Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Deremot anser Utskottet, i stöd af hvad ofvan är anfördt och i öfrigt förekommit, sig böra tillstyrka: att det af Kongl. Maj:t för ifrågavarande reparations-arbeten å Westerås domkyrka äskade belopp, 28,000 R:dr R:mt, måtte af Rikets Ständer till utgående från Riksgälds-kontoret anvisas, för att Domkyrko-kommissionen tillhandahållas, med vilkor likväl, att det sålunda beviljade understödet bör återgäldas i den mån domkyrkans inkomster dertill framdeles lemna tillgång.
I sammanhang härmed och då under Utskottets behandling af detta ärende blifvit upplyst, att af de ränte- och arrendemedel samt kronotionde m. 11. afgifter, hvaraf domkyrkans i Westerås årliga inkomster utgöras, en ganska betydlig del icke kommer kyrkan tillgodo, utan utgår till underhåll af lektorsgårdar och till boställs— hyra för Rektor vid Elementar-läroverket derstädes, men lämpligare torde vara, att dessa förhållanden på det sätt ordnas, att de medel, som till kyrkokassa:) inflyta, blifva oafkortadt för kyrkans förvaltnings- och framtida underhållskostnader att tillgå, får Utskottet föreslå: att Rikets Ständer måtte i underdånighet hos Kongl. Maj:t anhålla, att erforderliga åtgärder vidtagas, i ändamål att, på sätt som af Kongl. M«y:t Siats-Utskottets Utlåtande N:o 104. pröfvas lämpligt, domkyrkan i Westerås må befrias från de utgifter, som för närvarande af domkyrkokassan bestridas, men icke äro till kyrkans underhålls- och förvaltningskostnader att hänföra.
Ank. tiil Exp.-Utsk. den 18 Maj 1860, kl. 11 f. m.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående ytterligare anslag till iståndsättande af Linköpings domkyrka. (R. A.) Af denna till Rikets Ständer den 17 November sistlidet år aflåtna nådiga Proposition (införd under N:o 58 i lista Sami. lista Afd. af Bihanget till Riks-Stån dens protokoller) inhemtas att, sedan Rikets Ständer vid föregående riksdagar för iståndsättande af Linköpings domkyrka beviljat dels ett lån af 30,000 Ridr Rimt dels ett anslag utan återbetalnings-skyldighet af 37,500 R:dr samma mynt, så hade vid slutet af år 1858 största delen af kyrkans norra sida jemte någon mindre del af den södra blifvit återställda för en kostnadssumma af 90,650 R:dr Rimt, hvilken utgift blifvit bestridd genom ofvannämnde statsmedel i förening med kyrkans egna tillgångar; men enär för återstående af behofvet påkallade reparationer erfordrades, enligt upprättadt kostnadsförslag, ett belopp af ytterligare 100,586 Ridr Rimt, till hvars anskaffande utvägar saknades, då kyrkans behållna medel vid sistförflutna års början utgjorde endast 11,264 Ridr 98 öre, och dess årliga inkomster till största delen medtogos genom räntan och kapital-afbetalningen å ofvanberörde stats-lån, har Domkapitlet i Linköping med anledning deraf hos Kongl.
Majit täcktes hos Rikets Ständer göra nådig Proposition derom, att ett anslag till förenämnde belopp, 100,586 Ridr Rimt, måtte beviljas till fullbordande af reparationsarbetet å Linköpings domkyrka, att utfalla antingen på en gång eller fördeladt på 10 år, med en tiondedel under hvartdera.
Till närmare utrönande af domkyrkans tillgångar och det bidrag, som af församlingen kunde för hennes iståndsättande vara att påräkna, har Kongl.
Majit infordrat dels utdrag af kyrkans räkenskaper för sistlidet år, dels Ock
Domkyrko-församlingens yttrande i nyssberörde hänseende, hvilka handlingar först den 28 Oktober sistlidet år till Kongl. Majit i fullständigt skick inkommit.
