Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då således härutinnan två Riks-Stånd stadnat emot två, får Utskottet, för frågans afgörande, jemlikt 73 § Riksdags-Ordningen, meddelst omröstning uti Förstärkt Stats-Utskott, föreslå följande voterings-proposition: »Den som vill, att Hans Kongl. Höghet Hertigens af Dalarne anslag af Svenska Statsverket, i enlighet med Stats-Utskottets af Ridderskapet och Adeln samt PresteStåndet godkända förslag, bestämmes till 36,000 R:dr, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, kommer berörde anslag, jemlikt Borgare- och Bonde-Ståndens beslut, att utgå med 25,000 R:dr.» 2:0.
Uti tredje punkten, mom. litt. b, af sagde Utlåtande, angående den i händelse af Hans Kongl. Höghet Hertigens af Dalarne förmälning, af Kongl. Majit begärda tillökning, 17,000 R:dr, i nyssnämnda anslag, hade Utskottet, då det icke vore kändt att den höga förmälningen inom någon kortare tid vore att emotse, ansett frågan om denna anslagsförhöjning för närvarande icke böra till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda; — och är detta yttrande godkändt af Borgare- och BondeStånden, men den begärda förhöjningen i anslaget deremot beviljad af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet.
Vid sådant förhållande lärer äfven denna fråga få afgöras genom omröstning, enligt följande proposition: »Den som, med godkännande af Stats-Utskottets yttrande, anser, att Kongl.
Maj:ts nådiga framställning om en tillökning af 17,000 R:dr uti anslaget för Hans Hongl.
Höghet Hertigen af Dalarne, i händelse af Hans Kongl. Höghets förmälning, för närvarande icke bör till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, hafva Rikets Ständer beviljat omförmälde anslagstillökning.» Stats-Utskottets Memorial M 124. 3 3:o. 1 fråga om anslaget till Hennes Kongl. Höghet Prinsessan Eugenie, hade uti ljerda punkten Utskottet, enligt Kongl. Maj:ts derom gjorda framställning, hemställt, alt, i stället för nu utgående 10,000 R:dr måtte såsom anslag till Hennes Kongl. Höghet, uppföras ett belopp af 18.000 R:dr.
Då denna hemställan är blott af 2:ne Riks-Stånd, Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, bifallen, men Borgare- och Bonde-Stånden bestämt omförmälda anslag till samma belopp, som nu utgår, eller 10,000 R;dr, får Utskottet, för omröstning i afseende å detta anslag, föreslå följande proposition: »Den som vill att anslaget till Hennes Kongl. Höghet Prinsessan Eugenie, enligt Kongl. Maj:ts af Stats-Utskottet förordade framställning, uppföres med 18,000 R:dr, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Vinner nej, kommer berörde anslag att utgå med oförändradt belopp, 10,000 R:dr.» 4:0.
Uti femte punkten hade Utskottet förklarat sig ej finna skäl att tillstyrka Rikets Ständers bifall till Kongl. Maj:ts nådiga framställning om beviljande af ett särskildt anslag å 6,000 R.dr lill utfodring af Hans Kongl. Höghet Hertigens af Östergötland stall; — men som äfven detta Utskottets yttrande blifvit godkändt endast af 2:ne Riks-Stånd, Borgare- och Bonde-Stånden, hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet beviljat det af Kongl.
Majit för berörde ändamål äskade anslag, föreslår Utskottet, för frågans afgörande genom votering, följande proposition: »Den som godkänner Stats-Utskottets afstyrkande af det anslag å 6,000 R:dr, Kongl.
Majit begärt till utfodring af Hans Kongl. Höghet Hertigen af Östergötland stall, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, hafva Rikets Ständer beviljat omförmälda anslag, att utgå på sätt Kongl. Majit föreslagit.» 5:o.
Sedan Kongl. Majit i nåder föreslagit, att utaf de i nu gällande Riks-stat uppförda anslag för Hans Kongl. Höghet Kronprinsen och Hennes Kongl. Höghet Kronprinsessan, tillsammans 177,000 R:dr, hvilka från och med Augusti månad 4 Stats-Ulskottets Memorial M 124. sistlidet år äro Statsverket besparade, måtte under innevarande statsreglerings-period få utgå det äskade anslaget till Hennes Maj t Enlce-Drottningen Josephina samt under år 1860 jemväl de begärda anslags-förhöjmngarne för Deras Kongl.
