Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Bankens totala förråd i Guld, Silfver och Koppar R:dr 5,586,761 : 47: 3. enligt motstående evalvation ----- - - R:dr Dess balancerade Samtelige Fordringar och öfrige Tillgångar R:dr 38,363,36r: 87: 5.
Derå endast afräknäs enligt nysspärnnde grund:
(Se Tab. 2, Litt. C.) - - - i8,3oi: 20: 6. iii,23o: 4: 4- i6,352: 38; 8. 101,172: 45: 4- 3,2i4: 44: 6. 780,272: 9: 4- Rest Summa Tillgång och Fordringar Härmed motsvaras:
Hela Läne-B:co_SkuIden (beräknad på sätt ofvan är nämndt) R:dr 2,016,725: 21: 8.
Hela Vexel-B:co_SkuIden (det Metalliska evalveradt) _ _ 32,045,537: 16: 11. i4,823,53 1 37,633,089 25 28 52,456,621) 5| 4 Den så kallade Capital-Behållningen, af både säkra och osäkra Fordringar, visar - - - - - - Rot - sig sålunda ökad till (å 128 s. R:dr Silfver 6,897,884
Vid närvarande tid (Approximativt).
Hela Vexel-Banco_»SWle/-Skulden, under aila ofvannämnde förhållanden, och med inberäkning af R:dr 5,542,3oo för utelöpande Riksgälds-Sedlar, upptages att utgöra ________ R:dr Depositionerne i Guld och-Silfver R:dr 3o,5io: 12: 2, efter evalvation å 128 s. - Summa Häremot svarande:
Bankens liggande Metalliska Fonder:
Beloppet deraf ultimo
December 1827 - - - 5,095,282: 47
Ökadt genom 1828 års uppköp - 316,007: 19: — Och genom Extra Intrader i Silfver 6,867: 4i
Minskadt genom Utvexling _ 321,875: 12: 3.
G744
Deras belopp vid 1827 års slut _ 446,778: 34
Minskadt genom afräkning af det för Stats-Anslagen erhållne Silfver 5o,833: 26: 6. nuvarande belopp 435,3g 1:
Förrådet i Nytt Kopparmynt (se Commiss.
Berättelse) _ 46,800: 14s44131 °4: 3a: 5. 5. 128 s. 1,161,042: 33:
I. efter numerairen 46,800: — — 5,8g7,6o5: 12: 7, Differancen vid närvarande tid, att betacka genom qvittning mot säkra Fordringar uti Bankens egna Sedlar, skulle efter sådan beräkning utgöra vid pass __________ (å 128 s. R:dr Silfver 6,237,154
Hela Läne-Banco-Skulden:
Dess belopp vid 1827 års slut _ _ _ _ _ Mindskadt genom afdrag för de till Silfverköp disponerade Fonderne _ _ - - - R:dr 53i,823: i3: 9. samt de till Riksgälds-Contoiret Utgifne _ 357,901: 24
Ökas genom afsättning för innevarande år till Riksgälds-Conloiret, circa ______ Hela Vexel-Banco-Skulden (det Metalliska evalveradt) 889,724
Rest !,483,000: 3l: 7 - 32,28i,36o: 32: 5. 5,648,947117 6 I 37,5oo,ooo| — 53,148,947
Den såkallade Capital-Behållningen af både säkra och osäkra Fordringar skulle, efter sådan beräkning, utgöra vid närvarande tid, circa _ (å 128 s. R:dr Silfver 7,269,219: 36: 6.) 33,764,36i •7 16 i9,384,586 Anmärkning.
Om Fastighets-Lånen, under villkor att! återbetalas i Silfver, hade blifvit begagnade till det belopp, sorn vid 1823 Års Riksdag beräknades, så hade väl Vexel-Bana-Skulden vid närvarande tid (s.e Commissariatets Berättelse) kunnat vara ökad med minst En och eri half Million R:dr B:co; mel då den fordran af En Million i Silfver, som dymedelst skulle hafva uppkommit, vore efter 128 s. evalvation, svarande mot 2,666,666: 32 sk., så hade en på det hela fördelaktigare proportion, än den ofvan uppgifna, deraf skolat blifva en följd.
