Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Stats- och Allmänna Lesrvärs- och <Ve« conowiä-Utskotten. 2b a n c 0 - ll t sk 0 t t e t:
Om Ärendernes ward i Panquen, utan hinder af Full» magtiges gagnade Riksdagsmanna-rält 1.
P. p. 59, 206, 41;, 504.
Lm Panquens tillstånd och styrelse samt tillökning i Lön 06) Veckopenning för Arbctarne wid Dumbs Pappersbruk.
P. p. 2vc>, 2c207, 210.
BIHANG TILL jahhhukbh maiKswwASwwBHj VID Laetima Riksdagen i Stockholm Åren 1840 och 1841.
FEBITE SAMLINGEN. 1^2 Afdelningen.
Bevillnin gs-Ut skottets Memorial, Utlåtanden och Be• tänkanden. et> f ORSTA 1&I181. r B cvillnin^s-Ut skottets Memorial, N.-o 1. 1 N:o 1.
Aok. till Exp. Utsk. d. 19 Mars, kl. 11 f. m. Rikets Höglofl.
Ständers Bevillnings-Utskotts Memorial, om antagande af trenne Canzlister utöfver den i Riksdags-Ordningens 24 §• bestämde personal.
Bevillnings-Utskottet, som, med stöd af 24 §•
Riksdags-Ordningen, antagit 3:ne Canzlister, hvilka, i egenskap af Notarier, på Utskottets 3:ne Afdelningar tjenstgöra, har, för göromålens behöriga och skyndsamma gång, funnit oundgängligen nödigt att, för närvarande och så länge behofvet sådant påkallar, använda biträde af ytterligare 3:ne Canzlister; och får, med anmälan häraf, Utskottet hos Rikets Höglofl.
Ständer vördsamt anhålla, det Utskottet måtte tillåtas, utöfver den, jemlikt Riksdags-Ordningen, af Utskottet redan tillsatta Canzli-beljening, antaga 3:ne Canzlister med åtnjutande af arfvoden, den ena af dem från den i5 nästlidne Februari, och de 2lne öfrige från den i5 innevarande månad, ifrån hvilka tider de såsom extra biträden varit använde.
Stockholm den 19 Mars i84o.
Ridderskapets och Adelns Ledamöters vägnar, Jacob Hamilton.
På Högv. Preste-Ståndets Ledamöters Tagnar, C. N ordhammar.
På Vallöf!. Borgare-Ståndets Ledamöters vägnar, M. Grapengiesser.
På Hederv. Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar, J.
Olsson. G. M. Gyllenhoff. Bih. till R.
Prot. 1840• 5 Sami. 1 Afd.
Usta Haft. 1 5 Bevillnings-U Iskot tets Memorial, N.-o 2j och Betänkande, N.-o 3.
Ank. till Exp. Utsk. den ig Mars, kl. n f. na.
Memorial, om återlemnande af Johan Perssons från Upsala Län inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckta motion angående besvär öfver Markegångs-Taxorna.
_ Under den 6 i denna månad, har Hedervärda Bonde-Ståndet till Be■villnings-Utskottet remitterat ett af Riksdagsmannen Johan Persson från Upsala
Län afgifvet, och den 16 dennes till Utskottet ankommet Memorial, hvaruti han, på anförde skäl, föreslagit, att Kammar-Coliegii Advocat-Fiscals rättighet att, å Kronans vägnar, anföra besvär öfver de af Deputerade Bestämde årliga Markegångs-pris måtte alldeles upphöra, eller åtminstone någon gräns sättas, utöfver hvilken Collegium icke egde rätt att, på bemälte tjenstemans besvär, samma pris förhöja; hvarmed flera Ledamöter sig förenat.
Då detta ärende, såsom innefattande fråga om sättet för vidtagande af ändring uti de årliga Markegångs-Taxorna, efter hvilka förvandlingen af Kronans ordinarie räntor beräknas och utgår, icke kan hänföras tili de ämnen, som, enligt 70 §.
