Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Banko-Reglementets stadgande i 202 §. 3 morn., i afseende på straff-räntas beräknande för lån, som förfallit före den 1 Juli 1845, har, efter hvad Revisorerne inhemta t, blifvit vid Malmö Låne-Kontor sålunda förstådt och tilllä mpadt, att dylik ränta, äfven för de lån, å hvilka sådan vid berörde tid redan upplupit utöfver 3:ne månader efter förfallodagen, endast är vorden beräknad för jemt 3:ne månader, då densamma i stället, efter den tydning, som 59 åt detta stadgande rätteligen bordt gifvas, för bela tiden intill den 1 Juli skulle beräknas.
Den härigenom för Låne-Konloret uppkomna förlast bär likväl af Ombudsmannen derstädes blifvit Kontoret ersatt. §. 64.
Till följd af Banko-Reglementets 221 §. hafva Fullmägtige, efter vederhörandes hörande, uppgjort och till efterrättelse, intilldess annorlunda förordnadt varder, fastställt följande reglementariska föreskrifter, angående diskontering af inrikes vexlar och accepterade invisningar vid Handels- och NäringsDiskoulen i Slockholm, samt Låne-Kontoren i Götheborg och Malmö, nemligen: §. 1. ”1 följd af Rikets Ständers vid sistförflutna Riksdag fattade beslut, komma, jemte den hittills ombesörjda beläning pf löpande förskrifning»!', accepterade invisningar samt inrikes vexlar, från och med år 1846 att af Direktionen öfver Handels- och JVärings-Diskonten i Stockholm (Götheborgs Låne-Kontor) (Malmö Låne-Kontor) diskonteras: inrikes vexlar betalbara i Stockholm (Götheborg) (Malmö) och invisningarj till betalning godkände af i Stockholm (Götheborg) (Malmö) boende personer; bägge dessa slags papper utställda på högst sex månaders betalningstid ecb i Svenskt mynt. §. 2.
Diskontering å kortare tid än 30 dagar är icke medgifven. §. 3.
Räntan, hvilken förskottsvis afdrages, är fastställd till 4 procent. §. 4.
Diskontering af vexel eller invisning sker företrädesvis framför belåning. §. 5.
Högsta tillåtna skuldsättnings-beloppet under alla de förhållanden, uti hvilka någon, vare sig i egenskap af Låntagare, Vexel- eller Hypotheks-ulgifvare, Acceptant, Endossent eller Löftesman kan blifva hos Diskont-Verket häftande, — deri ej inbegripet hvad han må vara till Banko-Diskont-Verket skyldig — får icke öfverstiga 40,000 R:dr Banko.
På samma
Diskonteringsdag må ingen äga att diskontera vexlar å sammanräknadt mindre belopp, än 1000 R:dr Banko, utom vid de tillfällen när lån 60 icke genast kunna från Allmänna Diskonten utfalla, då minimi-beloppet utgör 500 Ridt' Banko.
Vexel å lägre summa än 166f.R:dr och Invisning å mindre belopp än 1000 R:dr, allt Banko, antagas ej till diskontering. §. 6.
Räntebärande Vexlar och Invisningar äro lill diskontering icke antagliga. §. 7.
Vexelj hvarå diskontering sökes, skall, utställd i enlighet med den i Lagen för Inrikes vexlar den 20 Maj 1835 stadgade form, vara accepterad.
Är Acceptanten icke bosatt i Stockholm (Götheborg) (Malmö) skall i accepten uppgifvas namnet på en derstädes boende person, hos hvilken betalningen vid förfallotiden tillhandahålles.
I sådant fall erfordras jemväl att sista Öfverlåtaren (Endossenten)j har sitt hemvist derstädes.
Innehafvare af en lill diskontering antagen
Vexel bör egenhändigt påteckna sin öfverlåtelse deraf på Handels- och Närings-Diskonten (Låne-Kontoret). §. 8.
