Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
E n af hans pager skrifver hem till sin m o r, att kungen själf har lärt honom, huru han skall borsta och förvara m o t mått o c h mal kläde och sam- met.
O m hösten 1558 skrifver Gustaf V a s a till sin son M a g n u s: » V å r kära husfru K a - tarina sänder dig f e m skjortor, som du må k o m m a ihåg att akta; äfven att hålla ditt huf- vud rent o c h ej ränna för m y c k e t på Öland. » Något senare skrifver han till drottningen: » Hjärtans kära Katarina, vi hafva b e k o m m i t tidender som mera liknelse hafva till krig o c h örlig än till bröllop — synes oss därför icke vara behof, att du ilar eller hastar m y c k e t med bakning eller annat, som till högtiden be- ställas skall. » Bröllopet, som omtalas, var Gustaf V a s a s äldsta dotters, Katarinas, som gifte sig med grefvo Edzard af Ostfrisland.
H ä r beröra vi den svåraste plikten för den unga drottningen: de många styfbarnen, fyra söner o c h f e m döttrar.
K o n u n g e n hade varit mån o m att de skulle få all lärdom, men hans tid o c h hans gemålers krafter hade under de senare åren ej räckt till att gifva d e m den allvarliga tuktan, s o m hade varit af nöden.
Flere af d e m hade m e d sin fina renässans- uppfostran o c k insupit denna tidsriktnings själfs- våld o c h njutningslystnad.
Detta tärde på den gamle allvarlige faderns krafter o c h bragtc h o n o m inom kort i grafven.
* ©ef; från f / rnta fuööar tala blefa läppar öå så: " fjerre, låt ej blicfen tåras — pisst går ZTTargareta bort, lycfan är s o m Iifpet fort sfyööe, " Kär sfyööc — (2&gt;uö öe p a r a s!
öig UTargareta par, o m fjon något brutit fjar fyennes bjärta ej öet Detta gafs — pelat.
öig icfe fritt, men öet blef s o m rifet äitt alörig se ' n meö någon — öetaöt. "
Ö p p n a fönstret, fyerre b / ulö aftonsolens rööa pill jag sista gången K a n s f e sfall • sfåöa.
öärutanför trasten, när s o m sjunga — gulö öagen öör, pisor för o s s bå&amp;a. "
* Djupblå natt fring Cynnelsö.
Den 29 sept.
1560 blef Katarina S t e n b o c k änka.
H o n hade inga barn.
Sin mesta tid tillbragte hon på Strömsholm i Västmanland.
Där samlade hon kring sig vänner o c h anhö- riga, m o t hvilka hon alltid var vänlig o c h väl- villig.
O c k s å åtnjöt hon allas aktning.
Hon synes ej hafva varit särdeles begåfvad o c h passiv till lynnet.
N å g o n verklig insats gjorde hon ej i vårt kulturlif, såsom fallet har varit med flere andra af våra drottningar, exempel- vis H e d v i g Eleonora eller Ulrika Eleonora d. ä.
Med sex svenska drottningar fick hon göra bekantskap, innan hon skiljdes hädan.
Vasa- ättens störste son, Gustaf A d o l f, hade just fört hem sin vackra brud, då den 86-åriga Katarina Stenbock den 1 april 1622 afled på Strömsholm, såsom hennes sonson skref, i råt- tan tid f ö r henne, som mättad var af ålder.
Under årtionden hade hon varit en opartisk, om o c k ej ointresserad åskådarinn a till alla de strider, som söndrat Vasaätten o c h Sveriges rike. '
Huru m y c k e t skulle hon ej hafva kun- nat berätta o s s!
N u finnas blott af hennes hand några intetsägande bref, o c h vårt intresse har hon allenast såsom gemål åt den store G u - staf V a s a.
* på &gt;ör H^nneleö.
augustifpällens s u s a safta fypisfa safta pinö lönn ocb; linö, 2TtäIarns pågor.
S o l, s o m sjunfer pästpart stänfer gutö på parfens b,än, trän, tänöer rutorna t lågor.
3 sin brottnings unöer målaöt sofgemaf efetaf sitter grånaö fonung ©östa.
S p ä ö ocb, ftntjYit liten tjanö smefer fyans s å ömt söfer sorgsen fung iblanö, att trösta.
stjärnan tänös i stillnaö s j ö, men fung f} on © ö s t a fjållcr för epigt slumrat pafa.
in, men meö fallnaö Ijanö t sin örömmer fjan sig år tillbafa ... Daniel * ^ Tallslröm.
