Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det torde således vara nödigt, att Konungens Befallningshafvande, vid afslutande af entreprenad-konirakter, ej blefvo ovilkorligen bundne vid en sä kort maximi tid, som den af två är; hvadan orden »entreprenad-kontrakt 16 Sammans.
Stats- samt Altm. Besv.- och Ekon-Utskottets Utlåtande N:o 8. för kortare tid, än två är» toide böra ut bytas emot orden: entreprenad-kontrakt för längre eller kortare tid ån två år.
Utskottet hemställer således, att § 38 må erhålla följande förändrade lydelse:
Kontrakt om skjutsentreprenad afslutas af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i allmänhet för två år, räknadt från den 1 November, men fortfar sedermera att gälla, så vida ej uppsägning deraf å någondera sidan sker, i hvilket fall det upphör med Oktober månads slut, sedan minst ett år efter uppsägningen förflutit.
Derest omständigheterna sådant fordra, må Kongl. Majis
Befallningshafvande likväl kunna afsluta entreprenadkontrakt för längre eller kortare tid än två år.
Vid § 39.
Enär allt för ofta måste inträffa att ombyte af entreprenör ej kan så på förhand beräknas, att auktion för antagande af ny entreprenör må kunna åstadkommas ett år före den dittills varande entreprenörens afgång; och den uppsägningstid af ett år, som i § 38 är för entreprenör föreskrifven, ej heller bereder vederbörande myndighet tillfälle att anställa entreprenad-auktion ett är förr än entreprenaden måste emottagas: har Utskottet ansett nödigt att blott ett halft år må bestämmas såsom den kortaste lid, hvilken måste lemnäs emellan auktionen och eutreprenadens öfvertagande.
En förändring i denna syftning torde således vara uti ifrågavarande § erforderlig, äfvensom enahanda tillfälle, som eljest vid entreprenad-auktioner bruka konkurrenter beredas, att före auktionen ingifva förseglade anbud, jemväl vid nu ifrägakomne auktioner torde böra hållas öppet.
Till vinnande af dessa ändamål borde, enligt Utskottets tanke, i första momentet af denna §, orden: »minst ett år» utbytas mot orden: minst ett halft år; hvarjemte, efter ordet »stationer», borde tilläggas: sedan förut varit konkurrenter öppet lemnadt att förseglade anbud till auktionsförrättar en ingifva.
I de fall, då, vid entreprenad-auktion, något skäligt anbud icke göres, utan förfaras måste, på sätt sista momentet i denna § stadgar, torde, till minskande af den förlust, som det allmänna derigenom kan fä vidkännas, och enär behofvet af högre skjutslega lärer i de flesta sådane fall kunna anses utrönt, Konungens Befallningshafvande bö ra ega magt en förhöjning i skjutslegan vid den ifrågakomne stationen påbjuda.
Derföre torde, efter momentets slut, böra tilläggas orden: med rättighet att höja skjutslegan, dock ej utöfver 1 R:dr 50 öre så i stad som å landet.
I händelse Rikets Ständer gilla hvad Utskottet sålunda anfört, lärer § 39 erhålla följande förändrade lydelse:
Entreprenad-auktion ä skjutsningens bestridande bör, genom Kongl. Majus Befallningshafvandes försorg, anställas minst ett halft år före entreprenadens början, samt förrättas Sammans.
Stals-samt Allm.
Besv.-och Ekon.-Utskottets Utlåtande N:o 8. 4 7 förrättas, om så lämpligt finnes, pä ett ställe för flere närbelägna stationer, sedan förut varit konkurrenter öppet lemnadt att förseglade anbud till auktionsförrättaren ingifva.
Vid auktionen utbjudes tillhandahållandet af de för befordringen behöfliga hästar och åkdon med seltyg, jemte skjutsdrängar, utan inskränkning till visst antal; och skall dervid först utrop ske å öfvertagande af skjutsningen mot den bestämda legans uppbärande.
Skulle dervid göras mera än ett anbud, utbjudes skjutsningen med vilkor, att entreprenören, mot rättighet att uppbära nämnde lega, erlägger årlig kontant afgift.
Göres äter intet anbud att, allenast mot rättigheten till skjutslegans erhållande, skjutsningen bestrida, utropas skjutsningen med vilkor, att entreprenören skall, utom legan, bekomma årlig kontant ersättning.
