Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
1824 den 2 April remitterad till Cancellie-Styrelsen och Kammar-Collegium, som egde att deröfver afgifva utlåtande i sammanhang med frågan om Posternas förskaffande med Gästgifvare-skjuts. 203.
Angående försäljning af fast Egendom på Lotteri. tio Bil. t. R.
Just. Omb:ns Enib.-Ber d. 4 No v. t8a$.
Anmäld den a5 Febr. 1824, och uppskjuten.
Den 24 Mars s. år å nyo anmäld, då Kongl. Majit förklarade
Sig vilja på försök tillåta försäljning på Lotteri till och med 1826 års slut.
En Reglementarisk författning härom utfärdad den 20 April 1824. 204.
Med anhållan i afseende på rese- och tractaments-kostnaden under Extra Rote-jemknings förrättningarne: öfverlemnad i transsumt frånKrigs-Expeditionen.
Anmäld den 7 April 1824.
Majit fann denna kostnad, hvartill anslag ej blifvit anvisadt, böra utgå af öfyerskottena på Statsverkets inkomster.
Med hemställan i afseende på Kammar-Rättens anmärkningar emot Collegierne eller högre Embetsman 1 öfverlemnad i transsumt från Kammar-Expeditionen.
Anmäld den i5 Oct. 1824.
Maj:t förordnade, att de anmärkningar emot nå - Bil. t. R.
Omb:ns Emb.-Ber. d. 4 Nov. 1828. m got
Collegiura eller publikt verk af lika värdighet eller någon deras Ledamot eller ock emot en Kongl. Maj:t allena redo skyldig Embetsman, som i Kammar-Rätten förekomma i afseende på redogörelsen och ziffran, bora ifrån Kammar-Rätten directe öfverlemnas till Justitias-Cancellers-Embetefc för att i laga ordning handläggas; men att deremot anmärkningar vid egentliga administrativa åtgärder skola först hos Kongl. Majit af Kammar-Rätten anmälas genom den Stats-Expedition, från hvilken Kongl.
Majits befallningar till det Embetsverk eller den högre Embetsman, som anmärkningarna röra, vanligen utfärdas, då Kongl. Majit blefve i tillfälle att pröfva, huruvida åtal af den anmärkta åtgärden bör ske och handlingarna i sådant afseende till Justitias-Cancelleren öfverlemnas.
Angående en förändrad ordning i afseende på förseglade anbuds öppnande vid Entreprenad-Auctioner: öfverlemnad från Krigs-Expeditionen, jemte vederbörandes utlåtanden.
Anmäld den 27 Oct. 1824.
Majit, som ansåg den af Rikets Ständer föreslagna ordning vid förseglade anbuds öppnande icke vara lämplig vid upphand. ■v ■]’f: \ i lia Bil. t. R.
Just. Omb.-ns Emb.-Rtr. d.^Nov. 1828. lings- och Entreprenad-Auetioner för Kronans räkning, fann i öfrigt, uppå, vid detta tillfälle, gjord framställning om nyttan af en Allmän Reglementarisk författning angående dylika Auctioner, godt i Nåder anbefalla Kammar-Collegium och Stats-Contoret, att inkomma med underdånigt förslag till de föreskrifter, som dervid A'oro lämplige. 207.
Angående öfverseende och förbättringar i Rikets Politie-författningarihvad de röra Tull-Rätternes upphörande: cifverlemnad i transumt från JustitiaeRevisions-Expeditionen.
Anmäld den i5 Julii 1825.
Maj:t fann denna fråga böra komma under öfvervägande i sammanhang med en förnyad reglering af Embeten och Tjenster i allmänhet. 208.
Angående utarbetande af förslag till förenkling af hemmans-räntornas debitering och utgörande.
Anmäld den 4 Dec. 1823, och Kammar-Collegium anbefaldt, att, efter de grunder Bil. t. R■ St.
Just. Omb.-ns Emb.-Ber. d. 4 Nov. i8?.3. i ji grunder, som i Collegii underduniga utlåtande i samina ämne af den 16 O^t.
