Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Till om- kostnader Årlig amor- tiss emerits- tillgång. ira Året 1,800,000 90,000' [8,000 2,000,000 80,000 3,000 25,000 a;a „ 1,782,000 89,1 OO [8,900 [,976,000 79,000 3,000 26,000 3:e „ 1,769,100 88,160 I9,84° [,949,00° 77,960 3,000 27,040 4-0 ,» 1,743,260 87, töo 20,84o [,92 [,gÖ0 76,880 3,ooo 28,1 20 5:e „ 1,722,420 86,120 2 t,880 [,893,840 76,760 3,ooo 29,240 6:e „ !,700,54o 85,o3o 22,970 [,864,600 74,58o 3,ooo 3o,420 7:0 .. [,677,570 83,880 24,[20 [,834,l8o 73,370 3,ooo 3t,63o 8:c „ i,653,45o 82,670 25,33o [,8o2,55o 72,100 3,ooo 32,900 Q-.e „ 1,628,120 81,410 26,590 [,769,650 7°,79° 3,ooo 34,210 io:e „ i,6oi,53o 80,080 27,920 [,735,44o 69,420 3,ooo 35,58o n.e „ 1,573,610 78,680 29,320 [,699,860 68,000 3,ooo 87,000 ia:e „ 1,544,290 77,210 80,790 [,662,860 66,520 3,ooo 38,480 i3:e ,, [,5i3,5oo 75,680 32,320 [,624,380 64,980 3,ooo 40,020 i4:e „ 1,481,180 74,060 33,940 [,584,36o 63,370 3,ooo 41,63o i5:e „ 1,447,24.0 72,360 35,640 [,542,730 6[,7to 3,ooo 43,290 i6:e „ 1,411,600 70,580 37,420 *.499.44° 59,98° 3,ooo 45,020 17:0 „ 1,374, [8° 68,710 39,290 1,454,42° 58,[80 3,ooo 46,820 i8:e „ 1,334,890 66,740 41,260 [,407,600 56,3oo 3,ooo 48,700 !9:e » 1,293,630 64,680 43,320 [,358,900 54>36o 3,ooo 60,640 ao:e „ i,25o,3 to 62,520 45,480 [,308,260 52,33o 3,ooo 52,670 21 :a „ i,2o4,83o 60,240 47,76° 1,255,590 5o,220 3,ooo 54,780 221a „
[,157,070 57,860 5o,i5o [,200,810 48,o3o 3,ooo 56,970 23:e „ [,106,920 55,35o 52,65o OO CO 0 45,760 3,ooo 69,240 2\:e „ [,054,270 52,7 [ 0 55,290 [,084,600 43,38o 3,ooo 61,620 a5:e „ 998,980 49,95° 58,o5o [,022,980 40,92° 3,ooo 64,080 2 Öre „ g4o,g3o 47,o5o 6o,g5o 968,900 38,36o 3,ooo 66,640 2p.e „ 879,980 44,000 64,000 892,260 35,690 3,ooo 69,310 28:e „ 815,980 40,800 67,200 822,960 32,920 3,ooo 72,080 agre „ 748,780 37,44° 70,560 760,870 3o,o3o 3,ooo 74.97° 3o:e „ 678,220 33,910 74,090 675,900 27,040 3,ooo 77,960 31 :a „ 604,13o 3o,2 [ 0 77,79° 597,94° 23,920 3,ooo 81,080 32:a „ 626,340 26,320 8 [,680 516,860 20,670 3,ooo S4,33o 33:e „ 444,66o 2 2,2 3 0 86,770 432,53o 17,800 3,ooo 87,700 34:e „ 358,890 17,940 90,060 344,83o [3,79° 3,ooo 91,210 35:e „ 268,83o 13,440 94,56o 253,620 10, t4o 3,ooo 94,860 36:e „ 174,270 8,720 99,280 168,760 6,35o 3,ooo 98,650 3 7 re „ 74,99° 3,760 74-99° 1,800,000 60,110 2,410 3,ooo 60,110 2,000,000 Sista cl årets inbetalning 78,740.
:o utbetalning 65,520.
Öfverskott 13,220. 5 B.
N.-o 415.
Stockholm den a5 Febr. i83o. lsr.
