Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti ämnet förekommit, hafVa sammansatte Utskotten inhämtat , att .Riksens Ständer vid sistå Urtima Riksdag föréhaft frågan om Tullverkets förbättrade Organisation, samt genom underdånig skrifvelse den 7 Aug. 18x5,' i anseende till den vigtigä inflytelse Förvaltningen af Tullverket äger på Rikets Händelse Ralance, hos Kongl. Majit i Underdånighet anv fiiält deräs önskan, att Tullverket, Under hvars inseende Lotsverket äfvén kunde ställas, måtta lemnäs hälst åt Embetsman, af hvilka en del ej voro af ändra göromål upptagne." att Löner, til täckelige för deras utkomst, måtte Utan beräkning äf vissa procent på den inflytande uppbörden, ehurU de af Tullmedlen kunna utgå, uppföras på Rikets Stat: att Tull-Staten kunde ställas på militairisk fot, samt tillfällen äfven lemnäs åt afskedade förtjente Militairefj att vid berörde Verk erhålla befordringar, och samma befordrings-iagar der blifva gällande, som Vid andre Publike Verk: att redovisningen för Tull-uppbörden ställes på samma fot, som den för Rikets UppbördsVerk i allmänhet: att vid hvarje månads slut ett sammandrag af Specialen i hvarje Stapelstad från trycket utgifves, innehållande uppgift å export och impört, samt Exporteurers och Importeurérs namn: samt att alla Confiscatloni - mål böra vid de allmänna
Domstolarne upptagas och afgörasj hvarförutan £076 Sms- och Besvärs-XJtskottens Betänlanderi.
Riksens Ständer trott, att större säkethet emot Lurendrägeri och Tullförsnillning knnde vinnas, derest den del af Tullbevakningen, som beror af tillsynen genom Tull-jakter, posterade på visse distancer i Skärgåidarne, blefve uppdragen åt Kronans Manskap, som inom korta terminer ombyttes.
Hvad Riksens Ständer sålunda i underdånighet hemställt, har väl, i vissa delar, blifvit i verkställighet satt; Men någon liufvudsakelig reform af Tullverket har hittills icke blifvit vidtagen.
Utskotten anse likväl en sådan fullkomlig förändring och förbättring af detta Verks styrelse och förvaltning vara af desto större angelägenhet, sorn den lange a£ Allmänna Rösten varit påkallad.
Härvid synes det förslag förtjena synnerligt afseende, som Herr af Stenhoff nu ytterligare framställt, att nemligen:
Tullverkets alla Embets- och Tjenstemän, hvilkas aflöning, ob§-] räknadt Directionens Löner och arfvoden, enligt 1817 åns Stat, uppgå vid Sjö - Tullsverket till 174)589 R-’dr 18 sk. 8 r:st. samt vid Inrikes Bevakningen till 48,534 Ridr 24 sk.
Blco, måtte flyttas på Rikets Stat; hvarföre, och då Riksens Ständer redan vid 1815 års
Riksdag derom i underdånighet anhållit, sammansatte Utskotten tillstyrka, att förnyad underdånig önskan kunde yttras om verkställigheten häraf,’ med det tillägg, att Tullverkets Embets- och Tjenstemän, efter den vidtagande nya organisation, serdeles Direetionen och Tjenstemännen i de högre tjenstegraderne, der skicklighet och uppmärksamhet isynnerhet erfo.rdras, måga för - Stats~ o c/i Besvars-TJtskottens Betänkanden.
1077 «es med sä tillräcklig® Löner, att de deraf haf. va nödig utkomst, och salunda sättas i tillfälle att odeladt och utan bekymmer använda sin tid och förmåga vid de angelägna befattningar, dem uppdragas, och med hvilken Löne - reglering, i likhet med hva.» nu är stadgadt, någre Premier och arfvoden icke böra äga rum.