Rikets Ständers Herrar Revisorers Berättelse af År 1827 innehåller en Förslags-Calcul till Utredande af Banco-Fordrin - garnes mer eller mindre säkra beskaffenhet.
Banco-Fullmägtige för deras del, hafva ansett öfverflödigt att vid detta tillfälle uppställa någon dylik beräkning: dels, emedan bestämmelserne härutinnan helt och hållit bero, och omedelbart följa, af de Beslut Rikets Ständer vid denna Riksdag vidtaga; och dels, emedan alla betydligare Fordrings-Poster, som i närvarande stund äro att anse osäkra elier tvifvelaktig», voro sådane redan är 1823, så att, i fråga om framställningen och öfversigten af BancoVerkets successiva förkofran under perioden frän sista Riksdags utgörande i denne Calcul Banco-Fullmägtiges egenteliga syftemål, berörde Fordringars högre eller lägre Numeraire befinnes, på det hela, utan verkan eller inflytelse.
Fjerde A f d e 1 n.
Berättelse af Banco-Fullmägtige. 41 Fjerde Afdelningen.
Frug or till pröfning och afgörande. §. 1.
Af skäl och anledningar, som Fullmägtiges Frotocoll för den 4:de nasti.
September upptager, hafva Banco-Fullmägtige låtit föranstalta om en öfversättning af Statuterne för åtskilliga utländska Banker, samt att denna samling finge på Bankens bekostnad till trycket befordras.
Arbetet är i dessa dagar färdigtryckt, och få Banco-Fullmägtige underställa Högi.
BancoTJtskottets närmare bepröfvande, huruvida det icke må finnas lämpeligt att, utaf Upplagan, som utgör 1000 Exemplar, utdelning må ske till Riks-Ståndens satnteiige Ledamöter. §. 2.
Enligt 1823 års Banco-Reglementes 4:de Artikel, 1 Afd. 5 §., får vid upphandling af myntbara metaller, Guld ej beräknas annorlunda än i det förhållande till Silfver, söm uti Bankens Räkenskaper är antaget; det vill säga: 94 skillingar, eller 1 R:dr 46 sk.
Silfver på hvarje Specie-Ducat.
Följden af detta stadgande har varit och rnåste blifva, att inga eller åtminstone ganska ringa qvantiterer i Guld till Banken lefvereras då Guldets värde i sednare tider så stigit, att en Ducat nu kan anses motsvara minst g8 å 100 skillingar Silfver.
Förrådet af Guld i Bankens General-Cassa uppgick efter 1827 års Bokslut till ej mera än 5319 Ducater, hvaruti inriebegiipne 2564, sorn ut D gjorde 42 Berdt t dse gjorde Stats-Verkets och Kongl. Myntets behållningar på Räkning i Wexel-Banken.
Bankens egen Tillgång alltså blott '2,755 Ducater, samt dessförutan , enligt hvad samma Bokslut visar, omyntadt Guld 239 Ducater.
— Det kan ej betviflas, att så framt förhållandet emellan Guld och Silfver blifver efter en riktigare grund bestämdt, lefverancer äfven af det förra slaget kunna med lätthet erhållas.
Törmönen deraf vore för Banken, att hafva en betydlig redbar valuta, inom föga utrymme, och lätt flyttbar; samt för Lefveranteurerne sannolikt, af samma orsak, minskning i Expenser och Transport-kostnader.
På desse skäl få Banco-Fullmägtige hemställa, om icke Fullmägtige må blifva autoriserade, att efter handels-förhållanderne bestämma det värde, hvartill Guldet i proportion mot
Silfver må kunna vid upphandlingar och lefverancer för vissa perioder emottagas. §. 3, Uti 1823 års BanCo-Reglementes 4 Art.
1 Afd. 8 §• j hvarigenom Banco-Fullmägtige blifvit äutoriserade att föryttra Bankens ännu qvarliggartde föga betydliga förråd af gamla Kopparplåtar sålunda, att motsvarande ökning af tillgången uti Guld eller Silfver i dess ställe vunnes; stadgas tillika, under fästadt afseende å Kongl.
Förordningen af d. 19 Junii 1816, om Kopparmynts utförsel och nedsmältning, att någon försäljning af de gamla, efter 100
R:dr per SkU. utpräglade Koppar-slantarne ej finge äga rum, så länge de ej blifvit såsom Mynt af - fi/ B anea-Fullmäktige i 43 äflyste, emedan deras fortfarande gångbarhet bland Allmänheten sannolikt dymedelst skulle blifva hämmad.
