Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sällan såg man dåf på Landsbyggden någon öfverlastad person, och äf - -ren inom Städerne, vid marknader och större folksamlingar, Klef dryckeuskaps-lasten allt mer och mer sällsynt; Men Bränn vins-bränningen blef åter tillåten, och med prisets fall sjönko äfven, till en stor del, de goda förhoppningarne att sede-förbättringen skulle .blifva varagtig.
Visserligen bör egentligen bote-medlet emot detta onda sökas i en förbättrad
Förtid ra vård under de spädaste .åren och en omsorgsfullare undervisning och handledning under den näst derpå följande .ålder, då sinnet .är .känsligt för uppfostrarens omsorger; Men i afvaktan på en så lycklig, säkerligen ännu aflägsen tidepunkt, anser jag, att, genom inskränkning i tiden .till brännvins-bränningen från .8 lill 4 månader örn året samt genom förhöjd .taxering å tillverkningen, äfven nu .varande Slägte kunde till sedlighet och nykterhet förbältras.
Vid de årliga Bevärings-mönStringarna är man bäst i tillfälle att öfvertyga sig om behofvet af förminskad förtäring af denna förderfliga dryck, hvilken förvandlar de fordom resliga och kraftfulla nordbor till ett dvärgslägle.
Då likväl alla tillgångar skola hämtas nästan endast af åkerbrukets afkomst, och förutseende af framtida behof hval ken är allmänt eller alfvarligt, är ett enda svårt missväxt-år nog, för att åter nedsänka innevånarne i förlägenhet och blist.
I de från Hufvudstaden aflägsna^ trakter är tillgången på duglige arbetare något bättre, men äfven der svag, och synnerligen knapp är den i de närmare derintill belägna.
Ett karl-dagsverke betalas numera med 32 sk.
Banco och ett qvinns-dagsverke med hälften deraf, 3:o Näringar.
Jordbruket, med hvilket icke någon annan 'Näring kan täfla, är, i denna ort öfverallt, med ytterst få undantag, på det sätt inrättadt, att åkern bestar utaf 2*ne lika stora afdelningar, eller så kallade år-vägar, hvaraf den ena hälften årligen bvilar, eller såsom det heter, ligger i Träde, och, Imf' — r - vudsakligen genom plöjning arne gånger med så kallad Trädstock, eller Årder, men sällan med Plog, beredes till nästa års skörd, under det att den ändra hälften bär Höst-Råg, Korn och något Hvete.
Det mest brukliga sädes-slaget är Råg,, emedan; den’ gifver de säkraste skördarne, Dernäst komma Korn och Blandsäd1, ehuru; f senare1 åren; minskade,, emedan erfarenheten visat att Korn ofta slagit felt; Hvaremot Hvete, i synnerhet vid Herregårdarne nu utsås mera än förr.
Hafra,-Blandsäd och något litet Vicker sås egentligen blott på Nyplöjen;.
Men Arter, Rofvor, Bönor samt stundom äfven Potates , på Trädesåkern.
Sädesslageus proportion' till hvarandra är olika, allt efter jordmånens olika beskaffenhet.-
På den bördiga* siättbyggden bär åkern,, vanligtvis,- lera till botten.
Man torde kunna antaga, att der, nu mera utsås ff Råg, ff Korn och Blandsäd samt ff Hvete.
På den svagare jorden sås, deremot, ännu mera Råg" och mindre Korn.
Ganska tjenlig jordmån' dertill finnes dock, särdeles i nordliga* delen' af Länet.
Humleplänteringen' synes hafva blifvit något ökad’, men1 borde' visserligen1 ännu mera' utvidgas.
Fruktträdsodlingen börjar blifva mera allmän.
I följd af välgörande åtgärder utaf ägarne till Skoklosters' Sätesgård, under hvilken hela1 Sko Socken lyder,, bär denna Sockens Allmoge-sedan lång tid5 tillbakas utmärkt sig genom' omtanka och framgång i sådane1 Träds plantering och’skötsel.- För Länets Innevånares behof till eget lifs uppehälle är Sädesproductionen mer än tillräcklig.
