Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jemlikt 59, 60 och 61 §§ Regeringsformen, åligger det Bevillnings-Utskottet att afgifva förslag i afseende på utgörandet af Städernes salu-accis, hvilken vid sednaste Stadsreglering beräknades till 2,000 R:dr samt uti Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof blifvit till enahanda belopp upptagen.
I öfverenstämmelse med hvad Rikets Ständer vid flere föregående Riksdagar i denna fråga beslutat, nemligen att de Städer, uti hvilka rättighet att utan afgift införa och försälja kött, bröd och dricka ännu icke vore landtmannen medgifven, fortfarande borde erlägga den genom Kongl. Kungörelsen den 30 November 1810 för dessa Städer stadgade salu-accis-ersättnings-afgift, intilldess införsels och försäljningsfrihet af nämnde förnödenhetsartiklar uti någon af dessa Städer medgifves, då året efter det införselsfriheten beviljats, samma Stad skulle befrias från berörde afgifts utgörande, har Bevillnings-Utskottet, som inhemtat att fri och obehindrad införsel och försäljning af kött, bröd och dricka blifvit sedan sista Riksdag i Nåder medgifven för följande Städer, nemligen i Askersund den Bih. lill It.
Sl. Brot. 1SS3 8; ISSi.
S Sami. 1 Afd. 7 Haft. 2 10 Bevillnings-Ulskollets Betänkande, N:o 13. i Oktober 1851, Götheborg den 15 Juli 1852, Malmö den 7 December 1852, Nyköping den 9 November 1852, Helsingborg den 20 Juni 1853, Jönköping den 20 September 1853, Wenersborg den 14 Oktober 1853 och Eksjö den 28 Mars innevarande år, hvilken omständighet, då sammanlagda beloppet af hvad från samtliga dessa Städer såsom salu-accis utgått uppgår till 1,190 R:dr, synes böra föranleda en nedsättning till 1,000 R:dr af den summa, Kongl. Maj:t ansett kunna på denna inkomst-titel hädanefter beräknas, funnit sig böra föreslå, att dels de öfriga Städer, uti hvilka rättighet att, utan afgift, införa och försälja kött, bröd och dricka, ännu icke är landtmannen medgifven, fortfarande böra erlägga ifrågavarande salu-accis-ersättnings-afgift, intilldess sådan införsels och försäljningsfrihet uti någon af dessa Städer varder beviljad, då, året derefter, samma Stad befrias från erläggandet af berörda afgift, dels ock en summa af 1,000 R:dr må vid statsregleringen upptagas såsom Städernes salu-accis-afgift, att fördelas och utgå enligt härhos bilagda förslag till förnyad Tar?/' för fördelning af salii-uccis-ersättningen utaf Städerna, hvilken tarif, i händelse den af Rikets Högloft.
Ständer godkännes, skulle komma att på vanligt sätt såsom bilaga åtfölja den blifvande Bevillnings-stadgan.
Stockholm den 20 April 1854. Bevillnings-Ulskollets Betänkande, N:o 13. 11 T A R I F till fördelning af Saln-accis-ersättningen utaf Stiidcrne.
R:dr R:dr R:dr Transport 995 Transport 1,170 Stockholm — Falkenberg.
Götheborg — I.Fjerde Klassen.
Falköping .
Arboga Grenna . . — Första Klassen.
Christinehamn 40 Hjo ....
Gefle Norrköping Halmstad 20 Kongelf . . 300 Hedemora Helsingborg — Kongsbacka Laholm . . 15 Andra Klassen.
Lidköping . 50 Hudiksvall __ Lindesberg . — Calmar Köping Mariefred . — Carlskrona 111(1 Luleå Marstrand . 20 Malmö — Mariestad 20 Nora . . . . — Upsala Piteå — Norrtelje . . 25 Westerås Sala — Philipstad . 25 Wisby Sundsvall — Sigtuna . . — Söderhamn 15 Skanör och Falsterbo . — Tredje Klassen.