Riksdags-Ordningen, utgöra föremål för Bevillnings-Utskottels handläggning, har Utskottet ansett sig icke böra nämnde ärende till pröfning upplaga; hvilket härmed vördsamt, anmäles, till den åtgärd, som 44 §■ 3 mom. uti Riksdags-Ordningen föreskrifver.
Ank. till Exp. Utsk. den ig Mars, kl, 11 f. m.
Betänkandej angående Gustaf Bernhard Appelqvists motion om Debets-lösens af skaff anele, samt Skatt-skrifvarens åläggande att å Debet-sedeln jemväl uppföra Cornmunala af gifter.
Under den 10 i denna månad, har Hedervärda Bonde-Ståudet till Bevillnings-Utskottets handläggning remilleial ett af Riksdagsfullmägligen Gu - Bevillning!-!!tskoltets Betänkande, N:o 3. 3 staf Bernhard äppelqvist inlemnadt, lill Utskottet den 23 dennes ankommet Memorial, deruti Appelqvist, under anförande bland annat, att föreskriften uti nu gällande Bevillnings-Stadga, att Skatt-ski ifvaren skulle vara berättigad lill lösen för Debet-sedlarne, vore högst obillig, oell att någon anledning icke förelunnes, hvarför Staten egde påföra den skattdragande ea utgift för det han tick sina ulskylder erlägga, eller hvarför Staten, mer än enskild person, skulle vara berättigad njuta betalning för sina räkningar och qvittencer m. m., föreslagit, alt stadgandet i Bevillnings-Förordningen örn lösens erläggande för Debet-sedlar målte försvinna, så alt de skattskyldige befriades från all afgift för Statens årliga räkningar och qvittencer; hvarjemte och i sammanhang med hvilket ämne äppelqvist föreslagit, att i en blifvande Bevillnings-Förordning matte mera uttryckligt bestämmas
Skatl-skrifvarens skyldighet att debitera jemväl den så kallade extra uppbörden, eller sådane ett hemman vidlådande utgifter, som utgå till ett för den Communen, derinom jorden är belägen, gemensamt ändamål, såsom Tings- och Fånghus-byggnader eller hyresmedel, Fångvaktares aflöning, Snöplogs-penningar m. fl. dylika, hvilket åliggande, enligt motionärens förmenande, väl vore föreskri!vet uti Bevillnings-Förordningens 108 §; men vid uppslående tvister hade olika meningar om Skattskrifvarens skyldighet härutinnan gjort sig gällande; och har motionären till stöd för sitt senaste förslag anfört: att en debitering af de Communala utskyhlerne, hvilka ålåge jorden, icke kunde verkställas efter annat än jordeböcker och mantalslängder, deruti hemmanens olika natur och serskilda egare vore upptagne, samt att desse handlingar befunnes i Skatt-skrifvarens vård, och svårligen af honom kunde utlemnas; att ifrågavarande debiteringar af ålder utaf Häradsskrifvaren verkställts, intilldess allmänheten icke nöjt sig med en del desse tjenstemäns tillgörande alt häröfver utfärda serskilda Debet-sedlar, hvarför lösen jemväl fordrats.
Uti hvad sålunda blifvit anfördt hade förenat sig flera Ledamöter; hvaremot Fredrik von Zweigbergk från Skaraborgs Län andragit, att orsaken, hvarföie lösen för Debet-sedlar egde rum, varit den alt, före 1808, de skattskyldiga först vid Uppbördsslämmorne finge veta skattebeloppen, men, då sådant öfverklagades, blef i stöllet förordnadt, det Debet-sedlar skulle före stämmorna utfärdas, och att, då delta medförde tillökning i Häradsski ifvarnes göromål och jemväl förorsakade dem kostnad, hade de blifvit berättigade att för Debet-sedlarne undfå lösen, hvilken sålunda ej kunde Häradsskrifvarne fråntagas, så länge
Debetsedlar utfärdades, derest icke för besväret och kostnaden med desammas 4 Bevillnings-UtskoHets Betänkande, iT.-o 3. ulfärclande, om lösen borttogs, anslag af allmänna medel i stället beviljades; bestridande Zweigbergk pä desse skäl den väckta motionen.
