Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Statens mellankomst i spannmålshandel blifver äfven för framtiden förmånlig för alla, särdeles de mindre förmögne Mcdborgare-classer, då den i en allmän Inrättning bereder, genom i goda år samlade förråd af Jordbrukets öfverskotter, utvägar att vid knappare sädestillgångar försälja spannmål till de mindre pris, hvartill den icke skulle stadna, om denna handel berodde på'
Possessionaters, Köpmänners och andre Säljares godtfinnande allena ; äfvensom då spannmålen vore i vanvärde, det mäste medgifvas vara allmänt nyttigt, att utväg då är öppnad för Jordbrukaren till en säker och skälig afsättning, heklst vid vacklande och alltför låga Spannmålspriser jordbruket otvifvelaktigt måste aftyna, och detta Land, sorn nu mera föder sig sjelft, åter måste hos utländningen söka sine Spannmålsbehof, som jag befarar torde visa sig, om ej Hemmansbrukaren på ett eller annat sätt, genom utväg till säker och skälig afsättning snart understödjes.
De alltför mycket nedsatte Spannmålspriser, som af en allmän större inrättning allena, kunna till lämpeligt förhållande bestäjnmas, hafva äfven i andre afseendeu Revisorers Berättelse. g31 skaddige följder, sorn visa sig i arbetslöners allmännare uppstegrande, hvilket förhållande, mindre förmodadt, likväl af erfarenhet besannas, och hvaraf bestyrkes nyttan deraf att Spannmålspris, andre varuvärden, samt arbetslöner, i jemnförelse till hvarannan, stå i ett beräknadt sammanhang; äfven detta förhållande försvårar
Hemmansbruk arens ofördelaktiga ställning; och desse omständigheter, i ett sammanhang betraktade, torde gifva styrka åt den förmodan, att det i vårt Land är nyttigt att Staten mellankommer, att befordra och upprätthålla Spannmålen vid ett skäligt medelvärde.
Men om detta är en fordran af den allmänna nyttan, är det ock en rätt fordran för Hemmansbrukaren, att i denna tidepunct så sker, att Allmänna Magazins-Inrättningens åliggande i detta afseende uppfylles; samt att denna Inrättning , tili befordrande af samma ändamål bibehålles, lieldst då egare af fastigheter på Landet nu äro tungt beskattade, till minst tre gånger högre belopp än före år 1809, vid Spannmålspriser, som flerstädes nu äro lägre än den tiden, och då Egendomar, vid uppskattningar till Bevillningens bestämmande, äro beräknade, efter högre Spannmålspris till upphöjde värden; men Allmänna Beviilningssummans belopp, är efter sista Riksdags beslut, för hvarje Provins bestämd och icke får nedsättas, blifver deraf en nödvändig följd, att i mån af Landtmanna-producternes fallande värde, och med afseende , derjemte å alla andre varuvärdens Riksens Ständers och arbetslöners oförändrade förhållanden, skall Allmänna Bevillningen dubbelt hårdare träffa Hemmansbrukare än andre skattskyldige, som ock bestyrkes af Egendomars långt under uppskattningsvärdet, vid försäljning nedfallne priser.
Bekymmersamma följder af desse förhållanden torde icke blifva aflägsna, till förekommande hvaraf det blifver nödvändigt, att Hemmansbrukarens betalningsförmåga till Allmänna utskylders bestridande underlättas, genom beredande af försäljnings-utvägar för dess producter, så länge man icke vill finna, hvad jag flere Riksdagar förgäfves yrkat, att i en betydelig nedsättning af de Allmänna utskylder, som i synnerhet betunga Hemmansbrukare, bör sökas det enda påliteliga botemedlet emot en i Landsorterne tilltagande penningeförlägenhet, som har sin grund i en origtig beräkning af Nationens förmåga och utskyldernes utsträckning utöfver förmågans gräns.” J. II.
Från Protocollet rätteligen utskrifvet; År och dag som ofvan. in fidem Pehr Klint.