Det verkliga förhållandet med detta behof torde man komma nära nog, om det antages::
Att hvarje af de i Länet Skattskrifne 2 i,83a' Mänconsumerar 6 kappar Hvete, i tunnor Råg, i i tunna Korn och 2 kappar Ärter;'
Ätt,, af de skattskrifne 25,23i Qvinnor; hvardera behöfva1 4 kappar Hvete, i f tunna Råg, i' tunna Korn och 2 kappar Arter; Ätt af de mantalsfria 34>28o-personer af begge konen, hvardera1 förnär 3 kappar Hvete , r tunna Råg, i tunna Korn1 och i § kappe
Arter samt att i2 kannor brännvin årligen förtäras af hvarje mantalsskrifven person, hvilka i2’ kannor kunna1 erhållas af -f* tunna Blandsäd och V tulina Potates. nu af det i Hägge'Tabellerna upptagna utsäde,- 2,88857ä tunnor Hvete, a3,773tunnor Råg, 22,rypf tunnor Korn,. 2,817^5 tunnor Hafra1, 4>829f1f tunnor Blandsäd,. tubttör
Arter och i5,8g5T\ tunnor Potates, af - »stningen1 upptages att vara 7^de kornet (elter det 6:te med afdrag af ut-- $ädet) utaf Hvete, Korn, Blandsäd och Potatoes samt 5:te hornet (sedan, utsädet afgått) af Råg, Käfra och Ärter, och således uppgår till helolina 17,328 tunnor Hvete, 118,870 tunnor Råg, 133,074 tunnor Korn, t4>°85 tunnor Hofra, 28,975 tunnor Blandsäd, 8,899 tunnor Arter och 95,370 tunnor Potatoes, och derifrån dragés hvad, enligt ofvanstående calcul, åtgår till brödföda, dricka och brännvin, nemi. 10,461 tunnor Hvete, 115,790 tunnor Råg, 92,259 tunnor Korn, 18,042 tunnor Blandsäd, 4^79 tunnor Arter och 47>o63 tunnor Potatoes, vinner man approximativt, den upplysning, att
Länet kail anses, utöfver hvad för dess Innevånare åtgår, in natura, äga årligen 6,867 tunnor Hvete, 3,080 tunnor Råg, 40,815 tunnor Korn, i4>°85 tunnor Hafra, 10,920 tunnor Blandsäd, 4>3ii tunnor Ärter och 48,207 tunnor Potatoes, af hvilken sistnämnde växt dock blott en ringa qvantitet försäljes, emedan den dels consumeras af. producenterne sjelfve och dels användes till bidrag vid kreaturens utfodring , så vidt den icke nytjas till bränn vins-bränning.
Åkerbruks-methoden och jordbruksredskapen, äro, utan förändring, sådane som förfädren dem efter sig lernnat.
Endast hos större possessionater finnas Såningsmaschiner och några andra nya Inrättningar.
Dessas antal är under de senaste åren mycket förökadt. —:
För ett väl inrättadt åkerbruk bör Ängs- och Boskaps-skötsehi tjena till grundval; men förhållandet här är icke sådant.
På den fruktbara slättbygden begagnas nästan all jord tillåker och denna blott till sädesproduetion, så att emellan foder-tillgången och den i bruk varande åker-vidden inträffar oftast den melinligaste disproportion.-Hemmanens dragkreatur lifnäres med halm, drank och något säd.
Åkern får således ganska sällan, oeh i ganska otillräcklig mohn, någon gödsel.
Med den afkastning jorden under en sådan, blott på ärfda bristfulla vanor bygd, behandling, lnttils lernnat, är Allmogen likväl nöjd, och den höga grad af fullkomlighet, sorn åkerbruket, under en nationel, och i allo välbetänkt, behandling ernår, äfvensom det säkra välstånd jordbrukaren skulle genom det samma vinna, äro ännu bär okända förmåner.
Ståndspersoner, med bättre upplysning och förmåga, hämta val vida afkomst af sin jord än Allmogen, men sådane — 9 “ sådane exempel hafva icke kunnat gifva all önskad efterföljd.
Verkliga förbättringar i Jordbruket ske visserligen, bär och der, af tänkande Landtman.
För att göra dessa vigtiga förbättringar allmänna, har hvarken.
Maj:ts Befallningshafvande eller Länets Landthushållnings-Sällskap sparat moda och omtanka.
