Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
3. samt den statsverket, jemlikt Rikets( Ständers vid 1850 och 1851 års riksdag fattade beslut, tillkommande ersättning af Riksgälds-kontoret för utbetalningar utaf de såsom begrafningsbjelps eller nådårs-besparing, skedda löne-innehållningar » » 17,386: 21. 9.
Med inberäkning af influten afbetalning, 301 R:dr 44 sk. 11 r:st, å det lån, som beviljats staden Gustavias invånare efter der år 1852 inträffad eldsvåda, har den till Riksgälds-kontoret från Kongl.
Stats-kontoret öfverlemnade behållning af 1854 års öfverskolts-rnedel uppgått till .
. R:dr B:ko 1,432,578: 32.
7. af hvilken summa Riksgälds-kontoret erhållit i Mars 1856 R:dr 1,000,000: — — i Juli »,.... » 400,000: — — i December » 32,578: 32. 7. so Stats-Utskottels Utlåtande JTJ 39. 19:o.
Angående de för neutralitetens upprätthållande samt utomordentliga försvarsanstalter anvisade kreditiv-summor.
(Rev. ber. sidd. 65—66.)
Fullmäktige i sin vid innevarande riksdags början algifna berättelse, sid. 33, uppgifvit, bar den, vid 1855 års stats-revision, i Riksgälds-kontoret innestående summan, 100,000 R:dr, utaf det särskilda kreditiv å 2,500,000 R:dr, allt Banko, hvilket Rikets sednast' församlade
Ständer anvisade för upprätthål lande af Rikets neutralitet, blifvit under Juni månad nästlidet år i stadgad ordning reqvirerad och utbetald.
Beträffande de 4- och 3-procents obligationer å tillsammans 1,000,000 R:dr, sorn af Riksgälds-kontoret utfärdades vid den, med afseende å utbetalningarne utaf detta kreditiv, under en del af år 1854 företagna upplåning, anser sig Utskottet, till hvad Revisions-berättelsen härom innehåller, böra tillägga att, sedan Riksgälds-kontoret, under sistlidet års lopp, ytterligare infriat 4- procents obligationer å ett kapital af 123,500 R:dr och 3-procents obligationer å 242,750 R:dr, voro obligationer vid slutet af samma år utelöpande med den förra ränte-foten å 559,500 R:dr och med den sednare endast å 7,250 R:dr.
I afseende på de efter Revisorernes sammanvaro lyftade medel utaf det, enligt Regerings-formens 63 §, vid sistförflutne riksdag anvisade kreditiv till rikets försvar eller andra högst vigtiga och angelägna ändamål, får Utskottet jemväl åberopa Fullmäktiges berättelse, sid. 34, med tillägg, att, utöfver der uppgifna kreditiv— utbetalningar, till följd af Kongl. Maj:ts den 12 Januari 1856 fattade beslut, angående lyftning af ytterligare 550,000
R:dr utaf den för rikets försvar afsedda kreditiv-summa, från Riksgälds-kontoret reqvirerats och utbetalts under November samma år 100,000 R:dr och under innevarande månad 100,000 R:dr, allt B:ko; hvadan således de utaf nämnde kreditiv-summa utbekomna medlen utgöra tillsammans 1.400.000
R:dr och den ännu outtagna återstoden af hvad Riksgälds-kontoret, enligt nyss åberopade beslut, skulle uppå Kongl. Stats-kontorets reqvisitioner utbetala 150.000 R;dr. 20:o.
Angående kreditiverna för ullproduktionens befrämjande, underlättandet af Arméens ackords-reg/ering samt Sveriges deltagande i 1855 års industri-exposition i Paris.
(Rev. ber- sidd. 66—67.)
