Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti en inom Preste-Ståndet väckt motion har Kontrakts-prosten Falck anfört, hurusom kyrkokassorna inom Skåne voro belastade med åtskilliga utgifter, af hvilka flere syntes vara för dem nog främmande.
Sålunda visade sig af ett motionen bifogadt tionde-extrakt, att Gladsax kyrka af nära nio tunnor råg hade endast omkring tre i behåll och af omkring tjugufem tunnor korn blott fjorton och några kappar.
Ett liknande förhållande egde rum på de liesta ställen i motionärens hemort.
Af de verk och tjenstemän, till hvilka dessa utbetalningar skedde, voro väl icke alla utan samband med kyrkans angelägenheter, men flere och deribland de, till hvilka de betydligaste beloppen utgingo, kunde omöjligen anses röra henne närmare än andra inom samhället; och vore det svårt att inse, hvarföre till exempel vaxljusmedel, akademi-statens aflöning, ja äfven bibeltryckeri-tunnorna skulle frångå kyrkornas ofta nog svaga behållning, eller, med andra ord, tagas ur tiondegifvarnes fickor.
Detta, enligt motionärens mening, orättvisa förhållande, att allmänna inrättningar lönades på enskildes bekostnad, hade redan till en del, såsom i fråga om klockare-helgonskylden, blifvit insedt och rättadt; i anledning hvaraf motionären trodde sig kunna emotse icke mindre uppmärksamhet för den angelägenhet af liknande beskaffenhet, som innefattades i hans nu framställda förslag: »att kyrkokassorna i Skåne må befrias från erläggande af bibelsäden, akademi-spanmålen, vaxljusmedlen och barnmorske-lärarelönen, samt att ett mot dessa belopp svarande anslag af allmänna medel anvisas till fyllande af de löner, m. m., hvilka för närvarande äro på dessa medel anvisade.» Bih. till It.
4 Sami. 1 Afd. 7 Höft. 2 Stats-Utskottets Betänkande N:o 14.
Kammar-rätten in - För öfrigt har motionären uppgifvit, att, enligt hemtade underrättelser, af kyrkorna i Skåne skulle utgå: Till Kongl. Carolinska akademien:
Yaxljusmedel R:dr 818: — Tionde: råg 1,177 tunnor och korn 1,177 tunnor, samt Till Statsverket under namn af bibeltryckerisäd: råg 174 t:r 16 k:pr, korn 205Ät:r.
Beträffande åter beloppet af den tili jordgumme-Iäraren utgående afgift hade någon upplysning ej kunnat erhållas, enär den icke vore underkastad offentlig granskning; men sannolikt utginge denna i allmänhet med sex kappar, hälften råg och hälften korn, af hvarje kyrka; — varande det ofvan åberopade tionde-extraktet af följande innehåll: Korn.
Hafre Gladsax kyrka.
Hela tionden .
Afgå Afkortning Prostetunna .
Bibelsäden .
Akademi-spanmål . Jordegumme-läraren Jordegumman .
Tommarps kyrka.
Afgå: Råg. — 6. 1. 3.
Räg. 8. 341 Korn.
Hafre. 24. 305. 10.21. 30.
o 3. 9f. 3.131 -6.-6. 1. — 2. — 3.215 10. 24f. — 30. 3. 131 1* 6- 9 27- — 13.27. 48.505. 24.16,1 Prostetunna Bibelsäden .
Akademi-spanmål .
Jordegumme-läraren 4.19f 8.245. _ 6. — 6.
Jordegumman 1. — 2. — — 6.23#. 12.505. — 7. 24. 16$. 36.
