Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Från rikets stift » Stockholms stad Underhållne af Institutets fond Betalande elever Ambulanter Summa elever Afdelningen för blinda Frän rikets stift » Stockholms stad Underhållne af Demoiselle Backmans pensions-fond ...
Betalande elever Summa elever Gossar.
Flickor. 42. 18. 1. 4. 2 1. 16.’ 2. — 2. 61. w. Gossar.
Flickor. 9. ■) 15. 1. 1. 3. 12. 19. 88. 31. 119. 6,982: 13. - 22,514: 41. 7 944; 22. 8 1,915: 20: — - 704: 30. 4 33,081: 11. 7. Någon anmärkning vid dessa räkenskaper har ej hos Rikets Ständers Revisorer förekommit.
— 198 — f afseende å den i föregående revisions-berättelser omförmälda frågan angående den nya byggnad för Institutet, till hvars uppförande Rikets Ständer vid särskilda tillfällen anvisat tillsammans ett belopp af 157,500 R:dr R;mt, få Re,visprerne, enligt erhållen upplysning, meddela, att plats för ifrågavarande byggnad visserligen blifvit utsedd i närheten af öfre Manilla, men att kostnadsförslag och ritningar dertill ännu icke till Kongl. Maj:t inkommit.
Hvad Institutets förvaltning angår, hafva Revisorerne, som besökt nämnda inrättning, ansett sig ega skäl att vitsorda det nit och den omtanka, hvarmed Direktionen i detta hänseende tillvägagått, äfvensom Revisorerne funnit, att de vid Institutet anställda Lärare på ett särdeles tillfredsställande sätt besörjt elevernas undervisning.
Kolonien Sst Barthelemy.
Enär Revisorerne ej i vanlig ordning fått sig tillställd den redogörelse öfver nämnda Kolonis förvaltning för det år denna revision omfattar, hvilken det åligger vederbörande att upprätta och sedermera i gransknings ändamål till Kongl.
Kammar-rätten aflemna, för att derefter Rikets Ständers Revisorer delgifvas, hafva Revisorerne sökt förskaffa sig upplysning om orsaken härtill, och dervid af en från Herr Stats-rådet och Chefen för Kongl.
Finans-departementet till bemälda embetsverk den 25 nästlidne Augusti aflåten skrifvelse, bland annat, inhemtat, att
Koloniens räkenskaper för revisions-året skolat uppgöras af dervarande Guvernements-sekreterare, hvilken, under Justitiarien och Räkenskaps-föraren Fredrik Carl Ulrichs tjenstledighet från den 8 Juni 1857 till den 6 Juli 1858, varit förordnad att jemväl bestrida räkenskapsförare-befattningen, men att, sedan bemälde Sekreterare, dels i anseende till sjukdom, dels af andra inträffade hinder, tid efter annan nödgats begära uppskof med aflemnandet af dessa räkenskaper och slutligen, inför protokollet, hållet i Finans-konseljen uti staden Gustavia den 8 Juni innevarande år, antagit Justitiarien Ulrichs redan förut gjorda och dä förnyade anbud att helt och hållet öfvertaga bestyret med ifrågavarande räkenskaper samt tillse deras ordnande och afslutande inom kortaste möjliga tid, samtlige detta arbete tillhörande handlingar blifvit afiemnade till Ulrich, som, enligt hvad Herr Stats-rådets skrifvelse vidare innehåller, i egenskap af tjenstförrättande Guvernör å Barthelemy, uti underdånig rapport af den 27 förlidne Juni förbundit sig, att lemna ingen möda ospard för omförmälda räkenskapers skyndsamma afslutandé och öfversändande till Sverige tillika med 1858 års redogörelse, sorn redan vore färdig och blifvit till öns Finans-konselj aflemnad.
- 199 - Utom hvad här ofvan är vordet omförmäldt angående Revisorernes besök å statens invid hufvudstaden pågående jernvägsbyggnad, å Kongl.