E I Om och i anledning af Sllen Kq&gt;s senask bol^: Kvinnopsykologi och kvinnlig logik; en studie och ett försvar ».
Enligt vår redan uttalaåe afsikt återkom- m a v i n u f ö r att n å g o t n ä r m a r e d r ö j a v i d detta märkliga arbete o c h m e d d e l a då först följande skrifvelse, s o m i ä m n e t k o m m i t oss tillhanda: Mörsil, T i l l R e d a k t i o n e n af april 1896.
J a g h o p p a s, att I d u n s r ä t t v i s a o c h klar- synta redaktion godhetsfullt inför följande rader, hvilka icke p å n å g o t sätt äro ä m n a d e som inlägg i frågan, hvartill tid saknas, utan e n d a s t u t t r y c k a e n liflig g e n s a g a m o t d e n uppfattning o c h hela framställning, hvilken g ö r s i g g ä l l a n d e i fru E v a V i g s t r ö m s (A v e s) a r t i k e l i I d u n s n ä s t sista n u m m e r.
D e t är i c k e e n d a s t l ä n g t a n att v i s a e g n a k l a r a färger i d e n n a sak, s o m drifver m i g, det är v e t s k a p e n att h ä r v i d u t t a l a t a n k e n i s t o r a och v i d a k r e t s a r af v å r i n t e l l e k t u e l a o c h frisinnade allmänhet j ä m t e tankarna hos en s t o r k l a s s af små, dessa s o m icke känna till n å g r a p e r s o n l i g a a n l e d n i n g a r, h v a r f ö r det är g a g n e l i g t att v i s s a å s k å d n i n g s s ä t t s n e d v r i d a s, att c i t a t r y c k a s u r sitt s a m m a n - h a n g f ö r att d ä r v i d b l i f v a n å g o t h e l t a n n a t än ä m n a d t — utan s o m enfaldigt läsa h v a d som står s k r i f v e t, e j m e r, o c h finna d e t vara » u t m ä r k t » o c h » j u s t s o m d e alltid själf v a tänkt, fast d e ej k u n n a u t t r y c k a det ».
Det är v i d a r e l ä n g t a n att få s ä g a ett tack för det ädlaste, det m e s t storseende,
d e t snillrikaste o c h sublimaste, j a g ännu läst af s v e n s k k v i n n a o m k v i n n o r.
H v a d m ä r k e t A v e talar o m, v e t j a g knappt, ty icke igenkänner j a g därvid de böcker j a g n y l i g e n läst af f r ö k e n E l l e n K e y: » M i s s - brukad kvinnokraft » samt » Kvinnopsykologi och kvinnlig logik ».
På mig och många kvinnor, bland d e m de noblaste naturer j a g känner, ha dessa böcker verkat, icke endast b e t a g a n d e g e n o m s i n g e n i a l i t e t, sin säll- s y n t a l o g i k, sin g e n o m t r ä n g a n d e s k a r p b l i c k för d e t äkta ideala i lifvet, sin stora n o b l a s y n, s i n d i k t a r k r a f t, s i n r e n a t o n — så fri från allt h v a d r e t l i g o c h n å l s t i c k a n d e frun- timmersaktighet heter, hvarpå m e d e l m å t t a n k ä n n e s i g e n — u t a n ä f v e n v ä c k a n d e o c h trö- stande.
D e t v a r s o m o m en lyftande kraft gripit sinnet, en v i d horisont öppnats.
T u s e n m ö j l i g h e t e r k o m m o s j ä l e n att f r ö j d a s.
D e t f o r d r a s e n d a s t att l ä s a s v e n s k a i n n a n t i l l f ö r att s e, att f r ö k e n K e y s ä t t e r k v i n n a n v ä l så h ö g t s o m m a n n e n, a n s e r h e n n e v ä l så ingripande i kulturen.
Och hur oändligt v ä l b e h ö f l i g t d e t är, att k v i n n o r n a få l ä r a k ä n n a sitt e g e t v ä s e n, d e s s e g e n d o m l i g h e t e r o c h b ä s t a m ö j l i g h e t e r — d e t b e v i s a i san- ning de protester fröken K e y mött, hvaraf j a g ä n n u e j s e t t n å g o n, s o m t r ä n g t till s j ä l f v a k ä r n a n af d e t h o n f r a m b u r i t.
