Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ehuru ”mera bestämdt uttryckt i senare Författ”ningen, synes dock principen vara alldeles enahanda i 62 § af Storskiftes-Förord”uingen; och på alla dessa skäl kunna Utskotten å denna del af Petter Anderssons ”Motion något afseende icke tillstyrka.” 6 § Af nyssnämnde Motionair: att denna §, sorn ålägger Krono-Ombudet, att, då Rågångsföreningar afslutas, deri Kronohemman eller annan Kronan tillhörig Lägenhet, Park eller Allmänning eger del, i6 Lag- saint Allm.
N.o 8. dertill söka Konungens Befallningshafvandes samtycke, icke tillika stadgar huru förhållas skall, då antingen något Krono-Omhud icke är vid Rågångs-förrättningen tillstädes, eller Konungens Befallningshafvande vägrar sitt samtycke till föreningen; hvilka omständigheter, jemte den, att Konungens Befallningshafvandes beslut eu längre tid kan uteblifva, skola, i Petter Anderssons tanka, förorsaka hinder i Landtraäteri-förrättningarnes fortgång, tvärt emot Skiftes-Stadgans syfte och _till delegarnes stora skada.
”Det torde vara klart, att förening, vane sig om Rågång eller hvad annat sorn ”helst, icke kan eg a rum, utan formligt ”begifvande af den eller de, som hafva del ”i saken.
Förening kan ej vid uteblifvan”de afslutas; ty den förutsätter ovilkorligen närvaro vid förenings-tillfället.
Såle”des lärer §:n vara tydlig nog deruti, att, ”om Krono-Ombud icke är tillstädes, Föreningen icke kan afslutas, så vidt Kronans ”rätt derunder beror.
Vägrar Kongl. Majrts ”Befallningshafvande sitt samtycke till Föreningen, blifver den ogild; och försummar ”hail sitt Embetes åliggande, att meddela ”yttrande, huruvida Föreningen godkännes ”eller icke, anse Utskotten något annat ”correctiv ej varu lämpligt, än det i all - Jag- samt Allm.
N.o 8. 27 ”mänhet bestämda, till vinnande af rättelse i Embelsmäns fel och försummelser, ”och till erhållande af upprättelse för derigenom tillskyndadt lidande.” 6 Cap. 2 § Af 1Hans Excellence m. m. Herr Grefve Dela Gardie^ Jacob: att det, i Herr Grefvens tanka, vore föranledande till stridigheter och i verkställigheten omöjligt, om full rättvisa skall ernås, att verkställa planläggningen, utan att ens rådfråga jordegarne om det för dem mer eller mindre passande, eller af dem önskade, läge; samt Af Vice Talmannen Jon Jonsson: att beträffande stadgandet i denna § är "någon med utlåtandet missnöjd och vill "förthy sitt godkännande ej påteckna etc. ”etc. etc.” den föreskrift varit, i hans tanka , lämpligare, att de delegare, som antingen i anseende till anmäldt missnöje med Förrättningsmännens beslut, eller, elter hvad ofta skall inträffa, af blott infall, utan grundad anledning, undandraga sig att underskrifva äfven de föreningar, hvari de sjelfve deltagit, böra inom i4 dagar, emot Förrättningsmännens
Beslut eller de föreningar, hvilka de, utan missnöjes anmälande, vägra alt underskrifva, anföra 2B Lag- samt Allm.
Bd. JV.o 8. besvär hos Ordföranden uti EgodelningsRätten, så vida någon talan deremot skall ega rum.
Motionairen tror följden deraf skulle blifva den, att ?:delar af de Rättegångar, som uppkomma derigenom, att Landtmätaren är ålaed insända handlingarne till Ordföranden i Egodelnings-Rätten, skulle alldeles komma att förfalla, helst delegarne, som oftast utan allt skäl vägra att underskrifva förbindande åtgärder till Skiftet eller att på sådant sätt godkänna Förrättningsmännens Beslut, sannolikt icke fullföljde några besvär, hvilket också, i Motionairens tanka, ©tvifvelaktigt blifvit insedt, då, uti den för Skåne år 1812 utgifna Enskiftes - Förordningen, en sådan skyldighet blifvit jordegare ålagd. ”Att verkställa Planen eller Skiftesläggningen, utan att ens rådfråga jord”egarne om det för dem mer eller mindre Opassande eller af dem önskade läge, skulle ”visserligen, på sätt Hans Excellence m. ”m.
