Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dock anse Rikets Ständer denna förmonsrätt icke böra utsträckas till äldre fordringar, än de som härleda sig ifrån den af fartyget senast gjorda resa näst innan förmonsrälts-tvisten uppstår, enär i annat fall skulle kunna inträffa för den senaste besättningen collisioner med gamla okända fordringsanspråk, äfvensom för bodmeri- och bilbrefs-långifvare ett onödigtvis förÖkadt äfvertyr; hvarjemte Rikets Ständer trott alt, till förekommande af olika begrepp derom, hvad till sista resan rätteligen må hänföras, då t. ex. fartyget besökt flere hamnar efter hvarandra och flere gånger ombytt laddningar med samma manskap, det vore nödigt bestämma, att resan bör räknas ifrån det besättningen inmönstras. X öfverensstämmelse med dessa grunder få Rikets Ständer i underd. föreslå, att, i stället för sista mom. af 5 §. i 17 Gap.
Handels-BaJken , derstädes måtte införas följande stadgande:
Sjöfolk vjute förmonsrätt i skepp för lön under skeppets sisla resa, räknad ifrån besättningens inmönstring, och Skepps-redare ege för skeppslega samma rätt i det gods sorn i skeppet är; samt Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse N.O 85. *iS samt att i mom. 7 §. i berörde Caj), måtte erhålla följande förändrade lydelse:
Häfver någor sådant bilbref, sorn i Sjölagen beskrifvet är, ege Tian förmon i skeppet, dä skeppsfolk är betaldt, som i 5 $. säges, så ock i godset.
Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 3o Julii 1834* N:o 85.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 28 Julli i834* Preste-Ståndet den 28 — — Borgare-Ståndet den 28 — — Bonde-Ståndet den 3o — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse derom, att de Lagstadganden, som vid innevarande Riksmöte beslutas, af sådan beskaffenhet, att de tillhöra allmän Civil- och CriminalLag, må, så vidt ske kan, varda i en enda Författning kungjorda. (Xag-Utsk. N:o 80.) S. A. K. Ehuru Rikets Ständer, lill undanrödjande åf tidsutdrägt, funnit sig böra under denna, likasom vid föregående Riksdagar, uti serskilda Skrifreiser till E. K. M. i underdånighet anmäla de förslag och hemställanden om ändringar i åtskilliga den allmänna Lagstiftningen rörande ämnen, som Rikets
Ständer trott vara af omständigheterne påkallade; hafva Rikets Ständer likväl, på det detta ej mätte föranleda till antalets ökande af spridda Författningar, och enär det skulle leda till en lättad kännedom och öfversigt af Lag-Verket, om för hvarje Riksdag, de då beslutade tillägg till, eller ändringar och förklaringar af allmän Civil-och Criminal-Lag, så vidt utan olägenhet ske kunde, klefve samlade till en gemensam Författning, härmed skolat hos E. K. M. i underdånighet arn» bålla, att alla de Lagstadganden, som vid innevarande Riksmöte beslutas, af sådan beskaffenhet, alt de höra till allmän Civil- och Criminal - Dih. lill R.
Prof. fS34> lo Sami. t A/d. iS Expeditions- Utskottets Förslag lill und.
Skrifvelse No 86.
Lag, ma, så vidt det linnes lämpligt, varda kungjorda uti en enda Författning, den E K. M. torde vid Riksdagens slut i Nåder låta utfärda; Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 3o Julii i834- N:o 86.
Uppläst och godkändt lios Ridd. octi Adeln den 28 Julil It 34- Preste-Slåndet den 28 — — Borga re-Ståndet den 28 — — Bonde-Slåndct den 3o — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse , angående upphäfvande af Skrå-Författningarne i MurmästareTimmermans- och flygg tnäs t are- lian dt v er ken.
(OecoiK-Utsk.
N:o 61.)
