Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Statskontoret uti häröfver infordradt underdånigt utlåtande afstyrkt nådigt bifall å ansökningen, dels emedan den ifrågaställa rubbningen i de framställda grunderna för ackordsamorleringen skulle utöfver den primitivt afsedda tiden fördröja slutliqviden för amorteringslånet, dels ock, enär aflöningen för Landshöfdingarne i de 15 ifrågavarande länen, med undanlag af Jemtlands, till största delen utgjordes af boställen och indelta räntor samt följaktligen genom de under de sednare åren stegrade prisen å landtmannaprodukler och hög markegång vunnit en icke obetydlig förhöjning, hade E. K.
Majit, vid underdånig föredragning af detta ärende den 23 Maj 1857, enär den då pågående riksdagen redan långt framskridit, funnit nyssnämnda ansökning icke böra till någon åtgärd föranleda.
Enligt hvad af den nådiga Propositionen vidare inhemtas, hafva sedermera, uti en den 7 September sistlidna år till E. K.
Majit ingifven skrift.
11 bland ifrågavarande Landshöfdingar, på förut framställda grunder och då det förhållande, som Statskontoret åberopat till skäl för sitt afstyrkande, eller att beskaffenheten af Landshöfdingarnes löneförmåner beredde desse embetsmål) ej obetydliga fördelar under de år, då högt pris å landtmannavaror före lunnes, nu ej vidare egde rum och sannolikt under den närmaste framtiden icke mera komme att inträffa, i underdånighet anhållit, att E. K. Majit täcktes till Rikets Ständer göra nådig Proposition derom att, räknadt från och med år 1861, amortering af Landshöfdinge-aekorden finge i stadgad ordning verkställas endast å den del af primitiva ackordssumman, som vid 1860 års slut funnes såsom skuld återstå; varande af sökanderne i underdånighet anfördt, att genom bifall härtill Expeditions-LJtkoltets Förslag till anderd.
N:o 150. 7 någon annan olägenhet icke vederfores Statsverket, än alt, på sätt en vid ansökningen fogad uträkning ådagalade, det förskjutna kapitalbeloppet, sorn efter nu stadgade grunder skulle blifvit till fullo återbetaldt under loppet af år 1869, komme att först under år 1888 varda slutligen liqvideradt, hvaremot de nu tjenande Landshöfdingar, af hvilka flere under deras tjenstetid redan inbetalt hälften eller mera af den ursprungliga ackordssumraan, tillskyndades den förmån, att liqviden af återstoden blefve fördelad pä en längre tidrymd och således mindre betungande; och har, med afseende å hvad sålunda blifvit i sistberörde ansökning anlordt, E. K.
Majit, eller att hafva i ämnet inhemtat Statskontorets förnyade utlåtande, nu i nåder föreslagit Rikets Ständer att medgifva den förändring i grunden för amorteringen af de vid Landshöfdinge-beslällningarne i Upsala, Stockholms, Södermanlands, Calmar, Jönköpings, Christianstads, Malmöhus, Hallands, Götheborgs och Bohus, Elfsborgs, Wermlands, Gefleborgs, Wester-Norrlands, Jemtlands och Westerbottens län, fästade ackord, alt från och med 1861 års början amorteringen måtte, under fortfarande beräkning af fyra procent såsom årlig ränta å det vid hvarje liqvid återstående kapitalbelopp, få verkställas medelst årlig inbetalning i stadgad ordning af 6 procent endast å den del af primitiva ackordssumman, som vid hvarje af nämnde Landshöldinge-embelen funnes vid 1860 års slut såsom skuld återstå.
Vid pröfning af detta ärende hafva Ilikels Ständer, efter lagen kännedom af dertill hörande handlingar, ansett sådana omständigheter icke förekomma, hvilka nu böra föranleda ändring af de vid 1840 och 1841 årens riksdag antagna och allt sedermera följda grunder för Landshöfdinge-ackordens amortering, helst med bibehållande af samma grunder, endast 9 år numera återstå, innan nämnde amortering varder till fullo verkställd; och hafva Rikets Ständer alltså funnit sig ej böra till E. K.
