Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
11 § llegerings-Formen föreskrifter, bland annat, att miuisteriela mål, hvarmed, enligt samma § förstås alla de, som angå Rikets föri ållande lill främmande makter, skola af Siats-Ministern för Utrikes Ärendena inför Konungen föredragas och anmälas i närvaro af någon annan Stats-Rädets ledamot, samt till Konungen, sedan Han af dessa embetsmål! inhemtat lill protokoll anförda råd, för hvilka de blifva ansvarige, skall i deras närvaro fatta besluten.
Af ett öfver ministeriel föredragning inför Hans Majit Konungen den 14 December 1853 hållet protokoll har Konstitulions-Ulskollel inhemtat, hurusom dåvarande StalsMi nis tern för Utrikes Ärendena, Hans Excellens Herr Friherre Stierneld pä Kongl. Majlis befallning, i närvaro af Justitie-Slats-Ministern, uppläst åtskilliga vexlade noter rörande den underhandling, hvilken med Kongl. Danska Hofvet varit inledd till beredande af likstämmighet uti åsigler emellan de båda Regeringarne i afseende å den politiska ställning de, för händelsen af ett sjökrigs utbrott, borde antaga.
Dessa handlingar, som äro protokollet bilagde, utvisa att nyssnämnde föredragande för Utrikes Ärendena redan Konslitutions-Utskottets Memorial N.-o 44. 29 i Juli månad samina år aflålit skrivelser till Svenska Beskickningen i Köpenhamn dels med underrättelse, att Kongl. Majit ansett sig böra taga i öfvervägande, hvilka åtgärder, som för det närmare bestämmandet af den strängt neutrala ställning Kongl. Majit beslutat sig bibehålla, kunde vara erforderliga, dels med befallning att härom göra meddelande lill Danska Regeringen, förskaffa visshet om dess tänkesätt samt söka bereda likstämmighet i åsigter.
Samma handlingar utvisa vidare, att under den följande tiden underhandlingarne härom genom Föredraganden med Danska Hofvet fortsattes, att Svenska Beskickuingarne vid flere
Idof lingö befallning att, i händelse de af vederbörande tillfrågades, tillkännagifva den ställning deras Konung, i händelse af ett sjökrig, ämnade inlaga, samt alt till och med ordalydelsen af neutralitets-förklaringen var med Danska Hofvet öfverenskommen, innan frågan om denna förklaring vid ministeriel föredragning första gången förekom.
Det var vid denna föredragning egentligen icke mera fråga, huruvida Sverige- och Norrige skulle intaga en neutral ställning, utan huruvida den redan beslutade neutraliteten nu borde offentligen deklareras.
Oaktadt Föredraganden alltså ganska väl kände alt Kongl. Majit hade fattat beslut i den kanske vigtigaste af de frågor rörande
Rikets förhållande till främmande makter, som på sednare tider förevarit, har dock
Föredraganden underlåtit påyrka sådan ärendets behandling, som 11 § Regerings-Formen föreskrifver; hvilket förhållande Konstitutions-Utskollet ansell sig höra hos Rikets Ständer vördsamt anmäla. 11.
Med anledning aj löneförhöjning ål Svensh-Nnrrsha Konsulen i Archangel.
Vid tvänne föregående Riksdagar hafva dåvarande Konstitulions-Utskotl ansett sig böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet å Konungens Rådgilvares förfarande i afseende på Sveriges och Norriges internalionela förhållanden, i det Utskotten mot
Rådgifvarne anmärkt dels deras underlåtenhet alt tillstyrka ”ett skyndsamt företagande af en till alla af unionsförhållandet föranledda frågor sträckt reglering”, dels ”tillstyrkanden och åtgärder, som icke stödI sig på den fasta grund af billighet och ömsesidig fördel, som rättvist varit, och lili hvilka en något för stor undfallenhet visat sig för anspråk, som icke deraf varit förtjenta ” 1 förra hänseendet hafva under de sistförflutna åren förberedande åtgärder till afhjelpaude af de öfverklagade brislerne blifvit vidtagne.
