Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer, i enlighet med Preste-Ståndets beslut, medgifvit att, till förbättrande af de återstående officerarnes vid Lifbevärings-regementet löner, en anslagssumma af 4,900 R:dr anvisas, att deraf tilldelas 8 Kapitener å 400 R:dr, 3,200 R:dr, 8 Löjtnanter å 200 R:dr, 1,600 R:dr, och 1 Underlöjtnant 100 R:dr, samt alt dessa medel årligen och intilldess en förändrad organisation kan åstadkommas, utgå såsom arfvoden för den genom bevärings-exercisens utsträckning bemälde officerare pålagda förökade tjenstgöring.
Omröstningen bar utfallit med 69 Ja och 50
Nej; hvadan Rikets Ständer beslutat enligt Ja-propositionens innehåll. 13:de Voteringen:
Den, som vill, att anslaget till mathållning för Garnisons-regementenas manskap bestämmes till 320,000 R:dr årligen, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner
Nej, kommer berörda anslag att uppföras med 340,000 R:dr årligen.
Omröstningen har utfallit med 61 Ja och 58 Nej, till följd hvaraf Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionen. 11.de Den, som anser, att den till lön åt en Regements-pastor vid Husar-regementet Konung Carl XV, hvilken prestman tillika bör bestrida garnisonspredikants-tjensten i Malmö, äskade anslagssumma, 1,200 R:dr årligen, icke bör beviljas, röstar Ja; Stats-Utskottets Memorial M 143.
Dea det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer en sådan lön att å stat uppföras.
Då voteringen utfallit med 77 Ja och 42 Nej, hafva följaktligen Rikets Stän der beslutat i enlighet med Ja-propositionen. 45:de Voteringen:
Den, som anser, alt den för Auditören vid Gotlands National-beväring föreslagna löneförhöjning al 150 R:dr årligen icke bör beviljas, röstar Ja-' Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer bestämt årliga lönen för bemälde tjensteman till 600 R:dr.
Som omröstningen gifvit ett resultat af 64 Ja och 55 Nej, hafva Rikets Stän der alltså beslutat enligt Ja-propositionens innehåll. 46:de Voteringen:
Den, som vill, att förslags-anslaget för bevärings-manskapets vapenöfning bestämmes till 660,000 R:dr årligen, röstar Ja; Den det ej vill, röstar
Nej; Vinner Nej, kommer berörda anslag att uppföras med 500,000 R:dr.
Voteringen utföll med 54 Ja och 68 Nej, i följd hvaraf Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med Nej-propositionen. 47:de Voteringen:
Den, som anser, att det af Kongl. Majit äskade anslag, 150,000 R:dr, för fortsättande af fästningsbyggnadsarbetena vid Carlskrona, icke bör beviljas, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer för nämnda ändamål anvisat ett anslag under nästkommande 3 år af 150,000 R:dr, att utgå med J del under hvarldera af åren 1864, 1865 och 1866. 8 Stats-Utskottets Memorial M 143.
Som omröstningen gifvit ett resultat af 56
Ja och 63 Nej, hafva Rikets Ständer alltså beslutat i enlighet med Nej-propositionen. 18:de Voteringen:
Den, sorn vill, att ett extra anslag af i 50,000 R:dr, att i mån af behof från Riksgälds-kontoret utgå, för ett gång anvisas till uppförande af arrestbyggnader utaf trä vid indelta arméen, inredning af förhyrda arrestiokaler, samt anskaffning af inventarier, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer förklarat sig icke finna skäl att till den i omförmälda hänseende gjorda framställningen lemna bifall.
Voteringen utföll med 43 Ja och 76
Nej, hvadan Rikets Ständer beslutat i enlighet med Nej-propositionen. 19:de Voteringen:
Den, som godkänner Stats-Utskottets hemställan, att den af Kongl. Majit begärda förhöjningen, \ 3,695 Ridr i anslaget till båtsmännens beklädnad icke må af Rikets Ständer beviljas, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets
Ständer beslutat att förslagsanslaget till båtsmännens beklädnad skall ökas med ett belopp af 13,695 Ridr och i Riks-staten upptagas till högst 88,200 Ridr.
Voteringen utföll med 48 Ja och 11 Nej, hvadan Rikets Ständer beslutat i enlighet med Nej-propositionen. 20:de Voteringen:
Den, sorn godkänner Stats-Utskottets hemställan, att nuvarande anslag till exercis med flottans bemanning, 360,000 Ridr, ökas med 120,000 Ridr årligen, eller till 480,000
Ridr, samt alt af anslagssumman 110,000
R:dr skall af sällas för del inre sjöförsvarets behof, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Stats-Utskottets Memorial JV$ 143.
