Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Preste-Ståndet väckte motioner: l:o af Herr Ramsay, B. J., som på hufvudsakligen enahanda skål, hvilka finnas uti den Kong].
Propositionen anförde, föreslagit att Rikets Ständer måtte fatta följande beslut:
"Inom de
Län, der brandstodsbolag gemensamt för hela Länet finnas, skall den vara befriad från brandstods-erläggande i enlighet med 4, 5 och 6 3 Lag-, mml Allm.
Besv. och Ekon.-UUkottens Betänkande, N:o 5. §<S. 24 Cap. Byggninga-Balken, som uti Länets allmänna Brandstods-bolag " ° ' likhet med hvad i Kongl. Förordningen den 15 Juni 1818 ingått eller ingår, »• —— .....- - —- — -.......a ..... ... . _r stadgadt är för dem, som ingått eller inga i allmänna Brandförsäkrings-V erke! för byggnader å landet.’’ 2:o Af Herr Lector Wall man., hvilken föreslagit att, hvad Kongl. Förordningen den 15 Juni 1818 stadgar till förmon för interessenter i Allmänna Bra»dstods-Verket, måtte utsträckas till Länens Brandstods-bolag i afseende på deras skyldigheter och rättigheter i förhållande till härads- och socknevis ingångne brandstodsiöreningar, samt att, till följd häraf, 24 (_ap. 5 §.
Byggninga-Balken måtte iå följande förändrade lydelse.
Hemmans-innehafvare i häradet, livilka icke ingått i allmänna Biandförsäkrings- Verket för byggnader å landet eller i Länens Brandstods-bolag, tage och giive sinsemellan, brandstod eftei hemmantal.
Vidare hafva till Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotten blifvit öfverlemnade nedan omförmälde inom Hederv.
Bonde-Standet i samma ämne väckte motioner, nemligen: ci ) af Pehr Sahlström från Stockholms Län, som jemte flere Ledamöter, hvilka med honom instämt, ansett det obilligt ocli olämpligt att hemman segare, hvilka ingått i Länens Brandstods-bolag, jemväl skola qvarstå i de garn a Härads-föreningarne, och således j)å en gång deltaga i tva serskilde Bjamlstods-inrättningar, samt derföre föreslagit den ändring i 4 och 5 §§. a* 24 Cap- Byggninga-Balken, att uti de Län, hvarest Brandstods-bolag redan blifvit inrättade och vunnit Kongl. Maj:ts Nadiga fastställelse, eller sadane Bolag framdeles upprättas och af Kongl. Maj:t godkännas, de hemmansegaie eller egendoms-innehafvare, som uti desse Brandstods-bolag ingått, icke vidaie ma vara delägare uti den inom häradet eller socknen varande Brandstods-mrättning, samt således å ena sidan befriade från allt deltagande i ersättning för tim ad brandskada å hemman, som till Länets Brandstods-bolag ingått; Hvarförutan motionären hemställt, att Häradsskrifvare och Kronofogdar fortfaiande måtte blifva förbundne till debitering, uppbörd och redovisning af de medel, som till de nva Brandstods-bolagen utgå. A) Af Johan Petter Brattström, som anfört, huru som de under sednare tider länsvis ingångne Brandstods-bolag, hvilka voro byggde pa den rigtiga grundsats, att icke bilda Gassa, utan genom delegarnes årliga bidrag bestrida omkostnader och Brandstods-ersättningar, voro för bolagsmännen vida mindre be - 4 Lag-, samt Allm, Bes v. och Ekon.-UtskoUens Betänkande, N-.o 5. tungande och fordrade ojemförligt mindre både omsorg och omkostnad vid foi> vattningen* an de, som voro fotade på höga prtemier och grundfond samt att de förra derjemte erbjodo samma om ej större garanti; hvadan motionären, som medelst en, memorialet bifogad, calcul öfver förhållandet emellan kostnaderne i och för försäkring mot eldskada i Allmänna Brandförsäkrings-Verket och eimlands Läns Lrandstods-Bolag, sökt visa, att prsemie-kostnaderne för brand försäkring i det förra Verket vida öfverstege de bidrag, som drabba delegarne uU Brandstod»-bolagen, hemställt, att stadgandet i Kongl. 'Förordning
Sen de;1 lo Jun.‘ till förmon för dem, hvilka såsom delegare i Allmän na Biaimforsakniigs-Verket ingått, måtte utsträckas och göras gällande för alla de länsvis stiftade Brandstod*-bolag, hvilka grunda sig uppå gemensam ansvarighet, enligt Reglementen, som hlifvit af Kongl.
