Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Rothlieb anmärkt, att då all 3nnan bevillning utgår i slutet eller efter det ar, för hvilket beskattningen beräknas, inåste likväl stämpel-afgifien för Tidningar erläggas förskottsvis innan stämpling meddelas : att Tidnings-utgifvare lätt kunna blottställas, att, i ovisshet om blifvande Prenumeranters antal, belasta sig med en för stor upplaga, då deras häraf uppkommande förlust ännu mera ökas genom förlorade stäropel-afgiften : att papperets transporterande till och ifrån Riks - 22 BevillningsUtskottets Betänkande N.o 15, gäldsContoiret äfven medförer kostnad och tidspillan: att Tidnings - utgifvarens ännu märkligare skada ofta beror på stämpel-Mästarens ovana eller skicklighet, så att, derest ett eller flera ark förbigås, Redacteuren kan vara blottställd få ett exemplar af sin Tidning tryckt på ostämpladt papper och derföre sakfällas till 50 R:dr böter: och att den åt PostContoirets
Tjenstemän anslagne sportel af ?.
R:dr för hvarje TidningsNummer, som de afsända och utdela till Prenumeranter, ökar kostnaden för läsarne till 50 procent; Af hvilka skäl desse Motionairer funnit Tidningars stämplande vara olämplig och yrkat, att de härom gällande föreskrifter måtte upphöra ; samt denna afgift till Staten, i fall den skal! fortfara, i stället inflyta genom stämpling å Prenumerations-sedlarne, på det sätt, att för hvarje sådan, på en gång, erlägges hvad som svarar mot den Nummerföljd eller Arktal, hvarpå sedeln lyder; men alt afgiften för de Tidningar, sorn afgå til!
Landsorterne , må uppbäras och redovisas af Postverkets Tjenstemän, hvilka bäst ega tillfälle att, vid liqvidalioneu med Tidningsutgifvarne, innehålla det belöpande Postporto, utan att underslef dervid bör vara att befara; hvarjemte desse Motionairer slutligen tillagt den erinran, att, då icke allenast bevillning a£ Tidningsutgifvarens inkomst uppbäres, ulan kfven en afgift honom påbördas för sjelfva med - BevillningsVtskottets Betänkande N:o 15.
S 3 let, hvarigenom denna inkomst beredes; synes en dubbel beskattning till Staten vara honom ålagd för denna näringsgren.
Efter behörigt öfvervägande af hvad sålunda blifvit anfördt emot den hittills begagnade Tidnings-stämplingen , har likväl icke visat sig för Utskottet någon mera enkel och rättvis grund till Statens skadeslöshållande för den Tidningar lemnade portofrihet, eller någon säkrare controll för denna ersättnings behöriga utgörande; och då Utskottet ej eller kan gilla den åsigt, att Tidningsutgifvare ligga uti något egentligt förskott lör stämpel-afgiften, enär de sjelfve likaledes af sina prenumeranter uppbära, vid årets början, betalning för en sedermera successivt utkommande Tidskrift; då det måste i öfrigt räknas en Redacteur till egen last, om han icke förstår någorlunda bedöma ungefärliga antalet af de Prenumeranter, han må kunna påräkna, och han således låter stämpla ett större partie papper, än han, icke för ett enda nummer, utan för en längre tid kan ^behöfva att använda; samt då, hvad angar ,pap-, perets transport till och från stamplings-orten, en Tidnings-utgifvare, lika med hvilken annan, som genom näring eller rörelse vill förtjena något, måste vidkännas de med näringen föl jäktige kostnader och besvär; sä har Utskottet icke kunnat tillstyrka, att den 24 EiviilnfagsUtshottets Betänkande N:o 15. biltills föreskrifha stämpling å Tidningar ml upphöra.
