Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
EN KO- MITÉ TILLSATTES DOCK, SOM ÖFVERTOG DEN GAMLA FÖR- ENINGENS MEDLEMSKORT, STADGAR OCH LILLA KASSA SAMT FICK I UPPDRAG ATT TILL HÖSTEN SÖKA BILDA EN NY KVINNLIG NYKTERHETSFÖRENING I FÖRBINDELSE SÅ VÄL MED SVERIGES BLÅBANDSFÖRENING SOM MED VÄRLDENS Idealerna.
BERÄTTELSE af C. O. GUMCELIUS.
KVINNORS NYKTERHETSFÖRENING.
Vår kända * skriftställarinna DI CAJANELLO, FÖDD LEFFLER, NEDKOM NEAPEL MED EN SON.
HERTIGINNAN DEN 6 D:S I » JA, KOMMER DU FÖR DIG SJÄLF IGEN OCH FÅR TAGA DIN STOLTHET OCH FINKÄNSLIGHET TILL RÅDS, SÅ BLIR DET INGENTING MED ALLTSAMMANS.
OCH DET ÄR RÄTT ÅT DIG, » FRÄSTE HAN, DÅ DE SKILDES VID TRAPPAN.
AXEL HADE EJ SÅ ORÄTT I SIN FÖRMODAN, TY NÄR
Oskar åter befann sig allena, framstodo de gamla betänkligheterna i all sin styrka, och vännens väl- menta prat återfördes till dess, enligt hans åsikt, rätta dimensioner.
Det var j u ej annat än ett uttryck af dennes välvilja och vänskap.
Han granskade ånyo, för väl hundrade gången, Elsas uppträdande.
Ja, hon hade alltid visat sig vänlig och deltagande mot honom, men sådan var hon mot alla.
H o n hade gråtit, då hon såg h o n o m ligga där, sjuk och hjälplös, men det skulle hen- nes ömma hjärta nog kommit henne att göra, hvem det än gällt.
Huru han än i minnet genom- gick allt, fann han likväl ingenting, som utvisade en varmare känsla för honom.
Nu rann honom dessutom i sinnet Axels uttryck om doktorn, och han mindes huru gladt och vänligt hon alltid be- mötte denne, och att vid hans besök hennes skratt ofta klingade lika muntert s o m de andras.
Hvad åter brukspatronen beträffade, så, o m det fanns något hos denne, s o m ej tilltalade jägmästaren, var det just hans lilla skrytsamhet öfver sin egen- dom och sin position i allmänhet.
Nej, han skulle ej utsätta sig för förödmjukelsen af ett afslag.
Han skulle ej löna den gästfrihet han åtnjutit genom att störa friden i detta hem, ty att Axel skulle taga hans parti, var naturligt, och med kännedom o m dennes häftighet, var det lätt att förutse uppträden och stormar.
Om några minu- ter skulle han resa, och sedan hade han i sina försummade arbeten tillräckligt skäl att draga sig tillbaka.
I denna lugnt resignerade sinnesstäm ning åtlydde han middagsklockans ljud.
Vid bordet undvek han att möta Axels blick.
Det var dock tvänn.e tillfällen då han måste vända sig till hvar och en särskildt, då brukspatronen drack hans välgångsskål, och då han själf fram- bar sitt lack.
Axel hade då sett honom djupt in i ögonen och nickat så menande, att Oskar nästan kännde en sorts samvetskval öfver sitt nyss fat- tade beslut.
Men det fick ej hjälpa.
Långt hellre själfmant afsäga sig hvarje utsikt till lycka än att, för den ytterst tvifvelaktiga möjligheten af framgång, utsätta sig för misstanken att vara en simpel lycksökare.
Härvid antogo hans drag åter sitt på sista tiden vanliga dystra uttryck, och Axel, som iakttog h o n o m med spänd uppmärksamhet, började åter misströsta.
Då han kommit så långt, att han trodde sig obemärkt, spred sig ett listigt leende öfver hans drag, och han mumlade tyst: » Nog har jag g j o r t, hvad jag kunnat.
Går det inte nu, så går det aldrig! » Emellertid befunno sig de båda, hvilka så oför- modadt blifvit lämnade på tu man hand, i ej ringa förlägenhet.