Maja fastställda.
Dessa frågor, med undantag af Riksdagsfullmägtigen Sahlströms förslag? i o rån de debitering, uppbörd och redovisning af medel, som till de nya Branöstods-bolagen utgå, hvilket förslag ansetts böra uti serskildt Betänkande afhandlas, hafva de sammansatta Utskotten i ett sammanhang till afgörande företagit och ga nu att deröfver meddela Utlåtande.
Utskotten anse sig dervid, utan fara för misstag, kunna uttala den öfvertygelse, att de under sednare år länsvis stiftade Brandstods-bolag, i samma moln), som de utgöras af ett vida större antal delegare, än de i Lag afsedda harads- eller socknevis ingängne, Brandstods-föreningar, i samum förhållande hora blifva for delegarne mindre betungande, då en åbörda, fördelad nå manga, alltid blir lättare att bara, än då den endast drabbar några få, samt att nämnde Bolags stiftelser jemväl för dem, som brandskada lidit, måste i samma mobil, delegarnes antal är större och den förmögenhet betydligare hvilken ersattnings-ansvaret åligger, innebära större säkerhet om erhållande af lull godtgorelse; hvartill äfven kommer att uti ifrågavarande
Bolag inträde är öppet äfven för egare till sadane dyrbarare verk och byggnader, hvilka antingen vant helt och hållet uteslutne från rättigheten till deltagande i Härads- eller oocknevis inrättade Brandstods-föreningar, eller ock endast fått deruti ingå på sadane vilkor, att ingen verklig fördel kunnat dem derigenom tillskyndas. • i •
Da nu, de,SS<?
BoIaSso ändamålsenliga verksamhet, såsom anmärkt blifvit, uti icke ringa mohn förlamas, så länge egare och innehafvare af hemman, hvilka uti dem ingått, aro pbgtige att jemväl deltaga uti de braiidstods-ersättningar, hvarom b niSt ‘J’ 1° fl' 6i m' Ui Vf-P\
B>8'g'li'iga-Baiken, finna Utskotten desto bilbgaie att de från denina skyldighet befrias, som det bör stå hvar och e» 5 Lag-, samt Allm.
Best. och Ekon.-Uttkoltens Betänkande, IS:o 5. fritt att ingå i ilen försäkrings-anstalt, lian kan finna för sig lämpligast, utan att tvingas derigenom ikläda sig en dubbel ansvarighet inom tvänne Bolag, hvilken åsigt jemväl redan finnes antagen uti tillförene utfärdade, ofvan åberopade, författningar till förmon för ej mindre socknevis ingångne föreningar, än äfven Allmänna Brand försäkrings-Verket för byggnader å landet.
Jemte det Utskotten således till alla delar instämma uti de af Kong!.
Maj:t uttalade åsigter, anse Utskotten , då de af de enskilde motionärerne framställde förslag till stadgande!) i ämnet till sin liufvudsakliga syftning öfverensstämma med den Kong!.