Vidkommande den våda , hvarföre man velat anse en Tidningsutgifvare vara blottställd, genom en möjlig försummelse eller vårdslöshet hos den, som förrättar stämplingen , bör Utskottet, till undanrödjande af denna farhåga, upplysa, att uti RiksgäldsContoiret tvänne extra Ordinarie Tjenstemän äro förordnade, hvilka emot åtnjutande arfvoden, genomräkna allt inkommande Tidningspapper, dels för att efterse, huruvida dess qvantum öfverensstämmer med uppgiften derom, och dels för att iakttaga, det intet ark må återlemnas utan åsatt stämpel.
Den framställda anmärkningen mot Tjenstemännens vid Postverket årliga arfvode af s
Rtdr för hvarje Tidnings-numers afsändande, är föranledd af en i administrativ väg tillkommen författning, och eger icke något sådant sam. band med egentliga Bevillningen, att Utskot. let anser sig tillhöra deröfver lemna något Utlåtande, Hvad slutligen angar det af ofvanbemälte Motionairer gifne Förslag , att Postförvaltarne borde uppbära och redovisa den, Staten tillkommande, ersättning för Tidningars portofrihet, hvilket besvär troligen ej skulle kunna åläggas desse Tjenstemän, utan serskildt uppbördsarfvode; så tror Utskottet sig icke böra tillbakaliålla den anmärkning, hvars sanning erfarenheten tillräckligen vitsordat, att, då stämpel-afgiften för Tidningar J3evillning$Utskottets Betänkande Nio 15. 25 sedan sista Riksdag oafbrutet utgått, utan att någon Redacteur, sorn, genom kunskaper, urik iIIning och naturanlag för sitt yrke, kunnat fästa allmänhetens uppmärksamhet, saknat ett nödigt antal Prenumeranter; hvilket bäst bevisas genom tillökningen uti antal af de under tiden utkomne Skrifter a£ denna art; så enär tillika det synes vara utan ändamål, att, vid ett dylikt förhållande; på Statens bekostnad gynna utgifvandet af Tidningar, hvilka icke genom eget värde kunna vinna afsättning eller bereda utgifvaren vedergällning för möda och kostnad, har Utskottet trott billiga skäl saknas både för Tidnings-utgifvare att klaga, som för Utskottet att förändra något af hvad Författningen stadgar, angående Tidningars stämpling, och följaktligen äfven att öfverflytta på Postförvaltare uppbörden af denna Statens inkomst, hvarvid skulle erfordras nya controller, icke lätt tillgänglige, och kanske mera besvärande, än hvad de nuvarande tillvites.
Hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln har Herr M- /, Crusenstolpe ingifvit ett, till Utskottet remitteradt Memorial, innefattande anhållan, att, mot erläggande af Stämpelafgift, rättighet måtte vinnas att sända med Posten, utan serskild betalning, hvilken Bok eller tryckt Skrift som helst , i likhet med hvad nu eger ruin endast i afseende på Tidning ?G BevillningsUiskottets Betänkande N:o 15, gar.
Uti härvid gjorda anmärkningar , -har Herr C. W.
Riben bestridt bifall
Bt detta förslag; hvilket ater Herr J. af Wingård förmodat bäst kunna verkställas genom inrättandet af en serskild Paquet-Post, sorn, i sammanhang med den vanliga Bref-Posten, kunde genom Gäslgifvare-skjuts fortskaffas.
