Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det har ock visat sig, att, i följd af de äldre beskattning- och uppbördsförfattningarnas inre sammanhang, partiella förändringar deruti svårligen kunna ega rum, utan att de fördelar, som härigenom i ett afseende skulle vinnas, komme att medföra skadliga rubbningar i ett annat; och Kongl. Maj:t, som uti serskilda från Rikets sednast församlade Ständer emottagna framställningar, angående de indelta räntornas indragning till Stats-verket emot anvisande af motsvarande stats-anslag, de in natura bestämda skatternas lösande efter medelpris, grundadt på flera föregående års markegångs, jemte förändrad tid och ordning för markegångssättningen, m. m., erhållit en förnyad anledning att åt frågan om beskattningsväsendets samt uppbörds- och redogörelseverkets förenkling gifva den möjligaste noggranna utredning, för att derefter kunna, utan fara för misstag, pröfva hvad som i detta hänseende vore för samhället och dess medlemmar mest gagneligt och ändamålsenligt, har, för vinnande häraf, uppdragit åt en af sakkunnige män sammansatt kommitté att, efter tagen kännedom af så väl Rikets Ständers ofvanberörda framställningar, som öfriga tid efter annan i ämnet afgifna yttranden och förslag, utarbeta en allmän plan för beskattningsväsendets samt uppbörds- och redovisningsverkets fullständiga ordnande, med syftning att i möjligaste måtto afhjelpa de härutinnan nu förekommande brister och olägenheter.
Åt det, om ospard möda och ärendets omsorgsfulla behandling vittnande, betänkande, hvarmed förrbemälde kommitterade härefter till Kongl. Maj:t inkommit, har Kongl. Maj:t egnat en noggrann pröfning; och Kongl. Maj:t går nu att, iden ordning betänkandet föranleder och med detsammas öfverlemnande, till Rikets Ständer framställa de förslag lill förändringar i nu gällande stadganden, angående sättet och ordningen för grundskatternas beräkning och utgörande samt dessas jemte öfriga utskylders debitering, uppbörd och redovisning, som Kongl. Maj:t för Sin del anser lämplige, och hvilka äro af beskaffenhet att böra till Rikets Ständers pröfning hänskjutas.
HJaj:Is Nåd.
3 Angående jemkning i jordegendomar nes skattebördor.
Uli det yttrade, konimitterade härom afgifvit och hvartill de hemtat serskild anledning dels af Bonde-Ståndets vid sistförflutna riksdag gjorda underdåniga hemställan, om åtgärder för beredande af den så kallade mantalsräntans upphörande, dels af ett framstäldt förslag om beviljande, utan lösen, af skattenatur åt under åborätt upplåtne kronohemman, hafva kommitterade, jemte meddelad utredning af de olikheter i skattebördor och besvär, som härflyta af skiljaktige hemmansnaturer m. m., till granskning upptagit de förslag till jemkning härutinnan, som, tid efter annan, blifvit framställde och dervid, på anförde skäl, förmält sig icke kunna tillstyrka en allmän jemkning i grundskatterne, vare sig med afseende å olikheterna i jordnaturerne, eller de skiljaktigheter i grundskatterna, som emellan jordegendomarna för öfrigt förefinnas; hvaremot kommitterade, som jemväl afstyrkt bifall till Bonde-ståndels anhållan om mantalsräntans upphörande, dels uppgifvit serskilda förslag, huru förstnämnda olikheter, i hvad som rörer utgörandet af andra onera och besvär, än de egentliga grundskatterna, möjligen skulle kunna i mer eller mindre mån undanrödjas, dels såsom i kommitterades tanke för det allmänna gagneligt, i underdånighet föreslagit medgifvande, under vissa iakttagelser, af afgiftsfri skatterätt till krono-rusthåll, säterier och bergsmanshemman samt andra sådana under åborätt upplåtna kronohemman och lägenheter, hvilkas åboer af Kongl. Maj:ts befallningshafvande antagas, och som, enligt hittills gällande stadganden, kunnat, emot till staten ingående afgift, till skatte köpas.