9 Vinner Nej, hafva Rikets Ständer beslutat, att berörda anslag, 360,000 R:dr, skall ökas med 120,000 R:dr årligen eller till 480,000 R:dr, ali användas på sätt Kongl. Majit finner lämpligast.
Då omröstningen, sedan en sedel, såsom märkt, måst kasseras, utfallit med 76 Ja och 42 Nej, hafva Rikets Ständer alitsa beslutat på sätt Ja-propositionen innehåller.
Ullsta Voteringen:
Deh, som, i enlighet med Stats-Utskottets förslag, vill, att såsom tillökning åt Öfver-Ståthållaren beviljas 2,317 R:dr.55 öre, hvarigenom
Statsverkets bidrag till hans aflöning kommer att utgöra 9,000 R:dr årligen, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer för berörda ändamål anvisat ett belopp af 3,317
R:dr 55 öre samt bestämt, att nämnda aflöning skall utgå med 10,000 R:dr årligen.
Omröstningen utföll med 73 Ja och 46 Nej, hvadan Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med Ja-propositionen. 22:dra Voteringen:
Den, som vill, att Rikets Ständer för nästa statsregleringsperiod bevilja en summa af 2,000 R:dr årligen till arfvode åt en Trädgårds-ingemör, som af Landtbruks-akademien förordnas och hvilken skall hafva till åliggande att med råd och upplysningar i afseende på trädgårdsskötsel tillhandagå allmänheten, emot det han, efter de grunder Kongl. Majit täckes bestämma, af dem, som anlita hans bitäde, erhåller skälig godtgörelse för rese- och traktamentskostnader, röstar Ja; Den det ej vill, röstar
Nej, har ifrågavarande anslagssumma icke blifvit af Rikets Ständer beviljad.
Som voteringen utvisat 33 Ja och 86 Nej, hafva följaktligen Rikets Ständer beslutat i enlighet med Nej-propositionen. 23xlje Voteringen:
Den, som vill, att till aflöningen åt Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggBih. till R.
Prot. 1862 & 1863. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 4 Hält. 2 10 SidU-Utskuttels Memorial JVi 143. nadér samt dess tjenstebiträden, såväl i hufvudstaden som i landsorten, för nästa statsregleringspertod beviljas ett ärligt anslag af 32,800 R:dr, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer bestämt berörda anslag att, för sagda tid, utgå med 28,900 Rdr årligen
Vid voterjngssedlarnes öppnande befunnos 55 Ja och 64 Nej, till följd hvaraf Nej-propositionen, blifvit af Rikets Ständer anlagen; hvilket Förstärkta Stats Utskottet skolat härmed anmäla.
Stockholm den 11 Augusti 1863. O ii00.0
VitJi i;,.
,' ’0 ;»l riiiLs./ii . ( ;: t i i ,1 Ii.
',ij\
Q6wl • > U1< .i* MO . I-' :r il:)0 i)»Vl b‘)fti i:t, t*wn* H.ii!
I.» ^ ii llCL;’1 8V i lili ,V-V/1 \) O 1!‘?H l>\ .. vt- UUril V-l£j liOlii-l STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 1863.
1*1 ii it: fllii Bl' *. jliV |j Stats-Utskottets Memorial JW 144. 1 JW 144, Ank. till Exp.-Utsk. den 25 Aug. 1863, kl. 2 e m Memorial, i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 84, angående ändring uti och tillägg till Instruktionen för Rikets Ständers Revisorer af Statsverket den 11 April 1841. (/. Ai)
Uti ofvanberörda Utlåtande har Stats-Utskottet, bland annat, uppå der anförda skäl, afstyrkt en af Herr J.
Lindström väckt motion, att tili förenämnda Instruktion mätte läggas en ny § af innehåll, att Revisorerne skulle ega att bland sig utse ordförande jemte vice ordförande, dervid rösterna borde beräknas i enlighet med föreskriften uti 68 § Riksdags-Ordningen.
