Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
M:t måtte i Nåder taga i öfvervägande, huruvida icke, till lättuad för trafiken, ytterligare en karantäns-plats för de norra orterna må böra inrättas; 3:o att, i afseende å herbergerande af personer, som äro karantäns-behandling underkastade, samt för deras underhåll m. m., sådane åtgärder vid karanläns-platserne må vidtagas, att äfven friska personer i möjligaste måtto ega tillfälle att få billiga for-dringar på beqvämligheler och lifsförnödenheter, emot bestämda pris, tillfredsställda; 4:o att koslunderne för de sjukas vård och de egentligen för dem afsedda anstalter må bestridas af staten, dock så, att medikamenter betalas af dem, som dertill ega tillgångar; 5:o att, med antagande i allmänhet deraf, att karantäns-kostnaderne böra utgå af statens medel, de afgifter, hvilka, till någon minskning i dessa kostnader, likväl böra af fartyg eller trafikerande erläggas, må fastställas så lindriga som möjligt, och i närmaste öfverensstämmelse med hvad i andra länder är vanligt; 6:o att, beträffande lossning och lastning af gods å karantäns-skyldigt fartyg, fortfarande må gälla hvad E. K.
M:t genom Nådigt Bref den 4 Oktober 1853 föreskrifvit; 7:o att, i afseende på den inrikes trafiken, vare sig till sjös eller lands, några karantäner eller spärrningar, af hvad namn som helst, icke må få ega rum; 8:o att icke eller några karantäner må få inrättas med hänsigt till inrikes seglationen vid kusterne, vare sig emellan de vid saltsjön belägna hamnar eller emellan sådana och hamnar inom landet; 9:o alt sådana försigtighets-ålgärder må föreskrifvas, som, efter vunnen erfarenhet, kunna anses mest verksamma till förebyggande af farsotens uppkomst och spridande, samt till minskande af dess härjningar; samt 10:o att, med upphäfvande af alla särskilda, angående karantäner och spärrningar, emot kolera-farsoten nu gällande allmänna föreskrifter, de stadganden, som i afseende derpå, såsom allmänt gällande, utfärdas, må, så vidt ske kan, blifva uti en författning sammanförda.
Stockholm den 21 Juli 1854. 144 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse, Aho 85.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 24 Juli 1854.
Preste-Ståndet den 21 — — Borgare-Ståndet den 22 — — Bonde-Ståndet den 26 — — \
Rikets Ständers underdåniga Skrif reise, angående inställande af bränvins-tillverkning i sammanhang med pressjäst-beredning.
(Särskilda Utsk:s Bel:de N:o 10.) S. A. K.
Hos Rikets Ständer har fråga blifvit väckt om underdånig framställning hos E. K. M:t, att den bränvins-tillverkning, som för beredning af pressjäst, jemlikt särskilda Nådiga resolutioner, blifvit medgifven under den tid af året, då bränvins-bränning icke är i allmänhet tillåten, måtte varda inställd, i hvilket afseende är vordet an ford t: att den uppgift, på grund hvaraf Nådigt bifall blifvit tillstyrkt till ansökningarne, som föranledt högstberörde
Nådiga resolutioner, och hvilken utgjort hufvudsakliga skälet för den sökta rättighetens medgifvande, nemligen att pressjäst icke utan förlust skulle kunna tillverkas utom i sammanhang med bränvins-bränning, ej vore med verkliga förhållandet, enligt hvad erfarenheten numera gifvit vid handen, fullt öfverensstämmande, enär pressjäst, kunde, icke blott utan förlust, utan äfven med en skälig vinst tillverkas, derest mäsken, sedan jästen blifvit afskummad, i stället att tillgodogöras medelst bränvins-bränning, uppfodrades på gödkreatur, då mäsknings-massans penningevärde skulle fullt ersättas och äfven vinst uppstå genom den hastiga gödning, som dymedelst åstadkommes, hvilken vinst blefve större, ju högre kreaturs- och kött-prisen vore i förhållande till spanmåls-prisen, såsom t.
ex. för närvarande vöre händelsen, åtminstone'i hufvudstaden; att missbruk af den rättighet, som genom de Nådiga resolutionerna blifvit medgifven, vore svåra om icke omöjliga att förekomma eller kontrollera, samt att, som vigtiga orsaker föranledt den inskränkning i bränvins-bränningen i allmänhet innevarande år, hvilken genom E. K. M:ts Nådiga Kungörelse den 1 sistl.
