Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
V id föredragning af Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Utlåtande JY:o tat, i anledning af väckt fråga, alt Utskottets förslag i dess Be - 8 Stats-Utskottets Utlåtandej iV/o 444' tänkande N:o 5i, rörande afgifter, som Sjöfarande erlägga vid Ny Elfsborgs fästning, måtte utsträckas, äfven i afseende å Waxholm, hafva inom Ridderskapet och Adeln samt B onde-Ståndet, med åberopande af 56 §.
Riksdags-Ordningen , tvänne motioner blifvit väckte, den ena af Herr Prytz j L.A.j sorn, i anledning af Herr Cedercronas frånvaro, såsom sin motion aflemnat ett af denne senare afgifvet Memorial, hvaruti yrkas: att de Commendanter, hvilka haft att påräkna inkomst medelst afgifter af de från Fästuingarne prejade fartyg, men, i följd af Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning af den 3:dje Juli lö/jo, angående prejning från Rikets Fästningar af Örlogs- och andra fartyg, komma att deraf gå i mistning, mätte tilldelas en ersättning, svarande mot hvad de sålunda förlorat, och uppgående, enligt åberopade, af edsvurne Mäklare afgifne, uti Inrikes Departementet förvarade bevis, för Commendanten å Dalarö lill emellan ii och 1200 R:dr samt för Commendanten å Ny Elfsborg till 1,998 R:dr 17 sk.
Banco årligen, utom den senares förlust af den honom, genom Kongl.
Resolutionen den 27 Juni 1817, serskildt tillagde ersättning af r sk.
Banco i läst-afgift för hvarje utifrån inkommande fartyg; den andre af vice Talmannen Pehr Eriksson från Vermlands
Län, af hvilken blifvit yrkadt: att Commendanterne vid Ny Elfsborgs, Dalarö och Waxholms Fästningar måtte af statsmedlen erhålla ersättning, svarande mot hvad de komma att förlora, genom upphörandet af de hittills vid nämnde
Fästningar uppburne så kallade passagerare-afgifter m. m., hvilka varit en för dessa Commendanter påräknad inkomst, som vid tjensternes tillträdande blifvit dem tillförsäkrad; och har härförulan, såsom tillägg lill den förstnämnde af ifrågavarande motioner, blifvit af Herr Prytz äskadt, att ersättningen till Commendanterne mätte beräknas retroactivt från den tid, sportlerne upphörde.
Då, enligt hvad Kongl. Maj:ts af motionärerne åberopade Nådiga Förordning af den 3:dje Juli 1840 stadgar, den prejning, som tillförne från Rikets Fästningar mot handels-fartyg, farkoster och bålar iagtlagits, hädanefter, med undantag för Carlskrona, hvarom serskildt blifvit förordnadt, icke vidare än genom anrop från Fästningen får under fredstid ega rum, utom i de fall, när fartyg kommer från smittad eller för smitta misstänkt ort, då serskilda i dessa afseenden gällande föreskrifter iagllagas, äfvensom folkpassens hittills föreskrifna uppvisande och ålecknande vid prejning hädanefter kommer alt i allmänhet upphöra, så vida sådant icke för serskilda tillfällen af Kongl. Majit i Nåder förordnas, synes väl häraf Stats-Utskottets Utlåtandej N:o 444' 9 häraf blifva en följd, alt Commendanterne å ifrågavarande Fästningar icke vidare kunna fortfarande påräkna den inkomst, de medelst afgifter af från Fästningarne prejade fartyg tillförne må hafva uppburit; men enär, med undantag för hvad här förut, i afseende å Commendanten på Ny Elfsborgs Fästning, blifvit uppgifvet, icke allenast ingen upplysning kunnat erhållas, huruvida desse afgifters uppbärande varit grundadt på någon, genom gällande författningar eller serskilde Nådiga Resolutioner, Commendanterne i allmänhet tillerkänd laglig rättighet, eller endast på gammalt häfdvunnet bruk, ulan äfven så väl Committerade, hvilka haft sig uppdraget att utarbeta förslag till ändamålsenliga förändrade föreskrifter, rörande handeln och sjöfarten i Riket, uti deras den i5:de
Maj i83r) afgifne Betänkande, tillstyrkt, som ock Kongl.