1810 blifvit uppgifne, utarbeta förslag till ifrågavarande förenkling och reduction af hemmans-räntorne för de Län, der de samma liu finnas i en mängd persedlar afförde. 209.
Angående åtskilliga förändringar 1 Seglations-Ordningenf Anmäld den 18 Febr. 1824.
Kongl* Maj:t befallte * med anledning häraf, att förslag till en ny redaction af nämnde författning skulle upprättas, som komme att blifva ämne för serskild pröfning och öfverläggning.
(Se vidare 210.) Beträffande Rikets Ständers anhållan om återupplifvande af 11 § uti 1780 års Kongl.
Reglemente* angående Algierske Sjöpass, med deri nödiga ändringar, skulle Commerce-Collegii utlåtande infordras.
Utlåtandet inkommet, men frågan om en ny författning i ämnet beror på pröfning i sammansatt Svenskt och Norrskt Stats-Råd* 210.
Angående en ny författning om Lurendrägeri och Tullförsnillning., ÉPt. t. R.
Just. Ombuis Emb.-Ber. $ 3:e IL t. n4 Bil. t. B.
Anmäld den 18 Febr. 1824* Kongl. Maj:t behagade i Nåder uppdraga åt LagComitens arbetande
Ledamöter, att gemensamt med serskilde nu utsedde Comiterade utarbeta och till Kong!.
Nådiga pröfning föreslå en förnyad författning emot Lurendrägeri och Tullförsnillning; hvarvid 1820 års Lurendrägeri-Förordning borde undergå de jemnkningar och förändringar, som erfarenheten, under dess tillämpning, visat vara af nöden; Förslaget borde vara ingifvet inom d. 1 Junii, hvarefter Kongl.
Maj:t ville tillse, att den nya författningen, hvilken komme att vid nästa Riksdag till Rikets Ständer öfverlemnas, utfärdas så tidigt, att den kunde tjena till efterrättelse från 1825 års början.
Frågan om Förpassnings-verkets återställande i sitt förra skick samt om Controllers vidtagande till afböjande af de missbruk, hvilka ansetts vara en följd af Commerce-Collegii Kungörelse d. 14 Junii 1822, har Kongl. Maj:t sedermera pröfvat i sammanhang med Rikets Ständers underdåniga framställning bm Inrikes Tullbevakningeri. 1824 den 8 Sept. anmältes i underdånighet, att förslaget till LurendrägeriFörordningen inkommit, och att ett serskildt underdånigt förslag äfven blifvit författadt Bil. t. R.
Just. Omb:ns Emb.-Bsr. 4 Atoff. 1828. nS till förnyad Seglations.Ordning, med hänsigt att bringa strafF-bestämningarne för Seglations-brott i likhet med den nya Lagen mot Lurendrägeri och Tullförsnillning, samt med iakttagande för öfrigt så val af de förändringar, Rikets Ständer föreslagit i nu gällande Seglations-Ordning, som af hvad under verkställigheten af densamma förekommit; Och Kongl. Maj:t befallte, att Högsta
Domstolen skulle öfver dessa förslag afgifva underdånigt utlåtande i hvad som rör deruti förekommande ansvar och straff samt rättegångs-sätt.
Frågan om förnyade Seglations- och Lurendrägeri-Förordningar förevar å nyo inför Kongl, Maj:t i Stats-Rådet den 20 April 1825, hvarefter allmänna författningar i ämnet blifvit, under den 23 Junii och 21 Julii samma år, utfärdade. 2 11.
Angående en förändrad organisation af Tull-Verket.
Ä nyo anmäld den 17 Nov., så vidt densamma rörer förändring af Tullverkets Öfver-Styrelse.
Maj:t forordnade, jiG Bil. t. R.
Just. Omh-.ns Emb.-Ber. d. !\ Nov. 1828, att General-Tnll-Directionen skulle upphöra med dea 1 Jan. 1825 och Tull-Styrelsen öfvertagas af en General - Tull -Directeur med 6,000 Ridr i Lön och 1,000 R:dr i Taffelpenningar af Tullmedlen årligen, men utan högre pensions-rätt på IndragningsStaten än Landshöfding.
