Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Är genom ny eller fortsatt likhet i röstetalet frågan oafgjord, då skall den sedel öppnas, som undanlogs, och med de öfriga räknas.
Blifver frågan ändå ej afgjord, gånge till ny skiljeröstning och så allt framgent, till dess valet är fulländadt. §. 112.
Är sådant val der det fordras att minsta antal, som öfverskjuter hälften af de röstande, skall i beslut sammanstämma, uppgifve då hvar väljande först å röstsedeln erforderligt antal af män, som han anser förtroendet värdiga.
Falla dervid rösterne till mer än hälften af de röstandes antal på en eller flere, vare den eller de behörigen valde.
Är ej det antal fyldt, som väljas hör, anställes, till dess talet fullt är, med slutna sedlar, lydande med Ja eller Nej, serskild omröstning öfver de andra, som röster erhållit, men ej valde äro, först öfver den, fleste rösterne erhållit, dernäst öfver den näste och så allt framgent efter röstetalet.
Hafva tvänne eller flere blifvit med lika röstetal kallade, företages först för hvarje sådan likhet en eller flere skiljeröstningar med ett namn på röstesedeln, så att hvarje ordningsrum serskildt bestämmes.
Nu äro samtlige omröstningarne slutade, har Nej såvida vunnit, att erforderligt antal af män ändå ej är valdt; varde då valförrättningen förnyad för det antal, sorn återstår, och varde då röstadt emellan dem, som förut röster erhållit, men ej valde äro, och gälle högsta röstetalet, ehvad det är större eller ringare.
Dock att, der något oafgjordt hlifver, ej må med lottning skiljas. §. 113.
Val till Konung eller Thronföljare förrättas af Riksförsamlingen på det i 112 §. föreskrifne sätt.
Är ingen till Thronen arfsberätligad Prins och har Konungen sammankallat Urtima Riksdag till Thronföljare-val, eller har Konunga-ätt på manliga sidan utgått och Riksförsamling antingen enligt 53 eller enligt 54 §§• blifvit sammankallad, ege i första fallet Konungen, och i det andra Interims-styrelsen, att, inom Åttonde dagen efter den, då Riksdagen å Riks-salen öppnad blifvit, afgifva till Riksförsamlingen förslag om Thronföljden; äfvensom i alla dessa fall hvarje Riksdagsman inom samma tid samma rätt.
Har Lagtima Riksdag varit så nära för handen, som i 56 §. säges eller är den samlad, när Konunga-ätt på manliga sidan utgår, bestämme Riksförsamlingen, i öfverensstämmelse med den i 143 §. omför - Hor till Conslitutions-Utskottets Memorialj N\o 26. 35 mälda Riks-act, den dag, hvarifrån sådan Åttonde dag skall räknas, som ofvan är sagdt.
Riksförsamlingen utsätte valdagen dock ej sednare, än Tolfte dagen efter sistnämnde da". §• n4- Sammankallas Riksförsamlingen antingen, enligt 52, eller enligt 54 §§■» till förordnande om Förmyndare-styrelse för omyndig Konung, ege i förra fallet Rikets Interims-styrelse att, inom Åttonde dagen efter den, då Riksdagen å Riks-salen öppnad blifvit, afgifva till Riksförsamlingen förslag om Förmyndare-styrelsen och i begge fallen hvarje Riksdagsman inom samma tid samma rätt.
Har Lagtima Riksdag varit så nära för handen, som i 56 §• säges, eller är den samlad, när Konung dör och Thronföljare omyndig, bestämme Riksförsamlingen, i öfverensstämmelse med den i i43 §• omförmäIda Riks-act, den dag, hvarifrån sådan Åttonde dag skall räknas, som ofvan är sagdt.
Riksförsamlingen välje sedermera inom Två dagar efter den för förslagens allemnande fastställda dagen, Sextiofyra bland sina Ledamöter till en Nämnd, som inom Fem dagar efter sitt sammanträde afgör lrågan, om Förmyndarnes antal, samt likaledes inom Fem dagar efter den, då antalet bestämdt blifvit, väljer Förmyndare, på sätt 112 §. föreskrifver.
