Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid hvarje bränneri skall, då bränvin der tillverkas, eller enligt g 13 distilleras, vara anställd en edsvuren kontrollör, der ej flera sådana bränuerier kunna under uppsigt af en gemensam kontrollör ställas.
Denne kontrollör, som antages särskildt för hvarje termin, hvarunder bränvinstillverkning är tillåten, erhåller under tiden af Staten arfvode med minst Fyra R:dr och högst Atta R:dr om dagen, och af bränvinstillverkaren, utan ersättning, kost och ett eget, möbleradt, eldadt och städadt boningsrum å det ställe, der bränvinstiliverkningen eller distilleringen utöfvas.
Maj:ts Befallningshafvande, som äfven bestämmer hans resekostnadsersättning och arfvode, hvarvid, med iakttagande af hvad i nästföregående mom. är stadgadt, bör tagas i betraktande bränneriets större eller mindre betydenhet, samt den olika omfattningen eller besvärligheten af kontrollörens tillsyn. § 29.
Öfverkontrollör lyde under den embetsmyndighet, ät hvilken Kongl. Maj:t sådan öfverstyrelse uppdragit.
Prot. 1862 & 1863. 5 Sami. 2 Afd. 1 Helft. 5 34 Sammans.
Bevillnings-, Lag- samt Allin.
JJesv- och Ekon.-Utsk. Bet.
J\fi> Öfverkontrollörer, till erforderligt antal, förordnas af Kongl. Maj:t, sorn da jemväl deras arfvode och resekostnadsersättning bestämmer. § 31.
Öfverkontrollörer och kontrollörer ställe sig till noggrann efterrättelse den särskilda ordningsstadga, som varder utfärdad. § 32.
I hvarje bränneri skall finnas en sprithållare, uti hvilken, vid bränvinstillverkning, spriten, bränvinet eller lanken, genom ett rör från imkylaren, omedelbarligen inledes.
Vid bränneriet skall bränvinstillverkaren hålla en efter faststäldt formulär upprättad anteckningsbok, utvisande beloppet af såväl de sädesslag, jordfrukter och andra ämnen, hvilka till bränvinstillverkningen användas, som det bränvin, deraf erhålles.
Bränvinstillverkare ställe sig derjemte till efterrättelse, hvad ofvannämnda ordningsstadga om hans åligganden inuehåller, samt de föreskrifter, kontrollören i enlighet med densamma meddelar. § 33.
Då bränvin uppmätes och profvas af den i bränneriet anställde kontrollör, skall, såsom vittne, närvara en i orten boende trovärdig och skrifkunnig person, som bränvinstillverkning icke utöfvar.
Sådant vittne utses särskildt för hvarje termin, i stad af Sammans.
BevillningT mg- samt Allm. Besv.- oeå Ekon.-Vtsk. Bet. .JV& 2. 35 Stadsfullmägtige eller, der sådane ej finnas, allmän Rådstufva och på landet af Kommunalnämnd.
I fall antingen vittne icke väljes eller valdt vittne uteblifver, ege kontrollören att annan lämplig person till vittne kalla.
Vittne bestyrke, ander edlig förpligtelse, rigtigheten af kontrollörens protokoll, i hvad det angår bränvinets uppmätta kannebelopp samt utrönta värmegrad och styrka.
Vid förrättning i bränneri tillkomme vittne i dagtraktamente minst En och högst Två Riksdaler, efter bepröfvande af Stadsfullmägtige eller, der sådane ej finnas, allmän Rådstufva i stad och Kommunalnämnd på landet.
Vid bränvius uppmätning och profning ege, efter derom erhållen underrättelse, bränvinstillverkare, sjelf eller genom ombud, vara tillstädes; men förrättningen må, för hans uteblifvande, icke inställas. § 36.
Maj:t skulle finna för godt förordna, att särskilda instrument för bränvinets mätning och profning skola å redskapen anbringas, vare bränvinstillverkare skyldige att, på egen bekostnad, sådana instrument anskaffa och underhålla. § 37.
