Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Härutinnan föreskrifver gällande skollag, alt läraren skall “hafva förvärfval någon öfning och erfarenhet i lärarekallet", hvilket utan tvifvel måste befinnas vara en otillräcklig bestämmelse, helst densamma tillämpas och efter ordalydelsen mycket väl kan tillämpas sålunda, att berörda kompetensvilkor anses uppfyldt af den, som, eller att hafva aflagt vederbörliga kunskapsprof, varit någon tid anställd vid ett elementar-läroverk, vare sig högre eller lägre, såsom biträdande eller vikarierande lärare i ett visst ämne.
Det ligger dock i O ’ _ OO sakens natur, att härmed icke uppnås hvad som åsyftas.
Den unge lärare, som sålunda får sig anvisadt alt på eget ansvar och bäst han förmår undervisa lärjungar i ett visst ämne, är derunder lika mycket i saknad af andras handledning, som af tillfälle alt aktgifva på undervisningens gäng i det hela och att. genom jemförelse mellan andra lärares undervisningsmethod och sätt att behandla lärjungarne, bilda sig ett begrepp om företrädet af det ena eller andra, med ett ord, förskaffa sig den pedagogiska erfarenhet, förutan hvilken han svårligen skall kunna fylla sin uppgift såsom lärare på eget ansvar.
Rikets Ständer anse fördenskull särdeles nödvändig en föreskrift, enligt hvilken en hvar bör, innan han lill ordinarie lärare befordras, hafva under Rektors och öfriga vederbörande lärares ledning vid ett högre elementar-läroverk under någon tid följt undervisningens gång och sjelf i densamma deltagit.
Den öfning, som härmed åsyftas, förvärlvas visserligen icke på kort lid; men med afseende på den svårighet, som redan nu förefinnes att till läroverket anskaffa skicklige lärare anse dock Rikets Ständer ej, på sätt blifvit föreslaget, så lång tids pröfning som 2 år böra bestämmas, utan bålla löre, att man tillsvidare bör stanna vid ett år.
Härunder bör ock den unge lärarekandidalen, om liden rätt användes, och om han under en god Rektors ledning följt med undervisningen alltifrån den lägsta graden intill den högsta, hinna förvärfva kännedom af undervisningens fortgång genom läroverkets alla klasser och ådagalägga, huruvida han för sitt kall eger anlag och erforderliga egenskaper.
Alt undantagsvis kortare tid än ett år kan vara tillräckligt, för alt ådagalägga vana och förmåga, torde ej böra förbises, lika litet som att nöjaktiga prof derpå kunna hafva lemnats, under det man varit anställd såsom extra lärare, duplikant eller vikarie; hvadan tillförlitligt vitsord derom bör få gälla lika som betyg öfver ofvan föreslagna prof.
I ändamål att i fråga om undervisningsväsendet ernå nödig enhet, kontroll och tillsyn har, bland annat, blifvit föreslaget, att hos E. K. Maj:t mätte anmälas behofvet af en gemensam öfverstyrelse för rikets samtliga läroverk.
Rikets Ständer kunna ej annat än erkänna att elementar läroverken äro i behof af en gemensam vård och tillsyn, och att deras ändamål skulle i väsendtlig mån främjas derigenom att enhet och öfverensstämmelse kunde åstadkommas såväl i undervisningssället som i dessa läroverks förvaltning.
Förslag i dylikt hänseende hafva äfven tillförene och sednast under denna Expeditions-Utskottets
Skrifvelse, N:o il4. 29 Riksdag varit väckta, men fallit; och denna utgång torde hafva varit beroende af svårigheten alt finna det lämpligaste sättet att vinna ändamålet, men kanske ännu mera deraf, alt förslagen omfattat mera, än sorn lämpligen kunde till eli helt sammanföras.