Invisning, som lill diskontering erbjudes, skall vara accepterad.
Den, som diskonteringen äskar, antingen han sjelf utgifvit
Invisningen eller innehar den genom öfverlåtelse, skall egenhändigt transportera densamma på Handels- och Närings-Diskonten (Låne-Kontoret). §. 9.
Öfverlåtelse på Handels- och Närings-Diskonten (Låne-Kontoret) af Vexel eller Invisning, hvarå diskontering sökes, skall icke äga rum, förr än penningarne utfalla. §. 10.
Innehafvare af Vexel eller Invisning, som åslundar sådan hos Diskont-Verket (Låne-Kontoret) diskonterad, äger att derom göra anmälan hos Verkets (Kontorets) Kamererare å de för lånehandlingars emottagande bestämda dagar från kl. 9 till 1, medelst aflemnande af berörde
Vexel eller Invisning, åtföljd af särskild anmälnings-sedel, hvarå upplages:
Vid ifrågaställd diskontering af Vexel:
Vexel-gifvarens, God kännarens samt Sökandens för- och tillnamn, yrken och adresser, äfvensom förut befintliga Öfverlåtare® namn, jemte Vexelns datum, summa och förfallotid samt antalet dagar derintill, hvarå diskonteringen åstundas, från Thorsdagen räknadt eller, om helgedag då inträffar, från nästa dag derefter. 61 Vid diskontering af Invisning.
Invisningsgifvarens och Godkännarens lör- och tillnamn, yrken och adresser, invisningens belopp samt tiden då den blifvit utställd och är till betalning förfallen; skolande anmulningssedel för ‘diskontering af så väl
Vexel som Invisning af sökanden egenhändigt underskrifvas. §. 11.
Den å Vexel- eller Invisningssumman förskottsvis afgående räntan uträknas och kontrolleras af Diskontverkets (Lånekontorets) tjenstemän.” Varande öfver 8 §. den förklaring af Fullmägtige meddelad, att invisning, för att hos Handels- och Närings-diskonten samt Lånekontoren kunna lill diskontering antagas, skall vara ställd till viss man eller ordres.
Fullmägtige, som, vid upprättandet af ofvanintagna reglementariska föreskrifter, ! allmänhet följt de grunder, 222 §. af Banko-Reglementet innefattar, i afseende på utlåning genom Handels- och Närings-diskonten, hafva dock derifrån afvikit hufvudsakligen i så måtto, att de förordnat det föreskriften i 5 mom. af berörde §. borde, vid fråga om diskontering af vexel, tillämpas endast å den af endossenterne, som vexeln i sista hand öfverlåtit.
Revisorerne medgifva väl, att då högsta beloppet, hvarför någon får häfta uti nämnde
Diskontverk, är bestämdt till 40,000 R:dr; skulle det ändamål, Rikets Ständer genom vexel-diskonteringen afselt, hafva motverkats i händelse alla å en vexel befintlige öfverlåtare antecknats såsom gäldenärer; men enär denna åtgärd torde för
Diskontens säkerhet böra iakttagas, så följer äfven deraf, enligt Revisorernes åsigt, att omförmäldta maximum bör betydligen förhöjas eller ock föreskriften om ett maximi-belopp, alldeles uteslutas.
Revisorerne anse jemväl, att, om det i 7 §. af de reglementariska föreskrifterne intagna stadgande, att sista öfverlåtaren å en domicilierad vexel skall hafva sitt hemvist på diskonterings-orten, icke funnes, så skulle vexlars uppkomst och spridande i rörelsen derigenom befrämjas.
