Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskotten hafva deruti hemställt, såsom synnerligen magtpåliggande, att, genom ett vaksamt nit å Regeringens sida, communerne uppmuntras och uppmanas att besörja Folkskolors inrättande.
Utskotten hafva äfven ansett sådana inrättningar böra bekostas of communerne sjelfve, men Utskotten hafva derjemte tydligen anfört deras tanka vara, att Staten, som sorgfälligt bör vaka öfver verkställigheten, äfven bör mellankomma med bidrag vid de serskilda tillfällen, då ändamålet icke kan på annat sätt vinnas.
Detta anse Utskotten äfven nu vara det enda lämpliga sätt, som kan föreslås och som omständigheterne för det närvarande kunna Stats- samt Jllm. Besv.- och Oecon.- Utsi:» Utlåtande JV:o yfg. 7 medgifva; hvadan Utskotten, under åberopande af de grunder, som det förra Betänkandet innehåller, tro sig böra förnya Utskottens då gjorda hemställan, med några få, nu dervid gjorda förändringar, nemligen: a) att Rikets Höglofl.
Ständer , i underdånig skrifvelse, uttrycka deras öfvertygelse om nyttan och behofvet deraf, att Folkskolor inrättas i alia de församlingar, der sådana ännu saknas; b) alt kostnaden derföre icke bör bestridas genom beskattning eller allmänna anslag; c} att besörjandet af sådana undervisnings-anstalter ovilkorligen bör tillkomma eommunerne, såsom ett både christligt och medborgerligt åliggande, hvarifrån ingen må undandraga sig; men att, i afseende på sättet och medlen att befordra dessa anstalter, communerne icke må tvingas genom någon allmän lag eller föreskrift, utan att detta må bero på deras frivilliga öfverenskommelse!’ och beslut i följd af de locala omständigheter,, som på hvarje serskildt ställe kunna förefinnas och erbjuda sig såsom lämpliga för ändamålet y d) att Biskoparne och LandshÖfdingarne må anbefallas r att med verksamt nit vaka öfver denna angelägenhet och uti dertill utlysta socknestämmor kraftigt uppmana forsamiingarne lill inrättande af Folkskolor samt att med deni samråda och öfvrrenskomma om sättet och medlen , huru de böra tillvägabringas; att härvid bland andra utvägar bör i öfvervägande komma hvad Lars Jönsson föreslagit, nemligen huruvida någon tillgång af kyrkornas fordna eller nu innehafvande egendom kunde vara att påräkna, samt huruvida någon del kunde anslås af de inkomster, som falla af lediga Pastors- och ComminisLers-beställningar,. då tvister uppslå om deras återbesättande, äfvensom att en underdånig berättelse, om allt hvad sålunda förekommit och afgjordt blifvit, bör till Kgl. Maj:t insändas; att Döm-Capillen böra hvarje år till Kongl.
Majit afgifva en omständlig underdånig Berättelse 0111 folkundervisnings-anstalternes fortgång; och de hinder, som i delta afseende kunna på ett eller annat ställe möta; samt slutligen. jf) alt eommunerne må tillåtas, genom årliga collecler, bereda inkom-- sier till förmon för deras Sko&uv och att Kongl. Majit för. öfrigt. 8 Stäts- sctvit Allm. Besv.- och Oecon.- Utsfos Utlåtande N:o 4g. ' täcktes i Nåder vidtaga och begagna alla de åtgärder och utvägar, som kunna bidraga tili ifrågavarande ändamål och dertill befinnas lämpliga.
Stockholm den 7 Januarii 1835.
Ordens-Boktryckeriet , i835.
Stats- och Banco-Utskottens Betänkande If.-O 5o - f’ > N:o 5o.
Antom till Exp.-Utsk. den 24 Januari! i835.
Betänkande, i anledning af väckt fråga om rättighet för Styrtlserne öfver nya Passevolance- och Arméens TrossPassevolance-Cassa , att insätta sine obehöjlige fonder på Låne-Bankens upplånings räkning för Handels-Disconterne.