Enär Fullmäktige i sin riksdags—berättelse, sidd. 34—55, för Rikets Ständer uppgifvit ej mindre^de utbetalningar, som skett å dessa kreditiver under den tid, Stats*Utikotle(s Utlåtande Jtä 59. 21 Utskottets granskning af Riksgälds-kontorets förvaltning omfatta*, än Sifvén hvad deraf vid riksdagens början var lyftadt, torde Utskottet endast behöfva hänvisa lill de härom sålunda af Fullmäktige meddelade uppgifter. 21:o.
Angående det från Riksgälds-kontoret utbetalda belopp till inlösen af enkel bränvinsbrännings-redskap utaf koppar eller malm (Rev. ber. sid. 67.) Såsom återbetalning af de, för sådan redskaps inlösande efter derför gällande pris-bestämmelser, bos Riksgälds-kontoret lyflade medel, utgörande 246,434 R:dr 31 sk. 4 r:st.
B:ko, har Kongl. Stals-kontoret under Maj ocb September månader nästlidet år till Riksgälds-kontoret aflemnat ett sarnmanlagdt belopp af 160,000 R.dr samma mynt. 22:o.
Angående de för undsättningar vid missväxter eller felslagna skördar afstäda medel.
(Rev. ber. sid. 67.) Genom de, under sistlidet års förra hälft, från Kongl. Stats-kontoret till
Riksgälds-kontoret ytterligare öfverlemnade undsättnings-medel, har den i Revisionsberättelsen uppgifna behållning af dessa medel . . R:dr R:ko 989,487: 37. — ökats med » » 100,000: — — och utgjorde alltså R:dr R:ko 1,089,487: 37. — före verkställigheten af de utbetalningar å tillsammans » » 120,000: — — sorn, i anseende till beviljade understöd för invånarne inom några län, der missväxt under sagde år inträffat, blefvo under nästlidne Oktober månad i vanlig ordning bestridda; uppgående följaktligen det nu hos Riksgälds-kontoret innestående beloppet utaf ifrågavarande medel till . . . . .
R:dr B:ko 969,487: 37. — 23:o.
Angående upplåningen af de för jernvägs-anläggningar erforderliga medel.
(Rev. ber. sidd. 68—73.
Uti. sidd. 78—82.)
Sorn de många, lid efter annan, i och för verkställigheten af denna upplåning, ulaf Fullmäktige vidtagna förberedande åtgärder samt
Fullmäktiges öfriga tillgöranden med afseende derå finnas fullständigt uppgifna dels i Revisorernes berättelse samt det af Fullmäktige i anledning deraf meddelade utlåtande och dels i Fullmäktiges Stats-Ulskottels Utlåtande Jtä 59. ofvan åberopade riksdags-berältelse, sidd. 44—49; och då för Riks-ståndens ledamöter således tillfälle redan blifvit beredl att inhemta kännedom om hvad Fullmäktige i sådant hänseende lillgjort, anser sig Utskottet icke böra öka vidlyftigheten af detta betänkande genom att här upprepa det uti sagde handlingar anförda hufvudsakliga innehållet af Fullmäktiges, rörande ofvannämndo upplåning och der med gemenskap egande frågor, fattade beslut och meddelade stadganden.
Men till ytterligare upplysning för Rikets Ständer, vid bedömandet af det sätt, hvarpå Fullmäktige sökt fullgöra sitt erhållna uppdrag att emot fonderade slats-obligationer, under derför föreskrifna vilkor, upplåna de, utöfver befintliga disponibla tillgångar, erforderliga, medel för beviljade anslag eller lån till jernvägs-anläggningar samt utföra denna vigtiga del af de med Riksgälds-kontorets förvaltning förenade åligganden, bär Utskottet ansett sig böra, såsom tillägg till hvad i omförmälda berättelser och utlåtande, rörande samma ämne, förekommer, här nedan intaga en, efter tidsföljden ordnad, uppgift å de åtgärder, Fullmäktige enligt protokollerna i sådant ändamål vidtagit.
