Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad åter beträffar det uti Memorialet, N:o 68, afgifna förslag, har Utskottet icke baft anledning att det ändra i någon annan del, än den, som angår Kammarbildningen.
I afseende på de serskilda, lill Utskottet hänvisade anmärkningarne , bör Utskottet först uppgifva , hvilka bland dem Utskottet anser hafva genom den i Förstärkta Constitulions-Utskottet anstälda omröstningen blifvit fullkomligen undanröjda.
Hit höra:
Ridderskapet och Adelns, alt Riksförsamlingen bör utgöras af ombud för Fem Stånd, nemligen Ridderskapet och Adeln, Preste-Ståndet, BorgareStåndet, Bonde-Slåndet och ett Femte Stånd, och att ombuden skola för hvarje Stånd vara lika många; alt, om på senare Riksdag, änden, der beslut fattas om intagande i Riksförsamlingen af Femte Ståndets ombud, fråga väckes om ändring i något Stånds Representationsrätt, det Ståndets på Riksdagen närvarande ombud från begge Kamrarne skola sammanträda, och att intet annat ändringsförslag får Riksförsamlingens pröfning underställas, än det, som desse ombud genom flesta rösterna godkänt; hvarefter lill antagande af sådant förslag fordras Riksförsamlingens bifall och Konungens samtycke; att Kamrarne böra väljas stånds- eller class-vis; och att hvarje Stånds medlemmar i hela Riket indelas i valkrelsar, efter antalet af de ombud, som hvarje Stånd skall till hvardera Kammaren utse; Vidare Preste-Ståndets, att de orepresenterade, men till representation qvalificerade, medborgare-classernas rättighet att till Riksdagen sända Fullmägtiga, heldst bör beredas i ett Femte Stånd, och alt hvarje Stånd skall utse genom val, stånds- eller classvis, ett lika antal Ledamöter, enligt en inom hvarje
Stånd uppgjord och behörigen sanctionerad Ordningsstadga, hvilken dock, i händelse ett Femte Stånd antages, för dess färsta val af Constilutions-Ulskottet bör uppgöras; Och slutligen Borgare-Ståndets, att valen böra ske stånds- eller classvis, och att val-classerne äfven kunna blifva flere, än fyra.
Dernäst bör Utskottet uppgifva de anmärkningar, hvilka, såsom nied de i Memorialet, N:o 38, framstälda åsigter hufvudsakligen öfverensstämmande, icke äro rigtade emot samma Memorial, utan afse den händelse, 4 Constitutions-Ut slottets Memorialy N:o 35. alt dea ifrågasätta ombildningen af National-representalionen skulle blifvit byggd på stånds- eller class-val.
Sådane äro: Af Ridderskapet och Adela, alt Svenska Representationens fördelning på fyra ruin bör upphöra och alt Representations-förändringen bör afse att, jemte upphörande af all sjelfskrifven personlig rätt alt vara Representant, bereda de ofrälse ståndspersons-classerna, soia nu äro uteslutna från rättigheten att sända Fullmägtiga till Riksdagen, en sådan rätt; Af Preste-Ståndet, att de hittills icke representerade, men till representation qvalificerade medborgare-classer bör beredas rättighet att till Riksdagen sända Fullmägtiga; och Af Borgare-Ståndet, att Representanterne böra till antalet bestämmas; att ali sjelfskrifven Riksdagsmanna-rätt bör upphöra, så alt Riksdagsmannakallet ej annorlunda, än i följd af val, kan utöfvas; och alt de hittills orepresenterade medborgare-classer, som dertill kunna anses berättigade, böra på lämpligt sätt uti Representationen inrymmas.
Efter denna redovisning för hvad i sakens nuvarande skick icke påkallar någon åtgärd af Utskottet, öfvergår Utskottet till de anmärkningar, hvilka det åligger Utskottet att nu till ett helt Utlåtande i möjligaste måtto sammanjemka.
