Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 52 till Rikets Ständer algifvit utlåtande, skulle vid nästa Riksdag af Rikets Ständer varda antagen, kommer ofvanstående förslag alt förfalla.
STOCKHOLM, trjekt hos Isaac Marcus, 1857.
Konstilutions-Ulskottets Memorial N:o 55. 1 N:o 55.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 26 Nov. 1857, kl. 2 e. m.
Memorial lill Rikets Ständer, med voterings-propositioner rörande det af Konstitutions-UIskottet uti Memorialet N:o 35 föreslagna tillägg vid i § 9 mom.
Tryckfrihets-Förordningen, angående förbud mot eftertryck af utländsk skrift.
Sedan Ridderskapet och Adeln, Preste- och Bonde-Stånden såsom hviiande till vidare grundlagsenlig behandling antagit det af Konstitutions-Utskottet uti Memorialet N:o 55 framställda förslag till tillägg vid 1 § 9 mom.
Tryckfrihets-Förordningen, angående förbud mot eftertryck af utländsk skrift, och Borgare-Ståndet såsom sin gemensamma tanke till Konstitutions-Utskottet hänvisat den uti Utskottets Memorial N:o 49 anförda lydelse af det af Utskottet föreslagna tillägget, samt Utskottet, uti sistberörda Memorial, till Riks-Ståndens behandlande anmält den oförenliga skiljaktigheten i deras beslut och tillika till Borgare-Ståndet hemställt att det ville sig efter de öfriga Irenne Stånden foga, så hafva samtlige Riks-Stånden, enligt
Utskottet tillhatidakomna utdrag af deras protokoll för den 7 och 41 innevarande månad, med vidblifvande af sina beslut, lagt Utskottets sistberörda Memorial till handlingarna; och får Utskottet alltså för frågans vidare grundlagsenliga behandling genom omröstning uti Förstärkt Konstitutions-Utskott, vördsamt hos Rikets Ständer föreslå följande Bih. till R.
Brot 1856 § 1857. 3 Sami. 20 Häft. Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 55.
Voterings-propositioner i Den som vill, att det af Konstitutions-Utskottet uti Memorialet N:o 55 framställda förslag lill tillägg vid 1 § 9 mom.
Tryckfrihets-Förordeingen, angående^förbud mot eftertryck af utländsk skrift, skall oförändradt blifva hvilande att vid nästa riksdag grundlagsenligt behandlas, röste Ja; Den det ej vill, röste Nej; Vinner Nej, är det af Borgare-Ståndet såsom dess gemensamma tanke till Konstitutions-Utskottet hänvisade och af Utskottet uti dess Memorial N:o|49 anförda förslag till tillägg vid berörde moment antaget alt hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag.
Konstitutions- UIskottets Memorial N:o 56. 5 N:o 56.
Ank. till Exp-Utsk. den 26 Nov. 1867, kl. 2 e. m.
Memorial till Rikets Ständer, med voterings-fr opositioner rörande del af Konstitutions-Utskottet uti Memorialet N:o 37 föreslagna tillägg vid i § 4 mom.
Sedan Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet antagit såsom livilqnde för vidare grundlagsenlig behandling, men Borgare- och Bonde-Stånden förkastat det af Konstitutions-Utskottet uti Memorialet N:o 57 föreslagna tillägg vid i § 4 mom.
Tryckfrihets-Förordningen, angående borgens ställande af Dagblads och Periodiska skrifters utgifvare, så hafva samtlige Riks-Stånden, enligt Utskottet tillhandakomna utdrag af deras protokoll för den 7 och 11 uti innevarande månad, med vidblifvande af sina i ämnet fattade beslut, tilt handlingarna lagt Utskottets Memorial N:o 50, deruti Utskottet,, med anmälan af den oförenliga skiljaktigheten i besluten, till Rorgare- och Bonde-Stånden hemställt, att de ville sig med de tvänne andra Riks-Stånden förena; och får Utskottet alltså för frågans vidare grundlagsenliga behandling genom omröstning uti Förstärkt Konstitutions-Utskott till Rikets Ständers bepröfvande vördsamt hemställa följande Votcrings-propositioncr:
Den som vill, att det af Konstitutions-Utskottet uti Memorialet N:o 57 framställda förslag till tillägg vid \ § 4 mom.