Ridderskapet och Adeln har till Stals- och Banco-Utskottens gemensamma behandling remitterat en af Herr Rosenblad, Bernhard, väckt, så lydande motion: ”Jag får vördsamt föreslå, att Styrelserne öfver Nya Passevolance-Cassan och Armeens Tross-Passevolance, hvilka icke lära ega rätt alt utlåna sina medel, måtte berättigas att insätta sina obehöfJiga fonder på Låne-Bankens Upplånings-Räkning för Handels-Disconterne.
” ”Då dessa medel i alla fall skola blifva inneslående i Låne-Banken, men utan ränta, i stället för att de efter detta förslag komma att blifva fruklbara.”
Denna motion hafva de förenade Utskotten i öfvervägande tagit} och enär, genom bifall till det deruti framställda förslag, den, både för Staten och den enskilde, stora fördel vunnes, icke allenast att Rikets Ständers Bank sattes i tillfälle uppehålla och möjligen äfven utvidga dess upplåningsrörelse för Handels-Disconterne, utan jemväl att, för de här ofran omförmälde Nya Passevolance- och Arme'ens Tross-PassevolanceCassor, utväg bereddes, att, genom förräntande af deras obehöfliga och ofruktbare liggande medel föröka sjelfva fonderne; så och då detta senare förhållande äfvenväl synes hafva af senaste Rikets Ständer blifvit afsedt, enär de uti deras underd. skrifvelse N:o 228, om Mötes-Passevolancen för Indelta Regementena, af den 7 December 182g, bland annat, yttrat: ”att räntan af alla de besparingar, som under de bestämda ”femton årens förlopp kunna uppkomma, skall, efter Passevolance-tidens ”tilländagående, användas till nedsättning i då blifvande bestämning af "ny passevolance”, — hafva Utskotten, som hvarken uti nu gällande Banco-Reglemente eller andre af Rikets Ständer gifna föreskrifter, funnit något hinder möta för Banco-Styrelsen, att, då medel erfordras på Låne-Bankens Upplånings-Räkning för Handels-Disconterne, på denna Bill. till R.
Prot. 1834 och t83S.
4 Samt. 2 Afd. 1 if.de Häftet.
Stats- oeh Banco-Utskoltens Utlåtande N.o Si. räkning emottaga förenämnde Cassors obehöflige fonder, trott sig böra hos Rikets Ständer tillstyrka, det Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse gifva Kongl. Maj:t tillkänna, att, då lån för Handels-Disconterne komma alt upptagas, något hinder icke möter derför, att, i händelse Kongl. Maj:t så för godt finner, de af Nya Passevolance- och Armeens Tross-Passevolance-Cassors medel, hvilka ofruktbara ligga, må emot ränta insättas på LåneBankens Upplånings-Räkning för nämnde Disconler.
Stockholm den 23 Januarii 1835.
Emot detta beslut här Herr Helsingius sig reserverat.
Ankom till Exp.-Utsk. den 24 Januarii 1835.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om förändring i visse delar af Bankens Grundfonds Obligationer, m. m.
Till Banco-Utskottets handläggning har Ridderskapet och Adeln remitterat följande derstädes väckte motioner nemligen: 1:0 af Herr Rosenblad, B., som omförmält, att Banken, lill bildande af dess grundfond, vid senaste Riksdag väl erhållit liqvid för en del af dess hos Stats-Yerket egande stora fordringar, med rättighet att, för silfverutvexlingens bestånd, deraf öfverlåta åt annor man, men att, i anseende till så väl de stora summor, hvarå dessa obligationer ställdes , som ock vilkoren för återbetalningen, desamma vore för dermed afsedde ändamål mindre lämplige; och har Herr Rosenblad, på sådan grund, föreslagit: ”att Banco-Styrelsen må berättigas att, vid förefallande behof, kunna utbyta större eller mindre del af dessa obligationer emot andre, lydande å lämplige summor, hvarå räntan är betalbar hvarje halft år, dock under vilkor, att uppsägningsrätten, på samma sätt som hittills, biifver Riksgälds-Contoret ensamt förbehållen, och alt den stadgade amortissemeuten
(Tor de sålunda utbytta obligationer) på det sätt Stats- och Eanco-Utskotlens Utlåtande N.o 5r. 3 användes, alt Riksgälds-Contoret förbehålles, alt, efter eget godtfinnande, antingen för beloppet uppköpa utelöpande obligationer, eller derå 6 månader förut uppsäga ett motsvarande antal;” samt 3:0 af Grefve Björnstjerna> som yrkat, att, i händelse Banco-Fullmägtige ej kunna erhålla nödigt qvantum silfver på de creditiv af 2 millioner, som Rikets Ständer beslutat, Fullmägtige måtte berättigas att på Bankens grundfond upptaga lån emot obligationer, ställde i vanlig form, på den ort der lånen upptagas.
