Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksdags utgifternas besörjande och godtgörande af Riksgälds-Contoret, måtte varda hos Kongl. Maj:t i underd. anmäldt, äfvensom att Ulskot - Stats—Utskottets Memorial, N:o 5. 3 tet måtte, för samma besluts verkställande, få sig uppdraget meddela Fullmägtige underrättelse, ej mindre om hvad Rikets Ständer uti ifrågavarande hänseende nu komma att besluta och förordna, än ock om de serskilda beslut och föreskrifter, som Rikets Ständer i Riksdagskostnaderna rörande frågor framdeles kunna finna för godt att meddela.
Stockholm den 16 Augusti 1844* 4 SluU-Utskoltvts Memorial, N:o ö.
Ant. till Exp. Utsk. d. 17 Aug. 1844 kl. 10 f. m.
Memorialangående ersättning för Herr Landt marskalkens och Herrar Talmäns Riksdagskostnader.
Ridd. och Adeln samt Vällofl.
BorgareStåndet och Hedervärda BondeStåndet hafva till Siats-Utskottet remitterat inom bemäldte Riksstånd utaf Hr G. J. af
Dahlström samt Hrr Schartau och Brinck, äfvensom Riksdagsfullmägligen F. von Zweigbergk gjorda framställningar om bestämmandet af den Hr Landtmarskalken och Hrr Talmän tillkommande ersättning för deras Riksdagskostnader.
Enligt hvad dessa framställningar innehålla, afse desamma endast beredandet af ersättning för de ökade Riksdagsutgifter, Hr Landtmarskalken och Hrr Talmän, i anseende till beskaffenheten af sina vigtiga kall, måsle vidkännas.
Utskottet tror sig också med fullkomlig säkerhet kunna antaga, att, lika litet vid nuvarande, som vid de nästföregående 2:ne Riksdagarna, någon egentlig representationsskyldighet för Rikets Ständers Ordförande skall ifrågakomma.
Vid sådant förhållande och då Utskottet saknar anledning föreslå förändring, vare sig till ökning eller minskning, uli det under sednaste Riksdag anslagna belopp tili godtgörande af den tillökning uti med Riksdagsmannakallet förenade utgifter, hvilken för Hr Landtmarskalken och Hrr Talmän, såsom ovillkorlig följd af de as serskilda befattningar, måste under Riksdagens lopp uppkomma, får Utskottet, som anser denna tillökning jemväl under innevarande
Riksmöte böra af allmänna medel ersättas, vördsamt tillstyrka: att Rikets Ständer, såsom godtgörelse för de Hr Landtmarskalken och Hrr Talmän i sådan egenskap åliggande ökade Riksdagskostnader, må bevilja för hvar och en af dem ett anslag, i ett för allt, af Fyrahundra Riksdaler i månaden, att utgå från Riksdagens början till dess slut.
Stockholm den 16 Augusti 1844* Stals-XJtskottets Memorial, N:o 7. 5 N:o 7.
Ank. till Exp. Utsk. d. 17 Aug. 1844 kl. 10 f. m.
Memorial, angående förskott å ajlöningen för den hos Riks-Stäiulen och Utskotten anställda betjening.
R:gs Aftl.
Under anförande, hurusom, lill följd af stadgandet i Riksdagsordningens 2-4 §•> vedergällningen för RiksStåndens och Utskottens Secreterare, samt den vid Ståndens Cancelliet' och hos Utskotten under denna Riksdag tjenstgörande personal ännu icke syntes höra bestämmas, hafva Hr Lancltmarskalken och llrr Talmän, uLi skrifvelse till Stats-Utskottet af den 6 innevarande månad, föreslagit, att, enär flere bland bemälde personer torde vara i behof att, in nan aflöningen för dein varder slutligen bestämd, komma i åtnjutande af någon del deraf, förskott å dénna aflöning måtte, i likhet med hvad vid föregående Riksdagar medgifvits, efter hvarje månads slut, få till nedannämnde hos RiksSlånden anställde tjenstemän utbetalas med följande, från hvars och ens inträde i tjenstgöring utgående samt för månad beräknade, belopp, nemligen: Hos Högloft.
