Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I afseende å denna, enligt kommitterades tanke, högst nödvändiga förändring bör erinras, hurusom underbefälets ställning i allmänhet är vid värfvade arméen egenartad och olik den motsvarande inom andra arméer, samt att härigenom i de lägre underoffieersgraderne eller sergenternes, ett för dem ofördelaktigt förhållande eger rum.
I stället att åt denna personal lemna så mycket som möjligt af löneförmånerna in natura, hvarigenom de lättare och bättre kunde ega sin nödtorftiga utkomst, har man, i synnerhet under senare tider, bemödat sig gifva dem allt i kontant, hvaraf inträffat, att lönerna, i sig sjelfva ringa, blifvit för lefnadsbehofven ganska otillräckliga.
Inom de flesta utländska arméer är numera den grundsats tillämpad, att underbefälet bör åtnjuta så mycket som möjligt af löneförmånerna in natura och så vidt ske kan bo i kasern.
När nummerkarlen erhåller vid regementet god och tillräcklig kost, bör underofficern finna sig fullt belåten 0111 densamma honom bestås af ännu något bättre beskaffenhet.
Detta kunde ske med endast ringa tillökning i kostnaden, och utspisningen derjemte så ordnas, att ett särskildt bord för underbefälet inrättades.
Underofficern skulle så mycket sannolikare inse och erkänna fördelen af en sådan hushållning, sorn han, — till följd af det säkerligen hädanefter ständigt iakttagna vilkor, att hvar och en, för att kunna befordras till sergent med lön, skall hafva genomgått de lägre underbefälsgraderne, — redan hunnit göra sig förtrogen med derstädes rådande vanor och lefnadsförhållanden.
För en sergent i Stockholm, då han icke hor i kasernen, kan lefnadskostnaden nu beräknas till ungelär följande belopp: hyra för ett rum med möbler . . .
Bdr 120. en och en half famn ved . . . 77 40. mat med bröd 365. kläder, skodon och linne 77 150. uppassning 25. tvätt 25. !jus 10. utskylder 10.
S:a 745.
Inkomsterna utgöra: lön i kontant
Rdr 500. inqvartering ,, 100. beklädnadsmedel ,,150.
Rdr 750.
Häraf visar sig, att, oaktadt bland utgifterna upptagits endast de aldra nödvändigaste behofven och till möjligen lägsta pris, återstår för öfriga tillfälliga utgifter endast en behållning af 5 riksdaler, sorn uppenbarligen är alldeles otillräcklig.
Med förändring i det nuvarande olämpliga aflöningssättet föreslås derföre följande, såsom för underbefälet fördelaktigare och för staten endast obetydligt mera kostsamt.
En sergent tilldelas: a) underhåll in natura, i likhet med den tjenstgörande soldaten, men med tillägg för portionens förbättrande af 25 procent af dess värde ; 78 b) beklädnad, remtyg och beväpning in natura och å passevolans, efter beräkning för hvarje persedel af viss slitningstid och värde, samt med rättighet för underofficern att i kontant utfå hvad som genom slitningstidens möjliga förlängning kan af honom besparas.
Värdet af persedlarne bestämmes 75 procent högre, än för den tjenstgörande soldaten beräknas; c) årlig lön 350 Rdr för förste och 250 Rdr för andre sergent; d) inqvartering i kasern, så att 2 eller flere, allt efter rummens storlek, bo tillsammans i ett rum med tillhörande ljus och ved enligt författningarne.
En sergent, aflönad på detta sätt, behöfde således endast bekosta sig uppassning
Rdr 25. tvätt 25. linne 20. utskylder }} 10.
S:a Rmt Rdr 80.
Inkomsterna vore: lön för första sergent 350 Rdr. ,, ,, andre sergent 250 ,, Alltså uppstode ett öfverskott för första sergent af 270 och för en andre sergent af 170
Rdr till förekommande särskilda behof eller besparing.
Ett väntadt inkast mot detta aflöningssätt är, att det skulle försvåra giftermåls ingående.
