Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då utförsels-tull deremot, såsom ytterligare beskattning å landets produktion, icke är lämplig, hemställer således Utskottet, att »Bly, oarbetadt, i tackor eller rullar» må medgifvas tullfri utförsel.
Någon utförsel af Dref och Drefmat, emot nu stadgade äfgifter af 1 R:dr skep- Dref. pundet, har under år 1852 icke egt rum ; och införseln af dessa artiklar, hvarvid dref Drefmat. drager lika afgilt, men drefmat är tullfri, har varit ganska obetydlig.
Dessa artiklar äro således icke föremål för egentlig handel, men genom tullfrihet vid utförseln, skulle möjligen kunna beredas någon afsättning, och större uppmärksamhet på tillvaratagandet af gammalt tågvirke sålunda framkallas; hvarför Utskottet föreslår borttagandet af utförsels-tullen å »Dref» och »Drefmat.»
Alla boskapskötselns alster, med undantag af »oberedda Hudar och Skinn», ål- Hudar ueh njuta tullfrihet vid utförsel.
Något giltigt skäl till nämnde undantag anser Utskottet icke förefinnas, utan hemställer, alt utförsels-tullen å »oberedda Hudar och Skinn», 2 sk. skålpundet för »torra» och 1 sk. för »andra slag», måtte upphäfvas.
Den lill 4 sk. tjoget å »Hummer» stadgade utförsels-tull innefattar en beskatt- Hummer. ning å den fattiga arbetsklass, som med hummerfisket sysselsältes, och en förmån af något billigare pris för den förmögna samhällsklass, som inom landet förbrukar denna dyrbara artikel.
Men då en dylik beskattnings-grund, genom hvars tillämpning utförseln i allt läll icke kan hämmas, saknar all billighet, torde »Hummer» böra från utförsels-tull befrias.
Då »Bomber och Kulör, champlunerade till visst mått och renfilade, Kanoner, Jern, Stycken, Nickhakar och Mörsare/ stämplade och borrade, samt finare och gröfre Lavetter» SJutetäro fullfärdiga arbeten och alla andra äfven mindre bearbetade fabriks-och manufaktur- ev etc' varor vid utförsel åtnjuta tull-frihet, anser Utskottet rättvisan fordra, att den å rubriken »Bomber och Kulör etc.» till 4 sk. skeppundet stadgade utförsels-tull upphäfves. 1 öfverensstämmelse med Utskottets här förut vid frågan om utförsels-förbudets Hällar, ete. upphäfvande för tack- och barlast-jern samt dermed likartade artiklar, gjorda förslag, att, i stället för förbudet, stadga 1 R:dr utförsels-tull pr skeppund, och då de nu till utförsel mot 2 R:dr tull skeppundet tillåtna artiklarne »Hällar af 1|- törns tjocklek och derunder till och med 1 tum, Lod och Lödjor till vigter af 1 skeppunds vigt och derunder till j; skeppund» i derå nedlagdt arbete och i värde föga skilja sig från de med tackjern lika ansedde artiklar samt derföre skäligen böra åsättas samma tull, tillstyrker Utskottet, att den nu för omförmälde Hällar, Lod och Lödjor stadgade utförsels-tull af 2 R:dr må till 1 R:dr skeppundet nedsättas.
Af de i Kongl. Maj:ts
Nådiga skrifvelse anförda skäl och i öfverensstämmelse Kasserade med Kongl.
Maj:ts förslag, hemställer Utskottet, Kanoner ete. att utförsels-tullen å »Kasserade Kanoner och Mörsare, söndersågade, samt Bomber och Kulor» må nedsättas från 2 R:dr till 24 sk. pr skeppund.
Utom de här ofvan omförmälde motioner, hvari yrkats afskaffandet af all utför- Jern, smidt sels-tull, har Herr C. F. Wcern j-.or i särskild motion framställt enahanda yrkande, iollcrvalsadt. fråga om de nu a Stångjern och Smältstycken stadgade utförsels-afgifter.