Då således någon besigtning å redan verkstäldt arbete, eller på stället skedd undersökning rörande arbeten, som för kyrkans vidmagthållande i första rummet ytterligare vöre nödige, icke kunnat af Ofver-lntendents-embetet med - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 104. hinnas, men Kongl. Maj:t funnit det vara af synnerlig vigt, att Linköpings domkyrka, som utgjorde ett af landets dyrbaraste minnen af forntida byggnadskonst, icke mätte förfalla, liar Kongl. Majit föreslagit Rikets Ständer, att för fortsättning af reparationen å nämnde kyrka bevilja ett anslag af 50,000 R:dr, att under nästkommande stats— reglerings-period utgå med 10,000 R:dr årligen, samt under vilkor att medlen användas till de arbeten, hvilka Kongl. Majit, efter Öfver-Intendents-embetets hörande, finner vara för kyrkans framtida bestånd nödigast.
Jemte remisser å denna Kongl. Proposition från samtlige Riks-Stånden, har Utskottet från Bonde-Ståndet emottagit åtskillige inom detta Riks-Stånd afgifne yttranden, hvilka, innefattande anmärkningar mot det begärda statsanslaget på den grund, att Linköpings Domkyrko-församling borde, i likhet med andra församlingar, sjelf bekosta sin kyrkas underhåll, och Staten vara helt och hållet från utgifter för detta ändamål befriad; — men ehuru denna mening, af skäl, som Utskottet i sitt, med anledning af väckta frågor om statsanslag till Westerås domkyrka, afgifna utlåtande
Nio 103 anfört, icke kan af Utskottet godkännas, har Utskottet likväl med hänseende till förevarande framställning funnit anledning erinra, att då, enligt hvad af ett behörigen styrkt utdrag af domkyrkans i Linköping räkenskaper för år 1858 inhemtas, kyrkans inkomster under nämnde år, efter afdrag af såväl ränta och kapitalafbetalning å det vid 1847—1848 årens riksdag för kyrkans iståndsättande beviljade lån, sorn öfrige utgifter, lemnat ett öfverskott af 978 Ridr 75 öre Rimt, och kyrkans behållna inkomst i mån af skeende inbetalningar å omförmälde lån måste årligen ökas, synes någon del af det statsbidrag, som för fortsättning af den ännu icke fullbordade reparationen å domkyrkan erfordras, lämpligen kunna anvisas i egenskap af lån, utan att derigenom äfventyras, att det för kyrkans vidmagthållande vigtiga reparationsarbetet behöfver afstadna.
Med afseende härå och hvad i öfrigt förekommit, anser sig
Utskottet böra på det sätt tillstyrka beviljande af det understöd, som Kongl.
Majit för ifrågavarande ändamål äskat, att Utskottet hemställen det Rikets Ständer, till fortsättning af den pågående reparationen å Lin köpings domkyrka och verkställande af de reparationsarbeten, hvilka Kongl. Majit, efter Ofver-lntendents-embetets hörande, finner vara för kyrkans framtida bestånd nödigast, måtte anvisa en summa af 30,000 Ridr, att under nästkommande statsreglerings-period utgå årligen med 10,000 Ridr, deraf hälften såsom anslag samt återstående hälften i egenskap af lån.
Hvad angår betalningsvilkoren för det nu tillstyrkta låneunderstödet, anser Utskottet dessa böra blifva lika med dem, som vid föregående riksdagar föreskrifvits för beviljade lån till såväl Linköpings som Westerås och Skara domkyrkor, hvadan Ut skottet tillika hemställen att de särskilda lånebelopp, hvilka under ofvannämnde tid komma alt årligen utgå och för hvilka sådana skuldförbindelser böra afgifvas, som af Fullmägtige i Riksgälds-kontoret godkännas och antagas, måtte, sedan hvartdera af dem fått räntefritt innehafvas under trenne års tid, derefter åter - Stat.s-Utskottets Utlåtande N:o 105. betalas genom erläggande årligen af (i procent utaf hela den lyftade lånesumman, hvarvid räntan kommer att godtgöras efter fyra för hundra årligen samt det öfriga utgör afbetalning å kapitalet.