- Jemte den från ofvanbemälde Riks-Stånd Stats-Utskottet meddelade remiss å nu anförda motion, äro åtskilliga i anledning deraf afgifna yttranden till Utskottet öfverlemnade, hvaraf inhemtas, bland annat, att Prosten Lindberg, biträdande det väckta förslaget i hvad anginge kyrkornas i Skåne fritagande från utgörandet af tryckerispanmålen och vaxljuspenningarne, derjemte, såsom egen motion, hemställt, att äfven kyrkorna i Halland måtte befrias från skyldigheten att erlägga samma afgifter, af hvilka den förra utgjorde 45 tunnor råg och 43 tunnor korn, och den sednare uppginge till 73 R:dr 2 sk. 4 r:st Banko; anhållande motionären, att stats-anslag mätte anvi - Stats-Utskottets Betänkande N:o 14. 3 sas til! de behof, som hitintills blifvit bestridda af berörda afgifter, hvilka i stället borde användas till aflönande af folkskole-lärarne inom församlingarne; — hvarförutom Kyrkoherden Ternström, såsom ett tillägg till Kontrakts-prosten
Falcks motion, hemställt, att det större eller mindre spanmålsbelopp, som utgår till barnmorskornas aflöning, icke heller måtte af kyrkornas inkomster bestridas.
Vidare har Bonde-Ståndet till Stats-Utskottet remitterat en i detta ämne af Riksdagsfullmiigtigen Ola Svensson från Skåne väckt motion, deruti, jemte erinran om här ofvan omförmälda förhållande, att en del af de Skånska kyrkornas inkomst ingår till Lunds universitet och användes till akademi-statens aflöning, motionären, som ansåge detta aflöningssätt, hvilket sannolikt tillkommit genom en enväldig regents förordnande, ej vara öfverensstämmande med nu i allmänhet antagna grundsatser, likasom det icke heller hade någon motsvarighet vid det andra af rikets universiteter, föreslagit, att de bidrag, som på förutnämnda sätt af Skånska församlingarne eller deras kyrkor erläggas, måtte ersättas af statsmedel och församlingarne återfå dispositionsrätten af sin kyrkotionde för att till sitt ursprungliga ändamål användas.
I afseende å dessa framställningar får Stats-Utskottet erinra, hurusom de af motionärerna omförmälda särskilda afgifter alltifrån äldre tider fortfarande utgått af kyrkorna uti de förra Danska provinserna, och att anledningen, hvarföre dylika bidrag blifvit endast dessa kyrkor affordrade, återfinnes i det väsendtligen olika förhållande, som i kameralt hänseende af ålder egt rum emellan nämnde provinser och det öfriga Sverige.
Då nemligen vid reformationen kyrkornas förnämsta inkomst, tionden, blef uti hela det dåvarande Sverige indragen till Kronan, så att kyrkorna endast fingo behålla en ringa del deraf, nemligen hvad som ansågs nödigt till kyrkovin,vax och oblater, jemte särskilda tid efter annan beviljade anslag af kronotionden till kyrkobyggnader, hvilka kyrkornas inkomster derföre vanligen benämnas vin- och byggnads-säd, så hafva deremot kyrkorna inom de förra Danska provinserna likasom förut under den katolska tiden, äfven efter införlifvandet med Sverige, fortfarande fått uppbära en tredjedel af hela tionden, hvarigenom inträffat, att flera af dessa kyrkor samlat behållningar till icke obetydligt belopp och i allmänhet befinna sig uti en vida fördelaktigare ekonomisk ställning, än inom det öfriga landet.
Detta förhållande har ock säkerligen föranledt, att kyrkokassorna i nämnde provinser anlitades för de af motionärerna omförmälda utgifter, hvilka alltifrån Carl XI:s tid blifvit af dem bestridda.
Sålunda anbefalldes akademi-spanmålens utgörande till Lunds akademi genom en Kongl. Resolution af den 5 Augusti 1681, vaxljuspenningarne genom Kongl. Resolutionen den 5 September 1682 och bibeltrycks-spamnåilen lärer, enligt hvad äldre räkenskaper utvisa, hafva utgått från början af 1690-talet.
Sedan dessa afgifter alltså mera än ett och ett halft århundrade från kyrkokassorna utgått, utan att under hela denna tid anspråk på befrielse derifrån blifvit framställda eller kunnat göra sig gällande, torde det vara föga lämpligt att numera ingå i någon pröfning af grunderna för de beslut, hvarigenom samma afgifter tillkommit; men Utskottet har emellertid ansett sig böra fästa uppmärksamhet derå, att en del af de behof, hvartill ifrågavarande medel an - Siats-Utskottets Betänkande N:o 14. vändas, såsom t. ex. aflöning åt barnmorskor, äro af den beskaffenhet, att de i aiia händelser bort af församlingarne, utan bidrag af statsmedel, bestridas.
