Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men denna inlösning bör ega rum utan rubbning uti allmänna rörelsen och ej verkställas vid andra tillfällen än då densamma ej synes kräfva det belopp uti obligationer, som deruti är utsläppt; det vill säga, när flere obligationer till salu utbjudas än sorn svarar emot deras efterfrågan till uppköp.
Fond bör till detta ändamål anslås, så att Riksgälds-Contoret vid dylika tillfällen må vara i stånd att sine obligationer uppköpa och deras värde upprätthålla under sådane conjuncturer då de falla uti pris.
En bestämd beräkning af det belopp, hvartill denna fond behöfver uppgå, kan ej göras, och en approximativ blott grundas på erfarenhetens läror.
Vi sakna emedlertid denna erfarenhet, och mäste derföre söka draga nytta af och tillämpa den, som uti andra länder är vunnen.
Denna fond har fått namn af amortissements-eller minskningsfond, och anses,, i allmänhet, för en Stat, hvars credit bibehållit förtroendet, ej behöfva anslås till högre belopp än årligen i å 2 procent af obligationernes nominal-värde, med vilkor likväl, att den förstärkes af alla besparde räntor på de obligationer, hvilka genom fondens verksamhet infrias.
Uppå dessa föreslående grunder och skäl anser jag, att Rikets Ständer i afseende på Riksgälds-Contorets vid detta års utgång lill allmänheten egande skuld, borde besluta följande föreskrifter till Fullmägtige i Riks• älds-Cortorel: 12 St its-Utskottets Fersing Nio 193. 1:0 Fullmägtige skola, till infriande af de frän Riksgälds-Contorct lill allmänheten inom detta års slut utgifne obligationer, upptaga nya lån. 3:0 Fullmägtige ega att, efter sig företeende omständigheter, bedöma lämpligaste tiden för erforderlige lånens uptagande, och i förhållande dertill antingen till betalning uppsäga nu utelöpande obligationer eller dem vid förfallotiden med contant infiia, eller ock mot nya obligationer inlösa; samt, i hvilketdera fallet, dertill vidtaga de tjenligaste åtgärder. 3:o
Nya obligationerne utställas i likhet med nedanstående formulaire, dock med rättelse i afseende på siffran, i enlighet med den mynt-enhet ocl^ den myntfot, som kan blifva bestämd.
N:o 00 af — Lånet N:o o. ”Riksgälds-Contoret, som upptagit lån af 100 R:dr Banco, motsvarande a och i fjerdedels Skålp:d fint silfver, betalar till innehafvaren härutaf, årligen den 1 Junii, såsom ränta, 4 R:dr i samma mynt, som låntaget är; förbehållande sig Riksgälds-Contoret äfven rättighet att återbetala Capitalet efter 3 månaders förut kungjord uppsägning.
Serskilde räntebevis meddelas långifvaren för hvarje fem år i sender, efter hvilken tids förlopp denna förbindelse bör företes innan nya räntebevis få uttagas.