Detta var i synnerhet fallet med jäg- mästaren, hvilken snodde sina mustacher o c h få- fängt sökte efter något att säga.
Slutligen bröt Elsa tystnaden.
» Hvad menade Axel med sitt uttryck nyss? » frå- gade hon oskyldigt.
» Har det varit tal o m, att jägmästaren skulle stanna kvar på orten? » » Nej, visst inte, » genmälde denne hastigt.
» Axel bara pratar tok. » » Jag vet inte, hvad jag skall tro, » återtog flic- kan.
» Han såg helt upprörd ut, och säkert kunde han icke skämta o m en sak, som så djupt intres- serar h o n o m.
och oss alla, » tillfogade hon, i det hon uppslog ögonen, hvilka skimrade af en förrädisk glans.
Nu var det slut med Oskars själfbehärskning.
Han böjde sig ned mot den i sin omedvetna r ö - relse dubbelt intagande flickan och sade med något sväfvande röst: » Ni har rätt, fröken Elsa, det har verkligan va- rit ett sådant förslag å bane.
Men det var van- sinnigt och kunde endast hafva upprunnit ur en väns varma hjärta.
Föreställ er en ung man utan någon af de fördelar, man skattar högt i världen.
Då för ödet h o n o m tillsammans med en familj, tillhörande en annan och högre sfer än hans.
I denna familj linnes en dotter, hvilken genom sin skönhet, sitt milda, behagliga väsen gör ett djupt, ett outplånligt intryck på hans hjärta.
Han fin- ner, att hela hans framtida lycka beror på ägandet af hennes hand.
Ni bör dock förstå den ringe mannens tvekan, innan han, därtill drifven af sin kärlek och kanske äfven påverkad af vännens och broderns uppmuntran, slutligen en dag vågar fatta denna hand och säga: Elsa, låt mig behålla den! » Därvid fattade han den på soffkarmen liggande handen och tryckte den hårdt mellan sina.
Han hade talat med tillkämpadt lugn, och lugnt, nästan kallt lät Elsas svar: » Jag fattar mycket väl er tvekan, och godt hade varit, om ni ej låtit öfvertala er att tillfoga mig denna förödmjukelse. » Oskar hade blifvit alldeles blek.
» Förödmjukelse? » upprepade han.
» Men ni har måhända skäl att anse det så, ehuru jag ej vän- tade ett så hårdt ord ur er mun.
Ja, ni har rätt: lika leka bäst med lika.
Försök att förlåta min djärfhet, och glöm den stackars dåren, s o m omed- vetet gaf bort sitt hjärta, utan att betänka att få ett till återskänk. » Högrest och manlig stod han framför henne.
Men med lika mycken stolthet höjde flickan sitt vackra hufvud.
» Icke så, » sade hon.
» Detta ert ädelmod går för långt, och fastän både min kvinnliga blygsam- het och kanske äfven mitt högmod komma att lida däraf, vill jag ej dölja, att jag både känner till o c h till dess fulla höjd uppskattar er upp- offring. » » Uppoffring, » stammade Oskar, alldeles för- stenad.
» Ja, det är j u rätta ordet.
Då ni nu vet detta, hoppas jag ni förskonar mig från allt vidare ord- ande härom. » » Nej, fröken Elsa, » ropade han utom sig.
» Ni måste förklara denna gåta för mig. » » Nå, eftersom ingen förödmjukelse skall blifva mig besparad, » svarade Elsa, och hufvudet höjde sig ännu mera, ehuru ögonen glänste af återhållna tårar, » så hör då.
Jag vet fullkomligt väl, att endast medlidande dikterat ert frieri.
Mkj svaghet att svimma, då ni begrafdes i ruinen, har j u ut- gjort allmänna samtalsämnet sedan dess, och mitt oförstånd att det oaktadt åtaga mig en sorts vård om er kunde j u blott tjäna att än ytterligare framhålla min dåraktiga böjelse.
Anna har redan för flere dagar sedan gjort mig uppmärksam härpå.
Förut handlade jag blott af obetänksamhet, sedan ville jag ingenting ändra, under den korta tid ni var kvar.
Och tillåt nu, att jag tager afsked af er.
