Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Underdånig ansökning att få införtulla 2 stycken fasonerade sidentyger, som af sökanden förmenades vara alngods, men general-tullstyrelsen ansett vara långshavlar och, såsom sådana, förbjudna till införsel; öfver hvilken ansökning fabriks-ornbudsmannen och general-tullstyrelsen afgifvit underdåniga utlåtanden. 14:o Underdåniga besvär öfver general-tullstyrelsens beslut att vägra förtull— ning af ett parti halfsiden- och halfyiledukar, såsom icke egande de för tullbarhet i taxan bestämde minimivärden; tillika med fabriks-ombudsmannens och generaltullstyrelsens utlåtanden deröfver. 15:o Underdåniga besvär deröfver, att general-tullstyrelsen vägrat förtullning af några ylleshavlar, hvilka ansetts vara tillverkade på strumpstol och derföre till införsel förbjudna; jemte deröfver af generaltullstyrelsen och kommers-kollegium afgifna underdåniga utlåtanden. 16:o
Underdåniga besvär deröfver, att general-tullstyrelsen förklarat tullbar— heten af s. k. komfortables eller sjömanshalsdukar af ull bero på deras värde per stycke; med deröfver afgifvet underdånigt utlåtande.
Bevillnings-Utskottets Utlåtande, N:o 13. 3 17:o Underdånig ansökning om restitution af för mycket erlagd tull för ett parti halfyllemattor; hvaröfver general-tullstyrelsen afgifvit underdånigt utlåtande. 18:o Underdånig hemställan om serskild tullbestämmelse för mattväfnad af hampa, med general-tullstyrelsens utlåtande deröfver. 19:o Åtskillige sockerbruksegares underdåniga ansökning om tullrestitution af 4 sk. per skålp. vid utförsel af krossadt, här i riket tillverkadt, lumpsocker; deröfver general-tullstyrelsen afgifvit underdånigt utlåtande och tillstyrkt beviljande af den sökta restitutionen, dock icke till högre belopp än 3 sk. skålp.; hvarefter Kongl. Majit genom nådigt bref af den 10 Juni 1846 beviljat en sådan restitution till belopp af 2 sk. 6 rst. per skålpund. 20:o Underdånig ansökning att vid utförsel af inom riket utaf utländska råämnen tillverkad punsch undfå restitution af de å råämnena erlagda tullafgifter med 6 sk. per butelj; tillika med general-tullstyrelsens deröfver afgifna underdåniga utlåtande. 21 :o Åtskillige garfveri-idkares underdåniga ansökning att vid export af inom landet beredt läder undfå restitution af den för råämnet erlagde tull; hvaröfver general-tullstvrelsen och kommers-kollegium afgifvit underdåniga utlåtanden; samt 22:o Fabriks-ombudsmannens i Stockholm underdåniga besvär deröfver, att general-tullstyrelsen ogillat hans framställning att för 40 collys bomullsparkum, som inkommit med fartyg från China, men varit märkte med sådan stämpel, som utvisade, det de voro tillverkade i Manchester, den i 30 §. tulltaxe-underrättelserna medgifna lindring för produkter och tillverkningar från andra sidan om Goda Hoppsudden icke måtte vid förtullningen få tillgodonjutas; tillika med godsegarens och packhus-inspektionens öfver besvären afgifna underdåniga förklaringar och general-tullstyrelsens underdåniga utlåtande.
I fråga om de allmänna grundsatser, som vid tull-lagstiftningen böra följas, har Kongl.
Majit uti Dess nådiga skrifvelse, jemte ofvanberörda statsråds-protokoll, efter anförande af hvad den år 1839 nedsatte komité uti sitt till trycket befordrade utlåtande yttrat, i nåder förklarat
Sig anse tiden vara inne för antagande såsom allmän hufvudgrund af en så vida oinskränkt handelsfrihet, att förbud mot någon varas in- eller utförsel icke vidare måtte ega rum, äfvensom af den klassifikation och de öfriga grunder för tullafgifternas relativa belopp, som blifvit af bemälde komité uppställda, så att samma afgifter icke måtte hvarken vid in- eller utförseln öfverskrida 2S procent af hvarje varas värde, utom i de få fall, då serskilda omständigheter derifrån påkallade undantag; hvarvid Kongl. Majit dock, på 4 Bevillnings-Utskottets Utlåtande, N:o 13. skäl, sora vid de speciella artiklarna skola omförraälas, funnit förbuden för införsel af tack- och ballasljern samt för utförsel så väl deraf som af åtskilliga dermed likartade artiklar och af malm, rå och osmält, ej specificerad, böra bibehållas.
