Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti Nådig Skrifvelse den 19 Febr. 1817 har Kongl. Majit derefter, gifvit Herrar Fullmägtige tillkänna, att efter det Kongl. Majit, under den 24 Maj 1816, uppdragit åt de ännu öfrige Ledamöterne af den för Stats-Utskottets Betånkanden.
143 desse frågors utredande i Nåder tillförordnade Committee att till nödigt förslags upprättande granska och pröfva Sederholmska. arfvingarnes fordran och deröfver inkomma med underdånigt utlåtande, Committerade uti Skrifvelse den 3 Fehr.
1817 i underdånighet anmält, att merbemälte arfvingar uppgifvit deras aflidne Faders ifrågavarande fordran i Capital utgöra en Summa af 83,288 Livres Tournois, till bestyrkande hvaraf de in Original! företedt ett af Kongl. Maj:ts Charge d’Affaires vid Franska Hofvet E.
Signeul den 3 Mars 1815 utgifvet betyg innehållande, att Johan Sederholms fordran för Skeppet Rivolta blifvit af Franska Regeringen erkänd, och fixerad lill Åttatio Tre Tusende Tvåhundrade Åttatio Åtta Francs hvarjemte till upplysning i afseende på frågan, hvilka af SederAo/mska arfvingarne borde anses berättigade, att på de af Rikets Höglofl.
Ständer fastställde grunder komma i åtnjutande af denna ersättning, förteckning å CommerceRådet Johan Sederholms arftagare blifvit aflemnad.
I anledning häraf, hade Committerade i underdånighet andragit, alt då af ofvanberörde Ämbels-hetyg inhämtades, att den uppgifne fordningen af 83,288 Francs för Skeppet Rivolta, blifvit af Franska Regeringen erkänd, samt någon annan bevisning häraf lika litet syntes af desse alfvin - 144 Stats- Utskottets Betänkånden» gar kunna åstadkommas eller böra fordras, som den varit möjlig för de fleste Öfrige år 1812 sig anmälde fordringsegare hos Franska Staten , hvilka mästadelen icke haft andre Handlingare till bestyrkande af deras rätt, än hemäldte Charge' d’Affaires derå meddelade förteckning eller uppgift å beloppen; så enär Kongl. Majrt under den 16
Dec. 1812 funnit skäl att i Nåder godkänna och fastställa de på sådan grund uppgifna flere dylika fordringar, hade Committerade bos Kongl. Maj:t i underdånighet hemställt, örn icke vid lika beskaffade omständigheter, och i följd af Rikets Ständers begifvande, Sederholmskn fordringen måtte, i Nåder godkännas till ersättning på det sätt och med de vilkor, sorn Rikets IlöglofL Ständer anmält.
Och skulle i sådant fall af berörde Summa 83,288 Livres Tournais, efter Åtta sk.
B:co per Livres, utgörande 13,88i Rdr. 16 sk. enligt Committerades yttrande, efter ofvanberörde grunder tillkomma Sederholms\& arfvingarne |:delar, sorn så vida alla vore Svenske undersåtare, komma att utgå med 9264 R:dr 10 sk. 8 r.; äfvensom vid ofvan upptagne förhållande med aflidne Commerce-Rådet Sederholms arfvingar samt efter den å dem gjorde uppgift, hvars rigtighet, ehuru ej med Handlingar verificerad, likväl icke kunde sättas i fråga, enär arfvingarne och deras vistelseorter äro kände, så väl som att flere arftagare icke funnos, Committerade ansett denna Stats-ZJtskottets Betänkanden. 145 denna arfsfordran efter Stads-Rätt Lora fördelas uti sju Hufvudlotter till i322 R:dr i sk. 6 r. hvardera samt derefter med vidare fördelning af första Hufvudlotten imellan Handlanden J. E. Sederholms 4 Larn , följande belopp böra tillfalla och godtgöras dem, som ärohäri Riket bosatte eller Svenske undersåtare, nemi. ira Lotten å i322 R:dr i sk. 6 r. Grosshandlaren i Stockholm J. F.