Vid edra vidare besök skall jag om möjligt undvika ett såväl för er som för mig plågsamt sammanträffande. » » Ännu ger jag likväl icke allt hopp förloradt, » tänkte han för sig själf.
» Det vore väl katten, o m jag ej skulle finna något medel att få det klart mellan de där dumma människorna. » Efter kaffet gick jägmästaren in till sig för att packa sin kappsäck.
De öfriga skingrades som vanligt, och Elsa ämnade just aflägsna sig, då Axel i klagande ton sade: » Går du också din väg?
Lämna mig inte ensam, kära Elsa, ty då dör j a g af ledsnad. » » Det var förskräckligt, » svarade systern småle- leende.
«För att rädda ditt lif, får jag då väl hålla dig sällskap en stund, » hvarefter hon åter- tog sitt arbete.
Något samtal ville dock ej komma i gång, utan sutto de båda syskonen tysta, upptagna af sina tankar.
Plötsligt utbrast A x e l: » Nej, vet du Elsa, så gärna hade jag kunnat vara ensam.
Det var förskräckligt, hvad du är tråkig! » » Tror du kanske, att du är roligare själf? » gen- mälde flickan med ett försök att skämta.
» Som man ropar i skogen, får man svar. » » Jag undrar just. » sade brodern i förtretad ton, » huru länge Oskar tänker hålla på att packa.
Han tar väl med sig allt löst, som finns därinne.
Oskar! » utropade han högt.
Fredrika-Bremer-Förbundets Berättelse för år 1892, det åttonde året af dess verksamhet.
Fredrika-Bremer-Förbundet har under detta liksom under de föreghende Aren arbetat i den riktning och efter det pro- gram, som vid dess stiftande faststälts; och de kraf, som all- mänheten allt mer anser sig befogad att ställa ph förbundet, den allt större verksamhet, som rAder h förbundets byrh, liksom ock de nya arbetsomraden, som under hret upptagits, bära vitne om en sund och lifskraftig utveckling af förbundet.
Medlemmarnes antal liar under Aret stigit frAn 1,533 under hIedleuisanta1.
föregående Ar till 1,564, deraf ständiga medlemmar 244.
Förbundets ärenden ha handledts, förutom af styrelsen och dess suppleanter, af 12 komitber, och antalet af d i personer, hvilka direkt arbeta för förbundets intressen, uppghr till 80.
Härtill komma dessutom alla de ombud, som i landsorten arbeta för förbundets oliks verksamhetsgrenar.
Vid hrsrnötet den 18 maj förrättades val efter de styrelse- medlemmar, hvilka vor0 i tur att afgA, samt efter fru A. Mon- telins och fröken M. Wcern, hvilka undanbedt sig Aterval, och i hvilkas ställe invaldes fru A.
Höjer till styrelseledamot och rektor V. Adler till suppleant.
Styrelsen har sallunda under detta Ar utgjorts af: Styrelse.
Ordimwie medls~nw~ar: riksantikvarien Hildebrand, ord- förande, hofintendenten A. Börtzell, vice ordförande, fröken.
Anna Roos, sekreterare, doktor Carl Nyström, kassaförvaltare, fru S. Adlersparre, fru E. Ankarsvärd, fröken L. Engström, fröken M. Forsell, fröken E.
Höjer, revisions- sekreteraren H. Rohtlieb samt fru S. Whitlock.
A. Hubendick, fröken L. Dahlgren, fru A.
.Kerfstedt, professor P.
R o s k, fru Th. Gyldén, fröken dn.
Silow, fru J. Jolin, fru G. af Klint- berg, rektor V. Adler, fru M. Arwidson, fröken G. Hjelmerus.
Revisorer: härads höfding A. Lundvall, fru E. Odelberg och fröken A. Rossander.
rev is om upp le ante^: fru S. Wising, doktor W. Svedbom och revisionssekreteraren W. Uppström.
O ~ ~ I och I C fiiiei.
Förbiincls- Det af Styrelsen utsedda förvaltningsutskottet har be- statt af: Orclilzarie: fruarna Adlersparre och Aukarsvärd, fröken Roos samt herrar Hildebrand och Nyström (shsom kassaför- valtare sjalfskrifven ledamot).
Suppleante~: hofintendenten Börtzell, fröken Dahlgren och fröken Forsell.