I d e - t a l j e r k a n ä f v e n j a g t ä n k a o l i k a m e d förf.
af » M i s s b r u k a d k v i n n o k r a f t », m e n h u r d e t är m ö j l i g t att d ä r f ö r m i s s k ä n n a d e g e n i a - l i s k a s a n n i n g a r n a, d e t s t a r k a allvaret, för- står j a g e j.
D e n fula f r a s e n o m » g u n g f l y n under de skenfagra fraserna » tillbakavisas m e d v ä r m e af h u n d r a t a l s ä d l a k v i n n o r.
F ö r m i n d e l h a r j a g s ä l l a n f u n n i t n å g o n så fri- g j o r d från f r a s e n s o m f ö r f a t t a r i n n a n E l l e n Key.
M e n h o n träffar så d j u p t o c h s ä k e r t s j u k a o c h s v a g a p u n k t e r, att m a n l ä t t för- står d e n s v e d a h o n å s t a d k o m m e r.
Det t y c k e s af flere t e c k e n, s o m o m s j ä l f v a g e - nialiteten låge fröken K e y m e s t i fatet.
D e t är v ä l i c k e endast e n f a l d e n, s o m sitter i n n e m e d d e t e t i s k a g o d a?
I s a n n i n g — • v i behöfva k v i n n o r m e d stor blick o c h v i d v y!
D e äro i vårt land tunnsådda — liksom antagligen öfverallt.
E n själfull k v i n n a s k r e f till m i g h ä r o m - d a g e n: H o n (f r ö k e n K e y) står d ä r så r e n, så v ä r d i g, så s t o r i s i n e n k e l h e t, att s m å - heten ej förstår o c h aldrig skall förstå h e n n e.
H o s h e n n e finnes i n g e n fruntimmersaktighet, endast djup kvinnlighet.
— M o t d e n sunda e m a n c i p a t i o n e n h a r j a g i c k e l ä s t ett o r d i o f v a n n ä m n d a b ö c k e r.
D e t finns ett ö f v e r s k o t t af positivt däri, s o m g e r d e m sitt s t ö r s t a v ä r d e.
» Kvinnopsyko- l o g i » är e t t v e r k, d j u p t s o m l i f v e t själft, — o c h s o m uttrycker, h v a d tusen människor tänka i seklets afton — dess sanningar slumra redan i samtidens medvetande.
Dess rena, kraftiga i d e a l i s m skall v i s a sig en g å n g bära en n y tid.
M e d djupt tack för d e t m o d förf.
v i s a t i att g i f v a o s s d e t t a prof på h v a d kvinnan kan skänka, då h o n g e r s i g själf, s i n h e l a m o d e r l i g a själ — u t t a l a r j a g d e t h o p p, att hennes sista b o k m å t t e blifva läst på m å n g a språk, i många land.
D e n är ett a r b e t e af r a n g, ett k u n s k a p s r i k t a r b e t e, b u r e t af e n s t o r o c h fri a n d e.
Hilma P. Angered Strandberg.
S o m j a g nedskrifvit ofvanstående, k o m e n s t r ä n g t r e l i g i ö s m a n till m i g m e d I d u n.
H a n h a r i n t e alls f ö l j t m e d n å g r a d e b a t t e r, m e n han hade läst Idun i d a g o c h s a d e: » Intensiv sinnlighet — när det angår en r e l i g i o n s s t i f t a r e — d e t f ö r s t å r j a g så v ä l.
» O c h m e d ett fullt o c h s t r å l a n d e u t t r y c k t i l l a d e h a n: » D e t är j u att g i f v a alla s i n a s i n n e n, s i n k r o p p l i k s o m s i n själ i r e l i g i o - nens tjänst. » D e n enkle m a n n e n hade förstått det!
Hans sunda instinkt l e d d e h o n o m rätt, o c h j a g t ä n k e r m å n g a s k o l a h a f v a g o d t af s a m m a i n s t i n k t.
T y natur- ligtvis tror i n g e n m e d förstånd o c h vilja n o r m a l t u t r u s t a d m ä n n i s k a, att e n förfat- t a r e m i d t i ett a r b e t e af s t o r s l a g e n o c h i d e e l n a t u r får d e t v a n s i n n i g a i n f a l l e t att s ä g a, att e n r e l i g i o n s s t i f t a r e m å s t e v a r a — o k y s k!