I afseende på den ifrågasatte föreningen af Tullverket, samt Lots- och Dykeri - Inrättbingarne, hafva väl Riksens Ständer, vid sista Riksdagen, äfven föreslagit, att Lots-Inrättningen måtte ställas under Tullverkets inseende; Men, 1 betraktande af desse 3:ne
Verks olika föremål och vida skiijaktige åligganden för Tjenstemännen och Betjeningen vid desamma, finna Utskotten ett sammanslående af Styrelserne dervid icke blifva verkställbar,. och kunna således ej eller tillstyrka bifall å hvad i denne del nu blifvit projecteradt; Äfvensom, och då den af Riksens Ständer vid förra Riksdagen begärte tryckning vid hvarje månads slut af ett sammandrag utaf Tull-Specialen 1 hvarje Stapelstad, skulle medföra en dryg kostnad, utan motsvarande ändamål, Utskotten ansett sig ické böra gifva anledning, att Staten belastas med Utgiften för en sådan tryckning, men att deremot öppen rätt lemnäs hvar och en, som det åstundar, att af Tull-Specialerne erhålla del, och dem, på egen bekostnad, till trycket befordra.
Vidare, och hvad i allmänhet angår den föresiagne indragningen af Landt- och GränseTullarne, finna sammansatte Utskotten, att ett närmare utredande af desse Inrättningars ekonomiska nytta eller olägenheter är så mycket i©7^ Stats- oc/t FesvärS-Utskottcns Betänhanden. mera af nöden, sorn resultatet af den härigenom uppkommande jemförelse mäste blifva det säkraste rättesnöret för frågans afgörande.
Sedan Riksens Ständer vid 1809 års Riksdag ansett Landt - Tulls-afgiften, såsom en beskattning, olämplig) och böra upphöra, i anseende till de dermed förenade olägenheter och dryga kostnader vid uppbördens verkställande, samt Kongl. Maj:t, genom Nådig Kungörelse den 30 November 1810 afven förordnat, det LandtTujlarne med det årets utgång skulle afskaffäs, har vä! denne Inrättning upphört, gå vidt afgiften beträffar, och Statens inkomst blifvit genom åtagen serskildt Bevillning ersatt; Mea Bevaknings-anstalten, hvilken utgjorde egenteliga anledningen ti i X Landt - Tulfarnes upphäfvande, har likväl blifvit bibehållen, och fortfar ännu till betydelig del, samt medförer alltså den kostnad och de olägenheter, sorn skull© itndvikas, Betta Landt-Tulls-bevakningens bibehållande lärer väl grunda sig på af Kongl, Maj:t i Nåder funnen nödvändighet, att, till Controll emot försnilning af Tull -uppbörden, samt till förekommande af otillåtne varors införande oefi förbrukning, en vidsträcktare tillsyn matte användas, än den, sorn är möjelig vid kusterne och Riksgränsen; Och Utskotten finna 1 detta hänseende nogsamt, att, då Norriges Clommercielle och Ekonomiska författningar ieke öfverensstämma med Sveriges, utan en fri handel och upplag af utländske varor, äfven sådane, som till införsel här i Riket äro förbudne, äger turn i Norrige, bl ifver det ock nödigt, att en Stats- och l esvars- Utskottens Betänk anden. 1079 giänse-bevakning, som i möjligaste inan försvårar oell hindrar ett sådant varors inpractiserande, hvarigenom antingen Tull-inkornsterne försnillas, eller Författningarne emot öfverflödsartiplars förbrukning här i Liket komma att öfT verlrädas, må bibehållas så länge och intill dess närmare likhet kan vinnas emellan desse Rikens handels-förhållanden och författningarne derom; Men, vidkommande serskildt den allmännare bevakningen vid Landt-Tullarne i det inre af Riket; så, ehuru det ej lärer kunna nekas, att ytterligare Controll mot Tullförsnillning och Lurendrägeri, än den, sorn genom Sjö-Tulls- bevakningen ernås, till en del genom Landt-Tnlls-bevakningen vunnits, äro dock sammansatte Utskotten af den tanka, att, om, med iakttagande tills vidare af Gränse- tillsynen emot Norrige, Sjö-Tulls- och Kustbevakningen organiseras på ett, efter localen och öfrige förhållanden, mera lämpadt sätt: om denne senare bevakning efter behofvet oltes med tillräcklig Personal; och om den redan existerande Resebevakningen, sorn oförsedt träffar Lagbrytaren,
utan att förbereda honom, på nödige försigtig' hetsmått, efter ändamålet och med nödig omsorg, inrättas; skall afsigten med Landt-Tullsbevakningen lika säkert, om ej säkrare vinnas, utan bibehållandet af en anstalt, som, ifrån längre tider tillbaka, varit i strid med allmänna opinionen, och ett föremål för dess ovilja.