Majlis ofvanberörda nådiga framställning lemna bifall; hvilket Rikets Ständer härmed få hos E. K. Maj-.t i underdånighet anmäla; framhärdande etc.
8 Ecbfieditions- Utskottets Förslag till underd.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 8 Okl. 1860.
Preste-Ståndet den 10 — — Borgare-Ståndet den 10 — — Bonde-Såndet den 18 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående ersättning för sådana af Statskontoret förskottsvis bestridda utgifter, för hvilka statsanslag ej blifvit beviljade.
(Stats-Utslcs Uti.
Sedan uti underdånig skrifvelse den 22 April 1857 Rikets Ständer, med afseende å olägenheten af de dittills vanliga anvisningarne på öfverskotten å Statsverkets inkom ster, anhållit, alt, derest E. K.
Majit framdeles skulle finna nödigt att anvisa statsmedel till sådana behof, hvilka ej blifvit af Rikets Ständer förutsedda och dertill anslag således ej beviljats, dessa utgifter, om de ej kunde bestridas med de för dylika tillfälliga behof egentligen afsedda besparingarne å Riksstatens Hufvudlitlar, måtte under förskoltstitel anordnas samt vid påföljande riksdag anmälas för Rikets Ständer, som då ville i anledning af de gjorda anvisningarne besluta; så bar E. K.
Majit dels uti den vid början af nuvarande riksdag aflåtna nådiga Propositionen angående Statsverkets tillstånd och behof meddelat, att utgifter under förskottslitel sålunda blifvit intill början af Juli månad nästlidna år anordnade till belopp af 88,364 R:dr 63 öre, dels ock uti särskilda skrifvelser lill Rikets Ständers Stats-Utskolt af den 13 April och den 3 Augusti innevarande år tillkännagifvit, att djlika förskott, enligt samma skrifvelser åtföljande, uti Statskontoret upprättade, förteckningar, uppgått under sednare hälften af sistlidna år till 63,812 Ridr 51 öre och under förra hälften af det innevarande till 22,381 Ridr 8 öre.
Efter Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 452.
9 Efter granskning af de handlingar, som legat till grund för dessa nådiga meddelanden, hafva Rikets
Ständer funnit ofvannämnda utgifter vara af beskaffenhet att höra Statsverket godtgöras, hvadan Rikets Ständer till ersättning för desamma anvisat en summa af 174,558 R:dr 22 öre att, enligt E. K.
Maj:ts nådiga disposition, af Riksgälds-kontoret utbetalas.
Med anmälan hvarom Rikets Ständer framhärda etc.
Stockholm den 12 Oktober 1860. tf:o 159.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 8 Okt. 1860.
Preste-Slåndet den 10 — — Borgare-Ståndet den 10 — — Bonde-Ståndet den 12 — — Rikets Stunders underdåniga Skrifvelse, angående disposition af medel, som influtit för skedd expropriering af jord från den Landshöfdingen i Stora Kopparbergs län på lön anslagna Kungsgården Noret.
(Sta!s.-Utsk:s Uti.
N:o 185.) S. A. K. Uti nådig Proposition den 24 nästlidne Februari, har E. K. Maj:t behagat meddela Rikets Ständer, att sedan Rådstufvurätten i Fahlun medelst utslag den 12 April 1858 föreskrifvit, att af den åt Landshöfdingen i Stora Kopparbergs län på lön anslagna kungsgården Noret borde, jemlikt Kongl.
Förordningen den 20 November 1845, angående afstående af jord eller lägenhet för allmänt behof, till Gefle-Dala jernvägs-aktiebolag afträdas så stor jordrymd, som vore för jernvägsanläggningen erforderlig, samt lösningssumman för den exproprierade jorden, utgörande tillsammans Bih. till R.