S A Kr
I sammanhang med väck t fråga om befrämjande af byggnadsföretag i Rikets större städer och företrädesvis i Hufvudstaden, har, till beredande af tillräcklig arbetskraft och måttliga arbetslöner, förslag blifvit bos Rikets Ständer framslälldt derom, att rättighet må beviljas hvarje välfräjdad person, utan afseende ifrån hvilken ort lian kommer, efter anmälan hos Vederbörande, och, om så billigt pröfvades, emot låg contribulion, att såsom murare, timmerman eller snickare låta sig använda vid nybyggnad af stenhus i Stockholm, utan hinder af gällande Skrå-författningar, Och då Rikets Ständer, vid öfvervägande häraf, funnit, att de nu gällande tvångslagar, i afseende på hvarje stads handtverkares uteslutande rätt, att vid byggnadsföretag inom staden med arbete tillhandagå, för dylika företag lägga de största svårigheter i vägen, och dem stundom alldeles hindra, samt de inom städerne bosatte handtverkare, hvilka ega känd skicklighet och pålitlighet, alltid, äfven under täflan med handtverkare ifrån landsbygden, företrädesvis kunna påräkna att blifva anlitade, anse Rikets Ständer sig böra hos E. K. M. i underd. anhålla, alt Skråförfattningarne i Murmästare-, Timmermans- och Byggmästare handtverken måtte i Nåder upphäfvas.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 3-t Julii i83/p Expeditions-Utskottels Förslag lill und.
Skrifvelse N.-o Sj, XI5 N:o 87.
Uppläst och återremitteradt hos Ridd. och Adeln den 18 Aug. 1834.
Uppläst och godkändt bos Ridd. och Adeln den 29 Aug. 1834- Preste-Ståndet den 25 — — Borga re-S lund et den 25 — — Bonde-Slåndet den 25 —- — Rikets Sländers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl-.
Majus Nådiga Proposition om Curhusafgiftens fortfarande.
(Bev.-Ulsk.
N:ris 8 och 17.) S. A. K. Genom Nådig Proposition af den 18 sist).
Januarii, har E. K. M, med lillkäunagifvande, att E. K.
M. under den 9 Julii i83o utfärdat Nådig Kungörelse om Rikets Ständers vid sista Riksdag fattade beslut, alt en afgift af minst 1 och högst 5 sk. af hvarje person, som betalar mantalspenningar, skulle, från och med nämnde år till och med det, då påföljande Riksdag slutades, till veneriska smittans hämmande, fortfarande erläggas, tillika i Nåder meddelat: att, då Rikets Ständer syntes hafva åsyftat, att från Curhusens styrelse och förvaltningen af deras medel alldeles afskilja Lazareltens, Serafimer-Cidens-Gillet, tili följd af E. K. M:s Nådiga befallning, infordrat och, jemte eget underdånigt yttrande, till E. K.
M. inkommit med samtlige E. K. M:s Befallningshafvandes underd. förslag till reglering af Lazareltens framtida underhåll och styrelse, hvilka hufvudsakligen instämt deri, att Lazaretten omöjligen kunde ega bestånd utan understöd, samt att för dem och Curhusen vore förmonligast, om deras styrelse blefve gemensam, utom på de ställen, hvarest deras afskiljda läge sådant hindrade; att Serufimer-Ordens-Gillet härvid upplyst, att Lazaretten från början aldrig haft någon rättighet till understöd af Hospitalsfonden, utan urspungligen bort anläggas och underhållas på Länens egen bekostnad, hvadan det bidrag, som från nämnde fond i senare tider årligen till Lazaretten lemnats, härledt sig ifrån stadgandet i Kongl. Instiuctionen för Serafimer-Ordens-Gillet af den 28 April 1791; och att Hospitalsfonden för närvarande icke egde några öfverskott att till Lazareltens underslöd aflåta, sedan fondens medel medtag i ts och ännu erfordrades för inrättandet af Central-Hospitaler, hvadan ock E. K. M , under den 29 Oct., 1828 tills vidare och så länge behofvet fordrade, befriat Hospitalsfonden från alla bidrag till Läns-Lazaretten, undantagande dem, som grundade sig på serskilda Nådiga förordnanden.
