Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid föredragning af Siats-Utskottets Utlåtanden N:ris 4' och 196, i anledning af motion om löne-ersättning till adjungerade Ledamöter uti Kongl. Götha Hof-Rätt, hvarigenom Utskottet en dylik ersättning afstyrkt, hafva Borgare- och Bonde-Stånden bifallit det förstnämnde Utlåtandet och lagt det senare till handlingarne, hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Preste-Slåndet beslutat att för nämnde ändamål anslå Sex Tusende Riksdaler Banco, alt af Riksgälds-Contoret utgå, att fördelas mellan de adjungerade Ledamöterne så, alt de, inbeiäknadl hvad de förut af adjunctionsmedlen erhållit, må hvardera bekomma ett tjenstetiden motsvarande belopp.
För alt afgöra denna fråga, föreslår Utskottet, att votering i Förstärkt
Statsutskott må anställas öfver en så lydande proposition:
Den, som, med gillande af Stats-Utskoltets Utlåtande, anser någon löneersätlning till de [\ adjungerade Ledamöter, hvilka lör tillökande af Kongl.
Götha Ilof-Rätts personal, ifrån och med 183^ "års höst-session, varit förordnade, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; 6 Stats-Utslotlets Utlåtande, N:o 5oi.
Nej, kommer, i öfverensslämmelse med Ridderskapets och Adelns samt Preste-Ståndets beslut, att anslås Sex Tusende R:drB:co, hvilka af Riksgälds-Contoret utgå , att fördelas mellan de ifrågavarande adjungerade Ledamölerne så, att de, inberäknadt hvad de förut af adjunctionsmedlen erhållit, må hvardera bekomma ett tjenstetiden motsvarande belopp.
Stockholm den i September i84o.
Disk. (ten i September, kl. 6 e. m.
Utlåtande, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 195. (U. A.) Sedan förutnämnde Utlåtande, angående Kongl.
Majits Nådiga Proposition om lönereglering för de under SLats-Departementen jydande Expeditioner, hvilket Utlåtande Borgare-Ståndet i sin helhet samt Presteoch Bonde-Stånden i vissa delar bifallit, blifvit af Ridderskapet och Adeln samt i serskilda punkter jemväl af Preste- och Borgare-Stånden , återreraitteradt; så får Utskottet härmed afgifva det förnyade yttrande i ämnet, hvartill återremisserne föranleda.
Vid i:sta punkten, angående Aflönings-Staten för Justitias-Departementets Expeditioner, har någon erinran hos Ridderskapet och Adeln icke blifvit gjord, hvaremot hos Bonde-Ståndet är vordet anmärkt, att organisationen bordt så uppgöras, att ökade anslag icke vore af nöden, samt att för öfrigt, på de uti Herr Schartaus reservation anförde skäl, tillökningen af en ny - Canzlist-lön i Justitiae-Canzlers-Expeditionen ej borde beviljas; men då denna punkt blifvit bifallen af Preste- och Borgare-Stånden samt hos Ridderskapet och Adeln lemnad utan anmärkning, vidblifver Utskottet sitt förra yttrande. s:dra punkten, angående de föreslagne nya Staterne för Landt- och Sjöförsvars-Departementen, har i Bonde-Ståndet äfvenledes framkallat den anmärkning, att den nya organisationen bordt ulan förhöjda anslag utföras; men då med denna punkt inträffar enahanda förhållande, som med den föregående, eller att den är bifallen af Preste- och Borgare-Stånden, samt af Ridderskapet och Adeln lemnad utan serskild anrnärknining, finner Utskottet sig böra del förut afgifna yttrandet vidblifva.
Stats-Jjtskottets Udalande, JV:o 5o4.
