Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
SI Baft. 1 2 Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 58 skrifvelse, må af Rikets Ständer begäras, det täcktes Kongl. Maj:t låta i nåder utarbeta ett, på vetenskapliga grunder bygdt förslag, till decimalsystemels införande, så väl i rikets mynt, sora vid mått-, mål- och vigtberäkningen, • hvaremot Hederv.
Bonde-ståndet ifrågavarande utlåtande bifallit.
Enär således Högloft.
Bondeståndet bifallit, men Högvörd.
Preste-ståndet och Wälofl.
Borgare-ståndet afslagit Utskottets ofvanberörde utlåtande, N:o 47, samt två stånd alltså stadnat emot två, har Utskottet, på grund af 75 § i riksdags-ordningen, ansett förevarande fråga hafva förfallit; hvilket Utskottet får hos Rikets Ständer vördsamt anmäla.
Ank. till Eip.-Utsk. den 19 Maj, kl. 1 c. m.
Utlåtandej i anledning af gjord ansökning om eftergift af öfver-ränta å ett af f. d. handlanden C.
G:son Bagge i banko-diskon tnerket upptaget lån.
Jemte företeende af transsumt utaf bouppteckningen efter f. d. handlanden C. G:son Bagge, utvisande en behållning af endast 119 r:dr 27 sk. banko, samt bevis, att f. d. handlanden Johannes Bagge, vid sitt frånfälle, varit så utblottad, att icke ens någon bouppteckning efter honom kunnat upprättas, har ej mindre den förres efterlemnade enka, Borothea C.
Bagge, å egna och hennes barns vägnar, än äfven den sednares son, f. d. botryckaren Sam.
Bagge, å egna och hans bröders vägnar, uti en till Utskottet ingifven skrift, anhållit, att de, som sjelfve befunne sig i torftiga omständigheter, måtte undfå eftergift af upplupna räntan å det af förrbemälde C. G:son Bagge hos banko-diskonten upptagna lån, under vilkor, att samma låns återstående kapitalbelopp genast Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 58. 3 blefve lill diskontverket inbetaldt, hvilket sökanderne förmält sig vilja genom vänners biträde söka tillvägabringa. A.f
Direktionens öfver banko-diskontverket häröfver infordrade utlåtande bar Utskottet inhemtat följande:
Diskont-verkets nu ifrågavarande fordran utgör en återstod i kapital 155 r:dr 26 sk. 3 rst. banko af ett den 18 November 1819 utaf handlanden i Uddevalla C. G:son Bagge, emot borgen af handlanden Johannes Bagge och rådmannen D. B. Bagge, i banko-diskonten upptaget lån, stort 270 r:dr.
Samtlige gäldenärerne hade efter lånets förfallotid gjort konkurs, hvaruti diskont-verkets fordran bevakats, men ingenderas massa lemnade någon utdelning åt oprioriterade borgenärer.
Efter det lånet vid 1832 års revision blifvit, såsom osäker fordran, inom linien fördt, bevakades detsamma ånyo år 1836 uti urarfva-målet efter rådmannen D. FF. Bagge, i följd hvaraf erhöllos de i afräkning å lånet nu afförde 114 r:dr 21 sk. 9 rst. banko; och sedan upplysning år 1845 erhållits, att C. G:so?i och Johannes Bagge jemväl med döden afgått, blefvo deras samtlige sterbhus-delegare, hvilka underlåtit att förskaffa sig urarfva-förmån, för diskont-verkets återstående fordran sökte hos Konungens befallningshafvande i Götheborgs och Bohus län, som, i anledning af gjorda invändningar och på grund deraf, att domen i C. G:son Bagges konkurs frikänt hans enka från deltagande i mannens gäld,, samt att bägge gäldenärernes barn vid egendomens afträdande varit omyndiga, hänvisade påståendet om fordringens uttagande hos sterbhusdelegarne till utförande vid domstol, hvilket beslut Kongl.