Majrl genom utfärdad allmän Förordning i Nåder anbefallt, alt handelsfartyg må befrias från skyldigheten alt lägga lill vid Rikets Fästningar, utan alt något serskildt afseende blifvit fäsladt vid den förlust uti inkomst, som derigenom kunde komma alt tillskyndas Commendanterne, har Utskottet ansett denna fråga för närvarande icke kunna blifva föremål för Rikets Ständers pröfning, i följd hvaraf Utskottet, i anledning af molionerne, icke kan någon åtgärd tillstyrka.
Slockholm den 28 Februari 1841.
Prot. 1840 och 1841. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 6 Haft. 2 STOCKHOLM, Nordströmska Boktryckeriet, 1841•
'Slats-Ulskottets Utlåtande, N.-o 44$■ 1 N:o 445.
Ank. till Exp. Utsk. d. a5 Febr. i84r, kl. a e. m.
Utlåtande _, i anledning af Herr Bråkenhjelms, P. R., motion om ett ärligt arfvode att pä Allmänna Indragnings-Staten utgå till Herr Hof- Marskalken Leyonmark, för dess vid Tabellverket gjorde tjenster. (U. A.)
I anledning af Förstärkta Stats-Ulskoltets votering öfver Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition, angående ökadt anslag för Tabell-Commissionen, liar Herr Bråkenhjelm, P. Runder åberopande af 56 §. Riksdags-Ordningen , hos Ridderskapet och Adeln väckt en till Stats-Utskottet remitterad motion, deruti blifvit föreslaget, att åt Herr Hof-Marskalken Leyonmark, i egenskap af hsmälde Commissions Secreterare, måtte för dess vid Tabell-verket gjorde fjenster, å Allmänna Indragnings-slaten anvisas ett årligt arfvode af 5oo R:dr, att utgå under Herr Leyonmarks lifstid.
Då, på sätt motionen äfven gifver vid handen , Rikets Ständer, genom votering i Förstärkt Stats-Utskott, afslagit den af Kongl. Maj:t för Secreteraren vid Tabell-Commissionen ifrågasatte löneförhöjning för framliden, vid hvilket förhållande beviljandet af den nu, fastän på annan Stat, föreslagne dylika lönetillökning vore ett kringgående af det redan fattade beslutet, samt serskildt väckt fråga om ersättning åt Herr Hof-Marskalken Leyonmark för de uppoffringar han under den förflutna tiden må hafva för Tabellverket fått vidkännas, hvarom Stats-Utskottet sig yttrat i dess afgifne Utlåtanden Nrris 197 och 366, ännu icke blifvit af Rikets Ständer definitivt afgjord, har Utskottet icke funnit sig böra, i anledning af Herr Bråkenhjelms nu ifrågavarande motion, Rikets Ständer någon åtgärd tillstyrka.
Stockholm den a3 Februari 1841 * Bih. till R.
Prat. 1840 och 1841' 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. j:dc Haft. 1 & Siats-Utskottets Utlåtande, N.o 44$- N;o 446.
Ank. till Exp. Ulsk. d. a5 Ftbr. 1841, kl. 2 e. ca.
Utlåtande, angående återremiss å Utlåtandet JV:o 4°3- (U. A.) Det af Utskottet under ofvannäronde N:r afgifne Utlåtande, i anledning af Herr Friherre von Krcemers motion, om ett årligt anslag af icoo Rfdr till Upsala Domkyrkas undeihåll, i händelse 124 tunnor af den till samma kyrka nu utgående Krono-tionde skulle, på sätt Rikets Ständer Iros Kongl.