Konstitutions- Utskottets Memorial N:o 56.
Tryckfrihets-Förordningen, angående borgens ställande af Dagblads och Periodiska skrifters utgifvare, skall blifva hvilande att vid nästa riksdag grundlagsenlig! behandlas, röste Ja, Den det ej vill, röste
Nej; Vinner Nej, är nämnde förslag förkastadt.
Stockholm den 26 November 4857. STOCKHOLM, tryckt hos N. Marcus, 1857. Konstitutions-Utskottels Memorial N:o 57.
1 Vo 57.
Arik. lill Exp.-Utsk. don 7 Bec. 18H7, kl. 2 e. m.
Memorial till Rikets Ständer, med förslag lill tillägg i 41 § Riksdags- Orda i/i gea, angående rätt för Stats-Rådets ledamöter att deltaga i Riks-Ståndens gemensamma öfver läggningar.
Uti ingifven motion har ledamoten af Borgare-Ståndet, Herr Rinman fästat Konstitutions-Utskottels uppmärksamhet på det ofta öfverklägade förhållande i vårt statsskick, att för litet tillfälle vore beredt till beröring och meddelande mellan Konungens Rådgifvare och Representationen.
Föreskriften i 41 § Riksdags-Ordningen, att Stats-Rådets ledamöter ej kunna säte och stämma i sitt Stånds plena förnekas, enär de, enligt hvad hvarje Stånds särskilda ordningar stadga, dertill berättigade äro, öppnar egentligen endast för de Stats-Råds-ledamöter, som äro frälsemän, tillträde till en enda afdelning af Representationen, enär Stats-Rådets ledamöter i öfrigt icke kunna till säte och stämma i något Stånd vara berättigade, med undantag allenast af någon sällsynt händelse, t. ex. den, attén ofrälse civil Stats-Råds-ledamot såsom ledamot af Kongl.
Vetenskaps-akademien blifvit till riksdagsman i Preste-Ståndet vald.
Ofrälse ledamöter af Stats-Rådet äro alltså nästan fullkomligl afstängde från ali vexelverkan medlRepresenlationen; och de vigtiga upplysningar, jemte den frågornas värderika utredning, hvilka af Konungens frälse Rådgifvare å Riddarhuset stundom lemnäs, blifva vanligtvis för Med-Stånden antingen alldeles okända eller ock först då tillgängliga, sedan beslut i saken redan blifvit fattadt.
De under o # o o 1 loppet af innevarande Riksdag legaliserade samtlige Riks-Ståndens sammanträden för gemensamma öfverläggningar synas erbjuda ett lämpligt tillfälle att i någon mån afhjelpa den nu antydda bristfälligheten.
Då man torde kunna antaga, att isynnerhet stora och för landet maktpåliggande frågor blifva föremål för dessa öfverläggningar, synes det företrädesvis vara af vigt och kunna leda till välgörande samband ocb enhet Bilt. till /?
Prot. 1856 & 1857. 3 Sami. 21 Haft. 1 2 Konstitutions-Ulskollets Memorial N:o 57. i båda statsmakternas verksamhet för det gemensamma fäderneslandets väl, örn Konungens samtlige Rådgifvare, så frälse, som ofrälse,, egde tillfälle att i dessa öfverläggningar deltaga, då meddela upplysningar samt uttala och förfäkta sina åsigter.
Af dessa skäl har Utskottet ansett sig höra till Rikets Ständer för grundlagsenlig behandling framställa förslag om nedanstående tilllägg i 41 § Riksdags-Ordningen.
// i k s d u «■ s - O r dn in «■ e u: §• 41. Stats-Rådets och Högsta Domstolens samtlige Ledamöter, äfvensom Juslitie-Canzleren och Justitie-Ombudsmannen kunna ej säte och stämma i sitt Stånds Plena förnekas, enär de, enligt hvad hvarje Stånds särskilda Ordningar stadga, dertill berättigade äro; dock för Stats-Rådets Ledamöter de särskilda läll undantagna, då dem, enligt Regerings-Formen, uppdraget är, att med Konungslig makt och rätt styra.
