Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Prästkragen, blåklinten, näckrosen och näckrosbladet – alla stå de utanför vår egen gärdesgård, ypperliga i form och färg, och vänta endast att, strängt stiliserade, upplyftas i dekorerandets tjänst.
Så länge själftilliten fattas, få de längta.
Och vi skulle kanske ännu nöja oss med arkitekternas skolstudier, om blott våra äldsta byggnader icke gjordes till griffeltaflor för deras stilöfningar.
En viss ifver att modernisera är oss svenskar egen.
Stockholm har sällsamt få bevarade minnesmärken för att vara en så gammal kungsstad.
Låt oss åtminstone spara de få spillror, som landet har kvar!
Upptornadt under olika tider, på en gång lustslott och fästning, har Gripsholm långt mindre anspråk på konststil och arkitektoniska prydnader än en i direkt skönhetssyfte anlagd och ännu af kulten begagnad kyrka.
De skulle till och med störa som ett par moderna guldepåletter på en slät och simpel karolinsk rock.
Stilrensandets hacka har här ingenting att nedbryta – knappast den gråmenade och retsamma moderna leksaksvallen till vänster om ytterporten.
Den är en oäkta teaterkuliss till spott och löje för alla, men som en koncentrerad parodi på restaureringsarbete står den till lärorik och daglig varning för byggmästare, när de gå in och ut.
Naturligtvis kan i vissa fall affektionsvärdet vara ett minimum och konstvärdet ofantligt, men till och med i en borg med så allenastående konstvärde som Alhambra framtränger anekdotvärdet med en sådan påfallande kraft, att ett restaureradt Alhambra skulle uppröra hela den bildade världen.
Parthenon är en byggnad som i sin fullkomlighet och därigenom att den ej varit bostad låter skönhetsintrycket fullständigt uttränga det historiska.
Det samma är fallet med skulpturer, målningar och preciosa.
Många af de äldre taflorna på våra museer ha förut hängt på våra slott och äro följaktligen icke utan sitt anekdotvärde, Laokoongruppen har stått i Tiberius’ palats – men allt detta lämnar oss oberörda, och likväl kan äfven i dylika fall stundom de olika värdena råka i tvist.
Din farmor efterlämnar ett präktigt toalettskrin af silfver, men hon efterlämnar olyckligtvis också fyra sonsöner.
Efter som de äro fyra, men det bara finns ett enda silfverskrin, låta de förfärdiga tre andra, som äro alldeles lika med det äkta.
Vid arfskiftet skall du dock genast upptäcka, att ni alla fyra helst önska erhålla det äkta, och tvisten kan endast slitas genom att skänka det åt den äldste.
– Eller tänk dig, att Nero låtit gifva sig döden framför Venus från Milo och att en anekdot berättade huru han, då han blundande väntade knifstöten, omfattat gudinnans knän och till henne, skönhetens gudinna, döende riktat en strof häxameter.
Kullkastad af de förföljande ryttarne, hade hon mellan de knäckta lagerbuskarna stupat i gräset vid hans sida med krossad arm och med stänk af hans hjärtas flöden på sin hårda marmorbarm, och de sista kvardröjande vännerna hade öfver den fallna Cæsaren och hans gudinna strött glömskans vallmo och kärlekens rosenblad.
– Här skulle det historiska och det sköna till afgjordt men för det senare råka i en sådan tvekamp, att denna bild näppeligen någonsin mer skulle kunna skänka samma odelade konstnjutning som nu.
Vår inbillning skulle beständigt, ehuru i de mest individuelt olikfärgade skiftningar, visa oss den döde världshärskaren, blodstänken och blomsterbladen.
Det skall komma en dag då Fryxells historia blir skattad som vår yppersta, vår mest åskådliga och lefvande, därför att han, liksom konstnären, begagnar anekdoten och skapar människor.
De breda kulturskildringarna äro endast obearbetadt historiskt råmaterial.
De äro bronsen men icke statyn.
På samma sätt skall aldrig en byggnad, som framvisar skildringar af opersonliga dekorationsmetoder, lika innerligt öppna vår själ för det förflutna som den, där anekdoten låter oss möta människors skuggor.