I det förra hänseendet tilltro sig dock Rikets
Ständer ej kunna angifva lämpligaste sättet för lillvägabringandet af en organisation, hvars förnämsta uppgift naturligen skulle vara att till enig samverkan och stigande utveckling leda elementar-undervisniogen.
Rikets Ständer inskränka sig derföre endast till omförmälande af de utvägar, framställde olika förslag för målets vinnande anvisa Desse föreslagne utvägar äro: inrättande af eli nytt Stats-departement med egen chef, som skulle föredraga i undervisningsärenden inför Konungen i Stals-Råd: utvidgande af nuvarande Ecklesiaslik-departementet genom anställandet af en särskild byråchef jemte underlydande tjenstemän, som skulle sysselsätta sig ensamt med beredandet af ifrågarande mål: inrättande af ett kollegium, hvilket skulle hafva dels förvaltningen af samtliga elementarläroverken sig uppdragen, dels domsrätt i andra instansen i alla dithörande mål; och slutligen tillsättande af en öfverinspektor med vidsträckt myndighet och skyldighet alt personligen egna en ständig tillsyn å meranämnda läroverk.
På grund af hvad salunda blifvit anlordt få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att E. K.
Majit läcktes dels utfärda en Författning, hvarigenom a) föreskrifves, att lärjunge, som begagnar sig af undervisningen i lalin må på målsmans anhållan frikallas från grekiska språkets läsning och i stället under de lärotimmar, sådan befrielse eger rum, pä sall Rektor och Lärare, med billigt afseende på målsmans uttryckta önskan finna för honom lämpligt, undervisas inom den afdelning, der latinska språket icke läses, eller ock utom skolan njuta sådan undervisning, som af Rektor godkännes; b) den förändring af läsordningen och den inskränkning af deri anvisade pensa må vidtagas, som lill förekommande af öfveransträngning hos lärjungarne synes af beholvel påkallas; och c) föreskrift meddelas, det ingen bör till ordinarie lärare antagas, som icke under minst ett läseår tjenstgjort vid högre elementarläroverk samt under dess rektors och vederbörande lärares ledning följt undervisningens gång och sjelf i densamma deltagit, eller ock medelst tillförlitligt vittnesbörd styrker sig ega annorledes genom öfning lorvärfvad, emot nyssnämnda prof svarande, undervisningsskicklighet; dels ock taga i öfvervägande lämpligaste sättet, att lör elementarläroverken åstadkomma en närmare gemensam tillsyn och vård, samt i detta ämne till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta nådigt förslag.
Stockholm den 17 November 1863. 30 Expeditions-Utskottets Förslag lill underd.
Skrifvelse, N:o il5. \o 175.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 21 Nov. 1863.
Preste-Ståndet den 21 — — Borgare-Ståndet den 21 — — Bonde-Ståndet den 21 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående Statsbidrag för vägars anläggning och förbättring, bro- och hamnbyggnader samt kanaler, äfvensom sjösänkningar och andra vattenaftappningsföretag, med flera dylika föremål.
N:o 141 oell Mern.
N:is 168, 207, 209, och 226.) S. A. K. Jemlikt hvad tili den underdåniga skrifvelsen angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Sjette Hufvudlitel är vordet tillkännagifvet, få Rikets Ständer nu i underdånighet afgifva yttrande rörande de under innevarande riksmöte genom E. K.
Ma j:ts nådiga Propositioner och skrivelser eller inom Riksstånden gjorda framställningar, Rikets Ständers pröfning underställda frågor om statsbidrags beviljande för väganläggningar och vägförbätlringar, brobyggnader, hamnarbeten, kanal- och slussverksanläggningar, strömrensningar och andra valtenkommunikationer samt sjösänkningar och vallenaftappningar till beredande af odlingsföretag, nemligen A) Väganläggningar och Vägförbiittringar. l:o.