Sedan Fullmäktige, vid sin första sammankomst efter emottagandel af det, vid slutet af sednaste riksdag, för Riksgälds-kontorel utfärdade reglemente, infordrat
Kommissariatets yttrande och förslag i afseende på de beslut och åtgärder, som deruti meddelade nya eller förändrade stadganden å Fullmäktiges sida påkallade, och Kommissariatet, den 1 Februari 4855, afgifvit detta yttrande samt häruti fästat uppmärksamheten på vigten deraf, att Riksgälds-kontoret, med hänsigt till den 1 reglementet föreskrifna upplåning af anvisade medel för jernvägs-anläggningarne, så skyndsamt som möjligt eihölie kännedom orri de tider, då , dessa medel borde utbetalas; så och ehuru den begärda fastställelsen å Rikets Ständers angående denna upplåning vidtagna beslut då ännu icke var af Kongl. Maj:t meddelad, ingingo Fullmäktige påföljde dag till Kongl. Maj:! med underdånig anhållan, att, så snart de anslagssummor, sorn, vid vissa terminer under loppet af åren 1855 och 1856, för Statens jernvägsbyggnad!!- erfordrades, möjligen kunde till sitt ungefärliga belopp bestämmas, samt arbetstiden för jernvägen mellan Gefle och Fahlun, hvaraf utbetalningen af det dertill beviljade lån berodde, vöre bestämd, Kongl. Maj:t täcktes härom låta meddela Fullmäktige underrättelse.
Vid Fullmäktiges näst derefter hållna sammankomst, eller deri 9 Februari 1855, beslöto Fullmäktige inhemta Kommissariatets utlåtande, angående bestridandet af de göromål och åligganden, som komrne att föranledas genom den förestående upplåningen samt de nya slats-obli - gationernas utgifning och bokföring, äfvensom deremot inflytande medels redovisning m. rn.; med hvilket utlåtande Kommissariatet inkom till Fullmäktiges session den 2 Mars, då detsamma bordlädes; hvarefter Fullmäktige, som ansågo sig hvarken böra eller kunna bestämma upplånings-summans belopp, innan Fullmäktige erhållit den i underdånighet begärda upplysningen om hvad under dåvarande år behöfde utbetalas utaf anslaget för stamjernbanornas anläggande, vid sina sammankomster Stals-tJlsliollels Utlåtande JU 39. den 19 och ‘21 i sistnämnde månad, afgjorde frågorna saint meddelade sina be-* slut angående obligationernas räntefot, valörer och serie-indelning samt lydelsen af både sjelfva obligationerna och dertill hörande riinte-kuponer, äfvensom angående obligalions-papperets storlek och beskaffenhet, de särskilda vattenmärken, som deruti borde anbringas, och kontrollerna vid detta pappers tillverkning.
Derjemte af läto Fullmäktige skrifvelse till Banko-fullmäktige, med begäran, att föreskrifter matte meddelas, ej mindre om ofördröjligt vidtagande af de för sagde pappers tillverkning vid Tumba pappersbruk erforderliga förberedande åtgärder, än äfven om den beställda papperstillverkningens företagande så skyndsamt sig göra lät, på det alt åtminstone det till en början erforderliga papperet måtte kunna till
Riksgälds-kontorel aflemuas före
Vidare begärde Fullmäktige i samma skrifvelse underrättelse om föreståndaren lör Bankens sedeltryckeri vöre af sina tjenstegöromål oförhindrad alt åtaga sig och med erforderlig skyndsamhet fullgöra obli gationernas tryckning på det sätt densamma, enligt Fullmäktiges derom meddelade beslut, skulle verkställas.
Till svar å denna skrifvelse tillkännagåfvo Banko-fullmäktige, under den 5 och 19 April, alt, enligt bruksförvaltarens vid Tumba gjorda anmälan, kunde den här i hufvudstaden bosatta person, som åtagit sig förfärdiga pappersformen, icke förr än vid
Maj månads slut få samma form färdig, hvadan och då en månad åtginge för papperets tillverkning jemte dertill hörande arbeten, ifrågavarande pappersbeställning först ,vid slutet af Juni skulle kunna fullgöras, samt alt trycknings-arbetena för Bankens räkning icke hindrade tryckeri-föreståndaren att åtaga sig tryckningen af meranämnde obligationer.