Höghet Prins Oscars stall ofvan omförmälda utfodrings-anslag — hade, uti sjunde punkten utaf oftanämnde Utlåtande, Stats-Utskoltet, som afstyrkt beviljandet af sistberörde anslag, hemställt, att Kongl.
Maj:ts framställning måtte i afseende å de öfriga ifrågavarande anslagen bifallas.
Denna Utskottets hemställan är af samtliga Riks-Stånden godkänd, dock med följande tillägg och förbehåll: af Ridderskapet och Adeln, »att det af samma Riksstånd beviljade anslag till utfodring af Hans Kongl. Höghet Hertigens af Östergötland stall skulle jemväl under innevarande år utgå»; — af Preste-Ståndet: »såvidt ändring icke påkallas af Ståndets förutnämnda beslut», enligt hvilka beslut berörde utfordrings anslag äfven af Preste-Ståndet var beviljadt; — af Borgare-Ståndet, — som afslagit såväl nyssnämnda anslag som förhöjningen uti Prinsessan Eugenies anslag, — med den ändring, »att således endast anslags-förhöjningen till Hans Kongl.
Höghet Hertigen af Dalarne skulle under år 1860 utgå»; — samt af Bonde-Ståndet, »med iakttagande af de beslut, Ståndet i öfriga punkter af detta Utlåtande fattat»; — hvilka beslut helt och hållet öfverensstämde med Borgare-Ståndets.
Enär således annan anmärkning emot Utskottets ofvan anförda hemställan icke förekommit, än att hvarje Riks-Stånd ansett, att ifrågavarande anslag, för så vidt de blifvit af samma
Stånd beviljade för nästa statsreglerings-period, äfven skulle få utgå för innevarande år, — finnér Utskottet denna fråga, såsom beroende af de uti föregående punkter föreslagna voteringarnes utgång, icke erfordra särskild pröfning af Rikets Ständer; — börande Utskottet härvid erinra, att, hvad särskildt angår anslaget till Hennes Maj:t Enke-Drottningen Josephina, Rikets Ständer genom sammanstämmande beslut af 3:ne Riks-Stånd — Ridderskapet och Adeln, Preste- och Borgare-Stånden — icke allenast för framtiden fastställt detta anslag till det af Utskottet, enligt Kongl. Majrts nådiga Proposition, föreslagna belopp, 120,000
R:dr, utan ock medgifvit, att samma anslag må utgå från och med Augusti månad nästlidne år under den återstående tiden af innevarande statsreglerings-period, hvarom äfven underdånig skrifvelse blifvit af Rikets Ständer den 30 nästlidne Juni till Kongl. Maj:t aflåten. 6:o.
Nionde punkten af oftanämnda Utlåtande, ■— deruti Utskottet tillstyrkt beviljandet af det anslag å 25,000 R:dr, Kongl, Maj:t begärt för bekostande af dels redan verkställda dels ännu återstående reparationer och arbeten vid Ulriksdals slott — är af Bonde-Ståndet, på grund af gjorda anmärkningar, till Utskottet återremitterad, men som de trenne öfriga Riks-Stånden godkänt Utskottets yttrande i denna punkt och frågan således, jemlikt 75 § Riksdags-Ordningen, är af Rikets Ständer afgjord, kan Bonde-Ståndets återremiss icke till vidare åtgärd föranleda. Stats-Utskottets Memorial J\3 125. 5 7:0.
Uti Elfte punkten, mom. litt. 6, hade Utskottet, på anförda skäl, hemställt det Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att, såvida det icke ansågs nödigt eller lämpligt, att Svartsjö slott framgent bibehålles, Kongl.
Majit läcktes, efter utredning af förhållandena, meddela Rikets Ständer nådig framställning angående de åtgärder, som för slottsbyggnadens borttagande kunde finnas mest ändamålsenliga.
Endast tvänne Riks-Stånd, Preste- och Bonde-Stånden, hafva bifallit denna Utskottets hemställan, som deremot blifvit af Ridderskapet och Adeln, äfvensom Borgareståndet, afslagen.
I följd häraf och då den af Utskottet föreslagna åtgärd icke kan anses inverka på statsreglenngen, lärer, jemlikt 75 § Riksdags-Ordningen, sedan två Riks-Stånd härutinnan stadnat emot två. frågan om aflåtandet af en underdånig hemställan till Kongl. Majit i detta ämne hafva förfallit.