Ridderskapet och Adeln har yrkat, alt ingen, som är under 25 år gammal, må utse Valman eller väljas dertill eller deltaga i val af Riksdagsman. inom. de Stånd, der ombud omedelbart utses.
Utskottet har hvarken i egen öfvertygelse eller i allmänna rösten, så vidt sorn Utskottet varit i stånd att den uppfatta, funnit anledning att i något afseende inskränka valrätten inom trängre gränsor, ärr de närvarande.
Utskottet har tvertom trott, alt en hufvudorsak till missnöje med det närvarande representationssättet är, att alltför mångå medborgare äro från valrätt utestängde, och alt allmänna öfvertygelsen anser alla till valrätt qvalificerade kunna sådan rätt förunnas, ulan att någon dass, som deraf redan är i besittning, behöfver derifrån uteslutas.
Då nu ett sådant stadgande, som.
Ridderskapet och Adeln föreslagit, skulle hafva till följd, att valrätten hädanefter icke skulle kunna utöfvas af allmoge emellan 21 och 2.5. års ålder „ ehuru Lagen nu förunnar denna Constitutions-ZJtslcotlets Memorial, JY:o 85. 5 medborgare-elass valrätt vid fyllda 21 års ålder, har Utskottet funnit sig höra hemställa, alt Ridderskapel och Adeln må från den del af denna anmärkning, som icke genom votering i Förstärkt Constilulions-Utskott redan är undanröjd och sorn i Val-Lagen icke är efterkommen, afstå, heldst intet annat Stånd deruti instämt.
Bonde-Ståndet har yrkat, att den tid, sorn i Memorialet, N:o 38, är föreslagen, såsom den minsta, hvilken Svensk man hör hafva varit i riket bosatt, för att njuta valrätt, skall nedsättas från fem till tre år.
Utskottet kan icke finna någon öfverdrifven stränghet i den fordran, att Svensk man, så vida han skall ega rätt alt medverka för Riksdagsmannaval, bör åtminstone fem år hafva varit bosatt i det fädernesland, om hvars allmänna angelägenheter vid Riksdag rådslås; och Utskottet hemställer derföre, alt Bonde-Ståndet måtte afstå från denna anmärkning, hvilken intet af de öfriga Stånden biträd t.
Bonde-Ståndet har vidare yrkat, att valrätt må utsträckas till alt eganderätt i hemmantal af kronoskatte-, frälse- eller frälse-skalte-, säterieller rå- och rörs-natur, så ock till ir.nehafvande åborätt i Krono-hemman, utan inskränkning till minimi-belopp af taxeringsvärde, och att, under5oo R:dr sådant värde, röstetalet må blifva en fjerdedels löst, hvaremot för stads-faslighet under sistnämnda värde röstetalet må blifva en åttondedels röst.
Enligt ULskottels förslag i Memorialet, Fho 38, skall Riksförsamlingen ega att fastställa grunderna för den uppskattning af fast egendom, som erfordras, för att bestämma den efter sådan egendoms värde beräknade röst-rättens belopp.
Föreskriften, huru denna uppskattning första gången skall ske, är en bland dem, hvilka, enligt 144 § <let i Memorialet, INdo 68, afgifna förslaget, Riksens Ständer vid den i samma § omförmälda Riksdag skola gifva.
Utskottet har icke anstält eller trott sig böra anställa undersökning om det hemmanen nu, för Bevillning, åsätta taxerings-värdets lämplighet att läggas till grund för nämnda uppskattning.
Utskottet uttalade, i detta afseende, uti Memorialet, N:o 38, blott en förmodan.
Det förutsatte deremot, att, vid bestämningen af ofvannämnda grunder, skulle tillses, alt värdet af hemmansdel, hvarå en man kan vara besuten, och hvilkens behållna afkastning väl icke lär kunna understiga räntan af Tvåhundrade; 6 Constilutions-Utskottets Memorial, N'.o 85.