Prot. 1859 8f 1860. 40 Sami. 4 Afd. 2 Band. 2 10 Expeditions-Utskottets hö?'stay till underd.
Skrifvelse N:o i5S.
Ålla tunnland 22,3ff kappland, blifvit i behörig ordning bestämd alt utgå med 8,802 R:dr 18 öre R:ml, så bade Landshöfdingen i nämnde län, Olof af Geijerstam, uti en till E. K.
Majit ingifven skrift i underdånighet anhållit om nådig föreskrift i fråga om disposition af nämnda lösningssurnma, hvarvid Landshöfdingen af Geijerstam, med anmälan att, vid hans tillträde af landshöfdingetjensteu, å kungsgården Noret ej funnits andra bostäder än för de tjenstehjon, som för jordens och ladugårdens skötsel erfordrades, men att sökanden låtit derstädes på sin bekostnad uppföra, bland annat, ett boningshus, innehållande sju rum, hvaraf fyra i den nedre och tre i den öfre våningen, jemte tre garderober, samt för öfrigt af det utseende en skrifvelsen bifogad ritning utvisade, i underdånighet hemställt, att, till beredande af sommarbostad å Kungsgården jemväl för hlifvande boställsinnehafvare, nyssnämnde boningshus måtte för Kronans räkning inlösas med så stor del af ofvan omförmälda för den Kungsgården frångångna jord erlagda lösningssurnma, som efter laga värdering dertill erfordrades, för att sedermera blifva ett bostället tillhörigt hus och såsom sådant underhållas på enahanda sätt, som vore loreskrifvet för boställshus i allmänhet.
Sedan uti häröfver infordrade utlåtanden Landshöfdinge-Embetet i Stora Kopparbergs län, på anförda skäl, i underdånighet tillstyrkt, att ifrågavarande ansökning mätte vinna nådigt bifall, samt tillika hemställt, alt det å expropriationssumman sannolikt uppkommande öfverskott finge göras fruktbärande och årliga räntan derå tilldelas boställsinnehafvare^ men Kammar-kollegium och Stals-kontoret deremot funnit sig ej kunna förorda den uppförda byggnadens inlösen, utan endast föreslagit, att, såsom ersättning för den mistade jorden, ett emot fem procent å den derför erlagda löseskillingen i jemt tal svarande belopp af 440 R:dr Runt måtte till Landshöfdingen i Stora Kopparbergs län årligen utbetalas; sä har E. K.
Majit vid föredragning af detta ärende, i betraktande af hvad uti den underdåniga ansökningen blifvit anfördt samt utaf Landshöldinge-einbetet upplyst och vitsordadl, ansett det vara lämpligt och ändamålsenligt, att förenämnde Kungsgård vore försedd med sommarbostad lör Landshöfdingen, samt fördenskull föreslagit Rikets Ständer dels att af det belopp 8,802 R:dr 18 öre, som influtit för exproprieringen af omförmälda åtta tunnland 22A kappland af den kungsgården tillhöriga jord måtte få till inlösen af det utaf Landshöfdingen af Geijerstam å Kungsgården uppförda ifrågavarande boningshus användas hvad som motsvarade det värde, Ii vartill denna byggnad kunde i behörig ordning af vederbörande synerätt varda uppskattad, dock ej utöfver 6,802 Ridr, för hvilken summa Landshöfdingen af Geijerstam hos E. K.
Majit särskildt erbjudit sig att byggnaden afstå, och med skyldighet för bemälde Landshöfding äfvensom blifvande indelningshafvare att byggnaden framgent, enligt forfattningärne, såsom boställshus underhålla, dels ock att med återstoden af de för exproprieringen influtna medel, eller, om boningshusets inlösen af Rikets Ständer ej bi folies, hela exproprialions-summan, 8,802 Ridr 18 öre, finge förfaras på enahanda sätt, som i öfverensstämmelse med Rikets sednast församlade Ständers beslut, blifvit al E. K.