Styrelsen bar under &amp; ret sarnmantradt 5 och förvaltnings- utskottet 10 ghilger.
Dessutom hafva sammanträden hiillits af de för särskilda ändamAl tillsatta styrelserna och kornite- erna, för hvilkas verksamhet redogörelse har nedan följer.
Eörbundets ombud uppg&amp; vid- 1892 &amp; rs slut till 41, hvar- ~ öfver förteckning aterfinnes i bil.
I. Filgulen i ildalmö, hvars verksamhet fortghtt fr&amp;n 1887, har friin den 1 juli detta hr upphört.
Det visade sig nämligen att den hufvuilsakligeil togs i ansprhk i och för platsförmedlingen, och styrelsen anshg att denna gren af förbnndets verksamhet kunde lampligare om- handhafvas af förbuiidsbyrhn i Stockholm.
Fru Anna Lewen- hagen, som med stort nit och intresse förestiltt filialen, har, siisom ombud i Malmö, fortfarande egnat sig ht förbundets tjänst.
Förbundets byrå har under hret inflyttat i en ny och rym- ligare lokal, bestiiende af 4 rum, expeditionsrom, platsförrned- lingens rum, förest&amp;ndarinnans rum, som äfven användes till styrelsens sammanträden, samt styrelsens enskilda arbetsrum.
VBningen ar ljus och hemtreflig och har ett godt läge vid Drottninggatan.
Det ökade utrymmet var särdeles välbehöf- ligt, d&amp; uti den förra lokalen arbetet ofta fördröjdes genom brist p&amp; arbetsplatser, och d&amp; dessutom det personliga med- delandet med dem, som a byrien sökte upplysningar, llitt stördes genom olika arbetsomrhdens sammanförande inom samma rum.
S&amp;som f~jreståndarinna h byriin har fortfarande tjenstgjort fröken G. Adelborg.
Platsförmedlingsafdelningen har skötts af fröken T. Geijer, sjukv&amp;rdsafdelninge.n af fröken S. Ulrich och kassan af fröken U. Hammarsköld.
Dessutom har, liksom under föreghende hr, byr&amp;n haft att tillgil villig och kraftig hjelp af för förbundet intresserade personer.
A byrhn rhder vanligen en liflig verksamhet, d&amp; byriin ar en centralpunkt firr alla förbundets olika intressen.
Har ske förfriigningar icke blott anghende de omrhden, som lyda direkt under byrhn, utan ock ang&amp;ende alla de afdelningar, som hafva egna styrelser, shsom sjukkassan, stipendiefonderna, hemstudierna, drägtreformföreningen m. m.
Har träffas ock styrelsens medlemmar och öfverlagga sins- emellan eller med b y d n om praktiska och lämpliga anord-
- ningar för att göra resultaten af deras verksamhet tillgängliga för allm~inheten.
Bland ärenden inom byrhns verksamhetsomrAden kunna, sksom förut, antecknas ekolzomiska fr&amp;gor (anghende pensions- inrättningar, rante- och kapitalförsakringsanstalter, stipendie- och understödsfonder m.
samt juridiska fr&amp;gor (anghende rätt att deltaga i stadsfullmäktige-, skolrads- och prestval, ratt ath inväljas i skolrhd- och fattigvhrdstyrelse, uppsättande af äktenskapsförord och testamente m.
För att kunna fylla de kraf, som i detta afseende stallas ph byr %n, har denna fortfarande sig tillförsakradt biträde af framsthende yrkesman p&amp; dessa omrhden.
I Izygie~zislcn Gimnen har nhgon frhga icke blifvit framstald.
Förfragningar anghende skolor, lärokurser och arbets- omrdcle~z hafva shsom vanligt ofta framstalts och byrhn har dervid tagit tillfallet i akt, dels att framhhlla de praktiska arbetsomrhdeila, hvilka ofta allt för litet beaktas, dels ock att phpeka de nya arbetsomrhden (t. ex. tradghrdsmastare- och apotekareyrket), som under de senars aren blifvit tillgangliga för kvinnor.
I afseende h platsförmedlingen m&amp; meddelas: Antalet inslrrifna arbetsgifvare har varit 405 och arbets- sökande 589.