1 detta afseende erinras att, då det nuvarande löningssättet icke bereder tillräcklig bergning för en ensam person, det så mycket mindre kan medgifva utkomsten för en familj.
I de fall då underofficer, genom egandet af enskilda tillgångar, vore i stånd att ingå äktenskap, borde honom tillåtas att utfå i kontant värdet af naturaförmånerna, undantagandes munderingspersedlarne, som deremot alltid borde utlemnas in natura, på sätt här ofvan blifvit föreslaget.
Kronans kostnad om året för en förste sergent, t. ex. vid Lifgardesregementena till fot, skulle blifva, jemlikt det nya aflöningsförslaget:
Kontant lön Naturaunderhåll, efter beräkning af 48 öre för soldatportionen med bröd, samt med 25 procent förhöjning af detta värde Beklädnads- och remtygspersedlar Beväpning Inqvartering Kommunionvin Kokinrättningskostnad .
Då den motsvarande kostnaden nu utgör kontant lön
Rdr 500 beklädnadspenningar ,,150 inqvarteringsersättning ,,100 Rmt Rdr 350: — >> )) 219: )) 154: 04. j) j > 1: JJ yy 100: J? yy — 05. yy 2: — Rmt Rdr 826: 09. yy 750: y kommer således kronans ökade utgift i förevarande fall att endast uppgå till 76
Rdr 9 öre för hvarje person.
Lika stor blefve kostnadstillökningen för andra sergent, nu furir.
Kommitterade kunna icke annat än finna ganska olämpligt att, såsom nu är förhållandet, man skapet anses sjelfve bidraga till sin proviantering genom att afstå en del af sitt i stat bestämda s. k. ”gage” till bekostande af natura-underhållet.
Uti hittills gällande lönestater har nemligen, såsom en lemning från den tid, då den värfvade truppen mot kontant aflöning sjelf förskaffade sig föda, uppförts under namn af ”gage”, ett visst penningebelopp för hvarje man om dagen.
Alltsedan införandet af garnisonsregementenas matinrättningar, genom hvilka soldatens ställning i väsendtlig mån blifvit förbättrad, har han af ”gaget” endast bibehållit den s. k. tobaksskillingen, hvaremot återstoden blifvit för nyssnämnda ändamål användt.
Men då hushållningen nu således är och framgent äfven 79 bör vara så ordnad för den garnisonerade soldaten, att han, nöjaktigt född och klädd af kronan under sitt befäls tillsyn, endast behöfver ringa medel för sina enskilda utgifter, så erfordras icke heller för honom någon egentlig kontant aflöning å stat.
Fördenskull och då bestämmandet, såsom nu sker, af soldatens löneförmåner under flera olika titlar, nemligen gage, brödkorn, gage-tillägg, är både onödigt och inveckladt, anse sig kommitterade böra föreslå, till vinnande at såväl öfverensstämmelse med verkliga förhållandet, som enkelhet i beräkningssättet, att i värfvade regementenas stater hädanefter icke må uppföras annan kontant aflöning för soldaten, än den s. k. tobaksskillingen, förslagsvis beräknad efter de olika belopp, som i olika fall utgå jemlikt i detta afseende redan gifna bestämmelser.
Förutom de allmänna afvikelser från nu gällande lönestater vid värfvade arméen, hvilka i det föregående blifvit omförmälda, hafva kommitterade, i afseende å löneregleringen för hvart och ett af de särskilda vapnen, ansett sig böra iakttaga och föreslå följande:
Vid infanteriet:
Lifgardesregementena till fot.
Då artilleriet, såväl som det värfvade kavalleriet, nu icke eger någon tredje underofficer sgrad, och det hvarken ansetts lämpligt eller erforderligt att vid dessa vapen införa en sådan, har tredje underofficers- eller furirsgraden jemväl blifvit utesluten vid Lifgardesregementena till fot och förvandlad till andre sergentsgrad, i enlighet med hvad organisationsförslaget för infanteriet härom innehåller.