Som Banco-Utskottet ansett dessa motioner böra gemensamt med.
Stats-Utskottet behandlas, hafva de förenade Utskotten tagit desamma i öfvervägande tillika med hvad, vid remissen af Grefve Björnstjernas motion, inom Ridderskapet och Adeln blifvit yttradt.
Då med de obligationer, hvilka utgöra Bankens grundfond, afsigten icke varit, att gifva dessa egenskap af utelöpande, eller att blifva Stats-obligationer, utan allenast att, i händelse sådant för realisationens bestånd vore erforderligt, större eller mindre del af desamma såsom hypolhek använda, samt obligalionerne för detta ändamål, i Utskottens tanka, så väl till form, som stylisering äro fullt användbara; så anse Utskotten så mycket mindre skäl vara för banden, att en försäljning af obligationer tillstyrka, som en sådan otvifvelaktigt skulle leda till stora förluster för Staten derigenom, att man ingalunda kunde påräkna, att vid obligationernas afyttrande för dem erhålla pari, då deremot vid dessas inlösen fulla beloppet, hvarå de äro förskrifne, tvifvelsutan måste utbetalas.
Af dessa skäl tillstyrka de förenade Utskotten, att ofvanberörde motioner icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Slockholm den 23 Januarii 1835.
Reservationer: af Herr von T rolf Emil: ”Då Herr Grefve FrölichDaviel, ej varit närvarande inom de förenade Stats- och Banco-Utskotten vid behandlingen af frågan om förändrad stylisering af de Riksgälds-Contorets obligationer, som nu innehafvas af Rikets Ständers Bank, anhåller jag, att såsom min reservation emot det af de förenade Utskotten godkända Betänkande få bifoga den af Herr Grefven emot samma Betänkande inom den sammansatta Afdelningen afgifne reservation, så lydande: 4 Stats- och Banco-Utshotlens Utlåtande N.o 5t.
"Sora jag uppfattat syftningen af motionerna, sä stå desamma elfer Lora ställas i sammanhang med hvad Rikets Ständer redan beslutat i afseende på den credit eller creditiv å utrikesort, som Banco-Styreisen kan bli nödsakad söka, i händelse Metalliska Cassan behöfver förstärkning.
Bankens egna tillgångar, hvaribland dess fordran af Riksgälds-Contoret är satt i främsta rummet att användas vid 9ådant behof.
Ju mera man tillser, alt denna dess fordran är lätt realisabel, ju mera aflägsnar man sjelfva de farhågor för Bankens momentela insolvens, som ensamme skulle kunna förorsaka behofvet af större silfverqvantitets införskaffande.
Deremot, om man bibehåller Riksgälds-Contorets obligationer till Banken, så ovige som de nu äro, nemligen icke allenast på så stora summor som 10,000 R:dr B:co, utan, hvad värre är, med föreskrifven årlig capital-afbetalning, hvil» ien omständighet ovilkorligen måste qvarhålla dem i grannskapet af Bankens local, så kan en hvar lätt inse, att i ett ögonblick, då Banken skulle behöfva afyttra dem, de skulle sakna köpare här och ännu mer på utländsk ort, derifrån silfret skulle anskaffas, och att följaktligen Banken icke hade att påräkna någon credit i förväg på grund af denna egendom, ej heller någon hjelp i behofvels stund.
