Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Motionären har derföre, åberopande hvad vid föregående riksdagar blifvit i ämnet anförd!, föreslagit, alt, med undantag af Erkebiskops-slolen och Biskops-stolarne i Lund och Hernösand, hvilka, med afseende dels å de i grundlagarne förekommande föreskrifter och dels å behofvet af tillsyn öfver preslbildningen vid Universiteten, dels ock å Hernösands stifts stora utsträckning och saknad af Domprost, torde tillsvidare böra bibehållas, Rikets öfrige nio Biskops-embelen i Westerås, Strengnäs, Carlstad, Götheborg, Skara, Linköping, Wexiö, Kalmar och Wisby mätte vid nuvarande innehafvares afgång indragas och de med embelena förenade löner till stats-verket ingå, med undantag af hvad som erfordrades att, såsom eli lämpligt arfvode, tilldelas nuvarande eller blifvande
Domprostar i dessa stift, hvilka embetsman skulle komma att öfvertaga de ”obetydliga” göromälen med stifts-förvaltningen samt Elementar-läroverken, som Biskoparne 4 Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 52. hittills haft sig anförtrodde; varande i öfrigt af motionären yrkadt att de till Erkebiskopen och Biskoparne i Lund och Hernösand nu utgående löner skulle efter nuvarande innebafvares afgång ingå lill stats-verket och ersättas med ett kontant årligt anslag till det belopp, Rikets Ständer kunde linna skäligt bestämma; och har motionären slutligen hemställt att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Nådig Proposition i ämnet, jemte förslag till de af indragningen föranledda lagförändringar, måtte varda til!
Ständerna vid nästa riksdag aflåten.
1 denna motion hafva flere ledamöter af Bonde-ståndet instämt. 2:o inom Högvördiga Preste-ståndet af Kyrkoherden Henrik Schönbeck, som andragit: att, enligt nyssbeuiälde Stånds protokoll den 29 April 1848, Ståndets samtlige ledamöter instämt i det beslut att hos Kongl. Majit i underdånighet begära det en fullständig undersökning måtte anställas till utrönande af alla Biskoparnes olika löneförmåner och inkomster; att, om denna begäran, som hittills icke synts hafva ådragit sig någon uppmärksamhet, nu blefve ånyo framställd, motionären hoppades det densamma skulle leda till önskad påföljd; varande af motionären föreslaget, att Rikets Ständer skulle hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla: l:o att en fullständig under sökning måtte varda vidtagen till noggrann! utrönande ej mindre af Erkebiskopens och alla Biskoparnes olika slags löneförmåner och inkomster, med beräknande efter ett medium af de sista fem åren till deras särskilda natur, beskaffenhet och titlar, såsom utgående dels af Kronan, af enskilda fundalioner och inrättningar, dels af de prebendepastorater som af dem innehafvas; 2:o alt, i den händelse Biskops ledighet uppstår innan dessa undersökningar egt rum och blifvit af Kongl. Majit och Rikets Ständer pröfvade och bedömde, Kongl. Majit vid den Nådiga utnämningen till Biskops-embetet ville fästa det vilkor, att den utnämnde må åtnöja sig med den förändring i lönevilkoren, som kan komma att uppstå efter det Rikets Ständer uppgjort ett förslag till lönereglering, som af Kongl.
Majit blifvit godkändt, och 3:o att, i den händelse det genom de föreslagna undersökningarne skulle styrkas att löne-tillgångarne vid en och annan Biskops-stol äro så ringa, att de icke kunna anses räcka lill för bestridande af en anständig lefnadskostnad och tillika motsvara de anspråk på gästfrihet och kristlig välgörenhet, som alltid ställts till Sveriges Biskopar och ofta af dem utöfvals, Kongl. Majit då till Rikets nästa gång sammanträdande Ständer ville aflåta en Nådig Proposition om behöfliga förhöjningar af de såsom alltför ringa ansedda Biskops-lönerna.
