Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då det af Ridderskapet och Adeln beviljade anslag skulle utgöra 26,754 R:dr 24 sk. 3 r:st och således afviker ifrån hvad Preste-Ståndet bifallit, så har Utskottet, som, enär efter den af båda Stånden antagna grund, att endast fyllnaden uti det äskade anslaget, efter afdrag af befintliga tillgången, skulle anvisas, och denna fyllnad rätteligen utgör det af Ridderskapet och Adeln anslagna belopp, ansett sig böra inbjuda Preste-Ståndet att med förstnämnde Riks-Stånd sig förena, i hvilket fall denna mening komme att utgöra contra-proposition, skolat, för den händelse, att denna inbjudning icke antages, framställa följande förslag till serskilda contra-propositioner, om hvilka då först kommer att i förstärkta Stats-Utskottet voteras.
Den, som anser contra-propositionen böra blifva, att till vatten-eommuBih, till R, St, Trot. iS/fo, 4.
1 Afd, 5i Haft 1 2 Stats-Utskotlets Memorial, N.o 180. municationer och andra allmänna arbeten för innevarande år, beviljas ett serskildt anslag af 26,754 R:dr 24 sk. 3 r:st, voterar ja; den det ej vill, voterar nej; vinner nej, anses contra-propositionen böra blifva, att dylikt anslag beviljas till ett belopp af 27,000 R:dr.
Sedan contra-propositionen blifvit bestämd, företages votering i hufvudsaken, för hvilket ändamål föreslås följande proposition:
Den, som, med gillande af Stats-Utskottets utlåtande N:o 104, afslår det genom Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse äskade serskilda anslag för innevarande år tili vatten-communicationer och andra allmänna arbeten, voterar ja; den det ej vill, voterar nej; vinner nej: (l:sta alternativet) bifalles för nämnde ändamål ett anslag af 26,754 R:dr 24 sk. 3 r:st.
(2:dra alternativet) beviljas för berörde ändamål ett anslag af 27,000 R:dr.
Arik. till Exp. Vtsk. den 27 Juni, hl. g f. m.
Memorial med förslag till samtnanjemnkning och voteringsproposition, i anledning af olika beslut, angående anslag för innevarande är till Gevärs-Fabricationen.
(U. A.) Utskottets utlåtande N:o 105, hvarigenom, i anledning af återremiss å utlåtandet N:o 11, angående af Kongl. Maj:t äskadt anslag af 63,000 R:dr till Gevärs-fabricationen för innevarande år, blifvit tillstyrkt, att det af Utskottet först till 36,000 R:dr föreslagna beloppet måtte till 60,000 R:dr förhöjas, har blifvit bifallet af Ridderskapet och Adeln den 30 nästlidne Maj och af Ståts-Utskottets Memorialj N.o 180. 3 Preste-Ståndet deu 5 innevarande månad, hvaremot Borgare-Ståndet den 27 i förstnämnde månad bestämt anslaget för berörde ändamål till 36,000 R:dr och Bonde-Ståndet den 23 förutgångne all anvisning af serskilda medel för detta ändamål afslagit.
Med anledning häraf och då, i följd af de 3:ne förstnämnde Ståndens beslut, åtminstone 36,000 R:dr skola utgå, har Utskottet, för votering i förstärkt Stats-Utskott, ansett sig böra föreslå följande proposition:
Den, som, med gillande af Stats-Utskottets hemställan, uti utlåtandet N:o 105, bifaller, att, till Gevärs-fabricationen för innevarande år, må å Riksgälds-Contoret anvisas en summa af 60,000 R:dr, voterar ia; den det ej vill, nej; vinner nej, kommer anslaget för nämnde behof att utgå med 36,000 T» 1 It C(1 Q IPT* Stockholm den 26 Juni 1840.
STOCKHOLM, ecksteikska boktryckeriet, 1840. Stats-Utskotlets Memorialj N:is 181 och 182. 1 N:o 18 i.
Ank. till Exp. Utsk. den 27 Juni, kl. 1. e m.