Innan de kunna vinna framgång, mäste dock Allmogens rotfasta öfvertygelse örn roligheten af dess hittills öfvade jordbrukssätt skakas och rubbas.
Derföre låter Landthushållnings-Sällskapet ett visst antal af Allmogens, för drift, stadgadt uppförande och kärlek till yrket kände Söner, Sommartiden, på sällskapets bekostnad, vistas hos utmärkte Landtman i stora Kopparbergs
Län, för att, under deltagande uti det jordbruk, sora med så stor framgång idkas i trakterne af Fahlun och Hedemora, inhämta fullkomlig kunskap derom och sedan kunna densamma i hemorten använda och meddela.
Detta försök, som år 1831 börjades, och årligen, tills vidare, fortsältes, synes böra kunna leda till ändamålet och inom allmogen sjelf bilda en ny
Stam af mera kunnige och erfarne män, hvilkas råd och efterdöme!! skola göra sig bättre gällande än de, som utgå från personer med större arbetslillgångar och i annan ställning inom Samhället än Allmogens; men dessa och öfriga bemödanden att bringa Landtbrukets afkastning i förbättrad öfverensstämmelse med jordens verkliga produclions-förmåga, kunna ej med något skäl betraktas annorledes, än såsom elt utsäde hvaraf mognade frukter icke möjligen förr än efter en längre tids förlopp kunna upphämtas.
I de trakter af Länet, der skog finnes, är förhållandet emellan åker- och Siigs-marken bättre; men ganska ofta händer, att fodertillgångarne bonlsäljas för att vinna den ögonblickliga Törmönen af en kontant penning.
Kreaturens betande på ängsmarkerne fortsattes intilldess 'ån tedi öl den sådant hindrar, och hö-afkastningen lider derigenom än ytterligare minskning.
He förståndigare bland Allmogen hafva väl, likasom ^tåndspersonerne börjat rigta sin uppmärksamhet åt ängs-skötseln, så att jördens upplöjning och igenläggande med Thimotei-gräs, nu, mindre sällan än förp, förekommer.
Dock är en så nyttig förändring i hushålls-sältet icke Landth. 5-årsberättelse för Upsala Lån. 2 —■ IO -- allmän.
Stallfodring; är icke ii orten bruklig.
Betesmarken^ äro i sko-sbjggden tillräckliga,, mea. deremot på slättmarken högst inskränkta, svaga och ovårdade.
Allmänningar!!* begagnas dertill, och mångå hemmans skattläggning är, till en del, grundad å denna tillgång.
Allmogens kreatur äro små och svaga, i följe- af orig tig behandling: samt alltför knapp, och alltför litet omvexlande, föda.
Hvad Hästafvel» särskildt angår, har dock denna, under de sednare åren, mycket förbättrats genom de af Kongl. Majrt i Nåder anbefallta- anstalter dertill, Vid den i Länet förlaggdä del af Kon°l Lif-Regementets Dragon-Corps äro 5 Rusthålls Nummer vacante, för hvilka ägarne hålla Esquadrons-Hingstar.
Få Upsala Universitets rid-stall äro ock placerade några Beskällare från Strömsholms Kongl. Stuteri.
Äfven Allmogen börjar nu, att villigt begagna dessa förmånliga tillfällen till vinnande af en förädlad och starkare
Ifås t race,, sorn på sådant sätt årligen tillväxt med 5o å Co st.
Föl, °
För eget husbehof utgår det mesta af Ladugårds-producter i Länet, och blott i obetydliga qvantiteter införas mjölk och smör till Släderne.
Större kreatur afyttras ej till betydlig mängd, så framt icke-foderbrist dertill föranleder.
Hästar inköpas ännu årligen flere, än som försaljas.
Kalfva!’, Får, Svin, Gass, Kycklingar och ägg, äro således de emla väsendtliga afsättningsproducter; Och dä såsom säkert kan anses, alt endast fdel af Jordbrukar!^ hafva sådane produeter att aflåta , och att de öfriga -|delar,hvaribland Ståndspersoner förnämligast räknas, oftare sjelfve köpa än försälja sådane födoämnen, torde man-, approximativt, kunna antaga, att af de i Tabellen för Landet om-förmälda 15,414 st. ungboskaps-kreatur eller Kallar, å 6f R:dr, 60,270-st-Får-'j'a 3 R:dr, 31,964 st, svin ä 6 R:dr och 2o3 Getter ä 2 Rall' M sk., kaa fdel föryttras eller 1712 Kallar, 6,696 st.
