Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då ifrågavarande reserv-fond, för så väl låne-rörelsens utvidgning, som metalliska cassans förstärkning, måste, serdeles under den närmaste tiden och innan ny räntevinst till Banken inflyter, vara för densamma disponibel, och Utskottet desto mindre förmodar, att för Stats-Verkets behof under nämnde tid något af Bankens reserverade vinst och öfverskotts-medel erfordras, som Rikets Ständers Riksgälds-Contoir i Banken eger på depositions-räkning en behållning till belopp af ej mindre än R:dr 3,079,489: 11. 5, och denna behållning torde, till lättande af penninge-rörelsen i landet, enligt Utskottets förmenande, böra först utgifvas, tror Utskottet, att Bankens nu reserverade vinst och öfverskotts-medel böra i första rummet af ses till bildande af oftanämnde reserv-fond.
1 öfverensstämmelse med nu yttrade åsigler, får Utskottet tillstyrka: att Bankens, enligt 1839 års Hufvud-bok, utöfver grundfonden, reserverade vinst och capital-öfverskott, 3,311,216
R:dr 41 sk. 5 r:st., må, till belopp af |:del årligen, från och med 1841, på nedannämnde sätt af Rikets nu församlade Ständer disponeras nemligen: a) att deraf först bildas ofvan föreslagna reserv-fbnd af 1,000,000 R:dr Banco, och b) att hvad derefter återstår, hålles Stats-Verket tillhanda; anhållande Utskottet att, derest denna tillstyrkan af Rikets Höglofl.
Ständer bifalles, framdeles få afgifva förslag till reglementariska stadganden för reserv-fondens användande till uppgifna ändamål.
Slutligen och i anledning af de anmärkningar, en ledamot af Högloflige Ridderskapet och Adeln, en ledamot af Vällofl. Borgare-Ståndet, samt en ledamot af Hedervärda Bonde-Ståndet, framställt dervid, att Utskottet icke uti dess Betänkande N:o 64 meddelat yttrande öfver de af desse ledamöter väckte, med frågan om Banco-vinstens användande samband egande, motioner, får i6 Banco-TJtskottets Utlåtande j N.-o log.
Utskottet tillkännagifva, alt Utskottet skall öfver berörde motioner, för så vidt de tillhöra Utskottets befattning och icke blifvit, genom nu eller tillförene afgifne Betänkanden, redan besvarade, med serskilda Utlåtanden till Rikets Höglofl.
Stockholm den 26 October 1840.
Af Herr Major Nordenankar: ”Uti reservation emot Banco-Utskottets föregående Betänkande N:o 64, om Banco-vinstens aflemnande, har jag, i öfverensstämmelse med den af förra Ständer uttalade åsigt, redan yttrat, att den nu besparade vinsten R:dr 3,311,216: 41. 5 kunde, i den mon ny vinst inflyter, från Banken afträdas, för att af Ständerne till andra ändamål disponeras.
Jag har icke funnit skäl att frångå denna åsigt och reserverar mig nu emot Utskottets förslag, att en million af vinstmedlen borde i Banken behållas.
Det har visserligen blifvit anfördt, att, sedan Stats-Utskottet uppgjort extra stats-regleringen för blott 3 år och på föreslagna utgifter afkortat betydliga summor, vore Stats-Utskottet icke i behof af penningar från Banken; men lag skulle missbruka det förtroende, jag erhållit, att vara ledamot af BancoUtskottet, om jag fästade afseende på några för Banken främmande förhållanden, då frågan endast rörer Bankens eget behof af medlen. — Stats-Utskottet har, i min tanka, afstyrkt åskilliga anslag, som jag anser nödiga för fäderneslandets försvar och utvecklingen af dess industri, men denna reglering har ännu icke blifvit antagen och Banco-Utskottet eger ingen rättighet att gå Rikets Ständers pröfnings-rätt i förväg.
Utan afseende på några politiska förhållanden, anser jag mig således öppet och enkelt böra förklara, att jag ej finnér
Banken vara i behof af någon del af ifrågavarande 3,311,216
R:dr 41 sk. 5 r:st, hvarken för grundfondens eller låne-rörelsens förstärkning.
