Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Säd må utaf Allmänna Magazins-beliållningar afsättas, såsom Lån till bildande af District-Magaziner i de Län af Riket, hvilka ej blifvit uppförde tilldel - Stats- Utskottets Betänkanclen. 341 aktighet af de Låne-understöd om 60,000 Tunnor, som särskildt för de Norra och en del af Vestra Länen blifvit föreslagne Voterar:
Ja; Den det ej vill; vinner Nej, så anses det förstnämnde anslaget af 2 5,ooo Tunnor öfverflödigt, och kommer således icke att utgå.
Vid häröfver anstäld votering besvarades frågan med 56 Ja och 63 Nej, hvadan alltså, och då Nej vunnit, något särskildt Sädes-anslag för de Södra Länen i Riket ej ansetts vara af nöden.
Hvilket allt Nämnden af sammansatte Stats- Banco- samt Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskotten härigenom bordt vördsamligen hos Rikets Ständer anmäla.
Stockholm d. 28 Novem. 18 23.
N:0 636.
Ankom den 4 Dec* 1823.
Stånders StatsLag- samt Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskotts förnya - 342 Stats-Utskottets Betänkatiden, de Utlåtande i fråga om ändring af nu gällande grunder för Militiae-Bostållens och annan Krono-Jords utarrendering.
Vid sammansatte Utskottens i förenämnde ämne, under N:o 559 afgifne Utlåtande, hafva inom Högloft.
Ridderska'- pet och Adeln, Högvördige Preste-Ståndet och Vällofl. Borgare-Ståndet, åtskilliga anmärkningar blifvit gjorde; på grund af hvilka Årendet till Utskottens behandling är vordet återremitteradt.
Större delen af desse anmärkningar hafva 1'iktats emot ”Utskottens förslag, att l8o5 års Kongl, Förordning om MditiseBoställens utarrendering kunde i så måtto upphäfvas, att indelningshafvare förklaras berättigade, att, då deras Boställen icke äro bortarrenderade, eller ock nu gällande Contracter derom upphöra, antingen sjelfve bruka desse Boställen, eller ock, utan Statens medverkan, ombesörja utarrenderingen för den tid, de deraf äro innhafvare;” Hvilket förslag ansets dels icke förenligt med Subaltern Officerares tjenstgöring, sedan Arméen blifvit ställd på en mera rörlig fot, än tillförene, och dels i verkställigheten Stats-Vtskottets Betänkanden.
343 menligt för indelningshafvarne, enär det icke vore att förvänta, det unga Officerare, äfven om de hafva håg för Landtraanna-yrket och tillräcklige tillgångar att sig dermed befatta, ega den kunskap och erfarenhet, som erfordras för att behörigen bruka Boställs-jorden; och hvarigenom desse Tjenstemän, förr eller senare, skulle nödsakas att, nästan för hvad pris som heldst, öfverlemna sine Boställen åt Lanclt-Bönder, hvilka, i anseende till osäkerhet af sin besittning den der helt och hållet af indelningshafvarnes flyttning eiler bortgång berodde, endast skulle utmärgla Boställes jord, för att deraf, under den korta besittnings-tiden, draga högsta möjliga vinning; Hvaremot det förmodats, att, om Subaltern Officers-Boställen, hädanefter som hittills, genom Statens försorg, på 3o års tid, blefvo bortarrenderade, dock med visse uppgifne, billige ansedde, förändringar i nu gällande dryga Arrendevilkor, desse olägenheter skulle undvikas och Boställs-jorden, till det allmännas båtnad, blifva uppodlad och förbättrad, oberäknad den vigtiga fördelen för Staten; att härigenom komme att bildas en nyttig Medborgare-Class, eller den af sjelfständiga Arrendatorer; Och har derjemte blifvit erinradt, att Utskotten, då de fö - 344 Stats- Utskottets Betänkanden. reslagit omförmälda förändring i i8o5 års författning, och, i sammanhang dermed, tillstyrkt, att Arrendatorer af Militise-Boställen måga från sine ingångne Contracter befrias, då nu varande indelningshafvare dem frånträda, icke lemnat behörig uppmärksamhet åt de till Utskottens åtgärd remitterade Motioner, hvilka endast haft till föremål att, så vidt sådant, utan Indelnings-hafvarnes förnärmande, ske kunde, bereda Arrendatorerne en skälig nedsättning i deras allt för högt uppdrifne Arrenden, men icke att helt och hållet upphäfva de ingångne Contracterne, dervid Arredatorerne skul e le blifva ännu mer lidande.