Regements-trumslagarelönen har uppförts till lika belopp med motsvarande lön vid kavalleriet.
Då en mångårig erfarenhet från indelda infanteriet ådagalagt nyttan af ett sammanfördt anslag, hvarifrån musikcorpsens särskilda medlemmar kunna, i förhållande till hvars och ens olika skicklighet, efter regementschefens anvisning blifva aflönade; har samma förhållande ansetts böra införas vid värfvade infanteriet.
I sådant hänseende hafva alla de tillgångar, som nu användas för musikpersonalens aflöning, med undantag af gardistunderhållet för nummerspelet, blifvit sammanförda i en summa, ställd till regementschefens disposition.
Denna summa är beräknad till 5,300 Rdr vid hvarje regemente och 2,500 vid Wermlands Fältjägarecorps, nära motsvarande hvad nu i särskilda poster för ifrågavarande ändamål utgår.
Wermlands fältjägare-corps:
Enligt det af kommitterade uppgjorda förslag till infanteriets organisation är antaget, att det nuvarande Wermlands fältjägare-regemente skutle förändras till en corps på en bataljon, men i öfrigt qvarblifva vid sin hittills varande natur af värfvad trupp.
Då likväl befälet vid denna corps icke är i garnison törlagdt, och dess tjenstgöring, som i de flesta fall inskränkes till de årliga vapenöfningarna, ej heller är af jemförlig beskaffenhet med den vid indelda regementena, hafva lönerna för officerare, underofficerare och vederlikar icke kunnat föreslås till lika belopp, hvarken som vid andra värfvade eller vid de indelda trupperna blifvit uppförda.
Kommitterade hafva fördenskull ansett sig höra bibehålla ifrågavarande löner vid sina i nu gällande stat anvisade belopp, endast med de förhöjningar deruti, som i vissa fall, och med iakttagande af ett rättvist förhållande emellan särskilda tjenstegrader, skäligen böra beviljas.
På grund af hvad kommitterade i betänkandet om infanteriets organisation anfört, beträffande nödvändigheten af större fordringar för framtiden, i afseende å manskapets vid ifrågavarande corps vapenöfning och bofasthet, men hvilka fordringar, för att icke göra värfningen omöjlig, måste åtföljas af ökade förmåner å truppens sida, hafva kommitterade funnit sig föranlåtne till den förhöjning i nu utgående jägare-arvoden och rekryterings-penningar, att de förra ökas från 31 till 40 Riksdaler och de senare från 5 Rdr 62\ öre till 6
Rdr för hvarje man, äfvensom uppfört underofficerarne till mötes-natu raportioner.
Vid kavalleriet: 1 afseende å löneförmåner har chefen för värfvadt kavalleri-regemente, hvilket lill styrkan öfverstiger indeld kavalleri-corps, men understiger indelt kavalleri-regemente, enligt kommitterades organi - 80 sationsförslag för kavalleriet blifvit, i öfverensstämmelse härmed, ställd emellan Chefen för indelt kavalleri-regemente och corps; och beträffande andre Löjtnanter och Underlöjtnanter, hvilkas rationsersättnings- och stallhyremedel nu utgöra 740 Rdr, har ”kavalleri-tillägg, häst- och furagemedél” uppförts till det jemna beloppet af 800 Rdr, eller något mer än tor deras vederlikar af indelda kavalleriet blifvit föreslaget.
Emedan aflöningen för de nuvarande begge Pistolsmederne vid Husarregementet Konung Carl XV, af hvilka den ene är föreslagen att utbytas mot Sadelmakare, finnes särskildt anvisad å statsanslaget för försvarsverket i allmänhet, eller arméens materiel, men densamma lämpligen bör utgå från regementets löneanslag, hemställa kommitterade att berörda aflöning måtte från det förra till det senare anslaget öfverföras; och har, under förutsättning häraf, ifrågavarande löntagare blifvit uppförde i det för regementet nu afgifna löneförslag.