Utom i dessa särskilda fall vare ock StatsRådets samtlige Ledamöter berättigade att deltaga i sådan gemensam öfverläggning emellan Riks-Slånden, hvarom i 46 § formiiles.
I Utskott eller val till Utskotts-Ledamöter — — — — — — — — — — öfvervara.
Konstitutions- UIsko Hets Memorial N:o 58. 3 Mso 5§.
Ank. lill Exp.-Ulsk. den 7 Dec. 1857, kl. 2 e. m.
Memorial lill Rikets Ständer, med förslag till ändring uti 29 § Regerings-Formen, angående Ärkebiskops- och Biskops-val.
Genom bibehållande i grundlag af den i 1772 års Regerings-Form, § 10, införda föreskriften, att med Ärkebiskops- och Biskops-val skall förhållas efter förra vanligheten, torde man hufvudsakligen, ja måhända endast hafva haft för afsigt att genom grundlag tillförsäkra vederbörande om rättigheten att genom val upprätta förslag till nämnde embeten: men en följd af den begagnade ordställningen blef äfven, att alla de förut förde i valförrättningen ingående förhållanden iakttagna bestämningar erhöllo grundlags orubblighet.
Dessa bestämningar, icke allena tillkomne genom häfd, utan mestadels gifne i lag, nämligen hufvudsakligen i 1686 års Kyrko-lag och Kongl. Förordningen den 30
Maj 1759, äro dock icke af den vigt och synas, åtminstone i afseende å en omständighet, icke vara så vä! afpassade och ändamålsenliga, att de förtjena en dylik fasthet.
Denna omständighet är det ringa inflytande, som vid Ärkebiskops-val är åt Ärke-stiftet inrymdt.
Femton röster afgifvas vid detta val, nämligen af Ärke-stiflets Presterskap, af Ärke-stiftets Dom-kapitel, af Rikets öfriga 11 Dom-kapitel, samt af Upsala universitets och Stockholms stads Konsistorier.
Ärke-stiftet deltager alltså endast för tvänne röster eller Två femtondedelar i valet.
Visserligen förenar
Ärkebiskopen med styrelsen af Ärke-stiftet äfven Procancellarialet för Upsala universitet och har sig alltså en omvårdnad uppdragen, som för hela landets vetenskapliga bildning kan vara välgörande; visserligen utöfvar han ock fortfarande åtskilliga funktioner af sin forna befattning att vara Svenska Kyrkans närmaste öfverhufvud, af hvilka funktioner Talmanskapet vid Riksdagarne icke blott har en stor politisk vigt, utan ock, då Clerus Comitial/s utgör Svenska Kyrkans enda representation, en stor kyrklig betydelse.
Att hela Svenska Kyrkan deltager i valet, synes alltså icke obefogadt.
Men då de egenskaper, som Procancellarialet och Talmans-hefaltningen erfordra, möjligen kunna vara skiljda från dem, hvilkas sammanfattning bilda en duglig styresman för Ärke-stiftet, och då Dom - 4 Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 58. kapitlen och Konsistorierna, i anseende till valets samtidighet, aro beröfvade tillfälle att göra afseende å Ärke-stiftets önskan, samt tillika sannolikt torde, företrädesvis och med förbiseende af stiftets fordran på en duglig och om stiftets alla förhållanden kunnig styresman, falla med sill val på den de finna för Talmans-befattningen lämpligast, sä kan det låta tänka sig, att Upsala stift icke i samma mån som de öfriga stiften finge hugna sig af skicklige, för stifls-stjrelsen passande, med stiftets alla förhållanden förtrolige och af stiftets förtroende omfattade styresmän.
Dessa förhållanden hafva länge varit af många erkända.
