Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om således den stämpel-afgift, som motsvarar kansligebiihren och sigillpenningarne, beräknas till ofvanstående belopp eller ...... 58,270: — skulle, med antagande af samma anta! fullmakter etc, eller 816 st., för hvilka, enligt Utskottets förslag, borde betalas 6 R:dr st., eller tillhopa 4,896: — den egentliga minskningen icke öfverstiga R:dr 33,374: — Då likväl Utskottet icke föreslagit någon nedsättning af stämpel-beloppet för fullmakter å namn heder och värdighet eller för afsked med förhöjning å karak teren, hvilka ingå i ofvanstående beräkning, torde med visshet kunna antagas att Bevillnings-Ulskottets Betänkande M 22.
15 den verkliga minskningen i icke ringa mån komme att understiga föreniimnda summa.
Genom dels det förslag
Utskottet redan framställt i afseende på borttagande af de s. k. skrifkartorne, dels de partiela förhöjningar i stämpel-beloppet, hvilka Utskottet kommer att föreslå, torde tillgångar motsvarande förberörde, af rättvisa och billighet påkallade lindring beredas.
Utskottet har, i fråga om tillgångarne, jemväl trott sig kunna taga i betraktande alt stämpel-pappers-inkomsten, som Kongl. Majit i dess nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof för nästa statsreglerings-period beräknat till 1,400,000 R:dr, i medeltal under åren 1855—1857 utgjort 1,599,288 Hulr och, efter hvad Utskottet särskildt inhemtat, året 1858 uppgått till 1,549,195 R:dr.
Enär i öfrigt härtill kommer, att tjenstemän, med aflöning icke öfverstigande 1,800 R:dr, i följd af den nya bevillnings-förordningen, ehvad särskilda Kommitterades eller Utskottets förslag eller någon Utskolts-reservauts mening i fråga om bevillning för löne-inkomst vinner Rikets Ständers bifall, blifva underkastade mer eller mindre betydligt ökade årliga bevillnings-afgifter till Staten, anser Utskottet sig, på alla dessa skäl, kunna och böra tillstyrka godkännande af de förändringar i nu gällande stadgan den i ofvan omförmältla hänseende, som innefattas uti 3 § af Utskottets förslag.
Enligt nu gällande författning skola fullmakter å beställningar utan lön i regemente, korps eller arméen, förses med stämpel-papper efter skilnaden mellan förut innehafd lön och den lön, som åtföljer graden, till hvilken befordran vunnits, hvarvid skall iakttagas, att »beräkningen alltid sker efter staten för Kronprinsens Hussar-regeraente» (nu mera kalladt Konungens värfvade Hussar-regemente).
Då emellertid lönerna vid sistnämnda regemente, hvilka vid den tid berörde stadgande i författningen infördes, voro de lägsta i arméen, numera äro betydligt högre, än lönerna för motsvarande grader vid något indelt regemente, inträffar det förhållande, att vid ett indelt regemente, fullmakt å tjenst med, lön kostar betydligt mindre, än en sådan å tjenst utan lön i samma grad, och skilnaden härvid blifver t. ex. i afseende på Under-löjtnants-fullmakter så stor, att fullmakten å en Under-löjtnants-beslällning med lön bör förses med stämpel-papper efter omkring 500
R:drs lön, men ulan lön elter 800 Riksdaler.
För att afhjelpa detta missförhållande har Utskottet ansett billigt, att beräkningen uti ifrågavarande fall för fullmakter ej mindre i flottan (hvilken i nu gällande författning ej finnes särskildt nämnd), än ock i regemente, korps eller arméen skall ske efter staten vid det regemente eller den korps, hvarest den befordrade tjenar, och lör oplacerade i arméen qvarstående officerare, äfvensom för officerare vid Stockholms borgerskaps militärkorps efter den lägsta bland indelta arméens 14 Bevillnings-Ulskotlets Betänkande »11 22. stater, eller Skånska infanteri-regementenas normatstat, allt efter lägsta lönen inom graden, der olika löner inom samma grad finnas; och torde denna förändring, som finnes införd pag. 3 uti Utskottets förslag, af Rikets Ständer bifallas.
