Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
ger boken ökadt värde ocb åskådlighet, och tro vi oss k u n n a förespå den liflig framgång hos ej blott l ä r a r i n n o r vid folk- och slöjd- skolor, u t a n äfven hos alla idoga svenska husmödrar, som intressera sig för utöfvandet af en vacker nationel slöjd, h v a r s mångfaldiga alster högeligen egna sig till n y t t a, p r y d n a d och trefnad i deras h e m.
Arbetets pris 1: 75 måste anses synnerligen m o d e r a t i be- t r a k t a n d e af den verkligt gedigna utstyrseln.
operan h a r e r h å l l i t y t t e r l i g a r e e n gäst, från g å n g n a t i d e r h ä r v ä l b e k a n t, n ä m l i g e n tenor- s å n g a r e n Leonard Labatt, hvilken vid m å n d a g e n s föreställning u p p t r ä d d e s o m T a n n h ä u s e r.
Gifvel ä r, a t t å r e n ej k u n n a t gå d e n f r a m s t å e n d e k o n s t - n ä r e n s p å r l ö s t f ö r b i; m e n af d e n m ä k t i g a s t ä m m a n finnes ä n n u t i l l r ä c k l i g t i b e h å l l för a t t ä t T a n n - h ä u s e r s maktpåliggande parti förläna den rätta kraften, det r ä t t a uttrycket, präglad som framställ- n i n g e n h ä r allt f o r t f a r a n d e b l i r af en u t t r y c k s f u l l d r a m a t i s k a k t i o n.
S å n g a r e n r ö n t e ock u n d e r af- t o n e n s l o p p lifligt o c h v ä l f ö r t j ä n t e r k ä n n a n d e af d e n fulltaliga p u b l i k e n o c h fick m o t t a g a t v ä n n e lagerkransar.
S t ö r s t a i n t r e s s e t o c h lifligaste bifallet för afto- n e n s k ö r d a d e s d o c k — o c h d e t t a m e d full r ä t t — af fru Caroline Östberg, h v i l k e n n u för f ö r s t a gån- gen s j ö n g E l i s a b e t s y t t e r s t t a c k s a m m a, m e n for- d r a n d e parti.
För denna vår främsta sångerska s y n e s s n a r t s a g d t i n g e n uppgift v a r a omöjlig.
Med s i n ö f v e r l ä g s n a s å n g k o n s t, m e d sitt m u s i k a l i s k a geni a n p a s s a r h o n sig m e d l ä t t h e t för d e m e s t s k i l d a u p p g i f t e r o c h l ö s e r d e m alltid m e d en s a m - v e t s g r a n n h e t o c h o m s o r g, s o m alltid l e d a till fram- g å n g.
Det bifall, s o m s t ä n d i g t h e l s a r d e n n a s å n - g e r s k a s p r e s t a t i o n e r ä r d ä r f ö r ock m e r ä n välför- tjänt.
G e n o m sin f r a m s t ä l l n i n g s o m E l i s a b e t h a r fru Ö s t b e r g d o k u m e n t e r a t sig s o m en fullgod W a g - n e r s å n g e r s k a, v ä r d i g att s t ä l l a s vid s i d a n af d e a l l r a b ä s t a.
(Vi h o p p a s a t t i ett k o m m a n d e n u m - m e r k u n n a m e d d e l a b i l d e n af d e n n a u t m ä r k t a konstnärinna.)
B l a n d de öfriga u p p t r ä d a n d e m å s ä r s k i l d t f r a m - h å l l a s h r Lundqeist, h v i l k e n s o m W o l f r a m b a r en af s i n a b ä s t a uppgifter.
Denna sköna, mäktiga o c h k l a n g f u l l a s t ä m m a t y c k e s å r e n ej d e t m i n s t a b e r ö r a, c c h v å r k. o p e r a ä r a t t p r i s a lycklig, s å l ä n g e d e n s t å r bi.
