Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
.Bland de familjefester, som firades, fastes obestridligei största vikten vid begrafningarna, ocli B de saliga liken fiiigo ofta stå obegrafiia ofvan jord under månader, ja år, d&amp; en eller annan oinstäiicligliet, såsoin nligoii nara anliöriga bortovaro i krigen, gjorde a t t begrafningsfesteriia icke förr kunde firas ined tillbörlig ståt.
Gan- ska betecknande ar, a t t fru Ebbas måg, Johan Oxenstierna, hann full- ständigt .trösta sig öfver sin första gemåls död, och redan började tänka på nytt äktenskap, innan den första litistriiii liunnit blifva begrafveii.
Den omfångsrikaste iippsatsen i fröken Fries bok ä r, Ur Bra- lieattens familjekrönika på 1600-talet,, och litifv~idsakliga källan till.
densamma ä r den brefvaxling mellan Braliefamiljens medleminar, som bevaras a Skokloster.
förklarar visserligen, a t t brefvens.
varde icke svarar mot brefvens antal.
~Iniiehållslöslietem - skrif- ver förf.
-, i 1600-talets bref äro ofta påfallande.
De enklaste tankar iklädas en rustning af ord sk tung, att de ofta alldeles g$ förlorade i densamma,.
Men detta oaktadt har förf.
lyckats på grund af denna brefväxling, kompletterad genom uppgifter från andra 1iå11, gifva oss en intressant inblick i Braheslaktens lefnadsöden och i tide- livarfvets seder och åskådningssätt.
I afseende på det sist nämnda kan det kanske vara af särskildt intresse för Dagnys läsare att höra citeras följande utdrag rörande flickors uppfostran ur ~Gainble Grefve.
Per Brahes (Eccononiia eller Huusholdz-Book för Ungt.
Adelsfolckx; (skrifven 1581).
nHvad som da kvinnokön tillkommer, hålles sedan det till alla lianda konstiga ocli vackrp gärningar att lära och kiinna.
Så ock under tiden att låta se, veta ocli lära koka, baka; brygga, spinna och.
väfva och andra .nyttiga bohagsstycken, p i det att,.
när franidels sjalfva skola sitta för bo (f&amp; hushåll) och få 611 hop ovetigt (okun- nigt) folk att fås med, inåga de själfva veta, lära och undervisa andra så till att beställat och görat, som det bör vara.
Och ernedan jungfrulig prydnad icke allenast stkr uti dagligt smycke, rena och sköna kläder, som dem likväl väl stå och dem bör liafva, utan mycket mera uti snällhet, ' fromhet, tysta, blygsamrila, .tuktiga juiigfruliga, skickeliga, stadiga och allvarsamma later, sh måste dessa bida delarna, som ar gudfruktigheten och kärleken, ödmjukhet.
mot föräldrarne med Ijufligt ocli vanligt tal och iiingange med vänner, och fränder och andra följas åt.
B I dessa Blad ur Bralieattens krönika intages frainsta platsen af Per Bralie d. y., Sveriges första grefve, under femtio år riksrid, i nära fyrtio år riksdrots, en tid svensk generalg~ivernör i Preimen, två gånger Finlands generalguveriifir, riksförmyndare under två regen- ters minderiirigliet.
Det iir dock helt mturligt icke gref Pers offent- liga verksamhet förf.
skildrar utan lians nier privata lif såsoin farnilje- fader och husbonde, om detta ord kan användas på gref Pers ställning i lians grefskap, Visingsborg.
Själf kallade han sig » regerande g r e f v e ~ ocli talade i frkga om sitt grefskap om sin regering och sina under- såtar.
Hans grefskap var ocksh större än många, tyska furstendömen och inom dess oinraden anlade lian staden Grenna.
hade iitoiii sin egen kyrka en lärd skola, som till sitt iinde~l.iål1 uppbar räntan af 48 hemman, skolans boksainling ägde 900 bacd, vaggnrne i biblioteks- rummet pryddes af kartor, och byggnadens torn afslutades med en.
plattform, » för astronomiska observationer mycket bekväm&gt;.
Grefven hade ocksi sitt eget tryckeri, där hans egen boktryckare göt stilar, satte och .tryckte på det papper grefven fick från sin egen rpappers- kvarn&gt; vid Grenna.
