Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Lön begripne 260 tunnor spannemål; att, enligt det a£ vissa Committerade utarbetade och af Riksens Ständer under den a innevarande månad i underdånighet tillstyrkte förslag till inrättande af en allmän Pensions-Cassa för Rikets Civile Embets- och Tjenstemän, hafva väl Landshöfdingarne och andra med högre eller förtroende sysslor beklädde Embetsman icke blifvit uppförde uti särskild Class inom berörde Cassa, men, enär de successive innehaft lägre Civile beställningar samt behörige afgifter till Cassan, under tiden af deni Underdåniga Skrifvel siri 465 3em erlagde blifvit, likväl ansetts tillhöra Pensions-Inrättningen i den Class, hvaruti de förut stadnat; samt att då sådane Embetsman antingen, utan egen ansökning, från Embetet skiljas, eller ock, i anseende till hög ålder , finna sig icke vidare förmå det utöfva, men äro i behof af allmänt nnderstöd, Staten borde, i Committerades tanka, särskildt förse dem med det i hvarje fall efter omständigheterna lämpliga underhåll , oberoende af deras
I följd af egna afgifter förvärfvade delaktighet i Perjsions-Cassan; och soni Landshöfdingarnes fordna rättighet, att, efter er-' hållet afsked, vid 70 års ålder, tillgodonjuta indelda Lönerne, upphört, emot det att deras Pension i sådant fall blifvit bestämd till enahanda Belopp med hvad Stats-Secreterare i Lön uppbära, alltså och dä den af Landshöfd ingar ne uti omförmälde måtto sökte förmån skulle, om den Beviljades dem, icke skäligen kunna vägras alla andra med indelde Löner försedde Einbets- och.
Tjenstemän, men ändamålet med den ifrågavarande Pensicns-Lnrättningen för de Civile Staterne är., att, i stället för de lid efter annan.
glFne särskildta och olika stadganden om dessa Staters Pensions-rätt, som blott tills vidare varit medgifven, sådan den åtnjutits , omsider en ali-’ män Författning härom måtte på bestämda grun." der vidtagas, samt den i detta hänseende åter Landshöfdingar och öfrige högre Embetsman tillkommande rättighet, efter deras olika förhållande till Staten, varda särskildt fastställd, hafva Riksens Ständer destominöre kunnat bifalla Landsf höfdingarnes ofvanberörde ansökning , sorn derBihang till Rikl^St.
Prat, I0?äc Sami. 1323. 3® 466 Underdåniga Skrifvelseri igenom en rubbning i föreskrifterrie om Pen® sions-rättigheten skulle uppkomma , hvilken aflägsnade ändamålet; likväl och då angeläget synes, att den Pensions-rätt, som, enligt Commitr terades Förslag, skulle dessa Embetsmän tillkomma, utöfver och oberoende af hvad i följd af deras förut egande delaktighet i den nya Cassan kunde tilläggas dem, må varda närmare bestämd, få Riksens Ständer nu i underdånighet öfverlemna till E. K, M., att jemväl uti denna del i Nåder låta utarbeta ett Förslag till allmänt stadgande för framtiden, i sammanhang med Författningen om Pensions-Inrättningen för Civila Staten.
N:o 176. tJppl. o. godk. hos Ridd. o. Ad. d. § Sept.' 1833® Preste-Ståndet d. 9 — — Borgare-Ståndet d. 11 — — Bonde-Ståndet d. 13 — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, ani gående förklaring af 2 5 Cap. 5 f. Rätteg ångs-Balken, och 3 Cap, 4 Missger• nings-Balken.
S. Ai K.
TJti Nådig Proposition af den 9 sistlidne Maji,' har E. K. M. gifvit Riksens Ständer tillkänna , Underdåniga Skrifvelser'.
4^7 attj uppå vackt fråga, dels huruvida mål angående ansvar för den, sorn kommer drucken i kyrka eller der Gudstjenst hålles, eller eljest gör derstädes oljud och förargelse, böra underställas Hof-Rättens pröfning, dels ock huruvida, jemte de i Lagen för omförmälde förbrytelser utsatte böter af 25 Daler, särskild påföljd bör Iläggas för Sabbatsbrott, enär förbrytelsen sker I Sön- eller Helge-dag, E. K. M. funnit, att, enär förbrytelsen icke är upptagen ibland de uti 25 Cap. 5 §.
