Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
När härtill komme de å jord bruket hvilande prestationer samt förbudet emot jordegendoms styckning, hvarigenom oberäkneligt många, ehuru små, kapitaler undandragas jordbruksnäringen och finna sin användning i andra näringar, syntes det motionärerne på intet sätt förunderligt, att jordbruket, oaktadt allt som pä sednare tider blifvit af hushåilnings-sällskaper m. fl. gjordt för dess höjande, fortfarande likväl befunne sig i stort lägervall. l)å något säkrare medel att härutinnan erhålla en fullständig förbättring icke förefunnes än ett efterskänkande af grundskatterna, till hvilken åtgärd rättvisa och billighet dessutom syntes mägtigt tala, hade motionärerne föreslagit, att grundskatterna måtte upphöra samt Statens inkomster uppfyllas genom bevillning, uti hvilken sistnämnda Riksdagsfullmäktige!) Erik Andersson ansett att, till beredande af ersättning för grundskatterna, förhöjning borde ega rum för person äfvensom i afseende å tullsatserna för lyxartiklar och utrikes varor; hvarjemte båda motionärerne för att dermed ytterligare ådagalägga nödvändigheten af den föreslagna förändringen, vid motionerna fogat en beräkning öfver inkomster och utgifter å ett vanligt kronoskattehemman uti medelgoda år, utvisande denna beräkning att då inkomsterna antagits till 1,050 R:dr R:mt, utgifterna deremot, med inberäknande af hemmansägarens och hans familjs lefnadskostnad, uppginge till icke mindre än 1,966 R:dr lika mynt.
Stats-Utskottet har förehaft detta ärende; och enär Rikets Ständer genom godkännande af Utskottets utlåtande N:o 121, i fråga om gruudskatternas kapitalisering, beslutat att uti uuderdånig skrifvelse till Kongl.
Majit anhålla, det läcktes Kongl. Majit, till utredande icke allenast af sjelfva grundsatsen, huruvida jordens frigörande från grundskatter genom kapitalisering eller på annat- sätt, må vara lör Staten och för den enskilde fördelaktigare än nuvarande sätt för utgörande af denna skatt, i nåder förordna en komité af sakkunnige personer, lör att taga denna fråga i hela 8 Ståts-Utskottets Memorial N:o 161. dess vidd uti noggrannt öfvervägande och derefter till näst sammanträdande Ständer låta öfverlemna resultatet af en så beskaffad undersökning jemte förslag till de beslut, som deraf kunna föranledas; ailtså och då, i händelse af Kongl. Majrts bifall till Rikets Ständers ofvanberörda anhållan, den komité, som för ändamålet varder förordnad, enligt ordalydelsen i Utskottets hemställan, jemväl bör taga i öfvervägande nu ifrågaställda förslag, hvilket dessutom är af den vigt, att
Utskottet ansett sig icke böra eller kunna deruti ingå i någon pröfning, förrän all möjlig upplysning i ämnet vunnits, föranlåtes Utskottet att hemställa, det motionärernes förevarande förslag för närvarande icke måtte till någon vidare åtgärd föranleda.
M:o 161.
Ank. lili Exp.-Utsk. den 1 Okt. 1863, kl. 2 e. m.
Memorial, angående utfärdande af förnyad instruktion för Rikets Ständers Revisorer vid granskningen af Riksgälds-kontorels tillstånd och förvaltning. (R. A.)
Uti en till Stats-Utskottet aflåten skrifvelse hafva Fullmägtige i Riksgäldskontoret anmält alt, i likhet med hvad under en och annan föregående statsrevision skett, Rikets Ständers under åren 1861 och 1862 församlade Revisorer gjort framställningar om ersättandet af kostnaderna för några under revisionerna af statsverket, enligt Herrar Revisorers beslut, gjorda besök och verkställda resor; och som de öfver dessa kostnader afgifna och till Fullmägtige öfverlemnade räkningar varit vederbörligen attesterade samt vid deras granskning i Riksgälds-kontorets
Revisions-kontor anmärkning icke förekommit, hade Fullmägtige ansett sig böra medgifva, att desamma blefve utaf Riksgälds-kontorets medel godtgjorda, helst tillförene beviljade ersättningar för enahanda kostnader icke föranledt någon erinran från Rikets Ständers eller deras Revisorers sida.
