Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I sådant afseende upplyste direktionen att, utom arméens pensionskassa, befunnes under direktionens förvaltning flera andra mer och mindre betydliga fonder, hvilka för närvarande drabbades af dels inga, dels högst obetydliga förvaltningskostnader, nemligen: a) Arméens enskilda enke- och pupill-kassa, hvars fond, då utgörande 630,000 Rdr, blifvit samlad och uppehållen, utan något understöd från statens sida, dels genom årliga afgifter af alla delegare i arméens pensionskassa och dels genom inträdes-afgifter af dem, hvilka frivilligt i enkekassan ingått; b~) Kongl. Majits fond i arméens enke- och pupill-kassa, 7,500 Rdr, eller årliga räntan af det gåfvo-kapital, som i nåder blifvit anslaget till pensioner för militär-enkor och barn, att, enligt Kongl. Majits nådiga förordnande, användas och särskildt redovisas, på sätt Kongl, brefvet den 9 Februari 1819 föreskrifver; c) Statsanslaget på 9:de hufvudtiteln å 37,500 Rdr årligen till aflidne militärers i fattigdom efterlemnade enkors och barns pensionerande; hvilket anslag, intill år 1828 förvaltadt af statskontoret, genom Kongl, brefvet den 3 Januari nämnde år öfverflyttades till direktionen öfver arméens pensionskassa för vinnande af enbet i förvaltningen, och sedermera af direktionen förvaltats i enlighet med Kongl, reglementet den 21 September 1833; cT) Den af framlidna grefvinnan Sophie Horn, född Rlomstedt, gjorda stiftelse för fattiga militärenkors och barns pensionerande, hvaraf årliga inkomsten, 8,700 Rdr, utdelades i pensioner å 150 Rdr, enligt de i stiftelse-urkunden föreskrifna grunder; e) Arméens ackords-amorteringsfond, bildad i ändamål att inlösa och amortera officers-ackorden inom arméen på sätt Kongl, brefvet den 17 Augusti 1833 föreskrifver, samt förvaltad enligt reglementet den 3 Juli 1840; varande fondens återstående skuld i utelöpande 4 procents obligationer 2,757,600 Rdr, hvilken skuld vore beräknad att, enligt fastställd amorteringsplan, vara inbetald år 1886; 111 Och meddelade direktionen derjemte, att samtliga dessa fonder, hvilka, så till inkomster som till utgifter, vore af skiljaktig beskaffenhet och till en del för olika ändamål afsedda, förvaltades hvar och en för sig och redovisades uti särskilda räkenskaper, som dels af kammar-rätten dels af arméens egna revisorer undergingo granskning.
Hvad särskildt beträffade arméens enke- och pupill-kassa, yttrade direktionen, att densammas förvaltning, till följd af dess organisation i samband med pensionskassan, skulle blifva särdeles betungande, om, vid den ifrågasatta öfverflyttningen af pensionskassan till statsverket, enke- och pupill-kassan skulle förlora förmånen af den kostnadsfria förvaltningen gemensamt med arméens pensionskassa, under förutsättning hvaraf den stiftats och till följd hvaraf den hittills kunnat, ehuru de senare åren med endast ett ringa årligt öfverskott, fullgöra sina förbindelser mot delegarne, utan deras betungande med alltför höga afgifler.
För öfrigt ansåg direktionen det hafva varit Rikets Ständers mening, att icke ensamt pensioneringen af arméens befäl skulle från dess nuvarande styrelse till statsverket öfverflyttas, utan att sådant borde ske i sammanhang med ordnandet af pensionsväsendet i sin helhet för statens samtlige embets- och tjenstemän, hvilka nu efter olika grunder pensionerades från särskilda inrättningar och fonder af olika natur; och då för sådant ändamål redan en komité blifvit i nåder förordnad, hemställde direktionen i underdånighet, att Eders Kongl. Majit täcktes, sedan nämnda komité fullgjort sitt uppdrag, hänskjuta ärendet, i hvad det rörde arméens pensions-kassa såsom enskild stiftelse, till krigsbefälets utlåtande, antingen vid dess år 1867 inträffande nästa ordinarie sammanträde, eller derförinnan, i händelse Eders Kongl. Maj:t skulle anse omständigheterna påkalla extra sammanträde.