7 3:tlje punkten, angående äskadt anslag af 6oo R:dr till beredandet af en ytterligare Protocolls-Secreterare-lön inom Ecclesiastik-Departementet, har likaledes blifvit bifallen af Preste- ocb Borgare-Stånden, samt lemnad ulan anmärkning af Ridderskapet och Adeln, Uti Bonde-Ståndet åter har blifvit anfördt, alt de skäl, hvarpå Utskottets tillstyrkan af bifall till berörde anslag blifvit grundadt, icke vore nog gi 1 Lige, enär de omförmälde förändringarne uti Communal-Lagarne och Fatligvårds-Lagstiflningen ra, ra. sannolikt icke komma att sättas i verkställighet förr, än efter ännu ett decennium, och det således syntes vara för tidigt att af denna anledning anslå ett nytt tjenstemanna-arfvode; men denna, inom ett Riks-Stånd gjorda, anmärkning anser Utskottet icke utgöra giltigt skäl att frångå, hvad förut är vordet tillstyrkt.
I anledning af Utskottets hemställan uti 4:c^e punkten, att löneanslagen för Expeditions-Cheferne och den tillökade personalen inora SiatsDepartementens Expeditioner må beräknas ifrån och med månaden efter den, då tjensterne blifvit eller varda tillsatte, har uti Preste-Slåndet blifvit erinradt, att detta möjligen kunde gifvas den tydning, att tjenstemännen icke må erhålla någon lön förr, än ifrån och med månaden näst efter' den, uti hvilken de undfått fullmagter å befaltningarne, hvilka åter icke kunna utfärdas förr, än Rikets Ständer medgifvit de nya tjensternes inrättande, och detta deras beslut hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmält,, men att göromålen emedlertid skolat bestridas, hvartill således personer måst efter förordnanden anställas , såsom exempel hvarpå blifvit oraförmäldt Justitiae-Departementet, hvars nya Chef, Justitife-Stats-Ministern, förut icke haft någon serskild Expedition till sitt biträde; hvadan ock bemälde Minister, i sammanhang med den nya organisationen af Stats-Rådet, erhållit Kongl. Maj:ts Nådiga tillstånd att tills vidare antaga nödig personal, som icke skäligen borde sakna vedergällning för den tid, densamma, på grund af förordnanden, uti Expeditionen tjenstgjort.
Vid denna punkt, som BorgareStåndet, på sätt förr yttradt är, bifallit, har någon anmärkning hos Ridderskapet och Adeln icke blifvit framställd och återremissen från BondeStåndet endast egt rum, i anseende till återremiss af de föregående punkterne.
Då, i följd af Stats-Rådets nya organisation, det icke kunnat undvikas att, i sammanhang dermed, för göromålens behöriga gång, förordna - 3 Stats-Utskottets Utlåtande, IV:0 3 o 4. nödig personal för Juslitiae-Slats-Ministerns egen Expedition, som förut icke förefinns, och för bildandet af Sjöfors vars-Departementets Expedition, samt, fastän fuHmagter ännu icke kunnat utfärdas, billigheten likväl fordrar, alt desse nya tjenstemän ifrån den tid, deras tjenstebefattning vidtagit, komma i åtnjutande af de lön i ngsförmoner, hvilka för dessa tjenster kunna varda anslagne, har Utskottet ansett sig höra i så målto ändra och förtydliga hvad förut blifvit ytlradt, att Utskottet hemställer, attdenya löneanslagen, ej mindre för Expeditions-Cheferne än Ju s ti t i ae-S ta t s-Expeditionen samt Land t- och Sjöförsvars-Departementens Expeditioner må utgå ifrån och med månaden efter den, då de nye Ijenstemännen och betjeningen blifvit tillsatte, under vilkor, att lönerne vid af dem förut innehafde, men (rånträdde, tjenster, så framt de icke för vicariers aflönande erfordras, komma att besparas, samt att deremot löneanslagen för dea ökade Ijenstemanna-personal, som Utskottet i öfrigt tillstyrkt, eller uti Juslitias-Revisions- och Justitiae-Canzlers samt Ecclesiaslik-Expeditionerne, och hvars tillsättande icke kan ifiågakommaförr, än beslut derom blifvit meddeladt, beräknas ifrån och med månaden efter det tjensternes tillsättning egt rum; börande hvad i följd häraf belöper för innevarande år, eller innan nya Stats-regleringen vidtager, serskildt af Riksgälds Contoret till Slats-verket utbetalas.