Betfinkanden, N:o ^i5. 3.
Länet indrages icke i vexlar, utan i Silfver, som i Banken på Deposit-räkningen insättes. 3.
Rabatten eller mellangift och provision för lånets anskaffande, jemte kostnaden för silfrets fria lefvererande i Banken, antingen trsnsport och nssurnnce m. m. af långifvaren eller af R:gsContoiret besörjes, må ej öfverstiga 8, högst io proctt.
4- * Capital och ränta betalas i Stockholm eller på utländsk ort, och i den orts mynt, hvarest betalningarna skola erläggas, allt efter som de lindrigaste lånevilkor, på det ena eller andra sättet, kunna erhållas.
Göras anbud både i Svenskt och Utländskt mynt, höra, derest vilkoret* för öfrigt äro i det hela lika fördelaktiga, företräde lemnäs åt de förra.
Om obligationerne ställas till betalning å utrikes ort, bör innehafvaren dock alltid vara berättigad, att i Stockholm uppbära ränta och förfallet Capital i Svenskt Silfvermynt, efter det metalliska förhållandet mellan detta och det långifna myntet; hva,dan detta förhållande bör, till framtida efterrättelse å obligationerna, utsättas.
Den innehafvare, som vill i Stockholm uppbära Capital eller ränta, åligger att lyfta penningarne en månad förr än tiden dertill å utländsk ort blifvit bestämd, 5.
M:t meddelat
Dess Nåd, beslut att lånet må upptagas; äga Fullmägtige i R:gsContoiret att 522 Stats-Utskoltets med långifvarne öfverenskomma om terminer helst 3 å 4, då lånet skall lefvereras, äfvensom om det belopp, hvilket å hvarje termin skall afleninas. 6.
Genom Kungörelser, som införas i Svenska, Hamburgska , Londonska oell Parisiska Tidningar, utsätta Fullmäktige en lämpelig tid, inom hvilken till R.‘gsContoiret inlemnas förseglade anbud å lånets försträckande på de nf II.
St:r bestämda grunder.
Alla de inkommande anbud öppnas på den utsatta dagen; och, inom viss bestämd tid, efter något anbuds antagande, åligger långifvaren att till säkerhet för uppfyllandet afsina förbindelser, deponera valuta, eller ställa antaglig borgen för procrt af den erbjudna lånesurmnan; hvilkas förlust skall, utom påföljd efter lag, drabba långifvaren, derest han brister i fullgörandet af sina åtaganden. 7- Fullmågtige i RrgsContoiret öfverenskomma med långifvaren om obligationernas valeurer; dock skola dessa ställas på jemna ioo:delal i det hufvudmynt, hvarå obligationerna lyda, 8.
Med långifvaren uppgöra Fullmägtige jemväl, och utsätta i obligationerna: a) det år efter hvilket RrgsContoiret äger begagna uppsägningsrätten för större eller mindre del af lånet. b) Uppsägningstidens längd, Betänkanden, N:o 41^* 523 c) De Orters Tidningar, uti hvilka uppsägningen skall tillkännagifvas. d) Vilkoren för den bestämda Amortissements-fondens användande till Capital-afbetalning m. m., som med vid dylika afhandlingar erfordras. 9- Om lånet icke kommer att amorteras genom årliga Capital-afbetalningar på hvarje obligation, utan genom obligationers inlösande för ett motsvarande Capital-belopp: så äga Fullmäktige att begagna denna utväg, endast då obligationerna säljas under eller till pari; men böra uttryckeligen förbehålla sig, alt när obligationerna stiga deröfver, få efter hand uppsäga dem till inlösen al pari: så att lånet ovilkorligen må vara liq viderad t inom 37 år, utan äfventyr af förlust på Capitalet.
Skulle obligationerna stiga öfver pari, förr än R:gsContoirets uppsägningsrätt inträder, böra de för Capital-afbetalningar till RrgsContoiret inflytande medel, hvilka under tiden icke kunna till skuldens amorterande användas, emedlertid förräntas uti de lån, som RrgsContoiret behöfver för andra ändamål upptaga, eller om sådane icke förefinnas, uti den så kallade HandelsDisconten i R.
Strrs Bank. 10.
