Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
» Jag skall försöka undvara henne, » sade m o d e r n.
På min fråga, o m h o n hade snygga kläder, svarades: » Ja bevars, när hon i våras gick fram för prästen, fick h o n hatt o c h kappa, » o c h sist k o m — » e n kläd- ning. » Så äfven dit h a d e tidsandan nått.
Men nu är tösen hos mig, tillsvidare äro vi bägge belåtna, o c h härmed slutar m i n verklighetsskildring.
FRU AXEL GRETA.
CRONHOLM.
NÅDHAMMARS OCH Men jag k o m m e r från ämnet, s o m egentligen är en liten skildring af m i n färd efter e n o pigo.
» All- ting stiger u t o m våra inkomster. » Se, i våras upp- h ö r d e vi (» vi&gt; äro en ämbetsmansfamilj, s o m lefver på pensionen) hafva två jungfrur, lönerna blefvo oss för öfvermäktiga.
Men s o m jag fick en b ö n o m att taga m o t en inackordering på några måna- der, ville jag skaffa oss en 15 års flicka till hjälp o c h fick anvisning på en sådan ute på landet.
T y att få en sådan i staden är omöjligt, d e skola » på fabrik » eller » lära bokhålleri ».
V och Slumpen är lycklig ibland, jag beslöt följa mitt » ö d e ».
M e d rätt stort intresse såg jag på ängen uppackningen af matkorgen o c h » pågens » längtande min.
Potäter, lök, bröd o c h mjölk o c h » här socker o c h kanel till m j ö l k e n », se där anrättningen.
» A t nu, så följer jag fruen. » — Jag frågade efter pro- stens i församlingen; g u m m a n sade: » Prosten är n o g rar o c h snäll, m e n han är så lärd, o c h nu för tiden bli så många sekter, så många är ej folket i kyrkan.
Jo, två gånger var kyrkan full, då där var ett stort, fint bröllop, o c h då värmeledningen invigdes. » Då vi gått en bit till, mötte vi två unga » herrar ».
Min första tanke var: » d e se ut s o m h e m k o m n a amerikafarande », o c h m i n tro blef styrkt, då gum- man stannade o c h gladt förvånad skakade hand m e d d e m o c h s a d e: » välkomna, gäck bort till ängen o c h hvila, så k o m m e r jag strax. » På m i n fråga sedan, hvilka d e v o r o, sade h o n: » kors, profeterna vet jag, de sista dagarnes heliga, mormonprästema från Utah. » — På m i n förfärade fråga: » Mor är väl inte m o r m o n?
» svarade h o n l u g n t: » Begrep h o ' ingen- ting, då j a g talade o m sekter.
H v a r o c h en får sina stunder, då tviflet k o m m e r, o c h jag fick mina.
I kyrkan fick jag ingen tröst, prosten var så lärd, jag begrep h o n o m inte, o c h så k o m desse, o c h nu vet jag, hvad som är det rätta, o c h så o c h så står i Pauli bref. » H o n citerade flere språk.
Det var en sorglig nutidsbild jag fick inblick i, m e n tyvärr ej sällsynt!
— M e n g u m m a n såg ändå så rar o c h treflig ut, att h o n fick lof att fortsätta med m i g s o m mitt » öde&gt; på m i n äfventyrsfärd efter e n o pigo.
KONVALESCENT- HVILOHEM.
I, SEKELSLUTETS människor, n a m n om oss att vara ett öfverretadt nerver och rastlöst släkte, feberhett arbete som en lika rastlös handen ju skälfvande oss ett materiella eller hängifva oss af njutningar, framkallade af ifver gyllene frukterna Och med för att hopa lifvets åt ett öfvermått ha öfveransträngdt blod underkasta goda i våra förrådskamrar Jag beslöt p r o m e n e r a ditut, en mil " härifrån.
Fot-turer äro j u så moderna, att j a g äfven fick lust ge m i g ut på en sådan.
Jag begaf m i g i väg.
Blundade, då jag gick förbi den höga skorstenen, ty jag ville icke blifva störd i min ljusa morgon- stämning.
Vägen var enslig, ty det var en stig, för o j ä m n för — velocipeder!