Nu mera är, genom Kongl, Majus Nådiga Kungörelse af den 31 Maj 1826, tillåtet att aldre Kopparmynt, som, efter varande pris på Koppar, äger större värde än ilen utsatte valeuren tillkännagifver, får till utrikes ort utföras emot samma Tull, som för Cår-koppar är bestämd.
Det torde i följd häraf blifva öfverlemnadt till Banco-Fullmägtiges omsorg, att, när tjenligt tillfälle dertill kan yppas, föryttra och i Silfver förvandla, liksom de gamla Plåtarne, äfven det efter 100 E:dr per Sk L utpräglade Kopparslant-inyntet; med bibehållande endast af hvad till loyering för utmyntningen utaf finare Silfverplantser kan anses behöfligt. §. 4.
IJti 1823 års Banco-Reglementes 4:de Art. 3 Afd. 15 §. är stadgadt, att för det i BancoEäkenskaperne balanserade Låne-biträde af tillhopa 200,000 R:dr, som, enligt Beslut vid 1818 års Riksdag, Banken utgifvit till Hjelmare Canal- och SluSs-Verks ombyggnad, någon Ränta eller Capital-afbetalning icke tillfaller Banken, så länge Canal- och Sluss-Verks-byggnaden fortfar, men att efter byggnadens slut
Ränta i enlighet med hvad vid nyssnämnde Riksdag stadgades bör af Bolaget erläggas; och skall Capitalafbetalningen bero Uppå vidare förordnande af Rikets Ständer. D 2 Banco - é Berättelse Banco-Fullmägtige, som ej haft någon speciel befattning med utgifvandet af de ytterligare Byggnads-biträden, till en sammanräknad summa af 490,000 R:dr, hvilka vid 18-t 3 ars Riksdag anslogos till utbetalning genom Riksgälds-Contoref; och i följd deraf icke heiki: kommit i tillfälle controllera, eller vinna kännedom örn, arbetets fortgång; inskränka sig alltså till ett blott antydande af Rikets Ständers förenämnde Beslut, hvaröfver Banco-Fullrnägtige till deras efterrättelse nu afvakta närmare bestämda föreskrifter. §• 5* Banco-Reglementet af ar 18‘4 3 innehåller uti 4 Art. 3 Afd. 16 §., att Söder-Telje CanalBolags skuld till Banken, för det vid 1815 års Riksdag beviljade Fåne-biträde, utgörande 100.000
R:dr, skall oförändrad, och från 1824 års början utan någon Räntas beräknande, i Bankens Bok balanceras ibland Fordrings - posterne, intilldess i framtiden bestämdt må blifva utredt, huruvida Söder-Telje Canal-Verk någonsin kan komma i den ställning, att genom större afkastning bereda möjligheten för godtgörande af denna Bankens fordran.
Som det ytterligare Anslag af tillhopa 75.000 R:dr, hvilket vid sista Riksdag, utan Ränta eller återbetalnings-skyl iighet, beviljades Söder-Telje Canal-Bolag, varit anordnad! på Riksgälds-Contoret, och sålunda ej till BancoFullmägtige ingått några officiela upplysningar om Canal-Verkets nuvarande ställning; så utbedja sig Banco-Fullmägtige blott, att i anledning - af Banco-Fullmägtige.
45 ning af förenämnde villkorliga stadgande, nödig föreskrift dem meddelas, hvad, under perioden intill nästa Riksmöte, härutinnan mä vara att iakttaga. §. 6.
Sedan, uppå framställd förfrågan genom Bankens Ombud i Götha Canal-Direction: ”huruvida alla eller blott en del Utaf de af CanalBolaget beviljade Pensioner, skulle utgå af den vid sista Riksdag serskildt anslagne PensionsFonden, ” samt i sistnämnde fall, ”om de vid 1818 års Bolagsstämma bifallne Pensioner skulle bestridas antingen af Arbets-Cassan eller af ornförmälde Fond,” Banco-Fullmägtige, på sätt •lerås Protocoll för den 23 December 1824 innefattar, under åberopande af 1823 års BancoRegiementes 4 Art. 3 Afd. 14 §.