Bankens öfverskott utöfver skulderna utgör nu öfver nio millioner, och att äfven Utskotts-majoriteten ansett detta nog, slutar jag deraf, att Banco-Utskottet i föregående Betänkandet förklarade, att hela Banco-vinsten kunde afträdas, således utan all ökning af grundfonden, endast med det vilkor, att en del af vinstmedlen finge qvittas mot Riksgälds-Contoirets skuld.
För den lånerörelse, Banken hitintills bedrifvit, äfvensom för ökadt creditiv åt manufacturernå, äro tillgångarne fullt tillräcklige, och att öka en låne-rörelse, som i de flesta delar är så illa inrättad, att den, i bredd med det centralisationssystem, som våra allmänna cassör infört, bidragit till desorganisation af vår Banco-Ulskoltcls Utlåtande, N.o log. credit och penninge-rörelse försänkt jordbruket i stående skulder, och sålunda kanske lika mycket skadat, som gagnat; dertill finnér jag intet skäl, förrän bättre grundsatser blifvit gällande.
Till förekommande af allt missförstånd, ber jag att äfven få förklara, att jag med hela Banco-vinstens aflemnande endast åsyftat att erbjuda tillgång till sådana utgifter, som Rikets Ständer anse medföra landets gagn, men ingalunda att medverka till nedsättning af allmänna bevillningen.
Finna Rikets Ständer, att icke hela Banco-vinsten bör i anslags-väg utgå, så anser jag, att det bör öfverlemnas åt Banco-Utskottet att tillse, huru densamma, till undvikande af all strypning, må i låneväg kunna förmonligast användas och komma allmänna rörelsen till godo.”
Uti denna reservation hafva instämt Herr Baron Stjernstedt s Herr Bråkenhjelm, Herr Bogeman > Herr af Zelle'n > Herr Doctor Hvasser och Herr Prosten Berlin till alla delar, samt Herr Professor Bolnie'er , för så vidt reservationen afser hela den behållna ränte-vinstens afstående från Banken, och Herr Kongl. llof-Predikanten Tunelius, utom i de framställda anmärkningarne vid den låne-rörelse, Banken bedrifver.
Af Herr Prosten Lyth: ”Jag reserverar mig emot Utskottets beslut att af den salderade Banco-vinsten, såsom orden lyda, dels till lånerörelsens utvidgande och dels till metalliska cassans förstärkande, reservera 1 million R:dr Banco.
Metalliska cassan behöfver icke någon förstärkning.
Hvad åter låne-rörelsen angår, är den mångfalldig och det skall vid granskning af Bankens nuvarande ställning befinnas, att ingen gren af dess låne-rörelse är i så trängande behof af förstärkning, som den så kallade fastighets-lånefonden.
Dennas förstärkande är så mycket nödvändigare, som Banco-Utskottet föreslagit en belånings-rätt, förhöjd ifrån tredjedelen Lill hälften af fastigheternas Taxerings-värde; emot hvilken förhöjning den ringa tillökningen af 220,000 R:dr, som skall tagas från skiftes- och odlings-lånefonden, för ingen del kan anses svarande.
Utur dessa skäl har jag, jemte flere ledamöter inom Utskottat, yrkat, att den reserverade millionen måtte till besagde ändamål eller fastighets-låne-fondens förstärkande bestämdt föreslås; men då denna åsigt, genom en enda röst, blifvit, vid votering inom UtskoLtet, tillbakavisad; föranlåtes jag härmedelst, inför Rikets Höglofl.
Ständer, vördsamt förorda ett anslag, som utan tvifvel måste räknas ibland de för fäderneslandet mest vigtiga och magtpåliggande, nemligen det mindre jordbrukets understödjande genom en ökad och högst behöflig lånetillgång.”
Prot. 1840. 6 Sami. / A/d. 3t Haft. 3 i8 Banco-Utskottets
Utlåtandej N.-o log.
