Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
B:ko, utgörande värdet af några till Kungsöhrs kungsladugård anvisade dagsverken, hade, enär Kongl. Maj:t, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers beslut, genom nådigt bref af den 19 Augusti 1851, bland annat, i nåder förordnat, att de till Drottningholms, Gripsholms och Strömsholms Kongl, slott och kungsladugårdar dittills utgående indelta räntor äfvensom kronotionde-spanmål borde till stats-verket indragas, emot det att tillökning uti de för dessa lägenheter anvisade kontanta anslag beviljades, Rikets Ständers år 1859 församlade Revisorer hemställt, att, för likstämmighets skull, åtgärder måtte vidtagas för nämnda räntas indragande till stats-verket, och uti sitt öfver berörda framställning afgifna utlåtande upplyste Kongl. Stats-kontoret, jemte förmälan, att ifrågavarande dagsverken utginge af hemmanen Bjurnäsboda och Karmdalen i Skedevi socken af Fellingsbro härad samt tillförene upptagits i räkenskapen under titel ordinarie afkortning, men dåmera, jemlikt Kongl.
Kammar-kollegii föreskrift, blifvit till anordningstitel omförda, att, Landshöfdinge-embetet i Orebro län, beträffande dispositionen af denna dagsverksränta, genom utslag den 4 November 1856, af anförda skäl förklarat, det skulle densamma framgent till Kungsöhrs kungsladugård utgå, men att berörda utslag, som blifvit understäldt, ännu vore på bemälda Kongl. Kollegii. pröfning beroende.
Kammar-advokatfiskals-embetet uti Landshöfdinge-embetets ofvannämnda beslut sökt den ändring, att merberörda räntedagsverken måtte till Kronan indragas, har, efter hvad Revisorerne inhemtat, Kongl. Kollegium, genom utslag den 12 Mars innevarande år, förklarat att, som med dispositionen af de till Kungsöhrs kungsladugård anslagna kronodagsverken de förändringar sedermera ägt rum, först, enligt Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 22 Mars 1810 och Kongl, brefvet den 12 November 1816, att lösen derför skolat för Strömsholms stuteris behof uppbäras och användas samt derefter, jemlikt 9 § i Kongl. Stats-kontorets kungörelse den 25 November 1851, att samma lösen skolat till stats-verket indragas emot kontant ersättning till Stuteriet, Kollegium, enär, enligt hvad upplyst blifvit, någon lösen för räntedagsverkena af förenämnda hemman Bjurnäsboda och Karmdalen icke utgått, pröfvade rättvist
Landshöfdinge-embetets utslag på det sätt ändra, att lösen för ifrågavarande dagsverken skall, med efterräkning för de 3:ne sistförflutna uppbördsåren, till Kongl. Majit och Kronan år - -12- ligen utgöras; vederbörande för Strömsholms stuteris räkning dock öppet lemnadt att, om ersättning af statsmedel för samma dagsverkslösen ansåges böra Stuteriet tillgodokomma, derom göra underdånig framställning efter befogenhet. § 8.
Sedan, vid granskning af stats-verkets förvaltning för åren 1858 och 1859, Rikets Ständers Revisorer, bland annat anmärkt, att, på grund af Kongl, brefven den 20 Oktober 1832 och den 25 Januari 1842, ett årligt belopp af 300 R:dr B:ko från längre tid utbetalts af 6:te hufvudtitelns anslag till extra utgifter såsom arfvode åt Polisens ombud vid pantlåneinrättningen i Stockholm, men att denna utgift syntes Revisorerne rätteligen böra påföras anslaget till hufvudstadens polis, som dåmera blifvit ej obetydligt ökadt, samt Rikets Ständer, hvilka delat denna af Revisorerne uttalade åsigt, uti underdånig skrifvelse af den 5 Oktober förlidet år anhållit, att, till vinnande af rättelse för framtiden i anmärkta hänseendet, vederbörande måtte undfå befallning att icke vidare af berörda hufvudtitels extra utgiftsanslag nämnda arfvode utbetala, så har, efter hvad Revisorerne erfarit, Kongl. Maj:t, jemlikt nådig skrifvelse till Kongl. Stats-kontoret den 23 påföljande November, funnit godt att, med upphäfvande af de i högstberörda nådiga bref den 20 Oktober 1832 och den 25 Januari 1842 i detta ämne meddelade föreskrifter, i nåder förordna, att icke vidare från och med innevarande år nämnda arfvode skall utaf ifrågavarande anslag utanordnas. § 9.