Men då hvarken Riksgälds-kontorets reglemente eller de för Revisorerne utfärdade instruktioner innehålla något stadgande, angående sådana kostnaders - Stats-Vtskottets Memorial N:o 161. naders ersättande af Riksgälds-kontoret och då, genom 6 § af nu gällande instruktion för revisionerna af Riksgälds-kontorets tillstånd och förvaltning, detta Verk endast fått sig ålagdt att godtgöra kostnaderna för Rikets Ständers Revisorers resor från deras hemvist till hufvudstadeu, hade Fullmägtige trott sig böra fästa Utskottets uppmärksamhet på saknaden af föreskrift i fråga om ersättningsskyldigheten för de resor, hvilka Revisorerne under pågående revisionsförrättning kunde finna nödigt företaga, hemställande Fullmägtige att, i fall kostnaderna för dylika resor äfven hädan efter skola af Riksgälds-kontoret godtgöras, erforderligt stadgande derom mätte varda af Rikets Ständer meddeladt.
Utskottet, som är af den mening att kostnader af ifrågavarande beskaffenhet, såvida desamma varit föranledda af Revisorernes vid allmänt sammanträde fattade beslut, böra af Statens mede! bekostas, har fästat sin uppmärksamhet dervid, att instruktionen icke heller innehåller någon föreskrift om godtgöraudet af nödiga utgifter för papper och skrifmaterialier m. m., som för revisionens behof erfordras.
Då 4 § af instruktionen innehåller, att Revisorerne icke må ingå i något slags disposition af Riksgälds-kontorets medel, under hvilken titel eller till hvad behof det vara må, med undantag af de i instruktionen omförmälda arfyoden och resekostnads-ersättningar, synes ett stadgande, som berättigar Revisorerne att anvisa godtgörelse för kostnader af omförmälda beskaffenhet, äfven böra uti instruktionen inflyta; och Utskottet anser sig derföre böra hemställa, att 7 § uti den för Rikets Ständers Revisorer vid granskningen af Riksgälds-kontorets tillstånd och förvaltning nu gällande och uti Kongl. Kungöreiseu den 10 Februari 1860 intagna instruktion, må erhålla följande tillägg: »Likaledes må Revisorerne på Riksgälds-kontoret anvisa ersättning ej mindre för inköp af papper, skrifmaterialier och andra dylika utgifter för revisionens behof samt för annonser rörande Revisorernes sammanträden, än ock för de kostnader, som kunna föranledas af sådana under revisionstiden verkställda resor, som af Revisorerne vid sammankomst in pleno ansett nödvändiga.» Enär Rikets Ständer, genom bifallande af Sammansatta Stats- och BankoUtskottets Utlåtande N:o 41, redan beslutat dels att någon resekostnadsersättning icke må till Revisor utbetalas, om han i följd af aunat allmänt uppdrag, under den tid revisionen pågår, vistas å revisionsorten samt för sådant uppdrag åtnjuter dylik ersättning, dels att, då revision af Statsverkets samt Bankens och Riksgälds-kontorets tillstånd, styrelse och förvaltning eger rum under pågående riksdag, de ledamöter af revisionen, som tillika utöfva riksdagsmannakallet, icke må vara berättigade att i egenskap af Revisorer åtnjuta arfvode, har Utskottet ansett sig böra hemställa, Bth. till R.