V i d en liten bäck, eller rättare.pöl, låg en cirka 14 års tös o c h tvät- tade kläder; h o n såg så solbränd, frisk o c h treflig ut i sin » lätta » kostym, att j a g stannade o c h såg på h e n n e o c h tänkte: » h o n skulle passa m i g.
» Men jag hade j u ett annat mål.
När j a g närmade m i g civilisationen igen, d. v. s. byn, dit jag h a d e mitt ärende, fann jag stugan, där jag skulle in, m e n endast » far » var h e m m a.
» M o r » var på utarbete, o c h » tösen » hade börjat på en sko- fabrik!
Jag framställde alla möjliga fördelar, o m » tösen » fick k o m m a till mig, o c h lofvade sedan skaffa h e n n e en bra plats.
M e n » far » var obeveklig — fa- briken var bättre.
Trött o c h förargad begaf jag m i g på h e m v ä g o c h upphanns efter en stund af en jovialisk bond- gumma, s o m m e d allmogens vanliga Bpråksamhet omtalade, att h o n skulle gå till » pågen » m e d mid- dagsmat ut till ängen.
H o n letade snart ut af mig, hvar jag varit o c h mitt misslyckade ärende.
Efter en stund sade h o n: » Tror h o ' på ö d e t?
» Jag gaf ett undvikande svar.
H o n fortsatte: » Tror h o ' det är för inte, h o ' å jag n u har mötts, s o m inte kände till hvarandra; jag tänker på, att j a g vet en bra tös, följ m e d m i g till ängen, så skall jag sedan följa h e n n e till stugan, där tösa bor. » Men så blef det emellertid, trots allt det mot- stånd, all den harm o c h fördömelse, s o m under långa tider slungats m o t den rastlöst arbetande stiftaren från personer, hvilka ej kunde undgå att känna sig oangenämt berörda af byråns verksamhet.
O-det » inkassering » har ju i alla tider haft en afskräckande klang i öronen på insolventa gäldenä- rer, o c h inkassering är, som bekant, en af byråns viktigaste verksamhetsgrenar vid sidan af andra sysselsättningar, såsom sterbhusutredningar, rätte- gångars utförande, konkursbevakningar, soliditets- upplysningar m.
Affärens grundläggare o c h fortfarande lifskraftige ledare kan nu, när han i m o r g o n i kretsen af vänner o c h klienter festligt firar J ö n k ö p i n g s juridiska byrås kvartsekelsjubileum, m e d stolthet blicka tillbaka på sitt verk, grundadt, som det är, p å oförtrutet o c h redbart arbete samt stöttadt af klienternas förtro- ende o c h därför inom sig bärande frö till fortsatt utveckling.
att tillgodogöra oss de af våra mödor.
på hjärtat!
— hvilken bland oss är ej i mer eller mindre grad angripen af denna tidsålderns lefva », men epidemi, som hvilken i själfva kallas » att verket gör oss oförmögna att föra ett sundt och naturenligt lif?
Däraf ska alla och dessa nervåkommor, dessa psykiska rubbningar, som fysi- plötsligt lamslå våra muskler, vår andliga spänstighet, krossa vårt lefnadsmod sjukbädden Detta hvilken, och fjättra oss vid under veckor eller månader.
är merendels början till om den angripne reaktionen, en dag lyckas stiga tipp från sjuklägret, utmynnar i ett oafvisligt behof efter den absoluta hvilans och stillhetens hugsvalande K l e m m i m j foto.
För den stapplande TTICE HÄRADSHÖFDING A X E L CRONHOLM " intar i n o m våra juridiska o c h merkantila kret- sar en synnerligen bemärkt plats såsom grundläg- garen o c h ledaren af Jönköpings juridiska byrå — denna vårt affärslifs numera oumbärliga hjälpreda, s o m under det sista decenniet vunnit en m ä n g d efterföljare, ehuru ingen nått förebilden i omfatt- ning o c h popularitet.
Att rödja vägen för o c h upparbeta en dylik in- stitution o c h framför allt att göra den populär, så- som ofvan sagts, så att nödvändigheten af skär- pa i vissa grenar af dess verksamhet blifvit till fullo insedd i stället för att misstydas o c h klan- dras, har tagit i anspråk en mans hela energi o c h m o d under så godt s o m ett kvarts sekel.
