Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Författning kungjord, så att anledning deraf kunnat bemtas för Rikets öfriga Handels-Corps att om lika förmån göra underdånig ansökning, lärer detta förfarande böra anses såsom en uraktlåtenhet af den uti 10 § Regerings-Formen meddelte föreskrift om vederbörandes hörande uti Ärender, som hos Konungen uti Stats-Rådet föredragas, och i sådan form tillstyrker jag derföre, att detta mål må hos Riksens Ständer anmälas till den åtgärd de sjelfva finna densamma förtjena.
Herr Doctor Falk ansåg vägen vara stängd till anmärkningens fullföljande i anledning af 10 § RegeringsFormen genom utgången af voteringen och trodde, att något särskildt expeditionssätt icke fanns, samt förenade sig med Herr Commérce-Rådet Egge. Herr Lagman Nensén förenade sig med Herr Borgmästaren Ullberg i så måtto, som saken redan gjort för mycket uppseende, att af Utskottet utan all uppmärksamhet lemnäs.
Herr Commerce-Rådet Egge föreslog, att en ny votering måtte anställas, om anmärkning skall äga rum eller icke, då, i händelse Ja vinner, Utskottets Beredning anmodas att utarbeta formen för anmärkningens framställande.
Herr Baron och Ordföranden framstälde derpå följande justerade proposition:
Finner Utskottet, att någon anmärkning skall göras vid detta mål?
Vinner Ja, sä remitteras till Beredningen att ut - Bilaga K till Mern.
945 arbeta formen under hvilken anmärkningen skall framställas.
Nej, förfaller all anmärkning vid detta mål.
Rösterne uppbrötos och befunnos:
Ridderskapet och Adeln: Ja 5 Nej 1.
Borgare-Ståndet: Ja 5 Nej 1.
I följe hvaraf de vid målet angående tillåten införtullning af manufacturerade bomullsvaror till Götheborg gjorde anmärkningar, dels att den Föredragande icke enligt 10 § Regerings-Formen hört vederbörande, dels ock att någon allmän Kungörelse icke blifvit utfärdad, skulle hos Riksens Ständer framställas, utan yrkande af ansvarighet å Stats-Rådets Ledamöter och den Föredragande, ägande
Beredningen att till berörde anmälan uppgifva ett förslag.
Bilaga K (ill Mein.
N:o ‘27.
Ständers Constitutions-Utskott den 16 Junii 1815.
Företogos åter de af Herr Baron Gederström, Jaeol), vid Stats-Råds-Protocollerne för den 18 och 25 Januarii samt 1 Februarii 1815 angående Östersjö-Compagniet 946 Riksdagen 1815. gjorde anmärkningar, hvilka uppå framstäld proposition förföllo.
Herr Baron Cederström, Jacob, åberopade sitt till Protocollet d. 10 i denna månad afgifne yttrande och förbehöll sig att i jemlikhet dermed uti ProtocollsUtdrag få bifoga sin särskilda mening i detta mål, jemte Utskottets Skrifvelse till Riksens Ständer.
Frågan, huruvida sådant kan Herr Baron Cederström medgifvas, skulle hvila på bordet.
Vidare öfverlades om den vid Protocollet för den 15 September 1813 angående förhöjd tull på stenkol gjorde anmärkning, hvarefter följande godkända proposition af Herr Baron och Ordföranden framstäldes:
Finner Constitutions-Utskottet någon anmärkning emot Stats-Rådets Ledamöter eller den Föredragande uti detta mål böra äga rum?
Vinner Ja, kommer Beredningen att föreslå formen, hvarunder anmärkningen skall framställas.
Nej, förfaller anmärkningen.
Rösterne befunnos innehålla af:
Ridderskapet och Adeln: Ja 2 Nej 2.
Högvördige Preste-Ståndet: Nej 6, Vällofl.
Ja 1 Nej 1.
I följe hvaraf anmärkningen förföll.
N:o 27. 947 Bilaga L till Mern.
