Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Kursen skall foïtgå tre i n h d e r och taga sin böijaii den 1 inaj.
: i: 2 ' 1 väntande dagar » ar iianmet på en liteii broschyr, i friiinsta riiuiinet afsedd att spridas bland barnniorskor, inen som för sitt siiiida., praktiska, allinlingiltiga iiineli&amp;ll förtjänar att koniina till alla gifta lcviiiiiors lräiinedoin, earskildt på laiidsbygdeii, dar en god väg- ledning till förel~omrnancle af sjukdomar s2 val före soni efter barnets födsel för livarje inocler bör vara v&amp;lkoniineii.
Broschyren är förfat- tad af en af vara föriiiiinsta kvinliga auktoriteter inom facket, frii J ' oliaiiiia iU.
Hedda, hos Iivilken det lilla bladet kan rekvireras.
: Oreb~o.
: i: Pil~ltlnd.
, Finsk kvinnoförenings önskningsmål.
P Deiina be- nliinninp ger den finska ticliiiiigeii, Nya pressen, i t eii del petitioner, som kviiinoföreningeii liar för afsikt att i Ar inliinina till laiicltdagen.
Dessa petitioner röra: 1.)
afskaffaiidet af det ännu i Fiïilaiid rådande tvanget, att kvinna slall söka dispens för sitt kön för att eriiilla rätt att afliigga examina, bekliida befattningar soin enligt lag äro förbeli~~lliia inan o. s. v.; 2) höjande af kviiinans iikteiiskspsilder (l5 Br.
36 är den n. v. åldersgränsen); 3) rätt för kvinna att blifva inyndig vid 2 1 år utan särskild ansökan; 4) att koininiinalvalbarhet måtte med- gifvas kvinna.
(Finsk kvinnä äger rösträtt inom kommunen men iir icke valbar.)
Angående det sistnaninda B önskningsin Alet D jttrar ofvaii iiaiiiiicla pressorgan bland annat: r intet tvifvel kan vii1 ilida diiroin att icke kvinna såsom medlem af den koiiimiinala representationen i det stora flertalet fall skulle fylla sin plats lika val soni inaiiiien.
Hon skulle därjainte för lösningen af mhnga frågor tillföra denne en fond af insikt och erfarenhet af ovärderlig art.
Vi namna har endast skol- och sedlighetsfrågor, fattig- och sjukvården sanit suiidlietsrasendet.
Valrätt och valbarhet äro begrepp, SOIII i det koininunala och politiska lifvet förutsätta livarandra.
Endast livad kvinnan beträffar göres fort- farande ett undantag.
Fosterlandet har nogsamt beliof af det till- skott i arbetskraft och allmänt intresse kvinnans de1tag; uicle i h i kommunala, representationen skulle medföra c. '
: i: Tysklund.
o &amp; t befydelsefullf steg framit:, kallar.
s Seue Bah- ileii&gt;, det beslut, ' som fattats af universitetet i Heidelberg att beviljn eli kvinna rätt att promoveras vid nämnda universitet.
Den blifvaiide Al.
doktorn, fröken Kätlie Windscheid, dotter till den bekante nu aE- lidne rattslarde professor Windscheid, har, efter aflagila Iiögre larariliiie- examina, som åhörarinna under en följd af h- beristat föreliisiiingariia vid Dresdens universitet.
4: EnigPnnid.
Till fabriksinspekförer, med uppdrag att öfvervaka tillämpandet af den lag, soin bestämmer de villkor, under Iivilka kvin- nor fk användas i verkstiider och fabriker, liar engelska inrikesmini- stern Asquith ytterligare utsedt ett par damer, dR antalet af de redaii befintliga kvinliga fabriksinspektörerna visat sig m r a allt för ringa.
Resultatet af de förut tillsatta inspektrisernas arbete föreligger redan i en vidlyftig rapport, utarbetad af sthe lady assistent coin- in is si on ers^?
på nppdrag af regeringen.
Denna rapport ' behandlar Iiiif- viidsakligen: skillnaden i nians och kvinnors betalningsvillkor; det in- flytande kvinnans användande i industriex utlifvar p i lialeau, nioralen och hemmet; anledningen till kvinnans iiteslutande ur vissa för henne 1aniplig.a yrken o. s. v..
Aineri ka.
hinnors rösfriltf i Förenta sfaterna.
