimligare och oförlatligare wore det icke da, all i ett Tidehwarf enär del är wcrldsknnnogt att en witz
Stak snart sagt underhållit Seelers Krig, endast och allenast för att qwafrva och förhindra upplysning och industri i andra Stater, och för att som en följd deraf endast staffa sig sjelf afsättning med Knifwar, Saxar, Kläden, Camlotker, Bomullsmaerrc., tillåta import af stikå Artiklar som ock med införandet af de samma, följde tiodubbelt deras wärde lill och med klingande mynt, wörö dock i det hela ända icke att Schang.
N:s rot, an - 1604 Den rz Julli. de consiscerade warorne mot förbindelse likwal att behålla dem oförfkingrade qwar till utförsel deraf kan ske, pä sätt föreffrifwit är, och till förekommande af allt understes sa wäl wid detta som wid andre conflfeations - fall, bör det wara Beflagöniannen vwilkorliga älagdt att pa Trycket lata befordra en lika lydande Speciftcations - uppgift med det Original a de consiscerade warorne svin det han dagen efter bör wara förbunden acr till wederbörande Magistrat, Direktion eller Collegium i den Ort der beläget ar gjordt, hafwa inlemnad. 4:0
Bör de consiscerade warorne wara BeståZarens ensak, och enär de Beslags,Summor hwilka han gjordt uppgå till ett warde af 6200 R:dr B:co sa borde han uppmuntras antingen med någon stagS Caracter, eller ock med en Medalj för trohet och nit i tjensten. 5:0
Böra inga andra waror, wara sig under hwad pretext som hälst, till förbrukning tillatas, än sädane som inom Riket kan tillwerkas, i följd hwaraf alltså de som för det närwarande hos oh aro mäst ofullkomlige men icke desto mindre mäst oumbärlige, såsom Bomulls-tillwerkningar, Sy och TambvurNälar rc. njuta största understödet, bestående deruti, att de lemnades wiha förstotter emot lägre ranta, hwartill Banken med mera skäl an wid manga an dra tillfällen borde begagnas, ty da de Manufacturer och Fabriker hwilka tarfwa Publikt understöd icke böra utsträckas längre än endast lill Landets egna behof, sa ar icke större Summor dertill erforderlige an som Banken utan att det ringaste äfwentyra kan afgifwa 6:0
Bör Ull Tullfritt fa införas intill deh, att wara egna Schäserier aro i sadant ständ satle ari de kunna förse wära Fabrikers behof.
Den rz Julli. 1625 7:0
Bör hwarje utlärd Manufakturist som ar Swenff född, och som jemte ett oafdrulit dygdigt och ordentligt uppförande tillika kan uppte en mera än wänlig ädagalagd flit, skicklighet, och arbets-sörmäga enär han etablerar sig, as Manufaktur - Diskonten njuta ett wihk förskotts Capital pä s ärs tid, utom ränta. 8:0 Enär Fabriks-Societeten öfwer hela Riket i god tid blifwit hörd, men den icke kunnat ätaga sig att inom den bestämda tiden lefwerera de partier af gröfwa Kläden som Kronan för Armeens behof har af nöden, sa bör det wara Kronan och ingen annan, införskrifningen af den delen som inom Landet icke kan tillwerkas, ensamt öfwerlatit. 9:0
Bör det wara hwarje inom Swerige boende Medborgare utan afseende af hwad för annan Nation han mä härstamma, endast han till Kongl. Magt "och Kronan Skatt erlägger, den tstlätelsen öppen lemnad, alt utan allt siazs answar inom en wih förefkrifwcn tid kunna uppgifwa allt hwad utaf Utländsk förbudit Gods han för det närwarande har i sine Lager, efter hwilken uppgift Kongl. Maj:t i Nader täcktes högst upplyst pröfwa, huruwida det samma antingen, mot hög Tull-asglfts erläggande, i Riket ma fä qwarblifwa, eller om wära egna Fabrikers sjelfbeständ gör det till en nödwändighet att de erporceras pä sätt och med de formaliteter föreskrifwit är.
