Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj redan finnes bestämd såsom flyttningstermin för klockare och orgeln ister, samt att folkskole-lärare-tjensteme flerstädes redan äro och än mera allmänt torde blifva med klockare- och orgelnist-tjensterne förenade, i den mån nuvarande innehafvare af dessa syslor derifrån afgå, för sin del bestämt den 1
Maj såsom årlig aflyttnings tid för de folkskole-lärare,. 360 Expeditions-Utskoltets Förslag till und.
Skrifvelse, N.o 77 7, som tillika äro klockare eller orgelnisten samt fä underdånigst anhålla, det E. K. M. täcktes, med nådigt bifall härtill, låta utfärda författning i delta afseende för öfrige folkskole-lärare.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 19 Augusti 1848.
Preste-ståndet den i5 — — Borgare-stiudet den 16 — — Bonde-ståudet den 19 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse om bildande af en kommitté' för utarbetande af förslag till den medicinska undervisningens ordnande (Allm.
Besv. 0.
Ekon.-utsk. Bet., N:ris 90 och 116.) S. A. K. Då inom Sverige i mer än 30 år funnits
Irenne serskilda anstalter för medicinsk uppfostran, nemligen den medicinska fakulteten i Upsala, den i Lund samt det Carolinska mediko-kirurgiska institutet i Stockholm, men dessa inrättningar icke vore ense i fråga om den medicinska undervisningens ordnande, samt härtill komme, att det af professorerne vid nyssnämnde institut år 1833 afgifna förslag till reglemente för detsamma åsyftade hela den medicinska undervisningens förflyttning till samma institut, hvilken förändring åter af de båda universileternas konsistorier och medicinska fakulteter i deras öfver förslaget afgifna betänkanden bestreds; så och enär E. K.
M. uti detta ärende ännu icke fattat beslut, har Rikets Ständers uppmärksamhet blifvit fästad å det skick, hvaruti denna fråga sig befinner samt deras medverkan påkallad till rättande af de anmärkta missförhållandena, helst det vore en oeftergiflig fordran, synnerligast i ett så fattigt land som Sverige, att de för ifrågavarande ändamål befintliga tillgångar blefve plan-messigt använde, så att det Expeditions-Utskollcts Förslag till lind.
Skrifvelse, N.-0 178.
361 det afsedda ändamålet ernåddes och hvilka tillgångar, under sådane förhållanden, förmenats, utan vidare tillskott från det allmänna, vara tillräcklige att underhålla en god och för vårt land lämplig medicinsk undervisning, hvilken borde så ordnas, att hvart och ett af dessa splittrade läroverk finge sig anvisad en verkningskrets, lämpad efter dess natur och omständigheter, samt såmedelst komma att arbeta för det gemensamma ändamålet.
1 anledning häraf och då erfarenheten gifvit vid handen, att de till medicinska bildningens befrämjande tid efter annan vidtagna åtgärder icke medfört den nytta, som med dem varit åsyftad, hvarföre angelägenheten synes påkalla, att denna undervisning varder ju förr desto heldre på ett ändamålsenligare sätt än hittills reglerad, hafva Rikets Ständer skolat hos E. K. M. i underd. anhålla, det en kommitté af sakkunnige män må blifva nedsatt, med uppdrag att utarbeta förslag till den medicinska undervisningens ordnande samt att E. K.
M. derefter täcktes vidtaga de åtgärder, hvartill detta förslag kan föranleda* och hvilka kunna anses för ändamålet tjenliga.
Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 19 Augusti 1848.
N:0 178.
Uppläst ©ch godkändt hos Ridd. och Adeln den 12 Aug. 1848.
Preste-stfindet den |5 — — Borgare-ståndet den 16 —' — Bonde-ståndet den 19 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse3 angående bidrag af skogsplanterings-kassan för befordrande af en förbättrad skogshushållning.
(Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.-utsk. Bet, N:o 12 och Mern., N:o 34.) S. A. K.
Med fästadt afseende å vigten och behofvet af en förbättrad hushållning med landets skogar samt de betänkliga följder, hvartill inträffande skogsbrist Bih. till R.
