Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
119 och något öfverskott till belöning för Arrendatorns moda; att ett uppskattadt Tunneland Äng, sorn bör lemna 4 lass Hö om 40 £££ hvardera och hvaraf vissa afdrag tillåtas, bör afkasta 10 Smör; att för hvarje Tunneland betesmark beräknas 5 Smör och att qvarnar, Sågar, Skog m. m. böra, enligt för hvardera särskildt faststälda grunder, värderas till vissa Tunneland åkerjord m. m, Efter förehafd närmare granskning af detta ämne, har Bevillnings-Utskottet med ett rättvist erkännande af H:r Friherre Wrangels förtjenst vid utarbetandet, af ett förslag, åsyftande en rättvis och på allmänna grunder hvilande beskattning af jord och hvarigenom ej mindre flere nyttiga och gagneliga upplysningar kunde vid framdeles blifvande jordvärderingar inhemta* , än och sådana tbeoretiska principer framstäldes, som skulle lända blifvande Taxeringsman till ledning och anvisning, ansett sig böra likväl förklara, att då verkställigheten af detta förslag, såsom ett helt betragtadt, måste föregås af en öfver hela Riket allmän refning och skattläggning, samt dessutom för användandet deraf erfordras dels åtskilliga med vetenskaplig bildning försedde personer t. ex. Agronomer, hvilka här i landet ännu hvarken äro antagne, ännu mindre tilldanade, dels inom hvarje Socken någre i jordbruk och landthushållning mera än vanligt bevandrade personer, som om de ock, på ett eller annat ställe finnas, likväl icke kunna i allmänhet påräknas, förr än den i sednare tid åt
Landthushållningen lemnade vetenskapliga ledning hunnit fortgå, tror sig 120 Bcvillnirgs-Utsiotttls Betänkande/!» icke kunna fur närvarande hvarken tillstyrka antagandet af den således fur Bevillningens fördelning föreslagna grund eller Bevillningens fördelning i lotter, ej eller till Taxeringsmännens efterrättelse föreskrifva det uppgifna sättet för uppskattning af jord.
Dock varder detta allt till Riksens Höglofl» Ständers pröfning vördsam!igen öfverlernnadt.
N o j x.
Ankom den 3 Juni! 182-3.
Utlåtande, i anledning af Hr Stjernstam», L.
Motion, om afkortning? längd er nas öfver Krono ut sky lider ne. ingifvande till Härads Hätterne.
F\ån Hölofl.
Ridderskapet och Adeln har Riksens Höglofl.
Ständers Bevillningsutskott fått, uti Remiss af d. 11 sisth Martil, emottaga H:r Stjernstam s, L■ Memorial, hvaruti anföres: att oman det från en äldre tid härflytande stadgande , angående redogörares skylldighet att ingifva sådana uppbördsmanna räkenskapshandlingar, sorn benämnas afkortnirjgslängder, till Tingsrätterne, för att derstädes uppläsas, granskas och medelst Domarens påskrift verifkeras, varit nödvändig under en tid, då någon annan controll ej medförde denna mot förfalskning inagtpåliggande säkerhet i redogörelseverket, kunde denna åtgärd nu mera apses alldeles onödig och öfverflödig, sedan Rik-: Bevillnings.Utskottets Betänknnden. rjr sens Högloft.
Ständer, uti nu gällande BevillnirjgsStadga , fastställt en annan controll, som i alla af. seenden uppväger den förstnämnda, nemi. afltonnirjgs längdernes granskning a adman Socken- , stämma och deras verification af Socken-Berednings och Taxerings-Commiitéernas Ledamöter, hvadan äfven blifvit yrkadt, det borde, vid Redac!ion af den nya Bevillnings-Stadgan, detta äldre förordnande uppiiäfvas och föreskriften derom i nämde intagas.