Hvad åter an går den till beloppet betydligaste af omförmälda afgifter, akademi-spanmålen, kan väl å ena sidan icke förnekas, att, enligt de grundsatser, som i sednare tider blifvit tillämpade, det må anses tillhöra Staten att sörja för uuiversitets-lärarnes underhåll och aflöning i den mån Akademiernas egna inkomster dertill ej lemna tillgång; — dock bör härvid erinras, att de anvisningar på kyrkornas öfverflödiga inkomster, som i slutet af 1600-talet egde rum i ändamål att derigenom bereda ett behöfligt understöd åt Lunds akademi, ingalunda stödo i strid med den tidens åsigter, helst fördelarne af en dylik åtgärd, hufvudsakligen kommo stiftets egna barn till godo.
Med afseende å dessa förhållanden har Utskottet funnit sig icke kunna godkänna befogenheten af de i ofvannämnde hänseenden nu väckta anspråk på ersättning af Statsverket, — och detta så mycket mindre som motionärerna icke ens uppgifvit, än mindre ådagalagt, att något verkligt behof af ökade inkomster för kyrkorna i Skåne och Halland skulle förefinnas; — hvarförutan Utskottet ej kunnat undgå fästa uppmärksamhet vid den omständigheten, att beviljandet af de ifrågaställda ersättningarne skulle för Statsverket medföra en, under närvarande förhållanden, ganska betydlig uppoffring, enär, enligt hvad i kammar-arkivet befintliga räkenskaper utvisa, och hvilket äfven öfverensstämmer med den uti Kontrakts-prosten
Falcks motion meddelade uppgift, endast akademi-spanmålen inom
Lunds stift utgår med ett sammanlagdt belopp af 2,334 tunnor spanmål, hälften råg och hälften korn.
På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, får Utskottet hemställa, att förevarande motioner ej måtte af Rikets Ständer bifallas.
December 1839.
Stals-Ulskottels Utlåtande, M 15.
Ank. till Jäxp.-Utsk. den 20 Dec. 1859, kl. 7 e. m.
Riksgälds-kontorets förvaltning under den sedan början af 1856—1858 års riksdag förflutna tid. (R. A).
Efter erhållne remisser från samtlige Riks-stånden å Rikets Ständers åren 1857, 1858 och 1859 församlade Revisorers, efter vanligheten till trycket befordrade och inom Riks-stånden utdelade berättelse om
Riksgalds-kontorets tillstånd och förvaltning under den tid nämnde årens revisioner omfattat, har Stats-utskottet genomgått dessa berättelser och tagit närmare kännedom om de omständigheter och förhållanden, hvilka föranledt särskilda yttranden och framställningar af Revisorerne, samt, till följd af grundlagarnes föreskrift, granskat ej mindre de af Revisorerne omförmälda, än älven de elter deras sammanvaro vidtagne lörvaltnings-åtgärderna inom nämnde verk, dervid Utskottet genomläst de hos Fullmäktige lörde protokoller efter den dag, den 11 Augusti innevarande år, med hvilken Revisorernes protokolls-läsning slutade, till och med den 20 sistlidne Oktober, då den berättelse Rikets nu församlade Ständer af Fullmäktige emottagit inför dem justerades; och får Utskottet i ett sammanhang och med bibehållande af den ordningsföljd, som Revisorerne iakttagit, nu afgifva sina yttranden öfver hvad de i ett eller annat hänseende erinrat och föreslagit samt hvad rörande samma eller enahanda ämnen förekommit under Utskottets fortsatta granskning af Riksgälds-kontorets förvaltning. 1:0.
Angående Landträntmästaren A. M. follins uppbörds-balans. (1857 års Rev. ber. sid. 54; 1858 års, sid. 51; 1859 års sid. 52.) Bill. till R.