I hvad den rörer uppförandet å Indragnings-slafen af lönefvllnad för Expeditions-Secreteraren fValheim och Protocolls-Secreteraren Hegardt, är denna punkt bifallen af 3:ne Riks-stånd, nemligen Preste-, Borgare- och Bonde-Stånden.
Hvad åter angår Kongl. Maj:ts förslag, alt de öfvertalige embets- och tjenstemännen inom de fordna Stats Expeditioneine och Juslitite-Revisionen äfvenledes måtte å Allmänna In dragnings-staten uppföras; så är Utskottets afstyrkande gilladt af Borgareoch Bonde-Stånden, men återremrtleradt från Ridderskapet och Adeln, hufvudsakligen med åberopande af Hr Grefve Horns reservation, hvaremot Presle-Slåndet i denna del bifallit Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition.
Då Utskottets yttrande, angående de öfverlalige tjenstemännen blifvit af aine Stånd godkändt, och skäl ej eller i öfrigt förekommit, sorn gifva anledning ätt den förut yttrade åsiglen frånträda, finnér Stats-Ulsloltets Utlåtande, N:o 5o4, p finnér Utskottet sig, i fråga om sistberörde embels- och tjenstemän, böra det förut afgifne Utlåtandet vidhålla, och således fortfarande afstyrka förslaget att dem å Indragningsstaten uppföra.
Men då emedlertid, genom berörde tjenslemäns qvarstående, onekligen uppstår det mindre billiga och möjligen på ärendenas gång inverkande förhållande, att de på ordinarie stat upptagne tjenstemännen icke kunna komma i åtnjutande af för dem i stat bestämde löne-förmoner, har Utskottet ansett sig böra tillstyrka, det Rikets Ständer mätte, såsom ett af dessa omständigheter påkallad t undantag, medgifva, att Kongl. Majit må af nuvarande 2:dra Hufvud-titelns besparingar, om tillgång dertill finnes, disponera det belopp, som må erfordras till de öfvertalige tjenstemännens aflönande, likväl med iagttagamde deraf , alt, då desse tjenstemän icke kunna undandraga sig att bestrida sådane tjenste-befattningar, hvarå de erhållit fullmagter, de till hvarje Expedition hörande tjenstemän inflyttas på ordinarie stat, i den mon ledigbeter yppas inom af dem innehafvande tjenstegrader, och således icke någon ny utnämning eger rum förr, än de inom Expeditionen i samma grad varande öfvertalige först blifvit använde; och hemställer Utskottet tillika, om icke Borgare- och Bonde-Stånden, som redan bifallit Utskottets förra, nu vidhållna yttrande, jemväl skulle finna skäl medgifva det nu föreslagne tillägget.
Vid Gite punkten, angående anslagen för Landt- och SjöförsvarsDepartementens Commando-Expeditioner, hvilken blifvit af Ridderskapet och Adeln lemnad utan anmärkning, samt bifallen af Borgare- och Bonde-Stånden, har uti Preste-Ståndet blifvit anmärkt, att vid granskning af föregående årens räkenskaper skall utvisas, att utgifterne för GeneralAdjutants-Expedilionen, oberäknadt General-Adjutants-arfvodena, hittills uppgått till vida mera, än hvad, enligt den Kongl. Propositionen, äskas, och att förhöjningen blifvit af 3:dje och Hufvud-titlarnes besparingar bestridd; samt alt, hvad serskildt beträffade Sjöförsvars-Commando-Expeditionen, Utskottet förbisett, att denna Expedition nu fungerar både för förBih. till R.