Juni egt rum, så måste samma skäl äfven vara tillämpliga på den nu ifrågavarande bränvins-tillverkningen, hvilken, i alla afseenden öfverflödig, skulle, i samma mån fördelarne deraf blefve större för de få dertill berättigade, väcka så mvcket mera missnöje hos alla andra bränneri-egare.
Och få, på dessa skäl, Rikets Ständer underdånigst anhålla, det täcktes E. K.
M:t i Nåder pröfva, huruvida icke, under nuvarande förhållanden, all bränvins-bränning i sam - Expedilions-Utskottels Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 86.
145 i sammanhang med pressjäst-tillverkning borde upphöra, samt, i sådant fall, de under helt andra förhållanden utfärdade Nådiga Resolutioner, hvarpå dylik bränvius-tillverkning grundar sig, varda, så fort ske kan, återkallade.
Slockholm den 26 Juli 1854.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 24 Juli 1884.
Preste-Ståndet den 26 — — Borgare-Ståndet den 26 — — Bonde-Ståndet den 28 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, om antagande af decimalsystem för mått och vigt.
Besv. och Ekon.-Utsk:ns Utbde N:o 4.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer, i underdånig skrifvelse den 28 Aug. 1851, med uttryckande af sin öfvertygelse om nyttan att, i afseende på ej mindre rikets mynt, än mått, mål och vigt, införa ett enklare system, grundadt på decimal-indelningens konseqventa och vetenskapliga tillämpning, anhållit, att E. K. M:t täcktes låta utarbeta och vid nästa Riksdag förelägga Rikets Ständer ett fullständigt förslag i berörda afseende, samt i anledning af denna underdåniga framställning, så vidt den angår mått, mål och vigt, E. K. M:t behagat påkalla Dess Vetenskaps-Akademis granskning af ärendet; så ock, efter det Akademien uppdragit en sådan ytterligare bearbetning åt tre af sina ledamöter, samt deras yttrande i ämnet, hvilket Akademien antagit såsom sitt eget, till E. K. M:t inkommit, har E. K.
M:t täckts under den 17 sistl.
Mars till Rikets nu församlade Ständer aflåta Nådig Proposition, deri E. K. M:t, enär uppenbart vore, att de länge och med skäl öfverklagade olägenheter och oredor, som de hittills brukliga räknesätten, genom deras mångfald och inbördes oregelbundenheter, förorsakade, säkrast skulle afhjelpas genom antagande af ett nytt för hela riket gemensamt och till alla delar följdriktigt genomfördt system; att räknesättets decimal-indelning, genom sin enkelhet och lättfattlighet, erbjöde högst väsendtliga fördelar, icke blott för vetenskapsmannen, utan äfven för all praktisk användning; samt att, hvad särskildt anginge rymdmåttet, i afseende hvarå, emedan Vetenskaps-Akademien, så väl för detta mått, som för längd- och ytmåtten, antagit foten till enhet, den största praktiska svårighet vid verkställigheten komme att möta, den svenska tunnan i särskilda orter, jemväl för samma varuslag, begagnades af Bih. lill II.
I8S3 & 1854. 10 Sami. i Afd. 19 146 Expeditions-Utskottets Förslag till anderd.