Jemte det Fullmäktige, vid sammankomsten den 20 April, meddelade åtskilliga närmare föreskrifter angående det tryck och de stilar, som för obligationerna och kuponerna skulle begagnas, infordrades från ej mindre föreståndaren för Bankens tryckeri än 2:ne andra namngifna personer anbud å öfvertagandet af bestyret med obligationernas tryckning emot derför fordrad betalning jemte ersättning för de vid denna tryckning erforderliga stämplar och plåtar m. m.
Sedan dessa anbud och prisuppgifter blifvit inlemnade och granskade, fick merbemälde tryckeri-föreståndare, den 28 April, sig uppdraget att verkställa ifrågavarande obligationers samt dertill hörande räntekuponers tryckning på det af Fullmäktige beslutade sätt.
Efter det Kongl.
Maj: t» genom
Bref af den 25 i nästföregångne månad, tillkännagifvit, att för stambanornas anläggning skulle, utöfver ett förut uppgifvet belopp af 500,000 R:dr
B:ko, en lika summa erfordras under årets 4 sista månader, bestämdes och fastställdes, enligt protokollet för den 28 April, beloppet af det första lån, som för jcrnvägsanläggningarno skulle upptagas, till 2,000,000 R:dr sagde mynt.
Derjemte fattades dels då, och dels vid Fullmäktiges sammankomster den 4 och 11 Maj, liera beslut angående obligationernas bokförings- och för värings—sät t samt redovisningen nf de vid upplåningen influtna medel, äfvensom särskilda stadgar fastställdes rötande tillverkningen och redovisandet af obiigationspapperet.
Sistnämnde dag an - Stats-Utskottels Utlåtande .Vs 39. malde Fullmäktige hos Kongl. Majrt de af dem vidtagna besluten i afseende på upplcinings-beloppcis bestämmande samt obligationernas lydelse, valör och räntefot jemte så väl obligationernas som ränte-kuponernas tryckningssätt och utseende; hvarjemte Fullmäktige, sorn funno lämpligt medgifva, att de förfallna räntekuponerna finge i all för Riksgälds-kontorets räkning utom hufvudstaden inflytande uppbörd till sitt fulla belopp emottagas och levereras lika med Rikets Ständers Banks sedlar, anhöllo om Kongl. Majtfs
Nådiga medgifvande och föreskrift, att sådane förfallna kuponer äfven måtte varda mottagne vid uppbörden af de till Kongl. Statskontoret ingående krono-ulskylder samt vid skeende penninge-remisser till della embetsverk öfversända, och att desamma likaledes måtte fa begagnas vid tull-afgifternas inbetalning till de i landsorten befintliga tullkamrar och, på samma sätt som i tull-uppbörden influtna kontanta medel, levereras till Kongl. General-tullstyrelsen.
Vid sessionen den 25
Maj algjordes frågan angående omfattningen af den Riksgälds-kontorets särskilda räkning med Rikets Ständers Bank, hvilken borde derstädes öppnas för insättningar och utassigneringar af hvad genom upplåningen komrne att inflyta.
Till förekommande af underslef eller missbruk vid den då förestående obligations-tryckningeu samt dertill anskaffade materialiers begagnande, föreskrefvo Fullmäktige, den 8 Juni, särskilda kontroller och säkerhetsmått.