Trot. 1847 och 184810 Sami. t Afd. ^ 362 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N.-o Ijp. kunde gifva anledning, i hänseende ej mindre till landets eget behof, än till handeln å utrikes ort, och då Rikets Ständer hysa den öfvertygelse, att en noggrannare--vård om skogarne i allmänhet är att förvänta, i den mon uppmärksamheten varder riktad å det stora värde, dessa ega både för det allmänna och den enskilda, äfvensom å angelägenheten för den sednare att åt denna hushållningsgren egna all erforderlig omsorg, hvilken öfvertygelse dels genom spridande af tjenliga skrifter och underrättelser i dessa ämnen, dels ock genom utdelande af belöningar för verkställda återplanteringar eller synnerlig omsorg om skogarne, lämpligast torde bibringas och underhållas, få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att E. K.
M. täcktes i nåder tiMåta, det bidrag af skogsplanterings-kassan måtte lemnäs, att af liushålls-sällskaperxie i länen användas, dels, efter jägeri-betjeniugens hörande, inom de län, der sådan finnes, till utdelande af premier åt personer, hvilka, genom plantering och synnerlig vård om skogen, gjort sig af en sådan uppmuntran förtjent, dels för tillhandahållande af träd-frön, dels ock för spridande i allmänhet af tjenliga skrifter och underrättelser om en förbättrad skogshushållning.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den i5 Aug. 1848.
Preste-slåndet den 16 — — Borgare-ståndet den 19 — — Bonde-ståndet den 19 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition om tillåtelse jör Banken och Riksgäldskontoret att, i utbyte mot nu innehafvande obligationer af arméens ackords amorteringsfond, mottaga nya sådana, ställda på förlängd inläsningstid.
Uti., N:o 66 och Mern., N:o 83.) S. A. K.
Med anledning af armeens sednast församlade fullmägtiges underdåniga Expedilions-Ulsholtels Förslag till und.
Skrifvelse, N:o t So. 363 hemställan, dels om lämplig förlängning af den till den 27 April 1876 bestämda tid, inom hvilken amorteringen af armeens ackorder bör vara fullbordad, med skyldighet likväl för ackords-fonden att inlösa sina nu utelöpande obligationer vid deras förfallotid, derest innehafvarne äska sådant heldre än att i utbyte taga fondens obligationer med utsträckt betalningstid; dels ock, i händelse af nådigt bifall härtill, om aflåtande till Rikets Ständer af nådig framställning derom, att i Rikets Ständers Bank och Riksgäldskontor må beredas tillfälle till utbyte af ackords-fondens nuvarande obligationer mot nya sådana på förlängd inlösningstid, har E. K. M., uti aflåten proposition af den 17 sistlidne Mars, täckts i nåder föreslå Rikets Ständer, att Banken och Riksgäldskontoret må tillåtas, i utbyte mot nu innehafvande obligationer af ackords-fonden, mottaga nya sådana med enahanda eller 4 procents ränta, men ställde på en förlängd inlösningstid af tio år.
Rikets Ständer hafva detta ärende i öfvervägande tagit, men få i underd. anmäla, att högstberörde nådiga framställning icke blifvit af Rikets Ständer bifallen; framhärdande &c. Stockholm den 19 Augusti 1848.
Uppläst och godkändt hos Bädd. och Adeln den i5 Aug. I848.
Preste-ståndet den 16 — — Borgare-ståndet den 16 — — Bonde-ståndet den 19 — — Rikets
Ständers underdåniga skrifvelse om understöd från statens sida till anläggning af en jernväg emellan Örebro och Hults lastege-plats vid FTenern.
(Stats-utsk. Uti., N:o 262). S. A. K. Sedan hos E. K.
M. öfverste-löjtnanten vid flottans mekaniska korps» grefve A. E. von Rosenj uti ingifven skrift, i underdånighet anhållit, det täcktes E. Ii.
M. hos Rikets Ständer göra framställning om beviljande af något understöd från statens sida för anläggning af en jernväg emellan Örebro 364 Expeditions-Ulskottets Förslag till und.