Maj:t i underdånighet föreslagit, till Hernösands kyrka anvisas, har af Borgare- och Bonde-Stånden blifvit bifallet, men af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet ålerremilleradt, med hufvudsakligen de anmäi kningar, att, då ifrågavarande Tionde-anslag flere seeler varit af Domkyrkan disponeradt, det icke rättvisligen kunde, utan ersättning, från henne borttagas, samt alt Domkyrkan så mycket mindre kunde umbära denna tillgång, sorn dess inkomster, beräknade efter 1839 års höga markegångspris, icke utgjort mera än 7,946 R:dr 8 sk. 2 r., och utgifterne för samma år uppgått lill 6,548 R:dr 19 sk. 4 r*. hvaraf syntes, att, om värdet af ifrågavarande tiondespanmål afräknasy inkomsterne knappt förslå till de vanliga årliga utgifterna och än mindre lemna tillgång till åtskilliga större, af behofvet påkallade och lill en del redan påbörjade reparations-arbeten.
Utskottet kan emedlertid icke frångå den öfvertygelsen, att då, vid fattandet af Rikets Ständers beslut, angående förrberörde tionde-spanmåls öfverflyttande till Hernösands kyrka, det icke varit afsedt, att Upsala Dom-- kyrka derför skulle erhålla motsvarande anslag, sådant icke bör ifrågakomma förr än officielt och fullständigt blifvit utredt, att Domkyrkans öfrige inkomster icke, med iakttagande af nödig hushållning, lemna tillgång tili erforderlige utgifters bestridande samt att i alla händelser fråga om dylikt anslag icke bör uppstå, innan sig visat, om den tillstyrkte dispositionen af oftaberörde Krono-tionde af Kongl. Maj:t i Nåder bifalles; och då härtill kommer, att Utskottets förra Utlåtande redan blifvit af arne Riks-Stånd gilladt, anser Utskottet sig böra samma Utlåtande vidblifva, Stockholm den 23 Februari 1841 * SSlals-Utskoilels Memorial, N‘.-o jfSfö ■S N:o 44?.
Åck. till Exp. Utsk. den ä5 Febr. 1841, kl.'a e. m.
Memorial, med anledning af Riks-Ståndens olika beslut i fråga om åtskilliga Stats-bidrags ingående till Riksgälds-Contoiret.
Enligt meddelade Protocölls-utdrag, angående Riks-Ståndens beslut, i anledning af Stats-Utskottets, under jNfrris 355 och 4 r1 > afgifne Utlåtanden rörande alla bevillnings-medels samt åtskilliga andra contanta stats-bidrags inlevererande till Riksgälds-Contoiret, hafva Borgare- och Bonde-Stånden bifallit dessa Utlåtanden, hvaremot Preste-Ståndet, som afslagit Betänkandet N:o 355, lågt Utlåtandet N:o 4'i till handlingarne, äfvensom Ridderskapet och Adeln, med godkännande af Utskottets afstyrkande af dö ordinarie stats-; ånkomsternes och CharlEe-Sigillatae-medlens ingående till nämnde Contoir, afslagit ifrågavarande Ullålanden uti öfriga delar.
Enär således a:ne Riks-Slånd beslutat, att, på sätt Utskottet föreslagit, ej mindre lull- och salu-accismedlen samt branvinsbrännings-bevillningen, än den för Stats-verket beräknade behållning af postmedlen skola, från och med nästkommande år 1842, till Riksgälds-Contoiret ingå, men aine Stånd ■ deremot ogillat Utskottets härom framställda förslag, anser Utskottet denna fråga, som obestridligen rörer Riksgälds-Contoirets inkomster, till följd af ■ uttryckliga ordalydelsen i Regerings-Formens 6g § , böra genom omröstning i Förstärkt Stats-Utskott afgöras, så vida icke Höglofl.
Ridderskapet och Adeln eller Högv.
Preste-Ståndet skulle finna för godt alt, med antagande af den inbjudning, Utskottet får äran härmedelst till dessa Stånd framföra, ii Borgare- och Bonde-Ståndens ofvan anförda beslut instämma.