Af Herr Rådman Gråå: ”Jag anser, hvad af Bankens vid 1839 års slut behållna vinst funnits kunna till Stals-Verkets behof afstås, böra med en femtedel om året, från och med 1841, från Banken utgifvas och samtidigt dermed, men ej i främsta rummet, den så kallade reserv-fonden bildas.”
Uti denna reservation har Herr Mannerskantz instämt. af Herr Borgmästaren Helleday: ”Sedan Banco-Utskollet nu mera, på sätt jag i min reservation mot Utskottets Betänkande N:o 64 yrkat, redogjort för Bankens ställning under de serskilda perioderna från sista Riksdag, torde Rikets Ständer först halfva kommit i tillfälle att grundligt kunna bedöma denna fråga.
Om den närmare undersökning, Utskottet nu företagit oell för Rikets Ständer framlagt, vitsordar det förhållande, att Banken för närvarande befinner sig uti en lycklig belägenhet, böra likväl de tillfälliga omständigheter, som, under tiderymden sedan sista Riksdag, hufvudsakligen föranledt en sådan Bankens ställning, lemna tillräckliga varningar för Bankens målsmän att för framtiden icke anticipera på händelser, sorn säkert icke alltid kunna påräknas.
Försigtigheten bjuder, att under lyckliga conjuncturer så förfoga att, vid inträffande mindre gynsamma, Banken icke behöfver påräkna tillfälligheten, för alt, sin bestämmelse likmätigt, kunna uppehålla myntvärdet.
Det är också af denna anledning hufvudsakligt, jag föreställt mig, alt
Banken för dess ytterligare consolida tion borde af den nu upplagda Banco-vinsten, reservera 2 millioner, till hvilkas användande i låneväg
BancoUtskottet icke saknar anledning alt meddela Rikets Ständer förslag, ej mindre i följd af derom inom Riks-Stånden väckte motioner, än äfven med afseende å den verkliga minskning i rörelse-capitalet, som egt rum och hvarå de sedan sista Riksdag från 4 lill 9-| millioner ökade depositioner i Banken torde utgöra ett tillräckligt bevis.
Serskildt har jag icke eller gillat, att det för Banken till afsällande föreslagna belopp benämnes reserv-fond, med anvisning för dess användande.
Några andra benämningar å fonder, än den, vi redan till öfverflöd hafva, beliöfvas ej, och för min del skulle jag tro, att den ena fonden kan vara lika tjenlig och lika egnad att dermed förstärka Bankens metalliska cassa, som den andra.”
Uti denna reservation förenade sig Herrar Hammar> Börglund och Fridstedt.
Af Riksdags-fullmägtigen J. F.
Dahllöf från Elfsborgs Län: ”Mot Höglofl.
Banco-Utskottets beslut att tillstyrka Rikets Höglofl.
Ständer, det endast
En million af den, enligt 1839 års hufvudbok, befintliga Banco-vinsten borde för Bankens räkning bibehållas samt att hela återstoden 2,311,216 R:dr 41 sk. Banco-Utskottets Utlåtande j N.o 109. 5 rst,, kunde för Stats-Verkets behof användas, måste jag afgifva min reservation, hufvudsakligen af följande skäl:
Del ganska betydliga belopp af omkring tre millioner, som, genom de årliga öfverskotts-medlen, influtit till Riksgälds-Contoiret, anser jag fullt tillräckligt för bestridande af hela den extra stats-regleringen och jag tror derföre, att det varit mera både rättvist och ändamålsenligt, att Banken nu fått behålla, om ej hela sin räntcvinst, åtminstone
Två millioner deraf, hvilka ock ganska väl varit behöflige för utvidgande af dess lånerörelse, så väl å fastigheter, som äfven i Discont-väg.
Den summa af 460,000 R:dr, som Rikets Höglofl.
Ständer till förökande af sistnämnde lönerörelse njdigen anslagit utaf fonden för Handels- och Närings-Disconten samt af fonden för belåningen af publika Papper, lärer ej på långt när motsvara behofvet.
Jag vågar således vördsamt fästa Rikets Höglofl.