Prdt. 1862 & 1863. 4 Sami. 1 Afd. 3 Rand. 12 Haft. 2 Stats-Vtskottets Memorial N:o 161. att förnyad instruktion för Rikets Ständers Revisorer vid granskningen af Riksgälds-kontorets tillstånd och förvaltning må utfärdas, hvilken instruktion, med iakttagande af ofvanberörda dels redan beslutade, dels nu föreslagna stadganden, torde erhålla följande lydelse: .§ »• Sedan de, enligt Riksdags-ordningens 68 §, till granskning af Stats-, Banko- och Riksgäldsverken utsedde Revisorer sammanträdt, ega de att, för fullgörandet af den. i afseende på Riksgäldsverket, dem uppdragna befattning, jemte härvid erforderliga räkenskaper, protokoll och öfriga handlingar, emottaga följande berättelser, nemligen: l:o) af Fullmägtige i Riksgälds-kontoret, angående detta Verks tillstånd och förvaltning under den tid, som Revisorernes granskning bör omfatta; 2:o) af Riksgälds-kontorets Kommissariat, angående Kontorets inkomster och utgifter samt skulder och tillgångar under berörda tid, jemte derpå inverkande förhållanden; samt 3:o) af Riksgälds-kontorets Ombudsman, angående de
Revisorernes åligganden bestå deruti: a) att granska Riksgälds-kontorets tillstånd och förvaltning sedan den tid, sist församlade Revisorers eller Stats-Utskotts granskning omfattat; b) att härvid sorgfälligt undersöka, om detta Verk kommit i behörigt åtnjutande af de detsamma utaf Rikets Ständer anvisade inkomster och till gångar. samt om verkställda utbetalningar varit med Rikets Ständers beslut och föreskrifter Öfverensstämmande; c) att tillse, huruvida ej allenast Fullmägtige, utan äfven Riksgälds kontorets samtlige embets- och tjenstemän ställt sig till efterrättelse det för Kontoret utfärdade Reglemente, jemte andra gällande instruktioner och föreskrifter, äfvensom för öfrigt vederbörligen iakttagit och fullgjort sina åligganden; d) att, derest något skulle finnas vara försummadt eiler eljest kräfva rättelse, härå fästa Fullmägtiges uppmärksamhet och derjemte hos Rikets
Ständer förhållandet anmäla samt föreslå de åtgärder, som, till vinnande of behörig verkställighet eller rättelse härutinnan, anses böra vidtagas; e) att dessutom till laga beifran af vederbörande befordra så beskaffade förseelser af Fullmägtige eller Kontorets embets- oell tjenstemän, att
Revisorerne anse åtal i anledning deraf böra ofördröjligen anställas; I) att öfver sådana frågor, derom Fullmägtige ansett sig höra med Revisorerne rådgöra, sina åsigter och yttranden Fullmägtige meddela; Stats-Uiskottets Memorial N:o 161.
11 g) att pröfva och afgöra besvär, som af Kontorets embets- och tjenstemän eiler andra personer blifvit hos Revisorerne, i föreskrifven ordning, anförda öfver Fullmägtiges åtgärder och beslut i klaganderna rörande mål; dock kan, i följd af Revisorernes angående befordringsfrågor meddelade yttranden, skedd befordran icke återgå; och h) att, der anledning dertill skulle förefinnas, äfven utan anförda klagomål, göra erinringar emot Fullmägtiges beslut i frågor om tjensters tillsättande samt löners eller pensioners beviljande.
§ För öfrigt böra Revisorerne, under utförandet af revisions-förrättningen, noggrannt iakttaga, ej mindre hvad Riksdags-ordningen, i afseende på dem, innehåller, än hvad den för Fullmägtige utfärdade ansvarighetslag, uti der Förutsatta fall, stadgar. § 4.
