Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Fängelserna måste beredas och denna tillökning ansetts utan tvifvel komma att fortfara och ställningen i detta afseende med hvarje dag således blifva betänkligare, samt utvägen att erhålla tillräckligt utrymme 384 Stats-UtskottetS i Borgholms Slott för slike personer försvunnit, Lief nödvändigt, att Wadstena påbörjade CorrectionsAnstalt fullbordades och i möjligaste måtto utöfver det först afsedde utrymmet utvidgades, hvilken utvidgning ock redan år 1S19 finnes hafva blifvit fulländad.
Som antalet af de till denna Inrättning försände personer ändock fortfor att tilltaga, och, i anseende till det trånga utrymmet i Wadstena samt svårigheten att derstädes förskaffa Correctionisterne sysselsättning inom Inrättningen med de deraf uppkomne binder för hufvudsakliga ändamålet eller fångarnes moraliska förbättring tillika med deras säkra förvarande, en mera passande local för inrättandet äf en till alla delar systematisk och ändamålsenlig CörrectionsÅnstalt .syrités af béhofvet starkt påkallad, så blef i sådant afseende först undersökt om tillståndet i allmänhet vid alla Fängelser och Allmänna Arbetsinrättningar, och en Commite' till granskning af de häraf uppkomne serskildta frågor rörande Fångväsendet och dess förbättrande derefter organiserad, hvilken Commite' tillstyrkte, att Wadstena Correctionslnrättning, såsom belägen i en ort, der Arbets-tillgång saknades , borde förläggas till Stockholm och alla de försvarslöse personer, som funnos i Wadstena och på Rikets Fästningar dit förflyttas.
St:r år 1823 behagade K. M:t, jemte öfverlemnande af Commiterades underd. betänkande, förklara, alt K. M:t, på anförde skäl, ansett det vara af mycken vigt, om, på sätt Comit - Betänkanden. 385 Comilterade föreslagit, ett Correctionshus i HufvudStaden, i stället för det i Wadstena varande, Liefve inrättadt; i anledning hvaraf R.
St:r således, både vid i8a3 års Riksdag och vid de 2,‘ne nästföregående Puksdagarne, instämt i de åsigter om angelägenheten af Fångväsendets och Corrections-anstalternes förbättrande i Landet, hvilka K.
M:tför Dem låtit framställa, beslöt K. M:t år 1825, i anledning af deras bestämdt yttrade önskningar, och jemväl dertill föranledd af det till synbar oreda och våda tillväxte och tillväxande antalet Fångar och försvarslöse Personer inom Landet, att skrida till flere kraftiga och verkande åtgärder för det ondas snara af hjelpande, och för ernående af de utaf Konung och Ständer gemensamt åsyftade förbättringar inom Fångväsendet.
För detta ändamål organiserades sistnämnde år Styrelsen öfver Fängelserne och Arbets-Inrättningarne och hvilken samma år gick i författning om påbyggnad å gamla Husen vid Långholmen, i stället för de förut beslutade och i första Planen intagne Nybyggna 25 - "7 386
Sedan emedlertid tillfälle yppats, att förlägga Corrections-Inrättningarne i Hufvudstaden för bägge Konen pä hvar sin serskildta Local, genom det att den under Stora Barnhusets ägo varande vidsträcktare Tomt med flere äldre Byggnader, som begagnades till SegelduksFabrik, kunde af FångStyrelsen få användas, och då en betydlig besparing i kostnaden, beräknad för hela planens verkställande till 325,ooo R:dr B:co, skulle af en för Corrections-Inrättningarne i det hela uppgjord sednare plan uppkomma tillika med ett hastigare vinnande af de sökte ändamålen, om denna sednare bragtes i verkställighet, beslöt K. M:t d. 26 Maji 1826, att Corrections-Inrättningen för
Qvinnokönet skulle å Norrmalm och den för Mankönet å Långholmen förläggas; i anledning hvaraf Byggnads-arbetet med möjligaste skyndsamhet och drift företogs och fortsattes af Fångarne vid Långholmen och af hvilken orsak ett så stort antal deraf från Wadstena till en början blef uppflyttadt, som med utrymmet och säkerheten för deras vårdande fanns förenligt; hvarefter Correctionisterne till livar sin afdelning förflyttades.