Enligt hvad det vid E. K. Maj:ts nådiga Proposition angående statsverkets tillstånd och behof fogade Statsrådsprotokoll för den 14 Oktober sistlidet år utvisar, hade Styrelsen för allmänna Väg- och Vattenbyggnader uti sitt lill E. K. Maj:t afgifna underdåniga generalförslag angående sådana större arbetsföretag, som antingen E. K. Maj:t, med anledning af gjorda underdåniga framställningar om statsunderstöd, förklarat skola vid generalförslagets uppgörande tagas i öfvervägande, eller eljest blifvit Expeditions- Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, !\:o 175. 31 anmälda, bland annat, meddelat förteckning å sådana väg- och vattenbyggnadsarbeten, för hvilkas befrämjande medel borde genom större fonders afsältande ställas lill E. K.
Maj:ls disposition, för att, efter pröfning af de olika arbetsföretagens vigt, dem emellan fördelas; utgörande de för nämnde ändamål af Styrelsen uppförda understödssummor ett sammanräknad! belopp af 1,671,040 Ridr, och som Styrelsen egde sig bekant, att planer till vägförbättringar vöre å flera särskilda orter i riket på enskild bekostnad under utarbetande, i förhoppning att understöd al allmänna medel måtte till företagens utförande kunna erhållas, hade Styrelsen i underdånighet hemställt, det E. K.
Majit mätte täcka* föreslå Rikets Ständer att, förutom särskilda statsbidrag af 250,000
Ridr, för utförande af uppgifna större vägarbeten till E. K.
Majlis disposition anvisa en fond af 1,500,000 R:dr att utgå med 500,000 R:dr under hvartdera af åren 1864, 1865 och 1866. E. K.
Majit har dock med anledning af Styrelsens berörda hemställan funnit
Sig endast böra föreslå, alt till fond för anläggning af nya samt förbättring eller omläggning af backiga eller eljest mindre goda vägar mätte anvisas 150,000 R:dr årligen, eller för de tre åren 1864—1866 tillsammans 450.000
Ridr hvarjemte inom Riksstånden särskilda framställningar blifvit väckta beträffande anvisandet afen sådan fond; och hvad först angår de uti dessa framställningar gjorda yrkanden, dels alt de medel, som för ifrågavarande ändamål varda anvisade, mätte mellan de särskilda länen fördelas i förhållande lill det belopp, hvarmed allmänna bevillningen och bränvinsbränningsmedlen inom hvarje län ingått, dels att de län, inom hvilka jernvägar ännu icke blifvit anlagda eller under den närmaste tiden icke torde komma att anläggas, företrädesvis mätte komma i åtnjutande af understöd utaf de medel, som varda anslagna lill fond för väganiäggningar och vägförbättringar, dels ock all särskild fond måtte anvisas till vägarbeten inom de norra länen; sä anse Rikets Ständer, att de medel, sorn för ifrågavarande ändamål anvisas, desto hellre böra, utan några på förhand gjorda inskränkningar i afseende på medlens användande företrädesvis inom vissa delar af landet, ställas till E. K.
Majits nådiga disposition, som E. K.
Majit bäst är i tillfälle att, efter för handen varande omständigheter, pröfva och afgöra de särskilda orternas behof i detta hänseende samt med afseende derpå använda medlen, der de kunna antagas medföra det största allmänna gagn.
Vidkommande åter de inom Riksstånden väckta framställningar, som afse förhöjning i det af E. K.
Majit i nämnda afseende för hela riket begärda anslag, så förekommer visserligen, att understöd för arbeten, hvilka Styrelsen ansell vara af den vigt, att de uppförts i ''forsta klassen”, blifvit föreslagna lill det betydliga beloppet af 1,134,600 Ridr samt att Hera sådana planer äro under utarbetning ; men ä andra sidan torde icke heller böra förbises, alt det gagn förbättrade kommunikationer medföra för de orter, som deraf komma i åtnjutande, så allmänt inses, att kommunerna nu, mera än tillförene, finnas bugade alt med allt större uppoffringar sjelfve medverka till arbetenas ntförande, i följd hvaraf Statens bidrag dertill tilläfventyrs understundom torde kunna nedsättas under livad som dertill blifvit hegardt, utan att man behöfver äfventyra att företagen icke skola komma till utförande.