Men då Bevillnings-Utskottet vid förehafd granskning af denna framställning, funnit stadgandet om afkortnings-längdernas verificationer, genom deras uppläsande vid Tings Rätterne samt Domarens påskrift, hvilande på åtskillige äldre och Statsmedlen egentligen rörande Författningar, men ingalunda föreskrifvet i BevilInings-Författningarne, hvarest en annan controll finnes bestämd , har Utskottet icke ansett sig kunna åt detta Memorial lemna någon särskild åtgärd.
Hvilket allt, likväl Riksens Högloft.
Ständers upplysta pröfning underställes.
Slockholm d. 20 Maji 1823- N:o 12.
Ankom den 10 Junii 1823.
Betänkande, angående de genörn Stora.
Sjä* Tullen inflytande Btvillning»-medel.
Sedan Lagstiftaren genom den, uti l&oy åra jia Bevillning:;» U kottets Betänkan len.
Regerings-Forms 59 §. uppdragna skUlnad emellan Statens ordinarie inkomster, som alla utgå efter vissa och faststälda grunder samt Bevillningsmedlen, vid hvilkas bestämmande, så till grund, som till belopp, Svenska Folket utöfvar siri urgamla och i 57 . af Regerings Formen bevarade rätt, att sig sjelf beskatta, åter satt Riksens Höglofl.
Ständer i tillfälle, att, med hänseende lill det allmännas tarfvor och de enskildas tillgångar, utfinna de säkraste och minst tryckande utvägarne till fyllande af Statens nödvändiga behof, hafva de af stora Sjö-Tullen härflytande intrader utgjort ett föremål för Riksens Höglofl, Ständers uppmärksamhet.
Sådant synes
Utskottet hafva skett med så mycket större anledning, som 53, 60 och fia §. §. i meranämnde Regeringsform, sedde i sammanhang med här ofvan åberopade läagrum, å ena sidan innehålla, att det ankommer på Rikets Höglofl.
Ständer, att åtaga sig en mot behofvet svärande Bevillning, men å den andra dervid fästa rättigheten, att föreskrifva, huru särskilde summor deraf skola till särskildte ändamål användas, med det dervid fogade uttryckliga förbehåll, att, med undantag af Stora Sjö-Tullen för inkommande och utgående Spannemål, eger, utan Riksens Ständers samtycke, ingen förhöjning , i afseende på de allmänna utgifterne, rum; hvartill äfven kommer, att, jemlikt 61 §. i Regerings-Formen, måste Stora Sjö Tulls-Taxan, i likhet med andra Bevillningsstadgar, på bestämda tider till efterlefnad upphöra.
Af dessa skäl hafva äfven, sedan frågor Bevillnings-Utskattets BeiSnkcinden. 4.23 blifvit yppade, angående, ej mindre ett så be. skaffadt stadgande, hvarigenom Kongl. Maj:t sattes i tillfälle, att utan afvaktan af Riksens Hoslöf!.
Ständers vid en inträffande
Riksdag afgifvande yttrande , under mellantiden vidtaga de af omständigheterne och Rikets sannskyldige Stats, interesse påfordrade förändringar i deri då gällande Stora Sjö Tulls-Taxan, än ock Randt-TuIlarnes upphäfvande, Riksens Höglofl.
Ständer i förstnärnde hänseende, genom underdåniga skrifvelser af den 14 och 30 Martii 1810, hvarom äfven Riksdags Beslutets 27 §. innehåller, dels uppgifvit till hvilket belopp och under hvad vill. kor Sjö Tullen, å inkommande och utgående varor, kunde af Kongl. Majit i Nåder förhöjas eller nedsättas, dels ock stadgat sin öfvertygelse, rörande Randt Tull,irnes upphörande, med underdånigt afseende på de frågor, hvarpå Kongl. Majit i Nådigt svar af den 7 Martii vändt Rik. sens Ständers uppmärksamhet, under nådigt för. klarande tillika, att emedan Randt Tulls afgif. terne, enligt 60 §.