Majit i nåder förordnadt i afseende på ersättningen för den jord, som från de
Landshöfdingen i Örebro län pä lön anslagne sä kallade Alnängarne ätgätt för jernvägen mellan Örebro och Skebäck, och att följaktligen berörde expropriationsraedel borde till Riksgälds-kontoret öfverlemnas för att blifva för Rikets Ständer disponibla, men deremot ett fem procent å samma medel motsvarande belopp uppföras ä Riksstatens Sjette Hufvudtitel, för att årligen till Landshöfdingen i Stora Kopparbergs län utbetalas.
Rikets Ständer hafva öfvervägt denna fråga; och dä det måste antagas att Kungsgården Noret, genom förvärfvande af en hittills saknad, men för hvarje innehafvare af Kungsgården behöflig boningslägenhet kommer att vinna en tillökning i värde, Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse iV.-o 45%. 11 fullt motsvarande den uppoffring
Staten för byggningens inlösande får vidkännas, balva Rikets Ständer, på grund häraf ansett skäl vara för handen alt bifalla de af E. K.
Maj: t i afseende på användandet af ifrågavarande expropriationsmedel föreslagna åtgärder, helst Staten härigenom för all framtid frikallas från skyldigheten alt till boställsinnehafvaren årligen utgifva det räntan å lösningssumman motsvarande belopp, hvaraf han, i händelse de för expropriering af Kungsgården tillhörig jord influtna medel till statskassan oafkortadt inginge, otvifvelaktig! vore berättigad.
Som likväl lösesumman för ifrågavarande lägenhet ännu icke blifvit definitivt bestämd och således den boslällsinnehafvaran tillkommande ränteersättning, som bör beräknas å återstoden af expropriationsmedlen, efter afdrag af löseskillingen. ännu icke kunnat uppgifvas, har det synts Rikets Ständer lämpligast att denna ersättning utbetalas af Statskontoret af under händer varande medel till dess beloppet framdeles kan varda å stat uppfördt.
I enlighet härmed hafva Rikets Ständer sålunda medgifvit, dels att, på sätt och med vilkor, som E. K.
Maj:t föreslagit, af merberörde medel, utgörande 8,802 R:dr 18 öre R:mt, må lill inlösen för Kungsgården Noret af det utaf Landshöfdingen af Geijerstam derstädes uppförda boningshus få användas hvad derför kan erfordras, dock ej utöfver 6,802 R:dr, dels att hvad för sådant ändamål af nämnda summa icke åtgår skall till Riksgälds-kontorel öfverlemnas, äfvensom att sedan berörde inlösen kommit till verkställighet, eli emot fem procent å berörda återstod svarande belopp må af Statskontoret till Landshöfdingen i Stora Kopparbergs län årligen utbetalas.
Hvilket Rikets Ständer skolat, till svar i ämnet, underdånigst anmäla, framhärdande Rikets Ständer etc.
Stockholm den 12 Oktober 1860. 12 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 153.
Uppläst och godkändl hos Ridd. och Adeln den 8 Okl. 1860.
Preste-Ståndet den 10 — — Borgare-Siandet den 10 — — Bonde-Slåndet den 12 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående begrafnings- och öfriga kostnader, föranledda af Högstsalig Hans Maj:t Konung Oscar I:s dödliga frånfälle.
N:o 188.) S. A. K. Uti nådig Proposition den 13 nästlidne April har E. K. Maj:t behagat meddela Rikets Ständer, att, enligt afslutade och till E. K. Maj:t inkomna redogörelser för de kostnader, som med anledning af Högstsalig Hans Maj:t Konung Oscar I:s dödliga frånfälle blifvit, för likbegängelse, beskickningar till fremmande hof, jemte flera vid dylika tillfällen erforderliga och brukliga åtgärder, bestridda af de förenade rikenas statsverk, bade dessa kostnader uppgått för Svenska Statsverket till R:dr R:mt 167,914: 21, och för Norska Statsverket till ett belopp motsvarande i Svenskt R:mt . 21,330: 42.