Berörda utlåtande, hvilket af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet bifallits, men deremot, sä vidt det rörde nu omförmälda ämne, blifvit afslaget af Borgare-Ståndet, som beslutat i öfverensstämmelse med motionärens framställning, har i denna del blifvit af Bonde-Ståndet till Utskottet återremitterad!, under anförande hufvudsakligen, alt ett bestämdt stadgande i ämnet vore af behofvet påkalladt och borde meddelas utan afvaktan ä utgången af det nu hvilanda förslaget till förändradt representationssätt; men enär, pä sätt ofvan blifvit nämndt, tvä Stånd godkänt Utskottets yttrande i ämnet, saknar Utskottet anledning att, till följd af återreinissen, detsamma frånträda.
I öfrigt har samma Utlåtande blifvit utaf samtliga Riks-Ständen bifallet.
Prot. 1862 & 1863. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band.
5 Häft. o Stats-Utskottets Utlåtande JW 145. JW 145 AnU. til) Exp.-Utsk. den 25 Aug- 1863, kl. 2 e. m.
Utlåtande, i anledning af erhållna återremisser å 2:ne punkter af Utskottets Utlåtande N:o 87, angående utförande af jernvägsarheten Statens räkning och anvisande af dertill erforderliga medel.
(Ä 4,) Sedan samtliga uti Utskottets Utlåtande N:o 87 behandlade frågor, såvidt desamma angå anvisande af medel till utförande af jernvägsarheten för Statens räkning, numera blifvit af Rikets Ständer afgjorda, får Utskottet, i anledning af erhållna återremisser samt i enlighet med sina uti 7:de och 9:de punkterna af Memorialet N:o 117 gjorda framställningar, härmed afgifva förnyadt utlåtande rörande I3:de och 19:de punkterna af förberörda Utlåtande.
Uti 13:de punkten hade Utskottet, med anledning af Riksdagsfullmägtigen Jan Anderssons från Stora Kopparbergs län (uti motion N:o 423) framställda yrkande att Rikets Ständer ville bestämma norra stambanans sträckning förbi Sala til!
Brovallen samt dertill anslå erforderliga medel, hemställt, att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl. Majit täcktes låta verkställa erforderliga undersökningar för utrönande af lämpligaste sträckningen för norra stambanans fortsättande från Sala.
Denna hemställan, som Borgare- och Bonde-Ståndet bifallit, har blifvit till Utskottet återremitterad af Ridderskapet och Adeln, hvaremot Preste-Ståndet, till följd af sitt om norra stambanans sträckning fattade beslut, ansett frågan böra förfalla.
Då förslaget om anvisande af medel till förberedande arbeten för norra stambanans fortsättning från Upsala i rigtning mot Sala numera förfallit, samt Rikets Ständer således ännu icke fattat något beslut, att norra stambanan framdeles skall fortsättas i rigtning mot Sala, torde någon framställning till Kongl. Maj:t om verkställande af undersökningar, hvilka skulle afse att utröna ”lämpligaste sträckningen för norra stambanans fortsättande från Sala”, destomindre anses erforderlig, som Kongl. Majit i allt fall är oförhindrad att låta verkställa de undersökningar, som kunna finnas behöfliga för att bestämma den rigtning norra stam - för Stats-Utskottets Utlåtande JV$ 145. 3 banan, när densamma framdeles kan komma att fortsättas, bör erhålla.
Utskottet anser sig i följd deraf böra föreslå: att Ridderskapet och Adeln samt Borgare- och Bonde-Ständen måtte förena sig uti Preste-Ståndets beslut derom, att Utskottets ofvanberörda, uti 13:de punkten af Utlåtandet N:o 87 gjorda hemställan må anses hafva förfallit.
Uti 19:de punkten hade Utskottet uppgjort en beräkning öfver sammanlagda beloppet af de anslag, hvilka Utskottet föreslagit måtte för stambanornas utförande af Rikets nu församlade Ständer beviljas, uppgående till 25,888,000 R;dr, samt hemställt att, sedan derifrån afdragits 4,565,000 R:dr, som finge under innevarande år utbetalas, återstoden, 21,323,000 R:dr, mätte fördelas att utgå med en tredjedel eller 7,107,666|
R:dr under hvartdcra af åren 1864,1865 och 1866.
Denna hemställan har blifvit bifallen af Bonde-Ståndet, men af de öfriga Riks-Stånden till Utskottet återremitterad.
Enligt Rikets Ständers beslut hafva vid innevarande riksdag för Statens jern vägsanläggningar blifvit anvisade följande summor, nemligen: för fullbordande af södra stambanan 10,150,000: — „ påbörjande af östra stambanan från Katrineholm till Norrköping „ norra stambanans byggande från Stockholm till Upsala „ sammanbindningsbanan genom Stockholm „ nordvestra stambanan, nemligen: från Norska gränsen till Arvika.