Uti 12 § af nästlidet års revisionsberättelse omförmäles hurusom, sedan genom nådigt bref den 18 Mars 1856 blifvit stadgadt, dels att en svensk prestman skulle årligen af Erkebiskopen utses och förordnas till predikantsbefattningen för de vid Carlbads helsobrunn i Böhmen vistande svenskar, dels ock att, för den händelse de till hans vedergällning af brunnsgästerna påräknade bidrag något år icke uppginge till 750 gulden, underdånig anmälan finge göras om det bristande beloppets ersättande af allmänna medel, stats-verket intill 1858 års slut härigenom fått vidkännas en kostnad af sammanlagdt 3,407 R:dr 90 öre R:mt.
Jemte anmälan, att ersättningsbeloppet till predikanten vid Carlsbads helsobrunn utgjort för revisionsåret 1,121 R:dr 15 öre, anse nu församlade Revisorer sig böra meddela, att, enligt hvad Revisorerne erfarit, Kongl.
Majit, jemlikt nådigt bref den 12 nästlidne Januari, funnit godt att, med ändring af den uti först åberopade nådiga bref stadgade grund för stats-verkets bidrag till bemälde predikants aflönande, förordna, det skall samma bidrag från och med innevarande |r utgå med ett bestämdt belopp af 600 Ridr R:mt. § io. Sedan, till förbättrande och tillhandahållande af undervisningsmateriel samt till understöd för utgifvande af lämpliga läroböcker, kartor m. m. för folkskolorna, Rikets Ständer dels beviljat och till Kongl.
Majits disposition ställt ett årligt anslag af 12,000 Ridr R:mt, att utgå under ^statsreglerings-perioden 1858—1860, dels medgifvit, att de besparingar, som under ett år uppkomme, linge under ett följande år för ändamålet användas, har, enligt hvad räkenskaperna visa, Kongl. Majit, jemlikt nådiga bref af den 8 April och den 30
December 1859, på Statsrådet och Chefen för Ecklesiastik-departementet disponerat ett belopp af 25,000 Ridr, att för ofvanberörda ändamål användas; — 13 och hafva Revisorerne erfarit, att, efter det af dessa medel 24,985 R:dr 15 öre blifvit till
Departements-chefen utbetalde, Kongl.
Majit den 16 Mars 1860 i bref till Kongl.
Stats-kontoret meddelat bemälde
Chef full decharge för medlens användande,' jemte det att den af honom uppgjorda räkning med tillhörande verifikationer blifvit till nämnda embetsverk öfverlemnad; hvilket Revisorerne trott sig böra anmäla, enär Revisorerne ansett sig vara förhindrade att granska en redogörelse, för hvilken Kongl.
Majit redan lemnat vederbörande full decharge. § 11.
I likhet med hvad förut iakttagits, få Revisorerne här nedan meddela uppgift å de vid revisionsårets slut balanserade och på anmälan hos Rikets Ständer beroende förskotter:
Utgifter till Kommittéen för reglerandet af vissa juridiska förhållanden emellan Sverige och Norge 5,963: 76.
Dito till dito för undersökande af grunderna för städernas beskattning .... 17,191: 23.
Dito till dito för utarbetande af förslag till militära helsovårdens i riket ordnande 4,076: 2.
Dito till dito för kommunal-lagstiftningen i riket 19,795: 63.
Dito till dito för granskning af stadgar för rikets elementar-läroverk 3,830: 26.
Dito till dito för afgifvande af yttranden och förslag till ombildning af styrelse-verken 14,347: 64.
Dito till dito för uppgörande af förslag till ny författning angående allmänna bevillningen 16,107: 92.
Dito till dito för afgifvande af förslag till skjutsningsbesvärets ordnande 14,624: 39.
