Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då fanns likväl till ordningen höra, att äfven i detta afseende en för - Betänianden, ]V:o 237. 3g slagsvis beräknad Summa, för aflöningen samt alla andre utgifter, i RiksStaten uppfördes; oell enär Anslagets berörde egenskap eller dess natur af Förslagssumma icke lemnar rum för någon så beskaffad åtgärd, sorn den Hr Hjerta i afseende på anmälan hos ConstitutionsUtskotlet ansett böra vidtagas; finner Utskottet ock något vidare yttrande i följd af påståendet derom icke erfordras, Den af Utskottet redan föreslagne Summa till Stat och omkostnader för Tullverket ‘varder således ofö rändrad R.
St:rs pröfning understäld. ri:o Under lika beskaffade anmärkningar, som de näst förestående i afseende på Tullverket, har, rörande den.för PoslVerkels AflöningsStat och omkostnader föreslagne Summa af 200,000 R:dr, hos R. o. A. Hr Grefve Gyllenborg, Joh. Henning samt Hr Hjerta, Gustaf, begärt uppgift på orsakerne, som dels föranledt detta, emot 1823 års AnslagsSumma, 2o3,34o R:dr 46. io., förhöjda belopp, dels ock vållat Postutgifternes uppstigande år 1827 till 2g4,ooo R:dr; hvarjemte inom Hedcrv.
BondeStändet, hvarest inånga Ledamöter yrkat bifall till Utskottets i denna punct framsläldta Förslag, Anders Danielsson från Elfsborgs Län ansett Anslaget böra nedsättas lill det i K. M:ts Proposition begärdle belopp 209,663.* 32. 2., samt Utskottet böra förklara, hvarföre omkostnaderne för PostVerket under de uppgifna 4 åren till den graden öfverstigit den beräknade AnslagsSumman att utgifterne för det sista året öfverstigit beräkningen med ej mindre än 84,000 R:dr. 4o Stats-Utskottets Orsaken, hvarföre under alla åren sedan år 1823 Postverkets utgifter visat sig större, än det anslag R.
St:r vid sista Riksdag beslöto att förslagsvis dertill i RiksStaten upptaga, ligger i allmänhet deruti, att det belopp R.
St:r beräknade, och hvilket med 85oo R:dr understeg hvad för samma år åtgeck, varit otillräckligt till bestridande af de mångfaldiga från Posternes fortskaffande oskiljaktiga utgifter, synnerligast de, sorn för Utrikes Brefväxlingen öfver Hambnrg och Helsingör erfordrats och sora öfverstigit den år 1828 dertill åtgångne Summa, 76,688: 3o. 4-> för år 1825 med 9,982: 11. 3., för år 1826 med 40,676: 4>• »o. och 1827 med 66,870: 3. io.j hvarjemte, ibland annat, kostnaderne för SjöPostfarten vid Ystad förändrat sig från år 1823 R:dr 9,689: 34.
4. till år 1824 n,493:3g.— 1825 . „ i3,ig4:i3. 5» 182 och 1827 „ 24,842:10.—
Uti denna senare summa inbegripes likväl tillika en extraordin. reparationskostnad å Ånfartyget Constitutionen 12,000 R:dr; Och hvad som än ytterligare bidragit till 1827 års UtgiftsSummas höga belopp, är den då verkställde liqviden af 1826 års utgifter för Postfarten på England, 20,400 R:dr äfvensom andre detta år uppkomne större kostnader förPostStatens aflöning, i följd af inrättade flere nya PostContoir och deraf föranledt behof af aflöning för flere Postförare.
Utan afseende på de tillfälliga anledningarne till 1827 års höga utgiftssumma har Utskottet trott sig Betänkanden, N:o 237.