Fitt.
C. andra puricten af slutmeningen, meddelat det förklarande; Att alla Pensioner utan undantag vid Canal-Verket borde från samma tid ulgifvas af de till Pensions-Fonden anslagne Köpeskillings-Öfverskotts- och Straff-Ränte-medel, eller, derest de icke skulle förslå, utaf Bolagets Canal-Inkomster; samt på sådan grund, med bestämdt ogillande af den punct uti det cornrnunicerade Pensions-Reglernentet, deruti endast de ifrån och med är 1820 beviljade och framdeles blifvande Pensions-A nslag , voro beräknade att gravera Pensions-Fonden, yrkat behörig rättelse härutinnan; tillkärinagaf CanalDirectionen, jemnlikt hvad Ful i magli ees Protocoll för «ien 17 Febr. 1825 visar, sig ämna fortfara tills vidare med de äldre Penstonernts an - 46 Btriittelse anordnande pä Arbets-Cassan, saint till denna Cassas säkerhet för återbäringen, derest Rikets Ständer skulle finna någon sådan böra äga rum, aflemna i Hankens vard erforderlige hypotheker, enligt hvad i ofvannätnnde §.
Litt. b. sista puncten, finnes medgifvit.
Pensioner, beviljade före år ifi2Q, äro på Arbets-Cassan anordnade; Ar 1824 till ett belopp af 1.250: 40: —. 1825 1,084: 34: 8. 1826,, , , , , , 1,086: 32: — 1827 , . , . . . 1,076: 32: — Summa R;dr 4,498: 42: 8.
Hvaremot 3:ne serskilda till Pensions- och Sparbanks-Cassan eller Ordres ställde Reverser å tillhopa R:dr 4,600 B:co Capital, finnas i Bankens förvar, såsom Hypotfieker öfverlåtne, Frågan förekommer utan tvifvel till slutligt afgörande vid denna Riksdag, hvarföre Banco-Fullmägtige ej bordt underlåta att för^ hållandet här korteligen upptaga, §< 7* Uti 1823 års Banco-Rc-glementes 4 Art, 4 Afd. i 8c 2 §§. medgifves, dels fortfarande oinskränkt rättighet till beläning af Guld- oell Silfver-panter, med bestämmande af förhöjd t Låne-belopp till En R:dr Bancosedlar för Ett Lod arbetadt controlleradt Silfver, och dels, att ägare af i Banken beländt Guld och Silfver, hvarå Lånen förfalla, skola, sådant oaktadt, hafva sig öppet, att, under en lid af Sej?
Månader efter lörfallodagen , genom liqvjderande af af Banco-Fullmägtige. 47 af Bankens fordran , med derå (ill betalningsdagen upplupen ränta, sine pantsatte persedlar återlösa, eller de derpå utgifne
Lånen omsätta; hvarom, till påminnelse för Allmänheten, annonceras hvarje fjerdedels år, med specification på Ordnings-Numrorne och data af de Pantsedlar, för hvilka Lånen under nästförutgångne Trenne Månader förfallit.
Låne-anstalt företer sig anledning till följande erindringar: 1:0 Belåningen å Guld har ej blifvit förhöjd i samma förhållande som å Silfver, och fortfar således ännu enligt den i Kongl.
Majus Nådiga Kungörelse af den 29 September 1818 stadgade grund, ä 3 R:dr 40 sk.
Bancosedlar för Ducaten, jemte motsvarande beräkning för controlleradt Guld af mindre finhet.
I afseende på den reglering, som härutinnan må finnas lämpelig, torde uppmärksamhet böra fästas å äldre liders beläningsvärdgn, dä
Lånen utgingo i redbart mynt.
Desse voro ; på 1 Lod controlleradt Silfver 20 sk. \ j 1 Lod Medalj-Silfver . . 24 sk. j Raba(t Svenska och Holländska Specie Ducater, per stycke g3 sk.
Controlleradt Ducat-Guld, äfvensom Guld af gröfre halter, efter reduetion till Ducater . . . 92 sk.
