Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
4 F R U P Y L O ( ser i kopparne och vän der dem på olika sätt ).
Jo, det ligger hitåt, och en äldre man är det .. och rasande är han på min ung a herre, det slår inte fel !
A L B E R T . Jas å, frun vill verkligen att jag skal l på fullt allvar tro på f runs spådomskonst?
F R U P Y L O .
Inte kan jag tvinga min unga herre att tro .. men nog ser j ag i kopparne hvad som skall ske, det är säkert! A L B E R T ( skrattande ).
Ja, det vill säga: f run tror sig se! F R U P Y L O .
På det s ättet anser min ung a herre gumman för en bedrag erska?
A L B E R T . Nästan så .. det vill säga, en ofrivil lig bedragerska.
F R U P Y L O ( med ett slu gt leende ).
Än om j ag nu tal ar om hvad min unga herre tänker der han sitter, hvad säger han då?
F R U P Y L O ( med vigt på orden ).
Om vackra
Mari a satt der i s tället för den der g amla spåkäringen, tänker h an, så gick det nog bättre att måla! F R U P Y L O ( som förut , leende ).
Maria .. j a, hon heter ju så?
F R U P Y L O . Kanhända det! -- Har unga herrn slutat snart?
A L B F R T .
Nåja, det der kan vara sqvaller! A L B F R T ( träffad ).
Vackra... A L B E R T .
Att det kan man gissa sig till!
A L B E R T . Bara några penseldrag till! ( efter en paus )
Men efter som f run påstår sig kunna läsa i det fördolda .. hv arför kunde frun inte undvika den der olyckan som jag för en vecka sedan kom så l agom att hindra?
Derför att när det g äller en sjelf, då är det slut med s pådomsandan .. då ser man inte längre än andra menni skor!
I alla fall kan unga herrn
5 vara glad åt att jag inte kunde förutse att några strykar ville råna en g ammal gumma, fattig och eländig som jag är!
Jo, för annars så hade jag väl aldrig kommit att si tta för det der konterfej et som han nu gör! F R U P Y L O . Men inte ska' det var bara en slump att han Nya vägen till .. ing enting är -- han skall tro gumman som A L B E R T .
Det är s annt! min unga herre tro att den qvällen gick bortåt slump h är i verlden; är sina åttio år! A L B E R T .
Hu r s å?
A L B E R T .
All t är sål edes på förhand bestämdt, tro r f run?
F R U P Y L O . Ja, annars fanns det inga spåk äri ngar här i verlden!
A L B E R T . Tvertom!
Just derför att allting är slump så kan det hända att en spådom slår in. -- Vill frun komma hit och s e sig nu?
F R U P Y L O ( r eser sig mödosamt ).
Hvarför inte! ( i det hon går fram till taflan ).
Är det nu färdigt?
F R U P Y L O . Jaså .. nå! har man börjat, så får man v äl sluta också! ( sätter på sig g lasögonen och beser taflan ).
Min unga herre målar bra .. gumman är lik sig .. men..
A L B E R T ( frågande ).
Nå, men?
Nej! en timma till måste f run ge' mig!
Hon skulle vara likare ändå, om min unga herre trodde på h enne! F R U P Y L O ( pekar på taflan) .
Jo se, der i mungiporna finns det ett drag som inte jag har när jag spår!
Den som s er det der konterfej et, säger genast: "den der gumman är en bedragerska!"
A L B E R T ( jemför henne och porträttet och säg er sedan förvånad ) Jah a .. frun h ar rätt .. men h ur kan frun förs tå..
A L B E R T ( förvånad ).
Hvad menar frun?
6 F R U P Y L O . Hv ad en målare gör?
Ah, jag har sett mycket i min dar, jag! ( går tillbaka till bo rdet , och börjar lägga ned sin atteralj i en på golf vet stående korg med lock ).
För sexti år sen så umgicks hos min förs ta man en mål are som hette Hilleström, och jag s åg många af hans taflor! A L B E R T ( intresserad ).
Hilleström?
Kände fru n honom?
F R U P Y L O . Ja .. det var en lustig sälle, men en god toker!
Han var kär i mig, påstod h an, och jag har ännu hemma ett konterfej som han målade .. men det ser annorlunda u t det!
