Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Och Kongl. Majrt anbefallde, i anledning häraf Stats-Contoiret, att genom kungörelse i allmänna tid— ningarne inhemta anbud äfven af andia, hvilka kunde finnas hugade att till statsverket afyttra sådane å Stockholms malmar belägna egendomar, som ej voro från staden inom broarne alltför aflägsne, dit transport med fartyg beqvämligen kunde ske, och hvilka innehöllo minst samma areal, som de begge dittills begagnade mynttomterne tillsammans; hvarefter bemälde embetsverk, uti skrifvelse den 1 yrde November nästlidet år, i underdånighet anmälde åtskilliga i förenämnde hänseende inom förelagd tid ingifne försäljnings-anbud, deribland ett förnyadt af cgarne till Owenska tomterne, lydande å samma köpesumma, som förut blifvit fordrad, eller 5o,ooo R:dr. 22 Kongl. Maj:ts Aud.
Af (le insända handfingai ne, jemte Statskontorets, af myntmästarens yttrande åtföljda, utlåtande i ämnet, inhemtade Kongl. Maj:t, att, bland de erbjudna lägenbelerne, endast den sistnämnda var för ändamålet fullt lämplig och framför de öfrige egde väsendtligt företräde både i afseende på läge, utrymme och pris, oberäknadt fördelen deraf, alt, på sätt förut blifvit uppgifvet, byggnaderne å denna egendom voro till betydlig del för myntoch kontroll verken användbara, under det att återstoden lemnade en mängd materialier för de byggnader, som behöfde ånyo uppföras.
Mynt- och kontroll verkens förflyttande till annan lokal påkallades nu jemväl af den omständighet, att den s k. mindre Mynltomten med derå befintliga, till boställen för en del af myntverkets tjenstemän upplåtne byggnader, och hvilken tomt dessutom lemnat utrymme för upplag af den för nämnde verk erforderliga ved, måst till Stockholms stad för uppförande af en ny fängelsebyggnad afträdas och då Kongl.
Maj:t alltså, med hänsigt ej mindre till behofvet af ökadt utrymme för meranärande verk, och möjligheten att för andra vigtiga embetsverk. enligt Rikets Ständers serskilt yttrade önskan, anskaffa tjenliga och för skötandet af deras göromål ändamålsenliga embetsrum, än äfven till förekommande af den eldfara, som genom myntverkets nuvarande läge onekligen måste uppstå för den tätast bebyggda delen af hufvudstaden, jemte flera publika byggnader, hvartill nu ytterligare kommer en större fängelsebyggnad, ansåg det vara af serdeles vigt, att myntverket, jemte det dermed förenade kontrollverket, blefve till annat för dem mera passande ställe förlagde, samt tillfälle nu var för handen att på billiga vilkor anskaffa en för detta ändamål erforderlig, i alla afseenden tjenlig, lokal, hvars försäljning till enskild person följaktligen ej heller borde genom vidare uppskof med köpets afslutande för Kronans räkning äfventyras, anbefallde Kongl Maj:t under den 9 Februari innevarande år Fess och Rikets Statskontor att örn inköpaf förenämndeå Kungsholmen belägna 3ne tomter, med derå varande åbyggnader och öfrige tillhörigheter föranstalta, under vilkor, bland annat, att köpesumman,enligt hvad säljaren förmodades vilja medgifva, blefve till 4^,000 R:dr nedsatt; hvarjemte förordnades, att till köpeskillingens liqviderande skulle användas, dels försäljningssumman för den till Stockholms stad afträdda mindre mynltomten a5,ooo R:dr, hvilken summa jemnlikt Kongl. Maj:ts nådiga bref den 8 December 1846, blifvit öfverlemnad till Statskontoret, som, genom nyssberörde Kongl
Bref tillika förständigats att densamma genom utlåning göra fruktbar, och den inflytande räntan till myntverket aflemna för bestridande af hyres-ersättningar och an - Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition, N:o 8.