I sednare hänseendet har Konstitutions-Utskottet vid granskningen af Stats-Rådets protokoll trott sig böra anmärka ett rådslag, sorn synes utvisa, att Konungens Rådgifvare icke hafva gjort tillbörligt afseende på befintlig olikhet mellan Sveriges och Norriges fördel, ulan för den sed nare åsidosatt den förra.
Utskottet har till anmärkningen mindre blifvit löranledt af något afseende å den uti detta ärende af Rådgifvarne tillstyrkta statsutgiften, än af de följder, hvilka en alltför långt utsträckt eftergifvenbet å Sveriges sida möjligen skulle kunna medföra.
Utskottet anser det nämligen icke osannolikt, att Norriges Regering och Embelsmyndigheter, nitiske och omhugsamme om sitt lands fördelar, skola anse sig af sin pligt manade, att, så länge intet hinder möter, utsträcka Norriges anspråk, hvilka småningom skulle kunna antaga en för Sverige verkligen besvärande vidd och betydenhet, och tillika genom inflytande på tänkesättet i Sverige störande inverka på det goda förhållandet mellan Brödrarikena.
För sådant ändamål får Utskottet för 30 Honstilutions-Utskottels Memorial N:o 'Ii.
Rikets Ständer framlägga förhållandet med en af Svensk-Norrska Konsulen i Archangel i underdånighet begärd och i Nåder till en del bifallen löneförhöjning.
Sedan till det genom Konsulen A.
Roussatiers frånfälle ledigblifna Svensk-Norrska Konsulatet i Archangel blott en sökande, nämligen den aflidnes son, som under ledigheten var förordnad att befallningen förestå, sig anmält, så hemställde Kongl.
Kommers-kollegium uti underdånig skrifvelse af den 18 November 1851, att, enär de förenade Rikenas handels- och sjöfarts-lörbindelser med Archangel blott i ringa mån underhölles genom Svenska och Norrska fartyg, men dock en icke obetydlig varuomsättning mellan åtskilliga Norrska hamnar och Archangel med flere hamnar vid Hvita Hafvet genom Ryska fartyg ombesörjdes, traktamente eller anslag till kontorshyra och skrifvarehjelp i någon af de genom Kongl. Rrefvet den 25
Maj 1850 bestämda klasser måtte åt den blifvande Konsulen bestås, och, i sådant fall, befattningen ånyo anslås ledig.
Departement för del inre instämde häruti och yttrade att i anseende till de särskilda förhållanden, som med handelsförbindelserna med Archangel egde rum, Konsulen derstädes borde erhålla ett tillräckligt löneanslag för att uteslutande kunna egna sig åt befattningen, hvilket löneanslag
Departementet föreslog till 1,000 R:dr Hamh.
R:ko i traktamente och 500 R:dr s. m. till kontorshyra och skrifvarehjelp.
Majit förordnade med anledning häraf den 17 December 1851, att den blifvande Konsulcn skulle erhålla 1,000 R:dr Hamb.
B:ko i årligt traktamente alt af Handels- och Sjöfarts-fonden utgå, samt att ny ansökningstid till befattningen skulle kungöras.
Konsulatet i Archangel tillhörde före detta Nådiga beslut det slag af Konsulsbefaltningar, med hvilka icke andra inkomster äro förenade, än läst-afgift af de platsen besökande Svenska och Norrska fartyg, samt expeditionslösen för särskilda embetsåtgärder.
Delta slags konsulat-beställningar uppdragas vanligen åt handlande och aflärsmän på platsen, som sköta konsulatet såsom .bisyssla, dervid mera fästande afseende på det genom befattningen beredda tillfallet lill handelsförbindelser, än på löneinkomsterna.
Det ifrågavarande konsulatet öfverflyttades nu till det andra slaget af dylika beställningar, nämligen sådana, som, enligt ofvannämnde bref af den 25 Maj 1850, försedda med årligt traktamente, icke få mnehafvas af annan än Svensk eller Norrsk man, som icke har handels-etablissement på platsen, utan uteslutande egnar sig åt tjensten.