Skrifvelse, IV.a
So. och dea närmast derintill belägna hamn vid Wenern, nemligen Hulls lastageplats, samt i sådant afseende alternativt föreslagit, antingen att staten måtte för densumma, som af allmänna medel tili jernvägen ansloges, uti den blifva aktieegare, och deraf, lika med de enskilde delegarne, njuta en framtida inkomst, i hvilket fall, om Rikets Ständer ville anslå ett lämpligt belopp att åidigen utgå, detsamma kunde användas tili ränta och amortissement å ett motsvarande kapital, sorn för statens räkning uti jernvägen insattes, eller ock att staten måtte försäkra aktie-egarne om en viss ränta å deras kapital under vissa år på det sätt, att l:o statens ansvarighet för ränta icke gällde någon högre summa, än den, som i kostnadsförslag^ upptages, eller 3,240,000 r:dr, hvadan aktie-egarne, i händelse denna summa skulle vid arbetets utförande öfverskridas, icke egde något anspråk på staten i hänseende till ränta å öfverskottet och ett maximum af statens ansvarighet derigenom blefve bestämdt,- 2:o staten godtgjorde ingen ränta förr, än jernvägen, blifvit fullbordad och endast fyllde, hvad i den bestämda ränta» möjligen icke al den blifvande inkomsten betäcktes, hvarigenom staten egde en borgen för arbetets skyndsamma verkställande och rörelsens ändamålsenliga bedrifvande; 3:o statens ansvarighet för räntan fortfore i 20 år, räknadt från den dag, då banan lör allmän trafik definitivt öppnades; och 4:o den ränta, sorn af staten garanterades, bestämdes till fyra procent; uppgående således det högsta belopp, sorn kunde komma i fråga att något år af staten till jern vägs-bolaget utbetalas, till 129,6(X) r:dr, hvilken utgift likväl bomme att i samma mån, som rörelsen på jernvägen och deraf härllytande inkomst tilltoge, successivt förminskas och sålunda kunde efter få år helt och hållet upphöra; så har E. K. M., med afseende å de väsendtliga fördelar, sorn skulle tillskyndas fäderneslandet genom ett väl ordnadt jern vägssystem och med kännedom deraf, att under innevarande riksdag väckta enskilda motioner, angående åtgärder till befrämjande af jernvägsföretag, i Sverige, ännu vore beroende på Ilikets Ständers bandläggning, uti nådig skrifvelse af den 9 sistiidne Maj, till Rikets Ständer öfverlemna! grefve von Rosens ifrågavarande underdåniga framställning, jemte de densamma åtföljande handlingar, på det Rikets Ständer matte komma i tillfälle att närmare öfverväga,
hvad åtgärd å det allmännas sida i afseende på detta folden inhemska handeln och industrien serdeles; vigtiga ärende må vara att vidtaga.
Vid öfvervägande af denna fråga har hos:
Rikets Ständer i betraktande förekommit, hurusom bland de väsendtligaste hindren för handelns och näringarnes stigande förkofran inom fäderneslandet onekligen företer sig bristen åi erforderligt antal kommunikations-anstalter, hvarmedelst varor med nödig Expeditions- Utskottets Förslag lill und.
Skrifvelse, N;o 180.
365 skyndsamhet och till hilliga priser kunna emellan produktions-, tillverkningsoch afsättningsorterne fortskaffas.
Detta förhållande har ock, efter hvad kändt är. haft till följd, dels omöjligheten att tillgodogöra en Betydlig mängd af landets naturalster, dels ock, att produkterne och tillverkningarne ej sällan i den mån fördyrats, att alsättningen blifvit försvårad eller näringsidkarnes påräknade vinst oskäligen nedsatt.
Tillvaron af ett väl ordnadt jernvägssystem, hvarigenom dessa olägenheter und vekes, vore alltså, ur industriel synpunkt, af behofvet högeligen påkallad och det måhända företrädesvis i delta land, hvars förnämsta export-artiklar bestå af sådana varor, hvilka till följd af sitt, i förhållande till qvantiteten, lägre värde, icke kunna bära dryga transtport-kostnader.
Jernvägars inrättande här i riket torde ock sannolikt förr eller sednare komma att utgöra ett oundgängligt vilkor för möjligheten att i hänseende till försäljnings-priserne å inhemska varor uthålla täflan med utländningeu, hvarjemte den genom ifrågavarande kommunikationsmedel lättade omsättningen af de serskilda provinsernas alster och tillverkningar naturligtvis skulle komma att utöfva ett verksamt och välgörande inflytande på den inrikes handelns och rörelsens befrämjande.
Jemte de mångfalldiga öfriga fördelar, som genom införande af meranämnde nya kommunikatious-sätt skulle beredas, synes det förhållande förtjent af synnerlig uppmärksamhet, att då, i följd af landets vidsträckthet och de i klimatiskt afseende emellan dess serskilda delar förekommande olikheter, hädanefter som hittills stundom torde inträffa, att, medan en eller flere af rikets provinser hemsökas af missväxt, andra deremot hugnas med ymniga skördar, den för de förra i sådant fall behöfliga undsättning, hvilken tillförene ej sällan, i anseende till saknad af tjenliga transport-medel, cj kunnat från inrikes orter erhållas, skulle genom jernvägs-förbiudelsers inrättande, utan svårighet och med skyndsamhet kunna anskaffas från de inhemska landskap, som ega en öfverflödig spannialstillgåug; och bör slutligen ej heller förbises, den genom jernvägskommunikationer uppstående lätthet af truppers hastiga sammandragning på de punkter, hvarest deras närvaro af en eller annan anledning kan erfordras.