Vid .öfvervägande af livad sålunda blifvit föreslaget, bar Utskottet ansett frågan om Debet-sedels-lösens borttagande först böra blifva föremål för Utskottets öfverläggning vid bestämmande af grunderne för bevillningen; men hvad åter angår Skatlskrifvarens skyldighet att jemväl debitera så kallade Communala afgifler, så enär delta är ett ämne, som icke ligger inom Bevillnings-Förorduingens omfattning, ulan snarare måste anses böra hero på emellan de skattskyldige och Skaltskrifvaren träffad öfverenskommelse, emedan Häradsskrifvare]], såsom en Kronans Embetsman, icke tillhör, i följd af sin tjenst, att taga någon befattning med Communens enskilda angelägenheter; finnér Utskottet sig med framställde förslaget i denna del ej tillkomma att taga någon befattning.
Slockholm den 19 Mars i84o.
TRYCKT HOS J. A. WALLDAN, 18 40. Bevillnings-ULskotlets Betänkande, N:o 4- 1 N:o 4.
Utsk. den 3i Mars, kl. it f. ra.
Betänkandej i anledning af Riksdags-fullmägtigen Gustaf Bernhard Appelqvists motion om Kungörelses utfärdande, att Häradsskrifvare utan lösen skulle vara skyldige i Mantalslängden anteckna hemmansköp arrehde-conlracter} m. m.
Uti eli till Ulskoltet från Hedervärda Bonde-Ståndet under den 29 Februari remitteradt memorial, har Riksdags-fullmägtigen Gustaf Bernhard Appelqvist från Blekinge Län, med framställning deraf, att, såväl inom bans hembygd, sorn många andra delar af landet, den osed vore allmänt känd och öfverklagad, att Häradsskrifvare, utan att dertill vara lagligen berättigade, fordrade ersättning för det de, sin tjenstepligt likmätigt, uti mantals-längden samt kronans öfriga handlingar antecknade hemmansköp, arrenae-contracter och gernings-href, m. m., föreslagit: att, då mängden af allmogen icke kände sin rättighet härutinnan, samt vanligtvis vid de årliga mantals-skrifningar förrberörde anteckningar ägde rum, stadgas måtte, att LänsStyrel set ne, uti de utgående Kungörelserne om Mantals- och Skattskrifningarne, borde låta införa, det
Häradsskrifvarne äro pligtige att utan lösen verkställa ifrågavarande anteckningar; uli hvilket anförande någre af Hedervärda Bondeståndets Ledamöter sig förenat; hvaremot serskiide yttranden blifvit afl emnade af:
Nils Strindlund från Wesler-Norrlands Län, som ansett , om ett sådant förhållande som det, hvilket motionären uppgifvit, eger rum uti hans hemort, vore detta en öfverträdelse af gällande författningar, hvilken af den lidande på laglig väg kunde beifras, men icke utgjorde föremål för behandling såsom Riksdags-ärende, och ansåg Strindlund ej eller lämpligt, att allmänheten, på sätt motionären föreslagit, genom kungörelse erinrades om dess rättigheter härutinnan; deruti Fredrik von Zweigbergk från Skaraborgs Län, Lars Larsson och Henric Hansson från Elfsborgs
Län hufvudsakligen instämt.
Ola Jeppsson från Blekinge Län: att han val bort omtalas, att inom vissa trakter i Blekinge så tillgår, sorn motionären uppgifvit, men någon Bih. lill R.
St. Prot. 1840- 5 Sami. 1 A/d. 2;dra.
Ild/let. 2 Bevillnings-Utskottets Betänkande, N:o 5. bestämd kännedom egde han icke derom, och för egen del hade han ej skäl att öfver något sådant sig beklaga;, men då motionären icke påyrkat annat, än att det öfverklagade förhållandet måtte rättas genom allmänna kungörelser, funnes deruti icke något obehörigt eller olämpligt
Vid öfvervägande af hvad sålunda blifvit föreslaget och anfördt; så enär de af motionären uppgifne och öfverklagade missbruk utgöra öfverträdelser af allmänt kungjorde och gällande författningar och kunna i laglig väg beifras; finner Utskottet ifrågavarande ärende icke utgöra föremål för Rikets Ständers liandläggning Stockholm den 3o Mars i84o.
