Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Fredric von Zweigbergk från Skaraborgs Län, Hans Jansson från Elfsborgs Län, Nils Persson frän Ötebro Län, vise Talmannen Per Ericsson och Johan Andersson från Upsala Län.
Innan Utskotten gå att i förevarande ämne sig utlåta, hafva Utskotten ansett sig böra upplj-sningsvis meddela: att knekte-contractet för Jönköpings och Kronobergs Regementen den 13 Maj 1685, i Usta punkten, tillägger knekte-torpet, utom nödiga hus af en stuga, liten loge och lada med lä- och foderhus, ett halft tunnland åker och en kåltäppa med en liten hage eller ängstycke tili 2 lass-vall; och i 7:de punkten innehåller, att, som det hemman i roten, på hvilket knekte-torpet uppsättes, tar serskild saknad och besvär af de egor, som från gården dertill måste afstås, skattas sådant billigt till En daler Silfvermynt, hvilken måste samma hemman årligen af de andra rotebönderne vedergällas och godtgöras; att, genom Kongl. Circulairet den 13 October 1812, blifvit förordnadt, att, enär med billighet och rättvisa öfverensstämde, det hjelp-rotarne vidkändes ett emot hemmantalet svarande deltagande i alla de förmoner, manskapet egde af rotarne fordra, hvaribland räknades jordlega för torpet, mulbete, vedbrand, och gärdselfång, ålåge Kongl. Maj:ts Befallningshafvande att, med undantag af sådane rotar, der tilläfventyrs med Indelnings-verkets tydliga innehåll, kunde visas, att stamroten blifvit ålagd ringare rotering, emot skyldighet att, utan ersättning af dess hjelprote, bestå ofvan uppräknade förmoner, söka inom hvarje Län befordra frivilliga öfverenskommelser om dessa förmoners utgörande, hvarföre ersättningen borde i spanmål eller andra varor bestämmas; men, i fall godvilliga föreningar ej kunde träffas, egde Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande alt, efter derom vid vederbörlig domstol skedd undersökning, sådane ersättningar stam- och hjelprotarne emellan bestämma; Stats- samt Allm.
Besv, och Ekon, Vlsk, Betänkande j N.-o 52. 5 alt Kongl. Maj:t derefter, dels under den 28 October 1817, till följd af Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, om nödvändigheten att närmare bestämma de afgifter, som utrotar vid indelda Regementena borde betala till stamrotarne uti jordlega för soldat-torpen, och hvarvid Rikets Ständer ansett böra iagttagas, att de stamrotar, hvilka, enligt Indelnings-verket, voro förklarade skyldige att, utan ersättning af hjelprotarne, bestå de soldaten tillerkända förmoner, voro till ersättnings ånjulande oberättigade, förklarat, bland annat, att, då knekte-contracten ej utstakade något vederlag för soldat-torpet, emedan det hemman, på hvars egor delta vore anlagdt, vid roteringen mindre del blifvit påförd, kunde, med tillämpning af Rikets Ständers yttrade grundsats, någon ersättning åt stamrotarne vid dessa Regementen ej ega rum; hvilket, genom Kongl. Maj:ts Nådiga Resolution uppå åtskillige Riksdags-Fullmägtiges af Bonde-Ståndet ansökning, den 18 Augusti 1818, ytterligare blifvit bekräftadt; dels ock, i anledning af Rikets Ständers underdåniga hemställan vid 1823 års Riksdag, genom Nådigt bref den 15 Maj 1826, bifallit, att, utom hvad genom Kongl. Brefvet den 28 October 1817 blifvit stadgadt, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i de Län, der stridighet om planpenningar ännu kunde uppstå, egde, i likhet med hvad den 13 October 1812, blifvit i Nåder föreskrifvet, söka befordra frivilliga öfverenskommelser om förmonernas utgörande till soldaten efter ortens förhållanden och contracten, m. m.; men beträffande den gjorda hemställan om påbjudande, att, der öfverenskommelser icke kunde träffas, vid soldats eller båtsmans afgång, torpets utöfver contractet innehafvande jord borde utläggas och till hemmansegarens disposition återgå, fann Kongl. Majit icke lämpligt eller nödigt låta ett så besk a lfa dt allmänt påbud utfärda, enär redan, i den händelse, att inkräktningar af soldater eller båtsmän vid deras boställen blifvit gjorda eller göras utöfver det, som i kneckte-contracten och förordningarne bestås, Kongl. Resolutionen på allmogens besvär den 28 Juni 1731, uti 5:te punkten, föreskrifver, alt utläggning deraf borde ske, och det alltså tillhörde Kongl. Maj:ts Befallningshafvande alt, då någorstädes klagan öfver obehöriga inkräktningar fördes, deröfver, sedan nödig undersökning föregått, i hvarje fall, efter förhållandet och omständigheterna,
sig lagligen utlåta: att, enligt Kongl. Förordningen den 3 Mars 1807, ryttare- och soldattorp, beläget på ett hemmans egor, kan flyttas på hvilket annat i rustningen eller roten deltagande hemmans utmark, som bästa lägenheten dertill eger; samt alt Rikets Höglofl.