Som del vid Tumba, i afräkning å den derstädes gjorda beställning, först tillverkade samt till Riksgälds-kontoret aflemnade obligations-papperet ansågs icke kunna godkännas och antagas, så och jemte del vederbörande erinrades derom, att annat, i anmärkta hänseenden förbättradt, papper måtte så skyndsamt sig göra lät, varda vid nämnde pappersbruk tillverkadt och till Riksgälds-kontoret aflernnadt, beslöto Fullmäktige, vid sin sammankomst den 22 Juni, att för de af långifvare i stadgad ordning till Riksgälds-kontoret inbetalda belopp låta utfärda särskilda interims-r qvittenser, hvilka, så snait obligationerna hunne förfärdigas, skulle komma att utbytas emot obligationer af den eller de serier, som långifvarne vid insättnings — tillfället uppgifvit.
Vid denna sammankomst bestämdes kapital-rabatten å de summor, som upplånades emot 3V> procents ränta, och blef densamma fastställd till 12 Vi procent, hvadan långifvare således borde erlägga 87 'A procent utaf det belopp, derå 3'/j-procents-obligationerna voro utfärdade.
Likaså beslöts då. ait allmänheten skulle genom kungörelser i tidningarne underrättas om den upplåning, som från och med nästföljande månads början komme att af Riksgälds-kontoret företagas samt om derför bestämda vilkor.
Dessutom stadgades vid samma tillfälle, huru vid insättningar och assigneringar å den nya banko-räkningen skulle förfaras.
Enär den tidpunkt nalkades, då de utgifna interims-qvittenserna skulle emot obligationer utbytas, beslöto Fullmäktige, enligt protokollet för den 20 Juli, att emottaga och till en början för ifrågavarande obligationer -använda från Tumba ytterligare levereradt papper, ehuru ej heller detta ansågs tillfredsställa Fullmäktiges - Ståts-Utskottets Utlåtande M 36. liges skäliga anspråk i alseende på de i detsamma anbringade vallenmärken; men derjemte aflals skrifvelse till Banko-fullmäktige med begäran, alt, vid tillverkningen af det återstående papperet, sagde märken måtte erhålla större tydlighet.
1 fråga om de emot utgifna fonderade stats—obligationer influtna och å Riksgälds-kontörets nya räkning i Banken insatta medel, förordnade Fullmäktige, den 31 Augusti, alt dessa medel skulle i runda summor från nämnde banko-räkning öfverflyttas till Hiksgälds-kontorets vanliga inkomst- oell utgifts-räkning, under iakttagande att hvad sålunda, komme att från den förra räkningen utassigneras icke finge öfverstiga beloppet af de för stam-jernbanornas anläggning verkställda utbetalningar.
Genom den 27 December fattadt beslut, bestämdes den summa, sorn för lånets amortering samt då förestående ränteliqvider skulle på sätt förut vore stadgadt afsätlas, till 3 procent å det före 1856 års slut genom upplåning emot oftanämnde obligationer influtna belopp, hvarvid föreskrefs. alt den bestämda ränte- och amorteringssumman borde utgå af samma års bevillning och insättas å förstnämnde bankoräkning för alt lill sagde liqvider vara att tillgå.
Sedan Kommissariatet inkommit med sitt infordrade utlåtande i anledning af några, .i slutet af år 1855, hos Fullmäktige framställda förslag till befrämjande af upplåningens framgång samt de fonderade stats- obligationernas större begärlighet och gångbarhet i allmänna rörelsen, och eber härom under föregångue dagar hållna öfverläggningar, meddelade Fullmäktige, enligt protokollet för den 31 Januari 1856, följande beslut, nemligen: att derest lill Kongl, Majits Befallningshafvande inbetaides det för önskade stals-obligationer belöpande kapital och detsamma, genom Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes försorg, ufvorsändes till Riksgälds-kontorct, skulle, så vidt tillgång å sådane obligationer funnes och den bestämda upplåningssumman derigenom icke öfverskredes, desamma af Riksgälds-kontoret Kongl. Majlis Befallningshafvande tillsändas, för alt tillställas den, af hvilken inbetalningen af sagde kapital, jemte den å obligationerna upplupna, fastän icke förfallna ränta, skett; — att vederbörande landtstats tjenstemän skulle såsom ersättning för besväret med de inbetalda medlens mottagning och öfverremitterande samt obligationernas utlemnandc erhålla enahanda belopp, eller Vedels procent, som remisslaget å stats- och riksgälds—medlen utgjorde; —— att hos Kongl. Majit skulle i underdånighet anmälas hvad sålunda blifvit af Fullmäktige beslutadt för befordrande af slats-obligationer nas utspridning i landsorterna, samt derjemte anhållan göras om Kongl. Majits
Nådiga samtycke till den för sådant ändamål äskade medverkan af Kongl. Majlis
Befallningshafvande och dem underlydande tjenstemän
Skri/velsej N.o ti3. dylik näringsrätt antagas och bibehållas endast tjenlig?, ordentlige och valfiäjdade personer, hvilka antingen ställa borgen lör skattens utgörande eller densamma i förskott erlägga.
