Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Motionären har erinrat derom, att Rikets Ständer vid 1845 års
Riksdag uti underdånig skrifvelse anhållit, att Kongl. Majit måtte, till befrämjande af en fullständigare allmän medborgerlig bildning, förordna om en sådan förändring af Rikets undervisnings-anstalter, alt Apologist- och Lärdoms-skolan samt Gymnasium komme att utgöra en enda fullständigt sammanhängande skola med tvänne bildnings-linier; att Kongl. Majit derefter, vid påföljande Riksdag, lill Rikets Ständer öfverlemna! ett utaf dåvarande Chefen för ÉcklesiaslikDepartementet, Stats-Rådet Silfverstolpe, med sakkunnige kommitterades biträde, uppgjordt förslag till läroverkens reglering, och dervid i Nåder lillkännagifvit, det Kongl. Majit behagat godkänna hufvudgrunderna för detta förslag, så_ vidt de alsåge lärdomsocli apologist-skoians förening med gymnasium, rättigheten till valfrihet i vissa läro-ämuen, aflönings-slaternas reglering samt indigenats rättens och den förhöjda tjenslårsberäkningens upphörande, men alt Kongl. Majit icke ännu då velat besluta om eller tili pröfning upptaga öfriga detaljer af förslaget, hvaribland frågan om ordnande al läroverkens styrelse var en af de vigtigaste; att Kongl. Majit vid samma Riksdag till irikets Ständer afiåtit Nådig framställning om beviljande af nödiga anslag lör genomförande af läroverkens häraf föranledda »inbildning, och för detta ändamål äskat ett anslag af 30,000 Ridr, jemte 3,000 Ridr för beredande af biträde vid relorjnens utförande af sakkunnige män; samt att Rikets Ständer, för att befordra en'desto skyndsammare reglering, beviljat icke allenast förstnämnda summa, utan dess tredubbla belopp elier 90,000 Ridr uti årlig tillökning i det förutvarande anslaget för elementar-iäroverken, med hänvisning i afseende på nödiga utgifter för biträden vid regleringen, resekostnader m. m., på blifvande öfverskott och besparingar å de nya anslagen.
Vid beviljande at detta betydliga anslag hade dock Rikets Ständer, i afseende å delsammas användande, fästat vissa grunder och vilkor, såsom att vid hvarje läroverk borde meddelas så milständig undervisning i de lill allmän medborgerlig bildning hörande ämnen, som läroverkens omfång medgäfve, samt alt, vid den nya regleringen af elementar-iäroverken, en sådan förändring i deras styrelse borde vidtagas, att sakkunnige personer, äfven utom ecklesiastik-ståndet, mätte kunna deruti intagas.
Medelst nådigt Cirkulär den 6 Juli 1849 bade Kongl. Majit äfven anbefallt vissa förändringar vid elementar-iäroverken i den af Rikets Ständer afsedda rigtning.
Vid de läroverk,"der en villig verkställighet ai ilen sålunda anbefallda förändringen egt rum, bade ock sä väl undervisningen som disciplinen förbättrats; men dels genom det nådiga Cirkulärets obestämdhet i vissa vigtiga delar, och dels genom uteblifvandet af hvarje åtgärd till läroverks-styrelsens förändring i den rigtning, Rikets Ständer önskat, hade förbättringen på många ställen icke blifvit så genomförd, som Kongl. Majit och Rikets Ständer afsett.
Sålunda voro i somliga skolor ännu brukligt, alt latiuiäsningen börjades redan i lista klassen; då deremot under - 6 Allmanna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 113. visning i det Engelska språket i flera läroverk alldeles icke meddelades; att gymnastik vid somliga skolor och undervisning i teckning vid de flesta ännu saknades o. s. v., hvartill komme att den af Kongl. Maj:t fastställda öfvergångs-stat för elementar-läro verken, ehuru den för flera läroverk medfört en vigtig förbättring i lärarnes ställning, och för vissa mera gynnade ett i förhållande lill lärjungarnes antal nog stort antal lä rare, dock för andra icke lemnat tillfälle lill den utvidgning, Rikets Ständer afsett och behofvet fordrade, äfvensom sjelfva löne-beloppens olikhet vid samma eller olika läroverk icke alltid vore grundad på billighet, under det att lärarne vid somliga skolor ännu fortforo att uppbära enskilda afgifter af lärjungarne, tvärtemot hvad Rikets Ständer vid det förökade anslagets beviljande till löne-förhöjning åt lärarne afsett.