Jag vågar taga för afgjordt, att Rikets Ständer icke kunna eller vilja, till förringande af deras beslut i Realisations-frågan och hvad till dess upprätthållande hörer, stanna vid ett sådant beslut som Afdelningens, grundad!, som mig synes, på en förunderlig yttring af jalousie emellan Statens bägge Verk, Banken ©chRiksgälds-Contoret, hvilka rättsenligt böra räcka hvarannan handen till allt, hvarpå bådas och Rikets gemensamma credit beror.
Och jag föreslår alltså: «) att Riksgälds-Contorets obligationer till Rikets Ständers Bank varda omskrifne att lyda på iooo R:dr i silfver eller 4©oo R:dr Curant, hvaraf sknlle uppkomma i65o partial-obligationer med förskrifven ränta å 4 proc., men utan uppsägning från annan än Riksgälds-Contorets sida? b~) att i en hufvud-obligation Riksgälds-Contoret ntfäste sig årligen hos Banken infria 33 af nämnde obligationer, svarande emot den nu bestämda årliga 2 proers afbetalningen eller 8S,ooo R:dr Banco? c) att Ränte-Couppons för io i sender meddelades såsom föl jäktige ©bligationerne; d') att Rikets Ständers Bank måtte vara skyldig att, innan partialobligationerna afsättas, hembjuda desamma Fullmägtige i Riksgälds-Gontoret. ” Med Jflerr von Troil hafva sig förenat: Grefve Posse, A, Friherrar - Stats- och Banco-Utskotlens Utlåtande N:o 52. 5 ne Stjerneld, Stjernstedt och Boije, Herrar Lagerheim, Bogeman, Stuart, Pejron och Grefve Gyldenstolpe, C.; Doctorerne Engström, Elfström och Heurlin, samt Herrar Norman, Helsingius, Santeson, Leffler och Helleday.
Doctor Morén har jemväl instämt med Herr von Troil och tillagt:
"Genom detta beslut kommer oredan och äfventyrligheten af Bankens sammanblandning med Riksgälds-Contoret i större moa att fortfara, äfvensom derigenom misstroende skall väckas till Ständernas uppsåt att betala skulden till Banken, och med detsamma misstroende till Bankens förmåga att fortsätta sin lånerörelse."
Ankom till Exp.-Utsk. deo 24 Januarii Betänkande, i anledning af väckte motioner, dels att Kongl. MyntVerket ofördröjligen måtte ställas under Kongl. Bergs Collegii Öfver-Styrelse, dels ock att Kongl.
Mynt-Verkets ställning i alla dess delar må genom trycket of fentliggöras.
Banco-Utskottet har erhållit remiss af följande inom Riks-Stånden Täckte motioner, nemligen: 1:0 inom Preste-Ståndet, af Prosten Ödman, som föreslagit, att, enär Kongl. Bergs-Collegii förändrade organisation nu lärer vara follbordad, Rikets Ständer ville, uti underd. skrifvelse, anhålla, det Kongl. Maj:ts förut fattade beslut om Mynt -Verkets ställande under Kongl. Bergs-Collegii Öfver-Sytrelse måtte, så snart som möjligt, gå i fullbordan; varandes det såsom skäl för denna hemställan af Prosten Ödman anfördt: 1:0 att det uti Kongl. Maj:ts Nådiga Bref sf den Julii »83o stadgade vilkor för Hr Stats-Seereterarens för Handels- och Finsnce-Ärenden fortfarande befattning med Kongl. Myntet redan upphört; a:o att den i Banco-Regleraentet föreskrifne Inventering å Kongl. Myntet, hvilken årligen i Januarii månad, eller oftare, der det nödigt pröfvas, bör anställas genom det StyrelseVerk, hvarunder Mynt-Inrättningen lyder, nu vare utan betydelse, enär Hr Stats-Seereteraren ensam utgör Öfver-Styrelsen, och i visst hänseende är sjelf redovisande, samt det Ombud, BaaGo-FullraSgtige tift denna in - 6 Stats- och Banco-TJukoltens Utlåtande N.o 5a. ventering sända, endast eger gora anmärkning i hvad Banken rorer; 3:o att vid en den 23 sistlidne Januarii hållen inventering det visat sig, att, då i Cassan bott contant finnas 12,952 R:dr 8 sk. 1 r:st, der likväl endast funnits 2,952 R:dr 8 sk. 1 r:st, och att resten, eller 10,000 R:dr, förvandlad i en Stockholms stads Drätsei-Commissions obligation, varit i Hr Stats-Secreteraren m. m.
