Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Författning, gtfne stadgande, det må varde! af Brandförsäkrade hus eller egendomar i Staderne aldrig ned sattas tinder Brandförsäkrings* summan, har, inom Valloll. Borgare S amiet, Herr Borgmästaren J.
Hagander, uti ett till Bevilloi ngsUi sk 01 tet rem itteradt Memorial, anfort: dels att någon gillig grund för detta stad. gande troligen icke igenfinnes, sa vida. såsom sådan, icke vill antagas, att tiel är likgiltigt huru Slaten får sina inkomster, hlmt de erli: lias; dels att det ar en oiimlighct, tia byggnader, vare sig af träd e ler visit, nr firm år forslin ras, a t å det foigangligi stadga ett välde af '»förgänglighet ; dels ock att det ej synes lämpligt, alt förblanda grunder* B,hang tili St. idiot, ■ fcSj 5 fe Sami. 81, ju a Bevlllnings-Utskottet» Betänianden ne för en allmän Bevillning med grunden för det emellan enskildte och Brandförsäkrings-Verket afslutade contract; hvarförutan äfven blifvit, i sammanhang med Bevillning?» gruriderne, aridraget, att den uppskattning af hus och byggnader i Städerne, hvilken gilindas på den vid Brandförsäkrings ernående be* stämda värdering, synes origtig, då en dylik egendom, oagtadi dess värde minskas, likväl dervid bibehålles under det att en icke brandförsäkrad gård, ehuru med bättre åbyggnad, ofta går i köp för en mindre summa och efter denria grund erlägger Bevillningsafgift.
Dessa anmärkningar har Bevillningsutskottet tagit i betraktande och om å ena sidan icke bör foi Ligas, att värdet å Brandförsäkrade bus i Städerne meri skäl förmodas så mycket hellre narn a sig verkligheten , sorn Brandförsäkrings-Contoiret, utom det att del* samma vid sjeltva forian ningen låter sin lätt och bästa genom särskildte ombud bevakas, derjemte vid sjelfva Brandförsäkringens beviljande nedsätter summan, i händelse dea anses vara för högt upptagen, och Brand försakrade hus å landet vid Taxeringar särskildt komma i beräkning, oansedt de icke lemna någon afkastning, hvilket åter är föihallandet i Städerne, hvarest hus kunna uthyras; förekommer deremot å den andra, att något förhållande emellan Brandförsäkringen, såsom en enskild inrättning jemte de i och för den'
••tunia skedde värderingar, samt den allmän'
Bevillnings-ZJtskottets Betänkanden■ 3*3 Bevillningen svårligen kan förefinnas; att det verkliga värdet och gångbara priset endast böra, till vinnande af en rättvis fördelning, läggas till grund för värdets bestämmande ä ej mindre oförsäkrade än försäkrade hus, och att Stadsegendomar, särdeles i Proviticerne, under senare förhallanden blifvit försålde vida under deras Brandförsäkringsvärde: till följd hvaraf Utskottet , med hänseende dertill, ej al enast att en Minimi Tabell blifvit med den nedsättning, sorn, i händelse af Bevillrings. summans minskning, kan ega rum, föreslagen, utan äfven att Brandförsäkrings-summan å hus i Städerne utgjort Minimi-värdet, och detta stadgande blifvit, såsom orättvist och ledande till en ojemn fördelning, öfverklagadt, rtu får till Riksens Höglofl.
Ständers upplysta ompröfning vördsatnt öfverlemna: om icke det i nu gällande Bevillnings Förordnings V Art. 4 §• 17 Mom. stadgade Minimum af den vid Brundförsäkringen faststalde summa för värdet af Brandförsåhrade hus i Städerne mä fortfara med det förbehåll, att i händelse af minskning i den allmänna Btvillningen, vissa procent mant afsts lill nedsättning af Taxering af sådane Brandfnrsäkrade hus i Städerne, hvilka Taxeringsrnännen, enligt td och samvete pröfva vara efter inträffade omständigheter af ett mindre värde än Brandförsäkringen, hvilket äfven blfver gällande for de i V Art. 2 §. j i Mom. omnämnde dbyggnader pä Landet, 3:0 Värdering af Stångjerns- och Manufactur - Smide* - rättigheten, samt Bergverken. 3a 4 Betalnings-Utskottet» Betänkanden.