23 dra utgifter hvilka genom den mindre mynttomtens avskiljande från detta verk uppkomme, dels ett belopp af f.ooo R:dr, att förskottsvis utgå af myntverkets egna, för ändamålet disponible, tillgångar, hvaremot återstoden i 5,ooo R:dr skulle liqvideras medelst öfvertagande af i egendomen befintliga premie-lån å tillsammans 2,275 R:dr, jemte andra i densamma intecknade skuldförbindelser för ett belopp af 12,720 Rdr, hvilka sednare borde, i den nion sådant erfordrades, af Statskontoret särskildt infrias genom dertill förskottsvis anordnade medel, emot ersättning, på sätt och i den orefning framdeles korame att bestämmas.
I följd häraf har köp om ifrågavarande egendom sedermera blifvit i behörig ordning och under de föreskrifne vilkoren afslutadt och egendomen den 1 niistlidne Oktober af Kronan tillträdd, hvarförutan, enligt derom serskildt gjorde framställningar, Kongl.
Maj:t, tid efter annan, i nåder förordliat om verkställighet, edan under detta års sommar och höst, af åtskillige mindre reparations- och byggnadsarbeten m. m.; hvarigenom mynt- och kontroll-verkens flyttning till den nya lokalen blifvit förberedd och underlättad, och hvilka flir öfrigt äro af den beskaffenheten, att de i alla fall af omsorgen för egendomens behöriga vård påkallats, samt bland annat haft till påföljd, att, till besparing af förut anslagen hyresersättning lill rnyntkamereraren, denne tjensteman kunnat ifrån den 1 nästlidne Oktober i den inköpta egendomen inrymmas; varande kostnaderne för dessa arbeten anvisade att förskottsvis bestridas af myntverket, som innevarande år erhållit en särskild opåräknad tillgång af 2,816 R:dr 29 sk. 3 r:st. genom försäljning af ett parti sedan längre tid tillbaka samlad s. k. krätssand, hvilken icke kunnat med någon fördel vid myntverket tillgodogöras.
I öfrigt har, i sammanhang med köpeafhandlingen om f. d. Owe ilska factoriegendomen, fråga uppstått om inköp för kronans räkning jemväl af en staden tillhörig, till nämnde egendom gränsande, och till dess innehafvare för längre tid utarrenderad, strandtomt om 668 qvadratalnar, med derutanför liggande sjöplats, enär härigenom den fördel skulle vinnas, att egendomens område erhöll icke allenast en mera regelbunden form, utan ock en egen sjöstrand längs efter hela dess södra sida; och har Drätselkommissionen, häröfver börd, förklarat sig vilja å stadens vägnar medgifva den ifrågavarande strandtomtens och sjöplatsens afstående till kronan med full eganderätt, antingen mot en köpesumma af 1,666 R:dr 32 sk banko, eller ock emot det, att den nedanför stora mynthnset belägna quai af staden finge öfvertagas, för att i sammanhang med en tillämnad quai nedan - 14 Kongl, Majtts Nid.
Proposition, A:o 8, före den nya fängelsebyggnaden oell rådhuset till allmänhetens begagnande upplåtas..
Enligt hvad af det föregående inhemtas, skulle, utöfver köpeskillingen för den till ny lokal för mynt-och kontrollverken inköpte egendomen 45,ooo för verställigheten af förslaget angående dessa verks flyttning till samma lokal erfordras en kostnad af 5o,ooo. tillsammans af B:ko R:dr 95,000» eller, då härifrån afräknns den till afbetalning å förenämnde köpeskilling använde försäljningssumman för den mindre mynttomten 25,000.