Flere fördelar hade genom denna delning af Corrections-Inrättningarne och Könens afskiljande från hvarandra visat sig uti större ordning inom hvardera Inrättningen, ökad sedlighet och bättre hälsotillstånd Betänkande n. 387 bland Correctionshjonen , ett friare utrymme för arbeten i Verkstäder och Logemenler samt uti mindre tvån1' för Fflngarne af bägge Könen, då frugtan för deras sammanblandning icke mera lade band på deras frihet inom Inrättningarne; och sedan det hinder för slöjder och serskildte arbetens lättare och mera utsträckta bedrifvande försvunnit, som varade så länge bägge Könen bebodde en och samma Inrättning, bade det äfven lyckats Styrelsen, att bereda och förskaffa privata arbeten åt alla Hjonen uti Qvinno-Corrections-Inrättningen och åt så många i den för Mankönet, sora icke xned byggnads-arbeten borde användas, så att inom korrt tid hela Qvinno-Personalen sysselsattes på ett för densamma, Staten och Arbetsämnenas ägare förraonligt sätt.
Från denne Inkomst skulle dock de pr»raier, som för större arbets-product och skicklig - 388 Stats-Utskottets ^ het, efter en stadgad tariff, till Arbetshjonen utgå, afdragas.
Vid Södra Corrections-Inrältningen, der den hittills eihållne vinsten af FångPersonalens dagliga sysselsättning vore hufvudsakligen nedlagd uti arbetsproducten ä Byggnaderne, hvarest daglönen, prsemiern© inberäknade, för ett dagsverke äfven i Verkstäderne, för det närvarande endast uppgår till 7 sk. 3 r:st.
Ifrån d. t Mars 1826 till d. 1 October 1828, hafva i3oi personer blifvit å Correctionshusen i Hufvudstaden intague, inberäknade de ifrån Wadstena från och med år 1825 upptagne 4oo Gorrectionister.
Under samma tid hafva i laga tjenst blifvit uttagne 576 Correctionshjon af bägge Könen och af dessa har jdel återkommit af Mankönet och nära fdel af Qvinnorne.
Af de under Styrelsens disposition ställde Öfverskolter och Behållningar dels å det Stockholms f. d. Correctionshus beviljade Anslag och ArbetshusFonden» och dels å Anslagen för Götheborgs och Norrköpings Spinnhus R:dr 58,36o: 34* 6.
Tillhopa R:dr 162,923: 34- 3. och uppkommer således en brist af •• . 41 »^47: 9- 3go Stat* - Utskottets uti ofvaunärnnde för hela Byggnadsarbetet erforderlige R:dr 204,471: 10.— Utskottet, sora uti det föregående sökt uppfatta, hvad som föregått, för att befordra verkställighet åt de af Konung och St:r gemensamt åsyftade förbättringar i Fångväsendet, har visserligen icke förbisett, att K. M:t, efter i8a3 års Riksdag, utan någon R.
St:r både vid 1823 och de föregående Riksdagarne delat K. M:ts Nådiga åsig— ter om vigten och angelägenheten af Fångväsendets och Correctionsanstalternes förbättring och, äfven i afseende på den nya criminella lagstiftningen, ansett en förändring nödvändig, och R.