Tull-Directeuren torde biträdas af 2ine Departements-Chefer med endast rådgifvande röst, af hvilka den förste skulle ega inseendet öfver allt hvad sorn anginge uppbörden och redogörelsen, samt, under General-Tull.Directeurens frånvaro, inträda i hans functipner här på stället; men den andra hafva inseendet öfver de Allmänna Tullbevaknings- och Controllerings- anstalterna, samt handlägga alla derifrån härflytande mål, som icke voro af juridisk beskaffenhet, och hvarefter General-Tull-Directeuren samt
DepartementsCheferne vidare skulle af Secreterare och Kamererare med derunder lydande CanceUie- och Contors-personal biträdas.
Majit befaRte, att på dessa hufvudgrunder för sammansättningen af den nya ÖfverStyrelsen för Tullverket ett specielare förslag skulle utarbetas och för Kongl. Majit framläggas, och att den vid detta tillfälle utnämnde General-Tull-Directeuren skulle lemnäs tillfälle, att i ämnet sig yttra, Beträffande Löne-ersättning till General-Tull-Directionens Ledamöter, så fanns Bil. t. R.
Just. Omh.ns-Emb.-Bcr. d. 4 Nov. 1828. 117 endast Commerce-Rådet Wegelin, enligt hittills följde grunder, berättigad alt behålla dess arfvode; men Kongl. Maj:t beviljade, i anseende till serskilde omständigheter, en dylik förmon intill nästa Riksdag för Hans Excellence Herr Grefve Rosenblad och v. Presidenten af Wählberg. 1824 den 16 Dec., då målet ytterligare föredrogs, bestämdes närmare Departements-Chefernes åliggande vid ärendenas behandling, arbetsfördelning dem emellan, deras lönevilkor m. m., huru Ordföranden i Stockholms Sjötulls - Rätt må tillsättas » samt hvad vid besvärs anförande mot TullStyrelsens beslut borde iakttagas.
Hvad Rikets Ständer för öfrigt hemställt, angående organisationen af Tullbevakningen, personalens lönevilkor, Tulluppbörds-litlarnes sammanslående, Tull - Districts - Chefernes indragning, kustbevakningens upphörande, har Kongl.
Maj:t sedermera i Nåder pröfvat och afgjort u yelsens förslag. 1825 den 21 Julii utfärdades Kongl. Maj:ts Nådiga Instruction för Tull-Styrelsen. 212.
Angående Allmänna Magazins-Inrättningens upplösning, ppå den nya Tull-Sty - n8 Bil. t. R.
Omb.ns Emb.-Ber. d. 4 Nav. 1828.
Anmäld den 10 Mars 1824.
Rikets Ständers hemställan om Allmänna Magazins-Inrättningens upplösning bifölls; men Kongl. Maj:t förbehöll
Sig, att, i händelse missväxt i ett elier annat Landskap skulle inträffa, innan de af Rikets Ständer föreslagna Bistrict-Magaziner hunnit inrättas, disponera det befintliga Spannmåls-lagret till understöd för behöfvande orter, emot återbetalning in natura.
