Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Med afseende hvarå Kongl. Majit ansett arfvodet vid de 5-klassiga skolorna böra höjas till 500 R:dr, samt vid de 3- och 2-klassiga tili 300 R:dr, för år räknadt; och erfordrades härför, under förutsättning alt Halmstads läroverk uppflyttades bland de fullständiga och skolorna i Landskrona och Christinehamn blefve till 5-klassiga utvidgade, utom nyssberörda anslag, 9,000 R:dr, ytterligare ett belopp af 6,700 R:dr årligen.
I enlighet härmed har Kongl. Majit nu begärt: alt till löneförbättring och extra arfvode för Gymnastiklärare vid de fullständiga läroverken måtte beviljas 15,266
Ridr 67 öre; alt till löneförbättring för Gymnastiklärare vid de på real—linien fullständiga läroverken måtte anslås 1,000 Ridr; och alt till Gymnastiklärares aflöning vid de lägre läroverken måtte dels bibehållas nuvarande anslaget, 9,000 Ridr, och dels beviljas en förhöjning af 6,700
R:dr, eller tillhopa 15,700 Ridr.
I sammanhang med denna nådiga framställning har Utskottet jemväl förehaft en hos Ridderskapet och Adeln väckt, till Utskottet remitterad motion, Nio 207, deruti Friherre von Vegesach, C. H. /., hemställt att, sedan öfvertygelsen nu vore stadgad Stats-Utslcottets Utlåtande N:o 139.
51 om den pedagogiska gymnastikens värde såsom ett fysiskt uppfostringsmedel och dess tillämpning, till följd deraf, vid skolorna blifvit anbefalld, Rikets Ständer måtte, för alt möjliggöra bildandet af en fullt duglig Gymnastiklärarekorps, som vore det första vilkoret för den fysiska uppfostrans ändamålsenliga befrämjande, öka lönerna för sådane lärare, så att den, som för öfrigt ansäge sig kallad att beträda denna bana, icke målte finna sig afskräckt genom de alltför mörka ekonomiska utsigter, som der mötte; och enär skäl icke funnes att anse den fysiska uppfostran af mindre gagn än den intellektuela, samt då det helt säkert vore förenadt med lika stor möda att vårda och bereda utveckling åt kropps- som själskrafterna, har motionären föreslagit att gymnastiklärarelönen vid de högre elementarläroverken måtte höjas till samma belopp, som det åt yngste Adjunkten vid sådant läroverk nu anslagna, eller 1,000
R:dr årligen under de första 5 tjensteåren, med samma gradvis skeende tillökning, som för Adjunkter är bestämd, — likväl med vilkor alt Gymnastikläraren, för att komma i åtnjutande af dessa förbättrade lönevilkor, skulle underkastas afläggande af de högre kunskapsprof, som kunde för dem varda bestämda.
Utskottet, som funnit den af Kongl. Majit föreslagna aflöningsförhöjning för samtlige elementarläroverkens Gymnastiklärare vara af behof och billighet påkallad, anser deremot det af ofvanbemäide motionär väckta förslag i afseende å aflöningen för sådane öfningslärare vid de högre läroverken icke böra understödjas, enär de med dessa lärarebefattningar förenade göromål ingalunda äro af beskaffenhet att, på sätt med Läroverks' adjunkterne är fallet, taga en persons hela tid och verksamhet i anspråk; och får Utskottet alltså, med iakttagande af den tillökning, som för en del af nästa statsregleringsperiod kan blifva en följd af den hår ofvan tillstyrkta utvidgningen af skolorna i Norrtelje, Carl Johans församling och Lidköping till femklassiga läroverk, tillstyrka, att Rikets Ständer, med afslag å Friherre von Vegesachs ifrågavarande motion, måtte Kongl. Maj:ts i ämnet gjorda nådiga framställningar på det sätt bifalla, att på stat uppföres a) till löneförbättring och extra arfvode för Gymnastiklärare vid de fullständiga läroverken 13,266 R:dr 67 öre; b) lill löneförbättring för Gymnastiklärare vid de på real—linien fullständiga läroverken 1,000 R:dr; och c) till Gymnastiklärares aflöning vid de lägre läroverken 16,000 Riksdaler. 46:o.