Till betäckande af den brist i tillgångarne för liqvid af capital och ränta på statslånen, hvilken kan förvållas genom fördröjda Capital- och länte-betalningar å fastighetslånen, böra Fullmägtige i R:gsContoiret berättigas att upptaga lån, hvilka återgäldas, i den mon dessa betalningar inflyta.
Den ränta, R:gs - 5a4 Stats-Utskottets
Contoiret för dessa lån får vidkännas, ersältes på sätt uti 9 puncten af utlåningsvilkoren närmare bestämmes.
Den 25 Febr. i83o.
Reservationer: Emot Utskottets beslut att till K. M:ts Nadina omprofvande i underd.-liet öfverlemna, att i sammanhang med Dess Nådiga sanction å den af 11:s St.r i underdånighet föreslagne mynt bestäm ning och realisation äfven utsätta tiden f då det nu fastställda
Lånet må taga sin börj alij reserverade sig Hr Friherre Sprengtporten Hr Öfverste Lcfrénj Hr Prosten Grevilliusj Hr Lagman Noréusj Hr CommerceRådet Santesson, Hr CommerceRådet Lamberg, Hr Lagman Ståhle, Anders Nilson från Wermland och Anders Nilsson från Malmöhus
Län, hvilka ansågo berörde punct böra erhålla följande lydelse: "att R.
St:r jemväl till K.
M:ts bepröfvande öfverlemna när början med lånets upptagande må göras.” Af Herr von Hartmansdorffj August; Sedan Rikets skuldsättning, för vissa enskildta fastighetsägares räkning, blifvit af 3;ne RiksStånd beslutad, har för mig, såsom ledamot af StatsUtskottet, endast återstått, att söka göra denna åtgärd för fäderneslandet så litet skadlig, som möjligt.
En af de väsendleligaste punkter, hvari detta mitt bemödande misslyckats, angår tiden för silfverlånets upptagande; och jag anhåller att få fästa R, St:rs uppmärksamhet på vigten, att derom fatta ett bestämdare beslut, jan StatsUtskottet föreslagit.
Betänkande n, N:o 4>5.
5a5 I sitt förra Betänkande N:o 383 utsade Utskottet bestämdt, att länet borde upptagas åren i83o och i83i, eller förr än Bankens silfverutvexling skulle äga runi.
Deremot anmärktes, att sedelmyntets försämring och coursens stegring, samt följagteligen realisationens fördröjande eller förhindring skulle förvållas genom den utelöpande sedelmassans ökande med 5y millioner R:dr nya sedlar, eller med mera än £:del af hela det gamla rörelsecapitalet, innan man börjat med silfverutvexlingen, hvarigenom sedelvärdet kunde upprätthållas eller de möjligen öfverflödiga sedlarne indragas.
Utan att egenteligen upptaga denna anmärknings yttrar Utskottet nu, ”att då förslaget om lånets ”upptagande, fastän dess hufvudsakliga syftemål är att ”bereda understöd åt gäldbundna jordägare, skedt jem”väl under förutsättning alt R.
Stjrs beslut om mynt”bestämning och realisation går i verkställighet, hvil— ”ket beslut blifvit till K.
Mets bifall öfverlemnadt, får "Utskottet, i anseende till den inverkan, som dessa "bägge åtgärder på hvarannan äga, föreslå, att R.
M;ts nådiga, ompröfvande i underdånighet öfverlemna, att i sammanhang med dess nådiga sanction å den af R.
St.'r i underdånighet föreslagna myntbestämning och realisation, äfven utsätta tiden då det nu fastslälldta länet må taga sin början, Genom denna ordalydelse synes man väl hafva med lånets upptagande så förknippat Konungens sanction af realisationen, att det förra icke skulle kunna ske, utan i förening med den sednare.
Men som sjelfva realisationsförslaget är obestämdt, och villkorligt: så kan en fullkomlig sane - 5i6 Stats-Utslottets tion deraf icke blifva annat än liba sädan.
St:rs förslag angående realisationen innehåller i 6:le punkten : alt ”tiden för silfverutvexlingens början ej må af ”R.
St:r närmare bestämmas än genom meddelad föreskrift åt BancoFuIlmägtige, att, efter fullbordandet ”af alla föreskrifna förberedande åtgärder, sednast vid ”i83i års slut bos K.