För bifall till dessa allmänna grundsatser hafva flera yttranden, vid föredragningen af Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse hos riksstånden, blifvit afgifna, serdeles inom vällofl. borgareståndet, hvarest dock motsatta meningar äfven blifvit uttalade, likasom inom hedervärda bondeståndet flera ledamöter yttrat sig för bibehållande af nu gällande tulltaxa, med undantag af möjligen nödiga partiella förändringar.
Af de motioner, som blifvit till utskottet öfverlemnade, torde de, af herrar K. A. Almgren, Johan Wahlgren och O. U. Regnstrand inom vällofl. borgareståndet väckta böra i sammanhang med frågan om grundsatserna för tull-lagstiftningen besvaras.
Herr Almgren, som, med erinran att fabriks- och slöjdintresset icke vore något enskildt, utan i ordets egentliga bemärkelse, ett allmänt och fosterländskt intresse, hvilket regeringarna under århundraden bemödat sig att fostra och utbilda, förmält, det han icke funnit skäl frångå sin öfvertygelse om angelägenheten för det allmänna att tills vidare vidblifva det system, till skydd för detta intresse, som hittills varit följdt, har, till stöd härför, vidare anfört, att, sedan Kongl.
Maj:t uti Dess till senast församlade Rikets Ständer aflåtna nådiga proposition, angående tulltaxan, yttrat, att förändringar uti tull-lagstiltningen borde så sällan sorn möjligt och icke utan verkligt behof företagas, denna försäkran om stadga i lagstiftningen lifvat inhemska industrien; och att hvarken inre eller yttre förhållanden påkallade radikal förändring af nämnda lagstiftning, då verkningarne af våra nya näringslagar ännu icke försports och någon väsendtlig lindring i främmande länders tullbestämmelser icke eller vore vunnen till förmån för svenska produkter.
För den händelse, att bevillnings-utskottet omfattade och tillstyrkte den af Kongl.
Maj:t föreslagna radikala förändring, anhöll Herr Almgren, att utskottet ock måtte utveckla och framställa det behof, som i närvarande tidpunkt påkallar denna förändring och derjemte besvara den frågan, om det icke vore klokt och samhälls nyttigt att fördröja förändringens verkställande, till dess det visat sig, att de främmande stater, som deraf skulle hemta fördel, äfven äro sinnade att genom ändringar i sina tull-lagar bereda Sverige i någon mån motsvarande förmåner.
Den kommerciella skakning, som öfverginge England och hvars slut ännu ingen kunde förutse, vållade, att varor der såldes till 20, 50 och 40 procent under deras värde och vanliga pris; och i en sådan tidpunkt, då 23 procents skyddstull icke Bevillnings-Utshottels Utlåtande, N:o 13. 5 vöre något skydd, ansåg Herr Almgren öfvergången till ett fritt införselsystem icke lämplig.
Hvad vidare anginge sättet för denna öfvergång, så var Herr Almgren icke eller derutinnan lugnad af Kongl. Maj:ts förslag.
Det funnes ingen säkerhet att de tullafgifter, som i stället lör förbuden nu kunde komma att stadgas, blifva beslående längre, än till nästa riksdag, så vida icke Rikets Ständer nu förklarade inlörselafgifterne skola fortfara minst tio år och för sådant ändamål underdånigst anhöllo, att, derest
Ständerne vid någon under tiden inträffande riksdag skulle nedsätta dessa afgifter, Kongl.
Majit då ville i nåder upplifva de nu afskaffade förbuden; och då de kontroller, hvarom Norrköpings fabrikssocietet i underdånighet gjort hemställan, endast vunnit ganska ofullständigt afseende, funnes ingen tillräcklig säkerhet, att de afgifter, som bestämmas, blifva behörigen erlagde.
På grund häraf och då den för industri-idkaren så väsendtligt nödvändiga förbättring i våra kreditlagar, hvarom underdåniga framställningar flera gånger blifvit gjorda, ännu icke vunnits, föreslog Herr Almgren, att de i nu gällande tulltaxa stadgade införselförbud äfven måtte blifva bibehållna uti del förslag till tulltaxa, som Rikets Ständer vid denna riksdag afgifva, och detta så mycket heldre, som för ett annat näringsintresse förbudsprincipen blifvit bibehållen i afseende å tackjern och malm.