För verkställigheten af berörde i motsatt fall, enligt Grundlagens föreskrift, erforderliga omröstning, får Utskottet alltså föreslå följande Voterings-proposition:
Den, som, i likhet med Borgare- och Bonde-Stånden, bifaller de af Stats-Utskoltet, i dess Utlåtanden N:ris 355 och /\ii, framställda förslag, alt tull-, salu-accis- och bränvins-bevillnings-medlen samt den bland Siats-verkets behålina inkomster beräknade andel af postmedlen skola, på det sätt 4 Stats-Utskottets Utlåtande, N.o 44$" samt med de vilkor och iagttaganden, Utskottet föreslagit, från och med nästkommande år 1842, till Riksgälds-Contoiret inlevereras, voterar Ja; Den, det ej vill, Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer afslagit de af Utskottet i berörde hänseende framställda förslag.
Stockholm den 23 Februari i84,i.
Reservation Af Herr Biskopen Hedren: ”Då denna fråga står i ett bestämdt sammanhang med 64 §•
Regerings-Formen och således icke utan Rikets Ständers samfälda beslut och Konungens dertill gifna bifall lärer kunna afgöras, så måste den, i närvarande fall, då två Stånd stannat emot två> anses förfallen och sålunda icke vara föremål för någon ytterligare votering, helst 66 och 6g §§.
Regerings-Formen icke synas härvid kunna tillämpas.”
Uti; denna reservation instämde Herr Prosten Stenhammar.
Atil. till Exp. Utsk. den 25 Febr. 1841, kl. 2’ e, m.
(Utlåtande} i anledning af väckt fråga om ett Låne-understöd för återuppbyggandet af en genom vådeld förstörd bro öfver Nissa-ån. (fRgs Afd.> Sedan Kongl; Maj:t, under den 29 Augusti sistl. år,, förklarat
Sig icke finna skäl att, med bifall till derom i underdånighet gjord anhållan, adala Nådig Proposition ti 11 Rikets, nu församlade Ständer om beviljandet af ett låne-understöi utaf allmänna medel för byggandet af en ny bro öfver Nissaån vid Halmstad,, i stället för den, år 1834, uppförda, men år itSSg genom Slats-TJtskoltets Utlåtande, N.O 44&- 5 vådeld förstörda brobyggnad, så och i ovisshet, huruvida någon tillgång för berörde ändamål vore att påräkna, i följd af Kongl. Maj:ts vid samma tillfälle meddelade Nådiga löfte, att vid regleringen af Riks-Statens g:de Hufvud-Titel tillse, om något efter brobyggnadens kostnad lärapadt understöd kunde af denna Titel de byggnadsskyldige tilldelas, har Riksdags-fullmägtigen från Halland David Andersson, uti en, med åberopadt stöd af 56 §.
Regerings-Formen, inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckt och lill Stals-Utskoltet remitterad motion, föreslagit, att Rikets Ständer måtte bevilja staden Halmstad samt Halmstads och Tönnersjö härader, som hade sig ålagd skyldigheten alt bygga ifrågavarande bro, ett lån å 20,000 R:dr, emot lindrig ränta och viss årlig eapilal-afbetalning.
Till ådagaläggande af den betydliga och högst kännbara kostnad, som genom den öfver Nissa-ån uppförda bros nedbrinnande förorsakat de ortens invånare, sorn voro skyldige att densamma bygga och underhålla, har Motionären låtit tillställa Utskottet ett betyg, innehållande, dels alt byggandet af den nedbrunna bron, enligt deröfver uppgjord räkning, kostat 28,284 R:dr 45 sk. 3 rst., hvaraf 6,088 R:dr 16 sk. utgjorde en de byggnadsskyldiges återstående skuld då bron förstördes, dels ock alt kostnaden för fullbordandet af den under byggnad varande nya bron ansågs komma alt uppgå lill minst 13,414 ^:c^r sk. 7 rst., af hvilken kostnad 1/6 borde utgöras af Halmstads stad och 5/6:delar af ofvannämnde 2:ne Härader.
Vid behandlingen af förevarande fråga bar Utskottet visserligen icke förbisett den brydsamma belägenhet, deruti en stor del af de byggnadsskyldige sannolikt blifvit försatt, genom den sällsynta tilldragelsen, att en af dem med ansenliga uppoffringar nyligen uppförd brobyggnad blifvit genom eldsvåda förstörd ; men då broars byggande och underhållande, i likhet med mångfaldiga andra för enskildt och allmänt gagn oundgängligen erforderliga åligganden, utgör en på kringliggande orters invånare fördelad skyldighet, har det synts Utskottet högst betänkligt, att, genom beviljandet af ett serskildt allmänt låne-understöd till lättnad viri denna skyldighets fullgörande inom en ort, sannolikt från andra orter framkalla dylika anspråk, hvilkas uppfyllande körnare att medtaga en betydlig del af Stats-veakets tillgångar.