Revisorers Berättelse. 933 Bilaga Litt. Q. Utdrag af Protocollet, hållet inför Riksens Höglofl.
Ständers Herrar Revisorer, under granskningen af Allmänna Magazins-Inrättningens Räkenskaper och Förvaltning, d. 14 December I820.
S. D. På begäran af Herr Assessoren P. Lagerhjelm, skulle nedanskrefne anförande till Protocollet, rörande åtskillige förändringar uti Magazins-Inrättningens nuvarande organisation, särskildt åtfölja den Berättelse, som Revisorer ne till Kongl. Majit samt till Riksens Höglofl.
Ständer aflemna: ”Sedan Herrar Revisorer, under öfverläggningarne angående en allmän MagazinsInrättnings skick , Bestånd och förhållande till det ändamål, som Riksens Höglofl.
Ständer dermed åsyftat, stannat i sådant slut, som den till Riksens Höglofl.
Ständer afgifvande
Berättelsen innehåller; har jag ansett mig höra särskildt och för min del vidsträcktare utföra hvad under dessa öfverläggningar mig förekommit, emedan jag icke anser mig böra tillhakahålla yttrandet af min öfvertygelse inför Riksens Höglofl.
Ständer, angående nödvändigheten och verkställbarbeten af någon åtgärd , hvarigenom de menlige följder jag trott mig hafva insett af ett allmänt Spannmåls-Handels-Institut, skulle kunna förekommas, utan att upphäfva Statens deltagande g34 ' Rikse/is Ständers till beredande af ett inhemskt Spannmålslager, vid inträffande missväxt-år eller krig.” ”Erfarenheten och det allmänna tänkesättet hafva gemensamt stadgat det omdöme, att den fria handeln säkrare och lyckligare idkas af enskilde personer än allmänna myndigheter.
Den vara, som genom dessa sednare köpes och säljes, belastas, till följe häraf, med högre omkostnader ; Och fonden, hvarmed sådan handel idkas, kan icke bibehållas oskadad med mindre, än att försäljningspriset kan uppehållas högre än det, hvartill den fria handeln skulle utbjuda samma vara.
Den allmänna myndigheten måste alltså ega förmåga att stadga Spannmålspriset, på det att fonden måtte kunna hållas skadeslös, och denna förmåga , förutsätter ett upphäfvande af den fria handelns concurance, hvilket åter, fullständigt utfört, leder till ett prohibitivsystem , som ej allenast skulle fjättra utrikes, men äfven inrikes handeln.
I samma mån, som detta system saknar fullständighet, skall äfven det pris, som myndigheten stadgat, lida rubbning eller motverka och sluteligen inställa afsättningen af dess lager.
Genom ett import-förbud kan väl utrikes handeln utestängas från all verkan uppå Spannmåls-priserne ; men sedan Kongl.
Kungörelsen af den 22 Martii 1775 medgifvit en fri Spannmålshandel inom Riket, har det prohibitivsystem, som endast genom sin fullständighet förmår gifva stadga åt det af myndigheten Revisorers Berättelse. forordnade pris, ändock i detta hänseende lidit en rubbning, hvars verkan erfarenheten redan lärt oss känna (^Se Bilagan Litt, H.Y; Men om äfven detta stadgande skulle varda upphafvet, fordrades likväl af ett sådant, conseqvent utfört prohibitiv-system, hvarigenom den enskilde skulle betagas all täflan uti Rikets inre Spannmålshandel, tillräcklige allmänna fonder för att upptaga allt öfverskott, som en lycklig skörd kan medföra.
Det härtill erforderlige belopp måste uppgå till summan af alla enskildes till denna handel disponible capital, en fordran, som val icke kan tänkas uppfyld annorlunda än derigenom, att alla enskildes härtill disponible capital till Styrelsen Öfverlemnades.
Derhän synes mig ett conseqvent prohibitiv-system. leda , som måste förutsättas , på det att den allmänna myndighetens till Spannmålshandel disponibla fond skulle oförminskad kunna bibehållas.