Uti en hos Borgare-Ståndet väckt, till Utskottet remitterad motion (N:o 116) har Herr C. F. Ridderstad, föreslagit, att, då det, i motionärens tanke, vore obilligt att Gymnastiklärare, som tjenslgjorde på grund af förordnande, icke åtnjöte samma aflöning, som ordinarie Gymnastiklärare, Rikets Ständer måtte besluta att löneanslagen skulle utgå till Gymnasliklärarne såväl vid elementarläroverken, som vid Rikets öfriga allmänna skolor till lika belopp och under samma vilkor såväl 52 Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 139. till dem, som blott vore förordnade, som till dem, hvilka vore på ordinarie stat uppförde.
Då Rikets Ständer, såsom vilkor för de vid högre elementarläroverken anställde
Gymnastiklärares berättigande till inträde i högre lönegrad, föreskrifvit viss tjenst— göringstid efter det befallningen, på grund af utnämning, blifvit tillträdd, saknar Utskottet anledning att motionärens förslag understödja, utan hemställer, att Herr Ridderstads ifrågavarande motion måtte af Rikets Ständer lemnäs utan afseende. 47:o.
I fråga om vapenöfningars införande vid elementarläroverken har Utskottet genom särskilda remisser fått emottaga framställningar af: aJ Friherre von Vegesach, C. H. /., sorn, uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt motion (N:o (»2), då en allmännare utbredd vapenfärdighet vore för landets sjelfständighet och trygghet af största vigt. bland annat, föreslagit, att Rikets Ständer måtte bevilja dels ett årligt anslag af 10,000
R:dr till aflöning åt militär—in— struklörer vid likpts högre och lägre elementarläroverk, hvilken aflöning borde utgå med 1 R dr för hvarje elev, som af sådan instruktör Atnjöte undervisning, dels för en gång ett belopp af 5,600 R dr till inköp af 140 målskjutuingsgevär af 1860
Ars modell, .alt bland eleverna vid de högre elementarläroverket! utdelas, och dels jemväl lör en gång, 5,000 R:dr tdl anläggande af en målskjulningsbana för Stockholms skolungdom; samt att Rikets Ständer malte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att lör elementarläroverkens behof 1,500 exercisgevär måtte ur Kronans förråd kostnadsfritt lå ullemnas; b) af Herr R.
Ditzinger, som, i en hos Borgare-Ståndet väckt motion (N:o 52), hemställt, att Rikets Ständer måtte för nästa statsregleringsperiod bevilja ett förslagsanslag af 10,000 R:dr årligen, att efter den af Friherre von Vegesach angifna beräkningsgrund användas lill aflöning åt instruktörer för militära öfningar vid elementarläroverken; c) af Herr P. G.
Alander, som uti en jemväl hos Borgare-Ståndet väckt motion (iN:ö 55) föreslagit, alt de högre löner, som af Kongl. Maj:t blifvit för Gymnastiklärare begärde, måtte tilldelas dem med det vilkor, att de blefve förbundne att öfva de högre klassernas läijungar i gevärsexercis, samt den högsta klassens båda afdelningar jemväl i målskjutning; samt dj af Herr Ekerot, hvilken under den diskussion, som hos Borgare-Ståndet egt rum vid remissen af Herr Blancbes hos nämnda Riks—Stånd väckta motion (N:o 4), angående anslag för skarpskytteföreningarne i riket, föreslagit, bland annat, att samma rättighet till utbekommande af gevär från Kronans förråder, som Herr Rlanche för skarpskytteföreningarne påyrkat, måtte jemväl elementarläroverken tilläggas.