Regerings Formen, räknades till den Bevillning Riksens Ständer egde, att allena bestämma, och det således nfdem berodde, att bibehålla eller afskaffa dessa afgifter, i hvil ket sednare fall, äfven anstalterna till deras uppbörd såsom sådane , borde försvinna, ansåge Kongl, Majit det tillkomma Riksens Ständer, att i detta Revilinings mål fatta ett afgörande Beslut.
Vid den derpå år 1812 följande Riksdagen, och se. dan Kongl. Maj t, genom Nådig proposition, under den 13 Maji nämnde år tillkännagifva , det förväntade Kongl. Majit Riksens Ständers Beslut, i24 Bevillning»'Utskottets BttänhänJén - hvad anginge grund erne för Sjö-och Landt-Tullens bestämmande, hafva , efter det allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet, till hvars med Bevillnings-Utskottet gemensamma handläggning detta ärende varit hänskjutet, öfverlemnat frågan om Tull afgifternes reglering till särskild behandling af sistnämnde Utskott, Riksens Höglofl.
Ständer, i enlighet med hvad detsamma hemställt, uti skrifvelse af den i6:de derpå följande Augusti , i underdånighet dels uppdragit åt Kongl. Majit att låta, med afseende på handelns och näringarnes förkofran, Stats-intrademes bestånd och de till hämmande af smyghandel och Tullförsnillning nödige åtgärder, utarbeta en ny SjöTulls-Taxa, dels ock öfverlemnat, att, intill dess samma författning hann fullbordas och vi» dare till den derpå följande Riksdagen, vidtaga åtskillige såsom gagneliga betragtade anstalter. —•
Om sedermera vid 1815 års
Riksmöte någon särdeles uppmärksamhet ej blifvit lemnad åt Tullväsendet, synes sådant hafva härrört deraf, att Riksens Höglofl.
Ständer ännu afbidade verkställigheten af hvad vid den föregående Riksdagen beramadt blifvit, hvaremot vid den sist haline, detta Utskott icke allenast sjelf ingick i undersökning om ett lämpligare sätt för Tull - inkom* sternes reglering, utan äfven såg flere dess förslag af Riksens Höglofl.
Ständer gillade, och såsom Beslut hos Kongl. Majit 1 underdånighet anmälde.
— Då det sålunda är utom all fråga satt, ej mindre att Bevillnings-Utskottet, som är ålagdt att inkomma med grunderne för den blifvande BeviUnings-TJtskottels Betänkanden. 125 Bevillningen, jemväl eger, att till granskning upptaga de nu utgående Bevillnings-anslagen, uppsöka källorne dertill, efterforska deras större eller mindre tillgångar, och derefter föreslå en med rättvisa i grundsatser, jemnhet ifördelning, och säkerhet för uppbörd instämmande förhöj.' ning eller nedsättning af de utgående umgälder, ne till Staten, än ock att Biksens Högled.
Ständer hafva sig öppet lemnadt, att i dessa ämnen stadga och besluta, har Utskottet ej dragit 1 betänkande, att så mycket heldre egna en större Uppmärksamhet åt Stora Sjö Tulls, inrättningen och de Staten derutaf tillflytande, men af mer eller mindre mot ändamålet svarande eller också stridande organisation, beräkningsgrunder, bevaknings och uppbörds-anstalter, ökade eller min» skade tillgångar, som Utskottet fått emottaga flere inom de Bespective Riks- Stånden väckte frågor i detta ämne, särdeles rörande de stadgade för* budén mot ut- eller införsel af visse varor.