Tillsammans R:dr R:mt 189,244: 63.
Och då af denna summa på Sverige belöpte dels R:dr 8.000: — som utgått till Kongl.
Tbeater-direktionen för inställda skådespel under sorgen efter Högstsalig
Konungen och för hvilken kostnad godtgörelse från Norige icke nu, mera än tillförene under enahanda förhållanden, borde ega rum, dels ock af det återstående beloppet, eller 181,244 R:dr 63 öre, en i mån af bägge rikenas olika folkmängd, å Sveriges sida till tolf sjuttondedelar beräknad andel, eller 127,937: 40.
Summa R:mt R:dr 135,937: 40. Expaditions-Ulskotlets Förslag till underd- Skrifvelse lS:o 154 13 har E. K. Maj:t, som, efter behörig granskning, godkänt de afgifna räkningarne för ofvanberörde beskickningar till fremmande hof, samt till
Kammarrätten öfverleinnat redogörelser för öfriga af Svenska Statsverket gjorda förskott, i nåder äskat, att till betäckande af omförmälda förskottsvis bestridda kostnader, Rikets Ständer måtte anvisa en summa af tillhopa 135,937 R:dr 40 öre; hvarjemte E. K. Maj.t tillkännagifva att samtidigt aflåtils nådig framställning till Norrska Storlhingel om anvisande af den på Norrige belöpande andel, hvarmed det belopp, som af Svenska Statsverket blifvit förskjutet, komme att detsamma ersättas.
Efter tagen kännedom af det sammandrag öfver ifrågavarande utgifter, hvilket, på E. K.
Maj:ts nådiga befallning upprätladt, blifvit hos Rikets Ständer företedt tillika med de för berörde sammandrag till grund liggande särskilda verificerade redogörelser, hafva Rikets Ständer, som emot desse redogörelser icke funnit något att erinra, med bifall till den nådiga Propositionen, å Riksgälds-kontoret anvisat ofvannämnda summa 135,937 R:dr 40 öre, att till ifrågaställa ändamål enligt E. K.
Maj:ls nådiga disposition utbetalas.
Hvilket Rikets Ständer skolat, till svar i ämnet, underdånigst tillkännagifva; framhärdande etc.
Nso 154.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den » Okt. t8fio.
Preste-Ståndet den lo — — Borgare-Ståndet den 10 — — Bonde-Ståndet den 1» — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i fråga om löneförhöjning föi' år 1857 åt de vid Storskiftet i Stora Kopparbergs län samt Afvittringen i Wester-Norrlands, Westerbottens och Norrbottens län anställde Landtmätare.
(Stats-Utskottets Utlåtande N:o 189.) S. A. K. Af E. K. Maj:ts den 17 November nästlidet åt aflåtna nådiga Skrifvelse hafva Rikets Ständer inhemtat, att Öfverdireklören vid Landtmäteriet, uti ett till E. K. Majit 14 KnepeditionU(skottets Förslag lill underd.
Skrifvelse N:o 154. ingifvet underdånigt memorial anfört att, sedan de vid storskiftes- och afvittringsverken anställde tjenstemäns arfvoden blifvit genom Kongl. Brefvet den 11 Juni 1858 för innevarande statsreglerings-period bestämda, samt E. K.