Oansedt jern vägs-förbindelsers- obestridliga vigt såsom medel lill betryggande af landets försvar, äfvensom till national-välmågans höjande, måste emedlerUd å andra sidan medgifvas, att Sveriges, i jemförelse till vidden, ringa befolkning, i förening med dess aflägsna läge, innefattar skälig anledning att ifrågasätta, huruvida jernvägar, betraktade sorn industri-företag, må kunna bär i landet bära sig eller lemna en afkastning, sorn icke allenast beta eker anläggningskostnaden, utan ock bereder anläggare!! en lönande vinst..
Då,, 366 Expeditions-Utskoltels Förslag till und.
Skrifvelse, N:o 180. under sådana förhållanden, det svårligen lärer kunna förväntas, att enskilde, utan garanti emot möjliga förluster, komma att inlåta sig uti så beskaffada kostsamma företag, hafva Rikets Ständer ansett statens mellankomst till dessa företags underlättande vara, åtminstone till en början, af omständigheterna påkallad, på det att såmedelst någon erfarenhet må vinnas rörande jern vägssystemets tillämplighet på härvarande förhållanden.
Hvad nu beträffar den ifrågaställde, uti E. K.
M:s högstberörda nådiga skrifvelse omförmälde jemvägs-anläggningen emellan Örebro och Hults lastageplats vid Wenern, så enär denna jernbana är ämnad att bereda direkt samband emellan rikets betydligaste insjöar och derigenom befordra en hastigare förbindelse emellan Sveriges 2:ne folkrikaste städer, samt derjemte skulle komma att hafva sin sträckning dels genom dels i granskapet af liera utaf rikets bergslagar, synes densamma, med hänsigt till de dermed för trafiken åsyftade fördelar, och deribland den lättade afsättningen af ortens högst ansenliga jerntillverkning och tillgodogörandet af dess bclydliga skogar, otvifvelaktigt vara att hänföra till de inhemska jern vägs-anläggningar, hvilka företrädesvis äro förtjenta att medelst bidrag af allmänna medel befrämjas; äfvensom, å en annan sida, resultatet af detta företag, för hvilket, af nyss anförda grunder, bör kunna påräknas en icke obetydlig inkomst, af så väl passagerare som varor, torde kunna betraktas såsom måttstock för bedömande af den större eller mindre lämpligheten af jernvägars anläggande i Sverige.
Vidkommande åter det föreslagna sattet för statsbidragets meddelande, att nemi. staten antingen skulle för ett visst antal aktier ingå i jernvägs-företaget eller ock garantera det blifvande jernvägs-bolaget en årlig inkomst af samma företag, så enär, i händelse af statens deltagande i berörde industriföretag, det icke blefve möjligt att på förhand bestämma ett maximum för de utgifter, det allmänna i förevarande hänseende kunde komma att vidkännas, hafva Rikets Ständer trott företrädet böra lemnäs åt det sednare alternativet, i hvilket fall och derest, såsom Rikets Ständer jemväl synes lämpligt, den garanterade årliga inkomsten blefve bestämd till lyra procent af den beräknade kostnadssumman, statens ansvarighet icke komme att något år utsträckas öfver 129,600 r:dr.
Deremot hafva Rikets Ständer ansett tiden för garantiens fortfarande kunna inskränkas till 15 år från jernbanans öppnande för allmän trafik, samt staten, i ersättning för berörde ansvarighet, skäligen böra berättigas ej mindre alt, sedan någon tid förflutit efter det jernvägen blifvit till begagnande upplåten, årligen tillgodonjuta hälften af det belopp, hvarmed bolagets inkomst kan öfverskjuta 6 procent af dess utbetalde kapital, Expeditions-Uiskottets Förslag till und.
Skrifvclsej N.o 180.
367 än ock att, der så lämpligt finnes, inlösa banan med tillhörigheter, äfvensom att vaka öfver banans framtida underhållande.