För öfrigt har motionären meddelat följande uppgift å nuvarande inkomsterna vid Lunds Biskops-stol: a) af krono-säteriet Helgonagård: råg 698 l:r 17£ kipr, korn 698 „ '17,J „ hafre 104 „ 22 „ U) kronotionde: iäg 200 „ — „ korn . . . . .
200 „ — „ hafre 290 „ 29 „ c) af prebende-pastoraten Fjelie och Flädje samt Lomma: råg ......
195 „ 18 „ korn 195 „ 18 „ Allmänna Besvärs- och E k ono m i- Uts k o ti e is Betänkande N:o 52. 5 eller sammanräknadt råg 1,093 t:r 35] k:pr, korn 1,093 „ 35,1 „ hafre 104 „ 22 „ hvilka poster, om länets medel-markegångs-pris för de fem sednaste åren toges till grund, ansetts i penningar utgöra: råg 1,093 t:r 35,] k:pr i 11 R:dr 19 sk 12,466; 41. — korn 1,093 „ 35] „ a 7 „ 29 8,318; 40. — hafre 104 „ 22 „ å 4 „ 44 „ 514: 16. — </) Jura Stola? och andra rättigheter 383: 8. — e) Studiiskatten af stiftets kyrkor 315: — — B:ko R:dr 21,998: 9. — hvartill böra läggas ofvanberörde 290 t:r 29 k:pr hafre å 4 R:dr 44 sk. 1,430: 13. 10].
B;ko R:dr 23,428: 22. 10*, Härvid har dock anmärkts, att en helt annan slutsumma skulle uppkomma, om beräkningen uppgjorts med afseende dels å de arrenden, som erläggas för jordar, jemförliga till belägenhet och godhet med dem, som lyda under Helgonagården vid Lund samt prest-, annex- och mensalgårdarne i prebende-pastoralerna; och dels å de presträttigheter, som i pastoraterna kunde upptagas, om ackord der träffades, jemförliga med dem, som äro ingångna i angränsande socknar; — och har motionären på dessa grunder framställt en omständlig kalkyl, enligt hvilken ifrågavarande inkomster skulle komma att uppgå till sammanräknade 57,415 R:dr 47 sk.
B:ko. 3:o inom Hedervärda Bonde-ståndet af Riksdagsmannen Anders Persson från Östergöthlands län, som yrkat, att, derest Biskops-embetena skulle komma alt bibehållas, en sådan reglering af Biskoparnes löner måtte åvägabringas, att de lill nämnde embeten anslagne prebenden måtte blifva försedde med särskilde Pastorer samt Biskops-lönerne komma att utgöras endast af den för ändamålet anslagne tionden och de inkomster i öfrigt, hvilka hittills varit,Biskoparne förunnade.
Denna förändring, som motionären ej ansåg kunna verkställas förr, än vid de nu utnämnde Biskoparnes afgång, skulle enligt hans tanke medföra de fördelar, alt en icke obetydlig löne-förbätlring bereddes öfrige Presterskapet på samma gång Biskops-lönerne inskränktes inom billighetens gränser samt att prebende-pastoraten erhölle sina själasörjare inom församlingarne och ej blefve underkastade ständiga ombyten, såsom nu vore förhållandet, då de svagt lönade
Adjunklerne måste draga hela omsorgen om pastoratens vård; hvarjemte denna motionär i sammanhang härmed föreslagit: att alla de pastorat, som i an ledning af denna förändring blefve lediga, måtte blifva konsistoriel, på det församlingarne mätte komma i tillfälle att utöfva den rösträtt, som alltid borde åtfölja skyldigheten att aflöna en embets- och tjensteman.
Uti Anders Perssons motion har Riksdagsmannen Carl Gustaf Cederskog från Östergöthlands län instämt.
Utskottet, som tagit förberörde motioner i noggrannt öfvervägande, får till en början upplysa, att framställningar af enahanda syftning vid flera förflutna riksdagar varit gjorda, men dels af de fleste Riks-Slånden blifvit ogillade och dels förfallit i anse ende till Ståndens olika beslut.
