Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Af denna summa anslås till hvardera af de fyra, utom Banko-ombudet, i Direktionen deltagande ledamöter, arfvode, i ett för allt 375 R:dr
Genom 92 § i Reglementet äro
Fullmäktige så väl som vederbörande
Diskontdirektioner förbjudne att meddela någon tillökning uti de för tjenslemännen och vaktbeljeningen vid Banko-diskont-verket och Låne-kontoren i §§ 89 och 90 upptagna lönebelopp.
Då § 167 mom. 4 af gällande Reglemente bemyndigar Fullmäktige, att anvisa oundvikligen nödiga arfvoden för det ökade tjenstemanna-bilräde, som i och för verkställigheten af’ beslutet om medels emottagande på upp- och afskrifnings-räkning kunde erfordras; men detta moment, vid uppgörandet af förslag till föreskriflerne i 6 Artikeln af Reglementet blifvit derifrån uteslutet, för att i 4:de Artikeln införas; och då Direktionen öfver Banko-diskont-verket, i fråga om den af Rikets Ständer numera beslutade öfverflyttning af jern-låne-rörelsen från Låne-afdelningen till nämnda verk, förklarat, att som ökade göromål icke kunde Diskont-verkets nuvarande Ijenstemanna-personal åläggas, blefve, i följd af berörde öfverflyttning, ytterligare anslag af nöden, hvilket
Direktionen förmodade kunna åtminstone till en början inskränkas till ett belopp, motsvarande inkomsterne för en tjensteman i Bokhållare- eller möjligen Kontors-skrdvaregraden, så lärer vid § 92 böra göras ett tillägg, hvarigenom Fullmäktige bemyndigas att, i och för ifrågavarande rörelsers bedrifvande, anvisa nödiga arfvoden; och får Utskottet derföre hemställa, att sistnämnde § i Banko-Reglementet mätte erhålla denna lydelse: 14:o Uti de för Tjenstemännen och Vaktbeljeningen vid Bankodiskont-verket och Låne-kontoren i §§ (89 och 90) upptagne 22 Banko-Utskotlels Memorial N:o 51. löne-belopp, ega hvarken Fullmäktige eller vederbörande
Direktioner alt någon tillökning meddela.
Skulle fråga derom uppstå, underslälles densamma Rikets Ständers pröfning och afgörande; dock ege Fullmäktige, att anvisa oundvikligen nödiga arfvoden för det ökade tjenstemanna-bitiäde, som genom Jern-låne-rörelsens öfverllyltande till Banko-diskont-verket samt medels emottagande på Upp- och Åfskrifnings-räkning vid Diskont-verken kunna erfordras.
Som i Banko-Reglementet saknas föreskrift huru förfaras skall, då tjensteman vid Diskont-verken, af sjukdom eller annat laga förfall, hindras att tjensten bestrida, och Rikets Ständer, med bifall till Utskottets framställning i § 3 af Utskottets Berättelse N:o 8, godkänt Fullmäktiges åtgärd, hvarigenom Banko-diskont-direktionen bemyndigats att, vid dylika fall till den, som förrättar ordinarie tjenst vid Banko-diskontverket, anvisa ersättning af 500 R:dr Banko, efter år räknadt, eller lika mycket, som, enligt § 61 af Reglementet, för närvarande utgår till Extra Ordinarie tjensteman, hvilken till ordinarie tjenstgöring i Banken användes, tillstyrker Utskottet, att följande föreskrift må i blifvande Reglemente införas: 15:o
Då tjensteman vid någotdera
Diskont-verket af sjukdom eller annat laga förfall hindras att tjensten besörja, ankommer det på Fullmäktige att, efter förslag af vederbörande
Diskont-direktion och efter de grunder, som i detta afseende äro inom Banken gällande, bestämma arfvodes-beloppet för den, som varder till tjenstens bestridande förordnad. (§ 93 bibehålies oförändrad.)