Dito till dito för ordnande af sundhetsförhålländena i riket 6,696: 43.
Dito till dito för dito af medicinska undervisningen 5,308: 16.
Dito till dito för ändamålsenligt ordnande af pensionsväsendet 1.619: 44.
Dito till dito för utarbetande af reglemente för Gymnastiska centralinstitutet 1,000:
— Dito till Kommissionen för utarbetande af sammandrag utaf gällande administrativa m. fl. författningar 6.450:
— Dito för uppgörande af formulär till förvaltande verkens räkenskaper .... 5,300: — Kostnader i och för 1857, 1858 och 1859 årens stats-revisioner 21,073: 54.
Ersättning för dagsverksskyldighetens upphörande vid kungsgårdar och andra kronolägenheter 10,480: 71.
Rotefrihets-ersättning till Länsmännen '. 1,048: 64.
Roterings-understöd 14,173: 39.
Afgift till presterskap och fattigvård för häradsskrifvare-bostället Mjölkalånga 71: 81.
Efterskänkte danaarfs-medel 2,232: 78 Godtgörelse för verkställd brunnsgräfning å skogvaktarebostället Brunhem Kjellegården 4: 35.
Ersättning för uppkommen brist å den Landshöfdingen i Upsala län anslagna indelning af kronoskatte-liemmanet Söderby 70: 51, Transport: 171,466: 51.
Transport: 171,466: 51.
Ersättning för bristande prostetunnor 47: 55.
Dito till innehafvare af roterade e cklesiastik-boställen 3,779: 43.
Rättegångskostnad i mål mellan Kongl. Maj:t och Kronan samt S. Wernström 525: 15.
Ersättning för jordförlust genom Göta kanals anläggning 13: 4.
Summa 175,831: 78.
Utaf detta belopp äro, jemlikt Rikets sednast församlade Ständers beslut, likväl 152,177 R:dr 14 öre redan af Riksgälds-kontoret ersatte den 1 December 1860; och lärer återstoden 23,654 R:dr 64 öre, deraf större delen utgifvits från Landt-ränterierna, blifva hos Rikets näst sammanträdande Ständer till ersättning anmälde. § 12- Under Kongl. Stats-kontorets förvaltning äro jemväl, på sätt i föregående revisions-berättelser omförmäles, ställda åtskilliga dels genom enskilda donationer bildade, dels af statsmedel bestående kassor och fonder, hvilka, enligt derom meddelte särskilda föreskrifter, genom utlåning göras fruktbärande. ip Räkenskaperna öfver berörda medel utvisa, i afseende a inkomster och utgifter, följande förhållande:
Norénska Testaments-fonden Debet.
Balans från år 1858:
Tillgångar Uppbörd: Räntemedel Summa Credit.
Kadett-nnderhåll
Kontant behållning 744: 85.
Utlånta medel 15,000: — 15,624: 85. 750: - 16,374: 85. 630: — 15,744: 85.
Summa 16,374: 85.
Filéenska Testaments-fonden.
Tillgångar ..
Räntemedel Debet.
Balans från år 1858: Uppbörd : 30,318: 92. 1,490: — Credit.
Till folkundervisningens befrämjande Balans till år 1860:
Utlånta medel Summa 31,808: 92. 442: 81. 116: 11. 31,250: 31,692: 81.
Summa 31,808: 92.
Fonden för blesserade Officerare och Underofficerare.
Inkomst; Ärsanslaget Räntemedel 7,500: — 1,110: — 23,896: 59. 8,610: — Credit.
Pensioner och gratifikationer ...
Utlånta medel : Fordringar: obetald ränta Summa 32,506: 59. 8,465: — 887: 59. 22,500: 654: 24,041: 59.
Summa 32,506: 59. 16 — Skogsplanterings-kassan.
* Debet.
Skogsförsäljningsmedel 92,473: 48.
Utsyningsafgift 1,134: — Betesmedel 922: 21.
Böter 3,081: 86.
Räntemedel 19,558: 89.
Ersättning för hemmansräntor och arrenden 22,418: 25.
Besparing å f. d. jägeristatens kontanta löner 210: 40.