För öfrigt, och då Allmänna Eesvärs- och Ekonomi-Utskuttet, uti dess enskildta yttrande, angående medlen till yppighetens och öfverflödets hämmande, för&slagit, att alfa utländsk* 'logo Stats- och Besviirs-Utsiottens Betiln&anden, varor, sam äro till införsel i Riket förbjuclne, äfven böra till bruk och nyttjande förbjudas, förmoda sammansatte Utskotten, att Eurendrägeri och Tullförsnillning skola betydligen för’ minskas, hälst speculationen att införa varor, sorn ej förbrukas, och hvilka således ej eller Jeunna vinna afsättning, ostadigt mäste af sig sjelf förfalla.
Enär härvid dessutom i betraktande tagas. <le mänga och vigriga olägenheter, som fran Eandt-Tulls-bevakningen ära o.skiljaktige, och hvaribland endast maga nämnas, de svårigheter, som möta Allmogen, i synnerhet den enfaldig gare delen deraf, hvilken så ofta ser sig blött-, ställas för prejerier, sin tid förspillts, sina va’ lor förskämmas, och sig sjelf nödsakad, att, till iinga båtnad för egen sedlighet, genom mutor eller bedrägerier, befria sig från nödvändighet ten att underkastas ett tvång, sorn den oskyldig ge mäste dela lika med Eagbrytaren; Så anse sammansatte Utskotten, på dessa skäl, härledde från både moraliska och ekonomiska grunder, Sig böra Riksens Höglo!].
Ständer vördsammeligen tillstyrka, att, jemte vidtagandet af det Reslut, att den Inrikes eller Eandt-Tul's-bevakningen bör med nästa år upphöra, hos Kongl, 3Vf aj:t 1 underdånighet begära verkställighet här» af, samt tillika yttra den underdåniga önskan, att, så snart en sådan likstämmighet uti Norrl’ ges handels - ställning med Sveriges må kunna beredas, att Gränse - bevakningen åt den sidan och de i sammanhang dermed stående anstal’ ter , som tillhöra Förpassnings-verket i Gränseotterne, indragning deraf jemväl må varda af Stats~ och Besvörs-ZJtskottens Betänkanden. io$i Kongl. Maj;t i Nåder anbefalld, och att emedlertid denna Gränse - bevakning så inrättas och sådane föreskrifter i öfrigt 'emnås, i afseende på handeln emelian desse bägge Fiken med deras egna produkter, att den ma i möjligaste måtto lättas, eller åtminstone fran umgälder och tvång befrias; Hörande den Tullbetjening, som, i följd häraf, indrages, få bibehålla sin aflöning på Indragnings
Stat tills den afgår, eller befordras till andre tjenster med lika eller högre löningsviikor ; hvilken sistnämnde förmån, utan svårighet, och till betydlig besparing för Indragnings-Staten, synes kunna dem beredas genom öfverflyttning till passande beställningar Uppå Sjö-Tull verkets Stat
Vidkommande serskildt frågan om förbud emot yisitätioner: så hafva sammansatte
Utskotten funnit sig desto mindre böra sådant föreslå, som denna Controll, vid en upphörande Landt-Tulls-bevakning, torde blifva ännu mera maktpåliggande.