Reservation vid Utskottets hemställan i 13:de punkten af Herr Prosten Gahne: ”Då Låne-konloret i Wisby vid 1850—1851 årens riksdag inrättades, bestämdes dess rörelse-kapital lill 200,000 R:dr B:ko (deraf 100,000 för utlåning med omsättningsrätt, 50,000 till diskontering och utlåning för handel och näringar samt 50,000 till kassa-krediliv åt enskilde personer) och beräknades förvaltningskostnaden komma att, i ett för allt, uppgå till 1| % eller 3,000 R:dr B:ko, hvaraf anslogs åt hvardera af Direktörerne arfvode 200 R:dr s. m. O Banko-Utskottets Memorial N:o 57. 23
Vid sistlidne riksdag, då fonden för kassa-lueditiv (den besvärligaste) förhöjdes med 50,000 R:dr, så att Låne-kontorets hela rörelse-kapital blef 250,000 R:dr B:ko, yttrade Banko-Utskottet i dess Memorial N:o 67, att, till följd af Rikets Ständers vid samma riksdag lättade beslut, angående förhöjning i fonden för kassa-kreditiv-rörelse, öppnande af upp- och afskrifnings-räkning samt åtgärders vidtagande till förekommande af penninge-remisser med posterna emellan Stockholm och de orter, der Banken har Låne-kontor, göromålen vid Wisby Låne-kontor måste komma att i betydlig grad ökas; hvadan ock billigheten talade derför, att någon lämplig förhöjning bereddes icke allenast Direktörer, utan äfven Banko-ombud samt tjenstemän och vaklbetjente.
Direktörernes arfvoden förhöjdes ock till 250 R:dr B:ko för hvardera, men anslaget för förvaltningen på del hela, som, efter ofvannämnde beräkning, hade bordt blifva 1| % å 250,000 R:dr eller 3,750 R:dr B:ko, ökades icke med mera än som erfordrades till bestridande af kostnaderne för de årliga revisionerna al Låne-kontorets räkenskaper och förvaltning.
Tjenstemännen erhöllo ej heller någon tillökning.
Räkenskaps-afdelningen af Banko-Utskottet ansåg derföre, att då Rikets Ständer vid innevarande riksdag beviljat Bankens, Banko-diskont-verkets samt Låne-kontorens i Götheborg och Malmö tjenstemän och vaklbetjening en löneförhöjning af 33^ %, borde enahanda förhöjning tillkomma Banko-ombudet samt tjenstemännen och vaktbetjenten vid Lånekontoret i Wisby, i synnerhet som afdelningen ämnade stadga, att Låne-kontoret borde hållas öppet 4 dagar i veckan, i stället för att det nu är endast 2 dagar för allmänheten tillgängligt.
Ehuru å de till förvaltnings-kostnader anslagne 3,000 R:dr nästan alla år uppkommit så stor besparing, som den för tjenstemännen och vaktbetjenten föieslagna tillökning utgjorde, ansåg afdelningen likväl att anslaget borde ökas med 500 R:dr Runt, helst Låne-kontoret för närvarande ej betalar någon byra för sin lokal och det vore högst obilligt, att om sådan skulle behöfva erläggas, de åt tjenstemännen anslagna löner af sådan anledning skulle behöfva minskas.
Afdelningen fann äfven de åt
Direklörerne bestämda arfvoden alldeles icke motsvara det ansvar och den möda, som med befattningarne äro förenade och föreslog derföre att de skulle böjas till 500 B:dr R;mt för hvardera, eller lill hälften af Direktöiernes arfvoden vid Låhe-kontoren i Götheborg och Malmö, samt att anslaget derföre skulle ökas med ytterligare 500 R:dr Bunt och sålunda, i ett för allt, blifva 5,500 R:dr R:mt elier 3,666 R:dr 32 sk.
Till följe häraf får jag mig mot Utskottets beslut reservera, samt vördsamt anhålla, att Rikets Högloft.
Ständer må gilla och antaga Räkenskaps-afdelningens, pä billighet och rättvisa grundade, förslag.” 24 Banko-Utskottets Utlåtande N:o 52. '•O Ank. lill Exp.-Ulsk. den 10 Okt. 1857, kl. 2 e.