1 ~ i w.
l W 3 antog staten Colorado med öfver 7,000 rösters öfvervikt en lag, soni beviljade politisk rösträtt Bt kvinnor, d2rvid följande stateii Xyoiii- iiigs eseinpel, dar, som bekant, i nies iiii ett fjiirdedels sekel kriniiosiia utöfvat denna ratt.
Hittills liar dock intet af de stora politiska par- tierna i Föreiita staterna intagit iiilgoii bestanid stiilliiiiig till frigan I;, då det republikanska partiet upptagit densainina p i sitt förr 811 i X prograni.
Sybehörs- &amp; Modeaffar, i18 g a n 18.
18 3 %umlegå~dsga~un .M.
wixi~orgs.
LACTOSERIN-CACAO Viilsmakande, kraftigt niirrtnde, hiilsosm!
Förordad af professoreïnn, Olof Hsmmmsteii, C.
E. Bergstrancl, rnecl.
Em. Hagdalil iii.
Halsovii.iiiieii,, tidskrift för alliniiii och enskild litilso \ ~hrl, y ttrnr i sitt niiiiimer för den 1 februari följade: ~Siiir-cleZes or&amp;vamcie och u i i ~ l e ~ i sc~sopiz ~ c t ett ico,rceizt~ * ei * cct~t oc7h s~zu1r ' M~t mzä~ * inpwnedeZ ä v t5.uep.l cleol i 7r,mzcZeZrb hos oss .ilzföir * clcc Zuctosev; ilzcucuo.~ Pris pr burk 0111 l /, kilo kr.
2,60; l /, kilo kr.
1 ": li: ~lles hos brr specerihandln-re samt i parti Iios 2 ' 12.
T; Wnborg &amp;?
C: o, .Stoc7cI~oZ9n Koiigl.
Hofievernntör.
AMALIA LUNDBERGS Garn- och Tapisserihandel; 50 Drottninggatan 50, rekommenderar sitt väl sorterade lager.
Rekvisitioner expedieras mot postförskott.
csom e) nskril olyckarf&amp;llfOrs~l~; r~ s i g uti Bolaget F Y L G I A kunna hiiiivilncla sig till A X E L I N E STERECX- Adress: Stoc7: hoZm, TTccsayatalr 40..
f. iii.
och 6-6 c. in.
!i ' riiffns diiistktles iiicl1: wi 1.0-11,
T.ill Fredrika-Bremer-Forbundet insänd periodisk litteratur,.
Nordisk tidskrift, n: r.
T Statistisk tidskrift, n: r 2.
- Svensk tidskrift, ii: r 11-1 ' 7.
-- Ord ocli bild, n: r 10-12.
- Tidskrift för kristlig tro och bilcliiiilg, " n: r 6.
- De svenska landsinilen, n: r.
47-50.
- Liisning för lieiilinet, n: r 6.
- Läsiii.iig för folket, n: r 4.
- Heinkt, 1893 n: r 1 0; 1894 n: r 1.
.- Pedagogisk tidskrift, ii: r 11, 12.
- Svensk Ilraretidniii ', 1893 ii: r 45-52; 1894 1i: r 1.-4.
- Verdaiicli, 1893 11: s 5, 6; 1.894: ii: r 1.
- Slojdiindervisniiigs- bladet, n: r 8-1.2.
- Helsovannen, n: r 20-24.
- Jordeniodern, n: r 9-12..
- ' .Justitia, n: r 18-23.
- Nya boltl.~andeIstidniiige~i, n: r - Svensk bokhaadelstidning, 1893 n: r 43-52; 1894 mr 1.
45-52.
- Svensk iniisiktidning, 1893 ii: r 18-20 '; 1894 n: r 1, 2.
- Skogvaktaren, mr 4.
- Nya kyrkans.tidniiig, 1893 n: r 31-33; 1.894 1894 n: r 1-4.
- Kamraten, n: r n: r 1.
- Idiiii, 1893 n: r 45-52; 23-24., - Linnea, n: r 1. l., ' 12.
Folkskolaiis barntidning, 1893 n: r 34-38; 1894 n: r l., 2.
- Finsk tidskrift, 1893 n: r 5; 6; 1894 n: r 1.
- Hemmet och sainliallet,, 1893 n: r 11, l 2; 1894 n: r 1.
- Nylande, ii: r 17-24.
- Til moralens freniine, 3.893 ii: r 11, 12; 1.894.
n: r 1.
- Hvad vi vil, 1.893 n: r 47-53; 1894 ii: r 3, 4.
