Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då underskrifningen af Bankens sedlar hittills icke af Bankens embets- och tjenstemän verkställts annorlunda, än emot särskild godtgörelse för dermed förenadt besvär och ansvar, har Utskottet, vid öfvervägande af hvad sålunda förekommit, funnit billigheten tala för någon förhöjning af den ersättning, som för berörde arbete nu iir beviljad; men i betraktande deraf, att vid innevarande
Riksdag bemälde embets- och tjenstemän redan undfått förhöjning uti innehafvande löner, ansett sig icke böra i vidsträcktare mån hos Rikets Ständer understödja den gjorda ansökningen, än att ifrågavarande arfvode måtte bestämmas, för hvarje l,000:de sedlar af de högre valörerne: till 3 R:dr Runt för Ivoinmissarie-underskriften, och •j 2 » » » kontrasignation; samt för hvarje l,000:de sedlar af de lägre valörerne: till 2: 50 Ruut för Kommissarie-underskriften, och » 1: 50 » » kontrasignation, att utgå från och med början af nästkommande år.
Under förutsättning af Rikets Ständers bifall till hvad Utskottet sålunda yttrat, skulle 190 §:n blifva af följande innehåll: 4:o. lianko-Ulskollels Memorial N:o 33. y 4:o.
Följande tillfälliga, föränderliga anslag, hvilkas årliga belopp icke kan på förhand bestämmas, må än vidare utgå, nemligen: a)
För hvarje l,000:de annullerade och förslitna sedlar å valörerne från och med 10 R:dr till och med 8 sk.
Banko samt å 10, 5 och 1 R:dr R:mt, som blifvit af Kommissarierne granskade, öfverkorsade, uppräknade och förseglade, 1 R:dr 35 öre. b) För hvarje l,000:de sedlar af valörerne å 500, 100, 33;r, 16|R:dr B:ko samt å 1,000, 500, 100 och 50 R:dr Runt:
Kommissarie-underskriften .
. R:mt R:dr 3: — Kontrasignation » b 2: — c) För hvarje l,000:de sedlar af valörerne under lGf R:dr B:ko samt under 50 R:dr R:mt utöfver det antal, hvars expedierande kan medhinnas af vederbörande i Sedel-kontoret:
. R:mt R:dr 2: 50.
Kontrasignation >> » 1: 50.
Stockholm den 2 November 1857. llih. lill 11.
Prol. 18$6 8f 1837. 6 Sami. 1 Afd. 2(1 Haft. 2 STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, 1857.
Banko-Utskottets Memorial N:o 56. 1' \:o 56.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 14 Nov. 1857, kl. 3 e. m.
Memorial, med anmälan om Riks-Slundens beslut i anledning af Utlåtandet N:o 47.
I berörde Utlåtande hade Utskottet förklarat sig icke ega skäl tillstyrka Rikets Ständer att vidtaga någon åtgärd, i anledning af väckta motioner om anskaffande af ny byggnad för Rikets Ständers Bank.
Jemlikt Utskottet tillhandakomna Protokolls-utdrag, är detta Utlåtande afslaget af Ridderskapet och Adeln, som beslutat uppdraga åt Banko-fullmäktige att till Banko-Utskottet vid nästkommande Riksdag afgifva förslag till lämplig lokal för ny bankbyggnad, åtföljdt af ritningar och kostnads-förslag till en sådan byggnad; hvaremot Preste-, Borgare- och Bonde-Stånden gillat omförmälda Utlåtande; vid hvilket förhållande, och då i frågor af förevarande beskaffenhet 3 Riks-Stånds sammanstämmande mening utgör Rikets Ständers beslut, Ridderskapet och Adelns ofvanberörde skiljaktiga mening icke föranleder till- någon åtgärd; hvilket Utskottet skolat för Rikets Ständer vördsamt anmäla.