Maj:t, som under hufvudsakligt instämmande i deåsigter kommitterade i ämnet yttrat, anser någon allmän jemkning i grundskatterna medelst mantalsräntans upphörande eller på annat sätt för det närvarande icke lämpligen böra eller kunna ifrågakomma, finner för Sin del, något beslut ej heller nu böra fattas i den af kommitterade väckta fråga om upphörande af den för vissa hemmansnaturer hittills åtnjutna befrielse från serskilda onera och besvär, dels emedan en slik förändring, åtminstone i de flesta fall, icke skäligen kan ifrågasättas utan ersättning åt de hemman, som, i följd af berörde jordprivilegiers upphörande, finge vidkännas ökade onera, dels och emedan, äfven om nämnde förändring på delta sätt kunde åstadkommas, de hufvudsakligaste skiljakligheter, som i öfrigt förefinnas emellan de serskilda jordnaturerna, med hänsigt till sjelfva beskattningen, ändock komme att qvarstå. > 4 Kongl. Maj:ts Nåd.
Hvad åter beträffar förslaget angående kronohemmanens upplåtande under skattemannarätt utan lösen, har väl såsom skäl för ett slikt medgifvande blifvit anfördt: att staten af sin jordegande rätt till ifrågavande egendomar icke egentligen upphemtar annan fördel, än nyssnämnda vid skatteköp inflytande lösen, hvilken hittills vanligen icke inbringat mera äii omkring 5 ä 6,ooo r:dr, hvaremot staten ginge miste om åtskilliga inkomster, sorn af dylika egendomar skulle föranledas, derest de egde skattenatur, såsom karte-sigillate-afgift för köpe-, fäste- och intecknade skuldebref samt vid bouppteckningar, äfvensom förhöjd fastighelsbevillning i den mån egendomarnes upplåtande under full eganderätt komme att föranleda till deras förbättring och i följd deraf ökade värde; att genom förändringen komme att besparas all den kostnad för staten och enskilde, jemte det besvär .för tjenstemän och embetsmyndigheter, som härflyter af tillsynen öfver kronohemmanens vård och handhafvandet af derom i öfrigt gifna föreskrifter; samt att, med undvikande af nu ofta förekommande tvister om åboskap och företrädesrätt dertill, upphäfvandet af de återstående inskränkningarna i kronoåboers rättighet till den jord, de besitta, sannolikt skulle försätta denna samhällsklass i en vida förmånligare belägenhet, än för det närvarande, och i väsendtlig mån bidraga till jordens skyndsammare odling och egendomarnes förbättrande m. m.
I sådant afseende har det icke undfallit Kongl. Majit, hurusom den lösen, mot hvars erläggande skatterätt till kronohemman nu kan förvärfvas, är bestämd efter de mest hilliga grunder, så att utväg för innehafvare af dylika hemman att af egna tillgångar afbörda sig nämnde lösen eller anskaffa dertill erforderliga medel, i allmänhet icke höra saknas.
Deremot måste medgifvas, att för skatterätts erhållande äro fördskrifna vissa iakttagelser, hvilka, såsom föranledande till omgång och serskilda kostnader för den skatteköpssökande, kunna verka hinderligt för skatteköpens skyndsammare fortgång; och Kongl. Maj:t vill, med anledning häraf och för att jemväl i afseende på den ringa skatteskillingens erläggande bereda ytterligare lättnad, till Rikets Ständers bifall öfverlemna: att skattemannarätt icke allenast till krono-rusthåll, säterier och bergmanshemman, utan ock till andra sådana under åborätt upplåtna kronohemman och lägenheter, hvilkas åboer af Kongl. Majrts befallningshafvan - Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition, N:o 66. 5 de antagas, och som, enligt hittills gällande stadganden, emot till Staten ingående afgift, kunnat till skatte köpas, hädanefter må, utan föregången värdering eller annan omgång, än erläggande af den efter grundräntans kronovärde uträknade och besLämda köpeskillingen, erhållas af den person, som derå innehar lagligen befästad besittningsrätt, eller pröfvas vara dertill berättigad; att, i enlighet härmed, uträkningar öfver beloppet af skatteköpeskillingen för hvarje med serskild åbo försedd så beskaffad kronolägenhet böra i Landskontoren länsvis uppgöras och till Kammar-kollegii granskning öfverlemnas; att, sedan dessa uträkningar, efter undergången sådan granskning, som med all möjlig skyndsamhet bör verkställas, godkände och rättade, blifvit till Kongl. Maj:ts befallningshafvande återsända, särskild förteckning öfver