3Ied grefve Per såsom medelpunkt skildrar förf.
äfveii lians syskons och andra nära fränders öden.
Xest intresse erbjuder lians systers Uargareta Brahes historia, som liknar en spännande roman och ger rikt stoff %t psykologiska funderingar.
JIargareta Brahe kom tidigt till Gustaf Adolfs gemål, Maria Eleonoras liof, var drottningen 1630 följaktig till Tyskland och hos henne i hennes sorgetid.
Rlef sedan gift ined hofliiarskalken och guvernören i Lifland frili.
Bengt Oxen- stierna - Resare-Bengt kallad.
Efter ett 10-Lrigt, lyckligt akten- skap blef hon enka och s a r under sitt enkesthd drottning Kristinas Iiofmastarinna.
Några %r senare gifte hon om sig med Axel Oxen- stiernas äldste son Johan Oxenstierna, alnbassadör rid fredsuuder- liandlingarnn i Osnabriick.
Denne, som var i t t a år yngre 311 Marga- reta, liade redan soin yngling haft ett svärmiskt tycke för henne, livilken emellertid gift sig ined hans frände Bengt.
Själf liade Johan varit gift med.
Ebba Leijonliufvuds dotter, Aiina Sture.
Alen då denna, som helt ung aflidit, vänder sig snart gref Johan med sitt frieri till föreinålet för sitt iingdomssva,i.meri, och oaktadt sin höge faders kloka råd och varningar, hemför han 1648 den 45-iriga och mycket sjukliga Xargareta- Brahe som sin maka.
aktenskapet var mycket lyckligt, nie11 varade icke längre an 9 &amp; r, d % det upplöstes genom gref Johans död.
Nu var sålunda Xargareta %ter enka och därtill en niycket rik enka, soni arft stora ägodelar efter sina bada män.
Det dröjde heller icke länge, förrän friare, utan att låta af- skräcka sig af hennes 54 ar, inflinrio sig.
Den 66-Brige grefve Ludvig Henrik af Naasau-Dillenburg fick visserligen korge.11, hvilket han tog så illa upp, att Iian senare utgaf en smädeskrift öfver henne.
Bättre lycka hade en annan hennes friare prins Fredrik af Hessen- Hoinbiirg, 30 år yngre an hon, prins Fredrik med silfverbenet kallad, allt sedan lian i en skärmytsling utanför Köpenliainn under Karl S: s andra Irrig mot Danniark förlorat sitt ena beii.
Xed ho- iiom trädde hon i brudstol 1661.
Bokens kanske intressantaste uppsats är eu ~Diploiiiatfrus bref från Karl XI: s dagar,.
Brefskrifverskan ar fru Katarina Wallen- stedt gift med diplomaten sedermeia hofkansleren Edvard Klirensten, Iivilken från sept.
1673 deltog i en ambassad, soiii afsiiiidts för att medla fred mellan England och Holland.
Fru Wallenstedts bref, soin förvaras å Upsala bibliotek, omfatta en tid af tre {h, och maii
- får geiiorii deiii reda på icke blott brefskrifverskan sjalf och hennes familj, d it an ock på en mängd enskildheter i seder, lefnadssltt och åskådning saint sinådrag, belysande tidens politiska förliållanden och ledande personliglieter, då d e n unga frun, ' so111 ar en .för tiden ovan- ligt bildad dam och dessiitom en skicklig brefskrifverska, ineddelar sin man allt af intresse som liander, icke allenast inom liennes familj.
och vänkrets, utan afven i staden ocli landet.
Bland aiinat får man geiioni frii Katarinas bref en inblick i det sanitida postverkets ' lieinliglieter.
Postverket förestods på den tiden af » rikspostinästareii, Johan Beyers- enka, frii Margareta Wei- ler, soiii icke blott drog iiikoinsterna af verket, utan ocksa skötte det.
om äfven på ett ganska patriarkaliskt siitt.
F r u Walleiistedt upp- vaktade denna » rikspostinastariii1iaw för a t t utverka, a t t inaiinens bref fortare koinine lieniie till handa.
Uppvaktningen upptogs synnerligen väl ocli hide tillbörlig verkan.
Afven för att utfå niannens lön i kansliet och piskynda utbetalningen af inedleii anslagna till ambas- sadens underhåll, begagnade fru Katarina friiiitimniersvägen.