De af Utskottet uti öfrige här ofvan ej omförmälde punkter af utlåtandet Jfå. 47 gjorda framställningar och förslag äro, dels genom samtliga Riks-Ståndens bifall och dels genom trenne Riks-Stånds sammanstämmande beslut, af Rikets Ständer gillade och godkände.
, Stockholm den 6 Juli 1860.
Ank. till Exp.-Utsk. den 6 Juli 1800, kl. 2 e. m.
Memorial, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i en med siatsregleringen gemenskap egande fråga. (U. A.)
I anledning af de vid innevarande riksmöte hos Rikets Ständer gjorda framställningar i fråga derom, huruvida de åt Statens embets- och tjenstemän vid sistförlidne riksdag beviljade löneförhöjningar skulle bibehållas och på ordinarie stat uppföras, eller om allmän nedsättning deri borde ega rum m. m., har Stats-Utskottet uti Utlåtandet *42 48 afgifvit särskilda under fyra punkter framställda yttranden.
6 Slals-Utskottets Memorial M 125.
Enligt hvad Utskottet tillhandakomna Protokolls-utdrag från Riks-Stånden utvisat hafva, vid föredragning af berörda Utlåtande, Utskottets uti första, tredje och fjerde punkterna afgifna förslag och yttranden blifvit, dels genom trenne, dels i följd af samtliga Riks-Ståndens öfverensstämmande beslut, af Rikets Ständer gillade och godkände.
Deremot har Utskottets uti andra punkten af sagde Utlåtande gjorda hemställan — »det Rikets
Ständer måtte besluta att frågan om aflönings-anslagens definitiva uppförande på stat bör till pröfning förekomma i sammanhang med bestämmandet af anslagens belopp för särskilda embetsverk, korpser och stater» — blifvit bifallen af endast 2<:ne Riks-Stånd, Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, hvaremot Borgare- och Bonde-Stånden för sin del fattat följande beslut: »att, i de fall, der lönernas definitiva uppförande på stat, pröfvas lämpligt, sådant komme att, vid Hufvudtitlarnes genomgående, särskildt beslutas för hvarje stat eller verk, men att föröfrigt och i allmänhet aflönings-anslagen må beviljas endast för den tid nästa statsregleringsperiod omfattar, samt att följaktligen de vid sista riksdagen i detta hänseende stadgade vilkor må fortfarande blifva gällande.» Vidkommande den sednare delen af detta Borgare- och Bonde-Ståndens beslut, nemligen frågan om vilkoren för de aflönings-anslag, som varda af Rikets nu försam lade Ständer beviljade, hvilken fråga uti Ridderskapet och Adelns samt Preste-Ståndets ofvan anförda beslut icke är vidrörd, får Utskottet erinra, att, som Rikets Ständer genom godkännande af tredje punkten uti förenämnde Utlåtande antagit och fastställt vissa vilkor både för de aflöningsanslag, hvilka varda definitivt på stat uppförda, och för dem, som komma att endast provisoriskt beviljas, så kan följaktligen vidare åtgärd i detta hänseende ej föranledas af hvad Borgare- och Bonde-Stånden uti andra punkten beslutit.
I sjelfva hufvudfrågan åter — om anslagen böra beviljas definitivt eller endast för nästa statsreglerings-period — är af det föregående klart, att motsatta grund satser blifvit antagna, å ena sidan, af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, som, under erkännande att, på sätt Utskottet yttrat, både billigheten och Statens fördel i allmänhet påkallade en definitiv lönereglering åtminstone för de embetsverk, för hvilka någon organisationsförändring ej ansåges behöflig, förklarat att denna fråga borde pröfvas i sammanhang med aflönings-anslagens bestämmande, och, å andra sidan, af Borgare- och Bonde-Stånden, hvilka beslutit, att aflönings-anslagen i allmänhet borde beviljas endast för nästa statsreglerings-period.
Sedan emellertid Stats-Utskottet uti sina särskilda Utlåtanden angående Hufvudtillarne underställt Rikets Ständers pröfning frågan om embetsverkens uppförande på stat i den ordning, hvaruti dessa i Riks-staten förekomma, och samtliga Riks-Stånden jemväl fattat sina beslut i anledning af hvad Utskottet härutinnan, rörande de sju första Hufvudtitlarne, föreslagit, i följd hvaraf för de flesta embetsverk och korpser redan blifvit bestämdt, huruvida deras anslag komma att å stat definitivt uppföras, eller Stats-Utskottets Memorial M 126. 7 icke; så kan omförmålda skiljaktighet i de grundsatser, som de särskilda Riks-Stånden uti ofvannämnde hänseende vid riksdagens början antagit, enligt Utskottets tanke, ej vidare inverka på denna frågas behandling, hvilken måste i stadgad ordning fortgå; — hvadan Utskottet endast får tillkännagifva, att den yppade skiljaktigheten uti Riks-Ståndens här ofvan anförda beslut numera hvarken synes påkalla vidare yttrande från Utskottets sida eller föranleda någon särskild åtgärd af Rikets Ständer.