Propositionen, sig jemväl gå motionärernes framställningar till mötes, derest bifall till densamma lemnas; men enär Utskotten funnit den föreslagne lagförändringen kunna medföra den följd, att, om antalet af de egare och innehafvare af hemman , livilka ej ingå i ortens, af Konungen stadfästade, Brandstods-bolag blefve ringa, och brandskada för någon af dem inträffade, en serdeles dryg brandstod komme alt af de öfrige utgöras ; och lagstiftningen synes så mycket heldre böra söka förekomma ett dylikt förhållande, hvarigenom ett icke obetydligt lidande kan oförskyldt tillskyndas enskilde medborgare, som skyldigheten att sins emellan gifva brandstod, hittills, enligt nu gällande Lag, varit och äfven hädanefter kommer att förblifva ett tvång för dem, hvit ka icke genom inträde uti serskildt af Körningen stadfästade Brandstods-Inrättningar vunnit befrielse från åliggandet att deltaga uti de gamla, härads- eller socknevis inrättade, Brandstods-föreningarne; så hafva Utskotten ansett angeläget att någon betänketid må lemnas allmänheten att bereda sig på den inträffande förändringen, så att, innan Författningen träder i verkställighet, hvar och en må hinna afgöra och besluta, huruvida han bör i de nya Bolagen ingå, eller, med fara för de drygare brandstods-utgifter, som möjligen kunna honom drabba, qvarstå i de gamla föreningarne; och tro Utskotten således att i nämnde hänseende ett rådrum af sex månader bör lemnas.
I följd af hvad Utskotten sålunda yttrat, och då den Kongl.
Propositionen ej grundlagsenligt kan med någon förändring eller modification antagas , tillstyrka Utskotten vördsamt, *«r ' att i underdånigt svar till Kongl. May.t varder tillkännagifvet, det Rikets Ständer funnit sig vara förhindrade att ifrågavarande Nådiga Proposition bifalla; men deremot för sin del beslutat: att j med ändring af 4> 5 oc^ 6 VA * sf Cap. BjggningaBalkenj det varder stadgadt som följer: 6 Lag-, samt Allm. Bese.- och Ekon -Utskottens Betänkande, N:o 5.
”Den egare eller innehafvare af hemman, hvilken, för sin åbyggnad, eller någon del deraf, eller för säd, foder eller boskap, som till gårdens bruk tarfvas, tagit försäkring i brandstodsbolag, som för orten är af Körningen stadfästadt, vare ej. sä länge han i bolaget qvar står, pligtig att gälda brandstods -ersättning, hvarom i Lag eller derpå grundad förening stadgas, och deremot ej eller berättigad till den godtgörelse för liden brandskada, som, efter Lag eller föreningen, skolat honom tillkomma.
Hvad en del Brandstods bolags, af Konungen stadfästade, reglementen innehålla, afvikande från den sålunda gif he föreskrift, kommer, i följd häraf, att förfalla.
Uppgift å de hemman, hvilkas egare eller innehafvare, efter hvad ofvanberördt är, deltaga i ortens, af Konungen stadfästade, Brandstods-bo/ag, skall till eftenättelse, i fråga om andra hemman , af Bolagets styrelse meddelas vederbörande embetsmyndighet, då så påfordras; dock blifver denna Förordning icke gällande förr, än sex månader efter densammas kungörande.
Af Herr Grefve Mörner, C. G.: ”Inom den sammansatta Afdelningen utaf Lag- och Ekonomi-Utskotten, på hvilken ifrågavarande ärende först handlades, gjorde sig den mening gällande, att, då de uti Kongk Maj:ts Nådiga Proposition föreslagne stadganden endast innefattade ett undantag från hvad uti 24 Cap. 4, 5 och 6 §§.
Byggninga-Balken funnes påbudet , angående brandstods utgörande, men ingalunda voro ämnade att sättas i stället för nyssnämnde lagrum, kvilka måste antagas äfven härefter förblifva gällande ej mindre på alla orter, der några Brandstods-bolag länsvis ej äro inrättade, än ock för dem, som icke ingått uti de nya Bolagen, — det uti ingressen till det nya Lagförslaget begagnade uttryck; ”med ändring af .f, 5 och 6 Byggninga-Balken det varder stadgadt, som följer', vore mindre egentligt, enär detsamma möjligen kunde gifva anledning till tvekan , huruvida de omförmälde lagrummen sedermera kunde såsom gällande
Lag åberopas, eller om ej de nya lagstadgandena skulle anses satta i deras ställe.