Men detta system lider en rubbning af vida betänkligare art, enär inhemske Spannmåls-tillgångar icke kunna fylla Rikets behof, ty då lärer väl, så vida ej den då uppkommande Spannmåls-import skulle bli ett monopolium uti berörde myndighets band, den fria handeln med oemotståndelig magt uppträda.
Köpmannen, som genom den allmänna myndighetens allt dittills vidtagne åtgärder varit hindrad att inhemta en pålitelig erfarenhet, och derigenom blifvit försatt i 60* Riksens Ständers osäkerhet, i afseende på handeln, med denna vara, inlockas af de höga inrikes priserne uti företag, som han icke noga kan Beräkna.
Deraf följer den öfverdrifna import sorn vid sådana tillfällen visar sig, och sorn, tillika med misstag i det allmännas beräkningar öfver Rikets behof (misstag, som enligt Kongl.
Directionens eget utlåtande icke kunnat undvikas år 1818), bildar ett lager, hvars uppkomst medförde -uppmuntran åt utländske
Spannmåls-producenten och hvars närmaste verkan består uti en, flere år fortfarande tryckning på Spannmåls-priserne inom Riket; en tryckning sorn deli fria handeln väl kan lindra genom export, men icke undanrödja , emedan omkostnader till dubbelt belopp (nemligen för in- och utförsel) debitera sådan speculation, oberäknadt det den fria handeln sysselsätter sig med ett vida lägre pris än det, hvartill dessa öfverdrifna inköp blifvit verkstälde.
Denna Ryckning verkar Spannmålsprisers fall och motverkar inrikes Spannmåls-productionen.
Härvid kan jag icke undgå att åberopa, hvad Kongl.
Majrts ofvanåberopade Nådiga Förordning, af den 22 Martii 1775 innehåller, nemligen att ”det i längden icke kan vara ”för Stats-Verket lämpeligt, att blanda sig ”i Spannmålshandeln, hvilken alltid bättre ”styres af en fri och obehindrad täflan emel”lan enskilde köpare och säljare, jemte den ”naturliga begärelsen att vinna, och rädd”hogan att förlora, äii af de Spannmålsupp - Revisorers Berättelse. ”handlingar och försäljningar, som för all"män räkning skulle göras, i afsigt att hålla ”tillbaka sädesprisets antingen nedsättande ”eller uppstegrande.” ”Statens deltagande till beredande af ett inhemskt Spannmåls-lager, som vid missväxt-år eller inträffande krig kunde hållas Kongl. Maj:t tillhanda, synes förutsätta de vilkor, som uti Herrar Revisorers Berättelse finnas anförde; till verkställighet hvaraf jag vördsamt vågar uppgifva nedanstående förslag. ” i. §. ”Allmänna Magazins - Inrättningen inskränkes till att endast och allenast emottaga och till Trouppernes underhåll disponera Kronans behållne Spannmål, samt vårda Inrättningens Magazin, nödige Tjenstemäns aflöning uppföres på Stat och Inrättningen fortfar att åtnjuta den ersättning, som kan finnas nödig utaf anslaget, 55,ooo R;d.
Banco, på Åttonde Ilufvudtitteln.” ”Skulle Kongl. Maj:t uppå Riksens Högloft.
Ständers hemställan, i Nåder finna lämpeligt, att all uppbörd på ett ställe hör uppbäras, indrifvas, redovisas och tillhandahållas för vederbörande Verks disposition; lärer äfven Kronans behållne
Spannmål genom sådan myndighets försorg och under dess ansvar böra uppbäras och redovisas.” 2; §• ”Brännvinsbrännings- och Distillcringsrättigheten uti Stockholm, Götheborg och 938 Riksens Ständers Carlskrona bibehålies, hädanefter som hittills, uteslutande för Kongl. Majrts och Kronans räkning,, men bör i Stockholm, så väl som redan länge i Götheborg varit verkstäldt, genom Auction till den mestbjudande, emot ärligt Arrende , upplåtas.