Då sålunda elementar-iäroverkens reglering, långt ifrån att vara fullbordad, fastmera genom högstberörde nådiga Cirkulär endast blifvit börjad, samt på sednare tider fruktan hos mången uppstått, att denna reglering icke skulle komma att utföras i den rigtning Rikets Ständer yrkat och Kongl. Maj:t redan en gång bifallit, har motionären, i betraktande äfven deraf, att, ehuru Kongl.
Maj:t redan under den 9 Juli 1852 anbefallt Chefen för Ecklesiastik-Departementel att, med biträde af sakkunnige män, dem han egde sjelf utse, uppgöra förslag så väl till ny skol-ordning, som till normal-stater för läroverken, likväl ingenting ännu försports om dessa förslags innehåll och syftning, hemställt, att Rikets Ständer måtte genom underdånig skrifvelse till Kongl. Majit ofördröjligen begära, att Kongl. Maj:t läcktes anse fastställandet af en ny skol-ordning samt af normal-stater för elementarläroverken i Riket vara så beskalfade mål, som under nuvarande omständigheter, och i synnerhet om någon afvikelse sattes i fråga från de af Kongl.
Maj:t den 9 November 1847 gillade hufvudgrunder samt de af Rikets Ständer i sammanhang dermed år 1848 antagne grander och vilkor, för användandet af det då beviljade ökade anslaget för elementar-läroverken, Kongl. Maj:t endast ville, enligt 89 §.
Regerings-Formen, gemensamt med Rikets Ständer afgöra, samt alt Kongl. Majit, i anseende lili angelägenheten af en snar reglering af de dithörande frågor, forn ännu äro oafgjorda, måtte täckas att så snart som möjligt ännu vid innevarande Riksdag låta till Rikets Ständers kännedom och pröfning öfverlemna de förslag i dessa ämnen, som enligt Kongl.
Maj:ts Nådiga uppdrag den 9 Juli 1852 torde hafva blifvit af Chefen för Ecklesiastik-Departementet uppgjorde eller, i fall de icke redan äro det, lör sådant ändamål ofördröjligen böra uppgöras. 5:o af Herr Wählström inom Vällofliga Borgare-Ståndet; 6:o af Riksdagsmannen Måns Mansson inom Hedervärda Ronde-Ståndet; 7:o af Herr Gustafsson inom Vällofliga Borgare-Ståndet.
Med afseende å den betydelse för det praktiska lifvet, som naturvetenskaperna numera innehafva, och då stadgandet i 1820 års Skolordning, att undervisning skulle meddelas i grunderna för fysik och natural-historia, i de flesta skolor ej vunne full tillämpning samt enär examen i fysik, kemi och zoologi ej eller för inträde vid universiteten egde rum, hafva sistnämnde tre motionärer föreslagit:
Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 113. 7 Herr Wahlström: att hos Kongl. Majit må i underdånighet begäras, det föreskrifvas måtte, att fysik och kemi skola upptagas såsom föremål för undervisningen vid elementar-läroverken, och att kunskap i dessa ämnen skola vid Student-examen, så länge den qvarstår, afses lika med kunskap i andra läroämnen; Mäns Månsson: att Rikets Ständer skulle till Kongl. Maj:t ingå med begäran, det »föreskrifvas måtte, att stadgandet i 1 Sect., 3 Kap. 3 §. och 6 Kap. 9 §. af Kongl. »Skol-ordningen rörande undervisningen i fysik genast bringas till verkställighet, samt att »kemi och zoologi, lika väl som botanik, böra upptagas bland alla skolors undervis»nings-ämnen, äfvensom att alla ynglingar vid Student-examen, så länge den qvarstår, »böra examineras håde i fysik, kemi och zoologi och undfå särskilda betyg för dessa äm»nen, hvilka betyg böra ega samma vigt och betydelse, som i hvarje annat af skojans »läro-ämnen;» samt Herr Gustafsson, »att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit anhålla om det tillägg uti författningen om Student-examen, likväl endast till dess någon förändring i samma författning hlefve vidtagen, att, då ynglingar eller deras målsmän sådant åstundade, universiteterna må vara förpligtade att vid Student-examen låta examinera oeh afgifva betyg äfven i kemi och fysik, utan att dock någon förändring derigenom må föranledas i nu fastställda prof för en fullgiltig Student-examen. 8:o af Herr Kongl. Hof-predikanten Hasselrot inom Högvördiga Preste-Ståndet; 9:o af Herr Stenberg inom Vällofliga Borgare-Ståndet.