Denna motion hade inom borgareståndet föranledt yttranden af Herr vice talmannen Brinch, som talat emot motionen, och af Herr Lagergren, som, med undantag af några uppgifna fakta, hvilka voro honom obekanta, instämt i motionen om förbudens bibehållande, så vida andra säkra och tillräckliga garantier för inhemska näringarnes bestånd icke vid förbudens borttagande bestämdes.
Herr Wahlgren har uti sin motion anmärkt, att, med antagande af Kongl. Maj:ts förslag , ett säkert aftvnande af Eskilstuna manufaktur och all annan inom riket dermed jemförlig industri vore att emotse, då förslaget innehölle nedsättning i nu gällande tullbestämmelser å dessa artiklar från 50 till 300 procent.
Det vore icke skäl alt, på samma gång den nya näringsförlättningen lemnade täflan öppen inom landet, älven medgifva fri täflan för utlänningen.
Gällande taxa hade visat välgörande verkningar på Eskilstuna smidesmanufaktur; och Herr Wahlgren yrkade derför, att densamma måtte i berörde hänseenden bibehållas; hvarjemte Herr Wahlgren vidfogat sin motion en tariff, som vore uppgjord af Eskilstuna manufakturidkare och utvisade vigt, värde och tillverkningspris å de arbeten, Herr Wahlgren med motionen afsett.
Med afseende å den förkofran, ett land måste vinna genom inhemska slöjdernas uppmuntran, har Herr Regnstrand uti sin motion föreslagit, alt, till skydd 15 Bevillnings-Utsliottets Utlåtande, N:o 13. för den i oeh omkring Wadstena af ålder idkade tillverkning af spetsar, förbud mot införsel eller motsvarande förhöjning i införseltullen ä sådana spetsar, som i Wadstena och der omkring tillverkas, måtte varda stadgadt.
Efter noggrannt öfvervägande af hvad Kongl.
Majits ofvanberörda nådiga skrifvelse, tillika med öfriga nu omförmälda yttranden och väckta motioner, innehålla, har utskottet icke kunnat annat än med den fullkomligaste öfvertygelse erkänna riktigheten af de allmänna grundsatser, som, vid ärendets föredragning inför Kongl.
Majit i statsrådet, blifvit till förmån för en friare tull-lagstiftning anförda och af Kongl. Majit godkända; och då Rikets Ständer redan vid 1823 års riksdag för sin del antagit dessa grundsatser samt vid alla påföljde riksmöten vidhållit desamma, såsom innebärande pä en gång rättvist afseende å den konsumerande allmänhetens billiga anspråk och nödvändigt vilkor för den inhemska industriens naturliga förkofran och framtida bestånd, ligger redan häri erkändt det utaf Herr Almgren uti dess motion ifrågasatte behof under närvarande tidpunkt af nämnde grundsatsers fulla tillämpning.
Denna tillämpning, sådan utskottet går att här nedan föreslå densamma, tror utskottet innebära långt säkrare skydd för inhemska industrien, än hittills gällande, till följd af dess öfverdrift, af allmänna opinionen ogillade och derföre så mycket lättare af vinningslystnaden gäckade prohibitiva tullbestämmelser; och ett ytterligare uppskof med denna tillämpning, för beredande af den i Herr Almgrens motion afsedda reciprocitet af lindrigare tullafgifter å svenska produkter inom andra länder, hvilken reciprocitet dessutom, hvad England angår, redan vunnits i så måtto, som stångjern och tjära från Sverige der få tullfritt införas och införseltullen å våra bjelkar och plankor sedan år 1842 blifvit nedsatt till Välde! af hvad den då utgjort, skulle, huru önskvärd en sådan reciprocitet i öfrigt än är, efter utskottets tanka, endast ytterligare beröfva svenska industrien och landet de visserligen öfvervägande fördelar, som en rättvis och derigenom lefvande tull-lagstiftning måste medföra.
På den kommersiella skakning, som nyligen öfvergått England, har man äfven velat grunda påståeudet, att nu icke vore rätta tidpunkten för öfvergången härstädes till ett friare tullsystem; och ehuru medgilvas måste, att vid sådana tillfällen, då rikare länders högt uppdrifna industri af en eller annan orsak ögonblickligen hämmas och de hopade industri-alstren, i saknad af påräknad afsättning, nedtryckas till alltför låga priser, öfvergången från förbudssystemet icke skulle utan stor fara för vår jemförelsevis underlägsna industri kunna härstädes genomföras; Bevillnings-Utskottets Utlåtande, N:o 13. 7 likväl och då denna fara i samma mån upphör, som de till vanpris nedtryckta fabriksalstren hinna förbrukas och detta, under minskad tillverkning men fortgående konsumtion, tvifvelsutan måste, innan vår nya tulltaxa kan komma till verkställighet, inträffa, samt den derefter inträdande period åter, då den främmande industrien, ännu icke hunnit återhemta sig efter den öfverståndna krisen, synes serdeles gynnande för ifrågavarande öfvergång; tror utskottet de i England och flera Europeiska länder nyligen timade händelser icke böra inverka på de tullbestämmelser, som för en kommande tid nu skola här antagas.