4l icke böra underlåta, att, i Galculen öfver hvad för Postlni ättniBgens utgifter under de härefter följande åren kan erfordras, taga i beräkning ofvan angifne förhållanden, och med antagande tillika, "att vinsten af Postinrättningen i första rummet bör användas till densammas ändamålsenliga förbättrande, innan någon behållning för Statsverket må påräknas,” hvadan äfven kostnaden till den föreslagne nya PaquetP osten ansetts böra af Postmedlen förskjutas, har Utskottet således icke kunnat till Stat och Utgifter för ifrågavarande
Verk föreslå mindre summa, än den tillstyrkta af 25o,ooo R:dr', hvilket belopp derföre än ytterligare underställes R St:rs pröfning. 12:0
Vid regleringen af SundhetsCoIIegii Stat har Utskottet tillstyrkt: a) lön-tillökning för Gollegii Kammererare med 3o3 R:dr 24 sk. jemte derunder begripne 29 T:r Sp:ml. b) att ifrågaställdt uppförande på Medicinal-Stalen af årligt arfvode, i5o R:dr, till ProvincialChirurgen i Stockholms
Län icke måtte bifallas.
Dervid äro inom RiksStånden några anmärkningar icke gjorda. c) uppförandet på Stat af 600 R:dr B:co för underhållet af en Electricitets-Machin.
Anmärkningar af olika beskaffenhet äro häremot gjorda.
De innehålla: dels ett bestridande af hela anslaget.
Skälen härtill innefattas uti anföranden: inom Ridd. och Adeln af Herr CederschöldP. G._, som dock tillika förmält sin afsigt ingalunda vara att beröfva * ' v ^2 Stats-Utskoltets
Vetenskapen något slags understöd; alt 2 förtjente Läkare i Stockholm skola förut med framgång förestått den ifrågavarande Machinen, hvarföre de icke haft någon lön, men funnit sig belåtne med de betjenades tacksamhets offer, och att SundhetsColIegii Vaktmästare äfven skola såsom en förmon sökt befattningen att kringdraga skifvan: att Electricitetens nytta till Sjukdomars botande varit länge känd: att sättet att begagna densamma vore detsamma nu som förr, och att om någon nv upptäckt skett, den borde bidraga att bota så många flere och i samma mohn öka vedergällningen; inom Vällofl.
BorgareSländet af Hr Stahle, att anslaget vore öfverflödigt, då en Electricitets-Appaj-eille förut är att tillgå vid Seraphimer-Ordens Lazarettet: att vedergällningen till en arbetskarl, i56
R:dr årligen för kringdragning af skifvan vissa timmar af dagen vore för hög, då årliga anslaget för en HofRättsPost icke blifvit upptaget till mera än 120 R:dr: att den till reparation af Machinen afsatte Summa , IÖ2 R:dr, jemväl skulle vara öfverdrifven, och att Machinen derförutan vore afsedd egentligen för Hufvudstadens innevånare; samt inom Hederv.
BondeStändet af flere Ledamöter, som alla instämt deruti, att Landet icke borde skatta för en Inrättning, hvaraf endast Hufvudstaden emottoge nyttan. dels påstående om anslagets nedsättning till 200 eller högst 3oo R.dr B.coi derföre blifvit åberopadt hos IL.
Ridd. och Adelil af Herr Rosenqvist af Akershult • samt hos Vällofl.
BorgareSländet af Herr Leffler, att
Machinen vore tillgänglig endast 4 dagar i veckan och Betan banden, N:o 237.
4^ 3 timmar 0111 dagen: att underhållet deraf i flere år icke kostat mera än 4° R:dr firl., utan att hvarken Läkaren eller den sorn kringdragit skifvan afsagt sig besväret, saint att Sportler derjemte med bruket af Eleelriciteten voro förenade. dels oek det yrkande, att det af Utskottet f'öreslagne belopp borde fa, räknas rctroactivt ifrån detta års början, emedan, såsom anfördt blifvit inom H. Ridd. och Adela af Hr Grefve Frölich, David samt Hrr Dahlman och Uggla, Doctor Saeve, hvilken haft en ovanlig framgång i sine Gurer med Electricitet, hvaribland lunde nämnas det nya resultatet af Electricitetens verkningar, till återställande aftal- och liörsel-förmågan hos Döfstumme, utan arfvode redan länge betjenat den medellösa allmänheten, och att man icke kunde begära, att han skulle än vidare dermed fortfara och ytterligare af egne medel underhålla Machinen; utan borde 600 R:dr för detta år anvisas på Öfverskotten af StatsVerkets inkomster.
