Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet till det minsta bordt stadna vid det af H:r LandtMarskalken, Herrar Talmän och Utskottens Ordförande upprättade Förslag som Stats-Utskottets Betänkanderu 741 redan bestämde cn nedsättning i aflåningen mot hvad de tjenstgörande erhållo vid sista Riksdag, äfvensom att beräkningen får Ståndens Cancellier måtte, nu sorn tillförene, få beräknas från och med fjerde dagen fåre Riksdagens utblåsning m. m.
I anledning häraf får Stats-Utskottet yttra, att då de skål, hvarpå Utskottet grundat tillstyrkande af aflåningens nedsättning får Ståndens och Utskottens Notarier, Cancellister och Vaktbetjening, inom Riks-Stånden icke blifvit antagne utan de fleste anmårkningarne deruti instämma, att en hågre aflåning borde beviljas, har Utskottet trott sig i så måtto båra fåråndra dess fårra Utlåtande, att Utskottet tillstyrker, det måga de tjenstgårandes arfvoden och Tractamenten beviljas till det belopp, som H:r Landt-Marskalken, Herrar Talmän och Utskottens Ordfårande föreslagit*, Och enär Tractamenten åro tillstyrkta, att bestås hos Ridderskapet och Adeln får En och hos Bonde-Ståndet får 2:ne Cancellister mera, ån vid sista Riksdagen och endast inom dessa Stånd sådant blifvit yrkadt, synes det som behörigt afseende blifvit lemnat åt den åberopade omständigheten, att gåremålen inom Riks - "42 Stats-Utskottets Betänkanden.
Stånden åro ökade mot vid förra Riksdagar.
Beträffande åter tiden ifrån hvilken aflöningen bör beråknas, så anser Utskottet de gjorde anmårkningarne föranleda dertill, att en likhet dervid må varda iagttagen inom alla fyra Riks-Stånden och föreslår derföre, att Ståndens Secreterare, Notarier, Cancellister och Vaktbetjente måga få beräkna deras arfvoden och Tractamenten, från den dag Riksdagen utblåstes.
Uppå den erinran, som blifvit gjord, att Stats-Utskottet äfven bordt föreslå aflöning för den Cancellie-betjening hvaraf det särskildta Utskottet sig begagnar, får Utskottet lemna det svar. att som något förslag dertill icke blifvit i enlighet med 24 §, i Riksdagsordningen uppråttadt, och Utskottet meddeladt, har Utskottet icke heller kunnat derom sig utlåta, utan lärer bestämmandet deraf böra nu, likasom skedde sisth Riksdag, uppskjutas tills mot Riksdagens slut, för att kunna meddelas i förhållande till de tjenstgörandes moda, hvarom ännu saknas nödig kännedom.
Om Borgare-Ståndet, såsom i återremissen år tillkännagifva, finner sig i Stats-Utskottets Betänkanden.
^43 behof af en Vaktmästare, utom de 3:ne, som i det upprättade Forslaget finnas upptagne, lärer sådant vara af Ståndet, beroende, äfvensom då Bonde-Ståndet, uti till Stats-Utskottet nu ankommet ProtocollsUtdrag, tillkännagifva sig hafva behof af en Vaktmästare utöfver de förut föreslagne 4:a, aflöning för denna tillökta Vaktbetjent lärer böra bestås; Och som BondeStåndet, i sammanhang härmed, för Utskottet uppgifvit, att då vid Riksdagens början, skriftligt
Contract upprättades angående hyra för de rum i Bergstrahlska huset, som nyttjas till Bonde-Ståndet Klubb, löfte lemnades att utöfver de 150 R:dr, hvilka såsom månadtlig hyra bestämdes, Nårings-Idkerskan, som uthyrer Rummen skulle undfå 10 R:dr B:co per månad, för ett särskildt rum i samma hus, dit hon sjelf måste flytta, men svårighet blifvit gjord vid denna utgifts godkännande, af den som liqviderar Riksdagskostnaderne, hemställer Utskottet, om icke äfven denna utgift må få af Riksdags kostnads-Summan godtgöras.