Skrifvelse, A:o 86. olika kubik-innehåll, samt omständigheterna icke lemnade rum för den förhoppning, att tunnemåttet kunde med fördel i decimal-svstemet inpassas, förklarat sig, med godkännande af det utaf Velenskaps-Akademien uppgjorda förslag, utom hvad anginge de af Akademien föreslagna multipler af längd- och ytmåtts-enheterna, utgörande för längdmåttet:
Bej" å 10 stänger och Slång ä 10 fot, samt för ytmåtlet:
Qvadralref å 100 qvadratstänger och Qvackratstång å 100 qvadratfot, hvilka, såsom endast vid landlmäteri-förrättningar eller i allmänhet vid jordytors beräkning användbara, voro för längd- och rymdmåtten föga behölliga, och med bifall till Akademiens hemställan, att den generiska benämningen mått finge på både längder, vtor och rymder tillämpas, anse följande grunder för en allmän stadga om mått och vigt i riket kunna antagas: / 1.
Såsom enheter fastställas: för längdmåttet, den nu gällande foten; för ytmåttet, qvadratfoten, eller qvadraten på den nu gällande foten; för rymdmåttet, kubikfoten, eller kuben på den nu gällande foten; för vigten, det nu gällande skålpundet (eller den s. k. marken viktualievigt). 2.
Till yttersta efterrättelse i afseende på grundenheternas, fotens och skålpundets, storlek, skola vara att tillgå en rikslikare för längdmåttet och en för viglen.
Angående dessa likares beskaffenhet, förvarande och begagnande, med hvad mera dertill hörer, meddelas genom den allmänna stadgan erforderliga speciela föreskrifter, hufvudsakligen enliga med hvad Vetenskaps-Akademiens den nådiga propositionen bifogade förslag i §. 2 innehåller. 3.
Indelningen af mått och vigt blifver följande: a) för längdmåttet: 1 fot fördelas i 10 tum; 1 turn i 10 linier; b) för ylmåttet: 1 qvadratfot fördelas i 100 qvadrat-tum; 1 qvadrat-tum i 100 qvadrat-linier; c) för rymdmåttet: 1 kubikfot (i de äldre förslagen s. k. »foting») fördelas i 1000 kubiktum (
Expedilions-Utskoltcls Förslag lill underd.
Skrifvelse, N:o 86. 147 Längden af en mil förblifver såsom hittills 36,000 fot, och omfånget af ett tunnland jord 56,000 qvadratrot.
Till vägande på apotheken af medikamenter efter läkares recepter må, tilldess annorlunda förordnas, den nu brukliga medicinal-viglen fortfarande begagnas.
I handel, uppbörd eller leverering må icke begagnas mätstockar, må/kärl eller vigtlödfor, som ej äro vederbörligen justerade och med kronomärke försedde samt påstämplade till deras innehåll jemte justerarens namn och årtalet, då justering skett.
Mätstockar (hvartill äfven räknas mätskalor) må justeras och krönas, hållande 1, 2 eller flere fot.
För att lätta öfvergången lill decimal-svstemet, må på 2 fots eller det gamla alnmåttet, jemte den nya indelningen, tills vidare äfven utsättas den hittills gällaude, i qvarter samt liela, halfva, och J verktum.
Målkärl för torra varor kunua vara af följande innehåll: 5, 3, 2 och 1 kubikfot; 5, 3, 2 och 1 kannor; 50, 30, 20 och 10 kubiktum.
Målkärl
J or våta dier fl g tanda varor likaledes:
Vigtlödjor kunna hålla: 1 centner och de multipler deraf, som behofvet fordrar; 50, 30, 20, 10, 5, 3, 2 och 1 skålpund; 50, 30, 20, 10, 5, 3, 2 och 1 ort; 50, 30, 20, 10, 5, 3, 2 och 1 korn.
Af hvilka ämnen Mätstockar, Målkärl och Vigtlödjor skola förfärdigas, och hvad för öfrigt i afseende på deras inrättande och stämpling iakttagas bör, föreskrifves i stadgan enligt Velenskaps-Akademiens förslag uti §§. 5—7.