M e d i n t e n s i v s i n n l i g h e t — ett djärft, m e n särdeles m å l a n d e uttryck, nästan upp- n å e n d e i kraft d e g a m l a f ä d e r n a s s ä t t att t a l a r e l i g i o n — m e n a s ett u p p g l ö d g a n d e o c h k o n c e n t r e r a n d e af alla s i n n e n, alla f ö r n i m m e l - ser f ö r o c h i d e n m i s s i o n, s o m är u t k o r e l - sens m a n förelagd.
E n tanke, som hvarje r e l i g i o n s s t i f t a r e s lif s a n n a r!
A t t d e n rörelse, såväl offentligen s o m m e r a e n s k i l d t, h v i l k e n efter h a n d u p p s t å t t kring fröken K e y s mångomtalade föredrag, v a r s y n n e r l i g e n liflig, j a, att d e n i e n h ö g s t ovanlig utsträckning gripit o c h sysselsatt vårt lands kvinnovärld, var oss naturligtvis v ä l b e k a n t.
V i k u n d e däri ej s e a n n a t ä n e n g l ä d j a n d e f ö r e t e e l s e: ett a l l m ä n t, ö p p e t o c h m å n g s i d i g t m e n i n g s u t b y t e i e n af t i d e n s viktigaste frågor m å s t e k o m m a en hälso- s a m v ä c k e l s e å s t a d p å m å n g a d u n k l a, stilla- s t å e n d e d j u p, d i t d e n fria d i s k u s s i o n e n s fläktar t i l l ä f v e n t y r s f ö r r a l d r i g n å t t; m å s t e p å a n d r a håll b i d r a g a att u t j ä m n a k a n s k e i grunden oväsentliga meningsskiljaktighe- ter, m i l d r a s l i t n i n g a r n a, f ö r k l a r a m i s s f ö r - stånden; m å s t e till sist — d e t är vårt h o p p — sedan stridens d a m m lagt sig, m e d f ö r a en rensad, e n h ä l s o s a m m a r e o c h k l a r a r e luft, g e n o m h v i l k e n v i alla m e d l u g n o c h oveld skola kunna urskilja o c h e r k ä n n a ä f v e n h v a d v å r a motståndare in- n e r s t b u r i t af ärlig ö f v e r t y g e l s e o c h r e n t syfte.
A t t m y c k e t d a m m n u r ö r e s u p p i stri- dens hetta, det ha vi emellertid eftertryck- l i g t f å t t erfara u n d e r d e s s a s e n a s t e v e c k o r.
S e d a n d e n af fru E v a V i g s t r ö m f ö r f a t t a d e öfversikten v a r införd i vårt näst sista n u m - m e r o c h s ä r s k i l d t m e d a n l e d n i n g af d e n n o t från r e d a k t i o n e n s s i d a, i h v i l k e n v i uttalade vår tillfredsställelse m e d fröken Keys b o k » Kvinnopsykologi och kvinnlig l o g i k » s a m t l o f v a d e å t e r k o m m a till d e n - s a m m a, h a f v a v i fått e m o t t a g a flere skrif- velser af d e l v i s g a n s k a m ä r k l i g art o c h innehåll.
D e a n o n y m a l ä m n a v i åt d e r a s v ä r d e.
D e r a s t o n är o f t a s t i c k e s å d a n, att d e för- tjäna ringaste afseende, där brefskrifvaren e j e n s h a r v e d e r h ä f t i g h e t e n att p e r s o n l i - g e n s t å f ö r sitt o r d.
Men vi h a äfven mottagit m e d d e l a n d e n f r å n n a m n g i f n a, af o s s p e r s o n l i g e n k ä n d a o c h h ö g t a k t a d e f ö r f a t t a r e, h v i l k a p å alle- h a n d a vägar sökt inverka på vårt o m d ö m e.
D å v å r t i d i c k e m e d g i f v e r att e n s k i l d t b e - s v a r a h v a r t o c h ett af d e s s a, b e d j a v i, att d e s s a r a d e r ä f v e n d ä r v i d l a g få g ä l l a s o m svar.
D e t är till o c h m e d i c k e fritt, att g e n o m några af d e s s a b e a r b e t n i n g a r t r ä n g t e n u n d e r t o n af h o t.