Räntan utgår af Bevillningsmedel, som dertill ovilkorligt årligen afsättas, innan andre utgifter derutaf utgå.” 4:o Obligationernes försäljning sker till en eller flere, till det högsta pris Fullmägtige anse kunna erhållas, emot betalning i contant, eller på terminer, då nödig säkerhet afses, eller ock emot förut utelöpande Riksgälds-Contorels obligationer. 5:o Till fond för ränta och framtida återuppköp af de utgifvande nya obligationerne afsätles årligen, och allt intill dess att alla dessa obligationer slutligen hunnit att inlösas, utaf allmänna bevillningen för fast egendom, eller om denna skulle upphöra, af annan bevillning, och innan andre utgifter derutaf anordnas, en summa af i5o,ooo R:di B:co, sorn oförryckt lill denna gälds betalande skall användas. 6:0
Hvad som af denna fond icke åtgår till årliga räntan, skall af Fullmägtige användas såsom minskningsfond, endera tili uppköp af de utgifne obligationerne, i den händelse deras värde vid något tillfälle vill sänka sig under hvad det i allmänhet dittills varit, eller ock tili uppköp af andre . säkre räntebärande papper, för att på detta sätt fruktbargöra denna tillgång och hålla den disponibel till användande vid det tillfälle, att värdet af Riksgälds-Contorels egna obligationer vill sänka sig, och uti hvilken händelse den sålunda samlade tillgången genast bör försäljas och användas tili; Stots-V t shot tets Förslug
Nio 19. i3 uppköp af Riksgälds-Contorets obligationer, till så stort belopp ändamålet kräfver. 7:0 Sakna Fullmägtige nyssnämnde anledning till minskningsfondens användande, så afvaktas nästsammanträdande Rikets Ständers beslut i afseende på ordningen och tiden för obligationernes infriande. 8:0
Minskningsfonden kan komma alt tillökas genom de medel, hvilka Rikets Ständer besluta alt vidare ställa till Riksgälds-Contorets disposition, men kan aldrig förminskas, eller till andre än här ofvan afsedde ändamål användas. q:o För hvart och ett af de serskilde, utaf Riksgälds-Conkoret, på föreskrifne sätt upptagande nya lån, utgifves en serskild numer-följd af obligationer, och öppnas uti Riksgälds-Contorets hufvudbok en serskild conto."
Af Herr Friherre Silfverskjöld., C. vJag kan icke instämma i Utskottets afgifnc förslag till betalande af Riksgälds-Contorets nuvarande skuld till allmänheten, emedan detta förslag föranleder en större tillökning uti bevillningen vid innevarande Riksdag, än som af behofvet påkallas, och det samma för öfrigt ieke är uppställdt på, i min tanka, rigtiga grunder för ordnandet af en Statsskuld.
Man må hysa hvilka betänkligheter som helst, rörande de förmenta vådorne af ett Stalsskulds-syslem, och om samtidens omtvistade rätt alt anticipera på framtiden; så synes dock dessa vid förevarande fråga icke behöfva upptagas till pröfning, emedan skulden redan finnes, i intet fall kan till fullo betalas förrän efter flera års förlopp, samt således frågan endast handlar om att, med betryggande af Riksgälds-Contorets credit,, ordna skulden på det för Staten mest fördelaktiga sätt.
Något dertill mera säkert ledande, än del af Friherre Palmstjerna afgifne, af andra länders erfarenhet pröfvade och godkända förslag känner jag ej — Jag förenar mig således uti detsamma, men önskar likväl, att i förslagets 4;de punkt en minimi-summa bestämmes, under hvilken Fullmägtige i Riksgälds-Contöret icke få föryttra obligationerna, och hvilken måhända bör bli 84 procent af det förskrifne Capitalet.
Jag inser visserligen, att ett sådant stadgande icke obetydligt skall försvåra obligationernes försäljande till ett högre, än det sorn minimum bestämda beloppet; men befarar, att Fullmägtige skulle, i motsatt fall, blifva ålagde ett nog stort moraliskt ansvar, samt Rikets Ständer kan hända icke ulan tvekan lemna dem en i detta fall obegränsad beslutande rätt.
Slutligen, och ehuru all sannolikhet talar för företagets verkställbarhet, torde försigtigheten fordra, att Fullmägtige, såsom en utväg i andra rummet, berättigas alt, tili omsättning af de gamla lån, hvilka vid förfal - Stats-TJ‘s\ctMs Ud.
N:o ig.f. lo tid-en icke genom den anslagne amörtissements-procenten, eller Conlorels öfrige disponible tillgångar,-kunna infrias, upptaga nja lån på förut brukligt sätt.” Af Herr Prosten Åstrand: ”Möjligheten att antaga mitt förslag sin Riksgälds-Contorets lånerörelse beror till stor del på storleken och säkerheten af den amortissementsfond Rikets Ständer åt Contoret anvisa.