Från sällskapslifvet.
inom Iitigadelii.
ineii andå iner från sin egeii krets, tjansteinannaadelii, liar fru Katarina mycket a t t berätta, ocli inånga af tidens lyten såsom rangsjuka, fåfänga, afiindsjuka få eii bjart belysning genoni liennes bref.
Soiniirarmåiiaderila och jultiden tillbringar fru Katarina på ma- karnas ägendom Forsby, icke långt från Arboga, och af stort intresse i kiilturliistoriskt Iilinseende iiro hennes skildringar liiirifrh, isgiiner- Iiet från iiödåren 1673-73, då bönderna sålde sitt silfver och koppar - clåtidens sparbanksböcker - f ö r a t t köpa siid, och bröd balcades af niisselr$tter, af bark och af mask.
wEn liögvälboreii frökens dagbok under frihetstiden3 a r titelii på bokens sista uppsats.
Dagbokens författarinn?
ar fröken Mett: i Lillie.
Hon liar visserligen icke a t t berätta några märkväldiga händelser, men dagboken läninar goda bidrag till kännedom on1 den tidens iniiniiiskor och om lifvet p i landet, på sainma gång soni maii får göra bekantskap med en rikt utrustad, varmhjärtad ung kvinnas tankar och känslor, f röj der ocli sorger.
Fröken Lillie skrifver siii dagbok på eii laiidtgård i närheten af Ulriceliainn, dar Iion jiiiiite sina tre systrar tillbragte en glädjefattig och intresselös ungdoin Iios sin moder.
Det är den ogifta kvinnans resignerade klagan öfver att känna siq öfverflödig och onyttig, soin genomgår dagboken.
De siii&amp;, obetydliga Ii~a~rdagshandelseriia antecknas samvetsgrannt.
Dagbokens författarinna visar ock ett varmt intresse för tidens politiska handel. '
Det religiösa elementet tyckes varit starkt utpräglade hos Metta Lillie och upptager en stor plats i hennes 4agliga anteckningar.
Däremot finnes i dem intet rum för erotiska utgjutelser, den sidan af sitt lif har Metta Lillie icke v k a t anförtro a t sin kära dagboks blad.
Hon sliitar sina anteckningar, d&amp; hon vid 41 års ålder ingick äktenskap med en äldre man, enkling nied fem barn.
Det var tyd- ligen ett konvenansäktenskap hon ingick, men det kärleksfulla och samvetsgranna sätt, hvarpå hon fyllde sina plikter som maka och hiismoder, liar Mit hennes ininne ända till våra dagar lefra kvar i hennes hemtrakt.
Många andra intressanta sidor af teckningar ur svenska adelns familjelif, kunde förtjäna påpekas, men d&amp; vi hoppas, a t t Dagnys läsare själfva göra bekantskap med det varderika arbetet, vilja vi icke längre taga deras uppmärksamhet i ansprcik, utan sluta vår anmälan ined a t t till förf.
uttrycka vår förhoppning, a t t det icke mktte dröja alltför länge, innan hon ger oss en fortsättning på sina teckningar från gamla tider.
Under de med anledning af världsutställningen i Chicago 1898 anordnade kvinnokongresserna intog organiserandet af ett alla länder omfattande kvinnoförbund, stlie International Council of Womens, ett ytterst bemärkt rum.
Detta förbund, som leder sitt ursprung fr %n kvinnokongressen i Washington 1888, har till syfte a t t friimja sam- arbete och befästa geiiiensamhetskänsla mellan olika länders före- ningar, i hvilkas ledning kvinnor taga verksam del och h i l k a på skilda sätt arbeta för framhtskridande.
Hvarje land, som önskas ansluta sig till detta stora gemensamma kvinnoförbund, bildar i sin ordning ett Izat~iodförhulzcl, d. v. s. ett förbund af inom lanuet verk- sainma föreningar, vare sig dessa föreningar arbeta för uhgot önsk- ningsmål på kvinnofrkgans omride eller deras verksamhet går i en mera allmänt humanistisk riktning.
Till Sverige kom för ett par kr sedan från Amerika uppmaning a t t bilda ett dylikt förbund.