Memorial, i anledning af erhållen åter-remiss på Stals-Utskottets Utlåtande IS 10 io3. (I. A.) Från Bonde-Ståndet liar Utskottet erhållit återremiss å dess, under N:o io3, afgifne Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om arrendefri upplåtelse åt staden Kongelf af åtskilige smärre tomter vid Bohus raserade fästning.
Men som, enligt till Utskottet ankomne protocolls-utdrag, herörde Utlåtande blifvit bifallet af Borgare-Ståndet den 27 sisllidne Maj, af Ridderskapet och Adeln den 3o i samma månad och af Presleståndet den 5 innevarande Juni, anser Utskottet, till följd af ^5 § i Riksdags-Ordningen, denna fråga vara afgjord och kan således dermed icke taga vidare befattning.
Ank. till Exp. Utsk. den 27 Juni, kl. 1 e. m.
Memorial, i anledning af erhållen åter-remiss på Stats-Utskottets Utlåtande JY:o 68. ~ ^ (I. A.) Till Stals-Utskoltet har Borgare-Ståndet återremitterat dess, under N:o 68 afgifne Betänkande, i anledning af f. d. Grosshandlaren II.
Weners ansökning om förlängdt arrende af Svartsjö Kungsladugård; men som, enligt Utskottet lillhandakomne protocollsutdrag, nämnde Betänkande blifvit bifallet af Bondeståndet den t3, af Ridderskapet och Adeln den i5 samt af Presleståndet den 20 sisth Maj; hvadan, jemnlikt ^5 § Riksdags-Ordningen, denna fråga är af Rikets Ständer afgjord, kan Utskottet dermed icke taga någon vidare befattning, Stockholm den 26 Juni 1840.
Prot. 184.0. 4 Sami. 1 Afd. 53 häftet. 1 2 Stats-Ulskottcts Utlåtande, JY.-o 180.
Antom till Exp. Utsk. den 27 Juni, kl. 1 e. m.
Utlåtande , i anledning af erhållen ålerremiss å Utskottets Betänkande JV:o 83 angående C. A.
Karlbergs ansökning om förlängdt arrende af Hogsta> Lombarudd och Norrby hemman på Lofön. (I. A.) Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Slåndet hafva, i följd af gjorda anmärkningar, till Stats-Utskottet återremitterat dess, under N:o 83 afgifne, af Preste- och Bonde-Stånden bifallne Utlåtande, deruti Utskottet, på anförde skäl och under vissa uppgifne villkor, tillstyrkt förlängning på 3o års tid, räknadt från 1846 års midfasta, af det utaf C. A. Karlberg innehafvande arrende af kronohemmannen Hogsta med Lombarudd och Norrby i Lofö socken, Färentuna härad af Stockholms Län. Af Protocollen öfver den hos förstnämnde tvänne Riksstånd i ämnet förde discussion har Utskottet inhemtat, hurusom, till grund för återremisserne, hufvudsakligen blifvit anmärkt och yrkadt: att, då, enligt ^ide § Regeringsformen, Kungsgårdar med dertill hörande hemman och lägenheter samt alla andra Kronogods skola förvaltas efter de grunder, Rikets Ständer föreskrifva, och dessa grunder blifvit vid 1810 års Riksdag fastställde, på sätt Kongl. Kungörelsen den 3 December samma år utvisade, i öfverensstämmelse hvarmed alla Kronohemman skulle genom auction på 3o års tid utarrenderas, det icke lillkomme Rikets Ständer att, i hvarje serskildt fall lill pröfning upptaga och besluta, om hvad vid bortarrenderandet af en eller annan Kronans fasta egendom iagltagas borde, än mindre att sjelfve bestämma det derför utgående arrende, hvilka frågors behandling jemväl skulle borttaga representationens tid från de mera magtpåliggande ärenden, som toge dess verksamhet i anspråk; att, sedan handlingarna uti ifrågavarande mål blifvit af Kongl. Majrt genom Nådig remiss till Utskottet öf~ verlemnade, det i följd deraf endast ålegat Utskottet att utreda och för Rikets Ständer uppgifva, huruvida de af arrendatorn erbjudne villkor förden sökte förlängningen af arrendetiden vore öfverensstämmande med Statens fördel, hvarigenom Rikets Ständer kunnat blifva i tillfälle alt, antingen afslå omförmälde ansökning eller ock, i händelse skäl dertill förekomme’, med förklarande, det Rikets Ständer, för deras del, uti ifrågavarande speciella del medgåfve undantag från författningarnes allmänna stadgande om arrende-auctions anställande, åt Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemna alt, Slats-Utskotlets JJilai andt j N:o 183. 3 efter behörig undersökning, i ämnet meddela Dess Nådiga beslut, att Utskottet måtte till Rikets Ständer inkomma med förslag till ett sådant svar på den Kongl, remissen,
hvarmedelst Rikets Ständer uttryckte sin önskan att varda frikallade från befattningen med dylika enskilda undantag från beslående allmänna lagar och att, i händelse sådant funnes ändamålsenligt, Kongl.