Härjemte har tillika kommit i öfvervägande en af Herr Uggla, G. G., redan vid sistlidne Riksdag gjord och nu ytterligare inom Utskottet förnyad framställning, att Periodiska Skrifter och sa kallade, Brochurer måtte tillerkännas Portofrihet, emot en lika stämpelafgift, som den nu erlägges för Dagblad, Hvad härvid först angar egentligen så kallade Böcker, anser Utskottet deras afsändning med den vanliga brefposten leda till ett oskäligt förs varande af detta för de skjutsskyldige redan nog tryckande onus , och tror häruti ligga ett tillräckligen giltigt skäl för sitt tillstyrkande, att
Cr ns ens tolp es begäran i denna del icke må bifallas; Och vill Utskottet framdeles, i sammanhang med de frågor, som röra Postverket, meddela sitt utlåtande öfver de af Herr J. af Wingård gjorda framställningar, angående Böckers afsändande med sä kallad Paquet-post. X afseende åter på frågan om Brochurers och Periodiska Skrifters portofrihet och dermed förenade stämpling; så, emedan såtiane, dels BevillningsUtsiottets Betänkande N:o 15. 27 icke utgifvas i någon betydlig mängd, oell dels, or» de blifva väl författade, kunna vara af ett större vetenskapligt värde, liar Utskottet ei tvekat att tillstyrka, det må pörtofriliet dem tillerkännas mot vanlig stämpelafgift, då de ej öfverstiga 4 ark ; För hvilket ändamål blifvit föreslaget ett Tredje Moment att tilläggas denna 9
Det ytterligare föreslagna tillägg af afven ett 4tde Moment i samma 9:de §. har för ändamål, att förekomma underslef med stämpling af Tidningar, Brochurer och Periodiska Skrifter, sorn, mot en dylik stämpling, få begagna Portofrihet. (/. 10.
Då det förekommit Utskottet oläropligt, att Cheferne för Kongl. Majlis CancellieExpeditioner, samt Presidenterne i Rikets Collegier, försedde med underlydande Tjenstemän, skulle åligga någon omsorg eiler ansvarighet för charleringen å derifrån utgående handlingar i allmänhet; har Utskottet iunnit skäligt föreslå en sådan förändring uti ao §. 5 Morn., att denna ansvarighet må öfverflyltas på den , sorn contrasignerar de på detta ställe serskildt uppräknade expeditioner. /. 10. 6 Morn; Det för Bokhandlare , Tidningsutdelare i allmänhet och Postförvaltare i synnerhet, då de utlemna.en ostämplad 28 BevillningsUtskotte.ts Betänkande N:o Jg.
Tidning, uti 13 §.
6 Moro. stadgade ansvar af 5 R:dr 16 sk. böter för hvarje sådant exemplar, har förekommit Utskottet , att vara mindre lämpligt, enär någon gång skulle kunna inträffa den händelse, att tillämpningen häraf blefve en långt hårdare bestraffning , än den, i andra fall, följer på verkliga brott af svårare beskaffenhet, ehuru brott och straff alltid böra stå uti ett visst förhållande till hvarandra.
Till en nödig ansedd rättelse härutinnan har derföre Utskottet föreslagit den förändrade uppställningen af ofvan åberopade moment; och emot en utsatt högre böiessumma 13 R:dr 16 sk. för de ifrågavarande förbrytelser, ansett desamma i hela dess vidd, eller utan beräkning af de utdelade exemplarens antal , vara försonade, dock med tillagd skyldighet för förbrytaren, att tillika godtgöra Staten den skada han förorsakat. /, r6.
Sedan all befattning med Charta^ Sigillatse.Contoiret blifvit öfverflyttad från Kongl. Kammar-Collegium till Kongl, StatsContoiret, har uppställningen af nya Författningen blifvit bringad till enlighet med detta förhållande, genom nödige ändringar så väl i 16 §. angående Försäljningsmäns antagande i Stockholm, som ock på alla ställen i nuvarande Förordningen , hvarest omtalas Kongl.
Kammar-Collegii, nu mera Kongl, Stats-Contoirets, åligganden, BevillningsUtskottets Betänkande N:o 15^ 29 Efter vunnen upplysning, att uti Statens räkenskaper balanceras en icke obetydlig fordran, utestående hos Domare för erhållet stärnplailt Papper; och dä ej eller exempel saknas, der slike medel gatt alldeles förlorade , hvilket äfven torde blifva händelsen med större delen af hvad nu upptages under titel:
Balance; föreslår Utskottet, att det undantag 16 §. af nu gällande Förordning innehåller för Ordinarie
Domare från allmänna föreskriften om borgens ställande för det stämplade Papper på Credit emottages, desrohelre må upphöra att hädanefter vara gällande, som den säkerhet Staten kan hafva uti dessa Embetsmäns löner är, vid jemförelse af deras behof af stämpladt papper, en sådan obetydlighet, att den förtjenar, snart sagdt, intet afseende; Och Domaren ej mera, än någon annan Statens tjenare, billigtvis bör fordra att, utan ställande borgen, få under deras förvaltning någon del af Statens medel.