Näppeligen trodde väl Cronholm, då han en augustidag 1874 i det anspråkslösa trähuset n:r 6 Barnarpsgatan i Jönköping för första gången ö p p n a d e Jönkö- pings juridiska byrå, att denna för Sverige då fullkomligt n y a inrätt- n i n g skulle v ä x a ut till hvad den n u blifvit o c h från det ståtliga hufvud- kontoret i Stockholm m e d d e l s tusentals för- bindelser i in- o c h utlan- det spela en djupt in- gripande roll i d e grenar af vårt samhällslif, s o m sortera under Merkurius o c h fru Justitia.
hägrar då ett landsbygden, afsides inramadt konvalescentens fantasi hörn på den af skog fridfulla och sjö prägladt af den äkta idyllens rogifvande och stäm- ning.
E n sådan plats är N å d h a m m a r s konvalescent- och hvilohem — förut N å d h a m m a r s egendom, tillhörig direktör H.
Lidholm — beläget i Vårdinge socken 7 k m.
från Mölnbo och 9 km.
W e r n e r foto.
NADHAMMAR: ETT AF GASTROMMEN.
s å stolt, u t m a n a n d e h å l l n i n g, s o m o m d e e n - samt v o r e v i l d m a r k e n s härskare.
M a n ser ä n d l ö s a » m y r a r », n u s k i m r a n d e hvita af hjortronblom, m e n v i d hvilkas be- traktande en fosterlandsvän, en norrlänning, faller i d j u p a, t u n g a t a n k a r o c h g r u b b l a n d e fantasier.
D e t är b i t t e r t a t t v e t a, d e t m i l s v i d a s t r ä c k o r af o d l i n g s b a r m a r k l i g g a ö d e, till i n t e t g a g n f ö r m ä n n i s k a n, n e j, h v a d v ä r r e är, till s k a d a, t y från d e s s a o ä n d l i g a v a t t e n s j u k a myrar h ä m t a r frosten n ä r i n g, d ä r ä g e r d e n s i n v a g g a, h ä r j a r e n, s o m t i l l i n t e t g ö r d e t s t r ä f s a m m a ar- b e t e t s frukter, s o m g ö r b e f o l k n i n g e n s l ö, n ä r det gäller jordbrukets rationella skötande, o c h b r i n g a r d e n att u t a n all h ä n s y n offra s k o g e n från m a s t s p i r a n till m i n s t a lilla p i t p r o p s.
S å g e r sig fantasien ut på flykt!
M a n ser » i s y n e » e t t f r a m t i d s l a n d, d å d e s s a s a m m a myrar ligga odlade, uppdelade i ägo- v i d d e r, ser hurtiga arbetare h a h v a r o c h e n s i n egen b i t j o r d a t t o d l a o c h d r a g a afkast- n i n g utaf.
Rågfälten v a j a o c h hjordar af k r e a t u r h ä m t a e n s u n d, m ä n n i s k o r n a till g o d o k o m m a n d e n ä r i n g från t o r r l a g d a ä n g a r.
S m å t r e f n a s k o l h u s m e d t r ä d g å r d s l a n d till s a m m a antal s o m de barn, hvilka d ä r i n o m endast erhålla d e n första g r u n d l i g a u n d e r b y g g - n a d e n o c h v ä c k e l s e n att se lifvet med egna ögon, förekomma på korta mellanrum.
från G n e s t a j ä r n v ä g s s t a t i o n, i n v i d s t r a n d e n a f den vackra Långsjön.
Under förra året öfverlämnades af ägaren såväl ett större af h o n o m 1877 uppfördt corps de logis, som en jämväl af h o n o m däromkring anlagd park af 20 tunnlands areal till h. m.
drottningen, att an- vändas för det välgörande ändamål, h. m.
själf önskade bestämma.
Denna upplåtelse gällde för en tid af 50 år, räknadt från den 1 okt.
beslöt, att gåfvan skulle användas till ett konvales- cent- o c h hviiohem o c h öfverlämnade den till Sofia- h e m m e t s styrelse.
Arbetet började genast m e d nö- diga förbättringar o c h •kompletteringar, o c h fullbor- dades dessa så snart, att de första gästerna k u n d e emottagas i början af detta år.