Utlåtande, i anledning af Regislratorn vid Låne-konloret i Götheborg A. Lindqvists ansökning om petis ion s-för höjning.
Hos Direktionen öfver Låne-kontoret i Götheborg har Regislratorn vid nämnde Låne-kontor A. Lindqvist anhållit, att, då hans arbetsförmåga numera blifvit så förminskad, alt han ej tilltrodde sig längre kunna bestrida ifrågavarande Registratorstjenst, hvilken han under mera än 30 års tid innehaft, Direktionen måtte bevilja honom afsked med pension till belopp, motsvarande den tjensten åtföljande lön jemte arfvode.
Uti häröfver algifvet utlåtande har Direktionen, som beviljat Lindqvist det sökta afskedet, att beräknas från den 1 i denna månad, och tillika ansett honom berättigad alt på Rankens slat undfå pension lill samma belopp, som hans lön vid Läne-kontoret utgjorde elier 800 R:dr årligen, anfört, att då Lindqvists tjenst varit så trägen, att föga eller ingen tid lernnals honom öfrig till erhållande af extra förtjenst och han sålunda varit inskränkt till de för tjensten bestämda löneinkomster, hvaraf å en så djr ort, som Götheborg, några besparingar för hans ålderdom icke kunnat göras, samt den pension honom, enligt Banko-Reglementet, lillkomme, vid hans höga ålder och den större omvårdnad, som han, i följd deraf, behöfde, icke under närvarande förhållanden kunde anses tillräcklig för hans anständiga bergning; så och enär billigheten fordrade, att en så åldrig tjensteman, hvilken under sin långa och oafbrutna tjenstetid med utmärkt nit, skicklighet och ordentlighet fullgjort sina åligganden, tillädes ett understöd för hans sannolikt få återstående dagar, som någorlunda svarade emot hvad för hans tarfliga utkomst påkallades, hemställde Direktionen, att Registrator Lindqvist måtte under sin öfriga lifstid undfå en pension, motsvarande ej mindre den lön 800 R:dr, han innehaft, än äfven det tjensten åtföljande arfvode, 400 R:dr, eller ett pensions-helopp af tillsammans 1.200 R:dr: och hafva Fullmäktige, hvilka, då Lindqvist är född den 27 September 1781 och således uppnått en ålder af 76 år, på grund af 93 § i BankoReglementet, jemförd med 52 och 53 §§ i samma Reglemente, lika med Direktionen, ansett honom vara berättigad att från och med den 1 innevarande månad och under Banko-Utskottats Utlåt andr.
N:o 52. ■25 sin återstående lifstid på Bankens Allmänna Pensions-stat uppbära en årlig pension, till beloppet motsvarande den af honom pä Låne-kontorets stat innehafda lön, derjemte i anledning af hans ofvannämnde anhållan, och under åberopande af de utaf
Direktionen lill stöd derför anförda skäl, hos Utskottet tillstyrkt, att pensionen måtte bestämmas lill Tolf hundra Riksdaler Banko årligen.
Med fästadi afseende ä hvad sålunda anfördi och hemstäldt blifvit, samt då det nes vara med billighet och rättvisa öfverensstämmande, att en tjensteman, vid förflyttning på pensions-stat, efter att under mångårig tjenstgöring ända till sitt 76 år, hafva sina åligganden med nit och skicklighet fullgjort, dervid försättes i den ställning, att han må vara tryggad mot ekonomiska bekymmer, får Utskottet vördsamt tillstyrka, att Regislratorn vid Låne-kontoret i Götheborg A. Lindqvist, må under sin öfriga lifstid undfå en årlig pension af t,200 R:dr Banko eiler Ett tusen älta hundra R:dr Riksmynt.
H/h. tilt II.
Prat. 'IS 50 & 4857.
0 Sami.
I Afd. 25 fl ii fl. 4 STOCKHOLM, tryckt hos Isaac Marcus, 1857.
Bunko-btskottets Memorial M 53. 1 M 53.