Med anledning af det uti Nils Hanssons motion förekommande yttrande att Biskops-embetena skulle vara af katolskt ursprung, anser Utskottet sig böra förnya en uti Ekonomi-Utskottets betänkande i frågan vid sednaste riksmöte gjord erinran, att nämnde påstående icke är med verkliga förhållandet enligt, enär dylika befattningar redan förefunnits i Kristna kyrkans äldsta tider och dä innehafts af Apostlarnes orne - 6 , Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 52. delbara lärjungar.
Desse eller motsvarande befattningar äro jemväl ännu bibehållna nästan öfver allt, hvarest protestantiska läran är gällande, med undantag af hvad angår den prestbyterianska kyrkan, inom hvilken suveräna general-församlingar med underlydande synoder besörja de kyrkliga angelägenheterna.
Hvad sedermera angar sjelfva saken och dervid först Nils Hanssons förslag all Biskops-embetena i nio stift skulle indragas och dertill hörande åligganden på “nuvarande“ eller “blifvande41 Domprostar öfverflytlas. så är Utskottet af den mening, som synes allmännast hafva gjort sig gällande vid föregående riksdagar, nemligen alt för de kyrkliga angelägenheterna, likasom uti andra grenar af embetslörvaltningen, särskilda Chefer i orterna äro oumbärliga och att den befattning, som af Biskoparne ulöfvas, ingalunda kan såsom ett bibestyr förenas med de göromål, som för den speciela pastoralvården inom stiftsstädernas församlingar tillkomma Domprostarne.
Motionären har visserligen till stöd för sitt förslag i detta fall uppgifvit att Biskoparnes embelsåligganden skulle vara af särdeles obetydlig beskaffenhet, men han synes härvid hafva utgått från den oriktiga föreställningen alt dessa åligganden skulle hufvudsakligen bestå uti Ordförandeskapet i Domkapitlet jemte tillsynen öfver Elementarläroverken.
Motionären har sålunda förbisett just den vigtigaste och mest omfattande delen af Biskopens embete, nemligen bans åliggande att vaka öfver bildandet af ett upplyst och nitiskt Presterskap och öfver själavårdens behöriga handhafvande i församlingarne.
Den verksamhet, Biskopen sålunda har sig anvisad, är, enligt Utskottets öfvertygelse, för kyrkans bestånd af största vigt och nödvändighet.
Synnerligast under närvarande tid, då brytningar inom Svenska kyrkan ega rum och då sådana än vidare torde kunna befaras under genomförandet af den reform för tillvägabringande af utvidgad religionsfrihet. som sannolikt inom kort lärer vara att motse, synes det Utskottet vara högst behöfligt, att för detta kall finnas alt tillgå särskilda embetsmän, hvilka, utrustade med en högre grad af insigt och erfarenhet, kunna vid uppkommande missförstånd träda emellan de olika meningarne, genom råd och anvisningar tillbakahålla det falska nitet, uppmuntra det sanna samt bemedla försonlighet emelian sinnena.
Att för behörigt uppfyllande af ett sådant kall en helt annan verksamhet är erforderlig, än som låter förena sig med Domprostens befallning, torde vara lätt insedt.
Då nu jemväl i öfrigt flerahanda åligganden af betydenhet tillhöra Biskoparne, och bland dessa åligganden förekommer den vigtiga tillsynen öfver folkskoleväsendet, samt enär det Biskopen åliggande inseende jemväl öfver Elementarläroverk, som äro belägna utom Slifts-staden, ej kan af Domprosten behörigen ulöfvas, anser Utskottet sådana betänkligheter möta mot ifrågavarande embetes afskaffande, att Utskottet hemställer det någon åtgärd i anledning af Nils Hanssons yrkande om nio Biskops-embetens indragning icke må af Rikets Ständer vidtagas.