Således har hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln blifvit anfört af 1:0 Herr Tham, Wolr. att, med hänsigt till prohibitif.systemets skadlighet och nödvändigheten af dess afskaffande, friare grunder måtte för Tull-umgäldernes bestämmande antagas, med afseende på exporten af egna och importen af fremmande nödvändighets-artik-' lar, manufacturernes bestånd samt handeln med Norrige och Finland; 2:0 Herr Friherre Wran. gel, Henning, att till undanrödjande af de hitintills vid Tullarne varande missbruk, en annan grund för Tull-umgäldernes beräkning, eller efter varans värde mätte fastställas; att införseln 13 6 Bevillnings-TJtakotttta Betänkangeri. af alla utländska producter borde mot en billig Tull till a tas, och att Svenska Handels-agentef på fremmande orter skulle vara förbundne, att insända uppgifter å varupriseme, för att seder* mera jemte andra upplysningar tjena till ledning för Tull-afgiftens bestämmande m. m. —- 3:0 af Herr Grefve Posse, Carl Henr. ufi dess till detta Utskott jemväl remitterade Memorial, bland andra grunder för den yrkade förändringen i Tullverkets organisation, onödige Ämbets- och Tjenstemäns indragning med flere åtgärder, att den upplystare delen af allmänheten blott låtit höra en enda röst, förtrytelsens och harmens öf. ver de tusende exempel af Lagbrott och moraliskt förderf, af cliicaner och vexationer, som endast kunna hafva sin grund i Tull-inrättningens närvarande beskaffenhet och de mångfaldiga frestelser till försnillning, som den samma medförer: 4:0 af Herr Cederschjöld, P. G. att åt Bévillnings-Utskottet borde uppdragas, att utarbeta nya för Nationens moraliska och oeconomiska utveckling nödvändiga Tull-stadgar, hvarvid allt borde till införsel tillåtas , och det förhatliga ordet lurendrejeri förlora all motsvarighet i verkställigheten , att Tull-umgälderne måtte på sådant sätt bestämmas, att retelser till tullförsnillning minskades, oclp att lämpliga Straff borde utstakas för förbiytejser mot Tull-Lagarne, 5:0 af Herr Ankarsparre, j. A. att alla sådane varor, som icke redan tillverkas här i Riket till betydlig mängd, eller ock ej kunna här förfärdigas till någon jemförlig godhet och pris, med de utifrån inkommande, må till förekommande af de ifrån prohl - BevUlnings-Utsiottett Betänhandtn■ 127 bitive författningar härflytande menliga följder för Nationens moralitet och de rätta begreppen om Laglydnad, få här i landet införas; 6:0 af Herr Friherre Carpelan, Carl Maur. att liberali» tet i Tull och Handelsprinciper är, med iakttagande af visse nödige ansedde anstalter, ej allenast ett oemotståndligt kraf af tidens anda och dess billiga fordringar,
utan äfven i nä varande ställ, ning ett för Sverige särskildt högst vigtigt påliggande behof, som af ingen sakkunnig
Fädernes* landets vän kan bestridas, i sammanhang hvarmed äfven åtskillige förslag till grunder för Tullens bestämmande blifvit gjorde; hos Vällofl.
Borgare Ståndet af 7:0 Herr J.
Fornander, att prohibitiv*författningarne måtte förändras och jemkas, en friare handel, såsom en följd deraf, införas, en ny Taxa för ut- och ingående Stora Sjö-Tullen utfärdas, och att Lag-Utskottet måtte föreslå lämpliga, och med brottmåls Lagstiftnin. gens humana princip instämmande strafflagar för Tullförfattningarnes öfverträdande; af 8:0 Herr J. U. Winberg, att hos Kongl. Majrt borde i underdånighet en förbättrad Tulltaxa tillstyrkas, grundad på tillåtelse i allmänhet, att emot Tull och öfrige afgifter få införa utländska varor af alla slag, dock i afseende på manufactur-varor. med särskilde undantag, lämpade efter i hvarje fall opartiskt pröfvade eonsiderationer för åtskillige Fabriks anläggningar och näringar inom Fiket, att samma frihet måtte vid varors utförande förunnas alla inhemska producter, landtmanna varor, rudimaterier, och förädlade varor, samt att såsom det säkraste correctivet mot lu - läg Ilevillnings-Utskottets Betänk anden. rendräjeri och Tullförsnillning , ingen importeller export-vara borde beläggas med högre Tull än 10 högst 15 Procent, så framt ej den förutgående och inom Riket förädlade varor utstakade afgiften af en -fjerdedels procent borde bibehållas; af 9:0 G. R.