Majit täcktes i stället föreslå en ändring eller jemnkning i dessa lagar, att i Grundlagsenlig ordning vidtagas; alt, ehuru arrendatorn Karlberg erbjudit sig alt, så vida den begärda förlängningen af arrendetiden honom beviljades, till kronan, utan ersättning, afstå åtskilliga byggnader, hvilka han på stället, utöfver den, enligt lag, honom åliggande byggnadsskyldighet, uppfört, det likväl borde undersökas, huruvida dessa byggnader vore af den beskaffenhet, att genom deras öfverlåtande till Kronan en verklig fördel Staten tillskyndades, hvilket syntes tvifvel underkastadt, enär svårighet kunde uppstå att, sedan Karlberg arrendet afträdt, på förmonliga villkor erhålla en skicklig arrendator, som ville åtaga sig skyldigheten att underhålla de talrika å hemmanen befintliga hus och byggnader, samt slutligen att Utskottet, som endast uppgifvit, alt Kongl.
Kammar-Collegium', uti infordradt underdånigt utlåtande, afstyrkt den sökte arrendeförlängningen, måtte tillika meddela upplysning om de skäl, hvarpå berörde afstyrkande blifvit grundadt.
Till besvarande af de i förenämndä afseende framställde anmärkningar, får Utskottet till en början anföra, att då Karlbergs ansökan om arrendets prolongation blifvit af Kongl. Maj:t tili Stats-Utskottet öfverlemnad, Utskottet ansett den slutföljd deraf skäligen böra dragas, att Kongl.
Majit, för Dess del, i Nåder funnit hinder för bifall till berörde ansökan icke möta och att enär, enligt Utskottet tillhandakomne protocolls-utdrag, Ridderskapet och Adeln samt Preste- och Bonde-Stånden bifallit den af Utskottet uti Betänkandet N:o 68 gjorde hemställan, att Svartsjö Kungsladugård finge under ytterligare 3o års tid, räknadt från midfastan 1847, till f. d. Grosshandlaren Wener på arrende upplåtas, och frågan härom sålunda, jemnlikt 75 § Riksdagsordningen, är af Rikets Ständer afgjord, Rikets
Ständer vid detta förhållande lära anse sig oförhindrade att, för deras del, till pröfning och afgörande företaga den af likartad beskaffenhet varande frågan, angående sökt prolongation i arrendet af hemmanen Hogsta, Lombarudd och Norrby.