4 Sami. 1 Afd. 8 Höft. 1 S tats-V t skot tets Utlåtande.
Enligt hvad Utskottet inbemtat, ar Landshöfdinge-embetets i Östergöthlands län den 1 1
Maj innevarande år meddelade utslag, rörande denna balans, fortfarapde af Kongl Kammar-rättens pröfning beroende. 2: o Angående bokföringen af ränta å innestående behållning af det vid 1844 och 1845 årens riksdag beviljade anslag för boskapsskötselns befrämjande.
(1859 års llev. ber. sid. 53.J
Sedan, till följd af Rikets sednast församlade Ständers i underdånighet gjorda framställning, den vid 1857 års slut återstående behållning af detta, i Riksgälds kontoret till hela sitt belopp lyftade anslag, blifvit genom Stats-kontoret till Riksgälds-kontoret återlemnad, bar, på sätt Revisorerne anmärkt, den under år 1858, till belopp af 1426 R:dr 52 öre, upplupna ränta å de Hypolheks-förenings-obligationer, hvaraf största delen af den återlemnade behållningen utgjordes, blifvit i Riksgälds-kontorets hufvudbok för samma år tiligodoförd ifrågavarande anslag, i stället att ingå till och sammanslås med de räntevinster, som genom dylik förräntning af Riksgälds-kontorets medel uppkommit.
Då Utskottet, lika med Revisorerne, anser annat förfaringssätt vid bokföringen af ifrågakomma räntebelopp icke bort ega rum, än som beträffande öfrige
Riksgäldskontorets tillsvidare förräntade medel iakttagits, och då Riksgälds-kontorets utbetalningsskyldighet med hänseende till ifrågavarande anslag icke synes böra sträcka sig längre, än till del kapitalbelopp, som genom Stats-kontoret blifvit till Riksgälds-kontoret återställdt, får Utskottet — som härvid velat upplysa, att den hos Riksgäldskontoret innestående återstod af omförmälda anslag numera, oberäknadt den' ränta hvarom är fråga, utgör endast 3,065 Riksdaler 46 öre riksmynt, — tillstyrka bifall till Revisorernes hemställan om rättelse i förevarande afseende sålunda: att den å ofvannämnde obligationer upplupna ränta, som i Riksgälds-kontorets räkenskaper blifvit förd ifrågavarande anslag tillgodo, må från anslagets ännu balanserade belopp afföras, samt räntebeloppet i stället bland andra genom innestående anslagssummors förräntning beredda inkomster upptagas. 3:o. Angående Riksgälds-kontorets fordran hos f. Glasmästaren i Wenersborg S. P. Dafgård. (1857 års Rev. ber. sid. 55; 1858 års, sid. 52.)
I afseende å denna i 1857 och 1858 årens revisions-berättelser närmare om - Stats-Utskotlets Utlåtande, J\s 15. förmälda fordran, har, enligt hvad Utskottet inhemtat, någon förändring icke inträffat i de förhållanden, som nämnde berättelser derom innehålla. 4:o.
Angående, den af Fullmäktiges Sekreterare förda anteckningsbok öfver Rilcsgäldskonlorels utgifter. (1859 års Rev. ber. sid. 54.)
I sammanhang med läsningen af Fullmäktiges protokoller, har Utskottet fortsatt den vid sednaste statsrevision företagna granskning af denna anteckningsbok, deruti alla vid sednaste riksdag till utgående från Riksgälds-kontoret anvisade statsutgifter och öfriga, enligt reglementet, detta verk åliggande utbetalningar finnas upptagna och de verkställda utgifterna afförde, äfvensom de af Fullmäktige mottagne Kongl, bref samt andra, rörande Riksgälds-kontorets utbetalningar, meddelade underrättelser och fattade beslut till sitt hufvudsakliga innehåll antecknade; och har Utskottet funnit sagde anteckningsbok vara på ett ändamålsenligt och tillfredställande sätt uppställd, samt deri gjorda anteckningar fullständiga och med de af Utskottet lästa protokoller och Kongl, bref öfverensstämmande. 1 5:o.