Äfvensom någre'
Ledamöter, under åberopande af den erfarenhet, att Indelningshafvare af sådane Boställen, som i enlighet med högstberörde Författning genom Statens försorg blifvit utarrenderade, ofta på flere års tid, icke kunnat utbekomma sine Arrenden, yrkat, det
Staten hädanefter borde ansvara derföre, att' desse arrenden, åde utfäste Terminerne, komma vederbörande tillhanda.
De skäl, som legat till grund för Utskottens föfra Betänkande, få Utskotten nu, i anledning af de gjorde armärkningarne, ytterligare utveckla. / Stats-Utskottets Betänkanden. 345 Svenska Indelnings-Vcrkets förträfflighet och nytta är allmännt känd och erkänd, och samma omständigheter, som framställa sig emot dess upphäfvande i helt, framsta äfven vid fråga om upphäfvande af någon. dess väsentligare del.
Otvifvelagtigt afsåg man vid utförandet af detta Indelnings-Verk, att ej mindre Befälet än Soldaten, under fred skulle använda tiden gagneligt för Fäderneslandet och sig:
Att Officerarne skulle bo bland Soldaterne för att öfver dem hafva inseende, lära känna en hvar för sig, och i allmänhet blifva bekant med gemenskapens lynne, lefnadssätt och seder, hvilket allt synes vara nödigt för den, som skall kunna klokt utföra sitt befäl och rätt veta umgås med den Subordinerande Soldaten.
Officerarne skiljas från rättigheten att sjelfve bebo sine Boställen, gå desse vigtige ändamål till stor del förlorade och Officerarne gå äfven miste om ett tillfälle att lära känna de allmänna förhållanden, sorni samhällslifvet Medborgare emellan ega rum.
Härnäst torde böra tagas i betraktande hvad inflytande den ifrågavarande bortarrenderingen har på Subaltern Officerarens utkomst:
Skiljd från Bostället måste han hos främmande söka sig ett tillhåll, der 346 Stats-Utskottets Betänkanden. syseisättning med egne angelägenheter oftast helt och hållet sak»as och all hans resours för att tillfridsställa behofvet af förströelser, alltid åtföljande sysslolösheten, ligger endast i det contanta arrende-beloppet, som nn äfven skall räcka till hyra för rum, mat, ved, ljus, uppassning och klädsel, sådan som den i Stad eller under vistelsen på ett främmande ställe erfordras; Tillgångarne linnas otillräcklige, skuldsättning och obestånd blir följ— derne.
Att en del Officerare icke efterfråga eller taga kännedom om sine Boställen, må väl erkännas, men det torde, å andra sidan vara obestridligt, att mången Officerare, hvars Boställe varit af Kronan bortarrenderadt, önskat att sjelf få öfvertaga befattningen dermed.
Äfvensom förändrade tider torde verka, att nian sjelfmant finner nödvändigheten att göra de förmåner man innehar så frugtbara som möjligt.
När hvar och en Boställs-hafva re dessutom, efter sin beqvämlighet och särskilde omständigheter, kan rätta ett mer eller mindre sysselsättande och verksamt deltagande i Boställets skötsel, med eget folk, med hälftenbrukare eller rent af arrende så synes det äfven skäligen kunna och böra åt hans egen omtanka och godtfinnande Stats-Vtskottets Betänkanden. 347 öfverlemnas; ty fördelarne äro i alla fall icke obetydlige, att vid Bostället kunna få underhåll för sig sjelf, skötsel och Utfordring för en häst till begagnande vid resor i och för tjensten, sotn eljest blifva nog kostsamma.