Detta allt öfverlemnas vördsamligen till Riksens Höglofl.
Stockholm d. 3 Maji 1823. 744 Stats-Utskottets Betänkanden.
N:0 137.
Ankom den 5 Maj i8'23.
Stånders Statsoch Banco-Utskotts Utlåtande, i anledning af H:r Friherre M. Björnst jernäs, från HögL Ridderskapet och Adeln remitterade, Memorial, angående erinran till Utskotten, att till Riks-Stånden afgifva Förslag till grunderne för den blifvande Finance-Planen.
Sedan Stats- och Banco-Utskotten, tid efter annan, fått från samtliga de resp.
Riks-Stånden emottaga remisser, ej mindre af Kongl. Maj:ts d. 19 sisth Febr. a£- låtne Nådiga Skrifvelse till Rikets Stander, angående de af en sårskild i Nåder tillförordnad Committée utarbetade Betånkanden, om reglering af Rikets Penningeverk m. m. ån åfven af åtskillige enskilde Riksdagsmäns uppgjorde Förslag och afgifne yttranden, rörande enahanda föremål, som sysselsatt Committéen, eller ordnandet af det allmänna Penningevåsendet och den enskilda 'Credit-rörelsen i Riket; så har, genom remiss af d. 7:de i förleden månad, Höglofl.
Ridderskapet Stats-Utskottets Betänkanden. 745 och Adeln behagat anmoda Utskotten, att, så fort ske kunde, afgifva Utlåtande ofver ett af H:r Friherre Björnstjerna, Magnus, d. 25 fårutgångne Martii ingifvet, och då på bordet lagdt Memorial, hvarutinnan H:r Friherren förmålt sig, utåt en förut gjord Motion: det Stats- och Banco-Utskotten borde utarbeta en Finance-Plan, hemta anledning att fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på nödvändigheten deraf, att Utskotten måtte med det snaraste till Stånden inkomma med grunderna för den Finance-Plan, som skulle utarbetas; heldst som Utskotten i alla fall skulle vara nödsakade, att så framt deras arbeten skulle ställas systematiskt, om dylika grunder förut sjelfva öfverenskomma, och genom deras ofordröjliga aflemnande till Riks-Stånden, får att vinna dessas Sanction, innan Utskotten fortsatte ett långsamt, tråget och isynnerhet i detaillerne svårt arbete, Utskotten ofelbart skulle bereda Rikets Ständer vinsten af en betydligen forkortad Riksdag och sig sjelfve den, af ett besparadt, möjligen onyttigt arbete, får det fall, att deras till alla delar utarbetade Finance-Plan slutligen ej af Riks-Stånden skulle blifva antagen.
Får fullgårandet häraf har likväl H:r Friherren ej yrkat «j46 Stats-Utskottets
Betänkandeiu föreskrift af någon viss tid, enår grunderne till en Finance-Plan ej skulle kunna framställas i sin enkelhet, utan måste vara motiverade, dels för att rättfärdiga Utskottens åsigt, dels för att gifva ledning åt Ståndens omdöme, utan med öfverlemnande af detta till Utskottens eget nit för allmänt båsta, har H:r Friherren blott begärt, att de hufvudsakligen nu måtte befatta sig med Finance-Planen, och ej insända till Stånden andra mål, innan grunderna för samma oftanåmnde Plan blifvit afgjorde; så att Stånden måtte veta, vid bifall eller afslag, hvad tillgångar de hafva att påräkna.
Och har H:r Friherren slutligen, utan anspråk att gifva ledning åt Utskotten, framställt de frågor, hvaruti Herr Friherren ansett grunderne för den blifvande Finance-Regleringen vara inneslutne och classificerat dessa grunder i vissa afdelningar, i mån af deras mer och mindre inflytelse på det hela, i den afsigt, att Utskotten, om de så tjenligt finna, skulle äfven afdelningsvis kunna till
Stånden inkomma med sina, i ämnet fattade beslut och anföranden.