Han har anmärkt, hurusom ingen handtering vore så tryckt af skatter och afgifter, som jernhandteringen, och huru denna ur sitt närvarande betryck icke kunde upphjelpas utan me - 72 B evillnings-Vtskoltels Betänkande, N:o 3.
Kal, träd Koppar, rå. deisi upphäfvande af de skaller, som belastade densamma utöfver livad andra näringar betala.
Dessa förhållanden voro närmare utredda i en annan af Herr Wrem väckt motion, angående grundskatternas upphäfvande, till hvilken han hänvisade, jemte åberopande af Bergs-kollegii den 15 Juli nästlidne år afgifna utlåtande, deri officielt förklarades, att jern-handleringen vore i behof af all den lättnad, som kunde densamma beredas.
Motionären har vidare sökt vederlägga den stundom uttalade åsigten, ali export-tullen skulle drabba, icke den Svenska producenten, utan den utländska köparen, samt slutligen erinrat, att, om man ock antoge ett motsatt förhållande, det icke kunde vara klokt att med en afgift pliktfälla den, som köpte Svenskt jern, och sålunda bereda företräde ät utländskt, helst man icke kunde vara likgiltig om vår export, med hvilken importen och vår alltjemt stigande skuldsättning mäste betalas, vore större eller mindre.
Efter Utskottets tanke kunna meningarne icke vara delade derom, att ju all export-tull är beskattning på producenten, och att Svenska jern-handteringens bestånd och utveckling är för landet i det hela af så stor betydelse, att den stats-inkomst, som export-tullen derå inbringar, långt heldre borde uppoffras, än någon verklig fara för nämnde handtering genom Slats-inkomstens bibehållande äfventyras; men då en sådan fara för närvarande icke lärer vara för handen, helst vår jern-export under sednare åren ganska betydligt tillvext, samt export-tullen under sisla 15 åren blifvit småningom nedsatt ifrån 32 sk. till nu gällande tullsats af 4 sk. pr skeppund stångjern, så anser Utskottet en ytterligare eftergift af Stats-inkomsten för export af stångjern och smältstycken nu icke vara af behofvet påkallad; hvadan Utskottet hemställer, att Herr Wrerns omförmälda motion måtte lemnäs utan afseende.
Gjutet, smidt eller valsadt Jern-skrot är nu belagdt med 2 R:dr utförsels-tull pr skeppund.
Maj:t liar häri föreslagit den förändring, att smidt eller valsadt jern-skrot, äfvensom afhuggna stångjerns-åndar, under iakttagande alt de försändas i packlår med påteckning skrotjern, finge utföras mot en till 24 sk. pr skeppund nedsatt tull; äfvensom Herr Wrem uti sin nyssnämnde motion anmärkt, alt utförsels-tullen å jernskrot vore olämplig, då under denna rubrik förekommo mångå jern-sorter, som det vore i hög grad önskligt alt kunna afsätta, och, ju större mångfald af produkter man kunde lemna, exporten och afsätlningen af dem alla desto mera underlättades.
Då afhuggna stångjerns-ändar, utan särskild föreskrift, fortfarande måste såsom smidt eller valsadt jernskrot betraktas, samt bestämmelse om sättet, hvarpå godset skall inpackas och märkas, icke torde böra i tull-taxan inflyta, har Utskottet, vid betraktande tillika, alt skiljaktiga tull-satser å gjutet samt smidt eller valsadt jernskrot svårligen skulle kunna vid förtullningen handhafvas och icke heller äro af verkligt behof påkallade, funnit sig böra tillstyrka, alt, med oförändradt bibehållande af rubriken »Jernskrot, gjutet, smidt eller valsadt,» ullorsels-tullen derå må, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts för en del deraf gjorda förslag, nedsättas till 24 sk. pr skeppund.
Då den i förhållande till värdet särdeles voluminösa artikeln Trädkol endast undantagsvis kan blifva föremål lör export, men vid sådana fall skäl icke är för handen, att genom export-tull beskatta producenten, föreslår Utskottet, att export-tullen å Trädkol, 40 sk. pr läst, må upphäfvas.