Utskotten hafva dessutom utaf gällande Författningar härom inhämtat, att den sorgfäliigaste uppmärksamhet blifvit fästad derpå, att både medborgerliga och personliga rättigl*eter, genom berörde anstalt’ icke förnärmas; hvadan Utskotten. ej eller, vid denne åsigt af saken, kunnat finna anledning att tillstyrka bifall dertill.
Då Utskotten sålunda yttrat sig om Tullbevakningen i allmänhet, torde något serskilt utlåtande öfver de i förrberörde måtto gjord» Motioner om föranstaltande af strängare tillsyn i Städexne och på .Landet närmast Seland, samt 4.081 Stats- och Besvärs-Utskottens Betänkanden. om indragning af Elfkarleby qch Malugn?
Tull*, kamrar icke erfordras, Såsom ofvan är anfördt, hafva sammansatte Utskotten insett nödvändigheten af en hufvud-* sakelig reform af Tullverket och dess Förvalt' ning; Men, då utarbetandet af ett fullständigt Förslag till ny reglering af detta Verk cjstridigt fordrar sldane vidsträckta undersökningar och upplysningar, sorn af Utskotten ej kunnat medhinnas, och enär, för ölrigt, det icke tillhörer Utskotten, att i så beskaffadt ämne föreslå någre speciella föreskrifter, anse Utskotten, att det reglementariska härutinnan bör till Kgl. Maj:ts Nådiga omsorg i underdånighet öfverlennäs, och hvarvid den underdåniga hemställan allena synes böra tilläggas, att Kongl. Majit i Nåder täcktes vid den blifvande nya organisationen af Tullverket, vidtaga den indragning af öfverflödige Embeten och Tjenster inom detta Verk, som med dess behöriga hand hafvande möjeligen står att förena.
Att, såsom jemväl blifvit föreslagit, Tullverkets
Räkenskaper måtte ställas under Riksens Ständers, och deras Revisorers granskning, anse sammansatte Utskotten vara af mycken vigt, och tillstyrka alltså iakttagandet häraf hädanefter; Skolande Stats - Utskottet, i fråga om TullRäkenBkapernes förändring med hvad mera till Redogörelse-verket hörer, serskilt utlåtande afgifva, vid besvarandet af hvad Riksens Ständers till Stats- Banco- och Riksgälds-verkens öfverseende sist församlade Herrar Revisorer härom framställt i deras aflemnade, samt af Riksens Stats- och Besvärs-Utsio(ten$ Petdnianden.
1083; Höglofl.
Ständer till Stats - Utskottets yttrande xemitterade berättelse.
I öfrigt, oell hvad sluteligep beträffar den Utaf Riksdags-Fullrnägtigen JVi/s Nilsson gjorile hemställan om förklaring af Kongl, brefvet den a 8 September i8ro> angående tillåtelse för visse Socknar i Vermland, att, utan Pass, begifva sig till Norrige; så får allmänna besvärs- och Ekonomi-Utskottet anföra, att omförmälte Kongl.
Bref innehåller så tydliga föreskrifter i detta hänseende, att någon förklaring deraf, i Utskottets tanka, icke är af nöden; och anser Utskottet, i händelse några åtgärder blifvit vidtagne, sorn äjo stridande emot ofvannämnde Nådiga förordnande, detta vara ett missbruk, hvaruti den förorättade äger att, f laga ordning, söka ändring och rättelse.
Hvilket alt .Riksens Höglofl, Ständers närmare bepeöfvande vördsammeligen underställes; jemte det åtskilige Ledamöters serskilta tankar i ämnet bifogas.
Stockholm den t Maji iStB - Utdrag af Protocollet hållit hos Riksens Högloft.
Ständers Stats - Utskott, vid Urtima Riksdagen den usta Maji 1818, Ekonomi-Utskottens gemensamma Utlåtande till Biksens Höglofl, Ständer blifvit till justering upläst, angående en förbättrad Organisation af Tullverket och Tull-Räkenskapernes öfverlemnande till granskning af Rikets Höglofl.