Af nrbetsgifvarne hafva 160 htertagit sin ansökan och af arbetssökande 237.
Platsförmedlingen har omfattat dels fasta ' platser, sasom förestandarinna, lärarinna, värdinna, gymnast, biträde i hem, p$ kontor, i handel m. m., dels ock tillfälligt arbete, sasom lektioner, öfversattning m. m.
Sammanlagda beloppet af hrslöner för de genom byrhns förmedling under Aret tillsatta fasta platserna uppghr till nara 33,000 kr.
Högsta löner hafva varit i skola kr.
1,000, i familj i Sverige kr.
800 och i familj utomlands kr.
1,260.
A platsförmedlingsafdelningen har arbetet under hret varit ganska tungt, beroende deraf, att s % smkiingom sh val arbets- gifva,res som arbetssökandes ansprhk höjts.
Arbetsgifvarne, vilseledda af en mängd annonser att plats önskas mot fritt vivre, framställa hoga ansprhk p&amp; kunskaper.
ph samma ghng som de söka sanka lönerna, under det de arbe,tssökande, som nu hr för &amp; r i allmänhet bekosta sig en grundligare utbildning &amp; n förr, med ratta söka vinna för sig en högre aflöning.
Följden blir att om ock mhnga arbetassökande äro inskrifna, det ofta blir omöjligt att bland dem finna en kompetent person, villig att pA erbjudne vilkor antaga plats.
Att af arbetsgifvarne 150 htertagit sin ansökan torde hafva sin grund i dessa förhhllanden.
Verksamheten inom afdelningen för mskaffande af sjuk- döterskor har i hr varit a n m lifligare än d e föreghende h e n, i det att sköterskor anskaffats i 384 fall.
Afven med anled-.
ning af den ps&amp; hösten befarade koleran r&amp;dde stor efterfragaii &amp; sköterskor fran olika orters hälsov&amp;rdsnämnder, hvilka ön- skade sköterskor stalda " i expectanceu, d. v. s beredda att ps&amp; kallelse genast infinna sig till tjanstgöring.
Cirka 90 sjuk- sköterskor hafva nnder hret varit inskrifna p % byrRn.
Af dessa h a h a öfver halfva antalet genotngatt kurser vid Hemmet för sjuksköterskor, Sophiahemmet och Röda Korset eller sjuk- sköterskekursen vid Sabbatsberg; de öfriga hafva blifvit in-.
skrifna p&amp; grund af goda betyg frhn lasarettsläkare öfver lang- varig och insigtsfull tjänstgöring som sköterskor A, n&amp;got större sjukhus.
E t t godt stöd för sköterskorna är den kontroll, soin byrån, efter hvad i dess förrnhga sthr, söker utöfva öfver dem, samt den jämnare fördelning af arbetet mellan de verliligt dugli a privatsköterskorna, som genom byr&amp;n kan aga rum.
13et.n- 8emstzcdieko~nite ' n bar liksom föregkende &amp; r utgjorts af stndiernt~ fröknarna E.
Fries, G. Elfving, M. Forsell, L. Granbom och S. Leijonhufvud.
Expeditionen p&amp; förbundets byr&amp; har hand- hafts af fröken Forsell, och d&amp; hon n %gon kortare tid varit förhindrad, af fröken Elfviug.
Af s. k. fortsatt rad och ledning för studier hafva under.
Aret 18 elever begagnat sig.
Bokrad hafva lämnats för studium af tyska, franska, engel- ska och italienska spraken samt för allmän historia och hus- hiiliskemi.
Genom välvilligt tillniiStesg&amp;ende af en likrarinila; har ko- m i t h blifvit satt i s t h d att liimna ledning för en kurs kost- nadsfritt.
Rörande räkenskaperna för hemstudieafdelningen hänvisas.
V. Bokkomiten.
Liksom föreghende &amp; r har bokkoinitin haft till medlemmar fruarna E. Ankarsvärd, S. Almquist, B. Nordenson, fröknarna L. Engström, M. Forsell, G. Hjelmerus samt bokhandlaren H. Sandberg, hvarjämte fru H. Anderson slsom adjungerad leda- mot vid julen välvilligt deltog i det da syilnerligen brhd- skande komitkarbetet.