Prot. 1856 $ 1857. 6 Sami. 1 Afd. 27Haft. 1 Hanko-Utskottels Memorial N:o $7. \:o 59.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 14 Nov. 1857, kl. 3 e. m. s Memorial, i anledning af Riks-Ståndens beslut öfver Utlåtandet JS:o 48, med afseende ä regleringen af Bankens låneoch kreditiv-rörelse m. m.
För de beslut, respektive Riks-Stånden, enligt
Utskottet tillhandakomna protokolls-utdrag af den 23, 26 och 28 September samt den 3, 10, 14 och 24 Oktober, fattat i anledning af Utlåtandet N:o 48, innehållande förslag till saminanjemkning af Riks-Ståndens olika beslut öfver Utskottets Betänkande N:o 37, angående reglering af Bankens låne- och kreditiv-rörelse, får Utskottet härmed redogöra och i sådant afseende vördsamt anföra följande:
Utskottets till Borgare- och Bonde-Stånden gjorda inbjudning att sig förena i Utskottets, af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet gillade mening, att det till manufakturernas och fabrikernas understöd anvisade kreditiv, 2,700,000 R:dr R:mt, må, under hvartdera året 1858, 1859 och 1860, förminskas med 150,000 R:dr nämnde mynt, är afslagen af Borgare-Ståndet, men deremot af Bonde-Ståndet antagen; vid hvilket förhållande, och då Utskottets förslag i denna del således blifvit af 3:ne Riks-Stånd gilladt, Borgare-Ståndets skiljaktiga beslut ej påkallar någon åtgärd.
Det af Utskottet tillstyrkta stadgande, hvarigenom högsta tillåtna skuldsättningsbeloppet i Handels- och Näringsdiskont-fonden för låntagare eller accep - I Banko-Ulskollels Memorial N:o S7. 3 tant bestämmes til 200,000 R:dr R:mt, är gilladt af samtliga Riks-Stånden, af Ridderskapet och Adeln samt Borgare- och Bonde-Stånden likväl med den förändring, att orden: låntagare eller acceptant skola utbytas mot orden: låntagare och acceptant: i följd hvaraf nyssnämnda stadgande kommer att erhålla denna lydelse: »Högsta tillåtna skuldsättnings-beloppet, för hvilket någon såSom låntagare och acceptant får blifva häftande, deruti ej inbegripet hvad han kan vara skyldig i egenskap af trassent, endossent, hypotheksutgifvare eller löftesman, eller i och för kassa-kreditiv, eller mot utpant af vågförda effekter, må icke öfverstiga 200,000 R:dr R:mt.»
Af samtliga Riks-Stånden är jemväl godkändt
Utskottets ibland vilkoren för medels emottagande på upp- och afskrifnings-räkning framställda förslag, att »å insatta medel beräknas från och med första helgfria dag efter insättningen högst tre procent ränta, med rättighet för Fullmäktige att, efter sig företeende omständigheter, icke allenast vid samtliga eller något eller några af de särskilda
Diskont-verken räntan nedsätta, dock icke under en procent, utan äfven bestämma å huru stort på en gång innestående belopp ränta må räkningshafvare godtgöras; och skall allmänheten, genom kungörelse i tidningarne, om räntefotens förändring underrättas».
Men derjemte hafva Ridderskapet och Adeln samt Preste- och Borgare-Stånden, i öfverensstämmelse med Herr Bagers vid Utlåtandet N:o 48 fogade reservation ansett Banko-fullmäktige böra berättigas att vid Diskont-verken emottaga medel på deposit-räkning mot ränta; i hvilket afseende bemälda 3:ne Riks-Stånd, efter skedda inbjudningar, som deremot af Bonde-Ståndet afslagits, sammanstämmande beslutat följande stadgande, hvilket torde i Banko-reglementet få intagas näst efter föreskrifterne om upp- och afskrifnings-rörelsen, nemligen: »Likaledes bemyndigas Fullmäktige att låta vid
Diskontverken emottaga penningar af enskilde personer, att återbetalas antingen å bestämd dag efter insättningen, eller efter viss på förhand bestämd ömsesidig uppsägning, under följande vilkor: a) insättning får ske endast å hela 100-tal R:dr R:mt: b) öfver insättning mécldelas bevis, hvilket skall återställas då penningarne lyftas; c) räntan bestämmes till högst fem procent; Och ega Fullmäktige att till efterrättelse meddela de i och för verkställigheten erforderliga föreskrifter. 4 Banko-Vtskotlets Memorial N:o S7.