Getter, för tillsammans 52,862§ R:dr Banco.
Gäss, Ankor, kycklingar och ägg m. m; torde kunna- gifva- en inkomst-summa för hela Länet afomkring 12,000 R.’dr Banco, hvarigenom Ladugårds-afkastningens hels försaIjnings-summa, lika fördelad, blefve-för hvarje Hemman i Länet, viff pass 18 R.dr Banco, Om man: åter i penningar beräknar Landtmannefl5 *)Drt n!i 1828 års underdånig» Fetnårs-Beräifelse uppgifna antal af 88,949 st.
Får har tillkommit genom fniss-summering, och är origtigt. eget husbehofs-gagn af Ladugårdarne och antager afkomsten af en Ko, värd 16 R.dr, till 5o procent, af ett Får till 5o procent, ef ett Svin till 10 procent och af en Get till a5 procent, så uppkommer, -enligt Tabellen för Landet, en Summa af 345,333 R:dr 42 sk.
Banco, som utskiftad lika på Länets 3545 f J man tal, utgör för hvarje, enär de derå anlagde Torp och Lagenheter ock inbegripas, ett årligt värde-belopp af vid pass 971 R:dr Banco.
Vinsten af Hästar och Oxar måste förås till åkerbrukets afkastning och deruti inbegripas.
Lii svag och långsam förbättring i Ladugårds-skötseln Töjer sig.
Den bär naturlig, och följaktligen säker, grund i den lätta och fördelaktiga afsältmngen på Ladugårdanies effecter.
Ett Schäfferi för finulliga
Ett annat är under anläggning, och 1 allmänhet är uppmärksamheten allvarligen rigtad ät Ullproductionens orkofran.
Boskapssjuka bär, under dessa år, icke varit gängse.
Biännvinsbrännings-förbud bär ägt rum under åren 1829, i83i och i832.
Sådana förbud anser Allmänheten, ehuru utan giltig grund, verka menligt på Ladugårdarnes bestånd, då likväl detta ofelbart äfventyrar mera genom ett fortsatt och ohejdadt bruk af den osunda näring, som dranken lemnar. eremot faller livar oell en klart i ögonen huru välgörande dessa förbud äro genom den derifrån uppkommande inskränkning i tillgången å den elddryck, hvars öfverflödiga njutning förtär och i förderf störtar menniskan sjelf »len hvilken dryck okunnigheten anser innehålla sädens ädlaste och närines' rikaste kraft.
5 Skogar, under enskildt ägo, finnas väl egentligen i Bro, Håbo, Hagunda, Höråkers, Bälings, Rasbo, Norunda, Örbyhus och Olands Härader samt Leufsta oell Dannemora Tingslag; dock äro de vidsträcktast i Örbyhus Härad samt nyssnämnde 2:ne tingslag, der de flesta af Länets Jern-Bruk, jemte dannemora Grufvor, äro belägna.
Dessa Skogar äro dock mycket medtagna, lär, såsom öfverallt i Länet, bestå de till största delen af Tall och Gran. jork och Asp äro mera sällsynta.
Eken trifves icke väl.
Antalet af dessa råd är derföre ringa.
De flesta deribland finnas just i Ekens Växt-gräns, * ler På de mångfalldiga Holmar, som Dähl-elfven bildar imellan Söderforss' 0c» Öns Bruk, ofvanom det namnkunniga vattenfallet vid Elfkarleby.
De euskildta Skogane äro, numera, mest storskiftade -imellan -delägarne.
I ali - mänhet är värden derom högst bristfällig och oriktig, ehuru uppmuntringar till befordrande af Skogarnes återväxt tidt och ofta äro gifna.
Af Bruks* och Bergverks-ägarne besörjes skogshushållningen nied klokhet och omtanka, Skogsbrist äger redan rum, och den hotar att i framtiden blifva ytterst kännbar.
Mogen skog, tjenlig till byggnad och sågtimmer bl ifver iner och mer sällsynt.