Serafimer-lazarettet samt vid Institutet för döfstumma och blinda, få Revisorerne meddela, att de under sin gransknings-förrättning jemväl besökt följande veyk och allmänna inrättningar, nemligen: Kongl.
Carolinska Medico-kirurgiska Institutet, Garnisons-sjukhuset, Stockholms allmänna Barnhus1, Teknologiska Institutet, Kongl.
Bibliotheket, Nationalmusei-byggnaden, Kongl, museum, Naturhistoriska riks-museum samt hospitals-byggnaden vid lägenheterna Hedvigs- och Conradsberg på Kungsholmen, äfvensom Revisorerne besett Kongl.
Vitterhets-, historie- och antiqvitets-akademiens samlingar samt Arméens och Flottans förråder å Skeppsholmen.
Enär de nu granskade räkenskaperna i allmänhet äro förda i bankomynt, förstås med benämningen Riksdaler i denna berättelse öfverallt Riksdaler Banko, så vida ej annorlunda finnes särskildt utsatt.
För de i berättelsen förekommande siffér-uppgifters öfverensstämmelse med räkenskaperna, äfvensom för deri intagne tabellers riktighet, är Kamererare!* vid Revisionen ansvarig.
De emot flera af förestående punkter anmälda reservationer, hvilka ej finnas berättelsen bifogade, äro intagne i Revisionens protokoll.
Hos Kongl. Majit hafva Revisorerne anhållit, det måtte Kongl.
Stats-kontoret undfå nådig befallning att låta utbetala ej mindre de arfvoden, Revisorerne, på grund af 3 § uti instruktionen, bestämt för de vid denna revision anställde tjenstemän, än ock den vaktbetjeningen tillagda aflöning jemte kostnaderne för skrifmaterialier med mera; hvarförutan underdånig framställning skett angående nådigt bestämmande af lämplig vedergällning åt den Stats-kommissarie, hvilken, jemlikt Kongl. Maj:ts nådiga förordnande, linder förrättningen Revisorerne med upplysningar tillhandagått. — 200 — Likmätigt stadgandet i 68 jj riksdags-ordningen, varder tiden för nästa statsrevision utsatt till den 15 Augusti 1860.
Ridderskapet och Adelns ledamöter: A. HAMILTON.
FREDRIK ALEXANDER FUNCK. C. A.
BOGEMAN. G. STJERNGRANAT. M. WOLFFELT.
GUST. NORDENANKAR. Högvördige
Preste-ståndets ledamöter: CARL FR.
BJORKMAN. N. J. EKDAHL, ANDERS SANDBERG. J. M. MALMSTEDT.
ESBJ.
BERGMAN.
SVANTE GRÉN.
Viillnfl, Borgare-ståndets ledamöter: F. A. RINMAN. A. R. FALKMAN. G. C. WITT. F. A. BORG. C. TH. ÖHMAN. AUG. THEOPH. BLOMBERG.
Hedervärda Bonde-ståndets ledamöter: L. G.
ANDERSSON.
O. ERICSSON.
P. MATTSSON.
AND.
HERMAN ÖBOM. P. ERIKSSON. Bruno Johnnsson. — 201 — Reservationer t * l:mo ri»l lunds Domkyrkas räkenskap, § 1, a) af Herr Nordenankar, Gustaf: »Emot Rikets Ständers Herrar Revisorers beslut, att framställa anmärkning rörande sättet för utarrenderingen af åtskillige, Lunds domkyrka tillhörande hemman, anser jag mig böra anmäla reservation på den grund, att Herrar Revisorer ej med visshet hafva sig bekant, huruvida ej hvad Herrar Revisorer i detta afseende vilja påpeka, redan af vederbörande tillämpas.«
Häruti hafva instämt: Grefve Hamilton, A. L., Friherre Funck, F. A., Herr Bogeman, C. A., Doctor Björkman, Pröstarne Malmstedt och Grén, Kyrkoherden Bergman samt Herrar Witt och Blomberg. b) af Herr Falkman: »Emot det sätt, hvarpå anmärkning blifvit framställd vid förvaltningen af Lunds domkyrkas hemman, får jag mig reservera, enär jag anser det vara föga välbetänkt, att med den bestämdhet, sorn nu egt rum, förklara, det kyrkans inkomster skulle ökas, derest de till kyrkan hörande hemman blefve utarrenderade på offentlig auktion i enlighet med de grunder, sorn finnas stadgade i Kongl, förordningen den 19 Juli 1847.