Nå-nå! ( med en su ck ).
Jag var tjugo år den ti den! ( har plockat ner sina saker ) Adjö , unga herre! A L B E R T . Går frun redan?
Seså, sitt nu ner och prata litet!
F R U P Y L O . Nej tack, g umman h ar annat att g öra!
Måns h ar icke f ått sin frukost än! F R U P Y L O . Ja, det är min gaml a katt .. han är tjugo år i rappet, och är van att få sin mat på klockslaget! ( går fram och räcker honom sin hand ).
Om jag nu säger min unga herre en sak innan jag går, och den slår in .. tar han då bort det der som sitter i mungiporna?
Han får i dag tre visiter som han inte väntar, och två utaf dem får han för sitt lättsinne skull!
Den som han blir mest besvärad utaf skall göra hans lycka, och den som han mest tyck er om skall han få leds amheter utaf! A L B E R T ( som förut ).
Det var f asligt mystiskt, det der! A L B E R T ( skrattande ).
Ja, det lofvar j ag!
A L B E R T . Måns?
F R U P Y L O går åt dörren ).
Sk ratta h an .. gumman v et hvad hon vet!
Bli de besök ande karlar eller frunti mmer?
7 F R U P Y L O ( vänder sig om vid dörren och säger med samma sluga leende som förut ).
Hå kors! ti ll en s å v acker ung herre kommer både lyckan och olyckan i f runtimmerskläder!
Adjö nu , och minns hvad gumman har sagt! ( går genom fonden ).
A L B E R T ensam , ser efter henne något förvånad ).
Hm! jag vet inte hvad jag skall tro!
Den der gamla hexan vänder alldeles upp och ned på hel a min filosofi! ( målan de. ) I alla fall var det en lyck träff att jag gick dit bortåt i förra veckan .. ty jag hoppas att den här taflan sk all väcka litet uppseende vi d nästa exposi tion! -- Tv å besök, sade hon .. och båda utaf fruntimmer .. och huru kunde hon veta att j ag älskar Mari a?..
Skulle det vara möjligt att det finnes menniskor med verklig spådomsanda? ( förtretad på sig sjelf ) Ah! barnsagor!
Hvem kan någonsin lära sig få reda på hur g amla käringar få f att i all ting?
Det är med sqv allret so m med elek triciteten .. det löper jorden omk ring lika fort som tanken! ( det bultar på dörren ) Ses å fö r f an! nu börjas det! ( ro par barskt ) Stig in!
PICKANELL. P I C K A N E L L ( från fon den , med ett knyte under armen , omslaget med en silkesnäsduk.
Han är o mkring 35 år , mycket f in och slätkammad , och gör anspråk på att vara sprätt , fast drägten är lug gsliten; rör sig med affekterad ledig het ).
Mjukaste tjenare, herr "schangmålare!"
Hur står det til l med lilla helsan och k ärl eken seså här på flinthårda morgonkolumnen?
Åh se Pickanell!
Jo tack .. hur mår han sjelf?
8 P I C K A N E L L .
Som ett olycksoffer kan må, herr schangmålare!
Lifvet är ett ämne .. ja! det är ett ämne som .. j aja! nog af, det är ett satans ämne! ( vecklar u pp knytet och säger trag iskt ) Här ä' h alfsulorna!
A L B E R T . Tack , det var bra!
Men hvad f attas Pickanell?
P I C K A N E L L ( torkar sig i pannan med näsduken , och sätter den sedan i f ickan så att den syns ).
Åh, en bagatell .. det fattas mig bara verkstad, förlager, kunder och tio tusen ri ksdaler och en liten häst .. för att inte tala om en liten gumma!
P I C K A N E L L . Igen?.. jag har aldrig annat vari t än kär, och det i ett rakande ända sen j ag blef gesäll!
För si , k ärlek en den ligger i min natur, alldeles som becktrån och s ylarne!
Men ser herr schangmålarn! det gick väl an med den affärn, för hvad beh ag beträffar och gentiljess anbelang ar, så ä' j ag inte en karl som snyter mig med foten ... men, si ödet har alltid v ari t på min sida, det! A L B E R T .