Danko-Utsk:s Utlåtande, N:o 51. 3 Rosenblad, B., väckt motion, hvaruti hufvudsakligen anföres: att chefssamt kamererare-befatlningarne i kassa-afdelningen, serdeles den förstnämnda, vore bland de mest magtpåliggande tjenster inom bankoverket, emedan hela säkerheten af kassa-rörelsen ytterst h vi Jade på den noggrannhet, hvarmed dessa befattningar bestridas; att, detta oaktadt, bemälde chef förutom lönen, som berodde af hans ålder i kommissarie-tjenstegraden, och 3oo riksdaler i missräknings-penningar, icke innehade högre arfvode, än hvar och en af de öfrige aldelnings- och kontors-cheferne inom verket, eller 200 riksdaler, och att kassa-kamereraren, jemte lönen 1,200 riksdaler, ålnjöte ett arfvode af endast 200 riksdaler för tragen tjenstgöring, ehuruväl, då denne tjensteman lika med kassachefen vore ansvarig för den så kallade dagvexlings-kassan, hvilken under hela expeditionstiden underhåller jemna vexlingar med kassörerne, hvarvid missräkningar lätt kunna förefalla, billigheten fordrade att kamereraren tillädes missräknings-penningar till enahanda belopp som chefen, samt alt, enär kassörerne, genom hvilka all vexling och lill största delen all insättning och utbetalning af penningar i banken besörjes, dervid förluster genom missräkningar ej kunna undvikas, under expeditionstiden egde att för bankens räkning mottaga, och likaledes för dagens rörelse, uppå reqvisition, utbekomma penningesummor till hura höga belopp som helst, billighet och omtanka påkallade, alt en tjensteman med så mycket förtroende och så stor ansvarighet bereddes i säker löneinkomst tillfälle till en tarflig utkomst; varande, på dessa grunder, af motionären föreslaget, det mätte chefsai fvodet för kassa-afdelningens chef förhöjas från 200 till 3oo riksdaler, arfvodet för trägen tjenstgöring åt kamereraren i nämnde afdelning jemväl höjas från 200 till 3oo riksdaler, och till denne tjensteman eller den hans tjenst förrättar dessutom anslås 3oo riksdaler i missräknings-penningar, samt det för hvarje af bankens kassörer bestämda arfvode för trägen tjenstgöring förhöjas från 100 till 3oo riksdaler, allt banko.
Efter inhemlande af bankofullmäktiges yttrande i ämnet har Utskottet tagit motionen i öfvervägande; och då, hvad först angår den föreslagna förhöjningen i arfvodet för cassa-afdelningens chef, fullmägtige upplyst, alt nu varande innehafvaren af nämnde chefsbefattning inför understyrelsen förklarat sig icke göra anspråk på någon så beskaffad lönetillökning, torde, i enlighet med hvad fullmägtige jemväl hemställt, frågan härom få förfalla. 4 Eunko-Utsk:s Utlåtande, IS:o 51.
Beträffande dernäst det ifrågasatta förhöjda arfvodet samt missräknings-penningar åt kamreraren i kassa-afdelningen, bör Utskottet anmäla, att det i sammanhang härmed till pröfning förehaft en af nu varande innehafvaren af berörda befattning, kamreraren G.
Korsgren, till Utskottet ingilven ansökning, alt honom mätte beviljas en personel lönetillokning af 4oo riksdaler banko om året, i likhet med hvad af Rikets sednast församlade
Ständer blifvit hans företrädare i tjensten, nu mera Banko-kommissarien G. IV. Sc/iutzercrcuttz, förunnadt; i anledning af hvilken ansökning bankofullmägtige, som ansett det icke vara lämpligt att genom löneförhöjningar af sådan natur förändra de aflöningsvilkor, som i stat och reglementen äro för sysslorna inom verket bestämda, förklarat sig icke kunna kamreraren Korsgrens berörda anhållan i vidsträcktare mån understödja, än att fullmägtige, i betraktande af nämnda tjänstebefattnings ytterst trägna beskaffenhet, tillstyrkt, alt det enligt 35 § i gällande banko-reglemente till kamreraren i kassa-afdelningen å supplementarstat utgående arfvode af 200 riksdaler mätte förhöjas till 400 riksdaler banko från och med början af innevarande år.
Utskottet, som delar den af bankofullmägtige uttryckta åsigt om olämpligheten af personella löneförhöjningars beviljande, har deremot ansett sig icke kunna biträda fullmägtiges hemställan om tillökning i det åt ofvanbemälde kamrerare för trägen tjenstgöring anvisade arfvode, enär en sådan partiell förändring i aflönings-staten möjligen skulle väcka likartade anspråk af tjenstemännen inom samma grad; men då kassa-kamreraren, i följd af den honom jemte kassa-chefen åliggande vård af den så kallade dagvexlings-kassan, är blottställd för missräkningar vid de dagligen och stundligen förekommande utbyten af serskilda sedelslag mellan nämnda kassa och special-kassorna, samt det synes vara med rättvisa och billighet öfverensstämmande, alt, då chefen, på sådan grund, åtnjuter ett belopp af 3oo riksdaler årligen i missräknings-penningar, kamreraren, som med honom delar vården och ansvaret, äfven tillerkännes någon skälig ersättning i omförmäldte afseende, Utskottet skolat vördsamt tillstyrka, att ett belopp af 200 riksdaler banko årligen må anslås åt kamreraren i kassa-afdelningen såsom missräkningspenningar, alt, från och med innevarande års början, få på supplementar-stat utgå.