Majrts Befallningshafvande, som eger pröfva auktionsanbuden, bör dervid tillse, att endast välfrejdad och pålitlig person till entreprenör antages, samt att fullgod säkerhet ställes för entreprenadens fullgörande; börande bland gjorda anbud det förmånligaste antagas, så vida detta, jemte billiga vilkor, anses erbjuda nöjaktig säkerhet för entreprenadens fullgörande.
Skulle intet anbud erhållas, eller de gjorda anbuden, med afseende å förhållandena i orten, befinnes oskäliga, eller ock bland erhållne anbud intetdera anses medföra tillbörlig säkerhet, bör Kongl. Maj:ts Befallningshafvande antingen låta anställa ny entreprenad-auktion, eller ock vidtaga annan åtgärd för skjutsbefordringens besörjande tills vidare för så billig kostnad, som må kunna betingas, med rättighet att höja skjutslegan, dock ej utöfver 1 R;dr 50 öre så i stad som å landet.
Vid § 42.
Såsom följd af den afvikelse Utskottet gjort från Kommitterades förslag, då Utskottet tillstyrkt att kostnaderna borde bestridas af Statsverket och ej af de hittills skjutsskyldige, anser Utskottet dels de i denna § befintliga orden »förskjutes af allmänna medel qvartalsvis genom Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande, som jemväl,» böra utgå, och i stället böra inflyta orden: bekostas jemväl af Statsverket och utbetalas genom Kongl. Maj-.ts Befallningshafvande, som äfven; dels samma § böra sluta vid ordet »utfästa» och följande i Kommitterades förslag befintliga punkt således utgå, nemligen: »Efter afdrag för dylika afgifter skall ersättningssumman för hela riket årligen fördelas och uttaxeras på samtlige skjutsningspligtige, enligt de grunder, att hvarje hemman, efter förmedladt mantal, betalar lika belopp samt att i städerne hvarje fullt hundradetal invånare anses motsvara ett och ett halft mantal på landet.»
Utskottet hemställer således att § 42 må erhålla följande förändrade lydelse: Bih. till R.
Prot. 1859 $ 1860. 4 Sami. 2 Afd. 4 Haft. 3 4 8 Sammans.
Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.- Utskottets Utlåtande N:o 8.
De ersättningsbelopp, som, i följd af upprättade kontrakt om skjutsningens bestridande å bipostvägarne, skola till entreprenörerne derstädes utgå, bekostas jemväl af Statsverket och utbetalas genom Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, som äfven besörjer om uppbörd af de kontanta afgifter, till hvilkas erläggande tilläfventyrs entreprenörer vid en del stationer kunna sig utfästa.
Då dels Utskottet anser billigheten fordra att, vid den inträffade händelse, som Irsta momentet af denna § förutsätter, hela det fordna skjutslaget och ej blott de närbelägne förut skjutsningsskyldige hemmanens innehafvare uppehålla skjutsen, har Utskottet trott en bestämmelse härom och en förändring i ordalagen, framkallad af det nya förhållande, som skulle uppstå genom den af Utskottet föreslagna befrielse från skyldigheten att skjutsentreprenaden bekosta, böra vara af behofvet påkallad.
Derföre torde, i detta moment, orden: »innehafvare af närbelägne skjutsningsskyldige hemman och i stad skjutsningsskyldige invånare» böra utbytas mot orden: innehafvare af hittills skjutsningsskyldige hemman och i stad hittills skjutsningsskyldige invånare.
Vidare och enär billigheten kräfver att de, hvilka sålunda, för skjutsningens uppehållande, nödgas underkasta sig ett besvär, från hvilket de haft anledning att hoppas vara befriade, derföre må kunna åtnjuta någorlunda nöjaktig godtgörelse, men det förhållande alt entreprenören brustit i fullgörande af kontraktet ger orsak befara att han ej i den förut gällande skjutslegan funnit full godtgörelse för sitt bestyr, torde berörde lega, för den tid, i brist af entreprenör, skjutsningen pä detta sätt uppehälles, böra med en fjerdedel förhöjas; dock som, i händelse af bifall till hvad Utskottet förut i detta Betänkande föreslagit, Statsverket åtagit sig att bestrida kostnaden för skjutsningens uppehållande mot fastställd lega, torde den särskilda kostnad, som uppstått derigenom att den entreprenör, med hvilken Staten härom kontraherat, underlåtit sitt kontrakt fullgöra, ej böra drabba de resande, utan böra af Statsverket gäldas, vid hvilka utbetalningar dagboken lärer kunna tjena till ledning och verifikation.