Att, såsom Herr Almgrens motion vidare innehåller, i sammanhang med förbudens borttagande tillika besluta, det de tullbestämmelser, som i stället varda stadgade, skola oförändrade bibehållas under en tidrymd af minst 10 år, skulle, med afseende å de förändringar, hvarje lands industriella riktning och behof måste vara underkastade, lika litet innebära någon fördel för det allmänna, som det kunde inskränka Rikets Ständers i grundlagarna förbehållna rätt att vid hvarje riksdag besluta den bevillning, de vilja sig åtaga, oberäknadt det misstroende till kommande Ständers oväld och urskiljning, hvarom ett sådant beslut skulle bära vittne.
På dessa grunder och då utskottet hoppas att i det följande och vid handläggningen af inkomna motioner, angående öfriga i lull-Iagstiftningen ingående författningar, kunna föreslå sådana kontroller, att blifvande tullafgifter komma att behörigen erläggas, anser utskottet sig böra tillstyrka Rikets Ständer att, utan afseende å hvad Herrar Wahlgrens och Regnstrands motioner och åtskilliga här förut omförmälda yttranden, angående vidblifvande af nu gällande prohibitiva tullbestämmelser, innehålla, i allmänhet godkänna de grundsatser, hvarpå Kongl. Maj:ts till Rikets Ständer aflätna nådiga förslag till ny tulltaxa är bygdt.
Öfver det af Kongl. Maj:t, med afvikande från nämnde grundsatser, fattade beslut i afseende å förbudets bibehållande mot införsel af tack- och ballastjern samt mot utförsel deraf och af dermed likartade artiklar samt af malm, rå och osmält, ej specificerad, vill utskottet, i den ordning, dessa artiklar i taxeförslaget finnas upptagna, afgifva yttrande.
Maj:ts förslag att ur taxan utesluta tullvärdeskolumnen hafva flere ledamöter af hedervärda bondeståndet gjort erinran; och ehuru utskottet fullkomligt delar den i Kongl.
Maj:ts förslug uttalade åsigt om fördelarne både för 8 Bevillnings-Utskottets Utlåtande, IS:o 13. de trafikerande och tulltjensteinännen af tulltaxans möjligaste förenkling, anser utskottet likväl hvad i sädant hänseende och för taxans bringande till likformighet med andra länders tulltaxor skulle vinnas genom uteslutande ur taxan af den deri från äldre tider tillbaka befintlige kolumn för tullvädet icke motsvara de olägenheter, som en sådan förändring, utan tvifvel, skulle i flera hänseenden medföra; hvarföre ock utskottet, med afseende derå, att det tillkommer Kongl. Maj:t att härom ensam besluta, hemställer, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj;t i underdånighet anmäla, det betänkligheter mött emot förslaget att ur taxan utesluta tull värdeskolumnen, och, på grund deraf, anhålla, att samma kolumn måtte fortfarande bibehållas.
För den händelse likväl, att Rikets Ständer eller Kongl. Majit icke skulle gilla utskottets nyssanlörda åsigt, utan tullvärdeskolumnen kommer att utur taxan uteslutas, har utskottet tagit i öfvervägande det i sistnämnda fall af Kongl.
Majit godkända förändrade sätt för beräkning af den hvarje stapelstad uuder namn af tolag för in- och utgående varor tillkommande afgift, nemligen efter den hvarje vara åsätta tull i stället lör tullvärdet; och som utskottet funnit detta beräkningssätt af tolagen, hvarigenom någon rubbning i den inkomst, städerna af denna afgift haft att påräkna, icke kan befaras medverka till det ändamål, handelns underlättande och öfriga inhemska näringars skydd, som vid tullafgifternas bestämmande blifvit afsedt, tillstyrker utskottet, att, i den händelse tullvärdeskolumnen kommer att ur taxan utgå, den stapelstäderna tillkommande tolag må, på sätt Kongl.