Utskottet, som vidare går att yttra sig öfver Kyrkoherden Schönbecks yrkande att en utredning af förhållandet med Biskoparnes löneinkomster måtte verkställas, har i afseende härå tagit kännedom af den detaljerade uppgift å samma inkomster, hvilken finnes inlagen uti en mot Stats- och Ekonomi-Utskottets betänkande N:o 83 vid 1844 och 1845 årens riksdag afgifven reservation, hvarest dessa inkomster uppgifvas hafva för år 1842 uppgått tili följande belopp, nemligen: för Erkebiskopen ,, Biskopen i Linköping ,, d:o i Skara ,, d:o i Strengnäs d:o i Westerås B:ko R:dr 12,550: 31. 9. 99 9 9 8,523: 15. 11. 9 9 99 6,409: 4. 7. 9 9 99 7,864: 25. 1. 99 99 9,349: 39. 9.
Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottels
Betänkande N-o 52. 7 för Biskopen i Wexiö B:ko R:dr 5,247: 16. 3. ,, d:o i Götheborg ,, 8,139: 30. 4.
,, d:o i Lund ,, ,, 10,727: — 7. ,, d:o i Kalmar ,, ,, 10,108: 31. 6. ,, d:o i Carlstad ,, ,, 6,819: 31. 10. ,, d:o i Hernösand ....
,, ,, 6,320: 25. 2. >, d:o i Wisby ,, ,, 5.848: 16. 4.
Uti denna uppgilt äro dock
Biskoparnes inkomster mångenstädes synbarligen alltför lågt upptagne, emedan den betydliga del deraf, som utgår af boställen och andra löningsfasligbeter, blifvit derstädes beräknad icke till hvad den i verkligheten utgjort, utan elter 4 procent af nämnde fastigheters taxeringsvärde, hvilket, såsom bekant är, betydligen understiger det verkliga värdet, hvarförutom kändt är att de bland dessa fastigheter, hvilka äro utarrenderade, i allmänhet lemna en, i förhållande lill värdet, alltför ringa afkastning.
Att förhållandet är i enlighet med hvad Utskottet sålunda antagit, bekräftas ock vid jemförelse emellan nämnde beräkning, så vidt den afser inkomsterna vid Biskopsstolen i Lund, och den uppgift å samma inkomster, som af Kyrkoherden Schönbeck blifvit meddelad.
Enligt denna sednare uppgift, som i afseende å sjelfva inkomsttitlarne öfverensstämmer med den förstnämnde, men deremot upplager inkomsten af de åt Biskopen anslagna fastigheter på grund af arrende-kontrakt och länets medelmarkegångspris, befinnes del alt hela lönebeloppet, på förra stället beräknadt till blott 10,727 R:dr 7 r:st, uppgår till ej mindre än 23,428 R:dr 22 sk. 10] rst.
Då Utskottet med afseende å de ansenligen förhöjda belopp, som vid en sålunda anställd riktigare beräkning af Biskoparnes inkomster otvifvelaktig! skola uppkomma, anser Biskoparne i allmänhet vara, äfven om nuvarande höga spanmålspris ej tagas i beräkning, så högt aflönade, att, om deras samtliga lönetillgångar sammanläggas och deraf sedermera tilldelas hvarje Biskop ett belopp, svarande mot den aflöning andre embetsmän af jemförlig värdighet åtnjuta, ett betydligt öfverskott derefter skall uppkomma, att användas för andra angelägna ändamål; hvadan, och då derjemte den i ofvannämda reservation intagne uppgift å Biskoparnes inkomster gifver anledning der till att dessa äro högst ojemnt fördelade, Utskottet får vördsamligen tillstyrka, att Rikets Ständer måtte hos Kongl Maj:t i underdånighet anhålla att, sedan en fullständig undersökning egt rum, till utrönande af Erkebiskopens och Biskoparnes samtliga löneförmåner, Kongl. Maj:t läcktes låta upprätta och (ill Rikets Ständer vid nästin stundande riksdag afgifva förslag, hvilket, jemte det deri upptages en tillräcklig och jemnare fördelad aflöning, äfven utvisar den tillgång, som, genom en sådan reglering, möjligen kan uppkomma; hvarjemte Utskottet, såsom en följd af nyssberörde tillstyrkande, får i sammanhang dermed, på grund af Kyrkoherden Schönbecks hemställan, föreslå det Rikets Ständer jemväl mätte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att, i den händelse Biskops-ledighel uppstår, innan den ifrågaställde regleringen hinner verkställas, Kongl. Maj:t vid utnämning till Biskops-embele ville i Nåder fästa det vilkor, att den utnämnde må vara underkastad den förändring i lönevilkor, som af berörda reglering kan blifva en följd.