Det faller sig äfven mindre dyrt för en Arrendator att genom tjenstbar heter och bidrag in natura erlägga hvad som eljest skolat ensamt i contant utbetalas och å annat ställe förtäras, samt bidrager således äfven till möjligheten att kunna gå ut med ett högre arrende.
Sådane fördelar medförer rättigheten för en Officerare att sjelf få disponera sitt Boställe, utan att likväl lägga någre tvångsband å dem, som anse desse fördelar med likgiltighet, eller, som förmögenhet och öfrige omständigheter medgifva, att vistas i de kretser, der antingen sällskapslifvet eller tilläfventyrs studium af den högre Krigs-Vettenskapen bidraga att på ett angenämare och nyttigare sätt använda tiden.
Hvad åter angar nyttan för det Allmänna af de genom Staten ombesörjde utarrenderingar af Boställen på längre tid, så visar erfarenheten att både Boställena och Arrende-Contrahenterne, funnit sig - bättre vid de Contract, som före i8o5 af Boställs-innehafvarne sjelfve afslutades. 348 Stats-Utskottets Betänkanden.
Och oaktadt ombyte af flere indelningshafvare har Boslälls-Bonden, oftast under en längre tid suttit orubbad vid Bostället , och exempel äro icke eller sällsynte att son efter far i flere led varit Åbo å samma Boställs-hemman.
Regements Befälet och Konungens Befallningshafvande hafva genom ordinarie af- och tillträdes husesyner samt Ekonomiske Besigtningar vakat öfver Boställenas tillbörliga skötsel och häfd, väl jemförlig med den å de på 3o år utarrenderade.
Det synes således Utskotten, sorn vore det oriktigt att längre fortsätta ett System, som inleder Staten i ansvars och ersätmings-skyldighel för förlorad afkomst af de på Stat anslagne indelningar:
Och som vore det mindre rimligt, att under en tid då klagan är Allmän, att jordbruket icke mägtar bära de närvarande skatterne, likväl villja å jorden lägga utskylder så dryga att de svara mot en vanlig Arrende-afgift; under hopp att denna såsom ordinarie jordränta skall kunna utgå och för Stats-Verket vara att säkert årligen påräkna; liksom vore det icke ensamt åt den enskilde omtankan förbehållet, att genom egen tillsyn och lämpa, förskaffa sig en högre afkastning af jorden.
Möjligen skulle i8o5 års Ar - 1: Stats-Utskottets
349 rende-Sysfem kunna förbättras och Boställen, på sätt föreslaget blifvit, förvandlas till en sort Skatte-hemman , under det att jemnväl hopsamlades en allmän Löne- elle Städje-Cassa; men utom det att detta påminner om den mindre lyckliga operation, hvarigenom visse Civile Ämbetsmäns Boställen försåldes till skatte och dermed för framtiden större delen af deras inkomst dem beröfvades, hvilket åter i sinom tid drabbat allmänheten ; så är i ett fattigt land, en Cassa mindre säker fond än jorden, hvilken icke sä lätt kan tillgripas och förskingras.
Hvad sålunda möjligen skulle .kunna innebära första steget till Indelnings-Verkets upplösning, synes ganska betänkligt att vidtaga eller bibehålla.
Det är alla desse skäl, som föranledt det slut, hvari Utskotten redan stadnat, och hvartill ytterligare kommer:
Att en Allmän Löne-reglering för Militairen nu är i fråga , dervid äfven torde böra afses, att spridde boställen hörande till samma indelning, i ett enda eller åtminstone hvarannan närbelägne sammanföras; Härigenom häfves åtminstone en af orsakerne till Boställens utarrendering, den nemligen, att
Boställen äro för små för att med förmån af Boställs - hafvaren sjelf kunna brukas. 35o Stats-Utskottets Betänkandetu Jemte tillstyrkan att underdånig framställning hårom hos Kongl. Maj:t matte göras, anse Utskotten, som förblifva vid deras förra Betänkande, den underdåniga önskan af Rikets Höglofl.