Företogos till pröfning de ännu på bordet hvilande Protocoll, hvilka till anmärkning hade blifvit ifrån Fördelningarna anmälde, nemligen:
Protocoll hållet i Stats-Rådet den 16 Febr. 1813, om Fardag för till- och afträdande af Bohemman vid Amiralitetet.
Sedan alla till detta ämne äskade Handlingar blifvit företedde och uppläste, beslöt Utskottet efter någon öfverläggning, att den gjorda anmärkningen borde förfalla, sedan förfarandet var enligt med alla tiders praxis, och Högsta
Domstolens tanka i frågan förut hade varit inhemtad.
Protocollet öfver Krigs-Ärender hållet i Stats-Rådet d. 27 September 1814, samt i sammanhang dermed Protocollerne för d. 3 och 10 Jan. 1815, angående en leverans till Kgl. Maj:t och Kronan af Handlanden Benedicks.
Anmärkningen förföll., Stats-Råds-Protocollerne öfver Kammar-Ärender för den 12 och 19 Julii samt 20 September 1814 och 14 Februarii 1815 angående Landshöfdingens i Malmöhus
Sluteligen anmältes, att vid åtskillige Stats-RådsProtocoll öfver Krigs-Ärender saknats hänvisningar till Berednings-Protocollerne, hvilket, äfvensom att rubriker vid flere mål ej varit utsatte, försvårat Utskottets arbete, hvarom anmälan i Utskottets Skrifvelse till Riksens Ständer skulle göras, sedan Beredningen derföre föreslagit formen.
Herr Professoren Munck af Rosenschöld anhöll, att, sedan alla enskilda anmärkningar nu blifvit afgjorda, Herr Baron och Ordföranden behagade göra proposition 948 Riksdagen 1815. uppå, om anmärkning emot den Föredragande ock StatsRådets
Ledamöter bör äga rum i anseende till rådslagen rörande den vissa enskilda personer förunnade tillåtelsen till införsel af den stora qvantitet utländskt bränvin, som de sednare åren blifvit i Riket införd.
Herr Baron ocb Ordföranden framstälde proposition, om anmärkning dervid skall göras, hvilket af pluraliteten med Nej besvarades.
Ständers Constitutions- Utskotts Beredning den 26 Junii 1815.
Enär Utskottet bade till Beredningen remitterat att uppgifva förslag till förmån för den anmärkning, som Utskottet beslutit skulle göras i anledning af beslutet rörande bvita bomullstygers införsel i Götheborg, utbad sig Herr Silverstolpe att få uppläsa ett så lydande yttrande:
At sin särskilda Beredning bar Constitutious-Utskottot behagat uppdraga att föreslå formen till en anmärkning vid ett den flO Sept. 1812 i Stats-Rådet afgjordt mål, rörande af Stats-Rådets samtelige närvarande Ledamöter, i anledning af tid efter annan inkomne ansökningar, tillstyrkt införsel, tills vidare, till Götheborg, ocb förtullning derstädes, af alla slags manufacturerade utländske bomulls-väfnader, som till bruk ocb nyttjande i Riket äro tillåtne, samt bomullsgarn.
Utskottet bar ansett anmärkningen härvid böra riktas derhän, att, ehuruväl Commerce-Collegium, GeneralTull-Arrende-Societetens Fullmägtige och den då i Götheborg, enligt särskildt uppdrag, vistande Kammar-Rådet Edman härom, efter målets afgörande, skulle forständigas, samt Gross-Handels-Societeten underrättas, likväl icke, såsom 10 § Regerings-Formen bjuder, någre vederböi'ande Collegier eller Embetsmän före tillstyrkandet häröfver finnas hafva blifvit hörde, ej heller någon all - Bilaga M till Mern.