Afslutandet af Contract, angående dessa Krono rättigheter jemte medlens uppbärande och indrifvande, torde böra tillkomma Riksens Höglofl.
Ständers till Riksgälds-Contoirets förvaltning utsedde Herrar Fullmägtige; samt Kongl. Allmänna Magazins-Directionen till dem öfverlemna alla inventarier, behållningar, inrättningar och byggnader, som till Brännvinsbränning varit nyttjade eller inköpte.” 3. §, ”Inrättningens i Landet utestående fordringar, jemte öfrige tillgångar, hvilka icke kunna anses tillhöra Stats-Werket, böra genom Kongl.
Allmänna Magazins-Directionens försorg indrifva? och i Riksens Ständers Bank, för Riksgälds-Contoirets räkning insättas ; men hvad sorn efter år och dag från utredningens början'skulle oindrifvet återstå, torde böra öfverlemnas jemte alla tillhörige Handlingar till bemälde Fullmägtige, likväl icke till större belopp, än att Inrättningens skuld tili Banken derigenom, så till kapital sorn ränta må varda till fullo betald,” 4-.S ”Förvaltningen al den sålunda inskränkta Magazins-Inrättningen torde i samman - Revisorers Berättelse. hang med Stats-Verket böra af Riksens Höglofl.
Ständers Revisorer granskas.” 5. §.
”De medel som, på sätt 2 och 3 §.
§. föreslå, kunna blifva, i Riksens Höglofl.
Ständers Bank insatte på Riksgälds-Contoirets räkning, böra efter Kongl. Maj:ts Nådiga förordnande användas, på sätt Riksens Höglofl.
Ständer uti afgifvande Reglemente för Herrar Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret föreskrifva, på det att, under goda år, ett Spannmäls-lager måtte kunna inköpas, som med omsorg och klokhet omsatt och vårdadt, vore att tillgå vid inträffande missväxt-år eller krig.
I detta hänseende lära beinälde Fullmägtige af Kongl. Maj:t i Nåder tillerkännas rätt, att erhålla det biträde till utförande af deras värf, som af vederbörande Auctoriteter kan meddelas.” 6- 5-. ”Enär Kongl, Majit i Nåder förordnat, att Spannmål bör uppköpas, böra Herrar Fullmägtige, sedan vederbörande Konungens Befallningshafvande blifvit, rörande Skörd samt Spannmåls öfverskott i särskilda orter, hörde, öfverlägga och besluta uti hvilka
Län upphandling kommer att företagas, samt derom underrätta Konungens Befallningshafvande.
Myndigheter, sammansatte af tvänne af hvarje Riks-Stånd, under Ordförande af Konungens Befallningshafvande eller den han i sitt ställe förordnar, böra genom Herrar Riksens Ständers Fullmägtiges föranstaltande utses, eller i annan händelse af den i hvarje
Län utsedde Allmänna Pröfnings-Committe' väljas, per Capita, ibland Ridderskapet och Adeln, äfvensom öfrige Riks-Ståndens samtelige, till Riksdagsmän väljbare Ledamöter.
Desse myndigheter skola: 1:0
Qvittera nödige medel och dem, så viii som förvaltningen deraf, inför bemälde Herrar
Full ant g lige eller deras Ombud redovisa; Fullmägtige dessutom berättigade, att när som heldst, på lämpeligt sätt taga kännedom af förvaltningen i alla dess delar och, på eget ansvar, förändra vidtagne åtgärder eller dem alldeles inställa.” 2:0 ”Antaga nödig Betjening till uppköp, vård m. m. af Spannmål.