- Kviilden og Samfiiiidet, n: r 10-12.
- Deiitsclie HaiisfraiienZeitiii.ig, i 8 9 3 n: r 4 6 - 4 2; 1894 ii: r 1-4.
- Nene Balmen, 1893 n: r 21-24; 1894 n: r l,.
- L.eiid a Hand, 1893 n: i ' 5, 6; 1894 ii:.
- The englisli-.
wonian ' s review, ii: r l.
, - The review of review, 1893 n: r 11, 1.2; 1894 n: r I.: - The woinan ' s joiirnal, ii: r 44-46.
- L a fewine, 1893 n: r 22-24; 1894 n: r l., 2.
- L e joiirnal du bien.
public, 1893 n: r 11, 1 2; 1894- n: r 1.
- Zenské Listy, n: r 6 - 12. '
Til Fredrika-Bremer-Förbundet insända böcker, W. Bille: G.
A. Henty, Bland rödskinn och
Boiinier: O. Adelborg, Pri nsarnes bloms teralfabet.
- Chi- cot, I skansen.
- K. Dalström, Grekiska glida- och hjältesagor.
-- C. Pristeat, Två svinska gossars afveiityr bland iniiiiiiiskoatare.
E. Gremz, Syskonkiirlek .. - D.
Hekto,., Samlingarnas Bok.
C. Lefler, EfterlLZiiinade skrifter I, II.
- Lekkainraten,].].
: te ocli 1S: te boken.
-- Onkel Adanis Linnes, 4: 3 boken.
- G. Schrö-.
der, Orjan Rajlaiicl och lims pojlcnr.
- Snöflingan 1.893.
- P. Spclrro, Sjökadetten.
- Standaret.
- B. v. Sz&amp;zer, Ned .med va1,- iieii.
Rearb.
fijr niigdom af T. Topeliw.
D. Wiggin, Tvi sni, ' l hemlösa.
Ciie1iri.s: E.
A., Lasse och Lisa ocli iliidra berlitteher.
- Familjen Nasse.
- Fainiljeti Piitte: - 3 ?ainiljeii Snatter.
C. v. Hofsten, Karainellstiigaii soni Gunnar byggde.
2Coc2, Reform- köket.
Fnlilcrniitc &amp; Cornp.
: R. Bergström och O. A. Btridsberg, E11 bok om Sverige.
C. k:.
Frihes k. liofbokhaiidel: S. Coolidge, Hvad Knty gjorde - S. 17 Meude, Kainratlif.
: F.röléei~ &amp; Coinp.
: F. Meister, I piratens kölvatten.
~ e b s: r TIA.
Cldd, Öfver Anderna.
~ e r f s e d t Holger, Vide.
-- Mrs Hmpk-ey Wnrcl, David Qrieaes historia, .. duel 2.
- serlan.
Sve~iges medelticlssagoi .. Berättade för Barn.
A. Huldbergs bokfiörlulg: E. Idsiröm, rl~villi~igssgstrarns.
L. Hökerberg: A. Pulna, Barnen p&amp; Broby.
- Svenska spörs- infil, 16.
Zet7$elizcs,.
Bariidoinsininneii.
och sagor.
.. Ad.
Johnson: F. Cooper, Wgvisareii.
-- D.
.Kw, Mazeppa, Rar1 XII, Peter den store.
- Visor och vener för de sma.
- &amp; erkoinina de döda?
Af n clergynzan.
A. Norstodt &amp; Söner: H. Anderson,.
Nordiska sagor.
- A Bzcsc7~, Ströftåg i världsrymden.
.- C.
J. v. Bofsten, F r h Sveriges storhetstid.
- K. Klein, Skildringar frkli fransk-tyska kri-.
get 1870.
2;.
Koch, Camilla.
Fr. Skogluiirl: A.
T., Sjung mecl oss, Meinnia!
Svensk liirmetidning: Jultomten 1893.
Systrarna Lundbergs förlag: Hemmets angel, Rattelse.
i tirtikehi Två motioner vid årets riksdag, sid. 33, rad G iippifriin s t h r: (le af de i telegrafverkets tjilnst anst&amp;llcla las: e9z del af etc. Irviiiiiori~~,; ' I Hrr Sahison ' &amp; Wa.ZZ.ilzs, Ritzes samt Hem H. Scmdbergs, 8 Sturegatan, bokllidor utkommer i dagarne: - En korsdragerska .- oola laennes sxfstenslminf mu-.