I den händelse, ztt
Myntförliållanderne på det hela skulle komma att förblifva i deras närvarande skick, bör ock öfverväga* orn, °€a lut 1 u I 3 P- c t lör 1 års I Ränta. 48 Berättelse huruvida, Svenska Silfvermyntssorter ina anses såsom Pant antaglige. 2:0 Låne-rattigheten tyckes vara uti en Bank alltför mycket i smått utsträckt, då, såsom nu är förhållandet, beläning kan äskas och erhållas på så ringa pant, att en mängd bland Låne-Capitalen ej uppgå till 2 R:dr B:co, minsta delen till 50 R:dr och blott några få derutöfver.
Hvarigenom arbetet med både Expedition , Uträkning och Bokföring naturligtvis blifver mångdubbelt, och öfver höfvan, försvåradt. 3:0
Den vid sista Riksdag medgifne förlängning till 6 månader efter förfallodagen af tiden för dylike
Eåns utlösen och omsättning, motsvarar föga det dermed åsyftade ändamål, enär Allmänheten i följd deraf genast vid Dånens erhållande anser dem såsom meddelade pä 18 månader, och icke mindre än förut försummar, att inom bestämd tid liqviden verkställa.
Kungörandet i Tidningarne tyckes innebära i lietta afseende ett högst ofullkomligt correctiv, sedan Allmänheten hunnit dervid vänjas; hvilket nogsamt bevises utaf den i jämn progression stigande summan af förfallne
Dan på Guld och Silfver, enligt den uppgift derom, som i t
Afd. 3:dje puncten af denna Berättelse finnes intagen.
Härigenom vinna Bankens redbarheter en på det hela ganska obetydlig åryg tiilvext; inen på bekostnad just af den falti. gaste och enfaldigaste Folk-classen.
Banco-Fullmägtige hafva redan, medelst gjorde framställningar till Rikets Ständers Banco. Ut. af Banco-Fullmägtige. '10 Utskott åren 1818 och 1823, fästat uppmärksamhet derå, att, enär rättigheten för Banken, att såsom sin egendom behålla hvarje Guld- eller Silfver-Pant som ej i behörig tid blifvit utlöst, är i äldre
Författningar helt och hållit grundad på den förutsättning, att Banken skulle såsom
Län utgifva.
Pantens fulin värde, endast med afkortning till det belopp som motsvarar
Ett års Ränta (se Kongl, Kungörelsen den xi jan. 1770, §. 6), men detta vilkor ingalunda är uppfyldt, genom de Lån i Bankens Sedlar som nu meddelas, äfven med de på sednare åren skedde förhöjningar i belänings-summan; så synes både af billigheten och Allmänna Lagen påkallas en sådan förändring härutinnan, 3tt förfallne Guld- och Silfver-Panter må blifva genom Auction föryttrade, och öfverskottet af Pantens varde, der något sådant uppstår, någon viss tid hållas Pant-ägaren tillhanda, §. 8- Enligt hvad Banco-FuIImägtiges Protocoll för d. 8 April 1824 omförmäler, framställdes uti ett Memorial från Bankens Commissariat, af den 24 Marti! nämnde år, huruledes det varit Allmänheten förunnadt att få Bankens under benämning af 4 procents Silfver-Sedlar, på viss tid af 5 eller 10 ar ställda Obligationer, lika med de på sex veckors uppsägning och obestämd förfallotid utfärdade gamla LäneBanco-Attesterne, när sorn helst omsatte, på det sätt, att nya Obligationen alltid erhållit sitt datum enligt förfallotiden, äfven örn denna termin redan förut tilländagått; hvarigenom alltså 50 Berättelse alitsa Räntan kommit
Innehafvaren oafkortadt tillgodo, äfven för den mellantid som förflutit ifrån förfallodagen och tills omsättning blifvit verkställd.