Ridderskapet och Alein: lill Riddarhus-Secreteraren .......
R:dr 200- „ 7 äldste Cancellister eller Notarier, hvardera ... ,, po „ 6 andre Can ellister, hvardera .....
„ Ro. hos Högv.
Preste-Stundet: till Secreteraren .........
R:dr 200. „ en Notarie ......... „ po. „ 6 Cancellister, hvardera ....... „ 60. hos Vallöf. Borgare-Ståndet: till Secreteraren ........
R:dr 200- 4 Notarier, hvardera „ po 6 Cancellister, hvardera ....... „ 6o - hos Hedervärda BondeStåndet: till Secreteraren ,...•••• R;c^1’ 200• 6 Siats-Utskottets Memoria], N:o 7. till 4 Notarier, hvardera P,;dr g o. „ 8 Cancellister, hvardera ....... „ 6o. hvarförutan Hr Landtmarskalken och Hrr Talmän, beträffande aflöningen för den hos Riks-Stånden anställda vaktbetjening, bestående hos Ridderskapet och Adelli af 6, hos PresteSlåndet af 4. hos Borgare-Ståndet äfvenledes af 4. samt hos Bonde-Ståndet af 5 personer, föreslagit, att aflöningen för denna betjening måtte nu genast, likasom vid liera framfarna Riksdagar skett, definitivt bestämmas, att från tjenstgöringens början utgå med En R:dr i6sk. om dagen för hvarje vaktbetjent samt vid slutet af hvarje månad utbetalas.
Likaså hafva Hr Landtmarskalken och Hrr Talmän, uti serskild skrifvelse af samma dag, under åberopande af Utskottens Ordförandes inhemtade meningar, föreslagit, att, intill dess den Seereterarne och Cancelli-betjeningen hos Utskotten tillkommande vedergällning kan, i öfverensstämmelse med ofvan oinföi mälda grundlagsstadgande, varda bestämd, följande, jemväl för månad beräknade, belopp, må, såsom förskott å besagde vedergällning, från hvars och ens inträde i tjenstgöring, efter slutet af hvarje månad, utbetalas, nemligen: till Secreteraren hos Stat-Utskottet R:dr 133: 16.
„ Seereterarne hos de öfrige Utskotten, jemte Secreteraren hos Stats-Utskottet för Riksgäldsverket rörande ärenden, hvardera „ 116: 32.
Notarierne hos Stats-Utskottet samt den hos samma Utskott anställde Kamereraren, hvardera „ 8o. - „ Notarierne hos de öfrige Utskotten, hvardera .... „ 70.
Cancellisterne hos Stats-Utskottet, hvardera „ 60. - och till Cancellisterne hos de öfrige Utskotten hvardera . . „ 5o.
- Vidkommande deremot aflöningen för den hos Utskotten anställda Vaktbetjening, så hafva Hr Landtmarskalken och Hrr Talmän slutligen föreslagit, att densamma måtte nu bestämmas till enahanda belopp, samt få beräknas och utgå på lika sätt, som för Riks-Ståndens Vaktbetjening är vordet föreslaget.
I sammanhang härmed, har Utskottet låtit sig föredragas en af Riksdagsfullmägtigen Fredric von Zweigbergk inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckt motion om bestämmandet af ej mindre arfvodet för Ståndets Secreterare, än aflöningen för Cancelli-tjenstemännen och Vaktbetjeningen, hvilken Stats- TJtskotti ls Memorial, N:o 7. 7 molion blifvit till Utskottet remitterad, jemte Bonde-Ståndets i anledning deraf meddelade yttrande, att
Ståndet ansåg ifrågavarande arfvode och aflöning böra utgå till samma belopp under denna, som under sednast förflutna Riksdag.
Enär i:sta mom. af i[\ § Riksdagsordningen, i afseende på aflöningen för den i Riks-Slåndens Cancellier oell Utskotten under Riksdagarnebiträdande betjening, bland annat, innehåller: att denna betjening bör vid Riksda gens slut, erhålla en efter göromålens vigt och mängd lämpad, vedergällning anser sig Stats-Utskoltet för närvarande icke kunna understödja von Zweigbergks förslag om besagde aflönings slutliga fastställande.