Banko-Utsk:s Utlåtande, N:o 52.
5 I afseende slutligen å den af motionären föreslagna tillökning i det åt hankens kassörer för trägen tjenst anvisade arfvode, hafva bankofullmägtige yttrat, att, om äfven kassörerne, hvilka åtnjuta en årlig inkomst af 1806 riksdaler, hvaraf 1,200 riksdaler i lön, 100 riksdaler i serskildt arfvode samt 5oo riksdaler såsom missräkningspenningar och ersättning för mistade sportler, icke kunna anses vara lönade i förhållande till deras befattningars trägna och ansvarsfulla beskaffenhet, fullmägtige dock, med afseende derå, att förmånerne för kassörs-tjenslerne närmare öfverensstämma med billighet, än de aflöningsvilkor, som äro bestämda för andra befattningar inom verket, hvilka, hvad göromålens vigt och ansvarsfullhet beträffar, stå framom kassörs-sysslorne, ej kunnat nyssberörda förslag understödja; och anser sig Utskottet, på grund häraf, icke ega skäl att tillstyrka bifall till förslaget om förhöjning i det för bankens kassörer nu bestämda arfvode.
Stockholm den 30 April 1848.
JV$ 53.
Ank. till Exp.-Utsk. den 22 April, kl. 1 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om förvarande af en del utaf Bankens redbarheter ä Carlsborgs fästning.
Uti en hos Höglo!!
Ridderskapet och Adeln väckt samt den i3 December nästlidet år till Utskottets behandling remitterad motion, har herr Hammarhjelm, E. G., med afseende å hufvudstadens läge såsom gränsort och de vådor, som en plötsligt påkommande fiendtlig invasion derstädes måste för banken medföra, framställt det förslag, att den del af bankens redbarheter i guld och silfver, som icke erfordras i och för den dagliga rörelsen, mätte förflyttas till Carlsborgs fästning, för att, under uppsigt af den på stället befintliga bevakning, förvaras i den lokal, hvilken, enligt planen för nämnda fästningsanläggning, der skall komma att för berörda ändamål inredas. 6 Ban1so-Utsk:s Utlåtande, N:o 52. ]3ankofullmäglige, hvilkas utlåtande öfver denna motion blifvit infordradt, hafva, i anledning deraf, med tillkännagifvande, att, efter hvad da inhemtat, någon byggnad, afsedd för förvaring af hankens redbarheter hvarken är eller, enligt nu följda plan, kommer att vid Carlsborgs fästning uppföras, men alt något hinder derför i afseende på utrymmet, icke skall möta, yttrat, bland annat, att, ehuru fullmägtige visserligen icke ville bestrida, att sådana händelser kunna irträffa, då det vore fördelaktigt, om någon del af bankens redbarheter funnes under behörig säkerhet på annan ort än i Slockholm; likväl och då förvaringen af större eller mindre del af nämnde redbarheter å annan ort, än der banken är, alltid måste förutsätta behofvet af en förvaltning på stället, samt den förskingring af bankens ti 11- hörigheter, som befaras kunna ifrågakomma, då de förvaras i Stockholm, jemväl kunde ega rum, om de vore nedsatte på Carlsborg, ansågo fullmägtige sig böra afstyrka bifall till ifrågavarande motion.
För sin del finnér Utskottet det af motionären framställda förslag vara förtjent af uppmärksamhet.