Utskottet, som, med afseende på det om den ifrågavarande Inrättningens gagnelighet af SundhetsCollegium lemnade vitsord och då utredt blifvit att inom
Hufvudstaden något tillskott för dess underhåll och placerande icke är att förvänta, funnit nödige medel icke böra saknas dertill, i synnerhet som med Inrättningen blifvit afsedt, icke blott Hufvudstadens fattiges betjenande, utan äfven en tillgång för medellöse sjuklingar ifrån Landet, att derigenom hämta hjelp och förbättring, har, enär jemväl andre Ledamöter inom RiksStåudcn, Hr Munck af Rosensköld, samt Hrr Montan 44 Stats-Utskottets och Winberg yrkat anslagets beviljande för Inrättningens behöfliga utvidgande, ansett sig, i anledning af förrberörde anmärkningar, destomindre böra frångå sitt redan afgifna Förslag, som dermed blifvit förenad det vilkor att summan blott till nästa Riksdag bör beviljas, och dess ändamålsenliga användande stå under SundhetsColIegii uppsigt.
Anslagets beräknande ifrån och med detta år kan Utskottet icke föreslå, då alla på Stat uppförde medel icke kunna komma i fråga att utgå för än den nya RiksStaten vidtager att vara gällande; •—
Och att för innevarande år anvisa utbetalandet deraf på Öfverskotten af StatsVerkets inkomster, dertill tror Utskottet sig äfven sakna skäl. d) beviljandet af den utaf K.
M:t i Nåder föreslagne förhöjning af 3ooo R:dr i anslaget till farsoters och smittosamma sjukdomars botande.
Inom H. Ridd. och Adeln hafva, i afseende härpå, H:rr Cederschöld P. G. och Crusenstolpe M. J. , förenat sig med Herr Lefrén i dess inom Utskottet yttrade serskildta tanka, att det väl borde vara Statens åliggande att förse
Länen med nödig LäkarePersonal, men att alla kostnader för hälsovården i öfrigt borde bestridas af Länets innevånare sjelfva, hvarigenom behofven bättre skulle blifva controllerade och en större sparsamhet iagttagas; hvarjemte Jderr Hjerta Gustaf äskat upplysning huruvida icke ordning förefunnes i dispositionen af detta anslag, emedan, då tillgång redan vore beredd till rese- och tractaments-kostnader för Betänkanden, N:o 237.
4^ farsoters och smittosamma sjukdomars hämmande j genom den så kallade 3-skillings afgiften, det vöre svårt att inse, huru något serskildt dertill behöfde uppföras; emedan ej utredt blifvit, i afseende på rubriken: medicamenter åt fattige sjuke, alt denne kostnad orsakats af farsoter ; emedan arfvoden för tjenstförrättande
Pr ovincialLäkare syntes böra utgå af extra medel, och emedan mäst förundransvärd! syntes arfvodet på detta anslag för ProvincialChirurgen i Stockholms Lätij då icke veterligt vore, att detta Län beständigt utsattes för Farsoter, Hos V.
BorgareStåndet hafva H:rr Santesson och Ståhle instämt i Herr Lefre'ns Reservation; och hos H. BondeStåndet är af Anders Danielsson från Elfsborgs Län, jemte flera Ledamöter som med honom sig förenat, äfvenledes begärt, att Utskottet måtte uppgifva anledningarne till det ökade behofvet, samt utreda hvad som menades med arfvoden till tjenstförrättande Provincial-Medici och arfvodet åt ProvincialGhirurgen i Stockholms Län, då Lazaretter, GarnizonsSjukhus, Institutet och öfrige Inrättningar för hälsovården borde äfven kunna fylla Länets behof af en Chirurg; deremot hos sistnämnde RiksStånd många Ledamöter instämt i bifall till Utskottets förslag i denna del, lika som någon anmärkning dervid inom H.
PräsleStåndet ej ägt rum.