Deremot får Utskottet tillstyrka, att, i öfverensstämmelse med hvad som vid sednaste Riksdag m edga Is och nu blifvit af Hr Landlmarskalken och Hrr Talmän föreslaget, vissa för månaden bestämda förskott må, i afräkning å oftaberörde aflöning, efter hvarje månads slut, få lill vederbörande utbetalas.
Betäffande derefter beloppet af nyssnämnde förskott, hvilka för hvar och en tjensteman blifvit i allmänhet föreslagna till endast två tredjedelar af det för hans innehafvande befattning under sistförflutna Riksdag fastställda arfvode eller tractamente, så enär aflöningens nedsättning under hvad sålunda föreslagits, vid densammas slutliga bestämmande, icke lärer skäligen kunna ifrågakomma, anser sig
Utskottet jemväl böra tillstyrka, att dessa förskott må med de af Hr Landlmarskalken och Hrr Talmännen föreslagna, här ofvan uppgifna, belopp utgå.
Vidkommande åter aflöningen för Vaktbetjeningen, så och då någon skiljaktighet i aflöningsbeloppet för bemälde betjening ej eller viii innevarande Riksdag synes böra bestämmas, får Utskottet, med afseende dessutom å de skäl, som tillförene, vid denna aflönings fastställande, gjort sig gällande, äfvenledes understödja Hr Landtmarskalkens och Hrr Talmäns förslag, att claglractamentet för de hosRiks-Stånden och Utskotten anställda Vaktbetjente nu må bestämmas till ett belopp af En R:dr 16 sk. för hvardera; hvilket tractamente också torde efter hvarje månads slut få utbetalas.
Hvad slutligen angår tiden, hvarifrån samtliga nu tillstyrkta förskott och tractamenten skola beräknas, så anser Utskottet desamma, på salt, föieslaget blifvit, 8 Stats-Utskottets Memorial, N:o 8. böra utgå och beräknas från och med den dag vederbörande tjensteman eller vaktbetjent i tjenstgöring inträdt; skolande Utskottet, i fråga om tiden för förskottenas och tractamentenas upphörande, afgifva sitt förslag, då Utskottet framdeles kommer att yttra sig rörande ifrågavarande aflönings slutliga bestämmande.
Stockholm den 16 Augusti 1844* O N:o 8.
Det är anledning till anmärkning emot Chefen och Föredragande Stals-Rådet för Civil-Departemenlet, hvarom remiss begäres till ConstitutionsUtskottet, inför hvilket anledningarne uppgifvas skola.
Stockholm den 16 Augusti 1844* STOCKHOLM, Lundberg & Comp., 1844.
Ståts-Utskottets Memorial 3 N.o Q, Ulalande N.-o to. I N:o 9.
Arik. till Exp. Utsk. den 16 A tig., 1844 kl- 11 f. ,n' Memorial.
Från Hedervärda Bonde-Ståndet har Stats-Utskottet erhållit remiss å 3:ne serskild?, utaf Jonas Johansson och Peter Persson från Jönköpings Län, samt Efraim Larsson från Elfsborgs
Län väckte, motioner, angående upphörande af eller nedsättning i personliga skyddsafgiften; men som dessa frågor röra de allmänna grunderne för den blifvande bevillningens fördelning, får Utskottet, med stöd af 44 § 3 mom.
Riksdags-Ordningen, dessa motioner återlemna, för den åtgärd, Rikets Ständer finna med nämnde § öfverensstämmande.
Arik. till Exp. Utsk. den 26 Aug. 1844* kl. 5 e. m.
Utlåtande 3 i anledning af återremisser å Memorialet N:o J 3 angående aflönings-förskott till den hos Riks-Stånden och Utskotten anställda betjening.
R:gs-Afd.
