Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då bränvinstillverkningen i riket, hvaraf statskassan årligen tillgodokommer en inkomst af cirka 9 å 10 millioner Riksdaler, både i ekonomiskt och financielt afseende utgör en ganska vigtig industrigren i landet, är allt skäl för hand att egna densamma all möjlig uppmärksamhet.
Man synes hittills hafva vid lagstiftningen beträffande denna industri utgått från ett antagande, att all den sprit, som i landet införtullades och här tillverkades skulle ovilkorligt här förtäras: men origtigheten af ett sådant antagande synes numera hafva vunnit temligen allmänt erkännande; och innevarande års landtbruksmöte i Malmö har ock uttalat den åsigt, att en förändring i bränvinslagstiftningen, ledande till bestämmelse om drawback för utfördt bränvin vore synnerligen tjenlig.
För farhåga, att derigenom en påräknad statsinkomst för bränvinstillverkningen kunde minskas, finnes ingen giltig grund.
Om vid beräkning, att en 44 millioner kannor bränvin i allmänhet årligen i landet konsumerades, 3 å 4 millioner kannor Svenskt bränvin skulle utföras, och derigenom en minskning i landets egen konsumtions behof inträffa, till den följd att denna hrist måtte fyllas genom införsel från utlandet, så blefve
Staten derigenom tillskyndad en fördel i så måtto, som tullinkomsten för det införda bränvinet vore betydligt högre, än drawbacken för det utförda.
Skulle det förhållande uppkomma, att mera bränvin blefve här tillverkadt. än som erfordrades att fylla konsumtionsbehofvet, vore det ju särdeles gagneligt, alt öfverskottet blefve en exportvara?
I afseende på halten af det affall vid bränvinstillverkningen, hvilken benämnes drank, har väl varit anmärkt, att det utgör ett giftämne; men genom nyare tiders undersökningar har blifvit upplyst, att dranken är af oskadlig beskaffenhet.
För jordbruket, såväl i Sverige som äfven i Frankrike och andra länder, utgör den ett med förmån användbart foderämne för kreatur; och å de orter der det under längre tider finnes att tillgå och kan utan svårare transportkostnader spridas, drager landtmannen deraf en god fördel, i afseende på tillfället att genom drankfodring uppdrifva gödning af kreatur.
Huruledes uppfödandet af slagtboskap i sednare tider äfven här i landet blifvit en inkomstbringande landtmanna-omsorg, som, utom den vinst den lemnar geBih. till B.
Prot. 1865 & 1866. 11 Sami. 1 Afd. 29 226 Motioner hos Eidderskapet och Adeln 1865.
N:o lil. norn kreaturens afsättning, tillika blir af väsendtlig, nytta för landtbruket, genom den tillökning i gödseltillgång, som genom ladugårdsskötselns utvidgande jordbruket tillgodogöres, är allmänt kändt.
Då således det är af vigt, att vilkoren för bränvinsbränningen icke böra vara allt för mycket betungande, till hinder för jordbrukarne, att kunna, enhvar till nytta för sitt jordbruk och derigenom gemensamt äfven medelbart till fördel för landet, begagna bränvinshandteringen på ett ändamålsenligt sätt, utan fast heldre i sådan syftning underlättas, får jag, stödjande mig på landtbruksmötets i Malmö uttalade åsigt om bränvinsbränningstidens utsträckning, föreslå, dels att bränvinstillverkningen måtte få, utan vidare inskränkning till tid, utöfvas från och med den 1 November till och med April eller Maj månads slut, i sammanhang hvarmed det i 4 § af Kongl. Förordningen, angående vilkoren för bränvinstillverkningen den 18
December 1863, be stämda högsta till verk ningsbeloppet för dygn kunde lämpligen nedsättas till 500 å 600 kannor; dels ock att 23 § i samma Kongl. Förordning må sålunda ändras, att deri förekommande mening: »Hvad han sålunda återlyftar, får ej öfverstiga en femte»del af den erlagda afgiften och» utgå.
För befogenheten af detta sednare ändringsförslag, torde jag ytterligare få åberopa det förhållande, att, enligt bränvins-kontrollbyråns sammandrag för fjerde terminen år 1864 och andra terminen år 1865, bränvinsskatt för dessa terminer blifvit erlagd för 13,601 kannor bränvin, som ej blifvit tillverkade; ett förhållande, som troligen haft sin grund i vederbörande producenters misstag vid förskottsvis skedd beräkning af det kannetal de ansett sig kunna åstadkomma.