Såsom en ulväg att till viss del betäcka denna kostnad, har hos Kongl. Maj:t blifvit i underdånighet föreslaget, dels försäljning af en kronan tillhörig egendom i hufvudstaden f. d. hofbageriet benämnd, belägen vid Regeringsgatan under N:o 79, hvilken egendom, ansedd till värde af omkring 16,000 R:dr, nu ej är för något allmänt behof erforderlig eller användbar, dels anvisande å myntverkets tillgångar af ett till 24,000 R:dr beräknadt bidrag, derunder inbegripet hvad nämnde verk till inköp af de Owenska egendomarne, jemte derå verkställde förberedande reparationsarbeten, redan förskjutit, dock att myntverket härjemte borde befrias från återbetalning till Rikets Ständers bank af hvad, som ännu med 23,755 R:dr 45 sk, 7 r:st återstod af de från banken under åren i83o—1835 kemnade förskott för myntningens bedrifvande; i hvilket fall till fyllnad i den beräknade kostnadssumman skulle erfordras endast 3o,ooo R:di, och sorn Kongl. Maj:t finnér några hinder för afyttrande af förenämnde vid Regeringsgatan belägne egendom ej förekomma och derjemte anser skäl till afskrifning af ofvanbcrörde i myntverkets räkenskaper ännu balanoerade forskoltssumma 28,755 R:dr 45 sk. 7 r:st destohelldre vara för handen, sorn, -enligt hvad en på Kongl.
Majlis nådiga befallning upprättad närmare utredning öfver liqvid förhål laudera emellan banken och myntverket utvisar, detta sednare verk kan anses ega en omförmälda förskoltssumma öfverstigande genfordran hos Rikets Ständers bank för tillskjuten logeringskoppar uti det för banken präglade silfvermynt, vill Kongl.
Maj:t härmed, till Rikets Ständers bifall öfverlemna så väl den ena, som andra af förenämnde utvägar att bereda tillgång för en del af koslnadssumman för mynt- och kontroll-verkens flyttning; hvarjemte Kongl, 'Konni. May.Is Nåd.
Proposition, N:o 8. 25 Kongl. Majit, enär det för publika byggnaderne i bufvudstaden å Sjunde
Hufvudtiteln uppförde anslag icke lemnar tillgång för den återstående kostnadens betäckande, af Rikets Ständet askar beviljandet af ett särskildt anslag härtill å 3o,ooo R:dr att, i öfverensstämmelse med hvad Kongl Majit uti
Dess nådiga proposition om statsverkets tillstånd och behof särskildt föreslår, utgå af de för tillfälliga statsutgifter beräknade tdlgångar och i mån af behof från Riksgäldskontoret tillhandahållas.
Majit, som, hvad särskildt beträffar kostnaden för det nuvarande mynthusets inredande till gemensam embetslokal för samtlige stalsexpeditionerne, af hvilka de flesta redan äro i mynthuset inrymde, anser samma kostnad kunna bestridas genom anvisning å det allmänna byggnadsanslaget för publika husen i bufvudstaden, föreslår i öfrigt, att utbyte af den vid mynthuset belägna quai, må, enligt hvad Drätsel-kommissionen erbjudit och Öfver-Ståthållare-embetet jemväl för sin del tillstyrkt, ega rum, emot ofvanomförmälde, staden till öriga, till f d. Owenska faktori-egendomen gränsande strandtomt, med tillhörande sjöplats, under vilkor, att nämnda quai, i sammanhang med den, som kommer att anläggas nedanför den nya fängelsebyggnaden och rådhuset, lill allmänt begagnande upplåtes.
De handlingar, hvilka närmare uppisa förhållandet med ej mindre det om f. d Owenska faktoriegendomen afslutade köp, än hvad i öfrigt till denna fråga hörer, skola vederbörande Utskott tillhandahållas.
Dalum ut supra. OSCAR. S. A. Munthe.
Utdrag aj protokollet öfver Finans-ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen i Statsrådet å Stockholms Slott den m November 1847♦ Närvarande: Hans Excellens Justitie-Statsminislern, Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Ihre.