Uti dess, till följd af erhållen Nådig remiss, å Karlbergs förevarande ansökning, till Kongl. Majit afgifne underdåniga utlåtande!, har Kongl. Kammar-Collegium andragit: att af de sökanden tillhöriga, å Hogsta belägna hus och byggnader, hvilka han erbjudit sig att till Kronan afstå, nemligen: 4 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 183. i;o ett boningshus af timmer; 2:0 ett tröskverkshus af timmer med kastloge och vandringshus samt tröskverk med qvarn af gjutgods och 3:o ett bränneri af timmer med mälteri och torkplåt, de tvänne förstnämnde vid år i836 hållen laga syn blifvit erbjudne och antecknade till Kronans säkerhet för felande nybyggnad af en loge å hemmanet Hogsta Uppgården och en dylik å Hogsta Nedergården; vid hvilket förhållande arrendatorn icke kunde anses ega fri och obehindrad dispositionsrätt lill ifrågaslällde 2:ne byggnader, så länge han icke behörigen fullgjort den honom åliggande nybyggnadsskyldighet; hvarföre byggnaderne desto mindre kunde af Kronan emottagas, såsom en af arrendatorn gjord uppoffring i och för den sökte arrende-prolongationen, som outredt vore, hvarifrån virket till byggnaderna hemtats och om icke hemmanens skog dervid blifvit till någon del anlitad; att, emot bifall till ansökningen förekomme dessutom, att, då, på sätt 1836 års syn utvisade, arrendatorn vore pligtig förse hvarje hemman med den för dess brukande behöfliga åbyggnad, underhållsskyldigheten af de nu ifrågavarande byggnaderna, serdeles de under N:is 1 och 3 upptagne, tilläfventyrs skulle blifva mera betungande än gagnelig, i synnerhet om de serskilde hemmanen komme att, af olika personer inropas; hvadan fördelen för Staten af sökandens anbud, äfven om detsamma i afseende å alla byggnaderne skulle kunna fullgöras, med skäl syntes kunna dragas i tvifvelsmål; till följd hvaraf och då de för sökanden gällande arrende-contract ingalunda berättigade till ersättning för å hemmanen nedlagde kostnader, men deremot innehölle förbindelse för arrendatorn alt, utan anspråk på ersättning, dem i förbättradt skick vid arrendetidens slut återlemna, samt dessa kostnader, hvilkas uppgifne belopp icke blifvit på något sätt ådagalagdt, i den nion de ländt hemmannen lill gagn, måste under den förflutna och ännu återstående arrendetiden hafva för arrendatorn medfört och ytterligare medföra icke blott ersättning, utan äfven vinst, kunde Collegium icke, lil! förmon för sökanden, men sannolik förlust för Kronan,
i underdånighet tillstyrka något undantag från de om utarrenderande af Kronans hemman och lägenheter i allmänhet gällande föreskrifter.
Af Instrumentet öfver omförmälde den 20 sistlidne Januari af vederbörande Kronofogde och Nämnd förrättade besigtning å de vid Hogsta och Norrby befintlige hus och byggnader, äfvensom af arrendatorn Karlbergs öfver Kongl. Kammar-Collegii förrberörde utlåtande i underdånighet afgifne påminnelser inhemlas: alt de Karlberg tillhörige byggnader derstädes utgjordes af: 1:0.
På Hogsta Uppgården: ett boningshus af timmer på sten fot, med tak af tegel på bräder, 3o alnar långt, i5 alnar bredt och 51 alnar högt, innehållande 8 rum utom kök, skafferi m. m. samt i värde upp - Stats-Utshottets Utlåtande, N.-o iS3. 5 skattadt till 2,400 R:dlr; 2:0.
På Hogsta Mellangården: ett tröskverkshus af timmer med kastloge och vandringshus, 25 alnar långt, 16 alnar bredt och 19 hvarf högt, under tak af halm med rörfot, innehållande Tröskverk med qvarn af gjutgods, vandringshjul af i5 alnars diameter, dubbla vexelverk, jernskodda trädvalsar, cylinder och 6-qvarters stenar till qvarnen, alltsammans värderadt till 967 R:dlr; samt 3:o.