Umeå 25 Skara . . . Skenninge . 25 Borås 20 Wadstena 30 Sköfde . . . — Carlshamn — Warbere 20 Strengnäs . — Carlstad — Wenersborg Strömstad . — Christianstad 90 Wexiö Säther . . . — Fahlun — Södertelje . — Jönköping .'
Landskrona 83 Femte Klassen.
Sölvitsborg , Thorshälla . — Linköping 100 Alingsås — Trosa . . . — Lund — Askersund — Ulricehamn — Nyköping — Cimbritshamn — Wimmerby.
— Uddevalla — Eksjö — Amål .... 10 Westervik — Engelholm 5 Öregrund . — Ystad — Enköping — Östersund . — Örebro — Eskilstuna — Östhammar.
— Transport 995 Transport 1 1,170 Summa B:co R:dr 1,540 STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, litiii. Bevillnings-Utskoltets Betänkande, N:o ■Ii. 1 W:o 14.
Maj 18S4, kl. 1 e. m.
Betänkande, angående Post-bcviIlningen.
Sedan Rikets Ständer vid sistlidne Riksdag, med anledning af särskilda, då vackla förslag om den förändring i grunderna för post-bevillningens utgörande, att ett visst lågt medelporto, ej öfverstigande 4 sk. banko per lod, måtte bestämmas för alla bref, som genom Post-verket inrikes orter emellan befordras, oell att detta porto skulle erläggas genom ett särskildt slämpladt papper eller s. k. frimärken, som borde fästas å brefven, uti underdånig Skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhållit, att General-Post-Styrelsen måtte i nåder anbefallas alt låta upprätta på tillförlitliga beräkningar grundadt förslagtill införande af ett i nämnde syftning förändradt system i afseende ä post-väsendet, samt att derefter Nådig Proposition i ämnet måtte varda till Rikets Ständer aflåten; så bar Kongl. Maj:t, efter det General-Post-Styrelsen med infordradt underdånigt utlåtande och förslag inkommit och Stats-kontoret jemväl blifvit bordt, uti Nådig Proposition (N:o 72) af den 21 sistlidne Mars, hvilken från samtlige Riks-Stånden blifvit till Utskottet remitterad, gjort de framställningar, hvartill Kongl. Maj:t ansett de med hänsigt till förevarande fråga utredda förhållanden böra föranleda.
De ärendet rörande handlingar, som i Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition antydas, hafva blifvit lill Utskottet öfverlemnade, äfvensom de yttranden, hvilka vid remissen af den Kongl. Propositionen blifvit hos Högloflige Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet afgifna, och deri, å ena sidan, yrkats ett medelporto af 3, högst 4 sk., eller, derest rayons-porton blefve antagna, alt det lägre af dessa, eller 4 sk., måtte bestämmas för afstånd af till och med 30 mil, samt,1 å andra sidan, åter ifrågasatts behofvet och nyttan af någon förändring uti grunderna för post-bevillningens utgörande; hvarjemte Utskottet, i sammanhang härmed, förehaft en inom Vällofliga Borgare-Ståndet väckt motion af Herr L. A. Pellersson, som, jemte framställning om införande af ett lika bref-porto för bela riket af högst 4 sk., yrkat, att det till Stats-verket af postmedlen utgående årliga bidrag icke vidare måtte tagas i anspråk, utan komma Postverket till godo för att användas till post-kommunikationernes underlättande och befrämjande genom anskaffande af snabbgående ångbåtar lill posternes fortbringande, lättare postvagnar med sältra förvaringsrum för medföljande penninge-remisser, och så inrättade, att en eller tvänne passagerare derå erhålla plats, samt skyndsammare och tä Bih. till B.
ISS3 & 185i. 5 Sami.
I Aftl. 8 Haft. 1 2 Bevillnings-Llskollets Betänkande, N:u -Ii.