Dessa konsulers aflöning utgår från Sveriges och Norriges gemensamma Handels- och Sjöfartsfond, hvilken sålunda bildas, all Norrige lemnar eli visst årligt bidrag, som för hvarje budget-termin af Norriges Slorthing bestämmes, men allt hvad i öfrigt för hvarje år behöfves, tillskjutes af Svenska Handels- och Sjöfarts-londen.
Genom detta sätt för de gemensamma utgifternas bestridande har det inträffat, att Norrige blifvit långt miijdre betungadt af konsulats-aflöningarne, än Sverige.
Genom ett beslut, hvarvid den från Norriges sida kanske oftare än från Sveriges åberopade jemnlikheten mellan Rikena icke synes tillräckligt afsedd, nedsatte det Norrska Storthinget 1833 Norriges bidrag från 25,000 specier till 15,000, vid hvilken summa Norrska Storthinget sedan låtit det förblifva, oaktadt den betydliga ti11vext, som den Norrska handeln och sjöfarten sedan denna tid erhållit.
Enligt den utredning, hvilken Rikets Ständers Revisorer samt Kommitterade förordnande af Svenska och Norrska konsuls-väsendet lemnat, hafva Sveriges och Norriges gemensamma Handels- och Sjölärts-fonds utgifter under sednare tider uppstigit lill så högt belopp, alt Norriges bidrag af 15,000 specier knappast utgjort 28 procent deraf, under det Sverige fått betala de bristande 72 procenten.
Under samma tid har dock Norrska sjöfarten, beräknad efter de till konsulerne ingående lästafgifterne, förhållit sig till den Svenska, som 67 lill 33.
Hvarje tillökning i utgifterna för konsulat-väsendet drabbar alltså Sverige allena; och det Konslitulions-Utshottels Memorial N:o ii. 31 var alltså Sverige allena, som kom att vidkännas den för Norrska handelns gagn äskade adöningen ål Konsolen i Archangel.
Vid den, på sätt njss är lörmäldt, anbefallda nya ansökningen till nämnda tjenst anmälde sig fyra sökande, hvaraf vill synas att den då bestämda adöningen icke ansågs för ringa.
Maj:t utnämnde den 22 April 1853 till befattningen Svenske och Norrske Konsulen i Nantes //. A. Bruenneck.
Denne aded redan den 4 September samma år.
Dä befattningen, med samma lönevilkor, efter honom åter anslogs ledig, anmälde sig bos Kongl.
Kommers-kollegium ej mindre än sex sökande, och dessutom hos Hans Excellens Stats-Ministern för Utrikes Ärendena den sjunde, nämligen Kapitenlöjtnanten i Kongl.
Norrska Flottan B. S. Fleischer, hvilken af Norrska Regeringen ifrigt förordades.
Denna Regering anförde, bland annat, alt Fleischer, som 25 år tjena! i Norrska Flottan, äfven i fyra års lid tjenslgjort inom Kejserliga Ryska Flottan och dervid förvärfvat sig en kännedom af Ryska språket och kunskap om Ryska förhållanden, som för den ifrågavarande befattningen vore af synnerlig vigt; att han, framför de deste af öfriga sökande egde en förtrolig bekantskap med Norriges förbindelser med Archangel, hvilka voro af en egendomlig natur och jemn förde med Sveriges, af långt öfvervägande vigt.
Jemlikt Svenska och Norrska Stats-Rådets underdåniga tillstyrkan hiel' Fleischer ock af Kongl. Maj:t, den 30 Juni 1854, förordnad till den sökta befattningen.
Någon lid derefter anhöll Konsulen Fleischer i underdånighet, all hans traktamente mätte förhöjas till 3,000 R:dr Hani b.