I afseende på de särskilda Generals-graderna i arméen, då lön på stat ej åtföljer fullmakten, hänvisar nu gällande författning till Kongl. Brefvet den 18 December 1843.
Bref innehåller, att Generals-fullmakter af alla grader skola förses med stämpel-papper efter General-befälhafvare-lönen, 4,500
R:dr, men författningen eljest såsom allmän regel stadgar, att fullmakter till beställningar utan lön i arméen skola lörses med stämpel elter skilnaden mellan förut innehafd lön och den lön, som åtföljer graden, till hvilken befordran vunnits, har Utskottet ansett nämnde grundsats böra följas äfven i afseende på de ifrågavarande fullmakterna.
På grund häraf torde jemväl den i detta hänseende uti Utskottets förslag pag. 3 införda förändring vinna Rikets Ständers bifall.
Uti särskilda, Utskottet tillhandakomna, inom Preste- och Borgare-Stånden väckta, motioner hafva Herr Kongl. Hofpredikanten Nordlund och Herr F. A. Rinman fästat uppmärksamhet derpå, att nu gällande författning icke tydligen bestämde, huruvida fullmakter, öppna bref m. m., hvarigenom tjenster eller befattningar vid de Kongl. Hofven bortgifvas och hvilka från Hof-expeditionen utfärdas, skola förses med stämpel-papper eller icke.
Då ölverskriften till 5 § af nämnde författning icke särskildt nämnde Hof-expeditionen, kunde det, å ena sidan, synas som berörde fullmakter m. m. borde vara från stämpel-papper befriade; men deremot innehölle sjelfva att fullmakter, konstitulorialer, protokolls-utdrag m. m., hvarigenom embeten, tjenster, beställningar o. s. v. vid civila, militära, ecklesiastika samt andra stater, af hvad namn de vara må, tillsättas och borlgilvas, borde förses med stämpladt papper.
Vidare ålades, i 11 § 5 morn., de tjenstemän, åt hvilka uppbörden och redovisningen af lösen för utgående expeditioner är uppdragen, att ansvara för kartering af fullmakter m. m. vid Kongl. Maj:ts Kansli-expeditioner och Hof-expeditionen.
Häraf syntes åter löija, att berörde fullmakter m. m. borde med stämpel-papper förses, hvilket ock, efter motionärernas förmenande, varit Rikets Ständers afsigt.
Till förekommande af de tvister, till hvilka författningens otydlighet härutinnan skall gifvit anledning, har alltså blifvit föreslaget, att bestämda stadganden härom måtte i den nya stämpel-pappers-förordningen inflyta.
Utskottet, som funnit de af motionärerna anförda omständigheter påkalla ett särskildt stadgande, får i följd deraf hemställa, att Rikets Ständer täcktes godkänna den föreskrift, Utskottet i Éevillnings-Utskotlets Betänkande M 22. detta hänseende uti 3 § af sitt förslag i slutet af sidan 3 och början af sidan 4 infört.
När någon, som förut varit eller är i kronans eller annan offentlig tjenst, tillägges högre namn, heder och värdighet af embete eller tjenst, stadgar nu gällande författning, att slämpel-pappers-beloppet, hvad militär—staterna beträffar, skall, i likhet med hvad för fullmakter på tjenstegrader i arméen är stadgadt, beräknas efter Kronprinsens Hussar-regementes stat.
På de skäl, som i fråga om stämpel å fullmakter till beställningar utan lön redan blifvit anförda, får Utskottet till stvrka, att, i enlighet med Utskottets härom pag. 4 intagna förslag, beräkningen jemväl i nu anförda fall bör ske efter Skånska infanteri regementenas normalstat.
Doklorsbref, som utan föregånget prof utfärdas, har Utskottet ansett det nu bestämda stämpel-beloppet 39 R.dr, kunna jernnäs till 40 R:dr.