Utskottet, som bär förut tillstyrkt nedsättning af införsels-tullen å rå Koppar från 5 till 1 R:dr pr skeppund, och här nedan för Kopparskrot, i enlighet med Kongl. Maj:ts Bevillnings-Ulskottets Belänkande, N:o 3. 73 Maj.ts förslag, funnit en ännu betydligare nedsättning af utförsels-tullen böra ega runi. hemställer ock, alt den nu till 18 R:dr 36 sk. pr skeppund stadgade, mot förbud svarande, utförsels-tull å »rå koppar» må nedsättas till 10 R:dr pr skeppund.
På sätt Kongl.
Maj:t föreslagit, tillstyrker Utskottet, Roppar alt utförsels-tullen å »Kopparskrot eller gammal och brukad köp- !"l!rotpar samt koppar-aska» må nedsättas från 16
R:dr 32 sk. till 1 R:dr 32 sk. pr skeppund.
Af enahanda skäl, som här ofvan för tull-frihet vid utförsel af ben, oarbetade, Lumpor. blifvit anförde, linner Utskottet sig jemväl böra föreslå, att Lumpor må befrias från nu stadgad utförsels-tull 12 sk. pr lispund. »Malm, rå och osmält, i införsels-tariffen eller dervid fogade särskilda varu- Malm. förteckning ej specificerad,» är nu med utförsels-förbud belagd.
Uti sin här förut omförmälda motion har Riksdags-fullmäktigen Anders Jansson från Westerås län föreslagit, att utförsels-förbudet måtte upphäfvas och i stället bestämmas en utförsels-tull af 24 sk. pr skeppund, att med 4 sk. hvarje af de 2 nästföljande åren nedgå så, alt den 1857 komme alt utgöra 16 sk. Ehuru Utskottet, lika med Eevillnings-Utskottet vid de 2 sistförflutna riksdagarne, hyser den öfvertygelse, att malm, lill följd af den dryga transportkostnaden, svårligen kunde under nuvarande förhållanden blifva föremål för betydligare export, äfven om denna mot låg tull frigåfves, bar Utskottet likväl funnit betänkligt att i detta läll tillämpa den friare grundsats, som Utskottet eljest omfattat.
Grundlösheten af de farhågor, som hittills motverkat frihet i handeln med de mer och mindre förädlade jerneffekter, hvilkas in- eller utförsel nu är med förbud belagd, har Utskottet i det föregående, bland annat, med exempel ur Norriges tull-lagstiftning, sökt ådagalägga; men ehuru nämnde lagstiftning icke heller innefattar någon restriktion emot utförsel af ifrågavarande malmsorter, samt härvarande förhållanden för det närvarande måhända icke ■ skulle medgifva någon äfventyrlig tillämpning af utförsels-frihet, torde dock, om förhållandena förändrades och exempelvis våra rika nordligaste jernmalms-streck komme i annans ego och gjordes till föremål för vidsträckt bearbetning, spekulations-andan framkalla en malm-export, som satte rikare länders jern-industri i tillfälle alt på verlds marknaden uttränga härstädes beredt jern.
Endast möjligheten af en sådan händelse anser Utskottet böra föranleda utförsels-förbudets bibehållande, desto heldre, som malmexporten under vanliga förhållanden förbjuder sig sjelf och således ett uttryckligt lörbuds-stadgande icke skäligen kan anses förnärma någon inhemsk industri-gren.
Då Kongl. Maj:t emellertid äskat bestämmande af eventuela tull-afgifter å nu förbudna artiklar, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer måtte, med bibehållande för sin del af utförsels-förbudet å Malm, rå och osmält, ej specificerad, derå såsom eventuel utförsels-tull antaga 1 R:dr 16 sk. pr skeppund st. vigt.
Maj:ts förslag tillstyrkes, Metaller, att utförsels-tullen å »Metall-skrot samt gammal och brukad
Me- sammantall, sammansatt, alla slag» må nedsättas från 16
R:dr 32 sk. till*0 a’s 10 1 R:dr 32 sk. pr skeppund.
Ii,h. till B.