Uti memorial till Rikets Ständer den 23 Oktober 1809 yttrade Konslitutions-Utskottet alt, ”Utskottet å ena sidan, ej lemnat utan uppmärksamhet, att ”Ärkebiskopen är en bögl representerande person såsom Chef för hela Presterskapel ”och sjelfskrifven Talman vid Riksdagar, att det anseende han eger inom alla stift bör ”ej mindre komma i betraktande, än det förtroende han njuter inom ett enda, och att ”någon gång den är tjenligast lill förman, hvilken har minst intima relationer till ”deni han skall styra, och derigenom är i tillfälle att vara strängast oveldig.”
Utskottet tilläde vidare, ”att Utskottet, ä andra sidan, för sin del måste medgifva, det Upsala stift ”i frågan om Ärkebiskops-val framför alla andra borde höras, och om ej decidera, åtminstone dervid någorlunda inflyta, för att ej, tvärtemot sin önskan, förses med en ”styresman, som det törhända ej känner och som med missnöje skulle einotlagas.” Utskottet föreslog derföre ock, ”för att i någon män närma Upsala stifts rätt till de ”öfrigas, åt hvilka deras fria val är förbehållet,” att i 29 § Regerings-Formen skulle införas del tillägg, att ”Upsala stifts röst vid Arkebiskops-val må beräknas lika med ”fern Konsistoriers.”
Detta förslag, antaget alt hvila till följande Riksdag, blef, sedan dess slutliga pröfning vid 1810 och 1812 årens Riksdagar blifvit uppskjuten, vid 1815 års Riksdag af alla fyra Stånden godkändt (Bihang till samtl.
Riks-ståndens prot. 1815, öde del. sidan 97); men Kongl. Maj.l fann icke skäl att, dertill samtycka (a. st. örte delen 3:dje Afdelningen sid. 2,213).
Vid samma Riksdag framlade Konstitutions-Utskoltet, utan motivering, ånyo samma förslag, dervid Ärke-stiftets röst dock inskränktes till motsvarighet, mot tre Konsistoriers.
Till förslaget, gillad t af Ständerna vid 1815 och 1817—18 årens Riksdagar, vägrade Kongl.
Maj:t äfven denna gång sitt bifall (N:o 30).
Frågan upptogs åter af 1834 års Konslitutions-Ulskolt, men Utskottet ansåg dä (Memorialet
N:o 13) det åsyftade ändamålet på en annan och lämpligare väg kunna vinnas.
Enär föreskrifterna om Ärkebiskops- och Biskops-val egentligen tillhörde Kyrkolagen, uti hvilken de ock funnes införda, och Utskottet egde sig bekant, att ett förslag till ny Kyrko-lag vore under granskning och slutlig beredning, så trodde sig Utskottet, helre än att tillstyrka Kyrko-lagens ändring medelst ett grundlagsbud, böra understödja borttagandet ur grundlagen af hindret för samma ändamål, samt föreslog att orden ”efter förra van/i(>hetejr‘, skulle utbytas mot orden: ”enligt Kyrko-lag”.
Detta förslag, anlaget alt hvila till följande Riksdag, förkastades då genom Preste- och BorgareStåndens ogillande beslut.
Konstitutions-Utskoltet, under hvars pröfning frågan ånyo blifvit dragen genom en af Herr Kyrkoherden Schönbeck ingifven motion, har visserligen funnit den ölverklagade olägenheten vara af beskaffenhet att böra afhjelpas, men dervid, i likhet med 1834 års Konstitutions-Utskott, trott Utskottets åtgärd böra inskränkas till borttagande ur Grundlagen af det för förändring mötande hindret, hvaremot sjelfva förändringen, antingen den kornme att bestå uti föreskrift att Ärke-stiftets val skulle föregå Domkapitlens, eller i förhöjande af Ärke-stiftets röstberäkning, eller uti Ärbebiskops-värdighetens skiljande från Biskops-stolen i Upsala, eller i annan åtgärd, borde i den ordning åvägabringas, som för Kyrko-lags stiftande är föreskrifven.