Angående kostnaderne Jens protokoller. (1859 års Rev. ber. sid. 55).
Vid granskning af räkenskaperna öfver kostnaderna för sednaste Riksdag har af Revisorerne anmärkts, att den af Rikets Ständer till vissa belopp för hvarje tryckt ark bestämda godtgörelse för upprättandet af registren öfver Riks-ståndens protokoller samt korrekturläsningen vid registrens tryckning har, för registret öfver Bondeståndets protokoller, utgörande, utom registret, 9 band, uppgått till ej mindre än 2,713 R:dr 29 öre, då deremot enahanda godtgörelser för registret öfver Ridderskapets och Adelns protokoller, bestående af 11 band, endast utgjort 506
R:dr 75 öre och för registret öfver Presteståndets protokoller, 41 band, 787 R:dr 64 öre, samt för registret öfver Borgarståndets protokoller, 8 band, 1,119 R:dr 45 öre.
I anledning häraf och då Revisorerne, som till uppställning och innehåll med hvarandra jemfört ofvannämnde 4 register, dervid funnit registret öfver Ridderskapets och Adelns protokoller vara både enkelt och ändamålsenligt samt, oaktadt dess mindre vidlyftighet, tillfyllestgörande, hafva Revisorerne ansett sig böra hemställa att Rikets Ständer, till förminskande af kostnaderne för upprättandet och tryckningen af registren öfver Ståndsprotokolierna, måtte besluta att dessa register hädanefter skola uppgöras med för upprättande och tryckning af registren öfver Riks-stån - Stats-Utskottets Utlåtande, M 15. iakttagande af samma uppställning, som hittills begagnats för registren öfver Ridderskapets och Adelns protokoller.
Enär hvarje Riks-stånd för sig har at( bestämma om sättet för uppställning af Ståndets protokoller, och enahanda ordning synes böra iakttagas i afseende å de till protokollen hörande register, har Utskottet, i anledning af Revisorernes nämnda hemställan, funnit sig böra föreslå Riks-stånaen: att rörande sältet för uppställningen af ifrågavarande register hvart för sig meddela de närmare bestämmelser, som för vinnande af det utaf Rikets Ständers Revisorer afsedda ändamål befinnas lämpligast.
Angående fordna Svenska statslånen i Brabant, äfvensom angående rättegången rörande Baumanska kronofordran.
(1857 års Rev. ber. sid. 56; 1858 års sid. 53; 1859 års sid. 56.)
Någon förändring har icke inträffat i de förhållanden, som i afseende härå i Revisionsberättelserna om förmälas. 7:o.
Angående Stats- och Biksgälds-konlorens inbördes liqvidförhållanden. (1859 års Rev. ber. sid. 58 — 59; Fullm. ber. sid. 33—34.)
I öfverensstämmelse med hvad genom Kongl.
Brefvet den 18 Oktober 1844 föreskrifvits, hafva, på sätt Revisorerne anmält, Fullmäktige den 1 Juni innevarande år hos Stats-kontoret begärt, att en del af de betydliga öfverskott å 1857 års statsinkomster, som Riksgälds-kontoret efter den vid sednaste riksdags statsreglering uppgjorda beräkning öfver Stats- och Riksgälds-verkens tillgångar hade att förvänta, måtte til!
Riksgälds-kontoret aflemnas; men härå meddelades af Stats-kontoret den 14 i samma månad till svar, att Stats-kontoret då icke kunde till Fullmäktiges i Riksgälds-kontoret disposition anordna större eller mindre del af de öfverskottsmedel, hvarom fråga vore; och har, efter underdånig anmälan till Kongl.
Majit om den på 1857 års rikshufvudbok grundade liqvid emellan Stats- och Riksgälds-kontoren, Kongl. Majit, i likhet med hvad rörande 1856 års enahanda liqvid skett, genom nådigt bref den 6 Augusti innevarande år förordnat att återstoden af det Riksgäldskontoret tillkommande saldo, förstnämnde liqvid upptoge, skulle af Stats-kontoret till Riksgälds-kontoret öfverlemnas i den mån tillgångar dertill kunde beredas, utan åsidosättande af de utgifter, sorn det enligt Riks-staten ålåge Statsverket att bestrida.