Ank. till Exp.-Utsk, den 6 Juli 1860, kl. 2 e. m.
Memorial, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandena N:is 49 och 50. angående regleringen af utgifterna under Riks-slatens Andra och Tredje Hufvud-iitlar. (U. A.) Sedan Bonde-Ståndet, i anledning af Stats-Utskottets uti Usta punkten af Utlåtandet JV3 48 gjorda hemställan, »det Rikets Ständer måtte förklara de gjorda framställningarne om en allmän nedsättning af embets- och tjenstemännens löner icke föranleda till annan åtgärd, än att Rikets Ständer, vid bestämmandet af utgifterna under de särskilda Hufvud-titlarne, vilja tillse, om och i hvad mån minskning i nu utgående aflönings-anslag må finnas af omständigheterna påkallad,» — för sin del beslutit, att, för regleringen af embets- och tjenstemännens löner borde antagas såsom grund, att de nu bestämda lönebeloppen skulle, med vissa uppgifna undantag och förbehåll, nedsättas med 10 procent; — så har derefter samma Riks-Stånd, vid föredragning af Stats-Utskottets Utlåtanden N:is 49 och SO, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Andra och Tredje Hufvud-titlar, — enligt hvad Utskottet tillhandakommet Protokolls-utdrag utvisar, — i följd af Ståndets nyss anförda beslut, till Utskottet återremitterat omförmälde tvänne Utlåtanden, 8 Stats-Ulskoltets Memorial J)l 127.
Då emellertid Stats-Utskottets yttrande uti Usta punkten af Utlåtandet JM 48 blifvit af de 3:ne öfriga Riks-Stånden godkändt. har Utskottet, beträffande lönebeloppen för de embets- och tjenstemän, som tillhöra 2:dra och 3:dje Hufvud-titlarne, ej kunnat, med anledning af Bonde-Ståndets från de öfriga Riks-Stånden afvikande beslut i nyssberörde fråga, föreslå någon allmän nedsättning i dessa löner, utan måste Utskottet vidblifva sina i nämnde hänseenden afgifna och i de flesta fall af tre eller två Riks-Stånd godkända förslag.
Som likväl, i afseende å några af ifrågavarande löner, de öfriga trenne Riks-Ståndens beslut ej till alla delar öfverensstämma, och lönebeloppens slutliga bestämmande i dessa fall torde ankomma på omröstning i Förstärkt Stats-Utskottt, synes det vara angeläget att, innan Utskottet i sådant hänseende föreslår voterings-propositioner, Bonde-Ståndet äfven för sin del uppgifver de belopp, hvartill det anser de särskilda lönerna böra fastställas; och får derföre Utskottet, i anledning af omförmälda återremiss, endast hemställa, att Bonde-Ståndet måtte till pröfning och afgörande företaga Stats-Utskottets uti Utlåtandena Nas 49 och 50 afgifna förslag och tillstyrkanden.
Memorial, i anledning af återremisser å 28:de 'punkten af Stats-Utskottets Utlåtande *42 95, angående regleringen af utgifterna under Riksstatens Sjette Hufvud-titel. (U. A.)
Uti 28:de punkten af Utlåtandet *42 93, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Sjette Hufvud-titel hade Stats-Utskottet tillstyrkt dels uti mom. litt. Stats-Vtskottets Memorial M 127. 9 a): att väckta motioner om agrikultur-kemiska försöks-anstalters inrättande vid Ultuna och Alnarps Landtbruks-institut för närvarande ej måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda, och dels uti mom. litt. b): att, för fullbordande och underhållande af den under organisation varande agrikultur-kemiska försöksanstalten vid Landtbruks-akademiens experimentalfält.
Rikets Ständer måtte bevilja: dels för en gång en summa af 25,000 R:dr och dels ett årligt anslag af 6,000 R:dr.
Dessa Utskottets tillstyrkanden äro af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet godkända, hvaremot ifrågavarande 28:de punkt af Borgare- och Bonde-stånden blifvit i sin helhet återremitterad till Stats-Utskottet.