Då för de indelta regementenas aflöning finnas fastställda normalstater, har Utskottet, på det afgifterna för fullmakter vid samma regemente må blifva lika, så länge de för aflöningen fastställda stater äro gällande, ansett att i de fall, då enligt nuvarande författning (se sid. 18), stämpel-pappers-afgiften för fullmakt å indelt lön bör efter sednaste årets markegång uträknas, de för de indelta regementena och korpserna utfärdade normalstater böra utan förändring lända lill efterrättelse; och torde detta tillägg, som finnes infördt pag.
S i Utskottets förslag, af Rikets Ständer gillas.
Öfrige uti 5 § af nu gällande stämpel-pappers-författning pag. 20 och 21 införde bestämmelser, så vidt desamma ansetts böra bibehållas, igenfinnas uti 4:dc, 5:te och 6:te af Utskottets förslag § 4.
Denna §, som motsvarar § 6 (pag. 21 — 26) uti nu gällande författning, angår stämpel å fullmakter, konstitulorialer, förordnanden och afsked från Rikets embetsverk och andra offentliga myndigheter.
Föreskrifterna om stämpel å fullmakter m. m , hvarigenom tjenster med verklig lön tillsättas, äfvensom angående konstitulorialer på behaglig tid, samt angående stämpel-afgiften för under-officerare och underbefäl m. fl., innefatta, med någon redaktions-förändring, hufvudsakligen samma stadganden, som igenfinnas pag. 21 och 22 i nu gällande författning.
Stadgandena dels i fråga om utnämning till beställning utan län på stat eller dervid lön först framdeles kommer att åtnjutas, dels angående det fall, då 16 Bevihnings*Utskottets Betänkande Jtä 22. beställning tillsättes genom ordres, öfverensstämma med hvad derom pag. 24 i till gällande författning
Annes föreskrifvet Stämpel-beloppet å Justitie-kanslerens fullmakter för landsfiskaler är lika, som enligt nuvarande författning pag. 20 Annes bestämdt, endast med den skilnad, att lägsta beloppet blifvit förhöjdt från 4 R:dr 50 öre till 5 R:dr.
I afseende på stämpel-beloppet för åtskilliga personer, som ej hafva ständig lön, äro nu gällande stämpel-afgifter i det närmaste bibehållna, endast med den ändring: att stämpeln å fullmakt uliemnals: för Hof-rälts-kommissarier från 7 R:dr 50 öre till 8 » för skeppsklarerare i städer utom Stockholm från 42 R:dr 50 öre till 15 » för sockenskrifvare från 1 R:dr 45 öre till 1 » för vikarier och substituter från 60 öre till — 50 öre; hvarförutan antagningsbref för mästersvenner, hytledrärigar och uppsättare ansetts icke böra med stämpel förses.
Bland förordnanden och antagningsbevis för städernas betjente m. fl. Annas
Uti nu gällande författning (pag. 23) uppräknade förordnanden för lin-, hamp-, tjäru-, bråd- och jernvräkure, äfvensom Askare.
Dessa personer har Utskottet ansett kunna och böra uteslutas, då dels befattningarne numera icke existera, dels tvifvelaktigt torde vara, om förordnanden eller antagningsbref för de ännu qvarvarande numera utfärdas.
Likaså har Utskottet från rubriken ringare skolbetjente, pedagoger, klockare m. fl,, som igenAnnes pag. 22 i nu gällande författning, uteslutit »mindre kyrkobetjent», då de löneförmåner, som af dem åtnjutas, vanligen äro alltför obetydliga.
I afseende på fullmakter m. m. å litel, eller namn, heder och värdighet, har Utskottet ansett samma stadganden böra gälla, som i afseende på dylika fullmakter Annas införde i § 5 af Utskottets förslag och som jemväl hufvudsakligen öfverensstämma med hvad härom pag. 24 och 25 i nu gällande författning
Annes föreskrifvet.