För öfrigt har Kongl. Maj:t, i afseende på omförmälde brobyggnad, redan r
Sig vilja tillse, huruvida af de till sådana föremål disponibla allmänna medel kunde tilldelas de byggnadsskyldige det understöd förhållandet påkallade; och då dessutom, genom den afgift, som, enligt hvad Utskottet inhemtat, måste erläggas af dem, hvilka begagna fö - (f# uStals-Utshottets renännide nu mera nästan färdiga bro, ett lämpligt bidrag är beredt till godtgörande af kostnadertie för densamma, finner Utskottet sig föranlåtet afstyrka det för detta ändamål nu hos Rikets Ständer äskade lån af allmänna medel. .Stockholm den ?3 Februari 184f•
N:o 449.
Ank. till Exp. Utsk. den 25 Febr. i8$t, kl. >2 e. ra.
'Utlåtandej angående ny Löne-reglering för Riksgålds-Contoirets 1 'jensi em an n a-p er sona l och J^aktbetjerling.
Sedan Rikets nu församlade Ständer fastställt en ny Aflönings-st.t för embets- och tjenstemännen samt vaktbetjeningen vid Rikets Ständers Bank, hafva, under åberopande af den hitintills iagltagna likhet i lönevilkoren inom Banken och Riksgälds-Contoiret, Herr Contract-Prosten Östberg och Herr N. Limnelius} uti serskilde inom Högvördige Preste-Ståndet och Vällofl. Borgare-Ståndet väckte samt till Stats-Ulskoltet remitterade motioner , föreslagit, att aflöningen för tjenstemanna-personalen inom Riksgälds-Contoiret måtte äfven vid denna Riksdag varda ordnad efter de för Bancoslaten nu bestämde grunder och att, såsom följd deraf, den, sedan år i83o, fortfarande provisionella lönelillökningen för bemälde tjenstemanna-personal hädanefter måtte upphöra.
I anledning af dessa motioner, har Utskottet ej allenast inhemtat Fullmägtiges i Riksgälds-Contoiret yttrande öfver hvad deruti blifvit föreslaget, utan äfven från Fullmägtige infordrat ett, med iagttagande af de i afseende på löneregleringen inom Banken godkände grunder, uppgjordt förslag till ny aflönings-stat för betjeningen vid nämnde Contoir; varande, uti det, till följd häraf afgifne yttrande, af Fullmägtige hufvudsakligen anfördt, att Riksgälds-Contoirets embets- och tjenstemän egde tillförene, utom den i Staten S^ats-VIskottets Utlåtande, N.-o 449-' 7" bestämde lön och den medgifna provisionella förhöjningen af 20 procent å lönebeloppen, betydliga sporller genom sedlars skrifning och maculering ; att dessi extra inkomster likväl numera, efter sedél-utgifningens upphörande, nästan helt och hållet försvunnit; att härigenom löneförmonerne så betydligt förminskats, att t. ex» den inkomst, .sorn genom berörde sportler tillföll en af Verkets Gommissarier, är 1839 enc^st utgjorde något öfver 5b II:di', ehuru densamma under åren i83o till och med 1834» per medium uppgått till nära 930 R:dr årligen; samt att, om dessutom toges i belragtande att utsigterne lill befordran inom Riksgälds-Conloiret under senare tider blifvit allt mer och mer inskränkta, i följd af flera tjensters indragning, Contoirets tjenslernanna-personal syntes från dessa förhållanden kunna hemta ali skälig anledning alt motse någon förbättring i sina lönevilkor, helst densamma■ uti d-etta afseende vid förfldtna Riksdagar tillerkänts én bestämd likhet med Bankens tjenstemän, och löneförmonerne vid RiksgäldsConloiret, äfven om ordinarie aflöningen derstädes höjdes tili det för sistnämnde tjenstemän nu bestämda belopp , i allt fall komme att elter upphörandet af extra inkomsterne vida understiga hvad dessa tjenstemän åtnjuter; vid hvilka förhållanden, och enär för öfrigt tjenstemän borde i allmänhet så lönas, att de, under ulöfningen af sina tjenste-åligganden , icke alltför mycket trycktes af omsorger för utkomst och bergning, Fullmägtige ansågo sig böra tillstyrka den ifrågastälida löneregleringen för RiksgäldsContoirets embets- och tjenstemän samt vaklbeljente; hvaremot deras hitintills innehafde provisionella lönetillökning skulle komma att försvinna.