M:t göra underdånig hemställan, om utsättande af tiden, då utvexlingen skall ta”ga sin början.” — R.
St. hafva således för densamma icke utsatt någon bestämd tid, af farhoga, att om än den erfordrade silfver-fonden funnes , och behöflig utmyiitning vöre verkställd, kunde andra inre eller yttre omständigheter, såsom missväxt, krig, och deraf följande ofördelagtig cours göra silfverutvexlingen äfventyrlig, och böra föranleda hennes uppskjutande.
Häraf följer, att om Konungen sanctionerar R.
Sttrs beslut rörande realisationen, men coursen, vid början af år i832, och framgent intill nästa Riksdag, blefve ofördelagtig: så kunde äfven silfver-utvexlingen böra lika länge fördröjas, — Om nu lånet skulle upptagas, blott R.
Sttrs beslut om realisationen vore sanctioneradt: så kunde det hända, att R.
St. vid nästa Riksdag, endast hade gäld, men ingen realisation, att de sjelfve just vållat det sednare, genom det obestämda beslutet om lånets upptagande, men att skulden kastades på regeringen allena, emedan hon kunnat utsätta lånets upptagande lika väl samtidigt med eller ejler realisationen, som före densamma, och alltid hade emot sig anliängarne af 2 alternativ, emedan lion endast kunnat välja 1 af de 3:ne.
Betänkande n, N:o 414. 5ij
Med författningar af så tvåtydig och äfventyrlig beskaffenhet kunna hvarken regering eller folk vara belåtne aldrarninst uti ämnen, der den största möjliga säkerhet i företag och beräkningar bör äga rum.
Ehvad pluraliteten må vilja: så bör den, uti ett ärende af denna stora vigt, bestämdt säga sin menings till efterrättelse både för allmänna och enskildta åtgärder.
— Alternativen kunna hufvudsakligen icke vara flera än 3:ne: 1:0 Realisation utan lany eller 2:0
Realisation och lån i föreningy eller 3:o
Län utan realisation, och med hennes äfventyrande.
Som alla fyra Stånden icke längesedan förenat sig om det i:sta alternativet, och trenne Stånd sednast om det 2:dra; men intet
Stånd annu förklarat sig för det 3:dje: så synes man med skäl kunna antaga att de a:ne första utgöra pluralitetens mening.
Både fördenskull, och emedan hennes antagande är för riket säkrast tillstyrker jag vördsamt, alt lliksStånden måtte i stället för bifall till den anförda punkten i Utskottets Betänkande besluta: att lånet ej må upptagas förr än Bankens silfverutvexling börjat, eller samtidigt med densamma, efter öfverenskommelse mellan Fullmägtige i Banken och R:g:sContoiret.
Bägge Verken kunde då understödja, eller lätta livarandras operationer och gemensam fördel derigenom beredas.
Om detta beslut i hufvudsaken godkännes: så torde början af 5 punkten böra erhålla följande förändrade lydelse: Sedan Fullmägtige i Banken och R:g:sGontoiret ge - 5a8 Stats-Utskottcts mensamt utsatt tiden då lånets upptagande må börjas, äga Fullmägtige i RtgrsContoiret etc. lika med förslaget.
— Uti denna mening instämde Hr Riben.
Emot Utskottets tillstyrkande i 3 puncten:
"att rabatten, eiler provision och mellangift för det upptagande länet må uppgå till 8 högst 1o procent."
Af Hr Prosten Östberg:
Jag reserverar mig emot Höglofl.
Utskottets beslut att långifvaren beviljas en rabatt af 8 ä io procent inberäknade transport-kostnaderna.
Jag bar ofta hört anföras vid discussionen af detta ämne att räntan utomlands är ofta blott 3 procent, och att afsigten med detta lån i sammanhang ined realisationen är att nedtvinga räntorna äfven i vårt land; alltså, då omkostningarna vid silfrets införande i Banken är calculerade till 4 procent, och His Eckermark bestämt rabatten för Lånet böra bestämmas till 5 procent, inberäknade omkostnaderna, anser jag Långifyaren böra å.tnöjas med i procents rabatt å Lånesurnman, jemte 4 procents årlig ränta, Uti denna åsigt instämde Hrr.