Femtio Riksdaler, icke vid sådan uppskattning skulle kunna nedsättas under sistnämnda belopp.
Deremot ansåg sig
Utskottet icke behöfva nedsätta minimi-värdet så lågt, att rösträtt skulle medgifvas äfven för sådana hemmansdelarj hvilka omöjligen, hvar för sig_, utan endast i förening med annan jord, kunna gifva en man så ringa öfverskott öfver arbetslönen, som den af Utskottet ofvan nämnda ränta.
Utskottet erkänner emedlertid, att de i Memorialet, N:o 38, föreslagna bestämmelser, äfven med den tillämpning, som Utskottet förutsatt, någon gång torde möjligen kunna föranleda dertill, att en person, som, enligt nu gällande Val-Lagar, skulle egt rösträtt, derifrån kunde komma att uteslutas; och Utskottet anser en rättelse härutinnan nödig.
Dock anser Utskottet sådant kunna ske, utan att tillerkänna hvarje egare af hemman under 5oo R:drs värde, eller innehafvare af ständig besitlnings-rätt till sådant, en fjerdedels röst.
Utskottet har i Memorialet, N:o 38, föreslagit, att ingen vid samma val får beräkna flera röster, än sex; och detta förslag innebär en betydlig nedsättning af den större förmögenhetens inflytelse på valen.
Bonde-Ståndet har yrkat en skärpning af denna regel, sorn ännu ytterligare skall nedsalta nämnda inflytelse; och Utskottet har äfven ansett sig böra biträda denna Bonde-Ståndets tanka.
Men, skulle den af Bonde-Ståndet nu föreslagna höjning af rösträtt för egare af, eller innehafvare af ständig besittningsrätt å, de minsta hemmansdelar, äfvensom för egare af de minsta andelar i stads-fastighet, antagas på samma gång, sorn ofvannämnda nedsättning i de förmögnares rösträtt, så kunde det icke vara något tvifvel nnderkastadt, det makten att tillsätta folkets representanter i många landsorter skulle, hel och hållen, falla i nämnde egares eller innehafvares händei'.
En sådan orättvisa, icke blott emot förmögnare jordegare, utan äfven emot många andra medborgare-classer, kan hvarken ligga i Bonde-Ståndets afsigt eller af Utskottet tillstyrkas.
Utskottet har i stället trott sig böra och kunna föreslå, att, när egendomsvärde understiger iooo R:dr, för hvarje io R:dr sådant värde må beräknas en hundradedels röst; och Utskottet hoppas att, genom detta förslag, hafva gjort den mindre förmögenheten full rättvisa.
Troget sina i Memorialet, JN:o 38, uttalade grundsatser, har Utskottet utsträckt denna regel äfven till jordegendom utan mantal, och till andra lägenheter å lan - Constitutions- Utskottets Memorial, N:o 85. 7 det, oell slutligen har Utskottet föreslagit, att samma regel oförändrad må tillämpas på stadsfastigheter.
I öfrigt har Utskottet trott denna utsträckning af rösträtt till ännu flera fastighetsegare, än dem, hvilka sådan rätt tillerkändes i Memorialet, N:o 38, höra åtföljas af en dylik till flera arrendatorer samt utur tjenst gångna emliets- och tjenstemän, på sätt i och 2 §§, 2 och 5 mom. i här nedan intagna Val-Lags-förslag närmare utvisa; och hemställer Utskottet alltså, att Bonde-Ståndet ville Utskottets förslag i denna punkt godkänna.
Bonde-Ståndet har ock yrkat, att valrätten endast må utöfvas i det district, der den valberättigad® för sin person är mantalsskrifven.
Utskottet, som anser en sådan inskränkning obillig i det fall, alt en persons anspråk på rösträtt vöre mindre å den ort, eler han är skattskr-ifven, än å annan, hemställer till Bonde-Ståndet, alt Ståndet måtte från denna anmärkning afstå.