B:ko och till detta belopp utgå från den 1 September 1854, då han tiilträdt befattningen, samt alt dessutom ett lämpligt bidrag tili kontorshyra och skrifvarhjelp mätte honom tillerkännas.
Såsom stöd för denna sin anhållan anförde Konsulen, alt han tiilträdt sin befattning under förutsättning af den fastställda aflöningens tillräcklighet, men att denna förutsättning sedermera visat sig vara oriktig, dels i anseende till jle i Archangel dyra lefnadskoslnaderna, dels i anseende lill åtskilliga med konsulatet förenade utgifter.
Kommers-kollegium yttrade öfver ansökningen, att Kollegium, i anseende till det ringa antal Svenska och Norrska fartyg, som besökte Archangel, fortfarande vore af den åsigt, att en aflönad Konsulattjensteman der icke vore för Sverige behöflig; men alt Kollegium, enär en icke obetydlig handel under de föregående åren bedrilvits mellan Archangel och Norriges nordligaste hamnar, och denna omständighet 1853 ansetts påkalla tillsättande af en aflönad Konsul, icke ansåge sig kunna bedöma, huruvida de
Norrska interessena ovilkorligen erfordrade en såsom tjensteman aflönad Konsul med det af sökanden begärda jemförelsevis höga arfvode, eller huruvida icke, till följd af den nu ådagalagda otillräckligheten af det för konsulatet anslagna lönebeloppet, befattningen borde framdeles, likasom före 1853 och, pä sätt förhållandet med andra nationers konsulater i Archangel vore, anförtros ät någon af derstädes bosatte handlande, hvilka, enligt hvad Konsul Fleischer förmält, kunna ulan särskild vedergällning åtaga sig dylika uppdrag, i anseende till de dermed förenade lättnader i deras kominerciela förhållanden.
— Norrska Regeringen förklarade, alt, på grund af den stora viglen för Norrige af Norrska Finnmarkens handelsförbindelser med Archangel, äfvensom synnerligen pä grund af denna handels egendomliga natur, det vore, äfven under vanliga omständigheter, af särdeles stort interesse för Norrige att de förenade Rikenas Konsul i Archangel vore en man, som egde förtrolig bekantskap med dessa handelsförhållanden, samt tillräcklig skicklighet och kraft, att dem befrämja, men alt detta vore för det närvarande ändå nödvändigare till följd af det inträffade kriget.
Och då Konsul Fleischer ådagalagt sin duglighet för befattningen och redan visat de nordliga distrikten af Norrige väsentliga tjenster, så ansåge Norrska Regeringen sig, särdeles under närvarande förhållanden, böra djupt beklaga 32 Konsiitutions-Utskottels Memorial N:o il. om otillräckligheten i löneförmånerne skulle nödga bemälle
Konsul att afträda från sin post, hvadan Norrska Regeringen hemställde, att han malte erhålla en årlig förhöjning i traktamente af 1,000 R:dr Ilamh.
B:ko och elt bidrag till konlorshvra af 500 R:dr samma mynt, att utgå från den 1 September 1854.
Enligt det öfver blandade utrikes oell civile ärenden i sammansatt Svenskt och Norrskt Stats-Räd den 12 Januari 1856 förda protokoll, då ifrågavarande ärende i underdånighet af dåvarande Slals-Minislern för Utrikes Ärendena Hans Excellens Herr Friherre Stierneld gemensamt med dåvarande Stats-Rådet och Chefen för Civil-departementet Herr Fåhraus föredrogs, anförde den förre, att han ansåg sig böra instämma i hvad al Kommers-kollegium blifvit ytlradt rörande o be h ö Ilig h e t e n för Sveriges handel ali såsom Konsul i Archangel bibehålla en tjensteman med ett högt traktamente, äfvensom alt dess intressen, såsom tillförene egt rum, lika omsorgsfullt kunde vårdas af en på stället bosatt handlande; men all, då Kongl.