Uti ett den 9 sistlidue Januari till samtliga
Domkapitlen i riket aflåtet nådigt Cirkulär har Kongl. Majit behagat meddela, att, ehuru, af anförda skäl, fråga om ord - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 139.
53 nandet i dess helhet af den gymnastiska undervisningen icke ännu vore så beredd, att densamma kunde till hufvudsakligt afgörande förekomma, hade Kongl. Majit likväl funnit det vara af behofvet påkalladt, att, utan afbidan deraf, åtskilliga föreskrifter nu blefve meddelade i afseende på denna undervisning, såvidl elementarläroverket och folkskolan angick.
Då stor vigt läge derpå, alt en ensidig utveckling af själs— förmögenheterna hos den uppvexande ungdomen förekommes, och att åtgärder blefve vidtagna till befrämjande af denna ungdoms fysiska utbildning till ett kraftigt, starkt och härdadt slägte, samt enär tillika otvifvelaktig! vore, att genom införandet af militära öfningar och vapenkonst ibland de ämnen, hvaruti undervisning vid skolorna meddelades, en allmän medborgerlig krigsbildning, säkrare än genom något annat medel, blefve hos nationen grundlagd och såmedelst åt fäderneslandet beredt ett i farans stund allestädes tillgängligt försvar och värn för dess sjelfständighet, på samma gång som dessa öfningar i betydande mån borde bidraga både att vänja det uppvexande slågtet till en oafvänd uppmärksamhet på gifna föreskrifter, till ordning och lifaktighet, samt att redan tidigt väcka detsamma lili en klarare, på bela lefnadsrigtningen inverkande besinning deraf, att de kunskaper och krafter, som läroverket hade till föremål att bibringa och utveckla, borde i en framtid till gagn för fäderneslandet användas, hade Kongl.
Maj:t pröfvat skäligt i nåder förordna, i afseende på elementarläroverket\ bland annat, att gymnastikundervisningen derstädes borde hufvudsakligen omfatta a) vid de lägre läroverken samt deremot svarande klasser af de högre: pedagogisk gymnastik med och utan redskap, samt för de äldre lärlingarne enklare infanterirörelser, gevärsexercis och bajonettfäktning, hvartill dock endast trägevär borde användas, och bj vid de högre läroverkens öfversta klasser: pedagogisk gymnastik med och utan redskap, infanterirörelser, exercis och bajonettfäktning med vanliga gevär, värj töring, sabelföring och målskjutning, den sistnämnda dock endast för dem, som med målsmans begifvande undervisning i detta ämne åstundade; samt alt den för gymnastikundervisningen behöfliga materiel skulle i behörigt skick hållas och kostnaden derför bestridas af de i § 134 mom.
1 af stadgan för rikets elementarläroverk omnämnda medel.
Enär Kongl. Maj.t sålunda redan vidtagit åtgärder för militära öfningars införande vid elementarläroverken och otvifvelaktig! fortfarande åt detta ämne egnar sin nådiga uppmärksamhet och omtanka, finner Utskottet ofvanbemälde motionärers framställningar om anslag för de af dem angifna ändamål icke böra till bifall förordas; men då de för elementarläroverken tillgängliga medel till inköp och underhåll af undervisningsmateriel säkerligen blifva nog hårdt anlitade, anser Utskottet de af Friherre von Vegesach och Herr Ekerot väckta förslag om utdelning af exercisgevär åt läroverken förtjena all uppmärksamhet, då derigenom, utan någon särskild kostnad för Statsverket, en ej ringa förmån skolorna beredes; och hemställer Utskottet alltså, att ofvanbemälda framställningar icke måtte till någon annan 54 Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 139. åtgärd föranleda, än att Rikets Ständer hos Kongl.