Sederholm tulei deraf eller af den utfallande betalningen 5j:del 33o:24.4‘ Handels-Bokhål laren härstädes C. E. Sederholm likaledes 33o: 24. 4* Maria Sederholm gift med Öfverste-Lieutenant Funck 83o: 24. 4* a:a Lotten Öfverste-Lieutenantcn Daniel Sederholm full Lott eller ^:del af den utfallande Summan .... i3a2: 1.6. 4 .‘c Lotten Bruks-egaren A.M.Se derholm i Södermanland £:del 13 2 2 : 1.6. 5:e Lotten Protocolls-Secrete raren //. F. Sederholm ^:del i322: 1.6. y:e Lotten Hedvig Magdalena Sederholm gift med ÖfversteLieutenanten Olander ^:del i322: 1:6. samt till Landtbruks-Akademien den motsvarande tredjedelen i det utfallande beloppet 313p: 3g. 6.
Summa 94I9: 22* ^* 4.de Sami. 10 j 40 Stat#-Utskottets Betänkanden.
Hvaremot ieke komrae att utgå:.
Af x:a Lottem Handlanden i Helsin gforss G. A. Sederholms -‘gtdel 33o:24.4* Hela 3:e Lotten eller i:del som belöper för Commerce-Rådet L. J. Sederholm i Helsingforss 1322: 1.6. Hela 6:te Lotten eller ^-tdel för aflidna Maria Sederholms Harn i giftet med Professor Pipp ulfsköld i322: 1.6. R:dr 2974:27* 4* Ej heller hvad Landtbruks - Academien deraf skulle tillkomma med . 1487 : i3. 8.44^. ^ r Summa lkdr 13,881: i5.6.
Hvad för öfrigt angick den bos Committerade af arfvingarne anmälde fråga, att i följd af Commerce-Rådet L. J.
Sederholms med Brödren Bruks-egaren Sederholm träffade öfverenskommelse vid upplösningen af deras Ilandels-Bolag, hvarvid den förre å den sednare öfverlåtit sin arfs-andel uti ifråvarande fordran, Bruks-egaren Sederholm matte anses berättigad att få uppbära äfven den på Commerce-Rådets arfslott belöpande andel af ersättningen, eller 1Z22 R:dr 1 sk. 6 rst.; så emedan Rikets Höglofl.
Ständer fästat det uttryckelig^ vilkor vid jStats-Utskottets Betänkanden.
147 hela fordringens godtgörande på förenämnde sätt, att endast de i Sverige vistande arfvingarne skulle efter deras andel i fordringsbeloppet efter Svensk Lag; men icke i följd af någre till äfventyra dem emellan, ».träffade,öfverenskommelse!', få åtnjuta denna förmån, och Rikets Höglofl.
Ständer sålunda, med föreseende af möjligheten utaf slike öfverlåtelser, i stället att lemna rum för något afseende på orsakerne dertill, antingen de af politiske eller andre förhållanden kunde hafva berott, deremot förekommit all pröfning utaf omständigheter, som till sådane öfverlåtelser kunnat föranleda, hade
Committerade icke ansett någon anledning förekomma till bifall å arfvingarnes i denne del gjorde anhållan.
Maj:t till alla delar i Nåder gillat och bifallit hvad Committerade sålunda i underdånighet anfört och hemställt, samt i följd deraf uppdragit åt Riksgälds-Contoiret, att å de belopp, som efter ofvannämnde beräkning tillkomme så väl förbemälde till ersättning berättigade arfvingar efter aflidne Commerce-Rådet Sederholm som Kongl. Landtbruks-Academien utfärdade behörige Obligationer Ställde på tio år med fem proCents årlig ränta och daterade den r Jan. i8i3, mot det att arfvingarne afgåfve sine Qvittencer, innefattande fullkomlig öfverlåtelse af hela den ifrågavarande fordringen på Svenska Staten, 148 Stats-Utskottets Betänkan den. hvarefter, enär tillfälle yppades, att för elen Staten härigenom tillkommande fordran, till större eller mindre del vinna ersättning af Kongl.
Franska Regeringen, Kongl. Maj:t ville i
Nåder låta besörja om samma ersättningssanspråks behöriga bevakande.
Af de Lill Stats-Utskottet nu inkomne Handlingar inhämtas vidare, att, sedan Hans Excellence Stats-Ministern för Utrikes Ärenderne under den i o
Julii 1818 till då varande Stats-Secreteraren för Finance-Ärenderne Herr C.