Granskningen af för barn och ungdom afsedda böcker har oafbrutet fortgltt.
De omdömen kornitén afgifvit, sarskildt öfver till julen utkomna barn- och ungdomsböcker, hafva afven i &amp; r offentliggjorts ss&amp; väl i Dagnys sista häfte för hret, som i separataftryck.
D&amp; upplagan af den förteckning Ofver barn- och ungiioms- litteratur, som utgafs redan Ar 1888 och som sedan för hvarje &amp; r fullständigats genom supplernentslistor, var i det närmaste utghngen, har komit&amp; under det ghngna h e t utgifvit en ny saidan.
Den förra förteckningen har noggrant genomg&amp;tts; flere böcker, som efter förnyad granskning ej ansetts lämpliga att $ter upptagas, hafva strukits och nya införts; en del aders-.
bestämmelser liafva andrats, och komitén hoppas därför, att denna nya bokförteckning bättre än den fiiregAende skall mot- svara det med densamma afsedda ändamAlet.
I föregkende Arsberattelse omnämdes, att komitén gen0.m enskild frikostighet satts i s t h d att under hösten 1891 inbjnaa hugade författare till en andra pristäflan för barn- och ung- domsböcker.
Taflingsskrifterna skulle vara inlämnade till bok- liomitén före den 15 april 1892.
Inom den utsatta tiden hade femton taflingsskrifter inkommit.
Efter verkställd granskning beskits, att forsta priset, som utgick med 300 kronor, skulle tilldelas taflingsskriften LLSigtrygg Torbrandsson och det andra priset - 100 kronor - taflingsskriften lLFr&amp;n nordisk rotY.
Vid i-iamnsedlarnes öppnande befanns " Sigtrygg Torbrandsson " vara författad af fru Natilda Lönnberg samt YFr&amp;n nordisk rotu af fru Maria Anholm.
KomitBn beslöt att dessutom med särskild t erkännande omnämna täflingsskriften ltBarnen p&amp; BrobyLL.
- De bada prisskrifterna hafva till julen utkommit pB aktiebolaget P.
A. Norstedt $ Söners förlag, UFrAn nordisk rothL under den förändrade titeln " Vikingar och deras ätt- lingar ".
Under Ar 1892 har förb2mclet.s ticlskrift Dagny, hvars ut- gifvande fiirsiggktt efter samma plan som de föreghende Bren, haft att glädja sig At en stigande uppmuntran frAn allmän-.
hetens sida, hvilket bland annat frarngar däraf, att dess pre- numerantantal i en ganska betydande grad ökats.
Redaktionen har förestAtts af frfiken Lotten Dahlgren shom redaktris jainte en redaktionskornite, hvars medlemmar äro: Förbundets ord- f6rand.q fruarna Kerfstedt och Ankarsvärd samt fröknarna Engström och Maria Cederschiijld (den senare nyvald).
Fru Adlersparre har dessutom godhetsfullt deltagit i komitens arbete.
Bland de viktigare frBgor som i tidskriften behandlats mA n8mnas: om behofver af sjuksköterskor p&amp; landsbygden, om samskolor.
kvinnan och försvarssaken, märkligare, kvinnan angAende, motioner vid Arets ri.l; sdag, om granskning af nöjes- böcker för barn och ungdom, om manliga och kvinliga bank- funktionärer, om kvinliga telegrafisters pensionsrätt, om den svenska kvinnans deltagande i Chicagoutstallningeii m. m. m. m.
Dessutom har Dagny innehhllit lefnadsteckningar öfver under Aret aflidna framsthende svenska kvinnor, meddelat kritiker öfver nyutkommen litteratur, lämnat uppsatser och korrespon- densartiklar rörande personer och företeelser i utlandet, som för Iiviniiofrhgan varit ' af betydelse, hvarförutan talrika notiser gifvit läsaren tillfdle att följa kvinnosakelis framsteg och ut- veckling i s&amp; väl Sverige som andra länder.
Daguy har äfven satt sina läsare i tillfälle att följa förbundets verksamhet genom de för ' bundsmeddelanden, som i hvarje hafte förekommit. '
Tidskriften Dagny.
e Sj ubkassan.
Stipepdie- korniten- Dragtreform- föreningen.
