Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Genom den votering och de voterings-propositioner, hvaruppå Riksens Ständer härigenom inbjudas, skulle deremot den ena skiljaktiga meningen platt förtrycka den andra, och, om Nej-propositionen segrade, icke Itonxlitutionx-Ulskuttets Memorial. j\:o 34. 7 något Utlåtande eller beredt förslag finnas öfrigt för kommande Ständers slutliga behandling, hvilket likväl i slutet af förenämnde 56 § uttryckligen påfordras.
Men än vidare leder förfarandet på denna väg ända derhän, att Riksens Ständer skulle komma, att å första Riksdagen då en ändring i Grundlagens stadganden blifvit föreslagen, utöfva en sjelftagen rätt, att samina ändring förkasta eller ii derom besluta”, hvilket ju är Riksens Ständer förmenadt så väl i 56 och 81 § Regerings-Formen, som ock i 29 § Riksdags-Ordningen.
Så många lag-öfvertriidelser, på en gång sammanhopade, mäste jag med ali min förmåga mig emotsiitta.
Jag vet visserligen, att Utskottet har, att för sitt åtgörande åberopa en likartad praxis, som i sednare tid velat inrita sig.
Men jag vet ock att denna praxis alltid varit bestridd och einotsagd; och jag tror, att aktningen för lag fortlefver vida starkare än ett godtyckligt behag för en genom blott obetänksamhet tillkommen osed, och låter destoheldre upplifva sig i full kraft, som derförutan lagen till intet tjenar; än mer, jag menar att det för alla och enhvar vill vara. likasom en stor berömelse, så äfven en stor glädje, att från villornas väg återgå till det rätta.
Härtill kommer, att jag jemväl anser Höglofliga Utskottet hafva alldeles misstagit sig om Ridderskapet och Adelns mening.
Ridderskapet och Adeln har icke äskat någon votering eller uppställning af voterings-propositioner, utan allenast förklarat sig vidhålla den redan uttalade gemensamma tanke, att föreslagna ändringen i Grundlagen icke vore att räkna bland de högst nödiga och nyttiga.
Detta omdöme, som af Ridderskapet och Adeln blifvit afgifvet med full befogenhet, alldenstund i sagda afseende inga band kunna vara lagda på den fria yttrande rätten, har Utskottet tillåtit sig sä omtyda, som skulle det innebära ett i otid åsyftadt skyndsamt förkastande af ändringsförslaget, och i sjelfva verket vara, såsom man ock hört det öfversättas, ett maskeradt afslag.
Det är mig icke möjligt ingå på en sådan förtydning,' hvilken vill i mer än ett hänseende vara en föga tillständig insinuation mot Rikets första Stånd.
Det anses i allmänhet icke sä tillbörligt, att i allvarsamma ämnen säga ett och mena ett annat; och för hvarje Riks-Stånd vet jag icke, att något annat språk kan vara rätt värdigt och passande, än det öppna och raka, som man ju äfven hört benämnas det ridderliga.
Men derutöfver förutsätter Utskottet, att Ridder skapet och Adeln velat inleda ett förtidigt förkastande af den ifrågaställda grundlagsförändringen och således en lagstridighet, på sätt jag ofvanför antydt.
Likväl om än hos någon enskild hänsyftningen kunnat tilläfventyrs vara sådan, har visst icke den kunnat omfattas af Ridderskapet och Adeln i dess helhet, och än vida mindre hysas af Herr Landtmarskalken, som är förpligtad att i allt det, sorn tillhör dess ombetrodda uppdrag, ställa sig Rikets Grundlagar till ovilkorlig efterlefnad. 8 KonsliluUuns Liskollets Hlemnrial, IS:n 34.
I)et var åt den jenina visheten, den stadgade kraften af ett allmänt upplyst tänkesätt, som 1809 års Konstitutions-Utskott, jemlikt dess den 2 Juni afgifna Memorial, fann att vården och fullkomnandet af vår statsförfattning förnämligast borde öfverlemnas.