För meddelande af sådan bestämmelse borde, efter orden »mot den vid stationen gällande lega» inflyta följande ord: förhöjd med en fjerdedel, som utaf Statsverket bekostas.
Utskottet hemställer således att 43 § måtte erhålla följande förändrade lydelse:
Derest, i följd af posthållares eller skjutsentreprenörs oförmåga att fullgöra skjutsningen, eller af annan orsak, post- eller skjutsbefordringen möjligen skulle komma att tillfälligtvis afstadna, åligge det på landet innehafvare af hittills skjutsningsskyldige hemman, och i stad hittills skjutsnings-skyldige invånare att, mot den vid stationen gällande lega, förhöjd med en fjerdedel, som utaf Statsverket bekostas, bestrida skjutsnin - Sammans.
Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande N:o 8.
19 gen intill dess denna kan genom Post styrelsens eller Kongl. Maj-.ts Befallningshafvandes försorg åter blifva ordnad.
Utskottet åligger nu att tillse huru och till hvad belopp medel må böra anvisas till gäldande af den kostnad, som, genom nu föreslagne förändringar i afseende å skjutsningsbesvärets utgörande, varder Statsverket åsamkad.
I sjelfva naturen af en sådan genomgripande förändring, som den nu föreslagna, ligger att kostnaden derför, under de första åren af förändringens genomförande, ej kan på förhand med någon säkerhet beräknas; och torde de medel, som för ändamålet anvisas, således tills vidare böra utgå under form af förslagsanslag.
Hvad åter angår de sannolikhetsskäl, som vid bestämmandet af detta förslagsanslag böra tagas i beräkning; så lemnar Kommitterades Betänkande flere upplysande bidrag till ledning härutinnan.
De i Kommittéens Betänkande pag. 15 och 16 anförda beräkningar utvisa, efter den ena beräkningsgrunden och på det sätt skjutsen nu utgöres, en kostnadssumma för de skjutsskyldige af 720,516
R:dr och efter den andra grunden ett kostnadsbelopp för entreprenader af 770,505 R:dr.
Men härvid är att märka dels hurusom Kommitterade pag. 51 tillkännagifva, att de vid sina beräkningar tillvägagått med största möjliga försigtighet och hellre tagit för höga än för låga värden; — dels att, då 37 §:n i Kommitterades förslag, emot hvilken § Utskottet ej haft något att anmärka, förklarar entreprenör vid bipostväg berättigad att, jemte skjutsningen, öfvertaga gästgifverihållningen, om Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande finner honom dertill (jenlig, samt stadgar att de gästgifvarne för närvarande tillkommande förmåner åtnjutas af den, som sålunda bestrider gästgifverihållningen, sä vinnes härigenom ej mindre möjligheten för flere att täfla om entreprenadens öfvertagande, än hvad hittills varit fallet, då möjligheten häraf berott på öfverenskommelse med gästgifvaren eller derpå om spekulanten varit boende i närheten af gästgifvaregården, än ock att vinsten af gästgifverihållningen och de med densamma förenade förmåner sannolikt komme att locka mången att ikläda sig entreprenörens skyldigheter, för att dermed jemväl förvärfva gästgifvarens rättigheter; — dels att den i § 30 af förslaget medgifna anståndstid för anskaffande af hästar utgör för entreprenörer en lättnad emot hvad dem hittills vanligen varit genom entreprenad-kontrakt ålagdt; — dels att, då de skjutsskyldige hittills varit förpligtade efter en häst fortskaffa en tyngd af ett Aeppund, den skjutsandes vigt oberäknad, den i 34 § af förslaget, sådan denna § blifvit af Utskottet tillstyrkt, fastställda beräkningsgrund, enligt hvilken efter hvarje häst finge fortskaffas en tyngd af 480 20 Sammans.
Stats- samt Allm. Best.- och &on.-Utskottets Utlåtande N:o 8. skålpund, den skjutsandes vigt inheraknad, men en hvar af de åkande utöfver 12 års ålder skulle antagas väga 180 skålpund, innefattar för de skjutsande en betydlig minskning i den tyngd, som kunnat läggas efter deras hästar: — dels slutligen att, sådane Utskottet föreslagit §§ 33 och 39, tillfälle blifvit Kongl. Majis Befallningshafvande lemuadt att, der svårigheter för entreprenaders afslutande sådant fordrade, förhöja skjutslegan ända till 1 R:dr 50 öre för milen.