Dr Ellen Fries, till hvilken Internatio- nella kvinnoförbundets styrelse vände sig i denna sak,anmodade de svenska föreningar, hvilka motsvara Iiär ofvan nämnda bestiimmelser, a t t sanda ombud till ett möte för diskuterade af frågan om ett svenskt nationalförbund.
Vid mötet, där ganska niknga föreningar
voro representerade, förutsattes följande betingelser för a t t ett national- förbund skulle komina till stånd.
Minst sex föreningar skulle deltaga.
i förbundet; dessa skulle Brligen inbetala en afgift af 1 2 kr.
; för- bindelse a t t deltaga skulle galla för 5 å r i sander; föreningarna, hvilka skulle äga ratt a t t deltaga i val af de1egera.d till de inter- nationella kongresserna, skulle icke därigenom förpliktas till några extra bidrag för delegerades resor, in.
Sedan ytterligare några sammankomster ägt rum för behandling af frågan, antogs stadgar för det svenska nationalförbundet vid ett den 1l: te dennes hållet sammanträde.
Förbundet erhöll na.inn af » Svenska kvinnornas nationalförbuqtd w.
och ' består f. n. af följ ande förepingar: Fredrika-Bremer-Förbundet, Föreningen för välgörenhetens ordnande, Göteborgs larariimeförening, Kvinnoklubben, Nya Idiin, Stockholms lasesalong och Svenska allmänna kvinnoföreningen till djurens skydd,.
Förbundet har till ändamål a t t utgöra en del af Internationella kvinnoförbundet och att förbereda arbetet till de hvart 5: te å r återkommande internationella kviniiokongresserna (vid hvilkn, endast de land, soin bildat nationalförbund aga rösträtt) samt där jämte, a t t främja samarbete inom Sverige mellan föreningar af den beskaffenhet, som ofvan angifvits.
Ordförande i det Internationella kvinnoförbundet är Lady Aber- deen, maka till vicekoniingen i Canada.
Styrelsen a r sammansatt af representanter för olika ilationer.
Sålunda ä r v. ordf. amerikanska, mrs May Wriglit Sewall; 1: sta sekreteraren engelska, mrs Mac Laren; 2: dra sekreteraren fransyska, 1SII: lle Marie Martin och kassaförvaltaren finska, fröken Alexandra Gripenberg.
Fök öfrigt ingå alla de olika nxtionalförbundens ordföranden i Internationella kvinnoförbundets sty- relser.
Förliållandet # r analogt inom Svenska Kvinnornas National- förbunds styrelse, hvilkeii skall utgöras af ombud f r i a de föreningar.
hvilka anslutit sig till förbundet.
, Litterära notiser.
Vintergatan, Sainling skrifter på vers och prosa, utgifven af Sveriges författarförening.
2: dra h g.
, ä r utan gensaga den vardeful- laste och prydligaste af alla dessa efemera litterära alster, som sett dagens ljus vid juletid, som lefva en kort tid för a t t sedan försvinna och förintas.
Men om afven den ovanligt präktiga utstyrseln ej skulle rädda D Vintergatan D från a t t dela de vanliga jultidningarnas och julkaleudrarnas öde, a r dess inilehåll sh pass gediget a t t den vackra boken alltid kommer a t t aga ett beståndande litterärt varde.
Våra yngre poeter hafva riktit densamma med dikter, alla vittnande on1 9
talang, en del om en ovanlig sådan t. o.
in., och afven de styckeii i obunden stil, som förekomnia, äro goda profbitar p i svensk prosa- diktning.
Tvenne kvinligii, författarenaiiin liar sainligen a t t upp visa: Anna Wahlenberg och J a n e Claine.
- Främsta platsen både i varde och voly~ii intar dock Karl Warburgs teckning af V i k t o r Rya- Bwgs lefnad, ett utkast till en iiiinnesteckiiing~, den fiillstii,ndigaste och niest sympatiska af alla de minnesbilder, som hittills utkorniiiit öfver den döde skalden.
A t t TTiktor Rydbergs dikt ~Hiinlens blå », skrif veii för Vin tergatan, utgör samlingeiis parla, beliöfver val knap- past närnnas, deii dikt Iivari följande sköna, redan val kända strofer förekomiua: aridct blod, det renaste och iildstn, till svensk jag vigdes a f e# t.äi~Zig ?z.or~irr, Sveriges vittra storhetsfid af H e l l m LGzdgren.