köpeskillingsbeloppen för lägenheter inom hvarje socken inom länet bör utskrifvas ocb, lika med andra kungörelser, i socknekyrkan uppläsas samt till vidare upplysning och efterrättelse der förvaras; att, då någon till skatteköps erhållande sig anmäler och tillika i landtränLeriet nedsätter erforderlig andel af skatteköpeskillingen, jemte den afgift till Wadstena krigsmanshus kassa, som af icke berustade kronohemman vid skatteköp bör utgå, Kongl. Maj:ts befallningshafvande skall ega att, efter behörig utredning angående innehafvarens besittningsrätt och sedan densamma befunnits lagligen befästad, förordna om lägenhetens omföring i jorrleboken från krono till skatte samt derom hos Kammar-kollegium göra an målan, hvarefter Kongl. Maj:ts befallningshafvandes resolution, som emot den för sådana vanliga lösen bör utfärdas, men karteras såsom för skattebref är föreskrifvet, komme att utgöra den handling, hvarmed skattemannarätt bestyrkes; att, då någon önskar anstånd med skatteköpeskillingens erläggande, betalningen deraf må fördelas på det sätt, att hvad som motsvarar elt års grundränta efter kronovärdi genast erlägges och sedermera ett lika belopp årligen, intilldess hela köpeskillingen blifver godtgjordt; börande hvad sålunda årligen till betalning förfaller i sammanhang med lägenhetens grundskatter i behörig ordning debiteras, uppbäras och redovisas; samt slutligen att, på lika sätt, som nu blifvit uppgifvet, skall förfaras, om någon anmäler sig till skatteköps erhållande innan ofvanberörda uträkningar öfver skatteköpskillingsbeloppen blifvit fastställde; dock att i sådant läll särskild uträkning öfver skatteköpeskillingen för den lägenhet, hvarom fråga väckes, bör uppgöras och i ofvan omförmälda ordning pröfvas; Och vill Kongl. Majit vara betänkt på vidtagande af lämplig åtgärd 6 Kongl.
Proposition, N:o 66. för att befordra de ifrågavarande uträkningarne och granskning deraf till skyndsam verkställighet.
Att grundräntornas bestämmande i en mängd olika persedlar, på sätt nu eger rum, medför väsendtliga olägenheter dels genom deraf härflytande vidlyftighet i räkenskaperne, dels äfven för den skattskyldige genom svårighet att kontrollera den invecklade debiteringens riktighet, har länge varit erkändt och vid flerfaldiga tillfällen framkallat förslag, hvilka utgjort för.emålför Ömsesidiga meddelanden de hegge statsmakterna emellan.
Jemte en upplysande utredning af hithörande förhållanden, hvarigenom ytterligare ådagalägges, huruledes berörde olägenheter icke kunna aflijelpas, med mindre uti grunderna för denna del af beskattningen beredes någon väsendtlig förenkling, utsträckt jemväl lill de räntor, som äro till löner m. fl. behof anslagna, framställes uti det närlagda betänkandet tvänne alternativa förslag att bringa detta vigtiga ärende till verkställighet: det enaj att de på skattläggning grundade ordinarie räntor i alla delar af riket bestämmas alL utgå i penningar till ett, för hvarje i Jordeboken särskildt upptagen egendom sammanfördt belopp, hvarvid skulle iakttagas, att den andel deraf, som af markegång heror, beräknas efter medium af det för kronans räntor gällande markegångspris för de 20 åren 1824—1843, likväl med jemkning till fullt skillingtal, på sätt tillika serskildt uppgifves; och det andra, att utbyta de nuvarande mångfaldiga räntepersedlarne mot ett mindre antal, hvarmed skulle sålunda tillgå, att, sedan de räntor, som hittills varit i persedlar och tjenstbarheter utsatte, blifvit efter enahanda grund, som i första alternativet omförmäles, eller medium af markegångsprisen för åren 1824—1843, uträknade, — såsom räda i penningar upptages ej mindre sammanlagda beloppet af hvad hittills på sådant sätt, oberoende af markegång, blifvit godtgjordt, än äfven hvad af öfriga, efter markegång förvandlade, andelen öfverstiger fullt riksdaler-tal; dock att vid summans utförande mindre tal än skilling uteslutes, samt att återstoden af den efter markegång beräknade ränteandelen förvandlas till det mindre antalet persedlar; att, till vinnande af möjligaste enhet, lika persedlar för hela riket bestämmas och dertill antagas spanmål och smör, den förra beräknad uti Norrland i korn, men i öfriga delen af riket till hälften råg och Kongl. 31aj:Is Nåd.