,tare postförbindelser emellan de orter, der en större rörelse och vigtigare allmänna angelägenheter påkalla en jemn kommunikation.
Då Utskottet nu går att i denna fråga afgifva utlåtande, anser Utskottet sig icke kunna undgå erkänna, att det af Kongl. Majit föreslagna, s. k.
Rayons-porto-svstemet, i de länder, der detsamma varit infördt, vid öfvergången från oskäligen uppdrifna och invecklade post-taxor, visserligen medfört lättnad i porto-afgifterne, äfvensom i viss mån genom förenkling af. post-taxorna och uppbördssättet tillegnat sig någon del af den förtjenst, som utmärker det Roxvland-Hillska systemet.
Likväl innefattar förstnämnde system i tillämpningen en högst väsendtlig afvikelse från de mest framstående fördelarne af ett enda medelporto genom det från rayons-porton oskiljaktiga behofvet af olika taxor eller afstånds-uppgifter för hvarje särskild post-anstalt, och af kontroller öfver de olika frimärkena.
Likasom nu de manga af afstånden beroende olika porto-satserne kunna framkalla tvekan hos korrespondenten, om han blifvit behörigen taxerad, lemna ock rayons-porton rum för en dylik tvekan, samt skulle ännu mera, då de i 5:te punkten af Kongl. Majits förslag omförmälde brefl&dor anlitades, utan att någon post-ljensteman der vore att rådfråga, framkalla både osäkerhet och misstag om rätta afgiften samt sålunda hämma, i stället att underlätta brefvexlingen.
Då dessutom härstädes gällande post-taxor icke äro öfverdrifvet höga, synes det skäl, som i andra länder hufvudsakligen framkallat rayons-porto-systemet, här icke vara för handen.
I'å grund häraf anser Utskottet anfagandet af nämnde system såsom en öfvergång till ett enda medelporto hvarken vara af omständigheterna påkalladt eller kunna medföra så öfvervägande fördelar, att de nu i flere fall stadgade lägre afgifter, än Kongl. Majits förslag innehåller, derföre borde förhöjas.
Att deremot ett medelporto skulle åstadkomma betydlig lättnad i korrespondensen jemte stor enkelhet i porto-uppbörden och kontrollen derå, må visserligen icke bestridas; men lika med Kongl. Majit, anser Utskottet detta porto icke, ulan en stor del korrespondenters betungande, kunna bestämmas högre än till 4 sk.
Enligt de, efter förhållandena år 1851, af General-Post-Styrelsen gjorda beräkningar, visar sig emellertid att en minskning i Post-verkets inkomster af omkring R9,000
Ridr genom ett 4 sk. medelporto skulle uppkomma.
Då härtill lägges kostnaden för frimärkens förfärdigande, förslagsvis upptagen till 1,000 Ridr årligen, provision för försäljning deraf, uppgående, efter dylik beräkning, å .2 procent, till 8,000
Ridr, de betydligt ökade administrations- och transport-kostnader, äfvensom den ersättning till posl-tjenstemännen för förlorade inkomster af lösväskor, posträkningar m. m., som genom det nya systemets antagande blefve en följd, torde ofvanberörde summa, afven om i beräkning tages en i brefvexlingen genast uppkommande till vext, tvifvelsutan komma att uppgå till så betydligt belopp, att Stats-verkets af postmedlen hittills påräknade årliga inkomst af 115,000 Ridr icke vidare kunde utgå.
Under närvarande förhållanden synes Stals-verket dock icke kunna undvara detta bidrag; och då ersättning derför icke iärer kunna genom andra, mindre, än nu varande post-bevillningen, tryckande afgifter beredas, har Utskottet ansett det vara lämpligast att för närvarande och intill dess sig visar att Stats-verkets tillgångar medgifva uppoffrandet af ofvanberörde utaf postmedlen påräknade bidrag, någon förändring af post-väsendet i omförmälde riktning icke må ega rum; hvadan Utskottet hemställer, att nu gällande post-taxor må vid innevarande riksdag bibehållas oförändrade; i följd hvaraf de, under förutsättning af förändrade portosystemer, dels i Kongl. Majits Nådiga Proposition, dels oek i Herr Petterssons motion för öfrigt framställda förslag torde böra förfallaStockholm den 8 Maj 1854. Bevillnings-Utskoltets Betänkande, N:o 44.