Maj:ts Befallningshafvande i Stora Kopparbergs, Wester-Norrlands, Westerbottens och Norrbottens län, uppå Öfverdirektörens anmodan, afgifvit specifika förslag å den särskilda tillökning uti innehafvande arfvoden, som, på grund af Rikets Ständers beslut om löneförhöjning åt Statens embelsocb tjenstemän för år 1857, ansetts böra äfven bemälde tjenstemän för samma år tillkomma, så och efter det berörda förslag, uti hvilka aflöningsförhöjningen beräknats för Styresmannen och Landtmätarne vid storskiftesverket i Stora Kopparbergs län till 4,379 R:dr 69 öre, för Styresmannen och Landtmätarne vid afvittringen i Wester-Norrlands län till 1,697 R:dr 92 öre, för Afvittrings-landtmätarne inom Westerbottens län till 1,600 R:dr samt för Styresmannen och Landtmätarne vid afvittringen i Norrbottens län till 2,900
R:dr eller sanimanräknadt för alla ifrågavarande tjenstemän till 10,577 R:dr 61 öre R:mt, blifvit af Öfverdirektören till Stats-kontorets pröfning öfverlemnade, tillika med åtskilliga af förslagen föranledda anmärkningar, i enlighet hvarmed den för aflöningstillökningarne beräknade summan borde med 500 R:dr förhöjas och således rätteligen uppgå till 11,077 R:dr 61 öre, men Slats-kontoret till svar härå meddelat, att då, enligt Kongl. Brefvet den 27 Mars 1858, angående den Statens embets- och tjenstemän m. fl. för år 1857 beviljade löneförhöjning, Rikets Ständer förklarat, alt dylik löneförhöjning finge tilldelas dem, åt hvilka Rikets Ständer för de år, den nya Statsregleringen omfattade, beviljat lönetillökning, och att förhöjningen skulle utbetalas sålunda, att bemälde löntagare erhölle femtio procent af den tillökning utöfver förut innebafvande aflöningsförmåner, som vid den nya statsregleringen blifvit dem tillagd, men någon sådan tillökning uti nu ifrågavarande tjenstemäns lönevilkor icke, Stats-kontoret veterligen, blifvit vid sednaste riksdag anvisad, i följd hvaraf desse tjenstemän ej heller voro omförmälde i de beräkningar, hvilka legat till grund för bestämmandet af den till 1857 års löneförhöjning anslagna summa, Stats-kontoret funne sig häraf förhindradt att några medel till förevarande ändamål anordna, hade från de vid storskiftes- och afvittringsverken inom ofvannämnda fyra län anställde tjenstemän till Öfverdirektören inkommit särskilda till E. K. Maj:t ställda, vid Öfverdirektörens ofvanberörda memorial fogade skrifter, innefattande underdånig anhållan, att, då de åt Storskiftes- och Afvittrings-landtmätarne anslagne arfvoden icke kunde betraktas såsom blott ersättning för tillfälligt arbetsbiträde, utan måste anses såsom verklig aflöning, samt berörde arfvoden blifvit vid dispositionen af det utaf Rikets sednast församlade Ständer till storskiftesoch afvittringsförrältningarncs fortskyndande beviljade anslag af E. K.
Maj:t till beloppen förhöjde, hvadan Stats-kontorets antagande, att någon förbättring i bemälde tjenstemäns aflöningsvilkor ej egt rum, icke vore med verkliga förhållandet öfverensstämmande, E. K. Maj:t måtte täckas förklara sökanderne, hvilka, ehuru deras tjenstebefattningar vore af särdeles mödosam beskaffenhet, länge haft att kämpa med små och för de nödvändigaste lefnadsbehofven otillräckliga löneinkomster, berättigade att, i likhet med Statens öfrige tjenstemän, komma i åtnjutande af löneförhöjning för 1857, samt meddela nådigt förordnande om utbetalning af de härtill erforderliga medel; hvarjemte Öfverdirektören, för egen del, i underdånighet hemställt att, på de af sökanderne anförda bevekande skäl, och då, enligt E. K. Maj:ts till Rikets sednast församlade Ständer aflåtna nådiga Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof, äfven Storskiftes- och Afvittringslandtmätarne ansetts böra komma i åtnjutande af löneförhöjning för år 1857, sådan förhöjning ock måtte varda sökanderne beviljad i öfverensstämmelse med ofvanomförmälda, Öfverdirektörens memorial bilagde, förslagsulräknin - Expeditions-Utskotids Förslag lill underd.