Därför skall aldrig heller Trondhjems nya domkyrka så vinna åskådaren som Gripsholm, och liksom
Palatinens kejsare mest yfdes af sitt juliska blod och snillet är stoltast af sin i födseln undfångna gudagåfva, så påkallar också den röda Mälarborgen vår största vördnad för just den äkthet, hvilken hvarken mynt eller arbete kan förläna.
Det personliga är inom historien det förnämsta och belyses förtroligast af anekdoten, så framt du med historia menar berättelsen om händelserna och de handlande.
Visserligen fattas redan konsten så vidtfamnande, att hon omsluter hela tillvaron liksom gudaormen Batriga knyter sig om alltets sju världar och sju haf och du söker i konsten såväl händelsernas driffjäder som det högsta uttrycket för en tid, men hon bortvänder icke därför din vetgirighet från de tusen faktiska enskildheterna i de handlande personligheternas lif.
Väl är hela det historiska tumultet ett krig om det sköna i dettas djupaste mening, men därmed befrias du icke på minsta sätt från att nödgas tveskifta ditt sinne mellan de olika intressena för de andliga händelserna och de i verkligheten skedda.
Det är de handlande personligheterna, som gifva inbillningen verklighet, och anekdoterna om deras bemödanden upphöra ingalunda att sysselsätta dig, därför att du med ännu större vördnad ihågkommer de inspirerande visionärerne.
Somliga af de estetiska debatterna om rangen mellan dessa båda motsättningar af det personliga skulle kunna förlöjligas på följande sätt.
Konstnärerna äro det högsta.
De handlande personligheterna äro också konstnärer.
Vegas färd kring Asien och Europa jemte en historisk återblick på föregående resor längs gamla verldens nordkust
HANS MAJESTÄT
KONUNG OSCAR II
VEGA-FÄRDENS HÖGE BESKYDDARE
EGNAS SKILDRINGEN AF DEN RESA HAN SÅ HÖGSINT OCH FRIKOSTIGT BEFORDRAT
MED DJUPASTE TACKSAMHET
UNDERDÅNIGST
A. E. NORDENSKIÖLD.
I det arbete, som härmed offentliggöres, har jag, jemte skildringen af Vegas färd kring Asien och Europa, af naturbeskaffenheten vid Sibiriens nordkust, af det der rådande djur- och växtlifvet samt af de folk, med hvilka vi under resan kommit i beröring, sökt lemna en så fullständig öfversigt, som utrymmet medgifvit, af föregående upptäcktsfärder till Asiens polarhaf.
Allt för otacksamt vore det nämligen att vid beskrifningen af Vegas resa ej med några ord omnämna de föregångare, som under otaliga mödor och svårigheter och oftast med offrande af lif och helsa banat den väg, der vi framgått, möjliggjort den seger vi vunnit.
Härigenom har för öfrigt sjelfva arbetet erhållit en väl behöflig omvexling.
Nästan alla berättelser om äldre nordostfärder innehålla nämligen i rikt mått, hvad en skildring af våra egna äfventyr ej har att bjuda på, men hvad mången läsare kanske väntar att finna i en bok sådan som denna, berättelser om faror och olyckshändelser till lands och sjös af tusen slag.
Måtte den motsats, som sålunda framträder mellan de svårigheter, våra föregångare haft att bekämpa, och de, som
Vega mött under sin nordostfärd, mana till nya forskningsresor på de haf, som nu för första gången plöjts af kölen på ett sjögående fartyg, och bidraga att skingra en fördom, som under århundraden hållit jordens vidsträcktaste odlingsmarker afstängda från verldshafven.
Arbetet är frikostigt utstyrdt med kartor och träsnitt samt försedt med omsorgsfulla hänvisningar till geografiska källskrifter.
Härför har jag att tacka dels det storslagna sätt, på hvilket min förläggare, Herr Frans Beijer, fattat sin uppgift, dels det biträde jag under arbetets redaktion och tryckning haft af Amanuensen i Kongl.
Biblioteket E. W.
Det är för mig en kär pligt att till dem offentligen frambära min tacksägelse härför.
Stålsticksporträtt
utförda af G. J.
Stodart i London.
Konung OSCAR II framför titeln.
OSCAR DICKSON sid.
ALEXANDER SIBIRIAKOFF » 1
Litograferade kartor
utförda å Generalstabens Litografiska anstalt i Stockholm.
Karta öfver norra Europa, ur Nicolai Donis upplaga af Ptolemæi Cosmogra-
phia, Ulm 1482.