Skrifvelse F.-o Sf.
På grund hvaraf Serafimer-Ordens-Giliet, enär Lazarettet således borde af Länens invånare sjelfve underhållas, i underd. hemställt: att Curhusafgiften mätte fortfara till enahanda belopp, som vid sista Riksdag bestämdes5 att berörde afgift för hvarje
Län serskildt måtte af dess Comrferade årligen fastställas sålunda, att både Lazaretten och Curhusen deraf finga full tillgång för deras utgifters bestridande; samt att, enär Lazarettet! och Curhusen i de flesta
Län voro anlagde i ett och samma hus, Styrelsen af hvarje Läns Lazarett och Curhus måtte, till besparing i kostnaden, blifva gemensam, der icke locala hinder eller andra orsaker deremot förekomme, såsom i Stockholms, Östergöthlands, Södermanlands* Wermlands och Gefleborgs Län, dock att hvardera Inrättningens utgifter noga borde afskil jas, hvilket vunnes genom efterföljd af det formulair, som redan vore till efterrättelse för redovisningen meddeladt; och har E. K. M., efter att i ämnet hafva hört Sundhets-Collegium, som biträdt Serafimer-Ordens-Gillels underd. framställningar, uppå de af dessa Verk anförda grunder, och då botandet af andra sjukdomar, än den veneriska, jemväl vore angeläget, i Nador föreslagit Rikets Ständer följande beslut: a) att
Curhusafgiften fortfarande måtte utgöras intill utgången af det år, då nästa Riksdag slutas, och inom hvarje Län af dess Comiterade bestämmas till det belopp, att erforderlig tillgång vinnes både för Lazarettet och Curhusens behof; samt b~) att styrelsen och förvaltningen af Lazaretten och Curhusen inom hvarje Län matte, på sätt och med de förbehåll Serafimer-Ordens-Giliet uppgifvit, blifva gemensam.
M. sålunda i Nåder föreslagit hafva Rikets Ständer till öfverläggning förehaft, och tillika tagit kännedom af de från Läns-Styrelserna insända berättelser om revisionen af Curhus- och Lazaretts-räkenskaperne, äfvensom af hvad handlingarne i öfrigt innehålla; och ehuru Rikets Ständer anse
Curhusafgiften hvarken böra eller kunna bestämmas med hänsigt att fullt afhjelpa Curhusens alla behof och dessutom äfven Lazarettens, enär sådant vöre oförenligt med egentliga ändamålet och vilkoret för Curhusmedlens sammanskott, hvilka förutsätta, ali denna afgift ej allenast bör minskas i moa af veneriska sjukdomens eftagande, utan äfven alldeles upphöra, om och när berörde ändamål är vunnet; likväl, och som, enligt Sundhets-Collegii uppgifter, Curhus» inrättningar ne, oberäknadt Militair-Sjukhusen, under åren tS27, 1828, 1829 och i83o i medeltal för hvarje år varit begagnade af a.ySä personer, hvaraf visade sig, att sjuk-an tal et under dessa år på det liela ieke undergått någon serdeles betydlig minskning emot medeltalet för iren Expeditions-tflstollds Förslag till und.