Rättegångs-Ralken uppräknade un. derställnings-mål, borde följaktligen Under-Rätts
Dom i mål af förberörde beskaffenhet ej eller underställas Hof-Rättens pröfning; men att deremot hos E. K. M. i betraktande kommit , att ett i
Lag utsatt mindre ansvar ej kan anses inbegripet i det större, utan i det fall att detta större är det högsta, soln Lagen bestä,mmer: att den, som begår brott å Helgedag, är, enligt Lag, skyldig till särskildt ansvar för Sabbatsbrott: att den, som är drucken å Söcknedag under Gudstjenst , är förfallen ätt böta 25 Daler, och att, om den, som beträdes med enahanda förbrytelse å Helgedag, pliktade endast nyssnämnde summa, skulle förbrytaren ej komma, att vidkännas något ansvar för Sabbatens ohelgande; på hvilka grunder £. K. M. jemväl i Nåder ansett med en rätt tolkning af Lagen öfverensstämma, att särskilda Sabbatsbrotts.böter böra förbrytaren åläggas; äfvensom och då, i afseende på Lagens tillämpning i omförmäldte fall , skiljaklige meningar vid Domstolarne uppstått, E. K. M. i Nåder föreslagit, att en förklaring öfver 5 §. uti 85 Cap. Rättegångs-Balken, samt 4 §. uti 3 4^8 Underdåniga SkrifveJserl Cap.
Missgernings-Balken måtte, i enlighet mecf ofvannämnde grunder, utfärdas.
Riksens Ständer, som ansett E. K.
M:ts såJunda yttrade mening om ifrågavarande Ijagrums jätta förstånd och tillämpning vara ined Lagens grund öfverensstämmande, hafva alltså, äfven för deras del, velat bifalla, att, genom utfärdande^ Förklaring öfver 5 §. uti 25 Cap. RättegångsBalken Bamt 4 §. uti 3 Cap. Missgernings-Balken, må stadgas, dels att mål, rörande den för-5 brytelse, att någon kommer drucken i kyrkan el-] ler gör der oljud och förargelse, icke böra HofRätts pröfning underställas, dels ock ntt för dy-' lika förbrytelser, begångna å Helgedag, skola,’ utom det i Lag derföre stadgade ansvar, Saba batsbrotts-böter jemväl tillämpas.
N;o 177; Uppl. 0. godk. hos Ridd. °.
Ad. d. 9 Sept. 1823} Preste-Ståndet d. 9 —- — Borgare-Ståndet d. 11 — — Bonde-Ståndet d. 11 — — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, ro<* rande Utmätnings-Auctioner d Fast E-, gendom. S. A. K. T ill förekommande af misstag , som hos All-r mänheten möjligen kunna ega rum, i afseende Underdåniga Skrifvdser. 469 på. hvad uti Kongl. Förordningarne den 17 Februari!
1748 och den 4 Mars 175a, rörande Fast Egendoms utmätning och försäljning, är stadgadt om utmätnings auctioners å sådan egendom för-; rättande i upp- och afslag, hafva Riksens Stan-; der, uti en till E. K.
M. under den 2 sistlidna Augusti, aflåten Skrifvelse, i underdånighet före-’ slagit, det E. K.
M. täcktes i Nåder förordna » att, enär vid utmätnings-Auction å Fastighet , uppslags-summan, i brist af flera öfverbud, blifvit fastställd, afslags-summan bör tilläggas och sammantagna beloppet derefter afslagsvis utropas,’ till dess någon bjuder mitt, eller summan nedgått till hvad först i uppslag fastställdes, äfvensom att, i det fall, da, så väl gäldenär, som samt* lige borgenärer och alla de, hvilkas rätt kan vara i fråga, enhälligt öfverenskomma, att ut^ mätt Fastighet endast i uppslag må försäljas, så-f dant då, utan hinder af hvad i allmänhet är stadgadt, må vara tillåtet 5 men som Riksens Stan-’ ders uppmärksamhet dessutom blifvit fästad å den händelse, som vid upp-' och afslags.auctioners förrättande kan inträffa, att under utropen i afslag, a:ne eller flere bjudare kunna på en gång säga mitt, samt något allmänt stadgande till rättelse huru i sådant fall förhållas bör, icke finnes, alltså hafva Riksens Ständer i betraktande föröfrigt af hvad 4. puncten i Kongl, Resolutionen den 30 April 1689, särskildt i afseenJ de på Banco-Auctioner, föreskrifver, funnit skäligt, att uti ofvanåberopade Förslag göra följande tillägg:
,JTher vid Fastighets Auction uti upp’’och afslag hända skulle, att 2:ne eller flere bjufdare på en gång ropa mitt} då bor Auctionen 470 Underdåniga Skrif v elser.