De bland nuvarande Inrättningens Magazin, hvilka till emottagandet och förvarandet af Kronans Spannmål icke erfordras (till utrönande hvaraf en särskild utredning lärer böra föregå), torde böra anslås till förvaringsställen af sålunda uppköpt Säd,” ■ 3:o ”Tillse att
Spannmålen icke tager skada eller försnillas; hvilket på Betjeningens ansvar torde böra hvila.” 4:o ”Draga försorg 0111 transport eller utleverering, enär för undsättning till enskilde, eller för Armeens eller Flottans behof vid inträffande krig, Herrar Fullmägtige derom förordna.” 5:o ”Ställa sig de af Herrar Fullmägtige meddelande föreskrifter till noggrann efterlefnad, årligen redovisa erno t tagne medel, Revisorers Berättelse. samt. derföre, sä väl som för undsättnings-* Spannmåls återgäldande, ansvara.” 7- §• ”Det Spannmåls-lager, som sålunda uppå Kongl. Maj:ts Nådiga förordnande varder uppköpt eller af Kronans behållne Räntesäd bespardt och till berörde myndigheter öfverlemnadt, skall, så vidt inga behof påkalla dess användande, genom behörig vård och, klok omsättning, bibehållas, men, enär Kongl. Maj:t så nödigt pröfvar, genom Ilerrar Fullmägtige, i enlighet med af Riksens Högloft.
Ständer utfärdande Reglemente, disponeras.” ”Om det å ena sidan med skäl anses betänkeligt, att vidtaga nya, icke af någon erfarenhet prÖfvade mått och steg; så lärer det likväl å den andra böra medgifvas, att om erfarenheten bestyrkt hvad reflexionen uppdagat, nemligen att den existerande formen till sitt väsende befinnes stridande emot ändamålet för dess tillvarelse, samt vid utförandet förenad med en kostnad, som vida öfverstiger sjelfva den väntade effeeten och som Riket i längden icke torde kunna bära; denna form icke mera bör fortfara, för att ytterligare, genom flere års kostsamma rön, bestyrka hvad man redan vet.
Försök hafva sin gräns; och Rikets Historia vittnar om utgången af de handels-företag, som af Corporationer, för det Allmännas räkning , blifvit utförde.” Riksens Ständers ”Det vigtiga ändamålet, att vid inträffande missväxt-år eller krig ega ett från lyckliga år samladt, inhemskt Spannmåls-lager, måste vinnas; detta är gifvet, men sättet sökes, och linnes troligen icke utan i förening med kostnad och förlust.
Man söker då den minsta; och det synes mig sannolikt, att detta minimum närmast träffas, enär fonderne hufvudsakligast förvältas af lönlöse, hland Riks-Ståndens Ledamöter fritt valde myndigheter, sammansatte af personer, hvilkas yrke det är, att producera den vara, som de vårda, och hvilkas tid torde
Säkrare kunna påräknas, än träget sysslosatte Ämbetsmäns, och som kunna för ansvaret vid åtgärderne ställa säkerhet.
Skulle detta äfven vara orätt, så står den sanning likväl fast, att skatt och tunga lättast bäras af dem, sorn sjelfve deltaga i medlens förvaltning.” P. Lagerhjelm.
Från Protocollet rätteligen utskrifvet; Ar och dag som ofvan.
In fidem Pehr Klint.
Revisorers Berättelse. 943 Allmänna Magazins - Directions underdåniga Utlåtande, i anledning af Riksens Ständers Revisorers förestående Anmärkningar.
Storm ä gtigsteAllernådigsteKon ung!
Bref af den 17 sistlidne Januarii, har Eder Kongl. Majit, med öfverlemnande af Riksens Ständers Revisorers Berättelse, angående den af dem verkstälde granskning af Allmänna Magazins-Inrättningens Räkenskaper för åren 1816, 1817 och 1818 samt Inrättningens förvaltning för åren 1818, 1819 och 1820, anbefallt Dess Allmänna Magazins-Dir edion, att afgifva underdånigt Yttrande, i anledning af hvad Revisorerne uti sagde Berättelse anmärkt och hemstält.