Beträffande den förändring, som någre StåndsLedamöter ansett böra, i afseende på kostnaden för hälsovården inom Orterne, tillvägabringas nemi. att sådane afgifter borde af Länsinnevånarne sjelfve efter o k '' 46 Stats-Uts kottets öfverenskomrnebe bestridas, liar Utskottet trott verkställigheten deraf komma att mötas af flere svårigheter, då en serskild Taxering på Länens innevånare tidtals deraf Liefve en följd , och hvilken, åtminstone på flera ställen skulle föranleda Skattebidrag för tillfället vida öfvei stigande det högst ringa belopp, som nu, genom ett på hela Riket föideladt mindre anslag, äger runi; h.varföie äfven Utskottet funnit sig till en sådan förändring icke böra gifva anledning.
Hvad Herr Hjertås samt Anders
Danielssons anföranden angår; så får Utskottet upplysa, att den så kallade 3- eller 5-skilIings-afgiflen tillkommit endast och allenast för den Veneriska smittans hämmande, samt att de, genom densammas utgörande befintlige tillgångar, icke äro att påräkna vid erforderliga åtgärder till botandet af uppkomne andre
Allmänna sjukdomar eller farsoter samt förekommandet af deras utbredande.
Desse åtgärder dela sig då åter emellan beordrandet af Läkare till erforderligt biträde å de ställen, hvarest sådane saknas, och hvilka Läkare äfven böra fortskaffas och aflönas, samt fattiga sjukas förseende med nödige Medicarnenter på allmän bekostnad.
Anledningen hvarföre Arfvodet till ProvincialChirurgen i Stockholms
Län af detta anslag utgår, bar Utskottet uppgifvit i förra Betänkandet N:o 128 p. 85, hvilket, så i afseende derpå som huru Utskottet ansett samma arfvode, åberopas.
Och som, på grund af Räkenskaperne , det äfven redan blifvit uppgifvit, i hvad mohn , efter anslagets Betänkanden, N:o 237.
4,7 minskning vid 1823 års Riksdag, detsamma sedermera funnits otillräckligt; så liar Utskottet, i anledning af desse anmärkningar, icke något alt tillägga, utan öfverlemnar till R.
St:rs vidare bepröfvande dess förut gjorda tillstyrkande i denna del. e) I detta Moment af i2!te Puncten förekomma: 1:0 Fortfarande anslag 2210 R:dr B:co för Veterinärinrättningen i Stockholm, enligt serskildta Utlåtandet derom N:o i3o.
Någon anmärkning emot tillstyrkandet i detta fall finnes icke vara gjord.
(Den i sammanhang dermed i berörde Utlåtande besvarade fråga om serskildt anslag, till uppförande afen nybyggnad för Veterinär - Inrättningens behof, hvilket anslag Utskottet afslyrkt, har likaledes varit under öfverläggning och blifvit från alla 4 RiksStånden återremitterad, i följd af många Ledamöters yrkanden om Förslag till ett dylikt anslags beviljande.
Då ännu icke, till öfverläggning uti Utskottet förevarit, den del af K. M:ts Nådiga proposition rörande f. d. Allmänna Magazinslnrättnirigens Utredning, som angar dispositionen af denne Inrättnings Byggnader, och i förening hvarmed Utskottet utfäst sig att taga i öfvervägande jemväl frågan om utvidgadt utrymme för Veterinärinrättningen, anser Utskottet sig ock böra med pröfningen af desse anmärkningar uppskjuta; och förbehåller sig derföre att med serskildt utlåtande i detta ämne till R.
St:r inkomma.) 48 Stats-Utskottets 2:0 en tillstyrkt ny utgifts uppförande pä
Stat med 1200 R:dr B:co, till årliga arfvoden, 5o R:dr, åt en DjurLäkare i hvarje Län.
Sedan, efter pröfning af de anmärkningar som emot förslaget härom blifvit gjorda inom RiksStånden , Stats- samt Allmänna Besvärs- och EkonornieUtskotten i gemensamt Utlåtande N:o 47 funnit sig böra föreslå, att desse arfvoden till uppgifvit belopp måga beviljas; så kommer, i händelse af R.