Ständers uppmärksamhet derpå, alt Banco-Utskottet ej eller yttrat, att det belopp af räntevinsten, som genom dess nu fattade beslut skulle för Stats-Verkets behof användas, är för Banken öfverflödigt, utan endast att detsamma skall kunna afstås, om sådant vore absolut nödvändigt, men som delta, åtminstone för närvarande, ej lärer vara händelsen, synes mig Höglofl.
Utskottet, genom dess endast med en rösts öfvervägande majoritet fattade beslut, mera hafva haft till ögonmärke att rigta Stats-verket med öfverflödiga tillgångar, än att, såsom varit ganska behöfligt, ytterligare consolidera Banken.”
Uti denna reservation hafva instämt Anders Jonsson i Tuna från Östergölhlands
Län och Pehr Paulsson från Skåne. Af Riksdags-fullmägtigen Oloj Olofsson från Westerås Län: ”Mot Höglofl.
Utskottets nu fattade beslut nödgas jag mig reservera, på följande hufvudsakliga grunder: först, alt Utskottet gifvit den afsatta En million R:dr Banco namn utaf reserv-fond.
Jag befarar, att härigenom förfelas det af opinionen inom flere Riks-Ständ, vid återremissen af Betänkandet N:o 64, påyrkade ändamål, nemligen företrädesvis ökandet af fonden för fastighels-belåningen.
Antager man nu, att denna fond skall vara en reservfond, så måste den, efter mitt förmenande, hållas sådanc lånegrenar ti lillanda, som medgilva deras snara indragning vid förefallande behof; vidare} att Banco-fullmägtige skulle få sig uppdraget att, då conjuncturen det fordrade, jemväl med denna fond förstärka Bankens metalliska cassa.
Således blifver, efter min öfvertygelse, fastighets-circulations-summan icke det ringaste förökad genom nu afsatte En million R:dr Banco.
Jag frågar då, huru långt denna summa förslår, till uppfyllande af folkets önskningar och Bankens en gång åtagna skyldighet att vara förläggare för näringarne?
Jag har väl hört yttras, att det icke skulle vara en Stals-Bank så alldeles värdigt alt drifva lånerörelse, på ao Banco-Utskottets Utlåtande, IV.-o log. sätt nu sker, utan att den borde indragas och att Privalbankerne skulle vara de, sorn borde bålla penningar tillhanda åt folket i allmänhet.
Denna åsigt kan jag alldeles icke, från hvilken sida jag än må betragta saken, gilla; ty jag kan, för min del, icke uttänka, eller upptäcka någon orsak, hvarföre det skall vara en Stats-Bank ovärdigare att drifva lånerörelse än en Privatbank.
Min fullkomliga öfvertygelse är, att Stats-Banken borde utsträcka sin lånerörelse, och i det stället Privatbankerne indraga deras.
Då tror jag följden skulle blifva, att vi fingo en årlig räntevinst att påräkna, och att således folket blefve hjelpt icke på ett, utan på tvänne sätt, nemligen, dels genom lindring i bevillningen och dels genom lätt erhållande lån till understöd för den mest vigtiga eller moder-näringen —- jordbruket.
Jag anser, att af räntevinsten, enligt 1839 års bokslut, R:dr 3,311,21 G: 41. 5., borde till förstärkande af Bankens lånefonder afsättas 2,500,000 R:dr Banco, hvilka jag önskade fördelade så, att En million R:dr
B:co afsåges till förstärkning åt fastighetsfonden, En million R:dr B:cotillBanco-Disconten, 500,000 R:dr B:co tillodlings-lån och återstoden, 811,216: 41. 5., för Stats-Verkets behof.
För min del kan jag icke finna något orimligare, än Utskottets, med en rösts pluralitet, fattade beslut, att Banken skall af den första upplagda räntevinslen afstå en så betydlig summa, som R:dr 2,311,216:41.5. till ett Verk, som icke behöfver några medel, ty Stats-Utskoltet har ju alldeles icke, vid uppgörandet af statsregleringen, påräknat Bankens vinstmedel och Riksgälds-Contoiret eger ju ändock betydliga behållningar?