Skulle den sålunda stadgade inbetalningen icke varda inom bestämd tid fullgjord, skall dessutom, intilldess densamma verkställes, fem procent årlig ränta å det till liqvid förfallna oguldna beloppet erläggas.
Reservationer: af Herr Friherre Åkerhielm, Herr Bildt, D. G., Herr Montgommerie Cederhielm, Herr Fåhreeus, O, 1., Biskop Annerstedt, Doktor Nordström samt Prostarne Wåhlander, Arrhenius.
Tellbom, Källström och Berlin, hvilka såsom sin reservation upptogo Riksgälds-afdelningens förslag till utlåtande, så lydande: »Jemte remisser — — — — — — — — från utgifter för detta ändamål befriad; — men enär, vidkommande Sveriges äldre, genom byggnadssätt och konstminnen framstående domkyrkor, församlingarne i allmänhet, och särdeles hvad angår dessa kyrkors yttre delar, icke hafva sig ålagd skyldigheten att vidkännas de med kyrkornas underhåll förenade kostnader, af hvilken anledning jemväl Rikets Ständer vid flera tillfällen beviljat bidrag af allmänna medel för verkställighet af sådane större reparationer, dertill domkyrkornas inkomster icke lemnat tillgång, har Utskottet funnit något afseende å berörde anmärkningar icke kunna fästas, utan får, i anseende till angelägenheten att ifrågavarande tempelbyggnad, ett bland nordens mest utmärkta minnesmärken af medeltidens byggnadskonst, behörigen vårdas och vidmagthålles, och då upplyst är att kyrkans tillgångar ej förslå till bestridande af kostnaderna för fullföljande af den sedan flere år tillbaka pågående reparationen för iståndsättande af kyrkans yttre delar, Utskottet tillstyrka bifall till hvad Kongl.
Majit uti ifrågavarande hänseende behagat föreslå.» Herr Stjerngranat anmälde att han vid behandlingen af denna fråga icke varit inom Utskottet närvarande. ]¥:© 105.
Alik. lill Exp.-Utsk. den 18 M;ij 1860, kl. 11 f. m.
Utlåtande, i anledning af gjorda framställningar, angående ytterligare låneunderstöd för kyrkobyggnaden i Christinehamn. (R. A.) Hos Kongl. Majit hafva Christinehamns stads och Warnums landsförsamlingar i underdånig ansökning anfört, att sedan församlingarne år 1844 beslutat att, i stål - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 105. 7 let för deras gamla kyrka af trä, uppföra en ny af sten, hade detta byggnadsföretag påbörjats år 1847 samt, efter uppehåll med arbetet under åren 1850—1852, blifvit år 1858 fullbordadt, i enlighet med en af Professoren och Kommendören C. G. Brunius uppgjord ritning.
Byggnaden, utförd, under denne utmärkte byggmästares öfveruppsigt, i götisk stil, hade i arkitektoniskt hänseende erhållit den fulländning, att densamma kunde anses ega få motstycken inom vårt land, och de kostnader, som derpå nedlagts, borde följaktligen anses ej mindre för församlingarne, än äfven för det allmänna väl använda.
Men dessa kostnader hade ock varit ganska betydliga, samt uppgingo, enligt bokslut den 30 April sistlidet år, till en summa af 288,016 B:dr R:mt.