N:o 27. 949 män Kungörelse blifvit tillstyrkt eller utkommit, hvarigenom den Staden Götheborgs Handlande af denna anstalt tillflytande förmån kunnat äfven komma alla andra Rikets handlande invånare tillgodo; hafvande likväl Utskottet derjemte föreskrifvit, att någon tillämpning af 106 ocb 107 §§ Regerings-Formen i afseende på detta mål icke skulle äga rum, ocb i följe deraf någon ansvarighet å Stats-Rådets Ledamöter ocb den Föredragande icke yrkas.
Af de sålunda utaf Constitutions-Utskottet bestämda gränsor för anmärkningen synes mig böra slutas, att den ej kan komma att innefatta annat än l:o en enkel anmälan, ej hinderlig för meddelandet af décbärge åt Stats-Rådet ocb de Föredragande; ocb 2:o
Utskottets motiver för denna blotta anmälan, oåtföljd af beifrande, samt det ändamål Utskottet genom ett sådant tillväga gående åsyftar.
Ehvad tanke jag, som var ur Staden frånvarande, då i Utskottets Plenum anmärkningen blef besluten, kunde enskildt hysa om den bokstafliga formligheten af detta tillvägagående, tror jag likväl, att, när décbärge icke Stats-Rådet förvägras, låter detsamma sig, utan kränkning af Grundlagens anda, ehuru ur blotta billigbetsskäl, försvaras; ocb i alla fall är det min pligt, såsom Beredningens Ledamot, att stanna inom de gränsor Utskottet föreskrifvit.
Under denna förutsättning tager jag mig den friheten hemställa, om icke bos Utskottet kunde föreslås, till en början, att sjelfva anmälan borde belt och hållet i anseende till grunddragen ocb i det närmaste till ordalagen blifva sådan, som jag den här ofvanföre upptagit; ocb dernäst, att densamma måtte åtföljas af ett Utlåtande utaf ungefärligen följande innehåll:
Då, i kraft af det stadgande i Ansvarigbets-Lagen för Stats-Rådets Ledamöter, att desse Embetsmän ej kan till last läggas, om emot deras, på anförde skäl grundade råd, utgången, utan deras förvållande, blifver olycklig, och det åsyftade goda ändamålet icke vinnes, Utskottet ansett sig icke böra ingå i någon för StatsRådet ansvar medförande pröfning om den vidtagne anstaltens följder eller af de, alltefter personers skiljaktiga åsigter och erfarenhet, olika bedömde principer för densamma, och då derjemte anledning sig icke yppat att 950 Riksdagen 1815. vid denna anstalt tillräkna de tillstyrkande något skadligt eller ensidigt uppsåt, har Utskottet funnit sig icke billigen kunna fästa sig vid annat än det felaktiga i formen, nemligen i uraktlåtenheten att, särdeles i ett mål af denna vigt för Rikets allmänna hushållning, före tillstyrkandet höra någon eller någre vederbörande, samt att efter beslutet tillstyrka en Kungörelse, hvilken kunde till alla andra hugade att sig deraf begagna lika utsträcka förmånerna af denna anstalt.
Utskottet skulle, på sådan grund, icke hafva saknat all anledning att, i stöd af Ansvarighets-Lagens öde §, hos Riksens Ständer framställa sin anmälan till den påföljd, som Regerings-Formens 107 § omförmäler, hälst äfven vid ett och annat, likväl mindre vigtigt, tillfälle än detta, tillstyrkanden befunnits hafva blifvit afgifne utan någre vederbörandes förut inhemtade yttranden.
Men Utskottet har trott billigheten fordra, att vid öfvervägande af grunderna för domslut bör sättas i beräkning, huruvida de Ansvariges handlingssätt, icke uti något sällsyntare fall, utan i det hela framvisar något klandervärdt; huruvida det bevittnar en verklig böjelse att anse sig öfver lag och vanvörda föreskrifter; eller huruvida det icke snarare företer blott en tillfällig ovårdsamhet, föranledd dels af en ej alla stunder närvarande vana vid en förbättrad sakernas ordning efter födelsen af ett nytt Samhällsskick, dels af sjelfva Embetsmännens tätare ombyte, dels af desse
Embetsmäns nödvändiga användande till många befattningar i ett land, der den nya ordningen ännu hvarken hunnit tilldana många skickliga män eller tillåtit sjelfva befattningarne väl redas ifrån hvarandra, dels ock sluteligen af de tillfälliga civila och politiska händelser, som under dessa sednaste år ofta måst hänföra desse högre Embetsmäns sinne och verksamhet utom den bana, å hvilken de hufvudsakligen varit bestämda att handla.