Prytz, att förbudet emöt införsel af sådane varor, som inom Landet icke produceras, men gensm vana blifvit oumbärlige, och hvilkas bruk sålunda icke Iean afskaffas, måtte upphäfvas, och att Tull-afgiften skulle jemkas och bestämmas till ett sådant belopp, att vinsten af Tullförsnillning ej motsvarar äfventyret; af 10:0 Herr O.
Nilson, att ofvan oinförmälde anstalter borde vidtagas, sedan visse Committérades, af Stockholms Kram-Handels-och FabriksSocieteter, betänkande blifvit infordrat, hvarigenom en medelväg af dessa sins emellan stridande interessen kunde påfinnas;af 11:0Hrr M. L.
Ekelund, att verkställande magten, måtte, hädanefter sorn hittills uppdragas, att så anordna om Tullverket och dess angelägenheter, som förändrade omständigheter kunde föranleda, hvarförutan flere skäl blifvit anförde till vederläggande af hvad här ofvan i en eller annor måtto kan vara yttrat af Herr Winberg m. fl.; af 12.0 och 23:0 Herrar Abr.
Hiesleiter och Gustaf Lenning, att den af Herr Winberg m. ff. yppade fråga , om en vidsträcktare Handelsfrihet, icke skulle af anförde skäl tillskynda den åsyftade nyttan; och af 14:0 Herr Abr.
Hiesleiter, att fri införsel för en del utländska Fabrikater matte beviljas, likväl med bibehållande af nu gällande prohibiliv-författningars bestasd, Bevlllnlngs-Utskotttts BaSnkanden. j2i bestånd i afseende på andra; öfver hvilka ali» frågor flere af Ståndets Ledamöter sig, så mundtligen sorn skriftligen utlåtit; samt inom Hedervärda Bonde-Ståndet; af i 5:0 Riksdags-Fullmägtigert Anders Danielson från Elfsborgs Län, att Riksens Högloft.
Ständer måtte, med utöfvande af sin i grundlagen bevarade rätt, taga en närmare befattning i afseende på Tuli-intradernes bestämmande och uppbörd, samt sedan nya Taxor blifvit utarbetade, jemväl bland annat gå i författning om billige och med rättsprinciper instämmande Lagar för Tujlöfverträdelser.
Den kännedom Utskottets Ledamöter till Riksdagen medfört, om en i de fleste Landsorter rådande pennirgef'olägenhet, hvars verkningar och följder åtskillige medlemmar af de Respective Riks-Stånden framställt på ett sätt, som låter förutse betydliga, om också icke oöfvervinnelig» svårigheter för utbekommande af de medel Statens vidsträckta behof äska, har ledt Utskottets omtanka till detta föremål, då det ansett sin pligc mot Fäderneslandet och sina hemmavarande Corarnittenter fordra, att uppsöka sådane utvägar till inkomster, hvarigenom jordbruket icke nedtryckes, Näringarne icke förlamas, samt ett återfall eller åtminstone ett stillastående i Statens inre lif och rörelse icke beredes.
Uti Stora Sjö-Tullens afkastning, som Riksens Höglofl.
Ständer täcktes af den under Litt.
A bilagde uppgift sjelfve inhemta, tror Utskottet sig hafva funnit ett medel att underlätta det nuvarande behofvet, och hvilket nödvändigt måste med - Bikaif till fikt.
Prl8*f■ S !t 2 3° Bev1l1nings-TJt$kottet$ Betänkande^. för»
Pn ökad verkan sa fpnmt umgälderné lärn» ' pas t-Tter piödfirchteus och consumentens ömse Sidigä -behof, varans beskallc-nhet, samt om ej allt För stranga Förbud, eller allt Fm- högt Uppdrilna afglfter reta och uppmuntra t ll !u rendrejerier, Underslef och Tu llforsni lin ingar.