Hof rätt faststälde, hvarefter påståendet fullföljdes, genom bemälde sterbhusdelegares instämmande dels till Uddevalla rådhusrätt och dels till Lahne härads-rätt, der målet ännu icke blifvit slutligen afgjordt.
Efter sålunda vunna upplysningar, har Utskottet, med afseende derå, att sterbhusdelegarne icke sjelfva för lånet ingått någon förbindelse, utan endast iråkat en sådan genom deras försummelse att iakttaga den laga åtgärd, hvarigenom de för allt kraf från diskont-verkets sida kunnat sig freda, samt att en vid tvänne domstolar anhängig rättegång måste medföra ej allenast tidsutdrägt, utan äfven i förhållande till det belopp, som är i fråga att indrifvas, betydliga kostnader, ansett sig ega skäl att, på sätt diskont-direktionen tillstyrkt, vördsamt hemställa, att räntan å ifrågavarande af f. d. handlanden C. G:son Bagge upptagne lån må få eftergifyas och afskrifvas, under vilkor, att 4 Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 59. sökanderna, inom 2 månader efter erhållen del af beslutet härom, till banko-diskonten inbetala merberörde låns nuvarande kapital-återstod 155 r:dr 26 sk. 3 rst. banko.
Utlåtande, i anledning af färgaren U. TV.
Arnbergs ansökning om eftergift af öfver-ränta å diskontlån.
Färgaren U. TV.
Arnberghvilken såsom löftesman häftar för 2:ne från banko-diskonten ucgifne och år 1838 till betalning förfallna lån, upptagna, det ena å 2,000 r:dr under N:o 10,527 af handlanden R. TV.
Montan och det andra å 1,500 r:dr under N:o 12,636 af handels-bolaget H. J. Indebetou & komp., har hos Utskottet anhållit, att, sedan han, genom verkställda flera större afbetalningar, minskat dessa diskont-skulder, så att i sammanräknadt kapital deraf nu endast återstå 1001 r:dr 43 sk. 1 rst., honom måtte tillåtas att med en årlig afbetalning af 200 r:dr banko få afbörda sig denna skuld, samt medgifvas eftergift för den å lånen upplupna öfver-ränta; hvilken ansökning diskont-direktionen, uti deröfver infordradt utlåtande, till bifall förordat.
Af nämnde utlåtande har Utskottet inhemtat: att, jemte Arnberg handels-bolaget H. J.
Indebetou et komp. samt handlanden H.
Lykrberg, ingått borgen för det förstnämnda lånet och ofvanbemälde Montan för det sednare; att samtliga gäldenärerne afträdt sin egendom till borgenärers förnöjande; och att, efter erhållna utdelningar i dessa konkurs-massor, lånet N:o 10,527 blifvit minskadt till 405 r:dr 39 sk. 11 rst., samt lånet N:o 12,636 till 596 r:dr 3 sk. 2 rst; men att anledning icke förefinnes, att
Arnbergs medgäldenärer kunna åstadkomma någon vidare afbetalning; vid hvilket förhållande, och enär jemväl Arnberg skall befinna sig uti Banko-Utskottets Utlåtande.
N:o 5V. 5 knappa omständigheter, Utskottet ansett skäl vara för handen alt hos Rikets Ständer vördsamt hemställa, alt färgaren U. TV. Arnberg måtte förunnas eftergift af upplupna öfverräntan å ifrågavarande 2:ne lån, under vilkor, att han, inom en månad efter delfåendet af beslutet härom, aflemnar erbjuden inbetalning för första halfåret med 100 r:dr banko, och sedermera hvarje halft år, inom slutet af December och Juni månader, erlägger en lika summa, eller 100 r:dr banko, intilldess kapital-skulden blifver till fullo lfqviderad.
Stockholm den 15 Maj 184-8.
Prut. 1847 & 1848 tt Sami. 1 Af it. 21 Haft. STOCKHOLM, TRYCKT HOS MARCUS <£ COMP, 1848.
Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 60. 1 N:o 60.
Utsk. den 7 Juni, kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss, i vissa delar, af Utskottets Betänkande N:o 42, med förslag till reglering af Bankens lane- och kreditiv-rörelse.