Ofriga Redogörelse för sjukkassalas, stipem ?ielion~iténs och drdgt- reformfOl-e ?~i92gens verksamhet hterfinnes i bil.
Komitin för utrecilzi9zg af de till Dmzmas-k zi.tvu12cli.ctnck svenska a2lmogefl.ickornas stullning och urDet.sförl~&amp;llct~2~Ie~~~ samt komitch för orclnandet af kurser i ti-ticigtïrd~oclli~q för f x i m o r, ha under detta &amp; r aj varit i tillfalle att utnfva n&amp;gon betydande verksamhet.
De sedvanliga vår- och hÖstsamkz: cl&gt;ile~i ha afven detta &amp; r Samkväm.
anordnats af komiterade, fruarna D. Kindstrand, X. Arwidson, J. Jolin och E. Upmark, intendenten G. Epmark samt ama- nuensen E. Folcker.
Dessa samkväm, der musik, konstexposi- tion och föredrag omväxlat, hafva varit talrikt besökta och af allmänheten omfattats med lifligt intresse.
Faltskars- O. Med anledning af den vid förbundets Arsmöte 18912 upp- sjuksköterske- lästa artikeln anghende behofvet af utbildade sjuksköterskor kurser.
för landsbygden hafva inom förbundet f~rberedande atgarder för utbildande af stdana skötcrslior p&amp;gktt.
Enligt den i artikeln framkastade planen skulle utbildningen till sjuksköterska förenas med utbildningen till fä.ltsk&amp;r.
Den shlunda till fdltskär utexaminerade sjuksköterskan anses genom sin dubbla utbildning blifva sarskildt lämplig att användas vid sjukvhrd p&amp; landsbygden, t. ex. vid sjukstugor % aflagsna orter ' eller &amp; större bruk, der olycksfall ofta intraffa, men läkare ej finnes hvarj e da g tillgangl ig.
D&amp; tillfälle till god sjuksköterskeutbildning redan finnes, har förbundets arbete hufvudsakligen riktats p&amp; att ordna den för förbundets sköterskor afsedda fältskarsutbildningen och förbundet har lyckats att som föresthndarinna för denna nya.
afdelning af förbundets verksamhet vinna fröken Aneline Sterkg., utexaminerad fältskär.
* FrBn den i Amerika med anledning af varldsutställningen Kornig för svendm kvin- i Chicago tillsatta damkomitén kom mo ', slutet af &amp; r 1891 en rians uppmaning till Sveriges kvinnor att deltaga i v&amp;rldsutstiillningen de i Chicago- utstzuningen derstades sommaren 1893.
Fredrika-Bremer-Förbundet anmo- dades att taga saken om hand, och sedan förbundets styrelse 1893. härtill förklarat sig villig, tillsattes en förberedande komité, besthende af fru Ankarsvärd samt fröknarna Adelborg, Fries och W m, hvarjamte komithn som ordförande invalde fru 01 ' ivecrona.
Den förberedande komiténs första itgiird blef att i för- bundets namn inbjuda för saken intresserade personer till ett * A förbundets afdelning för till faltskarer utbildade sjuksköterskor hafva under 1893 de tvil första sköterskorna inskrifvits.
Blda hafra efter förut genou- gangen sjukviirdskurs studerat under fröken S t e r k ~ och dereftei?
tagit filtskars- examen med goda betyg och komma att under lakares ledning egna sig &amp; t sjuk- viird pil landsbygden.
möte å, hotell Continental den 13 mars.
Harph följde ytter- ligare två, konstituerande möten, den 18 och 27 mars,; vid det sista afgick den af förbundet tillsatta komitén, som nu fullgjort sitt värf att förbereda arbetet för den svenska kvinnans del- tagande i Chicago-utställningen.
Förbundet har afven under detta ar haft glädjen eniottaga Stipendier betydliga g&amp;fvor.
De utgöra ett sammanlagdt belopp af 735: 0 7 0~11 gafiTor.
kronor, på, följande sätt fördelade: Fr&amp;n onamd gifvare till pristäflan (se bok- komitén) ........................................................... kronor 400: - Genom fru H. Haglund till stipendier vid Björsnäs ' hushå,llsskola ................................,, 300: -.