Men detta tänkesätt skulle vara mer än ett tillfälligt.
Det skulle hafva hunnit stadga sig.
Utan tvifvel böra äfven alla förslag till ändring i Grundlagens stadganden, för att vara något mer, än vicke nog betänkte försök», uppbäras och understödjas af det allmänna tänkesättet; och det är med hänsigt härtill, som jag ansett och anser, att enär de utaf Konstitutions-Utskottet framlagde ändringsförslag genast mötas af 2:ne Riks-Stånds ogillande, böra dessa förslag, i likhet med åtskilliga andra frågor och särdeles lagförslag, af sig sjelfva förfalla.
Skulle deremot ett enda
Stånd öfver den föreslagna Grundlags-förändringen fälla ett ogynsamt omdöme, såsom att den icke vore hvarken nödig eller nyttig, så borde väl icke samma
Stånd finna det svårt att afvakta afgörandets stund vid nästblifvande Riksdag.
Två och ett halft år äro dock i thy mål hvarken en långvarig eller tålamodet hardt bepröfvande väntningstid. » Af Herr Professoren Lindgren: »Hvad jag, i slutet af min, vid Konsti tutions-Utskottets Memorial N:o 24 vidfogade.
Reservation, den jag äfven nu måste åberopa, förutsatte såsom möjligt, har nu inträffat; att nemligen Ridderskapet och Adeln, genom vidblifvande af sitt förut fattade beslut, att förklara den föreslagna Grundlags-förändringen för hvarken nödig eller nyttig, förmått Utskottet till den Grundlags-stridiga åtgärden, att förelägga Rikets Ständer en proposition till votering i förstärkt Konstitutions-Utskott mellan det framlagda förslagets antagande till hvila eller dess förkastande.
Jag vill dock härmed ingalunda hafva sagt, att Ridderskapet och Adelns afslag å den gjorda inbjudningen innebär någon öfverträdelse af Grundlagens bud; enär jag omöjligen kan föreställa mig, att meningen af detta
Stånds vid återremissen yttrade gemensamma tanke, att förslaget vore hvarken nödigt eller nyttigt, kan vara den, att Ståndet ville redan vid denna Riksdag detsamma förkasta, en mening, å hvilken jag är fullt öfvertygad, att Herr Landtmarskalken skulle hafva vägrat proposition.
Men felet är Utskottets, som, med glömska af sin pligt, att upprätthålla Grundlagens helgd, tillåtit sig att i Ridderskapet och Adelns »gemensamma tanke» inlägga en sådan, om än af några föregående Riksdagars praxis försvarad, dock tvifvelsutan Grundlags-stridig mening.
Efter hvad jag i min ofvan åberopade reservation yttrat, hade Utskottet, redan när protokolls-utdragen rörande denna fråga från de respektive Stånden inkommo, och deraf syntes, att 3 Stånd hade antagit förslaget oförändradt till Grundlagsenlig hvila, och att Ridderskapet och Adeln detsamma hade återremitterat med den ofvan omnämnda gemensamma tanken, bordt förklara detsamma - Konslilutions-Ulskotlels Memorial, N:o 34. 9 samma för hvilande, på grund af tre Stånds sammanstämmande beslut, och det fjerde Ståndets uraktlåtenhet, att å detsamma söka någon ändring tillvägabringa.