Sådant förutsätter nemligen en slags visshet derom, att så ej redan skett; men då Revisorerne icke af räkenskaperna, sådana de förefinuas, med säkerhet förmått bedöma huru härmed sig rätteligen förhåller, anser jag anmärkning, i det skick densamma blifvit beslutad, hvarken försigtig eller rätt lämplig.» 2:do rid räkenskapen angående iVational-wuseuui, § 1. a) af Grefve Hamilton, Adolf Ludvig: »Jag kan icke instämma uti det i berättelsen rörande National-musei-byggnaden intagna yttrande att: »Revisorerne anse sig böra hemställa, att, om och när medel af Rikets Ständer framdeles anslås till fullbordan af nämnde museum, det vilkor dervid bör fästas, att, så vidt sig med fördel göra låter, arbetet må verkställas af Svensk materiel och af Svenska händer till inhemska konstskicklighetens befrämjande»; — dels emedan jag anser det olämpligt, att Revisorerne, utan några på utredda och uppgifna sakförhållanden grundade skäl, meddela råd åt Rikets Ständer; — dels emedan det gifna rådet kommer för sent, då nästan alla utländska materialier, som komma att begagnas vid National-musei-byggnaden, redan äro inköpta; — dels emedan jag vet, att redan förut vid detta byggnadsarbete den regeln blifvit följd att, »så vidt det sig med fördel göra låter, använda Svensk materiel och Svenska arbetare», och att således ingen anledning funnits till ifrågavarande yttrande; dels emedan, om man vill utsträcka ofvanstående, »med fördel sig göra låter», äfven till den fördel, som kan vinnas genom »befrämjandet af svensk konstskicklighet», ingen gräns finnes för de uppoffringar, staten vid dess byggnader och arbeten skulle kunna åläggas eller för de missbruk, som deruti skulle kunna halva sin grund och söka sin ursäkt; — och slutligen emedan denna hemställan kan tolkas som ett klander emot dem, till hvilka detta arbetes ledning varit lemnad, hvilket, då det är fördoldt, icke gifver det tillfälle 26 302 — att förklara sig, som ett öppet framställande af en Revisorernes anmärkning skulle medfurt.»
Uti ofvanstående reservation instämde:
Friherre Funck, F. A., Herr Bogeman, C. A., Herr Stjerngranat, G., Herr Nordenankar, Gust., samt Doktor Björkman. b) af Herr Rinman: »Undertecknad får reservera mig mot det rörande ^Natio nal-museum atgifna yttrande, hvilket jag anser borde hafva följande lydelse: »Såväl af räkenskaperne som genom besök på stället hafva Revisorerne funnit, att vid denna byggnad nog mycket utländska materialier blifvit begagnade, och kunna icke undertrycka den tanken, att det vore önskvärdt, att vid det återstående arbetets utförande, så vidt sådant blir ändamålsenligt och fördelaktigt, må användas Svensk materiel och Svensk konstfärdighet.
» Häri instämde:
Kyrkoherden Ekdahl, Doktor Sandberg och Herr Falkman. — 203 — Kongl.
Stats-kontorets underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse om verkställd granskning af statsverkets förvaltning år 1857.
Jemlikt Eders Kongl. Maj:ts nådiga befallning uti remiss af den 21 nästlidne Oktober å Rikets Ständers innevarande år församlade Revisorers berättelse om verkställd granskning af stats-verkets räkenskaper och förvaltning för år 1857, får Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-kontor härmed afgifva underdånigt utlåtande i nedannämnda delar och tillika bifoga särskildt yttrande af Ofver-direktören för Mynt- och kontrollverken, angående de punkter i revisions-berättelsen, som röra förvaltningen af sistnämnde båda verk.