Genom 28 § i gällande banko-reglemente äro fullmägtige redan ålagde alt vara beredde på sådana anstalter, hvarigenom bankens redbarheter samt angelägna handlingar och dokumenter måtte, omså påfordras, kunna ulan tidsutdrägt till säker ort inom riket förflyttas.
I sådant afseende hafva ock fullmägtige låtit anskaffa ett för bankens nu varande tillgång i metallisk valuta likväl otillräckligt antal jernbeslagna trädlådor, uti hvilka omförmälda redbarlieter och handlingar skola nedläggas, för att, vid inträffande behof, kunna skyndsamt från banken förflyttas med rle transportmedel, som årstid och öfriga omständigheter påkalla.
Men härvid bör äfven tagas i betraktande, hvarthän dessa bankens tillhörigheter, i farans stund, skulle kunna föras för alt i säkert förvar aflemnas.
Utskottet anser nödig omtanka och försigtighet bjuda, alt en härtill passande ort i tid utses samt att lör ändamålet tjenliga förvaringsrum der inredas; och det skulle, efter Utskottets öfvertygelse, vara serdeles välbetänkt och betingande, om åtminstone det belopp af 2,boo,000 riksdaler i silfver, hvarunder bankens metalliska kassa, enligt nu gällande föreskrifter, icke får nedgå, alltid funnes på nämnda ställe förvaradt och sålunda vore bragt i största möjliga säkerhet.
Den härmed förenade kostnad synes äfven blifva ringa i jemförelse med den fördel, som genom en ökad trygghet beredes; och då Carlsborgs fästning, med afseende å dess läge samt öf - Ilanko-Utsk:s Utlåtande, N:o 52. 7 riga förhållanden, lärer framför hvarje annan ort inom riket erbjuda den säkerhet som här afses, får Utskottet, såsom en förberedande åtgärd, hos Rikets Ständer vördsamt föreslå, det Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att å Carlsborgs fästning må, i och för förvaring af större eller mindre del af bankens redbarheter, på bankens bekostnad, anskaffas tjenliga lägenheter, antingen medelst uppförande af en ny byggnad eller genom inredning för ändamålet af passande hvalf i eller under någon af de byggnader, hvilka, enligt den för fästningsanläggningen fastställda plan, redan finnas eller framdeles kunna varda derstädes uppförda; samt att Kongl. Majit läcktes i sådant afseende låta i nåder anbefalla uppgörandet af nödiga ritningar och kostnadsförslag, för att, efter banko ful lmägtiges godkännande, samt Kongl.
Majits derå vunna nådiga sanktion, tjena lill efterrättelse vid den ifrågakommande nybyggnaden eller inredningen; hvarförutan bankofullmägtige torde berättigas alt, uppå vederbörlig reqvisition, låta utbetala de för ändamålet erforderliga medel inom det belopp, som det godkända kostnadsförslaget upptager.
Stockholm den 20 April 184&.
Riksdagsfullmägtigen Per Nilsson från Christianstads län har reserverat sig emot förestående framställning.
STOCKHOLM, Lundberg & Comp. 1848.
Banko-Vtskoltels Utlåtande, Ti:o 53. i N:o 53.
Änk. till Exp.-Utsk. den 9 Maj, kl. 2 e. bi.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om utgifvande af beläning till gravören Åkerberg för aflemnadt prof pä njtt sedelmynt m. m.
Under anförande: att Rikets sednast församlade
Ständer utfäst en belöning af 8,ooo i :dr banko för den, som inom 1846 års utgång till bankofull mäktige aflemnade prof på sedelmynt, hvilket ansåges bäst betryggande mot efterapning; att sedan, i följd häraf, serskilda sedelprof lill fullmäktige ingifvits, dels före täflingstidens slut af gravören J. E.
Akerberg samt guldoch silfverarbetare» J.
P. ljungström, och dels efter nämnda tid af bankens egen gravör, myntproberare» C. G.
Broling, fullmäktige, hvilka förmält sig sakna de teckniska insigler, som erfordrades för bedömande afberörda prof, öfverlemnat desamma till sakkunnige mäns utlåtande, och att, ehuru desse förklarat
Åkerbergs före preskriptionstiden afgifna prof hafva uppfyllt de vilkor, Rikets Ständers i ämnet fattade beslut föreskrefve, fullmäktige ändock ansett Åkerberg icke böra undfå den stadgade belöningen — har, uti en inom Hederv.