Uti det under N:o 42 till Rikets högloft.
Ständer aflåtna betänkande, har, Utskottet i 78 serskilda punkter afgifvit förslag till reglering af Bankens låneoch kreditiv-rörelse.
Af detta förslag äro, enligt från Riks-stånden till Utskottet ankomna protokolls-utdrag af den 19 och 22 nästlidne April, följande punkter bifallna, dels af samtlige och dels af 5:ne Riksstånd, nemligen punkterna 1 till och med 22, 25 till och med 48 50, 51, 54, 56 till och med 72 samt 74 till och med 77; och enär 3:ne stånds sammanstämmande mening, i frågor af förevarande beskaffenhet, utgör Rikets Ständers beslut, lära de vid en del af berörde punkter utaf ett
Riksstånd gifna återremisser icke föranleda till någon vidare åtgärd.
Utskottet hade uti 23 punkten tillstyrkt, att cirkulations-kapitalet för lån emot pant af fast egendom i städerna och pä landet måtte förhöjas från 6,500,000 r:dr till 7,000,000 r:dr, allt hanko.
Som denna framställning, af högloft.
Ridderskapet och Adeln samt vällofl.
Borgare-ståndet afslagen, blifvit af de 2:ne öfriga Riksstånden bifallen; så får Utskottet till en början inbjuda förstbemälde 2:ne
Stånd att biträda det af högvörd.
Preste-ståndet samt hederv.
Bonde-ståndet fattade beslut; men för den händelse nämnde inbjudning icke skulle af någotdera Ståndet antagas; torde, för frågans afgörande i förstärkt Banko-utskott, omröstning böra anställas öfver följande proposition:
Den, som anser, att cirkulations-kapitalet för lån emot pant af fast egendom i städerna och på landet skall förhöjas från 6,500,000 r:dr till 7,000,000 r:dr, allt banko, röstar ja; den, det ej vill, röstar nej; vinner nej, så kommer berörde cirkulationskapital att bibehållas vid 6,500,000 r:dr banko.
I fall antingen den af Utskottet gjorde inbjudning skulle antagas eller den mening /a-propositionen innehåller vid omröstningen blifva segrande; torde Jlih. lill n. St.
1847 och 1848 6 Sami. 1 Afd. 22 Haft. 1 2 Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 60.
Utskottets förslag i 24 punkten, innefattande sättet för fördelningen emellan landet och städerna af det ifrågasatta förhöjda cirkulationskapitalet, vinna Rikets Ständers bifall; och om åter den uti förestående ne/-proposition upptagne mening blifver Rikets Ständers beslut, hemställer Utskottet, att den nu fastställda fördelningen af cirkulations—kapitalet i ofvannämnde lånerörelse fortfarande får gälla till efterrättelse.
Den 49:de punkten af Utskottets betänkande, deruti, jemte hemställan, att åtskilliga väckta motioner, afseende nedsättning i räntan för lån, som utlemnas från diskonterna, måtte få förfalla, Utskottet föreslagit, att lista mom. i Banko-reglementets 202 g oförändradt må bibehållas, är hifallen af höglofl.
Borgare-ståndet, men återremitterad af de 2:ne andra riksstånden med anmärkningar, de der hufvudsakligen innehålla, att räntan för diskontlån, nu bestämd till 5 procent, som vid lånets utassignerande afdragas, vore allt för hög, serdeles i betraktande af de flera afgifter, hvilka drabba lånsökanden; att den höga räntan föranledde förlust för banken genom minskad utlåning, och sålunda gerna kunde, äfven utan skada för välgörenhets-inrättningar, nedsättas, emedan dessa utgifva lån på längre tid, hvilka, såsom för låntagaren mera fördelaktiga, kunna bära högre ränta, än lån på kortare tid med omsältningsrätt samt att det åt Banko-styrelsen borde öfverlemnas alt inom något bestämdt maximum och minimum reglera räntefoten.