St:r hufvudsakligen öfverlemnat frågan om sjelfva verkställigheten till K. Mits Eget
Höga bedömande, under erkännande af ett nästan i jemn tillökning fortgående behof af en bättre sakernas ordning i denna del, för att vinna det för menskligheten och allmänna säkerheten så vigtiga ändamålet, att med brottslingarnes säkra förvarande kunna förena ett kraftigt bemödande för deras moraliska förbättring; alltså och då den efter dessa grundprinciper uppgjorde och väl öfvertänkta plan för Fångväsendets förbättrade, skick, (hvartill äf - Betänkande n. 3g r ▼en må , ibland allt annat, räknas FångStyrelsens åtgärder i afseende på Malmö Citadells inredning till ett Correctionelt Arbets-fängelse,) uti verkställigheten med en ovanlig framgång och skyndsamhet närmat sig till det stora ändamålet, och efter hvad Utskottet, som vid besök å Inrättningarne i Hufvudstaden erhållit en närmare kännedom om desammas beskaffenhet och den der rådande goda ordning, har full anledning att antaga, gifver en säker förhoppning att under sin fortgång tillfredsställa hvad mensklighet och en upplyst
St:r redan är i8i5 ansågo förbättringen af Correetions-anstalterne vara af den vigt, att R.
M:t öfverlemnade att utse dertill erforderlige medel för att den påföljande Riksdagen ersättas och Öfverskotten efter i823års Raksdag uppstigit till en då icke förutsedd eller ens förmodad höjd.
På dessa grunder och enär Utskottet funnit att de upprättade förslagen, hvilka till verkställighet af den först uppgjorde planen, till Correctionslnrättningarne i Stockholm, fordrade en kostnadssumma af 325,ooo R:dr, då deremot, under ernående af de fleste af de fördelar, det förra förslaget erbjöd, en skyndsammare verkställighet vunnits 3g2 Stats-XJtskottets med en till 204,47* R:dr jo sk. nedsatt kostnadssumma, hemställer Utskottet äfven att de R:dr 23 sk. 9 r;st.
B:cq, hvilka redan under det förflutna året varit för Styrelsen oundgängeligen nödige, för att godtgöra uppköpte och till en större del redan använde materialier och för alt kunna fortsätta och fullborda Correctionslnrättningarne i Stockholm, matte å Öfverskotten af StatsVerkets Inkomster anvisas och tili Styrelsen utbetalas, för att till ändamålets ernående användas.
Hvad derefter angår Styrelsens hos K. M:t i underdthet gjorda och uti Dess Nådiga Proposition upptagne hemställan, att^den Summa af io,5g4 R:dr 34 sk. 3 r:st B:co, som ännu icke influtit af den till Cor rectionslnrättningen anslagne
Arbetshus-fondens fordringar hos private och först under loppet af år 183x af Låntagarne till fullo inbetalas, måtte, såsom oundgängeligen nödvändig för byggnadskostnadens betäckande, förskottsvis få utgå af FångUnderhållsMedlen, emot återgäldande i mon som förenämnde fordringar ingår och sist inom x831 års slut, finner Utskottet något hinder så mycket mindre sig förete, som, enligt den upplysning
Inrättnings framtida bestånd ovilkorligen kräfver, att densamma icke belastas af ett allt för stort antal Gorrectionsbjou , hvarigenom den skulle förr eller sedna - Betänkande n. 3g3 re blifva otillräcklig och ytterligare falla StatsVerket till last, och en sådan personalens tillväxt högeligen är att befara dels till följe af Inrättningens belägenhet i Stockholms Stad, dels till följe af den lätthet som
Inrättningens tillvaro erbjuder åt vederbörande att undgå vidsträcktare åtgärder med vanartige personer till stor del synes bero dels af de grundsatser, hvarifrån Mantals- och SkaltskrifningsFörordningarne utgå, dels fränden grad af alfvar och stränghet, hvarmed vederbörande tillämpa och handhafva dem, helst erfarenheten utvisat att CorrectionsPersonalen till en icke obetydlig del utgöres af sådane personer, hvilka saknat ett bestämdt och således af tillfällige arbetsförtjenster oberoende Näringsfång; finnér Utskottet den hemställan vara af omständigheternes kraf högeligen påkallad, att R.