Denna Artikel är för märt National-Jntercke af högsta wigt, en beräkning öfwer de i Landet för det närwarande existerande Lagar af främmande Manufactur- och Fabriks-waror läter sig icke uppgöra; Men att detta Lager är betydeligt, dertill gifwes flere anledningar, af hwilka jag torde fä uppge - ?6otz Den rz Julli. ge endast några fa säsom till exempel, att k Stocks holm man för det närwarande stall köpa 1 aln Kläde för 8 a -o N:dr som man för 6 Mannder tillhaka betalte med a rtz
R:dr samt andra was ror i lika förhållande, i solid hwaraf alitsa för en M rk Swenst
Ull derstädes endast stall betalaS nu mera 40 ss. a i R:dr R-GS., da den deremot sistiedit ar gälde 2 a sadels R:dr.
Enär nu ofwannamnde waror hunnit ända till - zomii upp i Landet, ochpa sa korttid redan nersatt war Swensta
Ull inemot ivo proCenl under det wärde den i förhållande till andra waror dör hafwa, hwad stall da följa längre fram, och wanka . annu 6 a g mannder till dess Crediten a dehn Manufaetur« och Fabriks -.waror ar förfallen 06) Utlänningen derföre stall rembourseras, da will det gifwa stg, om war Cours icke rakar upp till några Hundrade Skillingar, lag fruktar det, och om Kongl, Mant i Nader icke täcktes att widtaga de alfwarsammaste och kraftigaste makt och steg emot inkommandet af Utländska riliwerkningar och kringspridandet^
Landet af de som redan torde wara inkomne, sa gfwentyra wara pengar blott af denna orsak, samma olockftga öde som de Danike. io:o Den aker som efter nämnde preskriptionstid i sitt
Hus eller ägo besinneS hafwa sörbudit gods, dör anses som en Lurendrägare, och straffen för en sadan torde salunda bestämmas, att enar dek confiscerade godset icke öfwerstego 50 R:dr Banko warde, borde han jemte warans förlust dertill erlägga lika swarande böter, men enär waranö belopp öfwerstego eo Rwr Banko wärde, sa ehuru det wore första gången han som brottslig befunnos, borde han icke desto mindre böla waraus dubbla ^wäk - Den rz Julii. 1627 warde, hwilka böter i brist pa penningar i allmänt arbete borde förwandlas; Och da han andra gången för Lurendrägeri blefwe öswerbewist, borde han för alla tider ur Riket förwisas.
Men inträffade detta sednare fall med någon som härstammade af främmande Nation, sa borde straffet i allmänt arbete inom Riket förwandlas. n:o Tili Fär-afwelcns förökande borde stadgas, aic hwem som hffst, der kan stockas att han inom årets utgång ifrån sitt Schäferi tili Inländsk
Man förfoldt ett wist qwankum
Ull, bör i proportion af qwanriteten till godo njuta uppmuntran, men hwilken uppmuntran dock icke af någon bättre kan bestämmas, ej eller sättet huru den bör utgå än den blifwande Äkerbruks-Academien, ibland hwarö första asigter lär ofelbart bliswa en den, akt om hwarje Hemmans och Egendoms local, brister och förmohner skaffa sig de tillförliteligaste underrättelser da kanske ofta denna uppmuntran kommo akt utgöras pa ett satt som med bade Statens och Producreurens interesse wore mera förenligt, an om den gjordes i Contanta penningar. 12:0
För den som bewisligen exporterar
Ull borde kroppsstraff stadgas lika som för den Manufacturift eller Fabriqueur derpå Utländska.Fadrikater ell.r Manufaclurer lät sätta falsk
Stämpel för att de samma såsom Swensta tillwerkningar i Landet afyttra iz:o
Som det sednare Seculum warit sa rikt pa täta ombyten as Författningar i denna wäg hwilket till större delen torde kanske böra kunna tllskrifwas wara fordna Riksmöten, och da icke något tänk, bart gifweS, som mera motarbetar de yrkens trefnad, hwilka pa en framtid grunda sitt interesse och förkofran - r6o§ Den rz Julli. koftan, än vmwaxlingar i redan gjorde Stadgander, har ock följden warit den som wisat sig att den förmögne ^ aftkräkts att nerlägga sine Capitaler ber haarest sa mocke csäkerheter sammanstött, hwarföre jag tror att det Högloft.
Utskottet borde tillstyrka Duksens Högloft.
Stander alt hos Kpngl. Majit frambära deras underdåniga önskan, att ehwad principer som hälst Kongl. Majtt i följd af Riksens Högloft.
Ständers undcrdäniga Försiager i Nader täcktes Stadga — skola utan afseende pä hwad öfrige förändringar i Riks.