Uppgifve dock hvarje valman, vid första valåtgärden, en person utöfver det antal, som väljas bör.
Ej må, som vald anses, den röster ej tillfallit till mer än hälften af de röstandes antal.
Har så stort röst-antal flere tillfallit, än som väljas må, utslute då minsta röstetalet eller ock skilje röstning, der val är genom likhet i röstetal oafgjordt. §. ii5.
Skall Riksförsamlingen, enligt 5o eller 5i §§., om Rikets Styrelse förordna, gånge som i nästföregående §§ om Förmyndare-val är stadgadt. §. 116.
Riksförsamlingen skall vid hvarje Riksdag förordna en för lagkunskap och utmärkt redlighet känd man, att, såsom dess Justitiag-Ombudsman, efter den Instruction, Riksförsamling för honom utfärdat, hafva tillsyn öfver Lagarnes efterlefnad af Domare och Embetsmän, samt att vid vederbörliga domstolar i laga ordning tilltala dem, som, uti sina embetens utöfning, af väld, mannamån eller annan orsak, någon olaglighet begått, 36
Hor till Constitutions-Utskottets Memorial, IV:o 26. eller underlåtit att sina embetspligter behörigen fullgöra.
Vare dock lian i all måtto underkastad samma ansvar och plikt, som allmän Lag och Rättegångs-ordning för actorer utstaka.
Riksförsamlingens Justitiae-Ombudsman njute till godo, så val under, som emelian Riksdagarne, samma säkerhet för sin person och tjenstebefattning, som genom 13c> §. för Riksdagsmän stadgas, och anses under sin tjenstetid och intilldess han från Embetet skiljes eller i utöfningen af sin förut innehafda beställning återträder, i alla afseenden lika med Konungens Justitiae-Canzler. §• lll’ Justitiae-Ombudsman väljes, på sätt 112 §• förmår, genom en Valnämnd af Fyratioåtta Riksdagsmän, deraf Kamrarne utse Tjugufyra hvardera.
Valnämnden skall till valets förrättande sammanträda samma dag, den blifvit af Kamrarne utsedd, och må ej åtskiljas, innan valet fulländad! är. Välje ock å samma dag en Justitiae-Ombudsmannens Suppleant, att honom efterträda, ifall lian innan nästföljande
I händelse Justitiae-Ombudsmannen, vid samma Riksdag, under hvilken lian blifvit vald, afsäger sig det erhållna förtroendet, eller nied döden afgår, skall Riksförsamlingen i Embetet genast insätta den man, som till hans efterträdare utsedd är.
Skulle sådan utsedd efterträdare, under pågående Riksdag, afsäga sig det erhållna förtroendet eller i JustitiaeOmbudsmans-Embetet insättas, eller med döden afgå, utväljes, på ofvan stadgade sätt, en annan behörig man i hans ställe.
Inträffar något af dessa fall emellan Riksdagarne, skall Riksförsamlingens rält härutinnan genom dess Fullmägtige i Riks-Banken och Riksgälds-Contoret utöfvas. §. 118.
Riksförsamlingens Justitiae-Ombudsman må, när han det nödigt anser, kunna öfvervara Högsta Domstolens, Nedre Justitiae-Revisionens, Hofrätternes, Collegiernes, eller i dessas ställe inrättade Verks och alla lägre
Domstolars öfverläggningar och beslut, dock utan rättighet alt sin mening dervid yttra, samt ega tillgång till alla Domstolars, Collegiers och Embetsverks protocoll och handlingar.
Embetsmän i allmänhet vare skyldige all lenina Justitiae-Ombudsmannen laglig handräckning, samt alla Fiscaler, att medelst aclioners utförande honom biträda, då han det äskar. §•
Il9- Justitiae-Ombudsmannen åligge att vid hvarje Riksdag till Riksförsam - Hor lill Conslitutions-Ut skölt etti Memorial j N.o 2 6. 37 lingen aflemna en allmän redogörelse för sin förvaltning af det honom förtrodda embete, samt deruti utreda lagskipningens tillstånd i Riket, anmärka Lagarnes och Författningarnes brister och uppgifva förslag till deras förbättring.