Med framställning af de många och väsendtliga fördelar, som äro en följd af Landtmannens egande rätt till 3g4 Stats-Utskottets den jord han brukar, och under åberopande af det exempel som blifvit gifvet, genombeviljandetaf rättigheten att lösa Kronohemman till skatte, har RiksdagsFullmägtigen från Torna, Bara och Harjagers Härader i Malmöhus Län, Anders Nilsson väckt motion om en allmännare utsträckning af nämnde rättighet, och således äfven till hemman, hvilka innehafvas af Presterskapet i Skåne och icke äro af boställs-natur, utan emot städja upplåtas på vissa år eller viss persons lifstid, med vilkor af årliga afgifter eller prsestationer in natura.
Efter hvad Utskottet i detta ämne inhemtat, hade BondeStåndet vid senast förflutne Riksdag, genom dess Talman, hos K. M:t i underd:het anhållit, att, i anseende till de flere olägenheter som skola härflyta deraf, att så kallade Preste- Klockare- Annex- och Memsal-hemman i Skåne, Halland och Bohus Län, för det närvarande stå under Presterskapets enskilda disposition, K.
M:t mätte täckas, till befrämjande af den allmänna och enskilda välmåga, som eganderätten alltid medför, i Nåder tillåta, det ifrågavarande B e t ä n k a u d e n, 3g5 hemman kunde af deras Aboer få till skatte lösas; men att K. M:t, efter vederbörandes hörande, under den i Mars 1827 deröfver resolverat: att alldenstund Presterskapets dispositionsrätt öfver ifrågavarande hemman blifvit befästad, genom 4 §• a? dess den 16 October 1723 undfångna Privilegier, som innehålla en försäkran om Presterskapets orubbade bibehållande vid dess innehafvande Prestgård»', Praebenden, Annex- och Mensalhemman, af hvad namn de vara må; genom K.
Förordningarne den 19 September samma år, den 23 December 1747 och den 21 Februarii 1789, hvilka förbjuda skatteköps beviljande å alla boställen, Beneficii-, Mensal- och Annex-hemman, Prestebordsstommar och utjordar, som till PrestebordeDS förbättring och styrka anslagne blifvit och oindelte äro, samt genom K.
M:ts den 8 October 1823 senast gifna Nådiga försäkran, att Ecclesiastike hemman och lägenheter icke skola, genom Jordeboks-förändringen, ombyta den natur som genom Privilegierne dem tillkom, fördenskull och då för öfrigt serskilte underd. ansökningar om skatteköp af Annexoch Mensal-hemman i Skåne, Halland och Bohus
PoiiceKammaren fallne böter, förhållandet härmed måtte närmare utredas, så att StatsVerket, utan all för lång tidsutdrägt, må komma i åtnjutande af dess tillständiga rätt, får Utskottet anmäla, att, då K.
Den 28 Februarii 182g. nied den väckta ofvanberörde motionen icke kunna taga befattning.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om npphäfvande af förbudet mot de å Öland befintliga Kronohemmans försäljande till Skatte. (I.-A.) Uti Memorial, å hvilket StatsUtskottet erhållit re-' miss, hafva RiksdagsFullmägtige från Öland Samuel Jönsson och Pehr Jönsson anhållit att, sedan de på Ön varande Kronans Tjenstemän och Betjente, i det närmaste blifvit med Boställen försedde, tillåtelse att till Skatte lösa der befintlige Kronohemman måtte äfven för barnlöse
Åboer åter medgifvas samt förmånsrätt dervid beviljas dem, som antingen för flera år tillbaka sökt en sådan förmon och i LandtRänteriet nedsatt Köpeskitlings-medlen eller ock genom serskilt» Contracter blifvit berättigade till hemman.
— I afseende på detta ämne har Utskottet inhemtat att, sedan genom K. Brefvet d. 22 Februarii 1814 * blifvit förordnadt, att Skatteköp å de till bohemman åt Tjenstemännen på Öland uppgifne Kronohemmanet), icke borde tillåtas, K.