H r Sellergren fylde äfven — o m m a n u n d a n t a r n å g r a d e t o n e r i n g a r — godt s i n p l a t s s o m l a n d t g r e f v e n af T i m r i n g e n.
De a n d r a m ä s t e r s å r.
g a r n e s i n a l i k a s å.
— Å t e r s t å r a t t till s i s t n ä m n a, det h e l a o p e r a n n ä s t a n h o t a r a t t falla p å g r u n d af det s ä t t, h v a r p å V e n u s ' lilla, m e n vik- tiga p a r t i u t f ö r e s af d e s s n u v a r a n d e r e p r e s e n t a n t fru Heints.
Det v o r e n ä s t a n b ä t t r e a t t a l l d e l e s utesluta scenen i Venusberget än låta den utföras p å ett s å u n d e r h a l t i g t s ä t t, s o m nu s k e d d e.
Fru H. b e h ö f v e r ä n n u l ä n g e gå i s k o l a, i n n a n h o n m e d h o p p o m f r a m g å n g k a n å t a g a sig uppgifter af n å g o n b e t y d e n h e t.
Det ä r ej n o g m e d a t t h a ett v a c k e r t y t t r e; s å n g e n får v ä l allt s ä t t a s i första r u m m e t, d å d e t gäller a t t n å g o r l u n d a fylla e n uppgift p å en o p e r a s c e n.
— U v e r t y r e n u t f ö r d e s v ä l o c h b l a n d a d e s m e d lifliga a p p l å d e r.
— U n d e r i n ö f n i n g ä r o bl.
» L o h e n g r i n », » Kärleks- d r y c k e n », » L a k m é » o c h d e n n y a i t a l i e n s k a 1-akts operan » Cavalleria rusticana », hvilken blir o p e r a n s första n y h e t för s ä s o n g e n.
— » F a u s b o c h » Mig- n o n » m e d d; r B o t t e r o s o m r e s p.
Mefistofeles o c h L o t h a r i o d r a g a f o r t f a r a n d e fulla h u s.
O c h d e t t a ä r ej h e l l e r u n d e r l i g t m e d d e n s y n n e r l i g e n g o d a uppsättning dessa b å d a operer nu hafva.
Vi e r i n r a ä n n u e n g å n g o m m o r g o n d a g e n s sym- Jonikonsert.
Dramatiska teatern h a r u n d e r d e n g å n g n a vec- k a n u n d e r f o r t f a r a n d e lifligt bifall gifvit M i c h a e l s o n s » Moln » s a m t d e n u p p s l u p p n a k o m e d i n » E n ben- galisk tiger ».
Till o m v e x l i n g m e d d e s s a h a f v a gif- v i t s å t s k i l l i g a a n d r a s t y c k e n, d ä r i b l a n d F r a n s Hed- b e r g s förträffliga s k å d e s p e l » H å r d a s i n n e n », s o m b å d e för s i n e g e n s k u l l o c h för det s y n n e r l i g e n förtjänstfulla u t f ö r a n d e, s o m k o m m e r det till del, förtjänar att länge tillhöra repertoaren.
Under inöfning äro » Äran », skådespel i 4 akter af H e r m a n S u d e r m a n n; fri ö f v e r s ä t t n i n g från ty- s k a n, o c h » Den n y a p j e s e n », d r a m i t r e a k t e r af D o n J o a q u i m E s t é b a n e z; ö f v e r s ä t t u i n g från s p a n - s k a n.
D e s s u t o m f ö r b e r e d e s en r e p r i s af S a r d o u s o c h N a n j a c s t r e a k t s k o m e d i » Vi s k i l j a s », d ä r fru Ellen H a r t m a n k o m m e r att u t f ö r a C y p r i e n n e s roll.
Svenska teatern h a r å s i n s p e l l i s t a u p p t a g i t Sar- dous synnerligen intressanta stycke » Fernande », h v i l k e t för m e r ä n tio å r s e d a n gifvits å s a m m a s c e n, ehu.