Detta allt, jemte hvad det bifogade förslaget till sjelfva Författningen innehåller , samt några Ledamöters serskildt yttrade skiljaktiga meningar och reservationer med bilagdt Förslag, varder dock vördsamt öfverlemnadt till vidare pröfning af Rikets Höglofl.
Ständer, som, derest Betänkandet vinner bifall , lära uti serskild underdånig skrifvelse låta komma till Kongl. Maj;ts kännedom hvad sorn jo BevillningsUiskotteis Betänkande N,'© 1511 ’ blifvit föreslaget, i anledning af den ofvan omförmälde Nådiga Proposition.
Af Kr Presidenten Triherre Lejonhufvud:
Mag vill icke öka vidlyftigheten af de yttranden, som skola åtfölja detnu justeradeBetänkanJ det om stämplade Pappers-afgiften, med någon egentlig utveckling af de skäl , som bestämt mig, att i vissa fall skilja mig från pluralitetens mening} — Det synes mig tillräckligt att åberopa innehållet af det förda Protocollet, samt för öfrigt endast punktvis upprepa mina, tid efter annan, anmälda skiljaktigheter i följande ordning :
Ilo. Den Redactionsform,' sorn ChartteSigi 11 atss-Kungöre]sen år 1824 innehåller uti 3 §. 6 Mom. och 10 §. 3 Morn., bör bibehållas, med den tilläggning i förstnämnde Moment, att icke något stämpladt helt ark får begagnas såsom biläggnings-Chartaderest arket är stympadt eller varit förut nyttjadt. 2:0.
Ätt ifrån Chartas-Sigillatte-Författ3 ningen bor utgå det bibehållna stadgandet i Bil. till Bevilln.
Utsltot.
Betänk, N:o 55. 5i 3 §. g MomJ, att atal ej eger rum, i fall enskild person begagnar högre Charta än före-! skrifvet är. 3:0.
Att uti 5 §. bör hädanefter bibe* hällas det nu gällande stadgande, att grunden för åtskilliga Fullmagters chartering bör vara sex procent af löneinkornsferne etc.; IA. kasom, i afseende på stämpladt Papper å med. delade afsked jag icke finner nog giltig anledning till den af Utskottet tillstyrkta förändring, utan later jag för min del stadgandet i 1824 års Kungörelse fortfara, så att grunden för Chartsebeläggningen blifver den inkomst af sysslan, hvilken uppgifvits till be^ villning sista året före afskedstagande!, 4:o. Att, uti Bouppteckning, bör fastighetsvärdet beräknas efter föregående årets uppskattning till bevillnings erläggande. 5:0.
Att Utskottets Förslag, det den handling, som en gång blifvit behörigen försedd med stämpladt Papper , icke må ytterligare charteras, om än handlingen företes å stället, der högre Charta erfordrats, icke må hänföras till Bättegångs-Fulltnagter , om hvilka den allmänna föreskriften bör gälla, samt 6:0
Att ingen hänvisning till viss §. i nu blifvande Eevillnings-Förfaltningen bör 3 a Bil• till Bevilln.
Utskot.