— Då det likväl är att förmoda, att denna reglering, efter så lång tids förlopp, i det närmaste kunnat verkställas, får Utskottet, i anledning äf ofvanberörde motion, och till befrämjande af de fördelar, som ej mindre för Staten än för de enskilte, genom Kronojords upplåtande under Skattemannarätt, uppkomma, hemställa, det underd. anhållan hos K.
M:t göres derom, att, om äfven Skattelösen af ett och annat utaf barnlösa Åboer brukadt Kronohemman, såsom tjenligt att användas till ännu felande Bohemman, icke kail medgifvas, sådant likväl icke må förhindra, att de Kronohemman, hvilka genom sitt läge eller beskaffenhet i öfrigt icke kunna komma i fråga att till Boställen användas, äfven utaf barnlöse Åboer få, så vidt nu gällande Författningar sådant medgifva , köpas till Skatte.
Beträffande motionärernes framställning, rörande den enes företrädes rättighet framför den andre att en sådan lösen verkställa, samt den ersättning, som vid ett hemmans godvilliga afträdande bör Åboen tillerkännas, anser Utskottet detta vara ämne för vederbörande Ernbets-Authoriteters pröfning och afgörande, men icke utgöra föremål för någon åtgärd å R.
(I.-A.J RiksdagsFuIlmägtigen från Inlands Norra och Södra Härader af Götheborgs och Bohus Län, Andreas Johansson har uti afgifvet, till StatsUtskottet remitteradt Memorial hemställt, att, då i hans hemort icke sällan skall inträffa, det boställen, som innehafvas af unga och med landtbruket oerfarne underofficerare, trumslagare och musikanter, blifva till den grad vanskötte, att de icke lemna i afkastning mera än fjerdedelen af hvad nästgränsande', väl häfdade hemman gifva, det stadgande måtte meddelas, att boställen, hvilka tillfalla oerfarne ynglingar, skola på minst femton år utarrenderas, på det andre trefne och arbetssamme medborgare genom deras öfvertagande må komma i tillfälle att, i förening med såväl Statens som indelningshafvarens nytta, bereda sig nödig bergning.
N:o 74- Utlåtande, i anledning af väckt fråga om försäljande till Skatte af Indelningarne vid 4oö Stats-Utskottets
AdelsfalmeRegementet i dea mån nuvarande Innehafvare afgå.
BondeStåndet liar RiksdagsfuIImäktigen Wils Håkansson från Kronobergs
Län, under åberopande af den utaf erfarenbeten bestyrkta grundsats, att utarrenderade lägenheter vanligen befinnas i vida sämre skick än de sora under egande rätt innehafves, hemställt att, om äfven militia! boitällens öfverlåtande under sistnämnde vilkor icke i allmänhet läte sig göra, en sådan hushållning dock måtte vidtagas med de boställen, hvilka i mohn af Officerarnes vid f. d. AdelsfahneRegementet afgång, blifva ledige att till Kronan indragas.
Arrenclemedelanser Utskottet sig, i afseende på sådane indragne Adelsfahnelndelningar, icke kunna tillstyrka något serskildt undantag från de röran - i Betänkanden, N:is 7 4 °ch 75.
4oi rörande Kongsgårdars och andra Kronolägenheters förvaltningssätt gällande allmänna grander.
Bro, detta åtagande sig afsagt emot belöpande Rotefrihets-afgifts utgörande; så har underhållsskyldigheten af samma bro blifvit på Häradet öfverflyttad, och då detta onus blefve för orten nog tryckande i anseende dels till den utgift af nära 4ooo R:dr Häradet fått vidkännas genom ombyggnaden af nämnde bro och dels till den betydliga längd af 1200 a i3oo alnar landsväg sorn af hvarje hemman måste vidmaglhållas, har P. Pettersson anhållit, att den Rotefrihets-afgift Hallnäs Hemmansegare numera erlägga till Kronan, måtte af Häradet få uppbäras såsom ett af billighet och rättvisa påkalladt bidrag till brons behöriga underhållande.