Sttrs bifall dertill, äfven nyssberörde 1200 R:dr att på denna HufvudTitel uppföras. 3:o D:o till Arfvoden för nya ProvincialLäkare 1200 R.-dr B.co. I anledning af hvad Stats- samt Allmänna Besvärs- och EkonomieUtskotten i gemensamt Utlåtande N:o 60 härom tillstyrkt, varder denna utgift till förändradt belopp 2000
R:dr till uppförande å Titeln anmäld. i3:o Då Utskottet tillstyrkt bifall till -K.
Proposition om uppförande på Stat af 5ooR:dr, till löner för 1 Vaktmästare vid StatsRådet och 2 Vaktbetjenter åt Högsta Domstolen, är dervid anmärkt hos R. o. A. af Hr Hjerta, Gustaf, att, om StatsRådet till sin uppassning behöfde annat biträde än sin egen betjening, kunde denna angelägenhet utan all svårighet besörjas genom någon af Hofbetjenterne; hvadan Hr Hjerta bestridt detta uppförande på Stat, så framt meningen icke vore, att tillika införa nämnde Vakt - mä - Betänkande n, Nio 212.
4g mästare på RangOrdningen, såsom en ingredierände del af StyrelsePersonalen; hvarjemte hos BondeStåndetj Anders Danielsson från Elfsborgs
Län yUrat sig anse riktigast, att YaktBetjeningen aldrig uppfördes på Stat, utan att deras aflöning alltid borde utgå af besparingarne på HufvudTitlarne samt derföre föreslagit, att den ifrågakomne
Vaktmäslarelönen och aflöningen åt de 2:ne andra Yaktbetjenterne mätte hädanefter utgå på samma sätt som hitintills skedt utan att den föreslagne löntillökningen på 2tdra HufvudTiteln upptoges; deruti flere Ledamöter hörts instämma.
Utskottet har för sin del trott behofvet af det ifrågakomne Tjenare-biträdet för StatsRådet och Högsta
Domstolen icke kunna mera umbäras, än alla andre EmbetsVerk samt R.
St:r sjelfve och deras Utskott kunna sådant undvara, och får således, utan vidare afseende på de gjorda anmärkningarne underställa Förslaget om de ofvanberörde 500 Ridrs uppförande på Stat, R.
St:rs vidare pröfning. i4:o
Vid de tillökningar
Utskottet föreslagit uti allmänna förslagssummorne för Charta;SigillatceVer-* kets omkostnader samt till Skrifmaterialier och Expertcerj ved och ljus för Collegierne nu fl. publiquc Verk hafva, med undantag af ett yttrande af Hr Ribbingt Arvidj hvarigenom han förmält sig, på grund af dess förslag i frågan om förändrat sätt för Domares aflöning, icke kunna tillstyrka uppförandet på Stat af den upptagne tillökningen, 6000
R:dr i anslaget till Skrifmaterialier, någre egentliga anmärkningar väl icke 4 B. 4 5o Stats-UtsVöttef* funnits vara gjorda; ehuru inom R. o. A. Hr von Hartmansdorff framställt, såsom ett medel till minskning i den större åtgången på skrifmaterialier inom Verken, der Expeditionslösen ägde rum, att lemna dem på Entreprenad åt Secreteraren eller dem som uppsatte Expeditionerne, då, genom det att vinsten på dragen stil lomme i strid med vinsten på Skrifmaterialier, någon besparing möjeligen på de senare kunde Staten tillskyndas; äfvensom hos Vällojl.