Vid artilleriet.
1 betraktande af de särkilda tjenstebefattningarnes vigt föreslås att, med indragning af nu utgående arvoden, Fälttygmästaren uppföres såsom öfverste på den för hela artilleriet afsedda nya stat, ehuru med något mindre lön än den för öfverste, regementschef, bestämda, samt att Chefen för artilleristaben likaledes upptages å artilleriets stat såsom öfverstelöjtnant med de uti öfverstelöjtnantsgraden afsedda förmåner.
Att kommitterade, i olikhet med hvad som skett vid öfriga regementen, uppfört i staten särskilda, redan nu anvisade arvoden, åt gymnastikoffieerarne, grundar sig på den upplysning, kommitterade inhemtat om svårigheten att utan särskild aflöning erhålla personer, fullt lämplige till dessa befattningar vid artilleriet, i följd af detta vapens egenartade organisation.
Kommitterade, som i öfverensstämmelse med de för löneregleringen antagna grunder, uppfört *äldre Kapten” till lika lön med Kompanichef, anse sig, i ändamål att framgent såsom hitintills, bereda någon högre inkomst åt äldre Kaptener, som icke hafva batteri eller kompani, med der.;f härflytande förmåner, böra föreslå bibehållandet af nu utgående arvoden af 600
Rdr åt 12 bland dessa Kaptener.
Vid saknaden af något grundadt skäl hvarföre
Regementstrumpetaren vid artilleriet bör njuta högre lön än hans vederlike vid de öfriga vapnen, har den hittills för honom utgående lönen blifvit nedsatt till 700 Rdr.
Deremot anse kommitterade de å Svea artilleriregementes stat för Krigsarklimästaren och Kontrollanten vid artilleriförrådet uppförda, och redan länge otillräckliga befunna, arvoden af 300 Rdr för den förre och 75
Rdr för den sednare, icke billigtvis motsvara hvarken det besvär eller den med äfventyr förenade noggranna vård och omtanke, som utöfningen af dessa befattningar i mer än vanlig grad tager i anspråk, och hvarförutan betydliga förluster kunna för kronan uppstå.
Af sådan anledning hemställa kommitterade att berörda arvoden måtte förhöjas till åtminstone 500 Rdr för Krigsarklimästaren och 200 Rdr för Kontrollanten.
I enlighet med den af kommitterade föreslagna organisation och lönereglering för artilleriet böra följande af de å nu gällande stater uppförda särskilda arvoden och anslag för vissa ändamål dels indragas såsom obehöfliga och dels till beloppen nedsättas, nemligen: 1) indragas a) å staten för artilleriet i allmänhet:
Arvode till Fälttygmästaren enligt Kongl.
Drefven af den 5 Mars 1846, den 23 Oktober 1857 och den 19 Januari 1858 Rdr 1.800.
(Detta arvode upphör genom hvad ofvan är föreslaget i afseende å Fälttygmästare aflöningen.
) Arvode för öfverinseende! vid gjutningen af jernkanoner enligt Kongl.
Drefven den 24 Januari 1826 och den 1 Oktober 1847 • „ 300.