Ingen industrigren i landet är så högt beskattad, som bränvinstillverkningen, hvilken ofta drager en skatt, uppgående till 18 å 20 procent öfver värdet af rudimaterierna.
Denna beskattning, som städse tid efter annan stigit, har nu uppnått en höjd, som i högsta måtto är tryckande för tillverkaren.
Genom den af skattens förhöjning jemväl förorsakade prisstegring å varan, träffas äfven konsumenten af denna börda, hvilken naturligtvis är mest tryckande och kännbar för den mindre bemedlade individen.
För de mera bemedlade folkklasserna deremot, hvilka konsumera varor, som införas från utlandet, vare sig viner, spritdrycker eller hvarjehanda andra förnödenheter, är deremot i ymnigt mått besörjdt genom liberala tullbestämmeler och nederlagsrätt med andra förmåner, som verka lindring i priser å de artiklar, som för deras behof till riket införskaffas.
I syftning af en billig jemnvigt i detta förhållande, tillåter jag mig således föreslå, att, derest den sednast antagna skatt å bränvinstillverkning bibehålies, tull på alla spritdrycker som i riket införas, måtte bestämmas i mån af värdet och i lika förhållande hvari varande eller blifvande bränvinsskatten befinner sig till bränvinets värde.
Då tillsyn och kontrollen vid bränvinstillverkningen, hvad öfverkontrollörerne beträffar, medtager för
Staten högst dyrbara omkostnader utan motsvarande gagn, torde jag, synnerligen derest tiden för bränvinstillverkningen blefve utsträckt, få fästa upp - Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865.
N-.o 112.
227 märksamhet vid behofvet att kontrollens kandhafvande blefve ordnadt på ett mera ändamålsenligt sätt; äfvensom i sammanhang dermed öfverkontrollörens rättigheter i hans förhållande till bränvinstillverkare borde blifva mera determinerade till undvikande af hvarjehanda alltför minutiösa, oförnuftiga, ofta besvärliga föreskrifter, dem öfverkontrollör hittills meddeiadt, såsom af beskaffenhet, exempelvis, att från bränneriet utrinnande drank skall rinna åt det eller det hållet i drankbingen, att gångjern å en dörr i bränneriet böra flyttas till annan sida i dörrfodret än der de varit infästade, att bränvinsfaten skola utföras igenom en annan dörr, än bränvinstillverkaren dertill bestämdt, och så vidare.
Genom bestämda gränser för öfverkontrollörens myndighet i sådant afseende kan både obillighet och obehag af dylikt förfarande å kontrollörens sida besparas, utan att sjelfva kontrollen lider något men för noggrannheten i dess utöfvande.
För att ytterligare visa de såväl direkta som indirekta förluster, hvilka Staten och den enskilde på hittills begagnad tre månaders bränvinsbränningstid drabbats, och med en bränvinstillverkning under denna tid af 15 millioner, torde af bifogade tabell upplysas.
Att denna motion med bifogad tabell måtte till behandling af vederbörande Utskott hänvisas, får jag anhålla.
F. von Mentzer.
Af Grefve Björnstjerna, Carl Magnus, om beviljande af ett ärligt anslag å 8,000 R:dr, för att användas lill arfvoden åt Norske och Danske universitels-lärare och vetenskapsmän för föreläsningars hållande vid akademierna i Upsala och Lund.
Skandinavismen må bedömas huru olika som helst, den må innesluta fröet till storhet och lycka, eller blott och bart vara en skön drömbild, framtiden ensam kan afgöra detta.
Ett har den dock uträttat, den har hos nordboen väckt den slumrande stamförvandtskänslan.
De trenne folken känna sig numera i roten ett, om än i 228 Motioner hos Eichler skap et och Adeln 1865.
N:o 112. grenarne vidt åtskilda.
I alla tre länderna röjes ett sträfvande att närma sig hvarandra.
Långt har man visst icke ännu kommit häri, åtminstone i det politiska lifvet, men misstro och gamla fördomar försvinna dock dagligen.
Redan detta är en stor fördel, som vid hvarje tillfälle bör ytterligare stärkas och utvecklas.
Intet bidrager kraftigare härtill än att folken komma i närmare beröring med hvarandra.
Man måste lära känna för att rätt uppskatta hvarandra.
Jernvägar och ångbåtar äro derföre oskattbara hjelptrupper för nordens enhet.
Materiel beröring ensam gör dock icke tillfyllest, det fordras andlig dertill.