Proposition, N:o 45. 9 mistningen af ifrågavarande bevillningsafgift skulle beräknas från uppbördsåret 1826, till det år, för hvilket reservationskraf af beloppet bos de skattskyldige skett; men då härvid likväl förekommer, dels att under en tid af melan 20 år, hvarken vid uppbördsbokens granskning före dess aflemnande till kronofogden, eller sedermera vid revisionen i Kammar-rätten någon anmärkning i afseende på debiteringen af ifrågavarande bevillningsafgift blifvit gjord, af hvilket förhållande häradsskrifvaren Engström icke saknat anledning till sin förmodan, att den från längre tid tillbaka följde debiteringsgrunden fortfarande borde tjena till efterrättelse, dels ock att Engström, hvars under en långvarig tjenstetid ådagalagda utmärkta nit för kronans bästa blifvit al Kongl. Maj;ts befallningshafvande i länet vitsordadt, befinner sig med en talrik familj i torftiga omständigheter, så att, om det ådömda ersättningsbeloppet, uppgående enligt Lands-kontorets uträkning till 2,419 r:dr 1 sk. l\ r:st., skulle af honom utgöras, han derigenom blefve försatt i den mest bekymmersamma belägenhet, vill, i betraktande af dessa omständigheter, Kongl.
Majit härmed föreslå Rikets Ständer, att ifrågavarande ersättningsskyldighet måtte häradsskrifvaren Engström eftergifvas.
De till målet hörande handlingar skola tillställas det Utskott, till hvars behandling frågan varder af Rikets Ständer öfverlemnad; och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen.
OSCA R. A. A. Mimilie.
Utdrag af Protokollet öfver Finans-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-rådet å Stochholms Slott den 2 December 1847* Närvarande: Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse_, Hans Excellens Statsministern för utrikes ärendena, Herr Friherre Ihre, löh. till R.
Prot. 1847 & 1848. 1 Sami. 1 Afd. lä Haft. 2 10 Kongl. May.ts Nåd.
Proposition, N:o 4-5.
Statsråden, Friherre Stael von Holstein, Munthe j Friherre Peyron s Silfverstolpe, Waern j Friherre Gyllengranat Faxe, och Fåhreeus.
Chefen för Finans-departementet, Statsrådet Munthe, uppläste till justering ett, i enlighet med Kongl. Maj:ts förut fattade nådiga beslut, uppsatt förslag till Kongl. Majits nådiga proposition till Rikets Ständer, angående eftergift af den häradskrifvaren i Gestriklands fögderi af Gefleborgs län J. E. Engström ådömde ersättning af för ringa beräknad kolningsfrihets-bevillning för Forssbacka bruks rekognitionsskogar.
Maj:t behagade, jemlikt Statsrådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, samt befalla att nådig proposition, i enlighet dermed, skulle till Rikets Ständer afgå.
Ex protocollo, L.
Bäck. STOCKHOLM, tryckt hos Marcus &
Skrifvelse > N.o 46■ 1 N:o 46.
Ank. till Exp. Utsk. den 27 Dec., 11. 1 e. m.
Kongl, Maj:ts nådiga skrifvelse till Rikets Ständer, angående afskrifning af ett aflidne majoren J.
Wernbergs sterbhus delegare till gäldande ådömdt ersättningsbelopp för en vid Götheborgs artilleri-ammunitions-förråd yppad balans; gifven Stockholms Slott den 3 December 1847. teilan Kongl. Maj:ts och Rikets Krigs-kollegii artilleri-afdelning, igenom resolution den 15 December 1835, samt Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-rätt, medelst utslag den 23 April 1841, ålagt ej mindre aflidne tygvaktaren vid Götheborgs artilleri-ammunitions-förråd G, S.