Med anledning af detta H:r Friherre Bjornstjemas Memorial, hafva vidare flere af Höglofl.
Ridderskapets och Adelns Le - Stats- Utskottets Betänkanden. damoter, så vål ofvanberorde dag, d. 7 nåstl.
April, som d. II, 14 och 17 der på följande, afgifvit skriftliga yttranden eller mundteligen sig utlåtit, dels ofver den af Friherre Björnstjerna egentligen våckte frågan, rörande formen för ärendets behandlingssätt inom Utskotten och hos Rikets Ständer, hvarvid bestämmandet af en viss tid, inom hvilken Utskottens Förslag till Finance-Planens grunder borde afgifvas, blifvit af någre Ledamöter, såsom ytterligare tillägg, yrkadt; dels jemväl ofver sjelfva innehållet af, och de möjliga svaren uppå åtskilliga af de frågor, Friherre Björnstjerna uppgifvit, såsom de der, i afseende på en fullständig Finance-Reglering, framfor allt borde utredas; hvilka alla anföranden Hågl.
Ridderskapet och Adeln äfvenledes beha* gat till Utskotten remittera.
Enär Hogl.
Ridderskapet och Adeln alltså funnit för godt, att, innan beslut fattades ofver den gjorde hemställan, om nödvändigheten af en till Utskotten ståld erinran, infordra Utskottens Utlåtande rörande samma hemställan; hafva Utskotten häraf hemtat anledning, att till fornyadt skärskådande företaga den ordning för arbetenas fortgång, enligt hvilken en, ■}/|8 Stats-Utskottets Betänkanden. allenast för detta ändamål, af vissa Ledamöter från hvardera Utskotten sammansatt Finance-Beredning varit, oafbrutet, allt ifrån den tid, de remitterade Handlingarne hunnit att fullständigt inkomma, sysselsatt, att genomgå och granska de framstålda Förslagen, rörande det ämne, eller rättare de ämnen, som under den sammanfattande benämningen af Financernas reglering, förut vid hvarje Riksdag utgjort, likasom det nu utgör, ett så vigtigt föremål för Rikets Stånders uppmärksamhet; för att sedermera, och efter inhemtande af andre, till en del ännu endast för Utskotten tillgänglige, upplysningar, kunna utarbeta en framställning af samma föremål, och de utvägar, som i afseende på dem måste vidtagas, till den grad af fullständighet och lämplighet för de särskilda ändamålen, att det af förenade Utskotten godkände arbetet skulle, framlagdt för Rikets Höglofl.
Ständer, bereda Utskottens Ledamöter åtminstone tillfredsställelsen af ett efter båsta förmåga uppfyldt vårf.