Men att, såsom niotio - Kons ti tu lion s- Ut sko t la Is Memorial N:o 58. 5 närén, i öfverensstämmelse med 1834 års Konslitulions-Utskolt, föreslagit, i Grundlag intaga en hänvisning till Kyrko-lag, har synts mindre lämpligt, emedan, å ena sidan, frågans egen beskaffenhet sjelf tillräckligt hänvisar henne till Kyrko-lagstiltningens område, men, å andra sidan, den nu gällande Lag, som företrädesvis kallas Kyrko-lagen» icke innehåller alla rörande valet nu gällande bestämningar.
Utskottet får derföre till grundlagsenlig behandling vördsamt hos Rikets Ständer föreslå följande förändrade lydelse af II c ger in g s - F o r m e n: § 29.
Till Ärke-Biskop och Biskopar utnämna Konungenjjen al de Tre, som öfter föregångne, af veder börande Presterskap och lionsistorier förra/tade val loreslagne blifvit.
Reservationer äro anmälda al Herrar Kongl.
Hofpredikanterne Wensjoe och Lagergren.
6 Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 59.
HT:o 59.
Ank. lill Exp.-Utsk. d. 7 Dec. 1837, kl. 2 e. m.
Memorial till Rikets Ständer, med förslag Lill ändring af 12, 17, 19, 41 och 79 §§ Riks dags-Orda in gen, angående val of Ridderskapel och Adelns Riksdagsmän.
Ledamoten af Borgare-Ståndet, Herr Brinck har lill Konstitutions-Utskottet ingi fvil förslag till ändring af 12, 17, 19, 4! och 79 §§ Riksdags-Ordningen, hufvudsakligen afseende ordnandet af Ridderskapet och Adelns representation, enligt hvilket förslag detta Stånd skulle inom sig välja sina Riksdagsmän samt desse berättigas till underhåll och resekostnad, för bestridande hvaraf Ridderskapet och Adeln skulle, med Konungens samtycke, kunna ålägga sina medlemmar afgifter, som af vederbörande uppbördsman borde utan särskildt arfvode uppbäras och redovisas.
Dessa förändringar har Utskottet ansett vara så nödvändiga, alt förslaget derom, i några delar jemkadt, borde Rikets Ständers pröfning underställas. Föreskrifterna rörande inrättningen af Ridderskapet och Adelns representation äro icke i Riksdags-Ordningen, utan i RiddarhusOrdningen meddelade, hvaraf följer, att de, i likhet med Riddarhus-Ordningens öfriga bestämmelser, kunna af Ridderskapet och Adeln förändras, visserligen endast med Konungens bifall och i öfverensstämmelse med Grundlagarna, men likväl utan de öfriga Ståndens samtycke eller ens hörande.
Dessa föreskrifter äro dock icke endast lör Ridderskapet och Adeln af vigt, utan för hela fäderneslandet, och deras uteslutande ur Grundlagarne och upptagande i en särskild
Slåndsordning synes derföre icke vara lämpligt, likasom det ock är afvikande från förhållandet med de motsvarande föreskrifterna rörande de öfriga Stånden.
En måhända ännu större afvikelse förete ifrågavarande föreskrifters innehåll, i det de stadga, alt Ridderskapet och Adelns samtlige Riksdagsmän äro sjelfskrifne och sjelfve få en hvar bekosta sitt underhåll vid Riksdagen, hvaremot de öfriga Riks-Ståndens ledamöter, endast med högst få undantag, väljas och njuta underhäll af de väljande.
Borttagandet af dessa afvikelser och frälsemanna-representationens bringande till närmare sammanhang och lika inrättning med den öfriga representationen synes allena utgöra tillfyllestgörande skäl för det grundlagsändrings-lorslag, Utskottet nu går att framlägga.
Men flere och ganska bindande skäl finnas.
Utskottet vill väl icke förneka, att ju åtskilliga fördelar kunna med Adelns sjelfskrifna riksdagsmanna-rätt vara förenade; men Utskottet anser olägenheterna deraf vara så öfvervägande och betydande, att en förändring är nödig.