Klintberg aflemna t en af Kejserlige Ryska Generalen m. m.
Herr Baron van Suchtelen, till Hans Excellence aflåtne NoLe, af den 16 Junii rörande framlidne Commerce-Rådet Sederholms i Finland bosatte arfvingars anspråk att få tillgodonjuta enahanda skade-ersättning, som beviljats de Svenske arfvingarne för uppbringade Skeppet Ilivolta, så har detta ärende blifvit anmäldt hos den under Kongl.
Majrts frånvaro i Norrige, det året tillförordnade Kongl. Regeringen, sorn likväl, den gjorde Reclamationen afslagit, derom Herr Baron van Suchtelen genom Note den a8 Augusti är vorden underrättad; men Herr Baronen liar det oagtadt, sedermera under den 12 Mars 1819 öfverlemna! till Hans Excellence Stats-Ministern en till Herr Baron van Suchtelen stöld Skrifvelse af den i5 Jan. samma år, från Stats-Rådct d’Ouhril, hvilken Skrifvelse, den Hans Excellence under den 19 Stats-Utskottets Betänkanden. j/\(
) Mars tillställt forbemälde Herr Stats-Secreterare, finnes innehålla förnyade 1 le elam ationer af Cornmerce-Rådet Sederholms i Finland boende arfvingar, att dem måtte tillerkännas den på dem belöpande andel uti förenämnde ersättning; hvilket Herr d’Oubril ansett så mycket heldre böra beviljas, som vägrandet deraf endast vore grundadt på den omständighet, att sökanderne icke äro Svenske undersåtare, hvarifrån tillräckligt skäl icke skulle kunna hämtas, för att undandraga dem en ersättning, som dem i egenskap af erkände arfvingar, efter Lag lillkomme, i synnerhet sorn liela fordringen skall vara af Franska Regeringen erkänd, och att Svenska Regeringen under fortsatt vägran att godtgöra de Finska arfvingarne, likväl icke skall underlåtit, att affordra Franska Regeringen fulla ersättningsbeloppet; Yarandes saken i detta skick under den a5 sisth Januarii af Kongl.
Maj:t i Nåder hänskjuten till Rakets Ilöglofl.
Hvad således nu angår Herr Stats-Rådet d’Oubrils uppgift att hela fordringen för Skeppet Rivolta, såsom af Franska Regeringen erkänd, skall vara till fulla beloppet af Svenska Regeringen infordrad, och att, på grund deraf de nu ifrågavarande Sederho/mske arfvingarne, äfven skulle vara berättigade att sin andel af ersättningen ut - i5o Stats-Utskottet.i Betänkanden.
Lekomma; så enär de Liand Sederholmske arfvingarne, hvilka en sådan ersättning blifvit tillerkänd, vid liqviden i RiksgäldsContoiret om de på den belöpande andelar uti det qvitto, som Protocolls-Secreteraren H. F. Sederholmj å egne och efter Fnllmagt, äfven å de öfrige i Sverige boende medarfvingars vägnar d. g
Maj 1817 uthändigat, och hvilket qvitto bland RiksgäldsContoirets Handlingar förvaras, meddelt det förklarande, att för den andel som till dem blifvit utbetald, utgörande if .'delar af hela fordringsbeloppet, de afsade sig allt anspråk af hvad beskaffenhet, som heldst på deras fordran, hvilken på Svenska Staten öfverläts med all den rätt de den innehaft; hvarutöfver någon öfverlåtelse af dem icke heljer lagligen egt rum, samt Stats-Utskottet i afseende på de Öfrige 59g:delar, hvilka belöpa på de i Finland bosatte Sederholniske arfvingarne, saknar all kännedom huruvida desse andelar blifvit å Svenska Staten öfverlåtne, än mindre om, i följd deraf, någre anspråk å de samma , kunnat af Svenska Regeringen hos den Franska göras gällande; eler Lill ej heller den Kongl. Remissen gifver minsta anledning; så lärer i så fatta omständigheter, den rättsgrund som för giltigheten af de Finska arfvingarnes anspråk velat åberopas af sig sjelf förfalla.