Det är efter ett sådant öfvervägande, som Utskottet för sin del funnit den anmälta uraktlåtenheten ej kunna tillskrifvas något annat än denna sistnämnda orsak.
Då, uppå sådan grund, Utskottet nu inskränker sig till en enkel anmälan hos Riksens Ständer, utan tillstyrkande af det slags afseende derå, hvartill 107 § RegeringsFormen och 6 § af Ansvarighets-Lagen skulle föranleda; och då, såsom en följd häraf, Utskottet vörd - Bilaga N till Mein.
951 samligen tillstyrker Riksens Ständer att meddela StatsRådets samtelige Ledamöter och de Föredragande vederbörlig decharge, gör sig Utskottet den förhoppning, att Riksens Höglofiige Ständer lära täckas inse, huruledes å ena sidan Riksens Ständers väckta och vakande uppmärksamhet och å den andra billigheten och värdigheten af deras förhållande emot skicklige och rättsinnige
Embetsmän skall hos desse underhålla deras efter Utskottets öfvertygelse ostridiga böjelse och bemödande att i möjligaste måtto tillbakahålla äfven sådana afvikelser från föreskrifter och grundsatser, som från alla menskliga befattningar äro oskiljaktiga.
Efter någon öfverläggning sammanstämde Beredningen i den mening, att det af Herr Silverstolpe sålunda uppgifna förslag skulle till Utskottet anmälas, såsom öfverensstämmande med Utskottets fattade beslut och, efter Beredningens tanka, tjenligast att uttrycka Utskottets mening.
I afseende på de anmärkningar, Utskottet gjort öfver saknade data i Protocoll och svårigheter vid läsningen, uppkomna genom bristande titlar öfver ämnena, trodde Beredningen sig böra tillstyrka, att dessa brister väl antecknades i Utskottets Protocoll och Ordföranden anmodades att derom göra en sådan anmälan till HofCanzleren, att i afseende på bägge anmärkningarne Utskottet nu ej villo sådant hos Ständerna anmäla, hälst de anginge en mindre uppmärksamhet hos Protocollisterna och ingen försummelse af Stats-Rådet, men att Utskottet önskade, att sådant för en framtid må rättas.
Bilaga N lill Mein.
Ständers Constitutions-Utskott den 27 Junii 1815.
Föredrogos de i Utskottets Beredning den 23 och 26 sisth hållna Protocoll. Herr Silverstolpe uppläste sjelf det Dictamen, han till Beredningen hade inlemnat, och hvilket Beredningen 952 Riksdagen 1815. tillstyrkt böra blifva grunden för Utskottets AnmärkningsMemorial till Riksens Ständer i anledning af granskningen af Stats-Rådets Protocoller.
Under öfverläggningen härom befunnos Utskottets Ledamöter vara af mycket skiljaktiga meningar.
Då somlige ansågo anmärkning endast kunna göras enligt Regerings-Formens föreskrifter, yrkade audre, att afseende äfven borde göras på den utförligare utredning, som Ansvarighets-Lagen innehåller, hvarigenom grader för förseelsers bei frände närmare bestämmas, hvaremot af flere invändes, att en anmärkning med uppgift af en klandrad åtgärd ej utan yrkande af ansvar kunde vara formlig, och att i följe deraf den anmärkning, Utskottet hade beslutit, ej kunde blifva annat än generel och vid den omständigheten, att Utskottet vid flera tillfällen saknat vederbörligt hörande af Beredningen och Embetsverk till sakernas upplysande, innan de för Konungen blifvit föredragne.