Ank. till Exp-Ulsk. den 22 Okt. 18S7, kl. 2 e. m.
Memorial, i fråga om ofverlåtande till Tumba pappersbruk af det till komministers-boställe i Botkyrka och Salems församlingar nu anslagna hemman Nedra Tumba eller Tumba Jtä 2.
Inom Utskottet har förslag blifvit väckt, att Utskottet måtte tillstyrka Rikets Ständer hos Kongi.
Majit i underdånighet anhålla, att Lagmans-bostället Näsby må upplåtas till boställe åt Komministern i Botkyrka ocb Salems församlingar, samt nuvarande komministers-boställe derstädes, Nedra Tumba eller Tumba JVs 2, till Kronan indragas, för att derefter, under vissa bestämda vilkor, öfverlämnäs till nyttjande åt Bankens pappersbruk Tumba.
Till stöd för detta förslag är vordet anfördt hufvudsakligen, att Utskottet i dess vid innevarande riksdag afgifna och af Rikets Ständer gillade Utlåtande J\s 40, väl afstyrkt väckt fråga om inköp af jord och skog lör Tumba bruks behof med afseende, bland annat, å den höga köpeskilling
Banken sannolikt skulle nödsakas alt för en passande egendom erlägga, men att, då Utskottet tillika yttrat den åsigt, att det för Tumba bruk skulle vara fördelaktigt om bruket innehade så tillräcklig jord och skog, att upphandling af jord- och skogsefifekler för brukets årliga behof kunde undvikas, deraf syntes följa, att bruket ej borde underlåta att, på annat sätt än genom köp, förskaffa sig någon lämplig egendom, om tillfälle dertill sigerbjöde; att den egendom, hvars förvärfvande i sådant fall framför andra borde eftersträfvas, vore Nedra Tumba eller Tumba Jks 2, utgörande ? mantal krono, deraf tredjedelen oller ? mantal vore anslagen till boställe åt Komministern i Botkyrka och Salems församlingar, och återstoden f mantal till samma boställs-innehafvare upplåten mot erläggande af ränta till Kronan; att till detta hemman, hvilket nästgränsade till och läge i samma skiftes- och byalag sorn Bankens hemman, Tumba Ns i, Bih. till R.
Prot. 1856 & 1857. 6 Sami. 1 Afd. 24 Baft. Banko-Utskottets Memorial JY? 55. med hvars egor det förras voro blandade, hörde ej blott åker, omkriog 20 tunnland, äng, omkring 16 tunnland, samt skog och betesmark, omkring 140 tunnland, utan äfven ett, vattenfall, det s. k. nedra vattenfallet vid Tumba, hvaröfver Banken egde dispositions-rätt, men kunde erhålla full egande-rätt, i händelse Banken tillvunne sig Tumba JVS 2; att tillfälle dertill nu vore för handen, i det att, genom tagmannen och Riddaren C.
Sundins inträffade död, Lagmans-bostället Näsby, 1| mantal säteri, beläget inom nämnda församlingar och väl passande till komministersboställe, hemfallit till Kronan, samt att, i följd af Komministern L. P.
Norelii nyligen timade frånfälle, ofvanberörde komministers-boställe Tumba JVé 2 jemväl vöre från innehafvare ledigt; hvadan, utan förnärmande af någons rätt, Lagmans-bostället
Näsby kunde upplåtas lill boställe åt Komministern i Botkyrka och Salems församlingar och nuvarande komministers-boställe Tumba JVs 2 till Kronan indragas samt derefter åt Banken eller Tumba bruk till nyttjande öfverlemnas, allt under vilkor, sorn vid skeende uppskattningar komtne att närmare bestämmas. Öfver ifrågavarande förslag har Utskottet infordrat utlåtande af Banko-fullmäktige, hvilka, i följd deraf, yttrat, alt då, såsom redan blifvit nämndt, de egor, som tillhöra nuvarande komministers-bostället, äro med Tumba bruks egor sammanblandade, så skulle, om förslaget bifölles, skötseln af den tillökade jorden icke påkalla motsvarande tillökning hvarken i tid eller arbetskraft, utan den afkomst, hvilken af denna jord kunde påräknas, komma att lill större delen för bruket utgöra en vinst al desto större värde, som bruket nu måste, ofta till höga pris, uppköpa nästan alla de landlbruks-produkter, hvilka såsom natura-förmåner äro åt bruks betjeningen anslagna.