* u d å n a t u r l i g t v i s m e d h e l t a n n a n roll- b e s ä t t n i n g.
Vi h i n n a e n d a s t n ä m n a, a t t s a m s p e - let v a r s y n n e r l i g e n förtjänstfullt o c h a t t det b l a n d hufvudrollernas innehafvare särskildt var fraarna Hwasser-Engelbreht, Olson o c h Lundberg, samt hr Engelbrecht, som med beröm böra omnämnas.
D e n f ö r s t n ä m d a v a r n ä s t a n a l l t i g e n o m förträfflig, o c h h v a d fru O l s s o n beträffar ä r d e t o s s ett n ö j e a t t k u n n a k o n s t a t e r a, a t t u t f ö r a n d e t af t i t e l r o l l e n i d e t t a s t y c k e b e t e c k n a r ett a n m ä r k n i n g s v ä r d t framåtgående h o s d e n n a begåfvade skådespelerska.
— I s c e n s ä t t n i n g e n v a r god o c h bifallet m y c k e t lifligt.
I n g e n b ö r f ö r s u m m a att å t e r k n y t a b e k a n t - skapen med delta stycke.
Studentkonserten i s ö n d a g s h a d e till t r ä n g s e l fyllt B e r n s ' n y a s a l o n g o c h äfven en del af d e n g a m l a.
S t u d e n t s å n g e n h a r af g a m m a l t god k l a n g h o s h u f v u d s t a d s p u b l i k e n, o c h s ä r s k i l d t god k l a n g h a d e d e n i s ö n d a g s.
Den k l i n g a d e friskt, o c h s a m s j u n g n i n g e n v a r u t m ä r k t.
S ä r s k i l d t v a r utfö- r a n d e t af S ö d e r m a n s » B o n d b r ö l l o p » o c h L a n g e - Miitlers S e r e n a d förträffligt.
Lifligt bifall h e l s a d e hvarje nummer.
Filharmoniska symfoniorkestern gifver sin för- sta konsert i Musikaliska akademiens stora sal t i s d a g e n d e n 11 n o v e m b e r kl. J 8 e. m.
P r o g r a m - m e t till d e n n a k o n s e r t k o m m e r bl.
a. a t t u p p t a g a - F. Mendelssohns konsertouvertur Hebriderna, sere: n a d för s t o r s t r å k o r k e s t e r af V. H e r b e r t s a m t Fr. Schuberts ofulländade symfoni h-moll.
Vidare k o m m e r h r R i c h a r d A n d e r s s o n a t t f ö r e d r a g a Mo- zarts pianokonsert i a-dur med orkesterackompag-
n e m e n t s a m t fröken Ö h r s t r ö m a l t s j u n g a » Ah per- fido » af B e e t h o v e n ä f v e n l e d e s m e d a c k o m p a g n e - m e n t af o r k e s t e r.
Einile Sauret, d e n u t m ä r k t e v i o l i n v i r t u o s e n, vän- t a s hit j ä m t e en s å n g e r s k a.
Berättelse för Idun af A m a n d a Leffler.
f r ö l l o p e t s t o d i s l u t e t af m a j, o c h vigseln skedde i kyrkan.
Kyrkogården var klädd i v å r s k r u d.
F r å n g r a f v a r n e k o m m o å n g o r af p i n g s t l i l j o r och s y r e n e r.
G u l l r e g n e t d a l l r a d e för v i n d e n, och i h a s s e l d u n g e n n e d a n f ö r gol g ö k e n.
B r ö l l o p s s k a r a n h a d e k o m m i t u p p för d e n l å n g a b a c k e n.
E r i k gick s i n b r u d till m ö t e s o c h förde h e n n e in i d e t g a m l a t e m p l e t.
H ä r h a d e d e icke v a r i t t i l l s a m m a n s, s e d a n d e s t o d o vid m o d e r n s k i s t a.
Det v a r, s o m o m h o n n u l e f v a n d e v a r h o s d e m och lade d e r a s h ä n d e r t i l l s a m m a n.