Äfven erinrades, att den allmänna anmärkningen saknades, att i afseende på Krigs-Expeditionens Protocoller de vore förda på ett sätt, att man ganska ofta icke kunnat taga reda på de åtgärder, som blifvit vidtagna, genom bristande data och nummer på citerade mål och detaillerade rubriker, att man ej kunnat controllera, om alla Protocoll blifvit till Utskottet aflemnade, och att Utskottets arbete försvårats derigenom, att man i allmänhet saknat titlar på målens innehåll.
Häremot invändes, att Beredningen särskildt föreslagit, att dessa sednare anmärkningar endast i Utskottets Protocoll skulle antecknas och af Ordföranden hos Hof-Canzleren anmälas, till utverkande af rättelse framdeles.
Ytterligare gjordes den anmärkning, att, då nu flera Protocoll till läsning i Utskottet voro infordrade, det vore för tidigt att till Riksens Ständer föreslå en generel decharge, innan denna läsning vore fulländad, hvarföre det yrkades, att hela frågan måtte uppskjutas, till dess äfven dessa Protocoll hunnit blifva granskade.
Efter någon stunds öfverläggning, hvarunder å ömse sidor skäl och motskäl utvecklades, beslöt Utskottet, uppå derom af Herr Baron och Ordföranden gjord proposition, att hela denna fråga skulle hvila, intill dess de nyligen infordrade Protocoll vore läste och granskade.
N:o 27. 953 Bilaga O till Mern.
Företogs ånyo förslaget till Skrifvelse till Riksens Ständer rörande décharge för Stats-Rådet och Föredragande hos Konungen.
Vid detta tillfälle upplästes dels det förslag, som ifrån Beredningen blifvit inlemnadt, dels Utskottets egna Protocoll rörande anmärkningen om införda bomullsväfnader i Götheborg.
Doctor Faxe förklarade sin öfvertygelse vara, att Constitutions-Utskottet endast efter 106 och 107 §§ Regerings-Formen kunde göra någon anmärkning, och att, när det ej på sådan grund dertill funne skäl, borde all anmälan af klander till Riksens Ständer förfalla.
Herr Commerce-Rådet Egge åberopade sig, hvad han förut i ämnet yttrat, och tilläde, att efter de upplysningar, Stats-Secreterarne Grefve Mörner och Baron Wirsén genom sina yttranden till Ridderskapet och Adelns Protocoll i afseende på förevarande ämne afgifvit, skulle en anmärkning derom, anmäld af Utskottet, icke af Riksens Ständer böra väl upptagas.
Herr Silverstolpe erinrade, att den beslutna anmärkningen ej anginge hufvudfrågan om bomullsväfnadernas införsel, utan endast den omständigheten, att tillåtelsen dertill varit gifven, utan behörige Embetsverks föregångna hörande.
Herr Biskoppen Doctor Faxe önskade få veta, hvilken § i Grundlagarne, som tillät en anmälan af sådan egenskap.
Vid betraktande af 10 § Regerings-Formen, syntes honom vederbörande Embetsverks hörande bero deraf, huruvida Konungen hade några upplysningar af nöden.
Deröfver vore Constitutions-Utskottet för ingen del Domare, och, der Konungen sjelf inga upplysningar äskat, kunde ej Stats-Rådet och Föredragande beskyllas derföre, att ett sådant hörande vore underlätet.
Efter någon ytterligare öfverläggning gjorde Herr Baron och Ordföranden proposition till bifall på det förslag 954 Riksdagen 1815.