N:o 15. blifva bindande, eftersom osäkert är, om denna författning erhåller dess nu gällande indelning. ’* Herr Tham, TUollrath: ’’Vid bedöman* mandet af Chartaä-Sigillatat-Ombudsmannens syssla i Stockholm , har jag icke haft alseon* de på sysslans rang utan dess vigt, och då denne Embetsman har om händer en högst betydlig
Kronouppbörd och sysslans oundvikliga vård icke lemnar någon ledighet hvar* len för- eller eftermiddagar , utan anställande af ett pålitligt biträde, så har jag ansett rättvist tillstyrka lika procent för honom som öfrige försäljningsmännen , på det att
Staten af denna sysslas innehafvare må ega rättighet fordra fullkomligt uppfyllande af de con* trollér och öfriga ändamål , som med detta Embetes tillvarelse är åsyftadt , hvilket är grunden till min emot pluralitetens beslut i denna fråga gjorda reservation.” Herr Uggla, G. G.: **I öfverensstämmelse med hvad jag i Utskottets andra Afdelning redan i ämnet anfört, finner jag det med portofriheten åsyftade ändamål vara i , väsendtlig mon förfeladt, genom den serskilda afgift, under namn af arfvode till Postbetjeningen, hvarmed Tidningarne , utöfver den i sig sjelf besvärande stämpel-bevillnin; gen Bil. till Bevilln.
N:o 15 j 33 gen betungasi Genom denna afgift, utgörande 1 R:dr Banco för emottagningen och en lika summa för utlemnandet a £ hvarje Tidnings-exemplar, utan afseende på dess pris och de flere eller färre gånger den, under året, utgifves, blifva Tidningarne, redare vid nästa Post-station från hufvudstaden, för den läsande allmänheten utom den samma, ända till 50 procent och derutöfver i prisen förhöjde, och deras kringspridande i samma mon försvåradt,”
Den af Utskottet gjorda framställning , ätt denna fråga, såsom föranledd af en i administrativ väg tillkommen Författning, icke eger något sådant samband med egentliga Bevillningen, att Utskottet ansett sig tillhöra deröfver lemna något utlåtande, Iean jag för, min del så mycket mindre gilla > som jag tvärtom tror, att om, hvad någon nu mer ej lärer bestrida, Rikets Ständer i någon sak ega en beslutande rätt för sig allena, är det i ämnen, som hafva närmaste samband med de Bevillningar, de, enligt grundlagen, ensamt ega rätt att fastställa; en rättighet, hvars grund*, lagsenliga utöfvande, i förevarande fall, icke bör för Rikets Ständer vara mera främmande, eller kunna dem lagligen betagas, än fast-} ställandet af de föreskrifter, som i allmänna' Bi A till Riks. St, Fröt. 132S och 1829, 5 Sami, 3. 5.-fe Haft, 34 till Hedlin.
No 15' JSevillnings-författningen af flem uttryckligen meddelas, angående beloppen af ej mindre losen till Häradsskrifvare för Debetsedlar* utskrifvande, än vederbörandes arfvoden vid Mantals-skrifnings- och Bevillning* Taxerings, förrättningarne, äfvensom i afseende på den j Chartas-Sigillatse-Fbrordningen af Rikets Stäm •ler likaledes till vissa bestamda procent stadgade provision för försäljningen afstämpladt Papper, samt til!
Lands Contoiren och Landträntmästare, för uppbörden och redovisningen deraf.
För mig framställer det sig åtminstone ögonskenligen klart , att förevarande fråga är af en så alldeles lika natur med nyss åberopade, redan gällande, Lagbestämmelser, att för mitt begrepp icke är fattligt, huru Rikets Ständer lagligen kunna sakna en rätt, i det ena fallet, som de, i det andra, redan ega och hittills oklandradt utöfvat.
Då jag således icke kan anse det hittills gjorda bestämmandet af Postbetjeningens arfvode för annat, än en godtycklig, indirect beskattning, som, tillkommen i annan väg, än den Regeringsformen i 57 och 60 §§. utstakat, går i bredd med den Bevillning, Rikets Ständer sjelfve bestämt, har jag för min del trott, att i f 1 aga varande afgift borde till dess belopp af Rikets Ständer bestämmas, och att, i följd deraf, ett reglementarisk! stadgande, om och till hvad belopp densamma skolat utgå, bordt af Utskottet föreslås; dervid, för vederbörande Bil. lill Btvilln.
Ufskot.