I afseende på denna å en af Rikets huf* vudnäringar utgående beskattning bär en i eå måtto ftan den allmänna principen eller försäljnings - priset afvikande uppskattningsgrund blifvit genom V Art. 2 §. 23 och 24 Worn. uti 1818 års Hevi Inings-Författning godkänd, som deruti föreskrifves att vid Bruksoch Bergverks vätdering bör egetiteliga uppmärksamheten fästas vid lill verknings • pris, hvilka forändras genom olika nära ti Igång och olika höga pris på malm, kol, arbete och gpannemål vid olik, belägenhet för afsättning, vid säkra för Aete år slutade contracter, om större elier mindre del af tillvetkningen, vid onera , olika hammarskatt m. m.; att af des.-e omständigheter må afgöras, samt med egarens uppgift jemföra* den af Bruket (särskildt från hemmanen såsom för sig sjelf uppskattade) erhållna inkomst för det förflutna äret, hvarvid alltid sålunda bör tillgå, att hvarje Bruks tillåtna tillverknings hela belopp upptages och af vederbörande beräknas till lika värde, som
Kronans harri marsk a t ts - pris för den stämpeln hvarifrån dragés till verknings. kost naden , enligt nu stadgade grunder, då återstoden blir Brukets behållna inkorist, som uträknas till Capital genom 5 procent; att sedan det är verkstäldt, jern föres köp af Bruks egendom, shitadt under loppet af de nästföiflutna 2 åren, då surtman, som sig högst belöper, bör, såsom värde utföras och debiter ngen ske derföre likasom för andre fastigheter, likväl får i intet fall bögr« än en tredjedel eller jnindr# Sievilbungs-Uts&oUett Setdnländen JS5 lin en sjettedel af Hammarskatts-jernets pri* anses, säsmn egarens belia Ina vinst af hvarje Skepp, privilegieradt smide, utan afseende på de Bruket tillydande Hemman och Fastigheter, äfvensom vederbörande äro berättigade och skyldige, att, efter olika Iocal och omständigheter, äfven emellan desse tvänne grader bestämma egarens behållna vinst af hvarje tillåtet Skepp, smide; att vid de Bruk, som ega oinskränkt smides rätt, skall förflutna årets tillverkning, sorn af egarne behörigen uppgifves och med vederbörande Ämbetsmäns intyg till riktigheten styrkas bör, för Bevillningens utgörande, tjena till grund; att vid de Bruk, der hela eller en del af smidet till allahanda Manufactur förädlas, värderas svartsmide! på det sätt, att hälften af flen vinst, som anses vara behållningen för hvarje Skepp.
Stångjerns-smide vid samma Bruk, tillägges för rättigheten till förädling af hvarje Skepp, deraf ti I Manufactur, så att för ett privi egieradt Skepp, smide, inberäknailt det dertill erforderliga Stångjerns-smide, anses egarens behållna vinst ifrån högst hälften till minst en fjerdedel af Harn marskattijernets pris uti den Bergslag, der Bruket är beläget, hvilken behållning på lika sätt, som för Stångjerns smide ar stadgadt, med 5 procent fö.-vandlas till Capital, for hvilket Bevillning erlägges; och att der åter Manufactur\'erk äro anlagde, med rättighet lill förädling af köpt ämnes-jern, eller utan eget Stångjerns .»mide, värdera» fö^ä^ling». rättigheter }-*§ Bevillningsutskottets BttHnkunden. till svartsmide salunda, att utan afseende på den Bruket åtföljande Landtegendom, egarens beliål na vinst för hvaije Skepp, privilegieradt smide anses från högst en fjerdedel til! minst en åttondedel af Hammarskafts-jernets pris uti den Landsort, der Bruket år beläget.