Skogmans enskilda vård, enligt hans qvitto af den 1 Julii i832; 4'o alt af den för Stats-Revisionen otillgängliga, Myntet tillhörande och i den så kallade Myntboken upptagne fond af circa 2.000 Ducater i guld, och io å 11,000 R:dr i silfver, en betydlig qvantitet silfver blifvit bortvexlad att lemnäs som lån till Öfver-Intendents-Embelet för bestridande af Quai-byggnaden utanför Mynthuset, med skyldighet för samina Embete, alt förskotten med 5,000 R:dr årligen successivt återbetala; en operation, som synes främmande för Mynt-Verket och oväntad i en realisalionsepok; samt 5:o att då, enligt i832 års Stats-Revisions Berättelse, blott i5,ooo R:dr B:co voro vid i83o års slut från Banken uttagne af det till Mynt-Verkets förvaltning bestämda Creditiv, och, enligt Kongl, Majlis förrbemälde Nådiga Bref, Mynt-Verket redan i medlet af år i83o var i det skick, att n^ntning genast kunde börjas, samt, enligt Räkenskaperne, Inventarier och Machineri m. m. för Mynt-verket vid 1831 års siut fannos till det betydliga värdet af 5o,ooo R:dr B:co, likväl den såkallade Interims-Styrelsen ytterligare från Banken af Creditivet lyftat 15.000 R:dr B;co, hvilket synes antyda mindre noggrann hushållning, synnerligen om åtskilliga apparat blifvit för höga pris inköpte, utan att sedan begagnas eller ens behöfvas; och 2:0 inom Bonde-Ståndet, af Riksdags-Fullmägtigen Anders Dani elsson, som, jemte det han tillstyrkt en lika beskaffad underd. skrifvelse, som den här ofvan uti Prosten Ödmans motion omförmälde, tillika föreslagit, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underd. anhålla, att, efter årligen anställd inventering, Mynt-Verkets ställning i alla delar må genom trycket offentliggöras.
Dessa motioner, som Banco-Utskottet ansett böra gemensamt med Stats-Utskottet behandlas, hafva de förenade Utskotten i Öfvervägande tagit, och dervid i första rummet trott sig böra meddela de upplysningar Utskotten inhemtat, i anledning af de anmärkningar emot Mynt-Öfver-Styrelsen, som innefattas i Prosten ödmans motion, och hvilka föranledt bemälde Motionairs förslag om Mynt-Verkels ställande under Kongl. BergsCollegii Öfver-Styrelse.
I afseende således å det uti nyssberörde motion upptagne 2:dra motiv Stats- och Banao-Utskottens Utlåtande N.-o 52. 7 ”att den i Banco-Reglementet föreskrifna inventering å Kongl. Myntet, hvilken årligen i Januarii månad, eller oftare, der det nödigt pröfvas, bör anställas genom det Styrelse-Verk, hvarunder Mynt-Inrättningen lyder, nu är utan all betydelse, enär Hr Stats-Secreteraren ensam utgör Öfver-Styrelsen och, i visst hänseende, är sjelf redovisande, samt det Ombud, Banko-Fullmägtige till denna inventering sända, endast eger göra anmärkning i hvad Banken rörer; hafva Utskotten inhemtat, att den årliga inventeringen af Kongl. Myntets behållningar icke verkstäiles af Mynt-Verkets Öfversty reise, utan i närvaro af Bankens Ombud, utaf Kongl. Stats-Contorets AdvocatFiscal, hvilken dervid eger att K.