Reservation af Herr Grefve Björnstjerna, C.
M. »Lika med Bevillnings-Utskottet, hyser äfven jag betänkligheter att biträda den af Kongl.
Majit föreslagna öfvergångs-reform med tvänne rayons-porton.
En Utskottet meddelad, i Ge n e ral-Pos t-S ty r el se n s
Kammar-kontor upprättad uppgift å stycketalet af till inrikes orter med posterne år 1851 afgångne betaide bref upptager 173,252 stycken med 2 sk., 447,495 st. med 3 sk., 1,021,521 st. med 4 sk., 1,035,569 st. med 5 sk. samt 1,511,210 stycken bref med 6—12 sk. porto; och jag har vidare fått upplyst, att det ojemförligen största antalet af sistnämnde bref dragit 6 och 7 sk. porto; äfvensom Kongl, Majits Proposition gifvet vid handen, att medeibeloppet af nu varande porto-satser utgör 5f sk. per lod.
Det torde således finnas ovedersägligt, alt 2:ne rayons-porton af 4 och 6 sk., i det de fördyrade brefvexlingen pä kortare afstånd, skulle endast obetydligt lindra korrcspondansen emellan allägsnarc orter.
I samma mån den ekonomiska vinsten för korrespondenlerne af en dylik öfvergångsreform vore i det hela mindre betydlig, torde det ock vara tvifvelaktigt, huruvida denna öfvergång skulle i någon väsendtligare män kunna fortskynda tillvexlen al inrikes brefvexlingen och sålunda underlätta införandet af det Rowland-Hillska medelporto-systemet; helst det förra systemet tillika saknar de hos det sednare mest framstående egenskaperne af enkelhet och beqvämlighet, hvaraf likväl, jemte lindring i sjelfva afgifternc, brefvexlingen synnerligen underlättas.
Det förekommer ock i detta hänseende särdeles betecknande, all andra länder, hvarest öfverdrifna post-taxor och en (rån postverket hemtad betydligare Stats-inkomsl framkallat den medel vägs-reform, som rayonsporto-systemet innebär, snart öfvergifvit detta system och antagit ett enda medelporlo.
Så har t. ex. Norrige, der år 1849, i stället för förut gällande många olika porto-satser från 2 till och med 39 sp. .skir, antogos 2:ne rayons-porton af 4 och 8 sk., frångått detta system och fastställt ett medelporto af 4 sp. sk., närmast motsvarande 4}- sk.
Svenskt banko.
Jag har företrädesvis anfört detta exempel, emedan landets långå utsträckning, giesa befolkning och industriela tillstånd uti intet afseende kunna antagas hafva, mera än våra förhållanden, betingat elier underlättat genomförandet af den ifrågavarande reformen.
l)e öfvervägande fördelarne af medelporto-systemet äro både i Kongl. Majits Proposition och i Utskottets Betänkande erkända; men farhågan att uppoffra Statsverkets af postmedlen hemtade direkta inkomst, 115,000 Ridr, utgör nu skälet till förkastande af en dylik, enligt andra länders erfarenhet, i liera riktningar välgörande reform.
Enligt de af General-Post-Styrelsen, efter för hälland ena är ISSI, gjorda beräkningar, skulle visserligen ett medelporto af 4 sk. pr lod förorsaka en minskning i postverkets inkomster med de belopp, Utskottet i Betänkandet upptagit; men redan i det Utlåtande, hvari General-Post-Styrelsens Kammar-kontor uppställt nämnde beräkningar, finnes noggrant och sakrikt utveckladt, att minskningen af inkomsterna i sjelfva verket ej skulle ens första året efter reformens införande uppgå till mera än 50 högst 60,000 Ridr.