Hvad som dock icke då skedde, hade åtminstone bordt ske nu; eller om nödvändigt en voteringsproposition i förstärkt Utskott skulle föreslås, denna, i likhet med hvad af alla andra Rikets Ständers Utskott, och äfven af Konstitutionsutskottet, när fråga är om andra gemensamma tankars sammanjemkning, troget iakttages, bordt så inrättas, att Utskottet till Nej-proposition upptagit sjelfva verba formalia i det dissentierande
Ståndets vid återremissen yttrade gemensamma tanke; hvadan Nej-propositionens lydelse skulle hafva blifvit denna: »Vinner »Nej, förklara Rikets Ständer, i öfverensstämmelse med Ridderskapet och Adelns »gemensamma tanke, det ifrågavarande förslaget hvarken nödigt eller nyttigt.» Att nu Utskottet, i stället för att i Nej-propositionen insätta de ord, i hvilka det dissentierande Ståndets beslut finnes affattadt, detsamma travesterat och godtyckligt uttolkat, kom sig, efter hvad ock vid diskussionen inom Utskottet blifvit utröndt, deraf, att man genom ett annat förfarande fruktade, att blottställa sig för representationens åtlöje, enär den kontraproposition, som på sådant sätt skulle hafva kommit till stånd, nödvändigt måste anses för särdeles abderitisk.
Jag bestrider visst icke det olämpliga, ja, nästan oförnuftiga innehållet af densamma, men tror också häraf säkrast bevisas, att det återremitterande Ståndet aldrig kunnat hafva haft för afsigt att, genom den opinionsyttring, med hvilken det återskickade förslaget till Utskottet, framkalla en votering, för hvilken antingen, 0111 Utskottet hade gjort sin skyldighet, en så orimlig kontraproposition, som den omnämnda, hade blifvit oundviklig, eller också Utskottet skulle, såsom nu skett, nödgas att, efter en godtycklig uttolkning af Ridderskapet och Adelns beslut, föreslå en mot Grundlagens bokstaf och anda diametralt stridande proposition.
På dessa grunder, äfvensom med åberopande af 56 och 81 §§ RegeringsFormen, af hvilkas lydelse tydligen synes, att ett af Konstitutions-Utskottet framlagdt Grundlags-ändrings-förslag, och öfver hvilket voteradt blifvit i förstärkt Utskott, ovilkorligen måste lemna en återstod till nästkommande Riksdags behandling och afgörande, hoppas jag, att Rikets Ständer ogilla den i detta Memorial af Utskottet föreslagna voteringsproposition.» Herr Tersmeden, Nils, Herr Doktor Broman och Herr Kontrakts-prosten
Tegnér hafva velat tillkännagifva, att de vid ärendets behandling i Utskottet icke närvarit.
Bill. lill II.
Brot. 1853 <£ 1854. 3 Sami. 10 Hafi.
S 10 1 Konslilulions-Utskollels Memorial, N.o 3H.
\:o 35.
Ank. till Exp.-Utsk. den 14 Aug. 1854, kl. 11 f. m.
Memorial till Rikets Stunder, med voterings-propositioner i fråga om Konstitutions-Uiskottets förslag, uti Memorialet N:o 15] till ändring af 39 § Riksdags-Ordningen.
Efter det, vid behandling af Konstitutions-Utskottets, uti dess Memorial N:o 15 afgifna, förslag till ändring af 39 § Riksdags-Ordningen, rörande val af ordförande i Utskott och andra Rikets Ständers delegationer, Höglofl.
Ridderskapet och Adeln såsom dess gemensamma tanke anmärkt, att detta förslag vore hvarken nödigt eller nyttigt, men öfriga Riks-Stånden antagit detsamma till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, hafva, enligt de till Utskottet ankomna Protokolls-utdrag för den 28 och 29 sistlidne Juli samt den 2 och 4 i denna månad, vid föredragningen af Utskottets Memorial, N:o 25, angående sammanjemkning af de yttrade meningarne, de särskilda Riks-Stånden vidblifvit sina fattade beslut; och får derföre Konstitutions-Utskottet härmed till Rikets Ständers godkännande hemställa följande voterings-propositioner:
Den, som vill, att Konstitutions-Utskottets, uti Memorialet N:o 15 framställda, förslag till ändring af 39 § Riksdags-Ordningen, angående val af ordförande i Utskott och andra Rikets Ständers delegationer, skall antagas :att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästkommando Riksdag, röste Ja: Konsiilulions-Ultkolteli Memorial, N:o 36.