Enär, enligt gällande Författningar, broar och vägar i allmänhet skola af orternas invånare sjelfve 26 4o2 Stats-Utskottets hållas i farbart skick samt motionären icke närmare uppgifvit eller styrkt på hvad grund undantag i detta afseende för Hallnäs bro egt rum eller med hvad rätt innehafvaren af Hallnäs hemman kunnat afsäga sig ett en gång åtaget, bestämdt onus, finner Utskottet sig, i anseende till det outredda skick, hvari frågan nu befinnes, icke kunnat tillstyrka bifall å Motionärens ofvanberörde anhållan.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om StatsVerkets rätt till Öfvermålskappar å den Ecclesiastike Staterne anslagne IironoTiondeSpannmål.
Län anmärkningar blifvit gjorda dervid, att öfvermålskapparne å större delen af den för Kyrkorna, Presterskapet och LäroStaterna anordnade KronoTionden, ej voro beräknade StatsVerket till godo, och K.
M:t med nådigt afseende på hvad 4§. af PresteStåndets Privilegier innehåller, funne ifrågastäldte åtal mot ett förhållande, hvilket förut i långvarig tid, utan klander, ägt rum, icke skäligen böra fullföljas; har vederbörande Revisor, under åberopaude af hvad K. Förordningen d. 16 November 1727 icke dess mindre medgåfve samt den större betydenhet för K. M:t och Kronan och Rikets skattskyldige som anmärkningsmålet innefattade, uti en till K.
M:t ingifven skrift åt ämnet gifvit en omständligare utveckling och sökt ådagalägga, att Statens rättighet i förenämnde hänseende vore grundad, och har K. M:t under den 18 Januarii sistlidet år i anledning deraf meddelt det yttrande, det K. M:t, som ej funne skäl för närvarande göra någon ändring i Dess förut fattade beslut att anmärkningarne icke skulle till vederbörandes förklaring utställas, ville i målet hafva inhemtat K. KammarCollegii och K.
— Då enligt uppgjorda Calculer qnmärkningsbeloppet årligen uppgår till 3,377 I tunnor och de 10 år, till hvilka efterräkning får sträckas, skulle utgöra icke mindre än 33,776 T:r, har, i anseende till ämnets vigt, Motionären hemställt, att StatsUtskottet måtte anmodas förskaffa sig del af handlingarne i frågan samt derefter yttra sig, dels, huruvida R.
T:r 4 04 Stats-Utskottets Spannmål årligen må uti Statsregleringen såsom inkomst hädanefter upptagas.
— Efter hvad Utskottet inhemtat, har denna fråga, för hvars bedömmande vidlöf tiga och noggranna forskningar i äldre tiders författningar och räkenskaper måst anställas, redan blifvit af Collegierna handlagd, så att det anbefallda underd. utlåtandet innan kort kommer att afgifvas.
M:t derefter blifver i tillfälle att, på grund af det fullständigt utredda förhållandet, efter sig företeende, skäl, pröfva och afgöra huruvida anmärkningsmålet skall fullföljas eller ej, anser Utskottet någon åtgärd å It.
H. St:rs sida icke vara erforderlig, helst ett tillstyrkande för målets fortgång, på sätt motionären föreslagit, borde vara grundadt på öfvertygelsen om anspråkets rättmätighet, för hvars bestämmande åter Utskottet , om äfven lämpligt ansåges att dess tid användes på undersökning och utredning af så beskaffade invecklade tvistefrågor icke ägde annan ledning än de uppgifter, som af de K.
Collegierna nu komma att till K.
M:t i underd:het afgifvas.
Memorial, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Utlåtande, angående sökt befrielse från Tiondes utgörande för Alun-till - Betänkanden, Nlis 77 och 78. 4°å verkningen vid Lowers Bruk, samt om uppmuddrande af Hamnen vid Degerhams Lastageplats. (U.-A.) Sedan Högh It. o. A. den ig, Hög v. PresteStåndet den 17 samt Vällofl.
(U.-A.) Sedan Utskottet, under den 18 sisth December, afgifvit yttrande, i anledning af K.