Gyllenhaal och Riben.
Af Hr Grosshandlaren Eckerman:
Utskottets tillstyrkande, att, det till afhjelpande af Fastighetsägares å Landet betryckta belägenhet, beslutade Lån af 2 millioner uti silfver, får upptagas af R:g:sContoiret, emot en rabatt af 8 eller io procent reserverar jag mig, på den grund, att andra Länder emot 4 pi'oc:s ränta, erhålla lån öfver pari, och jag således icke kan inse, hvarföre Sverige, sorn genomen vis Regeyings omsorg, äger fred och lugn inom och \ B e t ä n k an d e n, N:s 4i4> 4*^' ^29 utom Riket, samt utan några så kallade Statslån, skall, när början härmed göres, behöfva underkasta sig hårdare vilkor, än andre Stater.
Jag tillstjrker således, att, R.
St:r, för detta låns erhållande, behagade föreskrifva, att ej högre rabatt må medgifvas än 5 procent, Transport-kostnaden deruti inberäknad.
Likaledes reserverar jag mig deremot, att uti 6 §. af UtlåningsReglementet är tillåtet för Låntagarne, att ställa sine förbindelser uti BancoSedlar.
Enär R:g:sContoiret upptager lånet uti silfver, och förbinder sig detsamma inom 3y år uti silfver återbetala, så följer ock efter mitt omdöme deraf, att lånen till Låntagarne skola i silfver utlämnas, och att räntan så väl som återbetalningen skall uti silfver erläggas.
Ett motsatt förhållande skulle endast medföra möjeliga vådor och förluster för R:g:sContoiret.
Deremot anser jag Låntagarne berättigade att på Depositions-räkningen insätta sitt silfver, intill dess Realisationen tager sin början.
Utlåtande, i anledning af de inom Höglofl.
Eidel, ock Adelnj Yällofl.
EorgareStdndet samt Hederv.
BondeStåndet gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 384» med förslag till allmänna Grunder för RiksgäldsContoirets utlåning emot inteckning i Jord-egendom.
Vid besvarandet af dé i detta ämne från bemälte 3:ne Riksstånd erhållne återremisser, får Utskottet anraäT 53o Stats-Utskottets la, att vid i:a Ptinelen af ofvanberörde Förslag det blifvit erinradt: att, i likhet med hvad som blifvit anmärkt vid 3:e Puncten af Upplåningsgrunderne i afseende på inbibitionsrätt för Fullmägtige. i RiksgäldsContoiret af större eller mindre del af lånet, som skall upptagas, Staten först borde känna lånebebofvet och säkerheten i inkomne complette låneacter, samt derefter utvägar vidtagas för lånetillgångars anskaffande: att, vid öfverflyttningen af redan ägande skulder, den gamle inteckningen måste i original tjena till hypotheque för ny förbindelse å länet efter de betalningsvilkor som bestämmas: att låntagaren borde åläggas, att, med det lån han erhåller, liqvidera de inteckningar som förut besvära Egendomen, så alt riktiga lånehandlingar derefter blefvo ingifne till Staten, alt förvaras: att, genom serskild förbindelses afgifvande, med hypotheque af intecknad äldre revers, en dubbel bevakningsskyldighet uppkomme för RiksgäldsContoiret, den ene i afseende på Egendomen och den andia, med uppmärksamhet på den serskilda förbindelsen vid försummad räntebetalning; att Utskottet förbigått medgifvande af postponering, hvarigenom, utan behof af de intecknade lånens uppsägning, de kunde fortfara att näst efter RiksgäldsContoiret i egendomen qvarstå, så framt vederbörande derom voro ense, att Utskottet bordt specificera de andre bevisj sorn för Bancolän efter senaste författningar erfordraSj till Betänkanden, *N:o 415.
53 r undanrödjande af misstag å Hrr Fullmägtiges sida om Beskaffenheten af desse bevis; samt att Fullmägtige bördt få föreskrift, att lemna forrnulaire till skuldebrefven samt uppgift på alla de handlingar och bevis, som för låns undfående böra presteras.
I afseende på den första af desse anmärkningar, åberopar Utskottet det Utlåtande, Utskottet afgifvit öfver den vid 3:e Puncten af Upplåningsgrunderne gjorda enahanda erinran.