Då de för diskontlån afsedda fonder sannolikt varda vid samtlige diskontkontoren inom en ej aflägsen tidpunkt anlitade till ett belopp, öfverstigande tillgången, hvilket redan länge varit händelsen vid Götheborgs lånekontor; synes rätta tiden nu ej vara inne för räntans nedsättning; en åtgärd, som dessutom komme att leda till förlust för banken; och då räntan för bankens alla öfriga lånegreriar är till beloppet bestämd; lärer det destomindre böra åt fullmäktige öfverlåtas att för lån med omsättningsrätt från diskonterne reglera räntan, som en tillfällig förändring af nämnde ränta skulle föranleda till oreda i räkenskapen, enär ett lån, utgifvet mot 5 procent, vid första omsättningen kunde komma att påföras 4Vi procent, vid andra omsättningen 4 procent, vid tredje åter 4M> procent, samt vid fjerde 5 procent, o. s. v. Utskottet får fördenskull förnya sin af 2:ne riksstånd redan godkända framställning om bibehållande oförändradt af Banko-reglementets 202 § 1 mom; Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 60. 3 så lydande: »ordinarie räntan för utgifvande lån förblifver 5 procent, efter år räknad, hvilken, vid lånets utassignerande, för liela lånetiden af drages».
Ingemund Odin från Gottlands län hade uti afgifveu motion föreslagit inrättandet af ett lånekontor på Gottland, till hvilken motion Utskottet uti 32 punkten, uppå anförda skäl, afstyrkt bifall.
Denna punkt har höglofl.
Ridderskapet och Adeln bifallit samt de 3:ne ofrälse stånden återremitterat med anmärkningar, genom hvilka ätskillige ledamöter sökt ådagalägga icke allenast, att orten hade behof af ett serskildt lånekontor, serdeles till följd af den under en del af året hämmade kommunikationen med fasta landet, utan äfven att förvaltnings-utgifterne borde blifva ringa i jemförelse till den fördel, som genom en dylik låneinrättning skulle orten beredas; hvarförutan en ledamot inom hederv.
Bonde-ståndet framlagt ett förslag till kostnaderne för förvaltningen af ett lånekontor på Gottland, slutande sig å en summa af 3,266 r:dr 32 sk. banko.
Enär invånarne på ön Gottland under större delen af året äro i tillfälle att hos Banko-diskontverket i Stockholm undfå lån af den för nämnde verks distrikt anvisade fond; synes behofvet af ett serskildt lånekontor på Gottland icke vara serdeles stort, och den ifrågaställda åtgärden möjligen endast leda till fördel för några få.
Deremot kunde, genom inrättandet af ett serskildt lånekontor, mindre gagn möjligen beredas orten, än om lånerätten i banko-diskonten för Gottland bibehålles.
I förra fallet skulle nemligen ett visst kapital för lånekontoret på Gottland afsättas; och om detta kapital visade sig vara otillräckligt vid en tidpunkt, då ifrån de öfriga diskontkontoren någon indragning till fördel för Gottland icke läte sig verkställa, skulle ett saknadt tillfälle för erhållande af lån kunna inträda, hvilket, enligt nuvarande förhållanden, aldrig kan blifva händelsen.
Att den vinst, banken bör kunna påräkna å utlånta kapital, skulle komma att betydligen minskas, inses lätteligen, då man besinnar, att, utan besparing i bankodiskontens förvaltningskostnad, utgifter måste ifrågakomma för lånekontorets förvaltning, hvilka hvarken kunna eller böra beräknas till det af en ledamot inom Bonde-ståndet uppgifna låga belopp, enär duglige tjenstemän med daglig tjenstgörings-skyIdighet och en större uppbörd af kontanta medel svårligen i någon landsort skola finna sig belåtne med det föreslagna beloppet af 366 r:dr 32 sk. banko årligen.
Som för öfrigt blott en och annan af Riks-ståndens ledamöter klandrat 4 Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 60 Utskottets ifrågavarande, af ett Riks-stånd godkända, framställning; förnyar Utskottet härmed den vördsamma hemställan, att frågan om inrättande af ett låne-kontor på Gottland måtte få förfalla.