I. Frihetstiden.
I afvaktan på en mer iittöininande kritik öfver ofvaiist&amp;ende verk, livwrom vi gått i författuing, ä r det oss en glädje a t t med några ord för våra läsare påpeka detta arbete, shsom varande bland det i sitt slag basta, s o n vår litteratur har a t t uppvisa.
Fiirf.
har här på ett det lyckligaste satt löst den ingalimda lätta uppgiften a t t vara på en gång populiir och gedigen, utan a t t en enda g h g falla in i kåsörens så lätt till ytlighet och banalitet urartande ton, ger han åt de litterära personer, han tecknar ett lif och ett rent personligt tycke: som verkar i hög grad fängslande.
Denna första del af herr Liiid- grens litteraturhistoria behaudlar den tid, som narinast föregick det gustavianska tidelivarfvet och afven delyis tillhörde detta.
Fortstitt- ningen, som kan väntas under loppet af våren, skall ' innefatta Gusta vernns tid till 1800.
Fordomdags.
Knlturhistoriska utkast och berättelses a.£ Gast@ Björlin.
Den flitige uppdagaren af så inknget guldkorn, fiirborgadt i våra rika häfders outttömliga djup, har afven till deniia j 111 skänkt oss en samling historiska bilder af mycket varde.
Frånser nian den något torra och karfva stilen, soni utgör omhöljet till dessa i och för sig så intressanta taflor frkn » fordomdagss, skall man i Gustaf Bjor- lins bok finna en både underhkllande och lärorik läsning.
Arsbok f ö ~ hemmets rökenskape~ och Hufwudbok f ö ~ hemmets räkenskaper, kr.
2,:, 0, af Frida Sc7rager.
Hvarje ordentlig inatmor inåste bokföra liusliållets iitgifter ocli inkoinster, inen a t t göra detta, på e t t praktiskt sätt ar ej lätt och ju dugligare linsmodern är, desto kraftigare kanner hon vanligen a t t för- valtandet af de penningar, som åtgå till liii~hiillet, ar förbundet med stort ansvar.
E n god lijiilp dervid synes Frida Scliagers böcker böra blifva.
I årsboken föras rakenskapertia för dagen och da siffror, soiii it de olika konti erliallits, införas därefter för Iivwrje månad i liufvudboken, och det a r denna, som vi särskildt skiille vilja framliålla.
Den a r redigt och klart uppställd, visar r %kenska.perna för året och inneliåller dessiitoin en tablå för 25 års räkenskaper.
Vikten af bokföringen ligger ej diiri att inan kan se att livarje ' öre iir iitgifvet, utan däri, det &amp; r atgifvet, och detta p i siidarit sätt, att a t t inan Iran se I~UPU jämförelse mellan de ' olika posterna lian aga rim år för år .. För en husmoder kan t. ex. vara af vikt att se liiiriivida den förändring, som vidtagits i linshillet genom antagande af tre t j fina- rinnor ' i st. för två medfört ölrade iitgifter; inöjligen Iziinna räken- skaperna visa, att de konti, som upptaga iitgifterna för tviitt ocli estra hjälp iniiiskai~ riied sanirna summa, .som ökat t j ä n a r n e koiito.
Eller inan vill se Eiuru,vicla ocli i linad niån ina.ckorclering niedför inkomst.
Endast iioggrarint förda och specificerade rakenskaper så nppstiillda, a t t de läiniia ofversikt öfver flera å r i följd.
kunna lämna dylika och diiimed jämförliga uppgifter.
Dessa jämförelser äro därj äm te nödviin- diga dels såsoin Iijälp vid kontroll af utgifterna och dels såsoin led- ning, då besparingar eller indragningar beliöf va göras.
l Meddelanden f rån Fredpika-Bremer- Förbundet.
Stipendiefonderna. '
Genom ordför,zndeii för lokalkomitéii i Vestnianland, landsliöf- dingskan frii Elisabeth Hedenstierna, Iiar till Allmämn Stipendie- fonden ofverli-imnats 1,260 kronor, hikrmed!
] .ar detta lans afdelning af nämnda fond grundats.