Jemte de fördelar, som vore att hemta af någon ladugårdsskötsel för bruks-personalens behof och af ökadt utrymme för bostäder åt egna och legda arbetare, skulle, under förutsättning att, efter försiggånget boställs-byte, Banken finge lill skatte lösa Tumba hemman JM 2, väsentlig nytta beredas bruket af den berörde hemman tillhörande skog.
Tillförene hade bruket med lätthet och till jemförelsevis lågt pris kunnat förskaffa sig icke allenast ved, utan äfven virke och öfriga skogsalster, då deremot numera svårighet mötte att, äfven för högt uppstegrade pris, erhålla ved, hvilken vara bruket snart nog torde nödsakas att på aflägsna ställen uppköpa.
Vid sådant förhållande vore det af synnerlig vigt för bruket att ega skog, som i nödfall för något år kunde lemna den erforderliga ved-qvantiteten.
Den skog, bruket för närvarande innehade, vore allt för ringa att fylla ett enda års behof, hvaremot densamma, i förening med skogen, som tillhör Tumba JYs 2, skulle, utan att för mycket medtagas, under alla förhållanden blifva tillräcklig för att gifva bruket nödigt ställnings- och stängsel-virke m. m.
Den mest framstående fördel för bruket af det ifrågasatta bytet skulle likväl, enligt Fullmäktiges tanke, utgöras af egande-rätten till det s. k. nedra vattenfallet vid Tumba, hvaröfver bruket väl hade dispositions-rätt, men under sådana vilkor, Banko-UlskoUets Memorial JH 55. 5 att deras noggranna uppfyllande kunde leda till oberäknelig skada för detsamma.
Det ålåge nemligen bruket att »drifva ett qvarnverk, och den fråga kunde ännu vara tvist underkastad, huruvida bruket må anses berättigadt att, då vattentillgången är så knapp, att densamma erfordras uteslutande för pappers-bruket, nedlägga qvamdriften.
Då nu pappers-tillverkningen ständigt vore i stigande, torde det lätteligen inses af hvilken fördel det för bruket måste vara att, vid ringa vattentillgång, kunna afvisa mäldsökande och för pappers-brukets drift afse hela vattenfallet.
Denna omständighet allena ansågo Fullmäktige tala för det gjorda förslaget, hvilket alltså af dem tillstyrktes, med anhållan att, om detsamma jemväl af Utskottet gillades, sådana åtgärder måtte af Utskottet skyndsammast vidtagas, hvarigenom icke allenast tillsättning af den lediga komministers-sysslan, utan äfven utarrendering af Lagmans-bostället Näsby måtte uppskjutas intill dess bytesfrågan blifvit slutligen afgjord ; tilläggande Fullmäktige att, i händelse Rikets Ständer skulle finna skäl att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att nyssnämnda Lagmans-boställe finge upplåtas till komministers-boställe och hemmanet Tumba JV2 2 till Kronan indragas, samt Kongl.
Maj:t härtill lemnade Nådigt bifall, så komme naturligtvis uppskattning af dessa begge boställen, till jemförelse af hvarandras godhet, att i laga ordning verkställas; hvarefter hela den ränta, hvartill Tumba hemman JXi 2 är skattlagdt, skulle af Banken till Kronan utgöras, hvaremot den öfverskotts-ränta, som måste uppkomma å Lagmans-bostället Näsby, efter afdrag af det belopp, som motsvarade räntan å de till komministers-boställe nu upplåtna ? af Tumba JVI 2, borde komma att af blifvande boställs-innehalvare erläggas, så att Banken, i följd af bytet, icke skulle drabbas af andra afgifter, än som tillkomme Kronan för merberörda Tumba hemman JV1 2, eller, för den händelse, att Banken tillätes till skatte lösa samma hemman, den löseskilling, som derför kunde komma att utbetalas.