Anteckningar meddelade.
.. A.
E S S E L D E.
Pris 00 övae.
Skriften sliljes till förnihn för den olyckliga, oiii hvilken hi.f- tet talar.
a ~ 0 o.
mctl s w r a och utsökt fina illustrationer smit.
en trtvald, kristlig, nyttig och underhållande läsning för ungdom, ntkoin iiier f orl; fnr: iiide iiletl stort 8-sidigt nummer 2 gånger i månaden, r i k t illusfreradt, med ' tjockt och fint papper och kostnr: .endast 1 krona 5 0 öre för hel6 år.
8 postarvodet inberäknadt.
s Särskildt, stort och rikhaltigt, 24- ' sidht Julnummer med inne- hållsrik t e x t.
samt många och fina illustrationer i vackert färg- trycksomslag erhålles a f alla prenumeranter.
Detta julnummer säljes äfven särskildt i bokhandeln och kostar 75 öre per ex., Årgång&amp; 7883 utkommer inbunden i vackert band före julen.
.Den bästa tidning för barn som finnes, såväl h e d hänsyn till text som illustrationer.^ e I ~arnkllder fOr illa åldrar, Stort lager af, till och iiied 16 hr.
Goelcc tpr / evb!
- a, .s~n&amp;Icfi.cZZa ' modeZ- teg *!
BIZtigcc p~ises *!
2 Stora Vattugatan 2,.
Iiiirnhuset rid Brunkebergstorg.
~ a z a r e n ii ~ 0 r r b.
0 10.
10 Hygieniska Skodon tillverkas för Herrar, Damer och Barn, ORS.
' Prisbelönta af .Driilrt-Reformföreningeii.
s Allt ' rtrboto iitföros iioggrniiiit och nf biistn iiinteFio1.
w n Reparationer verkställas väl och på bestämd utlofvad tid.
Nya ~ush&amp;llsskol-an- (for bildade flickor).
Förest&amp;ndariniia: Fröken H. Croiiius.
Nya ~ u s ~ ~ l l s s l + o l M an a t s salar Vestra Tradgardsgatan 19.
Särskild matsal för friintiininer.
Dragtre form föreningens Monster och Modeller till Peleriner för Damer Barnpeleriner och Barndarnasker Aniias till s n ~ ~ hos i fröken JOSEPHINE OHLSSON, Blasieholrnstorg 14, Stockholm.
w ' Billiga och bestiimda priser.
Gunilla Vilens HandarbetS~Atelier, ' (.i-riiiidlig och pr: rkt.isl&lt; iindcrvisnina liimnas olevcr i 811a slags 1i: iiidarbotcn.
Kurs c~infattirnde 50 tim.: l5 l w.
eii lektion, 2 tiin., T 5 iive.
Stockholm Cernandls Boktr.-Aktleb Fredagen den 10 juni 1892.
N:r 24 (234) Prenumerationspris p r Idun med Modetidning oeb kolorerade planscher Idun m.
Idun ensam - — Byrå: Klara v. Kyrkogata 7, 2 tr, (Aftoubladets nya hus.)
kr 8: — &gt; 6: 50 Prenumer.
sker i landsorten ä post- • i: — anstalt, i Stockholm hos redaktion.
Redaktör oeh utgifvare: är: FRITHIOF Amy [Föreståndarinnan för ||t&gt; Tysta skolan, fröken HELLBERG.
Träffas ä. byrån kl. 1 2 - 1.
Utglfningstid: hvarje helgfri fredag Lösnummerspris 15 öre (vid kompletteringar) 5:te årg.
Auiions pr is: 35 öre pr nonpareillerad.
För » 1 ' latssökande » o. » Lediga platser- 25 öre för hvarje påbörjadl tiotal stafv.
Segerstedt gelungen kvarhållas overk- sam i boet, en dag skall A m y Segerstedt, föd- han pröfva des den 12 november 1835 och när han i Åmål, där fadern, pro- sin egen kraft, skall han vincialläkaren svinga F i.
Seger- stedt, och modern, Lindstedt, hade dessa född ett gästvänliga af hem, sig sina vingar, då känner upp mot höj- den, där luften är renare och synkretsen vidgas allt mer och mer, till dess hvarom man numera knap- man slutligen för det stora past kan göra sig en fö- allmänna förlorat ur sikte reställning, det alla ett hem, där besökande voro blott välkomna utan kära hem, där ej gäster, vänner, ett ingenting sak- nades, allra minst glädje och förnöjsamhet.
egna jaget med dess små intressen.