Dä härtill kommer, att Rikets Ständer redan beviljat särskilda anslag till tvänne arbetsföretag, som i generalförslaget finnas upptagna, nemligen för väganläggning från Skröfven till Lejpojerf inom Norrbottens län, derför kostnaden blifvit beräknad till 46800 Ridr, och hvartill blifvit anvisade 40,000 Ridr, samt för väganläggning mellan Borås och Sundholms gästgifvaregård, beräknad till en kostnad af 92,386
Ridr 50 öre, hvartill blifvit anslagne 60,000 Ridr, samt att Rikets Ständer derjemte härnedan komma alt anvisa särskilda anslag för åtskilliga större väganläggningar i de norra länen; anse Rikets Ständer, som icke finna skäl alt särskildt för de 32 Expeditions-Utskottels Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 175. norra länen bevilja några medel till vägundersökningar, den af E. K.
Majit för nu ifrågavarande ändamål begärda summa icke böra ölverskridas; hvadan Rikets Ständer, i enlighet med E. K.
Majlis nådiga Proposition, för nnläggning af nya samt förbättring eller omläggning af backiga eller eljest mindre goda edgar, anvisat lill E. K.
Majlis disposition ett åriigt anslag af 150,000 R:dr, eller för åren 1864, 1865 och 1866 tillhopa 450,000
Ridr, att användas der E. K.
Majit finner medlen mest nödiga, för att befordra allmänt gagn. 2:o. Sedan Rikets Ständer vid 1856—1858 års riksdag, under förutsättning att de för åstadkommande af en ny kommunikationsled frän de inre delarne af Jemtland till lämplig hamnplats vid Nordsjön erforderliga arbeten inom Norrige blefve samtidigt företagna och fullbordade, anvisat ett statsanslag af 244,500 Ridr för utförande af sagda kommunikationsled mellan gästgifvaregården Bräcke och Norska gränsen, samt detta arbete, hvilket å Norska sidan är fortsatt till Levanger, numera blifvit så fullbordad!, alt kommunikationsleden sistlidet år för trafiken öppnats; bar utsträckning af leden från Bräcke till Sundsvall ilVågakommit, för att sålunda sammanbinda Östersjön med Vesterhafvet och bilda en genare, billigare och under alla årstider begagnelig handelsväg genom Norrland till de i vanliga läll hela året öppna Norska hamnarne.
Enligt uppgjord plan skulle detta företag ullöras a) genom anläggning af ny landsväg af 128,050 fots längd samt förbättring af 45,000 fot gammal landsväg från Bräcke till Torpsjön i Torp socken, för en kostnad af Ridr 148,500: — b) genom inrättande af en 4,50 mil lång båtled efter Ljungaelf vens vattendrag mellan Torp- och Stöde-sjöarne, medelst dels rensningar i elfven, dels en 2,500 löt läng kanal med tvänne sänkslussar förbi Edelörsen, hvarför kostnaden beräknats till „ 157,975: — c) genom byggande af en för ångkraft samt 4 fots spårvidd af sedd, 2 mil 15,600 löt lång jernväg mellan Stöde-sjön och Sundsvall, beräknad alt kosta „ 1,540,000: — hvadan hela förelaget skulle erfordra en kostnad af. . .
R;dr 1,846,475: — Hela våglängden från Sundsvall till Levanger skulle, sedan detta arbete blifvit ulfördt, komma att uppgå till 40,87 mil, nemligen 2,41 mil jernväg, 21,50 mil båtled och 16
,96 mil landsväg, af hvilken väglängd 17 mils båtled och 12,16 mils landsväg redan äro fullbordade, samt således skulle återslå att utföra 2,41 mil jernväg, 4,50 mil båtled och 4,80 mil landsväg.