I öfverensstämmelse med dessa grander och med fästadt afseende, dels å angelägenheten af jernvägs-anläggningens befrämjande, dels å statens skäliga anspråk på ersättning lör de bidrag, som dertill varda anvisade, hafva i anledning af E. K. M:S högstberörde nådiga skrifvelse, Rikets Ständer, för sin del, beslutat som följer: l:o Staten förbinder sig att, i händelse under ett eller flera af de femton år, som förflyta näst efter den ifrågaställde jernbanans emellan Örebro och Hult öppnande till allmän trafik, jern vägs-bolagets årliga nettoinkomst skulle, enligt behörigen granskade bokslut, understiga 129,600 r:dr, motsvarande 4 procents ränta å den beräknade anläggningskostnaden 3,240,000 r:dr, godtgöra bolaget fyllnaden i nämnde räntebelopp; kunnande denna statens ansvarighet i intet fall utsträckas utöfver 129,600 r.dr för året, hvaremot derest anläggnings-kostnaden icke skulle uppgå till förslagssumma!!, berörde ansvarighet inskränkes till ett belopp, svarande emot 4 procent å den verkliga utgiften, deruti likväl inberäknad fem procents ränta å aktie-kapitalet under byggnadstiden. 2:o Bolaget åligger att, i öfverensstämmelse med det reglemente, som af E. K. M. i nåder utfärdas, fortfarande underhålla jernvägen i fullt ändamålsenligt skick; skolande sådant genom vederbörlig besigtning årligen styrkas, innan utdelning å jernvägs-aktierne får ega runi. 3:0 Staten må, när så pröfvas lämpligt, ega att från bolaget inlösa jernbanan med verkstäder, lokomotiver, vagnar och öfriga tillhörigheter.
Sker sådan inlösen inom femtio år efter banans öppnande till allmän trafik, skall lösesumman sålunda bestämmas, att, sedan egendomen blifvit värderad af en utaf ojäfvige och sakkunnige personer bestående kommitté, hvars ledamöter utses till hälften af E. K.
M. och till den andra af bolaget, samt sjelfve utom sig välja en ordförande, det af bemälde kommitté fastställda värde förhöjes med tjugufem procent.
Eger åter dylik inlösen rum efter nyssnämnde femtio års förlopp, utgår löseskillingen, utan förhöjning, till det af bemälde kommitté bestämda värde-belopp. 4:o
Om, efter förloppet af de första tio åren, sedan banan blifvit för allmänt begagnande öppnad, bolagets inkomst något eller några år skulle öfverstiga sex procent af dess i och för banans anläggande och underhåll utbetalde kapital, åligger det bolaget att till staten afstå hälften af det öfver - 3>68 Iixpe Huons-Utskottels Förslag lill und.
Skrifvelse, N:0 180. skjutande beloppet, intilldess staten njutit full godtgörelse för det kapital, densamma, i följd af den ingångna garantien, utbetalt. 5:o
Staten eger rätt att genom ombud, som af E. K. M. i nåder utses, deltaga i granskningen af förvaltningen utaf bolagets angelägenheter. 6:0
Bolaget eger att, jemte de i E. K.
M:s nådiga resolution af den 27 TNov. 1845 medgifne rättigheter, tillgodonjuta följande förmoner: a) att, utan kostnad eller årlig ersättning, erhålla upplåtelse af den för jern vägs-anläggningen erforderliga, kronan tillhöriga, jord; dock att, då fråga är 0111 boställsjord eller annan åt enskild person upplåten kronojord, ersättning derför bör af bolaget lemnäs, i enlighet med hvad gällande expropriationslag derom stadgar; b) att, för jcrnvägs-anläggningen, från kronans parker inom Örebro län, efter utsyning, kostnadsfritt erhålla nödigt, för andra ändamål icke disponeradt virke, äfvensom begagna disponibla, å kronans egor belägna kalk- och stenbrott; samt c) att åtnjuta enahanda skattefrihet, som beviljats Götha kanalbolag ock andra dylika bolag.
Dock får jern vägs-bolaget icke komma i åtnjutande af de i denna punkt under a) och b) uppräknade förmoner, förr än detsamma hos E. K. M. styrkt, alt aktier för ett belopp af minst 3,240,000 r:dr blifvit tecknade, samt att deraf minst en åttondedel eller 405,000 r:dr är vorden inbetald.
N:o 181. Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N:o 181. 369 N:o 181.
Uppläst och godkändt bos Ridd. och Adeln den i5 Aug. 1848.
Preste-ståndet den 16 — — Borgare-ståndet den 19 — — Bonde-ståndet den 19 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående ändring i Handels- samt Fabriks- och Handtverks-ordningarne.
('Allm, Besv.- och Ekon.-utsk. Bet., N:o 97 och Uti., N:o 118.) S. A. K.