Med undantag af här nedan omförmälda arfvoden och ersättningar, må Revisorerne icke ingå i något slags disposition af Riksgälds-koritorets medel, under hvilken titel eller till hvad behof det vara må; ej heller ega Revisorerne att på annat sätt, än i 2 § stadgadt är, befatta sig med befordringar eller löne- och pensionsfrågor. § S
Efter fulländad revisions-förrättning böra Revisorerne, öfver hvad dervid förekommit, till Rikets Ständer afgifva utförlig berättelse, som tillika skall innehålla upplysning om Riksgälds-kontorets ställning, samt huruvida något emot detta Verks förvaltning varit att erinra; börande denna berättelse, sedan den blifvit af Revisorerne underskrifven, tillställas Fullmägtige i Riksgälds-kontoret, hvilka ofördröjligen låta till trycket befordra och sedermera med allmänna tidningarne utdela densamma, jemte de upplysningar, som af deruti anmärkta förhållanden möjligtvis kunna påkallas; hvarefter berättelsen, med tillhörande bilagor, skall af Fullmägtige till Rikets Ständer öfverlemnas, äfvensom tryckta exemplar deraf Rikets Ständers uästsammanträdande Revisorer tilldelas. .§ 6.
Jemte det hvarje Revisor bestås skjuts efter två hästar från sitt hemvist till Stockholm samt tillbaka, ega Revisorerne att uppbära traktamenten af Sex Riksdaler Riksmynt om dagen, så väl under sjelfva revisionsförrättningen, som under fram- och återresan, efter beräkning af åtta mil för hvarje resedag och med iakttagande, att, derest miltalet icke jerant 12 Stats-Utskottels Memorial N:o i62. motsvarar resedagarne, må för öfverskotta, såvida det uppgår tili minst en mil, ytterligare beräknas en dags traktamente; kommande hädanefter, likasom hittills, halfva beloppet af dessa traktamenten och resekostnader att af Riksgälds-kontoret godtgöras.
Någon resekostnads-ersättning må dock icke till Revisor utbetalas, om han, i följd af annat allmänt uppdrag, under den tid revisionen pågår, vistas å revisionsorten samt för sådant uppdrag åtnjuter dylik ersättning.
Då revision af Statsverkets samt Bankens och Riksgälds-kontorets tillstånd, styrelse och förvaltning eger rum under pågående riksdag, må icke heller den ledamot af revisionen, som tillika utöfvar riksdagsmannakallet, vara berättigad att i egenskap af Revisor åtnjuta arfvode. § 7- At den, i och för Riksgäldsverkets revision, af Revisorerne antagna kansli- och vaktbetjening ega Revisorerne att, i mån af arbetets vigt och beskaffenhet, bestämma lämpliga arfvoden, som af Fullmägtige sedermera utanordnas.
Likaledes må Revisorerne på Riksgälds-kontoret anvisa ersättning ej mindre för inköp af papper, skrifmaterialier och andra dylika utgifter för revisionens behof samt för annonser rörande Revisorernes sammanträden, än ock för de kostnader, som kunna föranledas af sådana under revisionstiden verkställda resor, som Revisorerne vid sammankomst in pleno ansett nödvändiga. 1 händelse Rikets Ständer gilla hvad Utskottet sålunda föreslagit, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse anhålla, att den förnyade instruktionen varder af Kongl. Maj:t till allmän efterrättelse kungjord.
Stats-Ut skottets Utlåtande N:o 162, m® 162.
Ank. (lil Exp.-Utsk. den I Okl. 1863, kl. 2 e, m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om efterskänkande af Kronans rätt till ekskoq. (I. A.) Sedan Lag-Utskottet, till hvars behandling Bonde-Ståndet remitterat en inom nämnda Stånd af Riksdagsfullmägtigen G.
Bjerkander i ofvanberörda ämne väckt motion (N:o 332), uti memorial den 15 December sistlidet år förklarat, att nämnda förslag, som ginge derpå ut att Kronans rätt till ekskog å vissa hemman måtte varda efterskänkt, icke folie inom omfånget af Lag-Utskottets i Grundlagarne utstakade verksamhet, samt förthy motionen återlemnat, så hafva samtliga Kiks-Stånden densamma till Stats-Utskottet öfverlemnat.
Uti sin berörda motion har motionären erinrat om det oegentliga förhållande, som egde rum derutinnan, att ek, som på frälsegrund tillhörde jordegaren, likväl vore Kronan förbehållen på skatte-,' krono- och stadsjord.