Hushållningen ma föregå till scdnaste tider oförändrade förblifwa vch Mamifacturcr vch Fabriker snarare siyddas vch uppmuntras an af Utländsk Waru - införsels inflytelse eller inhemska enskifta interesien stadas, mindre undertryckas.
Och ftuteligen 14:0 torde det Högloft.
Utskottet wal upplyst finna, att allt hwad i denna wäg härom an ma stadgas, samina icke blir efterleswadt om ej den magt, hwarifrän besia Stadgande» utgår gör sig det till en helig och oafbruten
Lag att häruti med exempel föregå den öfriga delen af Nationen, hwarföre jag tror detta Högloft.
Utskottet icke öfwerskred gransen bwarken af den wördnad det är skyldig en Nådig Konung, eller den warsamhet med hwilken det alltid bör göra sina framställningar örn det tillstyrkte Riksens Högloft.
Ständer, att hos Konungen frambära den Leras underdåniga önskan, att Konungen och Kongl. Familjen vch Hofwek med de högre Rikets Embeis - och Tjenstemän wille med onåd och ogunst anse den eller de som lill något slags bruk begagnade sig af andra an Swensta tillwerkningar.
Historien upplyser att det warit genom Lesia «ch inga andra mwagar som Cngelsta tiliwerknm gsrne - Den rz Julik» 1629 garne hunnit til! den grad af fullkomlighet de framför alla andra Nationer vwedir ägeligen äga; Fölle wi samma exempel och icke laka det falla otz för swart VIN wi I8IZ, 1814, 1815 och 18-6 betala något mera för tillfredsställandet af wara inbillade eller werkeliga Waru, behof an hwarföre wi till afwentyrS stuve kunnat fatt dem ifrån Utrikes Ort da pcngarne i alla fall stadna inom osi ftelfwa, sa stola wi de derpå följande arén med all säkerhet af wara egna Manufacturer och Fabriker icke allenast förses med besia artiklar mot lika godt pris och till lika godhet som utifra, utan till vch med för wida bättre, jemte den lugna njutningen att haswa warit de första af Landets Medborgare hwilka bidragit dertill att Fäderneslandet blifwit istandsatt, erbjuda vsi alla lifwets behagligheter.
Dä deremot om af Utlandst Industri för alla tider wara sinnligheter stall tillfredsställas, stal! de tillgångar wi haswa inom wära Berg pä rä ämnen icke en gang ftuteligen motswara räntan a ben skuld wi komma uti hoS Utlandningen.
Och skulle detta Memorial till Respcct.
RiksStänden åtfölja UtskottetS Betänkande, angäende medlen till upphjelpande af Rikets Fabriker, m- m.
Ht suxrs. klx krotocollc», Alex. l^sZergren.
Upp - »6rcr Den lz Jitlik.
Uppläst hos Ridd. och Adeln den i; Julli. - - - - Prcst-Ständet den i; - - - - - - Borgare-Slandet d. i; - - - - - - Bonde-Ständel den iz - - Wördsamt Memorial!
Stander hafwa uti meddelte Pro, tocolls.
Utdrag till Lag-Utffotter äterremiiteradt Ut, skottets Memorial af den 4 sistl.
Junii i anledning af Hrr Prost.
Lindeströms Memorial, att en Pre, scriptions-tid af 2 högst z ar bör utsättas för rät, tighcten att söka äterwinning af den Jord, som ge, nom mifiräkning frängädt en Hemmansagare tvid en Storskiftes- eller Enffiftes delning.
Dä hwarken Kongl. Majus Nädiga Förord, ning om Enskiftet, i allmänhet af den 2 Febr. 1827, eller de förut för wiste
Län serskildt utkomne Enffif, tes-Författningar, lemna Jordägare rättighet, att efter det en sä beskaffad förrättning blifwit af Konungcns Befallningshafwande fastställd, erhälla jemnkning i afseende pä efteråt befundne uträknings- eller mätningsfel; sä fannt Lag«Utsko:tet jemwä? ostridigt, att de i laglig ordning fastställde
Enffistes-delningar sedermera icke fa ätalas eller jemkas, hwarföre Lag, Ucssotket icke ansäg nödigt läka nägot härom uti för, ra Memorialet inflyta.
Såsom deswarak och af§'' rt genom Enffiftes, Författningarnes egna owilkorliga innehäll, förfaller alltsä efter