Af den anledning, att å första hufvudtiteln afförts 12 R:dr 12 sk.
Banko, sorn utgöra värdet af några till Kungsörs kungsladugård anvisade dagsverken, hafva Revisorerne påyrkat åtgärders vidtagande för nämnde räntas indragning till stats-verket.
Ifrågavarande dagsverken, hvilka utgå af hemmanen Bjurkärnsboda och Karmdahln i Skedevi socken af Fellingsbro härad, hafva tillförene upptagits uti räkenskaperna under titel: »Ordinarie afkortning», men äro numera, jemlikt Kammar-kollegii föreskrift af den 14 Oktober 1851, omförda till anordnings-titel.
Rörande den framtida dispositionen af denna dagsverksränta, har Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Orebro län genom utslag den 4 November 1856 förklarat, att densamma skall framgent till Kungsörs kungsladugård utgöras; men som detta utslag blifvit understäldt och ännu är beroende på bemälda Kollegii pröfning, torde den af Bevisorerne väckta frågan få anstå till dess ärendet hunnit i Kammar-kollegium slutligen handläggas.
Revisorerne hafva ($ 8) yttrat, att om tjenlig lokal till embetsrum för Öfverståthållare-embetets
Kansli icke kan i något Kronans hus beredas, eller hyresmedel på annat sätt anskaffas än genom anordnande af 1,000 R:dr Banko årligen från allmänna indragnings-staten, på sätt nu tillgår, angeläget vore, att särskildt anslag för ändamålet å stat uppfördes.
Jemte upplysning, att ifrågavarande hyresmedel alltsedan den 1 April 1817 af allmänna indragnings-staten utgått med 1,000 R:dr Banko, samt att dessa numera tillfalla Stockholms stad, såsom egare af det hus, hvarest bemälda Kansli sedan år 1852 är inrymdt, får Stats-kontoret i Revisorernes förrberörda hemställan sig förena.
I afseende å de i § 10 omnämnda 26,000 R:dr Banko, som afförts å anslaget för restitutioner, får Stats-kontoret endast i underdånighet anföra, att, sedan det vid 1856 204 års bokslut af vederbörande tjensteman begångna misstag med summans debiterande tvänne gånger blifvit bemärkt, annan utväg för Bokslutaren, till åstadkommande af rättelse härutinnan, icke fanns än att antingen förfara såsom nu skett, eller ock att i 1857 års riks-hufvudbok upptaga kopparräntan med 26,000 B:dr mindre än densamma i verkligheten utgjorde; varande genom den vidtagna åtgärden, som skedde utan föregången anmälan i Stats-kontoret, förhållandet fullständigt rättadt, så att hvarken Riksgäldskontoret eller Stats-kontoret bekommit mera eller mindre än hvad hvartdera af dem tillhöra bort.
I anledning af Revisorernes yttrande (§ 11) om ett årligt anslags uppförande å stat för ersättning åt städerna för mistad inkomst af gernings-ören, får Stats-kontoret i underdånighet anmäla, att den summa, som för nämnde ändamål anordnats åren 1853— 1857, i medeltal utgjort 744 R:dr 20 öre om året och att utgifter af förenämnda beskaffenhet förekomma endast i 13 af rikets län; men som ersättningens utbytande emot bestämda anslag icke torde kunna, utan städernas hörande, ega rum, samt den 1'ör sådant ändamål erforderliga skriftvexling och öfriga för genomförande af den yrkade förändringen erforderliga åtgärder sannolikt skulle komma att medföra mera besvär, än de nu behöfliga uträkningarna föranleda och frågans ringa vigt påkallar, så tillstyrker Statskontoret i underdånighet, att berörda punkt i revisions-berättelsen ej måtte bifallas, helst dylika ersättningar torde årligen mer och mer minskas samt slutligen upphöra.