Fröt. 1847 & 1848, 1 Sami. 1 Afå. 2 Haft. 4 26 Kongl. Maj:ts Nåd.
Friherre Staél von Holstein, Munthe, Friherre Pejron, Silfverstolpe, Wcerin Friherre Gyllen granat.
Faxe, Fåhreeus.
Chefen för Finans-departementet, Statsrådet Munthe uppläste till justering ett, i enlighet med Kongl. Maj:ts den 22 nästlidne Oktober fattade nådiga beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga proposition till Rikets Ständer, angående medel till slutligt liqviderande af köpeskillingen för en till ny lokal för mynt- och kontrollverken inköpt egendom, äfvensom till betäckande af öfrige med dessa verks flyttning förenade kostnader; och behagade Kongl. Maj:t berörde förslag, sådant det tinnes detta protokoll bilagdt, i nåder gitla samt förordna, alt nådig proposition, i enlighet dermed, skulle till Rikets Ständer afgå.
Ex prulocollo Carl von Schantz - JVS Ank. till Exp.-Utsk. den 4 Dec. kl. 7 e. bs. KONGL. MAJ:TS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående nedsättning uti den af Stora Kopparbergs bergslag utgående kopparräntan från hvart wide till hvart 3o:de skeppund af tillverkningen samt upphörande af allmogens inom åtskilliga socknar af Stora Kopparbergs län skyldighet att in natura till bergslaget leverera deras hemmansränte- och mantals- eller c/varn tulls kol', gifven Stockholms Slott den 12 November 1847•
Maj:ls Aud.
Proposition, A:o 9. 27 Sedan hos Kongl.
Majit dels Stora Kopparbergs bergslag, genom grufvorättcn och dlreclionen för dess enskildta verk, uti en den 8 December 1837 frigifven skrift, på anförde skäl förnyat dess år 1829 gjorda, men då icke af Kongl.
Majit bifallna, anhållan om förmedling i den af verket utgående kopparränta ifrån hvart tionde skeppund, på sätt genom Kongl, resolutionen den 5 Mars 1805 blifvit bestämdt, till hvart trettionde skeppund af tillverkningen, dels ock med anledning af vid 1840 och 1841 årens riksdag gjorda framställningar om befrielse för vissa socknar inom Stora Kopparbergs län från åliggandet att till Stora Kopparbergs bergslag in natura leverera hemmansränte- och qvarntulls-kolen, Rikets då församlade Ständer, som, efter närmare utredning af förhållandet, för deras del funnit, att mantals- eller qvarntulls-kolen, hvilka ursprungligen utgjort en, efter gångbart pris, till persedel förvandlad mantalspenningeeller så kallad qvarntulls-afglft för hvarje mantalsskrifven person, som bland den skyldige allmogen i vissa fögderier af berörde län skulle af bergslaget, vid skeende liqvidation, kontant godtgöras den praestalions-skyldige till kolens fulla värde efter markegång, dock så, att från sagde värde afdroges beloppet af nämnde allmoges mantalspenningar, för hvilkas inbetalning till statsverket bergslaget hade gemensam ansvarighet, och att hemmans-ränte-kolen, hvilka utgjordes af skatteallmogen i Kopparbergs, en del af Neder-Siljans, Säthers och Näs fögderier, motsvarade den i andra orter utgående hemmansränte-spanmålen och erlades i öfverensstämmelse med den disposition af kolen, som utaf länsstyrelsen årligen upprättades, med bestämmande dervid, till hvilka hyttor kolen från vissa distrikt borde levereras, äfven mot gemensam ansvarighet af bergslaget för erläggandet af kolens värde efter stadgade grunder, uti skrifvelse den 8 Maj 1841, begärt, det undersökning måtte i behörig ordning anställas till utrönande af så väl beskaffenheten utaf de privilegier, å hvilka bergslagets rättighet till kolräntans utfordrande in natura sig grundar, som ock beloppet af den kolqv antitet, hvilken, med afseende å grufvans nuvarande tillstånd, kunde anses erforderlig för koppartillverkningens bestånd och fortfarande bedrifvande, äfvensom att, derest bergslagets privilegier icke deremot lade hinder i vägen, den behöfliga kolqvantiteten måtte, (ill utgörande på hittills föreskrifvet sätt, fördelas mellan de närmast belägne socknarne, hvarest tillgång å till kolning passande skog funnes, samt allmogen i de socknar, hvarifrån räntorne i kol nu utgjordes, förklaras berättigade att erlägga mantalspenningarne och liemmansräntan i öfverensstämmelse med de för dessa skatters utgörande i allmänhet stadgade grunder, eller de förre i kontant (ill deras för orten bestämda belopp, och de sednare efter länets markegångspris;