Ständer till Kgl. Majrt äfven böra framföras, att utarrendering af Boställen efter 1805 års Förordning genom
Kronans försorg hädanefter måtte inställas och författningen i så måtto varda upphåfven.
Beträffande frågan om ersättning åt Officerare hvars Boställen genom vanskötsel blifvit bragte i ödesmål eller hvarifrån Arrendet icke utgått, år denna omständighet; i anledning af väckt fråga uti enskildt fall redan af Stats-Utskottet upptagen samt af Riksens Höglofl.
Ständer afgjord.
Hvad sluteligen angår den anmärkning, som skulle Utskotten; icke egt yttra sig utöfver de i Motionerne upptagne ämnen, så få Utskotten , som anse de öfverklagade olågenheterne, på sått föreslaget blifvit, bäst kunna afhjelpas, till ådagaläggande af deras pligt och rättighet håruttinnan, blott hänvisa till 34 §.
Detta jemte någras sårskildte yttranden hemstålles vördsamligen till Riksens Höglofl.
Stockholm den 2 December i823.
Stats-Utskottets Betänkanden. 351 Utdrag af Protocollet, hållet hos sammansatte Stats- Lagsamt Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskotten den 2 December 1823 S. D. Upplåstes och godkändes förenade Utskottens förnyade Utlåtande i fråga om grunderne får Militias-Bostållens och annan Krono-Jords bortarrenderande, hvarvid Herr Friherre af Nordin ingaf ett så lydande anförande, med anhållan att detsamma, såsom dess särskilda tanke i detta amne, måtte till de Respective Riks-Stånden åtfölja:
Emot det af sammansatte Utskotten fattade beslut att tillstyrka Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t anhålla om upphåfvande af 1805 års Kongl. Kungörelse, nodgas jag mig reservera, enär jag anser denna Författning åsyfta 2:ne högst vigtiga föremål, nemligen Svenska jordens båttre häfd och skötsel samt Indelda Subaltern OfFicerarnes båttre lönande, ån hvad en ovan och ofta utan nödigt förlag försedd ung Officer möjligen sjelf under en korrt besittning, kan, afjordens brukande, erhålla, och då äfven härigenom de ofta nog stora och tryckande husråte - ersåttningarne, för denna unga 352 Stats-Utskottets Betänkan den.
Åmbetsmanna-Class, alldeles undvikes, liar jag icke tvekat att vördsamt framställa min enskilda tanke i denna fråga.
Jag anser på hår ofvan anförde skål, det 1805 års Kongl.
Kungörelse, bor orubbad till sine principer qvarstå, ehuru en och annan, jemnkning i detaiHe-åtgårderne torde erfordras; Men då Rikets nu församlade Stander redan hos Kongl. Maj:t anhållit om en ny reglering af samteliga Indelda Befålets löner, tror jag, att frågan om desse jemnkningar eller förändringar i 1805- års Kongl. Kungörelse, såsom utgörande en del af denna löne-reglering, icke nu böra komma under pröfning, utan dermed anstå , till saken i sin helhet kommer att afgöras, hvarvid visserligen icke Kongl. Majit lårer underlåta, taga denna väsendtliga del af åmnet i Nådig pröfning, hvadan jag vördsamt hemställer, det Utskottens Betänkande måtte afslås och såsom en följd hvaraf, all fråga om någon underdånig skrifvelse ifrån Rikets Ständer kommer att förfalla, och hvarigenom alla halfmessurer undvikas, som i större eller mindre mån, skulle fordra en ny ändring, då i målet sin helhet af Kongl.
Majit till afgörande företages.”
Hår - Stats-Utskottets Betänkanden. 353 Härmed förenade sig Herr Nordensköld.
Herr Ordföranden Grefve Waktmeister, Herr Grefve Posse, Herr Grefve af Ugglas, Herr Friherre Hjerta, Herr Friherre Ceder~ strom, Herr Agardh, Herr Santesson, Herr Norceus och Herr Lenning förklarade sig jemväl icke kunna instämma i det utaf Utskotten tillstyrkte upphåfvande af 1^05 års Kongl.
Författning, angående vissa Militiaj-Bostållens utarrendering.