På grund häraf 7 Lag , samt Allm. Besa.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 5. föreslog Afdelningen att nyssberörde uttryck skulle utbytas emot en mening af följande lydelse: att, i afseende ä Lagens föreskrifter i 24 Cap. Byggninga-Batken, i fråga om brandstod, det måtte varda genom serskild författning förklaradt, att etc., men uti de sammansatta Utskottens plenum förkastades detta förslag vid anställd votering.
För mig liar det emedlertid ej blifvit klart, att det nu qvarstående uttrycket är lyckligt valdt och icke uttrycker mera, än hvad dermed varit menadt, och då det är af högsta vigt att vid Lagars författande söka undvika oegentliga uttryck, har jag trott mig icke böra underlåta häruppå söka fästa Rikets Ständers uppmärksamhet.’’
Uti denna reservation instämde Grefve Sparre, E. Af Herr Friherre Stjernstedt, L.: ”Emot Utskottens beslut, att icke tillstyrka antagandet af Kongl. Maj:ts ifrågavarande Nådiga Proposition får jag mig reservera.
Utskotten hafva instämt uti de i den Kongl.
Propositionen uttalade åsigter och i följd deraf tillstyrkt utfärdande af ett stadgande alldeles lika lydande med det, Kongl. Maj:t föreslagit, men med tillägg, att samma stadgande ej skulle blifva gällande förr, än sex månader efter kungörandet; och det är emot detta af Utskotten beslutade tillägg, som tillkommit genom den förseglade voteringssedelns utslag, jag ber att få framställa några erinringar.
Genom 43 §. i Kongl.
Resolutionen på Allmogens Besvär den 9 December 1706, tilläts hvarje Pastorat inom Sunnerbo Härad af Kronobergs
Län, att serskildt inom sig få öfverenskomma och fastställa den brandstodshjelp, hvarmed de i Socknen, som komma att lida genom vådeld, skulle understödjas, samt att lå samla och inrätta sin enskilda cassa till en dylik utgift och dermed , såsom orden lyda, vara frie från deltagande i de brandstoder, som hände utom Socknen.
Detta stadgande blef genom Kongl. Förklaringen den 1 Augusti 1770 utsträckt sålunda, att alla Härader uti hvarje
Län egde socknevis ingå serskiide brandstodsföreningar inom sig med lika rätt och säkerhet, som genom ofvanberörde Nådiga Resolution blifvit Sunnerbo Härad beviljad; hvarjemte förordnades, att den Socken, hvilken hade för sig slik Brandstodsförening serskildt ingången eller Cassa inrättad skulle derefter vara alldeles befriad från brandstodshjelp till andra Socknars invånare uti Häradet, utom i den händelse, att eldskadan timat innan föreningen kommit till stånd.
Och slutligen är uti Kongl.
Förordningen den 15 Juni 1818, utfärdad till följd af Konungens och Rikets Ständers sammanstämmande beslut, föreskrifvet, att hemmans- eller egendoms-innehafvare, när han begagnat Allmänna Brandförsäkrings-inrättningen och tagit försäkran å hela åbyggnaden eller någon del s Lag-, samt Allm. Besv.- och Ekon^Ulskottens Betänkande, N:o 5. deraf, icke vidare vore pligtig att fullgöra hvad 5 §. af 24 Cap. ByggningaBalken, i afseende å erläggande af brandstod, innehåller; hvarförutan samma Kongl. Förordning jemväl innefattar det förklarande, att vederbörande vid ingående af Brandstodsföreningar egde tillgodonjuta den frihet och oberoende rätt, som i ofvanomförmälde Kongl. Resolution på allmogens besvär och Kongl. Förklaringen deröfver blifvit brandstodsskyldige i allmänhet förunnad.
Vid utfärdande af alla dessa påbud har fråga icke uppstått derom, att de endast efter någon tids förlopp skulle blifva gällande, utan hafva de genast efter kungörandet kunnat tillämpas.