H e m m e t, som har en sällsynt vacker belägenhet midt uti den nyanlagda parken, 100 fot öfver Lång- sjön o c h m e d härlig utsikt åt alla sidor, har g e n o m de gjorda anordningarna blifvit ett första klassens konvalescenthem.
Det stora boningshuset innehåller 15 sofrum för gäster o c h dessutom en särdeles vacker filé af m e d balkonger försedda rum för deras g e m e n s a m m a be- gagnande, såsom matsal, läsrum, salong o c h b l o m - sterrum samt utanför läsrummet en ståtlig vestibul, till hvilken h. m. konungen skänkt en m y c k e t pryd- lig spis af m a r m o r, o c h där gästerna gärna slå sig n e d.
Härtill k o m m a badrum o c h bostäder för per- sonalen samt en rymlig ekonomivåning i souierrai- nen.
Värmeledningar, vatten- o c h afloppsledningar m.
hafva blifvit anlagda.
R u m m e n äro h ö g a o c h luftiga, o c h till det se- nare bidrager naturligtvis husets fria läge, 170 fot öfver hafvet.
R i k tillgång finnes på promenader åt alla håll på e g e n d o m e n s område o c h i den vackra parken, s o m o c k erbjuder nere sittplatser, alla i skydd för starka vindar.
Under öfverinseende af Sofiahemmets förestån- darinna utöfvas värdinneskapet på platsen af en sjuksköterska från Sofiahemmet.
Priserna för vistelse därstädes ställa sig sålunda: ensamt rum m e d kost — allt första klass — pr d a g: 4, 5 eller 6 k r o n o r; pr m å n a d: 100, 125 eller 150 k r o n o r; pr helt år: 1,000 1,200 eller 1,500 kronor.
Större rum för 2 personer m e d kost, pr d a g: 8 kronor; pr m å n a d: 200 k r o n o r; pr helt år: 2,000 kronor.
De gäster, s o m hittills besökt h e m m e t, hafva uttalat den största belåtenhet, såväl m e d h e m m e t s vackra o c h sunda läge s o m o c k m e d de anstalter, som vidtagits för att göra vistelsen därstädes an- genäm o c h vederkvickande.
S K A N D I N A V I E N S E R K Ä N D T F Ö R N Ä M S T A MO- D E B L A D Ä R IDUNS M O D E T I D N I N G, s o m för helt år kostar endast 5 kr.
ÅNGERMANLAND.
D Å M A N f r å n B r ä c k e, efter att h a l ä m n a t nattsnälltåget, på blandadt tåg k o m m e r in p å Jämtlands, M e d e l p a d s, Å n g e r m a n l a n d s o m r å d e, f ö r n i m m e r m a n af m å n g a a n l e d n i n g a r, a t t m a n är i n n e p å f ö r » s ö r l ä n n i n g e n » o c h sydsvensken främmande mark.
M a n varsnar » getarpojken » m e d bockhornet, i » b u s s a r o n » (b l u s), o m g i f v e n af h v i t a » s n u f v e - k o r » (kulliga stammen), d o c k n u m e r a u p p - b l a n d a d e m e d kreatur af a n n a n ras.
» Getarstintorna », m e d knntar p å sina ryg- gar, m e d halsduken n e d d r a g e n öfver ö g o n e n, sitta h ö g s t u p p p å g ä r d e s g å r d e n o c h d i n g l a m e d b e n e n, m e d a n getterna, skrämda af tåget, skutta öfver myren, flyga u p p på närmaste h ö g s t a stenhäll d e varsna o c h där intaga e n Millionskolhusen, hospitalpalatsen, sjukhus- borgarne framträda ej.
M e n ljusa, luftiga b y g g n a d e r, d ä r e n s t ä d s e u n d e r alla t i d e r af m u s i k e n e l d a d b e f o l k n i n g s a m l a s till s å n g ö f - n i n g a r o c h g l a d a lekar.
V a r m a, väl o m b o n a d e, i n b j u d a n d e lokaler, där u n d e r Norrlands långa, kalla vinteraftnar u p p l y s t a, v a r m h j ä r t a d e f ö r e l ä s a r e p å ett e n k e l t o c h fängslande sätt g e folket de stora grund- d r a g e n ur världshistorien, geografien, kristen- d o m e n, v ä c k a h å g o c h intresse hos barnet o c h d e n v u x n e a t t själfva f o r s k a efter d e t a l j v e t a n d e i de kring trakten spridda biblioteken, hvarest g o d, s u n d r o a n d e l e k t y r står d e m till b u d s.