600,000: — jemte blifvande vinst å statslånefonden, beräknad till omkring 400,000 R:dr från trakten af Porla till Christinehamn 5,374,000: — Summa E:dr 27,896,000: — förutom berörda vinstmedel.
Om nu från dessa 27,896,000: — afdragas de belopp, som, enligt Rikets Ständers beslut, böra under innevarande år utgå, nemligen: dels för fortskyndande af arbetena å södra stambanan 3,815,000: — „ till förberedande arbeten å de nya jernvägsanläggningar, till hvilkas påbörjande anslag vid denna riksdag blifvit anvisade, 750,000: — 4 565 000- så återstå R:dr 23,331,000: — hvilket belopp Utskottet hemställer måtte fördelas att utgå med Sju millioner Sjuhundrasjutiosjutusen (7,777,000) Riksdaler under hvartdcra af åren 1864, 1865 och 1866, förutom blifvande räntevinsten å statslånefonden, om hvars användande Rikets Ständer redan fattat beslut.
Stockholm den 25 Augusti 1863. 4.036.000 4.672.000 3.070.000 5,974,000: STOCKHOLM, tryckt hos, a. l. norman, 1863. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 146. 1 N:o 146.
Ank. till Exp.-Utsk. den 28 Aug. 1863, kl. 5 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion angående Skogs-inslitulets förflyttning till Leckö kungsgård. (I. A.) Uli en hos Ridderskapet och Adeln af Grefve Lewenhaupt, C. M., väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion (N:o 5) har bemälde motionär, med afseende å den vigt skogshushållningen i vårt land inloge, fästat uppmärksamheten å angelägenheten deraf alt Skogs-institutet erhölle ett sådant läge att derstädes kunde meddelas icke allenast theoretisk, ulan äfven praktisk undervisning uti skogshushållningen.
Det nuvarande Skogs-institutet, med ett område af endast 2 tunnland 23 kappland, lemnade naturligtvis icke tillfälle härtill, utan måste den praktiska undervisningen inhemtas å aflägsna skogstrakter efter resor, hvartill Staten på sednare tider måst bidraga med 3,000 R:dr R mt, hvilket belopp behöfde ytterligare ökas i mån som lärjungarnes antal tillvexte.
Utomlands hade man derföre sörjt för att skogsläroverken förlädes uti eller i närheten af större skogstrakter; och sådant kunde och borde äfven ske i vårt land.
Staten hade nemligen en egendom, som, enligt motionärens åsigt, härtill egnade sig särdeles väl, och som kunde utan någon afsevärd kostnad apteras till skogs—institut, nemligen Leckö kungsgård.
Efter hvad motionären inhemta! funnes vid Leckö äldre skogar af tillräcklig vidd, flera anläggningslägenheter för såväl löf- som barrskog, gammal åker, odlingslägenheter, hård- och sid valls-ängar, samt i dess närhet kronoparken Råda-ås om 415 tunnland 5 kappland, utom öfriga tolf kronoparker om tillhopa 13,198 tunnland 19 kappland, samt 15,684 tunnland 20 kappland häradsallmänning, eller tillsammans 28,883 tunnland 7 kappland, inom Skaraborgs län; hvarförutan, i händelse af behof, med kungsgårdens redan icke obetydliga jordvidd Bih. till B.
Brot. 1862 & 1863. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 6 Haft. 1 2 Stats- TJt skottets Utlåtande N:o 146. kunde förenas det skogsplanleringskassan tillhöriga, förra öfverjägmästareboställei Wensjö af omkring 500 tunnland.
Någon nybyggnad erfordrades icke, synnerligast om det rymliga slottet upplätes till logementer åt lärare och lärjungar; och hvad beträffade tillförseln af lifsmedel, gynnades densamma genom ställets belägenhet intill segelled samt den omgifvande ortens produktivitet.
Vidkommande kostnaderna för flyttningen kunde möjligen anmärkas, dels alt lärarne, som nu med sina befattningar vid Skogs-institutet, förenade andra tjensler eller på annat sätt beredde sig ytterligare inkomster, efter afståendet häraf, borde tilläggas högre löner, dels att reparations- och iuredningskostnaden å Leckö slolt skulle falla sig alltför dyr; men enligt motionärens förmenande skulle besparingen å understödet till elevernes skogsresor fullt ersätta den löneförhöjning, som sålunda kunde anses nödvändig, och, genom Skogs-styrelsens inrymmande i Skogs—institutets nuvarande lokal, borde godtgörelse vinnas för reparationskostnaden.