Majits förslag innehåller, beräknas till viss procent af tullbeloppen, i stället för tullvärdena, ä de varor, som i hvarie stad in- eller utföras, och att denna procent må bestämmas efter medeltalet af hvarje stads tolags-inkomster under de sista 5 åren i förhållande till tullalgifterna, med det vilkor likväl, att någon minskning i tolagsinkomsterna icke må, genom tullafgifternas framtida nedsättning städerna tillskyndas; samt att, intilldess denna förändring kan komma till stånd, tolagsberäkningen fortfarande skall grundas på de i nu gällande taxa utsatta tullvärden.
De i sammanhang med förslaget till tullvärdenas upphörande uti Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse antydda förändringar i afseende å beräknandet af vederlagsrekognition och den packhushyra, som genom Kongl, brefvet den 28 April 1842 är vorden lör vissa fall bestämd, äfvensom för utrönande af de tullvärden, hvarpå tillämpningen i vissa Kongl, seglations-ordningen den 13 Maj 1843, Kongl, stadgan om hvad vid sjöfart inrikes orter emellan iakttagas bör samt om inrikes tull lör - Bevillnings-Utskotlets Utlåtande, N:o 15. 9 förpassning och bevakning jemväl af den lä
Maj 1845 samt Kongl, förordningen den 22 December 1841, lill förekommande af olof]ig införsel och utförsel af varor, gilna föreskrifter och stadgade straffbestämmelser beror nemligen dels genom varornas värdering inför domstol, dels ock genom beräkning af en de sista ä
Srens medel-intrad motsvarande procent å den inkommande tull, som å varorna belöper, hvarom general-tullstyrelsen skulle anbefallas, att till Kongl. Maj:t afgifva serskildt förslag till förändrade bestämmelser, har utskottet ock funnit fullt ändamålsenliga; hvadan utskottet föreslår det antydda förändringarna måtte för det fall, att tullvärdes-kolumnen kommer att ur taxan uteslutas, varda af Rikets Ständer godkända.
Erkännande fördelarne af den förenkling af taxan, som uppkommer dels derigenom att taxan fördelas i två tariffer, den ena för inkommande och den andra för utgående varor, dels ock igenom uteslutande ur dessa tariffer af de artiklar, hvilka vid in- eller utförsel äro frän tull befriade, med, i stället, upprättad serskild förteckning öfver de förra och anmärkning vid slutet af utförselstariffen, att tullfrihet eger rum för alla i densamma ej förekommande och med afgift belagda varor föreslår utskottet, att denna af Kongl. Maj:t godkända förändring i tulltaxans form äfven måtte af Rikets Ständer gillas.
Då utskottet, på sätt ofvan förmäldt är, ansett tullvärdes-kolumnen böra i taxan bibehållas, har utskottet ock bemödat sig att åsätta hvarje upptagen artikel dess rätta värde, beräknadt på det sätt, som i allmänna grunderna för tull-lagstiltningen, eldigt Kongl. Majrts nådiga skrifvelse med förslag till tulltaxa, sidan 7 under littera C, finnes uppgifvet; och torde för de härutinnan, enligt utskottets bilagde förslag till tulltaxa, i nu gällande värdesbestämmelser gjorda serskilda rättelser, några vidare skäl icke behöfva anföras, lika litet som för de mindre väsendtliga ändringar i sjelfva redaktionen, som utskottet vid några få artiklar funnit lämpliga.
Hvad härefter angår de speciella tullbestämmelserna; så och då utskottet i de liesta fall funnit sig böra instämma med hvad Kongl. Maj:ts förslag till tulltaxa, jemte motiverna till de i nu gällande tullbestämmelser föreslagna ändringar, innehålla, och det otvifvelaktigt skulle leda till onödig vidlyftighet, om utskottet i detta betänkande åter upprepade och till antagande föresloge hvad i afseende å hvarje Bih. lill B. SI.
Prot. 5 Sami. 1 Afd. 7 Baft. 2 10 [} ev ilini» f/s - Utskottets Utlåtande N:o 13.
Agat, Alabaster, m. fl.
Hilder, andr» slagan konslnärsarbeten. serskild artikel finnes i nämnde motiver anfördt, har utskottet ansett den ordning böra iakttagas, att utskottet endast i de fall, der utskottet haft serskilda motioner eller yttranden att besvara eller eljest funnit sig böra föreslä ändringar, afvikande från Kongl. Maj:ts förslag, utvecklar skälen för sina åsigter, men eljest, utan någon motivering, framställer till antagande de af Kongl. Majit föreslagna förändringar i gällande bestämmelser.