Äfvenså tillkommer det Kongl. Maj:ts Befallningshafvande att å landet, sparsamt och efter noga ompröfvande, sedan vederbörande PasLor oell Socknemän, samt, der så anses nödigt, äfven Harads .
Rätt, blifvit hörde, meddela tjenlige, ordentlige och välfräjdade personer tillstånd, under ofvannämnde villkor, till enahanda försäljning af bränvin, på obestämd tid, men icke utöfver ett år, å ett eller annat ställe, vid segel-led samt vid sommar- och vintervägar, som, utan att vara landsvägar, allmänt begagnas; äfvensom, der behofvet för forslande dtt synnerligen fordrar, vid allmänna lands- och farvägar; och ege Kongl. Majrts
Befallningshafvande derjemte att, vid förutvarande innehafvares afgång, eller då uäringsrätligheten af desse förverkas, eller på derom af Pastor och Socknemän gjord anmälan, efter omständigheterna, omflytta eller indraga öfvei flödiga Värdshus, Spisqvarter och andra Näringsställen.
Pastor å landet vare pligtig alt hvarje år, vid Walborgsmässo-sockneslämma, inhemta socknemännens yttrande, huruvida något Värdshus, Spisqvarter eller annat näringsställe, med ofvannämnde minuteringsrältighet, inom socknen bör indragas, och i sådan händelse göra anmälan derom hos Kongl. Maj:t Befallningshafvande.
Om vid Grufvor, större Bruk och Herregårdar samt manufacturier, värdshus för resande erfordras, och rättighet åslundas att under förutnämnde villkor der utminutera bränvin, skall tillstånd för inrättande af dylika Värdshus sökas hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, som, efter Pastors och Socknemännens hörande, derom förordnar.
Genom de i denna Förordning gifne stadganden om bränvinsförsäljning afses icke någon rubbning af den försäljningsrätt, som DistilleringsBolaget i Stockholm, enligt contract, tillkommer. § 43.
Bränvin må väl i hela fastager, större eller mindre försäljas, men icke utdelas eller utmätas i öppna farvägen eller offentliga samlingsplatser på landet, i segel-leder, i ut- och landthamnar, samt vid stränder, ej eller å torg, i hamn eller å öppen gata inom stad.
Den häremot bryter, bote 20 R:dr banko och blifve derjemte, vid hvarje slikt fall, förlustig det bränvin, hvaraf utdelningen eller utmätandet skett.
Till samma ansvar vare den förfallen, som å landsbygden far med bränvin ifrån by tili by eller från gård till gård, att dermed köpslaga, 3oa Expeditions-Utskottets Förslag lill und.
Skrifvelse, N;o 123» § 44.
Den, som i minut försäljer bränvin, utan alt dertill vara berättigad, bote första gången 10 R:dr banko.
Sker sådan förbrytelse andra gången, plikte lian 20 Rjlr banko.
Föröfvas dylik förbrytelse tredje gången, eller oftare, bote den tilltalade hvaije gång 40 R:dr banko.