Den numera vunna vissheten om postintradernas starka tillvext under åren 1852 och 1853 bekräftar fullkomligt nyssnämnde åsigt; ty då inrikes brefvexlingen år 1851 lemnade en inkomst af 448,824 Ridr 32 sk., steg denna inkomst år 1852 till 456,532 Ridr och år 1853 till 488,000 Ridr, samt beräknas för innevarande år uppgå till icke mindre än 518,000 Ridr, eller omkring 70,000 llidr mera än år 1851.
En på grund af dessa 4 Bevillnings-Utskoltets Betänkande, JV:o H. förhållanden, i nämnda kontor och således med fullkomlig sakkunskap helt nyligen upprättad kalkyl utvisar, att ett 4 sk. medelporto för innevarande år skulle hafva lemnat ett öfverskott af 127,000 R:dr, hvaraf, efter afdrag utaf alla med reformens införande förknippade kostnader, direkt bidrag till Statsverket kunnat utgöras med 50,000 R:dr, oberäknadt eftergift af 13,000 R.dr, som Postverket nu från Riksgälds-kontoret årligen uppbär, så att Stats-verkets uppoffring för reformen egentligen skulle hafva utgjort endast 52,000 R:dr.
Ett sådant resultat lemnar den nu varande brefvexlingen, utan beräkning af den tillvext, som ett lågt medelporto måste framkalla.
Jag vill i afseende på denna tillvext icke hemta exemplet från England, der förhållandena i öfrigt äro så olika med våra.
I vårt grannrike, Danmark, infördes den 1 April 1851 ett medelporto af4Riksbanks-skillingar.
Sista året under det gamla porto-systemet utgjorde brefantalet 1,647,293 stycken.
Detta antal har, efter medel-portots införande, uppgått:
Irsta året till 2,802,983 st.; andra året till 3,016,450 st., samt från den 1 April 1853: första qvartalet, April— Juni, till 809,489 st., och andra qvartalet, Juli—September, det sista, hvarom jag har kännedom, till 1,015,578 st.
På 3:dje året efter reformens införande blir således brefantalet mera än fördubbladt.
Jag vill ingalunda fördölja, att nedsättningen i Danska porto-afgifterna var betydligare, än här är i fråga, eller söka förespegla det en ringare nedsättning i afgifterna skulle framkalla lika stark tillvext af brefantalet, som i Danmark egt rum; men att både porto-nedsättningen och antagandet af ett medelporto samt i sammanhang dermed införandet af frimärken och inrättandet af bref-emottagningsställen vid postvägarne, äfven här skola högst betydligt öka brefvexlingen, torde deremot å andra sidan icke kunna förnekas.
Och då Postverkets inkomster af ett 4 sk. medel-porto redan med den brefvexling, som nu eger rum, skulle fullkomligt motsvara och öfverstiga utgifterna, mäste Post-verkets financiela ställning ännu mera betryggas och förkofras genom den med visshet påräkneliga tillökningen i korrespondansen samt inom ganska kort tid lemna tillgång till det Stats-bidrag, som nu utgår, derest Rikets Ständer skulle anse sådant för Staten behöfligt och med Post-inrättningens bestämmelse förenligt.
Att Stats-verket för närvarande kan undvara detta bidrag betviflar jag icke; och jag är tillika öfvertygad, att, om Post-väsendet ändamålsenligt förbättras, detsamma skall åt industrien och rörelsen gifva så ökad liflighet, att Stats-verket derigenom beredes fördelar, fullt motsvarande den direkta inkomst, som nu från post-intraderna hemtas.
Dessutom må man icke förbise, att Staten, oberäknadt nämnde bidrag, åtnjuter fördelar till högst betydliga belopp.