Herr Grefve Dela Gardie sig yttrat, ”leda så väl till stridigheter, som till orätt”visa.
Derföre har ock Författningen ganska visligen, såsom det synes Utskotten, ”stadgat i förevarande Cap. och §', alt ”Skiftesmannen och Gode Männen, efter Lag- samt Allm.
29 ”rådplägning med delegarne, ega besluta ”angående, bland annat, Skiftesläggningen; ”och då i5 § i 12 Gap. lemnar delegarne ”ett ytterligare tillfälle, att i denna skif”tesläggning erhålla sådan jemkning, som ”för deras beqvämlighet kan vara gagnelig, ”kunna Utskotten icke inse hvad vidare i ”denna del kan vara att önska i Lagstiftnings, väg.” ”Deremot anse Utskotten den af Vice ”Talmannen Jon Jonsson yttrade förmodan, att större delen af de i denna § omnämnde tvister skulle förfalla, om det ”sätt för anhängigtgörandet bibehölls, som ”genom 17 § i 1812 års Enskiftes-Förord”ning är vordet bestämdt, icke sakna ali ”grund; hvadan Utskotten tro sig böra ”vördsamt föreslå den ändring i §:n, att ”den missnöjde skulle inom samma tid af ”14 dagar, som för handlingarnes insän”dande är bestämd, hos Skiftesmannen el”ler Ordföranden i Egodelnings-Rätten an”mälaj huruvida han ville missnöjet full”följa.
Uteblef en sådan anmälan , skulle ”tvistefrågan anses hafva förfallit; skedde ”den, borde med saken förfaras enligt 18 ”Cap. 14 §j hvarom bestämd underrättelse ”borde af Skiftesmannen, vid tillfället med”delas; och Utskotten finna sig hafva egt, ”för tillstyrkandet af förestående ändring, destomera skäl, som i händelse den god - 3o Lag- samt Allm.
JY- o 8. ”kännes, onödiga kostnader och besvär i ”och för Egodelnings-Rättens sammanträ”den mången gång skola undvikas.” 3 § Af Hans Hansson frän Gefleborgs Länj med hvilken Lars Eriksson frän samma Län sig förenat: att denna § förutsätter såsom en möjlighet den händelse, att Landtmätare kan öfverröstas af Gode Män, vid afgörandet af de ämnen, sorn det tillhörer dem att bedömma; och då, i fall Gode Män begå en orättvisa genom okunnighet eller mannamån, allt hvad Landtmätaren verkställt, i anledning af deras beslut, kan komma att af EgodelningsRätten totalt omgöras, hvarigenom uppehåll i Skiftesförrättningen och kostnader för jordegarne beredas, utan att Gode
Män kunna bindas till ansvar eller ersättning, men Landtmätaren deremot kan tilltalas för hvad han felar, dömmas att gifva skadestånd och åläggas att utan betalning göra om allt hvad han verkställt origtigt; så har Motionairen ansett jordegarnes säkerhet fordra, att beslutande-rätten bör tillhöra Landtmätaren ensam, och att Gode
Män endast må ega att gå honom med råd och upplysningar tillhanda. ”Ehuru Gode Mäns deltagande i En”skiftes beredningar varit, enligt hittills gäl - Lag- sami Allm.
Besv. o. Oec. Utsk. Bet. N. o 8. 3i ”lande Enskiftes-Författningar, endast con”sultativt, och Motionairen i öfrigt synes ”icke hafva saknat anledning till den hemställan han vackt, att den beslutanderätt, ”sorn förevarande paragraphe Gode Man ”uu tillägger, måtte upphöra; likväl och då ”det i betragtande lages, att, vid valet af ”Gode Män, förtroendet icke bör falla på ”andra personer, än sådane, som med lo”cal-kännedom inom Socknen förena prac”tiska kunskaper i Landtmanna-yrket, och ”de ämnen, hvaröfver Gode
Män ega rätt ”alt besluta, äro i allmänhet af den natur, ”att sålunda qvalilicerade personers omdö”men derom böra antagas blifva lika lill”förlilliga, som Landtmätarens; samt här”till kommer, att den öfverensstämmelse ”icke synes böra rubbas, som nu räder ”emellan denna § och 2 § af 18 Cap. i ”afseende på Egodelnings-Rätlens Ledamö”ters beslutande-rätt, emot hvilken någon ”anmärkning icke är vorden framställd; ”kunna Utskotten icke tillstyrka bifall å ”den ändring, Hans Hansson i ofvanberör”de måtto föreslagit.” 7 Cap. i*—3 §§.