Treslows sterbhus att för en efter Treslows död i berörde förråd yppad balans godtgöra Kongl, Maj:t och Kronan ett belopp, som vid den af artilleri-afdelningens Kammar-kontor sedermera den 12 Oktober 1841, i öfverensstämmelse med Kammar-rättens fö reskrifter, upprättade liqvid slutligen bestämdes till 1786 r:dr 26 sk. 9 rst. banko, än ock sterbhusdelegare efter aflidne majoren J. Weinberg , hvilken i egenskap af förråds-officer varit tygvaktaren Treslows kontrollant, att ansvara för detta ersättningsbelopp, för så vidt tillgångarue i den sednares sterbhus ej vore derföre tillräck lige; hvarefter och sedan majoren Weinberg, innan ännu i saken blifvit dömdt, måst öfvertaga sysslomanskapet i Treslows konkurs, men år 1832 aflidit, utan att hafva kunnat för massan redovisa, samt besagde sysslomanskap sedermera öfvertagits af hans son lieutenanten J. P. Weinbergj som likaledes, innan redovisning skett, med döden afgått, Rådhus-rätten i Götheborg genom dom af den 29 Juni 1842 förpligtat aflidne majoren Wernbergs sterbhus att, inom en månad derefter, fullgöra redovisningen för sysslomannaförvalLningen i Treslows konkurs, vid påföljd att eljest i laga ordning ansvara Kongl. Maj:t pch Kronan för betalningen af hela den till ofvanberörde belopp fastställde fordran uti Treslows bo; så har majoren Wernbergs efterlemnade enka, Jeanette Sahlsten, uti en till Kongl. Maj:t ingifven skrift, i underdånighet anhållit, att, enär enligt ansökningen bilagdt bevis, hennes man vid sin död efterlemnat skuld utöfver tillgångarne och hon med tvänne oförsörjda döttrar befunne sig uti aldeles medellös belägenhet, Kongl.
Majit täcktes af gunst och nåd bevilja henne och döttrarna eftergift från gäldandet af ifrågavarande till ersättning ådömda belopp. Eili. till B.
Prot. i84j och 1848j 1 Sami. 1 Afd. i3 Haft. 1 2 Kong/.
Skrifvelse, No få.
Vid nådigt öfvervägande af denna underdåniga ansökning, med hvad Krigs-kollegium, Kammar-rätten och Justitie-kanslers-embetet, uti hvar för sig häröfver afgifna underdåniga utlåtanden, anfört, har Kongl. Maj:t, då anledning icke förefunnes dertill, att majoren Weinberg i lifstiden i någon mån befordrat eller haft fördel af den förskingring af ammunitions-effekter, sorn grundlagt ifrågavarande balans, samt, i händelse det ådömda ersättningsbeloppet skulle af Wernbergs sterbhusdelegare utkräfvas, desse, om ock beloppet kunde af dem gäldas, derigenom skulle beröfvas alla tillgångar samt sålunda en i lifstiden utmärkt tjenstemans enka och oförsörjda barn i den yttersta fattigdom försättas, under den 13 November 1845 pröfvat skäligt i nåder medgifva, att majoren Wernbergs sterbhusdelegare, hvilka, i anseende till felande handlingar, ej kunnat fullgöra dem ålagd redovisning för den af bemälde major innehafda befattning såsom syssloman uti aflidne Treslows gäldbundna bo, finge för närvarande befrias från utgifvandet af omförmälde ersättningsbelopp 1,786 r:dr 26 sk. 9 rsf., med undantag af 283 r:dr 15 sk. 3 rst., sorn, enligt den efter Weinberg förrättade bouppteckning, utgörande hans skuld lill Treslows konkursmassa, genast borde, tillika med 6 procents ränta derå ifrån Wernbergs dödsdag, utaf dennes sterbhusdelegare, i afräkning å Treslows balance, erläggas; och vill Kongl. Maj:t nu härmed till Rikets Ständers pröfning i nåder öfverlemna frågan om det derefter återstående ersättnings-beloppets afskrifning, med underrättelse tillika, alt Kongl.
Ma:jt under ofvannämnde dag i nåder förordnat, att, innan Rikets Ständer sig i ämnet yttrat, någon åtgärd för verkställighet af Kammar-rättens utslag, utom hvad angår här ofvan undantagna 283 r:dr 15 sk. 3 rst., icke skall ega rum, men att deremot den Wernbergs ackordsersättning pålagde qvarstad och de borgensförbindelser, som till kronans säkerhet blifvit utaf sterbhusdelegarne aflemnade, skola fortfara att tills vidare vara gällande.