Detta Rikets Ständers beslut, tillkommet efter det föreskrifterna angående diskont-rörelsen blifvit vid innevarande Riksdag af Utskottet uppgjorda och af Rikets Ständer gillade, påkallar till en början en förändrad lydelse af rubriken å den del af nämnde rörelse, dit deposit-räkningen skall hänföras, eller den som, enligt Rikets Ständers redan meddelade föreskrift, skulle benämnas: v Medels emottagande på upp- och afskrifning s-räkning samt genom insättning af Sparbanker^ ; och har Utskottet, vid betraktande deraf, att den Spar-bankerna redan tillerkända rättighet att hos
Diskont-verken mot ränta insätta penningar, att återbetalas efter viss föregången uppsägning, är af enahanda beskaffenhet, som den enskilda personer nu lemnade tillåtelse att öppna deposit-räkning, ansett ifrågavarande rubrik böra blifva: »Medels emottagande pä upp- och af skrifning s- samt deposit-räkning mot ränta.»
Vidare föranlåtes
Utskottet fästa uppmärksamhet derå, att, vid beslutet om deposit-räknings öppnande, intet förordnande lemnats om sättet, huru medel, som på sådan räkning inflyta, skola af vederbörande
Diskont-direktioner användas.
Då nödigt är att föreskrift härom varder meddelad och dylika medel synas böra fruktbargöras på enahanda sätt, som de medel, hvilka ingå på upp- och afskrifningsräkning eller i Handels- och Närings-diskontens rörelse, så torde den i sistnämnda afseende redan gifna föreskrift, intagen under punkten 23 i Utskottets Betänkande N:o 37, böra erhålla följande i denna del förändrade uppställning:
I den rörelse, som med Handels- och Närings-diskontfonden bedrifves, ega
Diskont-direktionerna jemväl att, på sätt och med de vilkor punkten 22 mom. 2 omförmäler, använda de medel, som på upp- och afskrifnings- samt deposil-räkning mot ränta vid hvartdera Diskont-verket inflyta; börande härvid iakttagas, att af de influtna medlen i kassa eller på räkning bibehålles det belopp, som för skeende uttagningar må anses erforderligt, och att, om vid något tillfälle uttagningarne skulle öfverstiga nyssberörde belopp, vederbörande
Diskont-direktion må för det bristande beloppet afgifva anvisning på Bankens reserv-fond; hvilken brist, så fort sig göra låter, fylles genom innehållning af de i diskonterings-, låne- och kreditiv-rörelsen inflytande medel.
Då samtlige Riks-Stånden godkänt den af Utskottet framställda voteringsproposition i fråga om den ränta, Filial-bank bör till Riks-banken erlägga för Banko-Utskottets Memorial N:o S7. 5 de å Filial-banks kreditiv lyftade summor; så kommer omröstning härom i förstärkt Banko-Utskott att anställas och underrättelse om utgången deraf att Rikets Ständer särskildt meddelas. Beträffande Utskottets i Utlåtandet N:o 48 framställda förslag dels derom att utöfver de till försträckning åt Filial-banker redan utgifna 3,450,000 R:dr R:mt, Fullmäktige ega att dertill använda 5,550,000 R:dr samma mynt, hvilka sednare från Bankens reserv-fond anordnas, och dels till föreskrifter, angående denna reserv-fond, utom i hvad rörde densammas belopp, hvarom Utskottet, enligt gjordt förbehåll, skulle framdeles sig yttra; så äro dessa förslag af Preste-, Borgare- och Bonde-Stånden gillade; hvadan Ridderskapet och Adelns förklarande, att Ståndet vidblefve hvad detsamma, genom bifall till punkterne 52 och 53 i Utskottets Betänkande N:o 37, i omförmälda delar redan beslutat, icke föranleder till någon åtgärd.