Karta öfver Norden, ur Jakob Ziegler’s Schondia, Strassburg 1532.
Karta öfver norra Europa, ur Olai Magni Historia de gentium septentriona-
lium variis conditionibus, Basel 1567.
Karta öfver Dicksons hamn, af G.
Bove.
– Karta öfver Kap Bolvan på Wai-
gatsch-ön, af förf. – Lenas resa i Malygin-sundet, af A.
Hovgaard.
Karta öfver Kap Tscheljuskin. af G.
Karta, utvisande Barents’ tredje resa, ur J. I.
Pontani Rerum et urbis Am-
stelodamensinm historia, Amst. 1611.
Rysk karta öfver norra Ishafvet från början af 1600-talet, offentliggjord i Hol-
land år 1612 af Isaac Massa.
Utkast till en karta öfver Taimur-sundet, af G.
Bove, med special öfver Ak-
tinia bay, af dens.
Illustrationer i texten.
Träsnitten äro, då ej annorlunda nedan angifves, utförda å herr Wilhelm Meyers xylografiska anstalt i Stockholm.
Vega under segel, ritad af kapten J. Hägg 1
2. Vega, genomskärning långskepps, rit.
af löjtn. C. A. M. Hjulhammar 8
Vega, plan af inredning under däck, rit. af densamme 8
Vega. plan af öfre däck, rit. af dens. 8
Lena, genomskärning långskepps, rit.
af mariningeniör J.
Pihlgren ... 9
Lena, plan af inredning under däck, rit. af dens. 9
Lena, plan af öfre däck, rit. af dens. 9
Svenska segelsällskapets flagga, rit. af hr V.
Andrén 32
Tromsö, rit. af hr R.
Haglund 34
Gamla verldens polardrägt, rit. af hr O. Sörling 36
Nya verldens polardrägt, rit. af docent A.
Kornerup i Kjöbenhavn 37
Trädgränsen i Norge, rit. af hr R.
Haglund, xylogr. af hr J.
Engberg 40
Trädgränsen i Sibirien, rit. af dens.
Hjortron (Rubus Chamœmorus L.), rit. af professorskan A. ANDERSSON 42
Norskt skepp från 900-talet, rit. af hr Harald Schöyen i Kristiania 48
Sebastian Cabot, xylogr. af fröken Ida Falander 56
Sir Hugh Willoughby, xylogr. af J. D. Cooper i London 56
Vardö år 1594 60
Vardö i våra dagar, rit. af hr R.
Haglund 61
Kustlandskap från Matotschkin Schar, rit. af dens. 67
Chabarowas kyrka, rit. af hr V.
Andrén 73
Samojedisk qvinno-hätta, rit. af hr O.
Sörling 77
Samojedisk släde, rit. af hr R.
Haglund 78
Lappsk akja, rit. af dens., xylogr. af hr J.
Engberg 79
Samojedisk släde och afgudar 80
Samojedgudar, rit. af hr O. Sörling 82
Samojedisk qvinnodrägt, rit. af hr R.
Haglund 83
Samojediska hårprydnader, rit. af hr O. Sörling 84
Samojediskt bälte med knif, rit. af dens.
Offerhög på Waigatsch-ön, rit. af hr R.
Engberg 88
Gudar från offerhögen, rit. af hr O.
Sörling 90
Offerhåla på Waigatsch, rit. af hr V.
Andrén 92
Samojedgraf på Waigatsch, rit. af hr R.
Haglund, xylogr. af hr O. Dahlbäck 94
Samojediska bågskyttar 95
Samojeder från Schleissing, Neu-entdecktes Sieweria 97
Häckningsplats för alke-kungar, rit. af hr R.
Haglund 101
Alke-kung (Mergulus alle L.), rit. af hr M.
Westergren 104
Alka (Uria Brünnichii Sabine), rit. af dens.
Lunnefogel (Mormon arcticus L.), rit. af dens.
Tejst (Uria grylle L.), rit. af dens. 107
Häckningsplats för stormåsar, rit. af hr R.
Haglund 110
Kryckja (Larus tridactylus L.) och Ismås (L. eburneus Gmel.), rit. af hr M.
Westergren 112
Sällsynta nordiska måsarter (Larus Sabinii Sabine och L.