Ex Protocolla J. C. Lorich.
N:0 637.
Ankom <tcn 4 k*ec' -S23.
Ständers Stats* Lag- samt Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskotts
Utlåtande vid dess Betänkande, angående Husbehofs Qvarnars befrielse från Skattläggning „ m- m.
Vid sammansatte Utskottens den 21 sisth Augusti, under N:o 444 afgifne Betänkande 23 354 Stats- Utskottets Be tänka nelen. öfver åtskillige Memorialer, angående dels befrielse från Skattläggning för Husbehols Mjöl- och Såg-Qvarnar, dels och rättighet att obehindradt samt utan föregången
Syn på stället få sådane Qvarnar samt andre Vattenverk anlägga, hafva inom Vållofl.
Borgare-Ståndet anmärkningar blifvit gjorde och ärendet på grund deraf till Utskotten återremitteradt; Men som dessa anmärkningar icke innehålla annat ån som under öfverlåggningarne inom Utskotten kommit i betragtande och vid pröfning deraf funnits icke lägga något verkligt hinder för verkställigheten af Utskottens Förslag; så enär dessutom Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, Högvördige PresteStåndet samt Hedervärda Bonde-Ståndet den 5:te sisth September afgjort frågan, medelst bifall till Utskottens berörde Betänkande; ty finna Utskotten de gjorde anmårkningarne icke föranleda till ytterligare åtgärd; hvilket förenade Utskotten få Vållofl.
Borgare-Ståndet till svar vördsamt meddela.
Stockholm den 2 December 1823- Stats-Utskottets Betänkanden. 355 N:C) 638- Ankom den 4 D°c- 1823. R. H. Stånders Stats- samt Allmänna Besvärs och EkonomiUtskotts
Betänkande, i anledning af våckt motion, rörande dels nedsättning, dels upphörande af den inomskärs Skeppare ålagde Lots- och Båkafgift.
Inom Vållofl.
Borgare-Ståndet har Herr Lenning, med anledning af Ekonomi-Utskottets återremitterade Betänkande under N:o 172, angående nedsättning af Lotsoch Båk-afgifterne för Ang-Fartyg m. m., våckt en ny motion af följande årdalydelse. ”Sedan Högloft Allmänna BesvSrsoch Ekonomi-Utskottet tillstyrkt, att ÅngFartyg måtte i Tio år befrias från erläggande af Lots- och Båk-afgift, äfvensom att denna afgift mätte nedsättas för alla under Sex Fot djupgående Fartyg|, hvilket Betänkande blifvit af Vållofl.
BorgareStåndet återremitteradt, får med stöd af 56 Riksdags-Ordningen, jag härmed 356 Stats-Utskottets Betänkanden. vördsamt anmäla en Class Medborgares oundgångeliga behof af lättnad i en dem ålagd tunga, den de ej förmå utgöra.
Det år den inom-skärs Seglande Skeppare ålagda Lots- och Båk-afgiften, som utgör föremål för min klagan, heldst de under deras korta resor emellan en del kustorter ej hafva något behof af Båkar, lika litet, som de begagna Lotsar.
Ehuru nyttig jag anser Lots- och Båk-Inråttningen, lärer det likväl anses billigt, att ingen annan, ån den eller de, som sig deraf begagna, böra dertill utgöra afgifter.
Af sådan anledning hafva de ifrån Nyköping seglande Skeppare haft största fog till klagan, allt sedan tillämpningen af Kongl. Förordningen om Lots- och Båk-Inråttningen af den 20 Junii 1820.
Förökad anledning, att söka rättelse i denna del förefinnes i år, då berörde afgift äfven årlågges till och ifrån Safvesund, för hvilken Lotsled förut, under tillämpning af IV Art. 71 §. i bemålde Kongl. Förordning, ingen afgift erlagts.