Uti frågan om vissa utgifters anordnande under förskotts-titel, i stället för rubriken: »Ofverskotten ä stats-verkets inkomster», (§§12 & 13 i revisions-berättelsen) åberopar Stats-kontoret i underdånighet sitt den 2 December 1858 afgifna utlåtande (sidan 224).
Remiss-akten återställes, och Stats-kontoret framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste undersåter och tjenare, A. V. KOCK, föredragande.
GRÅÅ. O. F. af SILLÉN.
Bruno Johansson. G. V. af Donner.
OfviT-ilircktömis vid Myntoch kontro 11-v er ken underdåniga yttrande öiver Rikets Ständers Revisorers år 1859 gjorda framställning om ändring i kontrollförfattningarne.
Stor mäktigste, Allernådigste Konung!
Rikets Ständers sednast församlade Revisorer hafva vid granskningen af Myntverkets förvaltning under år 1857 icke funnit något att anmärka eller anmäla, som kan fordra förklaring af verkets embets-personal.
Vid granskningen af Kontroll-verkets förvaltning hafva Revisorerne hufvudsakligen anmärkt den olikhet i kontrollbehandlingen af guld-, silfver- och tenn-arbeten, som, enligt hittills gällande stadgar, eger rum mellan de i hufvudstaden och de i landsorterne förfärdigade dylika arbeten, och yrkat, att i en snart förväntad ny kontroll-stadga skånne föreskrifter måtte meddelas, att allmänheten må ega visshet derom, att hvarje, med kontrollstämpel försedt, utbjudet arbetsstycke är af fullgod beskaffenhet; hvarjemte Revisorerne anmärkt, att Guldsmederne i landsorterne sakna det tillfälle, som yrkesbröderne i hufvudstaden ega, att få sina prof genast godkända innan de tillverkade arbetena i handeln utlemnas, och kasserade i händelse de skulle befinnas underhaltige.
Vid dessa Revisorernes anmärkningar och yrkanden anser jag mig böra i allmänhet erinra, att det icke gifves någon annan möjlighet, att i landsorterne åstadkomma undersökning af guldsmeds-arbeten före stämplingen och dermed förena samma tillfälle för Guldsmederne att få sina prof genast godkända innan de tillverkade arbetena i handeln utlemnas, såsom i Stockholm eger rum, än att ett kontroll-kontor upprättas i hvarenda ort, der någon Guldsmed kan få rättighet att sitt yrke bedrifva.
Men utom det att inrättandet af kontroll-kontor i hvarje stad och köping skulle orsaka högst betydliga kostnader såväl för första uppsättningen sorn för inrättningens årliga underhåll och aflöningen af behöflig betjening — kostnader, som många gånger skulle öfverstiga afgifterne för kontrolleringen, så framt ej dessa i lika mån skulle förökas och sålunda fördyra sjelfva guldsmeds-yrkets produkter — skulle det blifva nästan omöjligt att erhålla en nog stor mängd af skickliga och tillförlitliga personer att bestrida kontroll-tjensterna; hvarföre all tanka på en slik anordning måste såsom overkställbar förkastas.
För vinnande af den yrkade undersökningen före stämplingen torde lämpligaste utvägen vara, att i landsorterne guldsmeds-arbetena uti ofärdigt tillstånd uppvisas för Magistraten eller dennas ombud, den s. k.
Stämpel-rådmannen, i tillverknings-orten; att profspånor tagas af och stads-märket påslås å arbetsstyckena, hvilka derefter återlemnas till Guldsmeden för att fårdiggöra dem om han så för godt finner; att profspånorna afsändas med posten af Stämpel-rådmannen till Kontroll-kontoret i Stockholm eller till — 206 — vissa i landsorterna nyupprättade kontroll-kontor för att till halten undersökas; att bevis öfver halten med första återgående post till Stämpel-rådmannen öfversändes, hvarefter kontroll-stämpeln åsättes, om profspånorna befunnits hafva vederbörlig halt.