Hvad åter beträffar Bonde-Ståndets anmärkning, att högsta röstetalet, som någon valberättigad eger beräkna, må blifva sex röster, utan afseende derå, att han i flera val-districter eger fastighet af ett sammanräknadt högre taxeringsvärde, eller sammanlagd inkomst af högre uppskattningsbelopp, än sora, efter de af Ståndet godkända beräkningsgrunder, motsvarar detta röstetal, har Utskottet trott, all Bonde-Ståndets verkliga mening rätteligen utlryckes så, sorn skett i 3 § af bifogade Val-Lags-förslag.
Från 'valrätten öfvergår, i samma ordning, som i Memorialet, N:o 38, blifvit iakttagen, Utskottet till valbarheten.
Utskottet utbedjer sig att, i afseende derpå, få erinra, att Utskottet i Memorialet, N:o 67 , yttrade tvifvel om någon framgång af ett jemkningsförsök , så länge skiljaktigheten emellan de serskilda Ståndens meningar var så stor, sorn deri då befanns; i det, å ena sidan, Bonde-Ståndet godkänt den af Utskottet framstälda grundsatsen om samfälda val, och derjemte, genom medgifvande af en fjerdedel® röst åt egare af den minsta del i hemman, samt af en åttondedels röst åt egare af den obetydligaste stadsfastighet, utsträckt valrätten på ett sätt, sorn torde synas mången betänkligt; men å andra sidan Preste- och Borgare-Stånden, utan undantag, samt Ridderskapet och Adeln, åtminstone för den yngre Kammaren, bundit både valbarhet och valrätt vid stånd eller dass. UukotteL anmälte derföre denna, i fråga om valsättet befintliga, skiljaktighet till samtliga 8 Constitulions-Utskotlels Memorial, N:o 85.
Riks-Stundens behandling, och ansåg sig, för den händelse, alt BondeStåndet icke från sin mening ville afstå, böra föreslå, alt nämnda skiljaktighet mätte så skyndsamt, som möjligt vore, genom votering i Förstärkt Constitutions-Utskott undanrödjas; hvarjemte Utskottet hemstälde, att till denna votering måtte framställas propositioner, hvilka icke längre, än det dåvarande ändamålet att bereda möjligheten af en sammanjemkning fordrade, måtte ingå i frågans delailler.
På dessa grunder föreslog Utskottet den af samtliga Riks-Slånden godkända voterings-propositionen: ”Den, som anser valrättens utöfning böra bestämmas i enlighet med ’’den i Conslitutions-Ulskoltets Memorial lN:o 38 framstapla, af Bonde”Slåndet godkända, grundsats af samfälda val, röste Ja.” Utskottet angaf i nämnda Memorial således bestämdt, att det var den skiljaktighet, som då var för handen, som Utskottet, så länge den i hela sin då egande vidd qvarslod, ansåg utgöra ett ohjelpligt hinder för hvarje jemkningsförsök.
Utskottet anmärkte, vid beskrifningen på denna skiljaktighet, uttryckligen, att tre
Stånd , ett deribland dock blott med afseende på yngre Kammaren, bundit både valbarhet och valrätt vid stånd eller dass; och slutligen upptog Utskottet i voterings-propositionen endast valrättens utöfning, såsom föremål för den föreslagna voteringen.
Vid sådant förhållande anser Utskottet valbarhetens inskränkning inom stånd eller dass icke vara genom oftariämnda omröstning uttryckligen förkastad ; och Utskottet finnér sig, i följd af denna åsigt, pligligt att, såsom oberoende af samma omröstning, upptaga följande af Stånden gjorda anmärkningar, nemligen O O Preste-Ståndels, alt Svenska folket skall vid Riksdagar fortfarande representeras af Riks-Stånd, samt att vid behandlingen af Grundlagsfrågor hvarje
Stånd bör ega rättighet att för sig öfverlägga och besluta, med åt livartdera förbehållet veto; äfvensom Borgare-Ståndets, att valbarheten bör inskränkas inom stånds- eller class-föthållanden.