Vidkommande sedermera Riksdagsmannen Anders Perssons framställning om Biskops-prebendenas förseende med egna Pastorer, så hafva Rikets Ständer visserligen uti en vid sednasle riksmöte väckt fråga om samtliga Prebende-pastoratens upphöran - 8 Allmänna Besvärs- ock Ekonomi-Utskottets Betänkande
N:o 5%. de yttrat den åsigt att sådana pastorat borde för Biskoparne bibehållas “på det “desse må ega tillfälle att såsom prester -verka och icke vara skiljda från det kyrkliga “lif, som tillhör deras befattningar"; men då, såsom Utskottet tror sig i frågan om Biskops-embetenas afskaffande hafva ådagalagt, Biskoparne, utan att behöfva sysselsätta sig med pastoralvården inom någon viss församling, hafva tillfälle lill en vidt omfattande presterlig verksamhet, med hvilken, om den skall vederbörligen bestridas, Biskopen svårligen kan förena ett närmare deltagande i prebende-pastoratens skötande, som ock följaktligen i allmänhet lärer hvila på de såsom biträden åt Biskoparne anställda preslmän; alltså, och under förutsättning att, vid den ifrågaställa regleringen af Biskoparnes inkomster, tillgång skall yppas alt bereda aflöning åt särskilda kyrkoherdar vid nämnde pastorat, samt dessutom öfverskott derutöfver möjligen blifva att tillgå, föreslår Utskottet att uti den ifrågaställa underdåniga skrifvelsen Rikets Ständer måtte, under lillkännagifvande af deras önskan att
Biskoparnes prebende-pastorat i sådan egenskap må komma att upphöra, hos Kongl.
Maj:t i underdånighet begära att uti det förslag till Biskopslönernas reglering, som vid nästa riksdag tili Rikets Ständer i Nåder afgifves, aflöning för särskilda kyrkoherdar i nämnde pastorat må upptagas, äfvensom att derefter tilläfventyrs återstående öfverskoltsmedel af de åt
Biskoparne nu anslagne inkomster i samma förslag afses lill förbättring af det svagast aflönade lägre presterskapets inkomster.
Beträffande slutligen Anders Perssons yrkande att meranämnde prebendepastorat, när de i följd af regleringen blefve lediga, skulle såsom konsistoriela anses, så enär 30 §.
Regerings-Formen stadgar att Konungen eger tillsätta kyrkoherde-beställningar uti regala pastorat, till hvilket slag de ifrågavarande nu äro att hänföra, anser Utskottet detta yrkande ej kunna, i den ordning det blifvit väckt, till pröfning uppta gas, utan tillstyrker Utskottet att samma yrkande må lemnäs utan afseende.
Reservationer: Af Kontraktsprosten Rundgren, med hvilken Doktor Nordlander och Prosten Ståhl i hufvudsaken instämt:
"Då ändamålet med de underdåniga skrifvelser, hvilka från Rikets Ständer till Kongl. Maj:t aflåtas, synes böra vara alt lemna Kongl. Majit en ledning vid bedömandet af samhällsfrågorna, och detta ändamål förfelas i samma mån Rikets Ständer vid en efterföljande riksdag yttra åsigter, rakt stridande emot dem, sorn vid en föregående gjort sig gällande, serdeles i ett mål, som ännu är på Kongl.