D e s o m f ö r m e n a t sig g e n o m d y l i k a s k ä l k u n n a r u b b a v å r håll- ning, måtte icke tänka högt o m den grund, p å h v i l k e n v i stå.
Villigare k u n d e vi v ä l v a r a att l y s s n a till d e b e v e k a n d e böner, s o m från a n d r a s i d o r r i k t a t s till o s s, att icke g e n o m något vårt minsta understöd åt f r ö k e n K e y s å s i k t e r i k v i n n o f r å g a n ut- sätta vår stora publik för d e v å d o r, hvilka brefskrifvarne anse g ö m m a s i d e s a m m a.
V å r u p p f a t t n i n g står e m e l l e r t i d fast.
T i l l s j ä l f v a sin h u f v u d t a n k e h a r fru A n g e r e d - S t r a n d b e r g f u l l k o m l i g t u t t a l a t d e n i sin of- v a n m e d d e l a d e s k r i f v e l s e: att f r ö k e n K e y af s i n a v e d e r s a k a r e i flere p u n k t e r g r u n d - l i g e n m i s s u p p f a t t a t s, s a m t att h o n h a r r ä t t att bli b e d ö m d efter h v a d h o n verkligen sagt, i dess helhet o c h rätta inbördes sam- m a n h a n g, o c h e j efter n å g r a l ö s r y c k t a, m i s s - tolkade citat.
V i h a p å n y t t g e n o m l ä s t o c h n o g a öfver- vägt fröken K e y s » studie o c h försvar », o c h v i k u n n a d ä r v i d till o c h m e d a n a o s s till d e s t ä l l e n eller u t t r y c k, s o m f ö r e a n d r a gifvit a n l e d n i n g till m i s s u p p f a t t n i n g, j a, h v i l k a f r a m k a l l a t a n k l a g e l s e r af så allvar- l i g art s o m d e s s a: att f r ö k e n K e y s a r b e t e skulle innehålla » sedeslösa och hädiska » läror, att d e t h v i l a d e » p å n a t u r a l i s t i s k - s o c i a - listisk g r u n d » e t c.
I vissa punkter k u n d e författarinnan utan t v i f v e l, till f ö r d e l f ö r e n l u g n o c h o o m t v i s t - l i g u p p f a t t n i n g, h a m i l d r a t n å g o t af s i n i r o n i s k a s k ä r p a — - i n t e t m i s s f ö r s t å s så all- m ä n t o c h så l ä t t s o m i r o n i!
O c h h o n b o r d e f r a m f ö r a l l t h a y t t e r l i g a r e f ö r t y d l i g a t, för- enklat, klarlagt sina uttalanden särskildt i de ledande etiska lifsfrågorna.
Genom den egendomligt skimrande, poetiska omklädnad, h o n o f t a ä l s k a r att g e s i n a t a n k a r, v i n n a d e s s a v i s s e r l i g e n i färg, m e n d e f ö r l o r a i konkrethet o c h l ä m n a lättare m ö j l i g h e t för misstolkningar.
O c h g e n o m denna omstän- d i g h e t k u n n a v i f a t t a, h u r d e t s t r ä n g a all- var, m e d hvilket s a m v e t s ö m m a kvinnor p l ä g a v ä r n a o m h v a d s o m är d e m h e l i g t, tagit anstöt, äfven där aldrig n å g o t anstöt- l i g t v a r i t m e n a d t eller är m ö j l i g t finna f ö r d e m, h v i l k a i rätt f ö r s t å e l s e s k ä r s k å d a f ö r f: s ord.
V i v å g a o c k f ö r m e n a, att v å r t i d n i n g s snart t i o å r i g a v e r k s a m h e t b o r d e b ä r a o s s ett s å d a n t v i t t n e s b ö r d, att v i e j p å a l l v a r k u n d e antagas vilja understödja några sed- l i g t s l a p p a eller s a m h ä l l s u p p l ö s a n d e g r u n d - satser.
En s u n d o c h allsidig u t v e c k l i n g för d e kvinnliga krafterna har städse varit vårt mål, m e n sedernas o c h familjelifvets o k r ä n k b a r a h e l g d h a v i d ä r v i d e j ett ö g o n - blick, m e d vår e g e n vilja, lämnat ur sikte.