N:o 15. 35 Post betjentes möda och besvär i denna del, vissa procent af Prenumerations* eller Bokladsprisen kunde bestämmas, i närmaste likhet med hvad i bokhandeln i slikt afseende eger rum; Tidnings-, Periodisk Skrifts- eller Bruchure-utgilvare obetaget , alf, derest Postbetjeningen ej skulle dermed åtnojas, sjelfve directe ombesörja Tidningarnes eller Skrifternas afsändattde på Posten <ich i följd deraf låta inlemna deni å Post-Contoiren, medelst fogadt omslag af en så kallad chemise, med påskrifven adress, emot rättighet, att få den, såsom ett bref, hvars Portoafgift genom stämplingen blifvit Staten godtgjord, å PostChartan uppförd och till vederbörlig ort afsänd.’’
Uti hvilken reservation Herrar Sifvertsson och Alund samt Riksdagsmännen Erik Palsson, Anders Nilsson, Per Eriksson och Fale Burman lill alla delar instämde.
Pierr af Geijerstam: ”1 andra länder hänger Tid. ningsstämplingen tillsammans roed stämplingsoch consurntions-afgift af alla andra tillverkningar.
Hos oss deremot har man icke infört ett dylikt systern i allmänhet , så att stämpel-afgift är använd på den minst lönande af näringar, Tidningsskrifveriet, oell dessutom endast på spelkort.
Om man jem^ för våra Tidningar med Utländska, så skall nian lätt finna, att ett Svenskt Blad på långt 36 Bil. till Bevilln.
Nto 15, när icke tål samma beskattning, som t. éx. ett Engelskt, hvilket har tio gånger flera läsare, 20 gånger högre Prenumerationspris , och 30 gånger högre annoncepris.
Våra Tidningar äro ännu icke annat, än Drifhusväxter ; som ej tåla mången vindflägt, och man borde kanske hellre uppmuntra, än nedtrycka dem.
Gerna erkänner jag, att de icke i god-J het äro hvad de borde vara; men vi kunna vara säkre, att de aldrig blifva goda förr,än deras utgifvande blifver ett säkert och lönande yrke.
Då först lockas män af verkligt värde och talang, att befatta sig dermed; den låga tonen och smädelsen föraktas och försvinna.
Goda Tidningar hafva visat sig vara ett mägtigt, ja numera ett oundgängligt, vilkor för utbildningen af ett folks tänkesätt och kunskaper, Mig synes derföre, att man, vid sådant förhållande, borde snarare lätta deras utgifvande, än försvåra det, genom en i vårt beskattnings-system i allmänhet obegagnad Bevillning.*’ ”Den sattsen, att stämplingen skall ersatta Postporto, tror jag icke vara så alldeles rig-' tig; ty då skulle de Tidningar och Periodiska Skrifter, som icke afgå med Posten, utan stanna inom productions-orten, på det sättet betala för något, som de icke erhålla, och jag tror, att, efter framdragandet af detta skäl, slutsatsen utan undantag bordt blifva, attén - Bil, till B mila, Utskot.
Betiink, N:o 15. 37 'däst de exemplar, sorn afgä med Posten, böra stämplas.
Derigenom vore denna afgift betydligen minskad, och jag får, i fall förslaget om totalt upphälvanjde ej går igenom, för min del, såsom alternativ, föreslå denna utväg.” ”Man anförer vidare ett annat skäl, nem-, ligen, att utgifvare på förhand uppbar prenumeration och bör kunna beräkna sin af-i sättning. *’FörhalIandet lärer deremot vara , att Tidningsutgifvare aldrig förr, än, under lop-' pet af Februarii Månad, kunna beräkna sin. upplaga, och följden är, att de, halfannan månad åtminstone, fåfängt dagligen bortkasta, ej blott ett a tvåhundrade ark papper och deras tryckaielön, utan äfven ett par hundrade runstycken i bevillning.
De skatta då äfven för det, som de icke ens afsätta, utan hvarpå de tvärtom, i alla fall, hafva förlust.
Det anses till och med nödigt, att, hela året igenom, hafva exemplar qvarliggande , för att kunna fullgöra kommande reqvisitioner.