N:o 5..
Ank- till Exp; Utsk- den 3i Mars, kl. ii f. m.
Betänkande, i anledning; af Riksdags- Fullmägtigen J. O. Widegrens, af Anders Jonsson från lhina såsom egen upptagen, motion, om befrielse för Allmogen att erlägga Bevillning för utöjvande och försäljning af handsmide.
Under den 2? nästlidne Februari, har Hedervärda Bonde-Ståndet till Bevillnings-Utskottets handläggning remitterat en af Riksdags-Fullmägtigen J. O. Widegren från Östergöthlands
Län väckt och af Riksdags-Fullniägtigen Anders Jonsson från Tuna, såsom egen, upptagen motion, deruti blifvit anfördt: att, ehuru från urminnes lider rättighet lill handsmide och dess fria afsättning varit allmogen i Fjellmo och Godegårds Socknar af Östergöthlands
Län förunnad och Kongl. Mäj:ts ytterligare stadfästelse på denna frihet blifvit meddelad den in Juni rySö och den (3 November 1809, hade likväl beskattning å samma smide nästlidet år ifrågakommit; att, uti nämnde socknar, belägne i nordliga delen af Östergöthland, vore sädes-productionen ganska ringa och utgjorde handsmidet af spik, häslskor och sömm m. m. en stor del af den fattiga befolkningens näringsfång, och att denna för orten så vigtiga näring skulle helt och hållet upphöra, om icke Bevillnings-TJtskollets MemorialN.-o 6. 3 några förmögnare jordegare förskottsvis lill de fattige bandsmederne utlemnade jern och kol och tillhandlade sig deras smide, för att sedermera afsätta på aflägsnare orter; men att dessa förlagsman, oagtadt deras obetydliga vinst, ofta medtagits genom förluster på de lemnade förskotten och vid smidels försäljning f)å credit och utan afseende på, att de, genom denna sin handels-rörelse,. bidragit till flere hushålls bergning, blifvit ålagde en ganska betydlig skatt; att en torpare, då han tillhandågår sina grannar med gröfre smiden, eller någon uti snickeri blifvit så skicklig, att han kunde förfärdiga en spinnrock,, väfstol eller annat,, blifvit för denna binäring påförd bevillning med minst 2 R:dr, hvarför motionären föreslagit, att ofvannämnde sn ideshandel och binäringar mätte få fritt idkas,, utan någon afgift till Staten, så väl uti förutnämnde socknar, som i öfrige Rikets Landskaper; uti hvilket anförande Olof Lindbäck från Hallands Län instämt.
Då den af motionären omnämnde beskattning icke finnes uti gällande Bevillnings-Förordning föreskrifven, och den öfverklagade beskattningen således härrör af ovigtig tillämpning af Bevillnings-Förordningen, anser Utskottet något vidare utlåtande angående den nu föreslagna frihet från Bevillning icke erfordras.
Stockholm den 3o Mars i84o.
Ank. till Exp. Utsk. den 1 April, II. 11 f. 1*1.
Memorial, angående återlemnande af Riksdags- fullmägtigen Olaus Ericssons från Götheborgs och Bohus
Län motion, 011 indragning af vissa Tull-Tjenstemän, anställde till bevakning vid JSorrska< gränsen.
Under den 14 dennes, har Hedervärda Bonde-Ståndet till Bevillningssamt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets handläggning remitterat en af Riksdags-fullmägtigen Olaus Ericsson från Götheborgs och Bohus Län väckt, till Bcvillnings-Utskoltet den 27 dennes ankommen motion, déruli blifvit föreslaget, att den Tulltjenstemanna-personal, sorn är anställd såsom 4 BeviHnings-Ulskotlets Memorial, N.-o 7. Tullbevakning u!med Norrska gränsen, ifrån Svinesund till Haparanda, måtte, såsom öfverflödig och onödig, indragas, och de Tjenstemän, hvilka nu äro anställde vid nämnde bevakning, på i-ndragnings-stat ställas.