Då Furvarings- och Transportkarl, efter olika varors lämpligaste fördelning, erfordras af skiljaktigt innehåll, må, till nödig beqvämlighet i handel och rörelse, dylika kärl, så vida de hafva mer än en kubikfots rymd, och uppmätningen kan ske med erforderlig noggrannhet, justeras och stämplas till sitt innehåll i kubikfot, kannor och jemna tiotal kubiktum, hvarvid de skola med justerarens namn förses; men kronomärket må icke å sådana kärl anbringas och dessa ej heller såsom målkärl nyttjas. 4. 5. 50, 30, 20, 10, 5, 3, 2 och 1 kubiktum i konisk eller cylindrisk form. 6. 7.
De särskilda föreskrifter, som i stadgan erfordras, beträffande sättet för varors mätning och vägning, jemte kontrollen derå, blifva hufvudsakligen lika med hvad Vetenskaps-Akademiens förslag derom i §§. 9 och 10 innehåller. 148 Expeditiöns-Utskottets Förslag till .underd.
Skrifvelse, N:o 86. 8.
Beträffande öfverinseende! å mätt och vigt i riket, justerares förordnande och allmänna åligganden, samt General-landtmäteri-kontorets förpligtelse att undersöka och stämpla likaremått och likarevigter, af hvilka justerarne skola i tjenslens utöfning sig begagna, meddelas i stadgan erforderliga föreskrifter, enliga med Vetenskaps-Akademiens förslag uti §§. 11—13. 9.
Hvar och en, som mått och vigt vid handel, uppbörd eller leverering nyttjar, vare ansvarig efter lag för deras riktighet, opi de icke äro behörigen justerade och krönta, i stad, inom året, och å landet, inom 2:ne år, samt för öfrigt befinnas i fullkomligt skick; ersätte ock all den skada, som genom försummelse i detta hänseende kan hafva limat; skolande ingen, som i handel och rörelse nyttjar mått och vigter, kunna förvägra justerare, polis- eller kronobetjent, att i öppet magasin eller salubod jemförelse och kontroll i berörda afseende när som helst anställa.
Hvarjemte E. K. M:t i nåder yttrat, att, i sammanhang med en allmän stadga om mått och vigt, blefve nödigt att utlärda tvänne special-förordningar, den ena innefattande föreskrifter om hvad för verkställigheten af den nya stadgan iakttagas bör, dea aiidra innehållande närmare instruktion jemte arfvodes-taxa för justerare, lill hvilken sednare förordning
Landtmäteri-öfverdirektören afgifvit underdånigt förslag, som, i afvaktan på beslut förande hufvudförfattningen, hittills icke kunnat definitivt handläggas; samt att, beträffande förordningen om hvad för verkställighet af den nya stadgan bör iakttagas, så väl det i 1826 års Författnings-samling intagna, som det af Vetensknps-Akademien, efter jemkningarne i hufvudbestämmelserna nu omarbetade förslag, till största delen utgöres af en afhandling, omständligen utvecklande anledningarne lill reformen och de hufvudgrunder, hvarpå det nya systemet är bygdt, jemte detsammas förhållande till det äldre och begges inbördes sammanhang; hvilken afhandling, såsom mindre utgörande föremål för en förordning, torde lämpligast kunna särskildt genom trycket utgifvas och, medelst öfverlemnande åt församlingarnes socknenämnder, befordras till allmänhetens närmare kännedom.
Med bifall till det väsendlliga af hvad Kongl.
Vetenskaps-Akademien i öfrigt rörande denna förordning föreslagit, har E. K. M:t, i afseende på tiden för det nva syste mets bringande till verkställighet, ansett kunna föreskrifvas: att mätstockar, målkärl och vigtlodjor af de slag och fördelningar, som i den nya stadgan bestämmas, må, efter dennas utfärdande, när som helst förfärdigas, justeras och krönas; att, intill 1862 års slut, kubiska målkärl af 1, |, måltunna, men icke derunder, efter det gamla måttet må krönas, — dock alt äfven kannetalet bör vara inbrändt, nemligen å måltunnan 56 kannor, å halftunnan 28, å fjerdedels-tunnan 14 samt å Alton-' dedels-tunnan 7 kannor; att deremot andra målkärl, äfvensom vigter, efter 1858 års slut, icke må krönas, såframt de ej äro enligt den nya stadgan inrättade, utan allenast förut befintlige omjusteras, der sådant erfordras; att detta skall gälla äfven mätstockar, försedde blott med den gamla indelningen, hvaremot mätstockar, inrättade efter både den gamla och den nya, få krönas intill 1862 års Fxpeditions-Utskottets Förslag lill underd.