Denna så olika tillämpning af samma Författning förorsakar, att då Lots- och Båk-afgifterne ifrån Nyköping, genom Södertelje Canal, till och ifrån Stockholm, förut utgjort för Sex Fots Fartyg 5 R:dr 6 sk. för Sju Fots 6 R;dr 4 sk., och för Åtta Fots 8 Ii:dr 26 sk. Stats-Vtskoltets
Betänk åliden. betalas i år å samma farled för Sex Fots Fartyg 7 R:dr 2 sk., för 7 Fots 9 R:dr 20 sk., och för Åtta Fots 11 R:dr 36 sk., hvaremot förut erlagts i Lots- och Bakpenningar , når yttre vågen åt Härhamra tagits till och ifrån Stockholm, för Sex Fots Fartyg 7 R:dr 2 sk., för Sju Fots 9 R:dr 20 sk., och för Atta Fots 11 R:dr 36 sk.; deremot uppbåres nu, samma våg, för ett Sex Fots 10 R:dr 29 sk., för Sju Fots 14 R:dr 10 sk., och för Åtta Fots 17 R:dr 32 sk.
Utan vidare skål, ån dem jag redan haft åran andraga, vill jag hoppas anledning, förefinnes till en af billighet påkallad rättelse i denna del; Men då dertill lågges, att ifrågavarande Nyköpings Jakter endast åro af 15 till 20 Låsters drägtighet och vanligen från 7 till 8 Fots djupgående, med lika långa Frakter som knapp Frakttillgång, hvilken blifvit ännu mera inskränkt, sedan Ång-Fartyg till
Nyköping medföra och derifrån afhemta passagerare och lått Fraktgods, år min vördsamma anhållan, det måtte berörde Lotsoch Båk-afgift inomskärs alldeles upphöra, enår Lots ej begagnas; i motsatt lall må densamma fortfarande utgå, eller, i förra fället, aldraminst till hälften nedsättas, samt denna afgift, nu som förr, helt och hållet upphöra emellan Nyköping och 358 Stats-Ut skottets Betunkanden.
Såfvesund samt genom Sodertelje Canal till Stockholm, når Lots ej behöfver begagnas, heldst de i Målaren seglande Fartyg aldrig betalt ej eller nu betala någon dylik afgift”.
Då denna Motion, sorn till Ekonomi-Utskottets enskilda handläggning blifvit remitterad, åsyftar minskning uti StatsVerkets inkomster, och följakteligen äfven bor tillhora Stats-Utskottets profning, så hafva begge desse Utskott gemensamt tagit frågan i öfvervägande.
Hvad nu först angår Herr Lennings klagan öfver Lots- och Båk-afgifterne för Fartyg, som gå emellan Nyköping och Såfvesund , samt öfver den förmenta origtiga tillämpningen af 1820 års Kongl. Förordning om Lots- och Båk-Inråttningen, hvarigenom denna afgift skall blifva obilligen förhöjd för Seglare inomskärs i allmånnhet, så val som för Seglare inom Södertelje Canal till Stockholm; så anse Utskotten desse frågor vara af så enskild och administrativ beskaffenhet, att de ej må af Riksens Stander upptagas, utan böra, derest rättelse derutinnan vill vinnas, hos vederbörlig Autoritet anmälas.
Beträffande åter den generela syftningen af ifrågavarande motion, eller att Lotsoch Båk-afgifterne för inomskärs seglande Stats-Utskottets Betänkanden. 35g Fartyg må antingen alldeles upphora, eller och till hälften nedsättas; så hafva Utskotten sig bekant, att Lots- och Båk-afgiften för Fartyg, sorn segla till Stockholm genom Söder-Telje Canal, fortfarande erlägges äfven för Segelfarten genom Målaren; Och då detta förhållande synes så mycket obilligare, som alla andra i denna Sjö gående Fartyg åro från dylika afgifter befriade, samt Båkar och Fyrar ännu icke finnas å Målaren , alltså få Utskotten föreslå, att Lots och Båk-afgiften må tills vidare och intill dess Fyrar å Målaren blifvit inrättade, upphöra och icke vidare beräknas för Fartyg, som derstädes Segla; Hvaremot Utskotten icke finna skål, att tillstyrka befrielse från desse afgifter under Seglation uti Saltsjon.