Då Ridderskapet och Adeln deremot i sina anmärkningar endast omtalar ombud för stånd, och då sådant ombudsskap icke kan förenasmed grundsatsen om samfälda val;’ då Riddeiskåpets och Adelns yrkande, alt intet
Stånd må till yngre Kammaren välja ombud utom sina medlemmar, Preste-Ståndels yttrande, att hvarje Stånd utser genom val inom sig, stunds eller - Constitutions-Utskottcts Memorial, JV:o 85. 9 eller class-vis, ett lika antal Ledamöter, samt Borgare-Ståndets, att valen böra ske stånds- eller classvisj inom stånd eller class, tydligen underordna valbarhet under valrätt, och endast under förutsättning af valrättens inskränkning inom Stånd omtala en dylik inskränkning af valbarhet, kan Utskottet, vid ett noggrannt iakttagande af ordalydelsen, icke undgå att förklara dessa anmärkningar hafva, äfven i den del, som rör valbarheten, genom Förstärkta Constitutions-Ulskottets omröstning förfallit.
Utskottet anser dessa yttranden emedlertid icke böra lemnäs ur sigte vid bedömande af den fråga, som Constitutions-Utskottet nu har att besvara, nemligen om valbarheten bör inskränkas inom Stånd, oaktadt valrätten upphört att vara det.
Utskottet finner i dessa yttranden ett bevis, att Stånden på en sådan inskränkning af valbarheten allena icke lagt någon vigt; och Utskottet, sorn erkänner sig dela den åsigt, alt valbarhetens inskränkning, efter val-rättens lossande utur ståndsföi hållanden, svårligen skulle leda till något godt ändamål, och som dessutom verkligen anser upphäfvande af valbarhetens inskränkning vara en, väl icke ovilkorlig, men dock naturlig och conseqnent följd af nämnda omröstning, får således till Preste- och Borgare-Stånden hemställa, att de ville låta sina, såsom icke genom nämnda omröstning uttryckligen förkastade, här ofvan upptagna anmärkningar förfalla.
I afseende på valbarheten, har Ridderskapet och Adeln för öfrigt yrkat, att ingen må blifva medlem af de yngres Kammare förr, än vid fylda Tretio år.
Utskottet vågar tvifla, att häfderne verkligen intyga, det faran för politisk hänförelse är betydligen mindre vid Tretio, än vid Tjugufem års ålder.
Med denna öfvertygelse, har Utskottet ansett den ålder, som berättigar att såsom förmyndare vårda värnlösa barns rätt och att utöfva domare-värf, äfven vara tillräcklig för Riksdagsmannakallet; och med minne af hvad äfven Sveriges historia har att förtälja om de män, hvilka utgöra denna historias prydnader, skulle Utskottet tro sig fela i sin pligt, om det, i en tid, då börden allt mindre kommer alt ensam kunna bereda enman tillfälle att i den ålder, då själskrafterne äro i sin blomma, på de högsta platserna leda landets angelägenheter; längre, än nödigt är, lör män med utmärktare naturgåfvor stängde en bana, på hvilken de kunna på en gång gagna sitt land, och pröfva sina krafter för en, åt några få bland dem möjBih till Ji St.
Prat. 1840 och 1841. 3 Sami. 37 Häftet.
2 IO Constitutions-Utslcottets Memorial, N:o 85. ligen beskärd, ännu högre och ärofullare verkningskrets.
Utskottet har derföre ansett sig böra hemställa till Ridderskapet och Adeln, att Ståndet ville afstå från denna anmärkning, i hvilken intet annat Stånd instämt.
Vidare har af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet blifvit yrkadt, att ingen annan hör till Riksdagsman kunna väljas, än den, som bekänner sig till den Evangeliska eller den Reformerta läran; och af Preste-Ståndet, att Protestantisk trosbekännelse skall utgöra vilkor för valbarhet.