Skrifvelse, ]S:o 86. 149 slut, efter hvilken tid ingen med den gamla indelningen försedd mätstock må krönas, om ock den nya tillika skulle vara derå anbragt; att under loppet af 6 år, från den 1 Januari 1857, det må slå hvar och en enskild fritt att i sin handel och rörelse använda, efter eget godtfinnande, det hittills gällande eller det nya mått- eller vigt-systemet; att till Kronans förråder och magasiner efter nya stadgan inrättade mätstockar, målkärl och vigter skola anskaffas före 1857 års utgång, så att skattesäden lör året 1858 bör inmätas med de nya målkärlen, äfvensom att ulleverering på samma sätt verkställes, — dock att, om någon skattskyldig åslundar, att sädens uppmätning kontrolleras med förut brukliga målkärl, sådant, utom hvad det afskaffade kappmåttet angår, icke må förvägras; att i Kronans räkenskaper för skatte- och uppbörds-året 1858 och fyra nästpåföljande år, äfvensom i debetsedlar för samma år, så väl gamla måttet och vigten, som de nya, skola särskildt utsättas; att, under samma tid, de årliga markegångs-laxorna, äfvensom alla taxor och förordningar om debitering eller uppbörd i varor och effekter, samt afhandlingar mellan enskilde och statens myndigheter, skola upptaga både gamla och nya måttet och vigten ; men att, från och med den 1 Januari 1863, i Kronans räkenskaper och förhandlingar endast det nya systemet må användas, och att, vid nämnde tidpunkt, den nya stadgan jemväl i öfrigt skall träda i full verkställighet.
M:t slutligen i Nåder tillkännagifvit, att, för att desto säkrare bibringa allmänheten kännedom om det nya mått- och vigt-systemet, i händelse det varder antaget, E. K.
M:t ansåge en kort handledning med jemförelse-tabell böra, genom Vetenskaps-Akademiens försorg, i nästkommande almanacha införas.
Ilögstberörde Nådiga Proposition med densamma åtföljande handlingar hafva Rikets Ständer i noggrann! öfvervägande tagit och, med hänseende till de af E. K.
M:t i Nåder föreslagne mått- och vigts-enheters lämplighet framför alla andra, funnit skäligt bifalla, alt såsom enheter må fastställas: för längdmåttet den nu gällande foten; för ylmåttet, qvadratfolen, eller qvadraten på den nu gällande foten ; för rymdmåttet, kubikfoten, eller kuben på den nu gällande foten ; för vigten del nu gällande skålpundet (eller den s. k. marken viktualievigt); samt att, till yttersta efterrättelse i afseende på grundenheternas, fotens och skålpundets, storlek, skola vara att tillgå en rikslikare för längdmåttet och en för vigten, angående hvilka likares beskaffenhet, förvarande och begagnande, med hvad mera dertill hörer, genom den allmänna stadgan komme att meddelas erforderliga special-föreskrifter, hufvudsakligen enliga med hvad Vetenskaps-Akademiens förslag i §.
2. innehåller.
I afseende å längdmåttets indelning har Vetenkkaps-Akademieu föreslagit dels bibehållandet af den under namn af stång i vårt längdmåtts-system redan för längesedan införda tiofalden af foten, dels införandet af en ny multipel af densamma, nemligen en s. k. ref af 100 fot eller 10 stänger; hvaremot E. K. M:t ansett Vetenskaps-Akademiens förslag i denna del kunna förfalla, enär de ifrågavarande multiplerna synbarligen an - 150 Expedilions-Vtskoltels Förslag tilt underd.