Nå, då har ni väl ingenting att klag a öfver! A L B E R T .
Är han nu kär igen, kära Pickanell!
P I C K A N E L L .
Håna inte olyckan, herr schang målare!...
D e kos tar två riksdaler!
P I C K A N E L L . Halfsulorna!..
Herre Gud .. herr schangmålarn skulle h a sett Lisette!
Hon kom opp direkte f rån Blekinge och till Andersson som j ag arbetar hos , innan j ag satte opp egen rörelse .. och en sådan fot har jag aldri g sett .. det var inte någon kofot det, herr schang målare! P I C K A N E L L . Ä' ju arti st i fotväg , vet jag !..
Det är alldeles som schang målarn det, med den skillnaden att i stället för pensel n, så h ar jag sylen, och i stället A L B E R T . Jaså, Pickanell tycker om vackra fötter?
9 för färgen, s å h ar jag smörjbu rken!
Men konst som konst -- fan regera all a kokettaktiga qvinfolk!
Hvad är det nu egentligen som Pickanell bråk ar om?
Åh det är just ingenting .. det är bara en fri medborg ares död det gäller!
Ja, herr schangmålare, j ag har redan snott den beck tråd som jag tänker h änga mig i , och om jag hänger mi g, si det hänger på ett hårstrå det!
A L B E R T ( skrattande ).
Pickanell firade visst f ri måndag i går!
Ja det är klart .. det måtte fan vara gesäll om inte en hade måndan att repa sig på!
Men se Lisette! ( afbryter hastigt ) Kan jag få den der lilla styfvern med samma, f ör j ag skulle ut och köpa ett par recef ter!
A L B E R T . Åhj a, det g år väl an -- men tala nu om för mig hvad det är med Lisette.
Det gör j ag .. så är det åtminstone en som inte h ånar mig, när jag sitter och dinglar i becktråden!
Jo si Lisette och jag hade så godt som uppgjort att vi skulle f å det .. uppgjordt .. men då så for fan i svinahjorden .. jaj a, det vill säga, hon fick tag u ti en l ång räkel till "stå bak" som tjenar hos en exellens , och är så grann som en brudgumstoffel och så g rön som ett saffian, och för res ten så heter han Blomsterv all .. och ä' j ägare .. och nu så har han skaffat
Lis ette plats som kammarjungfru hos en friherrinna, s å nu ä'
Pickanell bara skräp för henne, det är klart det .. och så der ä' det alltid!
P I C K A N E L L . Ja! det h ör till mina galoscher det, sa' den som tappade tu ren!
Så har det vari t i hela mitt lif .. bara j ag får sigte på en flicka, och börjar tycka om henne, så är det som f an vore lös .. jag får aldrig behålla h enne!
För ett år sedan var jag pres tförlofvad .. nära på .. för si hon tjente hos en A L B E R T . Jas å, är Pickanell alltid olycklig i k ärlek?
10 pres t .. med Lina, och vips kom en poliskonstapel och slog ned på henne, och nu syr hon för barnk rubban på Lad'gårdslandet, och jag har inte fått så mycket som så för all a halfsulor jag kostade på henne!
Året derförut fo r j ag till Södertelje på en ångbåt, och då var der en liten köksa som hette Fina .. och hon hade de vackras te små klumpar till fötter man kan se .. nå! jag slog litet kurtis med tösen, och det var al ldeles uppgjordt, när det kom en förbask ad extra vaktmästare i Posten och nöp den .. och nu är hon akterstäderska på ett postfartyg .. så nog är det bra allti d! A L B E R T ( skrattande ).
Stackars Pickanell!
Det bevisar i alla fall att han har god smak!
Ja, men j ag får sj elf aldrig något godt utaf det.
-- Det är med mig som med de der svinen som di dress erar att leta opp svampar som duger att äta .. det der l äste j ag om i en bok som jag h ade ur Bildningscirkelns bibliothek, det der som gick på auktion på Lad'gårdslands-teatern .. jag gräf ver opp dem, jag , och andra s mörjer sig med läckerbischen .. nog är det läskande, alltid! A L B E R T . Nå s å l åt bli att g räfva upp några c hampignoner då!
Det kan i nte tusan!
Det ligger i naturen hos mig, alldeles som hos svinen!