Då Utskottet dels i denna fråga anser sig böra lägga serskild vigt på Preste-Slåndets yttrande, dels ock, för egen del, anser benämningen ProteslanLisk, framför de af Ridderskapet oell Adeln samt Bonde-Ståndet föreslagna, hafva det företräde, att vara på en gång mera omfattande och mindre blotlstäld för misstydning och deraf föranledda tvister, har Utskottet, i öfverensstämmelse med Preste-Ståndets anmärkning, rättat sitt förslag, och hemställer till Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet, alt de ville låta sina anförda anmärkningar rörande trosbekännelse, såsom vilkor för valbarhet, förfalla.
Ridderskapet och Adeln har ock fordrat, att ingen valkrets må tillåtas välja Ombud utom sina medlemmar.
Utskottet, som i Memorialet, ]\T:o 38, sid. 5r, redovisat för sin egen åsigt af denna fråga, har, i följd af den skillnad, Utskottet, på sätt längre fram skall omförmälas, funnit sig föranlåtet alt föreslå emellan stads- och land-districter, trott sig, äfven i nu upptagna fråga, böra skilja emellan stad och land.
Utskottet förmodar nemligen, att i de större städerna med säkerhet kan påräknas en sådan kunskap äfven om aflägsnare boende personers offentliga verksamhet, att åt dessa städers inbyggare bör kunna medgifvas rätt att välja Representanter, utan afseende på dessas boningsort.
Hvad åter angår smärre städer, af hvilka flera måste till ett val-district förenas, anser Utskottet åtminstone sannolikt, att stridiga local-intressen stundom skola göra det svårare för dem, att förena sig om en Representant, i fall valbarheten inskränkes inom deras egna inbyggare, än om den äfven utsträckes till andra.
Deremot har Utskottet trott en inskränkning af valbarhet, med afseende på boningsort, möjligen kunna blifva lämplig för landet.
Utskot - Constitutions-Utskottets Memorial, N:o 85.
II tet vill likväl icke göra denna inskränkning ovilkorlig.
Om mer än hälften af de vid första valet afgifna rösterna tillfaller en person, synes en så enhällig kallelse höra vara giltig, utan afseende på den valdes boningsort.
Har ingen erhållit så många röster vid första valet, då anser Utskottet sådant kunna antagas såsom bevis, att ingen af dem, hvilka röster erhållit, är så noga känd eller omfattad med så allmänt förtroende, som man i thy fall bar goda skäl att önska.
Utskottet har för denna händelse föreslagit nytt val, och vid detta gjort bofasthet inom Länet till vilkor för valbarhet.
Sistnämnda local-bestämning skiljer sig mindre i sjelfva saken, än till namnet, från Ridderskapets och Adelns förslag.
Ridderskapet och Adeln åsyftar nemligen valkretsar för de serskilda Stånden, och hvarje sådan valkrets mäste i allmänhet blifva fem gångor så stor, som en enligt Utskottets nu afgifvande förslag bildad; således ymsom större, ymsom mindre, än Län.
Utskottet, som i nedanstående Val-lags-förslag, 16 och 28 §§., infört de stadganden, hvilka i detta afseende äro nödiga, hemställer, på nu anförda grunder, att Ridderskapet och Adeln ville, med godkännande af Utskottets nu framstälda förslag, låta sin anmärkning, för så vidt den icke kunnat af Utskottet biträdas, förfalla.
Hvad sjelfva sättet för valens förrättande angår, har Bonde-Ståndet yrkat, att Riksdagsmanna-vai bör ske öppet, och ej med slutna sedlar.
Den fråga, Bonde-Ståndet vidrört, är alltför vigtig att hafva kunnat, vare sig vid uppgörandet af det i Memorialet, N:o 38, meddelade förslaget eller sedermera, undfalla Utskottets uppmärksamhet.