Man måste lära högakta innan man fullt kan förtrösta på hvarandra.
Denna tankevexling har likväl, beklagligtvis, hittills varit alltför ringa, synnerligast de båda förenade rikena emellan.
Efter femtio års förening äro det ena landets litteratur och vetenskapsmän för det andra mera obekanta än månget främmande folks.
Båda hafva dock så mycket att lära af, så mycket att meddela åt hvarandra.
Norska Regeringen tillkommer äran att, just i dessa dagar, hafva tagit ett vigtigt steg för att afhjelpa denna stora brist.
I Budget-propositionen till innevarande
Storthing föreslås nemligen uppförandet på universitetets stat af 1,000 Specier (4,000 R:dr R:mt) årligen »til dermed at honorere
Iserere paa de andre nordiske universiteter, som efter kollegiets opfordring holde forelaesninger ved det Norske universitet.» »Kirke-departementet» upplyser i propositionens bilaga att nämnda förslag, väckt ' af bestyrelsen för »det skandinaviske selskab i Christiania», blifvit af universitetskollegiet förordadt, sedan det af samtliga fakulteter tillstyrkts.
Kollegiet, hvars hela yttrande meddelas, tillägger att sakens nytta skulle betydligt ökas »dersom samtlige universiteter fik samme anledning til at laane hverandres laererkrafter, som den, der nu foreslaas aabnet for Norges universitet.»
Kirke-departementet sjelf slutar sin framställning sålunda: »Departementet skal tilläde sig_ at tilfoie, at det i sin Indstilling om Oprettelsen af en Lektorpost i den Nordiske Litteratur (1857) udförligere har udtalt sig om vigtigheden af, at der inden de tre Nordiske Riger udbredes et nsermere Bekjendskab til deres Litteratur og Sprog, og Departementet antager fremdeles, at ethvert Middel, hvorved en Tilnaermelse i denne Retning kan fremmes mellem disse Lande, har sin fulde Berettigelse, naar den kan findé Sted uden forholdsvis store opofrelser.» Hvad Kongl. Norska Regeringen här föreslagit, förefaller så välbetänkt och de anförda skälen äro så talande att Sveriges Ständer, i denna sak, säkerligen hvarken vilja eller böra stå tillbaka för Norrmännen.
Jag vågar derföre tro både klokhet och landets värdighet fordra det våra universiteter erhålla ett anslag motsvarande det som äskats för Christianias, synnerligast som det Norska kollegiets åsigt säkerligen är rigtig, att gagnet af en dylik vetenskaplig vexelverkan mellan nordens universiteter först då blir fullständig, när samtliga dessa universiteter erhålla samma möjlighet af tillgång till hvarandras lärarekrafter.
Då Sverige är nog lyckligt att ega tvänne universiteter mot Norges ena, och Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865.
229 då båda dessa måste anses lika berättigade till ofvannämnda föreläsningar böra äfven båda deraf komma i åtnjutande, anslaget således bestämmas till dubbelt mot det Norska.
Utgiften är i allt fall ringa mot de fördelar man afser vinna.
Jag föreslår derföre vördsamt, att ett årligt anslag, stort 8,000 R:dr R:mt, ställes till Kongl. Maj:ts disposition, för att, på förslag af Universitets-konsistorierna i Upsala och Lund, honorera Norske och Danske universitets-lärare och vetenskapsmän, hvilka, efter anmodan af nyssnämnda myndigheter, hålla föreläsningar i Upsala eller Lund.
Stockholm den 15 November 1865. C. M. Björnstjerna.
Af Grefve Mörner, Carl Göran Detlof, om anslag lill lön samt reseoch traklamenls-ersättning för en tredje landtbruks-ingeniör.
Då de reqvisitioner, som till Kongl.
Landtbruks-akademiens förvaltnings-komité ingå å agronomiskt biträde, på sednare tiden ansenligt ökats, och åtskilliga län redan inkommit med ansökningar om erhållande till biträde, hvartdera länet, af en landtbruks-ingeniör under hela årliga arbetstiden, dels för uppgörande af allmänna afdikningsplaner efter orternas särskilda vattensystemer, dels för att tillhandagå enskilde jordbrukare med råd och upplysningar rörande vattenaflednings-, odlings- och ängsvattningsföretag samt för ordnande af jordbruket i allmänhet, så kunna de i Statens tjenst anställde nio landtbruks-ingeniörerne ej förmå fylla behofvet af agronomiskt biträde i förenämnda hänseenden; och för framtiden är det att emotse, att de ännu mindre skola göra det, sedan Hushållnings-sällskapen och enskilde jordbrukare nu, vida mera än förut varit händelsen, blifvit angelägna om att tillgodogöra sig de fördelar som de genom landtbruks-ingeniörernes biträde kunna vinna för jordbruket.