Harvid liar blifvit anmäi kl i :o af Herr Heykems/tiild. C. W , uti ett från Högloft.
Ridderskapet och Adeln, till Bevillning*-Uiskottet, remitterade Memorial, att skadan af Stångjerns piisérnas cle senare åren inträffade hastiga fall och obeständighet i öfrigt, egenteligen och så mycket hårdare drabbar Stångjerns- och Manulactur tillverkaren, sorn minst en sjettedel af Hammarskatts - jernets pris skall anses såsom behållning af hvarje Skepp, tillåtet smide, ehuru Bruk, grundade på köpetackjern och till en stor del afven på köpekol knappast vid något ti Ifälle kunna lemna en så dryg inkomst, utan oftast högst en sjettedel samt ej sällan blott en niondedel och äfven de sjelfständiga Bruken sällan kunna producera en lika vågbehällning med den, såsom maximum utsatta tredjedel af Hammarskatts-jernets värde, utan ofia få stadna vid en fjerdedel eller en sjettedel , till följd hvaraf, särdeles när dertil 1 korinne.- att Hammarskatts. jernets pris blifvit mera r-ttadt efter de högsta prisen på Stapelstads - vågarne, än med afseende å det, sorn Bruksegaren kunnat erhålla, och Bevil nings - summan mäste utgå, om ock de olyckligaste omständigheter mer eller mindre hindrat smidesrättighetens fulla begagnande,blif - Bevillning* Utskottet* BetOnkanden.
3*7 ▼It föreslaget, att om de nuvarande grunderne för Smides Bevillningen skulle bibehållas, borde en utsträckni tig i classificationen medgifva* (ill en niondedel af den behållna inkomsten; 2to Af Hr Christ.
Beckman uti (vänne till Vä Iofl.
BorgareStåndet ingifne samt till BevillningsUtskottet remitterade Memorialer, alt JBruks-egares beskattning skiljer sig från de för Bevillningeris utgörande allmänt antagne grunder, då de, änskönt Bruksrörelsen, »otn icke säl'an hander och redan genom jernprisets fall för det närvarande inträffat, drifvits med förlust, måste skatta för minst en sjettedel af Hammarskatts-jernet, såsom behållen vinst, utan att likväl få utöfva sin sjelfbeskattningsrätt häruti, då priset å nämnde jern årligen bestämmes af Kongl.
KammarCol» legiuni och StatsContotret, hvadan äfven yrkas, det måtte Stångjerns- och Manufacturegare lika med andre närings - idkare, förklaras berättigade alt få sin beskattning grundad på den bet.allna vinst, som af deras rörelse, enligt afslutade böcker och räkenskaper, uppkommer, och livi ken alltid kan med mer» säkerhet än af annan Fabriksiörelse, controlleras; äfvensom att Bevillningen af SiångjernsManufaciurister mätte nedsättas i samma proportion och förhållande, som för Stångjernssm i det kan bestämmas; och 3:0 i anledning af Utskottets aflåtne Betänkande angående Bevillning* grunderne , att då priset å Hammarskatt*-jernet , som utgör egenteliga grunden £0 r past ighetsBe vill o ingen af Jernverket! bo? \
JS8 Bevillnings-Utskotlets Betänkandet!. itämmes af Ämbetsmän, det med rättvisa ske käti, uppdrifva Kinnaos rätt, och hvilka dervid inskränka siinom hvarje Bergslag, utan afseende a det sarskildte inom densamma sig yppande olikheter, synes den betydligaste af Rikets Hufvudnät ingar näst Jordbruket vara undantagen fran Svenska Folkets allmänna rätt att sig sjelf beskatta, hvarförutan den tryckande och ©jemna beskattningen åf. irena mode Verk äfvenledes blifvit inom UiskoMet ådagalagd, med anhållan, under förutsättande det samma hufvudgrunder, hvarpå i « i 8 åis Be v il-ljungs Författning nr bygd, bl.
Iva bibehållna, ali en fika rättvis method matte Id esk lil vas flir Biskattning af Bänk sorn för Jordegendomar, eiler det verkliga värdet, grundad! på afkastning och otvungna knpeslut.