Beredningen inlemnat såsom grund till Utskottets tillkommande Betänkande öfver detta ämne, hvilket ogillades; hvarefter likväl af någre Ledamöter anfördes, att Skrifvelsen till Riksens Ständer väl derefter kunde uppsättas, allenast derur uteslötes, att
Utskottet kunnat hafva skäl att anmärka enligt 106 eller 107 §; andre yrkade, att, så snart ingen anmärkning enligt dessa §§ ägde rum, äfven alls ingen till Riksens Ständer formligen kunde anmälas, anseende
Utskottet till någon sådan anmälan icke berättigadt; vidare föreslogs, att en anmälan till Riksens Ständer så skulle ställas, att ingen särskild casus måtte nämnas, men allenast i allmänna termer, att, då man funnit det vid flera tillfällen vederbörande Embetsverk ej blifvit hörde, ville Utskottet tillstyrka Riksens Ständer, att, jemte meddelande af décharge åt Stats-Rådet och de Föredragande, man hos Kongl. Maj:t borde anhålla det täcktes Hans Maj:t anbefalla, att de i Grundlagen föreskrifne formaliteter noga måtte varda iakttagne.
Häremot invändes, att det genom ett formligt Utskottets beslut redan förut vore faststäldt, att frågan om bomullsväfnadernas införsel skulle till Riksens Ständer anmälas; att det vore
Föredragandes bestämda skyldighet att låta höra Embetsverk och derigenom bereda målen, till hvilken åtgärd ej Konungens särskilda befallning erfordrades m. m.
Då ändteligen de fleste syntes förena sig om gillande af Beredningens förslag, med uttagande af de ställen der 106 och 107 §§ voro åberopade, och votering äskades, blef densamma anstäld öfver följande proposition:
Den, som antager Beredningens förslag med de föreslagne undantagen, skrifver Ja.
Nej, öfverlägges om ett nytt förslag.
Vid voteringens öppnande befunnos rösterne så hafva utfallit:
Ridderskapet och Adeln: Ja 3 Nej 3.
Bilaga P till Mein.
N:o 27. 955 Borgare-St ån det: Ja 4 Nej 1.
Då i följe häraf Ja-propositionen vunnit, förklarade Herr Biskop Rosenstein, det han skrifteligen ville ingifva sitt votum emot detta anmälningssätt, för att låta detsamma till Riksens Ständer åtfölja expeditionen.
Dermed förenade sig Herrar Biskoppar Faxe och Tingstadius samt Herr Doctor Agrell.
Herr Rothoff samt Herr Baron och Ordföranden reserverade sig till Protocollet, förklarande, att deras mening i hufvudfrågan varit, att anmärkningen hade bordt göras blott generel.
Utskottet beslöt härefter, att Beredningen skulle omarbeta sitt förslag efter det nu beslutna sätt och med det snaraste dermed till Utskottet återinkomma.
Bilaga P till Mein. N:o 27.
Upptogs den för några Plenidagar sedan på bordet lagde fråga, huruvida, sedan Utskottet beslutit att ej till Riksens Ständer anmäla en föreslagen anmärkning, det borde tillåtas en Ledamot att bilägga sin enskilda tanka till den expedition rörande décharge, som Utskottet till Riksens Ständer afgifver.
Utskottets pluralitet förklarade sig emot ett sådant förfarande, men Herr Biskop Tingstadius yttrade:
Min tanka är, att hvar Ledamot i Riksens Ständers Utskott, enligt Grundlagen, har rätt att sin särskilda mening, genom särskildt Memorial eller Dictamen till Protocollet, låta Utskottets Utlåtande medfölja; men att i så beskaffade mål som detta, der det Högloft Oonstitutions-Utskottet 956 Riksdagen 1815. icke är tillåtet att för Riksens Ständer framställa andras anmärkningar, utan sina egna, allenast inga sådana, som det Högloft.
Herr Professor Munch af Rosenschöld förklarade sig instämma i Herr Biskoppen Doctor Tingstadii yttrande, att enligt Grundlagen en enskild Ledamots yttrande ej kan förnekas att expeditionen åtfölja, hvarföre han reserverade sig till Protocollet emot Utskottets fattade heslut.
Bilaga Q till Meni. N:o 27.
Ständers Constitutions-Utslcott den 12 Julli 1815.
Upplästes Beredningens Protocoll för innevarande dag (se sid. 960) jemte dervid bifogadt nytt förslag till Skrifvelse till Riksens Ständer rörande décharge för Stats-Rådet.