Detta direktionens utlåtande har, jemlikt Eders Kongl. Maj:ts nådiga beslut d. 28 December 1861, blifvit öfverlemnadt till Landförsvars-komitéen för att tagas i betraktande vid behandlingen af frågan om pensioneringen af arméens befäl och tjenstemän, sedan Eders Kongl. Majit redan förut, i Dess nådiga Bref af den 16 Juli 1861, åt kommitterade uppdragit att i detta ämne yttrande afgifva.
Kommitterade, som nu gå att fullgöra denna nådiga föreskrift, anse sig böra först i underdånighet redogöra för den hufvudsakliga beskaffenheten af arméens pensionsväsende i sitt närvarande skick, jemlikt bestämmelserna derom uti Eders Kongl.
Maj:ts förnyade nådiga förordning och reglemente, angående styrelsen och förvaltningen af arméens pensionskassa d. 22 December 1857 samt Eders Kongl. Maj:ts nådiga cirkulär, angående en förbättrad pensionering af arméens befäl och tjenstemän d. 9 Februari 1858 och särskildt beträffande Gottlands Landbeväring af den 6 November 1860, förnyade genom Kongl, cirkuläret den 10 November 1863.
Arméens pensionskassa, hvarifrån pensioneringen af nyssnämnde befäl och tjenstemän besörjes, inrättades år 1756 i afsigt att, efter vissa bestämda grunder, lemna underhåll åt de, på stat arméen tillhörande, militäre och civile embets- och tjenstemän, då de antingen vid en gifven ålder, eller elter erhållna svårare blessyrer afgått från sina befattningar.
Enligt lydelsen af 54 § i pensionskassans reglemente har denna inrättning till ändamål ”att lätta den blesserade och föråldrade krigs”mannens utkomst så långt det är förenligt med pensions-inrättningens grunder, fondens bestånd ”och inrättningens säkerhet”.
Pensionskassan står under styrelse af arméen, genom krigsbefäl eller fullmäktige, som, under Kongl. Maj:ts nådiga stadfästelse, förordna om kassans förvaltning och i sådant afseende sammanträda, på Kongl. Maj:ts nådiga kallelse, i fredstid hvart 10:de år, derest ej, af särskilda skäl, Eders Kongl. Majit skulle finna för godt att, inom nämnda tids förlopp, dem i nåder sammankalla.
Vid hvarje sammanträde väljes af krigsbefälet eller arméens fullmäktige den direktion, åt hvilken förvaltningen af pensionskassan uppdrages, bestående af en ordförande och fyra direktörer, under hvilka äro ställde nödige tjenstemän och betjening.
Kassans årliga inkomster äro följande: I.
Statsanslag nemligen ; a) den andel af Wadstena Krigsmanshuskassas inkomster (f:delar deraf) som, enligt Kongl, reglementet af den 10 Januari 1757, tillkommer arméens pensionskassa, utgörande enligt sednast verkställda, 1863 års, bokslut Rdr 101,903: 06.
Rdr 101,903: 06. 112 Transport Rdr 101,903: 06. b) statsersättningsanslag för vakans- och liggetids- samt nådårs- och begrafningshjelps-besparingarne, enligt 1863 års bokslut ....
Rdr 47,100: — 2.
Räntan af kassans samlade kapitalfond ,, ,, ,, ....,, 188,509: 88. 3.
Ars-, retroaktiv-, flerestegs- och expektans-afgifter al delegare i kassan, enligt 1863 års bokslut ,, 69,896: 44. 4.
Hyra för umbbliga lägenheter i kassans bus, enligt senaste bokslut . ,, 2,715: — 5.