Sedan nu iifven Yestmanland aizslutit sig till företaget, &amp; te] - stå endast två, af Sveriges lan, som a11111i ej lämnat in- satser i Ablw@wza Sti19endiefondm.
Som käiidt ar börjas stipendieutdelning under år 1896 in0111 Stockholm och de lan, hvars insatser uppgå till minst 5,000 kronor, och liar stipendiekoinit6n i anledning Iiäraf i flera af hiifviidstadens och en del landsortstidningar kungjort till.
ansökan ' iniian del!
1.5 febriiari detta å r följande stipendier: för Slockkol~n 360 kranor för, genoi-ngående af högre afdelningen i Tekniska skolan;,.
för Kristianstads libi 180 kr.
för ntlddning vid Sophiahemmet till sjuksköterska: för MaLwöhzcs Ian ett % 180 kroiior för utbildning till förestin- dariiiila föf: s. k. arbetsstuga; för Ostergöttands luit ett å 180 kr., för utbildning till lärarinna i huslig ekonomi vid folksl~ola; för Vesterbotteiis Ziht ett i 240 kr.
för genorngiiende af sjukskö- terskekurs vid Sabbatsbergs sjukhus; för Södernzanla~ds lun 270 kr.
för genoing&amp;ende af kurs i tek- nisk skola, samt slutligeii tv8 stipendier, Iivartdera å 300 kr., a t t utdelas utan hänsyn till sökandens lieinort, nämligen det ena för studier vid iiniversitet, högskola eller högre Iiirczrinneseminarium och det andra för genomgående af folkskolelararinneseminarium.
Närinare uppgifter angkende kompetensvillkor etc igenfilinas i de af Stipendiekomith utfärdade kungörelser.
Muntliga och skriftliga förfrågningar besvaras af Stipendiekontitérrs sekreterare,; ~nolt~rgttingstid 11 - 1.
Drottninggutcm 102.
En förel~sning af fröken Ellen Key ar en ej alltför ofta återkoni- inande tilldragelse i vårt hufviidstadslif för a t t ej Iivarje nytt till- fälle a t t f % höra den talangfulla talariniian skulle oinfattas med be- gärlighet af ett talrikt ocli intresseradt auditorium.
Och detta var kanske i äiinn liögr ' e grad an vanligt fallet vid den nyligen i Veten- skapsakademiens hörsal hållna, föreläsningen med ämne ~Missbrnkad kvinnokraft&gt;, samma ämne Iivaröfver fröken Key talat så väl i somras i Köpenhamn under kvinnornk utställning som nu senast i Göte- borg.
Som vår tidskrift redan var uuder tryckning vid tiden för föredragets Iiållande, äro vi för denna gång förhindrade a t t lämna iikgon redogör-se för de i inånga, afseenden niarkliga uttalanden, som däri förekoinmo.
Det nya bebådade föredraget öfver.
; Satiirenliga arbetsoniråden för kvinnors, en fortsättning på det förra, torde dock gifva oss anledning a t t något närmare behandla de inlägg i kvinno- frågan, som af fröken Key blifvit gjorda.
Till Fredrika-Bremer-Förbundet insända böcker, - F. &amp; G. Beijers förlagsaktiebolag: W. Fawwr, Eric Wil- lianis.
- S. h n d t v i g, Folksagor och äfventgr.
- T. von Heinz, Lyckobarnet.
W. Billes fiirli~gsaktiebolag: G.
A. Henty, Pi Krigs- och spejarstrh.
- W. O. Stoddard, Vid indiaiigränseii. '
Bonnier: G. Aguilar, Lifvet i hemmet.
- F. Cooper, Skinnstriiiiipa.
- Cohr ocli Tovson, Geografisk Iiandatlas.
- A. Dumas, De tre mi~sk~töreriia.
- G. Ebers, Kleopatra.
- G. Kolt- hof, .Sagor.
07~1in, På forskningsfärd efter Bjiirling ocli Kall- stenius.
- G. Sclröder, Pekka Hiisltoineii.
S ' ilhanzmar, Svenska hjältar, II, Från ICaibl S Gustaf till våra dagar.
- A. Wahlen- berg, Bengts sagor.
- V. H. Wickströnz, Kvinnostudier.
De sago- beriittande barnen.
- Lekkamraten 15: de och 16: de boken.