Sedan ålder skapsmått, som vis på redan stod På grund af de pä den hon då vid tidig inhämtat det kun- kvinnan hon lyckligt- den tiden till lärt sig buds, konsten tiden allmänt rådande åsik- att läsa och skrifva, bör- terna, jade hon sitt dubbla kall att kvinnan vore ett slags lyxartikel, afsedd som att en dag pryda en mans då hem, uppfostrades en yngre bror hans skol- enlighet härmed hon i till att en dag blifva en god hus- moder, en angenäm säll- skapsmänniska, och hen- nes håg för allvarliga stu- dier, hennes törst efter lärarinna hon lexor, och genom började elev, att lära inhämta den skolbildning, som blif- vit henne förnekad.
såsom kvinna Dessutom läste hon ifrigt alla böcker hon kom öfver, och allt som sökte man stilla oftast pröfvade hon i smyg med den trösterika försäk- sina krafter på allvarliga ran, verk, men likt den i bur vetande att om hon varit karl, skulle hon fått lära instängda både sina fåfänga latin och botanik, fågeln, som i frihetsförsök men nu var hon ju blott sårar sig mot burens gal- kvinna ler, och sig med de ningar, borde nöja sysselsättnin- som » anstodo » Dock blott blott för en tid böcker, rika hvilka bibliotek för att rätt förstådda for- drade större förkunskaper, hämmas, än dem den unga flickan en tid kan få- kunnat själf förvärfva sig.
naturen för så träffade hon ofta faderns blifva kvinnan.
kan i
Det är ej n o g att äga tankens snille, T y hjärtat — äfven det sitt snille har.
Sak samma — allt lästes, och hvad som icke då genast blef fraktbärande, kom i god jord, om det ock måste ligga och gro länge, innan det slutligen kunde bära frukt.
Vid aderton års ålder hade hon vunnit så stor skicklighet i kvinnliga idrotter, såsom bak, slakt, brygd m. m., att man utan fara för hennes husliga dygder ansåg sig kunna ri- skera att låta henne förkofra sig i franskan, hvilket språk jämte pianospelning ansågs höra till den bildade kvinnans tillåtna öfverflöds- artiklar, och så bekostade man henne för hela tjugufem kronor franska lektioner, hvarefter hon själf började gifva undervisning i detta ämne.
Samtidigt började hon studera engel- ska och tyska, men dessa fria språkstudier tillfredsställde henne ej, hågen för lärarinne- kallet hade blifvit väckt hos henne, hon ville och måste utbilda sig i och för detta sitt mål, och när då efter faderns död familjen flyttade till Upsala, tvekade hon ej att vid tjugusex års ålder sätta sig på skolbänken och i den s. k. klosterskolan i Upsala komplettera sin elementarbildning.
Efter ett års träget arbete måste hon af t rist på medel afbryta sina studier, och hösten 1862 erhöll hon anställning som lärarinna i en fa- milj i Gestrikland, där hon i tolf års tid fort- satte sitt dubbla kall af lärarinna och elev, ty under hela denna tid förgick knappast en dag eller natt, utan att hon fortsatte sina själf- studier.
Det gällde ju att följa med tiden, och hvad beträffar kvinnans uppfostran hade tiden börjat gå framåt med jättesteg.
År 1874 lämnade hon detta hem, där hen- nes verksamhet nu afslutats, och antog anställ- ning som lärarinna vid elementarskolan i Gefle.
Och så blef det hennes lott, hvars första upp- fostran så försummats, att i sin ordning upp- fostra fina värlsdamer, bildade kvinnor, sådana som i hennes ungdom blott hon vågat tänka sig.
Hennes kall var funnet, hennes mål vun- net.
Ju högre fågeln flyger, desto högre längtar han.
Den mognade kvinnan bör- jade finna sitt lif tomt och gagnlöst, började söka efter ett kall, som stod öfver det att uppfostra bildade världsdamer, ett ädlare mål att lefva för än för rikemans barn, och så öppnades hennes blick för folket, för arbeta- rens barn.
Nu blef hennes beslut snart fattadt; vid fyrtiofyra års ålder tvekade hon ej att ånyo sätta sig ned på skolbänken, denna gången i folkskollärarinneseminarium.