Och då i Öfrigt Rikets Höglofl.
Ständer vid i8i5 års Urtima Riksdag, icke åla - Stats.-Utskottets Betänkanden. i5i git sig att ansvara för större belopp af Commerce-Rådet Sederholms hos Franska Regeringen egde fordran, än som kunde belöpa på dem af bans arfvingar, som voro i Sverige boende och Svenska undersåtare; i öfverensstämmelse hvarmed och de af hans arfvingar, som äro Ryske undersåtare blifvit genom Kongl. Maj:ts ofvanåberopade Nådiga beslut den 19 Febr. 1817, från delagtighet i ersättningsbeloppet uteslutne, anser Stats-Utskottet vid detta förhållande skäl ej vara för handen, att tillstyrka den begärde ersättningen, för de andelar af Commerce-Rådet Sederholms hos Franska Regeringen egande omförmälde fordran, hvilka såsom af Svenska Staten icke öfvertagne eller å densamma öfverlåtne, ännu lära innehafvas af hans i Finland bosatte arfvingar.
Ständers beprÖfvande vördsamligen underställes.
Stockholm den 22 Febr. i8a3. t 5a Stats-Utskottets Betänkanden.
Ankom den ix Mars 1823.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss af den 25 sistledne Januarii och på Konungens Befallningshafvandes i Götheborgs och Bohus Lån hos Kongl. Maj:ts gjorde underdåniga hemställan, angående afskrifning i Landt-Rånteriets Räkenskaper af åtskillige för Åren 1799?
1800, 1801,1802 och 1804 resterande Bevillnings-medel.
Sedan, uppå anmälan af Regements-Skrifvaren vid Bohus-Läns Regemente, Fält-Kammereraren O.
Möller, om handräkning af Konungens Befallningshafvande i Götheborgs- och Bohus-Län, till utbekommande af resterande Bevillnings-medel hos Capitainen von Utfall och Fältväbeln Norrlander för Åren 1799, 1800, i8or, 1802 och 1804 till ett sammanräknat belopp af 4o R:dr B:co, ej mindre Norrlander än Arfvingarne efter numera aflidne von Utfall , vid anstäldt kraf, bestridt desse medels erläggande, och Konungens Befallningshafvande derföre uti Memorial af deu Stats-Utskottets Betänkanden. 153 23 Mars 1820 hos Kongl.
Krigs-Collcgium hemstält, om icke berörde \0
R:dr mätte få uti Räkenskaperne afskrifvas, dertill dock Collegium ansett sig icke kunna bifalla; så bar fråga om medlens uttagande hos förre Regements-Skrifvaren, Fäit-Kamereraren Bridingenom hvars försummelse de förmodats icke hafva influtit, blifvit af Lands-Contoiret väckt, derpå Bruhn förklarat, att nämnde Utskylder verkeligen hos de restskyldige af Krono-Betjeningen uttagits och hos Konungens Befallningshafvande redovisats, af då, varande Krono-Fogden uti Norrvikens Fögderi J.
Wettersten redan åren i8o5, 1806 och 1807, till styrka hvarföre Bruhn åberopat och uti Bevittnad afskrift företett en utaf Wetterstén den i5 April 1811 upprättad Liqvid, deraf, äfvensom af öfrige Handlingar, skulle upplysas, att Wettersténj som blifvit beordrad uttaga innestående Regements-medel hos Capitainen von Utfall och Undcr-Ofiiceraren Norrlander, med flere , skall derföre åstadkommit redogörelse, utan att dock utredas kunnat, huruvida sådane äldre årens medel från Norrviken till Konungens Befallningshafvande inkommit och derifrån afgått eller icke; vid hvilket förhållande och då såväl Redogörarne, Krono-Fogden Wetterstén och Fält-Kamereraren Bruhn, som ock förre Chefen för Bohus-Läns Regemente, General-Majoren Belfrage och förre Landshöfdingen] i Länet, General-Lieutenanten 154 Stats- Utskottets Betänkanden.