- Lunken- tiis.
- Onkel Adams Linnea, 6: te boken.
- Snöflingan 1895..
G. Clzeliiis: E. Brightwen, Kärlek till d jnren.
.- E.
', Uggle-.
niors sagor.
- Farbror Jolm, Den niibbige Kicki.
- C. Hammar- sköld, Barmnöjen.
C. von Hofstaz, Lekar ocli påhitt.
- Manzma sjiilf, Lilla blböga och andra sagor.
J. Pajeken, Andrek!
Brown, den röda spionen.
P. Velander, Farbror Ottos berättelser om cljiiren.
--: Bilder ur var Frälsares lif.
- Slarf-Kalle och lians lek- kamrater.
Fosterlaiidsstiftelsens förlagsespedition: H.
K., Ur svenska folltlifvet, Ii.
X., Bariieiis bilderbok, Ii.
3, ' 4.
S., Ur lifvet, ser.
- Runa, Allt eller intet: - B.
H. Scltmitlt, Gnistor.
- Korn åt sini fkglar.
- Svanboet.
Fröl6eii &amp; C: o: L.
A ?lders, I vilda, vestern.
- C. Clnssnul, På spaning bland indianer.
- C. Mzwray, Prliief5gelii.
H. Geber: G. Björlin, Fordoindags.
' Kerfstedt, Bland fii1.t och iingar.
- M. Lnnglet, ~Bilarnrna, tala oni något roligt.!
v - M. Lörnzberg, Frii Ilolini ' rid.
- Mark Twain, Toii1 Sawyers afventyr.
- Leijonslcölcl- Oxe ?tstie~.nn, Ett lej on till sjös.
- T11.
F-r, En snäll gosses dagbok.
- En liten ostyrings dagbok.
L. Yeats, Sa- vellis # ra.
Aktiebolages Hiertas bokförlag: F. Cooper, Bijagarer].
- Den siste Mohikanen.
- Grasöknen.
- Hjortdödaren.
- Nybyggarne.
-- 8tigfinnareii.
Johnson: A.
L. O. E., En Itristens rustning.
- H. Hjorth- Boyesen, Vi1ti1i~aiittlingt-w. - L.
S., I syskonringen.
- Mayne Reid, Skalpjngarne eller Krigstiiget mot Navajoerna.
- S. Stniles, Menni skans egna kraft.
- 21 / 12 ' ss Yonge, Den lille hertigen.
- Den lille rit- konstnären.
- Det roliga altrobatspelet.
- Klara stjärna.
- Kungs-.
- spelet.
Nii går tåget.
- Siiiii trädgårdsmästare.
-- Svenska stor- män f r h i fattiga hem.
- Svarte Petter.
- T ' åra smaittingai * i livar- dagslag.
le ' ordini &amp; Y~~~epB~son: TV.
Jie) liled~, (Izareiis tingar.
- Jul- afton 1895.
Nonuan: P. Wdde~lströia, Till Osterland, h.
Rorstedt &amp; siher: S. L-d ddlersp7ru.e och 8.
Leijon- Izufvud, Fredrika Bremer, 11.
1-111.
.di / hol~t, I (fogs och Na- gogs land.
- H. Anderson, Greltiekn sagor.
- rr Noster Lottas brefsarnliiig.
N:r 41 (356) Prenumerationspris pr Mun ensam 1 Fredagen den 12 oktober 1894. lijr.i: kvartal: tr. kr.
1 f 0 K l a r a S ö d r a K y r k o g.
1 6, A l l m.
Iduns Modetidning jämtt k o - lorerade planscher &gt; 1 - 50 P r e n u m e r a t i o n s k e r å alla post- I d u n s Modet, utan kol pl ... » 1 — anstalter i riket Redaktör och FRITHIOF I de svartglän- T sande affischtaflorna ~ utanför Dramatiska teatern första programmet klistrades för detta sjielär, läste nian där ett nytt namn — namnet Helga Hoving.
Men man stan- nade icke länge i villrå- dighet.
Hela Stockholm visste ju, att en af Dra- matiska teaterns mest ta- langfulla unga fruar gift om sig, och att den char- manta fru Helga Rund- berg blifvit genom kärle- ken och vigselformulärct förbytt till den lika så charmanta fru Helga Ho- ving.