Men jag vet hvad jag skall göra!
Som jag har fått sigte på en bit som duger, så äter j ag tvärt upp den sj elf, hel lre än att andra ska' smö rja sig med den.
Ja det är ganska förståndig t! ( tar u pp sin portmonnaie och g er honom pengar ).
Se här har Pickanell sina pengar.
P I C KANE LL . Tackar ödmjukast som tackar! Ä' det något annat s mått i fotografiväg, så .. he-h e-h e!.. si vi skomakare ä' också fotografer .. så glöm inte bort mig .. det blir all tid några skilling billigare än hos mästaren! -- Nej si! dumheten hos mig är att jag gått och vari t plutonisk som en klockark att, och knappt tordats se på töserna, då andra deremot ... men det
11 skall fan v ara plutonisk i kärlek .. det sätter di inte något värde på!
Mjukaste tjenare, herr schangmålare! A L B E R T .
Farv äl, kära Pickanell!
Gå nu inte och gör någon s tackars flicka olycklig genom sina nya föresatser!
Kommer aldrig i fråg an .. j ag k änner mig, jag .. j ag kan aldrig bära mig åt som en lymmel mot dem, hur mycket jag än föresätter mig!
Det ligger i blodet, det der! ( vänder om vid dörren ) Hör nu, herr schangmålare! P I C K A N E L L . Jo j ag har så mång a g ånger tänk t fråga .. hm!.. inte skulle schangmålarn behöf va någon vacker k arl te' modell nån gång .. någon som vore rigtig t finurlig te både fason och linjementer?
Ja det är klart det .. måtte väl k änna mig sjelf, vet jag ..
P I C K A N E L L ( stött).
Jo, det skulle kunna hända det!
J ag har s tått i en tablå som Apollux, klädd i blått skynke, alldeles som den der militärn derborta! ( pekar på mannekinen ) För si , man råkar till att vara tillskuren efter en bättre läst, skall jag säg a!
Tjenare, herr schangmålare! ( går genom fonden ). A L B E R T ( småleende ).
En lustig persedel, den der skomakaren!
Det var synd att reta honom!
Är det Pickanell?
A L B E R T . Känner Pickanell någon sådan då?
A L B E R T . Hvad är det?
P I C K A N E L L ( ö ppnar dö rrn och tittar in ).
Om det oakså inte skulle bli ' någonting af med modellerandet, så tittar j ag v äl i alla fall opp för att höra ef ter skolagningen!
Tjenare! ( g år ).
ALBERT, sedan GAHM.
A L B E R T ( fortsätter att måla ).
Skomakaren öfverröstade lejonet!
Den beskedlige Pickanell! f år j ag nå-
12 gongång idén till en g enretafla, föreställande en skomakare som tjusar en l andtlig oskuld, så skal l jag tänk a på hans anbud!
Han bör göra effekt som det förvändas representant. ( sysselsatt med taflan ) J ag skall väl försöka göra min g amla spåf ru nöjd med sina mungipor! G A H M ( från fonden , o mkring 60 år , flintskallig , gråa polissonger , med ett fromt och lent sätt; tarfligt men ic ke gammalmo digt klädd; har i handen käpp och snusdosa.
Han öppnar dörren , men går inte g enast in ).
Är min herr brorson hemma?
A L B E R T ( spring er upp högst förvånad ) Hvad ser jag!
Farbro r här! ( skyndar emot honom ) Nå! hade jag nu en bit kri ta här, så strök j ag bestämdt kors öfver dö rren.
G A H M ( kommer in ).
Jaså, det börj ar bli' ondt om krita?
Jojo, så der är det att lefva på konsten.
Fö r all del , bästa farbror, stig in och sätt er förs t, innan ni börjar tu ta er g amla melodi!
G A H M . Jaja .. du hör i nte gerna talas om sådana tu tningar, kan jag tänka .. herrar artister tuta på helt annat sätt .. ( sätter sig på en af de sämre stolarne ). G A H M .
Nej jag tackar .. jag är inte van vid så eleganta möbl er .. jag sitter på trädstol ar jag , hemma .. det är hvad som anstår en fattig k amrer .. en rik artis t deremo t, han består sig resår-möbler han.