På andre än originalförskrifningar har Utskottet alldrig föreställt sig, att något lån kan från Riksgälds— Contoiret komma att utbetalas, men på det, vid öfve! flyttningen af förut inteknad skuld, lånsökande måga, inom den utsatte tiden, kunna visa de handlingar, på hvilka deras låne-anspråk sig grunda, har Utskottet trott nödigt, att, för detta fall, lemna deni rättighet, att vid första anmälan förete bestyrkte afskrifter af lånedocumenterne.
Hvad den förmenta dubbla bevakningsskyldigheten för RiksgäldsContoiret vidkommer, blifver densamma icke annan, än den alla allmänna cassör få vidkännas, hvarest lån omsättas i nye pantägares namn emot serskilde skuldförbindelser, upptagande ansvarigheten för de förbindelser förre låntagaren sig utfäst, och hvilka biläggas de förut ingifne äldre lånedocumenterne.
Olikheten emellan den för ifrågavarande lån afgifvande nya förbindelsen och den äldre skuldsedeln, ligger således blott i de nya vilkor, sora föreskxåfterne för desse låns meddelande utstaka. 4 532 S t a t »-U 18 k o 11 e t s
I öfrigt har Utskottet trott det vara lämpligast, att, genom en allmän föreskrift, åt Hrr Fullmägtige öfverlemna pröfningen af de prästanda som erfordras, för att RiksgäldsContoiret må kunna inträda i förre innehafvarens inteckningsrätt, enär alla de serskildte omständigheter, hvilka härvid till iakttagande å låutagarnes sida, allt efter de äldre reversernes beskaffenhet, blifva nödige att föreskrifva, icke kunna af R.
St:r förutses.
Formulären för skuldebrefven samt beskaffenheten af bevisen för Bancolån äro detaille-omständigheter, hvilka Utskottet ansett icke vara föremål för de Allmänna Grunderne för lånens utgifvande, utan böra ankomma på Fullmägtige att meddela.
Utskottet hänvisar i öfrigt till den förändrade redaction i:a Puncten af Utskottets förra förslag erhållit.
Vid 2:dra Puncten är anmärkt: att dels af Egendomens Taxeringsvärde vore för lågt belopp såsom Maximum för lån, Rtan att minst hälften eller eller §• af värdet borde Lunna erhållas, dels ock att 1829 eller sista årets Taxeringsvärde, såsom tillförlitligare, borde tagas till grund för beräkningen, äfven på det låntagarne måtte kunna undvika, att hos K. M:ts Bef:h:de begära bevis öfver de af flere års Pröfnings-Committe'er åsatte Egendomsvärden: att lånen borde nedsätta; till \ af värdet: « att Beta n kander], N:o 4t5.
533 att föreskrift saknades, att 3 års räntor på de lån, Som med företrädesrätt kunde finnas i panten intecknade, jemväl Loide uti värderingsbeloppet ingå: huru stor summa förut fio^e Vara i egendomen intecknad; om lånen fingo utgå emot inteckning i Bruks-ock Jordegendom samfäldt, oell, i afseende på Städernes iäne1'ätt, jorden belänas efter gemensam beräkning med åbyggnaden, hvarföre uttrycket; ’’Jorcl i Stciclernc' borde förändras till ”Jord-egendom å Städernes område:” att ett förtydligande af grunderne, hvarefter Stads Egendomars belänitigsvärde skall utrönas, erfordrades, hälst erfarenheten visat, att BraiidfÖrsäkringsvärdet ofta varit högre än vederbordt: att för desse lån ej senare inteckning än efter Banken eller Brandförsäkringsverk borde antagas: att det af Fullmäktige i RiksgäldsConloiret måtte få bero, att nedsätta lånen under f af värdet; samt att, enligt hvad 1 alla lånereglementen iakttoges, Ultryckeligen stadgas borde, af hvilken natur den fasta Egendom skall bestå som finge belänas.
Utskottet har, livad Egendomens Taxeringsvärde angår, ansett sig böra, ej mindre för att trygga RiksgäldsContoiret ifrån förluster, än ock för att äfven genom denna omständighet kunna sträcka förmonen af hela låneanstalten till ett större antal jordegare, antaga det uppgifne beloppet af f, destobäldre som Banken icke utlånar utöfver | af Taxeringsvärdet.