Under åberopande af det utaf Utskottet gjorda nyssnämnda förbehåll, får Utskottet, sedan genom 3 Riks-Stånds sammanstämmande mening nu mera blifvit afgjordt, att af det till manufakturernas och fabrikernas understöd anvisade kreditiv ett belopp af 150,000 R:dr Riksmynt skall, under hvartdera året 1858, 1859 och 1860, till Banken indragas, samt då så väl härigenom, som genom de af Rikets Ständer förut under Riksdagens lopp beslutade indragningar å Bankens låne- och kreditiv-rörelse, jemte i öfrigt meddelade särskilda föreskrifter, de summor, hvilka i 53 punkten af Betänkandet N:o 37 blifvit afsedda att till Bankens reserv-fond ingå, varda att dertill disponera, nu hemställa att, i fråga om beloppet af nämnda fond, måtte stadgas som följer: Sedan, enligt Rikets Ständers beslut vid innevarande Riksdag, följande summor dels redan blifvit i Banken reserverade, dels komma att från Bankens låne- och kreditiv-rörelse indragas, nemligen: a) af Bankens intill 1856 års slut upplupna behållna vinst.
R:mt 2,836,992: 80. b) beloppet af Bankens vid 1856 års slut, såsom utelöpande bokförda transport-sedlar på 5 R:dr och derutöfver af åren 1777—1836 samt sedlar på 3 och Transport 2,836,992: 80. Banko-UtskoUcls Memorial N.-o S7- Transport 2,836,992: 80.
2 R:dr med dubbla blad af åren 1777—1812 och med enkla blad af åren 1813—1836, hvilket belopp skall från beräkningen af Bankens sedelstock uteslutas och såsom en Bankens vinst upptagas . 352,995: 77. hvaremot en lika summa bör såsom Bankens skuld inom linien föras, under iakttagande, att de sedlar af berörda slag, hvilka från och med 1857 års ingång blifvit eiler framdeles blifva till inlösen företedda, skola af Bankens vinst infrias och att beloppet af de sålunda inlösta sedlarne i hvarje års bokslut afföres från den inom linien förda skulden. c) den till skiftes- och odlings-lån afsedda fond . . 120,000: — d) det till Fahlu Bergslag och Sparbankerne i Riket anvisade kreditiv 300,000: — e) genom innehållning å fonden till belåning af fast egendom å landet • 975,000: — f) dito å fonden till belåning af fast egendom i städerna 150,000: — sr) dito å kreditivet till manufakturernas och fabriker nas understöd 450,000: —■ h) dito å fonden till utlåning med omsättningsrätt, eller Allmänna Diskont-fonden 900,000: — i) af de 1,300,000 R:dr Banko eller 1,950,000 R:dr Riksmynt, hvilka vid 1853—1854 årens Riksdag afsattes till försträckning åt Filial-banker, som kunde bildas i ändamål att ersätta upphörd Privat-bank, men vid innevarande Riksmöte blifvit såsom tillfällig förstärkning till fonden för diskontering och utlåning i och för handel och näringar samt till kassa-kreditiv åt enskilda personer öfverlemnade, böra från Handels- och Närings-diskont-fonden, efter hand och i den mån allmänna rörelsen det medgifver, återtagas . . 1,875,000: — tillsammans R:mt R:dr 7,959,988: 57.
Så komma de af dessa summor, som redan äro tillgängliga, och de öfriga i den mån de till Banken ingå, att sammanföras till en gemensam fond, benämnd Bankens Reserv-fond. Banko-Ulskollets Memorial N:o 38.