A L B E R T ( bju der honom en c igarr ).
Får det vara?
G A H M .
Nej tack -- det är för eleg ant för mi g! A L B E R T .
Nej för all del, f arbror, si tt i emman!
A L B E R T ( vår dslöst ).
Åh var inte rädd .. de k osta bara tio riksdaler h undradet! ( tänder en cigarr och sätter sig vår dslöst på bordshörnet )
Hvad f örskaffar mig äran af mi n farbrors sällsynta besök?
Ditt ohjelplig a lättsinne! A L B E R T .
Har det på något sätt kunnat genera er?
13 G A H M .
Ja det har det verkligen!...
Det är fasligt att till och med inom de bästa familjer skall det alltid finnas något rötägg! A L B E R T .
Ja .. det beror nu på hvem som är det .. jag eller min ärade farbror!
Hv ad säger du , pojke..
Jag har inte gått ifrån den Gahmsk a familjens praktiska sätt att föda sig... G A H M .
Skulle det vara spetsig t och fint, det der?
Hvad lefva vi alla på, om inte på andras bek ostnad?
Ja, mycket rigtigt .. du lefver på den galenskapen hos menniskor att vilja hänga u pp dyrt köpta kludderi er på väggarne, -- om du nånsin säljer en tafla, hvilket j ag betviflar! A L B E R T .
Jo, i förra veckan sålde j ag en för 500 riksdaler.
Femhundra ri ksdaler..
Är det menskligt att kas ta ut så mycket penning ar på en tafla! A L B E R T .
Ja, men det f inns olika s ätt! A L B E R T .
På andras bekostnad, j a!
Hade det kanske varit menskligare att procenta på dem i stället?
Procenta?
Du menar, att l åna ut dem för att dermed hjelpa sin fattiga nästa.
Det der skulle vara ett hugg åt mig .. nåj a .. jag medger att jag lånar ut pengar mot ränta, men det är mitt sätt att göra godt här i v erlden! A L B E R T .
En skön välg örenhet ... mot fyrtio procent!
Jag tar aldrig mer än 15 .. och en liten skälig provision!
Vore det bättre att de behöfvande inte finge låna en liten summa när de mås te hafva den?
Vill du k anske att den fattige arbetaren skall gå till Enskil da banken för att f å l åna 3 riksdaler på en månad?
Nej, men jag vill att den som lånar ut skall gö ra det så menskligt som möjligt!
14 G A H M .
Prat! k api talet har samma natu r som potatisen eller sillen .. det gäller hvad det kan!
Hvar har du gjort af de femhundrade riksdalerna?
Fö rlåt mig , f arbror .. men jag står inte under förmyndare! G A H M .
Nå var då så g od och betala dina sku lder sjelf också .. i förrgår var en herre uppe hos mig och ville att jag skulle lösa in en revers som du gifvit ut..
Det h ar jag inte bedt om.
Hvarför kommer han inte till mig?
Der ingenting finns att ta' har k ejsaren förlorat sin rätt! A L B E R T ( med allvar ).
Hör på, min kära farbror!
Jag har gansk a mycken släg tkärlek, men jag måste s äga er att edra besök h är äro alldeles öfverflödiga!
Du vill sål edes störta dig i elände, ty det blir ändå slutet på vis an!
Du vill inte ingå på den proposi tion j ag gjorde dig vid mitt sista besök här?
Att bokföra ert blodsugeri?
Nej tack! hvilken annan än min fars bror som föreslog mig något sådant, hade v ari t utför trapporna innan han hunnit tala ut! G A H M .
Genera dig inte .. du k an ju kasta u t mig också..
Utaf poeti skt s tämda sl ägtingar kan man vänta sig hv ad som hel st!
Din far hade en svåger, som...
G A H M ( stiger u pp ).
För sis ta gången frågar j ag dig, vill du blifva min bokförare till en början, för att sedan vid min död öfvertaga affären?
Min utmärk te farbror -- se på de h är sakerna som finnas uppställda här och der på väggarne .. ser ni den der statyetten? det är morgonrodnaden .. är det inte en herrlig qvinnofigur?.. se
A L B E R T . Jas å, det har funuits rötägg föru t i kullen?