Således skulle jag, för min del, önska, det Riks-Stånden, när nu frågan dit återkommer, måtte närmare begrunda denna vigtiga fråga samt tillse, om icke Banken bör få behålla den af mig föreslagna andel utaf dess första upplagda räntevinst.” Häruti instämde Olaus Ericsson från Götheborgs och Bobus Län. Af Eric Nilsson från Jemtlands Län. ”Emot Höglofl.
Utskottets med en rösts pluralitet fattade beslut, att tillstyrka Rikets Ständer, alt af den redan upplupne Banco-vinsten 3,311,216 R:dr 41 sk. 5 rst., blott En million skall användas till Bankens reservfond och det öfriga öfverlemnas till Stats-Verket, får jag reservera mig, af det skäl, att, sedan ledamöter af Stats-Utskottet upplyst, att Stats-Utskottet uppgjort förslaget till
Extra stats-regleringen utan någon beräkning af Banco-vinsten, anser jag, att åtminstone
Två millioner, om icke allt, böra anslås till förstärkande af Bankens lånerörelse i de grenar deraf, som mest anlitas, eller som för både Banken och det allmänna är förmonligast.
Hvar och en känner, att penningebrist och i följd deraf höga penninge-räntor äro ett svårt band på jordbrukets och näringarnes uppkomst i allmänhet.
Om hvad Höglofl. Stats-Utskoltet, uti dess Betänkande N:o 170, Banco-Ulskoltets Utlåtande N.o 110, Memorial N.o lil. 21 tillstvrkt, att jordbrukaren skall betala sina spanmåls-räntor med contant antages, så följer deraf, att under uppbördstiden ett större capital indrages till Up pbörds-verket, hvarigenom nödvändigt skall uppkomma en svår penningebrist, i synnerhet som Privat-Bank-sedlar icke lagas i krono-uppbörden."
Härmed förenade sig Nils Magnusson från Calmar Län. N:o 110.
Ank. lill Exp. Utsk. den 27 Oct., kl. 2 e. m.
Utlåtande öfver en väckt motion om användandet af Bankens, enligt i83g års bokslut, utöfver grundfondent behållna räntevinst och capital-öf ver skott.
Uti en den 12 nästlidne September väckt, och af Hedervärda BondeStåndet till Utskottet remitterad motion, har Riksdags-fullmägtigen Måns Månsson från Calmar Län föreslagit, att af Bankens, enligt 1839 års bokslut, utöfver grundfonden behållna räntevinst, 3,311,216 R:dr 41 sk. 5 r:st, ett belopp af 1,311,216
R:dr 41 sk. 5 r:st måtte användas till förstärkande af Bankens grundfond, samt återstoden, eller 2,000,000 R:dr, komma landet i lika mon till godo derigenom, att samma belopp användes i Bankens lånerärelse och sålunda både ökade Bankens vinst och satte den i tillfälle att nedsätta räntefoten.
Utskottet får, till svar å ifrågavarande motion, endast åberopa dess, uti Utlåtandet N:o 109, afgifna tillstyrkan, i afseende på dispositionen af Bankens ifrågavarande räntevinst och capital-öfverskott.
Stockholm den 26 Oct. 1840.
Ank. till Exp. Utsk. den d. 27 Oct,, kl. 2 e, m.
Memorial, med förslag till sammanjemkning af Riks-Ståndens beslut, i anledning af Utskottets Betänkande N:o 36 och Utlåtande N:o j8.
Uti Betänkandet N:o 36, hade Utskottet tillstyrkt, att vid Banco-full - 22 B ane o-Utskottets Memorial, N.o 111. mägtiges Expedition ansliilles elt räkenskaps-biträde, nied åliggande att granska och mecl hvarandra jemföra alla till Fullmäglige inkomna uppgifter, rörande räkenskaps-föihållanden, samt, i händelse något dervid helinnes att anmärka, sådant lör Fullmäglige tillkännagifva; att upprätta de sammandrag, som kunna vara anbefallda, samt att tillhandagå, ej mindre Fullmäglige, än Banco-Secreteraren med alla erforderliga utredningar och uppgifter i räkenskaps-väg; hvarjemte Utskottet, eldigt uti samma Betänkande gjordt förbehåll, i sammanhang med frågan örn löne-reglering för Banco-Verkets embets- och tjenstemän, hemställt, att såsom arfvode för nämnde räkenskaps-biträde måtte å Supplementar-stat få uppföras 300 R:dr Banco.