Detta varder dock, jemte ett Protocolls-Utdrag, innefattande några Ledamöters särskilda tankar i ämnet, till Riksens Högloft.
Stockholm den 26 November 1823* 36o Stats-Utskottcts Betänkatiden.
Utdrag af Protocollet, hållet inför R.
S- Stats- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskott den 26 November 1823. S. D.
Uti frågan angående nedsättning af Lots- och Båk-afgifterne för inomskärs Seglande Fartyg, afgåfvos följande reservationer: 1:0 Af Herr Hjerta:
"Det år afvigt, att göra sig reda för följderne af hvarje hinder, hvarje ökad kostnad för vår kustfart.
"Utan ali fråga vore det orätt, att i Sverige genom dryga afgifter på de små Fust-Fartygen, hvilka så vål öfverensstämma med våra kustboers
Capital tillgångar och omsåttningsbehof, söka framtvinga kusthandeln till begagnande af stora Fartyg.
Der en lång Vinter och stränga åtgärder emot, ofta utan skål, så kallade Lösdrifvare, intvinga i Hushållen alla de personer, som en Näringsidkare under vissa tider af året behöfver, samt då hos Oss kust-Fisket icke kan begagna stora Fartyg, hafva kustboerne icke förmåga, att hålla andre, ån sådane, som icke fordra stor besättning m. m.
Två å tre personer till sig sjelf år hvad han kan under - Stats-Utskottets Betänkanden.
361 hålla och om året begagna; och de små Farygen af 4, 5 å 6 Fots djupgående åro således de, som ännu för kusthandeln synas vara mest ändamålsenliga.
''Likaså orått vore det, att genom sådane dryga afgifter tvinga till förändrade byggnadssätt af våra kust-Fartyg, för att under minskade fottal tillvägabringa större drägtighet.
Fartygens styfhet förloras derigenom, som år nödig för kastvindarne emellan våra Stränders och Skår* gårdars Berg, och står ej eller vål tillsammans med en lått segling emellan våra skår, der bredden ofta år hinderligare, ån djupet.
"Sålunda vinnes ingenting för sjöfartens fullkomnande, på sådant sått.
Det återstår för mig att bevisa, att handeln, inrikes orter emellan derigenom skadas.
“De små kust-Fartygen åro icke ämnade att hålla Sjön.
Vid Strånderne söka de sig fram, och, under en beständig efterfrågan af omsåttningstillfållen och frakter, gifva de lif åt vår Skärgård, och näring åt mången klippas fattiga innebyggare.
Utan att Lotsar af deras vanda Skeppare efterfrågas, utan att nästan, någonsin de draga nytta af Båkar och Fyrar, sker kusthandeln med dessa Fartyg.
Men de betydliga afgifter, som genom 1820 års 36a Stats-Ul skottets Betänkandet)..
Lots-taxa blifvit lagde afven på desse, genom det inflytande, som den deri anbefalda generella förhöjningen af alla Lotsafgifter åfven på dem mäste ega; utgöra nu betydliga hinder får denna handel.
”Förhållandet år nu sådant att då Fartyg begagna Lots, betalas \ af Lotspenningarne i Lots- och Båk-afgift.
Når de åter icke behöfva begagna Lots så ofta, samt de Utländske deremot alltid, synes, att denna föreskrift i proportion tynger mest inhemska Farten.
Följden af desse betydeliga kostnader skall nödvändigt blifva , att varuafsåttningen långst kusten skall forsvåras, och varuvärdena alltså icke kunna ernå den jemnvigt, inom landet; som de eljest skulle lyckas gåra, under ett friare och mindre svårigheter underkastadt bemödande att transportera producterne.
En säker verkan deraf skall åter blifva en allmän Förlust för hela Samhället.
”Vi beklage Oss öfver Finska Handels verkningar ; Men hvad göra: vi vål för att afhjelpa dem?
Om inhemska handeln i Skåne kostar 5 R:dr Tunnan, men kostnaden för en last af 100 Tunnor, sande upp till Gefle, vore 200;'så skajl ju af hela Norrland heldre tagas