Begärligheten af å vista betalbara obligationer, äfven med låg ränta, bestyrkes af förhållandet med förra Götha Canal-Bolags Filial-Disconts 3-procents obligationer, som på sin tid voro i allmänna rörelsen mycket begärligare än Bancosedlarne, och detta bevisar, alt sådane Obligationer icke lomme att stanna endast i Hufvudstaden, utan säkerligen sökte sig väg till landsorterne. dag tror, att mitt förslag borde kunna åtminstone till en mindre del på försök begagnas, ulan alt på något vis skada Riksgälds-Contorets credit.'*
Iö4- Ankom till Exp. Utsk. d. 10 Julii kl. 2 e. m.
Utlåtande > i anledning af Kofigl.
Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständerj angående fortfarande anslag till Ull-DiscontFondens förstärkning j samt UUculturens och L Uproductionens befrämjande i Riket.
Uti denna Nådiga Proposition N:o a5, som ifrån samtlige Riks-Stånden blifvit till Utskottet remitterad, har Kongl. Majit, efter framställning af den utvidgning ull-culturen och ull-productionen vunnit, samt det understöd, sorn tili dess ytterligare befrämjande blir erforderligt, i Nåder behagat föreslå, att de två hundra tusen Riksdaler, Rikets Ständer till U1IDiscont-Fqndens förstärkning samt till ull-culturens och ull-productionens befrämjande anvisat, må fortfarande få dertill användas, och att, i fall så lyckligt vore , att ullculturen innan nästa Riksdag hinner göra så stora framsteg, att desse 200,000 R:dr ej förslå till upprätthållande af det med dem åsyftade ändamål, Rikets Ständers Riksgälds-Contor må bemyndigas, att då , enrot lägsta möjliga ränta, hålla Ull-Disconten tillhanda hvad derutöfver kan erfordras, Ståts-Utskottets Uti, N:o ip4 i5 Utskottet har tagit i öfvervägande hvad Kongl. Maj:t sålunda x Kader behagat framställa.
Ullproduciionen har, genom sin egen kraft, utvecklat sig till en sådan sjelfständighet, att den, åtminstone vid nu varande förhållanden, synes kunna framskrida till ytterligare förkofran, utan serdeles understöd af Slaten.
Riket är ullen en ganska begärlig vara, som med lätthet kan afsättas.
På kläden beli dylika ylletillverkningar är i Sverige nu för tiden en stark afgång, Och då consumlionen af den för dessa tillverkningar erforderliga ull öfversliger productionen af detta rå-ämne, samt, vid sådant förhållande, afnämare af ullen till förmonliga försäljningspris icke gerna kunna saknas, så vill det synas, som producenten, för bristande afsättning på sin vara, icke bör kunna komma i någon kännbar penningeförlägenhet, och i vidsträcktare måtto behöfva anlita de lånetillgångar, hvilka genom eredidvet skola beredas; äfvensom det förekommer icke otroligt, att, till förlägenhetens afhjelpande, han snarare söker bereda sig andra utvägar, än anlitar det af Staten erbjudna låneunderstöd, enär omgångar och restrictioner äro oskil jäktige ifrån detta understöds begagnande.
Vid flere tillfallen skall ifrån en aflägsen ort ullen forslas, till Norrköping och der uppläggas, för att blifva en användbar pant, och någon annan, än fabrikanter af ylletillverkningar, får icke öfvertaga det af producenten erhållne lån.
Erfarenheten har också ådagalagt, att lånreqvisitionerne hittills varit inskränkte.
Utaf Riksgälds-Conlorets räkenskaper befinnes, att år 183a endast 10,000 R:dr. blifvit uppå creditivet lyftade, och inom samma års utgång till' fullo återguldne; och att, under loppet af år iS33, ultogos i åtskilliga poster tillhopa 3g,ooo E:dr, hvilka i Junii månad innevai’ande år återbetaldes.