15 det der hufvudet .. en kopia i gips af den medieiska Venus .. se, den der sofvande najaden .. och den romerska gladiatorn .. tror ni att j ag vill e byta ut dess a g estalter mot de bleka och tärda uslingar som betala sitt blod fö r att få låna edra lumpna penningar?
Nej, min praktiska farbror! hellre nöd vid mi n palett, än öfverflöd vid er bok ! A L B E R T .
Gå derföre er väg, ni som är klok, så att j ag inte smittar er! G A H M .
G A H M ( efter en paus ).
Albert! du är min brors son .. jag betal ar reversen om du antar mi tt tillbud! A L B E R T . Hvad tänker ni på?
Ni betala en revers?..
Gå inte ifrån era vanor!
G A H M ( ond ).
Nej ! men jag g år ifrån en otac ksam slyng el, som inte förtjenar att bära mi tt namn!
Nå, om jag också vore den första gam som icke l efver af rof , så är det väl inte så himmelsskriande! G A H M ( mycket uppretad , under det han slår käppen i go lfvet ).
Du sk all ång ra dig, det lofvar jag! ( går genom fonden ).
ALBERT, derpå SMAAL. A L B E R T ( sätter sig åter vid sin tafla ).
Den som har en sådan der farbror, den är väl försörjd! S M A A L ( utanför ).
Ursäkta mig, är det här som porträttmålaren Gahm bor?
G A H M ( utanför ).
Ja, midt för trappan!
A L B E R T . Hvem kan det vara!
Jag får flera visiter än f ru Pylo förutsade, tror jag ! ( det bultar på dörren ) Stig in!
16 S M A A L från fonden , lång , ljus och slätkammad , med glasögon och respirator ).
Ursäk ta mig, är min herre porträttmålaren Gahm?
A L B E R T ( stiger upp ).
J a det vill säg a, jag mål ar ibland ocks å porträtter! ( afsides )
Sådan huml estång! S M A A L ( Vid dörren , än gslig t ).
U rsäk ta mig .. är det varmt härinne?
A L B E R T . Åhj a, så der!
S M A A L .
U rsäk ta mig, men då tror jag att j ag behåller res piratorn.
Var så god, men vill inte min herre stiga f ram?
S M A A L . Ursäk ta mig..
A L B E R T ( otålig ).
Sk adar inte!
Men jag tycker att h är luktar olj efärg.
Ursäk ta mig, men då kommer j ag hellre hem till min herre..
Jag bor h är .. men för att göra er en tjenst .. så .. ( slår upp fönstret ).
S M A A L ( ängslig ).
Urs äkta mig..
A L B E R T . Hvad är det nu då?
Det är vanligt i en atelier.
Vill herrn vara så utmärkt god och låta igen fönstret .. jag är fasligt rädd för drag!
A L B E R T ( stäng er fönstret ).
Jaså, urs äkta mig..
Nej ! det är mi n herre som får u rsäkta..
Jag h ar ju inte gjort annat ända sedan ni kom in! -- Nå stannar ni, eller kommer ni igen?
Jag tror det är så varmt att j ag k an stanna! ( ställer ifrån sig hatt och käpp vid dörren , och sätter sig sedan i emman , der Albert an visar honom plats.
Sedan han satt sig , tar han af sig respiratorn , och torkar glasögonen med näsduken ).
Mitt namn är kunglig sekter Smaal!
17 A L B E R T .
Mjuka tj enare!
Med två a .. det finns en annan Smal med ett a -- men han är ifrån Skåne! S M A A L .
Hur man k an heta Smal med ett a? j a, nog är det kuriöst! S M A A L . Jo. U rsäkta mig, hvad tar min herre för ett porträtt i olja?
Det beror på utaf hvem.
Jo, utaf mig.
A L B E R T . Godt .. men jag kan inte förstå..
A L B E R T . Jaha, men ni har två a, är det inte så?
Det blir dyrare än annars!
Derför att min herre är så lång i synen .. det går mera färg och duk åt.
S M A A L . Nå, hvad skul le jag kosta då, i olja?
A L B E R T . Ni menar väl ert porträtt?
A L B E R T . Femhundra riksdaler! A L B E R T .