Till underdånigt fullgörande deraf, får
Direction i den ordning ämnena uti meranämnde Berättelse förekomma, anföra följande: 1:0 Angående Revisorernes anmälan, att uti Läns-Magazins redogörelserne finnas betydlige Balancer både af Penningar och Spannmål, och den i anledning deraf framstälda önskan, att desse Balancer, så fort ske kan, må utredas och antingen indrifvas eiler ock, efter föregången pröfning och undersökning, till afskrifning utur Räkenskaperne befordras, får Direction underdånigast 2 Sami. 2 B. 61 944 Riksens Ständers tillkännagifva, att en betydlig del af sagde Balancer redan, såsom dels liqviderade, dels till afskrifning beviljade, från 1818, 1819 och 1820 årens Räkenskaper utgått, oell ytterligare i detta och påföljande års
Redogörelser komma att afskrifvas och liqvideras, samt att i öfrigt utredningen deraf på allt sätt och i den mån fortskyndas, som möjligen står att förena med deras egenskap och de öfrige courante göromålens oafbrutna fortgång. 2:0.
Genom Nådigt Bref den 7 sistlidne Februarii har Eders Kongl. Majit behagat underrätta Direction, att den utredning öfver Allmänna Magazins-Inrättningens fordringar och skulder i Finland, som Direction uppgjort och till Eders Kongl.
Majit under den 11 September 1820 i underdånighet insändt, blifvit till Ståts-Ministern för Utrikes Ärenderne öfverlemnad, för att tjena till grund vid ersättningens fullföljande i Ministeriel väg. 3:o.
Under 1815 års Riksdag, då Riksens Ständers Stats-Utskott granskade Allmänna Magazins-Inrättningens Förvaltning och Räkenskaper, blef det förändrade formulaire till Hufvudbok för Magazins-Inrättningen, som Directions då varande Ledamot, nu mera framlidne Stats-Commissarien och Riddaren af Eders Kongl. Majits Nordstjerneorden E. Widegren författade, af Stats-Utskottet med särdeles välbehag godkändt, och sedermera af Riksens Ständer gilladt; I anledning hvaraf, och uppå gjord underdånig Revisorers Berättelse. 945 anhållan om Kongl. Majlis Nådiga stadfästelse derå, Kongl.
Majit fann godt bifalla, att Magazins-Inrättningens årliga Hufvudböcker skulle efter nyssnämnde Formulaire afslutas.
Efter denna method har således MagazinsInrättningens Hufvudböcker blifvit författade.
Direction har dock insett, att sagde method i vissa delar tarfvar förändring; men att förenkla en så beskaffad Räkenskap, som Allmänna Magazins-Inrättningens , hvilken olik nästan alla andra publike Verks Redogörelser, visar alla persedle-behål Iningar och tillgångar deraf med värden, på det att resultatet af Inrättningens förvaltning, vare sig vinst eller förlust, må för hvarje år utredas, måste ske med en grundelig kunskap om sjelfva Räkenskapsföringen, och tillförlitlig erfarenhet att de förändringar, som vid ett hastigare påseende synas nödige, möjligen höra och kunna i verket ställas.
Direction, sorn bemödar sig om att härutinnan vinna en fullständig kännedom, har fördenskull, uti den underdåniga Förklaringen öfver Förslaget till Reglemente för Allmänna Magazins-Inrättningen, uthedt sig, att i sinom tid få till Eders Kongl. Majit inkomma med Förslag till de förändringar i Räkenskapssättet, genom hvilka redovisningen i möjligaste måtto må blifva enkel i uppställningen och lätt begriplig hvad sjelfva redogörelsen angår. /po I afseende derpå, att Skepparne And.