De till målet hörande handlingar låter Kongl. Maj:t tili vederbörande utskott öfverlemna; och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen.
Gustaf Peyron.
Maj ts Nåd, Skrifvelse, N:o 3 Udrag af Protokollet öfver Landtför svar s-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-rådet d Stockholms Slott den 3 December 1847- Närvarande : Hans Excellens Justilie-Statsministern, Herr Grefve Possej Hans Excellens Statsministern för utrikes ärendena, Herr FriherreIhre, Stats-råden:
Friherre Stael von Holstein, Munthe j Friherre Pefron, Silfverstolpe, Wcern, Friherrre Gyllengranat, Faxe och Fåhreeus.
I Departements-chefen uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med förut fattadt beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse till Rikets Ständer, angående afskrifning af ett aflidne majoren J.
Wernbergs sterbhusdelegare till gäldande ådömdt ersättningsbelopp, för en vid Götheborgs artilleri-ammunitions-förråd yppad balans.
Och täcktes Kongl. Majit, uppå Stats-rådets underdåniga tillstyrkan, berörde förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, i nåder gilla samt befalla, att, i enlighet dermed, nämnde skrifvelse skulle i vanlig ordning expedieras.
Ex protocollo A. Ekman.
I * Kongl. Maj.-ts Nåd.
Proposition, N.o 4t - N:o 47.
Aok. till Exp. Utsk. den 28 Dec. j kl. £- 7 e. m.
Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer > angående afskrifning af en del utaf det för Hallands Län år 1846 beviljade undsättnings-anslag ; gifven Stockholms Slott den 2 December 1847•
Då, i anseende till 1846 års felslagna skörd inom Hallands län, Kongl.
Maj:ts befallningshafvande derstädes till Kongl.
Majrt ingick med underdånig framställning om erforderliga undsättnings-anslag af allmänna medel för nämnda läns nödställde innevånare, yttrade Kongl. Maj:ts befallningshafvande sig förutse, att ett betydligt antal mindre jordbrukare, isynnerhet torpare och backstugusittare, skulle råka i yttersta förlägenhet, emedan de hvarken kunde blifva godkände såsom delande den gemensamma ansvarigheten för lån utaf undsättningsfonden, eller hos sock ne-kom mitteer na ställa serskild säkerhet för de understöd, hvaraf de voro i behof; af hvilken anledning Kongl. Maj:ts befallningshafvande i underdånighet anhöll, att, utaf hvad till understöd för länet kunde beviljas, 10,000 r:dr banko måtte få utan gemensam ansvarighet eller säkerhet utlemnas.
Maj:t, som till undsättning för Hallands län i nåder anvisade en summa af 80,000 r:dr banko, kunde likväl, enär de medel, som varit af Rikets sednast församlade Ständer anslagne att utan säkerhet eller återbetalningsskyldighet såsom undsättning utdelas, redan blifvit till behöfvande inom andra län disponerade, icke bifalla förrberörde anhållan i vidsträcktare mån, än att utaf de beviljade undsättningsmedlen ett belopp af 600 r:dr skulle få till understöd utan återbetalningsskyidighet användas.
För att i möjligaste måtfo lindra nöden för dem, kvilka ej kunde af undsältnings-lånen blifva delaktige, uppmanade Kongl. Maj:ts befallningshafvande pastorerne i länet att söka förmå församlingarne att, emot gemensam ansvarighet för återbetalningen, begära mindre, efter behof och omständigheter lämpade, summor såsom lån af undsättnings-anslaget, för att genom utsedde kommitterade tilldelas dem, hvilka icke kunnat få del af de åt församlingsboerna i allmänhet lemnade låneunderstöd; till hvilken åtgärd Kongl.