Sistnämnde två motionärer hafva fastat uppmärksamheten derpå, att vid de åtgärder, som i sednare tider vidtagits till undervisningens befrämjande, ett slag af undervisnings-anstalter, nemligen de sä kallade paedagogierna i Rikets smärre städer, blifvit alldeles förbisedda.
Dessa skolor, af fram (ärne Konungar på olika tider stiftade för städernas och närmaste trakters behof och af stiftarne högst olika doterade, hade allt framgent fortgått i sin obemärkta verksamhet och oftast medfört stort och obestridligt gagn, enär å de orter, der sådana skolor funnits, de mindre bemedlades barn, för hvilka tillfälle ej gifvits att med större kostnad besöka de på flera mils afstånd belägna elementar-skoiorna, egt en utväg att uti ifrågavarande mindre skolor erhålla den bildning, som varit mest nödig för inträde i borgerliga yrken; hvarjemte dessa skolor boredt föräldrar tillfälle att undvika den olägenheten, att genom barnens afsändande i den spädare åldern till en på aflägsen ort befintlig undervisnings-anstalt alltför tidigt beröfva dem den moderliga omvårdnaden.
Paedagogiernas lärare hade, så vidt motionärerne erfarit, i allmänhet af ålder blifvit tillsatte utaf Statens myndigheter, konsistorierna, och dessa lärare, hvilka förmodligen alltid tillika varit prestmän och såsom sådana åtnjutit presterlig tjenstårs-beräkning och befordrings-rätt, hade stått under närmaste inseende af församlingarnes kyrkoherdar.
Ehuru dessa skolor således voro att anse såsom Statens, saknades likväl i afseende på dem alla andra föreskrifter, än dem stiflelse-brefven, der sådana ännu finnas i behåll, möjligen innefattade, hvadan stora olikheter emellan de särskilda skolorna uppkommit, så att somliga nedsjunkit till folk-skolans ståndpunkt och uti andra åter sådana läroämnen blifvit införde, som egentligen tillhörde den lärda skolan.
Dessutom förekom att, fastän anslag lill öfriga läroverkens upphjelpande tid efter annan blifvit gifne, pa;dagogiernas lärare dock aldrig dervid ihågkommits, hvadan deras aflöning vore densamma, som då skolorna för flera hundrade år sedan inrättades, och i allmänhet utgjordes endast af 28 tunnor krono-tionde, men mångenstädes ej uppginge dertill.
I ändamål att afhjelpa de olägenheter, som sålunda i afseende på pmdagogierna förefunnos, hafva ifrågavarande motionärer föreslagit, att Rikets Ständer måtte uti underdånig skrifvelse hos 8 Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 113.
Maj.t anhålla: l:o att städernas pocdfigogier må betraktas såsom Rikets allmänna skolor och såsom sådane dels tagas i beräkning vid den förestående regleringen af läroverken, och dels få sill verksamhet bestämd i en blifvande ny skollag; 2:o att lärarne vid dessa skolor må, der ej annorledes kan vara för en och annan ort redan bestämdt, tillsättas på samina sätt, som vid elementar-läroverken, och erhålla samma löne-vilkor, som dessas yngre lärare, dock med rättighet lör paedagogiernas lärare, hvilka inom sin skola ej kunna avancera till bättre löne-vilkor, att, elter tio-årig fördelaktigt vitsordad lärare-verksamhet inom samma skola, åtnjuta löne-förhöjning till likhet med elementarläroverkens 2:dra löne-grad; 3:o att den pensions-rält, som vore eiler blefve tillerkänd elementar-läroverkens lärare, måtte äfven tillkomma pa'dagogiernes lärare, under de för de förre bestämda vilkor.
Dessa motioner bar Utskottet tagit i det noggranna öfvervägande, som sakens vigt kräfver, och får nu i ett sammanhang öfver dem afgifva utlåtande.
Den förändring i vårt undervisnings-väsende, som, ännu ofulländad, väcker dels tillfredsställelse och dels obelåtenhet, har ostridigt en djupt liggande grund i sjelfva den nyare tidens utveckling.
Jemte den klassiska bildning, som utgör en hufvudstam till Europas kultur, har uppstått en modern bildning, hufvudsakligen i sammanhang dels med den nya kännedom af naturen, som sednare tiders vetenskap vunnit, dels med den jettelika utveckling, som tidehvarfvets industri företer.