M e d ord, s o m i fråga o m energisk tyd- lighet d ä r e m o t ej l ä m n a n å g o t öfrigt att önska, tillbakavisar fröken K e y den orim- l i g a a n k l a g e l s e n, att h o n, d e n » p å i n d i v i - d u a l i t e t e n s r ä t t o c h frihet l i d e l s e f u l l t t r o - e n d e », i d e n n a sitt k ö n s l i f s f r å g a s k u l l e hylla reaktionära åsikter.
Kraftigare än n å g o n s i n b e t o n a r h o n, att af k v i n n a n s n u - v a r a n d e a r b e t s o m r å d e n e j ett e n d a b ö r öf- v e r g i f v a s, m e n v ä l s o m l i g a, hittills j ä m f ö - r e l s e v i s o p å a k t a d e eller o f ö r t j ä n t m i s s k r e - d i t e r a d e, k o m m a till h e d e r s, s å s o m, i h ö g r e g r a d än e n d e l af d e m e s t a n l i t a d e, ä g n a d e att tillfredsställa d e k v i n n l i g a l y c k o k r a f v e n.
Ja, ä n m e r: g r ä n s e r n a för k v i n n o a r b e t e t b ö r a o a f l å t l i g e n v i d g a s, tills h v a r j e k v i n n a v i d v a l af v e r k s a m h e t k a n o b e h i n d r a d t f ö l j a sin individualitet.
O m, enligt fröken K e y s eget påstående, » M i s s b r u k a d k v i n n o k r a f t » i all s i n k o r t h e t är m e r a i n n e h å l l s r i k ä n » K v i n n o p s y k o l o g i
o c h k v i n n l i g l o g i k », så är efter v å r å s i k t d e n senare däremot, i stort sedt, klarare o c h mångsidigare samt b o r d e därför kunna p å r ä k n a a t t bli f ö r s t å d d o c h till s i t t fulla värde uppskattad i vidare kretsar.
P ä Runebergs clöclsclag Den 6 maj.
\ är bortom hafvets gyllne rand I ljus hans dag förgick, Där uppå blommig Saimastrand Han sjöng för Suomis fagra land, Sjöng där så gladt med sol i blick, Med stolt och ädelt skick.
D e n u n g a k v i n n a, s o m m e d s å d a n lifs- u p p f a t t n i n g t r ä d e r in i s j u k v å r d e n, l ä g g e r e j p å s i n n e t alla d e s m å v e d e r v ä r d i g h e t e r, hvilka m ö t a här s o m annorstädes, o c h har n o g e n af d e r ä t t a b e t i n g e l s e r n a f ö r att f y l l a s i n u p p g i f t, t y f ö r att det k u n n a, for- d r a s f ö r s t o c h f r ä m s t kärlek till alla l i d a n d e, ej e n s e n t i m e n t a l o c h b l ö d i g, u t a n e n kär- l e k, s o m » t å l allt o c h f ö r e d r a g e r a l l t », o c h u t a n h v i l k e n allt a n n a t är e n » l j u d a n d e m a l m o c h en k l i n g a n d e b j ä l l r a ».
U t a n den- n a k ä r l e k är d e t o m ö j l i g t att v a r a e n g o d s j u k s k ö t e r s k a o c h b e h å l l a sitt s i n n e s l u g n.
Hans sång där drog så djärf och hög Hän öfver hafvets vag, Den vidt kring land och rike flög, Den in i våra hjärtan smög, Den vann i härligt segertåg Vår hela längtans håg.
Vi lyssnade det tycktes gå Oss genom ben och märg, Oss vardt så varmt till sinnes då, Vi hörde våra hjärtan slå, Vår dag fick sol, vårt lif fick färg Med Finlands Runeberg!
Han sjöng om finska folket Uti sin » Fänrik Stål », Sjöng om dess äras gyllne Sjöng om dess sista sköna Sjöng så — förutan flärd På Sveriges tungomål!
E n d j u p o c h s a n n religiositet är j u e n l i f s b e t i n g e l s e f ö r h v a r m ä n n i s k a, o c h sär- s k i l d t b ö r i n g e n t ä n k a p å att b l i f v a sjuk- s k ö t e r s k a, u t a n att h a f v a d e n l i f s å s k å d n i n g, s o m g e r m ä n n i s k a n e n f a s t g r u n d att s t å p å s a m t e n i n s i k t o m e g e n l i t e n h e t o c h oför- m å g a, m e n ä f v e n lär h e n n e, h v a r k r a f t e n o c h h j ä l p e n få s ö k a s.