Maj:ts befallningshafvande ansåge församlingarne vara desto mer förbundne, som det var deras ovillkorliga skyldighet att taga vård om behöfvande medsockneboer, hvilka eljest komme att lida brist på det nödvändiga till lifvets berg - Kongl.
Proposition* N.o 4l - 3 ning.
Denna uppmaning blef äfven med beredvillighet åtlydd af ej mindre än 47 socknar inom länet, till hvilka, såsom följd deraf, i omförmälde ändamål disponerades ett sammanräknadt belopp af 6,786 r:dr 32 sk. banko.
Med anmälan om hvad sålunda förekommit, bar Kongl. Maj:ts merbemälde befallningshafvande, uti underdånig skrifvelse af den 9:de sisllidne Augusti, anfört: att då de bland länets innevånare, hvilka, på sätt berördt är, bisprungit sina mest behöfvande medsockneboer, måst härförutan för egen räkning skuldsätta sig för hjelp af undsättningsmedlen, samt då äfven en stor del af allmogen, i anseende till lånemedlens otillräcklighet för de verklige spanmålsbehofven och de öfver höfvan stegrade sädesprisen, varit nödsakad att hos köpmän och andra enskilde personer sig ytterligare skuldsätta, skulle, vid sådant förhållande, det blifva för länets nödställda allmoge högst tryckande att, jemte afbördandet af egna skulder, äfven uppfylla de af medlidande för andre ingångne betalningsförbindelser; hvadan Kongl. Maj:ts befallningshafvande i underdånighet anhållit, att nådig framställning måtte hos Rikets Ständer göras om afskrifning af ofvanberörde 6,786 r:dr 32 sk. banko, hvilka utaf undsättningsmedlen för Hallands län blifvit bland socknarne fördelade, på sätt en å Lands-kontoret upprättad, till Kongl. Maj:t insänd, förteckning närmare utvisar.
Sorn Kongl. Maj:t funnit de af Dess befallningshafvande andragna skäl och omständigheter förtjena ett billigt behjertande, har Kongl. Maj:t, på grund deraf, velat härmed föreslå Rikets Ständer att samtycka till afskrifningen af roeranämnde lånemedel, till den uppgifna summan af sex tusen sju hundra åttatiosex r:dr trettiotvå sk. banko; och har Kongl.
Maj:t emedlertid bifallit
Dess befaliningshafvandes tillika framställde begäran om anstånd med samma medels indrifvande, till dess afskrifningsfrågan hunnit slutligen pröfvas.
Is Nåd.
Propositionj N.-o 4$-' Utdrag af Protokollet öjver Finance-ärendetij hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-rådet å Stockholms Slott deu 2 December 1847.
Närvaran de: Hans Excellens Justitie-Statsministern,, Herr Grefve Posse j Hans Excellens Statsministern för utrikes ärendena, Herr Friherre lhre} Stats-råden: Friherre Stael von Holstein j Munthé j Friherre Peyron j Silfverstolpe j Wcern j Friherre Gyllengranat, Faxej och Fåhraeus.
Chefen för Finance-departementet, Stats-rådet Munthe uppläste till justering ett, i enlighet med Kongl. Maj:ts förut fattade nådiga beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga proposition till Rikets Ständer, angående afskrifning af en del utaf det för Hallands län år 1846 beviljade undsättnings-anslag.
Maj:t behagade, jemlikt Stats-rådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, samt befalla, att nådig proposition, i enlighet dermed, skulle till Rikets Ständer afgå.
Ex protocollo L. Chr.
Bäck.
Ånk. till Exp. Utsk. den 28 Dee., kl. £ 7 «. n. Kongl.
Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer j angående pension d allmänna Indragnings-staten för ÖJverste-löjtnanten J.
Edström; gifven Stockholms Slott den a December 1847.
I anledning af en utaf chefen för medlersta väg- och vattenbyggnadsdistriktet, Öfverste-löjtnanten och Riddaren /.
Edström gjord underdånig an - Kongl. Maj.Is Nåd.