Rossii Richards), rit. af dens.
Labbar (Lestris parasitica L., L. Buffonii Boie och L. pomarina Tem.), rit. af dens.
Hufvuden af ejder, praktejder, prutgås och hvitkindad gås, rit. af. dens. 118
Mindre sångsvanen (Cygnus Bewickii Yarr.), rit. af dens.
Bröstben af Cygnus Bewickii, rit. af dens.
Ripfjell, rit. af hr R.
Haglund 124
Fjelluggla (Strix nyctea L.), rit. af hr M.
Westergren 125
Renbetesmark, rit. af hr R.
Haglund 129
Isbjörnar, rit. af hr G.
Mützel i Berlin, xylogr. af K.
Jahrmargt derstädes 132
Isbjörnar efter Olaus Magnus 138
Hvalrossar, rit. af hr M.
Westergren 144
Hvalrossbetar, rit. af dens.
Fångstredskap, rit. af hr O. Sörling 149
Hvalrossfångst efter Olaus Magnus 152
Hvalrossar, gammal holländsk bild 153
Japansk bild af hvalross 154
Ungar af grönlandssäl, rit. af hr M.
Westergren 156
Storsäl (Phoca barbata Fabr.), rit. af dens. 157
Snadd (Phoca hispida Erxl.), rit. af dens. 157
Hvithval (Delphinapterus leucas Pallas), rit. af dens. 159
Genomskärning af inlandsis 168
Bild från Grönlands inlandsis, rit. af hr R.
Haglund 169
Grönländsk isfjord, rit. af dens.
Långsamt framskridande isbrä, rit. af dens. 171
Utsinande isbrä, rit. af hr O. Sörling 171
Umbellula från Kara-hafvet. rit. af hr M.
Westergren 176
Elpidia glacialis
Théel från Kara-hafvet, rit. af dens.
Manganhaltiga myrmalmsbildningar från Kara-hafvet, rit. af hr O. Sörling 177
Genomskärning från södra kusten af Matotschkin-sundet, rit. af geologen E.
Erdmann 179
Karta öfver Jenisejs mynning (zinkografi) 183
Ruiner af simovien vid Krestowskoj, rit. af hr O.
Sörling 185
Sieversia glacialis R.
Br. från Dicksons hamn, rit. af professorskan A.
Andersson 188
Evertebrater från Dicksons hamn:
Yoldia arctica Gray och Diastylis Rathkei Kr., rit. af hr M.
Westergren 190
Offerplats på Jalmal, rit. af hr R.
Haglund 196
Jordgammor på Briochowski-ön, rit. af dens. 200
Rysk lodja 207
Holländsk skeppare 219
Isbjörnfångst 221
Jan Huyghen van Linschoten 225
Kilduin i ryska Lappland år 1594 226
Karta öfver Fretum Nassovicum eller Jugor Schar 230
Olycklig strid med en isbjörn 232
Barents’ och Rijps fartyg 235
Barents’ hus (bild från utsidan) 238
Barents’ hus (bild af det inre) 239
Jacob van Heemskerk 241
De la Martinières karta 246
Guldglänsande ammonit från Novaja Semlja (Ammonites alternans v.
Buch), rit. af hr M.
Westergren 259
Bild från Matotschkin Schar, rit. af hr R.
Haglund 262
Friedrich Benjamin von Lütke, rit. och xylogr. af fröken Ida Falander 265
August Karlowitsch Ziwolka, rit. och xylogr. af dens. 270
Paul von Krusenstern d. y., rit. och xylogr. af dens. 271
Michael Konstantinowitsch Sidoroff, rit. och xylogr. af dens. 272
Norsk fångstskuta, rit. af kapten J. Hägg 278
Elling Carlsen, xylogr. af I. D. Cooper i London 280
Edvard Holm Johannesen, xylogr. af dens. 281
Sivert Kristian Tobiesen, xylogr. af dens. 288
Tobiesens vinterhus på Beeren Eiland, rit. af hr R.
Haglund 289
Joseph Wiggins, rit. af hr R.
Widing 298
David Ivanowitsch Schwanenberg, rit. och xylogr. af fröken Ida Falander 300
Gustaf Adolf Nummelin, rit. och xylogr. af dens. 301
Jakten Utrennaja Saria, rit. af kapten J. Hägg 302
Vega och Lena förtöjda vid ett isstycke, rit. af hr R.