Carpelan med döden afgått, Wettersten och Bruhn i gäldbundet tillstånd, samt jämväl den Lands-Secreteräre och deli Lands-Kamererare, sorn ända intill år 1808 varit tjenstgörande, blifvit från sine tjenster entledigade, hvadan det vore alldeles omöjligt att, enär Diarierne icke eller lemnade nödig upplysning och ledning samt Posl-Chartor och Post-Böcker för den tiden ej eller vore i behåll, nu mera utreda om ifrågavarande medel blifvit redovisade eller icke eller hvilkendera Ämbetsmannen ansvaret i sednare fallet bordt drabba, Landshöfdinge-Ämbetet ytterligare under den 25 Julii 1821 hos Krigs-Collegium hemstält om icke beloppet må ur Räkenskaperne afföras; till svar hvarå Collegium under åberopande af dess förra yttrande i ämnet förklarat det Collegium ansåge sig icke tillhöra att något vidare utlåtande härutinnan meddela; hvarefter Konungens Befallningshafvamle i underdånighet till Kongl. Maj:t inberättat förhållandet med underdånig anhållan om föreskrift huru med detta mål förforas borde.
Genom Remiss af den 3 derpåföljde September bar Kongl.
Maj:t infordrat Fullmägtiges i Riksgälds-Contoirets utlåtande, hvilket Fullmägtige under den 25 October i underdånighet afgifvit och deruti är vordet anfördt att, om äfven ofvanomfärmäldle af Krono-Fogden Wattersten upprättade iitats-Utskottets Betänkanden. 155 samt af Fält-Kamereraren Z?ra/m företedde Liqvid, och öfrige Handlingar som angingo redovisningen af Regements-medel, som lian skall varit beordrad, att hos 'von Utfall och Norrlander uttaga, icke voro så beskaffade, att en alldeles säker och tillförlitlig upplysning deraf kunde vinnas, syntes det dock som, efter den anvisning de innefattade, förhållandet borde kunna närmare utredas, om icke vid Lands-Contoiret, åtminstone uti Kongl.
Kammar-Rätten, dit Räkenskaperne för de ifrågavarande åren ofelbart ingått.
Och då Balancer af allmänna Bevillnings-medel icke kunna afskrifvas, utan i följd af Rikets Ständers Beslut, hafva Ilerrar Fullmägtige föreslagit och hemställt, att Kongl.
Kammar-Rätten kunde få sig uppdragit att, genom dess Tjenstemän, låta undersöka förhållandet med oftaberörde Bevillnings-medel.
Uti det underdåniga utlåtande, som, på Kongl. Maj:ts Kådiga befallning, Kongl. Kammar-Rätten afgifvit, har Kongl. Kammar-Rätten andragit, att sedan 2:dra Pvevisions-Contoiret, der de Lands-Boks Räkenskaper granskas, hvarutur möjligen den saknade utredningen kunnat hämtas, genomsett Räkenskaperne för Götheborgs-och Bohus Län, ej mindre för de år, då medlen uppgifvits vara redoviste än äfven , med anledning af ofvanomförmäldte af Brulin företedde afskrift af en utaf Wetterstén den i56 Stats-Utskottels Betänkcinden. i5 April 1811 upprättad Liqvid, Räkenskaperne från och med samma år till och med 1819 års Räkenskaper, har likväl hvarken sådan Liqvid eller någon annan redovisning för de ifrågavarande medel kunnat igenfinnas ; att i sistnämde års Lands-Bok väl halanceras Bevillnings-medel för Bohus-Läns Regemente för 1799, 1800, 1801, 1802 och 1804, till ett sammanräknadt Belopp af 78 R:dr i5 sk.; men att, då Restlängden som skulle specificera posterne, icke Blifvit Räkenskaperne Bilagde, deraf icke eller utrönas kunde, huruvida ifrågavarande Officerares Utskylder voro Bland samma poster inbegripne; hvarförutan Kongl.
Kammar-Rätten infordrat yttrande i ämnet af Advocat-Fiscalensom förmält, att han enär ifrågasatte medel, i anledning af vederbörande Regements-Skrifvares vid Bohus Läns Regemente sökte handräkning, lärer tillhört Krono-Betjeningen i Norrvikens Fögderi, att infordra och redovisa, samt A. M. Greiffe och J.