Då detta ärende endast innefattar fråga om indragning af åtskilige Tjenstemän vid Tullbevakningen utmed Norrska gränsen, och således icke eger gemenskap med de ämnen, sorn, enligt 70 §- Regel ings-Formen och 3 r § Riksdags - Ordningen, utgöra föremål för Beviilnings-Ulskoltets handläggning, har Utskottet ansett sig icke kunna detsamma till hufvudsaklig behandling upptaga, hvilket härigenom vördsamligen anmäies till den åtgärd, som 44 §• 3 morn. uti Riksdags-ördningen föreskrifver.
N:o T. Ank. till Exp.
Utsk. den 1 April, kl. 11 f. m.
Memorial , angående återlemnande af Herr Rosenblads j Bernhard? hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln väckte motion otn anslag till ersättning för Fa b riks-an läggning ar? som genom upphörande af inforsel-förbud kunna blifva lidande.
Under den 12 uti innevarande månad, har Höglofl.
Ridderskapet och Adeln till Bevillnings- samt Banco-Utskottens handläggning remitterat en af Herr RosenbladBernhardväckt, till Utskottet den 26 dennes ankommen motion, hvarigenom blifvit föreslaget, att £n Million Riksdaler af Banco-vinsten måtte på så sätt disponeras, att, under hvarje af åren 1841 till och med 1845, i 2:ne terminer utbetalas hvardera 100,000 R:dr lill Kongl. Commerce-Collegium, för att, enligt serskildt bestämmande, användas lill understöd och ersättning för de Fabriks-anläggningar, sorn, genom iiu bestående införsel-förbuds upphörande eller Tull-nedsättningar, kunde anses lidande.
Då likväl detta ärende, såsom innefattande fråga, dels om användande af en för Staten påräknad inkomst utaf Banco-vinsten, dels om anslag för Fabriks-näringarne, icke eger gemenskap med de ämnen, hvilka, jemlikt Bevillnings-Utskottets Memorial, N:o 8. ' 5 70 §.
Riksdags-Ordningen, utgöra föremål för Bevillnings-Utskottets handläggning, har Utskottet ansett sig icke kunna detsamma till hufvudsaklig pröfning upptaga; hvilket härigenom vördsamligen anmäles för den åtgärd, hvartill 44 §■ ^ morn.
Aok. till Exp.
Utsk. den 1 April kl. 11 f. m.
Memorial, angående äterlemnande af Riksdags-fullmägtigen Stephan Anderssons från Stockkolms Län till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifne memorial, om en bryggas anläggande vid Blockhusudden, på bekostnad af Tullverket och Stockholms Stads Drätsel-Commission.
Under den 11 i denna månad, har Hederv.
Bonde-Ståndet lill Bevillnings- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi - Utskottets handläggning remitterat ett af Riksdags-fullmägtigen Stephan Andersson från Stockholms Län inlemnadt, den 24 dennes ankommet, memorial, hvaruti, under anförande, att det ålåge alia mindre fartyg, hvilka besökte Stockholm, att vid inloppet dit lägga till vid Blockhusudden, hvarest serskilde Tull- och Drätsel-afgifter jemväl erlades, och då billigheten fordrade, att för de trafiquerandes beqvämlighet åtminstone funnes en lämplig brygga, hvarest fartygen kunde anlägga, motionären föreslagit, att, derest skyldigheten att anlöpa Blockhusudden för förrberörde fartyg skulle fortfara, en brygga derstädes på bekostnad af Tullverket och Stockholms Stads Drätsel-Commission måtte blifva anlagd.
Då likväl detta ärende, såsom innefattande fråga om beredande af en beqämlighet för de sjöfarande, sorn med mindre fartyg från saltsjösidan ankomma till Stockholm, och enligt gällande Författningar skola anlöpa Blockhusudden, icke eger gemenskap med de ämnen, sorn, enligt 70 §.
Regerings-Formen och 3r §.
Riksdags-Ordningen, utgöra föremål för Bevillnings-Utskottets handläggning, 6 Bevillnings-Utskottets Memorial, N:o 8. har Utskottet anset sig icke kunna ifrågavarande ämne till hufvudsaklig behandling upptaga, hvilket härigenom vördsamligen anmäles till den åtgärd, som ^4 §• 3 mom. uti Riksdags-Ordningen föreskrifver, Stockholm den 3o Mars 1840.