Maj:ts och Kronans rätt iakttaga, ochom hvilka inventerings-förrättningar berättelser till Kongl. Stats-Contoret jemväl årligen afgifvas; varandes följaktligen dessa inventerings-berättelser undertecknade af så väl Stats-Contorets Advocat-Fiscal, som Bankens Ombud ; och har det derjemte blifvit upplyst, att Stats-Secreteraren för Handels-och Financeärendena, såsom i Nåder tillförordnad Öfver-styrelse för Mynt-verket, med biträde af Professor Almroth, icke har någon annan egenskap af redovisande, än den som förut tillhört Kongl Kammar-Collegium, eller framdeles kan tillhöra Kongl. Bergs-Collegium.
Angående dernäst Prosten Ödmans anförde 3:dje skäl: ”att vid enden a3 sistlidne Januarii hållen inventering den besynnerlighet inträffat, att då i Cassan bort contant finnas 12,902 R:dr 8 sk. 1 rst., likväl blott 3,952 R:dr 8 sk. 1 rst. der verkligen funnits, mc-11 resten, eller 10,000 R:dr förvandlade i en Stockholms stads Drätsel-Commissions obligation, varit i Herr Stats-Secreteraren m. m.
Skogmans enskilda vård, enligt hans qvitto af den 1 Julii 183a; — hafva Utskotten fått den upplysning, att så väl denna, som ännu en annan obligation å samma belopp hade blifvit af Mynt-Öfver-Styrelsen invexlad», på det att en betydligare del af den till
Quai-byggnaden anslagna fond icke måtte ligga ofruktbar intill dess den erfordrades; hafvande Mynt-Verket derigenom i räntor erhållit omkring 2,000 R:dr, hvilka, i mon sam de influtit, för hvarje år i Mynt-hufvudboken kommit fonden till godo; och skall behållningen i dessa obligationer för närvarande utgöra endast 5,000 R:dr, som likväl, innan årets slut, noåsle användas lill återstående kostnader i och för Quai-byggnaden; och lärer Mynt Öfver-Styrelsen icke allenast haft rättighet, utan lill och med skyldighet att, från uppbörden för de löpande utgifterna, afskilja sådana document, som dessa obligationer, hvilka i värde mångfalldigt öfverstiga det belopp, Instructionen för Mynt-Inspecloren roedgifver, att till 8 Stats-och B anco-U t skottens Utlåtande N.o 5a. dennes vård öfverlemna, likasom alla löftesskrifter för uppbörden afven aro under Öfver-Styrelsens egen vård.
Vidare i anledning af Prosten Ödmans uppgift uli 4:^e motivet : ”att af den för Stats-Revisionen otillgängliga, Myntet tillhörande och i den så kallade Myntboken upptagna fond af circa 2000 Ducater i guld och 10 å s 1,000 R:dr i silfver, en betydlig qvantitet silfver blifvit bortvexlad, att lemnäs som lån till Öfver-Intendents-Embetet för bestridandet af Quaibyggnaden utanför Mynthuset, sned samma Embetes skyldighet att förskotten med 5,ooo R:dr årligen succesivt återbetala, en operation, som synes främmande för Mynt-verket och oväntad i en realisations epok", få Utskotten upplysningsvis yttra, att Myntfonden icke mer än andra Statsmedel är för Stats-revisionen otillgänglig; ty denna har i alla tider blifvit redovisad i Mynthufvudboken, hvilken först revideras i Kongl. Kammar-Rätten och derefter af Rikets Ständers Revisorer, hvilka vid Mynt-Verkets Räkenskaper hittills icke haft något att erinra; och har derjemte blifvit upplyst: att försäljningen af Kongl. Myntets gamla, långt före år 1776 tillkomna Silfverfond och det derför erhållna Silfvermyntets användande, att förskottsvis bestrida Quai-byggnaden, grundar sig på Kongl.