Då de allrafleste medlemraarne af Ståndet genom arf erhållit adelskapet, kan Konstitutions-Utskottets Memorial l\:o 59. 7 det icke vara möjligt, att alla besitta de egenskaper, som representant-kallet fordrar; men då likväl alla, i den ordning Riddarhus-Ordningen bestämmer, äro berättigade att vara Riksdagsmän, måste det inträffa, att ej alla de, hvilka utöfva adlig riksdagsmannarätt, äro för densamma väl skickade.
Men då, å andra sidan, full frihet att bivista riksmötet, eller icke, för en hvar eger ruin, händer icke sällan, att just de, som genom lyckliga själsegenskaper, sjelfständigt tänkesätt, erfarenhet och insigter företrädesvis skulle såsom representanter gagna, vid riksdagarne saknas.
De, som bo utom Stockholm, hafva i den ekonomiska uppoffring riksdagarnes bivistande för dem medför, ett skäl till uteblifvande, som i afseende på mänga icke låter sig jälvas.
Riksdagarnes längd ökar i betydlig män denna svårighet, och del torde höra till sällsynta undanlag, att någon utom Stockholm boende Riksdagsman af Ridderskapet och Adeln bivistar hela riksdagen.
Den personalens vexling, och äfven ofta fåtalighet, hvartill orsaken till största delen i nu nämnda förhållande torde böra sökas, medföra svårigheter och olägenheter, hvilka, jemte andra med Adelns nuvarande representations-sätt förknippade missförhållanden, äro till beskaffenhet och betydenhet för väl kända, att här behöfva upprepas, samt hafva framkallat allmänna och högt uttalade önskningar om ändring och förbättring.
Som det tillfälle att deltaga i Representationens förhandlingar, hvilket för närvarande står en del af Stals-Rådets Ledamöter öppet, genom den nu föreslagna förändringen skulle betydligen inskränkas, om ej alldeles upphöra, så har Utskottet ansett sig böra i sitt förslag äfven upplaga föreskrift om tillåtelse för de Stats-Råds-ledamöter, som inom något Riks-Stånd äro valbara, alt i samma Stånds öfverläggningar, men icke beslut, deltaga.
På dessa grunder får Utskottet vördsamt till Rikets Ständers giundlagsenliga handläggning framställa nedanstående grundlagsändrings-förslag. //iks (lags - Or (lii ingen: §. 12.
Ridderskapet och Adeln välja inom sig, distriktsvis, Sjuttio Riksdagsmän.
Valberättigad och valbar är, med undanlag af dem, för hvilka hinder enligt 18 eller 4/ §§ mäter, hvarje Adelsman, som är medlem af någon å Riddarhuset introducerad ätt, samt äger Svensk medborgare-rätt och i Riket de tre sista åren varit skattskrif ven.
De väljande äga alla lika röster, och valen ske, särskildt för hvarje Distrikt, inför den Hoj-Rätt, hvarunder Distriktet lyder.
I öfrigt JÖrhålles med valen enligt Riddarhus-Ordningen, hvilken bär vara af Ridderskapet och Adeln anlagen samt af Konungen gillad, och stadf ästad.
Konstilutions-Utskottets Memorial N:o 59. §. 17. l:o.
Uti Riksdagsmanna-valen — — — — — •— — — — — — — — — — föra Protokollet. 2:o.
Vid alla Riksdagsmanna-val skall dea vara Riksdagsman, sorn de Hesla rösterna undfått, och oin tvänne eller flere erhållit de flesta och lika många röster, algöres frågan genom lottning deni emellan.
Dör den valde, eller bevisar han laga förfall, eller blifver han till Landtmarskalk eller Taleman utsedd, anställes nytt val.
Riksdagsman, som vald blifvit, må ej, utan lagliga hinder, kunna sig derifrån undandraga, och njute Riksdagsfullmäktig af Preste-, Borgare- och B onde-Ståa den af dem, sorn äro berättigade att välja, anständigt och tillräckligt underhåll och resekostnad, hvilka, för de tvänne förstnämnda Ståndens Fullmäktige, före valet bestämmas.
Dessa medel skola, för Borgare-Ståndet, af Magistraterna och, hvad särskildt beträffar Bergsbrukens Fullmäktige, af de Tjenstemän, som bergs-utskylderna upptaga, samt för Bonde-Ståndet af Kronofogdarne, ulan särskildt arfvode, uppbäras och redovisas.