— så och efter det Kongl. Majit, med bifall lill Rikets Ständers förenämnde begäran och, i öfverensstämmelse med hvad Dess och Rikets kammaroch bergskollegier uti afgifvet underdånigt utlåtande tillstyrkt, under den 17 Juli 1843 förordnat, att de sålunda väckte frågorna om förändrade föreskrifter rörande skatte - 28 Kongl.
Proposition, N:o Sh kols-levereringen till Stora Kopparbergs bergslag samt om förmedling i den af koppartillverkningen nu utgående ränta borde närmare utredas genom en för sådant ändamål tillsatt särskild kommission, bestående af en ledamot från livartdera af förenämnde kollegier, hafva, till fullgörande af detta uppdrag, bemälde kommitterade, efter att på stället hafva inhemtat bergslagets tankar och begifvande)! till allmogens lindring vid hemmansränte- och qvarntullskolens framtida utgörande och sedan särskilda sammanträden blifvit hållna till öfverläggning med allmogen i de socknar, från hvilka räntekol utgöras, under den 25 Juni 1S44 deras underdåniga betänkande afgifvit, hvarjemte Kammaroch Bergskollegierna med förnyadt utlåtande uti ifrågavarande ämnen till Kongl. Majit i underdånighet inkommit.
Af kommitterades omförmälda underdåniga betänkande, jemte dervid fogade sammanträdesprotokoll, har Kongl. Majit hufvudsakligen inhemtat: att under de äldsta tiderna Konungarne sjelfva för egen eller statens räkning med bergsmännen deltagit i grufvebrytningen med tillhörande arbeten och kostnader, hvarmed fortfarits till Konung Gustaf II Adolfs tid, då detta Konungarnes deltagande i grufvearbetena eller det så kallade kronobruket upphörde; att emedlertid kronans betydligaste inkomst under en längre tidsrymd bestått i kopparhandeln, som kronan från år 1578 uteslutande för vissa tider tillerkände sig, och hvilken rättighet ömsom eftergafs och återkallades, men slutligen öfverlemnades till det så kallade koppar-kompagniet, efter hvars upphörande år 1638 kronan, oberäknad några skeppund så kallad slrömsafrad, donerad till Fahlu stad, samt den vanliga bevillningen, icke af kopparverket uppburit annan afkomst, än dels afraden, hvilken, från början fastställd till ett skeppund för hvar och en af de 1200 fjerdeparter, hvari grufvan är indelad, likväl under tidens lopp mäst nedsättas först med en fjerdedel, eller till 900 skeppund, och sedermera till hälften af sistnämnde belopp, samt slutligen år 1721 helt och hållet eftergifvas, dels tionden, som bergslaget, för rättigheten att få försälja kopparen till hvem som helst, år 1638 åtog sig att utgöra med hvart 4:de skeppund af tillverkningen, men hvilken afgift sedermera minskats, år 1770 till hvart 8:de och år 1805 till hvart 10 skeppund, hvarmed den ännu utgår; att, till befordrande af kopparhandteringens fortkomst och framtida bestånd, särskilda förmåner och privilegier tid efter annan blifvit bergslaget beviljade, af hvilka en del indragits genom Kongl. Resolutionen den 5 Mars 1805, men åtskilliga ännu återstå, bland hvilka sednare rättigheten att in natura uppbära kronans så väl indelde, som oiudelde räntekol, äfvensom qvarntulls- eller mantalskalen i de intill kopparverket närmast belägna socknar, kan anses för den betydligaste; att skatteallmogens i Dalorten skyldighet att förse kopparverket med kol och ved icke blott är forngammal, utan synnerligen härleder sig från den tid, då Konungarne sjelfve började deltaga uti köp - Kongl. Maj:ts Nåd.