— Då, genom alla dessa föreslagna förändringar, skjutsningsbesväret göres mindre betungande än hittills, möjligheten till bättre betalning beredes, utsigt öppnas för entreprenören att vinna särskilda fördelar och inkomster genom gästgifverihållningen, samt framför allt möjligheten att konkurrera om entreprenaden utsträckes till ett stort antal, som hittills varit derifrån utestängda, hyser Utskottet intet tvifvel att ju de entreprenad-auktioner, som för Statsverkets räkning komma att anställas till öfvertagande af skjutsningsbestyret, skola med vida större begärlighet omfattas af spekulanter, än hvad fallet varit vid de entreprenad-auktioner, hvilka för skjutslagens räkning hittills blifvit anställde, och att entreprenadsummorna således komma att i betydlig mån nedgå.
De förändringar, som de pågående jernvägsbyggnaderne medföra i skjutsningsbestyret, ehuru omöjliga att till deras belopp pä förhand uppskatta, torde ej heller böra lemnäs utan afseende vid betraktande af de kostnader, hvartill skjutsens öfvertagande bör för Statsverket uppgå.
I följd af allt hvad sålunda blifvit anfördt, anser Utskottet den verkliga utgift, som genom den föreslagna förändringen komme att drabba Statsverket, icke böra på långt när uppgå till något af de genom ofvanomförmälde beräkningar angifne belopp.
Beträffande tiden, dels från hvilken det erforderliga anslaget borde utgå, dels hvarifrån Statsverkets öfvertagande af skjutsningsbesväret borde vidtaga, lärer dervid böra tagas i beräkning ej blott fördelen af förändringens skyndsamma genomförande, men äfven det behof af rådrum samt de kostnader, som de förberedande åtgärderne härtill fordra.
De blifvande entreprenaderne böra jemväl taga sin början vid den lid på året, att entreprenören kan dertill i sin tjenst erhålla nödigt folk samt till billigt pris uppköpa foder för dragare.
Den l:sta November 1861, såsom infallande kort efter tjenstehjonsflyttningen berörda år, torde således vara den dag, då skjutsningsbestyret borde af Statsverket öfvertagas, hvaremot kostnadsanslaget derför torde böra utgå redan från nästa statsreglerings-periods början.
De entreprenad-kontrakter, som den 1 November 1861 finnas ingångne med skjutslagen, kunna ej genom Statsverkets öfvertagande af skjutsbestyret förfalla; och rättvisan kräfver att de skjutslag, hvilka^vid sagde tid hafva sådane kontrakter afslutade, ej derigenom qvarhållas vid sin ansvarighet för skjutsningen och således försättas i sämre ställning än landets öfrige dittills skjutsnings-skyldige invånare.
Nödvändigt blifver således att Statsverket den 1 November 1861 öfvertager alla de förpligtelser, sora, enligt då ännu gällande entreprenad-kontrakter, skjutsningslagen åligga emot entreprenörerne.
Besv - och Ekon.-Utskottets Utlåtande N:o 8. 21 Utskottet tillstyrker således Rikets Ständer att besluta det, till betäckande af kostnaderne för skjutsningsbestyrets öfvertagande, anvisas å 6:te Hufvud-titeln ett förslagsanslag af 600,000 R:dr R:mt ärligen under nästa statsreglerings-period; och kommer Statsverkets ansvarighet för skjutsbefordringen att inträda den 1 November 1861, då Statsverket jemväl öfvertager de förpligtelser, hvilka, enligt då ännu gällande skjutsentreprenad-konirakt, åligga skjutslagen emot entreprenörerne.
Reträffande derefter Kongl. Maj:ts nådiga tillkännagifvande att, i fall post skjutslegan komme att blifva lika med den i allmänhet gällande legan för entreprenad-skjuts, en ökad årlig kostnad af 53,304 R:dr 80 öre, utöfver den nuvarande, derigenom komme att drabba Postverket för postens förskaffande, och att en häremot svarande årlig summa således borde, om förslaget bifölles, af statsmedel anslås och ställas till Generalpost-styrelsens disposition för betäckande af den förlust, som i berörde afseende kunde för Postverket uppstå; så har Utskottet, som i Rilagan litt.
A. efter detta utlåtande meddelar den beräkning, hvarigenom berörde summa blifvit utrönt, ej kunnat undgå inse att de beräkningar, hvilka legat till grund för uppgiften om den sålunda erforderliga summa, i viss mån måste blifva rubbade genom den af Utskottet föreslagna rättighet för Kongl. Maj:ts Befallningshafvande att, der så erfordras, höja skjutslegan till 1 R:dr 50 öre milen.