TVetterstén varit IläradsFogdar i samma Fögderi de ifrågavarande åren, genomgått handlingarne angående ej mindre Greffes Balance, än den i sammanhang dermed emellan honom och TVetterstén yppade tvist om indrifnings och ansvars-skyldighet för Rest- och Handräknings-medel, men hvarken i Rest- och Pantlängder eller Handräknings-Förteckningar, kunnat påfinna Namnen Utfall och Norrlander eller annars Bana sig väg till någon Stats-Utskottets Betankanden. 157 upplysning om förhållandet härmed, ehuruväl af Handlingarne inhämtades, att Restlängder å Bohus-Läns
Regementesmedel skola af Greiffe blifvit öfverlemnade till kV etter stén; men huruvida eller i hvad mån ofvanberörde
Summa deri kunde vara inbegripen har icke eller af Adyoeat-Fiscalen kunnat utredas.
Vid sådant förhållande och då i detta mål någon tillförlitlig upplysning nu mera icke står att vinna, sedan alla de Ämbetsoch Tjenstemän, hvilka med indrifningen, redovisningen och uppbörden af de ifrågavarande medel haft befattning, äro redan dels med döden afgångne och dels för längre tid tillbaka förafskedade, samt efter hvad Kongl. Kammar-Rätten förmält, någre Handlingar, de der upplysa verkliga förhållandet, icke eller nu mera äro att tillgå, anser Stats-Utskottet gällande skäl vara förhanden, att tillstyrka afskrifning af oftanämnde uti Götheborgs- och Bohus-Läns Ränteri Räkenskaper balancerande Bevillnings-medel 4° R.'dr B:co.
Hvilket såsom svar å den Nådiga Remissen torde böra af Rikets Höglofl.
Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anmälas.
Och varder detta tili Rikets Höglofl.
Ständers eget hepröfvande vördsamligen hemstäldt.
Stockholm d. 6 Mars 1823.
x 58 Stats-Utskottets Betänkanden.
N:0 27.
Ankom d. 11 Mars 1823.
Det är anledning till anmärkning emot Föredraganden i Krigs-Ärender, hvarom Remiss begäres till Constitutions-TJtskottet, inför hvilket anledningarne uppgifvas skola.
Slockholm den 6 Mars 1823.
Ankom den n Mars i823.
Det är anledning till anmärkning emot Föredraganden i Krigs-Ärender, hvarom Remiss begäres till Constitutions-Utskottet, inför hvilket anledningarne uppgifvas skola.
Ankom den ii Mars 182’.
Maj:ts Nådiga Proposition, angående de så kallade Trip/?/ske Köpe-Godsen i Halland.
Tdongl.
Maj:t har till Riksens Ständer aflåtit Dess Nådiga Proposition af följande innehåll: Stat s-Utskottets Betänkanden. i?9 (Konungens Nådiga Proposition.
Se i:sta Samlingen, af Bihanget till Samtl. Kiks-Ståndens Protocoll N:o 8.).
Sedan denna Nådiga Proposition blifvit af de PiespectiveRiks-Stånden till StåtsUtskottet remitterad, har Kongl. Maj:t till Ärendets vidare upplysande till Utskottet låtit i Nåder aflemna åtsJcillige Handlingar, hvarifrån det förhållande vidare är inhämtadt, som Kongl. Majit uti den Nådiga Propositionen framställt.
Med öfverlåtelsen af de så kallade Trippiske Godsen företer sig i så måtto enahanda förhållande, som med de Schlegelske, hvarom Stats-Utskottet under den 23 nästlidne Februarii afgifvit särskildt utlåtande, att nemligen de blifvit Staten afhände, medelst ordentligt Köpe-Bref af Högstsalig Drottning Christina, under förbehåll af Svenska Kronans rätt till deras återlösen ; men då de Schlegelske Hemmanen innehafvas af Svenske Medborgare, som till större delen derå genom Köp och Lagfarter vunnit en åtkomst, som icke kan dem frånkännas utan Rättegång, innehafvas deremot de Trippiske Hemmanen ännu af första Köparens arfvingar, hvilka derå icke erhållit någon Domstols Fastebref, med undantag af de 3git Mantal, hvilka genom
Arf kommit i Svensk mans ego, och sedan öfvergått från den ena till den andra, dermed således enahanda förhållande inträffar, som förekommit för de Schiege/ske Godsen, och iOo Stats-Utskottets Betänkandeti. hvilkas innehafvare följaktligen höra vid deras egande och besittningsrätt framgent bibehållas, samt allt Lösningsanspråk på dessa Hemman förfalla.