29 parbergsbruket jemte andra bergverk i orten, under hvilken tid särskilda aftal och kontrakt emellan kronan och allmogen om vissa praestationer och tjenstbarheter från den sednares sida i och för bruksdriften afhandlades och uppgjordes, hvarefter denna allmogens skyldighet städse fortfarit och blifvit genom särskilda siadganden och påbud närmare bestämd; att genom Kongl.
Brefvet den 1 Mars 18 20 blifvit, med anledning af fullmägtiges för allmogen i Kopparbergs, Säthers, Neder-Siljans och Näsgårds Läns fögderier vid 1815 års
Majit fann betänkligt denna allmogens begäran bifalla; dock som mantals kolen, ehuru de under längre tid förblandats med skaltekolen eller den verkliga liem mansräntan, ursprungligen utgjort en, efter gångbart pris, till persedel förvandlad inantalspenninge- eller fordom så kallad qvarntulls-afgift, och mantalspenningarne, i egenskap af kapitationsskatt, icke skäligen borde utgå in natura med högre, efter värdet af persedeln räknadt, belopp, än det, hvartill de i allmänhet voro bestämda att kontant erläggas, förordnade Kongl. Majit, att den del af Dalallmogen, som aflat manlalskol in natura till Stora Kopparbergs bergslag, skulle af bergslaget njuta full ersättning för kolens värde efter årlig markegång, för hvilket ändamål bergslaget borde, vid härom hvarje år skeende liqvidation, från markegångsvärdet afdraga den prsestationsskyldige allmogens mantalspenningar, med ansvarighet för deras inbetalning till kronan, hvarefter det blifvande öfVerskottet skulle samma allmoge i kontant tillkomma, och sådant utan att den lindring i bevillningen, som förbehållits
Dalallmogen i och för mantalspenningarnes afbördande med kol, derföre komme att upphöra; att, i följd af sistnämnda stadgande, mantals- eller qvarntulls-kolen, som år 1S43 utgjort 9,S59 1/2 stigar och hvilka till och med år 1S19 fått af bergslaget lösas efter kronovärdiet derå, 0 skillingar 8 runstycken banko stigen, alltsedermera blifvit allmogen godigjorde med årliga markegångsvärdet derå, efter afdrag af mantalspenningarne, 8 sk. för hvarje person, som dock särskildt blifvit till kronan liqviderade; äfvensom, enligt Kongl. Resolutionen den 5 Mars 1805, dels kolräntan från häradsfj erdin gen i Leksand, anslagen till underhåll för konst-staten vid grufvan, till belopp af 1,150 stigar, förut utan lösen, sedermera måst betalas efter årlig markegång, dels ock löningskolen eller de till landt- och militiae-^ staterna i länet indelade räntekol, bestigande sig till 8,991 1/2 stigar, hvilka tillförene af bergslaget löstes med 20 sk. per stig, hvaraf till kronan erlades kronovärdiet; men löningstagarne erhöllo det öfriga kontanta beloppet 13 sk. 4 rist., på samma sätt blifvit utaf bergslaget löntagarne godtgjordc efter årliga markegångspriset, utan allt afdrag derå; hvaremot skaltekolen eller de kronan behållne hemmansräntekol, uppgående till 13,3514 stigar, hvilka intill år 1805 löstes efter kronovärdi, sedermera, i öfverensstämmelse med föreskriften i nyss åberopade Kongl, resolution, blifvit liqviderade 30 Kongl.