Emedlertid och i förmodan, att, genom ullproduclionens utvidgning, ett större lånebehof skulle, i förhållande härtill, uppkomma, anser Utskottet sig böra tillstyrka, att, under förut stadgade vilkor, det vid sistlidne Riksdag till Ull-Discont-Fondens förstärkning beviljade och på Riksgulds-Contoret anvisade ereditiv af högst två hundratusen (200,000) Riksdaler Banco rnå intill nästa Riksdag få ytterligare begagnas, och hvilken summa, enligt Utskottets yttrade- åsigter, torde finnas alldeles tillräcklig för ändamålet. • Stockholm den g lulii iSS/j..
Siats-Utskottets Utl.
Nio igfi.
Reservation af Herr Grefve Hamilton ”Jag gillar icke de förmenta skäl Utskottet anfört, till stöd för det slut, hvaruti detsamma stannat, och dermed jag, för min del, ej kan mig förena.
Af de omständigheter: alt ullproductionen synes framskrida till ytterligare förkofran; att ullen både inom och utom Riket är en ganska begärlig vara; att ylletillverkningar med lätthet kunna afsättas, m. m., drager Utskottet den slutsats, att denna näringsgren icke behöfver något serdeles understöd af Staten.
Något egentligt understöd behöfver den visserligen icke, och jag delar den mening, att en näringsgren, sorn fordrar täta eller ständiga understöd, så vidt dermed förstås verkliga uppoffringar å Statens sida, duger icke för vårt land, men här är icke fråga om ringaste uppoffring eller förlust, ty staten återfår sitt capital med full ränta, och har emedlertid varan, ullen, till säkerhet derföre.
Frågan är endast om vidtagandet af den anstalt, att ullculturen, som gifver de hästa förhoppningar om tillväxt för framliden, men ännu är alltför inskränkt till fyllande af landets eget behof, mindre att blifva föremål för utländningens speculation, ej må, i brist af capital i ett penningefattigt land, komma att sakna afsättning, och derigenom åter råka i det förfall, hvarutur den nyligen börjat stiga.
Hvad som var tillräckligt för ändamålet 1829, hoppas jag ej skall blifva det vid Rikets Ständers nästa sammankomst, och om närvarande gynnande förhållanden få fortfara, anser jag creditivels starka anlitande vara högst önskvärdt, ty det innebär det säkraste bevis på ullproductionens fortfarande tillväxt; och den sats måste vara obestridlig, att Statens förkofran och rikedom ökas i bredd med dess medlemmars.
Utskottet gifver det starkaste stöd för min mening, då, i fullkomlig öfverensstämmelse med verkliga förhållandet, uti Betänkandet anföres, att i83a, eller vid den tidepunkt då ullhandeln, efter en mångårig dvala, åter började visa tecken till lif, 10,000
R:dr blifvit å creditivet lyftade, men att redan följande året 1833, 3p,000 R:dr derå uttogos.
Om under loppet af ett enda år, vid första anblicken af en förmonligare conjanctur, den å creditivet ultagne summa nära fyrdubblades, är det uppenbart, att, i samina mon näringen hinner mera utvecklas, skall behofvet af capital , till uppköp af dess producler, stiga i förhållande till deras ökade mängd, och denna kan snart nog blifva betydlig.
Tyskland, som år 1801 till England exporterade omkring 3oo,ooo skåip. ull, utförde år 1825 till samma land öfver 24 millioner skålp.
Huruvida åter Utskottets ofvannämn - Stits~TJtskott<ns Utl.
Nio 194.
*7 de uppgift står väl tillsammans med dess föregående raisonncment, och lemnar stöd åt Utskottets beslut, att förblifva vid hvad förut varit, fastän näringen går framåt, blir en annan fråga.
Men det är icke endast under lyckliga omständigheter, som étl betydligare creditiv, än det Utskottet föreslagit, kan blifva erforderligt.