I k ä n s l a n h ä r a f g i n g o d e u p p till a l t a r e t.
P r e s t e n l ä s t e högtidligt vigselakten, och m e d hjärta och m u n lofvade d e a l t i n ö d och l u s t h å l l a t i l l s a m m a n.
M ä r t a h a d e före b r ö l l o p e t v a r i t s å u p p l a g e n och blifvit s å u t t r ö t t a d, a t t h o n n u, m o t sin v a n a, rik- tigt njöt af a l t g ö r a i n t e t.
E r i k steg tidigt u p p o m m o r g n a r n e o c h g j o r d e före f r u k o s t e n e n v a n d r i n g k r i n g e g e n d o m e n.
Var M ä r t a e n d a s t färdig att d e l t a g a i m å l t i d e n o c h s e d a n följa h o n o m till s t a t i o n e n, v a r h a n nöjd H o n b r u k a d e d ä r i f r å n m e d e n b o k o c h ett h a n d - a r b e t e v a n d r a n e d till s j ö n.
H ä r s k e n s o l e n på d e g l i t t r a n d e v å g o r n a, sorn i s i n y t a å t e r s p e g l a d e s t r ä n d e r n a.
H o n s a t t e sig i b a c k s l u t t n i n g e n.
Bak- om h e n n e s u s a d e v i n d e n s å sakta i b j ö r k a r n e s och e k a r n e s k r o n o r.
E r i k v a r s t o r d j u r v ä n, sär- skildt n j ö t o s m å f o g l a r n e h a n s s k y d d.
D e k o m m o d ä r f ö r i s t o r a flockar o c h b y g d e s i n a b o n i trä- d e n, o c h h v a r l i e l s t m a n gick, g e n l j ö d det af j u - b l a n d e fågelsång.
S ä r s k i l d t h a d e göken s l a g i t sig ner på Lillåker.
Han v a r Märtas älskling, och h o n s a t t l å n g a s l u n d e r ocli l y s s n a d e till h a n s to- ner.
S t u n d o m s l u m r a d e h o n in p å e n m j u k tufva och sof s å godt, tills h o n v ä c k t e s af n å g o n n ä r - g å n g e n m y g g a eller k l o c k a n, s o m å t e r k a l l a d e fol- k e t från m i d d a g s r a s t e n.
H o n b ö r j a d e d å r ä k n a t i m m a r n e, tills h o n fick m ö t a E r i k v i d s l a t i o n e n.
Deras middagsmållider voro så angenäma.
Han v a r n u v a n l i g e n vid g o d t l y n n e, o c h M ä r t a k ä n d e sig d ä r f ö r trygg och lycklig.
H a n h a d e s å m y c ket a t t s ä g a h e n n e, s o m d e a n d r a ej fingo h ö r a, och n ä r h o n s a t t på e n p a l l v i d soffan, d ä r h a n log sin m i d d a g s l u r, s a d e h o n h o n o m ofta, h u r lycklig h o n v a r öfver a t t få t i l l h ö r a h o n o m.
T a n t A n n a t y c k t e d e t b ö r j a d e bli t r å k i g t p å L i l l å k e r.
D e nygifta lefde s å h e l t för sig själfva Om k v ä l l a r n e b r u k a d e Erik r o Märta, u t på s j ö n.
D ä r sjöng h o n för h o n o m, o c h v o r o d e o c k s å p å l a n d, s å h a d e i a l l a h ä n d e l s e r i n g e n g o d t af d e m.
T a n t v å g a d e s i g fram m e d ett o c h a n n a t bjud- n i n g s f ö r s l a g, m e n h o n t a l a d e för döfva ö r o n.
Mid- s o m m a r e n h o p p a d e s h o n p å, m e n d e n firades en- d a s t m e d e n fest för g å r d e n s folk, i h v i l k e n h e r r n o c h frun af h j ä r t a n s l u s t d e l t o g o.