Af Hans Hansson från Gefleborgs Län: att då förut skiftad t hemman klyfves i 2 eller flere delar, Ego-utbyten 3a Zag- samt Allm.
Bet. N. o 8. med angränsande byar och heraman icke borde medgifvas i något annat fall, än då delegarne på ömse sidor deråt nöjas; hvilket förhållande
Motionairen ansett äfven böra vinna tillämpning, då fråga uppkommer om utbyten utan sammanhang med Egoskiften.
”Då de för jordegare ömsesidiga olä”genheterne af krokiga och oformliga Rå”gångar äro så stora, att ett sätt för af”hjelpandet deraf måste vara af Lagen god”kändt, samt det uttryckligt bestämda villkoret för erhållande af Rågångs-rättning, ”att nemligen andra sidan icke deraf lider ”märkligt mehn, undanrödjer all tvekan ”vid tillstyrkandet af § §:nes oförändrade ”bestånd, finna Utskotten, som icke kurtha ”inse, hvarföre ett annat förhållande skulle ”ega rum, då förut skiftadt hemman klyf”ves i 2:ne eller flere delar, icke skäl, att ”å Motionairens anmärkning något afseende ”tillstyrka.” 8 Cap. i § Af Börje
Börjesson Jr ån Hallands
Län: att som en del Egendomar, i anseende till deras sämre beskaffenhet blifvit från större till mindre hemmantal för* med* Lag- samt Allm.
Besv. o. Oec. Utsk. Bet. JY. o S. 33 medlade, dessa hemman, hvilka endast efter förmedlade hemmantalet deltaga uti de fleste skatter och utskylder, äfven måtte, då skog, mosse och utmark skola skiftas, efter samma beräkningsgrund häruti deltaga ; samt Af Petter Andersson frän samma Län: att §:n icke så bestämdt urskiljer, som ärendets vigt fordrar, om hvarje hemmans vid laga kraftvunnet Storskifte erhållna utmarkslott skall, på samma sätt som inegojorden vid laga skifte, blifva delningsgrunden; och då, vid de, tid efter annan, verkställde Storskiften i utmarker, skogens växtlighet blifvit mera afsedd, än dess naturliga godhet och tjenlighet till odling, ' samt slika Storskiften icke förrättats med behörig noggrannhet, har Motionairen föreslagit, att den uti förra LandtmäteriFörfattningarne stadgade grund, att nemligen, vid laga skifte, utmark tilldelas hvarje hemman efter gamla oförmedlade mantalet, må varda bibehållen. *De föreskrifter, angående delnings*grund, som finnas i alla Skiftes-Förord”ningar från och med den af den 17 Augusti 1762, äro nästan ordagrannt återBih. till R.
Prat 1828 och 182g. 7 Sami. 1 Afd. 3 2:a Haft• 34 Lag- samt Allm.
N.o 8. ”gifna i den nu gällande Skiftes-Stadgan. ”Deruti synes Utskotten vara klart uttryckt, ”att stadgandet afser alla egorna utan undantag, hvarom någon anledning till tvifvelsmål lika litet hädanefter som hittills ”bör kunna ega rum.
Att, på sätt Borje ”Börjesson yrkat, bestämma förmedlade ”hemmantalet såsom delningsgrund för ut”mark, strider, i Utskottens tanka, ej mindre mot de för serskilde provincer gifna ”Resolutioner, än äfven mot rätt och billighet.
Vid förmedling har utmarken, om den varit samfällig, ingalunda kunnat con”sidereras i förhållande till öfrige hemman ”i Markelaget, utan endast Inegorne.