Emellan Riksdagarne kungöre han årligen genom trycket ett utlåtande öfver dessa ämnen.
Serskildt uppgifve han ock, vid hvarje Riksdag, till hvad åtgärd hvart och ett af nästföregående Riksförsamlings beslut, framställningar och önskningar föra nied t.
Ställe han sig för öfrigt den af Riksförsamlingen för honom utfärdade lnstruction till efterrättelse. §. 120.
Skulle den oförmodade händelse inträffa, att antingen hela Konungens Högsta Domstol eller af dess Ledamöter en eller flere funnits hafva af egennytta, vrångvisa eller försumlighet, så orätt dömt, att derigenom någon , mot tydlig
Lag och sakens utredda och behörigen styrkta förhållande, mistat, eller kunnat mista lif, personlig frihet, ära och egendom, vare Riksförsamlingens Justitiae-Ombudsman pligtig, äfvensom Konungens Justitise-Canzler berättigad, att vid den Rikets Domstol, som här nedanföre bestämmes, den felaktige under tilltal ställa, samt till ansvar efter Rikets Lag befordra. §■ i21- Denna Domstol, som Riks-rätt kallas, skall i sådant fall bestå af Presidenten uti Konungens och Rikets Svea Hofrätt, hvilken deruti före ordet, Presidenterne uti Rikets alla Collegier, fyra af de äldste Statsråd, Högste
Befälhafvaren af de i hufvudstaden tjenstgörande trupper, Högste närvarande
Befälhafvaren för den vid hufvudstaden förlagda Escadern af Arméens Flotta, tvänne de äldsta Råd i Svea Hofrätt och det äldsta Råd i hvarje af Rikets Collegier.
Då antingen Justi tiae-Canzleren eller Justitieombudsmannen finnér sig befogad att Högsta
Domstolen samfäldt eller serskilde dess Ledamöter inför Riksrätten tilltala, aske han hos Presidenten i Konungens och Rikets Svea Hofrätt, såsom Riksrättens Ordförande, laglig kallelse å den eller dem, som tilltalas skola.
Presidenten i Hofrätten foge derefLer anstalt om
Riksrättens sammanträde för att kallelsen utfärda och målet vidare i laglig ordning behandla.
Skulle, emot förmodan, han detta underlåta, eller några af de öfrige förenämnde Embetsman undandraga sig att uti Riksrätten deltaga, stånde de, för en sådan uppsåtlig försummelse af deras embetspligt, till lagligt ansvar.
Hafva en eller flere af Riksrättens Ledamöter laga förfall, eller finnes emot någon af dem laga jäf, vare än - 38 Hor till Constitutions-Viskottets Memorial, N\o 26. dock Rätten domför, om Tolf deruti sitta.
Är Presidenten i Hofrätten al laga förfall eller jäf hindrad, företräde, i dess ställe, den äldste i tjenst varande Presidenten.
Denna Domstol ege, sedan ransakningen fulländad är och domen efter Lag fälld, att densamma för öppna dörrar afkunna.
Ingen håfve magt att sådan dom ändra, Konungen dock obetaget att göra Nåd, hvilken likväl icke må sträcka sig till den dömdes återinsättande i Rikets tjenst. §. 1 aa.
Vid hvarje Lagtima Riksdag skola Kamrarne välja Tjugufyra Riksdagsmän hvardera, att såsom Opinions-Nämnd döma, huruvida Högsta Domstolens samtlige Ledamöter gjort sig förtjent» att i deras vigtiga kail bibehållas, eller om visse af dem, utan bevisligen begångna fel eller brott, hvarom nästföregående §. handlar, likväl kunde anses böra från utöfningen af Konungens Domsrätt skiljas.
Opinions-Nämnd skall sammanträda samma dag, den vald blifvit.
Beslut skall fattas genom omröstning med slutna sedlar.
Först skall röstas öfver den frågan: ”Skall omröstning anställas till uteslutande af någon bland Högsta Domstolens Ledamöter?”