II Den, det ej vill, röste Nej.
Nej. kommer nämnde förslag icke att blifva hvilande till slutlig pröfning vid nästa Riksdag.
Stockholm den 10 Augusti 1854. / Reservationer äro anmälda af Herr Biskopen Hallström och Herr Professoren Lindgren, med åberopande af hvad emot Memorialet N:o 34 blifvit anfördt.
Herr Tersmeden, Nils, Herr Doktor Broman och Herr Kontrakts-prosten
Y:o 36.
Ank. till Exp. Utsk. d. 14 Aug. 1854, kl. 11 f. m, V Memorial till Rikets Ständer, med voterings-propositioner i fråga om Ronstitutions-Utskottets, uti Memorialet N:o 16, vä.ekta förslag till ändring i 69 § Regerings-Formen.
Konstitutions-Utskottet, som uti Memorial, N:o 26, yttrat sig i anledning af de hos Riks-Stånden förekomna skiljaktiga meningar angående Utskottets, i 12 Konslitulions-Ulskolltls Memorial, N:o 36.
Memorialet N:o 16, framställda förslag till ändring af 69 § Regerings-Formen, rörande behandlingen af Stats-Utskottets Betänkanden i vissa frågor, har af ankomna Protokolls-utdrag för den 28 och 29 sistlidne Juli samt den 2 och 4 i denna månad inhemtat, att de särskilda Riks-Stånden sina fattade beslut vidblifvit; och enär sålunda qvarstår oförenlig skiljaktighet emellan de meningar, som blifvit antagna å ena sidan af Hedervärda Bonde-Ståndet och å den andra af öfriga Stånden, har Utskottet funnit sig böra till Rikets Ständers bepröfvande hemställa följande voterings-propositioner:
Den, som vill, att det af Konstitutions-Utskottet, uti dess Memorial N:o 16, afgifna förslag till ändring af 69 § Regerings-Formen, angående behandlingen af Stats-Utskottets Betänkanden i vissa frågor, oförändradt skall blifva hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, röste Ja; Den, det ej vill, röste Nej.
Nej, kommer Bonde-Ståndets angående nämnde förslag yttrade, uti Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 26 anmälda, gemensamma tanke, att antagas såsom hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästföljande Riksdag.
N:o 37. ffnnsliluliims-VttkiH-lels Hemm ial. X:t> 3?.
Vi \:o a».
Ank. till Exp.-Utsk. den 14 Augusti 1854, kl. 11 f. m - Memona/ till Rikets Ständei, med' voterings-propositioner i fråga om Konstitutions-Utskottets, i Memorial N:o 17, afgifva förslag till ändring af iå § Riksdags-Ordningen.
Enligt hvad Konstitutions-Utskottet inhemtat, af ankomne utdrag af de särskilda Kiks-Ståndens protokoll den 28 och 29 sistlidne Juli samt den 2 och 4 i denna månad, angående föredragningen af Utskottets Memorial N:o 27, i anledning af ett Stånds återremiss af Utskottets, i Memorialet N:o. 17, väckta förslag till ändring i 14 § Riksdags-Ordningen, rörande representations-rättigheten för Stockholm, hafva samtliga Riks-Stånden vidblifvit sina i ämnet fattade beslut: hvadan, för afgörande emellan de stridiga meningarne, Utskottet far härigenom till Rikets Ständer vördsamt hemställa följande voterings-propositioner:
Den, som vill, att Konstitutions-Utskottets, uti dess Memorial N:o 17, framställda förslag till ändring i 14 § Riksdags-Ordningen, angående representationsrättigheten för Stockholm, skall blifva hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästkommande Riksdag, röste
Ja; den, det ej vill. röste Nej. Ilih. lill K. St. fröt. iS5S Ä ISS4. 3 Sami. iO Hafi. 3 14 KontlUtUiont-Utskottet» Memorial, .V.-o 37.