Haglund 307
Hårstjerna från Taimur-kusten (Antedon Eschrichtii J.
Müller), rit. af hr M.
Westergren 312
Bild af kristaller funna på isen utanför Taimur 313
Genomskärning af snöytan på ett drifisfält vid 80° n. br. 315
Gräs från Aktinia bay (Pleuropogon Sabini R.
Br.), rit. af professorskan A. Andersson 318
Vega och Lena saluterande Kap Tscheljuskin, rit. af hr R.
Haglund 324
Bild från expeditionens uppehåll vid Kap Tscheljuskin, rit. af dens. 325
Fjellnagelört (Draba alpina L.) från Kap Tscheljuskin, rit. af hr M.
Westergren 328
Den längst norr ut lefvande skalbaggen (Micralymma Dicksoni Mäkl.), lit. af dens. 329
Ophiurid från hafvet norr om Kap Tscheljuskin (Ophiacantha bidentata Retz.), rit. af dens. 331
Hafsspindel (Pyknogonid) från hafvet öster om Kap Tscheljuskin, rit. af dens. 335
Preobraschenie-ön, rit. af hr R.
Haglund 338
Ångaren Fraser, rit. af dens. 343
Ångaren Lena, rit. af dens. 350
Hans Christian Johannesen, xylogr. af J. D.
Cooper i London 351
Jakutsk på 1600-talet 354
Jakutsk i våra dagar, rit. af hr R.
Haglund 355
Strandbild från Jenisej, rit. af dens. 362
Subfossila hafssnäckor från tundran, rit. af hr M.
Westergren 364
Sibirisk flodbåt, rit. af hr R.
Haglund 369
Ostjak-tält, rit. af dens. 372
Bogsering med hundar på Jenisej, rit. af professor P. D. Holm 374
Fiskarebåtar på Ob, rit. af hr R.
Haglund 376
Grafvar i Sibiriens urskog, rit. af dens. 377
Kyrkby vid en sibirisk flod, rif. af dens. 381
Mammutskelett uti kejserl.
Vetenskaps-akademiens museum i S:t Petersburg, rit. af hr M.
Westergren 385
Restaurerad bild af mammut 388
Sibiriskt noshörningshorn, rit. af hr M.
Westergren och hr V.
Andrén 392
Stolbowoj-ön, rif. af hr R.
Haglund 298
Idothea entomon Lin., rit. af hr M.
Westergren 400
Idothea Sabinei Kröyer, rit. af dens.
Ljachoffs ö, rit.
af hr R.
Haglund 403
Bägarspongier från hafvet utanför Kolymas mynning, rit. af hr M.
Westergren 411
Fyrpelarön, rit. af hr R.
Haglund .
Tschuktschiska båtar, rit. af hr O. Sörling 414
Tschuktsch i regnrock af sältarmar, rit. och xylogr. af fröken Ida Falander 416
Tschuktschiskt tält, rit. af hr R.
Haglund 418
Genomskärning af en tschuktschisk graf, rit. af hr O. Sörling 422
Irkaipij, rit. af hr R.
Haglund 426
Lemningar af ett Onkilon-hus, rit. af hr O.
Sörling 427
Redskap funna i ruinen af ett Onkilon-hus, rit. af dens.
Alg från Irkaipij (Laminaria solidungula J. G.
Ag.), rit. af hr M.
Westergren 436
Skarf från Irkaipij (Graculus bicristatus Pallas), rit. af dens.
Isstycken från kusten af Tschuktsch-halfön, rit. af hr O. Sörling 439
Toross från granskapet af Vegas vinterqvarter, rit. af hr R.
Haglund 448
Vega i vinterqvarter, rit. af dens.
Vega-männens vinterdrägt, rit. af hr Jungstedt 459
Torsk från Pitlekaj (Gadus navaga Kölreuter), rit. af hr M.
Westergren 465
Kautljkau, tschuktschisk flicka från Irgunnuk, rit. och xylogr. af fröken Ida Falander 470
Metande tschuktscher, rit. af hr O. Sörling 476
Is-sil, rit. af dens.
Nors från Tschuktsch-halfön (Osmerus eperlanns Lin.), rit. af hr M.