Samma skyldighet äliyge ock vederbörande Uppbördsman i afseende å de af gifter, som Bidderskapet och Adeln, med Konungens samtycke, ålägger sina medlemmar för bestridande af Riksdagsmännens underhåll och resekostnad.
För en al hvartdera Universitetets Fullmäktige bör ofvannämnda rese- och underhålls-kostnad utgå från Akademilönden. §. 19.
Förmenar någon väljande — — — — — — — — — — — — — — — — — utstakade.
Klagan öfver Bidderskapet och Adelns val fullföljes i Högsta Domstolen, genom besvär, sorn inom tre veckor efter valet till Konungen ingifvas. §. 41. Stats-Rådets och Högsta Domstolens samtlige Ledamöter, äfvensom Justitie-Canzleren och Justilie-Ombudsmannen kunna ej säte och stämma i sitt Stånds Plena förnekas, enär de, enligt hvad hvarje Stånds särskilda Ordningar stadga, dertill berättigade äro, hvarjemte Stats-Rådets Ledamöter, ehuru de icke äro Riksdagsmän, må deltaga i öfverliiggningarne, men icke i besluten, inom det Stånd, der de äro valbare,• dock alltid för StatsRådets
Ledamöter — — — — — — — — — — — — — — — — — — besluten öfvervara. §. 79. hon slilutio/is-Utskottets Memorial N:o 59. 9 §■ 7y Ingen lagligen kallad eller valt!
Riksdagsman må kunna — — — — — — — af Konungen beordras.
Riksdagsman må ej från Riksdagsorten — — — — — — — — ■—- — — — — — — —■ högst tre veckors tid beviljas.
Reserv alior/ er:
Af H err Carleson, E.:
"Ehuru jag delar den åsigt att en oinbildning af
Rid derskapet och Adelns representation är af nöden, har jag likväl icke ansett mig böra tillstyrka framläggandet af det förslag, som af Konstitutions-Utskottets majoritet blifvit antaget.
Att vid en slik omö-.idning formen af val mäste begagnas och att dervid åt grunden för så väl valrätt, sorn valbarhet, bör gifvas den största möjliga utsträckning men alt deremot antalet af de valde ombuden, sä vidt deras underhåll skulle af Ridderskapet och Adeln bekostas samt utgiften derför antagligen komme att högst ojemnt drabba dess medlemmar, bör i möjligaste måtto inskränkas; — allt detta kan medgifvas, men det oaktadt framställas sådane betänkligheter mot Utskottets förslag, att någon utsigt till framgång för detsamma knappast lärer finnas.
— Tid efter annan å Riddarhuset väckta, omtvistade och fallna frågor om en reform af Ridderskapet och Adelns representation hafva mer än väl lagt i dagen de stora svårigheter, som redan inom detta Stånd möta en dylik reform.
Är det väl tänkbart alt dessa svårigheter skulle minskas genom de öfriga Riks-ståndens indragande i stridens enskildheter?
Gränsar icke fastheldre sannolikheten af ett motsatt förhållande hardt, nära tili visshet derom?
— Efter min tanke bör frågans lösning lemnäs åt Adeln sjelf.
Ett hinder deremot torde likväl för närvarande möta dels uti Riksdags-Ordningens stadgande i 17 § 2 morn., hvarigenom vald Riksdagsman tillägges ovilkorlig rätt lill underhåll och resekostnad af dem, som äro berättigade att välja, dels deruti att Ridderskapet och Adeln saknar grundlagsenlig befogenhet att för bestridande af nödiga riksdägs-kostnader beskatta sina medlemmar.
För att vinna det af Konstitutions-Utskoltet åsyftade ändamålet hade Utskottet, efter mitt förmenande, gjort bättre att inskränka sitt förslag till undanrödjandet af omförmälde hinder eiler till de förordade ändringarne i nyssnämnda § af Riksdags-Ordningen.
Sådant det nu för Ständerne framlägges, betviflar jag att Rik. till 11.