Majits Nådiga pröfning beroende, torde redan häruti ligga ett tillräckligt talande skäl för den reservation emot Utskottets förevarande beslut, jag nu vördsamt afgifver.
Vid sistlidne riksdag yttrade nemligen Rikets Ständer i underdånig skrifvelse den 18 Oktober 1854 i fråga om då föreslagen indragning af prebenden, att åtskilliga svå - Allmänna Besvärs- och Eko norni-Utskottets Betänkande JS:o 52. 9 svårigheter mola verkställigheten af berörda förslag, enär, jemlikt 4 § af presterskapets privilegier, prebendenas innehafvare skola oförändradt, efter samma häfd, behålla sina socknar och hemman, hvarjemte förändringen skulle medföra ganska betydliga kostnader, men alt dock i anseende till de olägenheter, som af prebenden föranledas, Rikets Ständer hos Kongl. Majit anhålla del täcktes Kongl.
Maj:t låta utreda ej mindre om och hvilka prebende-pastoraler lämpligen kunna, utan mehn för kyrkan och det kyrkliga undervisningsväsendet, från deras egenskap af prebende fritagas, utan äfven det ersättningsbelopp, som, för åvägabringande deraf, kunde erfordras; hvarvid likväl Rikets Ständer funnit att, under närvarande Jörhållanden och med nn gällande institutioner, vissa undanlag härvid böra vga ram, såsom alt Biskopar, teologie Professorer och teologie Lektorer tillika böra vara Pastorer, på det de må ega tillfälle att såsom prester verka och Jör att icke vara ski/jda från det kyrkliga lif, som tillhör deras befallningar.
I fullkomlig motsats häremot antager Utskottet att Riskoparne, som utan att behöfva sysselsätta sig med pastoralvård hafva tillfälle till presterlig verksamhet, ej böra närmare sysselsätta sig med den pastoralvård, som genom ett prebende-pastorat kan uppkomma, och grundar sitt förslag på detta antagande, hvilket, om det af Rikets nu församlade Ständer varder godkändt, mäste afse alt förhindra Kongl. Maj:t framställa den proposition i fråga om prebende-pastoraten, Rikets Ständer vid sislförflutna riksdag begärt.
Att det obetingade borttagandet af prebende-pastoraten från Biskoparne skall förhindra den reglering af Riskopslönerna, som Utskottet begärt, har helt och hållet blifvit förbisedt; ty om ock Utskottets antagande, att den tablå öfver dessa löner, som i Betänkandet finnes upptagen, utvisar ett alltför lågt belopp, kan ega giltighet i fråga om en eller annan Biskopsstol, ehuru Utskottet städt detta antagande icke på någon undersökning, utan allenast på en supposition, så gäller det likväl såsom ett konstateradt faktum, att uti alla lönebeloppen ingå inkomsterna af prebende-pastoraten.
När dessa prebenden till ett antal af 25, hvilka enligt 1842 års landsbok lemnat en inkomst af omkring 47,000 R:dr B:ko, skola förses med tillbörligt antal pastorer, så återstå för Erkebiskops- och Biskopslönerne, efter afdrag af denna summa, omkring 50,000 R:dr B:ko, hvaraf således Synes att genom prebendenas borttagande omkring hälften af Riskopslönerna försvinna.
Enligt Utskottets åsigt skall nu af detta återstående sammanlagda belopp tilldelas hvarje Biskop sin andel och dermed regleringen vara verkställd.
Utan att nu tala om den rubbning uti från ålder bestående förhållanden, som skulle uppkomma genom grundsatsen, att från det ena stiftet förrycka hvad som till dess kyrkliga institution varit anslaget, för att dermed förse ett annat, torde man böra göra sig den frågan, huruvida genom en sådan anordning kyrkans bästa vore lilIgodosedt, dä, under det att en löneförhöjning anses vara af behofvet påkallad för tjenstemän af alla grader inom riket, man pä sådant sätt reducerade de löner, hvilka utgå till de män, som bekläda kyrkans högsta värdigheter.