År 1880 utgick hon därifrån som utexaminerad folkskolelära- rinna efter att under ett års tid hafva pluggat sä mycket katekes, biblisk historia och kri- stendom, att man skulle kunnat blifva hedning för mindre.
Också var hon nu fullständigt botad för sitt svärmeri för folkskolan.
Hon återvände till elementarskolan och började verka som föreståndarinna i Åmål.
Men om än folkskolan, sådan hon funnit den, ej tillfredsställde hennes längtan att på ett rätt sätt bereda folkets barn lycka, så fanns det andra olyckliga, hvilkas lif hon möj- ligen kunde förljufva.
År 1882 sökte och er- höll hon den plats hon ännu innehar såsom föreståndarinna vid Tysta skolan i Stockholm.
Nu började för henne ett nytt studium, ty för att rätt sköta sitt nya kall måste hon ju sätta sig in i döfstumundervisningen, och hon nöjde fi.
N Y B L O M.
sig icke med att studera denna endast i Sve- rige, hon reste äfven till Norge, Danmark, Tyskland, Frankrike och Italien för att där besöka såväl tal- som teckenskolor.
Med al- drig tröttnande intresse ägnar hon sig åt sina stackars vanlottade elevers uppfostran och ut- bildning för det praktiska lifvet.
De finna i henne ej blott en nitisk lärarinna, en allvarlig ledarinna, utan ock en öm mor, som är färdig till hvarje uppoffring, när det gäller att bereda och betrygga sina barns framtid.
Så, utom de plikter, som åligga henne inom skolan, är hon färdig att lära engelska åt en eller annan sko- lans elev, hvars föräldrar eller närmaste an- förvandter äro engelsmän, hon lär franska åt en, hvars artistiska anlag tyda på, att hon en dag för sin utbildning skall behöfva detta språk.
När eleverna lämna skolan, gör hon allt för att skaffa dem, som det behöfva, lämp- lig anställning och passande sysselsättning, ja, hon tvekar icke ens att utverka sig tillåtelse att själf inom skolan som tjänarinna anställa en af de forna s. k. döfstumma eleverna, och hon har den glädjen att se detta vågade före- tag krönas med framgång.
Hon klagar ej längre, att hennes lif är tomt och gagnlöst, men finns det väl också ett ädlare mål att verka för än att åt arma döfstumma åter- skänka talets gåfva?
Ett dylikt lefnadsmål skulle tillfredsställa äfven de mest fordrande, men icke henne.
Ännu återstod det henne långa fristunder, hvilka genom sena kvällstunder och tidiga morgontimmar kunde ytterligare förökas, och nu gällde det att på ett lämpligt sätt använda äfven dessa.
En sorglig händelse bidrog att afgöra, huru detta tomrum i hennes lif skulle fyllas.
En af skolans döfstumma elever drab- bades af en ögonsjukdom, som enligt läkarens utsago måste sluta med synens förlust.
Nu gällde det att bereda den arma döfstumma tillfälle att, äfven sedan det blifvit ständig natt för henne, kunna meddela sig med andra, och det enda sättet, hvarpå detta kunde ske, var genom att lära henne de blindas skrift- språk.
Så lärde sig föreståndarinnan för Ty- sta skolan blindskrift, så lärde hon också känna huru få böcker, som på svenska stå de arma blinda till buds, oeh därför beslöt hon att an- vända sina fristunder till bildande af ett blind- bibliotek.
Helt nyligen har på hennes föranstaltande bildats en förening för blindskrift; redan äro hundratals tryckapparater spridda i slott och koja, den ena färdigtryckta boken inkommer efter den andra; grunden till blindbiblioteket är lagd, och snart skall delta resa sig som en minnesvård öfver den uppoffrande kvinna, hvars högsta mål i lifvet varit att skänka ta- lets gåfva åt de stumma, att bereda en veder- kvickande läsning åt de blinda.
Och åt sig själf?
Ja, under jakten efter ett värdigt lefnadsmål har hon förlorat ur sikte det egna jaget med dess små intressen.
Inez Wigert.
Icke våra önskningars uppfyllelse, utan den kraft, hvarmed vi försaka dem, är den enda sanna lyckan.
Den bildade kvinnans aflöning.
För Idun af I. D — f.
tt kvinnan, särskildt den bildade, till följd af sina små lefnadsomkostnader blott be- höfver en ringa inkomst för att kunna försörja sig, har så länge varit ett antagande, att det slutligen öfvergått till ett påstående, hvarmed man söker förklara det berättigade i det många gånger hänsynslösa sätt, hvarpå hennes aflö- ning nedpressas.