''derefter endast desse bjudare emellan i uppslag fortsättas, och då blifvande högsta Budet "med klubbslag fastställas.”
Detta hafva Riksens Ständer skolat i underd. anmäla; och Riksens Ständer framhärda etc.
Uppl. o. godk. hos Ridd. och Ad. d. 9 Sept. 1823.
Preste-Ståndet d. 9 — — Borgare-Ståndet d. 11 — — Bonde-Ståndet d. n — — Riksens Ständers underd.
Skrifvelse, i anledning af väckt fråga om Anslag ä Staty till ved för Lands-Canzlierne och LandtRänterierne.
S. A. K. Sedan Riksens Ständer, uti underd.
Skrifvelse den 25 Mars innevarande år, till E. K. M:ts Nådiga godtfinnande öfverlemnat, hvilka åtgärder kunde vidtagas, derigenom de Landskammererare, som tilläfventyrs kunna hafva för egna medel hitintills besörjt eldningen i Embetsrummen, skulle blifva från en dylik utgift för framtiden befriade; så få Riksens Ständer, i anledning af väckt fråga derom, att anslag af ved för Lands-Canzlierne och Landt-Ränterierne vore lika behöflist, som för JLands-Contoiren, hos Underdåniga Skrifvelser. 47V E. K.
M. anmäla den underd. önskan, att Lands-Secreterare och Landt-Räntmästare 1 de Xiän, der hittills ved för Embetsruinmen från Kronans Parker och Allmänningar, eller ock af någon särskildt anslagen Ränteved erhållits, jemväl hädanefter måtte bibehållas vid rättigheten att begagna en sådan vedtillgång, samt att, hvad åter angår de öfriga Lands-Canzlier och Landt» Ränterier, hvilkas Einhetsrum icke blifva på liJ ka sätt försedde med nödig ved, och som kunna styrka sig hafva i detta afseende fått vidkännas någon contant utgift, E. K.
M. täcktes, sedan vederbörande Landshöfdingar blifvit hörde och uppgifvit det oundgängliga behofvet, i Nåder bestämma det qvantum ved, som för samma Embetsrum skall bestås, samt föreskrifva sättet för anskaffning deraf; hvarjemte och då ifrågavarande utgift af föregående undersökning och pröfning beror, samt något särskildt
Stats-anslag dertill således icke kan bestämmas, Riksens Ständer underdånigst hemställa, att den mindre betydliga Summa, som för ändamålet erfordras, måtte å redan varande anslag, hvartill utgiften synes böra hänföras, af E. K. M. varda anvisad, intilldess, vid nästkommande Riksdag, en behörig reglering i detta hänseende företagas kan.
Ständer framhärda etc. £7s JJnderd&niga Shrifveher.
Uppl. o? godkänd hos Ridd. o. Ad. d. 9 Sept. 182 3« Preste-Siåndet d. g — — Borgare-Ståndet d. 11 — —•
Bonde-Ståndet d. n — — Riksens Ständers underd.
Skrifvelse, i anleda ning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss> angående Låntillökning får Fjerdingsman i Wester-Norrlands-Län. s. A. k: Grenom Remiss äf den 11 nasti.