Uppstår emellan bränvinstillverkare och kontrollör tvist om uppmätt bränvins 6tyrka, insändes deraf, under bådas försegling, prof till Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande, som, efter det sakkunnig person undersökt profvet, och skriftligt yttrande derom afgifvit, afgör tvisten genom beslut, som ej öfverklagas må.
Den, som tvisten tappar, skall gälda så väl den af undersökningen uppkommande kostnad, som vederpartens utgifter och besvär. § 38.
Bränvinstillverkning eller distillering må ej företagas innan bränneriet blifvit af vederbörande kontrollör besigtigadt och befunnet icke vara annorlunda inrättadt, än denna författning och ordningsstadgan medgifva.
Sådan besigtning bör anställas, innan tiden för bränvinstiilverkningen infaller.
Dessa skola af honora och bränvinstillverkaren undertecknas.
Ett exemplar insändes till Kongl. Majrts Befallningshafvande; och skola kontrollören och bränvinstillverkaren ett hvardera till sig taga.
Då redskap i bränneri ombytes eller förändras, skall kontrollören likaledes, innan bränvinstillverkning eller distillering der företagas må, öfver de verkställda förändringarne upprätta en beskrifning i tre exemplar, hvarmed förfares på enahanda sätt, som ofvan stadgadt är. 36 Sammans.
Bevillnings-, Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Bet. ,_JW 2. § 39.
Maj:ts Befallningshafvande förordne behöfligt antal personer, att hafva tillsyn vid distillering, sora enligt § 14 utöfvas, och bestämme hvilka distilleringsverk under hvarderas tillsyn ställas ina, äfvensom huru raycket tillsyningsman bör i arfvode erhålla för hvart distilleringsverk, som är under hans uppsigt, hvilket arfvode genom Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes försorg i behörig ordning utbetalas af de för sådant ändamål utaf distilleringsverkets innehafvare uti Landtränteriet insatte medel.
Om ansvar för öfver träde!ser af författningens föreskrifter. § 40.
Skulle han ytterligare blifva dermed beträdd, erlägge afgift såsom för oloflig tillverkning och bote fyra gånger afgifteus belopp.
Missbrukas till oloflig bränvinstillverkning sådan distilleringsrättighet, som enligt § 14 utöfvas får, ansvare såsom för lönbränning, och vare rättigheten förlustig.
Har lönbränning skett med enkel, omedelbarligen med eld drifven redskap, varde afgiften beräknad efter redskapens afverkningsförmåga, som skall antagas under dygn uppgå tili fyra gånger pannans rymd.
I begge dessa fall skall afgiften utgå för minst en månad; men har tillverkningen blifvit utöfvad in pä andra månaden, utgöres afgift för två månader; in på tredje månaden, för tre månader; o. s. v. § 41.
Tillverkar någon samtidigt bränvin å samma egendom uti flera brännerier, eller i samma bränneri med flera särskilda redskap, eller å annat ställe än han uppgifvit; bote från och med 100 till och med 1,000 R:dr. § 42.
Uti de i §§ 40 och 41 omförmälda fall af oloflig bränvinstillverkning vare de vid förbrytelsen nyttjade redskap, det i bränneriet samt dertill hörande förvaringsrum vid beslagstillfället befintliga bränvin och de kärl, hvari det förvaras, förbrutna.
Kan det styrkas, att någon del af bränvinet är lofligen tillverkadt, vare dock sådan del icke förbruten.
Bevillnings-, Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon -TJtsk. Bet. JW 2. 37 § 43.