Prot. 1840. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 19 Häftet. 2 IO Stats-Utslcottets Utlåtande, N:o 5 b 4. ra General-Adjutanls-Expeditionen för Flottan, förut i stat uppförd till 1920 R:dr, och för Stor-Amirals-Embetets i:a Afdelning, hvartill förut uppburils det i Stat till Chefens för Flottan Expedition uppförde anslag 2\oo R:dr, eller tillhopa 4320 R-.dr, hvadan, då härifrån drages GeneralAdjutants-arfvodet och arfvodet för första Adjutanten vid Stor-Amirals~Embetet, återstå 3,120 R:dr, vid hvilket förhållande det ej skäligen kunde ifrågasättas, att samma arbete, som fordrat nyssnämnde anslag, skulle erhållas för de af Utskottet föreslagne 720 R:dr.
Hvad först vidkommer anslaget för Landt fors vars-Departementets Commando-Expedition, §å finner Utskottet sig icke kunna frångå den förut yttrade åsigt, att anledning icke blifvit uppgifven eller synes förefinnas dertill, att för berörde Expedition skall erfordras högre aflönings- och andre omkostnader, än förut för General-Ådjutants-Expeditionen för Armeen, och då Utskottet icke afsell att med det tillstyrkte anslaget skall bestridas andre utgifter, än hvartill förra anslaget för General-Adjutants-Expeclitionen varit anvrsadt, hvaremot, i afseende å sådane i öfrigt för Landtförsvars-Departementets Commando-Expedition erforderlige kostnader, hvilka hittills blifvit af andra anslag och tillgångar bestridde, äfven framgent bör på lika sätt förhållas; pé grund hvaraf Utskottet i denna del vidhåller sitt förra yttrande.
Betra (Farid e sedermera Sjöförsvars-Departementets Commando-Expedition, så har Utskottet, i anledning af den uti Preste-Ståndet gjorde, här förut omförmälde, erinran, att berörde expedition motsvarar icke blott förre General-Ådjutants-Expeditionen för Flottan, utan äfven Stor-Amirals-Erabetetsi:sla Afdelning, skolat upplysa, att, på sätt i förra Utlåtandet nämndt blifvit, af anslaget för General-Ädjutants-Expeditionen för Flottan, utgörande 1,920 R:dr, utgått till General-Adjutanten 1,200 R:dr samt till Adjutanter och i Vaktmästare R:dr 720: — — och att, sedan Chefens för Flottan Expedition upphört, af anslaget för densamma, förut utgörande 2,(00 R:dr, blifvit använde till arfvoden för arne Adjutanter vid Stor-Amirals-Embetets 1 rsta Afdelning- „ 800; — -— samt till aflöning för Chefen vid numera upplöste Stor. Amirals-Embelets 3:dje Afdelning 1000 R:dr; hvaraf således utvisas, att de af berörde anslag bestridde aflönings-utgifter för Adjutanter och Vaktmästare Stats-Utslottets Utlåtande, JS:o 5o4.
Ii eller sådane utgifter, hvartill det i Kongl.
Propositionen omförmälde anslag är afsedt, utgjort . . .
R:dr i,52o: — — Oell har Utskottet, vid det sålunda upplyste förhållandet, fsnnit sig höra i så måtto förändra sitt förra förslag, att Utskottet hemställer, att till aflöning för Sjöförsvars-Departementets CommandoExpedition, må af det gemensamma aflönings-anslaget å 4;de Hufvud-Titeln anvisas och serskildt i Staten utföras 1,520 R:dr.
Öfver y:de punkten har väl något yttrande af Ridderskapet och Adeln icke blifvit meddeladt; men densamma föranleder dock icke vidare åtgärd å Utskottets sida.
Iteservation vid 5:te punkten: af Herr Helsingiusj som ansåg, att Rikets
Ständer ej nu böra göra anvisningar på besparingar, då de vid denna Riksdag åtminstone synas häfva vidtagit åtgärder, att för framtiden förekomma sådane anordningar.
Rättelse uti Stats- Utskottets Memorial N:o 303.
Sid. 5, rad. 4 nedifr. står: förordnade, voterar läs: förordnade, icke böra beviljas, voterar Jtih. till R.