Ofvenygadt på redan anförde skal, om nödvändigheten att at Jernbrnken bereda en mera jemn fördelning af .Bevillnings-afgifren , liar Utskottet ansett densamma kunna vinnas genom följande lill de i detta fall nu gällande föreskrifter gjorde rättelser och tillagg, dem Utskottet nu får med al vördsam het under Riksens Högloft.
Ständers upplysta skärskådande hänskjuta: nemligen: 1:0
Att priset å Stångjern, såsom grund för Bevillningen för Smides-rattighelen, bör vid de för allmänna Bevillningens åsättande oell fördelning blifvande Committéer bestämmas; 2:0
Att grunden för Beskattningen ti Smidet . råitgluten för Stångjerns * Bruk böf hädan» Bevillnings.
Utskottets Betänkanilen, efter blifva värdet ä de vid hvarje särskildt
Bruk lö fint eli ge byggnader, verkstäder och andra för Bruksdriften nödige inrättningar, jemförd! med d‘ t vid köpe af handlingar om Smidig-rättigheter i örhn allmänt gängse pris, och att i intet Jall md högre än en tredjedel eller mindre än en nio ndedel af Stängjernets vid Pröfnings •
Lommiléerne jémnkaäe och äs,tte pris anses såsom egarens vinst af hvarje Skepp, privtlegieradt Smide; samt 3:0 att vid de Bruk. tler hela eller en del af Smidet till Manufaktur föradlas, varieras Svartsmide efter d> n grund V Art. 2 24 M-un■ af mi gatlande BevillningsFörordning stadgar, med den jtmnkning , sorni afseende pä Stängj- rns-smidet ar föreslagit, sä att egarens behållna vinst anses liög t till hälften och minst en sjettedel af samma Bruks Stångjerns-pris.
Vid de Bruk ater, der Manufactur förädlingen sker af köpt amnes-jern, anses egarens behallna vinst for högst m fjerdedel och minst en tolftedel.
Slockholm den 17 Junii. 1823.
; , \
Tra1 sumt af Protöcollet hållet i Riksens Häglof.
Bevillningsutskott den 10 Juni i 1823.
Herr Fellenius erhöll ordet och uppläste ett skriftligen forfattadt så lydande
Vö rd 3 a m t a n fö rån de !
J ig hir ifrån första stunden inom det Höglofl Utskottet yrkat grunder till förminskande af den allmänna Bevillningen, så vidt Sta* 33» Bevillnlngs TJtslatttii BttHnlandtfk. tens behof det medgåfve, åtminstone för de arbetande, torfrige och förut nog betungade med* borg ire • glasserne.
Vördsamt erk,inner jag ock det ‘Högloft.
Utskottets bemödanden, att med mig dela dessa åsigter.
Men i iriter afseende synes dock den förre så kallade fyllnads - afaiften, nu under namn af förhöjning, bibehållen, vara lämplig, då bördor skola förminskas.
Jag har likväl rnedgifvit dess bibehållande äfven under den antagna nya benämning af förhöjning, efter som den kan anses som en ersättning för den förre UandlTuilS-afgifren; men då jag dervid yrkat en modification deraf , och äfven en särskild frikallelse derifrån för vissa medborgare* ciasser, kan jag ej annat än följa min öfvertygelse att i detta hänseende utbedja mig till Protocollet få göra min reservation.
Jag har förklarat, att jag biträder hvad inom det Vällofl.
BorgareStåndet blifvit anmärkt, att denna afgift kunde utgå med 8 \ och med 12 £ procent af Bevillrtingen, efter den 2 Art., som är detsamma som med 4 sk. och f> sk. på hvarje Riksdaler efter samma Artikel; och jag anser dessutom alla af den arbetande classen, alla torftige Näringsidkare och alla förut nog betungade Jordbrukare böra derifrån befrias.