7 Öfriga i Utlåtandet N:o 48 gjorda framställningar äro af samteliga Riksstånden dels gillade, dels lagda till handlingarne.
IiT:o 58.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 14 Nov. 1857, ,k 1. 3 e. m.
Memorial, med förslag till föreskrifter, angående Bankens grundfond samt användandet af den å Bankens rörelse influtna vinst.
Sedan Utskottet i Betänkandet N:o 37, Utlåtandet N:o 48 och Memorialet N:o 57 yttrat sig öfver de delar af G:te Artikeln i Banko-reglementet, hvilka under Afdelningarne 1—6 omfatta Bankens lane- och kreditiv-rörelse, har Utskottet: jemväl granskat de återstående 2:ne Afdelningarne af samma artikel i Reglementet, innehållande' i §§ 183—186 föreskrifter, angående dels Bankens grundfond eller kapital-öfverskott, dels användandet af redan influten och vidare inflytande vinst å Bankens rörelse, samt får sitt utlåtande i. anledning deraf nu afgifva.
Hvad härvid först angår § 183, rörande grundfondens belopp, så torde denna § endast med summans utförande i Riksmynt, få bibehållas, så lydande:
Bankens kapital-öfverskott eller grundfond skall, utan beräkning af Bankens fasta egendom och inventarier, myntoch medalj-kabinettet deruti inbegripet, utgöra en summa af Femton millioner Riksdaler Riksmynt, hvadan möjligen inträffande kapital-förminskning under året af vinsten ersättes. 8 Banko-Utskottets Memorial N:o 58.
I sammanhang med granskningen af § 184, som handlar om beloppet och beskaffenheten af de obligationer, hvilka af Banken må inlösas, har Utskottet till pröfning förehaft Rikets Ständers år 1855 församlade Revisorers i 68 § af deras berättelse gjorda framställning, att, méd afseende å metalliska kassans då varande höga ståndpunkt af omkring 12,600,000 R:dr silfver och enär det, enligt Revisorernes tanke, skulle leda till fördel både för landet och Banken om denna småningom kunde, genom uppköp å utrikes ort af Svenska Hypotheksföreningars i utländskt mynt ställda, der kurserande obligationer, i den mån tillgångarne sådant medgåfve, indraga den utländska skulden, emedan Banken såmedelst komme att bereda icke blott landet en besparing i utgift för ränta och amortering å nämnde skuld, utan äfven sig sjelf en direkt årlig ränte-vinst, som icke ifrågakomme vid indragning af metallisk valuta, hvilken åtgärd tvärtom vore med kostnad för Banken förenad, Rikets Ständer måtte taga i öfvervägande, huruvida icke, vid framdeles skeende disposition af Bankens behållna årliga vinst, någon del deraf må till ifrågavarande angelägna ändamål få afses samt den föreskrift tillika meddelas, att Banken för de medel, som kunna finnas att disponera till inköp af räntebärande papper, må inlösa företrädesvis sådana Hypotheksförenings-obligationer, som äro ställde i utländskt mynt.
Som efter den tid, då denna Revisorernes framställning afgafs, en högst betydlig minskning af Bankens metalliska kassa egt rum, och det förhållande, som synes egentligen hafva föranledt framställningen, eller nämnde kassas ovanligt höga belopp, således i väsendtlig mån förändrats, har Utskottet, vid betraktande tillika deraf, att Fullmäktige, på grund af nu gällande föreskrifter, äro oförhindrade att, när Bankens ställning det medgifver, använda disponibla medel till inköp af Svenska Hypotheks-föreningars i utländskt mynt ställda obligationer, hvilket ock under förflutna tiden skett, ansett sig, jemte hemställan, att Revisorernes berörda framställning ej må till någon åtgärd föranleda, böra tillstyrka, att § 184 måtte, med förvandling af den deri upptagna summa från Banko till Riksmynt, få förblifva vid detta innehåll:
Banken skall, så vidt sig göra låter, alltid vara innehafvare af lätt realisabla förbindelser till belopp af 6,367,500 R:dr R:mt, hvilka löpa med minst 4 procent ränta och äro utgifna af Riksgälds-kontoret eller andra verk och inrättningar, hvilkas obligationer Fullmäktige anse lemna full säkerhet; börande Fullmäktige, när omständigheterna sådant medgifva, medelst anskaffande af dylika räntebärande papper, ersätta den minskning, som genom infriande eller försäljning af obligationer uppkommer.