Politiska, financiela och handels-förhållanden, hvilkas följder af intet menskligt förutseende kunna beräknas, kunna, innan nästa Riksdag, för längre eller kortare tid, komma alt ofördelaktigt inverka på ifrågavarande näringsgren, och då blir Statens biträde ännu nödvändigare, om ej, lill oberäknelig skada så väl för det allmänna, sora för de enskilde, en näring, hvilken redan lofvar mycket, och som i framtiden kan blifva af större vigt för vårt fädernesland, än mången nu sig föreställer, skall återgå lill sitt fordna intet.
Man klagar öfver näringarnes förfall i vårt land, eller öfver deras långsamma framskridande, men huru skulle väl annorlunda kunna vara?
Om de aftyna, vidtager man antingen half-mesurer till deras upphjelpande, eller,-det som är ännu lättare, anser allt förloradt, och lemnar dem åt sitt ©de.
Synas de åter vilja tilltaga, så anser man dem kunna bära sig sjelfve, och vill ej förstå, att hastigheten af deras tillväxt beror af det mer eller mindre kraftiga biträde — icke directa uppoffringar, ty sådane böra aldrig komma i fråga — de erhålla, hvaraf behofvet ökas, i förhållande till den höjd de uppnå.
Med dessa grundsatser, i förening med vacklande systemer, eller fullkomlig brist derpå, beklagar jag, att Sverige aldrig lärer kunna lyftas ifrån den låga ståndpunkt, del i oeconomiskt afseende innehar.
Jag hade önskat, att Utskottet velat tillstyrka ovilkorligt bifall till Kongl. Majrts Nådiga Proposition, men då jag, under discussionens fortgång, funnit mångas meningar vara stridande deremot, förmodade jag,; att åtminstone den af mig foreslagne summa, 3oo,ooo R:dr, som möjligen torde blifva tillräcklig tili nästa Riksdag, skolat beviljas till Ull-Discont-Fondens förstärkning.
Jag hoppades, det hvar och en skulle finna, att uppköpet af produclerne af en näring, som är i fullkomligt förfall, ieke fordra så betydliga capital, sorn producterne af en näring, hvilken är i stigande, och att, i följd häraf, den summa, som för fem år sedan ansågs för Ull-DiscontFonden tillräcklig, nu mera, vid förändrade utsigter och förhållanden, ieke är det, men då äfven detta hopp slagit felt, nödgas jag emot Utskottets beslut mig reservera, och slutar med den reflexion, sorn helt naturligt hos Bihang till R.
Frtt, 1334. 4 Sami. 1 A fdel. % Bandet.- 3 S.de Häftet. iS St tits-Vt skottets Alm, Nw i95. mig sig framställer, att den är en ömklig hushållare, som underlåter att beså sin jord, derföre att utsädet fordrar förlag.” Häruti förenade sig Herr Friherre PalmstjernaC. O.j Herr DomProsten Meurlin och Herr Commerce-Rådet Santesson.
N:o i95.
Det är anledning till anmärkning emot Föredraganden för Handelsoch Finance-Ärendena, hvarom remiss begäres till Constitutions-Utskottet, inför hvilket anledningarne uppgifvas skola.
Stockholm den 9 Julii 1834, STOCKHOLM., 1834; lios J; A. Walldck. iStats-Xftsköttets Utlåtande N;o igG, t N:o 196.
Ankom till Exp, Utsk. den 15 Julli.
Utlåtande, i anledning af vackt fråga om nedsättning i sä väl Stats Verkets sorn RotehåUares årliga bidrag till indelta Infanteriets lif mundering, C v. Aj Till fullgörande af livad Utskottet uti 23:dje punkten af Betänkandet N:o 8r, rörande regleringen af Riks-Statens 3:dje hufvudtitel, omfönnält, får Utskottet nu afgifva yttrande, i anledning af R i k s d a gs f 1111 m ii g t igen J. J, Rutbergs från Norrbottens Län och Lars Larssons från Elfsborgs
Län gjorde, utaf åtskillige Bonde-Ståndets
Ledamöter understödde framställningar att, då, jemlikt Kongl.