Ränta å skogs- och jägeristatens' boställen 1,152: 28.
Diverse inkomster 1,544: 80.
Skulder Utgifter: Aflöning 83,574: 29.
Silkesodlingens befrämjande 180: — Flygsandens hämmande 300: —- Rese- och traktamentspenningar 3,000: — Kronoparken vård och förvaltning.... • 18,845: 9.
Byggnads- och odlingskostnader 2,797: 61.
Köpeskilling för qvarnar m. m 28,838: 84.
Provision och remisslage 1,087: 37.
Afkortningar 2,109: 11.
Diverse utgifter 20,824: 56.
Kontant behållning 45,881: 85.
Utlånta medel 426,095.
— Transport: 471,976: 85. 555,605: 21. 142,496: 17. 103,249: 89. 801,351: 27. 99,628: 21. 161,556: 87. 261,185: 8. / _ l7 J STOCKHOLMS HÖGSKOLAS KRUWK tl lä.
Utestående kronouppbörd: f,ft Levererad inom den 31 Augusti 1860 32,708: 62.
Resterande den 1 September samma år 4,1 fr: 5.
Forsk otter Proprie-balanser Fordringar ••••• 36,905: 67. 9,993: 25. 258: 47. 21,031: 95. 540,166: 19.
Summa 801,351: 27.
Tillgångar Räntemedel Gratifikation F. cl.
Inkomst: Credit.
Kontant behållning Utlånt kapital Obetald ränta 583: 95. 13,500: — 243: 26.
Summa 14,277: 83. 622: 50.
Summa 14,900: 33. 573: 12. 14,327: 21. 14,900: 33.
Balans from år 1858:
Tillgångar 35,463: 66.
Transport: 35,463: 66. 3 Inkomst:
Transport: 35,463: 66.
Ärsanslaget Fyllnad i dito I^äntemedel Aterlevererade pensionsmedel .. 11,000: 318: 92. 11,318: 92. 37: 50. 13,036: 42.
Summa 48,500: 8.
Presterskapets aflöning m. m 13,036: 42.
Utlånta medel Fordringar: obetald ränta 34,500: — 963: 66. 35,463: 66.
Drottningholms broars arrendemedelsfond.
Sedan, med ändring af de rörande utarrenderingen och vården af Tranebergs, Nockeby och Drottningholms broar gällande stadganden, Kongl. Maj:t, jemlikt nådigt bref den 1 Februari 1859, bland annat förordnat, att de vid samtlige broarne inflytande medel skulle, i enlighet med Rikets Ständers, vid beviljandet af anslag till de särskilda broarnes ombyggande, uti underdåniga skrifvelser den 20 Augusti 1851, den 11 Oktober 1854 och den 16 Februari 1858, meddelade beslut, användas till bildande af en fond för bestridande af broarnes vård, underhåll och nybyggnad, samt att denna fond, hvilken till en början skulle utgöras af de behållna broarrendeua, räknade från deri 1 Oktober 1855, borde genom utlåning göras fruktbärande och af Kongl. Stats-kontoret förvaltas, har, efter det vederbörande i
Maj månad förstnämnda år till bemälda embetsverk aflemnat då befintliga behållning af berörda medel, Kongl.
Stats-kontoret öfvertagit förvaltningen af nämnda fond, som i afseende å inkomster och utgifter visar följande förhållande.
Uppbörd,:
Arrendemedel för åren 1855—1859 5,002: 50.
Summa 5,002: 50.
Afkortning Anordning 37: 50. 1.369: 33. 1,406; 83.
Balan3 till år 1860:
Kontant behållning 3,595: 67.
Summa 5,002: 50. § 13.
Vid verkställd granskning af de i Kongl.
Räntekammaren förvarade säkerhetshandlingar, emot hvilka de i 12 § omförmälda kassors och fonders medel blifvit utlånade, befunnos samtlige dessa säkerhetshandlingar i fullkomligt god ordning; och få Revisorerne i sammanhang härmed anmäla att, sedan, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers beslut, Kongl. Maj:t, jemlikt nådigt bref af den 22 Februari innevarande år, förordnat, att, af de till säkerhet för fullbordande utaf jernvägsanläggningen mellan Köping och Hult i Kongl.