Majits förslag tillstyrker utskottet, att tullfrihet vid införsel måtte medgifvas för följande artiklar: agat, oarbetad; alabaster, oarbetad; kalksten; pimpsten; smergel; eldfast sten; qvarnstenar och all annan ej serskild specificerad sten, oarbetad eller i block; aloe; bäfvergäll; mos-, enbärs- och fläder- samt mullbärssaft; nicht eller tutia; persikokärnor; rabarber och violrot; ambra; angelika; bark, ek- och andra ej specificerade slag; bast och bastrep; ben, elfen-, oarbetadt, och hvalfisk-, oarbetadt, klufvet eller spjelkadt; hernsten, rå och oarbetad; blod, ox- och andra kreaturs; bokstafsstämplar, boktryck eller stilar, förslitue och obrukbare, eller stilskrot; bolus, hvit och röd samt terra sigillata; brunsten; cautschuc; drefmat eller gammalt och i stycken af högst 2 famnars längd sönderhugget tågvirke; dun, alla slag; emalj, i massa; fiskskinn, oberedda; fjäder, ospritad; fjell, hvalfisk- eller ossa sepiae; foglar, lefvande; frö, rof- och rapsat samt de under rubriken andra slag hänförliga, ej specificerade frösorter; färgmossa, alla slag; gips; glasgalla; granatäppelskal; horn, oarbetadt eller raspadl; hvalraf eller spermaceti; hår, nemligen borst, har- eller kanin, mennisko- samt alla andra ej specificerade slag, än hästhår eller tagel och nöthår; jord, polér-; kopparstick, estamper och lithografiska arbeten; marienglas; muskus eller desman; näfver; perlemor, oarbetad; russinstjelkar; sand, fin eller perlsand; skafgräs; sköldpadd, oarbetad; tonkabönor; trippel; samt al trädvaror, virke, oarbetadt, sågadt och tillhugget, följande slag, nemligen: alm, ask, bok, björk, ek och andra, ej specificerade sådana trädslag, som växa inom landet samt buxbom, ceder, ebenholtz och pocken holtz, älvensom furu- och grantimmer, otillhugget eller sågblockar.
Deremot har utskottet icke ansett sig kunna antaga Kongl. Majit förslag till tullfrihet vid införsel för artiklarne bilder, andra slag än konstnärsarbeten; hampa, ohäcklad och murklor.
Under rubriken bilder, andra slag än konstnärsarbeten, tror utskottet nemligen, att flere lyxartiklar af hvarjehanda ämnen, hvilkas införande ur ingen syn - Bevilinings-Utskotlcts Utlåtande, N:o tä - ll punkt bör med tullfrihet underlättas, skulle komma att hänföras; hvarför och dä sådana artiklar lämpligen torde böra draga samma införseltull som för slöjdevaror, ej specificerade, varder bestämd, utskottet tillstyrker att rubriken »bilder, andra slag än kostnärsarbeten», må i noten till införseltariffen upptagas med hänvisning till slöjdevaror, ej specificerade.
Hvad åter artikeln »hampa, ohäcklad» angår, så och då hampa åtminstone i vissa orter af riket odlas, anser utskottet äfven den ohäklade hampan böra med någon införselafgift beläggas.
Den för häcklad hampa nu gällande och i Kongl. Maj:ts förslag bibehållna tull af 1 r:dr skeppundet torde dock för den ohäcklade hampan, som är mindre bearbetad och eger ringare värde, vara för hög, hvarför utskottet föreslår att artikeln hampa må fördelas i ohäcklad med 30 r:drs värde och 24 skillingars införseltull samt häcklad med 60 rtdrs värde och 1 r:drs införseltull per skeppund.
Murklor.
Angående artikeln murklor förbehåller utskottet sig att få afgifva yttrande i sammanhang med frågan om svampar.
Utskottet tillstyrker att, på sätt Kona!- Maj:ts förslag innehåller, den i taxan sist förekommande rubrik »varor, som icke kunna hänföras till någon af de i taxan upptagne bestämmelser» må indelas uti »råämnen» med tullfrihet vid införsel, och uti »mer eller mindre bearbetande» med samma införseltull, som för ej specificerade slöjdvaror blifver be stämd; äfvensom att till någondera af nämnde hufvudrubriker må hänföras artiklarne fyrverkeri-arbeten, lust-; lunta; puder och rigabalsam.