Maj:ts Nådiga Beslut af den 23 Maji 183a, hvilket, såsom skäl för den Nådiga tillåtelsen, upptager: alt, genom en kortare byggnadstid, besparing i kostnaden vore att förvänta; att de högst betänkliga sättningar, som på stora Mynthuset visade sig, påkallade dessutom strandmurens skyndsammaste fullbordan, såsom första och hufvudsakligaste sättet att förekomma denna stora och dyrbara byggnads ytterligare försämring, sedan vattenhöjden i Mälaren så betydligt sänkt sig, att pålverket under alla byggnader i Stockholm nu mera står torrt; alt genom tillräckliga medels anskaffande det blef möjligt att, under en tid af omkring 2 år, sluta Quai-byggnaden, då densamma deremot icke kunnat fullbordas på mindre än 7 år, om arbetat hvarje år skolat bedrifvas endast med anslaget från Öfver-Intendents-Embetet, hvilket likväl redan ersatt hela kostnaden, som således ingalunda kommer att belasta Mynt-Verket; samt slutligen alt Mynt-Verket på dessa transaelioner, de förut nämnde räntorne oberäknade, vunnit 3.547 ^:<^r ^9 s^’ 2 r:s£ derigenom, att för de afyttrade 11,787 ^:t^r 8 ^ r:st Specie> enligt hos Utskotten företedde slutsedlar, erhållits en cours af 142 å i43 sk., i stället för nuvarande realisationsvärde endast är 128 sk.
Hvad åter beträffar Prosten Ödmans anmärkning uti 5:le punkten: ”att då, enligt i83a års Siats-Revisions Berättelse, blott i5,ooo R:dr voro vid Stats- och Banco-Utskotltns Utlåtande N:0 5i.
9 Tiel i83o års slul utlagne af det till Mynt-Verkets förvaltning bestämde Creditiv, och, enligt Kongl. Maj:ls förbemälda Nådiga Bref, Myntet redan i medlet af år 1800 var i det skick, att myntning genast kunde börjas, samt, enligt räkenskaperna, Inventarier och Machineri in, m. för Myntverket vid 1831 års slut funnos till det betydliga värdet af 5o,ooo B:dr B :co, likväl den så kallade Interims-Styrelsen ytterligare från Banken af Creditivet lyftat i5,ooo R:dr”; finna Utskotten, att af Comiterades för Mynt-Verkets öfverseende förklarande, att delta Verk, då det från dem aflemnades, vore i det skick, att myntning när som helst kunde taga sin början, ingalunda löljde, det Mynt-Verket befann sig i så complett skick, att den starkare myntning, sorn nu blifvit erforderlig, der kunde tillvägabringas; helst det blifvit Utskotten meddeladt, att flere nödvändige och i Comiterades arbetsplaner upptagne macbiner dels ännu icke funnos, och dels hade af ingen någon duplett blifvit anskaffad, så att myntningsarbetet måst afstanna, om någon af de befintlige machinerne fått en större skada, i synnerhet som vissa delar derpå erfordra en längre tid för alt kunna ersättas; att, oansedt detta icke undfallit Comiterades uppmärksamhet, så hade hvarken medeltillgångarne eller arbetsstyrkan och utrymmet i Machineri-verksläderne medgifvit mer än de nödvändigaste verktygs anskaffande, i följd hvaraf dessa sedermera efter hand måst completteras, helst de redan varande ej förslogo för en så stark tillverkning af SpecieRiksdalerns underafdelningar, som senast tilländalupne 3.’ne år egt rum, under hvilken tid 12 millioner Myntstycken blifvit präglade; att ÖfverSlyrelsen ej heller kunde taga på sitt ansvar, det Mynt-Ver,ket vöre så knappt lörsedt med dess erforderligheter, att det icke kunde motsvara de fordringar på skyndsammaste tillverkning, sorn, i händelse af en mycket häftig Silfver-utvexling, å detta Verk kunde hafva blifvit gjorda; samt att Kongl. Majlis Nådiga beslut om Iioppar-myntningens hitflyttande, hvilken åter är oumbärlig för arbetspersonalens jemna sysselsättning, dessutom föranledde, det en och annan machin, uteslutande för denna, måste förfirdigas.