BorgareStåndet Hr
Leffler fästat uppmärksamhet på den större kostnad som uppkommit derigenom att papperet till ChartaSigillata toges ifrån Banken, hvilken kostnad syntes umbärlig, så vida icke motsvarande förökning i inkomsten å ChartaeSigillatae-försäljningen uppkomme; men emot Utskottets tillstyrkande, i sammanhang med frågan om bestämmandet af sistnämnde anslags belopp, alt Ljuspenningarne måtte till Statsverket indragas af alla de deraf i åtnjutande varande EmbetsVerk, åt hvilka löneförbättringar blifvit tillstyrkta, äfvensom ej äga rum för de ExtraOrdinarier som hädanefter inträda i EmbetsVerken, äro åtski 1 lige anmärkningar gjorda, inom R. o. A.,' af Hrr Rosenqvist af Åkershult, von Hartmansdorff, A., Cederschöld, P. G. och Tham, TV., af innehåll: alt ehuru sparsamhet och hushållning i förvaltningens hela omfattning vore högst af nöden, Utskottet likväl, dådet icke skall låtit denna grundsats hos sig gälla, när det angått de högre och högsta Embetsmännen, icke bordt vara sig så olik, då det anginge de läge och lägste: att det vore grymt, att borttaga från ExtraOrdina - Be tänk anden, N:o 237.
51 rieme den enda ärliga inkomst de för träget arbete lande få af Staten, innan de hunnit arbeta sig till någon Ordinarie lön: att Utskottets oväntade Hushållside' i denna del borde rättvisligen ogillas: att när lönerne redan voro för små, det vore en olämplighet, att minska dem ännu mera, genom borttagandet af detta tillskott, hälst för de Tjenstemän, som tillträdde ledige tjenster, utan förhöjda löner, hvilket innefattade en löneminskning för den ena, under det inan ökade inkomsten för den andra; samt att, om man ville göra indragningen af ljuspenningarne gällande äfven för dem som icke fått tillökning i lönen, denne senare åtminstone borde ökas till så stort belopp, som motsvarade ljuspenningarnes medelpris för 5 år.
Och hafva, uti Hr Norei förslag, i dess emot
Utskottets tillstyrkande i denna fråga afgifna reservation, alt ljuspenningarne borde uträknas efter ett medium af de sista 5 åren för de Embets- och Tjenstemän, hvilkas löner blifvit förhöjde, och tilläggas lönerne, samt att en lika beräkning borde ske vid de löneförhöjningar, som hädanefter kunde uppkomma, instämt, hos Högv.
PresteStändct, Biskoparne af TV ingard; Faxe, Tegnér, Professor'erne Geijer och Morén, ContractsProstarne Pettersson, Nordin och Agrell, Prostarne Kellström, Grevillius, Hvasser och Elfström, sam t Kyrkoherden Ahlqvist, och hos V.
BorgareStändet, Hrr Eckerman, Aspelin, Leffler, Montan, Lundgren, Landegren, Lindqvist och Cron, hvilken sistnämnde äfven ansett de medel, som nu under namn af ljuspenningar utgå, Lunua i rund summa anordnas 5a Stats^Utskottets till hvarje Verks Ordförande, för att deraf sedermera till arfvodcn göra utdelningar.
Då Utskottet, i följd af ofvanberörde anmärkningar , ansett sig böra frångå dess förut gjorda tillstyrkanden om ljuspenningarnes indragning; lår Utskottet nu vördsamt föreslå: att denna serskildta inkomst för Embetsman i allmänhet samt för Ordinarie och Extraordinarie Tjenstemän må varda bibehållen; men då det torde finnas mindre lämpligt, att bevillning för denna inkomst erlägges, hvilket skulle blifva följden, om ljusmcdien under lönerne blefvo inbegripne, tillstyrker Utskottet: att i afseende på deras utdelande ett lika förhållande, som hittills ägt ruin, må fortfara.
Börandes i följd häraf hela den af K.
M:t i Nåder föreslagne tillökning i anslaget till Skrifmaterialier och expencer samt ved och ljus för Collegierne m. fl. publique Verk 10,000 R:dr upptagas, samt anslaget i den nya Statsregleringen således till 60,000 R:dr uppföras, under det af Utskottet förut gjorda förbehåll, att de på FörslagsAnsIagen blifvande besparingar tillika med Öfverskotten på Statslnkomsterne, till R:g:sConloiret aflemnas.
Den af Herr von Hartmansdorff åsyftade besparing i kostnaden för Skrifmaterialier synes icke kunna vinnas genom det dertill uppgifne medel; då expeditioner ifrån EmbetsVerken, hvarföre lösen erhålles, alltid skola utfärdas på stämpladt papper, samt mer och mindre dragen stil i sådane expeditioner icke verkar på åtgången af skrifmaterialierne för Verkens Betänkande n, N:o 237.