Mina skäl till denna åsigt äro, att större delen af desse icke skulle lufva mycket att förtulla, om någon sådan beskattning gälde och att jordbruket, särdeles de mindre anparterne af fosterjorden, äro ined bördor förut nogsamt belastade, att någon förhöjnings. afgift kunde synas billig.
Hvad jag derföre förut haft äran framställa, får jag nu slutligen såsom reserv»- Bevillningt-Utskottets Betänkanden* 331' ti©n blott anföra nemi. att alla, söm efter i Artikeln böra betala Bevillning under 10 R dr böra frän fyllnads- eller förhöjnings-afgift, frikullas % alla ifrän o h med 10 R.dr efter samma Artikel till och med 50 R dr betala 4 sk. pä hvarje Btvillnings Riksdaler och alla öfver 50 R:dr 6 sk pä Riksdalern.
Denna moilification anser jag åtminstone för min del kunna kallas en förhöjnings afgift; den minskning i BevillningsSumman, som, genom de lägre classernas frikallelse kan uppkomma torde också genom 6 skillings förhöjningen på de högre kunna i det närmaste ersältas, och efier all min öfvertygelse icke innebära någon orättvisa.
Detta mitt vördsamma anförande till dagens Protocoll, anhåller jag måtte det Höglofl.
Utskottets Betänkande till Biks-Stånden få åtfölja.
Herr Uggla, Göran Gust. och Herr Bagge förklarade sig instämma uti deri af Friherre Manderström till Protocollef, den 7 dennes, gjotde reservation mot Höglofl.
Utskottets beslut angående Bevillning af öfverflöd. — — — Ut supra.
Ex Protocollo Clas Livijn. N:o i 6.
Ankom den r Julii tSij Utlåtande i anledning af en hos Hedervärda EondeStändet gjord anmärkning emot 3$ Bwtllnings Utskottets Bet&nkandeni Utskottets Betäckande, om /1 flottningsIjiingdernes öfver KrimaUtskylltUrne ingifvande till llaradsRatierue. Vi.l
Bevillningsutskottets urirlpr den 20 s 1 stlid i 1 e Maji aflidne Betänkande, angående den i äldre författningar stadgade skyldighet för Upp* btidsmän och Redngihare pil Ilandet att ingifva de sfi kallade Afkortningslängdeme öfver KronoUtskylderne till HäradsRätterne, för att derstädes uppläsas, granskas och rned Dunarens påskrift besannas, hir RiksdagsFuHmägtjgen Anders Danielsson fr,In Elfsborgs Län, med hvilken Börje Borjesson från Hilland och Nils Strindlund i allmänhet instämt, anmärkt, att då detina åtgärd endast förorsakar tidsutdrägt, och besvär utan motsvarande nytta, så vida dessa handlingar understundom icke en gång uppläsas, utan genast påtecknade af Domaren återställas, och en säkrare controi! redan är vunnen genom rneranärnde handlingars granskning vid de allmänna Sockenstämmorne , borde detta stadgande afven upphöra.
Med anledning af Hedervärda BondeStåndets till följd häraf under den 6 dennes meddelade återrerriiss, får BevillningsUtskottet jemte ernidran derom, att då på sätt Utskottets afgifne Utlåtande afven utreder, det hvarken beträffar BevilIningsmedlen eller finnes i fötfattningarne derom föreskrifvet, kan frågan derom ej eller af detta Utskott till dess mer eller mindre nytta och behöflighet granskas, vördsamligen tillkännagifva det Utskottets mening blifvit $f de öfrige irenne Bespectivc JRiksSiåaden bi - Bevillnings-Utskötteta Fetänkanden. fallen: hvadan någon åtgärd icke lärer vara i d«tta drnne tillgörande.
Stockholm den 21 Junii 1S23.
N;o 17.
Ankom den 10 J lil Igiy.
Memorial i anledning af skedd återremiss af Utskottets utlåtande, rörande, en föreslå, gen ny method till lltvillningeris utgå* rande och fördelningen m. m. s . k edan Riksens Höglofl.
Stä-nders Bevillning*.