Efter öfvervägande af hvad sålunda förekommit, har Utskottet, lika med Bankolullmäktige, funnit det framställda förslagets antagande böra bereda Tumba bruk väsentlig fördel derigenom, att bruket, i stället för dispositions-rätt, komme att erhålla full egande-rätt till nedra vattenfallet vid Tumba. Dä Banken, vid ett år 1801 verkstäldt ego-utbyte, tillädes ständig besittoings-rätt till Tumba qvarn och fri disposition af nyssnämnda, till samma qvarn hörande vattenfall, biel' det vilkor tillika stadgadt, att qvarnverket, såsom för orten alldeles oumbärligt, skulle, i och för dess behof, beständigt bibehållas med så många par stenar, för hvilket det var skattlagdt.
Enär, i grund af detta vilkor, det lärer åligga bruket, att under alla tider af året hålla qvarnen i gång, så är det klart, att, på sätt Banko-fullmäktige jemväl erinrat, vid tillfällen, då vatten-tillgången ej är större, än för pappers-verket erfordras, qvarnens oafbrutna drifvande kan orsaka hinder för den vid bruket sig alltjemt ökande pappers-tillverkningen.
Till beredande af större vatten-tillgång för qvarnen och i ändamål jemväl att undanrödja de många olägenheter, som af qvarndriftens upphörande skulle blifva en följd, hafva Fullmäktige ock vid innevarande A Banko-Utskottet.* Memorial Jkt 55. riksdag bos Utskottet framställt förslag om upptagande af en vattengraf från nedra verkbusel til!
Tullinge-sjön. hvilket förslag, beräknadt att medföra en kostnad af icke mindre än omkring 20,000 R:dr B:ko, Utskottet dock ansett för närvarande ej böra föranleda till någon åtgärd.
Genom erhållande af full egande-rätt till nedra vattenfallet skulle bruket kunna för framtiden undvika dylika kostsamma anläggningar. utan att pappers-tillverkningen genom qvarndriften komme att förhindras eller eftersättas.
Denna fördel synes Utskottet vara så stor, att den vida öfverväger de betänkligheter, hvilka med större eller mindre befogenhet kunna anföras mot åtgärden att öka brukets jordegendom; betänkligheter, sorn dock förlora sin egentliga vigt, derest, såsom Utskottet för sin del anser lämpligast, den egendom, hvars förening med bruket här är i fråga, eller Tumba hemman JVs 2, ej komme att för brukets egen räkning skötas, utan mot arrende upplåtas, hvarigenom bruket undginge de omsorger och kostnader, som med denna jord-egendoms förvaltning blefve förenade.
Med anledning häraf, och då det tillfälle för Tumba bruk att. på ofvan uppgifna sätt, förvärfva Tumba hemman JVs 2, som nu sig erbjuder, icke så snart, om någonsin, torde återkomma, har Utskottet, under den af Fullmäktige antagna förutsättning, att Banken efter verksteldt boställs—by te tillätes att till skatte lösa ifrågavarande hemman, funnit sig böra uttala den åsigt, att den föreslagna åtgärden är för Tumba bruk nödig och nyttig, samt alltså bör till verkställighet befordras; Och torde, i händelse denna åsigt af Rikets Ständer gillas, ärendet få öfverlemnas till Höglofliga Stals-Utskottet för den vidare åtgärd, som på bemälda Ulskott ankommer.
Emellertid ' bör Utskottet för Rikets Ständer gifva vördsamt tillkänna, att Utskottet, till undanrödjande af de hinder, som för verkställigheten må kunna möta. under denna dag anmodat Banko-fullmäktige att, med anmälan om Utskottets beslut alt hänskjuta ärendet till Rikets Ständers pröfning, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, dels om alla åtgärders inställande för utarrendering af Lagmansbostället Näsby, intill dess frågan om det föreslagna boställs-bytet blifvit slutligen afgjord, dels ock att, vid återbesättande af den nu lediga komministers-sysslan i Botkyrka och Salems församlingar, hvartill, enligt hvad Utskottet inhemtat, ansökningstiden tilländagår redan den 9 instundande November, måtte fästas det förbehåll, att blifvande innehafvare är skyldig att underkasta sig den förändrade reglering i afseende å boställe, som kan varda bestämd.