Den officiela brefvexlingen, som är medgifven porto-frihet, skulle, enligt en år 1847 af Post-verket uppgjord beräkning, efter gällande post-taxor kostat omkring 300,000
R:dr, och då fri-brefvens antal, år 1847 uppgående till 368,818 st., för år 1852 utgjorde 406,488 samt sålunda ökats med 10 procent, kan fribrefs-rätten nu med säkerhet uppskattas till Banko Riksdaler .
. 330,000:
Tidningar, periodiska skrifter och hrochurer åtnjuta porto-frihet emot en till Stats-verket ingående stämpel-afgift, som 1853 utgjorde omkring 41,000: Utrikes-Departementets, Kongl. Maj:ts Beskickningars hos främmande makter, Kommerse-koliegii samt i främmande länder anställde Svenska och Norska Konsulers embets-brefvexling inom utlandet, bekostad af Post-verket, uppgick år 1851 till . 16,000:
R:dr 387,000: Bevillnings-Utskotlets Betänkande, N:o Ii. 5 Transport R:dr 387,000: Af Post-medlen utgående underhåll af optiska telegraf-inrättningarne i riket, omkring 12,000:
D:o understöd till
Diligens-inrättningen emellan Stockholm, Götheborg och Helsingborg 8,000: — — eller tillsammans B:ko R:dr 407,000:
Vid betraktande häraf lärer icke kunna förnekas, att Post-verket både återgäldar den af Staten ät post-hemmanen medgifna obetydliga skattelindring och derutöfver bereder
Staten och det allmänna så stora ekonomiska besparingar och fördelar, att, om också Post-inrättningen fortfarande må betraktas såsom inkomstkälla för Stats-behofven, denna bestämmelse fullkomligen uppfylles äfven utan det hittills af Post-medlen utgående direkta bidrag.
Den grundsats, som mer och mer gör sig gällande i alla andra civiliserade länder, att Post-kommunikationerna, såsom kraftiga medel till folkens andliga och ekonomiska utveckling, snarare böra uppmuntras och underlättas, än göras lill föremål för beskattning, förtjenar visserligen äfven hos oss uppmärksamhet; och då frågan här inskränker sig till en, om man så vill, endast öfuergående eftergift af det jemförelsevis obetydliga belopp, som af Post-medlen direkt ingår till Stats-kassan, vågar jag vara förvissad, att Rikets Ständer icke skola tveka, att till detta pris förskaffa landet den reform af vårt Post-väsende, för hvars ernående Rikets Ständer vid sistlidne riksdag hos Kongl.
Maj:t gjort underdånig framställning om den sedermera med icke ringa kostnader och med särdeles förtjenstfull noggrannhet verkställda utredning, hvilken ligger till grund för Kongl. Maj:ts nu afgifna Nådiga Proposition.
Ett medel-porto af 4 sk. pr lod utgör, efter min åsigt, hvad med denna reform i främsta rummet bör afses; och derpå äro här förut anförda beräkningar grundade.
Detta medel-porto, yrkadt vid sistlidne riksdag, ådrog sig då Rikets Ständers uppmärksamhet och har jemväl vid innevarande riksmöte så väl i särskild motion, som i de af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition föranledda yttranden, blifvit förordadt; likasom uppnåendet deraf i den Kongl. Propositionen antydes såsom målet för den i Nåder föreslagna öfvergångs-reformen.
Detta porto motsvarar ett i både silfver och koppar gångbart skiljemynt och erbjuder sig redan derigenom såsom en lämplig afgifts-bestämmelse.
Det blefve högre endast för de distanser af 5 mil och derunder, för hvilka nu gällande taxa bestämmer ett bref-porto af 2 sk. och 3 sk., men lika och lägre för alla öfriga afstånd: och, enligt hvad de af General-Post-Styrelsen utarbetade uppgifter utvisa, är brefvexlingen inom förstnämnda distanser jemförelsevis ganska inskränkt, så att ett till 4 sk. förhöjdt porto i dessa fall blefve föga betungande, hvaremot samma korrespondenter, sorn brefvexla pä närmare håll, oftast äfven hafva brefvexling på aflägsnare ställen och sålunda för den något förhöjda afgiften i förra faliet finge full ersättning genom den i sednare fallet till 4 sk. nedsalta porto-afgilten.