Junii, har Ei JK. M. till Riksens Ständers Stats-Utskott i Nå» Vier öfverlemnat Riksdagsfullmägtigen för Norra fA ngermanland Johan Bengtssons underd. ansök» ning, att, sedan Riksens Ständer, vid 1815 års Riksdag, beslutit, att Krono-Fjerdingsmänners skulle, intilldess den allmänna lönregleringen, hvartill förslag inom påföljande Riksdag utarbetas borde, blifvit uppgjord, årligen undfå 10 R:dr B:co hvardera, inberäknade den ersättning, som förut vore till någon sådan Tjensteman anslagen, men E. IC.
M:ts Befallningshafvande uti Wester-Norrlands-Län, i anledning af Fjerdings-! männens i samma Län hos honom, år 1818, gjorde anhållan om utbekommande af ofvannämnda Lpnebelopp, under den 12 Maji samma år, förklarat, att, sorn, efter det Fjerdingsmännens antal, till följd af E. K.
M:ts och Rikets Stats-Contoirs Skrifvelse den September 181 St Underdåniga Skrif veisel.
473 blifvit uppgifvet, hvarken något vidare förordnande om löner för dem ankommit, eller några sådana löner blifvit på Länets Stat uppförde, kunde alltså någon löntillökning för dem ej ega rum, E. K.
M. täcktes, med afseende jemväl derå, att Krono-Fjerdingsmännens befattning, särdeles i de Norra Länen, skall vara högst besvärlig, i Nåder tillåta, att ofvannämnde lönebelopp, så väl för den förflutna tiden eller ifrån och med år 1815, som hädanefter, måtte varda till Fjerdingsmännen inom meranämnde
Län utbefaldt.
Detta, med hvad Stats-Contoiret, uti häröfver afgifvet och Riksens Ständer jemväl i Nåder meddeladt underd.
Utlåtande, anfört, hafva Riksens Ständer uti öfvervägande tagit; och hvad först angår den af Krono-Fjerdingsjmännen i Wester-Norrlands-Län yrkade ersättning för saknad
Lön under den förflutna tiden, så och då Fierdingsmans-befattningen synes utgöra ett medborgerligt onus, hvilket likväl 1 är till någon del godtgjordt genom vissa innehaf;varén tillagde fördelar, hafva Riksens Ständer destomindre kunnat ifrågavarande ersättning bevilja, som Fjerdingsmännen i Rikets öfriga Län skulle häraf hemta anledning, att till erhållande af enahanda förmon sig anmäla, i hvilket fall Sjats-Verket finge vidkännas en högst betydlig utgift, vida öfverstigande dess tillgångar. — ^Beträffande åter
Fjerdingsmännens aflöning för den kommande tiden, så vilja Riksens Ständer deras beslut härutinnan, framdeles och sedan re* 471 Underdåniga Skrifvelser. gleringen af Styrelseverket, uti alla dess grenar, blifvit tillvägabragt, i umlerd. anmäla.
N:o j8o.
Uppl o. godk. hos Ridd. o. Ad. d. 9 Sept, 1823;.
Preste-Ståndet d. g — •— Eorgare-Ståndet d. 11 —■ — Bonde-Ståndet d. n — Riksens Ständers underd.
Skrifvelse, i anledning af Deras Justilios-Ornbuds/nans Em-*, bets-Berättelser. S. A. K. Kiksens Ständer hafva, vid granskning af deras förre Justidae-Ombudsmans, Commendeuren med Stora Korset af E. K. M:ts Wasa-Orden, Juris Doctorn, Friherre Lars August Mannerheims, dels genom tryck utgångne Berättelser, rörande Förvaltningen af det honom anförtrodde Embete, Irén 1819, 1820 och 1821, dels ock under den 14 sistlidne Januarii, afgifna enahanda Ernbets-Berättelse, för år 1822, inhemtat, att E. K. M. sorn, under dén 11 Junii 1819, utfärdat Nådig Förordning, angående sättet, huru förfaras skall med sådane personers anhållande och tilltalande, hvilka begå förbrytelser uti ett af de förenade Riken, Sverige och Norrige, samt der - L Underdåniga Skrifvelser.
475 efter afvika till det andra, hvilken Förordning blifvit af E. K. M. särskildt till Riksens Ständer öfverlemnad, och af dem, på sätt de, uti underdånig Skrifvelse af den 2 nästlidne Augusti, anmält, såsom ständig
Lag antagen, dessutom, under den ifrån sednaste Riksdag förflutne tid och på nedannämnde dagar, i Nåder meddelat och utfärdat följande Lag-Förklaringar och Stadganden: X.