Det ingifna förslaget till Skrifvelsen uppsköts till närmare granskning, dock gjordes deremot af Herr Biskop Tingstadius en så lydande reservation:
Då inga anmärkningar vid Stats-Rådets Protocoller efter 106 och 107 §§ i Regerings-Formen äga rum, kunna efter min tanka inga andra anmärkningar till följd af samma Grundlag i Höglofl. Gonstitutions-Utskottets Betänkande upptagas, emedan Regerings-Formen i detta ämne inga andra föreskrifter gifvit än dem, som i förenämnde §§ läsas.
Herr Munck af Rosenschöld och Friherre Gederström, Jacob, anmärkte, att, om en reservation ifrån en Ledamot skulle åtfölja Utskottets Betänkande, borde de särskilda meningar, de anmält, äfven blifva detsamma följaktiga.
Herr Baron och Ordföranden förklarade sig hafva i förra Pleno gjort sin reservation endast till Utskottets Protocoll, samt att han ej yrkade, att den med expeditionen till Riksens Ständer skulle afgå.
Bilaga Q till Meni. N:o 27. 957 Herr Rothoff anförde till Protocollet:
Då jag såsom Ledamot af Höglofl.
Särskildta Utskottet, hvarest den 14 sistlidne Junii förekades frågan om botemedlen för den öfverklagade förlägenheten i allmänna rörelsen, icke kunde hafva äran att samma dag deltaga i Höglofl.
Constitutions-Utskottets öfverläggningar, hvaraf nu förevarande ämnes afgörande blifvit en följd, anser jag mig nu icke kunna anföra något egentligt yttrande öfver de ämnen, hvilka nämnde dag inom Höglofl.
Utskottet blefvo afgjorde, men får dock äran reservationsvis anföra, att jag enligt min öfvertygelse icke kan instämma i den del af Höglofl.
Utskottets förenämnde dag fattade beslut, som innehåller att hos Riksens Höglofl.
Ständer anmäla endast behandlingssättet af det den 30 September år 1812 inom Stats-Rådet afgjorde mål, angående tillstånd för Götheborgs
Stad att införa sådane manufacturerade bomullsvaror och bomullsgarn, som till införsel i Riket voro förbudne, äfvensom att, jemte det jag instämt i Höglofl.
Utskottets nu tagne beslut att från den af Utskottets Beredning föreslagne och uppläste expedition uttaga det, som rörande 106 och 107 §§ i Regerings-Formen blifvit infördt, jag likväl icke kan förena mig med Utskottets pluralitet att för öfrigt antaga den föreslagne expeditionen oförändrad.
Då ändamålet mod expeditionen enligt min tanka egentligen lärer vara att af sådane ämnen, som på Rikets allmänna hushållning ega ett nära inflytande, som derjemte till sin beskaffenhet tydligen ligga inom vissa allmänna Embetsverks och Collegiers vanliga verkningskrets, och äfven i många fall deras närmare åtgärder, bereda för framtiden ett enformigt föredragningssätt, som medför all den nytta, hvilken kan hemtas af sådane upplysningar, som från förenämnde Verk jemte Rikets allmänna Arenders Beredning kunna lemnäs, hemtade dels från en längre tids erfarenhet, dels från en mera detaillerad kännedom af sjelfva sakens förhållande, jemte skälen hvarpå förut vidtagne åtgärder sig grundat och de följder, som kunnat ega rum; då man tillika erfarit, huru i flera af de mål, hvilka, egande någon gemenskap med Rikets allmänna hushållning, blifvit af Riksens Ständer önskningsvis i underdånighet framstälue, förenämnde behandlingssätt egt rum; då äfven 10 § af RegeringsFormen synes syfta åt ett dylikt förfarande, men ock Riksdagen 1815. tillika af de i Stats-Rådet förde Protocoll inhemtats, att förhållandet häruti icke varit enformigt, utan ombytligt; och slutligen då jag för min del tror, att så väl ett enformigt behandlingssätt som vederbörande