Om, till undvikande af möjligen eljest uppslående brist i berörde ersättningsbelopp, detsamma bestämdes till en rund summa af 70,000 R:dr R:mt, så kunde, i händelse nämnde summa ej fullt åtginge till betäckande af ifrågakomne kostnader, det uppstående öfverskottet vinna en gagnande användning, vid bestridande dermed af försök till sådan befordran af post och resande, som för postvägarne är af Kommilterade föreslagen; och torde ett medgifvande af Rikets Ständer att ifrågakomne öfverskott må på sådant sätt användas, således möjligen kunna småningom medföra berörde så önskliga förbättring i sättet för postens och resandes befordran, helst erfarenheten i andra länder, der post och resande befordras gemensamt, städse ådagalagt att en sådan inrättning ej blott låter sig ordna utan förlust, utan jemväl medför en ganska betydlig behållning.
— Och får Utskottet, i sammanhang härmed, erinra om det i Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse gjorda tillkännagifvande, att den till Statsverket ingående rotevakansafgiften af de hittills roteringsfria posthemmanen kommer att uppgå till 18,800 R:dr, så att
Statsverkets verkliga utgift för posthemmanens befriande frän post-skjuts blifver blott 51,200 R:dr R:mt om året.
Utskottet hemställer således till Rikets Ständer, 22 Sammans.
Best - och Ekon.-Utskottets Utlåtande N:o 8. det måtte å Riks-statens sjunde Hufvud-titel anvisas ett årligt reservations-ansiag af 70,000 R;dr R:mt, att till Post-verket utgå såsom ersättning för den ökade kostnad, som genom post-skjutslegans höjande till likhet med gällande entreprenad-lega komme att uppstå; med bemyndigande tillika för Post-styrelsen att använda de besparingar, som å detta anslag kunna göras, till ordnande å postvägar af gemensam befordran af post och resande.
Skulle genom afslutne entreprenader några andra hinder möta för den föreslagna förändringens genomförande än de, hvilka här blifvit af Utskottet förutsedda, torde dessa hinder dock ej [befinnas af större omfång, än att desamma, utan behof af något meddelande med Rikets Ständer, kunna af den verkställande magten undanrödjas.
Utskottet anser således hvad Kommitterade i berörde afseende, pag. 54, anfört blott föranleda till den hemställan, att Rikets Ständer må hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om vidtagande för öfrigt af alla sådana åtgärder, som kunna befinnas nödige, på det ingångna entreprenader ej må hindra verkställigheten af detta förslag.
Hvad sist vidkommer här förut omförmälda motioner, mundtligt anförande, äfvensom af Kohlbäcks skjutsbolag i underdånighet gjorda framställning beträffande detta ämne; sä finner Utskottet desamma vara, genom här ofvan meddelade Utlåtande i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse och Kommitterades förslag, så fullständigt af Utskottet besvarade,, att något vidare yttrande i anledning af dem ej från Utskottets sida erfordras.
Stockholm den 11 Maj 1860.
Besv.- och Ekon.-Utskotiets Utlåtande N:o 8. 23 Reservationer: Af Herr Montgommerie Cederhielm, som ansåg att § 43 borde erhålla följande lydelse: »Derest, i följd af posthållares eller skjuts entreprenörs oförmåga att fullgöra skjutsningen, eller af annan orsak, post- eller skjuts-befordringen möjligen skulle komma att tillfälligtvis afstadna, åligge det på landet innehafvare af hittills skjutsnings-skyldige hemman, och i stad hittills skjutsnings-skyldige innevånare att, mot den vid stationen gällande lega, bestrida skjutsningen, intill dess denna kan genom Post-styrelsen eller Kongl.
Maj:ts Befallningshafvandes försorg åter blifva ordnad, » Af Friherre Alströmer.
Af Herr Kuylenstjerna.
Af Herr Fåhreeus, O. I.
»Då man, vid förändring af lagstiftningen om skjutsväsendet, vill undanrödja sjelfva grundvalen för densamma, tror jag det vara angeläget att tillse, huruvida det nya, som sättes i stället, icke allenast är verkställbar^ utan äfven kan antagas medföra det allmänna gagn, att Statens uppoffringar derför åtminstone i någon mån må blifva gäldade.