Sl. Brot. 1853 & 185i. 5 Sami. i Afd. 3 Haft. 10 74 Bevillnings-Utskottets Betänkande, N:o 3.
Spillning, På här förut vid artiklarne »Ben, oarbetade» samt »Dref» och »Drefmat» anförde affall' och föreslår Utskottet, >!> att den till 10 procent af värdet för »Spillning, Affall och Spån-, ej specificerade,» stadgade utförsels-tull inålte helt och hållet upphöra.
Tjärbärma Å Tjärbärma eller Vraktjära är nu satt en utförsels-tull af 44 sk. tunnan, under ellef. det tjära är tullfri vid utförsel.
Genom särskild författning är derjemte stadgadt, att ra jura. ^ |)va|.j tjärbärma utföres, skola förses med tecken, utmärkande innehållets, från tjära skiljaktiga och sämre, beskaffenhet.
Då man genom sistnämnda föreskrift sörjt både för köparens rätt och för bevarandet af denr fullgoda tjärans kredit, torde det vara mindre billigt och klokt att genom en hög tull-sats beröfva tjäru-tillverkaren den ringa vinst, som han genom föryttrandet af den i allt fall mindre begärliga, men för vissa ändamål användbara, tjärbärman skulle kunna erhålla.
Utskottet tillstyrker således, att afven Tjärbärma eller Vraktjära må medgifvas tullfri utförsel.
Träduaror.
Uti Kongl. Majits
Nådiga skrifvelse är anfördt, hurusom det af Konungens
Be fallningshafvande i Westerbottens, och Hushållnings-sällskapet i Wester-Norrlands län, äfvensom af enskilde personer i de norra länen, hos Kongl. Maj:t underdånigst anmälda förhållandet, att den yngre, ännu ej fullmogna skogen till en förvånande mängd fälldes för utskeppning, och att det vore att befara, att det nordliga kustlandet, uti en icke aflägsen framtid, skulle blifva blottadt på skog, som likväl utgjorde innevånarnes enda tillgång under sådane ej sällan återkommande år, då felslagen skörd inträffade, enligt Kongl. Maj:ts åsigt, borde föranleda till en förändring i ullörsels-tullen pä sparrar af mindre dimensioner, en åtgärd, hvilken i det längsta bordt undvikas, men som blefve nödig, då den enskilda omtankan icke förmådde att åt framtiden bevara de tillgångar, hvilka för kommande slägten voro oundgängliga.
Såväl de höga prisen på trävaror, som den omständigheten att eganderätlen till stora skogbevuxna landsträckor utijiorra orterna ännu, innan skiftesverket hunnit fullbordas, vore oviss, bidroge för närvarande till den öfverklagade, ölverdrifna skogsafverkningen, hvars betydenhet jemväl bevisades deraf, att under åren 1851 och 1852 från de norra hamnarne utskeppats 251,697 st. sparrar under 8 tums tjocklek.
Efter all sannolikhet öfverstege det nästlidne år till utskeppning fällda antal af dylika träd mycket hvarje af de föregående årens, enär vid September månads utgång 139,986 st. sådana redan voro utskeppade, och kändt vore, att en ganska betydlig del ännu qvarlåge af brist på fartyg.
Så vida närvarande förhållande finge fortfara, vore all anledning, att utskeppningen skulle oförminskad fortgå, så länge tillgänglig skog funnes qvar.
Emellertid borttages derigenom på förhand de träd, hvilka, såsom mogna, skulle lemna riket långt större vinst, och, hvad ännu betänkligare vore, landet blottades på ett för dess bebyggares välstånd och trefnad nödvändigt naturalster, som, en gång borta, ej på sekel återväxte.
Förbud emot all utförsel af ifrågavarande slag, såsom uppgifna korporationer samt enskilde bruks- och sågverksegare yrkat, fann Kongl. Majit olämpligt; men icke heller syntes några få skillingars tillökning i utförsels-tullen för de mindre dimensionerna tillfyllestgörande.