Besvaras denna fråga enhälligt eller af de fleste med NEJ, blifve då Högsta Domstolens samtlige Ledamöter bibehållne.
Äro lika många JA och NEJ, eller hafva flere besvarat frågan med JA, uppgifve hvar och en af Nämndens Ledamöter i slutne sedlar, de färre eller flere, dock högst trenne Ledamöter af Högsta Domstolen, hvilka han anser böra entledigas.
Den, eller de, som af minst Tretiotvå sålunda blifvit uppgifne, anses från Riksförsamlingens förtroende uteslutne, och blifve af Konungen, hos hvilken Riksförsamlingen skall anmälan göra, ifrån embetet genom Nådigt afsked skiljde.
Dock tillägge Konungen honom eller dem hvardera en årlig pension till lönens halfva belopp. §. ia3.
Ej må Riksförsamlingen ingå i någon serskild pröfning af Högsta Domstolens beslut, eller någon allmän öfverläggning derom uti OpinionsNämnd förefalla. §. 124.
Äskar Riksförsamlingens Justitiae-Ombudsman Riks-rätt, på grund af sådant förordnande, som i 65 §. är sagdt; då skall i den Riks-rätt, som i i2i §. säges, i stället för Statsråds-Ledamö*er, Justitiae-Råd säte taga.
Hör till Constitutions-Utskottets Memorial3 N:o 26. 39 Gånge i öfrigt, som 120 och 121 §§. förmå.
Sådan Riksrätt döme efter allmän lag och den ansvarighets-lag, hvilken för detta ändamål blifvit utaf Konungen och Svenska Folkets Representanter antagen. §. 125.
Skulle Gransknings-Utskottet anmärka, att Stats-Rådets Ledamöter samfäldt eller en eller flere af dem, uti deras rådslag örn allmänna mått och steg, icke iagttagit
Rikets sannskyldiga nytta, eller alt någon Föredragande icke med oväld, nit, skicklighet oell drift sitt förtroende-embele utöfvat, ege då Utskottet att sådant tillkännagifva för Riksförsamlingen, hvilken, om den linner Rikets väl det kräfva, kan hos Konungen skriftligen anmäla sin önskan, att Han ville ur Stats-Rådet och ifrån Embetet skilja den eller dem, emot hvilka anmärkning blifvit gjord.
Utskottets utlåtande sändes till Riksförsamlingens Yngre Kamare. §. 126.
Fråga, som i nästföregående två §§. är sagd, kan i Kamrarne väekas, så väl af enskilde Ledamöter, som af andra Utskott, än Gransknings-Utskottet, men icke a [göras förr, än sistnämnda Utskott deröfver blifvit bordt.
Under Kamrarnes öfverläggning»!- derom, skola icke Konungens beslut uti mål, som rör enskild persons eller corporations rätt eller fördel, kunna ens nämnas, ännu mindre någon pröfning underställas.
Varder sådan fråga i Kamare väckt, nyttjas då dessa ord och ej andra: ”Det är anledning till anmärkning emot Stats-Rådet, eller den och ”den Ledamoten eller Föredraganden, hvarom remiss begäres till Gransk”nings-Utskottet”; hvarjemte en närmare framställning af skälen förseglad aflemnas.
Remiss till Gransknings-Utskottet skall derefter ovägerligen verkställas, och behandle då Utskottet målet, enligt en af de två nästföregående §§., eller framställe för Riksförsamlingen de skäl, på hvilka det har ansett anmärkningen icke böra ega rum, §. 127.
Till Ledamöter i Tryckfrihets-Comiteen, hvaruti Justitias-Ombudsmannen är Ordförande, och om hvilkens åliggande uti Tryckfrihets-Lagen stadgas, välje Kamrarne vid hvarje Lagtima Riksdag hvardera Tre för kunskaper och lärdom kände män, på det sätt, att först tvänne lagfarne utses, och sedan fyra andia, utan afseende på sådan kunskap.
Afgår emellan Riksdagarne någon af Comiteens Ledamöter, välje Justi tiae-Ombuds - 40 Hör lill Conslitulions-U tskotlets MemorialN.o 26. mannen och de öfrige Ledarnöterne en behörig man att det lediga rummet intaga. §. 128.