Ständers Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskott, under sislförflulna Riksmöte och i ett den 2 September 1834 aflåtet Betän - 4 Stats- safiit Allm.
Betänkandej IV.-o 5i. u hände, som af Rikets Höglofl.
Ständer godkändes, -ansett då varande Riksdags-fullmägtigen, nu mera aflidne Anders Danielssons hemställan om stamrotarnes i Elfsborgs
Län rättighet till godtgörelse för mulbete, vedbrand och gärdselfång, böra förfalla, i följd af Författningarne om knektehållet, och Kongl.
Maj:ts, än uppå enskilde besvär, än på Rikets Ständers underdåniga skrifvelser i ämnet, meddelade Nådiga beslut; äfvensom Utskottet, i anledning af Riksdags-fullmägtigen från Jönköpings Län Peter Jönssons med Heres motioner, angående planpenningars utgörande, funnit någon åtgärd dervid, sedan förenämnde Nådiga beslut vidtagne blifvit, icke vara erforderlig.
Hvad sålunda, i frågan om grunderna för planpenningars utgörande, är vordet af Rikets Höglofl.
Ständer tillgjordt, af Kongl. Majit i Nåder förordnadt och af motionärerne nu föreslaget och hemstäldt, hafva Utskotten i noga öfvervägande tagit; och ehuru Utskotten medgifva, att den genom knekte-contracten fastställda ersättning af strörotar till stamrotar nu mera och i allmänhet icke synes godtgöra de senares betungande med knektetorpet å deras egor; likväl och som stamrotarnes förmenta anspråk på förhöjde planpenningar icke kunna med säkerhet bedömas, utan föregången undersökning i hvarje serskildt fall, samt det härvid förekommer, att vid Landtmäteri-förrättningar och skiften rotelag emellan, hvilka efter den tid, då knekte-contracten afslutades, egt rum, stamrotarnes rätt i och för knektetorpen blifvit, under motsvarande försakelser å strörotarnes sida, gällande gjord; alltså och då föreskrifter redan äro i Nåder utfärdade, hvilka bestämma, huru de tvister skola afgöras, som Rotehållare emellan om planpenningars utgörande, uppstå, så vida de icke kunna genom frivillige öfverenskommelse!’ biläggas; så få Utskotten hemställa, att de väckta motionerne målte förfalla.
Betänkande} N.o 53. 5 N:o 53.
Ank. till Exp. Utsk. den 9 Nov., kl. 11 f. m.
Jr äga om behof vet af Stamoch Strö-rotars närmande till hvarandra.
Det Hedervärda Bonde-Ståndet hav till Stats- samt Allmänna Besvärsocli Ekonomi-Utskottens handläggning öfverlemnat ett af Riksdags-fullmägtigen från Götheborgs och Bohus Län, Hans Hansson, afgifvet memorial, deruti han, under uttalad öfvertygelse, att det förhållande, som nu skall ega rum, att nemligen utrotar på många ställen äro ända till två a tre mil från stamrotarne afskiljde, till en stor del försvårar voteringen, hemställt, att en sådan reglering måtte vidtagas, hvarigenom hemman, som äro intill hvarandra belägna, komme att tillhöra en och samma rote; uti hvilken hemställan Riksdags-fullmägtigen från Elfsborgs Län, Henric H ansson j med motionären sig förenat.