N å g r a d a g a r därefter b ö r j a d e h ö s l å l t e n.
N ä r M ä r t a s å g m a s k i n e r n a i full g å n g, o c h h u r r a s t - löst h ö e t s e d a n k ö r d e s i n, g r e p s o c k s å h o n af if- v e r.
Det n y a s k r i f b o r d e t, förut k n a p p a s t v i d r ö r t d, t o g s n u i b e s i t t n i n g.
S t u n d o m k u n d e Erik d ä r ö f v e r r a s k a h e n n e, o m g i f v e n af b ö c k e r, o c h till s v a r p å s i n h e l s n i n g fä ett f ö r s k r ä c k t: » Ar kloc- kan redan så mycket, och j a g sitter h ä r i mor- gondräkt. » Andra dagar åter ströfvade hon om- kring i bergen.
Detta h a d e varit hennes käraste n ö j e s o m liten flicka, och p å s a m m a s ä t t s o m förr k l ä t t r a d e h o n från k l i n t till klint, alltid d e h ö g s t a o c h o t i l l g ä n g l i g a s t e.
S t u n d o m s l a n t n u foten p å t u f v a n, s o m förr lätt b u r i t lilla M ä r t a, g r e n a r n e slogo h e n n e i a n s i k t e t, o c h d e n l å n g a kjolen fast- n a d e i s n å r e n, m e n u p p s k u l l e h o n o c h n j u t a af u t s i k t e n.
Den v a r v i d s t r ä c k t, m e n o m g i f n i n g a r n a v o r o v i l d a; k a l l a, l j u n g b e v u x n a berg, det e n a före- f a l l a n d e h ö g r e ä n det a n d r a.
B j ö r k och e k d u n g a r m e l l a n b e r g e n, e n o c h a n n a n liten i n s j ö o c h o m - kring den välodlade åkerfält.
B o n d g å r d a r n e och s t u g o r n a s å g o d o c k förfallna ut, och i hela s o c k n e n f a n n s ingen m e r h e r r g å r d ä n Lillåker.
L ä n g s n e d i d a l g å n g e n k o m j ä r n v ä g s t å g e t fram- rusande.
Denna civilisationens vägröjare kunde dock ej b o r t t a g a d e n ö d s l i g h e t, s o m d e k a l a ber- gen o c h v i d s t r ä c k t a m o s s a r n e ingåfvo, m e n luften däruppe var så ren, ansträngningen satte blodet i s n a b b a r e r ö r e l s e, o c h M ä r t a k o m alltid från d e s s a p r o m e n a d e r m e d s t ä r k t a k r a f t e r o c h friskt m o d a t t b r y t a h v a r j e h i n d e r, s o m r e s t e sig mel- l a n h e n n e o c h d e t a r b e t s f ä l t, h o n a n s å g s i g kal- l a d a l t odla.
P å h e m v ä g e n gick h o n ofta i n i d e s m å stu- g o r n a, s a t t e sig d ä r e n s t u n d o c h t a l a d e m e d fa- m i l j e n.
H ä r i g e n o m l ä r d e h o n k ä n n a folket, o c h d å h o n deltog i d e s s s o r g e r o c h glädje, v a n n h o n f ö r t r o e n d e.
M e n n ä r h o n k o m till Erik m e d för- s l a g a t t för f a m i l j e n s s k u l l h ö j a e n a r b e t a r e s af- l ö n i n g, eller n ä r h o n gick i förbön för n å g o n gam- m a l t o r p a r e n k a, a t t h o n s k u l l e få s i t t a k v a r i d e n bofälliga s t u g a n, fick h o n m y c k e t s ä l l a n s i n ö n s k a n uppfylld.
E l i s e k u n d e g e n o m d r i f v a b å d e det e n a o c h det a n d r a, m e n ej M ä r t a.
Erik ville icke, a t t h a n s h u s t r u s k u l l e l ä g g a sig i s å d a n a s a k e r.