Opinionen om ett slags gemensamhet för alla i rättigheter till skogstägt, qvarstår från fordna tider, men synes höra med alfvar motarbetas, både af Lagstiftaren oell af Uppfostraren.
Ehuru ganska stora slätter visa sig i denna ort och Landet är så bebygdt, att dess befolkning utgör ungefär i85o personer på hvarje qvadratmil, är likväl skogsmarken, eller åtminstone den ödeliggande marken, ännu i den grad öfvervägande, att den odlade jordvidden kan anses förhålla sig till den obrukade blott såsom i till 4» emedan åkerjorden skäligen kail antagas till 7 och ängsmarken till i\ qvadratmil, eller tillhopa ii| qvadratmil, hvaremot den ouppodlade jordrymden är 34| qvadratmil, hvaraf berg och vatten icke upptaga betydlig del.
I Länet full nos tillförene 14 st, Krono-Parker, till största delen spridda omkring Upsala Stad, utblottade på skog och innehållande vid pass 48r4 Tunnland, hvartill kommer Tierps Norra Allmänning af 2 1 Tunnlands vidd, hvilken nyligen blifvit af Kongl. Majit i Nåder förklarad äfven vara Krono-Park.
Af förstnämnde Parker äro likväl numera, enligt Kongl. Majlis Nådiga Bref lill Dess och Rikets Kammar-Collegium af den 16 Martil 1824, 8 st., nemi.
Malma, Örlösa», Krisslinge, Råby, Hammarby, Berga, Hesselby och Flogsta Parker, dels å offentliga Auclioner försålda och dels skattlagda under vissa hemman, så att, för det närvarande, blott Parkerna Åsen, Sunnersta, Lilla Djurgården , Ramningsliult, Högskogen och Tierp, äro för Kronans räkning bibehållna, utgörande tillsammans 5,198 Tunnlands 22 kapplands vidd.
Dessa Kronoskogar, tillika med Härads-Allniänningarne vårdas af 1 Ofver-Jägmästare, 1 Landt-Jägare samt 3o Krorio-Jägare och Skogvaktare, hvilka äro lönade, tillsammans, med 287 tunnor Spannmål och vid pass 34» Rich i Hernmans-räntor samt afkomsten af 27 st. små Boställen eller Torp; hvarjemte Länets Innevånare i de flesta Härader, vid ett den 12 September i83i inför Kongl. Maj:ts Befallningshafvande hållet sammanträde, åtagit sig en afgift af 8 sk.
Banco för hvarje å Härads
Alh — r3 — männiugarne utsynadt lass virke, för att dermed, dels något förbältia d® ' Härads-Al 1 inanlaingarna anställde Krono Skogvaktares löner, dels ock hestrid kostnader för åverkares upptäckt tn. n».
På Krono-Parkerne Asen, gunnersta och Lilla Djurgården är af Öfver-Jägmästaren, med Jägenbeljenmgen, indelning till trakthuK-ning verkställd och sådan indelning å de större Kronoparkerne SamnhigshuU, Tierp och Högskogen, dels
Sfven reden skedd delo onder arbete lill fulländning innevarande är, med koatnads-anslag från Skogsbi» i terings-Cassan od. biträde af en utexaminerad Elev från Kongl. Sk«g>-lM £ t . ° c tiv nerpin iliden Ilar nämnde Gassa redan, foi åren 1002 och I°833 hittills vunnit eli behållen inkomst af 16S8 K:dr 3a sk.
Banco för Skogseffecler, som & offentliga Auclioner blifvit försända, och hvilken inkomst hädanefter kan betydligen förökas
I Länet finnas ‘ 7 ^ 'ma ningar, hvilka alla, med undantag af en enda, nemi:
Bäling.
Al b , nnilpr affallning, sorn- med innevarande år boi tull »länning hvi len nu av und aff t g ^ ^ OQ yd*V a"fV, ll l i dessa Skogar hafva de i »8.5 års Kongl. Förordning hvarefter
,le flesta Häraders Ombud, vid det till följe f Kong- Majala diga Bref den 16 Martn i8a4 och Kong. bibehålla sivia Circulaire, hällne ofvanberörde Sammanträde, förklarat s ■ Allmänningar under allmän bevakning, men en del af Fullmäktige för Or hvl ‘ T|Ld, Bälings och Rasbo Härader deremot önskat att fa Allmanthnoar’neTdelade eller elvertina lill egen disposition.