Nej, kommer berörde förslag icke att vara hvilande till behandling vid nästa Riksdag.
B es e r v a t i o ner åro anmälda af Herr Biskopen Hallström och Herr Professoren Lindgren, med åberopande af hvad emot Memorialet N:o 34 blifvit anfördt.
Herr 'Tersmeden, Nils, Herr Doktor Broman och Herr Kontraktsprosten legner hafva velat tillkännagifva, att de vid ärendets behandling i Utskottet icke närvarit.
STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri. t»S4.
Konslilulions-Ulskoltels Memorial, M 38. 1 JK 38.
Ank. till Eip.-Utsk. d. 17 Aug. 1854, kl. 1 e. m.
Memorial till Rikets Stander, med förslag till ändring af 11 och 14 §§ Riksdags-Ordningen, angående Stadernas representations-rätl.
Sedan de flera, under Riksdagens lopp till Konstitutions-Utskottet inkomna, förslag till ändring af Grundlagarne i de delar, som angå nationai-representationen i dess helhet, till följd af Utskottets vid deras pröfning fattade beslut förfallit, framställdes till Utskottets bedömande ett förslag, som afsåg sådan ombildning af representationen, att Borgare-Ståndet skulle inom sig upptaga de samhällets medlemmar, hvilkas anspråk på deltagande i Riksdags-ärenderna vore till sin rättmätighet allmännare erkändt i den redan längre tid pågående striden emellan skiljaktiga meningar i den stora samhällsfrågan.
Utskottets majoritet har funnit sig icke kunna godkänna detta sednare förslag i hela dess vidd; men de derom hållna öfverläggriingar hafva fästat Utskottets uppmärksamhet på möjligheten att, utan återupplifvande för tillfället af omförraälde långvariga meningsstrid i ämnen, som ingripa i sjelfva grunderna för den nuvarande national-representationen, och utan att i någon män frånträda den idé, som grundat och bibehållit Stånds-indelningen, särskildt i afseende på representations-rätten inom ett Riksstånd, Borgare-Ståndet, åstadkomma en vigtig förbättring i Grundlagen.
En sådan förbättring synes önskvärd icke, allenast för den, som, utan att dela de uttalade åsigterna om mera tvingande behof af vidsträckt förändring i hela representationen, anser lagstiftarens omsorg egentligen böra riktas åt förbättringar i de enstaka punkter, om hvilkas behof af ändringar meningarne redan hunnit mera förena sig.
Äfven den, som, med lifligare förhoppning om slutlig framgång omfattar försöken att på nya, med Stånds-fördelningen oförenliga grunder, ombilda vårt representations-skick, måste af företeelserna med de i sådan syftning vid flera Riksmöten gjorda förslagen hafva kommit till den förutsättning, att den förväntade slutliga framgången icke kan ligga så nära för handen, att derföre borde emedlertid undvikas all förbättring i de särskilda delarne af den närvarande ordningen; och i den mån det antages, att den nuvarande national-representationens bristfällighet jemväl är en af de bidragande orsakerna till hinder för ändamålsenlig lösning af de stora frågorna; i samma mån torde hvarje bemödande att afhjelpa samma bristfällighet erkännas vara förtjent af uppmärksamhet.
Prat. 1833 & 1834. 3 Sami. 11 Haft. 1 2 KonsliluUons-Ulskollels Memorial, JM 58.
Af Stånds-indelningens beskaffenhet följer, att väsendtliga förändringar och utsträckningar af representations-rätten inom det ena Ståndet kunna göras utan att inverka på hvad i sådant hänseende är gällande för det andra Ståndet; och derföre har Utskottet icke funnit någon olämplighet deruti, att frågan om beredande af hittills saknad representationsrätt åt dem, hvilka borde till BorgareStåndet räknas, nu blefve särskildt för sig upptagen.