Sedan ett bolag, under benämning Medelpads kommunikations-aktiebolag, bildats, har bolaget genom utsedde komiterade hos E. K.
Majit gjort underdånig ansökan derom, att nådig Proposition måtte lill Rikets Ständer ailåtas om beviljande dels af anslag ulan återbetalningsskvldighet, motsvarande hela den för väganläggningen och kanalbyggnaden erforderliga kostnad, 148,500 R:dr för den förra och 157,975 Ridr för den sednare, dels af lån till belopp af 1,026,666|
Ridr för jernvägens åstadkommande; varande af komiterade anmäldt, alt aktieteckningen för arbetets utförande uppginge till 75,000 Ridr.
Styrelsen för allmänna Väg- och Vattenbyggnader, till hvars handläggning denna ansökan blifvit öfverlemnad, har uti det afgilna generalförslaget anfört: att ifrågavarande transportled syntes vara särdeles förtjent af E. K. Majits och Rikets Ständers uppmärksamhet; alt den del af företaget som skulle utföras genom ny vägbyggnad, syntes böra åtnjuta Expeditions- Utskottets Förslag till anderd.
Skrifvelse, N:o 115.
33 åtnjuta samma fördelar, som Jemtlands kommunikationsled förut erhållit, nemligen att hela beräknade kostnaden, eller för summans jemnande 148,000 R:dr, beviljades såsom anslag; att båtleden, i likhet med andra förut utförda dylika anläggningar, borde understödjas med l af kalkylerade kostnaden, eller i jemn summa 105,000 R:dr, såsom dels anslag, dels lånebidrag; samt att för jernvägsbyggnadens utförande ett lån, motsvarande J:delar af den beräknade kostnaden, eller i jemn summa 1,026,000 R:dr, måtte varda i nåder äskadt.
Vid ärendets pröfning bar E. K.
Majit ansett sig böra föreslå Rikets Ständer, att för verkställande af de arbeten å den tillämnade kommunikationsleden mellan Bräcke och Sundsvall, som afse chausée-anläggning samt åstadkommande af kanal-led efter Ljunga-elfvens vattendrag, anvisa såsom anslag . . .
R:dr 200,000: — och såsom lån „ 53,000: — 253 Q00- hvilka belopp finnas uppförda uti E. K.
Maj:ts angående Statsverkets tillstånd och behof afgifna nådiga Proposition.
Härförutan har, genom särskilda inom Riksstånden väckta framställningar, blifvit yrkadt, att Rikets
Ständer måtte såsom anslag utan återbetalningsskyldighet bevilja den summa af tillsammans 1,846,475 R:dr, som, enligt åberopade kostnadsförslag, skulle erfordras för att, medelst jernväg från Sundsvall till Stöde-sjön, båtled derifrån till Torpsjön och landsväg derifrån till Bräcke, tillvägabringa en fullständig kommunikationsled mellan Sundsvall och Bräcke.
Rikets Ständer, som nogsamt inse vigten al den ifrågavarande kommunikationsledens tillvägabringande, hafva dock, vid det förhållande att aktieteckningen för arbetets utförande hittills endast uppgått till 75,000 R:dr funnit frågan om statsbidrag för jernvägsanläggning emellan Sundsvall och Slödesjön desto hellre böra för närvarande förfalla, samt anläggningen inskränkas till den föreslagna chaussée- och kanal-byggnaden, som ifrågavarande kommunikations-led, äfven utan en sådan jernväg, synes komma att i väsendtlig mån motsvara behofvet.