Maj:ts Nådiga Skrifvelse af den 8 Mars detta år, angående förhållandet med indelta Infanteriets beklädnadsmedel £N:o 45 uti i:sta Sami. i:sta Afdeln.), Beklädnads-Cassorna vid 1833 års slut egde en behållning af 2y4'65o Rdr 40 sk, 11 rst., eller nära motsvarande arne års beklädnads-ulgifter, och Regementena för närvarande voro försedde med en ny eller nära ny mundering i Rotekistan, och en brukbar mundering i Soldatens vård, det årliga bidraget så väl från Statsverket som irån Rotehållarne måtte intill nästa Riksdag nedsättas, enligt Rutbergs förslag, från 1 /"S till i fia, men efter Lars Larssons förslag till 1/10 årligen, helst bemälde Riksdagsfullmäglige hade sig bekant, Rutberg, att Vesterbottens Fältjägare-Regemente sisllidne höst erhållit ny mundering, och Lars Larsson att, vid Westgötha Dahls Regemente, ehuru slitningsliden är bestämd till 4 år, ny beklädnad endast hvart 5:te år blifver manskapet tilldelad.
— Och har Utskottet från Ridderskapet och Adeln erhållit remiss å ett anförande af Herr von Hedenberg, C. A. , deruti hän, jemte afstyrkande af den ifrågaställde nédsättningen i bidraget, tillika upplyst, att den tillfälliga behållningen i Vesterbottens Regementes Beklädnads-Cassa uppkommit derigenom, att Regementet} som år 183o bort förses med så väl ny tjenstgörings-, som Rotekist-mundering, icke kunnat desamma erhålla förr än sistlidet år, tili hvilken tid likväl blott en mundering hunnit förfärdigas, samt att den andra, eller Rotekistmunderingen, väl blifvit beställd, men att Beklädnads-Direetionen ansett Dih. till R St. Prat. i83/f. 4 Sami. 1.'Ajd. a Band. j, gede Häftet, State-TJtskotiets- Utlåtande N:o i$Q. sig för närvarande nödsakad inställa förfärdigandet af åtskillige dertill höjande persedlar, af blist på behöflige medeL Utskottet, som, i ofvanåberopade aärdje punkt af Betänkandet N:o8r, i: afseende på Stats-Verkets bidrag till lifmundferiogen för indelta Infanteriet, tillstyrkt, att detsamma må uppföras till samma belopp* sorn vid sistli. dne Riksdag bestämdes, eller till 71,000 Rdr, och hvilket tillstyrkande lern näts, ulan anmärkning hos Ridderskapet och Adeln» Preste- samt Borgare-Stånden, får nu, under åberopande af hvad Herr von Hedenberg upplyst serskildt om Vesterbottens
Fält jägare-Regementes Beklädnads-Cassa, samt hvad Kongl..
Maj:ts högstberörde Skrifvelse innehåller 0111 vigten deraf, att,, sedan Beklädnads-bidraget vid sista Riksdag nedsattes från ifd till 1 fS om året, någon ytterligare nedsättning i nu utgående anslag icke gores, afstyrka den af ofvanbemälde
Riksdagsfullmägtige ifrågaställde nedsättning i Rote hål lä res bidrag till indelta Infanteriets lifmundering.
Och torde, i händelse af bifall härtill, underdånig skrifvelse till Kongl. 3Iäj:t böra. aflåtas med underdånigt lillkännagifvande,. att bekläd nads-bidraget lill oförändrad t belopp fortfarande kommer att utgå, för. att till det dermed afsedda ändamål i förut stadgad ordning användas.
Stockholpi den o
Julii 1834- N:o 1:97.
Ånki. till Exp„, Utsi... dfen a4 Jain.
Utlåtande i anledning af Kongl, Maj:ts Nåd:ga Proposition s angående ytterligare ansag för anläggandet, af en vattenledning till Carlskrona, (U.A) Samtlige Riks-Stånden- hafva till Stats-Utskottet remitterat Kongl. Mäjtts i detta: ämne* under den a5:te sistlidne Januarii,, aflåtne Nådiga Proposition: (finnes införd i I Saini. 1 Afd. under N:o g).