Räntekammaren nedsatta medel uti räntebärande obligationer, det ännu innestående beloppet, motsvarande 75,000 R:dr R:mt, skulle till Direktionen för Kongl, svenska aktie-bolaget för nämnda jernväg återställas, under vissa vilkor, hvilkas behöriga fullgörande Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader ägde öfvervaka, hafva, efter det bemälda Direktion hos Kongl. Stats-kontoret anhållit, att återbekomma dessa obligationer, bestående af 10 stycken utaf Orebro läns särskilda hypotheksförenings obligationer, hvardera lydande å 5,000 R:dr B:ko, desamma, enligt Kongl.
Stats-kontorets beslut den 27 påföljande Mars, blifvit från Kongl. Räntekammaren till bolagets Direktion utlemnade.
Revisorerne anse dock bestyret med fonders utlånande icke lämpligen böra tillhöra Kongl. Stats-kontoret, som, enligt Revisorernes tanka, endast bör befatta sig med stats-verkets årliga inkomster och utgifter.
Hvad särskildt vidkommer Skogsplanterings-kassan, så hafva Revisorerne inhemtat, att densamma å 7:de hufvudtiteln åtnjuter såsom ersättning för hemmansräntor och arrenden m. m. ett särskildt förslagsanslag, hvilket Kongl.
Stats-kontoret, såsom statsmedlens förvaltare, utauordnar till sig sjelf i egenskap af förvaltare ntaf nämnde kassa, hvarförutan å nyssnämnde hufvudtitel jemväl finnes uppfördt ett reservationsanslag till bestridande af utgifter för Kongl.
Skdgs-styrelsen, skogs-skolor m. m.
Då nu förvaltningen af de medel, som äro afsedda att användas för skogsvården, är delad emellan Kongl. Stats-kontoret, Kongl.
Skogs-styrelsen och Läns-styrelserna, kunna deraf lätt förvecklingar uppstå, och Revisorerne anse derföre det böra leda både till ordning och reda uti förvaltningen samt möjligen äfven till besparing, om Kongl. Skogs-styrelsen ensam finge emottaga och disponera såväl Skogsplanteringskassan sorn samtlige för skogsväsendets ordnande anvisade medel, helst, genom en dylik anordning, på ett ställe blefve synlige alla utgifter i och för denna gren af statshushållningen.
— So — § 14.
I sammanhang med förslag till afhjelpande för framtiden af en sådan svårighet för Stnts-kontoret att fullgöra sina förbindelser till Riksgälds-kontoret, som den,hvilken under åren 1858, 1859 och 1860 inträffat, hade Ilikets Ständers sistlidet år församlade Revisorer framställt lämpligheten deraf, att, för skyndsammare indragning af Stats-kontorets behållningar i landtränterierne, så kallade postremissvexlar måtte begagnas; men uti den af Kongl. Stats-kontoret, med anledning af Revisorernes yttranden, afgifna underdåniga förklaring har sådant blifvit afstyrkt, dels på den grund, att dermed vore förenade åtskilliga angifna olägenheter, dels under åberopande hurusom Kongl. Maj:t genom nådigt beslut af den 26 Juli 1856 afslagit en utaf General-tullstyrelsen gjord underdånig framställning om tillstånd att uti tulluppbörden få emottaga vexlar af omförmälda slag.
Rikets Ständers nu församlade Revisorer, hvilka anse att en betydlig fördel skulle vinnas, derest för statens penningeremisser finge begagnas så kallade postremissvexlar, utfärdade af enskilda banker eller filialbanker, hafva trott, att den obenägenhet, sorn visat sig emot begagnande af dylika vexlar, ägt sin grund uti den oriktiga föreställningen, att en större våda vore med postremissvexlars begagnande förenad, än den, som åtföljer kontanta medels försändande med posten.
Det är kändt, att då penningar för statens räkning med posten försändas, sker sådant under öppen rekommendation och Postverket förbinder sig att, om medlen före framkomsten till sin adress tillgripas eller förkomma, ersätta den inträffade förlusten.