Proposition, N:o 66. 7 hälften korn, med den propotion emellan berörde olika varapersedlar, att spanmålen motsvarar ungefärligen två-tredjedelar af värdebeloppet; samt att, på det allmän grund för denna förvandling måtte erhållas, för hvarje län uträknas, huru stor qvantitet af nämnde persedlar, som efter förut omförmälda medelpris för tjugo år belöper på En riksdaler, enligt nya myntsystement, dock att den andel, som icke utan svåra bråk skulle kunna sålunda i persedlar beräknas, upptages såsom fyllnadspenningar i kontant: allt på sätt af kommitterade serskildt upprättade uträkningar närmare utvisa.
Lika med kommitterade anser Kongl. Maj:t en, på ett eller annat sätt tillvägabragt, förenkling af persedelskatten utgöra ett bland de liufvudsakligaste vilkoren för vinnandet af det åsyftade andamålet: enkelhet i räkenskaperna, lättad kontroll å så väl debitering som uppbörd och redovisning samt möjligaste inskränkning i de vid uppbördsverket anställde tjestemäns antal.
Det är äfven obestridligt att detta ändamål fullständigast skulle vinnas, om, enligt det af kommitterade framställda första alternativ}, förenkligen utsträcktes ända derhän, att all på skattläggning grundad, i ordinarie räntan ingående, persedelskatt blefve till en gång för alla bestämd penningeränta förvandlad; men häremot förekomma vigtiga betänkligheter, enär det visar sig, att värdet af sådana hemmanräntor som hittills utgått efter markegång, enligt förslagsberäkning, uppgår till det nog betydliga beloppet af omkring i,5oo,ooo r:dr, hvarå, i händelse af dessa räntors förvandling till fix penninge-skatt, kunde i en framtid, genom möjligen stigande varuvärden, uppkomma en för staten kännbar brist, hvilken då måste genom beskattning i annan väg fyllas.
Den fördel, staten nu eger, att för en del af sina inkomster vara oberoende af vexlande varuvärden, medför ej heller för de skaftskyldige någon egentlig tunga, enär ett förhöjdt värde å räntepersedlarne, förutsatt att de bestå af sådana varor, som utgöra alster af jordbruket, tillika måste hafva till påföljd jordegendomens så väl ökade afkastning som stigande värde; Och Kongl.
Majit anser af dessa förenade anledningar hemmansräntorpas förvandling
Lill penningar, åtminstone för det närvarande, icke böra ifrågakomma.
Deremot finnér Kongl. Majit dessa skatters förenkling, utförd med behörigt afseende å ej mindre bibehållandet af förenämnde fördel för staten, än de skattskyldiges rätt att icke genom förenklingen blifva åbragte större tunga, än som åtföljer förut stadgade räntebestämmelser, vara både lämplig och af verkligt behof påkallad; Och Kongl. Maj:t, som, vid pröfningen af de angående sättet för en slik förenklings 8 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition, N:o 66. utförande uppgjorde särskilda förslag, ansett det, som i skatte-reglerings-kommitteens underdåniga betänkande blifvit, i Öfverensstämmelse med pluralitetens åsigt, såsom andra alternativ framstäldt, och hvilket till sitt hufvudsakliga innehåll här ofvan finnes intaget, närmast uppfylla nyss antydda fordringar på rättvisa och billighet, öfverlemnar alliså och under åberopande af de i betänkandet anförde och i närlagda Statsråds-protocoll för den 21 nästlidne Oktober vidare utvecklade skäl, till Rikets Ständers bifall berörde förslag, att bringas till verkställighet i sammanhang med de förändringar i afseende på sättet för grundskatternas utgörande samt de inde
Ida räntornas disponerande m. m., som Kongl. Maj:t nu jemväl föreslår, samt under iakttagande vid räntereduktionen af de serskilda bestämmelser, som kunna blifva en följd af möjligen skeende jemkningar i det vid sistförflutna Riksdag antagna, men ännu icke till verkställighet befordrade, nya myntsystem, derom en förnyad proposition nu blifvit af Kongl. Maj:t lill Rikets Ständer aflålen.