Vid denna förnyade granskning af ordningen för Utskottens handläggning vid de ämnen, hvilka, så val i anledning af de erhållna remisserna, som grundlagens föreskrifter, och den för Banco-Utskottet särskildt Stats-Utskottets Betänkanden. stadgade Instruction, kunna anses till deras befattning hårande, hafva Utskotten, af hvad som blifvit anfårdt, icke funnit skål, att vidtaga den förändring uti samma arbetsordning, som skulle blifva en följd af det föreslagna förfarandet, genom arbetenas fördelning uti stadgande af grunderne för en Finance-Plan, och sjelfva denna Plans uppgörande tillika med dessa delars öfverlemnande å olika tider till Rikets Stånders profning; Och finna Utskotten sig, af sådan orsak, ännu icke vara i tillfälle, att meddela något bestämdt Utlåtande i anledning af de Frågor, Friherre Björnstjerna uppställt, såsom utgörande föremålen för den första af nyssnämnde arbets-afdelningar, tillika med hvad andre Ledamöter, med hemtad anledning af dessa frågor, rörande sjelfva ämnena anmärkt, de ytterligare frågor, som til Utskottens besvarande blifvit under discussionerne framställde och de till en del nya Förslag, som äfvenledes vid samma tillfällen blifvit framförde; utan åro Utskotten nödsakade uppskjuta ett sådant Utlåtande, till dess Utskotten komma att afgifva deras hufvudsakliga Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts ofvannåmnde Skrifvelse till Rikets Ständer, och de lill densamma hörande Handn 'yOO Stcits-Utskottets Belänkanden. lingar, tillika med de förut till Utskotten remitterade enskilde Riksdagsmäns Förslag och yttranden, hvilka afse och behandla föremål af enahanda art, som den Hogstberorde Nådiga Skrifvelse beträffar; under förmodan och hopp, att det uti detta Betänkande skall lyckas Utskotten, att, på det i alla afseenden tjenligaste sått, kunna, i sammanhang med uppgifterne af deras egna grundsatser och förslag, äfven meddela yttranden ofver de af andra framförda dylika, som varit föremål får Utskottens granskning.
Något särskildt
Utlåtande lärer icke heller för det närvarande behöfva afgifvas öfver den del af Friherre Bjornstjernas hemställan, sorn afser ordningen för företagandet till handläggning inom Utskotten af de till deras utredning remitterade mål, af en antingen mera allmän och reglerande, eller af en mera enskild eller disponerande beskaffenhet; enär Utskotten, redan vid deras första till ofverlåggningar om dylika mål egnade sammanträden, foreskrifvit sig ett förfarande till alla delar åfverenståmmande med hvad H:r Friherren, uti det remitterade Memorialet, begärt; och denna Utskottens stadgade föresats äfven blifvit inför Rikets Stats-Utskottets Betänkanden. 7!)!
Stånder anmäld, vid det tillfälle, då Utskotten funno sig bora gora ett tillfälligt afsteg derifrån, i anseende till den särskilda nödvändighet, som fordrade ett snart afgörande af en mindre väsendtlig omständighet, uti Kongl.
Maj:ts Nådiga proposition, om anslag till fullbordande af Gotha Canal.
Men Utskotten skulle deremot anse sig hafva högst ofullkomligen råttvisat det fortroende till deras egen urskiljning, hvarpå de fått emottaga ett dyrbart vedermäle, uti den form Hoglofl.
Ridderskapet och Adeln behagat gifva åt remissen af den erinran, Friherre Bjornstjernas Memorial egentligen afser, om Utskotten skulle låta obegagnadt förbigå det dem erbudna tillfället, att få inför Rikets Hoglofl.
Ständer framlägga sjelfva de allmänna åsigter, enligt hvilka de trott sig icke annorlunda, ån i sin fullständiga helhet, bora uppfatta ett ämne, så vidsträckt i sin omfattning', så vigtigt i afseende på hvar och en af dess särskilda delar, och så inveckladt genom dessa delars inbördes beroende och sammanhang, som det förevarande; och med stod af hvilka samma åsigter, Utskotten äfven ansett, att, icke utan afsaknad uti uppställningens organiska samband, icke utan svårighet för uppfattandets fullständighet, ^52 Stats-lJ t skottets Betänkanden. och icke utan våda för möjligheten af beslut 01x1 mindre sammanstämmande åtgärder, skulle kunna, från sjelfva den egentliga Planen för Finance-Regleringen, afsöndras vissa delar deraf, under namn af grunder för de öfriga.
Första vilkoret för utförandet af hvarje föi'etag, sorn icke endast beror af lyckans tillfälligheter, utan för det mesta af verkande personers öfvertänkte och alfvarliga bemödanden, måste nödvändigt vara ett klart uppfattande af det mål, hvartill dessa bemödanden skola syfta, af de verkningar de skola åstadkomma, samt af det yttre tillstånd, som genom dem skall frambringas, och vid hvars uppnående de böra afstanna.