Landtbruks-akademien har derföre uti underdånigt memorial den 17 sistlidne Juni hos Kongl Maj:t hemställt att för närmaste tiden till en början anslag måtte begäras till aflöning åt ytterligare tre landtbruks-ingeniörer, under förmodan att, med denna tillökning uti landtbruks-ingeniörernes antal, behofvet af agronomiskt biträde skulle för tillfället kunna fyllas.
Som emellertid uti Kongl.
Maj:ts vid innevarande 230 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865.
N:o 114. riksdag aflåtna nådiga Proposition till Rikets Ständers Stats-Utskott angående Statsverkets tillstånd och behof, aflöning endast åt två nya landtbruks-ingeniörer begärts, samt det är att förutse, att, som Landtbruks-akademien i underdånighet hos Kongl. Maj:t framställt, minst tre landtbruks-ingeniörer för närmaste tiden skola, jemte de förut anställde, komma att finna full sysselsättning, och det skulle för landtbrukets fortgående utveckling och förkofran verka högst menligt, om äskadt agronomiskt biträde ej skulle kunna lemnäs landets jordbrukare, så får jag härmed vördsamt föreslå: att, jemte den af Kongl.
Maj:t för de tvänne nya landtbruks-ingeniörerne föreslagna aflöning, sådan till ytterligare en tredje landtbruks-ingenior måtte anvisas att utgå med ....
1,500 E:dr. samt till rese- och traktaments- er sättning för honom 1,000 » eller tillsammans 2,500 B:dr.
Om remiss af denna motion till Rikets Ständers Stats-Utskott får jag vördsamt anhålla.
Af Grefve Mörner, Carl Göran Detlof, om ett anslag å 2,000 R:dr till understöd åt personer, som hos egare af välskötta ladugårdar undervisas i boskapens skötsel, m. m.
Vid nästföregående riksdag anvisades 3,000 R:dr till stipendier åt sådane personer, som, efter vederbörande Hushållnings-sällskaps förslag, kunna af Landtbruksakademiens förvaltnings-komité utsändas till enskilda mejerier, för att efter fullständigt genomgången lärokurs sedermera inom olika delar af riket gagna mejerihandteringen, och är all anledning att hoppas att genom denna anordning, äfvensom genom de förut upprättade tvänne mejeriskolorna, mejerihushållningen inom landet skall högst väsendtligen förkofras.
Men en brist, och denna ganska kännbar, återstår ännu; — den att finna lämpliga och kunniga skötare för ladugårdarne, åt hvilka våra landt - Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865.
231 män numera börja att allt mera egna en prisvärd uppmärksamhet, öfverallt förspörjes klagan öfver svårigheten att få tjenstehjon för hornboskapens vård, och då i utlandet män villigt träda i tjenst såsom herdar och äfven bestrida såväl utfodringen som mjölkningen uti koladugårdarne, samt derföre åtnjuta till och med framför andra tjenare högre anseende och aflöning, hörer detta hos oss ännu till undantagen, hvilket förhållande måste så mycket menligare inverka på ladugårdsskötselns utveckling, som vid densamma förekomma, jemte mjölkningen flera sysslor, hvilka kräfva större krafter, än som i allmänhet kunna påräknas hos qvinnan, som hittills nästan uteslutande- fått ombesörja jemte mejerihandteringen äfven allt hvad som tillhör mjölkboskapens utfodring, skötsel och vård.
Val hafva försök tid efter annan blifvit gjorda af åtskilliga bland Hushållnings-sällskapen samt enskilde personer, dels att foga anstalt för bildande inom landet af »ladugårdsskötare» och »koryktare», dels att införskrifva sådane från utlandet; men dels hafva desse sednare varit för dyrlegda för att finna allmännare användning, isynnerhet som en längre tid för dem erfordrats för att blifva förtrogna med härvarande seder och språk, dels hafva dessa försök ej som sig vederbort fullföljts och handhafts, hvadan de icke heller ledt till några namnvärda resultat.
Skola sådana vinnas, måste åtgärder vidtagas, som under en längre tid kunna följdrigtigt tillämpas, hvilket för närvarande synes icke kunna ske annat än genom Statens mellankomst.