4 Sami 1 Af A. 2 Band. 19 Häftet.
STOCKHOL M, Kongl. Ordtens-Boktrjckerietj 18/jo. Stats-Utskotlets Utlåtande, N.-o 3oS. L Nio 305.
Ank. till Exp. Utsk. den S Sept., kl. 1 e. m.
Utlåtande , i anledning af Olof Olofssons motion om rättelse i förment origtig tillämpning af den för Westerbotten gällande skattläggnings-method. (I. A.) X_Jti en ifrån Bonde-Ståndet till Stats-Utskottet remitterad motion, har Riksdags-Fullmägtigen Olof Olofsson från Westerbotten anfört, huruledes, enligt från saker hand erhållne upplysningar, vederbörande auetoriteter, vid behandlingen af skattläggnings-frågor de senare åren, origtigt och till jordegarnes skada tillämpat skattläggnings-methoden för Westerbotten af den 23 Augusti 1773, enär, då densamma stadgar, att för skog till husbehof' skall beräknas 3 öre och för godt muhlbete 4 öre efter hvarje tunnlands utsäde, detta icke blifvit beräknadt efter den geometriska åker vidden, som årligen kan besås, utan efter hvarje tunna säd, som åboen möjligen kan utströ; hvadan motionären föreslagit, att ej mindre vederbörande måtte åläggas att, vid hemmanens skattläggningar, beräkna endast den geometriska åkervidd, som för besåning kan behörigen begödslas af spillningen efter de kreatur, som utfodras med afkastningen från lägenhetens naturliga slåtter, än ock Kongl.
KammarCollegium och Konungens Befallningshafvande föreskrifvas att, utan kostnad för jordegarne, rätta de skattläggningar, vid hvilkas uppgörande och fastställande ofvan anmärkta origtiga beräkningsgrund blifvit följd.
Då ifrågavarande motion endast afser rättelse uti förment origtig tillämpning af de för skattläggningar inom Westerbotten gällande stadganden, lära Rikets Ständer finna densamma innefatta sådant ämne, som, emot stadgandet Uti 90 §.
Regerings-Formen, icke kan till pröfning upptagas och att det deremot på vederbörande sjelfva berott och ankommer, att, efter befogenhet, i laga ordning söka rättelse, hvarföre Utskottet hemställer, att motionen måtte lemnäs utan afseende.
Bih< till R.
Prot. 1840. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band, 20 Höft. X a Stats-Utskottets Utlåtande* W.o 3o6 , Memorial, N.o 3oy N:o 306.
Ank. till Exp. Utsk. den 8 Sept,* kl. i c, m.
Utlåtande * i anledning af erhållne återremisser å Utlåtandet JV:o 2o4* Stats-Utskottets Utlåtande N:o 204, i anledning af väckte motioner, angående inventering i Kongl. Ränte-Kammaren och de betydligaste af de förvaltande Verkens cassör, hvilket bifallits af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, har deremot blifvit återremilteradt af Borgare- och BondeStånden, \)k grund deraf, att åtskillige Ledamöter, af hvilka de fleste hufvudsakligen instämt i Herr Kjellbergs reservation, erinrat, att, då det, enligt Grundlagen, åligger Stats-Utskottet att granska, utreda och till Rikets Ständer uppgifva Stats-och Riksgälds-Verkens tillstånd, förvaltning och behof, och någon granskning af ett Penninge-verk icke vore möjlig utan inventering af cassan, Utskottet icke saknat anledning till den af motionärer ne föreslagne, såsom nyttig ansedde, åtgärden, att, om de yrkade inventeringarne egde rum, möjligheten af balancer skulle betydligen försvåras, samt att Rikets Ständers granskning, i händelse en så beskaffad inventerings-controll icke utöfvades, vore blott skenbar och ett medel att inbilla nationen, att dess ombud kände, hvad de intygade angående stats-medlens förvaltning, men som de aldrig kunde med rena samveten uppgifva.
Hvad sålunda blifvit anfördt, har Utskottet tagit i öfvervägande, men sorn de framställde anmärkningarne redan vid motionernes besvarande inom Utskottet förekommit, samt
Utlåtandet redan är vordet af tvänne Riks-Stånd bifallet, kan Utskottet icke frånträda sitt deruti afgifna yttrande.