Till bestridande af anläggningskostnaden hade församlingarne haft alt disponera dels kassabehållningar vid byggnadens företagande till belopp af 17,821 Rulr 32 sk. 10 rst., dels ock utaf Rikets Ständer vid 1844 års riksdag beviljadt låneunderstöd af 37,500 R:dr, men för öfrigt dels kontant tillskjutit 110,278 Ridr 5 rst., dels utgjort dagsverken och körslor vid byggnaden till uppskattadt värde af 53,210 R:dr, hvadan församlingarnes närvarande skuld lör kyrkobyggnaden utgjorde 69,206 R:dr 14 sk. 9 rst., allt riksgälds, utom hvad som återstode att gälda för oundvikliga kostnader för uppförande af vintergrafvar, materialbod m m., med tillägg hvaraf församlingarnes skuld för kyrkobyggnaden kunde antagas uppgå till minst 75.000 R:dr R:mt, oberäknadt skulden för det redan erhållna statslånet; och då, enligt hvad ofvan vore omförmäldt, församlingarne genom kontanta tillskott och natura prestationer under byggnadsåren för kyrkobyggnaden hittills utgifvit icke mindre än 163,488
R:dr, hade församlingarne måst vara betänkta på utväg att få liqviden af den betydliga skulden så ställd och fördelad, att församlingsboerne dermed icke blefve öfver förmåga tryckte, samt alt efterkommande till någon, om äfven ringa, del finge vidkännas de med kyrkobyggnaden förenade kostnader, helst dessa, på sätt den underdåniga ansökningen innehåller, betydligt öfverskjutit den ursprungligen beräknade byggnadskostnaden, i följd deraf att i denna icke varit inbegripne utgifter för nytt orgelverk och inköp af plats för byggnaden m. m., äfvensom att sättet för grundläggningens verkställande jemte åtskillige under arbetet inträffade missgynnande omständigheter samt stegring i arbetslöner och pris på effekter, föranledt ökade, förut opåräknade kostnader.
I anseende härtill hafva församlingarne hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, att Kongl. Majit måtte täckas till Rikets nu församlade Ständer aflåta nådig Proposition om anvisande åt församlingarne af ett låneunderstöd å 75.000 R:dr R:mt, att återbetalas, antingen, i likhet med det lån, som vid 1844 års riksdag blifvit för samma kyrkobyggnad beviljadt, genom erläggande af fem procent årligen, deraf tre procent såsom ränta och två procent till amortering af kapitalet, eller ock under iakttagande af de vilkor, Rikets Ständer kunde komma att för dylika lån bestämma, hvarvid likväl församlingarne framställt den önskan, att ifrågavarande lån måtte under de första åtta åren få ränte- och- amorteringsfritt innehafvas.
Jemte det ofvanberörde framställning blifvit, genom nådig Skrifvelse den 17 November sistlidet år, af Kongl. Majit meddelad Rikets Ständer, till det afseende Ri - g Ståls-Utskottets Utlåtande N:o idb. kets Ständer kunde finna sig föranlåtne att derå fästa, har, uti en inom BorgareStåndet väckt motion, Herr Wennerström, med åberopande af de skäl, sorn utaf församlingarne blifvit i den till Kongl. Maj:t ingifna underdåniga ansökningen framställde, anhållit om det begärda låne-understödets beviljande under de i ansökningen upptagne vilkor.
Stats-Utskottet, som, efter erhållne remisser å såväl den Kongl. Skrifvelsen som omförmälde motion, förehaft delta ärende och tagit kännedom om dertill hörande handlingar, har inhemtat, hurusom Kongl.
Maj:ts och Rikets Kammar-kollegium, uti infordradt underdånigt utlåtande, upplyst och yttrat, att, enligt de hos Kollegium förvarade jordeböcker och räkenskaper, Christinehamns stadsjord utgjorde 81 mantal samt Warnums landsförsamling 58J mantal, och att kyrkan icke åtnjöle annat årligt anslag af Statsverket än den vin- och byggnings-säd, hvilken med tre tunnor spanmål om året tillkomme densamma såsom socknekyrka i Warnum; men då församlingarne, ehuru, enligt lag och författningar, skyldige att sjelfve bekosta uppbyggandet af sin kyrka, redan af Staten undfått ett icke obetydligt understöd för detta ändamål, medelst det amorterings-lån å 57,500 R:dr, som, emot 5 procent årlig afbetalning, hvaraf 5 procent utgjorde ränta och 2 procent amortering, beviljades dem vid 1844 års riksdag, samt den utsträckning, som de gifvit företaget genom att utföra en högst dyrbar .byggnad, hvarken borde antagas hafva skett utan beräkning af förmågan att bära dermed förenade utgifter, eller fmge betraktas såsom ett skäl för Staten att till församlingarnes fördel underkasta sig de ytterligare uppoffringar, hvilka ifrågavarande underdåniga ansökning alsåge, funne Kollegium sig icke kunna å densamma tillstyrka nådigt bifall.