Utskotten hafva således nu genom deras här ofvan anmärkte tillägg följt en annan grundsatts rörande lagstiftningen i detta ämne, än som tillförene ansetts vara den rätta; och då någon påföljd deraf, att de sålunda redan för längre tid sedan meddelade föreskrifter utan uppskof gått i verkställighet, icke försports, skulle jag tro, att Utskotten saknat giltiga skäl till deras förfarande vid behandlingen af denna fråga.
Det är obestridligt, att inrättandet af Brandstods-bolag inom ett helt Län icke är annat än en utvidgning af brandstodsföreningen inom en eller flere socknar, och man torde utan fara för misstag kunna påstå, att hvad, som oklandradt egt rum i afseende å de socknevis ingångne brandstodsföreningarne, icke skäligen bör antagas medföra större våda blott derföre, att fråga är om en brandstodsförening af större omfattning.
Inrättandet af Brandstods-bolag inom Länen fordrar i allt fall, i anseende till de nödvändiga förberedande åtgärderne, så lång tid, att vederbörande hafva mera än tillräckligt rådrum att sig betänka, om de i föreningen vilja ingå eller icke, och någon okunnighet om frågans väckande kaa ej eller ega rum, då första åtgärden naturligtvis alltid varit och blifver att Konungens Befallningshafvande genom allmän kungörelse sammankallar
Länets invånare för att öfver frågan höras.
I öfrigt förekommer, att det af Utskotten tillagde stadgande skulle ega tillämpning endast i de Län, der Brandstods-bolag redan äro inrättade eller under loppet af sex månader efter Författningens kungörande inrättas, men att i alla andra Län den af Utskotten befarade olägenhet af den Kongl. Propositionens antagande skulle i viss moln) qvarstå.
På alla dessa skäl får jag för min del tillstyrka bifall till den Kongl.
Propositionen, hvars ändamålsenlighet och billighet, så vidt sjelfva saken rörer, blifvit allmänt insedd.”
Härs ti .9 jLag-, samt Alhn. Bese. och Ekon--V tskottens Betänkande, N:o 6.
Herr Prosten Carl under} Herr Prosten Gahne och Herr BUlström samt Johan August Zetterberg från Stockholms Län, Nils Nilsson från Wermlands Län, Carl Ersson från Westerås
Lön och Matts Pehrsson från Stockholms Län.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 23 Oetkl. 4 e. in.
Betänkande, l anledning af väckt fråga om skyldighet för Häradsskrifvare och Kronofogdar alt debitera, uppbära och redovisa bran dslodsmedel.
Uti en hos Hederv,.
Bonde-Ståndet väckt och till Lag- samt Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskotten remitterad motion, har Riksdagsfullmägtigen P. Sahlström från Stockholms Län, jemte framstäldt förslag om ändring i 4, 5 och 6 §§ 24 Cap, Byggninga-Balken, i fråga om brandstods utgörande, deröfver Utskotten afgifvit serskildt Betänkande, hemställt att Häradsskrifvare och Kronofogdar fortfarande böra blifva förbundne till debitering, uppbörd och redovisning af äfven de medel, som inom de under sednare tider länsvis stiftade och af Konungen stadfästade Brandstods-bolag utgå.
Utskotten, som tagit detta förslag i öfvervägande, hafva funnit detsamma af stor vigt för nämnde Bolag i anseende till den lättnad i förvaltningen, samt den reda och säkerhet i uppbörden, som derigenom skulle beredas; och då Utskotten, som icke kunnat förbise, att, till följd af Kongl. Brefvet den 3 Juni 1801, Krono betjente är pligtig, att utan betalning uppbära och vederbörande tillställa dpn brandstod, som hittills, enligt särskilde härads- eller soc-knevis inrättade föreningar, utgått, äro förvissade, att nu ifrågasatte uppbördssätt bör kunna, utan serdeles ökad tunga för bemälde tjensteman, verkställas,, enär Häradsskrifvaren, om han i god tid från Directionen för Brandstods-bolaget erhåller vederbörligen upprättad debiteringslängd å hvarje bolagsmans bidrag till brandskade-ersättningar och omkostnader, endast har att på de vanliga debetssedlarne berörde bidrag uppföra, och Kronofogden åter icke får annat att fullgöra, än att nämnde bidrag, jemte Krono-uppbörden, emottaga och i Bik. till R.