Skrifvelse, N:a 86. setls böra i systemet ingå, egentligen för att kunna vid landtmiiteri-förrältningar eller i allmänhet vid jordytors beräkning användas, men vore för längd- och rymdmåtten föga behöflige.
Ett fullständigt mått- oell vigtsystem synes emellertid böra omfatta icke allenast alla de enheter, hvilka dagligen begagnas af allmänheten i bandel oell rörelse, utan äfven alla sådana, som kunna komma i fråga att användas vid uppmätningar af hvad slag sorn helst; och minst torde sådana böra ur systemet uteslutas, hvilka ligga till grund för de allmänhetens intressen så nära rörande landtmäteri-förrältningarne.
Det nu gällande systemet synes äfven, hvad längd- och ytmålten beträffar, hufvudsakligen ocji snart sagdt uteslutande afse bemälde förrättningar.
Då den nu gällande enheten för ytmåttet, eller tunnlandet, för nära 200 år sedan till sin storlek bestämdes, skedde detta samtidigt och i samband med regleringen af rymdmåtten.
På samma sätt som tunnan grundades på kannan, så grundades äfven tunnlandet på kannlandet; då detta bestämdes till 1000 qvadratfot, blef tunnlandets bestämmande lill 50,000 qvadratfol deraf en följd, enär tunnan förut blifvit bestämd till 56 kannor.
Då man nu, af många och vigtiga skäl, icke kan i det nya systemet bibehålla tunnan, så synes man lika litel i detsamma kunna bibehålla tunnlandet, om man än måste med yttersta försigtighet och blott småningom frångå dess begagnande; men för att, om än först i en framtid, kunna undvara det till systemet på intet sätt passande tunnlandet, måste man nu antaga någon annan vtmåtts-enhet, sorn kan ersätta detsamma; och såsom sådan torde ingen vara mera passande, än qvadraten på den af Vetenskaps-Akademien föreslagna nya multipeln af fölen, eller qradratrefven.
Detta ytmått står i alldeles samma förhållande till tunnlandet, som kubikfoten till tunnan, hvarför det äfven i äldre förslag blifvit benämndi fotingsland.
Ett annat skäl för antagandet af stången och refveri såsom längdmåtts-enheter i det nya systemet bör ej heller med tysthet förbigås.
Del är nemligen bekant, att allmogen i Dalarne sjelf verkställer mångå vigtiga landtmäteri-förrältningar, och detta har endast kunnat åstadkommas derigenom, ali i orten finnes ett eget, för ändamålet särdeles passande längdmåtts- och ytmåtls-system, sedan längre lid tillbaka infördt.
Mätningen förrättas med en stång, fördelad i 10 underafdelningar, och den hufvudsakliga enheten för ylmåltet är det s. k. kistlandet, som utgör 100 sådana qvadratstänger.
Genom de ifrågavarande enheternas antagande bjudes åt hela svenska allmänheten de fördelar, för hvilkas erhållande
Dal-allmogen nu måste afvika från landets allmänna längdmåtts- och ytmåttssystem.
Ehuru Rikets Ständer på de skäl, som ofvan blifvit åberopade, tro sig böra föreslå tunnlandets uteslutande ur den nya stadgan, anse de dock betänkligt, att genast ooh förr, än efter en längre tids förlopp, belt och hållet frångå dess begagnande.
Den jor-degande allmänheten är nu van att uppskatta jordrvmders storlek efter tunnland och skulle säkerligen finna sig besvärad af att sakna denna måttstock för bedömandet af deras värden, innan den hunnit vänja sig vid den nya.
Alla dessa olägenheter anse Rikets Ständer emellertid helt och hållet kunna förekommas derigenom, att vederbörande landtmätare anbefallas att, vid alla efter den nya stadgans utfärdande skeende landtmäteri-förrättningar, i karte-beskrifningarne införa de särskilda jordrymdernas innehåll, uttryckte icke allenast i det nya ytmåltet, utan äfven i det gamla.