Afven efter det köpeskillingen blifvit betald samt eganderätten genom fastebref bekräftats, hadefjegaren till fastighet af sistnämnda jordnaturer lika litet rättighet till den å egendomen redan vexande ekskog, som till den ek, som framdeles kunde derstädes vexa upp, äfvensom han för otillåten afverkning af sådant träd på egen mark ansågs såsom hade han föröfvat dylik åverkan å annans enskilda egor.
Väl vore numera utväg beredd att genom erläggande af viss lösen förvärfva eganderätt till ekskogen, men de många omgångar och det besvär, som vore dermed förenade, förmådde mången att utan dertill förvärfvad rätt taga sitt behof, äfven med fara att blifva åtalad, hvilket likväl, i anseende till svårigheten att öfvervaka lagens efterlefnad, sällan torde inträffa.
Då emellertid ändamålet med denna lagstiftning, eller ekskogarnes bevarande, på det att Kronan icke måtte sakna erforderligt skeppsvirke, utan tvifvel skulle bättre vinnas genom efterskänkande af rätten till ekskogen åt den enskilde jordegaren, som derigenom skulle finna med sin fördel förenligt att egna omvårdnad åt planteringen af detta dyrbara trädslag, har motionären föreslagit, att ek på kronoskattehemman, berustade säterier och stadsjord af kronoskatte natur, måtte jordegaren eftcrlåtas med samma rätt, som egare af frälsehemman dertill hafva, samt att nu gällande stadganden i ämnet måtte i öfverensstämmelse härmed ändras.
Genom Kongl. Förordningen den 28 Oktober 1850 hafva egare af kronoskattehemman, berustade säterier och stadsjord af kronoskatte natur, medgifvits rättighet 14 Stats-Utskottetf Utlåtande N:o 1t>3. att förvärfva fri dispositionsrätt öfver ekskogen derå emot erläggande af lösen, utgörande för den framdeles uppvexande ekskogen jemte befintliga och framdeles uppvexande mäste- och storvirksträd allenast 24 sk. banko för helt hemman, samt, för den redan befintliga ekskogen, ett belopp, som af en för hvarje socken utsedd komité blifvit, i öfverensstämmelse med en mot ekens värde särdeles billig beräkningsgrund, en gång för alla bestämdt; och enär dessutom annan åtgärd icke erfordras för ifrågakomma rättighets förvärfvande, än löseskillingens insättande i Landtränteriet, hvaröfver bevis å Landskontoret bör tagas och för Häradsskrifvaren uppvisas, samt härtill kommer att, enligt hvad Riksgälds-kontorets räkenskaper utvisa, i sådan lösen till Statsverket inilutit icke mindre än 1,256
R:dr 84 öre för år 1858, 2,516 R:dr 10 öre för år 1859, 2,009 R:dr 35 öre för år 1860, 859 R:dr 74 öre för år 1861 samt 1,577 R:dr 93 öre för år 1862, i följd hvaraf det synes uppenbart, att ett icke ringa antal jordegare begagnat sig af den medgifna lösningsrätten, föranlåtes Utskottet, att till motionärens ofvanberörda framställning afstyrka Rikets Ständers bifall.
Stockholm den 1 Oktober 1863. m® 163.
Ant. till Exp.-LJtsk. den I Okt. 1863, kl. 2 e. m.
Utlåtande, t anledning af väckt motion, angående förflyttning utom hufvudstaden af Kongl. Flottans varf och dithörande materiel m. m., samt Skeppsholmens och galervarfvets upplåtande till Stockholms stad. (I. A.) Från Borgare-Ståndet har till Stats-Utskottet remitterats en af Herr .4. O. Wallenberg väckt motion (N:o 256), hvaruti förmäles, hurusom motionären redan vid 1856 års riksdag fästat uppmärksamheten på behofvet af ökade tillfällen att anlägga sådana byggnader i närheten af hamnen i Stockholm, som företrädesvis afsåge handelns och sjöfartens behof.