Extra inkomster, såsom intressen å oinbetalda algifter m. m. . . . ,, — — hvartill kommer: 6.
Af Rikets
Ständer beviljadt kreditiv för pensioneringens upprätthållande ,, 85,500: — Summa Rdr 495,624: 38.
Kassans utgifter äro: 1.
Pensioner och begrafningshjelp till kassans pensionärer, ulgörande, enligt sednast verkställde, 1863 års bokslut
Rdr 476,233: 25. 2.
Kassa-direktionens honorarier, lön, pensioner m. m. åt kassans tjenste män och betjening, enligt 1863 års bokslut, ,, 17,118: 74. 3.
Uppbörds-arvode åt vederbörande redogörare m. m., enligt 1863 års bokslut ,, 1,333: 61. 4.
Extra utgifter, enligt 1863 års bokslut ,, 2,299: 56. 5.
Kostnader för krigsbefälets och arméens fullmäktiges sammankomster jemte kassans revision hvart 5:te år ,, — - Summa Rdr 496,985: 16.
Arsafgifterna af kassans delegare utgå med 6 procent utaf pensions-beloppet i den klass, till hvilken hvar och en hörer.
Retroaktiv-afgifterna betalas, efter samma beräkningsgrund, för de år, hvarunder tjenstgöring egt rum före tillträdandet af lön.
Flerestegs-afgifterne erläggas för befordran öfver en eller flera grader; och expektans-afgifterna såsom lösen för de 5 tjensteår, som, vid de!- egares afgång, kunna få brista i den stadgade tjenstetiden.
Ingen kan blilva delegare i arméens pensions-kassa utan att vara på verklig eller indragen ordinarie stat.
Pension tilldelas endast delegare i kassan på följande, i reglementet stadgade, hufvudsakliga vilkor:
Rättighet till pension inträder först sedan delegare uppnått 50 års ålder, i förening med minst 30 tjenste-år, och erhållit afsked eller blifvit utnämnd till annan tjenst, hvars innehafvare icke vid afskedstagande kan från kassan blifva pensionerad med det särskilda förbehåll, i afseende å lönens belopp i denna tjenst, som här nedan omförmäles.
Under-officerare vid gardes-rogementena, artilleriet, husar-regementet Konung Carl XV och ingeniör-corpsen samt regements- och divisions-trumpetare vid artilleriet äro tidigare pensionsberättigade, nemligen efter 25 års tjenstgöring vid värfvad trupp, såframt de då uppnått 45 års ålder.
Likaså få delegare, hvilka afgå ur tjensten 5 år före nu nämnda tid, förvärfva sig pensionsrätt efter dessa års förlopp, genom erläggande derunder af ofvan omförmälda expektans-afgifter; Den delegare i pensionskassan som, i krig eller fred, vid något bestämdt tillfälle, blifver, under utöfningen af rikets tjenst så obotligen förderivad, till lern stympad eller vanför, att han varder alldeles oförmögen att sin tjenst vidare förrätta och af denna orsak nödgas inom viss tid, från tjensten åtgå, kommer i åtnjutande af pension utan afseende på ålders- och tjensteår.
Har skadan skett i krig, njuter han tillika en förhöjning i pensionen från 100 till 300 Rdr Rint; beroende af klass i hvilken pensionen af honom uppbäres.
Ingen får tilldelas pension i högre klass än för den tjenst, han på ordinarie eller indragen ordinarie stat innehaft minst två fulla år och derunder till kassan erlagt afgifter; men de korpraler och soldater, hvilka till under-officerare befordras, skola i denna senare egenskap 113 hafva till kassan kontribuerat minst i 5 år; dock sker undantag i detta afseende för den, som till pension för blessyr eller skada är berättigad; Skulle den, som kommit i åtnjutande af pension, återgå till en beställning med lön, som medförer rätt till delaktighet i kassan efter samma klass, han"förut tillhört, är han sin innehafda pension förlustig.