TRYCKT HOS J. A. WALLDEN, 1 8 4 0. Bevilhungs-Ulskottels Betänkande j N.-O 9. 1 N:o 9.
Ani;, till Exp. Utsk. d. 2 April, kl. 11 f. m.
Betänkande, i anledning af äilskillige motioner, dels om stämmoböters upphörande eller förminskning, dels om samma böters bestämmande i anseende till skut te-beloppet.
Till Bevillnings-Utskottets handläggning har blifvit re mitte rad t: l:o Från Hedervärda Bonde-Ståndet, följande 2:ne motioner: a) af Riksdags-fullmägtigen Jonas Kylander från Wermlands Län, deruti han anfört: att, genom en äldre Kongl. Förordning, varit stadgadt, att de skattskyldige, som försummat inställa sig vid vinter-uppbördsstämman, skulle böta 12 sk.
Banco; ali denna Förordning blifvit upphäfven, men upplifvad med förnyad kraft och verkan den 8 December 1836; och att dessa bestämda böter, antingen de skattskyldige vid uppbörds-stämman förmådde utskylderna erlägga eller icke, med yttersta stränghet utpressades; att då i en tid stora miss vext-år drabbat landet och skatterna således, i följd af denna dyra tid, fördubblats, vore icke skäl, att den skattdragande skulle pliktfällas för det han icke kunde sina utskylder i rättan tid gälda, eller att tyngden af utskylderna borde ökas genom böters åläggande, synnerligen när utskylderna nog i alla händelser till yttersta skarfven uttoges; hvarföre motionären föreslagit, alt de så kallade stämrao-böter borde upphöra.
Med remissen af förenämnde motion hade äfven meddelats Utskottet flera ledamöters i samma ämne afgifna yttranden, af hvilka ledamöter de fleste instämt med motionären, med tillägg af Pehr Jönsson från Christianstads Län, att, om stämmo-böterne skulle bibehållas, desamma borde bestämmas i förhållande till skatte-bidragens större eller mindre belopp; och Sone Pehrsson från Malmöhus
Län, att, om ifrågavarande böter ej komme att försvinna, desamma borde odelade tillfalla socknens fattige.
Pehr Claesson från Elfsborgs
Län ansåg deremot stämmo-böterne böra upphöra endast för den mindre bemedlade classen, men förde öfrige skattdragande bibehållas.
Prot, 1840. 5 Sami. 1 Afd, 3 Haft, 1 Bevilbiings-Utskottets Betänkande x N.-o 9» b af Nils Magnnusson fran Calmar Län, alt de så kallade stämmoböter, de der oftast träffade de fattige och obemedlade, måtte nedsättas från 12 sk..
Lill 8 sk., att erläggas af en hvar, som underlåter att sina Kronoutskylder i föreskrifven tid betala, samt att nämnde böter oafkorlade måtte tillfalla socknens fattige; uti hvilken mening någre ledamöter sig förenat, hvaremot Ola Jeppson från Blekinge Län fästat uppmärksamhet derpå, att större delen af Ståndet redan förut uttryckt den Önskan, att ifrågavarande böter borde helt och hållet försvinna. 2:o Från Högvördige Preste-Slåndet: Prosten Thuclens motion, deruti, under anförande, att så kallade stämmo-böter med lika belopp drabbade en person, hvars utskylder uppgingo för året till circa en R:dr, som den, hvilken ålåge i skatt till Staten utgifva flera hundrade
Riksdaler och för denne senare ofta kunde vara en vinst att för 12 sk:s Banco höler lå anstånd med utskyldernes erläggande, då deremot för en person, med circa en R:dr i utskylder, beloppet af hans skatt genom nuvarande böter blefve med ± ökad t, blifvit föreslaget: att en sådan beräkning af stämmoböter borde ega rum, att för hvarje utskyldsbelopp till 2 R:dr erlades i stämmo-böter 4 sk.; för utskylds-belopp emellan 2 R:dr och 5 R:dr, 8 sk.j emellan 5 R:dr och 10 R:dr, 12 sk. o. s. v., med 4 sk:s förhöjning på hvarje fy lid t tiotal. 3:o Frän Vällofl. Borgare-Ståndet:
Herr C.