M a n h a r så l ä t t f ö r a t t i f a n t a s i e n j u s t i dessa, n u tröstlöst ödsliga j o r d s t r ä c k o r se fram- tidslandet millionerna ».
med de då ej längre » slumrande
— 5 — IDUN U r d r ö m m a r o c h fantasier v ä c - kes man, när når örat.
ödsliga bruset från B o r t a från myrarna.
en Han fors ö g a t äro de Jämtlandsber- rundt horisonten.
sen kastar sig » Hvad af s a m m a fors u n d e r vaste sekler » Han » Patron?
» Han ländskt rande o c h klippformationer.
på ångerman- o m r å d e, följer silfverglitt- vattendrag, h v i l k a skurit i stånd stu- » Hva ' ångbåten Bördiga mark, af o d l a d kornfält råg ruta o c h randa vidsträckta Ehuru midt på hvardagen vid är de » Ja, och där i byxorna, kvinnfolken och barn- ungarna hårdt med halsduken närmare in hakan.
i de Ser loja, vars- nar man de, klokhet, långsamma, m e d långa steg, t u m m a r n a ärmhålen på den västen.
syndstraffe på nog han o m att Och säg n i!
Är grund? » O c h folket?
lete fram Det kläder o c h Så adjö! » i själfva g å r, springer tar, dölja.
d o c k är norrlänningen, af han, den genuine både varmhjärtad och välvillig o c h i h ö g grad vänfast.
På tve- ett ställe d ä r u p p e s k u l l e d e n för t r e t t i o år s e d a n ket afhållne prästens knut.
gifta håll v a n d r a n d e u p p till h e r r g å r d e n diga, h e m v ä f d a någe v e r k e t, så l å n g a s t e g s o m h a n En bonde k o m m e r en sommar- inom flott d o m k o m n o g i vattne d o m Och eller f j ä s k, o m så e l d e n s u t t e i n ä r m a s t e dag hålla ' n k o m m a h i t i r a p p e, så att n i skulle h u m o r.
M e n svaren på framställda Ingen brådska att h a kaffe k o k t åt d o m.
aktgifvan- ej sällan glimtar kande.
täta sig skenbart komma att j u s t ett f a k t u m, s o m h a n b e m ö d a r allt l i k g i l t i g a b l i c k a r n a, frågor ha ' n man för däruti skarpt nog » Herre gullal statio- L u g n a, s ä f l i g a stå under Ni tokes bara! » v a r j u fulla b å t e n!
» och hänga, karlarne m e d händerna knuten fläsk- i jåns. » de solbelysta allmoge ha en » H a n k a n t r e o p p e i lill * f o r s e n mognande floddalarna.
det godt o m nerna.
och blifvit längre. » mark.
sträckor (Mauritz) nu! » ska ' pande nipor och stenbunden vajande kvinnfolken, h å l e t i å n g b å t e n; d o m är n o g i n t e d å n a n d e forsar, sig v ä g mellan ha till k a r l a r n e t a l a lär v ä l s k a ' jättegrytor in spottar skall skinka ur hebbere, p a t r o n.
» k a d e, b l o t t a n d e sina bizarra, dystra glider ropa ' Magris ' springdräng m ä j s l a d e klippmassor ligga uttor- Man köket, f o r t o c h r ö r a s i g lifligt.
» H a r själf- däremellan s k u m m a n d e h v i t, m e d a n » D ö d a fal- lets » då? » hvilka i motsats Ragundafor- ned i sig.
• » P a t r o n n y c k e l n till h e b b e r e.
» gens hvassa v å g k a m m a r torna u p p sig stannar framför 1899. till stuckna aflidne, myc- under tiden dotter m e d familj o c h hus- flytta den från den ena andra.
socknen Det var midt i brådaste vårandtid.
Men icke förty blåran- kommo » VID MITT NAMNS OCH MINA BARNS ÄRA.