Om med den senare tjensten är förenad lägre pensions-delaktighet, än den han förut åtnjutit, får han med afsked från samma tjenst återinträda i den förut innehafda1 högre pensionen; Pensionsberättigad delegare i arméens pensions-kassa, som erhåller civil eller annan tjenst med aflöning på Rikets stat, eller ock uppföres på allmänna indragnings-staten eller på annat sätt af staten pensioneras, eger ej, så länge han innehar sådana affonings- eller pensionsförmåner, som uppgå till 3000 Rdr Rmt, tillgodonjuta den honom från arméens pensionskassa tillkommande pension; Om, enligt 35 § i nu gällande Regeringsform, någon kassans delegare Olifver entledigad från embetet, utan att ännu vara till pension berättigad, ankommer på Kongl.
Maj:ts nådiga pröfning att tillåta sökanden med inbetalning till kassan fortfara, för att såmedelst bereda sig pension vid dertill uppnådd ålder.
Enligt pensionskassans reglemente utgå pensionerne efter följande stat (utom vid Gotlands landbeväring och Wester-Norrlands bevärings-bataljon):
Usta klassen.
Rdr Rmt Generalitetet med 11 bestämda rum, deraf 1 . efter 3,000. i rum ,, 2,400. och 6 11 11 2:dra klassen.
Öfverstar m. fl 3:dje klassen.
Öfverste-löjtnanter och förste majorer, corps-chefer vid indelda infanteriet m. fl. 4:de klassen.
Öfrige majorer m. fl 5:te klassen.
Ryttmästare, kaptener och regements-qvartermästare m. fl 6:te och 7:de klasserna.
Regementsläkare och åtskillige civile tjenstemän 8:de klassen.
Löjtnanter, förste adjutanter m. fl 9:de klassen.
Underlöjtnanter, öfrige adjutanter m. fl 10:de klassen.
Fanjunkare, fältväblar, bataljons-adjutanter, en del sergenter och trumpetare m. fl 11:te klassen.
Öfrige sergenter och trumpetare, furirer m. fl samt 12:te klassen.
Hautboister och fältmusikanter, der de efter egen önskan vunnit delaktighet pensions-kassan Lnndförsvarshomit Bet, TIT. 1,800. 1,200. 900. 750. 600. | 525.
I 450. 375. 225. 180. 120. 75. 15 114 För Gotlands landbeväring och Wester-Norrlands beväringsbataljon är, i förhållande till den lägre aflöningen, följande särskilda pensionsstat i reglementet fastställd: 1 :sta klassen.
Bataljons-chefer efter 750. 2:dra klassen.
Kaptener, Regements-qvartermästare 450.
Visse civile tjenstemän )} 250.
Löjtnanter, Tygofficerare m. fl )f 225. 5:te klassen.
Underlöjtnanter m. fl ,,150 6:te klassen.
Fanjunkare „ 120.
7:de klassen.
Sergenter och Furirer m. fl ,,100. samt 8:de klassen.
Underläkare ,, 75.
Uti Kongl. Maj:ts till Rikets Ständers statsutskott den 30 Oktober 1856 afgifna nådiga proposition, angående statsverkets tillstånd och behof, täcktes Kongl. Maj:t, med afseende på den ofördelaktiga ställning, hvaruti arméens befäl och tjenstemän, i jemförelse med andra stater, befunno sig i afseende på pensioneringen, hos Rikets
Ständer framställa behofvet af en förändring härutinnan och af sådan anledning äska ett kreditiv af 150,000 Rdr till förhöjning af de enligt ofvanberörde stater utgående pensioner, samt föreslå nya pensionsstater för arméens befäl och tjenstemän.
I sitt underdåniga svar på denna nådiga framställning förklarade Rikets Ständer sig äfven anse en förbättring af pensioneringen för arméens befäl och tjenstemän vara högeligen af behofvet påkallad, enär de för dem nu anvisade pensioner vore obestridligen alltför knappa, för att efter afskedet betrygga löntagarens bergning, men både billighet och rättvisa fordrade, att tjenstemannen vid mera framskriden ålder, när kropps- och själskrafter aftaga, måtte kunna, efter afgång från tjensten, påräkna en tarflig utkomst under sin åtei stående lefnad.