Ank. till Exp. Utsk. den 8 Sept., kl. 1 e. m.
Memorial, i anledning af erhållen återremiss på Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 228.
Till Slats-Utskotlet har Ridderskapet och Adeln återremitterat dess, un - Stats-Utskotlels Utlåtande, N;o 3o8. 3 der N:o 228, afgifne Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående krono-hemmanet Karlebys anslående till boställe åt Kronofogden i Wadsbo fögderi; men som, enligt Utskottet tillhandakomne protocollsutdrag, nämnde Betänkande blifvit bifallet af Preste-Ståndet den 13, af Borgare-Ståndet den 15, och af Bonde-Ståndet den 11 i sistlidne månad, hvadan, jemlikt 75 §.
Riksdags-Ordningen, denna fråga är af Rikets Ständer afgjord, kan Utskottet icke dermed taga någon vidare befattning.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om afskrifning af Grosshandlaren C. F. Liljewalchs återstående skuld till Stats-Verketj i och för erhållne försträckningar till Wester- och Norrbottens Läns undsättning. (I. A.) Genom remiss från Ridderskapet och Adeln, har Utskottet fått emottaga en af Herr Grefve Sparre, Carl, väckt motion, deruti, beträffande det ämne, som är föremål för ifrågavarande Utlåtande, blifvit anfördt, att, sedan, efter det Staten, till följd af de i Norr- och Westerbottens
Län åren 1830, 1831 och 1832 inträffade missväxter, för nämnde
Läns undsättning uppoffrat en half million R:dr Banco, en förnyad missväxt under nästpåföljde år 1833 åter påkallat bidrag från det allmännas sida till afhjelpande af den öfverhandtagande allmänna nöden, samt Regeringen, med frångående af det vid undsättnings-åtgärder dittills följde system, enligt hvilket dylika åtgärder blifvit genom statens directa försorg verkställde, funnit mera ändamålsenligt att genom meddelande af räntefria lån åt enskilde personer uppmuntra till undsättning af de norra orternes nödställde befolkning, hvilken undsättning förnämligast skulle grunda sig på användandet af invånarnes industri och arbetskraft, så hade Grosshandlaren C. F.
Liljewalch hösten sistnämnde år af Statsverket emottagit omkring 6,800 tunnor spanmål, för att tillhandahållas de behöfvande inom berörde 2:ne
Län, företrädesvis i utbyte emot landets pro - 4 Stats-Utskollets Utlåtande , N:o 3oS. ducter, äfvensom Liljewalch för samma ändamål fått uppbära ett contant lån af 50,000 R:dr Banco, utgörande sammanräknade värdet af dessa försträckningar 92,000 R:dr samma mynt; och liar motionären, enär Liljewalch, genom det högst ändamålsenliga sätt, hvarpå de åtagne undsättnings-åtgärderna blifvit af honom utförde, måhända varit den hufvudsakliga driffjädern till införandet i de nordliga
Länen af den industri, hvarmedelst större undsättningar vid inträffande framtida missväxt-år torde kunna undvikas, och derjemte kändt vore, att Liljewalch, för uppnående af detta ändamål, fått vidkännas uppoffringar på nyttiga och nödvändiga anläggningar, emottagandet af mindre säljbara varor från medellöse undsättnings-tagare, o. s. v., samt att dessutom större delen af dess ännu utestående äldre fordringar icke skulle kunna indrifvas utan gäldenärernes totala undergång, hemställt, att, såsom ersättning för de ansträngningar, Liljewalch, under mera än sex års tid, oafbrutet och med sådan framgång egnat åt föremål af bestämd nytta för det allmänna, Rikets Ständer måtte medgifva afskrifning af Liljewalchs återstående skuld till Stats-Verket, uppgående till ett belopp af circa 42,000 R:dr Banco, emot det att Liljewalch i sådant fäll eftergåfve alla sina i Norr-och ■Westerbottens
Län egande fordringar, hvilka härleda sig från till allmogen under åren 1833 till och med 1836 utborgad spanmål.