Prof. 1844. 7 Samt. 2 Afd. 2 Iläft. 2 10 Lagsamt Allm.
Besa. och Ekon.-U Iskottens Betänkande, N:o 6.
Landt-Ränteriet nedsätta, så tveka icke Utskotten att, för den händelse, att
Brandstods-bolagen vilja af det föreslagne uppbördssätt sig begagna, till motionen tillstyrka bifall, dock så, att skälig ersättning bör tilläggas ifrågavarande tjenstemän för deras genom denna uppbörd ökade besvär.
Af sådan anledning hemställa Utskotten vördsamt, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att, genom Allmän Kungörelse, stadgas: '"alt. derest Direction för Brandstods-bolag, som är af Konun”gen stadfäst ad t, före den 1 Augusti låter tillställa veder borrande Häradsskrifvare inom Länet debiteringslängd å hvarje ''bolagsmans bidrag till brandskade-ersättningar och omkostna''der för Bolagets förvaltning, det skall åligga Häradsskrif”varen, att på de vanliga debetssedlarne ä utskjlderne till ”Kronan uppföra bolagsmännens bidraga derefter Kronofogden ’:bör ombesörja medlens indrifvande och nedsättning i Länets ’’Ränteri samtidigt med Kronans uppbörd och under enahanda "ansvar; och för hvilket besvär med debitering, uppbörd och ”,redovisning
En procent af uppbördsbeloppet må af dragas vid ”medlens leverering och delas lika emellan Kronofogden och ” Häradsskrifvaren” Stockholm den 18 October 1844.
Res ervation af Herr Billström: ”Sammansätta Utskottens förslag rörande åläggande för Häradsskrifvare och Kronofogde att ombesörja debitering och uppbörd af bidrag till brandskade-ersättning m. m., har jag ej kunnat biträda, dels emedan jag anser bemälte tjenstemän icke kunna, emot sin vilja, påbördas slika bestyr, dels och hufvudsakligen derföre, att jag finner det ifrågaställda stadgandet vara af den reglementariska natur, att Rikets Ständer ej borde dermed sig befatta; utan synes mig lämpligast och bäst vara, om det öfverlemnades åt Brandstods-bolagen sjelfva, att, med afseende å olika förhållanden och de åtgärder, som i denna del redan kunna vara vidtagna, härom efter eget godtfinnande förordna.”
Med Herr Billström förenade sig:
Herr Prosten Gahne, Herr Thorn, Herr Lager ste dt, Herr Boberg och Ola Jeppson från Blekinge Län.
Bese. och Ekon -Utskottens Betänkande, N:o 7. 11 N:o T. Ank. till Exp. Utsk. d. 23 Oct., kl. 4 e. m.
Betänkande, i anledning af räckt motion, om vidtagande af företgtiglietsmått emot Cathotictsmens utbredande.
II,i en från Ilö«v.
Preste-Ståndet till Lag- samt Allmänna Besvärs JmTn ”Ä Ä 11S£Ä* inflytande härstädes ™ l’,lan förr» Riksdagen väckte uppmärksamhet och sammanhang med hvdka ie,Ja" ^'dismen ufgiorde föremSI för Rikets Ständers ofverlaggmngar, - 3sr^Slige” m SÄ X SÄTSÄÄä synts S-W — pL£ a^den stantiska Kyrkans s.da .eke vore öfverflödig, ntm 1 * bedref verksamhet i proselytveg som 1 ^ SveriKe tillämnadt, Motionären, sä lln^ätS^ÄÄ-ngar, fämnet föres,agH:
Itc att vid blandade äktenskap n,ä stadgas, dess ^ ansvara.-; ~:o - enär de, ja, sig ^ ?SS presteSap^ SläggaT^T qvartaliter till dessa Embe,smyndigheter förtecknntlar öfver utfärdade lysningar ingifva; lingen finnes å alla dess medlen.mai, 4:o att Vicarins Apostolicns i Sverige, säsom högste värdaren af e 12 Lag-, samt Allm.