Då under innevarande riksdag frågor förekommit, rörande ändringar och tillägg i åtskilliga delar af de utaf E. K. M. den 22 December 1846 i nåder utfärdade Handels- samt Fabriks- och Handtverks-ordningar, hafva Rikets Ständer, vid pröfning häraf, funnit anledning att i berörde afseende hos E. K.
M. göra de underd. framställningar, hvilka här nedan omförmälas, angående nemligen: Handels-Ordningen. § 3.
Enligt denna § ega handtverkare och fabriksidkare i stad eller å landet att, efter föregången anmälan hos vederbörande magistrat i afseende å den afgift, som för handels-rättigheten bör erläggas, i hvilken stad som helst sjelfve eller genom andra hålla sina tillverkningar till salu uti öppna salubodar eller från andra upplagsställen, hvaremot föreskrift saknas derom, huru uppbörden af denna afgift skall ske, hvilken brist i författningen medfört åtskilliga svårigheter, enär afgiften icke, likasom de vanliga bevillnings-afgifterne och krono-utskylderne, uppbäres i den ort, der den debiteras, och debiteringen ofta icke verkställes förr än långt efter det handels-rättigheten blifvit begagnad, äfvensom den person, af hvilken afgiften skall erläggas, ofta allägs nat sig från den stad, hvars kassa afgiften skall tillfalla, samt derföre hvar ken kan emottaga debetsedeln, bevaka sin rätt genom besvär öfver obehörig debitering eller ordentligen verkställa inbetalningen; i betraktande hvaraf och då billigheten synes påkalla, att kommunen erhåller någon säkerhet för af Bih. till R.
Prot. 1847 oc^‘ •> 10 Sami. 1 d/d. 4/ 370 Expedit ions-Ut skottets Förslag lill und.
Skrifvelse, IV: o r8>. giftens utbekommande, hvilket lämpligen torde kunna åstadkommas genom borgens ställande för någon viss tid, Rikets Ständer få hos E. K. M. i underd. anhålla, det stadgas måtte, att den, hvilken utöfvar eli sådan handelsrättighet, sora uli ifrågavarande § omförmäles, skall ställa borgen för afgiftens erläggande de tre första åren; dock att afgiften icke erlägges för längre § 24.
Då den uti ifrågavarande § bestämda afgift af 4- r.-dr till handels-fÖreningens kassa funnits otillräcklig för dermed afsedt ändamål, få Rikets Ständer underdel hemställa, att densamma måste förhöjas till 10 r:dr. § 25.
Då genom föreskriften i denna § blifvit åt E. K.
M:s befallningshafvande öfverlemnadt att besluta om handelsrättighets meddelande å landet, utan att den församling, sorn härvid kounne i fråga, egde i ämnet sig utlåta, men Rikets Ständer ansett billigt, att kommunerna höras i frågor om nya handelsbodars anläggande å landet, så att tillstånd dertill icke må af E. K.
M-.s befallningshafvande meddelas, förr än kommunen haft tillfälle att yttra sig, så väl öfver gagneligheten af handels-rättighctens medgifvande, som öfver sökandens frejd, få Rikets Ständer alltså hos E. K. M. i und. anhålla, att uti 25 §:n handels-ordningen stadgas måtte, det E. K.
M:s befallningshafvande icke må ega att meddela tillstånd till handelsbods anläggande å landet, innan den församling, inom hvilken handelsboden är ämnad att anläggas, öfver ansökningen derom blifvit hörd.
JF a b r i k s- och ffandtverks-ordnin gen. § 12.
Enär omsorgen om allmän redlighet och god ordning fordrat, det åliggandet för vissa handtverk att forse sina tillverkningar med kontroll- och justerings-märke blifvit bibehållet, på sätt 15 § i ofvanberörde författning utvisar, synes försigtigheten bjuda, att dessa handtverk, serdeles guld- och silfv er-arbeta re- samt juvelerare-yrkena, blifva undantagna från dem, hvilkas utöfvande enligt 12 §n är hvem som helst såsom försörjsningsmedel medgifvet; och hafva, i öfverensstämmelse med denna åsigt, Rikets Ständer funnit sig böra hos E. K. M. i underd. anhålla, att dessa yrkens tillverkningar måtte tid, än rättigheten begagnas.
Expcditions-Ulskottets Förslag till und.
Skrifvelse, JV.v i8t.
371 andantagas från dem, hvilka enligt denna § få af hvem som helst såsom försörjningsmedel åstadkommas. § 28.