Äfven om en kvinna utför alldeles samma arbete som en man, erhåller hon likväl icke samma lön därför, utan måste nöja sig med hälften däraf, oftast ännu min- dre, detta grundadt pä den förutsättning, att denna fördelning är den rättvisaste, eftersom hennes lefnadsomkostnader äro så obetydliga och långt understiga mannens.
Såsom de viktigaste grunderna till denna förutsättning hör man oftast anföras, att man- nen har en familj att draga försorg om, då kvinnan däremot blott har sig själf att för- sörja, att hon dessutom kan göra besparingar genom att på sina fristunder utföra vissa ar- beten för egen del, hvilka mannen måste be- tala för, och slutligen att hon för sitt uppe- hälle i det hela taget har långt mindre kost- nad än han.
Häremot finnes dock mycket att invända.
Hur mången man förblir icke ogift, utan att någon därför kommer på den tanken att min- ska hans lön, och hur ofta har icke kvinnan anhöriga att hjälpa, utan att detta föranleder någon höjning af hennes aflöning?
Att hon kan inbespara något genom att göra åtskilliga arbeten åt sig själf, kan visserligen ej förne- kas, men väl den anmärkningen däremot gö- ras, att hon efter en dagslång, ofta mycket ansträngande sysselsättning lika väl som man- nen behöfver sin hvilotid oafkortad, så framt den skall kunna uppfylla sitt ändamål, nämli- gen att ersätta den under dagen förbrukade kraften.
Att långt in på natten efter slutadt dagsarbete sysselsätta sig med söm och dylikt måste inverka skadligt på hennes hälsa, och de » besparingar », som därigenom kunna göras, torde blifva allt för dyrt betalda.
Att hennes uppehälle är så mycket billigare än mannens får väl skrifvas på nödvändighetens konto.
Hon måste lefva njuggt och sparsamt, icke där- för att hon ej behöfver något bättre, utan helt enkelt därför att hon tvingas därtill just af sin för knappt tillmätta inkomst.
Den lön, som för närvarande här i Sverige kommer den arbetande, bildade kvinnan till del, torde kunna bestämmas från » fritt vivre », det minsta möjliga för att hålla kroppen vid lif, upp till kanske ett par tusen kronor, detta senare dock jämförelsevis ytterst sällan.
Denna inkomst är i de flesta fall allt för obetydlig för att kunna bereda henne en dräglig och någorlunda bekymmerfri existens och tillåter henne sällan att göra några besparingar för framtiden, och följden är, att hon, då hennes hälsa och kraft äro förbi, står där hjälplös och blottställd för nöd utan annan utväg än att söka bistånd antingen hos släktingar eller hos den allmänna barmhärtigheten — i sanning ett hårdt slut på ett verksamt och nyttigt lif.
Det är dock tydligt, att kvinnans föregifna H. Hmick.
små lefnadsomkostnader ensamma icke kunna vara tillräckligt skäl för att nedpressa hennes aflöning, som nu sker, utan få de väl snarare anses såsom en slags förevändning och den egentliga orsaken sökas i en del andra för- hållanden, förnämligast då det öfverflöd på platssökande, bildade kvinnor, som för närva- rande finnes, och hvilket är sä stort, att de för att erhålla anställning se sig tvungna att nöja sig med hur liten aflöning än arbets- gifvarne vilja lämna dem.
Någon bättring i den nuvarande dåliga ställ- ningen kan tyvärr icke skönjas, utan kan den uppmärksamme iakttagaren tvärtom finna, att en försämring så småningom inträder, beroende af flere orsaker, särskildt den att öfverflödet på kvinnlig arbetskraft för hvarje år blir allt större, hvilket följdenligt måste förorsaka en fortgående sänkning af de redan allt för knappa lönerna.
Forna tiders enkla lefnadssätt, som tillät fadern att göra besparingar, hvilka vid hans död tillföllo hans barn och skyddade dem, sär- skildt döttrarna, för de mest trängande behof- ven, försvinner allt mera, och i stället gör sig gällande en öfverhandtagande lust att » lefva med », hvilken ofta slukar hela hans inkomst, äfven om denna mången gång är så stor, att den med en förståndig hushållning borde läm- nat ett betydligt öfverskott.