En betydlig förhöjning i ulförsels-afgiften vore, i Kongl. Majits tanka, nödig; och, jemte det Rikets Ständers uppmärksamhet fästades på angelägenheten att i berörde hänseende vidtaga nödiga mått och steg, har Kongl.
Majit i sådan afsigt föreslagit följande förändringar uti nuvarande bestämmelser, rörande utförsels-tullen på trädvaror, nemligeni »l:o.
Såsom limmer anses blott de stockar, hvilka hafva minst 10 tums diameter i lilländan; 2:o.
Rubriken tillhugget timmer, ej specificeradt, utgår ur tull-taxan; och Bevillnings-Utskottels Betänkande, N:o 3. 75 3:o.
Sparrar af 7 tums tjocklek midtpå och derunder beläggas med en utförsels-a fgift af 32 sk. pr stycke; samt af öfver 7 tums, men mindre än 8 tums tjocklek midtpå, med 16 sk. utförsels-tull stycket.
Skolande alla tillhuggna eller sågade trävaror, som hafva mera än 3’- tums tjocklek, anses såsom sparrar och bjelkar, de må för öfrigt ega hvad bredd som helst, samt bredden och tjockleken, der de äro olika, sammanräknas och hälften deraf utgöra det mått, hvartill tjockleken i och för tull-behandling anlages, äfvensom rundstockar samt sådana, hvilkas sidor mot hvarandra icke bilda räta vinklar, mätas efter omkretsen midtpå och |:delar deraf beräknas såsom det mått, hvartill tjockleken antages i och för tull-behandling.»
Af samma skäl, som Kongl.
Majit sålunda anfört, hafva ock särskilde motionärer, nemligen Herr N. Fr.
Normon samt Riksdags-fullmäktige Joli.
Rutberg och iL. G. Sandberg, med hvilken sednare O/oj Persson och Olof Lindström sig förenat, tillstyrkt restriktiva åtgärder emot utförseln af sparrar, samt i sådant hänseende föreslagit:
Herr Norman, alt bjelkar, spiror och sparrar, som ej hålla öfver 9 tum i fyrkant uti lilländan, måtte beläggas med en utförsels-tull af minst 32 sk. stycket; Rutberg, att utförsels-tullen måtte bestämmas för sparrar af mindre än 7 tums diameter till 1 R:dr 24 sk. och af 7 eller 8 tums till l
R:dr 12 sk. stycket; samt Sandberg, alt utförsels-tullen måtte stadgas antingen till 1 R:dr för hvarje träd, som, fyrskuret eller tillhugget, håller 10 tum och derunder lill och med 7 tums diameter i lilländan, och till 24 sk. för mindre träd, eller ock till 12 sk. pr kubikfot.
Under de diskussioner, som föregått remissen dels af Kongl. Majlis Nådiga skrifvelse, dels ock af Herr Normans motion, bafva väl flera yttrat sig för de ifrågasatta inskränkningarna, men andra åter afstyrkt desamma, såsom mera skadande än gagnande en god skogshushållning.
I detta hänseende har man, bland annat, erinrat, att skogen vårdades i samma mån, som egaren vunne insigt om värdet deraf, men att detta värde genom förhöjda export-tullar nedtrycktes, hvarigenom dessutom skogsegaren, som påräknat en viss årlig afkastning, nödgades att hugga och föryttra så mycket mera skog till fyllande af sitt behof.
Olika mark gåfve mer och mindre växtlig skog, och mångenstädes uppnådde skogen aldrig större, än sparrens vidd.
På annan mark visade sig åter större ekonomisk vinst af spånhuggning 2 gånger, än af fullmoget sågtimmer afverkning en gång under samma tid.
Efter nu antagna rationella skogshushållnings-principer vore trakthuggning företrädesvis riktig, men denna method äfvensom ilen jemväl i vissa fall nödvändiga utgallringen motverkades, om alsättningcn af sparrskogen klefve försvårad.
Försöket att genom lagstiftningen ingripa i den enskilda hushållningen hade i alla tider misslyckats.
Hvad som vore misshushållning på ett ställe, vore klok hushållning på ett annat, och lagstiftningen kunde icke, utan orättvisa, ingripa i dylika (Vågor.