Ständer och deras Revisorer, yttrade Herr Directeu^ Stats- samt Allmänna Besvärs- och |lQ$4 Stats- och Bcsvidr s-Utskottens Betänkamlen, ren. rrs. m. Sclwuii, det en längre kännedom äf detta Verk öfvertygade Herr
Directeuren om nödvändigheten, att med största försigtighet tillvägabringa indragningen af den så kallar de Lant-TuIls-bevakningen, emedan, om der* sned vore afsigten, att äfven uphäfva den nu .brukliga så angelägna förpasningsunstalten, som eontrolleiar förtullningen af utlänska varor, och hvarvid nödvändigt en del af de Tjenstemän fordras, som nu tillhöra Inrikes bevakningen, följden otvifvelaktigt skulle blifva, att Landet öfversvämmades af Tullförsnillade varor och den icke obetydliga Tull upbörden, som nu utgöres till "ungefärligen J:delar i Stockholm, |:delar i Götheborg och endast med den återstående | del från de öfrige orter i Riket, icke kunde utgå till dess påräknade belepp och ännu mindre meddela något öfverskott för de behof, som med Ordinarie
Stats - anslag möjligen ej kunna fyllas.
Härmed förenade sig Herr Lagmannen ni. in.
Noreus; oeh skulle desse yttranden enligt begäran åtfölja utlåtandet till Riksens Högloft* Ständer.
Transsumt af Protocollet hälllet uti Riksens Högloft.
Ständers Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den l :sta Maji 1818, §•
D. Vid justeringen af sammansätta Statssamt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskot - Stais- Och Besvärs-Utsiottehs BetdriÅanden. loS^ lens Utlåtande, angående Tullverket, och dermed gemenskap ägande ämnen, inlemnade Herr Friherre
Drufva ett skrifteligt anförande så lydande :
Den frihet, Randtmannen vid 1809 och' 1810 arens Riksdagar sökte och erhöll, var, att vid Randt - Tullarne slippa blifva uppehållen genom den granskning, han* varor skulle undergå, huruvida han förtepat något af det lian medförde i sin uppgift till Tullkammaren, dér han oftast blef till och med timmar uppehållen, innan han erhöll Tullsedeln.
Till denna önskan biföll Konungen, utan att i och med det samma upphäfva tillsynen öfver Rurendrägaren och Tullförsnillaren.
I anseende till de klagomål, som vid alla Riksdags.; försports öfver Ranit - Tullarnes tillvarelse till iner eller mindre del, äro de, enligt Kongl. Cqmmerce-Collegii Kungörelse af den 22 Sept. 1817, inskränkte till 14 i hela Riket,' 12 Städer, Stockholm och Götheborg inberäknade, samt två på Landet, ^Elfkarleby och Hofva, Dessa äro lämpade, efter hvad erfarenheten visat, på de behölligaste vägar, till hämmande af det onda, som skall förekomma*.
Vi vilja undvika ett ondt, visitation vid några Randt - Tullar, hvilken med skäl anses och är högst obehaglig för resande, och jag, lika med de fleste, gerna undandrager mig, om jag ej befarade, att just derigenom ett värre onde skulle uppstå, att Rurendrägaren fritt fick i ali beqvämlighet föra sitt kram kring i Landet» nar han väl kunnat undgå kustbevakningens uppmärksamhet, hvilken, vid ett Land, sorn vårts' i o86 Stats-nch Besvärs-Utskottens Beiiinkanderi. med öppen strand från Haparanda till Strömstad, ej kan förekomma allt, i synnerhet 5 månader af året, dä sjöfarten är stängd , och sorri Lurendrägaren ej försummar begagna till för* mårt, och således skall medföra de vådligaslö följder» emedan det ej allenast lemnar Luren* dragaren en skadlig och otilböriig säkerhet, utan den tillbörliga .
Controllen fä Kustbévak* niftgen äfven härigenom upphör och försvinner» Kar Riksens Höglofl.
Ständer önskat en Öfverflödsförordning, för att hämma Luxe och Öfverflöd, och grunderné ärö till en sådan af Ekonomi-Utskottet Utarbetade, men vi ej kunna veta, huruvida Konungen antager deri» till liela sin vidd; om det ej sker, finner jag ingert sammanstämmighet i våra önskningar, hämma öfverflöd, och befrämja Lurendrägferier.