Den, sorn vid bränvinstillverkning från mätning till beskattning undansnillar något af det bränvin, sorn tillverkas, eller för sådant ändamål begagnar tillverkningsredskap eller sprithållare med dold öppning eller afledning, hvarigenom bränvin kan lönligen uttagas, eller på något annat sätt försnillar den afgift, som för tillverkningen erläggas bör, eller olofligen bryter försegling eller öppnar eller borttager lås, som kontrollör åsatt till förekommande af det tillverkade bränvinets iönliga uttagande*, straffes med böter från och med 500 till och med 1,500
R:dr efter brottets beskaffenhet, gälde den tillverkningsafgift, som för det undansnillade bränvinet sig belöper, och håfve förbrutit redskapen, det i bränneriet samt dertill hörande förvaringsrum vid beslagstillfället befintliga bränvin och de kärl, hvari det förvaras. § 44.
Till redskap, som enligt § 42 eller 43 är förbruten, räknas hvarje i bränneri för kokning, mäskberedning, jäsning och bränning inrättad redskap, äfvensom sprithållare. § 45.
Om den, som tillverkar bränvin, dervid under en termin öfverskrider den största tillverkning g 22 medgifver; håfve han förbrutit det öfverskjutande beloppet, erlägge derför afgift enligt § 19, och bote första gången ett med afgiften lika belopp, andra gången afgiftens dubbla belopp, samt derefter vid hvarje ny sådan öfverträdelse fyra gånger afgiften. § 46.
Distillerar den bränvin, som till distillering icke är berättigad, eller verkställer någon distillering under tid, då sådan icke är för honom tillåten, eller utöfvas distilleringsrätt, som på § 13 grundad är, under tid, hvarför anmälan till bränvinstillverkning ej skett eller tillverkningsafgift ej blifvit erlagd, eller varder sådan distillering, hvilken enligt § 14 idkas såsom särskild näring, utöfvad under tid, hvarför anmälan till distil leringen ej skett, eller innan afgift, motsvarande bestämdt arfvode åt tillsyningsmannen, blifvit i Landtränteriet erlagd; bote den, som distillering sålunda olofligen utöfvar eller olagligen förfar, från och med 100 till och med 1,000 R:dr.
Den, som till distillering, hvilken pä grund af § 14 utöfvas, använder redskap af annan beskaffenhet, än han uppgifvit och till begagnande hvaraf han är berättigad, bote från och med 20 till och med 200 R:dr. § 47.
Apothekare, sora för farmaceutiska behof nyttjar ostämplad redskap eller distilleringspanna af större rym ', än inedgifven är, eller distilleringspannor utöfver tillåtet antal, bote från oc med 20 till och med 200 R-.dr. jovander
Apothekare panna med rektifikations-apparat, bote såsom i § 46, mom. 1 sägs. 38 Sammans.
Bevillnings-, Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.-TJtsk. Bet. ,]\f 2. § 48.
Företager någon mäskberedning för bränvinstillverkning före fern dagar innan dylik tillverkning, enligt gjord anmälan, skall taga sin början, bote för hvar dag sådant sker, ett belopp, motsvarande tillverkningsafgift för en dag.
Samma lag vare, om någon utöfvar anmäld bränvinstillverkning, utan att hafva enligt 20 och 21 förskottsvis erlagt tillverkningsafgift.
Ofverträder bränvinstillverkare det förbud, som i mom. 3 af § 2 gifvet är mot mäskberedning samt bränvinstillverkning från klockan 10 om aftonen näst före söneller helgedag till klockan 10 om aftonen å sådan dag; gälde, för hvarje gång sådant sker, den tillverkningsafgift, som mot en dag svarar, och bote ett med afgiften lika belopp.
Verkställes annat till bränneri hörande arbete, utom tillsyn vid malt- eller jästberedning, emellan klockan 8 på morgonen och klockan 5 om aftonen å sön- eller helgedag, eller öfverträdes förbud, sora i § 10 gifvet är; bote bränvinstillverkare eller distilleringsidkare från och med 5 till och med 50 R:dr.
Vid de förbrytelser, som nu sagde äro, vare så väl bränvinstillverkaren eller distilleringsidkaren, som de arbetare, hvilka honom biträdt, underkastade ansvar för sabbatsbrott, enligt allmän lag. § 49.