Och anser Utskottet desto mindre anledning, att ifrån sitt S B. 36 534 Stats-Utskottets redan nfgifna tillstyrkande i denna del afvika, som, å en annan sida, det blifvit anmärkt, att beläningsvärdet borde nedsättas till | af taxeringsvärdet.
Beträffande antagandet endast af 1829 eller sista årets taxeringsvärde, kan Utskottet icke anse det så tillförlitligt som medeltalet af de 5 föreslagne årens, hvilket senare likväl bör antagas efter PröfningsCoinmitte'ernes värde.
Och vidkommande inberäknandet i lånevärdet af 3 års räntor på intecknade äldre skulder, anser Utskottet någon föreskrift derom ej erforderlig, då icke högre belopp än § af Taxeringsvärdet blifvit tagne till grund för högsta lånesumman.
Utskottet har nu utsatt: att i de f skola inberäknas äldre inteckningar, som blifva qvarstående i Panten; och äro derigenom frågorne, dels huru stor summa förut får vara i en Egendom intecknad, dels ock. om antagandet af icke senare inteckningar än efter Banken eller Brandförsäkringsverk, besvarade.
Endast jordens värde har Utskottet ansett böra i föreskrifven ordning ligga till grund för lånesummornes bestämmande, och genom tillstyrkandet i i:a Puncten, att endast sudan Jord-egendom pä Landet och i Städerne, hvilken såsom säkerhet för Bancolän är antaglig, får cf RiksgäldsContoiret belånas, lärer frågan om Egendomens natur jemväl anses besvarad.
Finnandes
Utskottet öfverflödigt, att för Fullmägtiges åtgärder, i den händelse, att en erbuden pant skulle finnas hafva gått i köp för mindre belopp än f af Taxeringsvärdet och att densamma, med behörigt iakttagande af Statens rätt och säkerhet, dertill igke Betä n Landen, N:o <{t 5. 535 kan belänas, föreslå någon serskild föreskrift, då | blifvit antagne såsom grund endast för den högsta lånesutnman.
Det tillägg, som vid slutet af 3:e Punden blifvit inom BondeStåndet yrkadt, af orden: att lånen genom uppfyllandet af de i samma punct meddelade stadganden på omkring
Ö7 är lic/v ider as j är i nya förslaget, iakttaget.
Vid fe Punden är anmärkt: inom Ridd. och Adeln af en Ledamot, att tiden för Ränte- och Capital-afbetalningsliqviden bordt bestämmas till 2 gånger om året; samt inom BorgareStåndet: att, på det
RiksgäldsContoiret ej skulle blifva skyldigt betala ränta på det upptagne lånet förr, än tillgångar dertill erhöllos, dess egne räntebetalningar borde ställas efter den termin som för inflytande tillgångar blefve bestämd.
Desse anmärkningar anser Utskottet vara besvarade genom det nya stadgande, som i denna Punct blifvit föreslaget, och hvarigenom utväg är RiksgäldsContoiret beredd, att, med de för räntebetalningarne på Statslånet påräknade tillgångar, kunna berörde liqvider verkställa.
Vid 5.-e
Punden är anmärkt dels Los Ridd. och Adeln dels hos BorgareStåndet : att låntagarne i RiksgäldsContoiret, vid afbördandet af ränte- och capitulprocent, ej borde blifva mera gynnade än äldre Fastighets-låntagare i Ranken, eller ock desse senare få samma rättighet, att vid li - 536 Stats-Utskottets qvideme kostnadsfritt få gora sine inbetalningar 1 LnndtRänteriernei att tydeligen utsättas borde, att, örn inbetalningen skedde i LandtRänteriet, den skulle ske så tidigt, att medlen kunde på förfallotiden vara i Banken För RiksgäldsContoirets räkning insatte, och ingen ränta anses betald förr än den vore i Banken inlefvererad: att Ränte- och Capital-afbetalningar borde få ske äfven till RiksgäldsContoiret directe, samt att remisslage å de från Ränterierne, till RiksgäldsContoiret ingående Ränte- och Capital-afbetalningar ej borde äga rum, såsom medförande en ökad utgift.