Enligt 14 § Riksdags-Ordningen ega Rikets Ständer att sända Riksdagsmän af stadens Borgare och Magistratspersoner.
Frän representationsrätten äro således uteslutna icke burskap egande sjelfständiga näring s-idkar e, egare af hus och tomter i städerna, egare, eller under ständig besittningsrätt innehafvare, af stadsjord, äfvensom, med ofvanomförmäldta undantag, städernas egna tjenstemän.
Att dessa från representationsrätt uteslutna medborgare, i följd af deras, på städernas näringar beroende och med dem nära förenade, intressen, böra af samma orsak, som städernas egentliga Borgare och Magistratspersoner, ega representationsrätt, har Utskottet antagit; hvadan Utskottet uppgjort ett förslag till grundlagsändring i detta hänseende.
I sammanhang härmed har Utskottet ånyo tagit i öfvervägande den fråga, hvaruti Rikets sednast församlade Ständers Konstitutions-Utskott uti dess memorial, JU 18, väckt ett förslag till ändring af 3:e momentet i ofvannämnde § af Riksdags-ordningen, men hvilket förslag, vid dess afgörande under innevarande Riksdag, till följd af ett Riks-Stånds beslut, ansetts förfallet.
Det var nemligen anmärkt, att stadgandet i nämnde moment, hurusom, då Riksdagsmannavalen förrättas af Borgerskapet samfäldt och icke af elektorer, rösterna skola beräknas efter hvad hvar och en af de väljande till staden skattar, kunde i städer, der de valberättigades förmögenhetsmassor i förhållande till hvarandra företedde stora olikheter, medföra den följd, att valens utgång ytterst bestämdes af några få personer; och nämnde förslag angick sådan förändring i detta hänseende, att städernas valberättigade innevånare skulle ega ordna rösträtten på sätt den lämpligast syntes, dock med Konungens pröfning och samtycke.
Detta 'förslag har Utskottet ansett sig böra vid detta tillfälle ånyo till Rikets Ständers behandling vördsamt öfverlemna, dock med den förändring, som af den nu tillstyrkta utvidgning af representations-rättigheten föranledes.
Enär för närvarande på Rikets Ständers behandling beror ett af Utskottet i dess memorial, JU 17, afgifvet förslag om upphäfvande af nuvarande l:a momentet i 14 § Riksdags-Ordningen och inrymmande i stället uti 2:a momentet af ett stadgande angående representations-rättigheten för Stockholm, hvaraf ock skulle följa ändrad numerering af momenterna i denna §, har Utskottet derefter lämpat uppställningen af närvarande förslag, med denna lydelse: Konslitutions-Ulskotlels Memorial, M 38.
3 Riksdag s-ordningen. § lilio.
Med de i — — — tillhörande det Dom-kapitlen, att för Presterskapet, Stockholms Magistrat, att för samma stad, samt Landshöfdingarne, hvar i sitt län, att för de öfriga städerna och menige allmogen om sådane valförrättningar, å embetets vägnar, föranstalta — — — § 14- l:o.
Inom Rikets städer ege Borgare, Öfrige idkare af yrken, som till borgerliga näringar räknas, egare af hus eller tomt samt egare eller innehafvare, med ständig besittningsrätt, af jord under stadens domvärjo, alla dessa så framt de äro i staden bosatte, äfvensom stadens Magistratspersoner och andra stadens tjenstemän, att bland sig välja Riksdags-fullmäktige.
Stockholm sände Tio och Götheborg
Tre egna Fullmäktige; städerna af första klassen hvardera Två; de af andra klassen, med rätt att ställa två, hvardera minst En; och städerna af tredje klassen hvardera En Fullmäktig.
Städerna af de öfriga klasserna ega att sända hvardera En Fullmäktig; dock med rättighet att förena sig Två, högst Tre, om en person, hvilken likväl måste vara till Riksdagsman vald för den af dessa städer, der han sjelf valrätt eger.