För öfverträdelse af hvad i § 32, mom. 2 och 3 samt § 34, angående branvinstillverkare, stadgas, vare ansvaret böter från och med 20 till och med 200 R:dr; för underlåtenhet att iakttaga föreskriften i § 69, botes från och med 5 till och med 50 R:dr. § 50.
Vägrar man den, som i afseende å förbrytelser mot denna författning eger undersökning anställa, tillträde till rum eller byggnad, der, enligt § 63, undersökning ske må; bote från och med 100 till och med 1,000 R:dr. § 51.
När förbrytelse mot denna författning åialas, ansvare bränvinstillverkare eller distilleringsidkare för hustrus, barns, tjenstefolks och vid bränneriet anställde arbetares gerningar, i fall bötesansvar eller förlust af redskap eiler tillverkad vara eller kärl, hvari den förvaras, ifrågakommer, derest icke omständigheterna visa, att förbrytelsen skett utan hans vetskap och vilja.
Då förbrytelse, som enligt denna förordning medförer förlust af redskap, tillverkad vara eller kär), hvari den iförvaras, blifvit begången af annan än dessas egare, och denne sednare finnes vara berättigad att dem behålla, skall den brottslige utgifva redskapens, varans eller kärlens värde.
Bevillning a-, Lag- samt Allm.
Bese- och Ekon.-Vt sk. Bet. ,j\s 2. 39 § 52.
Bräuvinstillverkare eller distilleringsidkare, som åt den vid hans bränneri anställde kontrollör eller tillsyningsman såsom gåfva något gifver eller erbjuder, bote från och med 20 till och med 200 R:dr.
Kontrollör eller tillsyningsman, som gåfvan mottager, vare lika ansvar underkastad och miste derjemte befattningen. § 53.
Skulle brännerikontrollör, eller den, hvilken tillsyn vid bränneri eller distilleringsverk såsom tjenstepligt åligger, eller den, som är pligtig att förbrytelser mot denna författning åtala, sjelf beträdas med oloflig bränvinstillverkning eller distillering, eller att hafva främjat sådan förbrytelse eller tillverkares försnillning af den afgift, han erlägga bör; varde dömd till fängelse eller straffarbete från och med sex månader till och med två år.
Visar någon, hvilken det åligger att tillsyn vid bränneri eller distilleringsverk hålla, eller förbrytelser mot denna författning åtala, försummelse eller vårdslöshet i dessa åligganden; varde antingen för alltid eller under viss tid från tjensten eller befattningen skiljd eller ock fälld till högst två hundra Riksdalers böter. § 54.
Varder, till utrönande af förbrytelse mot denna författning, undersökning hos någon anställd emellan klockan 9 om aftonen och klockan 5 om morgonen, men sådan förbrytelse ej upptäckt; bote förrättningsinannen från och med 5 till och med 50 R:dr, der han ej finnes hafva till undersökningen giltig anledning haft.
Vägrar den, som undersökning i bränneri anställt, att betyg, som i § 64 sägs, åt bränvinstillverkare genast utfärda, bote 15 R:dr. § 55.
Varder vid undersökning eller i anledning deraf förrättningsman våldförd, eller föröfvar han sjelf våld i oträngdt mål; gånge dermed efter allmän lag. § 56.
Saknas tillgång till gäldande af de i denna förordning stadgade böter, skola de förvandlas till fängelse på det sätt, att emot böter till och med 40 Riksdaler svara 14 dagar, från 40 Riksdaler » » » 75 » » 21 » » 75 » » » » 150 » » 30 » » 150 » » » » 225 » » 45 » » 225 » » » » 300 » » 60 » eller två månader o. s. v. ända till ett år, som är den högsta fängelsetid, hvartill någon, i brist af tillgång till dessa böter, må dömas. § 57.
Af l oter som enligt denna författning ådöinas, samt värdet af bränneriredskap och annan egendom, som förbruten anses, tillfälle tva tredjedelar aklagaren och en 40 Sarnmans.
J\li 2. tredjedel den stads eller sockens fattigkassa, hvari den åtalade förbrytelsen är begången.