Icke blott för bestämmandet af det, som skall i hvarje afseende, för hvarje särskildt fall, företagas, äfven för uppställningen till System af den, till ett och samma mål sträfvande, verksamhetens särskilda yttringar, hemtas af ändamålets uppmärksamma betraktande den förnämsta ledningen.
I dessa afseenden kunna förenade Stats- och Baixco-Utskotten aldrig nog ofta erindra sig och börs icke Stats-Utskoltets Betänkanden.
^53 icke eller underlåta att fästa Rikets Ständers uppmärksamhet uppå, de märkliga ord, hvarigenom Kongl. Maj:t, uti dess ofta omförmäldte Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer af den 19 Febr. detta år, täckts förklara, sig önska, med en innerlighet, som säkert af ingen enskild medborgare ofverträjfas, att Rikets Stander mil finna tjenliga utvägar, att på en gång befästa den allmänna förmögenheten och det enskilda fortroendet, att bereda större liflighet i penningerbrclsen, och att afhjelpa den förlägenhet, hvari särskilde Medborgare-Classer råkat genom äldre Financiella anstalter.
Genom dessa verkeligen Konungsliga önskningar, uti hvilka den sanna medborgerliga andan lios Nationen måste, med vördnadsfull beundran, igenkänna sina egna, på det fullständigaste och bestämdaste sätt uttryckta, och hvaruti äfven alla enskilda interessen, med få undantag, kunna förenas, framstår nu den Finance-Reglerirtg, sorn.Rikets Ständer vid denna Riksdag hafva att vidtaga , med skarpa drag tecknad, till hela vidden af sin omfattning till alla dess olikartade, men oupplösligen sammanhängande föremål.
Och denna föremålens invecklade mångfaldighet utvisar bute Sami. <y5/| Stats-Utskottets Betänkanden. derjemte det enda sättet för deras tillbörliga utredning, uti en oupphörlig behandling af alla, till gemensamt afseende uppå hvart och ett särskildt och af hvarje särskildt föremål, med hänseende till alla.
Det är nu icke, med uteslutande af allt annat, fråga endast om Statens, icke särskildt om Bankens Finance , icke om begges sammanhang och inverkan på hvarandra.
Det gör ej för vårt nuvarande behof af en Finance-reglering tillfyllest, att den inskränkes till det, som det ursprungliga språkbruket egentligen afser, eller Stats- behofvens fyllande, utan Stats-borgarnes betungande utöfver förhållandet till de förmåner, de af Statsinrättningen åtnjuta.
Det är lika litet tillräckligt, att endast trygga beståndet, och ordna verksamheten, af en Bank-Inrättning, som varit ämnad till Central-Punct för Rikets Myntväsende, men småningom blifvit det äfven för dess allmänna och enskilda Credit-förhållanden.
Om man skulle antaga sammanblandningen af dessa olikartade föremål, såsom grund till den oreda och förvirring, som i afseende på begge förekommer, är det likväl icke lika otvifvelaktig!, att blotta åtskiljandet ensamt skulle tillvägabringa den saknade ord - Stats-Utskottets Betänkanclen.
755 ningen-
Det är icke endast värdet a det omkringlöpande Myntet, som måste stadgas och upprätthållas; sjelfva värdeberäkningen i allmänhet behöfver erhålla den fasta stödjepunct, hvaraf den icke kan vara i mistning.
Det är icke nog, att man gör anstalter om nya CreditInrättningar; sjelfva Crediten måste till stor del skapas å nyo; ej nog att genom författningar söka trygga helgden och uppfyllandet af ingångne förbindelser; man måste med roten upprycka ogräset af den fördom, som allt iner och mer, kanske just derföre, att man ej lemnat den eljest goda jordmånen uti nödig stillhet, börjat uppväxa, emot både allmänna Författningar och enskilda förbindelser; och hvaraf frukten ej länge kan uteblifva, uti de kalla bemödanden hvilka, merendels alltid klokast af alla beräknade, endast afse ett sådant fullkomligen frånskildt sjelfbestånd för hvarje enskild person, som undergräfver och uppblåser alla enskildta medborgerliga förhållanden, och slutligen skulle kunna störta äfven de allmänna.