För ”dessas sämre beskaffenhet har nedsättning ”i hemmantalet skett, men denna nedsätt”ning kan ej, utan uppenbar orättvisa, föranleda minskning i den utmarkslott, hvartill hemmanet, före förmedlingen egt ostridig rätt.
I öfrigt äro af Lag-Comite'n, ulf ”motiverne till 4 Cap. io § Byggninga”Balken i nya Lag-Förslaget, så fullständigt ”utvecklade icke mindre fordna tiders stad”ganden, angående delningsgrund, än ock ”skälen för hvad Comite'n föreslagit, likstämmigt med hvad Skiftes-Stadgan i denda del innehåller, att, genom hänvisning ”till samma moliver, Motionerne torde sydas vara tillfyllest besvarade.” Zag- samt Allm.
N.-o 8. 35 6, 7 § §.
Af Casper Wijkman från Upsala Län „ med hvilken Jan Olsson från Westerås Län sig förenat: alt den uti sista Mom. af 6 § och i 7 § bestämda uteslutande rättighet för delegare i Skifteslag att, utan ersättning till öfrige delegare, behålla odlingar, sorn blifvit med tillstånd verkställde, och sådane, hvilka äro så gamla, att underrättelse saknas, huru de tillkommit, vore, i Molionairens tanka, desto mindre förenlig med Lagens föreskrift i i5 Cap.
Jorda-Balken, som häfd af egor, de må vara af hvad beskaffenhet som helst, inom By, samt då den angår skog och mark serskilde
Byar eiler Skifteslag emellan, icke gäller; hvarföre ock Wijkman föreslagit, att berörde rättighet måtte uppliäfvas, samt omförrnälde odlingar således intagas uti allmänna delningen inom Skifteslaget, deraf dock måste följa, att ersättning för nedlagd odlingskostnad eller för afstådd odlad jord skall ega rum.
”Det klandrade stadgandet i dessa § ”hvilket med i5 Cap.
Jorda-Balken ej eger ”ringaste sammanhang, är fullkomligt öfverensstämmande med hvad 1783 års ”Storskiftes-Förordning i delta ämne innehåller.
Lag-Comitén har ock i nya Lag”Förslaget bibehållit detsamma, och i Utskottens tanka är det byggdt på billighet 36 Las,- samt Allm.
N.o 8. ”och rättvisa; hvadan Utskotten anse den ”af Wijkman väckta fråga 0111 ändring i ”meranäinnde § § böra förfalla.” 9 C a p. Af P. P.
Lundström: att följande tillägg mätte göras i hvad Allmänna Lagen och Skiftes-Stadgan föreskrifva, angående afloppsdikens upptagande och underhållande å inegorne, jemte vägars och broars iståndsättande inom Byalag: ”der laga ”Skifte skall för sig gåj bör, vidjordgra” der ingen, allt sådant af Landtmätaren, ”Gode Männen och Jordegarne förutsättas ”och fördelas efter en hvars innehafvar de ”skatt i Byn, pä det den, som fått sitt ”skif te å en sidländ local, der vattendrag ”framgår, eller blifver aflägset boende från ”allmänna vägen, icke må betungas mera, vän den, som fått sina egor å en med delinder af skuren sandås ”De uti detta Capitel meddelade föreskrifter, huruledes nödigt utmål bör ta”gas till vägar, diken och andra allmänna ”behof, synas Utskotten vara fullständiga; ”och ii Cap. i § innehåller, att, vid Ego”graderingar, afseende bör fästas å större "eller mindre svårighet vid bruket af jor"den.
Dessa äro de enda stadganden, som ’Ji förevarande fall lämpligen tillhöra Skif - Lag- samt Allm.
Bcsv. o. Oec. Ltsk.
N;o 8, 37 ”tes-Författningen; och då i Lag serskildt ”är föreskrifvet, huru vägars, broars och ”dikens underhållande bör fördelas, hem”mans-egare inom Bye-laget emellan; kunelia Utskotten å den väckta Motionen nå. ”got afseende icke tillstyrka.” 10 Cap. 1 §.