Bristfälligheterna af våra skjutsningsanstalter hafva länge och allmänt varit insedda, och på behofvet af deras afbjelpande hafva Kommitterade för skjutsningsbesvärets ordnande tillbörligen fästat uppmärksamhet.
Om det är en sanning, att hvarje medel till förlifligande af allmänna rörelsen är för ett lands industrlela utveckling af vigt, och att till sådane medel äro att hänföra befordringsanstalterna för resande och poster, så följer deraf, att ett af de angelägnare ändamålen, som vid skjutsväsendets ordnande bör afses, är ait söka i dessa anstalters beqvämlighet och säkerhet.
Skjuts-kommitterades förslag syftar ock härtill i den mån, som för närvarande ansetts möjligt.
Grunden för detta förslag, så vidt det afser skjutsbefordringens besörjande genom postförvaltningen, är icke ogiltig derför, att olika meningar om tillämpningen kunna uppstå.
Utskottet har dock icke ens vilkorligt understödt förslaget härom, ty medgifvandet, att för befordrings* anstalternas förbättrande använda möjlig besparing å anslaget till ersättning för den högre postlegan, är af intet värde, enär, i följd af skjutslegans ytterligare stegring, snarare brist än besparing å detta anslag är att emotse.
Att skjutsningsbesväret i dess närvarande skick innebär ett både moraliskt och ekonomiskt ondt, erkännes ock enstämmigt af alla.
Men genom verkställighet af Utskottets förslag vinnes icke någon förändring häruti; ty svårligen lärer vid någon entreprenadstation skjutsen hädanefter, mera än hittills, kunna upprätthållas utan biträde från omkringliggande hemman, vid hvilket förhållande de öfverklagade olägenheterna af de skjutsandes tillhåll å utskänkningsställen och 24 Sammans.
Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon-Utskottets Utlåtande N:o 8. af arbetskrafters dragande frän jordbruket skola oförminskade qvarstå.
Då således genom Utskottets förslag hvarken någon bestämd förbättring i sjelfva befordringssättet eller undanrödjandet af de menliga verkningarne af skjutsens utgörande såsom naturaprestation åsyftas, så inskränker sig verkan af den afsedda reformen egentligen till den enda förändring, att kostnaden för skjutsningens upprätthållande, i stället att hvila på en medborgareklass, fördelas på alla.
För att göra denna förändring mindre kostsam för Staten eller, med andra ord, mindre orättvis för de medborgareklasser, på hvilka kostnadsersättningen till större del skulle öfverflyttas, har Utskottet velat hvälfva bördan till en del på trafiken genom medgifvande! af skjutslegans förhöjning ända till 1 i R:dr för hästen per mil, eller tre gånger sä mycket som den för några fä år sedan vid skjutsstationerna; å landet var, och i nödfall med 25 procent derutöfver.
Men att fördyra kommunikationerna är i allmänhet att bryta mot en af de enklaste grundsatser i national-ekonomien; ty allt industrielt lif lider genom hvarje försvårande af allmänna rörelsen, och en sådan följd kan så mycket mindre uteblifva af skjutslegans förhöjning, som denna medelbarligen äfven föranleder stegring i all annan forslingskostnad, — i taxorna för trafiken å ångfartyg, — ä jernvägar o. s. v. Om det nu ock må medgifvas, att skjutslegan i vissa orter af riket icke motsvarar skjutsens verkliga värde, sådant det kan bestämmas genom offentligt utbjudande å entreprenad, sä måste ett motsatt förhållande anses vara ådagalagdt vid alla de skjutsstationer, der antingen entreprenader utan bidrag kunnat komma till ständ eller de skjutsskyldige föredragit att sjelfva omedelbart utgöra skjutsen framför entreprenads understödjande med äfven det ringaste belopp.
Den villighet,- hvarmed man under närvarande förhållanden i många delar af riket skjutsar, bevittnar ock detta tillfyllest.
Det må härvid icke invändas, att vid de skjutsningsställen, der detta är förhållandet, förhöjningens medgifvande, såsom endast vilkorligt, blifver utan verkan.
Endast i det fall, att grunden för skjutsnings-skyldigheten icke förändrades, kunde denna slutsats vara giltig.
Men blifver skjutsningen ett Statens åliggande, så undanfaller med detsamma den grund, som i sakens nuvarande skick kunde vara antaglig för beräkning icke allenast af skjutslegans vilkorliga gräns, men äfven af entreprenad-kostnaderna.