Sålunda uppkommer alltid en mängd Maculatur, hvarföre nu skatt måste utgöras.
Dessutom kan,' under nu gällande indragningsmagt, lätt hända, att en Tidningsutgifvare skattar till Kronan för en tillverkning , sorn aldrig blifvit färdig.
Han har t. ex. låtit stämpla en mängd papper, hans Tidning blir indragen, och han 38 Bil. till Bevilln, Utskot.
N'.o 15.
Ian, med den för dessa Skrifier rådande o. likheten i papper och format, icke få köpare till sitt papper, som, till yttermera förlust, genom stämpling, blifvit oduglig till allt annat tryck. *’Man omtalar vidare kostnader och besvär, som Tidningsutgifvare måste, lika med andra producenter, i förhand vidkännas.
Utari att inlåta mig i någon undersökning, huruvida dylika kostnader och besvär ligga i sjelfva sakens natur, vill jag blott anmärka, att de förutgående kostnader och besvär, som vanligen vidlåda näringarne , icke äro Kronoutskylder för tillverkningarnes afsättning, logen fråga är, att icke Stämpelafgiften allt för väl knöde fortfara, i händelse Tidningsrörelsen här vore att i något hänseende förlikna med hvad den är uti Frankrike, England, Noria America och Tyskland.
Der utgör den ett fullvuxet träd, som tål att qvistas och klippas; här utgör den en spad telning, sorn icke tål att så handteras, ehuru han är af samma slägte med det frodiga trädet.
En väsendtlig skillnad exsisterar i öfrigt emellan Tidnings-skrifveriet och andra handtverk.
Handtverkaren i en liten Stat har jemförelsevis enahanda afsättning och publik med handtverkare i en stor Stat, har en krets af kunder att betjena.
Denna krets ar nästan lika talrik i Sverige sorn i Frank - Bil, lill B t vllin.
Uiskol.
Betänk. N:o 15. 39 rike, fast kretsarnes antal är så betydligt o» lika, Tidriings-skrifvaren deremot har lika många kunder, som personer finnas, hvilka tala hans sprak.
Talas detta af en half million, så kan han äfven med den största skicklighet icke få mera än tjugondedelen af den afsättning, som en lika skicklig Tidningsskrifvare, hvars språk talas af 10 millioner.
Således, då man kan utan orättvisa beskatta en handtverkare, efter lika grunder, i Sverige och i Frankrike, blifver det deremot alltid en orättvisa alt , äfven med förutsättande af den högst drifna skicklighet hos Författaren och vetgirighet hos Nationen, lika beskatta en Tidning eller skrift i Sverige och i Frank, rike, i hvilka Länder de till Tidningsväsendet hörande förhållanden äro så högst skiljaktige.
Denna betraktelse hade bordt förmå oss att sist lägga consumtions-afgift på Tidningar, fast vi likväl först hafva lagt den på dessa.
Der comsumtions-afgift eger rum i all rörelse, der ega Tidnirigs-skrifvaren och Tidnings-läsaren icke skäl till klagan deröfver att en sådan afgift drabbar Tidningarne; men der den icke finnes, utom i fråga om den svagaste Näringen, Tidnings-skrifveriet, der är det orättvist.
Endast genom Stämpel-afgiftens fullkomliga upphäfvande, anser jag denna orättvisa kunna undanrödjas; ty de föreslagna altenia - 4« B il. till Bevilln.
N;o 154 tiverne äro mer eller mindre svåra att verk-s ställa- Att stämpla Prenumerations.Sedlarne låter sig ej verkställa; ty för alla exemplar* som gä med Posten, finnas inga Prenumerations-Sedlar, och en Redacteur, som ville försnilla från Kronan , skulle lätt finna utväg, att äfven för staden, i större eller mindre grad, undvika deras utfärdande, Det enda billiga och verkställbara vöre att genom Taxerings - Comitéerne så beskatta Tidnings-utgifvare, att Staten blefve ■någorlunda ersatt för den demlemnade Portofrihet.