För att emeil lertid tued korthet och klarhet Framställa Utskot* tets förhoppningar, .'Utt genom Tuliumgrildernes ändamålsenliga Fördelning
Och uppbörd, tillskynda Staten c-n vinst, sorn hitintills tillfallit den trted fräckhet Lagarne trotsande Ltlrc-ndrejnren eller deri bedrägliga Tullförsnillare!1!, har Utskottet endast anset nödigt att erinra, otn ej mindre Tullinrätinihgens ursprungliga och egentliga Syfte ltu-.l, cliér ett uppbordsanstalt för de a Fgi lier, hvarmed vissa pfodueter i oell för Statens underhill beläggas, än ock de .särdeles under en .sednare tid dermed förknippade afsigter, att anväll’ tia dets, ari såsom uti skyddsanstali for vissa Fabriker och Käringar, än ater i egenskap af ledare för handeln, oell de dermed förenade fördelar. •"
Vid en närmare granskning af Svenska Han* tlelnS stallning, sadan den för det närvarande företer sig, har Utskottet funnit den inskränkt och besvärad af en mängd förbud, hvilka någor! gång- lagga- lika så betydliga hinder i Vägen för de medborgare, sorn till eget och Fäderneslandets gagn söka på detta sätt använda sin skicklighet och sitt Capital, soto för oredlige Lagbrytare, hvilka cfterlrackta en - otillåten vinst pä hederns och Samhällsordningens bekostnad. —» £a for andra Länder lychlig erfarenhet har å« Bevillnings-Utskottets Etiänhcnden. dagalagt, att dessa under en annan oell om handelns sanna väsende' mindre upplyst tid, och i Förmodan om handelns gynsarnma ledning antagna grundsatser icke uträttat, hvad de borde Uträtta.
Angränsande'Landers exempel, isynnerhet det Landets, sorn med oss delar den lyckan, att se siri spira foras af samma hansl, sorn den Svenska, visar motsatsen.
— Danmark liar med mindre tillgångar, än vår Fosterjord, sett sin handelsvinst, och med det samma sin Tullinkomst genom ett friare handels-utrymme betydligen ökad; samma Förhållande lärer nu äfven ega rum i Finland; och Norriges sista, samt af Konung Cart.
Joham i Nåder gillade och stadfästade För* fattning, i afseende på Rike ts inkomster af Tull. verket, bär stämpeln af den vishet, som både inser frihetens värde och gynnar dess inflytande på deri Nationella välmågan.
Under ett sådant fdrh.ållande, tror Utskottet sig skola felt emot sin pligt, såsom ombud För Folket, och den dervid Fästade skyldigheten, att, tjfter viddén aF egne insigter. uppgifva de säkraste och lättaste medlen till lindring i Nationens bördor och beredande af dess välgång, örn den undanhöll Slaten den vinst, sorn genom Tullverket s nmolikt står, att, utan förnärmande af andra näringsgrenars rätt, vinnas genom en större frihet t Svenska handeln, hvars närvarande belägenhet Riksenk Höglofl, Ständer torde så vidt sådant later sig göra, inhemta af de under I.ilt. K, C: D; härhos fogade Tabeller, utvisan de dels det antal personer och fartyg, jorn för det närvarande här finuas; dels ock det varube* \s6 BevillningB'Utskottat Betäniartgen. lopp, som blifvit här i Riket till in eller utförsel förtulladh
De nu gällande af Kongl.
Maut i Nåder utfärdade författningar angående Tullverket, hafva för afsigt att genom en gemensam samman, verkan af Tullumgälderrie och bevakningssättet, skydda Svenska handeln för fremmande intrång, befordra Fabrikerne genom aflägsnande af fremmande täflan, stadga en för Fäderneslandet förmånlig
Cours och bereda en gynnande handelsbalance.
I det första hänseendet har Utskottet funnit flere stadganden rörande beskaffenheten af de fartyg, som äro tillåtne, att till eller ifrån detta Dand frakta varor, dessas produetions och tillverkd ingsort, beskaffenhet och mängd m. in., hvilket allt har för afsigt, att försäkra Svenska Handlande och Sjöfarande om rättigheten , att ensamme besörja både handeln och fraktfarten.