Att England ej har Landt-Tullar torde lika litet bevisa, att sä bör Vara i Sverige, sorn att allt hvad der är användbart, passar för vårt Land.
Deras climat gör SjötullsbeVakningen activ hela året om, och dessutom kunna de med stora uppoffringar göra den samma gagnelig.
När deremot hos oss alla möjeligå besparingar äro nödvändige, och alla vara företag skola ske med den största hushållning.
Sedan Landt - Tullarne nu äro indragne i nära 70 Städer h^r Kongl. General-Tuil-Directionen kommil i tillfälle förbättra Landt-Tullbetjeningens villkor, så ätt de hafva Sin utkomst, och i följe deraf äro angelägne, att få bibehålla sina Tjenster; och således är all anledning att förmoda, att dessa mennlskor skola blifva förbättrade till sitt moraliska väsende, och deri Stats-och Besvärs Utskottens Betänkanden.
1087 anledning försvinna, som varit étt slcäl inom Fkonomi-Utskottet ti;l Landt-Tu!Jarnes afskaffande, att deras vackrare vörö usla Varelser, hvilka, i brist af utkomst, mäste begagna otofli. *>a medel, mutor, Std,., hvarföre ingen braf eller duglig Karl Ville söka en sådan befattning.
Slutligen har den anmärkning gjort se hvad gagrla Landt Tullarne P det passerar så mycket deras uppmärksamhet förbi. jag medgifVer att så sker^ men med deras ofullkomlighet göra de ändå" den nyttan, att Lurendrägaren har några band på sig; och har erfarenheten visat denna bevaknings nödvändighet, emedan högst betydliga beslag förlédit år gjordes, och vöre det ett skäl, att Upphäfva Lagar och Författningar, för det, att de kunna missbrukas, förtydas och ej alltid åstadkomma den påräknade Verkan, hvad iide finge då hela verldens Lagböcker.
Häruti förenade sig till alla delar Lfert Ebel, med det tillägg, ätt Landt-Tullsbevakningen ansågs nödvändig till qvarblifvande såsom Förpassnirigs - Contoir, tjenligt till Controll för Sjö-Tullsyerket.
Ytterligare inlemnade Herr fett Kock ett anförande, så lydande: ”Dä det ej nu mera kan blifva någon handels-speCulation, att från Norrige köpa andra varor än dem Landet producerar, och hvilka äro tillåtne att här i Riket införas 5 får jag förklara mig vara af olika tanka nied Högloft.
Utskotten, och för min del tillstyrka, att den nya organiserade Landt-Tullsbevakmngen på gränsen emellan Sverige och Norrige med nästa år måtta upphöra.
Denria kostar Staten endast på löS 8 Stats- och BeSvllrs-TJtskottenS Betänkandeni gränsen af Vertreland, Dahl celi Bohus Däri 39,000
R:dr ärligen och inbringar ej 3000.
Sä länge Norrige var under Danska Spiran kunde ej nog kraftiga åtgärder tagas alt förekomma Durendrägeriet, hviiket af Danska
Re» geringen Var gynnadt genom »len Författning, att allt, som såldes till Sverige af Nederlagsgods, fick så val Dand- sorn Sjö-vägen Ur Riket transporteras, med restitution af Tullen.
Nu, enligt Kongl.
Författningen af den u 5 October 1813, erhålla ej Norrska Köpmän någon reslitu 1 ion af Tullen för andra Varor än dem, som från Nederlag med Fartyg sjöledes utgå; mert allt hvad som säljes i Dandet, så väl tili Svensk som lill Norsk man, skall förtullas.
Då nu härtill kommer, att Tullen på Utländska öfverflödsvaror betalas i Silfver, eiler efter cours, sorn fastställes för hvarje qvartal, och är i det närmaste lika hög, söm i Sverige, så säger sunda förnuftet, att det ej kan blifva någon vinst för Durendrägaten drifva handel på Norrige, derifrån lian ej utan risque af Varans för hist, in. fl. omkostningar, kan köpa sina varor.