Stämpelbeloppet för theologie-, juris- och medicine doktorsbref (se pag. 25 i nu gällande författning) har Utskottet nedsatt från 4 R:dr 50 öre till 4 R:dr, äfvensom för philosophie magisterbref från 2 R:dr 25 öre till 2 R:dr.
Derjemte har Utskottet tillagt 2*.ne nya rubriker, nemligen:
Kirurgie magisterbref, som borde beläggas med 2 R:drs stämpel, satiit Apolekare-bref, för hvilka föreslagits 4 R:drs stämpel.
Stämpel å Doktorsbref utan aflagdt prof, som i nu gällande författning (pag. 25) upptagas till 37 R:dr 50 öre, har Utskottet ansett böra förhöjas till lika belopp# som i § 5 Annes för dylika bref utsatt, eller 40 R:dr.
Öfriga Bevillnings-Utskottets Betänkande M 22. ir Öfriga i denna § förekommande stadganden äro hemtade från nu gällande författnings 6:te §.
Der har hittills äfven varit stadgadt, att »Konsistoriernas full— magter å pastorat böra, i stället (ör Kansli-geluhren, beläggas med stämpladt papper till följande belopp, nemligen: för l:sta klassens pastorat 12:
SO. för 2:dra klassens 5, och för 3:dje klassens 3 R:dr.»
Dessa bestämmelser hafva tillkommit i sammanhang med 1834 års ofvanomförmälda lönereglering för Kongl. Maj:ts Kansli och lära hafva sin grund i dittills existerande häfd, enligt hvilken, vid tillsättning af konsistoriela pastorat, motsvarande sportel-afgifter blifvit de utnämnde affordrade och Ecklesiastik-expeditionen tillsände.
Ostridigt är det i hög grad oegentligt, att en af sådan anledning tillkommen extra afgift skall fortfarande erläggas för de kyrkoherdefullraagter, som al konsistorierna utfärdas, och hvilka dessutom enligt Kongl, cirkuläret af den 31 Oktober 1831 äro underkastade särskild lösen.
Och enär i öfrigt den årliga inkomst af stämpel-papper, som till följd deraf kan vara att påräkna, inskränker sig till ett föga betydligt belopp, har, under förutsättning alt hvad här ofvan om upphörande af den särskilda mot fordna kansli-gebiihren svarande stämpelafgiften för Kongl, fullmagter föreslagits, varder al Rikets Ständer bifallet, berörde stadgande om additionela afgifter för konsistoriela kvrkoherde-fullmagter jemväl ur den föreslagna nya författningen uteslutits; hvilket Utskottet vördsamt till Rikets Ständers godkännande hemställer, .§ 5.
I afseende på stämpeln å domar, utslag, resolutioner och andra handlingar, som utfärdas af domstolar, embetsverk och myndigheter, äfvensom å handlingar, som dit inlemnas och der företes, har Utskottet i allmänhet bibehållit den indelning af embetsverken, hvilken förekommer i § 4 (pag. 5) uti nu gällande författning, endast med tillägg under andra afdelningen af Telegraf- och Skogs-styrelserne.
Maj:ts resolutioner och utslag, äfvensom för Kongl. Majlis domar, då värdet af det omtvistade icke är bestämdt, har Utskottet ansett, att stämpelbeloppet, hvilket, enligt föreskrifterne pag. 6 och 20 i nu gällande författning, för närvarande utgår, efter beräkning af kansli-gebiihr 9 R:dr, sigillpenningar 1 R:dr 30 ört, samt egentlig stämpel ... 2 » 23 » , med tillhopa 12 R:dr 73 öre, borde utan olägenhet kunna förhöjas till 13 R:dr, i hvilket ändamål Utskottet ock, såsom redan är närandt, föreslagit, att beläggnings-stätnpel å detta belopp bör finnas att tillgå.
Proh 1859 & 1860. 5 Sami. 1 Afd.
U Haft, 3 18 Bevillnings-Utskotiets Betänkande M 22.