I afseende på Grosshandlaren Liljewalchs ifrågavarande skuld till Statsverket, har Utskottet af ett utaf Kongl. Stats-Contoiret, i anledning af Liljewalchs underdåniga ansökning om anstånd med inbetalningen af samma skuld, intilldess den väckta frågan om skuldens afskrifning hunnit af Rikets Ständer afgöras, den 24 sisth April afgifvet underdånigt utlåtande inhemtat: att, till följd af Kongl. Brefvet den 5 October 1833, Liljewalch flitt, i och för bestridande af nödiga undsättnings-åtgärder i Norr- och Westerbottens
Län, efter derstädes inträffade missväxter, öfvertaga Kronans då i Umeå, Skellefteå, Piteå, Luleå och Haparanda befintliga span måls-behållningar, utgörande tillsammans 6,796 tunnor 25 kappar råg och korn, till ett pris af 7
R:dr 16 sk. för tunnan råg och 5 R:dr 32 sk. för tunnan korn, eller emellan 3 å 4 R:dr Banco tunnan under de då i orterne gångbara pris, hvarjemte räntefritt anstånd intill 1835 års slut med återgäldandet af berörde spanmåls contanta värde, 42,533 R:dr 35 sk. 6 rst.
Banco, blifvit i Nåder medgifvet; att, sedan, uppå Liljewalchs i slutet af år 1834 i underdånighet gjorde anhållan om förlängdt anstånd med denna betalnings-skyldighets fullgörande, Kongl. Maj:t, genom Nådigt Bref af den 9 Januari 1835, tillåtit, att skuldens halfva belopp finge erläggas inom den 1 Juli och återstoden inom sistnämnde års utgång, vid påföljd, att, om dessa terminer öfverskredos, 5 Stats-Utskottets Utlåtande^ ZV.-o 3o8. 5 procents ränta komrae att frun de utsatte förfallo-tiderne beräknas, äfven denna anständs-tid förflutit, utan att någon afbetalning från Liljewalchs sida egt rum; att efter det ytterligare uppskof med omförmälde liqvid blifvit, tid efter annan, i Nåder beviljadt samt intill slutet af år 1838 å skulden successive afbetalts 15,893 R:dr 35 sk. 6 rst., Kongl. Maj:t, enligt Nådigt Bref den 9 Januari 1839, förklarat, det borde Liljewalch på bestämde terminer, under loppet af sistnämnde och innevarande år, betala ej mindre förrberörde återstående skuld i och för de öfvertagne spanmåls-lagren, än ock 31,025 R:dr 16 sk., utgörande ännu oliqvklerade beloppet af de 50,000 R:dr, hvilka Liljewalch, under åren 1834 och 1835 i Norrbottens Läns Ränteri till Länets undsättning contant uppburit, samt slutligen att, efter vidare verkställde afbetalningar, Liljewalchs återstående skulder utgjorde å värdet af spanmålsförsträckningarne 16,872 R:dr och å de contanta förskotten 24,709 R:dr 32 sk.
Utskottet erkänner visserligen Grosshandlaren Liljewalchs förtjenstfulla bemödanden vid utförandet af det honom anförtrodda uppdrag att besörja invånarnes i Norr- och Westerbottens
Län undsättning efter 1833 års missväxt, äfvensom de fördelaktiga resultat, hvilka, till följd af undsättningsåtgärdernes ändamålsenliga beskaffenhet, visat sig i hänseende till utvecklingen af konstflit och handel inom förenämnde
Län; men, då det å andra sidan icke bör förbises, att Liljewalchj dels genom de nedsatte pris, hvartill ifrågavarande spånmåls-qväntitetér fått af honom äfvertagas, i jemförelse med de inom de nödställde provinserne derå gällande värden, dels genom den af honom under en icke obetydlig tid åtnjutne räntefrihet för en sammanräknad summa af omkring 92,000