Ilen nu så mycket öfverklagade exporten af sparrar medloge dessutom en ojemförligt ringa del af den skog, till hvars förödelse, utan verklig nytta för landet, vissa af våra ekonomiska lagar föranledde.
I följd af nu stadgad stängselskyldighet mäste, endast till fullgörande deraf, årligen nedhuggas unga träd Lill ett, på grund af officiella uppgifter, beräknadt antal af icke mindre än 100 millioner.
Skiftesstadgans föreskrift om afverkning inom 10 år af all skog, som vid laga skifte icke kan utbytas, skulle, om den föreslagna restriktionen mot utförsel af sparrar godkändes, nödga skogsegaren att till ved sönderhugga eller alldeles låta bortruttna den afverkade skogen.
Statens mellankomst till skogens skyddande hade långt vidsträcktare och lämpligare fält för sin verksamhet både genom alskaflande af lagar, som nödga till skogsafverkning, och genom befrämjande af åtgärder till skogens vård och återväxt; och den nu ifrågasatta orättvisa inskränkningen vore den sista utväg, som borde anlitas. 76 Bevillnings-Utskottets Betänkande.
Dessa och de flera skäl, som emot föreslagna förhöjningar i utförsels-tulien å sparrar blifvit anförda, hafva fullkomligt öfvertygat Utskottet, att, huru angeläget det än är, att en förbättrad skogshushållning införes, hvaraf både innebyggarnes trefnad och rikets sannskyldiga nytta för framtiden i väsendtlig mån äro beroende, det likväl hvarken skulle leda till ett sådant mål eller stå tillsammans med rättvisa emot flera delar af riket, alt vidtaga den nu ifrågasatta åtgärden.
Exporten af sparrar under 8 tums tjocklek utgjorde år 1852 från hela riket 243,759 stycken, hvaraf från länen norr om Stockholm 148,506 stycken och från de sydligare länen 95,253.
Beloppet kan väl synas betydligt, men i förhållande till landets öfriga trädvaru-export och ännu mera i förhållande till den skogsförödelse, som af inhemsk, åtminstone pä Hera orter, slösaktig förbrukning framkallas, utgöra de hittills exporterade sparrarne en så ringa del, att skogarnes bestånd derigenom visserligen icke äfventyras.
Denna export inbringar emellertid både i och för sig och ännu mera såsom fyllnad i sorterade och derigenom lättare afsättliga trädvaru-skeppningar ganska betydliga kapitaler, hvilka man, derest den förhöjda export-tullen skulle uppfylla det åsyftade ändamålet, afsade sig, under det deremot den inhemska misshushållningen med skogseflekter snarare uppmuntrades, än hämmades, genom det nedtryckta priset.
Der, såsom icke sällan inträffar, sparrar tagas af den smalare delen utaf till sågtimmer nedhuggna träd, vore det både orättvist och ändamålslöst att förhindra tillgodogörandet af sparrarne.
Emot Kongl. Maj:ts förslag förekommer derjemte å ena sidan, att tillhugget timmer, som nu, utan hänseende till dimensionerna, är belagdt med 10 proc. utförsels-tull, skulle, utöfver en viss tjocklek, medgifvas tullfrihet, men å den andra åter, att sågade plankor öfver 3| tums tjocklek, äfven om de voro af fullmogen skog, eller af sådane träd, hvilka såsom timmer skulle åtnjuta tullfrihet, hlefvo belagde med den till förbud gränsande tullsats, sorn för sparrar blifvit ifrågasatt, en med den hittills följda grundsatsen, att företrädesvis belägga en mindre bearbetad vara med utförsels-tull, oförenlig lagstiftning.
Utskottet linner sig således böra afstyrka de ifrågasatta förändringarne uti nu gällande uiförselsafgifter för Timmer och Sparrar.