Stämpeln å Kongl. Maj:ts domar, då summan af det omtvistade är bestämd, har Utskottet likaledes ansett kunna utjemnas från de, pag. 20, i nuvarande författning utsatte belopp, eller från IS R:dr 75 öre lill 16 R:dr. 21 » 76 » » 22 » 26 » 25 » » 26 » och 48 » 76 » » 50 » Likaså bar Utskottet ansett, att, då Kongl. Maj:ts dom eller resolution upptager mera än ett ark, stämpeln å hvart och ett af de öfriga arken bör nedsättas från 2 R:dr 25 öre (enligt föreskrilterne pag. 20, 21 jemförde med pag. 6 i nu gällande författning), till jemnt 2 R:dr.
Stämpeln å lejde- och pardonsbref upptages lika som i nu gällande stämpelförordning (pag. 21) till 6 R:dr.
Stämpeln å stämningar, konstitutorialer och förordnanden är för 3:dje afdelningen nedsatt från 2 R:dr 25 öre till jemnt 2 R:dr.
Stämpeln å underdåniga deduktioner och kontra-deduklioner, hvilken utgår dels i stället för deduktions-afgift, enligt nu gällande författning, pag. 21, med 3 R:dr, dels såsom egentligt stämpel-papper, enligt stadgandet, pag. 6, i nuvarande författning, med 2 R:dr 25 öre, eller tillhopa med 5 R:dr 25 öre, har Utskottet föreslagit till 5 R:dr, med tillökning af 2
Öfriga i denna § upptagna bestämmelser äro lika med dem, sorn igenfinnas pag. 6 i nuvarande författning. § 6.
Under denna § har Utskottet i alfabetisk ordning sammanfört de stadganden, som finnas intagne pag. 6—13, 211, samt 34—38 uti nu gällande författning; och skall Utskottet här hänvisa till de ställen uti sistnämnde författning, som motsvara de af Utskottet införda bestämmelser.
Bevis af Justitie-Stats-ministern på anmälan om tidningars ulgifvande; se pag. 21.
Bilbref » 6. * Borgarebref » 6,7.
För borgarebref har Utskottet utjemnat stämpeln till närmaste riksdalertal, på sätt af förslaget närmare inhemtas; hvarjemte benämningen kofferdi-skeppare ansetts böra uteslutas, då rätta benämningen är sjökapten.
I afseende på stämpeln å bouppteckningar, hvarom stadgas pag, 10 och 11 i nu gällande författning, har Utskottets uppmärksamhet blifvit fästad derpå, att då hehållna summan faller inom en högre sifferklass, den för hvarje fulla 100 R:dr Bevillnings-Ulskollets Betänkande M 22.
19 stadgade stämpel-afgift endast drabbar den del af behållna boupptecknings-summan, hvarmed denna öfverstiger den närmast lägre sifferklassen, och att bouppteckningen i afseende på det belopp, hvarmed den understiger förstnämnda siflerklass, skall förses med stämpel-papper efter de för lägre sifferldasseruu stadgade afgiftsbelopp.
Då detta beräkningssätt onekligen medför den olägenhet, att man, för att finna summan, hvarå en bouppteckning på högre belopp skall förses med stämpel-papper, måste verkställa en särskild uträkning, har Utskottet uppgjort en ny tariff för stämpeln å bouppteckningar, hvilken i afseende på afgifts-beloppet i det närmaste leder till samma resultat, som nu gällande författning, men hvarigenom nämnde olägenhet undvikes; och får Utskottet hemställa, att berörde tariff måtte af Rikets Ständer varda gillad.
Till undvikande af tvist, huruvida, då ny författning om stämpel-papper utkommer, sedan en person dött, men innan bouppteckning efter honom hunnit till domstol ingifvas, bouppteckningen bör förses med stämpel-papper efter den författ ning, som gällde vid dödstillfället eller den som varit gällande, då bouppteckningen blifvit till domstol ingifven, har
Utskottet ansett ett stadgande härom vara af nöden, samt får i sådant hänseende föreslå, att bouppteckningar skola förses med stämpel efter den författning, som gäller, då de till domstol ingifvas.