Utskott under den 2o:de ~s is 11 Maji sig ulåttit, angående den af Herr Friherre Wrangel, H enning, foreslagne nya method till Bevillningens /utgörande och fördelning, samt fastigheters värdering, har, då frågan hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln till öfverläggning förevarit, bemälde Herr Friherre, under förmodan, att framställningen i afseende på den delen af det inlemriade förslaget, hvilken angår lottläggning af ali jord på landet, dess beräkning och möjligheten alt derefter fä jemka Beviliningen, att hvarken Staten derigenom förlorar, eller den Skattdragande deraf lider, icke varit nog tydlig, sökt ytterligare utreda detta ämne, med anhållan om återremiss af Utskottets Utlåtande, hvilken äfven blifvit af välbemiilte
Stånd under den 6 Junii bifallen. 3'4 Bevillningsutskottets Beiänkanden.
Men då den af Herr Friherre Wrangel nu meddelade upplysning redan till dess hufvudgrundér finnes i det Utskottet tillliandakomna Memorialet, och således hos Utskottet till prof* ning förevarit, hvartill jemväl kommer, det de dfrige frenne Respective RiUStånden godkänt det afgifna utlåtandet, sa har Utskottet ansett sig icke kunna i något ytterligare utlåtande i detta i inne afgifva; och varder sådant till RiksensHöglofl.
Ständer vördsamligen dfverlernnadt.
Stockholm den 30 Junit 1823.
Ankom den 10 Julii 1823* Betänkande angående Post-Verket och de deraf inflyt lide Bevillnings Medel.
Ti|, följd af 60 och 61 §. §. i den af Kongl. Maj:t samt Riksens Hdglofl.
Ständer fastställde Regeringsform, har BevillningsUtskottet, för att derigenom blifva i tillfälle, att till så val dess grunder, surr. belopp bestämma den af Post-Verket inflytande Bevillning, låtit de med denna inrättning gemenskap egande ärertder komma under granskning; och får nu, i anledning deraf, för Riksens Hdglofl.
Ständer ■vördsam
I igen ej mindre framställa de deraf hemtade rc-sultater, än ock fores å i nu varande uppbörtls- och redovisningssätt sådane ändringar och rättelser, sorn Utskottet för sin B villnlngs-Utskottets Bitankanden.
535 del anser sko'a ytterligare leda till målet eller deria Verks fullkomlighet.
Inrattadt i (ien dubbla afsigten,att så inom som utom landet bereda en möjlighet att, mot en billig ersättning, alltid kunna bibehålla en hastig, säker och mot fremmande inblandning tryggad gemenskap emel lan aflägse boende samt frånvatande personer, delar PostVerket sig i afseende på dess föremål och således äfven i afseende på dess afkastning, hvarom här egentligen är fråga, uti inhemska och utrikes bref. vexlingen.
Hvad dessa särskilda inkomst-grenar till Staten inbragt och det öfverskott de lemna, efter skedde afdrag af nödige omkostnader och utgifter, lär den härvid fogade öfversigten af Postverkets inkomster och utgifter under de sednare
Fem åren närmare utvisa; hvarvid Utskottet endast får tillagga, att den vid sistlidne Riksdag, på den grund detta Utskotts den 1 Maji 1818 aflåtrte Betänkande närmare utreder, faststälde förhöjning af 25 Procent å Post-Taxan för inrikes bref, icke uppgått till hvad derföte blifvit påräknadt , och att Utskottet icke tror sig kunna med någorlunda säkerhet bestämma den rena behållning, som af PostVerket bor årligen med säkerhet ingå , förr än underrättelse blifvit vunnen om det sätt, hvarpå kostnaden till det under byggnad varande Posthuset här i Staden bor jenne andre utgifter bestridas , då Utskottet blifver i tillfälle att sig derom framdeles 'åta.