Det är af dessa skäl och med kännedom om det stora behof som uti landet förefinnes å dugligt tjenstefolk för ladugårdarne, som jag hemställer, att en summa af 2,000 R:dr må anslås til! understöd åt sådane personer af mankönet, som af Hushållnings-sällskapen utsedde, genom Kongl. Landtbruks-akadcmiens förvaltnings-komitées försorg utsändas till egare af välskötta ladugårdar för att genomgå fullständig lärokurs uti allt hvad till boskapens uppfödning, utfodring, rykt, mjölkning, gödning och skötsel i allmänhet, äfvensom hvad till deras slagt och styckning dervid till afsalu hörer, så att desse personer derefter må kunna bidraga till bildande af en ny, mycket behöflig, men hittills hos oss saknad klass af tjenare för ladugårdarne och behandlingen af såväl påläggs-, som mjölk- och gödboskapsdjur.
232 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865.
N:o 115 N:o 115.
Af Herr von Ehrenheim, Per Jakob, om anvisande af medel för Enköpings Ireklassiga elementarläroverks utvidgning till femklassigt.
Undervisningsverken hafva under de fyra sistförflutna riksdagarne haft att glädja sig öfver Rikets Ständers särskilda uppmärksamhet och utmärkta frikostighet
Medel hafva blifvit anslagna, dels till nya läroverks grundande, dels till utvidgning af redan för handen varande.
De välsignelserika verkningarne häraf för fäderneslandet hafva väl ännu ej hunnit i någon väsendtligare mån uppenbara sig, men redan det är ingen ringa frukt, att de offentliga läroverken tillvunnit sig ett allt större förtroende, till följd hvaraf många af dem ännu äro i behof af ytterligare statsanslag till nödig utvidgning och till erhållande af förökad lärarestyrka för att de må kunna motsvara detta förtroende och sin bestämmelse.
1 detta afseende vågar jag påkalla Rikets Siänders välvilliga uppmärksamhet för Enköpings] elementarläroverk.
Alltsedan hösten 1861, då detta läroverk trädde i verksamhet såsom trekiassigt i stället för en afty nande pedagogi, har detsamma tillvunnit sig ett allt större förtroende, så att enligt vidfogade intyg lärjungarnes antal, som vid sagda tid eller höstterminen 1861 utgjorde 58, innevarande termin uppgår till icke mindre än 81.
En sådan till vext vid ett läroverk i lärjungarnes antal, då detta på den korta tiden af blott 4 år förökats med nära hälften af det ursprungliga, till följd hvaraf en än ytterligare förökning är att motse i närmaste framtid, vittnar redan tillräckligt om behofvet af en större lärarestyrka vid detsamma och derom att det förtjenar, att till omfånget af undervisningen utvidgas.
Vid bedömandet af en sådan fråga bör dock ingalunda uteslutande ett ökadt lärjungeantal, utan ock många andra förhållanden tagas i betraktande.
Utan statsanslag, endast med bidrag från stiftets byggnadskassa af 5,000 Riksdaler Riksmynt, har Erköpings stad låtit uppföra ett skolhus, som med afdrag af förenämnda summa, och af hvad som bör räknas på den i samma byggning inrymda folkskolan, kostat minst 35,000 Riksdaler Riksmynt.
Detta skolhus Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865.
N:o 115. 233 skolhus, som är prydligt, ändamålsenligt, och afsedt för ett femklassigt läroverk, samt eger en rymlig gymnastiksal blef hösten 1864 färdigbygdt, så att skolan då vid terminens början kunde dit inflytta.
Beträffande äfven undervisningen, hafva Enköpings stad och orten deromkring, i samma mån lärjungarnes antal sådant kräft, icke sparat på uppoffringar för erhållande af tillräckliga lärarekrafter, enligt hvad härhos vidfogade intyg af läroverkets inspektor och rektor gifva vid handen.
Af dessa intyg visar sig att genom bidrag såväl af staden som af enskilde i orten deromkring boende personer en lärare alltsedan höst terminen år 4 862, och från innevarande hösttermin tvänne lärare aflönats, så att för närvarande i Enköpings skola undervisning meddelas af 5 lärare i 5 klasser, motsvarande dem i ett femklassigt läroverk, äfvensom att dessa bidrag af staden och enskilde sedan hösten år 4 862 till innevarande termins början uppgått tili 3,200 Riksdaler, ett i sanning icke ringa belopp, jemfördt med hvad Staten under samma tid till lärares aflonande derstädes tillskjutit eller 8,388 Riksdaler Riksmynt.