Då Utskottet ej kan undgå att i Kammar-kollegii anförda yttrande till alla delar instämma, finnér Utskottet på grund häraf sig ej böra, i anledning af ofvanberörde framställningar, tillstyrka någon Rikets Ständers åtgärd.
Reservation: af Kontraktsprosten Arrhenius, 0., som ansåg, att Utskottet bordt tillstyrka Rikets Ständer att anvisa åt Christinehamns stads och Warnums landsförsamlingar ett låne-understöd å 50,000 R:dr R:mt, under iakttagande af de vilkor Rikets Ständer kunna komma att för dylika lån bestämma.
Häruti instämde Herr Biskop Annerstedt, Th., och Herr Waern, Fr. Stats-Utåkottets Utlåtande N:o 106. ]¥:© 106.
Ank. till F.xp.-Utsk. den 18 Maj 1860, kl. 11 f. ni Utlåtande, i anledning af vacht motion om låne-understöd till kyrkobyggnad i Ullerfvads församling af Skara stift. (R. A.) Genom remiss från Preste-Ståndet har Stats-Utskottet fått emottaga ett af Doktor
Säve afgifvet yttrande, innefattande anhållan att Rikets Ständer, för fullbordande af pågående kyrkobyggnad inom ofvannämnda församling, måtte å Riksgäldskontoret anvisa ett amorterings-lån å 10,000 R:dr R:mt, att, emot församlingens gemensamma ansvarighet, eller all den säkerhet, som kunde erfordras, utgå redan under innevarande år, samt återbetalas inom den tid och på de billiga vilkor, Rikets Ständer för dylika lån plägade bestämma; till stöd för hvilken framställning motionären, med förmälan att kostnaderna för ifrågavarande kyrkobyggnad, enligt det af Kongl. Majit gillade kostnadsförslaget, blifvit beräknade till 30,00 R:dr R:mt, samt att kyrkokassans tillgångar då utgjort omkring 20,000 R:dr samma mynt, anfört, att församlingen väl trott sig kunna på närmare håll anskaffa det utöfver sistnämnda summa för arbetets utförande erforderliga belopp, men dels hade, efter ett års byggnad, visat sig att kostnadsförslaget blifvit minst 10,000 R:dr för lågt beräknadt, i följd af stegradt pris på handtverks-arbeten och materialier, dels hade, i anseende till närvarande ogynnsamma penninge-förhållanden, icke ens kyrkans utlånade medel kunnat indrifvas, än mindre något betydligare låne-understöd på drägliga vilkor i trakten erhållas, hvadan och på det företaget icke skulle afstadna, eller församlingen, som blott utgjordes af 28 mantal, icke genom lån mot hög ränta alltför mycket utblottas, annan utväg saknades än den, som af motionären, efter dertill af församlingen erhållet uppdrag, nu blifvit föreslagen.
Såsom motionären tillika erinrat, hafva bidrag af allmänna medel för kyrkors iståndsättande eller uppbyggande vid llere föregående tillfällen blifvit af Rikets Ständer beviljade; men antingen hafva dessa statsbidrag afsett tempelbyggnader, hvilkas vårdande och vidmagthållande varit betraktadt såsom föremål för nationens gemensamma omsorg, eller ock de beviljade understöden varit af synnerligen trängande omständigheter föranledda; och då i förevarande fall tillräcklig anledning till biträde från det allmännas sida vid fullgörande af den församlingen åliggande kyrkobyggnadsskyldigheten icke synes vara förhanden, kan Utskottet icke tillstyrka bifall å den ifrågavarande motionen.