Detta hafva Utskotten i öfvervägande tagit, och som Kongl. Majit, genom Circulaire-bref den 30 Maj 1836, i Nåder förordnat, att alla ansökningarom utbyten af från stamrotarne aflägsna hjelprotar samt om roteflyttningar i allmänhet böra ske hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Länet, hvilken, efter alt så väl den rotehållare, med hvilken roteflyttningen är i fråga, som äfven soldaten eller båtsmannen, då någondera numera icke är vacant, hörde blifvit samt vederbörande Regements- eller Corps-chef jemväl i ämnet yttrande afgifvit, eger att, i anledning deraf, meddela utslag, hvilket dock bör Kongl. Kammar-Collegii pröfning underställas; hvarförutan i Kongl. Majlis Nådiga Bref till Landshöfdingarne af den 2 November 1833 föreskrifter blifvit, till afhjelpande af ifrågavarande olägenheter, meddelade; alltså, oell i öfverensstämmelse med så väl hvad Rikets Höglofl.
Ständers Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskott, vid senast förflutna Riksmöte, hem ställt i ett öfver väckta motioner om spridda rote-andelars sammandragning, den 22 April 1834, under Nio 48, afgifvet Utlåtande, godkändt af Rikets Höglofl.
Ständer, som ock hvad Ulskotten i Betänkandet N:o 13, under den 4 sistlidne Augusti, föreslagit, i anledning af yrkade förändringar, till lindring i båtmans-roteringens utgörande å landet, anse Utskotten sig icke kunna tillstyrka, att den af Hans Hansson nu väckte fråga, för hvars behandling i formväg och genom ofvan åberopade Nådiga Förordnanden tydlig anvisning är vorden meddelad, må till någon åtgärd från Rikets Ständers sida föranleda.
Stockholm den 6 November 1840. 6 Stats- samt Allm.
Betänkande j N:o S4.
Ank. till Exp. Utsk. den g Nov.j kl. 11 f. m.
Betänkande , i anledning af väckt motion, att åtskilliga i Elfsborgs
Län kringspridda rusthålls-numror under kVestgötha afsutna cavalleri måtte derifrån afsöndras, samt med Elfsborgs och Westgötha
Dahls regementen förenas.
"Uti ett lill Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet, och till Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens handläggning öfverlemnadt memorial, har Henric Hansson från Elfsborgs Län anfört, huruledes derigenom, att cavalleriets indelning föregick infanteri-regementenas, och att till det förra hemman utsågos, som då för tiden voro de förmonligaste, det inträffat, att åtskilliga kringspridda ruslhålls-numror under Westgötha cavalleri befinnas i Elfsborgs
Län, på ett betydligt afstånd från det egentliga regementet, som hufvudsakligen utgöres af rusthåll, belägna i Skaraborgs Län: ett förhållande, som motionaren ansett oljenligt, icke allenast i militäriskt hänseende j der förej att manskapet för ifrågavarande numror kan anses vara delacheradt från regementet; att tillsynen öfver dem, från regementets sida, fordrar omgångar och tidsutdrägt, samt att truppen, vid ett hastigt uppbrott, icke kan samlas så skyndsamt som eljest, enär 2 lill och med kanske 4 dagar erfordras, för att invänta manskapet för meranämnde numror, innan regementet kan afmarchera; utan också i ekonomisktj af det skäl, att rusthållarne måste vidkännas betydliga kostnader genom långväga skjutsningar, genom fortskaffande af ordres och bref 111. m.
Lättast torde dessa olägenheter kunna afhjelpas, om ruslhålls-numrorne förenades med Elfsborgs och Westgötha
Dahls regementen, af hvilka de omgifvas.
Fördelarne deraf Liefve många och olägenheterne inga.
Rusthållarne erlade i alla fall sina hästvacance-afgifter, förblefve i åtnjutande af sina augments-ränlor, samt beklädde och bevärade sina soldater såsom förut.
Om compagnierne af nämnde regementen skulle blifva öf-vertaliga och befälets besvär derigenom ökadt, torde några sådana rotar af berörde regementen, som ligga inom eller närmare Westgötha cavalleri-regementes stånd, kunna i stället lemnäs i utbyte; oell har motionären önskat, att Rikets Ständer desto heldre ville Lästa Kongl. Maj:ts Nådiga uppmärksamhet å det af honom uppgifna förhållandet, som det, i hans tanka, skulle vara af lika vigt för arméens rörlighet, som lända till lindring i de rustandes utgifter, om kringspridda compagnier och regementen blefvo mera concentrerade.
Detta hafva Utskotten i öfvervägande tagit, och anse sig böra upplysa, Stats- samt Allm.
Besv. och Ekön.