Majit uti underdånig skrifvelse anhålla att, dä tillgång dertill förefinnes, sådana äldre exercisgevär, som bäst lämpa sig för ungdomens bruk, må, i likhet med hvad Rikets Ständer, med bifall till Kongl.
Maj ts derom gjorda nådiga förslag, i afseende å skarpskytteföreningar medgilvit, från Kronans törråder elementarläroverken tillhandahållas. 48:o.
Med hänseende lill den af Kongl. Majit föreslagna, af Utskottet härofvan tillstyrkta, utvidgningen af läroverken i Nyköping och Halmstad har Kongl. Majit begärt alt en arfvodeslörhöjning af 100
R:dr vid det förra och ett nytt arfvode å 500 Ridr vid det sednare läroverket årligen måtte för hvardera af lärarne i musik och sång samt i teckning å stat uppföras; hvarjemte Kongl.
Majit föreslagit, att ett arfvode af 400
Rdr måtte anvisas åt en lärare i musik och sång vid Luleå elementarläroverk.
Och, då dessa belopp äro beräknade i öfverensstämmelse med hvad Rikets Ständer för öfriga likartade elementarläroverk stadgat, tillstyrker Utskottet, alt de äskade beloppen, tillhopa 1,600 Riksdaler årligen, måtte af Rikets Ständer beviljas. 49:o.
Vidare bar Kongl. Majit föreslagit, att förut anvisadt anslag till lärare i musik och sång äfvensom i teckning vid de lägre elementarläroverken mätte bibehållas med 10,000 Ridr; hvaremot uti Herr Alanders hos Borgare-Ståndet väckta motion (Nio 55) är yrkadt, att lärarne i musik måtte erhålla enahanda löneförhöjning, sorn af Kongl. Majit blifvit för Gymnastikiärarne begärd; men, då Utskottet saknar giltigt skäl alt uti ifrågavarande hänseende tillstyrka högre anslag, ån Kongl. Majit funnit för ändamålet erforderligt, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer, med afslag å Herr Alanders berörda framställning, måtte medgifva alt det till lärare i musik och sång äfvensom i teckning vid de lägre elementarläroverken anvisade anslag, 10,000 Ridr årligen, mätte till oförändradt belopp fortfarande utgå. 50:o.
Uti förut omförmälda hos Borgare-Ståndet väckta motion (Nio 35) har Herr P. G.
Alander, bland annat, föreslagit, att läraren i teckning vid Skara talrikt besökta, högre elementarläroverk, Musikdirektören J. A. Mankell, måtte, vid fråga om uppflyttning lill högre lönegrad, få beräkna äfven de år han före 1860 vikarierat i berörda befattning med en ordinaries fulla ansvar, samt densamma med nit och skicklighet beslridt; men då Utskottet saknar giltig anledning att i detta enstaka fall tillstyrka en dylik förmån, som den här ifrågaställa, hemställer Utskottet, att Herr Alanders berörda framställning måtte af Rikets Ständer lemnäs utan afseende. 51:o.
Till vikarie-arfvoden och oförutsedda behof har Kongl. Majit begärt ett anslag af 10,000
Ridr årligen; och emedan, med afseende på erfarenheten under Stats- Utskottets Utlåtande N:o 139.
55 nästföregående statsregleringsperioden och den oupphörligt fortgående starka tillökningen af lärjungarnes antal i elementarläroverken, detta anslag är väl behöfligt, får Utskottet, med hänvisande i öfrigt till den derom i Slatsråds-protokollet (pag. 31 och 32) lemnade utredning tillstyrka, att det af Kongl. Maj-.t i berörda hänseende äskade belopp, 10,000 R:dr årligen, måtte af Rikets Ständer beviljas. 52:o.
Uti nyssberörda motion (N:o 35) bar Herr P. G.