För öfrigt gillar Kongl. Majit och öfverlemnar i följd deraf jemväl till Rikets Ständers godkännande och bifall, hvad kommitterade i underdånighet tillstyrkt, ej mindre i afseende på krono- och kyrko-tionden, hvilken Kongl. Majit, lika med kommitterade, anser icke böra undergå annan förenkling, än att den del deraf, som är utsatt i andra persedlar än spanmål eller uti andra sädesslag, än sådana, hvaraf den i allmänhet inom hvarje ort utgöres blifver till spanmål af sistnämnda slag reducerad, än ock rörande de i öfrigt i sammanhang med ränteförenklingsförslaget förekommande serskilda frågor, nemligen: om förenklingens utsträckning jemväl till de qvarnar, sågar och fisken åsätta persedelräntor; om bestämmande till visst belopp i penningar af den såkallade ost-skatten i Herjedalen; om förvandling tili ständig penningeränta af preslernes bland ordinarie räntor upptagna utlagor; om ränteförenklingens utförande i stora Kopparbergs län, i afseende hvarå Kongl.
Majit åberopar
Dess, angående upphörande af Fahlu bergslags dispositionsrätt öfver kolräntorna derstädes serskildt till Rikets Ständer aflåtna nådiga proposition; om upphörande af den inom vissa delar af nyssberörda län under benämning af Fahlu kungsgårdshjelp utgående serskilda ränta, emot samtidigt upphörande af derför medgifven lindring i bevillningen; om afskaffande af den byggnadsskyldighet till öfverste-bostället vid Dahl-regementet, som nu åligger allmogen i Näsgårds fögderi; om förvandling m. m. af den vissa hemman åliggande dagsverksskyldighet, så vidt den är i hemmanens ränta inbegripen; om särskilda iakttagelser vid ränteförvandlingen i afseende - Kongl.
Proposition, N:o 66. 9 ende på den i Fährentuna härad af Stockholms län utgående s. k. drängespanmål, och i allmänhet för hemman, hvilkas räntor äro till större eller mindre del indelta; om framdeles skeende skattläggningar och om upphörande deraf för tullmjölqvarnar, hvilka hädanefter anläggas eller icke redan blifvit grundränta åsatte; om förvandling af de till ordinarie ränta hänförliga afgifter, hvilka utgå af städernas jord, samt slutligen om upphörande af den i Skåne utgående så kallade Halmstädjeafgiften.
H vad serskildt beträffar frågan om sättet för framtida godtgörande af den dagsverksskyldighet, som icke är i hemmanens ränta inbegripen, anser Kongl.
Maj:t lämpligast, att beslut härom fattas i sammanhang med frågan om upphörande af dylika tjenstbarheters fullgörande in natura, hvilken sednare fråga kommer att blifva föremål för serskild nådig pröfning, i anledning af de förslag i detta hänseende, som blifvit hos Kongl. Maj:t framställda.
Angående dispositionen af Ordinarie räntor Kronotionde och boställen j hvartill höra frågorna: a) om de för ordinarie afkortningarnes upphörande ytterligare erforderliga åtgärder; samt b) om nödiga förändringar i afseende å dispositionen af indelta räntorna och tionden samt utarrenderade boställen.
Hvad kommilterade i förstnämnda afseende i underdånighet föreslagit och hemställt och hvilket är af beskaffenhet att af Kongl. Maj:ts pröfning allena bero, har Kongl. Maj:t till alla delar gillat och bifallit, samt i anledning deraf, på sätt närlagda protokoll för den 21 sistlidne Oktober utvisar, redan meddelat för verkställigheten erforderliga föreskrifter.
Maj:t funnit det icke kunna bestridas, hvad sorn äfven blifvit af Rikets Ständer vid serskilda tillfällen och sednast vid sistförflutna Riksdag erkändt, att det sedan äldre tider begagnade sätt att till. embets- och tjenstemäns aflönande eller vissa inrättningars underhåll m. m. anvisa Kronans räntor att af vederbörande sjelfva uppbäras, icke allenast i betydligare mån Bih. till R.
Prof. 1847 éc 1848 1 Sami. 1 Åfd. 18 Haft. 2 10 Kongl. Maj:ls Nåd.