Sedermera, och till följd af framställda anmärkningar emot berörde förslag, har Utskottet, i Utlåtandet N:o '78, åt detsamma gifvit följande förändrade lydelse:
Banco-fullmägtige berättigas på Räkningen: Obestämda Snpplementar-staten” disponera elt arfvode af högst 300 R:dr Banco årligen, att användas såsom ersättning till den person uti Banken, som, uppå Banco-Secreteiarens hemställan, biifver al Banco-lullmägtige förordnad att vid räkenskaps-göromåten inom Banco-fullmägtiges Expedition Secreteraren biträda.
Riks-Stånden hafva, likmätigt Utskottet tillhandakomne Protocolls-utdrag, i anledning af Utskottets omförmäldte förslag, stannat uti följande beslut, nemligen: Höglofl.
Ridderskapet och Adeln har bifallit Betänkandet N:o 36 samt sålunda beslutat, att arfvodet för ett räkenskaps-biträde vid Banco-fullmägtiges Expedition bör uti aflönings-stalen för B inco-Yerkets embets- och tjenstemän m. fl. upptagas; Högvördige Preste-Ståndet åter har, med ogillande af Utskottets tillstyrkan i Betänkandet N:o 36, vidhållit, ehuru, med en något förändrad lydelse i Utlåtandet N:o 78, afslagit det arfvode 300 R:dr, som Utskottet tillstyrkt mätte på Räkningen ”Obestämda Supplementar-staten” disponeras af Bancofullmägtige; hvaremot Vällofl. Borgare-Ståndet och Hederv.
Bonde-Ståndet bifallit Utlåtandet N:o 78.
Då således 3:ne Stånd, eller Ridderskapet och Adeln, Borgare-och BondeStånden förklarat, ej mindre att elt räkenskaps-biträde må kunna vid Bancofullmägtiges Expedition antagas, än äfven, att till berörde biträdes aflönande, ett årligt arfvodes-belopp af 300 R:
Ir Banco skall afsällas, återstår att få afgjordt, huruledes nämnde arfvodes-belopp bör utgå; och som Borgare- och Bonde-Ståndens beslut innefatta bifall till Utskottets senare hemställan, får Utskottet inbjuda Ridderskapet och Adeln att i delta beslut instämma; men Banco-UIskottets Memorial, N.o 112. 25 skulle denna inbjudning icke antagas, torde votering uti Förstärkt
BancoUtskott böra anställas öfver följande voterings-proposition:
Den, som bifaller Utskottets uti Utlåtandet N:o 78 gjorda hemställan, så lydande:
Banco-fullmägtige berättigas på Räkningen: ’’Obestämda Supplementarstaten” disponera ett arfvode af högst 300 R:dr Banco årligen, att användas såsom ersättning till den person uti Banken, som, uppå Banco-Secreterarens hemställan, blifver af Banco-fullmägtige förordnad att vid räkenskaps-göromålen inom Banco-fullmägtiges Expedition Secreteraren biträda; voterar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, så kommer, i enlighet med Utskottets Belänkanden N:ris 36 och 44, alt vid Banco-fullmägtiges Expedition anställas ett räkenskaps-biträde, med åliggande att granska och med hvarandra jemföra alla till Fullmägtige inkomne uppgifter, rörande räkenskaps-förbållanden, samt, i händelse något dervid befinnes att anmärka, sådant för Fullmägtige tillkännagifva; alt upprätta de sammandrag, som kunna vara anbefalda; samt att tillhandagå ej mindre Fullmägtige än Banco-Secreteraren med alla erforderliga utredningar och uppgifter i räkenskaps-väg; skolande till nämnde räkenskaps-biträde, uti Bankens Aflönings-stat på Supplementar-staten, under titel: ”Serskildta löner, anslag och arfvoden för personer, sorn icke tillhöra någondera af ofvanupptagne tjenstegraderuppföras ett arfvode af 300 R:dr Banco.