Alander, i mom. 4, föreslagit, att något hundrade Riksdaler måtte anslås till biträde i skrifveri m. m. åt Rektorer med minst 300 lärjungar; men då de Rektorer åliggande skrifvaregöromål ej synas vara af den betydenhet, att särskildt biträde derför kan vara behöfligt, hemställer Utskottet, att Herr Manders berörda framställning måtte af Rikets Ständer lemnäs utan afseende. 53:o.
Herr R.
Trägårdh har uti en hos Rorgare-Slåndet väckt motion (N:o 84), som blifvit till Utskottet remitterad, anfört, hurusom från och med år 1813 Carlshamns stad erlagt ett årligt lönebidrag till stadens elementarläroverk af 750 R:dr R:mt, hvilket likväl endast blifvit på obestämd tid beviljadt, ”under förbehåll och förutsättning att skolans rättighet att dimittera ynglingar till akademien blefve sorgfälligt bibehållen, på det att stadens innevånare måtte undgå kostnaden att sända sina barn till annat elementarläroverk”; och sorn denna dimissionsrält numera upphört, samt något skäl icke funnes, hvarföre Carlshamns stad i sagda hänseende skulle betungas med en utgift, som andra städer med lika läroverk icke finge vidkännas och hvaraf lärarne icke hade någon förmån, emedan deras aflöning vore densamma, ehvad detta bidrag utginge eller icke, har motionären, med tillkännagifvande att stadens innevånare förklarat sig icke vilja för längre tid, än nuvarande statsreglering omfattar, nämnda bidrag erlägga, anhållit alt detsamma måtte med utgången af innevarande statsregleringsperiod upphöra och således icke vidare blifva inberäknadt uti elementarläroverkens allmänna tillgångar.
Till bestyrkande af de i motionen meddelade uppgifter hafva bos Utskottet blifvit företedda dels, i bestyrkt afskrift, Kongl.
Majits den 24 Mars 1813 till Domkapitlet i Lunds stift aflåtna nådiga Dref, enligt, hvilket Kongl. Maj.t, efter det Carlshamns borgerskap till upphjelpande af lärarens vid stadens trivialskola aflöning anslagit en årlig summa af 500 R:dr B:ko, fastställt åtskilliga af stadens innevånare vid berörda sjelfvilligt åtagna beskattning fästade vilkor, bland andra, att undervisningen skulle uppehållas till det omfång, att ynglingar derifrån kunde lill universitetet dimitteras, dels ock utdrag af Magistratens i Carlshamn protokoll för den 18 Oktober nästlidet år, hvaraf inhemtas att stadens röstberättigade innevånare vid allmänt sammanträde nämnde dag ansett berörda bidrag icke böra utgå för längre tid än nuvarande statsreglering omfattade.
Carlshamns skola, som enligt den vid 1856—1858 årens riksdag uppgjorda 56 Stats-UtsTcottets Utlåtande N:o 139. reglering ordnades till ett femklassigt läroverk, eger sålunda numera icke dimissionsrätt, och då dymedelst det derom vid ifrågavarande lönebidrag fästade vilkor icke vidare är uppfyldt, lärer Carlshamns stad icke kunna tillförbindas att framgent samma bidrag utgöra; hvadan Utskottet hemställer, att såsom ersättning för omförmälda, hittills af Carlshamns stad tillskjutna belopp, 750 Riksdaler årligen måtte å elementarläroverkens stat uppföras. 54:o. Sedan Rikets Ständer vid sistförflutna riksdag, i sammanhang med beviljandet af 28,000 R:dr R:mt till understöd för reparation af domkyrkan i Westerås, att återgäldas i den mån domkyrkans inkomster dertill framdeles lemnade tillgång, ansett lämpligare, alt de ränte- och arrendemedel samt kronotionde m. m., som åt domkyrkan blifvit anvisade, äfven vore oafkorladt för kyrkans förvaltnings- och framtida underhållskostnader att tillgå, än att, enligt hvad hos Rikets Ständer blifvit upplyst, en ganska betydlig del deraf utginge till underhåll af domkyrkan tillhöriga, men utan ersättning begagnade lektorsgårdar, äfvensom till boställshyror och aflöning för lärare vid elementarläroverket i Westerås, och Rikets Ständer derjemte i underdånighet anhållit, att erforderliga åtgärder måtte vidtagas i ändamål att, på sätt af Kongl. Maj:t kunde pröfvas lämpligt, Westerås domkyrka måtte befrias från de utgifter, som för närvarande af dess kassa bestridas, men icke äro till kyrkans underhålls- och förvaltningskostnader att hänföra; så har Kongl. Maj:t uti särskild den 30