Sedan Utskottet sålunda ansett sig böra vidblifva dess förra tillstyrkande uti 52 punkten; torde förslaget i 53 punkten, som, bifallet utaf Högloll.
Ridderskapet och Adeln, blifvit af de 5:ne öfriga Riks-stånden uterremitteradt, på grnnd deraf, att 52 punkten hänvisats till ny behandling, böra oförändradt bibehållas; och Utskottet tillstyrker fördenskull, att föreskrifterna i 209 § af Ranko-reglementet, innefattande åtskilliga för diskont-verkets gäldenärer på ön Gottland beviljade förmåner, måtte fortfarande få gälla till efterrättelse.
Genom 55 punkten hade Utskottet afstyrkt bifall till väckta motioner om inrättande af (lere låne-kontor, hvilket afstyrkande 2:ne Riks-stånd gillat; hvaremot Högv.
Bonde-ståndet återremitterat denna punkt, med anledning af en ledamots inom det förra Ståndet och några ledamöters uti det sistnämnde
Riks-ståndet gjorde framställning om angelägenheten deraf, att flere låne-kontor inrättas, på det att lånesökande derigenom med mindre omgång och kostnad må kunna erhålla och inbetala lån.
Som emedlertid Utskottet icke är i tillfälle föreslå någon ort, hvilken företrädesvis skulle vara i behof af serskildt låne-kontor samt några skäl ej blifvit anförde, hvilka böra föranleda ändring i Utskottets förra, af 2:ne Stånd godkända, förslag; så får Utskottet å nyo afstyrka bifall till de väckte motionerne om inrättande af flera låne-kontor.
Det uti 73 punkten under 9 serskilda momenter ufgifna förslag till reglementariska föreskrifter, i afseende på kassa-kreditiv åt enskilde, har uti dess helhet blifvit återremitteradt af Preste-, Borgare- och Bonde-stånden; men Ridderskapet och Adeln har, med bifall till 1, 5, 6, 7 och 9:de mom. af ofvanberörde 73 punkt, endast återförvisat de öfrige momenterne.
För de gjorda aumärkningarne torde lämpligast kunna redogöras vid hvarje serskildt mom.
Mom. 1, innefattande definitionen på kassa-kreditiv, är lemnad utan anmärkning.
Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 60. o Mom. 2., som bestämmer fondens belopp och dess fördelning inom diskontkontoret, har föranledt åtskilliga erinringar, afseende dels fondens förhöjning med andra medel, hvilka dertill skola finnas tillgänglige och dels beredande af rättig het åt enskilda bolag och korporationer att på enahanda vilkor, som enskilde, erhålla kreditiv.
Utom det, att det icke torde vara lämpligt att för en ny låne-rörelse föreslå allt för ;Stor fond, innan ännu sig visat, huruvida densamma kan blifva af fördel för Banken och den enskilde; bör Utskottet fästa uppmärksamhet derå, att för närvarande några medel, utöfver det föreslagna beloppet af 1,850,000 r:dr, icke äro i och för kassa-kreditiv-rörelsen disponible; och som Rikets Höglofl.
Ständer gillat Utskottets framställningar i 44, 45, 46 och 48 punkterne af betänkandet JVI 42, lärer frågan om rättighet för enskilde bolag och korporationer att undfå kassa-kreditiv i Banken och dess låne-kontor hafva vid denna riksdag förfallit.
Mom. 3., lydande som följer: »Emot säkerhet, som af vederbörande direktion pröfvas och godkännes, beviljas kreditiv på högst ett år, räknadt från den dag, kreditiv-rättighet blifvit förunnad, med vilkor, att såsom inträdes—afgift erlägges '/> procent af kreditivets hela belopp», har klandrats dels i det afseende, att Utskottet icke föreslagit, huru beskaffad säkerheten borde vara, dels derutinnan, att tiden för kreditivets begagnande ej blifvit bestämd till kalender-årets utgång, samt dels beträffande afgiften, hvilken ansetts föranleda dertill, att kreditiven icke varda enligt deras bestämmelse begagnade, utan komma att af kreditiv— tagaren användas såsom stående lån.