AT-o 87. J17 1824? i8a5 och 182G, hvilket, efter afdrag för Militair-Sjukhnsen, utgjort omkring 3,ooo personer; samt Rikets Ständer dessutom af Pievisions-Berättelserne ifrän Länen inhemlat, alt i allmänhet
Curhus-inrältningarnes fonder eller behållningar äro så obetydliga, att dessa Inrättningar, åtminstone tills vidare, icke utan fortfarande understöd kunna vidmagthåll as, oberäknadt de årliga bidrag, som Lazaretten af Curbusmedlen påkalla; hafva Rikets Ständer af dessa skäl funnit godt besluta, att en årlig afgift till veneriska smittans botande oell hämmande må, till och med det år, då nästa Riksdag slutas, af hvarje mantalsskrifven person fortfarande utgöras, under hufvudsakligen enahanda vilkor, som vid sista Riksdag fastställdes, äfvensom att styrelsen och förvaltningen af Lazaretten och Curhusen inom hvarje Län må blifva gemensam, der icke Jocala hinder eller andra orsaker deremot förekomma, såsom uti Stockholms, Östergöthlands, Södermanlands, Wermlands och Gefleborgs Län, dock att hvardera Inrättningens inkomster och utgifter noga åtskiljas, samt ovilkorligen serskildt redovisas; och hafva Rikets Ständer i öfrigt ansett lämpligt, att i afseende härå bestämma följande allmäna» stadganden, nemligen: 1:0
Till veneriska smittans hämmande oell utrotande utgöres årligen, ifrån och med år i835 tili och med det år då nästa Riksdag slutas, af hvarje person, sorn betalar mantalspenningar, en Curhus-afgift med ett minimum af en skilling och ett maximum af fem ski i lingar Banco, lika för alla betalande inom hvarje Län, efter dess behof; börande afgiften bestämmas antingen till ettdera af dessa belopp, eller deremellan, men må icke, utan vid serdeles tvingande omständigheter, fastställas till det högsta. 3:0
Denna afgift skall utgå, användas och rötlovisas inom hvarje Län serskildt, så att den blifver alldeles skiljd ifrån Hospitalens och Lasarettens fonder och räkenskaper, med förbehåll, alt de härigenom inflyrtande medel icke begagnas till andra ändamål, än Cur-anstalterne, efter behof och öfverenskommelse inrättade på ett eller flere ställen inom Länen, så framt nämnde medel icke skulle för veneriska smittans hämmande till fulla beloppet åtgå, då öfverskottet får, efter bestämmande af de i 3:dje punkten omförmälde Comiterade, under nedanmimndo LänsDirectioners inseende, användas för allmänna helsö vården inom Länet, serdeles till Lazarettet',s allmänna utgifter i och för svårare yttre skador och sådana sjukdoms-tillfällen, som påfordra Chirurg hk behandling. 3^> Ofördröjligen efter Riksdags-Reslutels kungörande bör, genom Expedition!-Utskcttets Fardag lill imd.
Skrijvelse N-0 81. utsedde Socken-Fullmägtige, hvilka sammankallas af Kronofogden, inom hvarje Tingslag valjas en Deputerad, samt af Borgerskapet inför Magistraten likaledes en, hvilka Deputerade sammanträda på den tid och det ställe, E. K. M:s Befallningshafvande utsätta, för att, under Landshöfdingen® ordförande, besluta, genom öfverenskommelse eller votering per capita, deruti Landshöfdingen eger deltaga, om sammansättningen till form och personer af den Comité med nödige Suppleanter, sorn skall årligen intill nästa Riksdag så väl revidera och granska räkenskaperne, jemte styrelsen och förvaltningen af Curhus-Inrältningen, som ock derefter ej mindre till beloppet bestämma bidraget till Lazarettet af tilläfventyrs varande öfverskott, än stadga för följande året den afgift, som kan erfordras; hvilka befattningar, om Deputerade så för godt finna, afven kunna till Pröfnings-Comitén öfverlemnas.