Ulsk, Utlåtande, N.o SS. 7 alt en, med den ifrågavarande likartad, motion redan vid sistförflutna Riksmöte blifvit af numera aflidne Riksdags-fullmägtigen Anders Danielsson väckt inom Hedervärda Bonde-Ståndet, och derifrån remitterad till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet, som i ett under N:o 47 afgifvet Betänkande sig utlåtit, att, ehuru Utskollet insåg och erkände de stora olägenheter i omförmälde afseende, som ega rum i Elfsborgs
Län och andra orter, der olika corpser äro indelda, likväl och som, efter Utskottets tanka, ändring derutinnan icke kunde till vägabringas utan rubbning i Indelnings verket, hvilket åter voro ett ämne af den vidtomfattande och ingripande egenskap, att, för vinnande af sådana partiella fördelar, hvarom frågan vore, någon till en dylik rubbning ledande åtgärd icke syntes böra vidtagas, så ansåg sig Utskottet icke kunna tillstyrka, hvad Anders Danielsson föreslagit.
Och då motionären nu icke anfort några skäl, som, efter Utskottens öfvertygelse, kunna leda till afvikelse från innehållet af ofvan upptagne Utlåtande, som af Rikets Ständer godkändes, få Utskotten hemställa, att den af honom nu väckta frågan måtte förlalla.
Ånk. till Exp. Utsk. den d. g Nav,, lil. 11 f m.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om af skaffande af fotmötena vid Indelda Cavalleri-Regenientcna m. m.
Uti ett från Hedervärda Bonde-Ståndet till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet re mitte rad t memorial, har Riksdags-fullmägtigen Per Jönsson från Skåne anfört, att rustnings-besväret, tryckande genom de mångfaldiga utgifter, det föranleder för de rustande, blifver det ännu mera genom de mångå, till en del, efter motionärens förmenande, onödiga årliga mötena, som nu äro föreskrifna och kosta både staten och rusthållaren mera, än som kan behöfvas, nemligen exercis- befäls- fot- och regements-möten samt mönstring, af hvilka motionären ansett, att serdeles folmötena, utan ringaste skada för cavalleriets öfning, kunna borttagas, till stor lindring för de rustande, hvilka derigenom befriades från deras nuvarande åliggande att skjutsa karlen till och ifrån desse mölen, som icke räcka mera än 4 dygn, in- och utrycknings-da - 8 Stais- samt Allm.
Utsk Ullåtandej N.o 55. garne inberäknade, hvilken skjuls, ofta utgörande 8 lili 12 mil, i förening med de drickspenningar, som till karlen måste utgifvas, skall kunna uppskattas till minst 8 å 10 R:dr Banco för hvarje karl; och har motionären föreslagit, att dessa mölen, till vinnande af besparing, så för staten, som rusthållaren, skulle sammanslås med regements-mötena, som för sådant ändamål kunde förlangas 4 lill 5 dagar, lill fot-exercicens inlärande på de tider, då hästarne behöfva hvila; men att, om, emot motionärens förmodande, detta hans förslag ej kan komma till verkställighet, att det åtminstone måtte blifva karlen ålagdt alt, i likhet med in fan ter i ster, med sin packning på ryggen, till fots marcliera så väl till som ifrån exercis-platsen.
Sedan Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet ansett denna fråga höra behandlas gemensamt med Stats-Utskottet, halva Utskotten tagit densamma i öfvervägande; och hvad först angår det af motionären föreslagna borttagandet af fotmötena vid Indeldla cavalleriet och deras sammanslående med regements-mötena, så och då vissa dagar äro för fotmötena bestämda, under hvilken tid liästarne icke medföras, utan qvarstanna hemma och underhållas på rusthållaren bekostnad, men genom bifall till motionärens berörde hemställan hästarne kornme alt underhållas af staten under en längre exercis-tid än som blifvit tagen i beräkning vid passevolance-contractens uppgörande, hvilket komme alt leda till en ökad stats-utgift, hvartill medel icke förefunnes utan passevolancens ökande i och för detta ändamål; anse Utskotten, vid sådant förhållande, sig höra för närvarande afstyrka Rikets Ständers bifall till nämnde förslag.
Beträffande sedermera framställningen derom, att cavalleristerne skola gå till Totmölena, så finna Utskotten detta förslag overkställbar^ enär cavalleristens utrednings-persedlar, beslående af sabel, pistoler och kappsäck, äro, serdeles hvad pistolerna och kappsäcken beträffar, beräknade att läggas å hästen och således omöjligt kunna, i likhet med infanteri-packningen, bäras af karlen; och anse Utskotten sig derföre äfven böra afstyrka bifall till hvad af motionären härutinnan blifvit hemslälldt.