Norrska Regeringen tydligen visat nyttan för Norriges ha n d els-i n t ressen att, under nuvarande förhållanden uti Archangel, ega en Konsul af så obestridlig skicklighet, som Kaptenlöjtnant Fleischer ådagalagt, och med billigt afseende på de i nämnde stad så högt stegrade lefnadskostnaderna, så ansåge sig Herr Slals-Minislern böra i underdånighet föreslå, att Konsul Fleischers traktamente skulle förhöjas till 2,000 R:dr Hamb.
B:ko, dock utan den retroaktiva beiäkning, som af honom blifvit begärd.
— Häruti inslämde de öfrige tillslädesvarande ledamöterne af Svenska ^Stats-Rådet, nämligen Hans Excellens dåvarande Justitie-Stats-Minislern Herr Grefve Sparre, dåvarande Stals-Råden, Herrar Friherre Palmstjerna och Fåhraus, Stals-Råden Herrar Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Grefve Gyldenstolpe och Anjou. — Sedan Norrska Slals-Rådels närvarande ledamöter på det kraftigaste förordat Norrska Regeringens förslag, blef detsamma i Nåder bifallet, dock med den inskränkning, ali förhöjningen i löneanslagen skulle utgå först från den 1 Januari 1855.
Då Svenska Stats-Rådet uttryckligen inedgilvit, all ifrågavarande löneförhöjning ensamt af Norriges intressen påkallades, men, enligt hvad här ofvan är visadt, ensamt komme alt drabba Sverige, så bar detta rådslag, såsom ulvisande det säll, hvarpå Sveriges och Norriges gemensamma angelägenheter af Svenska Stats-Rådet stundom blifvit behandlade, bordt af Konstilutions-Utskottet till Rikets Ständers kännedom lramläggas.
Sedan Konstitulions-Utskottet sålunda redogjort för granskningen af Stats-Rådets protokoll och de anmärkningar, hvartill denna granskning föranledt, lär Utskottet vidare äfven redogöra för sina beslut rörande de anmärknings-anledningar, hvilka hittills under Riksdagens lopp blifvit mot Konungens Rådgifvare inom Stånden väckta och till Utskottets behandling öfverlemnade.
Öfver en af dessa anmärkningsfrågor, nämligen den af ledamoten i Vällofl. Borgare-ståndet, Herr P. II.
Hesselgren väckta, har Utskottet här ofvan, under N:o 5, afgifvit sitt yttrande, till hvilket Utskott hänvisar.
De öfriga äro följande: A. AJ
Herr C. F. Ridderstad emot Honungens Rådgifvare i frågor rörande Rikets förhållande litt främmande stater.
Denna anmärkning, som blifvit väckt hos Ridderskapet och Adeln, innehålles uti ett till Konstitutions-Ulskottet ankommet memorial, deruti Herr Ridderstad under en Konshtulions-UIskotlcls Memorial N:o ■//. 33 en omständlig utveckling af Rikets ställning lill åtskilliga främmande stater och den politik, som i följd deraf bordt iakttagas, sökt ådagalägga, dels alt dea af de förenade Rikenas Konung den 14 December 1853 efter samråd med Konungen af Danmark utfärdade neutralilels-förklaring ej varit af omständigheterna påkallad eller med de förenade Rikenas) anseende och fördelar öfverensstämmande, dels att den af Konungen den 21 November 1855 med Fransmännens Kejsare och Drottningen af Stora Rritannien och Irland alsiulade Traktat inneburit en kränkning af neulralitets-förklaringen och ett frånträdande af den derigenom angifne politik, saint lill följd deraf antingen och derest Kabinettet i Stockholm tagit initiativet till detta fördrag, utmärkte neutralitetspolitikens olämplighet, eller ock, i motsatt fall, åtminstone vore för nationen sårande, såsom påtagligen från de Vestra Stormakternas sida föranledd af misstroende tili uppriktigheten och pålitligheten af nyssnäthnda politik.
På dessa jemte liera antydde grunder har Herr Ridderstad, på sätt han i omförmälde memorial slutligen yttrat, funnit ■sig uppmanad att begagna sig af sin i Riksdags-ordningens 29 § 2 mom. tillförsäkrade konslilutionela rättighet alt genom Höglofl.