H o n s k u l l e icke h a n å g r a b e k y m m e r, u t a n v a r a g l a d o c h lycklig, d å fann h a n sig b ä s t.
Det v a r e n v a c k e r s ö n d a g fram i j u l i.
Märta h a d e ej v a r i t i k y r k a n, s e d a n h o n blef gift, m e n i d a g ä m n a d e h o n sig dit.
Erik blef ej glad, n ä r h a n fick h ö r a h e n n e s b e s l u t, m e n föjde d o c k m e d.
Vid v a p e n h u s e t s k i l d e s d e åt.
H o n gick in i kyr- k a n.
H a n s t o d i d ö r r e n och l y s s n a d e till orgel- melodierna.
Nu började salmen.
Han förstod ej, h u r h o n k u n d e t å l a a t t s i t t a i n s t ä n g d i d e n kvaf- v a luften och d e l t a g a i d e n s l ä p a n d e, o h a r m o n i - ska sången.
Presten hade h a n hört omtalas som en god p r e d i k a n t, m e n nog v a r d e t b ä t t r e guds- t j ä n s t p å b ä n k e n v i d h a n s m o r s graf.
D ä r s a t t e h a n sig o c k.
K ä n s l a n af e n s a m h e t k o m å t e r öf- ver h o n o m.
Märta h a d e så m å n g a intressen, som u p p t o g o h e n n e s t a n k a r, h o n lefde e l t s å rikt i n r e lif.
Men h a n s k u l l e icke tillåta, a t t h o n gick u p p i allt a n n a t o c h g l ö m d e h o n o m.
H a n s k u l l e g ö r a s l u t p å h e n n e s b e s ö k h o s folket, r e n t af f ö r b j u d a d e m.
M e d a r b e t e t v i d s k r i f b o r d e t v a r det v ä r r e.
Hennes böcker hade h a n aldrig läst.
En kvinna b o r d e icke s y s s l a m e d slikt.
T a n t A n n a h a d e ej s å o r ä t t i, a t t litet f r ä m m a n d e s k u l l e g ö r a M ä r t a godt.
Han skulle bjuda ut sina systrar m e d de r a s barn.
Emilies pojke, den välsignade filosofie kandidaten, som väl tänkte gråna i Upsala, v a r ej i h a n s s m a k, m e n h e l l r e e n liten k u r t i s m e d h a n s u n g a t a n t, ä n a t t b o n s k u l l e v ä x a fast v i d skrif- b o r d e t, o c h L i n a s m u n t r a flickor h o p p a d e s h a n s k u l l e s ö r j a för, a l t d a g e n fick o m v e x l i n g.
F o l k e t s t r ö m m a d e u r k y r k a n, o c h E r i k steg u p p för a t t m ö t a s i n h u s t r u.
G e n v ä g e n v a r för s m a l, för a t t t v å k u n d e gå i b r e d d.
D e n gick g e n o m e n d u n g e af al o c h h a s s e l n e r för k y r k k u l l e n öf- v e r e n liten s p å n g o c h fram m e l l a n ä n g a r o c h å k e r f ä l t till l a n d s v ä g e n.
» Jag h a r tänkt, » sade Erik, n ä r de k u n d e gå b r e d v i d h v a r a n d r a, » atL vi s k u l l e b j u d a till o s s Emilie och Lina m e d deras barn. » » J a så, » s v a r a d e M ä r l a m e d en s u c k.
Skulle d e l r e d a n blifva s l u t m e d h e n n e s fria lif.
D e n n a s o m m a r h a d e h o n t ä n k t a t t få r å o m s i g själf.
» J a g t r o d d e, d u s k u l l e t y c k a b r a o m förslaget.
M i n a s y s t r a r h a r d u j u k n a p p t träffat, s e d a n d u blef gift, och j a g h o p p a d e s ditt f ö r h å l l a n d e till E m i l i e s k u l l e v a r a d e t s a m m a s o m i din b a r n d o m.