Hvad derefter angår de taxor, hvarefter r3 3f> Bevillnings-Utskottets Betiinkandert. postpenningar för brefs fortskaffande erläggas, så har Utskottet val icke funnit någon anledning till deras ytterligare förhöjande, då någon anmärkning derom icke annorlunda än i sammanhang med frågan om Postskjutslegans förhöjning förekommit, och en sådan åtgärd icke skulle kunna ti! 1 vägahringas , utan att i hög grat! betunga communicitionen inom landet , men deremot ansett en jemnkning så mycket mera af nötlen , som de nu gal ande P.isttaxorite förete, ej sällan till orättvisa crnnsande, olikheter, hvarpå såsom exempel en dast må anföras ej mindre, att då ett li ef från Stockholm ti I Hvetlanda betalas med Sju e k i I - lingar, erlägges allenast
Sju skillingar och Sex runstycken för ett dylikt till Malmö, oansedt det sednare stället är omkring >25 mil långre hort beläget, ån ock att skillnaden en ellan ett bref afsändt till Stockholn och ett till D rottningholm utgör en Skilling, fastän afStåndet blott uppgår till en mil.
Denna ojemna fördelning har Utskottet i saknad af alla för <1 et ta ändamål nödige upplysningar, till hvilkas samlande och iordning stal ande en längre tid skulle åtgå, icke för det närvarande kunnat rätta, men i förmodan att Riksens Högloll.
Ständer dela samma å-igter, får Utskottet vödsarnbgen föreslå:
An hittills var unde.
Post Taxor of örund' ade bibehållits, men att hos Kongl. Majt må i underdånighet anhållas, om nådig föreskrift för Ofver-Post liirecteurtn att till nasta Riksdag, dels Jur uppgöra 11 dt BtviIlningi-‘ZJiskottet» Betänkanden.
337 rande afsa beskaffade Taxor för Rikets samtligePostContöir, hvarigenom Postporto hvarken höjts eller minskas, utan allenast jemnkas i enlighet med en frän afständet särskilda orter emellan hemtad billighetsgrund, insamla nödiga upplysningar, för alt Riksens Höglofl Ständer dä fö tläggas , dels ock upprätta förslag till dylika Taxor.
Vidkommande dernäst den så kallade moderationen å tyngre bref, hvilken leder sitt ur* sprung från en tid, då få Ämbetsmän voro med Fribrefs-Böcker fiirsedde, och de öfrige således måste for sine vidlöftigare Ambets-skrifvelser och bilagor dervid förunnas någon lindring, så har Utskottet, sedan FVibrefs rättigheten nu mera finnes allmännare utsträckt, och erfarenheten dessutom visat, att Bref, berättigade till rnoderafions åtnjtitanda, äro mera sällsynte, men deremot lätteligen kunna gifva anledning till flere underslef, samt betydligen motverka den utväg till Controlls vinnande , hvilken Utskottet kommer här nedanföre att föreslå, trott sig böra, ej mindre af dessa skäl , än ock för att bereda någon förhöjning i Po* t
Verkets inkomster till betäckande af de flerfaldig» sig yppande utgifter till förhöjd Postlega, Postilloners aflöning o. s. v. vördsimligen hemställa, om icke den i flere äldre författningar samt Kongl. Maj ts Nådiga Kungörelse af den 13 October 1785 å inrikes bref ofver åtta till och med fyratioåtla lods vigt, rriedgifne eftergift i Postporton, eller sä kallade moderation, mä ä sila Tref upphöra, likväl med undantag för Städcrnes Magisirtter , hvilka, då de till följd Miste/; till Rikti •?*.
Pitt, 5 tf StiaL, S2 338 BevUlnings-ZJtsliottets
Be tänk and en. af dem gifne, befallningar eller af andre orsaker nödgas i Ani betsärenden afsända större och tyngre
Bref skulle, ulan att vid denna rättighet varda bibeirSlhie, komma att vidkännas en ganska betydlig och af flere till dess rättvisa , ^jemförelsevis med andre Ämbets- och Tjenstemän ifrågasatt afgift , synas till följd deraf böra för deras
Ämbets skrifvehtr förblifva i åtnjutande af rättigheten till moderation, så framt icke den, vid nu varande Riksdag yrkade Postfrihet blifver dem tillerkänd.