Enligt motionärens åsigt borde äfven Hunnebergs skogs-skola förflyttas till Leckö för att med Skogs-institutet förenas; och hade, på grund af hvad sålunda blifvit anfördt, motionären hemställt, alt Leckö kungsgård med allt, hvad derunder lyder, måtte, så snart ske kunde, öfverlemnas till Kongl. Maj:ts disposition för alt, på sätt lämpligast syntes, med tillhjelp af de medel, som redan finnas anvisade för Skogsinstitutet i Stockholm, användas lill skogs-instilut och skogs-skola samt möjligen, i förening dermed, landlbruks-skola för Skaraborgs län, till bildande af för landet behöfliga, skicklige såväl forstman som landtbrukare.
Af ett motionen bilagdt, af arrendatorn utaf kungsgården, Grefve A. Rudenschöld, den 15 Januari innevarande år ulhändigadt bevis inhemlas, att Leckö kungsgård för närvarande är utarrenderad på 20 års tid, räknad från midfastan förlidet år, mot ett årligt arrende af 600 tunnor, hälften råg och hälften korn; att slottet, som innehåller närmare 500 rum, af hvilka likväl endast de i andra våningen möjligen äro beboeliga, icke i arrendet inbegripits, hvaremot skogen deruti ingått, samt att arrendatoren icke vore obenägen att, emot skälig ersättning, från arrendet afstå.
Hvad sålunda i detta ärende förekommit har Stats-Utskottet tagit i öfvervägande och finner sig i lörsta rummet böra såsom hinder emot den gjorda framställningen framhålla den omständighet, att kungsgården för närvarande är utarrenderad till enskild person, och således icke lärer kunna; utan möjligen större uppoffring, till Statens disposition återvinnas.
Men förutom delta skäl, som ensamt torde vara giltigt nog för eli afslyrkande af motionen, förekommer äfven alt Skogsstyrelsen uti sin förlidet år afgifna, underdåniga berättelse ansett sig icke böra ifrågasätta Skogs-institutets förflyttning till någon af de större kronoparken^, enär en sådan förflyttning skulle medföra ansenliga kostnader i och för uppförande af undervisningslokaler jemte bostäder, och erfordra ökade anslag till lärares aflöning, äfvensom till bibliothek och samlingar, sedan de i hufvudstaden varande offentliga bibliothek och Vetenskaps-akademiens museum icke vidare voro tillgängliga och kunde Stats-UtsTcottets Utlåtande N:o 147. 3 ersätta hvad sorn nu brister.
Af dessa orsaker och då, med nuvarande beqväma kommunikalionsanstalter, det vore ganska lätt för eleverne att företaga erforderliga exkursioner, hade Skogs-slyrelsen, uti sitt underdåniga förslag till ordnande af undervisningen uti skogshushållningen, föreslagit
Institutets bibehållande å dess nuvarande plats.
På grund häraf, och då otvifvelaktig! är, alt Institutets förflyttning till Leckö skulle kräfva ojemförligt större kostnader, emot den möjliga besparingen å de ringa anslagen till hyra för lokal för Skogs-slyrelsen och till understöd i och för elevernes ofvanberörda resor, får Utskottet hemställa, att Rikets Ständer vid motionärens förevarande framställning icke mätte fästa afseende.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om Kyrkoherden G.
A. von Zweigbergks enka, Maria Ilai g g rens bibehållande intill sin död vid åbooch besillningsrätten eller arrendet till indragna predikants-boställena vid Westgöta f. d. Kavalleri-regemente Törnestorp, £ mantal, och Hofstena Lunnagården, 1 mantal, i Skaraborgs län. (I. A.) Från Rorgare-Ståndet har Stats-Utskoltet fått emottaga en utaf Herr P. G. Alander väckt motion (N:o 45), hvaruti förmäles, hurusom, efter det dåvarande Regementsskrifvaren vid Westgöta regemente, Carl Hafgren, genom Kongl. Resolutionen den 18 Mars 1779 tillförsäkrats om åbo- och besittningsrätten till ofvannämnda, till Generalförråds-kassan indragna hemman, Kyrkoherden G. A. von Zweigbergk, såsom gift med beinälde Ha>,ggrens sondotter, Maria Heeggrcn, uppå underdå - 4 Stats-Utskotiets Utlåtande N:o 147. nig ansökning, genom nådig Resolution den 19 September 1827, tillåtits att för sm lifstid varda vid åborätten till hemmanen bibehållen.