1 alla länder har denna förändring i undervisningen gjort sig gällande, och jemte den klassiska eller humanistiska har allt starkare utvecklat sig den bildning, som, till skillnad från den förra, fått namn af modern eller real-bildning.
Att vårt land icke skulle kunna förblifva främmande för denna utveckling, var naturligt.
1 naturens kännedom hafva Svenska vetenskapsmän banat nya vägar.
Under de sednasle årtiondena har med förut osedd styrka en ny utveckling egt rum af landets industri.
Dess framsteg hafva varit snabbare än någonsin, och i sammanhang dermed har man i vidsträcktare män begynt tillämpa på den induslriela verksamheten de kunskaper, som redan länge utgjort rörelse-kraften i andra nationers näringslif.
Sjellva föreställningen om detta lils värde och betydelse har undergått en väsendtlig förändring.
Om man förut kunde säga, att den Svenska ynglingen känt sig nedsatt och förtryckt, då han nödgades se sig om efter annan källa till utkomst än Statens tjenst eller förvaltningen af egen förmögenhet, sä har på sednare tider det allmänna tänkesättet i detta afseende undergått en märkbar förändring, och man finnér numera en stor de! af landels bildade ungdom inträda på de industriela yrkenas bana.
Ju mera afgjordt det visat sig, att denna talrika del af det uppväxande slägte!, framdeles, kommen till förmögenhet och konstskicklighet, skaile på nationen inverka genom arten och beskaffenheten af sin själsodling, desto vigtigare har det måst synas, alt denna del af landets ungdom icke befann sig utom de offentliga uppföstrings-anstalterna.
Behofvet af en undervisning efter den moderna bildningens art sökte man hos oss först tillfredsställa genom tilläggandet af en eller flera apologist-klasser lill den förut varande lärdoms-skolan, eller genom inrättandet af vissa fristående apologist-skolor.
Så väl de förra som de sednare stannade dock på en låg punkt af utveckling.
Endast de första elementerna af den bildning, som kräfdes för inträdet i de närande yr kena, meddelades al dem.
Lärjunge!) hade icke framför sig en framtid för den högre utvecklingen al den bildning, han vunnit, och undervisningen kunde, i följd deraf, icke utveckla den kraft, söm behofvet i grunden kräfde.
För den högre real-bildningeu sörjdes hufvudsakligen endast genom inflyttande af dithörande läro-ämnen i lärdomsskola!!, till dess att Kongl. Maj:t, »för att bereda tillfälle (ill utvidgad och ändamålsenliga re Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 143. 9 ligare undervisning i de för praktiska yrken erforderliga kunskaper, utan rubbning af de för den klassiska bildningens grundläggande befintliga läroverk,» genom Nådigt Cirkulär af den 1 November 1819 dels anbefallde inrättandet af nya fullständiga apologistskolor, dels förordnade, att dylika undervisnings-anstalter borde finnas vid redan varande lärdoms-skolor i alla Stift.
Inflyttningen af nya läro-ämnen i lärdoms-skolan var emellertid i ständigt tilltagande, och åstadkom en öfverfyllnad af undervisnings-ämnen och en splittring af lärjungarnes krafter, som snart föranledde klagomål från alla sidor.
Samtidigt med denna stora fråga om den nyare bildningens inrymmande i läroverket har hos oss blifvit behandlad en annan, egentligen deraf oberoende fråga: deii om läsningssättet inom skolan, och hufvudsakligen om införandet af fri flyttning, i stället för undervisningen i slutna klasser.
I andra länder, der uppgiften i afseende på den reala bildningen blifvit på ett lyckligt sätt löst, har detta skett utan att en sådan förändring i undervisningssättet blifvit ifrågasatt.
Hos oss har den strid, som blifvit förd om undervisningssättet inom skolan, då den förblandats med frågan om bildningens egen natur, icke bidragit att befrämja den sednare frågans lyckliga lösning.
Vid 1844 års Riksdag yttrade Rikets Ständer i sin underdåniga skrifvelse, »angående förändringar i Rikets elementar-läroverk,» att behofvet af en betydlig förändring i skol-inrättningen syntes vara allmänt antaget; att den närvarande skol-inrättningen härledde sig från tider, då den allmänna bildningen hufvudsakligen afsäg bildandet af kyrkans tjenare, och att den offentliga skolan borde vara lämpad efter allas behof af allmän bildning, borde utvisa kunskapernas hufvudvägar.