Besvoch Ehon -Utskultcns Betänkande, N:o 7. catholska församlingarnes angelägenheter härstädes, må anses ansvarig för alla åtgärder, som af hans underlydande kunna vidtagas den Evangelisk-Lutkerska församligen i Sverige till förfång; 5:o att det ej må vara Vicarius Apostolicus tillåtet att medgifva någon Svensk Luthersk undersåtes upptagande i Catholska församlingen vid äfventyr att varda härifrån förvisad; 6:o att ingen må här som Vicarius Apostolicus erkännas, som ej kan fulltyga att han ej tillhör Jesuiter-Orden.
Hvad sålunda föreslaget blifvit hafva Utskotten i öfvervägande tagit; och ehuru
Utskotten icke anse sådane förhållanden ännu hafva inträdt, som gifva ful giltigt stöd åt de af motionären yttrade farhågor för catholicismens utbredande i Sverige och således icke eller finna någre ytterligare försigtighetsmått i detta hänseende vara af behofvet påkallade, än 'hvad gällande författningar härom innehålla; likväl och då i hvarje stat den lagliga ordningen kräfver att jemväl främmande religionsförvandt!?!' ställa sig det lands lagar, under hvilkas skydd de lefva, till ofelbar efterrättelse, och, hvad Catholska församImgen beträffar, det visat sig, att ytterligare coiitroller deröfver , att Lagar och Korlattningar af denna församlings presterskap efterlefvas, äro behöflige, hafva Ltskotten, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad motionären i 1 2 d ock 4 punkterne föreslagit, ansett nödigt att, vid blandade äktenskaps ’ ingående, lysning afkunnas inom begge bekäunelsernes kyrkor, samt att den lutherska presten densamma utfärdar och för dess laglighet ansvarar, på det säkerhet matte vinnas derom, att Svenska Lagens stadganden, angående förbudna leder, hinderslöshet och afvitring m. m. varda behörigen iagltagne: att pa det jemväl de emellan catholiker ingångne äktenskap må f omförmälde hänseende vara underkastade behöriga controller, det bör åligga catholska presterskap^ att qvartaliter tillställa Ofver-Ståthållare-Embetet, under hvars uppsigt Catholska forsamlingen i Stockholm, för närvarande den enda i Sverige ar stalld, förteckningar öfver utfärdade lysningar, åtföljde af behörigen charterade lysningssedel-, hvarefter förteckningame Öfverlemnas till vederbörande Consistorium, och med Iysningssedlarne förfan», såsom i allmänhet är derom stadgadt; äfvensom att för rättelse vid Mantals- och Skattskifningarne, förteckningar öfver Catholska församlingens alla medlemmar årligen böra ingifyas till Ofver-Stathallare-Embefet, hvarest de sedermera kunna vara tillgängliga för vederbörande Consistorium, i händelse detsamma skulle finna nödigt, att deraf taga kännedom. ° ’ Lag-, samt Allm B<sv.~ och Ekon-Utskottens Betänkande, N:o 7. 13 Vidare och då det lärer bero på Vicarius Apostolicus i Sverige att hit inkalla och härifrån återsända de prester, som i Catholska församlingen pastoralvården besörja, och i följd häraf dessa ofta kunna blifva oåtkomlige, da ansvar för be^ångne förseelser af dem bör ntkräfvas, hafva 1 tskotten Innint det vara för ordnings vinnande i hög grad vigtigt och, med afseende pa den stränga disciplin, som inom det Cotholska presterskapet är rådande, ej eller emot rättvisa stridande, att Vicarius Apostolicus. såsom högste vårdaren af den Catholska församlingens angelägenheter i Riket,
må anses ansvarig rör alla åtgärder, som af hans underlydande i tjensteväg vidtagas.