Utskottet, som genom mom. 9 föreslagit, att fullmägtige måtte få, i enlighet med de i öfrige momenter utstakade grunder, låta upprätta de i och för verkställigheten erforderliga föreskrifter, har härigenom afsett, att det på fullmägtige må bero att bestämma den säkerhet, som för kassa-kreditiv skall ställas, helst nämnde säkerhet kan vara af mångfaldig art, och ett reglementerande härutinnan möjligen kunde komma att hindra fullmägtige från antagande såsom säkerhet af ett bland de bästa hypothek.
Uti Utskottets förslag, att kreditiven beviljas på högst ett år, finnes ej eller något hinder för fullmägtige att förordna, det kreditiven skola vid kalenderårets utgång vara till Banken inbetaide; hvadan någon ändring iden syftning, yrkad blifvit, icke synes erforderlig.
Dessutom och enär vederbörande ega att, derest kreditiven icke begagnas enligt deras egentliga bestämmelse, desamma uppsäga, finnes deruti, enligt Utskottets öfvertygelse, ett tillfyllestgörande korrektiv mot kreditivens användande såsom stående lån; och till förebyggande deraf, att icke någon må söka kreditiv å högre 6 Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 60. belopp, än han i och för sin rörelse behöfver, torde det vara nödigt, att, på sätt Utskottet hemställt, en viss bestämd afgift erlägges för kreditiv-rätteTi; hvilket äfven uti de flesta privat-bauker iakttages.
Mom. 4 angar föreskrifterna om kreditiv-beloppet.
Åtskillige ledamöter hafva ansett det föreslagna maximum af 10,000 r:dr vara alltför lågt och böra förhöjas till 15,000, 20,000 eller 50,000 r:dr; men enär ä andra sidan åter yrkats, att maximum borde vara lägre, än 10,000 r:dr samt det är gifvet, att, i fall maximum höjes, endast ett färre antal personer skulle kunna erhålla kreditiv; synes det vara lämpligast att bibehålla den föreslagna summan af 10,000 r:dr banko.
Minimi-valören å de assignationer, som på kreditiven utfärdas, af Utskottet i mom. 5 upptagen till 50 r:dr, har ansetts böra höjas till 100 r:dr.
Utskottet kan likväl ej biträda denna åsigt, emedan, genom en dylik förhöjning, de, hvilka innehafva kreditiv å allenast 1,000 r:dr, icke skulle kunna med den fördel, som eljest vore händelsen, af kreditivet sig begagna.
Vid öfriga i det förenämnde icke vidrörda momenter har någon annan anmärkning ej förekommit, än att, i händelse den för kreditiven stadgade afgift borttages, räntan måtte förhöjas frän 5 till 6 procent; men sedan Utskottet funnit nämnde afgift böra bibehållas, måste omförmälde anmärkning anses hafva förfallit.
På grund af hvad sålunda anfördt blifvit, hemställer Utskottet till Rikets böglofl.
Ständers förnyade pröfning det i 75 punkten framlagda förslag till reglementariska föreskrifter i och lör kreditiv-rörelsen, så lydande: Mom. 1.
Med kassa-kreditiv förstås rättigheten att, inom visst bestämdt maximum, kunna af Banken undfå låneunderstöd för tillfälligt begagnande, på sådant sätt, att ränta påföres för hvad af det medgifna be loppet tid efter annan lyftes, men enahanda ränta åter godtgöres kreditivhafvaren för derå efter hand skeende återbetalningar.
Fonden för denna rörelse är bestämd till 1,850,000 r:dr, hvaraf 1,000,000 r:dr tillhandahållas handels- och näringsdiskonten i Stockholm, 500,000 r:dr lånekontoret i Götheborg samt 550,000 r:dr lånekontoret i Malmö; egande fullmäktige dock att, efter sig företeende omständigheter, dessa belopp inom de serskilda diskontverken förändra.