Jemte detta yttrande, har Utskottet från Fullmägtige emottagit en af Contoirets tjenslertianna-personal gjord ansökning om en sådan förbättring i lönevilkoren vid detta Verk, att desamma blefvo jemförliga med de för Bankens tjenstemän nu bestämde löneförmoner.
Enligt ofvanberörde från Fullmägtige infordrade och , under anmälan att vissa tjenstebefaltningar inom Riksgälds-Contoiret icke vore i alla afsecnden jemförliga med motsvarande tjenster inom Banken, aflemnade förslag lill ny aflönings-stat, skulle lönerne inom nämnde Contoir hädanefter komma att utgöra : för 1 Secreterare vid Fullmägtiges Expedition R:dr 2,000.
„ 1 Registrator och Archivarie derstädes ......... 1,200.
„ 1 Canzlist dito . . . 5oo. „ 1 Ombudsman . . . . . . . . . . . 800» „ 3 Commissarier, efter 2,000 R:dr för hvardera ......
6,000.
R;dr io,5oo. 8 St ccts-Ul skottets Utlåtande, IV.-o 449- Transport
R:dr io,5oo. för i Referendarie vid Commissariatets Expedition 1,200. „ i Canzlist derstädes 5oo. „ i Kamererare i Boksluts-Contoiret 1,600. „ i Bokhållare derstädes 800.
„ 1 Kammarskrifvare 5oo. „ 1 Cassör 1,600. „ i Kammarskrifvare i Cassa-Contoiret ......... 5oo. „ 1 Kamererare i Revisions-Contoiret 1,200.
„ 1 Contorsskrifvare ................
400- „ 1 Vaktmästare 400- „ 3 Kammardrängar, efter 3oo R:dr för hvardera 900. „ 2 d;o efter 220 R:dr för hvardera 44o* R:dr 20,540.
Genom fastställandet af denna Stat, skulle följande tillökningar uti 1111 egande löne-inkomster tillerkännas nedannämnde tjenstemän, nemligen:
Secreleraren hos Fullmägtige samt Commissarierne, hvardera .
R:dr 200.
Kamereraren i Boksluts-Contoiret och Cassören, d;o ...... 25o.
Registratorn och Archivarien, Referendarien samt Kamereraren i Revisions-Contoiret, d:o 120.
Ombudsmannen 260.
Canzlisterne och Kammarskrifvarne, hvardera 5o Contoirsskrifvaren . 4°- Vaklmästaren 10. 2:ne Kammard)ängar, hvardera 10.
Deremot skulle Bokhållarens löneinkomst, som hitintills utgjort 810 R:dr, komma att minskas med 10 R:dr.
Enär nuvarande aflöningen för de å nja staten uppförde personer, med inberäkning af omförmälde provisionella löneförhöjuing, uppgår till ett belopp af R:dr i8,36o. komme allisfl den föreslagna tillökningen i tjenslemanna-per sonalens och vaktbetjeningens löneförmåner att utgöra . . . . 2,180.
R:dr 20,540.