&gt; » Alllid h ä n t y d e r d u p å d e n tiden.
M i n n s d u ej s l i t n i n g a r n a m e l l a n E m i l i e o c h m i g, i n n a n j a g k o m till i n s t i t u t e t.
H o n k u n d e ej förlika s i g m e d m i n a folkliga i n t r e s s e n.
D e t v a r d ä r f ö r j a g lem- n a d e h e n n e s h e m o c h r e s t e till E n g l a n d.
Se ' n h a r h o n n ä s t a n s k ä m t s för s l ä k t s k a p e n m e d före- läserskan. » » Men, k ä r a M ä r t a, n u ä r d u j u m i n h u s t r u » H o n leg. » Det ä r tråkigt, d e t h ä r m e d E m i l i e, » f o r t s a t t e Erik efter e n s t u n d s t y s t n a d; » m e n j a g h o p p a s, att Fredrik u t j ä m n a r förhållandet. » » Fredrik, » återtog Märta f ö r v å n a d; » Fredrik, ari- s t o k r a t e n.
Du m å t t e lefva i d e n d j u p a s t e o k u n - n i g h e t o m, h v a d s o m r ö r sig i n o m d i n egen fa- milj. Hu, h v a d h ä r är halt, och så går du så fort, a t t j a g ej o r k a r följa m e d.
» Hon stannade o c h tog af sig s p e t s s j a l e n.
» J a g u n d r a r, h v e m s o m eljes b r u k a r s p r i n g a omkring i bergen » » H v e m h a r m e d det a t t g ö r a, h u r j a g fillbrin.
g a r m i n f ö r m i d d a g, » frågade h o n u p p r ö r d.
» Jag n a t u r l i g t v i s.
» » Du — n e j, lika litet s o m j a g lägger m i g i, h v a d s o m föregår p å ditt k o n t o r, h a r d u m e d d e t a t t s k ö t a, h u r j a g a n v ä n d e r m i n tid, n ä r j a g ej för- s u m m a r m i n a p l i k t e r m o t dig. » » Blif i c k e s å häftig, k ä r a M ä r t a, Du m å t t e h ö r t en b r a b e s y n n e r l i g g u d s t j ä n s t, efter d u blifvit s å u p p r ö r d.
J a g t r o d d e, a t t fridens e v a n g e l i u m s k u l l e p r e d i k a s i k y r k a n, och icke a l t d ä r u t s ä n d e s tve- d r a k U n s frön. » M ä r t a steg m e d b e s l u t s a m m i n u p p f ö r t r a p p a n till L i l l å k e r.
H o n k ä n d e, a t t h o n förgått s i g.
* * ± E l i s e h a d e s e r v e r a t kaffet p å d e n g l a s l ä c k t a ve- r a n d a n u t a n f ö r s a l e n.
D ö r r a r n e till t r ä d g å r d e n s t o d o ö p p n a.
E m m y, L i n a s d o t t e r, gick m e l l a n b l o m s t e r g r u p p e r n a och b a n d en bukett.
Fredrik s t o d m e d sin c i g a r r m e l l a n f m g r a r n e o c h s t ö d d e sig m o t d ö r r p o s t e n, m e d a n h a n s p r a k a d e m e d h e n n e.
Erik låg m a k l i g t u t s t r ä c k t i e n h v i l s t o l o c h r ö k t e.
D a m e r n a s y s s e l s a t t e sig m e d s i n a h a n d a r b e t e n.
E r i k f a n n s i g s y n n e r l i g e n v ä l i fa- m i l j e k r e t s e n, o m h a n ock till s i n f ö r a r g e l s e m å s t e erkänna, att systrarnas vistelse på Lillåker allde- les t a g i t M ä r t a ifrån h o n o m, ty h o n h a d e fortfa- r a n d e s i n a e g n a b e s t y r, o c h d e n tid, h a n förr h e l t o c h h å l l i t r å d t o m h e n n e, u p p t o g s n u af h e n n e s plikter som värdinna.