Bro, Håbo, Lagun a, H-kT Tiller åkers Norunda och Olands Häradsbo öfverenskommo ock, » M ti ts BeSlningshafvandes förslag, att på deras Ali.»..ingar .lulleMakthugg,lings-melboden införas med beräkning af .60 ars återväxtlid och förbund o sig att bestrida de derföre uppkommande serskilda kostnader
Bönan med indeiningarne dertill skedde äfven samma Höst, och skogSutsvnin“ar hafva derefter verkställts till det af Kongl.
Majlis ea S2.de sederina,, fastställda belopp, hvarigenom Häradsboerne, 1 stallet för de för u ‘vt ™Ctr nUrnnt.
800 sfi byggnadstimmer, tfo lass gärdsel och 79o lass Ve,! . v vålla 3l6o lass virke Lån Bro, Håbo, Trögds, Lagunda, , nu årligen elba 7__TOnrnn,t,Q Tjärns södra och Olands Härads.
Allmänningar; hvaremot Häsbo Allmänning är, efter Häradsboernas begäran, tills vidare fridlyst..
Under Recognition äro upplåtne: åt Söderforss Ankar-Bruk en del af Tierps Vestra Allmänning, och åt Elfkarle-Öns Bruk en del af Tierps Krono Allmänning, en del af Tierps Vestra Allmänning samt Elfkarleby Vestra Allmänning, till ett område af i4,865 Tunnland, odugliga mossar m. m. och skattlagda ägor dock inberäknade, emot afgift af 12 R-dr 24 sk. för den förre och t3y R:dr 24 sk. för de irenne sednare.
Dannemora Jernmalms-Grufvor innehafva ock 3:ne skogstrakter i Rasbokils, Morkarla, Tegelsmora och Films Socknar, kallade södra, norra och vestra Grufvu-Ällmänningarne, samt innehållande tillhopa 6482 Tunnland, men deraf blott 27844 Tunnland skogsmark; hvilka Allmänningar äro donerade till Grufvorne och hafva hittills förmått underhålla dem med nödigt storvirke för deras byggnader samt förmodas kunna det äfven framdeles, med iakttagande af den hittills följda stränga hushållning; dock måste en stor del utaf ärligt» behofvet af bräder och plank m. tn. anskaffas genom uppköp i orten.
Sockne-Ällmänningar innehafvas af Fundbo och Danmarks Församlingar.
Dessa äro sedan flera år tillbaka fördelade imellan Hemmanen; Hvarförutan Kongl. Majit, innevarande år, i Nåder behagat harkla" ra det Vendels Allmänning bör såsom Sockne-Ällmänning anses och är denna Allmännings fördelning jemväl redan begärd.
Behof att nyttja Bränntorf, , torde snart nog vara för handen, och lyckligtvis är, under de sednaste åren, den upptäckt gjord, att 2:ne Mossar, den ena belägen invid Staden Enköping, och benämnd Fanna-Mosse, samt den andra befintlig på Söderby Gårds ägor i Näs Socken, ungefär 1 mil ifan Upsala, innehålla Bränntorf äf fullgod beskaffenhet.
I Gamla Upsala Socken och derintill närmast belägna trakter, samt vid Dannemora Grufvor, uppföras i synnerhet uthusbyggnader, af Lera och af Gråsten.
Der har mait likaledes för sådant ändamål gjort början med användande af det i sednast^ tider uppfunna Takpapper.
Det fordna stängsel-sättet med gärdesgården sam' mansatte af hela små träd och sönderklufna större, bibehåller sig oförändrad^
Detta lefnadssätt, sorn erfordrar och föröder en ofantlig mängd af Skog» är visserligen högst olämpligt på en skoglös ort, men stengärdes-gårdar äf0 •alltför kostsamma och finnas derföre blott på ganska få ställen.
Lefvar^0 bäckar,, vatten-grafvar och jordvallar brukas icke.
Tilläfventyrs äro de ej heller tjell liga under ett så kallt luftstreck, och måhända skulle äfven deras underhåll fordra en större arbetsstyrka än det egentliga jordbruket bär kan umbära, Bergsrörelse drifves endast i Länets norra och östliga delar.