Att dylikt förfärande skall orsaka en tidsutdrägt af en, två eller tre veckor, alltefter tillverknings-ortens aflägsenhet från kontroll-kontoret, är klart, men synes mig icke vara möjligt att undvika.
För större och med sådant förlag, som för bedrifvande af så dyrbara tillverkningar, som här äro i fråga, försedda verkstäder torde denna olägenhet vara af ringa betydenhet, men för en mängd Guldsmeder i våra småstäder, hvilka drifva sitt handtverk i ganska liten skala, skulle en sådan anordning blifva mycket besvärlig, och för mången rent af dräpande.
Huru man ock må förordna om kontrolleringen, så kan man ändå icke vinna den säkerhet »derför, att guld- och silfver-arbeten, som blifvit med kontroll-stämpel försedde, ej äro underhaltige», såsom Revisorerne önska.
Ett exempel kan bäst upplysa huru omöjligt det är att förekomma alla bedrägerier.
Många arbeten, isynnerhet af guld, såsom kedjor, armband m. fl., sammansättas af en nästan otalig mängd fina och om hvarandra på mångfaldigt sätt hopslingrade delar, och af hvilka man icke kan, utan att väsendtligen skada arbetet, aftaga prof för undersökning annorstädes än på de ytterst sittande låsdelarne, hvilka äfven utgöra enda platsen för de föreskrifne stämplarne.
En bedräglig tillverkare kan lösgöra de stämplade bitarne och fastlöda dem på ett annat arbete af underhaltigt gods, ja af bara förgylld koppar eller messing, och upprepandet af underslefvet, huru ofta som helst, kan omöjligen förekommas.
Flere andra exempel på möjliga bedrägerier vore det icke svårt att anföra.
Uti ganska många fall är det icke proberingen och kontroll-stämpeln, utan långt mera de s. k. ansvars-stämplarne eller stads- och namnstämpeln (hvilka före kontrolieringen böra på svenska guld- och silfverarbeten vara påslagne) som skydda köparen för bedrägeri, emedan dessa göra det möjligt att upptäcka och till straff befordra bedragaren.
Vigten af ansvars-stämplarne har jag vid ett annat tillfälle sökt framhålla, då jag yrkat dessa stämplars anbringande äfven på utländska guld- och silfver-arbeten, som i riket införas och till salu hållas, och hvilka nu blott förses med kontroll-stämpel, isynnerhet som den omständigheten, att de till kontrollering inlemnas i fullständigt och poleradt skick, ökar svårigheten att utan arbetets skadande förvissa sig om godsets beskaffenhet.
Huruvida en sådan förändring af kontroll-väsendet, som här ofvan blifvit föreslagen, kan medföra särdeles större säkerhet för allmänheten, än nu gällande författning gör möjlig, kan till och med sättas i fråga.
Resultatet af den stämplingen föregående undersökningen beror nemligen i väsendtlig mån af den noggrannhet och omtanka, hvarmed profspånorna aftagas, och det synes mig vara att befara, att det mera invecklade kontrolleringssättet kommer att väcka och öka hågen att på hvarjehanda sätt kringgå de reglementariska föreskrifter, som förändringen skulle göra behöflige, och utan hvilkas noggranna efterlefnad förändringen icke skulle kunna medföra någon egentlig nytta.
En lättnad för landsorts-guldsmederne anser jag kunna beredas med hänseende till kontrolleringen af deras arbeten.
I Stockholm inlemna Guldsmederne dagligen till s. k. extra-probering prof dels af ädla metaller, som erbjudas dem till inköp, dels af till förarbetning färdiggjordt smältgods, för att få visshet om de förras värde och det sednares lagenliga halt.
Samma utväg har under sednare åren småningom börjat begagnas af Guldsmederne i landsorts-städerna, men dessa hafva att bekosta, utöfver den fastställda betalningen för extra-proberingen, såväl brefporto fram och åter, som kommissionsarfvode åt den, som mottager och inlemnar profvet och återsänder profsedeln.