Lundberg och N. Lilljedahl icke till Cj/fi Riksens Ständers liittransport från Krono-Magazincn i Malmöhus Län, erhöllo de qvantiteter Spannmål, som de med dem af Direction, härstädes afslutade Gertepartien innehöllo, hör Direction underdånigast upplysa, att de fragtslut, Direction under den i3 April 1818 betingade, grundade sig på den då för handen varande tillgång i Malmö, Landskrona och Ystads Magazin, men att jemlikt Eder Kongl. Maj:ts B e fa 11 n i ngs li a f v a u d e s i nyssberörde Län Skrifvelse af den 2 3 i saulina månad, orsaken tili den sedermera uppstådde brist i lasterlie, egentligen härrört deraf, att en del Possessionater icke hade fullgjort de med dem ingångne Upphand! ings-contract, med beräkning af h vilka upphandlingar , någre på förhand och till tidens vinnande af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ingångne fragtbeting blifvit gjorde, till ernående af det ändamål, Spannmålens skyndsamma hittransport j som jag Fock åsyftade med ett af mig förut Eders Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande i handbref gifvet förordnande, örn sagde befragtning, hvilket förordnande af mig ansågs så mycket angelägnare, som det om våren 1818 var af yttersta vigt, att med all möjlig skyndsamhet på första öppet vatten bitbekomma de partier Spannmål, som till utsäde härifrån borde åt flere af de Norra Länen och de vid Mälaren belägne, afgå; men då ett sådant förordnande af skyldig omtanka, att afhjelpa de trängande, behof ven meddelades, skedde detta i den säkra öf - Revisorers Berättelse. 947 verl}*geise, att ali den Spannmål, som genom behörigen afslutade Upphandlings-contract var att påräkna, skulle i Magazinen ingå, och att af sådan orsak ingen brist i de sedermera till biltransport anordnade partier Spannmål skulle uppstå. 5:o
Om återfåendet af det Magazins-Inrättningen tillhörige, på Skeppsholmen belägne stora Magazinshus, som till Utredningsförråd för Eders Kongl.
Majrts och Rikets Krigs-Collegii räkning begagnas, har Direction, i följd af Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss från Dess Krigs-Expedition, under den 22 sistlidne Januarii, sitt underdåniga Utlåtande afgifvit. 6:0
Då Direction genom Stats-Ministerns för Utrikes Ärenderne, Herr Grefve von Engeströms, på Eders Kongl.
Majrts Nådiga befallning, till mig Fock aflåtne Skrifvelse Klef underrättad, att Eders Kongl. Majrt förständigat Dess Befallningshafvande i Jemtlands Län, att aflåta till Norrige Fem Hundrade tunnor Hafra, och ingen tillgång på detta Sädesslag fanns, hvarken i Magazinen inom Jemtlands eller nästgränsande
Län, ansåg
Directionen sig icke böra underlåta, att bereda en möjlig verkställighet af Eders Kongl. Majrts landsfaderliga afsigt, genom ifrågavarande partie Hafras afsändande härifrån till Sundsvall.
Directions åtgärd instämde med Eders Kongl.
Majrts Nådiga vilja, har Eders Kongl. Majrt täckts förklara, genom den Nådiga Stadfästelse, som deråt i Riksens Ständers Kongl. Brefvet elen a3 Januarii 1819 blifvit leranad.
Frågan om Hafrans godtgörande oell ersättning för de uppkomne kostnaderne för densammas transport m. m., hvilka sednare egentligen utgjort föremålet för Revisorernes uppmärksamhet, har, oaktadt de flere Nådiga påminnelser Eders Kongl. Maj:t derom gjort mig Fock, icke kunnat i underdånighet anmälas, förrän vederbörligt qvitto å Hafrans afleverering i Norrige erhållits, hvilket först kommit
Directionen tillhanda den a3 sistlidne Februarii, och innan alla Räkningar i och för transporten inkommit, samt de Anmärkningar, som dervid uppstått, hunnit afgöras: skolandes Direction, örn det ena och andra, underdånig hemställan ofördröjligen göra. 7:0 Förskottet till Lyckeby Krono-Qvarnars reparation är nu mera till två tredjedelar med upplupen ränta Magazins-fonden betaldt, hvarom
Direction anmälan gjort, i det underdåniga Utlåtande, som Direction afgifvit, till följe af Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss i ämnet, från Dess Krigs-Expedition. 8:0
Hemställan om ersättning för den till taktäckning å Eder Kongl. Majrts