Proposition, N:o j.8. 7 sökning att, efter 35 års oafbruten verksamhet i statens tjenst och vid uppnådd 67 års ålder, för sina återstående dagar komma i åtnjutande af lämplig pension å allmänna Indragnings-staten, vill Kongl. Maj:t, med afseende å det nit och den utmärkta skicklighet, som Öfverste-löjtnanten Edström, vid uppgörande af förslag till nya och förbättrade kommunikationer, med flera allmänna arbeten, äfvensom vid deras utförande, under en långvarig tjenstetid ådagalagt, samt då han numera, genom inträffad sjuklighet vid en långt framskriden ålder, blifvit urståndsatt att med tjenstutöfningen fortfara, härmed föreslå Rikets Ständer, det Edström måtte förklaras berättigad att, vid afskedstagande!, från allmänna indragnings-staten erhålla en årlig pension af Femhundrade riksdaler banko.
Utdrag af Protokollet öfver Finance-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-rddet å Stockolms Slott den 2 December 1847- Närvarande: Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse, lia ns Excellens Statsministern för utrikes ärendena, Herr Friherre Jhre, Stats-råden:
Friherre Stael von Holstein, Munthe, Friherre Pejron, Silfverstolpe, Waern, Friheire Gjllengranat, Faxe , och Fåhraeus.
Chefen för Finance-departementet, Statsrådet Munthe uppläste till justering ett, i enlighet med Kongl. Maj:ts förut fattade Nådiga beslut, uppsatt föi - 3 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition j N.o 49- slag till Kongl. Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående pension å allmänna indragnings-staten för Öfverste-löjtnanten J, Edström.
Maj:t behagade, jemlikt Statsrådets underdåniga tillstyrkande, i Nåder gilla berörda förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, samt befalla, att nådig proposition, i enlighet dermed, skulle till Rikets Ständer afgå.
Ex prolocollo J. Chr.
Ank. till Exp. Utsk. den 28 Dec., kl. 2 7 e. ro. Kongl. Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående förhöjning i pensions-beloppen Jör Förste och Andre Län dtmätarne i Riket; gifven Stockholms Slott den 2 December 1847.
Då de i riket anställde Landtmätare, ehuru deras mödosamma tjenstgöring har till följd, att de i allmänhet tidigare än andre tjenstemän blifva urståndsatte att behörigen verkställa de dem åliggande arbeten , likväl vanligen af behofvet tvingas att antingen sjelfve fortsätta en tjenstgöring, hvars fordringar de på ålderdomen icke förmå att nöjaktigt uppfylla, eller ock i åratal betjena sig af vikarier, hvilket i längden ofördelaktigt inverkar på tjenstgölingen, har Öfver-direktören vid General-land t mäteriet i underdånighet hemställt, det Kongl. Majit, för att sätta Förste och Andre Landtmätarne i tillfälle att vid högre ålder från sina tjenster afgå och lemna rum åt efterträdare med mera verksamhet, måtte i nåder bereda desse landtmätare, i likhet med hvad för åtskilliga andra tjenstemän vid lands-staten numera vore beviljadt, rättighet att, efter omkring 40 år, tillbragte i statens tjenst, vid uppnådde 65 lefnadsår samt då läkarebetyg öfver försvagad helsa af dem företes, vid afskedstagande undfå högre pensioner å allmänna indragnings-staten, än som hittills varit för dem bestämda, till likhet med deras för nödtorftig bergning otillräckliga löner, och har öfver-direktören, vid jemförelse med hvad bemälde landsstats-tjenstemän bestodes och i betraktande af det rum, landtmätare, i hänseende till desse, uti civil-statens pensions-inrättning intogo, samt de inkomster, de, utom lönen, kunde i tjensten förvärfva, ansett pensions - Kongl. Maf. ts Nåd.
Proposi ion, N.o 49- 9 beloppen böra bestämmas till 900 r:dr för förste och 600 r:dr för andre landtmätarne.