Westergren 478
Wassili Menka, rit. af hr O. Sörling, xylogr. af fröken Ida Falander 479
Tschuktschisk hundsläde, rit. af dens.
Tschuktschiska bensniderier, rit. af dens.
Harar från Tschuktsch-landet, rit. af hr M.
Westergren 493
Observatoriet vid Pitlekaj, rit. af hr R.
Haglund 496
Vegas gunrum en afton under öfvervintringen, rit. af dens., xylogr. af hr R.
Lindgren 502
Refraktionshalo, rit. af dens. 504
Reflexhalo, rit. af dens. 505
Genomskärning af strandlagren vid Pitlekaj 506
Julaftonen på Vega, rit. af hr V.
Andrén 508
Sid. 176, rad 1 nedifr. står: 11/3 läs: 1½.
» 191, » 14 » » decimeter » centimeter.*
» 247, » 4 » » Jakob II » Karl II.*
» 248, » 7 » » Thomas » James. *
» 255, » 4 uppifr.
» 1775 » 1757.
» 255, » 7 » » 1860, 1861, » 1860, 1862.
» 270, Porträttets underskrift bör vara:
August Karlowitsch Ziwolka.
» 352, rad 8 nedifr. står: december läs: september.
» 362, » 8 » » Det är en allmän regel »
För norra halfklotet är det en allmän regel.
» 465, » 13 » » ½ » 1/3.
» 478, » 12 » » ½ » 1/3.
De med * betecknade rättelserna äro införda i en del af upplagan.
Den sjöfärd, som jag i denna bok skall skildra, föregicks och föranleddes af tvenne andra från Sverige utgångna sjöresor till vestra delen af det sibiriska Ishafvet, under hvilka jag, första gången år 1875 med en fångstskuta »Pröven» och andra gången år 1876 med ett ångfartyg »Ymer», nådde Jenisejs mynning.
Efter hemkomsten från den sistnämnda färden trodde jag mig, på grund af den derigenom förvärfvade erfarenheten och på grund af de lärdomar, som man under belysning af denna erfarenhet kan hemta från äldre, i synnerhet ryska undersökningar af Asiens nordkust, kunna förklara, att det öppna farvatten, hvilket två år å rad fört mig öfver det förut så illa beryktade Kara-hafvet till Jenisejs mynning, enligt all sannolikhet sträckte sig ända bort till Beringssund, och att en kringsegling af den gamla verlden således vore möjlig.
Naturligt var, att jag skulle söka fullfölja det uppslag till nya vigtiga upptäckter, som här yppade sig.
Det gälde ju lösandet af en geografisk uppgift, framträngandet nordöstra vägen till Kina och Japan, hvilken sedan mer än trenne århundraden utgjort föremål för täflan bland verldens första handelsstater och djerfvaste sjöfarare, och hvars utförande, om man uppfattar den som en kringsegling af den gamla verlden, redan för årtusenden tillbaka varit ett önskningsmål för geograferna.
Jag beslöt derföre till en början att för ändamålet använda de penningemedel, som herr A.
Sibiriakoff efter min återkomst från 1876 års färd stält till mitt förfogande för fortsättning af undersökningarna i det sibiriska Ishafvet.
För en färd af den utsträckning, hvarom nu var fråga, var dock denna summa alldeles otillräcklig.
Med anledning häraf vände jag mig till Hans Maj:t Konungen med förfrågan, huruvida den påtänkta sjöfärden kunde i afseende å sin utrustning räkna på något understöd från allmänna medel.
Konung Oscar, som redan såsom arffurste lemnat ett rikligt bidrag till den Torellska expeditionen 1861, omfattade genast mitt förslag med synnerlig värma och lofvade att inom kort för rådplägning i ämnet till sig sammankalla de svenska Jenisej-fararne och andra för våra forskningsfärder i norden intresserade män samt uppmanade mig att till dess vara beredd att fullständigt framlägga de skäl, hvarpå jag grundade min från den allmänna uppfattningen så afvikande mening rörande isförhållandet i hafvet vid Sibiriens nordkust.
Denna sammankomst, hvilken kan betraktas som Vega- expeditionens födelsedag, egde rum på Stockholms slott den 26 januari 1877 och inleddes med en middag, till hvilken en mängd personer voro inbjudna, bland dem de i Stockholm för tillfället befintliga medlemmarne af svenska konungahuset, prins Hans af Glücksburg, grosshandlaren d:r Oscar Dickson, statsrådet och chefen för sjöförsvarsdepartementet friherre F. W. von Otter, bekant för sjöresor i de arktiska farvattnen 1868 och 1871, docenten F. R.