Följden af det förhanden varande förhållandet hade varit och måste blifva den, att tjenstemannen efter upphunnen pensionsålder qvarstannade i tjensten heldre än att se sina inkomster minskade till ett belopp, som ingalunda kunde anses vara tillräckligt för hans bergning.
Denna omständighet måste ock hafva ett menligt inflytande på arméens tjenstbarhet derigenom, att en del befälsplatser upptoges af öfveråriga och för aktiv tjenst mindre lämplige personer.
Det vore således icke allenast i löntagarens, utan äfven i statens intresse, att pensionerne bestämdes så tillräckliga, att löntagaren ej nödgades i tjensten qvarstå, sedan han förlorat den rörlighet och användbarhet, som för tjenstgöringen erfordras.
1 enlighet med dessa åsigter funno Rikets ständer sig böra, med godkännande i hufvudsakliga delar af de före slagna pensionsstaterne, anvisa det äskade kreditivet, att, i mån at behof, utbetalas och användas till betäckande af den skillnad i utgift, som för arméens pensionskassa kunde uppstå genom den nya pensioneringens tillämpning.
Äfven vid senaste tvenne riksmöten har, för fortsatt tillämpning af dessa förhöjda pensionsstater, ett nödigt kreditiv blifvit af Rikets Ständer beviljadt.
Meranämnda förhöjda pensions-stater äro följande: iis 1.
För arméens befäl och tjenstemän utom vid Gotlands landbeväring.
Pensionsberättigade efter fyllda lefnads - Pensionens belopp.
Förbindelse till tjenstgöring under krigstid hemma ilandet intill fyllda år Generalbefälhafvare, Kavalleri-inspektören, General-fälttygmästaren och Generalen för
Fortifikationen med rättighet att taga afsked vid 60 år mot erhållande af |:delar af pensionsbeloppet eller 4,500 Rdr.
Öfverslar, Chefen för Topografiska corpsen 60 Öfverste-löjtnanter och förste Majorer vid värfvade arméen (utom Wermlands Fältjägare) m. m 55 Öfverste-löjtnanter och förste Majorer vid öfriga regementen, Corpschefer vid indelda infanteriet, andre Majorer vid värfvade arméen (utom Wermlands Fältjägare) Majorerna vid artilleriet m. m.
Andre och tredje Majorer vid öfriga regementen och corpser, Majorer vid indelda infänteri-corpser m. fl 55 Förste eller äldre Kaptener vid artilleriet m. m., Sqvadrons- och Kompani-chefer vid värfvade arméen (utom Wermlands Fältjägare) Batteri-chefer vid artilleriet Sqvadrons- och Kompani-chefer vid indelda arméen och Wermlands Fältjägare-regemente, öfrige Kaptener samt Regements-qvarter mästare, m. fl Förste Löjtnanter och förste Adjutanter vid regementen och corpser, m. fl Regements-stallmästare med kongl, fullmakt vid kavalleriet och artilleriet Andre Löjtnanter samt andre Adjutanter vid regementen och corpser Underlöjtnanter vid regementen och corpser, Fanjunkare m. fl. .
Sergenter, Regements-trumsiagare, Divisions-trumpetare vid artilleriet m. fl Furirer, Sqvadrons- och Batteri-trumpetare, Fältmusikanter m. fl. .
Regements-pistolsmeder och Sadelmakare samt Regements-gevärssmeder och Stockmakare Anm.
Läkare och andre civile tjenstemän, ehuru upptagne å den nådiga staten, hafva här blifvit förbigångne, såsom afsedde för framtiden att icke tillhöra arméens pensionsstat, enligt hvad derom skall nedan vidare omförmälas. 2.