Man har väll invändt, all förhöjningen lör förstnämnde distanser skulle drabba i synnerhet arbetsklassen och de mindre bemedlade, hvilka åter icke skulle hafva brefvexling på aflägsnare orter och således ej få tillgodonjuta den i sådant fall lindrade afgiften; men ingenting är origligare, än en sådan föreställning.
Ty det lärer vara allmänt bekant, alt arbetsklassen under vistandet i hemorten högst sällan anlitar posten för sina meddelanden inom orten, utan att dessa meddelanden ske genom tillfälliga lägenheter.
Dä denna arbetsklass deremot, såsom exempelvis Wermlands och Dalarnes befolkning, drager ut till långt aflägsna delar af landel, för alt finna en, hemma saknad, arbetsförtjenst, då först inträder behofvel att brefvexla med de hemmavarande, K Bevillnings-Vtskottets Betänkande, A’:o
Ii. och till dem öfversända den besparda förtjensten; och då. måste, i saknad af privatlägenheter, detta behof tillfredsställas med uppoffring i porto för hvart bref af kanske en half dagspenning.
Med tillförsigt vågar jag således påstå, att ifrågavarande medelporto skall snarare lindra än betunga arbetaren ; likasom jag är öfvertygad, att detta portp skall för korrespondenter i allmänhet blifva särdeles välkommet samt, utan att förorsaka någon märkbar minskning i korrespondansen emelian närmare orter, framkalla högst väsendtlig tillökning deri emellan aflägsnare, samt såLunda inom kort tid, långt ifrån att minska Post-verkets inkomster, fasthellre lemna ganska betydliga öfverskott.
Ått åt
Post-verket bereda sådant öfverskott utgör för mig en särdeles manande anledning till förordande af Post-reformen; ty endast derigenom alt sådant öfverskott uppkommer och uteslutande disponeras tili Post-väsendets förbättring, kan Post-verket sättas i tillfälle att befria jorden från den mer och mer tryckande börda, som Posthemmanens skjutsnings-skyldighet nu innebär, en börda, ytterst ojemnt fördelad och hinderlig, lika mycket för jordbrukets förkofran, som för tidsenlig organisation af Postkommunikationerne.
Hvad angår öfrige i Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition föreslagna bestämmelser, och deribland förändradt porto med frimärken för s. k. lösbref och lokal-bref, så, utom det att principen för ett medel-porto derigenom vore i tillämpningen åsidosatt, förekommer dervid hufvudsakligen den omständighet, att, om ock, genom införande af frimärken för dylika bref, en säkrare kontroll å porto-afgiflens ingående till Post-verket kunde vinnas, inkomsten deraf icke skulle blifva särdeles betydlig.
Under förutsättning af ett porto för dylika bref af 2 sk. pr lod, alt ökas för hvarje lod med ett enkelt porto intill en vigt af 8 lod och sedermera efter gällande moderations-skala, har Getaeral-Posl-Styrelsén ansett, att för begge dessa sorters bref porto-inkomsten borde kunna beräknas till omkring 25,000 R:dr.
Enligt det af Kongl. Maj:t framställda förslag skulle deremot förhöjning i portot icke ega rum i förhållande till brefvigten, hvarigenom ofvanberörde summa komme att betydligt minskas.
Då afgifterne för ifrågavarande bref dessutom utgöra en väsendtlig del af Post-förvaltarnes sportler samt, genom desammas indragning till Post-verket, ersättning derför måste bemälde tjenstemän beredas, torde det vara lämpligast, att hittills gällande stadganden i afseende å meranämnde bref förblifva oförändrade; likväl med någon skälig nedsättning i de nu föreskrifna vigt-bestämmelserne för dessa bref.