Af Utskottet delgifna Protokolls-utdrag angående den öfverläggning inom sistbemälda tvänne Riks-Stånd, som föranledt nämnda återremiss, inhemtas, att de ledamöter, som i ämnet yttrat sig, till stöd för deras yrkande om frågans återremitterande framställt ganska skiljaktiga åsigter, i det nemligen några ansett anslag af allmänna medel icke böra beviljas för någon agrikultur-kemisk försöksanstalt, enär det dermed afsedda ändamål kunde genom enskildes försorg vinnas, andra åter yrkat, att en dylik anstalt borde inrättas, men förläggas vid Ultuna Landtbruks-institut, och slutligen några ledamöter föreslagit bibehållandet af Landtbruks-akademiens försöksanstalt, jemte en ny sådan vid Ultuna; — börande Utskottet i anledning af sistnämnde förslag erinra, att kostnaderna för en försöksanstalt vid Ultuna blifvit af Landtbruksakademien beräknade till dels 4,500 R:dr såsom anslag till årliga utgifter, dels 3,000 R:dr för en gång till uppsättande af ett laboratorium, på sätt i Utskottets Utlåtande JM 93 finnes närmare omförmäldt.
Då emellertid 2:ne Riks-Stånd bifallit Utskottets ofvanberörda förslag, saknar Utskottet anledning att detsamma frånträda, hvadan Utskottet ansett sig böra inbjuda Borgare- och Bonde-Stånden att förena sig uti Ridderskapet och Adelns samt Preste-Ståndets uti denna fråga fattade beslut.
Skulle denna inbjudning icke af någotdera utaf förenämnda 2:ne Riks-Stånd antagas, lärer frågan få afgöras genom omröstning i Förstärkt Stats-Utskott; — kommande i sådant fall Utskottet, att efter erhållen del af nämnda Riks-Stånds beslut i ämnet, föreslå den voterings-proposition, som af samma beslut kari föranledas.
Stockholm den 6 Juli 1860. lith. lill fl.
Prot. 1859 å 1860. i Sami. 1 Afd. 2 Hand. 17 Haft. 2 Slals-I’lil,iil(<is Vllåiande A.» 138. 1 A:o 12&- Ank. till Exp.-Utsk. ilen fl Juli 18(50, fel. 1 c. in. (1 thllaurie, i anledning af vuckt mation, angående militära boställens indragande till Statsverket emot beviljande af /ör/tiijd fienaiagelön lill mi/itär-tjenstcinännen. (I. A.) Riksdagsfullmäktige» Nils Olsson från Malmöhus län ltar ijti ofvanberörda, hos Bonde-Ståndet väckta och till Stats-Utskottet remitterade motion framställt •let förslag, att Rikets Ständer ville lor sin tiel besluta, att alla militärboställe» mätte, efter nuvarande innehalvares afgång, till Stasverket indragas samt derefter på offentlig auktion till den högstbjudande bortarrenderas pä JO års tid, emot det att lämplig penningelön i stället ansloges till militär-tjenstemannen.
Såsom skäl för detta förslag har motionären anfört, att militäivtjenstemäiine» understundom, såsom vid inträffande krig och kommenderingar, vöre förhindrade att sjelfve tillse och, som sig borde, vårda sin boslällsjord, hvilken de fleste uppläte på arrende under sin tjenstetid.
Men dä denna vore helt och hållet obestämd och omvexlade från två till och med 10 år och derutöfver, samt hvarje boställshafvares afgång vanligtvis hade tillträdet af en ny arrendator till följd, sä inträffade härigenom det menliga förhållande, att bostäflsjorden icke häfdades med vederbörlig omsorg, eller så som den skulle skötas, om arrendetiden vore bestämd och arrendatorn tryggad i sin besittning pä någon viss längre tid, t. ex. JO år.
Boställena vore af sä olika beskaffenhet, att det ena ryttmästare-bostället gäfve innehafvare!! en årlig inkomst af (5,000 R dr, det andra J å 4,000 R:dr; det ena fahnjunkare-bostället gäfve 3,000, ett annat 2,000 och somliga 1,000 R:dr och derunder.
Rättvisan fordrade emellertid att såsom grundsats antoges, att alla tjenstemän af lika grad borde lika aflönas, eller, såsom motioliih. lill 11. SI.
Prut. 18S9 A /860. i Sami. 1 Afd. 2 Band, 18 Hält. 1 2 Slals-Ulskollels Utlåtande A:o 4 SS. närén uttryck t sig, att.