4 Sdml. 1 Åfd. 2 Band. 6 Haft. 2 10 Ståls-Utskottets Utlåtanden N:i$ 107 och 108. nr,© ior.
Ank. till Exp.-Utsk. den 18 Maj 1860, kl. 11 f. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om bidrag af allmänna medel till kyrkobyggnad i Kongsbacka. (R. A.) Från Borgare-Ståndet har blifvit till Stats-Utskottet öfverlemnad en motion, deruti Herr Hammar anhållit om anslag eller lån till uppbyggande af ny kyrka i Kongsbacka, i stället för den nu befintliga, som hotade att hvarje stund nedstörta; — men som de i denna motion omförmälde kostnadsförslag och andra handlingar icke till Utskottet inkommit, och då för öfrigt någon omständighet såsom bevekande skäl att af allmänna medel erhålla understöd till fullgörande af den församlingen enligt lag åliggande kyrkobyggnads-skyldigheten, icke blifvit antydd, torde denna motion af Rikets Ständer lemnäs utan afseende.
Stockholm den 8 Maj i8fiO.
W:« Ank. till Exp.-Utsk. den 18 Maj 1860, kl. 11 f. m Utlåtande, i anledning af väckt motion om låne-understöd till skolbyggnad i Luleå. (R. A.) Sedan Rikets Ständer vid sistlidne Riksdag, med afseende å behofvet att At läroverken i Norrbotten gifva en större omfattning, beslutat att för endera af skolorna i städerna Piteå eller Luleå antaga en lärarestat, bestående af Rektor och 7 kolleger, och att för det andra läroverket skulle, utom Rektor, 1 kollega å stat uppföras, samt Kongl. Majrt, till hvars afgörande blifvit öfverlemnadt hvilketdera läroverket skulle erhålla den större lärare-personalen, i nåder bestämt att det större läroverket skulle upprättas i Luleå, har, på sätt Hurr Brun, i en hos Borgare-Ståndet väckt, motion erinrat, för denna kommun inträdt förbindelse att sörja för det nya läroverkets förseende med fullt ändamålsenlig undervisningslokal, för hvilket ändamål ett nytt skolhus vore af nöden, enär det förut befintliga för sitt iståndsättande och lämpande till den utvidgade undervisningen skulle erfordra alltför stora kostnader, utan att ändock motsvara Stats-UIskottets Utlåtande N:o 108.
11 tidens fordringar.
Då det understöd från stiftets byggnadskassa, som i dylika fall alltid kommit andra städer inom stiftet till del och hvarpå således äfven Luleå gjort anspråk, blifvit staden förvägradt, samt dessutom kommunens tillgångar genom andra samtidiga större byggnads- och arbetsföretag blifvit strängt anlitade under en tid, då allmänna välmågan betydligt lidit af de rubbningar i alla affärsförhållanden, hvilka icke minst drabbat ifrågavarande ort, hade likväl denna nya förbindelse ej kunnat annat än blifva i hög grad betungande för den ringa kommunen, som endast utgjordes af 1,350 innevånare, af hvilka högst få egde någon egentlig förmögenhet.
Enär staden således vore uteslutande hänvisad till egna krafter för utförande af ett byggnadsföretag, för hvilket, enligt af Öfver-intendents-embetet fastställd plan, kostnaden uppginge i jemnt tal till 32,700 R:dr R:mt, har motionären föreslagit, att för ifrågavarande ändamål måtte af Rikets Ständer beviljas Luleå stad elt lån å 20,000 R:dr R:mt, för hvilket första afbetalningen ej måtte utsättas förr än om fem år, hvarunder lånet kunde få stå räntefritt, samt de öfriga betalnings-terminerna under loppet af 10 år, med för öfrigt så fördelaktiga vilkor, helst genom amortering, som kunde samhället förunnas.