December nästlidet år till Rikets Ständer aflåten, af samtliga Riks-Stånden till Utskottet remitterad nådig Proposition, N:o 60, meddelat hurusom
Domkyrko-kommissionen i Westerås, uppå anmodan af Konsistorium, efter räkenskaperna och öfriga tillgängliga handlingar allemnat uppgift på domkyrkans inkomster och utgifter, de sednare hänförda under följande hufvudtitlar efter ändamålen derför, nemligen: f:o utgifter för kyrkans underhåll; 2:o för gudstjensten och dermed sammanhang egande föremål; 5:o utgifter för kyrkan tillhöriga egendomar i Westerås, såsom skatter, underhållskostnader m. m.; 4:o de som utginge för kyrkans och dess egendomars administration; 5:o för välgörande ändamål; 6:o för Konsistorii och Biskopshusens underhållande jemte Konsistorii sammankomster och expedition; samt 7:o utgifter för undervisningsverket; och hade Domkyrko-kommissionen af dessa utgifter ansett alla dem, som inbegrepes under de sex första litlärne, vara al beskaffenhet, att kyrkan icke kunde befrias från utgörande af någon af dem, men deremot, med anledning af såväl Rikets Ständers yttrade åsigt som kyrkans egna behof, hemställt, att de utgifter, som belastade domkyrkan i och för undervisningsverket, måtte till kyrkans förmån, så fort ske kunde, indragas, i hvilket afseende kommissionen föreslagit, att prebendehemmanet Jädra, ett mantal i Hubbo socken, som nu disponerades af Rektor vid Westerås högre elementarläroverk och hvaraf af kastningen jemte räntan blifvit i läroverkets stat upptagen till ett belopp af 259 R:dr Stats-Utskottets Utlåtande N:o 139. 57 R:dr 83 öre, samt räntorna af hemmanen Gillfors N:o 2 och Jädra N:o 1, hvardera ett mantal i Skultuna socken, nu anslagna åt 2 ine Lektorer och i löningsstaten uppförde de förra till 222 Ridr 9 öre och den sednare till 210 R:dr 36 öre, borde vid innehafvarnes afgång indragas till kyrkan, som deraf vore egare, och desse lärares efterträdare för förlusten undfå ersättning af allmänna medel, hvarjemte kommissionen ansett önskligt, att under tiden kyrkan kunde årligen godtgöras åtminstone med det belopp, hvartill berörda hemman och hemmansräntor vore uti läroverkets stat beräknade; att, då af domkyrkans medel hushyres-ersättningar årligen utbetaltes till en Lektor med 270 R:dr, till två yngre dito, efter 7: 50 för hvardera, med 15 R:dr, till Conrector Scholae med 3 Ridr 75 öre, samt till 3 Kolleger och Apologisten, å 2: 8 för hvardera, med 8 R:dr 32 öre, dessa ersättningar borde vid nuvarande innehafvares afgång desto heldre försvinna, som de icke vore å stat afsedda,
utan utgjorde öfverskolt å bemälde lärares löner, samt att en hushyresersättning, som iörr utgått till Rector Scholae med 225 R:dr, men numera, enligt nådiga Brefvet den 23 Juli 1856, till Statsverket levererades, borde genast till domkyrkan återgå; alt de kyrkan tillhöriga tre gårdar under N:ris 18, 26 och 29 i stadens norra qvarter, hvilka af de tre äldste Lektorerne såsem boställen begagnades, men icke upptagits i beräkningen af deras löner enligt stat, utan för dem utgjorde en förmån utöfver hvad deras vederlikar på andra ställen åtnjöte, fördenskull borde, sedan nuvarande innehafvarne afgålt, till kyrkans fria disposition återgå; samt att tomterna under Niris 31 och 32 äfven i stadens norra qvarter, kallade gymnasii trädgård, jemte ett derintill gränsande för 1 R:dr utarrenderadt planteringsland, N:o 118, anslagna till f. d. Gymnasii-adjunkten och i dennes lön på stat upptagna till en inkomst af 42 R:dr, samt af honom upplåtna till läroverkets disposition för den naturhistoriska undervisningen emot arrende af 75 R:dr R:mt, äfven borde vid innehafvarens afgång tillerkännas domkyrkan.