För sådant ändamål hade motionären ansett lämpligast, att Skeppsholmen blefve upplåten till stadsdel emot ersättning af flyttningskostnaden för Kronans dervarande etablissementer; och hade motionären, med ytterligare stöd af Ståts-Utskottets Memorial N:o tb'4. iö de förändringar i sjövapnet, som ofelbart under den närmaste framtiden förestå, och hvarigenom Skeppsholmens umbärlighet för det ändamål, hvartill densamma för närvarande begagnas, blefve ännu' större, trott sig böra förnya sin berörda framställning samt hemställt, att Rikets Ständer måtte tili Kongl. Magt ailåta underdånig skrifvelse med anhållan, dels att Kongl, flottans varf och all dithörande materiel, kaserner och boställen nu. m. blefve till lämplig plats utom hufvudstaden förflyttade, dels ock att såväl Skeppsholmen som det sä kallade galervarfvet måtte, emot den ersättning, Kongl.
Majit kunde finna lämplig, upplåtas till Stockholms stad för att ändamålsenligt bebyggas med hufvudsakligt afseende på handelns och sjöfartens behof.
Som, enligt hvad Utskottet inhemtat, Kongl. Majit, uppå en af Herr Ofverståthållaren uti hufvudsakligen enahanda syfte gjord underdånig framställning, förordnat en komité of sakkunnige personer att taga detta ärende under pröfning och derefter utlåtande i ämnet afgifva, anser Utskottet vid sådant förhållande och enär alltså denna vigtiga fråga, efter erhållen nödig utredning, kommer att af Kongl. Majit tagas uti nådigt öfvervägande, samt, i händelse af bifall till framställningen, uti sålunda utredt skick, till Rikets Ständers godkännande öfverlemna», sig icke nu kunna förorda bifall till motionärens framställning, hvilken Utskottet följaktligen hemställer för närvarande icke måtte till någon åtgärd föranleda.
Stockholm den i Oktober i863.
JU:© 164.
Arik. till Exp.-Utsk. den 1 Ökt. 1863, kl. 2 e. m.
Memorial, i anledning af erhållen återremiss å Stats-Utskottets Betänkande N:o 126, angående frånträdande af Kronans rätt till återlösen af de s. k.
Trippiska hemmanen i Halland. (T. A.) Berörda utlåtande, hvaruti 'Mats-Utskottet hemställt, att Rikets Ständer måtte förklara, det något anspråk att få till Kronan återlösa dem af de s, k.
Trippiska hemmanen, hvartill Svenske män redan vunnit eller framdeles kunna förvärfva all den Trippiska arfvingarne, enligt köpeafhandlingarne den 26 April och den 9 Maj 1653 16 Stats-Utskottets Memorial N:o 164. tillkommande rätt, hädanefter icke må å Kronans vägnar väckas, har af Ridderskapet och Adeln blifvit til!
Utskottet återremitteradt; men enär de 3 öfriga Riks-Stånden godkänt Stats-Utskottets ofvanberörda hemställan, torde Rikets Ständer finna, det någon åtgärd i anledning af återremissen icke erfordras.
Rumstedt, 1SC3.
Stats- Utskottets Memorial N:o 165. 1 N:o 165.
Memorial, angående afskrifning af åtskilliga inom linien i Biksgälds-kontorets räkenskaper balanserade fordringar. (R. A.) Sedan fråga uppställ, huruvida samtliga inom linien uti Riksgälds-konlorets bufvudböcker sedan liera år tillhaka med oförändradt belopp upptagna fordringsposter fortfarande behölde i räkenskaperna upplagas, bafva Fullmägtige i Riksgäldskontoret, uppå anmodan, uti afbiten skrifvelse meddelat nedanstående upplysningar rörande dem bland dessa fordringsposler, hvilka äro af den beskaffenhet, att någon vidare godtgörelse derför icke är alt förvänta, och hvilka Fullmägtige derför destohellre ansett numera kunna helt och hållet ur räkenskaperna alföras, som i allt fall ltiksgälds-kontoret, derest, emot förmodan, tillgång lill ytterligare albetalning å en eller annan utaf dessa fordringar skulle framdeles erhållas, måste fortfarande vara berälligadt komma i åtnjutande a! hvad som möjligen kan å samma fordringar ytterligare inflyta; varande de sålunda till afskrifning anmälda fordringsposterna följande, nemligen: l:o.