Riksförsamlingen välje vid hvarje Lagtima Riksdag, efter serskildt då fattadt beslut om antalet, Fullmägtige i Riks-Banken och Riksgälds-Conloret. §•
I29* Riksförsamlingens Yngre Ramare skall vid hvarje Lagtima Riksdag förordna om Revisorer, att emellan Riksdagarne, enligt den Instruction, som Riksförsamlingen utfärdat, öfverse och granska Stats-Verkets, RiksBankens och Riksgälds-Contorets tillstånd, styrelse och förvaltning; likväl, hvad Stats-Verket angår, utan rättighet aft meddela föreskrifter eller förändringar besluta.
Desse Revisorer, hvilkas antal icke bör understiga Tolf, ej heller öfverstiga Tjugufyra, böra årligen sammanträda den 1 September; hvarje revision bör omfatta ett års afslutade räkenskaper och icke någon öfverskrida två månaders tid.
Valen ske serskildt för hvardera af de revisioner, som före den nästföljande Lagtima Riksdag skola förrättas; dock kunna en eller flere personer utses till begge förrättningarne.
Antalet bestämmes inom ofvan utsatta gränsor af Riksförsamlingen.
Revisors-befattning må ingen undandraga sig utan sådane skäl, som från Riksdagsmannabefattning befria. §. i3o.
Ej må någon till Fullmägtig eller Revisor väljas, icke heller vid sådan befattning bibehållas, som icke till Riksdagsman och till Utskottsledamot valbar är, eller som vid det Verk, hvars förvaltning skall granskas, redovisar eller njuter lön eller annan inkomst.
Är mot Revisor sådant jäf, skola de öfrige Revisorerne om annan persons inväljande efter de i 133 §. stadgade grunder skyndsamt föranstalta. §. 131.
Ej må i och för sin befattning Riksförsamlingens Fullmägtige eller Revisorer emottaga föreskrifter, utan af Riksförsamlingen eller af Utskott, som Riksförsamlingen den magt uppdragit.
Ej heller må de till redo eller ansvar ställas, utan i laga ordning efter Fullmägtiges beslut.
För Fullmägtiges eller Revisorers öfverläggningar galle för öfrigt de Instructiouer, som af Riksförsamlingen stadgade äro. §. 132. lior till Constitutions-Utskottets Memorial, N.-o 26. 41 §. 132.
Val, som i 113, 114-, 115 eller 128 §§. omförmälas, förrättas af hela Riksförsamlingen samfäldt.
Den af de båda Kamrarnes Talmän, som till lefnadsåren är äldst, före dervid ordet, och utsälte äfven, efter samråd med Medkamarens Talman, tiden lill sammanträdet.
Ledamöter må genom Valmän utses, der Kamaren så lämpligt pröfvar. §. 133.
Till Fullmägtiges och till Revisorers befatLningar, äfvensom till Valnämnd af en eller annan art, må, der de, som hufvudman välja böra, så besluta, kunna utses en eller flere Suppleanter, hvilka i stadgad ordning ingå skola, när Fullmägtig, Revisor eller Valman frånträdt sitt uppdrag.
Ingen annan kan vara Suppleant än den, som till hufvudman valbar är.
Suppleanter kunna utses antingen serskildt, på lika sätt som hufvudmännen, eller på en gång med dessa; men i sednare fallet sker valet alltid på sammanlagda antalet af hufvudman och Suppleanter, hvarvid det högre röstetalet bestämmer hvilka, som hufvudman äro, äfvensom ordningen för Suppleanters ingående.
Skulle bland Fullmägtige eller Revisorer så många ledigheter uppstå, att det utsedda antalet af Suppleanter befinnes otillräckligt, välje då Justitiae-Ombudsmanuen och Ledamöterne i Tryckfrihets-Comileen den eller dem, som ytterligare erfordras. §. 134.
Vid val till Fullmägtige, Revisorer samt Ledamöter i Valnämnd eller Utskott, äfvensom vid val af Ledamöter till Riksförsamlingens Äldre Kamare, eger lottning rum, så ofta valet genom erhållet lika röstetal oafgjordt är.