Riksdags—fullmäktig för stad af tredje klassen må jemväl kunna tillika antaga fullmakt för en annan stad af lägre klass. 2:o.
Valen skola ske inför vederbörande Magistrat, efter det å hvarje ort öfliga valsätt, deruti. likväl ändring kan ega rum, dä antingen någon stads valberättigade innevånare, eller ock en eller flera klasser bland dem, om sådan ändring öfverenskomma och Konungen, efter vederbörandes hörande, finnér skäl densamma fastställa; börande, i fråga om sudan ändring, de valberättigades röster, der valen dittills omedelbart förrättats, beräknas efter hvad hvar och en af de väljande till staden eller dess allmänna behof skallar.
Efter denna grund beräknas ock vid riksdagsmannaval rösterna, der det omedelbara valsättet är öfligt, så vida icke annan beräkningsgrund pä nu föreskrifvet sätt antages.
Annorlunda, än genom ordentlig omröstning med slutna sedlar af de valberättigade eller af deras utsed,de elektorer, må Riksdags-fullmäktig icke kallas. 3:o.
Ingen må för städerna till Riksdagsman utses, som icke minst tre år före den dag, hvartill Riksdagen blifvit pålyst, varit, enligt l:a momentet af denna §, valberättigad i staden; och beräknas denna tid från tjenste- eller borgare-eds afläggande eller från det utöfningen af yrke börjat eller egande- och besittningsrätt till hus, tomt eller jord i staden blifvit förvärf vad.
Ar egare af hus och tomt eller egare och innehafvare af stadsjord, Frälseman eller till Preste-Ståndet hörande, vare han ej för staden valberättigad eller valbar. 4:o.
Fjerdeparts-egare — — — inom länet bosatt. 5:o. Utom Fahlu Bergslag — efterrättelse uppläsas.
4 Konslitutions-Ulskotlets Memorial, JYs 38.
Af Herr Björck: »Det förslag till ändring i 14 § Riksdags-Ordningen, hvilket Konstitutions-Utskottet beslutat att för Rikets Ständer framlägga, är föranledt af en motion, som jag till Utskottet ingifvit i syftning att inom Borgare-Ståndet bereda rum för alla de nu orepresenterade, som erbjuda tillräcklig moralisk garanti för deras deltagande i Statsbestyren, men icke tillhöra de nuvarande RiksStänden.
Denna motion, som vid omröstningen inom Utskottet tillvann sig 11 röster, mötte ogillande hufvudsakligen af den grund, att den förmenades vara i strid med den nuvarande Ståndsindelningen, som, hvad de öfrige Riks-Stånden beträffade, skulle komma att fortfara.
Det kan väl icke heller bestridas att hvarje förändring i de nuvarande
Ståndens sammansättning innefattar en rubbning af Ständsindelningen, men just derföre träffas ock Utskottets eget förslag af samma anmärkning i lika mån, som mitt, och den åsigt, som för en dylik anmärkning ligger till grund, innebär i tillämpningen i sjelfva verket hvarken mera eller mindre än att de orepresenterade icke kunna eller skola i representationen inlåtas, så länge Svenska folket representeras af Stånden.
Det må vara, att man icke inser den inkonseqvens, som ligger deri, att bestrida mitt förslag, såsom en rubbning af Ståndsindelningen, men på samma gång medgifva upptagande i Borgare-Ståndet af åtskilliga orepresenterade.
Denna inkonseqvens förefinnes icke desto mindre, emedan man förgäfves skall söka alt uppställa någon grund för fördelning inom de nuvarande Stånden af de orepresenterade; och förhandlingarne inom Utskottet i denna fråga hafva jemväl ådagalagt den största meningsskiljaktighet i detta hänseende mellan dem, som vidhålla Ståndsindelningen.
Det mäste ock så vara, just derföre att
Stånden icke äro annat än slutna korporationer, begränsade endast af privilegierne.