Kontroll - - 20? — verkets tjenstemän hafva förklarat sig villige att sjelfva emottaga profven från landsorts st, liderne samt Öfversända profsedlarne utan särskildt arfvode; om derföre postporto och tillhandahållande af tjenliga brefkuverter kunde få utgå af Kontroll-verkets expensjnedeJ, skulle landsorts-guldsmeden för dylika extraprof icke komma att vidkännas större kostnad än den i Stockholm boende har att erlägga.
Den utgift, som sålunda kunde för stats-verket orsakas, skulle tillsammans med öfrige omkostnader för Kontroll-verket sannolikt icke komma att öfverstiga det förslagsanslag, som för Kontroll-verkets expenser finnes i stat upptaget.
Jag anser mig likväl böra erinra, att här omnämnda lättnad skulle i sjelfva verket endast komma till godo de Guldsmeder, som kunna förskaffa sig tillräckligt förlag för att icke genom den tidsutdrägt, sora för omnämnde probering är oundviklig (isynnerhet om, såsom hittills, endast ett kontroll-kontor kommer att finnas) se sig förhindrade att af nämnde minskning i kostnaderne sig begagna.
Med djupaste vördnad, trohet och nit framhärdar Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåte, JOACH.
ÅKERMAN.
Prot.-Utdrag, den y Maj i8.j5. 899 terremisser å memorialet N:o 35, vidblef Ridderskapet och Adela sitt förut i ämnet fattade beslut, och lades utlåtandet N;o 42 till handlingarne.
S. D. Då nu å nyo föredrogs Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens den 3 dennes på bordet lagda memorial N:o 114, i anledning af Riks-Ståndens olika beslut öfver Utskottens utlåtande iV.-o 28, behagade Ridderskapet och Adeln antaga den af Utskotten gjorda hemställan att, med frånträdande af sitt i frågan om uppförandet af en fyrbåk å Skäret Understen fattade serskilda beslut, instämma i det, hvaruti Borgare- och Bonde-Stånden stannat, hvarefter Ridderskapet och Adeln fann den af Utskotten i ämnet föreslagna voteringsproposition hafva förfallit. S. D.
Föredrogos ånyo och lades till handlingarne Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens den 3 dennes på bordet lagda memorial: JS-.o n5, i anledning af återremiss å Utskottens betänkande AT:o 71; och N:o 116, i anledning af återremiss å Utskottens utlåtande N:o y3. S. D.
Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Bevillnings-Utskottets den 3 dennes på bordet lagda memorial N;o 36, i anledning af de beslut Riks-Stånden fattat, angående de i Utskottets memorial j\:o 35 förekommande tullbevillningsfrågor.
Föredrogs ånyo och bifölls Lag-Utskottets den 3 dennes på bordet lagda utlåtande N:o ioy, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets betänkande N:o 91, öfver väckt motion om förmonsrätt för förskott, lemnadt på varor, som blifvit
Lill försäljning emottagne, m. m. S. D.
Vid förnyad föredragning af Lag-Utskottets den 3 dennes på bordet lagda utlåtande N:o 108, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets betänkande N:o 92, öfver väckte motioner om förändring af 17 Gap- 2 § Rättegångs-Balken, angående den kraft lill bevisning, som bör tillkomma böcker öfver handel och köpenskap, biföll Ridderskapet och Adeln berörde betänkande N:o 92, med de derutinnan i utlåtandet N:o 108 föreslagna förändringar.
S. D. Föredrogs ånyo en från Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, medelst protocollsutdrag af den 3 dennes, till Högv. Preste-Ståndet och Hederv.
Bonde-Ståndet gjord inbjudning att instämma i det af Höglofl.
Rid - 900 Prot.-Utdrag, den j
Maj 184 5. derskapet och Adeln samt Vällofl.
Borgare-Slåndet fattade beslut, hvarigenom Lag-Utskottets betänkande JN':o 99 blifvit bifallet, med den förändring, att sista momentet i 9 § af den deri föreslagne