Konstitutions-Utskottet söka framkalla en noggrann pröfning och undersökning huruvida dåvarande Stats-Minislern för Utrikes Ärendena, i första rummet, och derjemte det eller de Stats-Råd, som enligt 11 § Regerings-Formen med rådgifvare-ansvar och pligt öfvervarit anmälandet och föredragningen inför Kongl.
Maj:t af ifrågavarande ärenden, sin skyldighet iakttagit att som sig bordt vårda sig om Rikets ära, nationens sjelfständighet och sannskyldiga intressen; anhållande anmärkaren att, derest Konstitutions-Utskottet skulle finna att de angifne Rådgifvarne, eller någon af dem, deras nyssnämnda skyldighet icke fullgjort, sladganderne i 106 el|er 107 § Regerings-Formen måtte mot den eller de felande tillämpas.
Dä Konstitutions-Utskottet af de handlingar, som för detsamma blifvit framlagde och hvilka, bland annat, innefatta den skriftvexling, sorn i afseende å omförmälda neutralilels-förklaring och traktat emellan Kabinetten egt rum, funnit de antaganden och förutsättningar, hvarå anmärkaren hufvudsakligen byggt, vederläggas genom sjelfva framställningen af händelserna, sådane de timål, har Utskottet ansett en dylik framställning destoheldre böra lemnäs, som derigenom många irriga, ehuru allmänt spridda, föreställningar borde kunna rättas.
En hvar af de tvänne statshandling.-^, hvarom nu är fråga, påkallar dervid sin serskilda relation.
Utan något inre samband med hvarandra, kunna de likväl begge sägas hafva härflulit från de förvecklingar emellan Ryssland och Turkiet, som, efter det Kejsaren af Ryssland i början af Juli 1853 låtit besätta Furstendömena Moldau och Wallachiet, föranledde först Sultanen ali i Oktober samma år förklara Ryssland krig samt sedermera, efter fruktlösa underhandlingar, Fransmännens Kejsare, Drottningen af Stora Bfitannien och Irland äfvensom slutligen jemväl Konungen af Sardinien, att såsom Sultanens bundslörvandter uppträda mot Ryssland i en kamp, hvars angifna hufvudsyfte ursprungligen inskränkte sig lill nämnde
Furstendömens utrymmande och stridigheternas återförande pä rent diplomatisk grund.
Sedan Kejsaren af Ryssland, i enlighet med sin genom manifestet den 26 Juni 1853 kungjorde afsigt ali besätta förenämnde Furstendöme!], låtit sina trupper den1 3 nästpa följd o Juli öfverskrida gränsen, framträdde möjligheten af hvad, sorn sedermera inträffade, eller en brytning emellan Vestra Europas förnämsta sjömakter och Ryssland, så påfallande, att de Skandinaviska Rikenas Konungar nästan samtidigt uppfattade tanken att rådgöra med hvarandra om den ställning, som, i händelse af ett krig emellan sjömakterne, borde af Skandinaviska folken intagas.
Genom dépéche den 15 Juli 1853 från dåvarande Slats-Minislern för Utrikes Ärendena Hans Excellens Herr Friherre Stierneld till Kongl. Maj:ts Chargé d’Äffaires i KöpenBlh. till R.
Prot. 185G & 1857. 3 Sami. 7 H'äft. 5 34 Konstitutions-U(skottets Memorial N:o ■l'!. hamn, underrättades den sednare att, derest den i anledning af Orientaliska förvecklingarne uppkomna spänning emellan Europas Ostra oell Vestra stormakter skulle leda till en brytning emellan dessa maktor, Kongl.