O c h i n å g o n af d e m ö r k a stunder, s o m k o m m a öfver hvar män- niska, o c h s o m ej heller — k a n s k e m i n s t — s j u k s k ö t e r s k a n lär u n d g å, d å allt t y c k e s så svårt o c h d e n e g n a kraften o c h förstån- d e t så r i n g a, s k a l l h e n n e s m o d åter l i f v a s, o m h o n k a n » s e u p p å t » o c h t r o, att blid tid.
strid — och prål — Och därför äfven vår han var, Fast skild af land och haf, Och därför Sverige rätt ock har Att minnas bardens sång så klar, Att fröjdas åt hvad skönt han gaf, Att gråta vid hans graf!
» du den den det Den sjätte maj i dag det är, En gång hans dödsdag tung!
Så låtom oss på grafven där En blomma lägga, vän och skäl, En blomma, blyg som hedens ljung, Men doftande och ung — — Vi lägga den i kårlek vän — Hur skälfver ej vår hand!
— Då susar det i skogens trän, Och där i suset drager hän Ut öfver blommig Saimastrand Ett tack från allt vårt land.
Att blifva sjuksköterska vägledning för valet lefnadsbana.
af unga kvinnor På uppdrag af Idun utarbetad af Fru m i g än förlänar kraft, som höfves för mitt mål, lön mitt arbete förtjänar, ljus mitt svaga öga tål! » Eeligiositeten skall v a r a d e n inre bärkraft, s o m håller h e n n e u p p e i » f a r o r n a o c h n ö d e n », m e n får a l d r i g u r a r t a till d e n s l a g s p i e t i s m, s o m i t i d o c h o t i d t a k t l ö s t t r u m m a r p å sjä- l e n s finaste s t r ä n g a r o c h p å t r u g a r a n d r a s i n a religiösa erfarenheter, o c h s o m kanske, o m m a n g å r till g r u n d e n, b l o t t är e n o s u n d efterklang utan verkligt värde.
Med blicken utaf tårar skum Vi tyst den lägga ned I vårlig afton, blid oeh ljum, På detta stilla, vigda rum, Där slumrar ' n hvilar under hed I signad ro och fred.
En praktisk sig hjälpen.
O c h d e t t a är v ä l e t t af d e skönaste kall en u n g k v i n n a k a n ä g n a sig åt, d e t s o m g i f v e r h e n n e s lif d e t m e s t a innehåll o c h utvecklar det bästa i n o m hen- ne.
E t t a n s v a r s f u l l t o c h f o r d r a n d e k a l l är det, s o m kräfver försakelse o c h uppoffring a f m y c k e t af d e t e g n a j a g e t s t y c k e n o c h känslor, m e n för den, s o m fått ö g o n e n ö p p n a f ö r d e t v e r k l i g t s t o r a o c h d e t v e r k l i g t lilla i l i f v e t, t e s i g ej d e e g n a t y c k e n a s tillfreds- s t ä l l a n d e s o m d e t e n d a v ä r d t att k ä m p a för, o c h d e n, s o m m e d v a k e n b l i c k s e t t s i g o m k r i n g i världen, kan n o g i n s t ä m m a m e d skalden, s o m säger: F ö r kring ditt öga öfver jorden, se alla väsens lidande, o c h fäll, om du det djärfs, de orden: mig borde himlen sällhet g e!
vid Brita.
CTg v å r a d a g a r ä g n a s i g allt flere u n g a * M~^ k v i n n o r åt s j u k v å r d e n, o c h d e t ser ut, s o m o m d e n n a b a n a a l d r i g, l i k a s o m så m å n g a andra, skulle k u n n a blifva öfverfylld.
D e t finnes alltid tusen o c h åter tusen, s o m lida o c h b e h ö f v a hjälp o c h vård, därför blir d e t a l d r i g f ö r m å n g a af d e m, s o m å t a g a B e g ä r hos Eder specerist 1 Stockholm och de flesta l a n d s - ortsstäder » En sund själ i en sund kropp » är d e t v i d a r e n ö d v ä n d i g t att ä g a f ö r d e n, s o m vill ä g n a s i g å t s j u k s k ö t e r s k a n s b å d e k r o p p o c h s j ä l an- strängande kall.