Då deremot arliklarne »Bandstakar» med 1 sk. utförsels-tull pr 100 stycken, »Bräder och Plankor, sågade af ek och ask», med 10 procents tull, »Enträd och Enstafrar» med 12 sk. utförsels-afgift pr 100 stycken, »Gevärsstocks-ämnen» med 12 sk. »Handspaksämnen» med 4 sk., »Läckter, huggne och täljde», med 10 sk. och »sågade» med 2 sk. utförsels-tull pr dussin eller tolft, samt »Stäfver, lagg- och bolten-», med olika tullsatser för ek- samt bok-, furu- eller gran- efter särskilda längdmått, alla utgöra sådane bearbetade trädvaror, genom hvilkas tullfrihet vid utförsel både större arbets-förtjenst skulle kunna den inom skogstrakter i allmänhet fattigare arbetsklassen beredas och icke obetydliga kapitaler i landet indragas, utan alt den omogna skog, hvars vårdande man isynnerhet afser, derigenom blottställdes för förödelse; så och med hänseende jemväl till det tidsödande arbete, som fullbehandlingen af ifrågavarande artiklar måste förorsaka de af angelägnare bestyr uppptagne Tulltjenstemännen, samt det hinder vid lastningen, som från en dylik tullbehandling, om den skall noggrannt verkställas, är oskiljaktigt, hvilka olägenheter icke på långt när motsvaras af den ringa slals-inkomst, som genom om förmälde afgifter inflyter, finner Utskottet sig böra hemställa, att tullfrihet vid utförsel måtte medgifvas för artiklarne »Bandstakar», »Bräder och Plankor, sågade, af ek och ask», »Enträd och Enstafrar», »Gevärsstocks-ämnen», »Handspaksämnen», »Läckter, huggne eller täljde» och »sågade» samt »Lagg- och botlen-stäfver.» Bevillnings-Vlskoltets Betänkande, N:o 3. 77
Uli tariffen för kredit-upplaget och transito-afgiften har Utskottet, i öfverensstäm- Tariffen för melse med sina här förut gjorda förslag dels om tull-frihet för vällad eller oraffinerad pottaska och för den under rubriken Trädvaror upptagne artikeln Mahogny, oarbetadt, Transitosågadt eller tillhugget, dels om gemensam införsels-tull för ull, alla slag, samt dels om upp- afgiften. hörande af den hittills stadgade inskränkning i kredit-upplags-rätten för socker-sirap samt lopp-, kandi- och kak-socker, funnit sig böra föreslå följande förändringar, nemligen: a) att artiklarne »vällad eller oraffinerad Pottaska» samt Mahogny måtte ur kreditupplags-tariffen alldeles utgå; li) att de nu under särskilda rubriker upptagna olika slagen ull, »grof Jutsk och Isländsk eller annan härmed jemförlig» med 2 rst., samt »all annan» med 4 rst. transito-afgift pr skålp., måtte sammanföras under en rubrik:
Ull, alla slag, med förstnämnde afgift; samt c) att artiklarne »Sirap, socker-» samt »Topp-, Kandi- och Kaksocker» upptagas i tariffen, den förre med 1,800 skålpis minimi-qvantitet och \ rst. transito-afgift samt »topp-, kandi- och kaksocker» med lika minimi-qvantitet och transito-afgift, som för krossadt lumpsocker nu äro stadgade.
Endast vid följande §§ af tull-taxe-underrättélserna hafva ändringar ifrågakommit:
Tulltaxe Ehuru Utskottet för de flesta artiklar, hvarå gällande taxa stadgar värde-förtuil- underrättel •
• serna liing, funnit sig kunna förorda antagande af annan mera betryggande förtullningsgrund, 5 ’ har likväl värde-förtullning mast bibehållas för några ganska betydliga import-artiklar, såsom slöjdevaror, redskap och machinerier m. fl.; hvarföre ock Utskottet ansett nödigt att, så vidt möjligt, bereda någon ytterligare kontroll å riktigheten af de angifnings värden. på grund hvaraf, enligt 5 §. lulltaxe-underrättelserna, värde-förtullningen skall verkställas.
För det fall, alt angifnings-värdet icke är bestyrkt med faktura, hänvisar lista mom. i nyssnämnde §. till föreskriften i 31 §.