Men då af Boksluts-Coiitorets vid i8?3 års slut upprättade Extract visat sig, att några bland nämnde Silfver-Sedlar, på en tid af ig å 20 år och derutöfver, icke blifvit till Ränte-liqvid och Omsättning hos Banken anmälde, samt möjligtvis komrrte att ännu länge förblifva opresenterade, så, och enär Banken egenteligen ej kunde anses förbunden att, efter förloppet af deri i hvarje sedel bestämdt utsatte Termin , fortfara med
Räntas betalning å så beskaffade skuldförbindelser, ehuruväl Allmänheten, under den förflutne tiden, fått, genom tillåtelsen att på förenämnde sätt efter förfallotiden verkställa omsättningarne, en sådan oafbrutet löpande
Ränta sig till godo, så ansåge Commissariatet sig böra anmäla detta ämne till'
Fullmägtrges närmare bepröfvande, med hemställan, huruvida icke Banken antingen borde, efter ordalydelsen, betala Ränta endast för den tid sorn i hvarje sedel finnes bestämd, i hvilket fall dock nödigt blefve, att serskild underrättelse och erindran derom i Allmänna Tidningarne meddelades, eller ock fprmulairen för 4 procents Silfver-Sedlarne, i fall desse, mot insatt Silfver utgifne Obligationer, å hvilka Allmänheten, i följd af de sedermera inträffade förhållanden, ansett sig lidande, borde i likhet med Tåne- Bankens äldre upplårite Capitaler, få löpa med beständig
Ränta, ändras från bestämd till obestämd tid, med sex veckors uppsägning.
Banco - af Banco-Fullmägtige. 51 Banco-Fullmägtige ansågo tillåtelsen för de ifrågavarande Silfver-Sedlarnes omsättning på förut brukeligt sätt böra fortfara intilldess Fullmägtige vid blifvande
Riksdag lomme i tillfälle att framställa frågan härom till Rikets Ständers Banco-Utskotts ompröfning och decision ; hvilken åsigt också af Rikets Ständers Revisorer år 1825 gillades.
Hos Banco-Fullmägtige har ytterligare, såsom Protocollerne för d. 28 Augusti och 23 October innevarande år utvisa, med fästadt afseende derå, att Räntorne för ätskillige af de så kallade Läne-Banco-Capitaler och 4 procents Silfver-Sedlar icke på mångå år blifvit uttagne, hvilket kunde gifva anledning förmoda, att en del Obligationer voro försvundne; och då dessutom, för framtida ordning och säkerhet vid Bokföring, en bestämd tid för dylika Obligationers gällande kraft, syntes böra, i likhet med hvad Allmänna Lagen för alla enskilda förbindelser stadgar, äfven för Bankens Obligationer fastställas, fråga sedermera blifvit väckt, om icke delsen 10-årig prasscriptionstid borde för framtiden bestämmas, hvarinom Bankens alla utgifne Räntebärande Obligationer böra förnyas, vid förlust af all rätt till återfående så af Capital sorn Ränta; och dels Ijäne-Bankens samtelige mot utgifne
Skuldförbindelser upplånte Capitaler, utgörande tillsammans ungefär 700 Lån å icke fullt En Million R:dr B:co, uppsägas till återbetalning; såsom medförande för Banken mera besvär och nflöningskostnad, än som kan anses motsvara de deraf ägande förmåner; dock så att härvid undantogos alla sä - 52 Berättelse sådana, sorn, till följd af Testamenten eller Donationer, blifvit bestämde att i Banken evärtleligen innestå.
Banco-Fullmägtige liafva communicerat denna Motion med Bankens Commissariaf, sorn uti Memorial af d. 9 förlidne October sig deröfver yttrat; och för dess del, enligt anförde grunder, dem Höglofl.
Banco-Utskoitet ej lärer underlåta att taga i betraktande, funnit sig böra på det hela afstyrka de föreslagne åtgärdernes vidtagande; med hemställan emedlertid, huruvida icke, i fall nödigt finnes, att på innehafvare af Läne-Bankens Räntebärande Obligationer lägga ett starkare band, än sorn innefattas i 8 puncten af Kongl.
Förordningen d. 29 Maj 1739, och om hvars innehåll Allmänheten för öfrigt kunde genom
Tidningarne årligen en eller flere gånger vidare erindras, ett så beskaffadt stadgande skulle kunna anses lärnpeligt, att derest Innehafvare af Läne-Bankens Räntebärande Obligationer icke på Tio år uttaga Räntan å desamma, någon Ränta för den öfverskjutande tiden hvarken kommer alt bokföras eller godtgöras.
Varande härigenom , med måttlig påföljd för underlåtenheten , en gräns likväl satt för den årligen växande RänteSkulden.