Af Erik Svanberg från WesterJSorrlands
Län: alt den indelning al all Skiftesmark i 2:ne classer, nemligen:
Inlösnings- och Åfrösnings-jord, hvarom ifrågavarande § handlar, vore, i Motionairens tanka, olämplig för Rikets ISorra provincer, och, utan delegares förfång, destomindre verkställbar, som i beräkningsgrunden icke ingår den så oviikorligt nödvändiga skillnaden på åker och äng: en skillnad, som i 1783 års Storskiftes-Stadga är vorden iakttagen.
”Innehållet af denna § afser ingalunda, ”i Utskottens tanka, någon ändring i hvad ”förra Skiftes-Författningar stadgat angående ”egornes beräkning och fördelning, utan har ”endast till föremål att häri bereda mera ”lätthet och redighet.
Till förekommande ”af misstydning, finna dock Utskolten nödigt att föreslå det tillägg, att bland In”rösnings-jorden serskildt upptagas och ut”märkas bör:
Åkern, Ängen, samt hvad till 38 Lag- samt Allm.
Besv. o. Oec. Utsk. Bet. N. o 8. ”odling af Åker eller lill
Äng tjenligt är, ”och att, med afseende härå, skiftes-lägg”ningen bör så verkställas, att hvarje hemVnans-lott må komma i åtnjutande af dess ”tillständiga rätt så af det ena som af det ”andra, eller tjenlig odlings-lägenhet dertill.
”Stadgandet härom lärer dock hufvudsakli”gast tillhöra 12 Cap. 2 §; hvaremot Utskotten få vördsamt tillstyrka, att i förevarande § endast det tillägg må inflyta: ”att urskiljas och upptagas hör, hvad af ”Inrösnings-jorden finnes tjenligt att odelås till Åker, och hvad som endast lill Äng ”kan begagnas”. 1, 3 §§. Af Casper Wijkman från Upsala Län: att föreskriften i dessa §§ skall ovilkorligen föranleda till delegares i ett Skiftes-lag märkbara lidande, och ej sällan till rubbning af redan fastställdt skogsskifte, dermed delegare förklara sig nöjde ; af hvilken anledning, och lill förekommande af olika tydningar vid Skiftes-förrättningar, Motionairen trott Inrösningsjord å utmarker icke böra uti fördelningei. af inegorne inlagas, och föreslagit, att lyiik
Inrösnings-jord vid delning af skogen observeras, så att hvarje delegare må, ? å vidt möjligt är, deri bekomma sin lott.
”De olägenheter, Motionairen ansett uppkomma vid tillämpningen af dessa §§, äro, Lag- samt Allm.
N.o 8. 39 ”i Utskottens tanka, icke nog utmärkta, för ”att kunna uppfattas, utom i ett afseende, ”nemligen hvad stadgandet i 3 § beträffar, ”sorn synes mörkt.
Utskotten kunna icke ”inse, huru ett verkställdt skifte å skogsmark skall kunna bibehållas orubbadt, om ”innehållet af nyssnämnde § blifver tilläm”padt; ty deraf skulle uppstå den följd, att ”egor, som redan en gång i det orubbliga ”Skogs-skiftet blifvit en hemmansdel beräknare, komme för andra gången att ingå i delring och beräkning såsom inrösnings-jord, ”vid in-egodelningen.
Således och om skiftet å skogsmarken skall förblifva orubbadt, ”mäste det ock lemnäs alldeles ovidrördt; ”och Utskotten få fördenskull vördsamt hemställa, om icke 3:dje § kunde helt och hål”let ur Stadgan uteslutas; i öfverensstämmelse hvarmed Utskotten tillstyrka, att ”sista mom. af 3 § i 12 Cap., deri, vid ”uppgifven händelse, jemkning i skogs-skif”te tilläten är, likaledes mätte försvinna”. 11 Cap. 1 §.
Af Petter Andersson från Hallands Län: att denna § förändrar Egotaxerings-methoden sålunda, att 6:te gradens jord har nu fått benämning af irsta graden, och så vidare, allt i omvänd ordning; och då, i Molionairens tanka, den gamla 4o L.a"- saint Allm.