53 egne behof.
— Gällande detta såsom svar äfven på Herr Ribbings anförande. 15:0
Anslaget till rese- och tractaments-penningar för civile Embets- och Tjenstemän, 10,000 R:dr årligen, som Utskottet ansett böra vid samma belopp förblifva , har inom RiksStånden lemnats utan anmärkning. 16:0
De mindre anslag, sorn Utskottet, i anseende till omöjligheten att vid nu varande Riksmöte åstadkomma den hufvudsakliga förändring i LandsStats-Tjenstemännens lönevilkor, som K.
M:t behagat i Nåder föreslå, ansett sig, till afhjelpande af åtminstone någre deruti befunne brister böra tillstyrka, hafva föranledt åtskillige anmärkningar, hvilka Utskottet trott sig för ordningen skull böra indela uti 3:ne Glassér: nemi. 1:0) Sådane, genom hvilka blifvit ogilladt allt ytterligare Statsanslag för närvarande åt LandsStatsTjensterne. 2:0) Sådane, som innefatta Specielle erinringar vid Utskottets tillstyrkanden, samt 3:o) Sådane, som åsyfta anslags beviljande äfven till andre behof än dem Utskottet anmält.
Till Första Classen synes höra H:r Grefve Gyllenborgs , Joli.
Henning , anförande hos Ridd. och Adeln, att, då, under medgifvande af behöflig löneförbättring för LandsStatens Tjenstemän, Utskottet förklarat den, som K.
M:t i Nåder föreslagit, till ett belopp af i53,ia3 R:dr, böra för närvaraude uppskjutas, och således, med lika anspråk som öfrige Embets- och 54 Stats-Ut slottets Tjenstemän otvifvelaktig! kommer alt nästa Riksdag åter framställas, varsamhet i allmänhet syntes böra iakttagas vid bestämmandet af löner , som icke på förändring bero, hälst det visade sig tämmeligen tydligt, att, sedan denna Riksdag haft till föremål, att taga allt hvad tagas kunde, och sedan genom InkomstTitlarnes högre beräkning
Öfverskotten blifva obetydliga och minskning i Tull- och Postlnkomsternes behållning i följd af Utskottets förslager torde vara att förvänta; ökade inkomster till ytterligare löneförhöjningar icke eller skulle blifva att påräkna och låneutvägar eller ökad bevillning möjeligen då behöfva sökas, för att bestrida Statens Embets- och Tjenstemäns högre aflöning; hvarjemte blifvit andraget af Herr Rosenquist af Akershult att denne Class af Civile ifrån och med Landshöfdingen till och med Enspännaren skulle vara den bäst lönta; att det vore alldeles onödigt att några nya ordningar i denna väg vidtogos, så vida icke meningen vore att börja med en rättvis jemkning af Landshöfdirigarnes olika löner , jemförelsevis med hvad deras Vederlikar, VicePresidenter, GeneralMajorer m. fl. åtnjöto; samt att derföre frågan om LandsStatslönerne borde till en lägligare tifil helt och hållet uppskjutas; hvarom förenat sig Herr Ribbing, Arvid, emedan man i alla fall återkomme till samma fråga nästa Riksdag, då man säkerligen skulle åberopa, att man nyss vid den föregående gjort anslag.
Och har hos V. BorgareStandet dels en Ledamot bestridt allt ökadt Anslag för LänsStaterne, enär det redan varande skulle genom en jemnare för - Betänkanden, N:o 237.
55 delning kunna lemna full tillgång till förhöjning uti de deribland nu vanlottade löner, dels ock en annan ansett, att med hvad nu blifvit föreslaget borde anstå till dess en ny allmän lönereglering kunde äga rum ; hvilken mening jemväl blifvit yttrad inom H.
BondeStåndet af flere Ledamöter, som derifrån dock gjort undantag dels för Länsmän, dels för Fjerdingsman och dels för FångVaktmästarne.