Frågan om denna: vattenledning förevar äfven vid: sista; Riksdagen, Stats-Utskottets Utlåtande Nia 3 då Rikets ‘Ständer, med bifall till Stals-Ulskottets derom afgifne yttrande och förslag, beslutade, att det vid 1823 års Riksdag beviljade, meri ej begagnade anslag af 83,333 Rdr r(J sk,, skulle för nämnde anläggning till enahanda belopp fortfarande utgå under 5 års lid med en femtedel årligen, emot vilkor, bland annat, att anslaget endast användes till materialiers anskaffande, och att arbetet, utan serskild ersättning, verkställdes genom Flottans försorg.
Med anledning häraf, och efter det upplyst blifvit, att denna vattenledning säkrast och bäst kunde verkställas medelst anläggning af jernrör, samt Förvaltningen af Sjöärendena derefter inkommit med ett af Capitainen vid Flottans Gonstructions-Corps, Carlsund^ på grund deraf, upprättadt approximativt förslag, upptagande, utom dagsverkskostnaderne, en utgiftssumma af omkring 90,000 Rdr, har Kongl. Maj:t förordnat om upphandling af de till vattenledningen, efter förslaget, nödige jernrör, emot erbjudet pris af 16
Rdr, 3o sk. per skepp.
Uti ett sedermera efter en noggrannare undersökning om den terrain, genom hvilken vattenledningen komme alt gå, af bemälde Capitaine ytterligare upprättadt förslag öfver hela vattenledningen, så inom sorn utom Carlskrona stads territorium, upptages kostnaden för detta arbetes utförande till en summa äf iy4>913
Rdr aj sk. 9 rst., eller, efter afdrag af 16,111 Rdr 1 sk. 3 rst., som erfordrades till serskilda, för invånarnes större beqvämlighet föreslagne utgreningar af vattenledningen till vissa qvarter inuti staden, ett belopp af - - -t - - Rdr. r58,802: a3: 6. hvaraf skulle åtgå: till materialier - - - » - - -•— 106,785: g: 10. — dagsverken, tractamenten, instvumentalier m. m. ■-— 36,281: a5: 6. samt till oförutsedda händelser - -- - .»— 15,835: 3^: 2, Och har Kongl. Maj:t nu till Rikets
Ständer öfverlemnat att anvisa den summa af omkring, 23,ooo Rdr, som erfordras för betäckande af skilnaden emellan det vid sista Riksdag till materiäliers anskaffande beviljade anslag och hvad som, enligt sistberörde förslag, dertill erfordras.
Af vederbörandes i målet afgifne yttranden samt de dertill hörande förslag och ritningar har Utskottet tagit noga kännedom och inhemtat, att Varfs-Amiralen äfvensom Befälhafvande Amiralen i Carlskrona ansett, att om, på sätt i uppgjorda kostnadsförslaget är beräknadt, arbetet vid vattenledningens anläggande skall verkställas af Flottans personal, och de modige instrumentalierne m. m. komme att dels från Flottans förråd tillsläp - <Stats-UtsAottets Utlåtande IV:o igj. pas, dels på dess verkstäder förfärdigas, så skulle VarfsarBetena hell osli hållet blifva eftersatta och Flottans materiel tillskyndas en allt för stor skada, för att med de vattenledningens förväntade förmoner kunna uppvägas; hvarförutan Befälhafvande Amiralen yttrat, att det upprättade kostnads-' förslaget vöre allt för lågt beräknadt, ej mindre i afseende på dagsverkskostnaderne, hvilka upptagits för handtlangare och båtsmän till g sk., 7 rst.,, för timmerman till 22 sk. 7 rst, samt för handtverkare till a5 sk. 7 rst-, än ock uti åtskilliga andra delar, hvilka höra till företagets verkställighet.