I fråga om certepartier har Utskottet, som anser aftal om fraktslut lika litet, som andra emellan enskilde träffade aftal, böra ovilkorligen förses med stämpel, helst den stadgade stämpel-afgiften för fraktslut endast drabbar
Sveriges export till utrikes ort, funnit den förändring, mot hvad i nu gällande författning, pag 36, finnes stadgadt, böra ega rum, att certepartiet endast då bör med stämpel förses, när detsamma inför domstol eller hos exsecutor företes, ehvad certepartiet är upprättadt inom eller utom landet; hvarjemte Utskottet föreslagit, att stämpeln bör bestämmas till 30 öre för hvarje fulla 100
R:dr af den betingade fraktsumman, utan någon minskning för det första hundratalet.
Då vederbörande Tull-kammares pass för fartyg och båtar böra, hädanefter såsom hittills, förses med stämpel till samma belopp, som för ceriifikater, hvarmed i nämnde författning menas vederbörande myndigheters betyg öfver båtars och fartygs last; men sådane betyg icke vidare utfärdas, har Utskottet ansett rubriken ceriifikater böra ur författningen uteslutas.
För fastebref, som omlörmäles pag.
12 i nu gällande författning, föreslås stämpeln till 13 öre för hvarje fulla 100
R:dr, hvarigenom således fastebref, då summan understiger 100 R:dr, äro frie. ^Fribref* j Se Pa°' ^ ' nU 8®Pan^e författning.
Fördels- och undantags-honlrakt, se pag. 33. 20 Bevillnings-Utskottets Betänkande M 22.
Försäkringsbref, se pag. 38.
Gesällbref, se pag. 8.
Kartor, geometriska, se pag. 11.
I fråga om stämpel-afgiften för kontrakter, hvarom stadgas pag. 34 och 3S uti nu gällande författning, har Utskottet fått emottaga en af Riksdags-fullmägtigen Johan Nilsson från Göteborgs och Bohus län inom Hederv.
Bonde-Ståndet väckt motion, deri yrkas upphäfvande of den i 12 mom. af nu gällande författning (pag.
43) meddelade föreskrift, att alla arrende- och hyres-kontrakter i städerna och på landet skola årligen vid mantals-skrifningarne uppvisas och, om de icke äro skrifna på eller belagda med stämpladt papper, dermed förses.
Till stöd härför har motionären hufvudsakligen anfört, att ifrågavarande be skattning vore mer än skäligt betungande.
Då nemligen lill kontrakter mellan enskilda personer kontrahenterna skulle bestå stämpelpapper lill hälften hvardera, drabbade denna beskattning arrendatorn eller hyresmannen tyngre i samma mån, som han hade att erlägga ett högt arrende eller en stor hyra.
Beträffande åter hus- och jordegare, så vore det obilligt att ålägga dem en ytterligare beskattning för samma egendom, för hvilken de genom den årliga bevillningen beskattades.
Härtill komme svårigheten för vederbörande tjensteman att kontrollera, del alla kontrakter vid mantals-skrifningarne uppvisades.
Det hände nemligen ej sällan, alt den tjensteman, som, fÖrfattningarne likmätigt, efterfrågade arrende-kontrakterna, erbölle det svar, att något skriftligt kontrakt ej vore uppiättadt; hvarvid han, då motsatsen ej vore bevislig, måste låta bero, under det de jordegare och arrendatorer, som saravetsgrannt hörsammade lagens bud, blefvo ganska känbart beskattade.