Om nu medlen icke framkomma till sin adress, blifva på detta sätt förkomne statsmedel följaktligen ersatta med andra statsmedél och otvifvelaktigt har, i hvarje sådant fall, för staten uppstått en förlust, hvilken icke kan blifva ersatt på annat sätt, än derigenom, att de förlorade medlen återfinnas.
Deremot kan någon förlust till följd deraf, att dylika postremissvexlar begagnas, icke uppstå, med mindre än att, under tiden emellan den å vista betalbara postremissvexelns utgiftande och dess infriande, den bank, som utställt vexeln, blifver insolvent, samt, hvad likväl svårligen torde komma att inträffa, vid bankens slutliga utredning någon brist komme att uppstå.
Om det nu å ena sidan måste erkännas, att poströfverierna under de sednare åren ökats till en oroande grad, så kan det å andra sidan icke annat än medgifvas, att hvarken i afseende på enskilda bankerna eller filialbankerna någon sådan! företeelse ägt rum, som må rättfärdiga de antydda farhågorna.
Det torde således för staten vara förenadt med föga våda, att ikläda sig den risk, som ansetts åtfölja postremissvexlars begagnande för öfverstyrande af statsmedel, helst både enskilda bankerna och filialbankerna, såväl på grund af delägarnes solidariska ansvarighet som i följd af det sätt, på hvilket dessa banker förvaltas och kontrolleras, äga all den säkerhet, som i ofvanberörda hänseende kan anses erforderlig.
Hvad särskildt de enskilda bankerna beträffar, är det kändt att dessa bankers förvaltning kontrolleras af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i det
Län, der banken är belägen.
Då fördenskull uppenbart är, att begagnandet af så kallade postremissvexlar skulle, derigenom att större Summor kunde på en gång remitteras, tillföra Räntekammaren de uti orterne befintlige behållningar hastigare, än då kontanta penningar försändas, samt derjemte för stats-verket medföra mindre äfventyr, äfven så tillvida att om en till viss — 21 — man ställd postremissvexel tillgripes, densamma icke kan af annor man begagnas; sä tveka icke Revisorerne att tillstyrka, det Rikets Ständer matte hos Kongl. Maj:t anhålla, att de genom Kongl. Förordningen den 9 September 1857 meddelade föreskrifter, angående Vederbörande embetsmyndigheters skyldighet att vid penningeförsändningar begagna anvisningar af Rikets Ständers Bank och dess Lånekontor, erhålla sådan utsträckning, att det må vara allmänna verk och inrättningar samt myndigheter, hvilka äga fribrefsrätt, tillåtet att, der sådant utan särskild kostnad eller olägenhet kan ske, vid penningeförsändnihgär begagna så kallade postremissvexlar, ntgifna af enskilda banker eller filialbanker samt ställde att, vid uppvisandet å den ort, dit vexeln. skall afgå, betalas till den person eller myndighet, till hvilken vexeln är afsedd att öfversändas; dock under vilkor, att i fråga om penningeförsändningar emellan sådane orter, som afses uti ofvanberörde Kongl. Förordning, Rikets Ständers Banks och dess Lånekontors anvisningar böra begagnas.
I öfrigt torde föreskrifter böra meddelas såväl rörande tiden, inom hvilken den, som får sig tillsänd postremissvexel af enskild bank eller filialbank, ovilkorligen bör å vederbörlig ort förete vexeln till inlösen, som ock, i händelse af uteblifven liqvid, om behörigt iakttagande af de uti vexelstadgan för sådant fall gifna föreskrifter.
Såsom här ofvan omförmäles har Kongl. Stats-kontoret jemväl inseende öfver Karta-sigillata-verket, kronomagasinerna samt Kronoinspektionen i Avesta; och få Revisorerne, i sammanhang med berättelsen -om bemälda embetsverk, jemväl lemna redogörelse för förhållandet med dess förvaltningsgrenar.
Den redovisning för stämpelpappers-uppbörden, som Karta-sigillata-kassören årligen afgifver, har för revisionsåret undergått granskning i Kongl. Kammar-rätten utan anmärkning och ej heller föranledt till någon erinran från Revisorernes sida.