Lag samma vare vid de val i Tryck fr i hets-Corn i teen, som i nästföregående §. omtalas, och vid alla deval, hvilka, enligt serskildt fattade beslut, Riksförsamlingen, dess Kamrar, Nämnder eller Utskott, kunna komma att företaga, så framt valsättet icke genom ett sådant beslut annorlunda bestämdt blifvit. §. 135.
Riksförsamlingen har efter granskning godkänt eller lemnat oanmärkt, bör anses hafva vunnit decharge i afseende på det granskade, och ingen ny, lill ansvarighet förbindande, granskning af ny Riksförsam Bih. lill R.
Prot. 184$ j 3 Sami. 16 Haji. 6 42 Hör till Constitutions-UIskottets Memorial, N.o 26. ling i samma mål vara tillåten; dock bör, oaktadt den af Riksförsamlingen eller dess Utskott eller Revisorer förrättade allmänna öfversigt af Statsmedlens utdelning, det åligga vederbörande Embetsman att verkställa den serskilda revision, som dem i kraft af deras Embetsbefattning tillkommer. §. 136.
Ej må Riksdag utan Konungs och Riksförsamlings sammanstämmande beslut kunna upplösas förr, än 150 dagar tilländagått från den dag, som är till Riksdags början bestämd.
Efter denna tid eger Konungen magt att Riksdagen upplösa, när Han så för godt finnér.
Der så oförmodadt hända skulle, att, när Riksdagen skall upplösas, Riksförsamlingen icke hade Staten reglerat, eller någon ny bevillning fastställt, då skall Konungen kunna Riksförsamlingen åtskilja; och fortfare den förre bevillningen intill nästa Riksdag.
Är åter bevillningens hela belopp bestämdt, men Riksförsamlingen icke om fördelningen ense, då skola efter den fastställda be vi 11- nings-summans förhållande till den, som vid föregående Riksdag blifvit fördelad, de i den sista Bevillnings-Förordningen stadgade Artiklar jemlikt ökas eller minskas; och uppdrage Riksförsamlingen dess Fullmägtige i Riks-Banken och Riksgälds-Contoret att en ny Bevillnings-Förordning på sådan grund uppgöra och utfärda. §. 137.
De allmänna Stadgar och Förordningar, hvarom Konung och Riksförsamling under Riksdag gemensamt beslutit, skola dock endast i Konungens namn och med Dess underskrift utfärdas. §. 138.
Ej må den till Riksdagsman vald är, från Riksdagsort förvisas, ej heller af någon anledning förmenas att Riksdagen bivista, ej heller från något serskildt Riksdagsmanna-åliggande förhindras, dock må Konungen under krigstid Riksdagsman af Krigsståndet i Rikets tjenst använda.
Gälle ock hvad i 67 §. är sagdt.
Förfall skall anmälas af Riksdagsman i Yngre Kamaren, såsom i 33 §. af Lagen om val till Riksförsamlingens Yngre Kamare stadgas och af annan Riksdagsman hos Äldre Kamaren. §. 139.
Blifver någon Riksdagsman, under påstående Riksdag eller under dess resor till och ifrån Riksdagen, med ord eller gerningar ofredad, sedan Hör till Constitutioni-Utskottcti Memorial, N--o 26, 43 han tillkännagifva, alt han i sådant ärende stadd är, eller ock efter Riksdagen, på våldsamt sätt i och för Riksdagsgörornålen antastad, då skall sådant såsom edsöres-brott anses och straffas.
Detta stadgande skall i hvarje Riksdagskallelse intagas. §. 140.
Ingen Riksdagsman må kunna under tilltal ställas eller sin frihet beröfvas för dess gerningar och yttranden uti Riksförsamling, Kamare, Nämnd eller Utskott, utan att den Kamare, der han eger säte och stämma, sådant tillåter genom elt uttryckligt beslut, deruti minst fem sjettedelar af de vid omröstningen närvarande Ledamöterne instämt.