JAG ÄR OSKYLDIGA FRÅN DREYFUSDRAMATS SLUTAKT: DREYFUS INFÖR KRIGSRÄTTEN I RENNES.
ken, dit bönderna de från skulle TECKNADT EFTER NATUREN AF M. SABATTIER.
den flytta, soc- med
— hästar o c h kornkärror, utbedjande sig att u t a n e r s ä t t n i n g få g ö r a f l y t t n i n g e n åt » g a m m e l p r ä s t - dottern », måna om att få lass, som om därför väntat sig en riktigt grundlig När så bröllop skulle hållas met, där äldsta dottern i det nya hem- kunde mellan sextio, sjuttio gäster öfver natten, derna rundt hvar på för att tack vare sitt håll ha rustade allting räckligt antal b ä d d a r s o m till Så blef söndagar Jan till lista och f ö r u t till » b r o s t u g u g u b b e n » eller till » b j ö r n e n rifvit enda det m e d den gamla prästgården, — skild en djup från och som den med unga » Färjargummans » n e r v e r h a d e ej tagit m e r a af vågskjutsen igen lägderna m e d v å g e n, tills h o n albuske, bart o p p öfver än att fortsätta hon fick färjningen.
den kyrkan, med magra, grå, skrofliga Norrland det komma delvis genom till insikt ändrat att att som fysionomi befolkningen o m behaget darna låta träd o c h buskar för att till börjat invid uppväxa, i går- stället förr d e n satte e n h e d e r uti, J ä r n v ä g a r n a, s o m slingra fram u t m e d forsar de floddalar, stolta, lande verka dyrbara höjd till rubba fasta d e m en hvitskummande de kunna torna u p p sig, h o p - förmå hvilka de dem, hårsmån.
smidiga och draga lifsfarligt arbete.
stocken glider snabbt den nere riktning, står s p ä n d t på välja måDga med ».
Den bråten, med dö- hvilken, oviss s t o c k e n i fallet s k a l l aktgifvande taga, m e d ena handen m o t den lodrätt u p p m o t bropelaren löpande stegen, b e r e d d till f l y k t u n d a n d e n s v i k t a n d e s t o c k e n, eller från hvilka d e sista l ö s g j o r d a t i m r e n plötsligt, börja ofta oväntadt, sin v a g g a n d e, hvirflande sen, ej sällan flottare med farkosten uppe mot ingen art olycka dragande i ge g å n g u t f ö r for- påpasslig med den o c h d e n af tiden att höra, det eller » kommit i Under förra tider, en medan man f ö r a b r o b y g g n a d e r öfver en alltför ännu vanlig själfva sorglig forsen, syn att enda » till buds till denna blef vid färden i för vagnen, medel » öfver att komma efter inställd, åter i fick samma plats, sittajide vattnet, ha gjort kvar glädja i emel- s i g åt h a n s och där genialiska uppträdande.
vagn och på samma led narna på biskopsvisitation, ett dylikt nederlag.
Hela af mannen plats s o m följde ut i norra sock- » s t a s s e n », af sidendräkt blonder och » vagnsvasen », först kom förblef äkta just plymer, låg den i vattnet o c h silkeschal, del af nedlagd vagnen, o c h både länge o c h väl där.
nog dig », » farligt bedröfligt », m e n så s o m hon var, prostinnan, (g l a d a) att » behän- s k u l l e n o g fol- se h e n n e, o m h o n hurusom o m vårarna u n d e r islossningen drifisen följde Det var d å e j s v å r t att u p p e v i d älfven Jag med l å n g a r ä c k o r af b r o a r m e d d e r a s rödmålade staket o c h hvilobänkar af trä.
v a n s k l i g tillvaro i sin p å själfva b r o n f ö r l a g d a säga: » Det är n o g i n t e n å g e r o l i g t till lägga sig på kvällen » vaknar » mer än på åbotten skjortan visade gan syntes hvirfla om måron iväg vara berättigad, ty en is o c h t i m m e r kommo brostu- m e d utför älfven samman nipras.
för att, vid något 1 8 5 2 v a r ett s v å r t år f ö r b r o a r o c h n i p o r.