Redogörelsen utvisar följande förhållanden: A) föart€€‘Sigilluta,-upphörden l:o Stamphult papper i Banköaiyuts-ralörer.
Behållning från år 1858 Skrifkartor
Enkla biläggningskartor Dubbla dito Vexelblanketter 125,648: 46. 1,057,325: 33. 181,711: 44. 2,425: 23. 1,367,112: 2.
Aterlev er ering fran för säljning smån :
Skrifkartor
Enkla biläggningskartor
Dubbla dito Vexelblanketter 86,949: 11. 884.483: 47. 7 i 5*428:. 47. 11,427; — 1,698,289: 9.
Summa 3,065,401: 11. — 32 — Credit.
Skrifkartor 212,598: 9.
Enkla biläggningskartor 1,941,809: 32.
Dubbla dito 897,140: 43.
Vexelblanketter 13,782: 11. 3,065,330: 47.
Påföring till räkningen å stämpladt papper i Riksmyuts-valörer: ostämplade vexelblanketter, 105 R:dr 39 öre, eller i Bankomynt 70: 12.
Summa 3,065,401: 11. 2:o Stämpladt papper i Riksmynls-valörer.
Behållning från år 1858:
Skrifkartor 74,775: — Enkla biläggningskartor 2,295,108: 25.
Dubbla ' dito 1,527,540: 50.
Vexelblanketter .... 11,553:20. 3,908,976:95.
Leverering från Rikets Ständers Bank: Skrifkartor 259,250: — Enkla biläggningskartor 2,937,550:
— Dubbla dito 5,474,500: — Stämplade vexelblanketter 19,950: — 8,691.250: — Påföring från räkningen för stämpladt papper i Bankomynts-valörer: ostämplade vexelblanketter 105: 39.
CMinESJK
Summa 12,600,332: 34.
Skrifkartor 205,300: —- Enkla biläggningskartor 929,348: 30.
Dubbla dito 2,094,845: 65.
Stämplade vexelblanketter 8,771: 50.
Ostämplade dito 3: — 3,238,268: 45.
Transport: 3,238,268: 45. — 23 - Transport: 3,238,268: 45.
Behållning till år 1860:
Skrifkartor 128,725: — Enkla biläggningskartor 4,303,309: 95.
Dubbla dito 4,907,194: 85.
Stämplade vexelblanketter 22,731: 70.
Ostämplade dito 102: 39. 9,362,063: 89 Summa 12,600,332: 34.
Beträffande uppbörden genom försålda kartor under revisionsåret, inhemtas af riks-hufvudboken, att hela beloppet deraf utgjort 1,532,940: 87. och då i riks-staten beräknas 1,300,000: — visar sig ett öfverskott af 232,940: 87.
Karta-sigillata-omkostnaderne för samma år hafva deremot uppgått till 170,869: 8. hvilka, jemforda med riks-statens förslags-anslag, 105,000: — utvisa en brist af 65,869: 8.
Om nu från hela uppbörden, 1,532,940: 87. afdragas omkostnaderna, 170,869: 8. så uppkommer stats-verkets egentliga behållning 1,362,071: 79.
Vid 1858 års statsrevision, då Revisorerne meddelade åtskilliga specifika uppgifter rörande förhållandet emellan uppbörden och omkostnaderna för Karta-sigillata-verket, lemnades äfven redogörelse för den provision, som under revisionsåret tillkommit Laudskamererarne och Räntmästarne i länen för deras bestyr med det stämplade papperets emottagande och utlemnande m. m., derför bemälde tjenstemän äro berättigade att undfå hvardera 2 procent af hvad inom året i Kronans kassa i stämpladt pappers afgift influtit; och enär i flere län inkomsten af karta-provisionen då befanns hafva uppgått till ganska betydliga belopp och vida öfverstigande den summa, hvartill denna deras inkomst i staten upptoges, hemställde, af anförde skäl, Revisorerne att skälig nedsättning af ifrågavarande provision måtte äga rum, uti hvilken framställning såväl 1859 som 1860 årens Revisorer förklarat sig instämma.