Men öfverfaller någon inom Riksförsamling, Kamare, Nämnd eller Utskott den andra med bugg och slag, eller nyttjar emot honom vapen, håfve den angripande förverkat lifvet; och må han, utan att vidare njuta Riksdagsmanna-skydd, till behörig
Beskylles Riksdagsman för någon grof missgerning, må han ej i häkte kunna inmanas förr än, efter anställd ransakning, Domaren sådant skäligt pröfvat, så vida han ej å bar gerning funnen varder.
Galle likväl, om han efter
Damstolens kallelse sig ej inställer, hvad allmänna Lagen i thy fall stadgar.
Ej må Riksdagsman häktas för mindre förbrytelse eller för skuld insättas; vare dock hans egendom ej från laga utmätning frikaliad.
Icke heller kan någon Riksdagsman från annan ort, medan han för Riksdagens skull sig ä Riksdagsorten uppehåller, utom i ofvanförmälde svårare fall, dragas derstädes inför Rätta, med mindre han sökes för gäld, som han under den tiden sig der åsamkat.
Ingen vare tillåtet att från dem, som till Riksdagen från landsorterne anländt, utan husbondens lof och minne till krigstjenst värfva något tjenstehjon. §. 141.
Skulle någon enskild man, eller någon Corps, Militair eller Civil, eller ock någon Menighet, af hvad namn den vara må, antingen af egen drift eller med anledning af befallning, försöka att våldföra Riksförsamlingen, dess Nämnd eller Utskott, eller någon enskild Riksdagsman, eller störa friheten i deras öfverläggningar och beslut, vare sådant ansedt som förräderi, och ankomme på Riksförsamlingen att slika förbrytelser i laga ordning beifra låta. §. 142.
Riksförsamlingens Fullmägtige och Revisorer njute för sine gerningar 44 lior till Constitutions-Ulskottets Memoi ial, N:o 26. och yttranden, under sin befattning, samma säkerhet, som i föregående blifvit Riksdagsmän tillagd.
Taxeringsman, som Riksförsamlingens Bevillnings-föreskrifter å dess vägnar tillämpa, skola ej för debitering eller taxering kunna till ansvar ställas. §. 143.
För de genom Föreningen mellan Sverige och Norrige uppkomne constitutionella förhållanden galle, hvad Riks-Acten af den 31 Juli och 6 Augusti 1815 stadgar, och må samma Riks-Act, i anseende till Sverige, icke ändras, utan att Konungen och Riksförsamlingen, i den ordning, 105 §. af denna Regeringsform bjuder, till den ändring samtyckt.
Sersfeflde Paragraplier.
A. Vid den Riksdag, då Konungen denna Regerings-Forms föreskrifter om Riksförsamlingen, så ock Lagen om val till Riksförsamlingens Yngre Ramare antagit, fastställe Rikets Ständer för Riksförsamlingen sådan arbetsordning, som i 73 §. omförmäles, utsatte dagen för Riksförsamlingens forsla sammanträde till det Andra året efter nämnde Riksdags slut, företage det val, sora i nästföljande §. sägs, fördele serskildt emellan städer och större köpingar det för dem, och serskildt emellan Länen det för landsbygden, uti §§. af lagen om val till Riksförsamlingens Yngre Ramare bestämda antal Riksdagsmän och förordne, alt alla till Riksförsamlingens första sammanträde nödige förberedelser, hvilka Rikets Ständer icke omedelbart kunna vidtaga, må göras, och lände vid nämnda fördelning och föreskrifters uppgörande, för Rikets Ständer, äfvensom, vid verkställigheten, för öfrige vederbörande, till efterrättelse Lagen om val till Riksförsamlingens Yngre Ramare.
I öfrigt fortfare den Riksdags-Ordning och de Regerings-Formers föreskrifter om Rikets Ständer, som den 1 Mars 1845 egde gällande kraft, att till efterrättelse lända, intilldess Riksförsamlingen första gången sammanträder.
Fortfare ock den Justitiae-Ombudsman och de Fullmägtige, som då till äro, med sina befattningar, intilldess Riksförsamlingen deras efterträdare utsett.