Men Utskottet har icke stannat härvid; i sin föreställning om Biskopslönernas höga belopp, har Utskottet derjemte föreslagit, att det förslag lill reglering af dessa löner, som Rikets Ständer skulle hos Kongl.
Maj:t underdånigst begära, äfven måtte upptaga den tillgång, som genom en sådan reglering möjligen kan uppkomma, och denna tillgång skulle till förbättring af det lägre presterskapets löner föreslås.
Om sådant skall kallas en välvilja mot det lägre preslerskapet, vet jag icke; men mig har det synts allenast vara ett sken af välvilja alt förespegla denna del af preslerskapet möjligheten af en löneförhöjning genom Biskopslönernas reglering, sedan först lein och Bill. till B.
Prof. 1856 & 1857. 8 Sami. 10 Haft. 2 10 Allmänna Besvärs- och Elconomi-Utsfeotlets Betänkande No 52. tjugu prebende-pastorater blifvit af lönernas tillgångar med särskilda pastorer försedde.
För min del har jag derföre trott, att de trenne motioner, öfver hvilka Utskottet gifvit sitt utlåtande, icke boil gifva anledning lill de förslag till genomgripande förändringar, hvartill Utskottet kommit.
Jag kan derföre icke i detta utlåtande instämma i vidsträcktare män än hvad angår bibehållandet af Biskops-embetena.
I fråga om prebendena hade enligt mitt förmenande Utskottet bort hänvisa till den skrifvelse, som af Rikets Ständer vid sistförflulna riksdag afläts, och i afseende på undersökningen och regleringen af Biskoparnes löner bade Utskottet bort inskränka sig dertill, att föreslå aflåtandet af en underdånig skrifvelse till Kongl. Majit med anhållan, att, så vida motionerna vid denna riksdag om allmän lönereglering för det svenska presterskapet komma att till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda, Kongl. Majit täcktes förständiga vederbörande Konsistorier att, sedan undersökning egt rum, uppgifva jemväl de löneförmåner, hvilka Biskopsembelet i stiftet tillkomma och afgifva förslag om och till hvad belopp, efter nuvarande innehafvares afgång, af Biskopslönen tillgång kan beredas, att vid den allmänna löneregleringen tagas i beräkning.” Af Lektor Sondén: “Jag kan ej gilla de sednare delarne af detta betänkande emedan de icke vittna om det lugn och den klarhet, hvilka aldrig borde saknas i en Ril rets Ständers skrifvelse.
Utskottet har i sitt nit att afkorta Biskopslönerna gått längre än någon motionär; gått så långt, alt dess egen mening blir dunkel.
Äfven jag anser, för församlingarnes skull, önskvärdt, att
Biskoparnes liksom öfriga prebende-pastorat frånskiljas och förses med egna kyrkoherdar.
För delta ändamåls vinnande önskar jag äfven en uppgjord tablå öfver Biskoparnes verkliga inkomster, naturligtvis särskildt öfver pastoraten och särskildt öfver de som återstå, sedan dessa blifvit afskiljda.
Huruvida de sednare, äfven elter vederbörlig jemkning af de olika lönerna, blifva tillräckliga att förse dessas innehafvare med anständig bergning samt tillfälle till den välgörenhet, som från dessa platser är oskiljaktig, kan åtminstone vara tvifvel underkastad!, så länge ännu ingen undersökning skett.
Men ulan att besväras af ett sådant tvifvel, föreslår Utskottet: 1:o undersökning, 2:o pastoratens indragning, hvarigenom på flera ställen äfven de väsendtligaste löne-emolumenterna försvinna, 3:o användande af öfverskottsmedel till de svaga lönernas förbättring.
Ju mera behjertansväidt sistnämnda ändamål, — löneförbättring för de sämst lottade bland presterskapet — är, desto mera oförtäckt framskymtar den afsigten att genom ett så bevekande skäl förmå Hans Majit alt till det minsta rimliga belopp nedsätta Biskopslönerna.