Beträffande det statsbidrag, som härför må beviljas, hafva Rikets Ständer, lika med Styrelsen för allmänna Väg- och Vattenbyggnader, funnit skäligt, att den del af företaget, som afser väganläggning, understödjes med anslag till hela den beräknade kostnaden, hvaremot, i afseende på den för båtleden och kanaliseringen erforderliga koslnadssumma, Rikets Ständer ansett de särskilda i ämnet gjorda framställningarne böra på det sätt bifallas, att ungefärligen |:delar af kostnadsbeloppet, eller 105,000
R:dr, såsom anslag beviljas, samt att följaktligen hela det i E. K. Maj:ts nådiga Proposition föreslagna beloppet, 253,000
R:dr, må varda såsom anslag utan återbelalningsskyldighet anvisadt; och hafva Rikets Ständer alltså, för verkställande af de arbeten å den tillämnade kommunikationsleden mellan Bräcke gästgifvaregård och staden Sundsvall, sora afse chausséeanläggning samt åstadkommande af kanal-led efter Ljunga-elfvens vattendrag, såsom anslag utan återbetalningsskyldighet anvisat 253,000 R:dr, under tillämpning af de förbehåll och åligganden, som för andra till dylika företag under innevarande riksdag anvisade medel varda af Rikets Ständer föreskrifna. 3:o. 1 sammanhang med behandlingen af frågan om statsbidrag för den tilläm nade kommunikationsleden mellan Bräcke gästgifvaregård och Sundsvall har under pröfning kommit en hos Rikets Ständer gjord framställning, att Rikets Ständer måtte bevilja Jemtlands kommunikations-aktie-bolag ett Statslån af 70,000 R:dr att under fem år räntefritt innehafvas, hvarefter detsamma skulle förräntas efter fem procent och amorteras med sex procent årligen; till säkerhet för hvilket lån erbjödes all bolagets Bih. till H. St.
Prot. 1862—1863, 10 Sami. 1 Afd. 18 Höft. 5 34 Expeditions-Utskottets Folkslag lill underd.
Skrifvelse, N:o '175. egendom i ångbåtar, jordegendom, nybyggnader och inventarier, uppgående till ett värde af 199,772 R:dr 2 öre, och hvilket värde skulle komma att icke obetydligt ökas, derest det begärda statslånet erhölles.
Såsom skäl till den gjorda framställningen bar hufvudsakligen blifvit an földt, alt, ehuru den s. k.
Jemtlands kommunikationsled redan vore öppnad för allmänna trafiken, återstode dock ännu mycket för dess fullständiga ordnande; och, enligt yttrande af de för granskning af bolagets räkenskaper utsedde revisorer, skulle nemligen 70,000 R:dr erfordras för betäckande af den brist, som för bolaget uppslode, derest kommunikationsleden skulle fullständigt ordnas.
Det emellan Kongl. Maj:l och Kronan samt bolaget den 8 Maj 1858 angående kommunikationsleden alslutade kontrakt ålade visserligen bolaget skyldigheten att anskaffa de för trafiken behöfliga ångfartyg och segelbåtar, så all transporten företrädesvis på de större sjöarne må kunna bedrifvas med ångkraft; men bolaget hade dock ingen förpligtelse alt ombesörja trafiken öfver land mellan sjöarne, likasom bolaget borde anses hafva fullgjort sin förenämnda skyldighet, om det med ångbåtar försett de två större sjöarne å leden, nemligen Storsjön och Kallsjön.
Då likväl bolaget insett, hvad erfarenheten, sedan trafiken öppnats, jemväl ådagalagt, att någon lifligare rörelse å leden icke vore möjlig, med mindre så ordnades, att passagerare och gods kunde öfver Anjans- och Refsunds-sjöarne på ångbåt och dessutom, genom bolagets försorg, öfver land mellan sjöarne befordras, emedan eljest väsendtliga olägenheter för trafiken måste inträffa; hade bolaget redan för sistnämnda sjöar anskaffat tre ångbåtar med en kostnad af .