BondeStåndet den 24 sisth December, hvarigenom frågan alltså, likmätigt 69 §. i Reg.Formen, är afgjord; så får Utskottet, i följd af återremissen, sådant härmedelst vördsammeligen anmäla.
4o6 Sta ts-Ut skottets N:o 79, Memorial, i anledning af Utskottets Utlåtande, angående den Förste KammarMusicus B.
BondeStåndet, på grund af åtskillige anmärkningar, till Utskottets handläggning återremitterat; men som berörde Betänkande redan blifvit bifallet af Högh B., o. A. den 12, af Högv.
PresteStåndet den 9 samt af Vällofi.
BorgareStåndet den 6 nästl.
(U.-A.) Höglofl. R. och A. har väl, genom ProtocoIlsUtdrag af den 3o nästl.
Januarii, till Utskottets åtgärd återremitterat dess i ofvanberörde fråga under JV:o 19 affiifne Utlåtande; men som Högv.
BondeStåndet den 26 i samma månad, gillat Utskottets yttrande, Betänkande!), N:is 80 och 81. 4°7 samt Ärendet altså, likmätigt 69 §.
Reg.-Formen, är afgjordt ; så får Utskottet sådant till svar på nämnde återreruiss vördsamligen anmäla.
(U.-A.) Det Utlåtande som Utskottet under N:o 17 i berörde ämne afgifvit och hvartill Högloft. R. och A. den 3o samt Hederv.
Bondeståndet d. 26 sisth Januarii lemnat deras bifall, har deremot af Högv.
PresteStåndet och Vällofl. BorgareStåndet blifvit till Utskottets åtgärd återremitterat, på grund af åtskillige anmärkningar, hvilka hufvudsakligen afsett, att den i ämnet väckte motionen icke bordt af Utskottet betragtas såsom en enskild, R.
M:t och Kronan, som till publike Byggnaders och Fästningsverks uppförande och anläggande låtit använda de å samma plats befintelige Byggnads-rnaterialier; att ställets nuvarande eländiga beskaffenhet j såsom bestående af hålor och träsk, uppkommit af den för K.
Sta - 4o8 Stats-Utskottets den och hvars utjemnande oell plantering skulle hinda till Stadens förskönande med förekommande af osundhet, osnygghet och illgerningar samt att Landskrona Stad, i händelse Motionen icke skulle vinna de afseenden den åsyftat, borde äga full rättighet, att,Jpå Statens bekostnad, få gamla Kyrkogårdsplatsen i det Lyida och jemna skick, som den före raseringen befanns, på det Staden måtte undgå enahanda känbara utgifter, sorn för Kyrkan, hvars fullbordande Staten lemnat Staden till en enskild kostnad af icke mindre än 20,000 K;dr B:co, som till en del ännu vidlåder Stadens innevånare, hvilka dessutom skuldsatt sig för 10,000 R:df B:co, till inköp af ett Scholaehus, sorn äfven skall tillhört Staten att uppföra, i följd af Konungs och Ständers utfästande vid Gamla Stadens beslutade flyttning och undanrödjande.
På sätt Utskottets i ämnet förut afgifne utlåtande innehållei', är den. af Motionären gjorde hemställan hufvudsakligen icke afstyrkt, utan endast ansedd såsom en angelägenhet, hvilken bör hos K. M:t i underd. anmälas.
Detta yttrande kan Utskottet destomindre frånträda, som Utskottet icke anser sig tillständigt att för ett så beskaffudt ändamål som det förevarande föreslå en utgift af StatsVerkets tillgångar, då‘Statens åliggande att den bekosta hvarken af Motionären eller genom de gjorde anmärkningarne blifvit behörigen styrkt, samt dessutom all uppgift saknas å den officiella Handling, hvarpå ett sådant förpliktande å Statens sida möjligen kan finnas grnndadt.
Betan k anden, Näs 82 och 83. 4°9 N:o 82.
I anledning af de Anmärkningar som inom Ilögv.