Utskottet, som i Memorialet, N:o 68, föreslagit, att alla omröstningar i Riks-församlingen, utom val, skola ske öppet, bör icke misstänkas att vara obenäget för öppenhet i handling.
Men Utskottet får icke, vid utöfningen af sitt ansvarsfulla kall, utgå från förutsättningar, hemlade utur inbildningens verld.
Det skall troget och fördomsfritt iakttaga verkligheten och derefter lämpa sina förslag.
Med ledning af dessa grundsatser, måste Utskottet förklara, att det, för sin del, icke vågar förutsätta en så allmän moralisk sjelfständighet, att den öppna röstningen skulle utan fara kunna införas vid Svenska Riksdagsmanna-val; och Utskottet får, i följd deraf, hemställa , att BondeStåndet ville från denna anmärkning afstå. 12 Constitutions-Utslotlets Memorial, IV.'o 85.
Borgare-Ståndet har, såsom sin gemensamma tanka, förklarat, altdirecta val i allmänhet bör lemnäs företräde; men att indirecta val äfven må kunna ega rum, der serskilda locala omständigheter dertill föranleda.
Till svar härå får Utskottet nämna, att Memorialet, N:o 38, tillräckligt ådagalägger, huru mycken uppmärksamhet
Utskottet egnat frågan om de directa och indirecta valens ymsesidiga fördelar.
Utskottet dolde för ingen del sin öfvertygelse, att de directa valen, i och för sig, egde ett afgjordt företräde, ehuru rum- och tids-förhållanden förmådde
Utskottet att förklara sig för de indirecta valen, såsom för det närvarande för Sverige lämpligare.
Då Utskottet nu af ett Riks-Stånd blifvit uppmanadt, att å nyo vända sin uppmärksamhet åt detta ämne, har Utskottet väl icke trott sig kunna föreslå, att valen i allmänhet må blifva directa; men Utskottet har likväl, både af aktning för ett Riks-Stånds uttalade åsigt och af egen öfvertygelse oin de directa valens stora, obestridliga företräden, der de kanna användas, funnit sig föranledt, att så vida afvika från sitt förslag i Memorialet, N:o 38, att Utskottet nu föreslagit, det, med afseende på den större eller mindre beqvämlighet, med hvilken val kunna diiecte ske, en annan indelning af Val-districlerna än den i Memorialet, N
Det är klart, att de locala hindren för directa val icke finnas isläder, hvilka, hvar för sig, kunna utgöra etL eller flera Val-disti ider.
Vid detta förhållande, och dä sålunda endast en del af de betänkligheter, hvilka Utskottet emot sådana val i Memorialet, N:o38, anförde, för nämnda städer återstår, har Utskottet trott i dessa städer böra och kunna göras början med den uppfostran till politisk frihet, som Utskottet anser såsom ett hufvudändamål med alla representativa författningar, men som endast genom directa, samfälda val kan åstadkommas.
Skälet gäller egentligen blott dessa städer, så vida som del endast der är möjligt för alla valberättigade, hvilka ega välja en gemensam Representant, att sammanträda på ett stalie, för att valet verkställa.
Men Utskottet har icke kunnat förbise den split och den afund som skulle blifva en nödvändig följd af försöket alt göra ett annat valsätt gällande i de mindre, än i de större städerna.
Lättheten att inställa si» vid ett val, som fordrar längre tid, är i allmänhet också större i stad, Constitutions-Utslcottets Memorial, N:o 85. i3 den må vara stor eller liten, ån i en lands-församling; och Utskottet har derföre äfven trott sig kunna, på sätt i sjelfva Lag-förslaget närmare redovisas, till de mindre städerna utsträcka det directa valsättet; och slutligen har Utskottet, i betraktande af de mångå likheterna mellan mindre släder och större köpingar, äfven trott sig böra ställa desistuämda i samma class, dit samtliga städerna komma att höra.