R:dr 52,490; — samt derjemte vid stationerna Melen, Upland, Sundet och Qvistle inköpt jordegendom till indelning ål förmän för sammanlagde „ 25,829; — Derlörutan hade bolaget, dels, i afsigt att underlätta möjligheten af tullkammares inrättande vid Melen, låtit derstädes uppföra byggnader, tjenliga till tullkammare-lokal och bostäder för tullförvaltare och underbetjening, hvilket löranledt en ökad utgift af „ 18,500; — dels, för att i flera uppgifna hänseenden förbättra kommunikationsleden, förändrat rigtningen af den först uppgjorda vägplanen närmast gränsen, hvilket föranledi byggandet af omkring 3,000 fot längre väg i ogynnsammare trakt, med tillökad kostnad af „ 4,000; — dels bekostat 2:ne i förslaget icke upptagna ulfarlsvägar för . . „ 3,200: — eller tillhopa R:dr 104,019; — Rolaget hade således utöfver det arbete, som vid kontraktets afslutande varit afsedt, bestrid t kostnader lill belopp af 104,019 R:dr; och ansåges skäl förefinnas till den nu gjorda framställningen dels med anledning af detta förhållande, och dels emedan behoivel å ena sidan oundgängligen kräfde, att kommunikationen blelve fullständigt ordnad, men, å den andra, svårighet finnes att på enskild väg anskaffa medel för betäckande af den brist, som skulle uppslå, om en fullständig sådan anordning egde rum.
Ehuru det om ifrågavarande kommunikationsleds tillvägabringande afslutade kontrakt, bland annat innehåller, alt arbetet, till hvars utförande lemnats ett statsbidrag utan ålerbetalningsskyIdighet af 244,500 R;dr, skulle, i enlighet med i nåder fastställd plan och kostnadsförslag, af bolaget fullbordas, utan att anspråk på ytterligare bidrag dertill af allmänna medel framgent kunde väckas, samt alt bolaget genom egna tillskott borde utgöra hvad utöfver statsbidraget erfordrades, hafva dock Rikets Ständer icke kunnat förbise den stora vigten deraf att, äfven om Staten derför skulle få vidkännas någon ytterligare mindre kostnad, den ifrågavarande kommunikationsleden genom Jemtland, till hvars vidare utsträckning från Rräcke lill Sundsvall Rikets Ständer härofvan Expedilions-Utskottets Förslag till unden!.
Skrifvelse, N:o 175.
35 anvisat ytterligare statsbidrag, blir ordnad på ett sådant sätt, att den kominer att motsvara det dermed åsyftade ändamål.
Då härtill nu blott erfordras ett låne-understöd, hafva Rikets Ständer ansett ett sådant understöd icke böra bolaget förvägras, helst i motsatt fall lätteligen kunde älventyras, att den redan färdiga kommunikationsleden komme att så litet motsvara sitt ändamål, att trafiken icke af densamma sig begagnade, samt att, i följd deraf, trafikinkomsterna icke blelve tillräckliga alt bestrida omkostnader och underhåll af den dyrbara anläggningen, hvilken åter, om den erhölle nödig komplettering, dertill borde lemna full tillgäng.
Då likväl Rikets Ständer icke äro i tillfälle att bedöma beskaffenheten af den säkerhet för länets återbetalning, som blifvit uppgifven, hafva Rikets Ständer ansett beviljande af det begärda lånet böra ske under vilkor att E. K.
Majit skall ega bestämma den säkerhet för återbetalningen, som af bolaget bör ställas.
1 öfverensstämmelse härmed hafva alltså Rikets Ständer beviljat Jemtlands kommunikations-aktiebolag ett lån af 70,000
R:dr, mot skyldighet för bolaget att derå från lyltningsdagen erlägga fem procents ärlig ränta samt att, efter fem år från nämnda dag, å kapitalet inom hvarje års slut afbetala sex procent af lånets ursprungliga belopp, intilldess skulden blir tillfullo betald: varande åt E. K.
Majit öfverlemnadt att, innan lånet må utgifvas, bestämma den säkerhet för detsammas återbetalning, som af bolaget bör ställas. 4:o.