Kjellman, d:r A.
Stuxberg, den förre deltagare i öfvervintringen vid Mosselbay 1872–73 och Jenisej-färden 1875, den senare i Jenisej-resorna 1875 och 1876, samt docenterna Hj.
Theel och A. N.
Lundström, båda deltagare i 1875 års Jenisej-färd.
Efter middagen framlades programmet för den tilltänkta resan, ungefär i den form, i hvilken detsamma sedermera blifvit på flere språk i tryck offentliggjordt.
Härefter uppstod en liflig rådplägning, hvarunder skäl anfördes för och mot planens utförbarhet.
I synnerhet gaf frågan om isförhållandena och hafsströmmarne vid Kap Tscheljuskin anledning till ett utförligt meningsutbyte.
Slutet på detta blef, att Hans Majestät först af alla förklarade sig öfvertygad om reseplanens utförbarhet och beredd att ej allenast såsom konung utan äfven som enskild man kraftigt understödja företaget.
Grosshandlaren d:r Oscar Dickson delade Hans Maj:t Konungens åsigt och lofvade bidraga till de betydliga omkostnader, som den nya upptäcktsfärden erfordrade.
Det blef den sjette resa till de högnordiska farvattnen, hvilken d:r O.
Dickson till större eller mindre del bekostat.1 D:r O. Dickson blef sedermera Vega-färdens bankir, i det han till betydlig del förskotterade omkostnaderna för densamma, men efter återkomsten blefvo dessa jemnt fördelade emellan Hans Maj: t Konungen, d:r Dickson och herr Sibiriakoff.
Jag hade genast den tillfredsställelsen att vid denna nya ishafsfärd kunna såsom föreståndare för expeditionens botaniska och zoologiska arbeten fästa mina gamla bepröfvade vänner från föregående resor, de i den arktiska litteraturen så väl kända forskarne, docenten d:r Kjellman och d:r Stuxberg.
Längre fram på året erbjöd sig äfven en annan deltagare i 1872–73 års öfvervintring på Spetsbergen, löjtnanten, numera kaptenen vid svenska flottan L.
Palander, att medfölja den nya expeditionen såsom fartygsbefälhafvare, ett erbjudande som jag med glädje antog, väl bekant som jag under föregående resor blifvit med kapten Palanders utmärkta duglighet som sjöman och arktiker.
Ytterligare anslöto sig till expeditionen löjtnanten vid italienska flottan Giacomo Bove, löjtnanten vid danska flottan A. Hovgaard, läkaren med. kand. E.
Almqvist, ryske gardeslöjtnanten O. Nordqvist och löjtnanten vid svenska flottan E.
Brusewitz, hvartill kommo 21 man underbefäl och manskap enligt förteckning, som längre fram skall meddelas.
En expedition med den omfattning som den här föreslagna, afsedd att möjligen vara tvenne år, med eget fartyg och en talrik, väl aflönad bemanning samt en betydande vetenskaplig stab, måste naturligtvis blifva ganska dyr.
För att något minska utgifterna inlemnade jag den 25 augusti 1877 en ansökan till Kongl.
Maj:t med anhållan, att den ångbåt, Vega, som emellertid inköpts för expeditionen, måtte få vid örlogsvarfvet i Karlskrona försättas i fullt sjödugligt skick, äfvensom att, i likhet med hvad som varit fallet vid nordhafs-färderna 1868 och 1872–73, vissa förmåner af allmänna medel måtte beredas det befäl och det manskap från Kongl.
Maj:ts flotta, som kunde komma att såsom frivilliga deltaga i den föreslagna resan.
Med anledning af denna ansökan behagade Kongl.
Maj:t, enligt skrifvelse af statsrådet och chefen för sjöförsvarsdepartementet den 31 dec. 1877, dels medgifva sjöaflöning m. m. till den officer och 18 man af kongl. flottan, som kunde komma att frivilligt deltaga i den ifrågavarande färden, dels besluta en framställning till riksdagen, i hvilken åtskilliga anslag och ytterligare förmåner för densamma begärdes.