I stället Banko-Utskottets Memorial N:o 58.
I stället för 185 §, hvilken innehåller föreskrift om det belopp af Bankovinsten, som till och med 1856 års utgång skulle till Riksgälds-kontoret aflemnas, lärer Rikets Ständers vid innevarande riksdag, enligt Utskottets Memorial N:o 24, fattade beslut böra i Banko-reglementet intagas, af följande lydelse: Af Bankens vid 1856 års utgång upplupna disponibla vinst skall ett belopp af 500,000 R:dr Riksmynt vid slutet af hvartdera året 1857, 1858 och 1859, från Banken, i och för Statens allmänna behof, till Riksgälds-kontoret aflemnas.
' Uti § 186 stadgas slutligen, att det belopp af Banko-vinsten, som till nästa (innevarande) Riksdag inflyter, skall, om sådant anses för Bankens säkerhet nödigt, i Banken reserveras, men i annat fall, och i mån som densamma ingår, af Fullmäktige användas till uppköp af sådana räntebärande papper, § 184 upptager.
Rörande dispositionen af den från och med 1857 års början influtna och vidare inflytande vinst å Bankens rörelse hafva Rikets Ständer redan förordnat genom deras med bifall till Utskottets Utlåtande N:o 48 fattade beslut, att berörde vinstmedel skola öfverföras till Bankens reserv-fond, hvilken åter är afsedd att, då reserv-fondens ställning, med afseende å Bankens säkerhet, det medgifver och allmänna rörelsen sådant påkallar, användas, ibland annat, till förstärkande af Handels- och Närings-diskont-fonden och till inköp af räntebärande papper.
Något särskildt stadgande, motsvarande § 186, angående disposition af inflytande Banko-vinst, erfordras således ej vidare i Reglementet, och Utskottet hemställer fördenskull, att § 186 måtte från Banko-reglementet få uteslutas.
Prot. 1856 1857. 6 Sami 1 Afd.
S7 Haft. 2 10 Banko-V t skott cls Memorial N:o Sg. Hf:o 59.
Memorial, med anmälan om Riks-Standens beslut, t anledning af Utlåtandet N:o 49, angående Bankens vexlings-kassa och dep ositions-rörelse.
De i ofvannämnda Utlåtande gjorda, af Riks-Ståndens beslut öfver Utlåtandet N:o 38 föranledda framställningar äro, enligt Utskottet meddelade protokollsutdrag, bifallna af samtliga Riks-Stånden, med undantag deraf, att dels Ridderskapet och Adeln i afseende å den föreslagna föreskriften om hvad såsonl sedelstock anses och beräknas, förklarat sig, med vidblifvande af det beslut, bemälde Riks-Stånd förut, i enlighet med 13 punkten i Utlåtandet N:o 38, derom fattat, nu äfven gilla Utskottets i samma Utlåtande framställda förslag, att från sedelstocken må afräknas »den del af Bankens reserv-fond, som ej blifvit till lane- eller kreditiv-förlag anvisad,» och dels Borgare-Ståndet likaledes beslutat vidblifva den i G:te momentet af 9:de punkten i Utlåtandet N:o 38 af nämnda Riks-Stånd redan vidtagna redaktion s-förändring, enligt hvilken det skulle åligga Fullmäktige att utse ombud för besörjande af de med vexelköp och försäljning i Götheborg förenade göromål och bestyr.