Slutligen och beträffande det af motionären öfverklagade missbruket med utgifvande af drickspenningar, så och då detsamma helt och hållet år beroende af rusthållarnes eget godtycke, anse Utskotten denna fråga icke böra till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Besv. och Ekon. ZJlsk.
Betänkande, IV.o 56. g N:o 56.
Ank. till Exp. Utsk. den 9 Nov. kl. 11 f. m.
Betänkande, i anledning af väckt fråga om
Armeens förseende med byxor af blått med hvitt meleradt kläde.
Ridderskapet och Adeln till Utskotten remitteradt memorial, har Herr Stjernsvärd, G. M., anfört, hurusom vid beklädnaden af de flesta utländska Armeer, såsom Ryska, Preussiska, Danska m. fl., byxorna förfärdigas af kläde med olika färg mot lifplaggen, hvartill orsaken borde sökas deruti, att en mindre dyrbar, men lika ändamålsenlig, färg kan användas för byxklädet, samt ett oiikfärgadt kläde uti lifplaggen och byxorna dessutom medförer den fördelen, att persedlarne längre kunna brukas, enär deras genom olika slitning uppkommande skiljagtiga utseende då ej så snart föranleder till det ena eller andra plaggets cassation; och har motionären hemställt, att, för beredande af en dylik förändring i Svenska Arméens beklädnadssätt, Rikets Ständer ville hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att byxor af blått med hvilt meleradt kläde, såsom bäst förenande fördelarne af minsta tillverkningskostnad och längsta varagtighet, måtte inom hela Arméen anläggas i den mon, som nya byxor böra vid hvarje Regemente eller Corps anskaffas; förmodande motionären, att för hvar gång, som Alméen kommer att med nya byxor förses, en besparing härigenom skulle uppkomma för staten af 40,000 Ridr, enär klädesfabrikanterne, i sådan händelse och då hela Arméen erhåller byxor af lika kläde, kunna förfärdiga serskildt byxkläde till betydligt nedsatt pris, med afseende dels å den mindre bredd, sådant kläde behöfver och dels å den mindre dyrbara färg, som dertill åtgår.
Efter öfvervägande häraf och då motionärens förslag synes kunna leda till en besparing i utgifterne för Arméens beklädnad, anse Utskotten detta ämne värdt all uppmärksamhet, och hemställa derföre, att Rikets Ständer ville hos Kongl. Majits i underdånighet anhålla, att, så vidt Kongl.
Majit skulle i Nåder finna lämpligt, att
Arméen förses med byxor af olika färg mot lifplaggen, Kongl.
Majit måtte täckas, på det sätt och i den ordning, Kongl. Majit i Nåder finner tjenligt, en sådan förändring anbefalla.
Prot. 1840. 4 Sami. 2 A/d. i3 Haft. io Stats- samt Allm.
Utlåtande N.o Sy. N:o 57.
A tik. till Exp. Utsk. den g Nov.j kl. 11 f. m.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om förändradt beklädnadssätt för Indeldta Cavalleriet.
Uti ett från Hedervärda Bonde-Ståndet till Utskotten remitteradt memorial, har Riksdags-fullmägtigen Måns Jössason från Christianstads Län anfört, att, efter motionärens förmenande, nuvarande beklädnadssältet för indeldta Cavalleriet medför stora olägenheter för rusthållarne, då lifmunderingens varagtighet endast beror af karlens större eller mindre ordentlighet, hvarigenom inträffar, alt de rusthållare, som för sitt numer hafva en kitslig eller slarfagtig karl, för hvarje möte eller commendering, som denne bevistar, få vidkännas dryga utgifter i och för munderingens iståndsättande; och har motionären, till afhjelpande af dessa olägenheter, föreslagit, att, i stället för det nuvarande heklädnadssättet, karlens lifmundering i complett stånd borde efter af rusthållare, å ena, samt ombud å Kongl.
Maj:ts och Kronans vägnar, å andra sidan, upprältadt förslag, sammanräknas till sitt värde och tiden för dess möjliga tjenstbarhet bestämmas, samt denna summa derefter af rusthållarne terminsvis hvarje år betalas, allt efter munderingens längre eller kortare varagtighet; förmodande motionären, att, då, vid sådant förhållande, den komme att i rustkammare förvaras, den derigenom skulle längre i tjenstbart skick bibehållas.