Proposition, N:o 66. invecklar räkenskaperne, utan ock, på salt redan blifvit anmärkt, under tillämpning af nu gällande stadganden angående sättet för grundskatternas utgörande, är för ränlegifvaren serskildt betungande, jemte det indelniugshafvaren äfven å sin sida kan ega flera anledningar till missbelåtenhet, enär dess ränte- och tionde-anslag icke utfalla förr än flera månader efter utgången af det år, för hvilket de äro beräknade, samt i öfrigt kan, i följd af tredska eller bristande tillgång hos den skattskyldige, inträffa, att lefvereringen deraf än längre fördröjes eller alldeles uleblifver m. m.; men, om det alltså å ena sidan är ovedersägligt, att genom indelningarnes indragning till statsverket både enkelhet i förvaltningen och lättnad för de skattskyldige skulle uppkomma, äfvensom att det indelta löningssättet är förenadt med olägenheter äfven för indelningshafvare!!, bör dock å andra sidan tillses, att förändringen, under behörigt afseende på statens tillgångar, utföres på ett sätt, som innefattar full rättvisa både emot ränlegifvaren och indelningshafvaren, och hvarigenom icke nya olägenheter, i de förut befintliges ställe, framkallas.
Hvad nu angår kommitterades förslag rörande indragning till statsverket mot bestämda ersättningsbelopp i penningar af de indelta löneanslag, som direkte äro för vissa tjenster anvisade eller afsedde, samt de löneanslag till indelta armeen, hvilka af lönings-direktionerna disponeras till fördelning emellan löntagarne; så är delta förslag ulan tvifvel ändamålsenligt för beredande af en bättre ordning och större enkelhet i afseende å så väl uppbörd, som räkenskap; men dervid förekommer emedlertid, att lönerna, serdeles inom militias-stalen, redan nu äro för de flesta tjenstemän otillräcklige, hvarförutan hvad som här ofvan blifvit anmärkt, i fråga om förvandling lill penningar af statens behållna räntor, äfven måste vara gällande i afseende på embets- och tjenstemäns löner, hvilka, om den del deraf, hvars belopp hittills varit beroende af varuvärdet, bestämmes till viss penningesumma och varuvärdena sedermera stiga, skulle blifva än mera otillräckliga för lefnadsbehofven.
Maj:t har ej heller kunnat förbise den vigtiga omständighet, alt slatens nuvarande tillgångar svårligen torde medgifva anvisande af den betydliga summa, som skulle erfordras för utbetalning förskottsvis hvarje år af lösen lör de till embets- och tjenstemanna staterna anslagna löningsräntor och tionde, ett förskott, hvartill Rikets Ständer, då de vid sista Riksdag beslöto indelningarnes indragning emot ersättning efter för 5 år i sender bestämd medelmarkegång, ej heller anvisade nödige medel; Och är Kongl. Majit fördenskull samt med jemväl Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition, N:o GG. 11 hemtadt stöd af Rikets Sländers sistberörda beslut, af den tanke, att, med undantag för landt- och skolstaterna, hvilkas löner nu äro föreslagna att omregleras, annan förändring i hittills gällande stadganden i afseende å löneindelningarne för det närvarande icke bör komma i fråga, än att desamma vederbörande tillgodokomma efter samma grund, som för Kronans behållna räntor och tionde nu af Kongl. Maj:t i allmänhet föreslås med serskild godtgörelse af staten för forsetlön, samt att först i den mån omreglering af lönerna vid sistberörda stater, likasom vid landt- och skolstaterna, kan komma att ske, det må ankomma på pröfning i hvarje serskildt fall, om, vid verkställighet af sådan reglering, förändring bör ega rum, så alt löneanslagen en gång för alla bestämmas tili visst belopp i penningar, enligt de af kornmitlerade i detta afseende föreslagna grunder, äfvensom Kongl. Maj:t anser lämpligast, att, intilldess dessa ränte- och tionde-anslag sålunda kunna, i mån af skeende löneregle,ingar, varda mot visst belopp i penningar utbytte, med uppbörden af samma anslag på hittills vanligt sätt lörhålles, så att löneinnehafvarne ega alt hvad dem efter stadgade grunder tillkommer sjelfva eller genom egna vederbörande uppbördsman direkte af de skattskyldige uppbära, börande hvad angår sådana utarrenderade boställen, hvilkas arrenden äro anvisade lill aflöning, frågan om indragning deraf, likaledes, i Kongl.
Majrts tanke, blifva beroende på pröfning i sammanhang med de serskilda löneregleringarne, samt, på sätt Rikets
Ständer äfven för deras del beslutat, de till regementena anslagna utarrenderade boställen , intilldess en slik lönereglering i afseende på indelta armeen egt rum, eller åtminstone tills vidare, förblifva under vederbörandes disposition, och alltså regementslönings-direktionerna fortfarande ombesörja uppbörden och fördelningen emellan vederbörande löntagare af de inflytande arrendeafgifterne.