Transport ,, 2,100. 81 Transport Fyllnadsersättning (ill arméens pensions-kassor för vakans- och liggetidsbesparingar enligt Kongl. Brefvet den 30
Mars 1855 (För den händelse pensionskassan skalle af statsverket öfvertagas.) b) å artilleri-stabens stat:
Arvodet för Stabschefen (i följd af denne officers uppförande å artilleriets stat till Öfverstelöjtnants lön); hvarjemte alla öfriga arvoden å artilleristabens nuvarande stat försvinna genom densammas upphörande såsom särskild stat och inbegripen i den nya staten för hela artilleriet. c) å artilleri-regementenas sår skilda stater:
Arvodena för Regements-adjutanterne, tillsammans utgörande ,, för Mönsterskrifvare-tjensternas förrättande „ för Garnisons-predikanten å Elfsborg, derifrån artillerikom mender ingen bör indragas och från nuvarande informations-kaptenslöner utgående arvoden, genom dessa löners föreslagna användande för sitt ändamål. d) å artilleri-batteriets i Norrland stat:
De för befälhafvaren och batterichefen uppförda arvoden af tillsammans (utom hans lön på Svea artilleri-regementes stat) äfvensom till underhåll af en tjenstehäst
(Dessa arvoden blifva öfverflödiga dels genom
Batterichefens förändrade ställning i följd af organisationen, dels artilleriets i Norrland förseende med egna hästar). 2) nedsättas:
De å artilleriets i allmänhet stat till General-lälttygmästarens disposition uppförda arvoden för tygstaten, 2,250 Bdr, minskas till 1000 Rdr, att fördelas bland verkmästare och handtverkare för skicklighet i deras yrke; och Arvodena, i regementenas särskilda stater, för undervisning i gymnastik, af tillsammans 1,650 Rdr, minskas till 1,500 Rdr att utgå med 500 Rdr åt hvardera, till trenne gymnastik-officerare.
Vidare hemställes: att, såsom ofvan är antydt, hela det nyorganiserade artilleriet, omfattande den nuvarande artilleristaben, de trenne artilleri-regementena med Norrländska batteriet och Fyrverkare-corpsen, sammanföres å en enda gemensam stat; att det å Svea artilleri-regementes nu gällande stat tills vidare uppförda anslag till kasernhyra för hufvudstyrkan, enligt Kongl.
Brefvet den 18 Augusti 1845, 1,080 Rdr, måtte å artilleriets nya stat uteslutas och, ifall detta anslag pröfvas fortfarande vara nödvändigt, från inqvarteringsmedlen anvisas; att, i enlighet med kommitterades förslag angående indelda arméens organisation, kostnaden för artilleriet i Norrland måtte upphöra att bestridas från den s. k.
Norrbottens Hästjägaresqvadronsfonden och, jemlikt hvad nyss blifvit hemstäldt, tå utgå af samma medel som kostnaden för det öfriga artilleriet; att det å staten för artilleriet i allmänhet uppförda belopp, 4,956
Rdr 19 öre för Konungens f. d. eget värfvade regemente måtte få uteslutas från artilleriets stat, såsom derför främmande; samt att de å staterna för 4:de hufvudtitelns anslag till försvarsverket i allmänhet eller materielen uppförda arvoden, dels för ecklesiastikvårdens besörjande å Waxholm 300 Rdr, dels för en redogörare vid Norrländska artilleriet 50 Rdr, måtte från dessa stater till artilleriets nya stat öfverföras.
H Rdr 2,100. „ 1,635.
„ 1,500, „ 1,200.
„ 1,350.
„ 150, 800, 82 Ingeniör-corpsen.
I öfverensstämmelse med de för löneregleringen vid öfriga vapen af värfvade arméen iakttagna grunder, hafva lönerna för den till ingeniör-corpsen hörande personal blifvit föreslagna till samma belopp, som i nu gällande stat finnas uppförda, för såvidt dessa löner icke understiga dem, som borde tillkomma vederlikar af artilleriet enligt kommitterades förslag.
I sådana lall har en motsvarande förhöjning af nämnda belopp billigtvis egt rum.
I alseende å de traktamenten eller arvoden, som nu, förutom lönerna å stat, under de flesta tjenstgöringstillfällen vid ingeniörcorpsen bestås, och hvilka för befäl, underbefäl och civilstat, tjenstgörande å sappör-kompaniet, finnas i corpsens gällande aflöningsstat uppförda, hafva kommitterade ansett olämpligt och främmande tor den egentliga löneregleringen att ingå i något bestämmande om dessa traktamenten eller arvoden, vare sig till beloppen eller för hvilken tjenstgöring de kunde anses erforderliga; utan böra dylika ersättningar, der de äro nödvändiga, blifva beroende på Chefens för ingeniör-corpsen underdåniga framställning om behofvet och särskilda tillgångars anvisande för detta ändamål.