För egen del hysa Banco-Fullmägtige den öfvertygelse, att partiela föreskrifter, ledande til! rubbning af de förhållanden, hvaruti Bankens äldre Skuldförbindelser genom tidernes oravexiirsgar blifvit försatte, böra, så vidt ske katr , af Banco Fullmäktige.
53 kan , vid nuvarande finance-ställning undvikas; och att det först är i sammanhang med en total reglering och myntbestämning, som dylika frågor kunna och böra, under fästadt tillbörligt afseende så väl på rättvisans som på billighetens förtäringar, upptagas och behandlas. §• 9- Till Rikets Ständers Banco - Utskotts uppmärksamhet fä Banco-Fullmägtige anmäla ett af Boksluts - Commissarien Kolmodin, den 24 October 1825, aflntet, och den 5 December samma år hos Fullmägtige förehafdt Memorial, rörande dels visse föreslagne förändringar i den förut brukelige bokförings-methoden , och dels afföring af någre från äldre tider sig härledande, år från år balancerade Poster, om hvilkas beskaffenhet och tillkomst Memorialet lemnar fullständig upplysning.
Oell behagade Högloflige Utskottet i sammanhang härmed taga i betraktande så väl hvad Fullmägtiges ofvan åberopade Protocoll innehåller, som Rikets Ständers Revisorers år 1827 i ämnet meddelade utlåtande; hvarefter Fullmägtige afvakta nödige föreskrifter i berörde hänseenden. 1Q Hos Rikets Ständers Revisorer , af år 182 5 , anmälde Banco-Fullmägtige , att i Bankens Pappers-Magazin finnas qvarliggande 3:ne serskildta partier
Papper med egne märken eller så kallade Vattu Stämplar, men för närvarande obrukbara, nemligen: i .jo 54 Berättelse 140 Ris, ämnade att användas till Banco-Transport-Sedel-Formulairet N:o 1 (5 R:dr till och med g: 47: 11), hvilka Valeurer år 1815 afskaffades.
Papperets värde i Räkenskaperne upptaget ä 8 R:dr till R:dr B:co 1,120.
2i2j Ris, bestämde för de så kallade Realisations-Obligationerne, hvilka, inrättade i följd af 1800 års Realisationsplan, lika med Bankens 14- och io-sk:rs Kopparmynts* Sedlar, och af samtna orsak, åtgingo vida mindre än påräkriadt varit.
Värdet upptaget å. 8 R:dr till ....
1,69$* il;! Ris Postpapper, tillverkadt i förråd , till Asstgnationer och 3-procents-Reverset åt f, d. Götha CanalDisconten , hvilken år 1818 upphörde.
Värdet upptaget å 12 R:dr till • • ■ • * • . . • • !j 1 . 364 Ris—i penningevärde upptagne till Ridr 2,959.
Att allt framgent förvara detta papper och i Räkenskaperne balaneera dess itnaginaira värde, har funnits ej vara lämpeligt; men fråga har uppstått om samma förråd borde antingen uppbrännas, eller vid Tumba omarbetas, eller inom Banken på ett eller annat sätt förbrukas.
Rikets Ständers Revisorer synas hafva lernnat företräde åt den förstnämnde utvägen, nemi. förbränning.
Banco-Fullmägtige finna visserligen förenligt med en nödig omtanka och försigtighet, att af Banco-Fullmägtige.
55 att dylikt papper hvarken medelst försäljning eller på annat sätt må tillåtas komma i Allmänhetens händer, derigenom frestelse till hvarjehanda försök af missbruk lätteligen kunde uppstå; och tveka af samma skäl äfven att tillstyrka dess begagnande såsom rudimaterie för pappers-tillverkning, hvartill en längre tid troligen åtginge, då papper icke kan utan betydlig tillblandning af lumpor med fördel härtill nyttjas, och Bruket redan-förut äger för slikt behof betydligt förråd, både af pappersspån och från Kongl.
Kammar-Collegium lemnade maculerade Lysnings-sedlar; men Fullmägtige tro deremot för deras del, att nu mera efter så lång tids förlopp ej skulle kunna anses vådligt, att härutaf efter hand inom Verket förbruka till de flere slags tryckta Blanketter och Formulairer, som för Banken äro behöflige, till ex. Anmanings-Bref, Reversaler, Banco-Attester, Pantsedlar, o. m. d. §. 11.