Derjemte har Utskottet från Kongl. Maj:ts Finans-departement fått mottaga åtskilliga handlingar, innefattande så väl en underdånig framställning af häradsskrifvaren J. E. Hultgren om förklaring af nu gällande stämpel-pappers-förordning i afseende på föreskriften om stämpladt papper å arrende- och hyreskontrakter på landet och om sådana kontrakters uppvisande vid mantals- och skattskrifning, som ett af Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-kontor öfver denna framställning afgifvet underdånigt utlåtande; hvilka handlingar tydligen ådagalägga de många och stora svårigheter, sora äro förenade med tillämpningen af nu gällande stadganden om stämpel-afgiften för arrende-kontrakter samt deras uppvisande vid mantals-skrifningarne, jemte öfriga i sammanhang härmed stående föreskrifter.
Härförutan har, uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt motion, Friherre Paykull, J.
G. yrkat, att skilnaden mellan arrendator, hvilken enligt gällande författning är skyldig alt uppvisa sitt kontrakt, samt landtbonde, hvilken är från nämnde skyldighet befriad, måtte i den blifvande författningen bestämdt uttryckas.
Enär några anteckningar icke föras öfver beloppet af stämpel-papper, hvarmed de kontrakter, som vid mantals-skrifningar uppvisas, blifvit belagde, är det omöjligt att uppgifva den minskning i -statsinkomst, som genom den föreslagna förändringen Bevillnings-Utskottets Belänkande M 22. 21 skulle uppstå; men sannolikt blefve berörde minskning icke så särdeles betydlig.
Hvad landet beträffar, så är genom Kongl.
Förordningen den 9 November 1844 föreskrifvet, att hvarje handling, hvarigenom besittnings- och nyttjanderätt till hus eller jord derstädes blifvit på viss tid eller på lifstid upplåten, bör, såvida den skall mot egande- eller nyttjanderätt, hvilken tillkommer annan, än den, som upplåtit eller lika med honom berättigad är, hafva bestånd, hos Härads-rätten intecknas.
Nu mera torde det alltså vara sällspordt, att den, som fått åt sig upplåten nyttjanderätt till annans fasta gods å landet, icke iakttager den försigtigheten att låta vid vederbörande domstol inteckna sin rätt.
Härtill kommer att ganska många kontrakter redan enligt gällande författning äro från stämpel befriade, intill dess de hos domare eller exsecutor företes, nemligen de, som afslutas af husbonde med underhafvande åboer, hälftenbrukare, landtbönder, tjenstefolk eller andra arbetare.
Hvad åter städerna vidkommer, så är, genom Kongl.
Kungörelsen den 21 December 1857, rättighet äfven medgifven att inteckna nyttjanderätt till hus och jord derstädes, äfvensom nyttjanderätt till stadsjord, som till hus och jord ej hörer.
Men äfven om det icke skulle särdeles ofta komma i fråga att begagna sistnämnda rättighet, så finnes i afseende på städerna ett särskildt skäl för den ifrågavarande afgiftens borttagande, nemligen att den drabbar husegare alltför ojemnt.
Under det nemligen den husegare, som t. ex. på tio år borthyrl sitt hus eller en del deraf, endast erlägger stämpelpapper efter den hyra, som för ett år är betingad, måste deremot den husegare, som nödgas oftare ombyta hyresgäster, så ofta nytt kontrakt upprättas, förse detsamma med stämpelpapper.
På alla dessa skäl och dä man lika litet uti ifrågavarande, som i andra fall lärer kunna förbjuda muntliga aftal samt stadgandet om arrende- och hyreskontrakters uppvisande vid mantalsskrifning alltså, på sätt anmärkt blifvit, lätt kan gäckas, har Utskottet ansett sig böra tillstyrka, att hvad i gällande författning stadgas angående skyldigheten att förse kontrakter om fast egendom å landet och i städerna med stämpelpapper vid andra tillfällen, än då de för domare eller exsekulor till laglig åtgärd företes, måtte ur författningen utgå, på sätt Utskottets förslag i denna del gifver vid handen.
Under förutsättning att Rikets Ständer bifalla hvad Utskottet här ofvan tillstyrkt, torde något särskildt utlåtande i anledning af Friherre Paykulls motion icke erfordras.
Köpekontrakt; se pag. 36 i nu gällande författning.