Deremot hemställa kommitterade, att, då det ganska ofta kan inträffa att kaptener med endast andra klassens lön blifva beordrade till tjenstgöring såsom kompanichefer vid ingeniör-trupperne, desse kaptener måtte under dylik tjenstgöring åtnjuta särskild ersättning, motsvarande skillnaden mellan första och andra klassens kaptenslön, och att för detta ändamål ett reservationsanslag af 3,000 Rdr uppföres å corpsens stat till Chefens disposition; äfvensom att, då den årliga semester af trenne månader, som tillgodonjutes af hvarje officer inom den öfriga arméen, icke kan tilldelas ingeniörofficer, en summa af 11,000 Rdr, motsvarande i jemnt tal ijerdedelen af de vid ingeniörtrupperne anställda kompani-officerarnes löner, likaledes måtte uppföras å corpsens stat, att af Chefen disponeras till semester-ersättning åt dessa officerare.
Den kostnad, som för statsverket skulle uppstå genom tillämpning af ofvan föreslagna nya lönereglering vid värfvade arméen finnes sålunda:
Enligt efterföljande, på löneförslagen grundade uträkningar (bil. K, L, M, N), innefattande äfven den tillökning i helais- och underbefäls-personalen, som åsyftas genom den nya organisationen, skulle årliga beloppet af löner m. m. blifva:
Vid Svea lifgardet „ Andra „ ,, Wermlands Fältjägare-corps ,, Lifgardet till häst „
Husar-regementet Konung Carl XY „
Artilleriet med Fyrverkare-corpsen ,, Ingeniör-corpsen Summa Rdr 1,326,327 25.
Till motsvarande behof äro nu anvisade (bil. A, B, C, D}, För Svea lifgardet Rdr 99,462 — „ Andra „ 99,462 — ,, Wermlands Fältjägare-regemente ,, 63,638 — „
Lifgardet till häst . 80,870 — ,, Husar-regementet Konung Carl XV „ 98,756 — „ Artilleristaben, Artilleri-regementena o.
Fyrverkare-corpsen „ 580,549 25.
Ingeniör-corpsen „ 98,535 50. „ 1,121,272 75.
Skillnaden mellan de utförda beloppen visar en ökad årlig kostnad af . . . ~205,054 50.
Häruti ingår ny aflöning för tillkomna beställningar enligt den föreslagna organisationen (bil. O, P, Q, R) med följande belopp, nemligen:
Rdr 205,054 50.
Rdr 121,022 — J) 121,022 — V 67,190 — ?? 122,107 — V 122,107 — ?? 613,306 25. ?? 159'573 — 83 Transport Rdr 205,054 50.
Vid Svea lifgardet Rdr 16,606 — Andra ,, ,, 16,606 — Lifgardet till häst ,, 34,120 — Husar-regementet Konung Carl XV ,, 9,534 — Artilleriet ,, 19,300 — Ingeniör-corpsen . . . . „ 61,092 — Summa
Rdr 157,258 —, härifrån afgå
För indragna beställningar vid Wermlands Fältjägare-regemente (bil. S} 8,924 — Om återstående beloppet 148,334 härefter frånräknas ofvan utförda kostnadssunnna, samt till då erhållna rest. ,, 56,720 50. lägges ackordsräntorna vid värfvade arméen, såsom afsedda, enligt löneregleringen, att för framtiden upphöra, på sätt beträffande indelda arméen blifvit i underdånighet hemstäldt „ 48,540 —, så kommer den tillökade årliga kostnaden för löneregleringens genomförande vid värfvade arméen, oberoende af den föreslagna nya organisationen, att utgöra 105,260 50, deraf för uppflyttning af en del nuvarande underofficerare från lägre till högre lönegrad
Rdr 1,104 — och för arvoden till nuvarande vice korpraler, som äro i saknad af denna förmån ■ • „ 3,480 — Summa Rdr 4,584 — (bil. K.) 84 Reservation.