Hvad indelningen al vigten beträffar, så hafva Rikets Ständer, som .ansett en större vigt än en centner nyttig och behöflig vid bestämmandet af skepps-drägtighet, trott sig böra föreslå införandet af en sådan i stadgan under benämning af nyläst.
På grund af hvad som här ofvan blifvit anfördt samt i öfverensstämmelse med hvad som för öfrigt förekommer i 3:dje punkten af E. K. M:ts Nådiga Proposition, hafva Rikets Ständer ansett: Expedilions-Utskottets Förslag lill underd.
Skrifvelse, N:o 86. 15L l:o alt indelningen af mått och vigt må blifva följande: a) för längdmåttet: 1 ref fördelas i 10 slänger; 1 slång i 10 fot; 1 fot i 10 lum ; 1 tuni i 10 linier. b) för ylmåtlel: 1 qvadratrcf lördelas i 100 qvadratstänger; 1 qvadratslång i 100 qvadratfot; 1 qvadratfot i 100 qvadraltum; 1 qvadratluni i 100 qvadrallinier. c) för rymdmåttet: 1 kubikfot fördelas i 10 kannor eller 1000 kubiktum; 1 kubiktum i 1000 kubiklinier. d) fur viglen: 1 nvläst fördelas i 100 centner; 1 centner i 100 skålpund; 1 skålpund i 100 ort; 1 ort i 100 korn; äfvensom 2:o att, utöfver de nu uppräknade mått och vigter och intilldess annorlunda förordnas, till allmänt bruk fortfarande må begagnas: 1 mil om 36,000 fot, samt, lill vägande af medikamenter på apotheken, efter läkares recepter, den nu brukliga medieinalviglen ; men att för öfrigt äfven på apotheken, likasom öfverallt annorstädes, den nya vigten allena skall nyttjas; anhållande Bikels Ständer i underdånighet, det E. K.
M:t täcktes förordna, alt vederbörande Landtmätare vid alla, efter den nya stadgans utfärdande, skeende landlmäteri-förrältningar och så länge E. K. M:t kan finna det vara behöfiigt, skola i ego- och delnings-beskrifningar, i särskilda kolumner, införa de särskilda jordrymdernas innehåll, uttryckte icke allenast i det nya ytmåttet, utan äfven i det gamla.
Vid 4:de punkten af E. K. M:ls Nådiga Proposition hafva Rikets Ständer icke funnit något all anmärka, och derföre bifallit, att i all handel, uppbörd och leverering icke må begagnas mätstockar, målkärl eller vigtlödjor, som ej äro vederbörligen justerade och med kronomärke försedde, samt påstämplade till deras innehåll jemte justerarens namn och årtalet, då justering skett.
I 5:te punkten l:sta mom. af den Nådiga Propositionen finnes den föreskrift införd, att lills vidare och för alt lätta iifvergångeu till decimal-systemet, den gamla indelningen af längdmåttet må på mälstockarne utsättas jemte den nya.
Denna föreskrift hafva Rikets Ständer ansett böra ur sjelfva stadgan utgå, såsom icke egentligen till densamma hörande; hvaremot Rikets Ständer trott den böra qvarstå i Förordningen om hvad för den nya stadgans bringande till verkställighet bör iakttagas.
Derjemte hafva Rikets Ständer för sin del ansett följande målkärl och vigter öfverflödiga, nemligen:
Mållcärl för torra varor: 30 kubiktum; D:o får flytande varor: 3 kannor, 30 och 3 kubiktum; samt 152 Expedilions-Utskottets Förslag till underd.
Vigter: 30 och 3 skålpund; 30 och 3 ort; 30 och 3 korn; hvaremot Rikets Ständer trott 3-fots- och 3-kanns-måtten för torra varor böra bibehållas, emedan tunnan medelst deni kan uppmätas på alldeles samma sätt, som med de dertill nu ofta använde halftunns- och fjerdings-måtten.