För Gotlands landbevärings befäl och tjenstemän, jemte Kongl, cirkuläret den 6 November 1860. 65 6,000, 60 3,000. 65. 55 2,250. 65. 55 2,000. 65. 55 1,500. 65. 50 1,500. 60. 50 1,000. 60. 50 600. 60 60 600. 50 500. 60. 50 400. 60. 50 300. 60. 50 200. 60. 60 100.
Bataljons-chef Kapten . . Tyg-officer .
Löjtnant Underlöjtnant Pensionsberättigade efter fyllda lefnadsår. 55 50 50 50 50 Pensionens belopp.
Rdr Rmt. 1,200. 800. 500. 500.
Af enahanda skäl, som nyss blifvit nämndt, hafva de å staten uppförda civile tjenstemännen här blifvit förbigångne. 1 16
I afseende å tillämpningen af dessa pensionsstater har i nåder blifvit stadgadt: 1) att pensionerne, enligt samma stater, icke må tilldelas andra, än framdeles afgående pensionsberättigade under följande vilkor: 2) att den, som på dessa vilkor ej ingår, icke kommer att åtnjuta annan pension, än hvartill nu gällande stadganden för pensioneringen i arméens pensionskassa honom berättiga; 33 att endast skillnaden mellan de nya pensionsbeloppen och dem, som, enligt gällande grunder, skola utgå från arméens pensionskassa, bör såsom särskild pension eller fyllnadspension utbe talas af statsverket; i) att den, som åtnjuter aflöning eller pension af andra allmänna medel, eller innehar beställning på rikets stat, icke är berättigad till fyllnadspension, eller utöfver hvad honom från arméens pensionskassa kan tillkomma; 53 att nuvarande stadgande, det ingen kan erhålla pension i graden, som icke minst i två år innehaft den beställning, hvarför pension ifrågasättes, bör fortfarande, äfven för de nya pensionerna, tillämpas, dock att för åtnjutande af de nya generals-pensionerna erfordras att i 5 år hafva innehaft generals-beställning på stat; 63 att för dem, som dels vid 50, dels vid 55 och 60 års ålder, på sätt pensionsstaterna utvisa, äro till förhöjd pension berättigade, sådan förhöjning medgifves, endast såvidt de vid afskedet åtaga sig förbindelsen att intill fyllda 60 eller 65 år hemma i landet, när sådant kan påfordras, antingen handleda och inöfva det beväringsmanskap, som i krigstid varder till rikets försvar uppbådadt, eller ock fullgöra de särskilda kommenderingar och uppdrag, sorn för öfiägt vid sådant tillfälle kunna ifrågakomma; 73 att. den, som afgår från tjensten innan han uppfyllt de ålders- och tjenstevilkor, som för pensions erhållande i hans innehafvande grad äro föreskrifna, skall vara berättigad till sådan förmån i den närmast derunder varande grad, der de stadgade pensionsvilkoren äro af honom uppfyllda; samt 83 att de föreskrifna afgifterna till arméens pensionskassa skola enligt gällande grunder fortfarande utgå.
Efter denna öfversigt af arméens pensionsförhållanden och Rikets Ständers derom yttrade åsigter, gå kommitterade nu att uttala sina tankar i detta för arméen så vigtiga ämne.
Arméens pensionskassa, hvars verksamhet i ofvan uppgifna ändamål nu fortgått mer än hun drade år, och som till en stor del blifvit bildad genom bidrag af arméens tjenstemän, är således, i motsvarande mån, att anse såsom arméens enskilda tillhörighet.
Genom densamma, äfven om den saknade understöd af staten, se sig delegarne betryggade att erhålla ett, visserligen ringa, men dock säkert understöd på sin ålderdom.
Att nu afhända arméen denna tillhörighet kunde alltså i flera afseenden synas mindre välbetänkt och bör derföre, i kommitterades tanke, endast af särdeles giltig anledning ega rum.