Bet. IV. o 8. graderings-melhoden vore mera enkel och begriplig, samt stödd på naturliga grunder, emedan den utgjort en Tabell öfver jordens olikheter till afkastning i Säd och Hö, hvarefter graderingen också rättat sig; så har Petter Andersson hemställt, att sistnämnde Graderingssätt måtte hädanefter gällande blifva. ”Ovanan vid Taxerings-methodens förändring anse
Utskotten hafva föran led t an”märkningen deremot; och ehuru det kun"”de synas vara af mindre betydenhet, om ”den ena eller andra methoden användes, ”enär bägge uppfylla det afsedda ändamålet; likväl och som det nya beräkningssättet har det företräde, att deraf genast "kan inhemtas, huru stor rymd af den särn”re jorden erfordras, för att motsvara en ”viss rymd af den bättre, utan att den hittills erforderliga uträkning eller uppskalt”ning blifver nödig; så kunna Utskotten å ”Motionairens hemställan något afseende ic”ke tillstyrka”.
Af Vice Talmannen Jon Jonsson: att, då i förevarande § stadgadt blifvit, detlnrösnings-jorden bör taxeras serskildt och Afrösnings-jorden serskildt, således utan förhållande till hvarandra, men ego-utbyten, enligt 12 Cap. a §, kunna ske afsådan olika jord, saknas, i Motionairens tanka, grund Lag- samt Allm.
N.o 8.
/Ji för utbytet eller beräkningen dervid; hvadan han trott lämpligast vara, alt alla egorna taxeras i ett oafbrutet men jemförligt förhållande, derest formliga skiften skola åstadkommas och ego-blandning undvikas. ”Någon jemförelse mellan Inrösnings”och Afrösnings-jorden kan, såsom grund ”för uppskattningen och graderingen deraf, ”efter Utskottens omdöme, svårligen ega ”runi.
Således måste vid de sällan inträffande fall, då Ego-utbyte af Inrösnings”och Afrösnings-jord verkställes, serskild ”jemförelse dessa egor emellan ske, utan ”inblandning uti eller verkan på den allmänna taxeringen; blifvande alltså Motio”nen i denna del afstyrkt”.
Af Hans Excellence m. m.
Herr Grefve Dela Gardie: att Taxeringens uppgörande, sedan planerne äro lagde, vore ledande till de största stridigheter, och i verkställigheten omöjligt, om full rättvisa skall ernås. ”Den af Ilans Excellence anmärkta ”olämpligheten af Taxeringens (ligo-gra”deringens) uppgörande, sedan planerne äro ”lagde, lärer vid författningens utfärdande ”nogsamt hafva blifvit insedd; hvarföre ock ”§:n innehåller dessa ord: förr än lotter”nes läge afgjordt varderj företages
Ego - 42 Lag- samt Allm.
N.-o 8. ”graderingen.
Någon ändring i detta sladdande synes icke vara af Hans Excellence ”åsyftad, och således torde i denna del an”nat yttrande icke vara behöfligt, än den ”upplysning, hvarmed Utskotten nu gått •”till handa*. i a Cap. i §.
Af Hans Hansson från Gefleborgs Län', att af stadgandet i denna §, det all Skifteslagets mark skall i skiftet ingå, blifver en följd, att Inegor och Skog på en gång måste delas; hvaremot Hans Hansson yttrat den öfvertygelse, att författningen bordt, utan alla förbehåll och undantag, tillåta, att Inegor få skiftas serskildt och utan sammanhang med skogs-marken, samt att skogen likaledes må delas, utan beroende af eller förening med Inrösningsjorden.
"Alla äldre
Skiftes-författningar hafva ”antagit orubblighet af verkställdt Stor-skifte ”å skogen, så vida ej de flesta delegarne ”medgåfve förändring deri, och Enskiftes”förordningen af år 1812 för Skåne och ”Skaraborgs
Län utsträcker denna princip ”ännu längre, då den stadgar, att Storskifte å skogen icke må rubbas, så framt ic”ke Byalaget enhälligt sig dertill begifver. ”Detta, i Utskottens tanka, för Skogs-hus”hållningen serdeles nyttiga stadgande bar ”blifvit helt och hållet upphädVet genom den Las,- samt Allm. Besv. o. Oec. Utsk.
43 ”nu gällande föreskriften, att Stor-skifte å ”skogen endast må förblifva orubbadt, så ”länge alla delegarne dermed åtnöjas.