Vid Ångermanälfven efter det En som försvunnen.
hade drifna skedde ena Tvänne Sollefteå, var brukade färjstugan, ro där färjan älfven, » R e m s e l e n i p a n » p å norra rasat i stor utsträckning, m e d sig d e p å motsatta den tiden stran- det upp- stranden enstaka som i den tider.
kväfvande hvilken en gång s o m vänder känner igen Ute på dottern, » dragen » o c h lefver m i n n e t tårfyllda, hjärtliga pen, » m ö t a från kyrkvallen det finns säger en.
närma upp blickar, böj- bänk.
sig gubbarne, D e h ä l s a präst- skrifve ».
så m y c k e t i d e n d ä r » J a g får d å r i k t i g t säger en annan.
ha hvarje o c h torpare.
som » kan » Att sig fårade » Ja, m e n knop- gratulera, » a n n a n s heller, vorti författarinne, att v i h a n o g läst s t o r d e l e n a f h v a d b o n h a r s k r i f v i t, v i si n o g, att hon int ' g l ö m m e bort hemlandet sitt o c h i n t ' g a m m e l h e m m e t, o c h d e t v a r varåt att nas! » Tillägget kommer allvarligt, min- innerligt, meningsfullt.
g l ö m m a det landet.
boet ådalen, gamla var som — Hvem fästadt ».
kunna G l ö m m a tonerna i forna dagar » lunden » skulle G l ö m m a » furan, v i d hvars af ljödo ut tätlöfvade, från till den hvitstammiga björkar: » V i d glittret af din bölja blå, A f dina gröna trä ' n Jag kunde uti drömmar stå Och aldrig längta hän. » LAURA FITINGHOFF.
trakt, såg b e - g j o r d e ställningssteg och VÅRA ILLUSTRATIONER.
med, o m hvilken de rödmålade mark- n a d s » helger » ö p p n a d e s för en skåde- o c h köp- lysten rak allmänhet, » gata » stenhus.
är f ö r v a n d l a d till mark- en krog, D ä r finnas bank bred m e d s t o r a, flere v å n i n g a r s trä- eller hotell o c h åkarestationer, polis o c h elektriskt ljus, frälsningsarme, och egen tidning annat, s o m tillkommer ett bolags- samt mycket framåtgående sam- hälle.
Men » ofvanom » allt backsluttningarna och sneda, floden — där finnes tiska, drömmande Däruppe detta nya, — och skotten » backarna, djupa ofvanom med rännor af ännu det gamla, Adolf vann vår- roman- Sollefteå.
ligger Hågesta, inbäddadt det gamla noggrant » käl- efter värdigt bland björkar och hemmets helgd impo- och de syd- liga trädslag, s o m ägaren m e d pietetsfull Sjödén, planterat » harpospelaren », som ryktbarhet, och sedan tillbringade sin b a r n d o m s o c h u n g d o m s lyckliga, solljusa dagar då.
däruppe.
Hågesta är sig FERNAND LABORI.
känsla underhåller.
europeisk som äfven förlagda i den förr m e d h ä p n a d har som det förra församlingen, hon de järnvä- stodo, hvilka v i d årets t v å i hemmet följde man ångbåtar, nadsstånden gummans griskulting kommuni- från » Platsen », den buktande backiga landsvägen, stugor, s o m funnos s a m t gärdsel- o c h höhässjor; lilla älfvarna, regementen där på ö m s e sidor raset gumman öfver öfver väringspojken, nerande, vattnet spolat öfver sköljt det andra.
morgon bodde, och ha d e n lilla r ö d m å l a d e lösgjord, vacklande sjunka den man o c h int ' i älfven långt utskjutande År atfc m e d afseende å bostadens sig vacker vårmorgon, när drifvande, o c h tänka, på kroppen. » G u b b e n s farhåga flyktighet gar!
o c h lätta äro ej nu!
Järnbroar fatta, d e t n å g o n b r o » gått u t ».
h ö r d e e n b r o v a k t, s o m - själf f ö r d e e n t ä m l i g e n att bekväma språk m o r s k a d e s i g, n ä r h a n k o m å t e r från S å n g a m o.
minns, m e d hvilket kritiklöst allvar j a g stuga, Huru kationerna Run- manande ut.
så v ä r m s » gammelbönder » rot Det gamla grafstenar.
Skulle anletsdragen vara henne n i n g af h u f v u d e t, som D e n g å n g e n k u n d e resan icke inställas.