Rikets Ständer framburo i sammanhang dermed till Kongl. Majit den önskan, att Kongl. Maj:t vid den definitiva organisationen af Rikets undervisnings-verk täcktes förordna om en sådan förändring af elementar-läroverket, att apologist- och lärdoms-skola samt gymnasium komme att utgöra en enda, fullständigt sammanhängande skola med tvenne bildnings-linier.
I afseende på fördelningen af arbetet inom skolan yttrade Rikets Ständer den önskan, att den ambulatoriska läse-ordningen måtte varda införd.
Slutligen, i afseende på undervisnings-sättet, anhöllo Rikets Ständer endast, att, der ephorus och lärarne voro derom ense, ämnesläsning för lärjungarne måtte varda tillåten.
Maj:t i den vid 1847 års Riksdag aflåtna Nådiga Propositionen, angående Stats-verkets tillstånd och behof, för elementar-läroverket äskade ett förökadt årligt anslag af 30,000 R:dr, upplystes af det Propositionen vidfogade Statsråds-protokoll, att Kongl. Maj:t under den 9 November samma år godkänt hufvudgrunderna i det af dåvarande Chefen för Ecklesiaslik-ärendena framställda förslag, så vidt de afsågo lärdoms- och apologist-skolornas förening med gymnasium, rättigheten till valfrihet i vissa läro-ämnen, allönings-stalerna, indigenats-rättens och den förhöjda tjenstårs-beräkningens upphörande, men funnit beslut rörande läro-methoderna och öfriga detaljer då icke böra meddelas.
I sin den 20 Oktober 1848 afgifna underdåniga skrifvelse, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Åttonde Hufvudtitel, yttrade Rikets Ständer, rörande elementar-läroverken, att den sednare tidens fordringar på flera och fullständigare tillfällen till inhemtande af de kunskaper, hvilka, »mindre beroende af egentlig klassisk Bih. till B.
Brot. 1833 & 18Si. 8 Sami. 28 lläft. 2 10 Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o US. bildning, anses grundlägga den allmänna medborgerliga,» icke hade under dittills varande förhållanden kunnat i behörig mån efterkommas vid de s. k. apologist-skolorna, äfvensom att den aflöning, som varit bestådd elementar-läroverkens tjenstemän, med få undantag, varit högst knapp och otillräcklig, samt att det sätt, hvarpå man sökt afhjelpa denna brist, den förhöjda tjenstårs-beräkningen inom kyrkan, genom sjelfva sin beskaffenhet icke kunnat verka fördelaktigt hvarken på den ena eller andra arten af tjenstgöring.
De ökade pa grund a( alla dessa förenade skäl och omständigheter det dittills varande anslaget till elementar-läroverken med 90,000 R.dr, för alt, jemte den genom skol-afgiften bildade statsinkomst, användas till berörde läroverks'slutliga reglering pa följande grunder och vilkor: att skol-afgiflernas erläggande skulle begvnna samtidigt med den öfvergångsstat, Kongl. Maj:t funne för godt alt fastställa; att hvarje vid elementar-läroverken anställd lärare skulle erhålla den bestämda lönelillökningen mot del vilkor, att han afsade sig all högre, än enkel presterlig, tjenstårsberäkning ifrån och med den dag lönetillökningen tillträddes; att från och med den dag, då den nya aflöningsstaten trädde i verksamhet, vid hvart särskildt elementar-läroverk skulle meddelas sa fullständig undervisning i de till allmän medborgerlig bildning hörande ämnen, sorn läroverkets omfång medgåfve, samt alt, i mån af blifvande ledigheter, de indragningar eller förändringar skulle vidtagas, hvilka voro erforderliga för läroverkens fullständiga ordnande i öfverensstämmelse med en blifvande normalstat; och anhöllo Rikets Ständer tillika i underdånighet att, vid en ny reglering af elementar-läroverken, en sadan förändring i deras styrelse måtte i nåder vidtagas, att sakkunnige personer, äfven utom ecklesiastik-ståndet, deruti måtte kunna intagas.
Den 6 Juli 1849 fastställde Kongl. Maj:t öfvergångsstat för elementar-läroverken och utfärdade tillika nådigt Cirkulär angående regleringen af elementar-läroverken, i hvilket förordnades, att indigenats-rälten skulle upphöra, att befrielse från läsning af latinska, grekiska och hebreiska språken hädanefter borde medgifvas åt de lärjungar, sorn, med bifall af föräldrar eller målsmän, icke önskade att af undervisningen i dessa ämnen sig begagna; att den ambulatoriska läseordningen skulle införas; att lärdomsoch apologist-skolorna borde förenas till ett läroverk, hvari meddelades i alla dem tillhörande ämnen och med ofvan nämnda valfrihet, så fullständig undervisning, som läroverkets omfång medgåfve; att gymnasium skulle förenas med lärdoms- och apologistskolan till ett sammanhängande läroverk; samt medgafs att ämnes-läsning för lärjungar i läroverken infördes, om
Ephorus eller vederbörande lärare sådant önskade och hin.