Den 22 Januarii 1818, Bref till E. K.
M:ts och Rikets Bergs-Collegiurn, hvarigenom, uppå bemäldte Collegii underdåniga förfrågan, huruvida böter för försummadt upprop eller förfallolöst uteblifvanne från Bergs-Tingen borde, på grund af Kongl. Brefvet den 10 November 1693, fastställas till lika belopp med 'hvad för Lagmans-Rätterne vöre stadgadt, eller denna Författning anses genom sednare föreskrifter ändrad, och böter utsättas enligt Lagens stadgande uti 12 Cap. 2 §•
Rättegångs-Balken, lika med hvad för Härads - Rätterne blifvit bestämdt, Kongl; Maj:t i Nåder förklarat, att, som de stadganden, hvilka enskildt röra Bergverken i Riket, innefattade ämnen, hvilka icke finnas intagne i Allmänna Lagen, och högstberörde Kongl. Bref af den 10 November 11693, angående beräkningen af böter för Parters uteblifvande från BergsTings-Rätter, ej eller vöre genom något sednare Förordnande ändradt eller upphäfvet; altså borde samina Bref tjena vederbörande till efterrättelse ; 2.
Den 17 December 1818, Förklaring af lo Cap. 1 §.
Jorda-Balken, om den, som annars jord, hus och tomt sälja, skifta eller förpanta 47&
Underdåniga Skrifvelser’. ian; enligt hvilken Förklaring det med tagens grund och mening instämmer, att, enär, i stöd af ofvanåberopade klander anföres deröfver, att annor mans jord, hus och tomt blifvit såld,; skiftad eller förpantad, utan rätter egares öpna Bref och Fullmagt dertill, Domaren, om ock uppbud med taga Ständ mellankommit, iGke är i sädant fall eller af utfärdad Fasta betaget, att, efter tag och sig företeende omständigheter prof» va en dylik talan, dä i öfrigt den tid blifvit iakttagen, som i tåg och Kongl, Förklaringens den 14 Maji 1805 föreskrifves; 3.
Den 16 December 1819, Circulair-Bref till Hof- och OfveE-Rätterne, angående verk-; ställ i gliet af beslut i brottmål* uti hvilket Circulair-Bref stadgas: att, när en tilltalad, efter er-* hållen del af det i afseende på honom -gifne Utslag, förklarat sig med Utslaget nöjd och viå ett sådant förklarande förblifver, samt fråga ej .eller eger rum om högre ansvar, än hvartill dörndt blifvit, något hinder för verkställigheten, af samma Utslag icke bör möta i den omständighet, att tiden till ändrings sökande ej för-’ flutit;'men att, om den tilltalade, innan Besvärstiden tiliändagått, återkallar sitt förklarande, att han med Utslaget är nöjd, det ådömde straffet,- emot den sakfälldes vilja, icke verkställas kan,; innan tiden till besvärs anförande gått till ända, och laga kraft kommit å Utslaget; 4.
Den 21 Junii 1830, Bref till Hof- och Ofver-Rätterne, angående straffet för andra resan föröfvadt inbrott; genom hvilket Bref stadgas, att Kongl.
Brefvet den 1 April 1773, och Förklaringen deröfver den 30 April 1773^ bors Underdåniga Skrif v elser'.
477. förstas så, att den, som en gång Jidit straff för inbrott, men åter för andra gången, i afsigt att stjäla, med en sådan förbrytelse beträdes, skall, utan afseende på värdet af det tillgripna, i oell för sjelfva inbrottet, vara förfallen till de i 1773 "års Bref utsatte a:ne års arbete^
Mannen å någon Kronans Fästning och Qvinnan å Tukthus; 5.