Skadar inte! S M A A L .
Ursäk ta mig, j a det gör jag ! S M A A L ( hoppar till förskräckt ).
U rsäk ta mig..
Det är alldeles för dyrt .. då tar jag det hellre i fo tografi!
S M A A L . Ursäk ta mig .. men hvarför det?
Men min herres ansigte skulle ta' si g bättre ut i olja .. det s kulle bli' litet f etare! S M A A L .
Tror herrn det?
Ja, i synnerh et i nötolja.
Jaja .. se det är så att .. ( slår n er ögonen ) att jag är förlofvad!
Ja, det vill säga, det är inte eclateradt än .. och det skulle vara åt min fästmö .. ( orolig ) men u rsäkta mig, här l uktar fasligt stark t olj efärg , och jag kunde få ondt i bröstet .. så här på våren är det
Är herrn förlofvad?
18 farligt! ( sätter på sig respiratorn ).
Hvad bli r bästa priset?
A L B E R T . 450 .. för er skull..
Kan j ag inte få pruta till 200?
Ursäk ta mig, men då skall jag skrifva hem till pappa, och fråg a h ur jag skall göra.
Och när j ag f år svar if rån pappa, så kommer jag opp igen!
Adjö! A L B E R T .
Ja det är bäs t! A L B E R T .
Nej, jag är i nte vestgöthe!
Åhnej .. jag tror nog att det skall gå bra .. för jag har tu par ullstrumpor!
Ursäkta mig!
A L B E R T . Skadar inte! ( ropar då Smaal är i dörren ) Det v ar ju kongl. sek ter Sma-al?
Mjuka tj enare! förkyl er inte i trappan!
S M A A L ( smickrad ). J aha, mycket rigtig t, Sma-al!
Smal är if rån Sk åne .. mjuka tj enare! u rsäk ta mig! ( går ).
A L B E R T ( sätter sig skrattande till sin taf la ).
Ha-h a-ha!
Och den der tänk er gifta sig!
Jag kan undra hvem som sk all bli' den lyckliga?
Han borde gifta sig med sin respi rator, ty jag har inte på läng e sett två saker passa så bra tillsammans! ( det bultar på dörren ) D et var fan! i dag är det då omöjligt att få vara i f red! ( ropar barskt ) Stig in!
ANDERS ( från fonden ). A N D E R S ( i Vingåkersdrägt med en säck på ryggen och en aln i han den , inträder försigtig t och ser sig omkring ).
Kors för sju skatingen, s å g rannt här var!
19 A L B E R T ( fortfar att måla ).
A N D E R S ( som inte kan se Albert för staf lin och taflan , bugar sig ödmju kt för mannekinen som han betraktar med blandad rädsla och nyfikenhet ).
Jo, det skulle fäll v ara j ag, det ..
Anders f rån Myrtorp i Vestra Wingåk er! ( bu gar sig ånyo för mannekinen ).
Är det hern som är afritaren?
A L B E R T ( skrattande , i det han reser sig u pp och ser öfver taf lan ).
Är du tokig, karl! tar du mannekinen för mig?
A N D E R S ( förvånad ).
Jaså, kors! det är flera inne i stuga, s er jag !
Jag trodde den der granna k arln var herrn sjelf, jag ! A N D E R S ( går fram någ ra steg , men alltid med en viss respekt för man nekinen ).
Jo det är mycket, det! men si, här ä' så mycket finheter på väg gara, så jag ä' liksom litet bakomtagen att komma fram me't!
Jaså, det är h an som är afri taren Gahm?
A N D E R S . Va' han nere i sockna hos vånses i fjol sommars och rita åf j änterna, så de höll på te' bli tokuga allihop?
Det k an väl hända; men hvad vill du med det?
Jo, det slår i n. A L B E R T .
Hvad vill du, min gosse?
A N D E R S .
Jo, det skall afritaren bli' liksom litet perflext öfver, när han nys om'et! ( går ut gen om fonden, ropan de ) Anna-Stina!
Anna-Stina!
A L B E R T ( ser efter hono m förvånad ).
AnnaStina?
A N D E R S ( ropar utanföre ).
Här ä' det!
Klif på oppför trapps teg a, så ska' du få se på li tet!