Dessutom har af Revisorerne vidare omförmälts att Fullmäktige, för bestridande af de enligt sednast fastställda riksstat och 213 § af Riksgälds-kontorets gällande Stats-Utskotlets Utlåtande, As 15. 5 reglemente å Riksgälds-kontoret anvisade stats-utgifter, I medlet af sisllidne Juni månad hos Stats-kontoret reqvirerat det till sagde utgifter för år 1858 anslagna belopp; men att Stats-kontoret jemväl härå lemnat det svar, att Stats-kontoret, i saknad af dertill disponibla tillgångar, icke var i tillfälle att låta utbetala det belopp Fullmäktige reqvirerat.
Upplysningsvis hafva Revisorerne,-beträffande öfverskotten å 1857 års statsinkomster, vidare anfört, att
Stats-kontoret af nämnda öfverskottsmedel i slutet af förutnämde Juni månad till Riksgälds-kontoret öfverlemnat 350,000 R:dr; och enligt hvad Utskottet inhemtat har derefter i särskilda poster, anordnade den 9, 22 och 29 sistlidne November samt den 10 innevarande December, från Stats-kontoret till Riksgälds-kontoret aflemnats tillsammans 1,540,440 R:dr 72 öre, såsom ytterligare afbetalning å sagde öfverskottsmedel.
Som det emellertid synes Stats-utskottet af synnerlig vigt och angelägenhet, att Stats- och Riksgälds-kontorens inbördes hqvidförhållanden blifva på sådant sätt ordnade, att de nämnde verk åliggande utbetalningar obehindradt må kunna i föreskrifven ordning fullgöras, kommer Utskottet att framdeles under riksdagens lopp till Rikets Ständer aflåta förslag till de åtgärder, som i berörda hänseende kunna anses böra vidtagas. 8:o.
Angående afskrifning af den s. k.
Brudgåfvo-fonden. (1857 års Rev. ber. sid. 64; 1858 års sid. 55; 1859 års sid 56; Fullmäktiges ber. sid. 7.) Enligt den under den 16 April 1771 fastställda plan för det numera indragna Kongl. Nummer-lotteriet, anslogs af Lotteriets behållna vinst en summa af 500 daler silfvermynt vid hvarje dragning att utdelas till fern giftvuxna flickor af Allmogens barn, på sätt att, sedan uppgift från hvarje län erhållits å ett visst antal af allmogens ogifta döttrar emellan 15 och 24 års ålder, ett af de uppgifna namnen borde utsättas för hvarje af de ttO numror, hvaraf Lotteriet bestod; och egde de fem flickor, hvilkas namn vid dragningen utkommo, att hvardera utbekomma 100 daler så snart de i äktenskap inträdt.
Beloppet af de brudgåfvo-vinster, hvilkas utbetalning på grund af denna föreskrift ålåg Nummerlotteri-inrättningen, men hvilka ännu icke vid Nummerlotteri-inrättningens upplösande voro uttagne, blef, jemlikt Kongl kungörelsen den 4 Juni 1841, med en summa af 27,802 R:dr 18 sk. 7 rst.
B:ko öfverlemnadt till Riksgälds-kontoret, i hvars hufvudböcker detta belopp uppfördes å särskildt konto, derå de sedermera utbetalde brudgåfvorne blifvit afförde, hvarefter den återstående behållningen balancerats såsom Riksgälds-kontorets skuld. 6 Ståts-Utskottets Utlåtande, M 15.