Efter erhållen upplysning, att i Herr Landtmarskalkens och Herrar Talmäns skrifvelse lill Stats-Utskottet, angående beredandet af förskott å aflöningen för Riks-Ståndens betjening, det skrif-fel före fan nes, att, i stället för 12 Cancellist-arfvoden, som, enligt Bonde-Ståndets beslut, skulle för dess Cancelli utgå, endast 8 arfvoden för Cancellisterne hos detta Stånd blifvit uti nämnde skrifvelse uppgifna, har Bonde-Ståndet återremitterat Utskottets, rörande ifrågavarande förskott, under N:o 7 afgifna memorial, för rättandet af den deruti förekommande uppgiften å antalet af de Cancellist-arfvoden, som för Bonde-Ståndets Cancelli erfordrades; för hvilket ändamål samma memorial jemväl af de öfriga Stånden blifvit till Utskottet återremitterad t.
Då, enligt hvad sålunda är vordet upplyst, antalet af de för BondeStåndet erforderliga och bestämda Cancellist-arfvoden blifvit uti åberopade skrifvelse oriktigt uppgifvet till 8, i stället för 12, får Utskottet, med rättelse af denna i Utskottets återremitterade Memorial intagna uppgift, hemställa, Bih. till R.
Prot, 1844• 4 Sami. 1 Afd. 3 Raft, i 2 Stats-ZJtskottets Utlåtande, N.o 11. att de i samma Memorial tillstyrkta förskott må få utgå för sistnämnde antal, eller Tolf Cancellister hos Hedervärda Bonde-Stån det.
Ank. till Exp. Ulsk. den 16 Äng. i844* kl. 11 f- m Utlåtande } i anledning af erhållen åter remiss å Utskottets Memorial N:o 2j innefattande anmälant att 3:ne Landshöfdingar blifvit till Ledamöter uti Utskottet invalde.
Ofvanberörde Memorial, som hos Ridderskapet och Adeln samt PresteStåndet blifvit lagdt till handlingarne, har deremot af Borgare- och BondeStånden återremitterats till Utskottet, med anmärkningar, hvilka hufvudsakligen innehålla: att Landshöfdingarne, hvilka stå i ansvar för Landsböckernes rigtighet, måste, enär desse räkenskaper granskas af Ständernes delegationer, vara, enligt 41 § Riksdags-Ordningen, hindrade, att deltaga i Stats-Utskottets förhandlingar: att det förhållande, hvari Landshöfdingarne befinna sig både till Kongl. Stats-Contoret och Riksgälds-Contoret, göra dem, både ur laglig och moralisk synpunkt, jäfvige att deltaga i det Utskott, som granskar hela Stats-Verket: att, jemlikt berörde paragraf, personer, af hvilka Rikets Ständer kunna fordra redo och ansvar, icke må i Utskott inväljas, samt att till denna dass af redovisningsskyldige
Landshöfdingar måste hänföras, hvilket practice visat sig för icke länge sedan vid en uppkommen balance: att dylike em betsmän vid föregående
Riksdagar begärt och fått afskrifning för iråkade balancer, hvilket bevisade, att de just inför Ständerne äro i sista hand redovisningsskyldige: att Landshöfdingar och andre högre functionärer, som innehafva förtroende-embelen, icke borde placeras i detta Utskott, hvars åliggande är att reglera Statens inkomster och utgiftei; samt att, så vida man ej lät inleda sig i advocatoriska klyftigheter, det befunnes uppenbart, att Utskottet sjelft borde tillse, huruvida det vore i grundlagsenlig ordning constitueradt; —och blefve Utskotlet, genom en återremiss, försatt i tillfälle att framlägga en annan sida af saken, än som uti dess första anmälan kunnat ega rum; — varande dessutom af Bonde-Ståndet förelagdt Utskottet, att inkomma med ett bestämdt utlåtande, huruvida Utskottet ansåg de af Ridderskapet och Adeln till Ledamöter Stats-Utskottets Memorial j N.o 11. 3 invalde 3:ne
Landshöfdingar vara behörige att i Utskottet ega säte om slämma, H vad sålunda förekommit, har Stals-Utskottet tagit i öfvervägande och funnit påkalla den förklaring, att Utskottet anser Ridderskapet och Adeln hafva haft anledning, så väl af 41 § Riksdagsordningen och Grundlagarnes allmänna anda, sorn. af de jäfsförhållanden, hvilka utaf Konungens Befallningshafvandes ställning till både Stats-Verket och Riksgälds-Cotitorel kunna föranledas, att icke till Ledamöter i Stats-Utskottet invälja 3;ne Landshöfdingar.