Den under titel ”oersatt lombardfond vid f. d. G mer al-assistans-kontor el” bokförda fordran R:dr 57,723: 17. Sedan den genom f. d.
General-assistans-kontoret, med förlag af allmänna medel, bedrifna pantlånerörelse i början af 1830:lalet upphört, beslöto och förordnade Rikets Ständer under 1840 och 1841 års riksdag, att det belopp, 40,423 R:dr 17 sk. 11 r:st.
Ranko, Riksgälds-kontorets återstående fordran för de till sagda lånerörelse försträckta medel utgjorde, skulle föras inom linien i räkenskaperna; och har denna fordrans belopp genom sedermera till Riks— gålds-kontoret skedda inbetalningar minskats, under år 1844 med R:dr Banko 577: 33. 7. och under år 1850 med „ 1,563: 27. — eller med tillsammans R:dr Banko 1,941: 12.
7. samt följaktligen lill „ ,, 38,482: 5.
4. motsvarande ofvannämnda ännu balanserade summa 57,723 R:dr 17 öre.
Brot. 1862 & 1863. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 13 Haft. I 2 Stats-Utslcottets Memorial N:o 165. 2:o.
Det under 1825 samt 182 8—1850 års riksdagar i egenskap af kreditiv beviljade och under åren 1855 och 1855 från Jliksgäkls—kontoret ulhekomna statsbidrag för en vattenledning till Carlskrona, utgörande, efter afdrag af den år 1850 med 4,099 R:dr 19 sk. 7 r:st. verkställda återbetalning af hvad som utaf dessa medel icke blifvit för sagda företag användt R:dr 118,850: 89.
Till följd af Rikets Ständers jemväl vid 1840 och 1841 års riksdag fatlade beslut, blef hela det af Riksgälds-kontoret utbetalda kredilivbeloppet, 85,555 R:dr 10 sk.
Banko, fördt inom linien i räkenskaperna.
Del dittills i Riksgälds-kontorets reglemente införda stadgande: att, i fall vattenledningen till Carlskrona icke skulle komma att fullbordas och de dertill, med ifrågavarande medel, uppköpta jernrören icke skulle kunna till allmänna byggnader användas, borde den tillgång, som uppkomme genom försäljningen af dessa rör samt andra till samma företag upphandlade materialier, aflemnas till Riksgälds-kontoret, blef under sednast förflutna riksdag vid nu gällande reglementes utfärdande uteslutet i anseende till det af Rikets då församlade
Ständer beviljade och å Riksgälds-kontoret anvisade anslag för anläggningen af den sedermera verkställda vattenledningen från Lyckeby till Carlskrona. 5:o.
Lvftade men ännu icke återbetalda medel utaf det under 1853 och 1854 drs riksdag för upprätthållande af rikets neutralitet anvisade särskilda kreditiv R:dr 5,709,878: 07.
Utaf detta kreditiv, hvars hela belopp, 2,500,000 R:dr Banko eller 5,750,000 Il:dr Runt, efter erhållna reqvisitioner ulanordnades från Riksgälds-kontoret under åren 1854 och 1855 samt enligt Rikets åren 1850 — 1858 församlade Ständers beslut upptagits inom linien i Kontorets räkenskaper, hafva återbetalts: under år 1858 R:dr 59,951: 2 7. varande de å sagda kreditiv verkställda utbetalningar äfvensom de föremål, hvartill de lyftade kreditivmedlen blifvit använda, fullständigt uppgifna för Rikets Ständer genom de 1857 års riksdags Stals—Utskotts Memorial N:o 04 bilagda utredningar angående dessa medel. 4:o.