Frågorne om rörelse-Capitalets tillräcklighet, om dess rätta beståndsdelar, och tillbörliga spridande, om de egenskaper deraf, sorn skola befrämja dess omlopp, måste jern - iy56 Stats- Vt sko t tets Betänkanclen. te sig lemna rum åt andra , vida vigtigare , om sjelfva rörelsen, dess allmänna villkor, och den olika naturen, de olika verkningarne, af dess olika arter.
, Frågorne om understöd för de näringar, som finnas, om befordrande af deras tillväxt, om öppnande af nya utvägar för näringsfliten, måste föregås af undersökningar, rörande det, som uppmanar och underhåller Näringsdriften, eller förlamar äfven dess enklaste bemödanden.
Och vid allt detta får aldrig lemnäs ur sigte sambandet emellan de särskildta föremålen, de oupphörliga förliållanderne emellan dem, såsom orsak och verkan till hvarandra, eller samfäldt till andra föremål, såsom hufvudsak, gru. iad i tingens natur, eller såsom tillfällig men derföre ofta lika betydlig, omständighet, såsom innebärande olägenheter i och för sig sjelfva, eller såsom grundläggande andre missförhållanden, eller ock endast såsom anledningen, att upptäcka dylika.
Från den lifliga känslan af det närvarande förhållandet, sorn behöfver ändras, från det klart tänkta begreppet, om det bättre förhållande, som genom ändringen skall åstadkommas, och från den grundliga kännedommen äf de t Stats-Ulskottets JBetänkanclen.
•jS'] medel, som för ändringsåtgärderne äro att tillgå, af alla de yttre omständigheter under ändringstiden, sorn böra tagas i betraktande, ehuru åtgärderne ej till dem kunna sträcka sig; måste besluten om dessa åtgärder, i rigtig slutföljd, utgå och den ena af dem alltid beräknas, att trygga den andras bestånd och verksamhet efter dess rätta bestämmelse.
Visserligen måste för uppställningen af detta System af åtgärderlikasom för den af hvarje annat, vissa grunder läggas, såsom stödjepunkter för det till fullständighetens helhet fortskridande framställandet, eller såsom sammanfattningar, hörande till en allmän hufvudsaklig åsigt, hvarutur de enskilda bestämningarne otvunget utvecklas, men dessa grunder kunna likväl aldrig sjelfva tillika vara åtgärder, och hörande, såsom sådane, till Systemet; de måste endast, antingen bestå uti vissa högst allmänna satser, härledda från sjelfva de eviga oföränderliga rättsbegreppen, eller från Naturen af alla menskliga förhållanden, eller ock utgöras af några mera bestämda uppgifter;, rörande de anledningar, som påkallat handläggningens verksam - 753 Stats-Utskottets Betänkanden. het, eller de mål dit den bör sträfva.
Dessa grundsatser kunna också aldrig så fullständigt utvecklas, att något verkeligt innehåll af tillämpelig egenskap uti dem blir, för ett framtida begagnande, till finnandes, annorlunda än under skärskådandet af de beslut örn åtgärder, hvartill de skulle, med iakttagande af en rigtig ordning i slutföljden, leda, och af de verkningar, som af åtgärderna borde väntas.