På Hogsta Nedergården : ett brännerihus af timmer med mälteri och torkplåt, 25 alnar 4 tum långt, 11 alnar 10 tum bredt och 19 hvarf högt, på stenfot, täckt med bräder och klofvet virke samt försedt med starka murar lill eldstäder, i värde skattadt till 633 R:dlr; utgörande sammanlagde värdet å dessa byggnader, hvilka Karlberg erbjudit sig alt, i händelse den sökta förlängningen af arrendet blefve beviljad, till Kronan afstå och hvilka samtlige äro brandförsäkrade och befunnits i godt stånd, 4>o°o R:dlr Banco; att tröskverkshuset och bränneriet väl blifvit vid i836 års syn antecknade Kronan till säkerhet för bristande nybyggnad, men att deremot sökanden sedan sistnämnde syn, oberäknadt flerre smärre nybyggnader celi förbättringar, låtit vid de under arrendetiden verkställde odlingar uppföra en lada med loge och tvänne golf under halmtak med rörfot, hvilken byggnad till storleken öfverträffade de tvänne logbyggnader, som, enligt 1836 års besigtnings-instrument, bordt ytterligare uppföras, hvadan, efter Karlbergs förmenande, den Kronan tillagde säkerhet i omförmälde tvänne honom tillhörige byggnader borde anses upphäfd och öfverflödig; alt dessutom Karlberg icke vore förpligtad att förr än till nästa ekonomiska besigtning år 184* hafva anställt de honom åliggande nybyggnader, och alt husrötebeloppen å Kronans på Hogsta och Norrby varande hus, vid 1826 års syn uppgående vid Norrby till j,755 R:dlr 46 sk. och vid Hogsta till i,o65 R:dlr 6 sk. 8 rst., vid i836 års besigtning nedgått , på förra stället lill 557 R:dlr 3a sk. och på det senare till 271 R:dlr 8 sk.
I anledning af det utaf Kongl. Kammar-Collegium ifrågaställde förhållande, det möjligen hemmanens skog blifvit anlitad för uppförande af sökandens enskilda byggnader, är af Karlberg den upplysning lemnad, att tvänne af omförmälde byggnader förut befunnits å Kanton vid Drottningholm, hvarest de inköpts af Karlbergs numera aflidne fader, som låtit desamma till Hogsta öfverföra och derstädes uppsätta, samt att den tredje byggningen eller tröskverkshuset blifvit uppförd af timmer, som af sökandens fader upphandlats; till stöd för hvilka uppgifter Karlberg åberopat Kronofogdens i orten vitsord.
Då, sedan arrendatorn Karlberg genom en omsorgsfull och ändamålsenlig förvaltning af de lill Hogsta och Norrby hörande serskilde hemman G Stats-Ulskoltets Utlåtande, N.-o i83. och lägenheter, deraf bildat ett sammanhängande och sjelfständigt helt, egendomens fortfarande i sådant skick icke obetydligt befordras genom de af bemälde arrendator utöfver byggnadskyldigheten efter Lag å dessa hemman uppförde meranämnde byggnader, hvarigenom ock, med afseende å egendomens belägenhet nära hufvudstaden, en fördelagtig utarrendering för framtiden kan förväntas, hvaremot det är att befara, att, i händelse samma byggnader borttagas, egendomen komme att sönderfalla i smärre delar, till beskaffenheten lika med vanliga Kronohemman, anser Utskottet otvifvelagtigt att, genom ifrågavarande byggnaders öfverlåtande till Kronan, under åliggande för arrendatorn att, utan förringande af dess laga byggnads- och underhållsskyldighet i öfrigt, desamma vidmaglhålla, en väsendtlig fördel skulle.
Statsverket tillskyndas, Yid detta förhållande och då härtill kommer, dels att det, jemnlikt nu gällande arrende-contract, för Hogsta 3 mantal och Norrby i| mantal utgående arrende, tillsammans 220 tunnor 17 | kappar, hälften Råg och hälften Korn, är, i förhållande till hemmanens öppna åkerjord och öfriga förmoner, så ansenligt, att vid en blifvande ny arrendeauetion ett högre belopp icke skäligen kan påräknas; dels att, på sätt ej mindre Kongl. Majrts Befallningshafvande i Stockholms Län vitsordat, än ock 3:ne välkände i sökandens grannskap bosatte jordbrukare skriftligen intygat , Karlberg med berömdvärd omtanka och flit verkställt förbättringar å omförmälde hemman, hvaribland i synnerhet är att anmärka en å skog beväxt hagmark anställd odling, hvarigenom en areal af omkring 3o tunn land blifvit förvandlad till fruktbara fält, hvilka företag synas göra sökanden förtjent af någon uppmuntran å Statens sida, har Utskottet desto heldre ansett sig böra vidblifva sitt förut i detta ämne afgifna Utlåtande, som, efter hvad ofvanberördt är, detta Utlåtande redan blifvit af tvänne Riksstånd godkänd t.