Jag vågar ock försäkra, att på de 3:ne sednare åren.
Socker, Caffe, Franskt Bränvin och Tobak, äfvensom allt Styckegods, varit dyrare i Norrska än i Svenska Sjösiäderne, och att på dessa 3;ne år ej så mycket blifvit lurendrägadt från Norrige, sorn på 3'.ne månader före 1814.
Att hindra ali mindre byteshandel torde vara en omojlighet med den strängaste bevakning.
Jag anhåller ödmjukeligen denna inin Reservation måtte få åtfölja de Höglofl, Utskottens Betänkande.
Stats- och Besvärs-Utslottens Betänkanden. 1089 Härmed förenade sig Her Heykenskjöld, Tietloff, samt Riksdags-Full mäktige Carl Fr.
Berg från Bohus- och Eric Johansson från Stora Kopparbergs
Län, alla under begäran, att deras Reservationer måtte Betänkandet till Respective Riks-Stånden åtfölja.
N:r 205.
Ständers Stats samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotts Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition 9 angående serskildte anstalters vidtagande till förekommande af stegring i priset ä det grofva Brödet. U, i Nådig Proposition af den 17 December sistledit år, har Kongl. Majit, jemte
Nådigt tillkännagifvande, örn vidtagne anstalter till Landets förseende med Spannemål och deribland huruledes Kongl.
Majit med enskild uppoffring, alltsedan Augusti Månad 1816, låtit ensamt för Hufvud-Stadens behof använda 45,000 R:dr
Bco, för att genom Bagare-Embetets förseende med Råg till nedsatt pris, kunna till förmån för den behöfvande och obemedlade mängden af Stadens Innevånare bibehålla Taxan på det grofva brödet utan förhöjning, tillika velat i Nåder fästa Riksens Höglofl.
Ständers uppmärksamhet på angelägenheten deraf, att, emedan Kongl.
Majit ej anser sig kunna för framtiden fortfara, Bihang till Riks-St.
Prot. 1817-181$' -ide Sami. N:r 137. i}S. 1090 Stats- och Besvärs-Utskottens Betänkandm. att med Dess enskiJdta tillgång bestrida en sä beskaffaffad utgift, sådane utvägar varda vidtagne, hvarigenom en hastig stegring i brödpriset ej allenast i Stockholm, utan ock i Rikets större Städer må kunna genom allmänna Magazins-Inxättningens försorg afböja» ; enär till detta Verks viktiga bestämmelse det utan tvifvel hörer, att i både bättre och sämre år bibehålla Spännemålen vid ett någorlunda jemnt pris, och fatt fö!jakteligen så beskaffade bidrag, sorn ifrågavarande; icke böra för Magazins-Inrättningen kunna anses främmande.
Denna fråga, som af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, Högvördige Preste-Ståndet och Vällofl. Borgare-Ståndet blifvit till Stats- -och Ekonomi-Utskotten, men af Hedervärda Bonde-Ståndet endast till Stats-Utskottet remitterad, och öfver hvillcen Herr Stats-Rådet, Friherre R.
Cederström uti anförande till Höglofl.
Ridderskapets och Adelns Protocoll för den 10 sistledne Januarii serskildt yttrande afgifvit, hafva Utskotten, i anledning deraf, till gemensam öfverläggning förehaft, och få, sedan Kongl. Maj:t jemväl uti Nådig Skrifvelse till Stats-Utskottet af deri g i denna Månad täckts i Nåder erinra, om ärendets snara afgörande, till Riksens Höglofl.
Ständer nu dess Utlåtande vördsammeligen afgifva.
Med djup vördnad hafva Utskotten af ifrågavarande Nådiga Proposition erfarit ett förnyadt vedermäle af Kongl. Maj:ts ömma och Landsfaderliga omvårdnad för dess trogna undersåtare.