Utskotten inse icke något giltigt skäl till densia förändring, hvilken deremot för de or”ter, som hafva skogsmark, kan medföra ”ganska kännbara förluster både i enskildt ”afseende och för det allmänna.
I skoglösa trakter, hvarest utmarkerna kunna va”ra ej allenast odlingsbara, utan mången ”gång af vida bättre jordmon än inegorna, ”är det både nyttigt och nödvändigt, att ”ali marken på en gång ingår i skiftet; ”men i skogs-trakterna är förhållandet belt ”annorlunda.
Der kan icke, vid delningen, ”skogsmarken ingå i beräkning med in”egorne, utan måste serskildt, fastän på Samma gång, delas; och endast ett eller ”annat hemman kan möjligen erhålla sin ”skogslott i sammanhang med Inego-lotten; ”hvaraf följer, att skogsdelningen är alldeles oberoende af in-egodeiningen, och att ”det förändrade
Stadgandet således icke är ”af behofvet påkalladt.
Men att det i tillämpningen skall medföra skadliga följder, ”kan, i Utskottens tanka, slutas deraf, att ”anledning derigenom gifves åt hemmans”egare, som huggit ut skogen på dess ge”nom Storskifte tilldelade Utmarks-lott, alt ”söka laga skifte, för att få den yppade bri”sten ersatt.
Det är väl sann t, att, för ett 44 Lag- samt Allm.
Bet. JY.o S. ”sådant fall, tillämpning af i3 Cap. 7 § ”inåste ega rum, och någon annan utväg, ”än denna, tinnes icke, för att hålla deli ”delegare skadeslös, som fredat sin skog; ”men resultatet deraf blifver onekligen, att ”det i alla afseenden nog hastigt framskri”dande skogsödandet ganska betydligt fort”skyndas.
På dessa skäl och såsom elt ”nödvändigt medel att freda de ännu qvarvarande lemningarne af fordna skogstillgångar, få Utskotten alltså vördsamt tillstyrka bibehållandet af föreskriften i 1812 ”års Enskiftes - Förordning, att fastställdt "Storskifte å skog icke må rubbas j utan "att alla delegare sig derom förena". ”Deremot finna Utskotten icke lämpligt att, i vidsträcktare måtto, än sålunda ”föreslaget är, tillstyrka rättighet alt söka ”och erhålla skifte å Utegor serskildt, och "”å Inegor serskildt/’ 2 §.
I öfverensstämmelse med det yttrande, Utskotten vid granskning af anmärkningarne mot 1 § af 10 Cap, afgifvit, anse Utskotten ”ett tillägg i förevarande § ”böra ega rum , ehuru någon serskild anmärkning mot densamma ej blifvit fram”ställd.
Utskotten hysa nemligen den öfvertygelse, att, med bibehållande af den ”antagna classificationen af jorden endast i Lag- samt.
Bet. N. o 8. 45 ”2:ne classer, nemligen Inrösnings- och Af”rösnings-jord, det stadgande icke gör tillfyllest, att hvarje delegare skall, så uti ”Inrösnings- som Afrösnings-jord, få sig ”tillagdt hvad i rymd och godhet mot ”hans Egolott, efter delningsgrund och upp”skattning, svarar; ty följden deraf skulle ”kunna blifva, att en delegare uti Inrös”nings-jord endast erhölle sådan, som till ”äng vore tjenlig, men icke med fördel ”kunde till åker uppodlas, och en annan ”åter tilldelades endast odalåker, hvarigenom ”lian blefve belastad med en öfver dess ”förmåga stigande odlings - ersättning till ”öfriga delegare, och hans hemmansdel, ”sådant oaktadt, genom mistningen af nö”dig fodertillgång förlorade i värde, så skul”le bägge dessa jordegare blifva försatte i ”ett i hög grad kännbart lidande, och skiftet likväl finnas lagligen verkställdt.
Så”dana förhållanden kunna, serdeles i Norra ”Orternat ofta inträffa; och anledning tor”de icke saknas till den förmodan, att ”fruktan derföre, till en ganska väsendtlig ”del föranledt de af flere Motionairer gjorda framställningar om Skiftes - Stadgans ”otillämplighet derstädes.