Sedan derefter ej mindre Konsistorium i Westerås stift och Kongl. Maj.ts Befallningshafvande i länet, än äfven Kammar-kollegium och Stats-kontoret med underdåniga utlåtanden i ämnet inkommit, dervid Konsistorium påyrkat rättighet för elementarläroverkets lärare att för all framtid bibehållas vid de nu med deras befattningar förenade förmåner, men de öfriga myndigheterne hufvudsakligen tillstyrkt nådigt bifall till
Domkyrko-kommissionens förslag, så hade Kongl. Majit, med gillande af den utaf Rikets Ständer yttrade åsigt, att de medel, som åt domkyrkan blifvit anvisade, äfven borde oalkortadt vara för kyrkans förvaltnings- och framlida underhållskostnader att tillgå, i nåder förordnat, dels att afkastningen och räntan af hemmanet Jädra, ett mantal i Hubbo socken, räntorna af hemmanen Gillfors N:o 2, ett mantal i Skultuna socken, och Jädra N:o 1, ett mantal äfven i sistnämnda socken, gårdarne Niris 18, 26 och 29, tomterna Niris 31 och 32, samt planteringslandet N:o 118, allt i Westerås stads norra qvarter, borde till domkyrkans fria disposition Bih. till B.
Brot. 1862 & 1863. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 1 Haft. 8 58 Stats-UtsTcottets Utlåtande N:o 139. återlemnas så snart och i den mån de lärare vid elementarläroverket, hvilka af dessa domkyrkans egendomar nu njöte inkomsterna och fördelarne, från sina befattningar afginge, dels alt domkyrkan skulle, vid nuvarande innehafvares afgång, erhålla befrielse från utbetalandet af de hushyresmedel, till belopp af 297 Riksdaler 7 öre, hvaraf åtskilige lärare vore i åtnjutande, dels ock att de till besparingarne å anslaget till elementarläroverken nu ingående 225 R:dr, utgörande hyresmedel åt f. d. Rector Scholae, icke vidare behöfde af domkyrkans medel gäldas; men enär de förmåner, hvaraf, på domkyrkans bekostnad, åtskillige af elementarläroverkets lärare vore i besittning, blifvit i deras löner inberäknade, med ett belopp af Sjuhundratretiofyra Riksdaler 28 öre Riksmynt, bar Kongl. Maj:l nu föreslagit att läroverksanslaget må från och med år 1864 varda med ett motsvarande belopp förhöjdt.
Enär någon anledning ej förefinnes hvarföre ifrågavarande domkyrka skulle i aflöningen åt elementarläroverkets lärare deltaga, samt då förevarande nådiga framställning tillkommit på grund af Rikets Ständers vid sistlidne riksdag derom gjorda underdåniga anhållan, tillstyrker Utskottet, att det af Kongl. Majit för ifrågavarande ändamål äskade belopp, 754 Riksdaler 28 öre årligen, måtte af Rikets Ständer beviljas. 55:o.