"de sorn gjorde samma bön borde hafva lika lön", hvilket lätt kunde ernäs genom fördelning af de för boställena inflytande arrendemedel.
Om arrendatorn blefve tryggad i sin besittning för någon bestämd längre tid kunde han betala ett vida högre arrende än som nu erlägges, då arrendetiden är obestämd och beroende af boställshafvarens afgång; och detta högre arrende skulle inbringa mera i statskassan än som erfordrades för en jemnare fördelning af lönerna.
Den tryggade besittningen skulle äfven, enligt motionärens tanke, föranleda dertill, att arrendatorn nedlade större kapital och mera arbete på boställsjordens skötsel oell uppodling; hvadan arrendatorn kunde påräkna en betydligt högre afkastning, sorn försatte denne i en välbergad och ekonomiskt oberoende ställning, hvilket vore en vinst icke blott för ilen enskilde, utan äfven för samhället.
Stats-Utskottet har tagit detta ärende i öfvervägande: men enär berörde framställning hufvudsakligen synes afse de så kallade bostadsboställena vid indelta arméen, hvilka för åtskilliga inom regementenas och kompaniernas stånd förlagde militärer torde, med afseende å flere omständigheter, vara nödvändige, hvadan de år 1859 församlade Rikets Ständers Revisorer fästat uppmärksamheten dervid, att sådana boställen, fastän blott undantagsvis, blifvit under längre bestämd tid på arrende upplåtne; samt den af motionären åsyftade lönereglering, icke lärer på det af motionären föreslagna sätt kunna verkställas, åtminstone ej i vidsträcktare omfattning, enär, enligt hvad i Stats-Utskottets Utlåtande N:o 84 sid. 65 omförmäles, Kongl. Maj:t, i fråga om boställenas uppskattning, i nåder gillat vederbörande Departements-Chefs i underdånighet yttrade åsigt, att någon rubbning uti indelningsverkets grunder icke åsyftades, utan att hvarje regemente och korps skulle fortfarande bibehålla alla de boställen, vare sig till bostäder eller utarrendering anslagna, likasom ock de indelta räntor, krono-tionde samt öfriga anslag, hvilka blifvit hvarje regemente eller korps sednast genom Kongl. Brefvet den 2 Februari 1833 tillförsäkrade, — får Utskottet hemställa, att motionärens framställning icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Stats-LitskoUets Ctlålande jV:-> tig. 8 l\:o 129 Alik. till Bxp.-Utsk, den 9 Juli 1860, kl. 1 é. m.
Vild lamh. i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, i fråga om ersättning till
Sala silfververk för dess förlust i händelse af skatte-för en klin gens tillämpning på de till silfververket anslagna räntor af det s. k.
Salbergs län. (I. A ) Genom Kongl. Majits den 9 September 1741 gifna nådiga »fastställelse å Sala »ilfververks transport till Bergslaget», är, enligt hvad högstberörde, under N:o 94 i lista samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens protokoll vid innevarande riksdag införde Kongl. Proposition innehåller, på grund af 6 § utaf denna författning, bestämdt, att Bergslaget, för Konststatens underhållande, skulle framgent åtnjuta och uppbära, bland annat, Grufvedrängs-hjelpen af Salbergs län. bestående af Sala, Möklinta, Kihla, Kumla, Norrby, Tärna, Löfsta, Enåkers, Nora, Wåhla, Harbo och Huddunge socknar, samt dagsverkspenningarne eller jordeboks- och mantals-dagsverken af de sex förstnämnda s. k. nedra socknarna i nämnde län, hvilka voro till verket arrenderade.
Om dessa förmåners framtida tillgodonjutande till Konststatens och Hyttornas underhåll, eller af de så kallade konststats-medlen hade silfververket ytterligare erhållit försäkran genom det af Kongl.
Kammar-kollegium den 20 September 1743 utfärdade perpetuela arrendekontrakt, enligt hvilket silfververket, äfven mot ett årligt arrende af 6,715 Daler sllfvermynt eller i Riksmynt, efter 4 Daler på en Riksdaler, 1,678 Ridr 75 öre, innehade rättigheten att disponera räntepersedlarna af de sex arrende - 4 Slats-btsnoltfls Utlåtande N:n 120. rade socknarne, med undantag: af hvad på nyssberörda sätt blifvit anslaget till Konststatens och Hyttornas underhåll.