Men då Utskottets förslag i de delar, deri Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet fattat omförmälda olika beslut, blifvit af 3 Riks-Stånd gillade, kunna ifrågavarande skiljaktiga beslut icke föranleda till någon åtgärd; hvarom Utskottet ansett sig böra hos Rikets Ständer göra vördsam anmälan.
Banko-TJ tskotlets Utlåtande N:o 60. 11 i\:o 60.
Utlåtande, i anledning af väckt motion, om förändring i gällande föreskrifter, angående beskaffenheten af de s.våg-attester, som vid Götheborgs Låne-kontor antagas för belåning af jern, m. m.
I det under N:o 37 till Rikets Ständer afgifna Betänkande, med förslag till reglering af Bankens lane- och kreditiv-rörelse, har Utskottet, i anledning af en utaf Herr S.
Renström inom Vällofliga Borgare-Ståndet väckt och till Utsskottet behandling remitterad motion, att Låne-kontoret i Götheborg måtte, vid belåning af jern och metaller, stående på vågen i nämnde stad, antaga lika beskaffade attester, som andra publika låne-inrättningar och kassor derstädes godkänna, eller med underskrift af allenast två vågmästare, i stället för nu brukliga attester, hvilka underskrifvas jemväl af 2:ne vid vågen anställde tulltjensteman, förklarat att, enär detta förslag stöde i sammanhang med en af Herr J. J.
Ekman afgifven och till Sammansatta Banko- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet öfverlemnad, men af nämnde Utskott då ännu icke behandlad motion, att anställande af tulltjensteman vid jernvågarne i rikets stapelstäder, för utöfvande af särskilda kontroller, måtte upphöra, Banko-Utskottet komme, i fråga om beskaffenheten al de våg-attester, som vid diskont-verken må antagas, att framdeles afgifva vidare yttrande.
Sedan Sammansatta Banko- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet numera i Betänkandet N:o 3 öfver Herr Ekmans ofvanberörda förslag sig yttrat och hemställt, att detsamma ej måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda, 12 Banko-Utskotlets Ullålande N:o 60. hvilken hemställan ock blifvit af samtliga Riks-Stånden bifallen, har Banko-Utskottet tagit Herr Renströms motion i öfvervägande; dervid Utskottet, i afseende å beskaffenheten af de våg-attester, sorn hos Banken och Låne-kontoret i Götheborg få belånas, inhemtat: att för pant af stångjern m. fl. vågförda effekter dylika attester skola utfärdas och underskrifvas vid Stockholms våg af 3:ne personer, nemligen 2:ne å Kronans och en å Stadens vägnar, samt vid.
Götheborgs våg, jemlikt Kongl. Kungörelsen den 13 Februari 1830, af fyra personer, nemligen 2:ne å Kronans och 2:ne å Stadens sida, med gemensamt ansvar, en för alla och alla för en, för de effekter, som till belåning hos Banken eller Låne-kontoret ingifvas; hvaremot, beträffande panter å vågar i rikets öfriga städer, är genom Kongl. Förordningarne den 18 Februari 1735 och den 15 Februari 1779 särskildt föreskrifvet, att, sedan panterne blifvit med snöre omlindade och förseglade med magistratens sigill, våg-attesterne skola af magistraten, medelst dess underskrift, till riktigheten bestyrkas.
I fråga åter om våg-attester å tackjern stadgar Kongl. Kungörelsen den 13 Mars 1830, att attest öfver sådant jern, liggande å Stockholms våg, skall vara underskrifven af Inspektoren vid vågen, tilllika med 2:ne af de Magistrats-personer, hvilka äro ledamöter uti Stadens Drätsel-kommission, hvarigenom dessa 3:ne personer, en för, alla och alla för en, ikläda sig ansvarigheten, att den i attesten uppgifna tackjerns-post oförryckt qvarhålles för Bankens räkning; men att attest öfver tackjern, liggande å vågen i Götheborg eller å någon af de öfriga vågarna i riket, undertecknas på enahanda sätt, som för stångjerns och andra våg-effekters belåning är föreskrifvet och iakttaget.