Art, VI.
Majrts Befallningshafvande hålle allvarlig hand öfver iakttagande af hvad i denna författning stadgadt är.
g 59.
Lands- och Stadsfiskaler, Krono-, St ads- och Polisbetjente, samt de personer, hvilka särskildt förordnas att vaka öfver denn a författnings efterlefnad, åligge att förbrytelser mot densamma åtala.
I öfrigt eger en hvar rättighet att för sådana förbrytelser anställa åtal, dock ej barn mot föräldrar, eller tjenstehjon, så länge de i tjensten äro, mot husbondefolk.
Då åtal anställes af annan person än den, som i mom. 1 af denna t; nämnd är, gifve han sin talan allmän åklagare tillkänna så tidigt, att denne må kunna målets utförande öfvervara. g 60.
Hättighet att förbrytelse mot denna författning till åtal af allmän åklagare angifva tillkom me en hvar, utom barn mot föräldrar.
Kommunalnämnd å landet och Stadsfullmågtige eller, der sådane ej finnas, allmän Rådstufva i stad, böra egna synnerlig uppmärksamhet deråt, att sådana förbrytelser varda till åtal angifna.
Tillträde till bränneri må derföre ej förvägras dem, eller den ledamot, de bland sig utse att öfver bränneriet tillsyn hafva. § 61.
1 omförmälde allm änna åklagare, så ock tillsyningsman, ega anställa undersökning af förbrytelser mot denna författning, äfvensom att verkställa beslag. § 62.
Den, sorn förrättar undersökning, bör, för att tillgodonjuta det skydd, honom dervid lagligen tillkommer, vid förrättningen på sig synbart bära påbjudet tjenstetecken, eller, innan förrättningen företages, fullmagt eller förordnande uppvisa.
I Sammans.
Bevillning s-, Lag- samt Allm.
Be sv.- oell Ekon.-TJtsh.
JVs 2. 41 I orten boende eller känd Krono- eller Stadsbetjent vare likväl frikallad från skyldigheten att sin behörighet sålunda styrka. § 63.
Undersökning må alla tider på dygnet anställas i bränneri, kök-, brygg- och bagarstuga, så ock i annat rum eller byggnad, som kan begagnas för bränvinstillverkning eller distillering.
Har vid undersökning någon felaktighet ej funnits, vare undersökningsförrättare pligtig att genast tillställa tillverkaren ett af tillstädesvarande vittnen bestyrkt intyg om tidens längd, under hvilken tillverkaren varit af undersökningen hindrad att bränvin tillverka.
Detta betyg berättigar tillverkaren att hos Kongl. Maj;ts Befallningshafvande återlyfta 14 gång den afgift, som mot samma tid svarar. § 65.
Innehafvare af hvad i beslag tages, eller, i hans frånvaro, hans ombud på stället eller någon af hans husfolk, skall om beslaget förut tillsägas. § 66.
Härifrån undantagas de fall, l:o då något af det bränvin, som tillverkas, från mätning till beskattning undansnillas.
2:o då för sådant ändamål begagnas tillverkningsredskap eller sprithållare med dold öppning eller afledning, hvarigenom bränvin kan lönligen uttagas; 3:o då tillverkare bryter försegling eller öppnar eller borttager lås, som kontrollör åsatt, till förekommande af det tillverkade bränvinets lönliga uttagande; samt 4:o då tillverkare försummat att föreskrifven afgift erlägga. § 67.
Redskap, som i beslag tages, skall, till förekommande af dess utbyte mot annan, af beslagaren med särskild stämpel utmärkas, der ej redskapen vid beslaget egaren fråntages, i hvilket fall den skall i allmänt förvar sättas.
Prot. 1862 & 1863. 5 Sami. 2 A/d. 1 Haft. 6 42 Sammans.
Bevillnings-, Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Bet.