Städerne Stockholm och Götheborg anses likväl i dessa hänseenden såsom serskilda Län. 4:o De ifrån Hospitals- och Lazaretts-fonderne inom hvarje Län skiljda Curhus-medlen användas afen, jemlikt E. K. M:s Nådiga Instruction för Curtius- och Lazaretts-Inrältningarne, af den 17 December 1817, tillförordnad Direction, och redovisas å 1 ligen införde, enligt 3:dje punkten, utsedde Comiterade, hvilka, om de tillika firo Ledamöter af Pröfnings-Comitén, i de, rörande deras sammanträden utfärdade allmänna kungörelser, förut erinras om detta deras serskilda ofvanomförmälda åliggande; börande ej allenast en serskild beiättelse om nämnde revision årligen tryckas, utan ock, genom Läns-Styrelsens försorg, ett exemplar deraf till hvarje kyrka sändas, att från predikstolarne kungöras, samt Serafimer-Ordens-Gillet, Sundhets-Collegium och Riksgälds-Contoret deraf undfå hvar sitt exemplar, det sistnämnde, för att Rikets Ständers Revisorer och Bevillnings-Utskolt tillhandahållas; och skall i dessa tryckta berättelser äfven utsättas till hvad belopp Comiterade bestämt afgiften för det följande året, hvarefter debitering och uppbörd af oflanämnde afgift kommer att, på förr vanligt sätt, tillika med de öfriga krono-utskylderna verkställas. 5;o Räkenskaperne öfver Curhus-medlen skola upprättas i enlighet med det härjemte bifogade Formulaire, men må icke afslutas förr, än Comiterade på ofvannämnde sätt bestämt det bidrag, som må kunna lemnäs till öfriga helsovården.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 29 Augusti i834-'
Expcililions^UtskoUets Forslag till uriel.
Skrifvelse N.o 88.
Uppläst och godkandt hos Ridd. och Adeln den 8 Augusti r834- Preste-Slåndet den i i — -j Borgare-Ståndet den 11 — — Bonde-Slundet den 11 ' — — Rikets Ständers underd.
Skrifvelse, angående väckt fråga om försäljning till skatte af de till Ekeplantering an slagne Bispmotala Kungsgård och stine under fVisingsborgs Kungs gård lydande hemman, samt om inköp för Ekeplantering af jord å Wisingsö.
N:ris 29 och i85.) S. A K. Sedan Rikets sist församlade Ständer, i anledning af E, K. M:s Nådiga Proposition, rörande en förändrad disposition af Ekeskogarne i Riket, uti underd.
Skrifvelse af den 19 Augusti 1829, bland annat förklarat, att en till arealen viss bestämd jordrymd, helst i Rikets sydligare delar, borde för framliden utses, att efterhand till ekeplanteringars verkställande för Kronans räkning, för af Rikets Ständer anslagne medel, användas, och att till en början sådane Kungsgårdar, Kronoparker och Kronoallmänningar, som funnos för ändamålet tjenlige och voro eller ble.fvo disponible, skulle härtill af E. K. M. få begagnas, med E K
M. dervid lemnad rättighet att* efter laglig uppskattning å ömse sidor, utbyta större eller mindre del af den Kronan tillhörande och för ekeplanteringen bestämda jord, emot annan jord, tillhörig enskild man, som der till samtyckte, då ett sådant utbyte vore nödigt, för alt ål planteringarne gifva en sammanhängande sträcka och tjenliga gränser; så har E. K. M., uti Nådig Proposition till Rikets Ständers Stats-Utskott af den 18 sisth Januarii, tillkännagifvit, att E. K. M, efter inhemlade närmare upplysningar i ämnet, den 28 October i83o förordnat, att, i stället för ekeplanteringens påbörjande vid Bispmotala i Östergöthland belägne Kungsgård, såsom den först arrende-lediga Kronolägenhet, början med ekeplantering borde göras vid Wisingsborgs, af Directeuren för Skogsinstitutet dertill föreslagne Kungsgård, hvilken till Kronans disposition Midfastan i832 återfölle, af det skäl, att, enligt hvad bemälde
Directeur om växtligheten på Visingsö anfört, eketrädets mognad till skörd derstädes vore att förvänta 20 lill 3o år förr, än i Östergöthland, hvarigenom olägenheten af det mindre betydliga dröjsmål i anläggningens början, TIO Expedit ions-V t skotlets Förslag till und.