Maj:l beslutat bibehålla en strängt neutral ställning, men vid öfvervägande af de åtgärder, sorn för det närmare bestämmandet deraf kunde vara att vidtaga, ansett del vara af största vigt att förskaffa sig visshet om Danska Regeringens tänkesätt i denna fråga och att söka vinna dess samverkan för vidtagande af samtidiga oell likartade åtgärder; ecb #kulle i detta ändamål Konungens af Danmark Minister för- Utrikes Ärendena i förtroende meddelas ett vid dépéchen fogadl memorandum, innehållande en närmare utveckling af Hans Maj:ts tänkesätt i förevarande ämne.
Uti detta memorandum framställdes beskaffenheten af de emellan stormakterna uppkomne förvecklingarne; — öfverensstämmelsen emellan Skandinaviska Rikenas ställning, i läll dessa stridigheter öfvérgingo lill fiendlligheter; — Kongl. Maj:ls afsigt att, derest hoppet om enjfredlig biläggning aflägsnade sig, låta tillställa vederbörande makter en neulralilets-förklaring under uttryckt önskan alt densamma matte erkännas; — lämpligheten och lördelarne deraf att, i händelse Hans Maj:ts Höge Vän och Granne, Konungen at Damnark hyste samma afsigt, båda Konungarnes särskilda förklaringar erhölle en i möjligaste måtto lika lydelse, i anseende hvartill öfverenskommelse borde träffas om det begrepp, som vitl neutraliteten lastades.
Tillika angåfvos de grundsatser, hvilka Hans Majit ansåg böra i neutralitets-förklaringen till erkännande upptagas, nämligen: afbållande, så länge fiendtlighelerne varade, från allt, vare sig omedelbart eller medelbart, deltagande deri till förmån för den ena af de stridande maklerne och till skada för den andra; — tillåtelse för båda sidornas krigs- och handelsfartyg att inlöpa i de förenade Rikenas hamnar under iakttagande af brukliga inskränkningar i antalet af de förra uti krigshamnar, äfvensom lör hvad beträffade de sundhetsåtgärder, som omständigheterna kunde hafva gjort eller komme att göra nödvändige; — rättighet att sälja till de krigförande makterna alla de varor och gods, hvaraf de kunde vara i behof, med undantag af sådane, som hemföllo under benämningen krigskontraband; —fortfarande åtnjutande för de förenade
Rikenas fartyg och deras laster af fullkomligt skydd i dessa Rikens handelsförhållanden med de krigförande länderne, dock med skyldigt afseende å allmänt stadgade och erkända bestämmelser vid de särskilda lallen af förklarade och i verkligheten lillvägabragte blokader; samt rättighet och skyldighet att från de förenade Rikenas hamnar utestänga införandet af uppbringade fartyg i annat än bestyrkt läll af sjönöd, — deras dömande såsom lörbrutne eller deras försäljning.
Slutligen lillkännagafs Hans Maj:ts önskan alt erhålla ett bestämdt svar å följande frågor, nämligen: l:o huruvida de allmänna satser, som blifvit framställde såsom börande ligga lill grund för de förenade Rikenas ifrågasatte neutralitet, vuono Danska Regeringens bilall i hvad beträffade sjelfva systemets grundval, och huruvida bémälde Regering likaledes vore sinnad att för det ifrågasatte fallet antaga en neutralitet, stödjande sig på samma grundsatser; 2:o om Danska Regeringen, med antagande af nämnde grundsatser, hade några anmärkningar alt framställa i formen eller detaljerne, för hvilken händelse Kongl.
Maj:l gerna rättade sig derefter, så framt de icke angrepo systemets grund eller voro oförenliga nied de förenade Rikenas inre förhållanden; 3:o om, under antagande af ett jakande svar pä den första frågan, Danska Regeringen skulle vara med Kongl.
Majit ense derom, alt de meddelanden, hvilka uti ett visst förutsatt fall skulle till vederbörande
Hof allåtas, blefve likstämmigt affattude och samtidigt gjorda genom de båda Monarkernes representanter.
Redan samma dag dessa skrifvelse!- afgingo, infann sig Kongl. Danska Sändebudet härstädes hos Stals-Ministern för Utrikes