Det misstag, som förelupit vid sammanfattandet af Kyrkoherden Zweigbergks ofvanberörda underdåniga ansökning, genom äskandet af åborätlens till ifrågakomne boställshemmans inskränkning till bemälde Kyrkoherdes lifstid, uppenbarades klarligen deraf, att det varit uteslutande till följd af hans äktenskap med Maria Breggren, som lian egt till Kongl. Magjit ingifva samma ansökning oell fått densamma i nåder bifallen.
Följden af detta misstag hade dock Kyrkoherden von Zweigbergk och hans maka ansett sig icke behöfva undanrödja, till följd af Kongl. Maj.ts under den 51 Juli 1829 till Chefen för Westgöta regemente aflålna nådiga Bref, enligt hvilket Kongl. Majit dels bifallit åtskillige åboers å så beskaffade boställshemman gjorda ansökning, att få jemte deras hustrur, de sednare så länge de efter männens frånfälle förblelve i enkostånd, bibehållas vid besittningen af samma boställen, dels ock, uppå hemställan af Regements-chefen, stadgat, nit åboerne å de andra boställsdelar af ifrågakomne beskaffenhet, hvilkas innehafvare om en sådan fortvarande besittningsrätt sig då icke i underdånighet anmält, jemväl egde, om de så åslundade, enahanda förmån åtnjuta.
Sedan Kyrkoherden von Zweigbergk år 1857 afl idit, bade likväl hans enka utan föregången uppsägning eller fardags åtnjutande blifvit från åborätten skiljd derigenom, att hemmanen i Februari månad 1859 utarrenderats först på ett år och sedermera på längre tid.
Yäl bade enkan von Zweigbergk sedermera hos Kongl. Majit sökt alt varda vid åborätten under sitt enkostånd bibehållen, men genom nådigt Bref till Kongl. Kammar-kollegium hade Kongl.
Majit förklarat sig icke, oaktadt de mest ömmande och bevekande skäl förekommit, kunna ulan Rikets Ständers medgifvande till ansökningen lemna bifall, enär boställena blifvit utarrenderade och arrendebeloppen till Statsverket ingått; älvensom Kongl.
Majit, enligt särskild Resolution den 28 Februari sistlidet år, uppå enkan von Zweigbergks ytterligare ansökning, icke eller ansett nådig Proposition lill Rikets Ständer böra i ämnet af Kongl. Majit framställas.
Då emellertid enkan von Zweigbergk rätt till åboskapet å hemmanen grundade sig på den oförlydbara föreskriften uti ofvan åberopade nådiga Bref den 51 Juli 1829, har motionären, med fästadt afseende jemväl å det utblottade tillstånd, hvaruti hon och hennes omyndiga barn sig befunne, hemställt, det Rikets Ständer måtte medgifva, det enkan Zweigbergk under sin återstående lifstid och så länge hennes enkostånd varar, måtte få behålla åbo- och besittningsrätten till eller arrendet af de utaf hennes aflidne man i lifstiden innehafda, indragna prodikantsbostäl— lena vid Kongl. Westgöta f. d. Kavalleri-regemente Törnestorp, f, och Hofstena Lunnagården, i mantal, mot enahanda vilkor, hvarpå hennes man desamma innehaft, samt att enkan von Zweigbergk, af enahanda rättsgrund, måtte berättigas att af Statsverket uppbära det arrende, som för boställshemmanen till Statsverket ingått under tiden från den 14 Mars 1859 till den dag då enkan von Zweigbergk kommer i åtnjutande af åborätten.
Stats-Utskottets Utlåtande N:o 147.
Af ofvanberörda, vid motionen, uti bestyrkte afskrifter, bilagda Kongl. Bref och Resolutioner inhemtas vidare, alt Regementsskrifvaren Booggren, likasom Kyrkoherden von Zweigbergk innehaft omförmälda hemman utan annan afgift, än den för hemmanen fastställda ränta samt alt Kongl. Brefvet den 51 Juli 1029, hvilket egentligen afser åboerne å vissa deruti uppräknade boställshemman, hvaribland likväl icke Törnestorp och Hofstena Lunnagården förekomma, tillika stadgar, att åboerne å de öfriga till Generalförråds-kassan indragna boställen, jemväl skulle, om åboerne så åstundade, åtnjuta enahanda förmån, som de förenämnde, eller åborältens öfver flyltande på deras enkor.