Skrifvelse N.ö SS. sorn genom Wisingsborgs senare tillträde än Bispmolalas uppkomme, af den tidigare skörden mångfaldigt öfvervägdes; hvarjemte en serskild styrelse öfver ifrågavarande anstalt blifvit af E. K. M. tillförordnad; att denna styrelse hos E. K. M. den 29 sisth October anmält, hurusom Styrelsen funnit jorden å Wisingsö med ganska få undantag vara tjenlig till ekeplanlering, hvaremot vid Bispmotala högst få fläckar voro till ekeplantering duglige; äfvensom de under Wisingsborgs Kungsgård lydande 2:ne på fasta landet i Grenna Socken belägna hemman, Lönnemålen och Eskemålen, om |:dels mantal hvartdera, voro till ekeplantering alldeles otjenJige; hvadan Styrelsen på upptagne skäl i underd. föreslagit: 1:0 att ekeplanteringen finge uteslutande concentreras på Wisingsö å den jord, som der kunde förvärfvas, men Bispmotala, såsom otjenlig, icke dertill användas; 2:0 att hemmanen Lönnemålen och Eskemålen såsom äfven dertill otjenlige måtte genast få försäljas, antingen emot det af åboerne å dessa hemman gjorda anbud af 5ooo R:dr RGS eller på auction; 3;o alt, likaledes till besparing i de contante utgifterne, Bispmotala om ett års förlopp måtte få försäljas, efter skedd anmälan; och 4-"° att Styrelsen vid sig yppande lägenhet, måtte, dock efter erhållen tillåtelse för hvarje gång, få köpa jord på Wisingsö för de medel, som för de försålda hemmanen erhöllos, och i öfrigt för de medel, som till Ekeplanteringarne voro eller blefve anslagne; att E. K. M , på grund af hvad ekeplanterings-styrelsen i underdånighet anfört, funnit Wisingsö, i anseende till läge, jordens beskaffenhet och öfrige uppgifne förmoner, vara för ekeplantering en bland de mest passande localer, och att det således vore angeläget, att för detta ändamål söka efter hand bringa denna ö under Kronans eganderätt, men att deremot Bispmotala Kungsgård, såsom otjenlig till ekeplantering, icke borde användas; med anledning hvaraf och då, på sätt Ekeplanterings-styrelsen jemväl uppgifvit, nästan oöfvervinnei liga svårigheter motte för verkställigheten af de jordulbyten ernellan Kronan och enskilde, som Rikets Ständer, för att vinna tjenlig jord lill ekeplanteringen, medgifvit, så att förutses kunde, att ändamålet på sådant sätt icke stöde att vinna, utan att det enda lämpliga vore, alt Kronan försålde de för ekeplanteringen anslagne lägenheter, som icke dertill lämpligen kunde användas,
och deremot inköpte andra, som funnos tjenlige, E. K.
M-, under den synpuukt, att ekeplanteringen för närvarande endast å Wisingsö borde fortsättas, föreslagit Rikets Ständer: 1:0 alt Bispmotala Kungsgård, sedan den blifvit behörigen skatt - Expeditions-Utskottcts Förslag till und.
Skrifvelse N.o SS. skattlagd, likasom de under Wisingsborg lydande, på fasta landet belägne, afven till ekeplantering oljenlige hemmanen Eskemålen och Lönnemålen, sedan Kronotionde blifvit dem åsatt, må under skatlemannarätt på öppen auction få försäljas till den, som derföre erbjöde den bogsta antagliga skatteköpeskilling, att med en sjettedel om året på sex år erläggas; och 2:0 att, för så väl de genom denna försäljning inflytande skalteköpeskillingar, som de medel, hvilka i öfrigt för ekeplanteringen voro eller blefve af Rikets Ständer anvisade, jord å Wisingsö må efter hand och i den mon den, efter af Ekeplanterings-Styrelsen hos E. K.
M. skedd anmälan, emot lämpligt och billigt pris kunde erhållas, af E. K. M. inköpas, för att till ekeplanteringen användas.
Rikets Ständer hafva högslberörde
Nådiga framställning i öfvervägande tagit, och dervid tillika inhemtat, alt Rikets Ständers vid sista Riksdag gjorda underd. hemställan, alt början af ekeplantering och plan.teringshagars inhägnande måtte verkställas vid Bispmotala Kungsgård, grundade sig på de undersökningar, som Öfversten af Borneman och Öfver-Jägmästaren Ebert verkställt, och på den berättelse, som frami.