Kronans lösningsrätt till de öfrige Hemmanen är i följd häraf ostridig.
De olägenheter, sorn beslutet om inlösen af de Schlegelske Godsen skulle medföra, åtfölja icke alla en sådan Lösen af dessa Hemman; och det återstår således endast att undersöka, huruvida begagnandet af denna lösningsrätt kunde blifva för Staten förmånlig.
Skulle Löseskillingen få erläggas i Banco-sedlar till samma numeraire, som Köpe-Brefvet utsätter och i proportion till de Hemman, som ännu äro i Arfvingarnes ego, synes den utan tvifvel blifva fördelaktig; men kom me den att bestämmas i samma myntsort, som Köpeskillingen, och till lika belopp, lärer intet tvifvel uppstå, att
Lösningsrättighetens begagnande medförde förlust för Staten.
Af de Hemman, Trippiske Arfvingarne innehafva, äro 68^ Mantal Skatte-Frälse, hvilka, i händelse af återlösen, kommo att ikläda sig naturen af Krono-Skatte, och Staten skulle af dem icke hämta annan fördel, än den andel af årliga Jordeboks-Räntan, som nu af Trippiske Arfvingarne uppbäres, emedan Skatte-Bönderne derå innehafva egande rätt och således ej kunna drifvas derifrån.
De i5 Mantal, som kallas K yr - Stats-Utskottcts Betänkande,iu 161 Ky rko-Hcmman, betala för närvai’ande en större eller mindre del af J ordeboks-Räntan till vissa Kyrkor i Halland, hvilkas rätt dertill beror på särskild pröfning.
Men de Öfrige 55^ Mantal äro Frälse-Städje, eller sådane, som vid Aboledighet städjas lios Trippiske, Arfvingarne, och skulle, vid skeende återlösen, förvandlas till Krono, dertill Staten hade en ostridig egande rätt, och af hvilka ersättning för löseskillingen egentligen skulle erhållas, genom deras försäljande till Skatte åt nuvarande Åboer, hvilka besitta dem med lika rätt, sorn andre Krono-Hemmans Åboer, För att erhålla säker grund för ett be» slut om de T ripp i fik c Godsens återlösen, hvars verkställande bör blifva beroende a£ Löseskillingelis belopp, och den fördel Staten genom deras inlösen kunde tillskyndas, föreslår Stats^Utskottet fördenskull Riksens Höglofl.
Ständer, att i underdånighet anhålla, det Kongl» Maj:t i Nåder täckes genom vederbörande låta höra T ripp iska Ärfvingarne, huruvida de, såsom anledning förekommit, kunna finnas benägne att emot en nedsatt Löseskilling afstå deras egande rätt till Godsen, beloppet deraf bestämmas och dervid det förbehåll uttryckligen fästas, att de ovillkorligen afsäga sig all vidare pretention för deras förmenta fordran hos Svenska Kronan j och att derefter alla 4:cU Samti t * i G 9.
Bet än k anden. nuvarande Trippiske Frälse Städje-Hemmatt måga ordentligen Skattevärderas, deraf må utrönas, huru stor ersättning För Löseskillin gen kan påräknas, samt Kongl.
Majit derefter till Riksens Ständer vid nästa Riksdag öfverlemna Handlingarne, då den ledning, som ar nödig för att fatta ett med Statens fördel öfverensstämmande beslut, derigenom må kunna erhållas; hvilket vördsamt öfverlennes till Riksens Höglofk Ständers bepröfvande.
Stockholm den (i Marth iSa3.
Ankom d. ii Mais 1823.
Utlåtande, i anledning äf Kongl. Maj.ts Nådiga Remiss, uppå Handlanden Edelbergs underdåniga ansökning, om understöd af Allmänna medel för uppmuddring af Landskrona Hamn.
Sedan Riksdags-Fullmägtigen vid sista Riksdag för Landskrona Stad, Handlanden L. L.