Dä i sednare tider, enligt hvad Revisorernas och Fullmäktiges berättelser när mare utvisa, utbetalningarne af denna fond gå minskats, att de sedan 1856-års början endast uppgått till ett sammanräknadt belopp af 50Ö R.dr R:mt, och då, på sätt Revisorerne yttrat, något behof icke förefinnes att,-för tillhandahållande af de brudgåfvo-vinster, som för framtiden kunna böra utgå, i Riksgälds-kontorets räkenskaper bokföra en särskild fond, helst denna i allt fäll ingått ibland samt utgör en del af Riksgälds-kontorets öfriga tillgångar, får Utskottet, jemte tillkännagifvande att fondens återstod fortfarande, såsom af Fullmäktige uppgifvits, utgör 30,203 R:dr 58 öre, i likhet med Revisorerne tillstyrka: att denna fond må ur Riksgälds-kontorets räkenskaper afFöras, under fortfarande förbindelse för Riksgälds kontoret att framgent utbetala de brudgåfvor, sorn, enligt gällande föreskrifter, böra utgifvas. 9:o.
Angående afskrifning af ett i Riksgälds-kontorets hufvudbok likaledes å särskildt konto upp för dt belopp. (1859 års Rev. ber. sid. 57).
Revisorernes tillika gjorda framställning om afförande ur räkenskaperne af det, alltsedan Kongl. Nummerlotteri-inrättningen upplöstes och dess dåvarande tillgångar till Riksgälds-kontoret öfverlemnades, bland detta verks skulder, å sär skildt konto, i hufvuöboken upptagna belopp, som lottsedel-innehafvarne egde återbekomma utaf gjorda insatser för den, till följd af nummerlotteriets upphörande inställda 1l44:de dragningen; så enär, på sätt af Revisorerne tillkännagifvits, någon sådan utbetalning från Riksgälds-kontoret hittills icke ifrågakommit, och ej heller hädanefter något anspråk torde komma att väckas om utbekommande af dessa medel, som endast utgöra 58 R:dr 25 sk. 3 rst.
Banko eller 87 R:dr 79 öre R:mt, får Utskottet, helst den af Revisorerne föreslagna åtgärd icke kan inverka på vederbörande lottsedel-innehafvares rätt att, enligt gällande författningar, återbekomma ifrågavarande medel, jemväl tillstyrka: att nyssnämnde skuldbelopp må ur Riksgälds-kontorets räkenskaper afföras. 10:o. Angående det vid 1853 och 485A arens Riksdag anvisade kreditiv för de med Sveriges bidrag till 4855 års konst- och industri-exposition i Paris förenade kostnader.
(1857 års Rev. ber. sid. 61; 1858 års ber. sid. 55; Fullm. ber. sid. 31).
Ståls-Utskottets Utlåtande, M 15.
Utaf det i nyssnämnde Revisions-berättelser omförmälda belopp af 70,000 R:dr Riksmynt, som blifvit å detta kreditiv lyftadt, har, enligt Fullmäktiges till Rikets Ständer nu afgifna berättelse, blifvit till Riksgälds-kontoret återbetaldt 89 R:dr 64 öre; men då vidare återbäring icke är att förvänta, samt redovisning för användandet af återstående 69,94 0 R:dr 36 öre numera, efter hvad Utskottet inhemtat, blifvit afgifven och utan anmärkning granskad, får Utskottet, jemlikt Revisorernes hemställan, tillstyrka: att sistnämnda belopp må ur Riksgälds-kontorets räkenskaper a fföras.
Angående del från Riksgälds-kontoret utbetalda belopp lill inlösen af enkel bränvins-bränningsredskap utaf koppar eller malm. (1857 års Rev. ber. sid. 61; 1858 års, sid. 55).
I öfverensstämmelse med Revisorernes hemställan rörande det belopp af 89,996
R:dr 4 öre, hvarmed den utbetalda lösningssumman för nämnde redskap öfverskjutit hvad som genom redskapens försäljning influtit och kommit Riksgälds-kontoret till godo, får Utskottet, efter inhemtad upplysning att de för dessa medel uppgjorda räkenskaper blifvit utan anmärkning granskade, tillstyrka: att sagde belopp må ur Riksgälds-kontorets räkenskaper afskrifvas. 12:0.
Angående återkallande af bevakning i handelshuset Johns & Comp:s konkurs. (1858 års Rev. ber. sid. 70 — 72, jemf. bilaga till samma ber.; 1859 års, sid. 71).