L i n a s y d d e flitigt p å ett litet p l a g g af o b l e k t b o m u l l s t y g.
E r i k s å g e n s t u n d p å det, s å s a d e han: » H v a d skall d e t d ä r bli "? » » E n liten s k j o r t a till k u s k e n s g o s s e!
» » S å å!
H u r u k o m m e r d e t sig, a t t d u s y r k l ä d e r åt honom? » » De ä r o s å fattiga » E r i k for u p p.
» F a t t i g a s ä g e r d u, fattiga m e d 4 0 kr.
i m å n a d e n, fria r u m o c h b r ä n s l e.
A h, d e b o r d e v e t a h u t; förlåt m i n a d a m e r, a l t j a g sä- ger s å!
» » H u s t r u n f ö r s t å r s å litet a t t s k ö t a o m h e m o c h b a r n, » s a d e M ä r t a s a k t a; » och i d e t t a ä r h o n lik d e a l l r a flesta h ä r p å g å r d e n.
J a g h a r d ä r f ö r tänkt att låta dem k o m m a hit u p p ett p a r gån- ger i v e c k a n o c h t a g a s i n a t r a s i g a k l ä d e r m e d.
J a g s k a l l gifva d e m tyg och g a r n, s t ä l l a a r b e t e t i o r d n i n g; o c h m e d a n d e s y, t a l a r j a g för d e m om b a r n e n s uppfostran och vård. » » Det vill s ä g a e n f o l k h ö g s k o l a i s m å t t eller nå- got i d e n vägen, » f r å g a d e E r i k f ö r v å n a d; » m e n v e t d u h v a d, lilla M ä r t a, d e n s a k e n bli vi allt två nm.
Du ä r n u m i n hustru. » » Au s e ' n d å?
» » Det h ä r ä r j u e n d a s t ett v a n l i g t s y m ö t e, » in- föll L i n a; » och vet d u, E r i k, d e ä r o till s å s t o r n y t t a, s å d u k a n a l d r i g tro d e l.
J a g ä r själf före- s t å n d a r i n n a för ett.
J a g t y c k e r d i n p l a n, M ä r l a, ä r m y c k e t f ö r s t å n d i g, o c h ö n s k a r, d u ville s ä t t a den i verket, medan j a g ä r här, så skulle j a g h j ä l p a till. » » Men s t ä l l a dig n u igen o c h h å l l a f ö r e d r a g för s å ' n t folk. » » S å ' n t folk!
F y, E m i l i e, t r o r du a t t, d e ä r o s ä m r e ä n vi, fastän d e ä r o fattiga o c h o k u n n i g a?
» F r e d r i k k a s t a d e b o r t c i g a r r e n o c h k o m in.
» Ah, m a m m a, M ä r t a t r o r allt, a t t d e t k l a p p a r ett likå ädelt hjärta u n d e r t o r p a r h u s t r u n s slitna tröja som d a m e n s d y r b a r a silkeslif. » » Och h a r h o n icke r ä t t?
» » Hvad skulle morbror säga, om edra arbetare b e g ä r d e s a m m a s t ä l l n i n g i s a m h ä l l e t s o m n i själf? » » M e n a r d u l i k a a n s e e n d e, s å får j a g s ä g a, a t t h v a r o c h e n h e d e r l i g k a r l, h a n m å v a r a fattig el- ler r i k, h a r m i n fulla a k t n i n g, o c h j a g t a r l i k a höfligt af m i g h a t t e n för d e n r e d l i g e a r b e t a r e n s o m för d e n u p p b l å s t e s n o b b e n, j a, k a n s k e litet höfligare för a r b e t s k a r l e n.
» » Jag l ä n k t e n ä r m a s t p å lika r ö s t r ä t t.
» » J a g s k u l l e u l a n b e t ä n k a n d e r ö s t a för s t r e c k e t s borttagande. » » Men folket h a r ä n n u i c k e t i l l r ä c k l i g m o g n a d.