Proposition, N:o 9. efter då stadgadt progressivt lösningspris, nemligen genom årlig förhöjning med 2 sk. uti det förut såsom lösningspris gällande kronovärdiet, hvilket lösningspris år 1843 uppstigit till 1 R:dr 36 sk. 8 rst, med en skilnad emot samma års markegångspris af 24 sk. per stig; utgörande alltså, — oberäknad! de från Näsgårds län till Avesta bruk utgående, kronan behållna, räntekol, 2,880 4 stigar, hvilka bergslaget vid inköpet af nämnde bruk, såsom ett köpevilkor sig betingat, att emot bestämd årlig lösen af 16 sk. stigen af de skattskyldige utbekomma, och hvarom Kongl. Maj:t genom merberörda 1805 års resolution förklarat, det någon rubbning uti detta köpevilkor icke kunde ega rum, — alla till bergslaget anslagna skattebol 33,352 4 stigar, hvaraf 20,001 stigar betalas efter årligt markegångspris, och de återstående 13,351 \ stigar efter nyssnämnda progressiva lösningspris, hvilket sednare likväl stannar vid markegångspriset, när det hunnit dit uppgå; att de förlänta ränte-och mantalskolen, tillsammans 32,202 £ stigar, fördelas lika mellan egarne till de så väl i Fahlun och kopparberget, som å landsbygden privilegierade 71 kopparhyttor sålunda, att kolen hvarje år, enligt från bergslagets hufvudkontor meddelad uppgift, af Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande anordnas på de brukande bergsmännen, af hvilka hvar och en måste ega minst 4 fjerdeparter och som, dels i egenskap af egare och dels såsom arrendatorer, innehafva nämnde hytteugnar, de der jemväl till någon del, under föreskrifna kontroller, begagnas till slaggbruk; egande ofvanbemälde hytteegare, som utgöra en från det egentliga bergslaget eller fjerdepartsegarne afskiljd korporation, att uppbära den så kallade hytterevenuen, eller skillnaden mellan det genom Kongl. Resolutionen den 5 Mars 1805 bestämda progressiva lösningspriset för kronans behållna räntekol och markegångspriset för de öfriga skattekolen, hvilka skola godtgöras efter sistnämnde pris för hvarje år; att, vid sammanträde den 24 Maj 1844, fjerdepartsegarne, i förening med hytteegare och brukande bergsmän, under fortsatt yrkande af kopparräntans nedsättning från hvart tionde till hvart trettionde skeppund, såsom ett, efter bergslagets förmenande, oeftergiflig! vilkor för kopparhandteringens fortfarande bestånd och näringsidkarnes skäliga utkomst, uti till protokollet afgifvet skriftligt anförande, förklarat, det bergslaget, emot det att kopparverket, så i beskattningsväg som i andra afseenden, försattes, i likhet med andra bergverk, vore villigt afträda de privilegier och förmåner, som bergslaget ännu åtnjuter, och hvilka, efter bergslagets uppgift, egentligen skulle bestå i köpekolsrättigheten inom det den 2 Juli 1816 fastställda skogsdistrikt, bergs-frälsejords-afgiften och kronans deltagande i den så kallade prostekopparen eller bergslagets bidrag till presterskapets aflöning, äfvensom rättigheten till skattekolens vidare åtnjutande, samt medgifvit allmogens befriande från skyldigheten att samma kol in natura utgöra, under förbehåll, att hyttegarne må ega att framgent tillgodonjuta den dem tillförsäkrade skillnaden emellan det å de behållna räntekolen bestämda progressiva lösningspris och årliga marke - Kongl.