Af synnerlig vigt vid bedömande af nu ifrågavarande behof är vidare att taga i betraktande vidden af det område, hvarifrån ett läroverk har att påräkna lärjungar, och äfven i detta hänseende torde Enköpings läroverk ej stå efter de många andra läroverk, hvilkas behof af utvidgning blifvit af Rikets Ständer erkändt och afhjelpt, enär, enligt hvad en blick på kartan kan öfvertyga om och hvad sorn erfarenheten under skolans fyraåriga tillvaro bestyrkt, detta läroverk har att påräkna lärjungar från 20 å 30 socknar i en af vårt lands mest odlade och bebyggda trakter.
Upsala fullständiga elementarläroverk är väl nära beläget intill Enköping och kunde möjligen derföre behofvet af dess skolas utvidgning svnes vara mindre trängande, men just i denna närbelägenhet ligger ett ytterligare och högst vigtigt skäl för den ifrågasatta utvidgningen.
Olägenheten af ett alltför stort lärjungeantal i ett fullständigt läroverk afhjelpes dock föga genom närbelägenheten af ett blott treklassigt, då öfverbefolkningen, att jag så må uttrycka mig, gemenligen icke inskränker sig till de tre nedersta klasserna, utan sträcker sig ända till och med den femte klassen, såsom förhållandet ock är i Upsala läroverk, der enligt nyss anförda redogörelse antalet lärjungar i tredje klassen utgjorde 79, men i femte klassen ända till 424, hvaremot i sjette klassen antalet nedsteg till 74 och i sjunde till 26.
Understöddes ett sådant läroverk af ett närbeläget femklassigt, skulle icke blott naturligtvis antalet lärjungar i fjerde och femte klasserna af det fullständiga läroverket minskas, utan otvifvelaktigt skulle detsamma äfven röna ett Bih. till R.
Prot. 1865 & 1866. 11 Sami. 1 Afd. 30 234 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865.
N:o 115. mera välgörande inflytande i samma hänseende beträffande de tre nedersta klasserna, enär tydligt är, att många målsmän förbigå för sina barn det blott treklassiga läroverket och heldre insätta dem från början i det fullständiga, äfven om det förra är dem närmare beläget, för att undvika de olägenheter, som äro förknippade med ombyte af läroverk redan så tidigt som vid barnets förflyttning från tredje till fjerde klassen.
Detta skäl finnes ej för förbigående af det femkiassiga läroverket, utan skall detta så mycket mer draga till sig lärjungar, då det är beläget i en mindre stad såsom Enköping, der lefnadskostnaden är betydligt billigare än i den större staden.
Ett femklassigt läroverk i en sådan stad skall säkerligen ock, oberoende af det närbelägna fullständiga läroverket, i allmänhet blifva mer anlitadt än det blott treklassiga, som ej har att meddela någon afslutad undervisningskurs såsom det femkiassiga.
Äfven torde till bevis, att Enköping eger ett för ett större elementarläroverk tjenligt läge, förtjena omnämnas, att på Upsala Domkapitels hemställan och Kanslers-gillets tillstyrkan Kongl. Majit genom nådigt Bref den 22 April 1808 förordnade, att Upsala katedral skola skulle flyttas till Enköping, ett beslut, som dock af okända anledningar icke blef verkstäldt.
Med afseende å hvad jag sålunda haft äran anföra, nemligen dels å det alltmer tillvexande antalet lärjungar vid Enköpings elementarläroverk, dels derå, att derstädes redan finnes ett skolhus, bygdt för ett femklassigt läroverk, dels å de stora uppoffringar Enköpings stad och orten deromkring gjort såväl för detta skolhus, hvartill ej något statsanslag begärts, som för undervisningens ändamålsenliga skötande i mån af lärjunge-antalets tillvext, uppoffringar, hvarmed staden och orten ej länge torde mägta uthärda, dels slutligen å det trängande behofvet för det närbelägna Upsala fullständiga elementarläroverk af förminskning i lärjunge-antal jemväl i fjerde och femte klasserna, får jag vördsammast föreslå, att, i likhet med hvad som under väsendtligt enahanda förhållanden beviljats åt andra treklassiga läroverk, såsom Norrtelje och Eksjö, Rikets Höglofliga Ständer måtte bevilja medel till