Är oloflig bränvinsförsäljning af beskaffenhet att kunna hänföras till krog-rörelse, bote förbrytaren, som ofvan i hvarje särskildt fall stadgadt är; och vare det i försäljningsrummet befintliga bränvin, jemte de käril, hvaruti det finnes förvarade beslag underkastadt och förverkadt.
Till enahanda ansvar vare äfven den förfallen, som, utan alt till bränvinsminutering vara berättigad, tillåter, att det hos honom köpta bränvin må till större eller mindre del på stället förtäras.
Uti öppna salubodar, bodkamrar och på conior eller apothek må icke bränvin med eller utan droguer eller andra tillsatser, emot eller utan betalning, i minut utdelas eller annorlunda tillhandahållas vid ansvar, som för oloflig bränvinsminutering här ofvan stadgadt är. § 45.
Gästgifvare, Källare- och Värdshusvärdar samt Spisqvarters- eller Näringsidkare, som rättighet till bränvinsminutering innehafva, skola, derest de försälja bi anvin, utan att mat derjemte för den, det begär, finnes alt tillgå, vara förfallne till enahanda ansvar, som för oloflig bränvinsförsäl jning här ofvan finnes stadgadt. § 46.
Under Sön- och andre Helgedagar må bränvin ej försäljas annorlunda, än i minut å Gästgifvaregårdar och andra tillåtna minuteringsställen, vid måltider; och böra alla minuteringsställen under Gudstjensterne vara tillstängde.
Bryter någon häremot, plikte första gången 20 R:dr banko.
Sker sådan förbrytelse andra gången eller oftare, bote förbrytaren 40
R:dr banko för hvarje gång; och vare, med undantag af Gästgifvare, hvar och en, som tredje gången återkommer, näringsrältigheten för alltid förlustig. § 47.
Försäljer någon, som icke innehafver rättighet till brånvinsminutering» eller den, sorn dertill berättigad är, annorlunda än vid måltider åt spisande gäster, bränvin till en eller flera personer af den menighet, sorn är Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N.o 123. 3os församlad vid Ting, Uppbördsslämmor, Mantalsskrifning, Mönstringar, Auktioner, Kronoskjutsningar, Skallgångar och andra sådane till större lo
I k sa iu— mankomster ledande förrättningar och anstalter, bote lian första gången 20 R:dr banko och sedan dubbelt.
Yid enahanda ansvar må ej eller under marknad bränvin i minut försäljas hos andra, än dem, som antingen ega rättighet att på stället utminutera bränvin, eller dertill hädanefter erhålla Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes i Länet, serskildt för hvarje marknad, meddelde tillslånds-bref, och hvilkas antal alltid bör blifva så inskränkt, som behofvet möjligen medgifver. § 48.
Beträdes någon, under den tid, han är under tilltal för oloflig bränvinsförsäljning, med fortsättning af samma förbrytelse, skall han för hvarje gång plikta det belopp, som for den olofliga bi än vinsförsäljningen, efter dtss serskilda art och beskaffenhet, blifvit bestämdt. § 49.
Dan, som bevisligen försäljer bränvin till en person, hvilken redan är 'synbarligen öfverlastad, bote 10 P»;Jr banko första resan, och sedermera 20
R:dr banco för hvarje gång, sådan förbrytelse förnyas. § 50.
Å Näringsställen i städerna skall, då minutering af bränvin der är tillåten, dörren icke vara läst; och må, vid ansvar, som för oloflig bränvinsföisäljning, utminuteringen icke annorstädes än i krogrummet företagas.
På gäslgifvaregårdar och andra tillåtna bränvinsminuteringsställen å landet må, då biänviusminuteringen uLötvas, dörren tili skänkrummet icke eller vara läst. § 51.
Ej må någon, som utminuterar bränvin, ega rätt lill utbekommande af fordringar för det bränvin, han sålunda utlemnat på räkning eller credit. § 52.