Af Hrr Friherre v. Krcemer: ”Då tvänne Riks-Slånd lågt Stals-Utskottets memorial N:r 2 till handlingarne och sålunda ogillat den deri gjorda framställningen, kunde jag ej föreställa mig annat än, att all fråga härom borde förfalla, inen då Utskottet, det oaktadt, ansett sig kunna än ytterligare göra en framställning i ämnet, får jag mig reservera mot ett sådant beslut, af följande skäl; Stadgandet i 41 §. Riksdags-Ordningen: ”Ej må någon, af hvilken Riksens Ständer kunna fordra redo och ansvar, inväljas i Utskott, der redovisning för hans egna göromål och embets-åtgärder kan förekomma, ” angår tydligen Stats-Ministrarne, Stats-Råden och serskilde föredragande i Stats - Departementen samt Jusliliae-Råden och för öfrigt Fullmägtige i Banken och Riksgälds-Contoret.
Val kunna Ständerne måhända äska redo och påyrka ansvar af hvarje annan tjensteman eller medborgare, vare sig för förvaltningen af Statens och allmänna medel, eller eljest; men sådant icke annorlunda än, efter anmälan hos Konungen, genom Regeringsmagtens och Domstolarnes mellankomst.
Man har af Kongl.
Maj:ts Nådiga Instruction för Landshöfdingar i Riket, gifven den 4 November 1734, sökt hemta stöd för ifrågavarande betänkande:
Deri förekommer nemligen: ”— — — Han skall sökja och främja efter yttersta förmåga Konungens och Rikets gagn och välfärd, men hindra och afvärja ail skada, förderf och fara och i tid gifva tillkänna, om han märker något sådant å färde vara, aldeles som en trogen undersåte egnar och bör och han inför Gud, Kongl. Maj:t och Rikseris Ständer kan till svars stånda. —• — — — — 4 Stats-Utskottets Memorial, N.o U. \idare innehåller den i samina § föreskrifne
Landshöfdinge-eden:
På det högsta skall jag ock låta mig angelägit vara, att främja och befordra allt hvad, som Kongl. Maj;ts höghet och Ständernes fri- och rättighet, uti en eller annan måtto, till trogen tjenst eller nytta länder, — . . _ ff Af ordställningen: ”och han inför Gud, Kongl. Maj:t och Riksens Ständer kan till svars stånda,” visar sig tydligen, att härmed åsyftats moralisk, icke juridisk, ansvarighet; och något serskildt stadgande, som skulle häntyda derpå, att'Landshöfding kunnat, i juridisk mening, stånda till svars för Provincens förvaltning, eller del af förvaltningen, direcle inför Riksens Ständer, finnes icke i 1734 års Inslruction, oagtadt Ständernes den tiden öfvervägande magt.
Än mindre kan sådant ske under närvarande Stats-skick, ty Rikets Ständers Grundlagsenliga rätt, att genom Delegerade (Ständernes Revisorer) granska räkenskaperne för Statens inkomster och utgifter, innebär icke någon vidsträcktare rättighet, i redofordringsväg, relatift till Landshöfdingarlie, än den, som gäller för hvarje annan, sorn eger at tdisponera, controllera, uppbära eller emottaga och anordna, utgifva eller utgifva låta Statens och Allmänna medel.
Rikets Ständers Revisorer kunna väl göra anmärkningar emot den ena eller andra af dessa åtgärder; men det tillkommer ej Rikets Ständer att bestämma om hallen, verkan och påföljden af anniärkningarne; utan beror sådant af Rikets Domstolar och Collegier samt ytterst af Konungen.
(Jemför 90 § Regeringsformen).
Af ofvan anförde skäl, och då dessutom Stats-Utskottet icke är af Grundlagen bemyndigadt att omedelbarligen göra anmärkningar vid RiksStåndens åtgöranden, anser jag
Utskottet hafva saknat all anledning att mot ett Riks-Stånd frambringa en så beskaffad tillrättavisning, som denna.