Då kommitterade beslutat, att alla arvoden skulle från aflöningsstaterna borttagas, har deraf blifvit en följd att äfven de arvoden, som för närvarande utgå och finnas anvisade å ingeniör-corp sens stat åt de officerare, sorn äro anställde på sappör-kompanierna, blifvit föreslagne att upphöra, och några nya sådana ej heller blifvit uppförde uti de nya förslagen till de återstående fyra kompanierna ingeniör-trupper.
Uti detta beslut har jag ej kunnat instämma.
Vid öfriga värfvade regementen hafva kompani- och battericheferne alltid manskapets beklädnad å passevolans och ega alt deraf räkna sig till godo den vinst, sorn genom sparsamhet och om tanka kan erhållas.
Olägenheterna häraf äro likväl allmänt erkända, och vid ingeniör-trupperna har sådan passevolans derföre ej blifvit införd, utan äro kompanicheferne skyldige att inför chefen för ingeniör-corpsen redovisa och ansvara för hvarje, äfven den minsta utgiftspost, som utgår af anslaget för truppens beklädnad och underhåll.
Till dess den nya organisationen blir genomförd hafva de derjemte ansvaret för hela materielens vård och underhåll.
De äro således ålagde en vida noggrannare och fullständigare bokföring, med dertill hörande verifikationer, än fallet är med en kompanieller batterichef vid andra värfvade regementen.
Såsom ersättning härför hafva de ett arvode af 1,200 Rdr om året, hvilket obestridligen är en ej obetydligen mindre summa än den, hvartill ”kompani”- eller ”batterivinsten” vid vanlig passevolans gemenligen uppgår.
Att nu beröfva dem denna ersättning för hvad deras jemlikar vid andra vapen i högre, ehuru ej fullt beräknelig grad uppbära, men det oaktadt af dem fordra samma omtanka och osparda nit, synes ej vara rättvist.
Kompani-chefsplatserna vid Pontonniererna blefve sålunda, genom den tvungna vistelsen i hufvudstaden, i ekonomiskt hänseende vida ofördelaktigare än en kommendering, äfven utan arvode, å en fästningsort med billigare lefnadskostnad.
Det vore derföre att motse att kompani-chefsbefattningarne blefve så föga eltersökte att kommendering dertill alltjemt måste ske i tur, med tätare ombyten än som för vapnets utbildning vore gagneligt.
För subalterngraden skulle borttagandet af arvodena vid tjenstgöring vid truppen vara än mera kännbart, och sannolikt hafva olyckliga följder.
Ingeniör-corpsen rekryterar sin officerspersonal nästan uteslutande bland alldeles medellösa ynglingar.
Om ingeniörcorpsen, oaktadt sin trägna tjenstgöring, hitintills ej saknat lämpliga officersaspiranter, under det att artilleri-regementena stundom haft ett ej ringa antal vakanser, så är skälet egentligen det att aflöningen tillåtit en sparsam yngling att med undantag af Mariebergskursen draga sig fram utan skuldsättning.
Vid jemförelse emellan ingeniör-corpsen och öfriga värfvade regementen bör man ihågkomma att förhållandena i mycket äro olika.
Gardesofficeren har ingen Mariebergskurs att genomgå och väljer sällan sitt regemente utan att ha egna medel eller understöd af anhörige att påräkna.
Avancementet går vanligen raskt och en duglig officer kan oftast påräkna att efter några år med förhöjd grad blifva förflyttad på arméen, om han ej kan befordras inom regementet.
Sådana förflyttningar äfven från ingeniör-corpsen äro utomlands vanliga, men förekomma ej i Sverge.
Äfven artilleriofficeren har flera fördelar derigenom, att han, åtminstone hitintills, kunnat påräkna att i det hela få qvarstanna på samma station en längre följd af år.
Han blir derigenom i stånd att ordna sin ekonomi på fördelaktigaste sätt, och äfven han väljer sällan sitt regemente utan att taga denna möjlighet i betraktande.