— Dessa Stadganden tror likväl Utskottet icke kunna i annat fall blifva föremål för Utskottets uppmärksamhet, än så vida de i någon mån förringa den af Tullverket påräknade inkomst, i hvilket afseende de lära utgöra ett ämne för Riksens Höglofl.
Ständers granskning, och torde Utskottet således framdeles, i händelse dess nu framställde grunder för Tullbevillningen vinna bifall, och ett sammanhängande uppbörds- och förvaltnings-Reglemente bör i förening dermed, utarbetas, blifva i tillfälle, att i detta hänseende med nödige förslag framkomma.
Enahanda förhållande inträffar äfven med Svenska Fabriksväsendet, till hvar» fördel åttkil - IieviUnings-Vtsiöttett Betänianden.
133 lige författningar blifvit vidtagne; för att afhålla den genom en utvidgad Lurendrejeri handel desse inrättningar hotande undergång.
Utan att härvid ingå i granskning, om nyttan- och nödvändigheten häraf, hvilket Utskottet möjligen icke tillkommer, tror det sig likväl böra förklara, att dessa åtgärder åtminstone ländt Statens inkomster sill afsaknad.
— Emedlertid visa dé, allt ifrån Fabrikernes upprinnelse här i Landet, förda klagomål öfver Lurendrejerier och Tullförsnillningar, huru verksam och farlig denna fiende till Svenska Handeln och Fabrikerne är, och att alla deremot vidtagna, mer och mer skärpta straffanstalter ingenting uträttat.
— En annan och för Staten mera gagnande utväg torde derföre böra sökas, och tror Utskottet den finnas i en lofgifven handel, beröfvande Lurendrejaren medlen, att undergräfva Fabrikerne, hvilkas idkare nu mera för sig komne genom det hägn och det betyd, liga understöd de under en längd af år emottagit af Staten, säkerligen skola i .allmänhet med tillfredställelse omfatta detta tillfälle, att blifva befriade från all hemlig och skadlig medtäflan, och i stället underkasta sig en öppen och till uppmuntran ledande concurrence.
Men emedan någre inrättningar, särdeles de som nyligen tagit sin början, ock således ännu ej hunnit stadga sig, torde vara i behof af en närmare omvårdnad från Tullväsendets sida, så har Utskottet för att förena det enskildta interesset med det allmänna, genom stadgandet af en skydds-tull, hvars grunder här nedanföre bestämpia», varit betänkt, att så jemka varupriset, at! 134 BeviUnings-Utsooitets "BaSnkandent fremmande tillverkare omöjligen kunna finna sin räkning vid, att undersälja Svenske Fabrikanter, och på sådant sätt •undergräfva deras bestånd.
I afseende na den otillåtna handelns men. liga inflytande på handelsvågen och ett Lands curs förhållanden, torde bland många andra skäl endast här böra anföras, att då den redlige
Köpmannen genom förfttitpingar inskrånkes till vissa orter, vissa varor och vissn iakttaganden, som nila fika hans niodor ock kostnader, samt följaktligen varuprisen, är lurend re jaren derföre fri; och att då den forre kan genom varubyte omsätta sitt I,ands producter mot < 11 annat Lands, mäste den sednare nästan alltid använda i: et al Jukt mynt eller vexlar tili cyrsens betydliga stegrande. X)5 Utskottet vändt sin uppmärksamhet på Sven» ska Tulltaxan,hardel funnit sfidane varor förbudne, att hit införas, sorn hvarken inom Landet kunna alstras eller tillverkas, men likväl allmänt finnas, säljas ock nyttjas, ja till och med arn i vissa fall till bruk anbefallde.
I afseende på andra förnödenheter åter har Utskottet grundade skäl att förmoda, dett här i landet åstadkomna tillverkning ej motsvarande hvarken det verkliga beliofvet, eller den mängd här finnes och brukas.