Häruti instämde H;r Virgin.
H:r 1).
Rosen: ”Jag har ansett mig vara fullt berättigad att uti Ut skottets öfverläggningar i förevarande ämne deltaga, enär icke något Utskott eger Grundlagsenlig rätt att från sig utestänga behörigen vald Ledamot.
Hvarken den väckta praeliminair-frågan eller hufvudsaken angår mig personligen.
Det hos Utskottet förekomue öfverläggningsämnet afser deremot, huruvida Landshöfding i allmänhet är af sitt embete oförhindrad att inträda såsom ledamot af Stats-Utskottet.
Sedan vid ärendets behandling hos Rikets Siats-Utskottets Utlåtande, IV:0 11. 5 Rikets Ständer, 2;ne
Stånd stadnat emot 2, och saken är af den beskaffenhet att Grundlagsenlig! kunna förfalla har jag ansett Utskottets yttrande hafva bordt inskränkas till det förklarande, alt någon vidare åtgärd i denna sak icke vore att vidtaga.
Men då jag förutsåg, alt ett häremot stridande, gi undlagsvidrigt beslut torde af Utskottet fattas, har jag, för att i ett sådant beslut ej deltaga, frivilligt afhållit mig från Utskottets öfverläggningar.” Herr Professoren D;r Thomander: ”Jag reserverar mig deremot, att Utskottet, då Två Stånd stadnat mot Två och ärendet icke tillhör de mål, hvilka, enligt 69 § Regeringsformen, slutligen ankomma på förstärkt Utskotts afgörande, företagit annan åtgärd, än att hemställa, det frågan måtte förfalla.
” Häruti instämde följande Herrar Ledamöter; H;r Friherre Tersmeden , Herr af Harmens, Herr Biskop Hedren, Herr Doctor Pettersson, Herr Doctor Björkman, Herr Lector Laurenius, Herr Prosten Stenhammar, Herr Coutracts-Prosten Gumcelius, Herrar Prostarne Berlin och Hallbeck.
Herr Grefve Hamilton, Henning:
'Sora jag reserverat mig mot
Ut skottets memorial
N;o 2, har jag icke ansett mig skyldig deltaga i någon förklaring deröfver eller den deri förekommande frågas ytterligare behandling inom Höglofl. Stals-Utskottet.
Det beslut, Utskottet nu fattat, har jag följaktligen icke ined min röst bi träd t, och instämmer i den af Herr Doctor Thomander afgifne reservation.” H;r Möllerhjelm: ”Då fråga härstädes väcktes om den mindre behö righeten af H:rr L mdshöfdingars inväljande lill Ledamöter af Slats-Utskollet, bestred jag lagligheten deraf, på grund af det oförtydbara innehållet utaf 37 § 2 inom. Riksdags-Ordningen, som lyder; ”Intet Utskott, Constilulions- och Banco-Utskotten allena undantagne, vara berättigadt alt väcka frågor lill afgörande i Riksens Ständers Plena, eller att upptaga andra ämnen, än de från Plena remitterade, så vida ej, hvad Stats-Utskoltet särskildt angår, Konungens Proposition, enligt 27 §, till detsamma omedelbarligen öfverlerrinas” — och jag anmälde min reservation emot den då af Utskottets pluralitet beslutade anmälan häraf till Rikets Ständer.
Emot det af Stats-Utskottet nu ytterligare vidtagne tillgörande att, på grund af tvenne Stånds återremisser af delta ärende, gifva stöd åt ett försök alt lyda och tolka Rikets Grundlagar på ett, med deras bestämda ordalydelse icke öfverensstämmande, sätt, samt derjemte besluta en jörkla Bilt. till R- St.