Vid beslag skall, till säkerhet för de böter, som ådömas knnna, det i bränneriet och dertill hörande förvaringsrum befintliga, lofligen tillverkade bränvin i förvar tagas. § 69.
STOCKHOLM, TRYCKT HOS A. L. NORMAN, 1863.
Bevillnings-, Lag- s. Allm. Besv.- o. Ekon.-litsle.
Memorial N:o 3. 1 N:o 3 Ank. till Exp.-Utsk. den 2 Juni 1863, kl. 7 e. m.
Memorial, angående afgiften för bränvinstillverhningen.
Vid föredrag af Utskottets Betänkande N:o 2, angående vilkoren för bränvinstillverkning, hafva Biks-Slånden dels i åtskilliga delar fatlat sins emellan skiljaktiga beslut, dels återremitterat vissa delar deraf.
Som emellertid någon tid torde förflyta, innan Utskottet binner från Riks-Stånden erhålla diskussionen vid berörda återremisser, bar Utskottet, enär det så väl för statsregleringens uppgörande som ock för bestämmandet af tullen å bränvin är af vigt, alt afgilten för bränvinstillverkning, hvilken blifvit af Borgare- och Bonde-Stånden, i enlighet med Utskottets förslag, bestämd till 60 öre för hvarje kanna, men af Ridderskapet och Adeln samt PresteSlåndet höjd till 75 öre, så snart som möjligt varder bestämd, ansett lämpligt att, utan alt afvakta tiden, då Utskottet blifver i tillfälle alt taga sitt förra Betänkande i förnyadt öfvervägande, företaga frågan om tillverkningsafgiltens belopp.
Och som Utskottets försteg att bestämma afgiften för bränvinstillverkning till 60 öre för hvarje kanna blifvit af två Riks-Stånd godkändt, får Utskottet inbjuda Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndel att med de öfriga Riks-Stånden förena sig om afgiftens bestämmande till 60 öre för hvarje kanna, bränvinet beräknadt till 50 procents styrka vid 15 graders värme efter Gelsii termometer, allt i medeltal under termin räknadt.
Derest denna inbjudning icke antages, får Utskottet, då denna fråga är af bevillnings natur och således måste genom votering i förstärkt Utskott aTgöras, föreslå följande voterings- proposition: ”Den, som godkänner sammansatta Utskottets af Borgare- och Bonde-Stånden gillade förslag, alt afgiften för bränvinstillverkning skali utgå med-BR öre-R:mt för Bih. till B.
Brot. 1862 & 1863. 5 Sami. 2 Afd. 2 Haft. 2 Santmans.
Bevillnings-, Lag- s. Allm. Besv.- o. Bkon.-Utsk Memorial N:o 3. hvarje tillverkad kanna, bränvinet beräknadt lill 50 procents styrka vid 15 graders vänne efter Celsii termometer, allt i medeltal under termin räknadt, röste Ja; Den det ej vill, röste Nej; Vinner nej, kommer afgiften för bränvinslillverkning alt, i enlighet med Ridderskapet och Adelns samt Preste-Slåndets mening, utgå med 75 öre
R:mt för hvarje tillverkad kanna bränvin af förutnämnda styrka.” Stockholm den 2 Juni 1865.
STOCKHOLM, tryckt hos N. Marcus, 1865.
Bevilln.-, Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk. Betänkande M 4. 1 N:o 4.
Ank. till Exp.-Utsk. den 16 Juni 1863, kl. 6 e. m.
Betänkande, angående vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller distillerade spirituösa drycker.
De delar af gällande författning af den 7 December 4 860, angående ofvanomförmälda ämne, för hvilka Utskottet, i anledning af väckta motioner eller eljest nödiga ansedda förändringar, här har att redogöra, äro: § Uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt motion (M 77) har Herr von Koch, N. S„ föreslagit, att denna § måtte erhålla följande lydelse: ”Bränvin må icke till mindre belopp än 30 kannor säljas af annan än den, som, enligt § 2 eller 4, dertill berättigad är.