Stockholm den 15 Oktober 1837. Ranllo-Ulskottets Memoria!
M S5.
S Reservation: Af Herr Doktor Sandberg: »Då den här föreslagna tillökningen af en större jord-egendom till Tumba bruk synes mig komma att blifva mera betungande för Riks-banken, än som motsvaras af den vinst och fördel deraf kan hemtas, får jag reservera mig emot föregående betänkande, på följande skäl:
Då man fäster sig vid Tumba bruks egentliga ändamål, är det ju icke något annat, än att förse Riks-banken med dess behof af sedel-papper.
De öfriga arbeten, som der för närvarande utföras för andras räkning, äro tillfälliga och kunna när som helst upphöra.
Om man för 100 år sedan icke hade någon annan utvägalt få sedel-papper tillverkadt för Bankens räkning, än att inköpa ett obetydligt vattenfall på öfver 2 mils afstånd' från Stockholm, är sådant lätt förklarligt.
Men rned den industriens utveckling och ångkraftens utvidgade användande, som i våra dagar eger rum, förekommer det mig mera än sannolikt, att ändamålet skulle kunna vinnas på annat sätt vida lättare och med mindre kostnad, antingen genom att åt någon enskild uppdraga tillverkningen af sedel-papper under noggrann kontroll af Bankens tjenstemän, eller ock genom en enklare anläggning på närmare håll, som icke fordrade underhållandet af en hel koloni af omkring två hundra menniskor, med alla de hus och lägenheter jemte flere tjenstemän, som dertill erfordras, att icke nämna alla bestyr, resor och forslingar. som aflägsenheten gör nödvändiga.
Det belopp af stenkol, som fordrades för att drifva en ångmachin af erforderlig styrka på något ställe i Stockholm, torde icke kosta mera än den omiilliga ved-åtgången på Tumba.
Men om också denna åsigt för närvarande icke delas af många, så torde dock ej kunna förnekas, att Tumba är ett pappers-bruk för tillverkning af sedel-papper och blott för detta ändamål och för skötseln af Tumba-hemmanet JVi 1, på hvars egor bruket ligger, fordras en stor personal och en betydlig förvaltnings-kostnad.
Om nu dertill skulle läggas Tumba M 2, utgörande ? mantal, så skulle dess brukning fordra en vidlyftigare tillsyn och flere arbetare, så vida man kan antaga, att de, sorn der nu finnas, äro fullt sysselsatte och deras antal icke är större, än sorn för närvarande hehöfves.
Bruks-förvaltarens jemte 2:ne bokhållares tid och krafter äro nu fullt upptagne i och för pappers-lillverkningen med hvad dertill hörer, hvadan tillsättning af en särskild gårds-inspektor torde komma att anses behöflig.
Att sköta en landtegendom för det allmännas räkning plägar dessutom vanligen icke gifva någon behållning.
Skulle åter den nya egendomen bortarrenderas, sedan qvar - 0 Banko-Dlskoltets Memorial Jtä 33. nen och skogen voro undantagne, torde arrende-summan ej blifva synnerligen betydlig, åtminstone har den förr väckta frågan om utarrenderandet af nuvarande Tumba icke framkallat några lysande anbud.
Och för den händelse jord-egendomen kunde utarrenderas, så skulle de förespeglade fördelarne för bruks-folket att erhålla tillräcklig tillgång till mjölk och grädda och andra jord- och ladugårds-produkter ingalunda vara att påräkna.
Huruvida skogen på det ifrågavarande krono-hemmanet Tumba M 2 skulle vara tillräcklig för brukets behof af ved och byggnads-virke, synes vara ganska tvifvelaktigt.