Utskottet, som jemfört ifrågavarande förslag till Aflönings-stat med de inom Banko-verket nu bestämda lönebelopp, har dervid anmärkt följande skiljagtigheter, nemligen: Stals-Utskottels IJ ilai ande, IV.-o 449' 9 1:0 att Iönerne för Kamereraren i Riksgälds-Contoirets Boksluts-Contoir samt Cussören blifvit föreslagna till ett belopp, sorn med 4°o R:dr öfversteg lönen inom a:dra tjenstegraden vid Banken, hvilken grad omfattade detta Verks samtlige Kamererare och Cassörer; 2:0 att för
Bokhållaren en lön af 800 R:dr var i förslaget uppförd, oagtadt Iönerne för Bankens Bokhållare endast utgjorde 700 R:dr; 3:o att för Ombudsmannen, hvars tjenstebefattning syntes vara hänförd till Bokhållare-graden, likaledes ett lönebelopp af 800 R:dr var föreslaget, och 4-o att Canzlist- och Kammarskrifvare-lönerne jemväl voro beräknade till 100 R:dr högre belopp, än de å Bankens nya Stat för desse tjenstemän upptagne löner.
Efter erhållen del af hvad sålunda blifvit anmärkt, hafva Fullmägtige, till förklarande af anledningen till berörde skiljagtigheter, åberopat hvad Commissariatet, uti ett från detsamma infordradt yttrande, härom anfört, och hvilket yttrande i delta afseende innehåller, att Commissariatet, vid löneförslagets upprättande, utgått från den åsigt, dels att den vid 1828— i83o årens Riksdag beviljade provisionel^ tillökning af 20 procent å Iönerne för Riksgälds-Contoirets tjenstemanna-personal borde försvinna, enär all i egenskap af arfvode utgående aflöning medförde den olägenhet, att ålderstigne tjenstemän, ehuru de vore berättigade att bibehålla sina löner såsom pensioner, likväl fortforo alt, sedan krafter och arbetsförmåga aftagit, tjenstgöra, för att icke genom afskedstagande gå i mistning af den vid pensioneringen icke afsedda provisionella löneförhöjningen, dels ock att Contoirets tjenstemäns 1Öneförmoner i allmänhet icke biiligtvis kunde eller borde nedsättas under det belopp, hvarmed desamma alltsedan berörde Riksdag utgått.
Commissariatet hade derjemte funnit motiven för Bankens tjenstemäns uppförande i allenast 4 lönegrader icke ega någon tillämplighet på tjenste-befallningarne vid Riksgälds-Contoiret.
Inom Banken hade nemligen tjensterne blifvit indelade i \ lönegrader af den orsak, att tjenslemännen, i anseende till rangen, af ålder varit indelade i 4 ordinarie tjenstegrader , hvilken senare indelning ansetts böra bibehållas, hvaremot serskilda arfvoden för de s. k. expeditions-!jensterne inom hvarje grad blifvit anslagna, på det att Banco-Styrelsen måtte vara oförhindrad att förflytta tjenstemän inom samma grad till sådane befattningar, som för hvar och en ansågos mest lämpliga.
Inom Riksgälds-Contoiret hade tjenstemännen åter, likaledes af ålder, varit indelade uti vissa tjenstegrader, hvilken indelning dock aldrig ansetts såsom egentlig grund för lönernes bestämmande.
Dessa hade deremot allt Bill. till R.
Prol. 3840 och 1841. 4 'Sami. 1 AJd. 3 Band. j.-de-Haft. 2 10; Stals-Utskollcts Utlåtande, N:o 449'• hitintills i allmänhet varit reglerade efter de med hvarje tjenst förenade göromåls vigt och betydenhet.
Ehuruväl Rikets Ständer från längre tid tillbaka erkänt och iagttagit den grundsats, att Riksgälds-Conloirets tjenstemän borde tillgodonjuta enahanda lorieförmoner, som deras vederlikar inom Banken,, vore dock denna grundsats aldrig så tillämpad, att den för löneregleringen inom:
Riksgälds-Contoiret förut stadgade grund blifvit helt och. hållet förbisedd.
Gom missaria tet förmodade derföre, att den likhet i löneförmoner, sorn fortfarande ansågs böra ega rum vid begge dessa Verk, snarare borde grundas på göromålens motsvarighet och en jemförelse emellan de serskilda tjensteåliggandena inom hvartdera Verket, än på en jemförelse emellan den rang,, sorn för tjenstemännen hade kommit att bestämmas.