En sådan anledning torde dock redan länge halva varit för handen, bestående deruti, att pensionskassan, äfven med sitt närvarande understöd af statsverket, är och framgent måste förblifva otillräcklig för sina delegares nödtorftiga pensionering, och att för detta ändamål särskilda • fyllnadspensioner måste från statsverket påräknas.
Vid sådant förhållande anse sig kommitterade icke kunna undgå att biträda den af Rikets Ständer uttalade åsigt: ”att arméens pensionsväsende icke kan blifva ändamålsenligt ordnadt, med mindre än att hela pensionsväsendet öfverlemnas åt staten, som sålunda borde öfvertaga arméens pensionskassa, men deremot ock ensam besörja pensioneringen”, utan något bidrag dertill af löntagarne.
Då kommitterade sålunda, för sin del, tillstyrka bifall till Rikets Ständers framställning om öfverlåtelse till statsverket af arméens pensionskassa, sker sådant i den fasta öfvertygelse att statsverket, vid en dylik förändring, icke lärer undgå att, utan rubbning af dittills gällande förhållanden, öfvertaga pensionskassans alla förbindelser till dåvarande pensionärer.
1 sammanhang härmed och för att, genom en förstärkning af Wadstena krigsmanshuskassas tillgångar, kunna vinna en nödig förbättring i det afskedade manskapets pensioner, hvarom närmare
Hl skall yttras i betänkandet rörande detta ämne, föreslå kommitterade att, på samma gång den ifrågasatta öfverlåtelsen till statsverket af pensionskassan bringas till verkställighet, denna kassas årliga andel, eller |:delar at vissa bland krigsmanshuskassans inkomster måtte till sistnämnde kassa få återföras.
Uti förslaget rörande arméens lönereglering hafva kommitterade redan varit i tillfälle att yttra sina åsigter i afseende på statsverkets öfvertagande utaf arméens ackords-amortering.
Under förutsättning, att detta kommer att ske, blifver således arméens ackords-amorteringsfond, nu ställd under direktionens för arméens pensionskassa förvaltning, oberoende af denna kassas öfverlåtelse till statsverket.
Kommitterade hafva icke förbisett de svårigheter, hvilka åtminstone till en början kunna uppstå genom pensionskassans öfverlåtande till statsverket, med hänseende till öfriga under dess förvaltning kostnadsfritt ställda fonder.
Utan att vilja gå i förväg de förslag, som arméens krigsbefäl, derest det tillstyrker pensionskassans öfverlåtande, tvifvelsutan i detta afseende framställer, anse kommitterade svårigheterna dock icke oöfvervinnerliga.
Då, under senare tider, flera anstalter uppstått, genom hvilka man är i tillfälle att på fördelaktigare vilkor kunna betrygga åt efterlefvande ett understöd, kan arméens enke- och pupillkassa numera anses mindre behöflig för sitt ändamål, och således bibehållas endast för de nuvarande delegarnes räkning, såframt de ej hellre besluta densammas upplösning, hvarigenom ock all tvungen afgift till densamma kan för framtiden upphöra.
Då likväl kassan icke utan alltför kännbar uppoffring förmår underhålla en egen förvaltning, torde lämpligen en förening i detta afseende med civil-statens enke- och pupillkassa, såframt den sistnämnda kommer att fortfara såsom sådan, kunna af delegarne sökas, men, om häremot möter hinder, ett visst oundgängligt belopp böra från arméens pensionstillgångar årligen anvisas för enke- ocb pupillkassans särskilda förvaltning.
Af de tvänne öfriga, under arméens pensionskassas direktion nu ställda, kassor är den, till hvilken statsanslaget på 9:de hufvudtiteln för aflidne militärers i fattigdom efterlemnade enkor och harn ingår, ursprungligen förvaltad af statskontoret och bör sålunda kunna dit, utan olägenhet, åter förflyttas; och hvad slutligen angår den af framlidne grefvinnan Horn donerade fond, så torde jemväl denna kunna af nyssnämnda eller annat embetsverk, mot någon skälig mindre ersättning för uppbördsansvaret, till förvaltning öfvertagas.