Stats-Utskottet, till hvars behandling denna motion blifvit öfverlemnad, har inhemtat, att sedan frågan, hvilketdera af läroverken i Piteå eller
Luleå skulle genom erhållande af en större lärare-personal utvidgas, blifvit genom Rikets sednast församlade Ständers beslut till Kongl. Maj:ts nådiga afgörande hänskjuten, hafva Luleå stads innevånare, vid sammanträde inför Magistraten den 26 Januari 1858, förklarat sig villige att gå i författning om nödiga skolrums anskaffande, för den händelse att ett högre läroverk derstädes skulle varda inrättadt och att medel till utvidgad skol-lokal från Stifts-byggnads-kassan ej kunde erhållas; hvilket beslut, i öfverensstämmelse med stadsboarnes tillika yttrade önskan, blifvit genom Konungens Befallningshafvande i länet hos Kongl. Majit i underdånighet anmäldt; och då detta erbjudande icke kan antagas hafva skett utan beräkning af samhällets förmåga att, utan vidare uppoffringar från det allmännas sida, vidkännas de med förmånen af läroverkets utvidgande förenade kostnader, samt dessutom frågor af beskaffenhet som förevarande, enligt Utskottets åsigt, rätteligen böra, innan Rikets Ständer i närmare pröfning deraf ingå, anmälas hos Kongl. Majit, för att, sedan vederbörande embetsmyndigheters yttrande blifvit inhemtadt, af Kongl. Majit pröfvas, anser sig Utskottet ega fullt skäl hemställa: att den gjorda framställningen om låneunderstöd för skolbyggnaden i Luleå icke må hos Rikets Ständer vinna afseende.
Rumstedt, 1860. Stats-Utskottets Memorial N:o 109. 1 N:o 109.
Arik. till Exp. [Ilsk. den 18 Maj 1860. kl. it f. m.
Memorial, i anledning af Rikets Ständers beslut i de uti StatsUt. dcottets Utlåtande N:o 86 behandlade frågor angående fortsatt utförande af jernväg sarbeten för Statens räkning och anvisande af dertill erforderlige medel. R. A. Enligt de Utskottet tillhandakomna Utdrag af Riks-Ståndens Protokoller vid föredragningen af ofvannämnda Utlåtande, hafva samtlige Riks-Stånden godkänt och bifallit hvad Utskottet i första, andra, sjette, sjunde, nionde, tionde, tolfte, trettonde och adertonde punkterna af samma Utlåtande föreslagit.
Likaledes hafva 3:ne Riks-Stånd bifallit samt Bonde-Ståndet låtit hero vid Utskottets hemställan i 14:de punkten, angående den väckta frågan om bidrag till räntebetalning å det på anläggningen af Statens banor nedlagda kapital, genom särskilda afgifter af dem, som voro på vissa afstånd från jernvägs-stationerna boende.
Stånds sammanstämmande beslut hafva jemväl tredje, femte, åttonde, femtonde och sextonde punkterna blifvit af Rikets Ständer godkända; i följd hvaraf Ridderskapets och Adelns beslutade återremiss, i afseende å den i 5:te punkten tillstyrkta anslagssumman för södra stambanans nordliga del emellan Falköping och Jönköping, icke kan till vidare åtgärd föranleda.
Det i fjerde punkten framställda förslaget om medels beviljande för södra stambanans fortsättning från Finjasjön mot Ljungby utofter Lagaådalen öfver Götaström och Tenhult till Jönköping, har bifallits endast af Bonde-Ståndet; hvaremot öfrige Riks-Stånden, med afslag å nämnde punkt, sammanstämmande beslutat att, för södra stambanans fortsättning från Finjasjön förbi och i närheten af Bih. till II.
7 Häft. 1 2 >Sta/s-Utskottets Memorial N:o 109. sjön Salen åt Nässjö oell vidare öfver Tenhult till Jönköping, Rikets Ständer skulle bevilja och till utgående från Riksgäldskontoret anvisa en summa af 6,000,000 R:dr Ruut.