Emot säkerhet, som af vederbörande direktion prölvas och godkännes, beviljas kreditiv på högst ett år, räknadt från den dag, kreditivrättighet blifvit förunnad, med vilkor, att såsom inträdesafgift erlägges V, procent af kreditivets hela belopp.
Kreditiv meddelas icke någon till högre belopp, än 10,000 r:dr Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 60. eller å lägre summa än 1000 r:dr, allt banko; börande, i öfrigt, kreditivbeloppet lämpas efter beskaffenheten och omfånget af den rörelse, kreditiv-sökanden bedrifver.
Mom. S. Utassigneringar och afbetalningar få i mån af behof verkställas, dock aldrig på mindre summa hvarje gång, än SO r:dr, och deröfver endast på jemna 10-tal r:dr. Mom. 6.
Kreditiven skola, enligt deras egentliga bestämmelse, begagnas, och få sålunda icke användas såsom stående lån, vid äfventyr att, i motsatt fall, varda till hela beloppet, eller någon del, till inbetalning inom en månad derefter uppsagda.
För de summor, som å kreditiven lyftas eller insättas, beräknas 5 procents ränta. Mom. 9.
Fullmäktige låta, efter det vederbörande direktioner i ämnet hörda blifvit, i enlighet med ofvan utstakade grunder, upprätta de föreskrifter, hvilka kunna erfordras, för att till verkställighet bringa ifrågavarande kreditiv-rörelse; börande fullmäktige, vid fastställandet af nämnda föreskrifter, tillse, att kreditivens begagnande för kreditiv-tagarne så underlättas, att det med denna rörelse afsedda ändamål må i möjligaste måtto befrämjas.
Då Utskottet, vid pröfningen af Riks-ståndens återremisser af åtskilliga punkter uti Utskottets betänkande M 48, med förslag till föreskrifter, angående Bankens metalliska kassa m. m., funnit sig böra tillstyrka, att den föreskrift må i blifvande Banko-reglemente införas, att Banko-fullmäktige, vid det i 122 § af nu gällande Banko-reglemente omförmälda fall, må kunna till betalning inom 3 månader uppsäga större eller mindre del af beviljade kreditiv; så torde för fullständighetens skull ifrågavarande stadgande jemväl böra intagas uti ofvanberörde förslag til! reglementariska föreskrifter, näst efter mom.
7, af följande lydelse:
Bankens säkerhet sådant fordrar, kunna kreditiven uppsägas till inbetalning inom 3 månader, i den ordning 3:dje punkten i utlåtandet JVS 61 bestämmer.
Som den för nuvarande
Privat-banker meddelade oktrojtid icke före nästa riksdag löper till ända, samt det ej eller är anledning förmoda, att någondera af berörda Banker skall före nämnda tid upphöra, hade Utskottet uti 78 punkten tillstyrkt, att afdelningen S utaf Banko-reglementets 6 art., som uppgifver sättet för fyllande af Privat-bankernas sedelutgifning, i fall en eller flere af dem 8 Banko-Utskottets Utlåtande N:o, 60. skulle innan nästa (innevarande) riksdag indraga deras rörelse, för att vid oktrojtidens slut upphöra, måtte från Banko-reglementejt få uteslutas.
Omförmälde punkt, af Borgare-ståndet bifallen, har återremitterats af de öfriga Riks-stånden.
Vid den öfverläggning, som föranledt återremissen, är vordet anmärkt, att, då möjligen det kunde inträffa, att någon Privat-bank före nästa riksdag uppbör, vore det ock angeläget, att Banken ersatte den derigenom indragna rörelsen, pä det att orten, der Privat-banken funnits, icke måtte deraf alltför mycket lida.
Det kunde äfven tänkas, att en Privat-bank, som måste inställa sina operationer, inverkade så menligt på de öfriga, att, i händelse
Riksbanken ej med biträde mellankomne, staten skulle deraf skadas.