Fröt. l844‘ 4 Sami , 1 Afd., 3 Haft. 2 Slats-Ulskotttts Utlåtande, N.o lil rings afgifvande till Ridderskapet och Adeln, nödgas jag äfven mig reservera, af skäl, alt jag dertill anser Utskottet alldeles obefogadt och hela denna fråga både olagligen väckt och lika olagligt till sådan behandling upptagen.” H:r Norin, hvilken såsom sin reservation åberopade följande, af honom afgifna, förslag till beslut i ämnet; ”Sedan Stats-Utskottet, hvilket, lika med hvarje annat Utskott, ovillkorligen åligger tillse, att vid valet af Ulskotls-ledarnöter Grundlagens föreskrift icke blifver öfverträdd, i öfvervägande tagit, hvad sålunda uti Borgare- och Bonde-Stånden anförd t blifvit, har Utskottet deraf funnit ett ökadt skäl för sin i Memorialet N:o 2 anmälda åsigt, och anser således, på grund af 41 § Riksdags-Ordningen, de såsom ledamöter i Stals-Ulskottet af Ridderskapet och Adeln invalde 3:ne Herrar
Landshöfdingar icke böra i denna befattning fortfara, och att i följd häraf Ridderskapet och Adeln anmodas i desses ställe utse andre Utskotts-Ledamöter; hvilket Stals-Utskoltet, med anledning af 2 Mom. i 49 § Riksdags-Ordningen, sålunda får till Rikets Ständers bepröfvande vördsam hemställa.” Med H:r Norin förenade sig Herrar Gustafsson , Kjellberg, Lindstrom och Valleij, hvilken sistnämnde, till ytterligare stöd för denna mening, åberopade 23 § uti 1734 års Landshöfdinge-Instruction —, så lydande: — — —•
”Blifvandes hos Kongl. Maj;t och Riksens (Ständer Landshöfdingen ansvarig, om igenom dess efterlåtenhet och förvållande något blefve forsum*’mat, till Kongl. Maj:ts och Cronones skada och saknad, hvaremot vederbö”rande Crono-betjänte i hela Länet, sorn stå under Landshöfdingens inseende och befallning, äro pliglige honom lyda och för sina embelsförvaltaningar tillbörligen redogjöra.”
STOCKHOLM, e c k s t e i n s k a boktryckeriet, 1844. Stats-Utskotlets Utlåtande, 1V:o !2. 1 Jti 12. * Ant. till Exp. Utsk. den 3 Sept. 1844, kl. 6 e. m.
Utlåtande, angående bestämmandet af en prcescriptions-tid för fordringsanspråk i anledning af Götha Canal-Bolags och Malmö f. d. Disconters utredring.
Uti Skrifvelse till Stats-Utskottet hafva Fullmägtige i RiksgäldsContoret anfört, hurusomgenom Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse af den 29 September 1818, stadgades en prsescripstionstid af natt och år, att räknas från den Irsta derpåföljde December, inom hvilken ej mindre innehafvarne af Götha Canal-Bolagsj och Malmö Disconters Assignationer, än andra fodringsegare hos dessa
Disconter borde sina fordringar af hvad namn och beskaffenhet de vara mätte, till liqvids erhållande, hos Riksgälds-Contortt anmäla, så framt de derför ville njuta betalning.
Sålunda hade en viss termin blifvit bestämd för väckandet af alla de fordrings- och ersättnings-anspråk hos nämnde Disconter, som förefunnos då bestyret med dessas utredande af Fullmägtige öfvertogs.
Men. i afseende på anmälandet och fullföljandet af sedermera uppkomna, enahanda anspråk, vore deremot något serskildt stadgande icke meddeladt.
Nu hade likväl under den tid af nära 28 år, sorn Discont-utredningen besörjts af Fullmägtige, bevakningar och utbetalningar för Disconternas räkning blifvit verkställda i flera hundra concurser, hvarest utdelningarne icke sällan skett emot villkorlig återbäringsskyldighet.
Dessutom hade under samma lid mångfaldiga andra, mer elier mindre invecklade, liqvider förefallit, derifrån förmenta anledningar till anspråk och efterräkningar emot Discont-ntredningens styrelse möjligen skulle kunna hemtas.
Fullmägtige ansågo derföre högst angeläget, att Riksgälds-Contorét, medelst en i laga ordning utfärdad serskild praescriptions-författning, skyddades från dylika framtida anspråk och efterräkningar.
I sådant afseende och på det att icke en förutsedd möjlighet af eljest förestående ytterligare utbetalningar mätte hindra