Dm 27 October S820, Circulalr-Bref till Hof- och Öfver-Rätterne, angående åtskilliga omständigheter i afseende å böters förvandling i leropps-straff; uti hvilket Bref, ander åberopande af 20 Cap. 4 '§., 32 Dap. 1 §. Rättegångs-Balken •och 1 Cap. 1 §. Straff-Balken, samt Kongl. Brefven den 11 Junii 1740 och den 5 Februarii 1768, förklaras: 1:0
Att den målsägande medgifne rättighet, att efterskänka sin andel i böter, som för bristande tillgång förvandlas, ej bör sträcka sig till allmän åklagare; men, då målsegande, som sjelf angifver och utförer saker vid Domstol, har rättighet att eftergifva eller träffa ■öfverenskommelse om sin Tredjedel af böterne, och kroppsplikten i sådant fall inskränkes till Två-Tredjedelar af den, som svarar emot hela bötesbeloppet, följer deraf, att om mälseganden liar större andel af böterne och eftergifver den^ bör kropps-straffet minskas i samma förhållande, soto är emellan målsegandens andel af böterne och hela bötes-beloppet; 2:0
Att en sådan minskning får ega rum, oagtadt målsegandens bevis om dess andels godtgörande eller eftergift, icke före böternes förvandling, vid Domstolen, utan först, vid den sakfälldes införpassande till Länshäcktet, företes hos E. K. Mits Befall ni ngshafyande, hvilken då eger att, i förhållande till 478 Underdåniga Skrifvelserl målsegandens andel i böterne, bestämma minskningen i kroppsplikten, och den till verkställighet befordra; 3:0
Att vid X,agens stadgande om högsta och lägsta kroppsplikt bör förblifva, utan hinder af den ändring, som genom målsegandens eftergift kan tillkomma, men att, när det genom eftergift minskade straff ej svarar emot jemnt antal af dagar, bör , utan tillämpning af det i 5 Cap. 4 §.
Straff-Balken bestämda dagtal, kroppsstraffet, i förhållande till målsegandens eftergift förminskas, samt, i händelse det derefter icke skulle uppgå till jemnt antal af dagar, beräknas, efter den grund, som 5 Cap, 1 §.
Straff-Balken, i afseende på förvandlingen af Spö- och Ris-, straff, gifver vid handen} 6.
Den 16 December 1820, Bref till Svea och Götha Hof-Rätter; hvarigenom, uppå Justiliae-CanzIers-Embetets hemställan, är vordet erinradt, att som, utom vid de händelser, då i Lag och Författningar särskildte stadganden äro meddeldte, Lagen i öfrigt icke medgifver något annat tvångsmedel för Gäldenär, hvilken saknar tillgång att sin skuld betala, än bysättning, vederbörande altså borde iagttaga, att arbete icke varder denne Gäldenär ådömdt, i annat fall, än då sådant, enligt 16 Cap. Handels-Balken, eger rum; 7.
Den 5 September 1821, Kungörelse an^ gående hvad, genom Convention emellan E. K.
M. samt H, M. Kejsaren af Ryssland, den 17 Januarii samma år, blifvit öfverenskommet om brottmålens behandling å ömse sider örn Riksgränsen.
Underdåniga Skrifvelscr. 479 Då åtskilliga hos Riksens Ständer gjorda yrkanden i afseende på Gäldenärs förpliktande att, vid saknad tillgång för betalning af sin Skuld, aftjena den med arbete, ännu bero på ytterligare pröfning, kunna, vid sådant förhållande, R iksens
Ständer icke för närvarande utlåta sig, i anledning af den förklaring uti samma ämne, hvilken E. K.
M» genom högstberörde Skrifvelse den 16
December 1820 i Nåder meddelat.
Beträffande åter de öfriga aE E. K. M., uti förrberörde måtto, gifne Nådiga stadganden och förklaringar, så, enär desamma funnits, dels vara föranledde af utrönta olika begrepp om Lagens och Författningarnes behöriga tydning och tillämpning, dels ock hafva erfordrats, för att bestämma hvad till fullkomnande af Lagens föreskrifter iakttagas bör, samt följaktligen nödvändiga till befrämjande af enhet i Lagskipningen, hafva Riksens
Ständer velat gilla och godkänna desse stadganden och förklaringar, såsom ständig Lag.
Hvilket hos E. K. M. Riksens Ständer få härmed i underdånighet anmäla; och Riksens Ständer framhärda etc.
Underdåniga Skrifve!serl N.o 181.