Berglunds motion, att stämmo-böterne borde bestämmas att utgå med En procent af det debiterade skatte-beloppet, beräknad efter närmast varande 25 å 50-lal i skillingar eller Riksdaler.
Vid öfvervägande af hvad sålunda blifvit föreslaget och anfördt, och då otvifvelagtigt är, att en stor mängd af de skattskyldige underlåta att sig infinna vid Krono-uppbördsstämman, ofta icke i brist af penningar tili utskyldernas afbördande, utan derföre, att de anse den tid förspilld, hvilken de lill en siik inställelse använda, då de veta, att utskylder ne blifva i deras egna hemvist dera aHord rade, samt denna underlåtenhet förhindrade en nödig controll å uppbördsman nen, jemte det den i betydlig nion försvårade redovisningen, har Utskottet ansett sig böra tillstyrka sLätnmo-böternes fortfarande; likväl och sorn med billighet och rättvisa instämmer, att en person, hvars utskylds-belopp uppgår till circa 16 sk. eller En R:dr, för sin underlåtenhet att utskyIdema sig afbörda, ofia föranledd af oförmåga att kunna betala, icke bör fällas till samma böter, som den, hvil - Bevillnings-Utskotlets Betänkande } N;0 9, 3 kens ulskylder stiga till vida högre belopp, och följaktligen kan anses vara i bättre villkor och förmåga att ulskylderna erlägga; har Utskottet ansett sig böra föreslå: att stämmo-böter skola utgå med 4 sk. till 2 R:drs utskylder, 8 sk. till 4 R:drs, 12 sk. lill 12 R:drs, 16 sk. till 25 R:drs, 32 sk. till 50 R:drs, 1 R:dr lill 100 Ralrs, 2 R:dr lill 200 R:drs, och 3
R:dr för hvad deröfver i utskylder utgöras bör.
Vidkommande fördelningen af samma böter, så, med afseende derå, att de skattskyldiges försummelse icke tillskyndar uppbördsmannen någon annan möda, än att utskrifva restlängd å de försumlige, hvilket vore ett hans tjenste-åliggande, och största besväret med resternes indrifvande drabbade de mest underordnade tjenstemän nen, såsom å landet Fjerdingsmännen, för hvilka åter det skulle vara obehagligt att af sina fattiga grannar och sockneboer uttaga böter, hvaraf dem sjelfve lillkomme någon andel, har Utskottet funnit sig böra tillstyrka, att så kallade stämmo-böter böra oafkortade tillfalla socknens fattige.
Reservation, Herr M. G.
Wallén: ”Jag anser det vara högst obilligt att ålägga de skattskyldige böter, större eller mindre, för det de uteblifva med betalningen vid uppbörds-stämman.
Genom elt sådant uteblifvande uppstår ej någon förlust för Slaten, emedan uppbörden i flere månader ligger ofruktbar i Ränlerien.
Den enda olägenhet, som vid så beskaffadt uleblif vande uppstår, är, alt vederbörande uppbördsman få ett ökadt besvär med resternas indrifvande; men som detta hörer till deras tjenste-åligganden, hvarföre de ock njuta löner, sä inser jag ej, hvarföre böter böra komma i fråga.
Jag kan derföre ieke annat än gilla motionärens önskan, att böterne helt och hållet borde försvinna, och får således mot Utskottets beslut reservera mig.”
Härmed förenade sig Lars Larsson från Elfsborgs Län.
Herr Lagerc/vist reserverade sig jemväl emot béslutet om stämmoböters bibehållande. STOCKHOLM.
Tryokt hos A. G, Hellsten, 1840. Bevillnings-Ulskotlels Betänkande, N;0 10. 1 N:o 10, Alik. till Exp Utsk. den 13 April, kl 5 e. ni.
Betänkande, i anledning aj'
Contracts-Vroslarne Sandbergs och Öhrnbergs motioner, om bestämmande af cn BränvinsConsumt iöns-afgift.