Skrifvelse N:o 156. 15 gar, sami alt, derest för berörda ändamål disponibla medel ieke funnes alt tillgå, nådig Proposition härom måtte lill Rikets näst sammanträdande Ständer ailåtas.
Vid nådig pröfning af detta ärende hade E. K. Maj:t, då aflöningarne till de vid storskiftes- och afvittringsverken anställde Landtmätare icke vore å ordinarie stat uppförde eller utgjort föremål för Rikets Ständers reglering, utan de till bemälde tjenstemän utgående arfvoden och resepenningar tid efter annan blifvit af E. K. Maj:t bestämde, ansett sig, vid betraktande af innehållet utaf Rikets Ständers den 24 Februari 1858 till E. K.
Maj:t aflålna underdåniga skrifvelse angående löneförhöjning åt
Statens embets- och tjenstemän för år 1857, icke kunna förordna om de nu begärda löneförhöjningarnes utbetalning; men, med afseende dels å det ringa beloppet af de aflöningsförmåner, hvaraf ifrågavarande landtmätare, före den genom Kongl. Rrefvet den 11 Juni 1858 vidtagna reglering af arfvodena och resepenningarne för de vid storskiftes- och afvittringsverken anställde tjenstemän varit i åtnjutande, dels ock å den dessa tjenstemän, hvilka icke egde att utom tjensten förrätta landtmäterigöromäl, åliggande trägna, mödosamma och för helsan ansträngande tjenstgöring, har E. K. Maj:t nu hos Rikets Ständer i nåder äskat, all af behållningen å det vid sednaste riksdag till löneförhöjning för år 1857 åt Statens embets- och tjenstemän beviljade extra statsanslag af 960,000 R:dr, hvilken behållning, enligt från Slats-kontoret erhållen officiel uppgift, kommer att uppgå till minst 50,000 R:dr, måtte få utgå den för vederbörande Storskiftes- och Afvittringslandtmätare i ofvannämnde fyra län ifrågasatta löneförhöjning för samma åi, utgörande tillsammans 11,077 R:dr 61 öre R:mt.
Denna nådiga framställning hafva Rikets Ständer desto hellre ansett sig böra bifalla, som den ifrågasatta förbättringen i Storskiftes- och Afvittringslandtmätarnes lönevilkor, hvilken är af billigheten påkallad, icke erfordrar någon särskild anslagstillökning, utan, på sätt E. K.
Maj:t föreslagit, kan åstadkommas genom medel, som lör ett ändamål af enahanda beskaffenhet redan äro af Rikets Stander anvisade; Hvilket Rikets Ständer skolat hos E. K. Maj:t till svar i ämnet underdånigst anmäla; och framhärda Rikets Ständer etc.
Stockholm den 12 Oktober 1860. t6 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 8 Oktober 1860.
Preste-Slåndet den 10 — — Borgare-Ståndet den 10 — — Bonde-Ståndet den 12 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, rörande båtsmåns tjänst göringsskyldighet.
(Ekon.-Utskottets Utlåtande N:o 171.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har blifvit anfördt, huruledes det understundom inträffat, att indelta båtsmän blifvit, utan att af kronan åtnjuta högre dagspenning än 6 öre om dagen, qvarhållne för tjenstgöring å varfvet i Carlskrona längre tid än de, enligt kontrakterna, varit skyldige alt sålunda tjenstgöra; och ehuru båtsmännen, då Kronans tjenst sådant fordrar, böra lör densamma när som helst kunna användas, har det dock synts Rikets Ständer billigt att, då tjenslgöringstiden i land ulsträckes utöfver den i rotekontraktet bestämda, särskild aflöning båtsmannen derför bestås, så mycket heldre som, i händelse han kommenderas till sjös, förhöjd aflöning, enligt sjöaflöningsreglementet, af honom åtnjutes.