Ehuru Utskotten dela motionärens åsigt, i afseende å > lämpligheten'af en förändring i heklädnadssättet för större delen af Indeldta Cavalleriet, så hafva Utskotten likväl ej förbisett, att detsamma i dess nuvarande skick erbjuder fördelar åt de rustande, som desse tilläfventyrs ej vilja afsäga sig, hvilket blefve en följd af antagandet utaf den föreslagna förändringen, och då af ifrågavarande motion ej kunnat inhemtas, att flere rusthållare härutinnan hysa enahanda åsigter med motionären, samt i den händelse, att rusthållarne vid något Regemente eller Corps allmänt skulle önska en sådan förändring, som den nu föreslagna, då de ega att hos Kongl. Maj:t derom göra underdånig framställning; så anse Utskotten vid sådant förhållande sig böra till Rikets Ständer hemställa, att berörde motion ej må till någon åtgärd föranleda.
Slals- samt Allm.
Betänkande, N:o 58.
Ii N:o 58.
Ank. lill Exp. Vtsk. den g
Nov , kl. 11 f. m.
Betänkande, i anledning af väckta motioner, rörande transport af Krono-manskap och Krono-effecter.
I detta ämne hafva följande motioner inom Riks-Stånden blifvit väckta, och dels till Stats-, dels till Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet samt dels till båda dessa Utskott gemensamt remitterade, nemligen hos Ridder• skåpet och Adeln: af Herr Hjertaj Lars, som yrkat, att Rikets Ständer måtte förnya deras vid sistlidne Riksdag gjorda underdåniga framställning till Kongl. Majit derom, att transporter af Kronans manskap i allmänhet, äfvensom af Krono-effecter, från en ort till en annan, inom Riket, hädanefter alltid mätte verkställas sjövägen, antingen på Kronans egna eller på hyrda fartyg, då ett sådant transportsätt kan begagnas, äfvensom serskildt angående båtsmän, alt när omständigheterne ej medgifva deras transporterande sjöledes och den väg, som skall tillryggaläggas, ej öfverstiger 8 till 9 mil, de då måLte, på lika sätt, som Infanteri-Regementenas soldater, marchera till fots.
Motionären har ansett sig hafva desto mera skäl att yrka förnyandet af denna framställning, som, ehuru den hade det dubbla ändamålet, besparing för Stats-cassan och lindring i Krono-skjuts-skyldighelen, Kongl. Majit likväl, vid underdånig föredragning deraf den 1 November 1839, funnit densamma, såsom stående i sammanhang med den under utarbetning varande Tåg-ordningen, icke kunna till åtgärd föranleda.
Vid remitterandet af denna motion, hafva, i anledning deraf, flere bland Ridderskapets och Adelns Herrar ledamöter sig yttrat, af hvilka Herr Grefve Horn, Herr Grefve Frölich samt Herr Friherre af Nordm understöd! motionärens förslag; men Hans Excellens Herr Grefve Brahe, Herr Friherre Cederström, Jacob, och Herr Nordenskjöld, C. G., med flere, under medgifvande af sjötransporters lämplighet, då dertill vore lägenhet, likväl, hvad beträffade fortskaffande af Kronans manskap land vägen, ansett begagnandet af marche-forcée hafva det företräde, att derigenom uppslår minsta kostnad för Kronan på samma gång, som detta transportsätt, i afseende på inqvarteringsbesväret, är det minst tryckande för den enskilde, och af sådan anledning afstyrkt bifall till motionen, desto heldre, som Kongl. Majit i serskildta fall och der sådant lämpligen kunnat ske, täckts föreskrifva, att Kronans manskap och effecter skolat sjöledes transporteras. 12 Stats- samt Allm.
Betänkande, N.o SS. Hos Hedervärda B onde-Ståndet: af Riksdags-fullmägtige Jon Olsson från Gefleborgs Län, Johan Olsson från Stockholms Län, Eric Marmén från Upsala Län, Måns Månsson från Calmar Län samt Lars Rasmusson från Götheborgs och BjIius Län, hvilka, hvar för sig, yrkat dels, lika med Herr Hjerta, förnyandet af den vid sistlidne Riksdag allåtne ofvanberörde underdåniga skrifvelsen, dels, och med afseende på det för jordbrukarne tryckande i Båtsmans-skjutsen, att den måtte alldeles upphöra, så att båtsmännen, der de icke kunna sjöledes fortskaffas, måtte marchera till fots och skjuts bestås endast för deras packning, då trossen för 10 man borde kunna forslas af 1 häst, dels, och då det långa afs.tåndet emellan de skjutsande i de norra