Herr Amiralen »n. m. Grefve v.
Platen och Landshöfdingen m. m.
Grefve Hamilton lindel' den 7 December 1826 i ämnet afgifvit; och ehuru Rikets Ständer icke vilja afgöra, huruvida dessa sakkunnige mäns tillstyrkande af Bispmotala Kungsgårds användande till ekeplantering blifvit fullt vederlagdt genom den af Directeuren vid Skogs-Institutet, Hof-Jägmästaren J. A. af Ström, sedermera anställda undersökning; likväl och då, fråga nu är om ett större företag af väsendtlig vigt för Riket och förenadt med betydliga kostnader, hafva Rikets Ständer ansett betänkligt att nu bifalla livad E. K. M. i detta hänseende i Nåder föreslagit, helst Rikets Ständer icke kunna undgå fästa uppmärksamhet på de yttranden, som så väl E. K. M;s Befallningshafvande i Jönköpings
Län, som flere å Wisingsö bosatte personer meddelat i en annan af Rikets Ständer nyligen afgjord fråga, om sökt nedsättning i lösen för de dagsverken Wisingsö-hemmanen böra till Wisingsborgs Kungsgård utgöra, och af hvilka yttranden de slutsatser borde dragas: all, då i allmänhet sädesafkastningen på ön icke kan påräknas till högre än 3:dje och /\’Ac kornet, jordmånen icke är att anse för fulit bördig; alt, då skog icke finnes, utan till och med bränsle måste från fasta landet afhemtas, nödigt skydd emot stormar för ekeplanterin gen skulle komma att saknas; samt att, om Wisingsö, såsom anledning är att förmoda, hvilar på kalkberg utan tillräckligt djupt jordlager derBih. till Ti.
Trot. 1834• to Sami. 1 dfd. 16 iji Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse lV:o 8g. öfver, jordmånen väl kan vara mera drifvande och planlorne, till följd deraf, komma alt hastigare utveckla sig, men alt desse deremot också förr torde torka samt i allmänhet icke lemna fullt godt virke; pch det Sr med hänsigt lill dessa ännu outredde, men på förevarande frågas afgörande väsendtligen inverkande omständigheter, som Rikets Ständer få, såsom svar å E. K. M:s Nådiga Proposition, i underdånighet anhålla, det E. K. M. i Nåder täcktes, till utrönande af jordmånens å Wisingsö tjenlighet, äfvensom af localens lämplighet i öfrigt till ekeplantering, låta anställa ny undersökning af sakkunnige personer och i närvaro af ej mindre E. K. M:s Befallningshafvande i Länet, än äfven af några i orten boende kunnige redlige män; hvarjemte Rikets Ständer få till E. K. M. i tmderd. öfverlemna, att, så vida beskaffenheten af Wisingsö vid denna undersökning skulle finnas så tjenlig, alt den påbörjade ekeplanteringen anses böra företrädesvis der fullföljas, låta vidtaga de i den Nådiga Propositionen föreslagna nödiga åtgärder.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den ii Augusti 1834- N:o 8g.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 8 Aug. 1834- Pi cste-Ståndet den i i — — Borgare-Ståndet den i i — — Bonde-Ståndet den 11 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående af skaffandet af Borgholms Garnisons service-medel.
N:ri» 37 & 187.) S. A. K.
Vid förehafvande af väckt fråga om afskaffande af den under benämning af Borgholms Garnisons service-medel på pland utgående afgift, hafva Rikets Ständer inhemtat, att dessa medel utgöra» med 1 sk. af hvarje hemman på Öland, med undantag af Kungsgårdar, Säterier, Boställen, Posthemman m. fl., och enligt i832 års räkenskaper uppgått till sammanlagda i5 R:dr 19 sk. 9 r:st.; och som denna skatt drabbar endast en mindre del jordbrukare, och beloppet deraf är nog ringa för att debiteras, upp - Expalitions-U t skottets Forslag till und.
Skrifvelse N.O 90.