?-. sakens ändamålsenliga verkställighet icke förefunnes.
Maj:t förklarade tillika sig hafva ansett frågorna om inrättande af nya, äfvensom om utvidgning och förändring af redan befintliga läroverk böra afgöras i sammanhang med stadfästande af normalslat för rikets elementar-läroverk i allmänhet, men funnit sådan stadfästelse icke böra meddelas förr, än närmare upplysningar blifvit iuhemtade; och samtlige
Konsistorier anbefalldes derföre inkomma med fullständiga förslag till reglering af de respektiva stiftens undervisningsverk, efter hvilka upplysningars inhemtande Kongl.
Sig vilja i Nåder pröfva och fastställa den för hvarje skola erforderliga normalstat. ^rånäringar i undervisnings-väsendet, som till åtlydnad af detta Nådiga Cir3 -tälldes, me(jgåfvo icke längre tillämpningen af särskilda i Skolordningen af ar 1820 rörande organisationen inom skolan gifna närmare bestämmelser.
Redan det första kapitlet i denna skolordning, om läroverkens indelning i särskilda slag af apoloff8*' ®clärdoms-skolor, kunde icke ega bestånd, då dessa skolors förening var genom det Nådiga Cirkuläret anbefalld.
De derpå följande stadgandena, sorn bestämde den inre verksamheten inom dessa skolor, deras indelning i visst antal klasser, läroämne - Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande, N.-o US.
11 nas och lärotimmarnes fördelning mellan lärarne, äfvensom föreskrifterna rörande intagning i klasserna och flyttning mellan dem, med hvilken sistnämnde sammanhängde föreskrifterna för den ordning, i hvilken läroämnena skulle följa på hvarandra inom skolan, voro, dels af samma skäl, dels genom införandet af valfrihet i vissa läroämnen och af ambulatorisk läseordning, till en stor del icke längre tillämpliga.
De disciplinära föreskrifterna, förut väsendtligen olika för gymnasium och för skolan, kunde icke förblifva orubbade sedan båda dessa läroverk voro förenade till ett.
Rörande den ordning, som borde iakttagas vid tillsättning af lärarebefattningar, äfvensom de för denna tillsättning erforderliga prof, kunde ovisshet uppstå, då skollagens bestämmelser i förra hänseendet förutsatte den kännedom, Biskop och Konsistorium ansägos hafva om den sökande, så länge ansöknings-rällen var inskränkt inom stiftet, i sednare afseendet grundade sig dels på olikheten mellan lärdoms- och apologist-skola, dels på beskaffenheten af lärarnes undervisnings-skyldighet. hvilken sistnämnde genom införandet af den ambulatoriska läseordningen var väsendtligen förändrad.
Kastar man en blick på skolornas närvarande tillstånd, finnér man äfven i deras organisation och verksamhet en olikhet, som svnes bekräfta saknaden af gällande närmare bestämmelser.
Redan i sjelfva benämningen, ehuru på denna visserligen icke ligger så stor vigt, röjer sig mellan läroverken en olikhet, som genast antyder att sådana bestämmelser icke finnas.
Man finner nemligen å särskilda på öfvergångs-staten upptagna elementar-läroverk följande olika benämningar antagna:
Elementar-skola, Elementar-läroverk, Högre Elementar-skola, Lägre Elementar-läroverk, Gymnasium, Förenad högre Lärdoms- och Apologist-skola, Högre Lärdoms-skola, Lägre Lärdoms-skola, Högre Apologist-skola, Lägre Apologist-skola, Apologist-skola, och slutligen blott Skola.
Hvad beträffar afdelningarnes antal inom läroverket, hvilket finnes bestämdt i Skolordningens 1 Sekt. 3 kap. 1 §, så vexlar del i de läroverk, som uppkommit genom förening af gymnasium med lärdoms- och apologist-skolor, mellan 8, 9 och 10 klasser, af hvilka än den öfversta är två-årig, än alla äro ett-åriga, än de nedersta äro tvååriga, än en del icke hafva någon tid bestämd för deras genomgående.