Dannemora Jernmalms-fält är den grund, hvarpå hela denna rörelse inom Länet hvilar.
Dessa rikhaltiga, och för sällsynta egenskaper berömda och namnkunig8 » Glufvor indelas uti 1:0
Norr» fältet,, sora innehåller 28 särskildta Giufvu-öppniiigar och såkallade skärpningar, med sina åtskilliga namn; 2:0 Mellan-fältet med 11 st.
Grufvu-öppningar och 3;o Södra' Fältet med 3x st.
Hela antalet af öppna och ödelägga Grufvor och Skärpningar vid
Dannemora uppgår till 70 st., af hvilka de nu med arbete belagda äro 16 st., ehuru de serskildta arbetsrummen i dessa Grufvor äro* 23, utaf hvilka 18 st. arbetas för Malm-tägt, hvaremot de öfriga 5 endast bedrifvas för beredandet af Grufvornes framtida bestånd i afseende på anfart, vatten-uppfodring och luftvexling:
Under de senast förflutna 5 åren äi detta dyrbara malmfält bearbetadt med ali drift och omtanka, utan att •lag!a kostnader blifvit sparade för Grufvornes bibehållande i användbart skick åt efterkommande, eller att några betydligare' olyckor och oförutsedda händelser lågt hinder i vägen för arbetets jemna bedrifvande.
Den år 182 3' påbörjade anläggning äfen- stor och dyrbar
Sten-d arn på den så kal~ ade Jord-Grufvans vestra dagklyft, uppå hvilkens fullkomliga säkerhet bryt_ •hugen i hela det största Grufvo-fältet berodde, fullbordades är 1831 och 3ekades fullkomligt.
Dessutom har den gamla, åren 1796—1801 uppförda,, fendamnren„ som börjat taga betydliga läckor, blifvit försedd med en ny, ^Il-vägg och derigenom vunnit fullkomlig täthet.
Flere andra, mindre be3dliga, arbeten för vattnets anhållande från Grufvorne hafva ock blifvit erksta]lde, hvarigenom man ändteligen upphunnit det, allt sedan är 1 ”96' ^ rigt och beständigt, eftersträfvade mål,, att få Grufvorne i alla 3:ne fal— ^ 11 med säkra* och val ak tiga Stendammar fredade från inbrott af den näa intill och högt öfver de flesta Grufvornes dagklyft, belägna Sjön.
Derinom bär man ock kommit derhän, att snart skall ingen annan åtgärd, q t*en sä kallade konstkraftenvara behöflig för vatten-uppfordring från ^u vornes botten, hvilket resultat är af så mycket större vigt för franilien» sorn Grufvornes efterhand' tilltagande* djup i annat fall snart nog ■skulle lägga oöfvervianérliga hinder emot deras bearbetande, sedan uppfordringen af både vatten och malm, med Häst-•eller Ångmaschins-kraft, blifvit så dyrbar, att Grufvu-arbetet ej bure sig; men hvilket resultat tillika, under de sista 37 årens tid ensamt medtagit en sammanräknad förlagskostnad af vid pass 270,000 R:dr Riksgälds-Sedlar i Capital, enligt förda Bokslut.
Ehuru malmtillgången i Grufvorne nu visserligen är ringare, och äfven mindre lätt åtkomlig, än den i fordna tider varit, helst de mäktigaste och rikaste lagren redan blifvit, för det mesta, utbrutne, skulle dock brytningen ännu kunna drifvas högre än som sker, om icke behofvet äf malm för Gruf-ägarne inskränktes af den årligen mer och mer åtagande skogs- eller kohl-tillgången för dess tillgodogörande — en omständighet, hvarigenom Grafverna aldrasäkrast skulle blifva skyddade från förtidig uttömning, så vida ej de, under senare åren, af några de största Grufvu-ägarne verkställda inköp af Ållodial-Bruk uti de på skogstillgångar öfverflödande Norra Länen, nu började verka i motsatt riktning.
Imellerlid är den synliga tillgången på återstående malm i dessa Grufvor, ännu så stor, att icke någon lärer tilltro sig förmåga att bestämma huru många Tio- eller Femtiotal af år, den, lika anlitad som nu, skall räcka, ehuru betydlig den malmmassa ock är, som årligen lösbrytes och uppfordras ur berget.