Sålunda försåldt bränvin får icke köparen tillmätas i mindre käril än helankare och icke af köparen hemtas i mindre belopp än 30 kannor hvarje gång afhemtning sker.”
Likaledes hafva uti motioner, väckta i Preste-Ståndet, Herr Kontraktsprosten Palmlund och Herr Doktor Sandberg yrkat, den förre (motionen J\s 50), att bränvin vid partihandel ej må få säljas till mindre belopp än 30 kannor, och den sednare (motionen J\is 1 35), att minsta beloppet vid dylik handel må bestämmas till 50 kannor.
Till stöd för dessa motioner har blifvit anfördt, att det visat sig omöjligt att förekomma otillåten minuthandel med bränvin, då 15 kannor räknas för parti; hvarjemte Doktor Sandberg och Kontraktsprosten
Palmlund velat fästa uppmärksamhet på det sätt alt kringgå författningen, som är kändt under namnet ”salning”, hvilket Bih. till R.
Prat. 1862 & 1863. 5 Sami. 2 Afd. 3 Haft. 1 2 Sammans. Bevilln.-, Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk. Betänkande
M 4. sålunda tillginge, att flera personer sloge sig tillsammans om köp af 15 kannor bränvin, hvilket sedan dem emellan delades i mindre belopp.
Då, genom att höja det ifrågavarande beloppet till 30 kannor, det öfverklagade sättet att kringgå författningen endast i ringa mån skulle försvåras, men derigenom icke obetydliga olägenheter förorsakades alla dem, hvilka, boende på landet långt ifrån utskänknings- och minuthandelsställen, ej förmådde på en gång köpa 30 kannor, anser sig Utskottet ej böra tillstyrka hvad motionärerne i delta afseende yrkat.
Enär det emellertid hufvudsakligen lärer vara å landet, som ofvannämnda af många öfverklagade sätt alt kringgå författningen bedrifves, liar
Utskottet trott det af motionärerne åsyftade ändamål kunna vinnas genom förbud för landthandlare att idka något slag af bränvinshandel, hvarom Utskottet vid § 5 framställt förslag, hvarjemte Utskottet vid §§ 3 och 41 sökt stadga föreskrifter till hämmande af den så kallade salningen; hemställande i följd häraf Utskottet, att Herr von Köchs, Kontraktsprosten Palmlunds och Doktor Sandbergs ofvan omförmälda yrkanden ej måtte till någon Ri kets Ständers åtgärd föranleda. § 2.
Ut: sin ofvan omförmälda motion har Herr von Koch yrkat, att denna § måtte erhålla följande lydelse: »Den, som erhållit rättighet att idka minuthandel med bränvin, får ej sälja, till köpare utmäta eller till honom utlemna för afhemtning mindre belopp än en half kanna hvarje gäng afhemtning sker.»
Enär, vid det förhållande, att det föreslagna stadgandet till hufvudsaklig del innehålles i 2 och 3 §§ af nu gällande förordning, motionärens yrkande endast torde afse en, i sammanhang med hans vid 3 § väckta förslag, förändrad redaktion af 2 och 3 §§, får Utskottet, som, på sätt här nedan förmäles, ej kunnat gilla motionärens vid 3 § väckta förslag och följaktligen finner den yrkade redaktionsförändrin gen obehöflig, till ifrågavarande yrkande afstyrka bifall.
Doktor Sandberg har uti sin förutnämnda motion föreslagit, alt denna § måtte utgå och författningen i Öfrigt ändras, så att någon annan minuthandel ej må tillåtas än den, sorn är förenad med utskänkning; men då rättighet till minuthandel med bränvin torde vara det lämpligaste sättet att förekomma ytterligare inrättande af de såsom vida skadligare ansedda utskänkmngsställena eller krogarne, anser Utskottet nämnda rättighet, hvilken på goda grunder blifvit, jemte rättigheten till utskänkning, i lagstiftningen införd, ej böra borttagas och hemställer fördenskull, att berörda framställning ej måtte vinna Rikets Ständers bifall.