Bonde-ståndet väckt och jemte protokollsutdrag af den aq
December nasti idet år lill Utskottet remitterad motion, riksdagsfullmäktige^ Andreas Bengtsson från Jönköpings län hemställt, att, då det syntes vara med billighet och rättvisa öfverensstämmande, att Åkerberg erhölle den belöning, hvaraf lian, enligt förenämnde kommillerades förklarande, gjort sig förtjent, åt fullmäktige måtte uppdragas att det utlofvade priset till Åkerberg utbetala; hvarförutan motionären föreslagit, dels att Åkerberg må anlagas i bankens tjenst såsom elev eller biträde till gravören derstädes, emot åtnjutande af halfva beloppet af dennes nu innebafvande lön, och dels alt, då det ännu icke kunde anses vara fullkomligen utredt, hvilken method vid sedelmyntets förändring vore ändamålsenligast och bäst Bik. h/l R.
Pre t 1847 och 184-8. -6' Samt. 1 Afd. 20 kaj tet. 1 2 Banko-Utskoltels Utlåtande, N:a 53. betryggande mot efterapning, ofvanbemälde komilerade, jemte några koppar* sticksgravörer och en i dylik väg kunnig tryckare, måtte erhålla uppdrag att noga undersöka och, efter inhemtande af gravören Åkerbergs upplysningar i ämnet, under Rikets Ständers sammanvaro, inkomma med yttrande, i fråga om hvilken method vore den hästa.
Hvad först angår frågan om utbetalande till gravören Akerberg af den belöning, 8000 r:dr b:ko, som, enligt Rikets Ständers beslut vid sednaste riksdag, blifvit bestämd för prof på förbättradt sedelmynt; så enär bankofullmäktige, uppå anförde skäl, funnit det af Åkerberg till dem ingifne täflingsprol hvarfen berättiga till erhållande af berörda belöning eller kunna an vändas lör det ändamål, som af Rikets Ständer genom omförmäldte beslut är vordt t afsedt, samt Rikets nu för samlade Ständer, genom bifall till Utskottets i utlåtandet N:o 14 under § 12 gjorda hemställan, gillat fullmäktiges i förevarande
Iråga vidtagna beslut och åtgärder, får Utskottet vördsamt hemställa, alt denna del af motionen, såsom innefattande en fråga, hvilken vid innevarande riksdag redan utgjort föremål för Rikets Ständers bepröfvande, måtte lemnäs utan afseende.
Vidkommande dernäst det förslag, att Åkerberg må, mot åtnjutande af viss årlig lön, varda anställd i bankens tjenst såsom elev eller biträde hos gravören derstädes; så och då 6 § i den för Utskoltet. utfärdade instruktion föreskrifver, att Utskottet icke eger att med tillsättning af tjenstemän eller betjening vid bankoverket sig befatta, utan att sådant bör af fullmäktige besörjas, lärer berörda förslag icke böra till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda.
I afseende slutligen å den af motionären ifrågaställde undersökning till utrönande deraf, hvilken method för tillverkning af bankens sedelmynt kunde vara mest ändamålsenlig och betryggande, bör Utskottet erinra, att det af Åkerberg till fullmäktige ingifna förslag till förändradt sedelmynt redan blifvit af sakkunnige personer undersökt, samt befunnits oand vändbart såsom grund för bankens sedelsystem, hvadan motionen, äfven i denna del, torde böra förfalla.
Och får Utskottet i sammanhang härmed upplysa, att, efter hvad tili Utskottets kunskap kommit, banko-fullmäktige för närvarande hafva under pröfning förslag till förändring i bankens sedelmynt, hvilket, före antagandet, lärer komma att vederbörlig granskning undergå.
Banko-Utskollels Memorial, K:o 5i. 3 N:o 5*.
Ank. till Exp.-Utsk den 9 Maj, kl. 1 e. m.