I öfverensstämmelse härmed och under åberopande i öfrigt af de i Betänkandet N:o 83 till frågans utredning anförde omständigheter, får Utskottet tillstyrka, att det af Karlberg innehafvande arrende af Kronobemmanen Hogsta med Lombarudd och Norrby må förlängas på trettio års tid, räknadt från Midfastan 1846, emot de uti nu gällande contract föreskrifna villkor, samt med förbehåll tillika, det Karlberg ej mindre vidmagthåller de å hemmanen befintliga, honom tillhöriga hus och byggnader, än ock ställer vederhäftig laga borgen, att, när arrendet omsider upphör, berörde hus och byggnader varda i fullgodt skick lill Kronan afträdde utan ersätt - Slats-Utskollels
Vt låtande, IV.o l8f. 7 liing eller afräkning på elen, enligt Lag och Syne-Rätts beslut, arrendatorn åliggande byggnadsskyldighet.
Utsk. d. 29 Juni, kl. 1 e. m.
Utlåtande, angående Soldaten Wetterströms underdåniga ansökning om eftergift till hans förmon af Kronans rätt till ett efter sökandens Stjufmoder fallet Dana-arf. (/. AO Hos Kongl. Majit har, uti en den i4 December 1887 ingifven skrift, Soldaten vid Hundrahärads Compagnie af Uplands Regemente Carl Gustaf Wetterström i underdånighet anhållit, att, som sökandens stjufmoder, Comministern Wetterströms i Husby Långhundra socken enka Anna Brita Wetterström, född Kullman, den 26 November i83i aflidit, ulan att efter lemna kända arfvingar, samt några sådane, oagtadt Kungörelse i allmänna Tidningarne härom varit införde, likväl icke sig anmält, hvadan enkan Wetterströms qvarlåtenskap, utgörande omkring 100 R:dlr Banco, såsom Dana-arf hemfallit till Kongl. Majit och Kronan, sökanden måtte förklaras berättigad att, såsom ett i hög grad behöfligt understöd för dess många barns underhåll och uppfostran, omförmälde arfsmedel tillgodonjuta.
Uti häröfver infordradt och afgifvet underdånigt utlåtande, har Kongl.
Maj :ts Befallningshafvande i Stockholms
Län förmält, att, då Wetterström, som egde arbetsskicklighet uti åtskilliga handaslöjder, alltid gjort sig väl känd och med ömhet vårdat sine sex hemmavarande omyndige barn, men vore stadd i fattiga omständigheter, Wetterström syntes vara förtjent af det understöd, som utaf sljufmodrens qvarlåtenskap möjligen skulle kunna honom tilldelas; hvarvid dock Kongl.
Majits Befallningshafvande ansåge sig icke böra underlåta att nämna, det Wetterström skall vara mindre god hushållare, äfvensom, att sökanden haft en broder vid namn Adolf Wetterström, som aflidit såsom statkarl vid
Drottningholm och efterlemnat flere medellösa barn, hvilka alltså torde vara i lika behof af understöd som sökanden.
Stats-Utskottet, till hvars handläggning Kongl. Maj:t, genom Nådig Remiss af den 27 sistlidne April, behagat öfverlemna handlingarne rörande 8 Stals-Ulskottets Utlåtande, N.-o 185. della mål för det afseende, hvartill de af sökanden anförde omsländigheler kunde föranleda, får i anledning häraf anföra, alt, då, enligt Utskoltels tanka, beviljandet af den sökte eftergiften till Wetterströms förmon af Kronans rätt till ifrågavarande
Dana-arf skulle innefatta ett betänkligt praejudicat, hvaraf vid framdeles inträffande dylika arfstillfällen anledning kunde bernias alt söka och erhålla enahanda fördelar, har Utskottet, utan att förbise de uti ifrågavarande fall förekommande bevekande skäl, likväl funnit sig icke kunna till soldaten Wetterströms omförmälde ansökning tillstyrka Rikets Ständers bifall.