Uppl. o< godk. hos Ridd. o. Ad. d. 9 Sept. 18231 Preste-Ståndet d. 9 — —■ Borgare-Ståndet d. 11 —■ — 2}onde*Ståndet d. 11 — —•
Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, i an-, ledning af Kongl. May.ts Nådiga Remiss ' angående räntornes utgörande för någre åt Thorshälla Stad upplåtna Krono-Hemman.
S, A. k; Riksens Stander hafva af åtskilige utaf E. Kl M-, under den 29 sistlidne April, till deras Stats-Utskott i Nåder öfverlemnade handlingar, rörande räntornes beräkning för de till Thorshälla Stad upplåtns Krono-Hemmanen Säby och Söderby, inhemtat , att , sedan uti E. K.
Mits och Rikets Kammar-Rätts i;sta Revisions-Contoir, under granskningen af 1813 års Lands-Bok för Södermanlands Län, blifvit anmärkt, hurusom berörde Hemmans-räntor, hvilka, efter Revisio-j nens förmenande, bordt utgå efter årliga Markel gångs-pris, blifvit af Staden endast efter Kronovärdi redoviste, Kammar-Rättenvid sakens pröfning, af anförde skäl ansett sig böra hos E. K. M., jemte anmälan om' förhållandet, underdånigst hemställa, att för framtiden i Nåder mätte förordnas, det innehafvarne af samma Hemman - Untlerdäniga Skrifvelser. 481 haan borde, pä sätt yrkadt blifvit, räntorneefter markegång utgöra; hvarefter E. K.
Mits och RU kets Kammar-Collegium uti underdånigt Utlåtande i ämnet, så väl insändt Magistratens 1 Thorshälla och E. K.
Mits Befallningshafvandes uti förenämnde
Län, yttranden , deruti båda dessa Aucioriteter, under åberopande af Kongl.
Brefvet den 14 Februarii 1713 och Kongl.
Resolutionen den 15 November 176g, förbehållit Staden rättighet, att, såsom hittills, med penningar utgöra ifrågavarande Hemrnans-räntor, som äfven för egen del anförti att merberörde Hemman blifvit, genom Hennes Majit, Högstsalig EnkeDrottningen Heuvig Eleonoras Resolutioner den 13 Maji 1709 och den 14 Februarii 1713,' Staden Thorshälla till bruk aoch nyttjande upplåtne, emot en årlig afgift af 118 Daler 13 öre 5§ Pgr Silfvermynt, sora Staden och Innevånartie för hvart år voro förpligtade, att, på sätt Borgmästare och Råds derom gifna Revers och försäkran intygade, uti Februarii månad följande året erlägga, att denna förmån fått af Staden tillgodonjutas , intilldess Katnrnar-Collegium och Stats-Contoiret, under den 30 October 1730, för. klarade, att Thorshälla, jemte flere andra Städer, för deras, under lika fundament , innehafvande Hemman skulle, för år 1731 och framgent, betala räntan efter hvarje års markegång! att, i anledning af Stadens, genom dess Fullmägtig, vid 1731 års Riksdag, gjorda underdåniga ansökning, att varda bibehållen vid rättigheten, att för orta omförmäldte
Hemman utgöra den fastställda arrende-summan, någon Resolution icke erhållits, Bihang till Riks-St, Prot, \o'.ic Sami, 18.13. 3 t Underdåniga Skrifvelseri men räntorne från sistnämnde års början till oell med 1750, deremot blifvit i Stadens räkenskaper balancerade, och att, efter det Balanee-Commissionen år 1760 sig i underdånighet förfrågac J huruvida denna ansökning vore afgiord , Kongl. Maj:t, genom ofvanåberopade Nådiga Resolution af den 15 November 1769, på det sätt Sig utlåtit, att, ehuruväl det ålegat Staden, att ställa sig till efterrättelse Kammar-Collegii och StatsContoirets förberörde Skrifvelse af den 30 Octo» ber 1730, angående räntans utgörande- af de Staden upplåtne Krono-Hemman , och således ej mindre från 1731 års början, än såsom sedermera skett år 1751, erlägga dessa räntor in na» tura eller efter de årliga markegångarne, dock som Staden, redan år 1731, gjort underdånig ansökning om fortfarandet af det uti 1713 års Kongl.