Auk. lill Exp. Utsk. den 27 Oct., kl. 2 e. in. Memorial, i anledning af Riks- Ståndens skiljågtiga beslut, i fråga om löne-rcgleringen för Banco-Verkets embets- och tjenstemän, konst-idkare och vakt-betjelling.
Sedan Utskottet, uti Betänkandet N:o 44, underställt Rikets Ständers bepröfvande ett af Utskottet upprättadt förslag lill Aflönings-stat för BancoVerkets embets- och tjenstemän, konst-idkare och vakt-betjening, med hem - 24 Banco-Ulskottets Memorial, N.o 112,. ställan, att samma Aflönings-stat malte från och med innevarande års början få i sin helhet tillämpas och Banco-fullmägtige berättigas att för samtlige embels- och tjenstemännen låta utfärda full nia g ter med tour från deras Constituloiialers data, samt uti Utlåtandet N:o 79, i anledning af de inom 3:ne Riks-Stånd gjorda anmärkningar vid Utskottets näslherörde förslag, tillstyrkt, att nämnde aflönings-stat måtte af Rikets Ständer fastställas, med allenast den förändring, att arfvodet för räkenskaps-biträdet vid Bmco-Fullmägtiges Expedition må från Staten uteslutas samt det tillägg, att Bokhållaren Schös och Actuarien Schröderheim på Indragnings-Stat uppföras till ett lönebelopp af 720 R:dr Banco hvardera; så har, enligt till Utskottet ankomne Protocollsutdrag, Yällofl. Borgare-Ståndet i allo bifallit, hvad Utskottet uti berörde Betänkande och Utlåtande föreslagit och hemställt; hvaremot de öfriga 3:ne Riks-Stånden fattat följande beslut, nemligen: ldöglofl.
Ridderskapet och Adeln har, jemte bifall till hvad Utskottet för öfrigt i Betänkandet N:o 44, och Utlåtandet N:o 79 hemställt, funnit godt gilla det af Utskottet i förstnämnde Betänkande afgifne förslag till aflöningsstat med följande förändringar: l:o att 2:ne Commissarie-löner å 1,600 R:dr hvardera, 1 Casseurs-lön å 1,200 R:dr med åtföljande 100
R:dr tjenstgörings-arfvode samt 500
R:dr missräknings-penningar, 1 Bokhållare-lön i Sedel-Contoiret å 700 R:dr, 3:ne Contoirs-Skrifvare-löner dersammastädes a 400 R:dr samt ett Cassa-Skrifvarearfvode ä 400 R:dr, eller tillsammans 7,300 R:dr öfverflyltas från OrdinarieStaten till Indragnings-Staten, med skyldighet för Banco-Fullmägtige alt, vid första Commissarie-ledighet, genom indragning af en Commissarie-beställning inom Depositions-Afdelningen, bereda den ena Commissarie-lönens indragning, samt att, i afseende på de öfriga, härigenom på Indragnings-Stat öfverflyttade tjenster, indraga desamma, så snart Fullmägtige, efter att förut, vid hvarje ledighet, hafva hört Commissariatet, Önner Bankens göromål sådant medgifva; 2:o att på Ordinarie-Staten bland Konst-idkare uppföras så väl en Garde des medai/les och en Brandmästare med de för dessa befattningar af Utskottet på Supplementar-Stat föreslagna löner af 200
R:dr för den förre och 150 R.dr för den senare, som en Pappersmästare vid Bankens pappersbruk med samma anteckning, som för Bruksförvaltaren, uppbär lön på Tumba bruks stat; 3:o att det på ordinarie statens Supplementar-stat uppförda anslag af 1,500
R:dr för extract-arbeten samt lönlöse extra-ordinarie tjenstemäns uppmuntran - Banco-Vtskottels
Memorialj N-o 7/2. 25 tran förhöjas till 2,500 R:dr, dock med tillägg, att, så länge någon af de 11 pä