Ankom till Exp.' Utsk. d. 27 Juni, kl. 1 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om nedsättning af den uti sju socknar af Helsingland utgående Krono-Tionde till det beloppj hvarmed den utgjorts år 178g C1- A0 Hos Hedervärda Bonde-Ståndet har, uti afgifvet Memorial, som till Stats-Utskottet blifvit remitteradt, Riksdagsfullmägligen Olof Persson från Gefleborgs Län, med hvilken Erik Persson från samma
Län sig förenat, under anförande af den väsendtliga skiljaktighet, som egde rum i sättet för utgörandet af den Statsverket behållne Kronotionde-spanmål och den andel deraf, som vore lill serskilde personer, stater och inrättningar disponerad, i det nemligen tionden af förstnämnde slag från äldre tider tillhaka varit till beloppet oförändrad och, enligt 2 § i Kongl.
Förordningen den 4 April 178g, icke eller hädanefter komme ali underkastas någon förhöjning, hvaremot beloppet af den disponerade Kronobonden tid efter annan blifvit förökadt, fästat uppmärksamhet derå, alt uti de inom Helsingland belägne socknarne Hanebo, Segersta, Bollnäs, Alfta, Ofvanåker, Jerfsö och Delsbo, hvilka socknars Kronotionde vore till Academien i Upsala anslagen, det förhållande i berörde hänseende inträffat, att sedan, enligt ett år iy5i först på 10 år upprältadt conlract, angående viss tiondesättning emellan Academien - Slats-Utskotlels Utlåtande > IV.-o 185. 9 mien och Allmogen i berörde socknar, ifrågavarande tionde erlagls med io43 tunnor spanmål, en tredjedel råg och två tredjedelar korn, hvilket belopp redan år 1792 varit uppdrifvet till omkring i25o tunnor, vore nu, då tiden för de rörande samma tionde gällande contract, snart ginge till ända, anspråk af Academien väckt på 1487 tunnor, hvarigenom, vid jemnförelse med hvad år 1751 blifvit utgifvet, skulle uppkomma en tillökning i kronotionden för ofvannämnde socknar af 444 luiinor årligen, alt, i händelse den sålunda yrkade tillökning i kronotionden blefve bragt till verkställighet, häraf skulle följa, att, uti ifrågavarande ort, der spanmålsproduktionen under medelmåttiga år icke till hälften motsvarade invånarnes behof, de fleste socknar komme att, i Kronotionde utgöra 3 tunnor spanmål på hvarje helt hemman, då deremot uti angränsande socknar samma tionde icke uppginge till mera än 1 å 2 tunnor för hvarje mantal; samt att derjemte borde i betragtande tagas, att Tiondegifvarne inom berörde 7 socknar, i anseende lill den ständiga bristen på spanmål, voro nödsakade att lösa Kronotionden med penningar, lill hvad pris som begärdes, hvilket ofta med hälften öfverslege markegångspriset, hvarigenom utgörandet af det till ytterlighet uppdrifne tiondebeloppet blefve ännu mera tryckande; på grund af hvilka förhållanden, och då ifrågavarande skatteförhöjning onekligen vöre stridande emot innehållet af 20 § i Kongl.
Resolutionen på Allmogens besvär af den 10 September 1743 samt Kongl. Majrts Nådiga Försäkran och Stadfästelse på Allmogens fri- och rättigheter den 4 April 1789 hvaruti stadgats, att Skatteallmogen borde utan vidare skatt få bibehålla de lägenheter, som genom flit och arbete uppodlas inom hemmannens förut skattlagde ägor, motionären föreslagit, det Rikets Ständer måtte vidtaga sådan åtgärd, att Kronotionden uti förenämnde 7 socknar i Helsingland kunde jemnkas och fastställas lill det belopp, hvarmed densamma utgjorts år 1789, då genom ofvanberörde Kongl.
Resolution blifvit stadgadt, att
Kronotionden icke skulle någon förändring underkastas.