Att nu göra besluten om dessa grundsatser till föremål för en särskild öfverläggning,hvilken, inskränkt till sin rätta enkelhet, skulle blifva af vida mera tlieoretisk än practisk syftning och egenskap, kunna Utskotten ej anse annorlunda, än såsom lika mycket tidspillande, som det å andra sidan skulle vara, efter dessa öfverläggningars slut, litet till det verkliga arbetets fuHbordan framskridet, enär det, uti ämnen sådane som de förevarande, dels är just i afseende på theoriens satser, som de, uti sak mest sammanstämmande, åsigter ofta äro till uttrycken mest delade, och de mest motsatta påståenden ofta med till utseendet samma skäl försvaras, dels, af samma orsaker, äfven de stridigaste systemer kunna, med uppgifvet och till och Stats-Utskottets Betänkanden. j5g med för det mesta iagttaget, utgående från samina grundsatser, uppställas, utan att misstagen, uti, ofta de minst väsendtliga delarne af slutföljden, kunna, genom annat än ett lika ihärdigt nytt bemödande, som det Systemets uppställning fordrat, upptäckas.
Deremot om utvecklingen af åtgärdernes system hinner framskrida till den punct, att alla delarne kunna anses lika nödvändiga för det helas bestånd, som sammanfattningen till ett helt med de andra är det för hvarje särskild dels, då är det stora Problemet upplöst, den fullständiga utredningen åstadkommen.
Så länge åter det ännu återstår någon brist, som i det organiska liela beliöfver fyllas; så länge det är oafgjordt, om icke, för att finna detta ännu okända, mycket af det man redan tror sig hafva för fast antagit, måste rubbas och efter andra förhållanden, lämpas; så länge är arbetet knappast mer än påbegyndt.
— En rigtig plan till Financernes reglering, sådan att Utskotten skulle våga att den, med tillstyrkan om dess antagande, till Rikets Ständer öfverlemna, kan således ej vara annat än antingen hel och hållen eller ock alldeles icke färdig.
Visserligen återstå ännu alltid yöo Slut s-Utskottets Betänkan Jen. äfven sedan Systemet framstått i sin organiska helhet, vissa nödvändiga utbildningar af åtskilliga dess delar, vissa tillägg för en fullständig bestämdhet i de föreskrifter, ett för ändamålet mest lämpligt ordnande af de anstalter, Planen omfattar; hvilka omständigheter efteråt böra och kunna, med fullkomlig likgiltighet i afseende på det hela, ehuru visst ej med lika tjenlighet för deras särskilda ändamål, olika tillsättas; mert dessa egenteliga det ail le-frågor höra ock ingalunda till Planen för Finance-Regleringen, utan till utförandet af denna Plan, till sjelfva regleringen; och att lägga någon hand dervid , innan Planen just för denna handläggning blifvit af Rikets Ständer fasistäld, hafva Utskotten aldrig ansett, och kunna omöjligen anse mera sig tillkomma, än det tillkommer hvar och en, som bör verkställa en annans vilja och föreskrifter, att, äfven om han sjelf blifvit tillfrågad och yttrat sig derom, sälta något i verket, fcrr än han blifvit om sm hufvudmans beslut fullkomligt underrättad.
Så fullständige anse Utskotten, det Grundlagen afsett, att de utredningar Sluts-Utskollets Betänkande. 761 af förekommande ämnen skulle blifva som, enligt dess föreskrifter, böra af Rikets Ständers Utskott åstadkommas; så vidsträckt hafva Utskotten fatlat det tillbörliga iullgörar.det af Rikets Ständer dem nu lemnade uppdrag, 0111 Konungens höga önskningar skola, lika med Nationens väntan på bättre tider, uppfyllas och 1823 års Ständer blifva i tillfälle att, om rätta förhållandet vederbörligen upplyste, antingen finna utvägar, att, fullständigt eller till någon del C 7 ' c c afhjelpa de klagomål, under hvilka de samlats, eller ock sjelfve vinna och för samtid oell efterverld kunna framlägga, öfvertygelse!!, att de ieke stå att afhjelpa.
Utskoitcns Ledamöter finna tiel ieke för sig tili åtel, att häpna för vidden af åliggandet; de önska intet annat, än att den goda viljan, vore ensam tillräcklig borgen för dess värdiga O O uppfyllande.