Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti en af General-Befälhafvaren i lörsta Militärdistriktet till Kongl. Majit insänd och förordad ansökning hade Regements-Kommissarien vid Skånska Husar- och Dragon-Regementerne Johan Ludvig Aberg i underdånighet begärt, att, då han, numera 74 år gammal, tjenat Staten i 47 år, deraf 17 vid f. d. Passevolans-Rommissariatct och 23 år i ännu innehafvande, med en särdeles både betydlig och besvärlig uppbörd förknippade Regements-Kommissarie-befattning, till hvars längre utöfvande han kände sig genom ålderdomsbräckligheter vara oförmögen, meri hvilken han, enär perrsionsrätt icke vore Régements-Kommissarier i författningarne tillförsäkrad, ändock af skyldig omtanke för eget och de sinas Slals-Ulslcotlels Utlåtande, As 74.
13 uppehälle nödgades söka än vidare bibehålla, Kongl. Maj:t, med afseende ej mindre på omförmälda med vederbörliga betyg styrkta omständigheter, än å de sökanden af så väl fordna som nuvarande förmän lemnade lördeJaktiga vitsord om hans förhållande under den långa tjenstetiden, nådigst måtte förunna honom rättigheten att efter afskedstagandet få för sin återstående lifstid oafkortadt åtnjuta nu innehafvande löneförmåner, bestående af 400 Ridr i aflöning för RegementsKommissarie-befattningen vid ofvannämnda 2:ne Regementer och 100 R:dr så som arfvode för värden af Skånska Dragon-Regementets trosseffekter, eller inalles 500 R:dr Banko årligen; och förmenade sökanden bevekande skäl för bifall till hans underdåniga anhållan äfven förefinnas i den omständigheten, att ehuru, ef ter Passevolans-Kommissarialets år 1830 skedda indragning, den der anställda personal i allmänhet fått sig tillerkänd förmånen alt egande löneinkomster på indragnings-slat bibehålla, sökanden likväl, ehuru han en längre tid vid Kommissariatet tjenstgjort, icke blott från en sådan förmån undantagits, utan äfven genom sitt ofrivilliga förflyttande till Regennents-Kommissarie-befattning gått i mistning af rättigheten dertill lör framtiden.
Enligt hvad Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition gifver vid handen, har, efter öfvervägande häraf, äfvensom af hvad Kongl.
Krigs-Kollegium uti afgifvet utlåtande i ämnet anfört, Kongl. Maj:t val funnit sökanden icke ega lagligen grun dad rätt till den sökta förmånen, men då för Regements-Kommissarien Åberg, utom hans höga ålder och med läkarebetyg styrkta bräcklighet, äfven förekom, att han, enligt förmäns honom lemnade enhälliga vitsord, under 40 års tid, först såsom anställd vid f. d. Passevolans-Kommissarialet och derefter i egenskap af Regements-Kommissarie, med städse oförminskadt nit samt synnerlig ordning och redbarhet oafbrutet om händer haft och redovisat ofvanberörda ganska betydliga uppbörd, har Kongl. Majit, vid dessa och i öfrigt anförda förhållanden, samt i betraktande deraf att sökanden med hustru och 4 oförsörjda döttrar vore i behof af bidrag till sin och deras bergning, ansett sig ega skälig anledning föreslå Rikets Ständer att medgifva, det måtte Regements-Kommissarien Aberg, efter vederbörligen erhållet afsked från samma befattning, undfå rättighet att, under sin återstående lifstid, från Allmänna Indragnings-Staten uppbära ett belopp af 400 R:dr Banko årligen, motsvarande den med Regements-Kommissarie-befattningen förenade ordinarie aflöning; hvaremot det särskilda arfvode Åberg nu åtnjuter för vården af Skånska Dragon Regementets trosseffekter icke ansetts vara af beskaffenhet, att den föreslagna pensionssumman äfven till detsamma borde utsträckas.
Majit sålunda föreslagit tillstyrker Utskottet Rikets Ständers bifall. 19:0.
Genom remiss har Utskottet fått emottaga en inom Borgare-Ståndet väckt motion, deruti Herr W. M. Ekelund föreslagit, att, enär det belopp af500 Ridr, Rikets Ständer i årlig pension beviljat åt Kommerse-Rå det B. ti.
Santes - 14 Stals-Utskoltcls Utlåtande, JYl 74. son, ingalunda vore tillräckligt eller stöde i rättvist förhållande till de utmärkta för t jenster Santesson ådagalagt på sin offentliga bana och de stora uppoffringar han gjort i och för utförandet af det riksgagneliga storverket Götha Kanal, Rikets Ständer måtte med 500 R:dr, elier till 1,000 R:dr, höja pensionen för denne 79-årige', högt förtjente man, hvars ekonomiska vilkor ännu i hög grad påkallade deltagande, och att den sålunda förhöjda pensionen måtte få utgå från och med innevarande år; — och får Utskottet med afseende å Kommerse-Rådet 5ontessons långt framskridna ålder, långvariga och särdeles nitiska verksamhet i allmänna värf samt erkända behof af understöd, i så måtto tillstyrka bifall å motionen, att Rikets Ständer mätte å Allmänna Indragnings-staten låta uppföra bemälde Kommerse-Råd till åtnjutande för sin återstående lifstid af en till 1,000
R:dr förhöjd årlig pension, att utgå från och med det år, nu skeende Statsreglering blifver gällande. 20:o. Från Bonde-Ståndet har till Utskottets behandling blifvit öfverlemnadt ett inom bemälda Riks-Stånd afgifvet Memorial, deruti vice Talmannen A. Wilh. Svartling föreslagit, att f. d. Andre Landtmätaren i Östergöthlands län Gustaf Johan Grewell, hvilken, sedan lian i 52 år med outtröttlig flit och redlighet tje— nät riket och den landsort der han varit anställd, år 1846 erhållit afsked med den Audre Landtmätare då tillkommande pension af 500 R:dr, måtte, enär han vore alldeles obemedlad och derjemte, vid 79 års ålder, i följd af ålderdomssvaghet och nära fullkomlig döfhet försvagad hörsel, oförmögen att förvärfva bidrag till sin bergning, af Rikets Ständer få sig tillagd den vid 1847—1848 årens Riksdag Andre Landtmätare beviljade förhöjda pension af 600 R:dr, räknad från 1855 års början.
Enär emellertid Grewell, enligt författningarne, å Allmänna Indragnings-staten redan uppbär det honom såsom afskedad Andre Landtmätare tillkommande pensionsbelopp 356 R:dr, med tillökning för derunder inbegripne 29 tunnor spanmål, och Utskottet tillika befarar, att genom beviljandet af det för honom nu föreslagne högre pensions-understöd, äfven om detsamma kunde vara af ömmande omständigheter påkalladt, ett ganska menligt prejudikat för framtiden vore gifvet, finner Utskottet sig böra afstyrka Rikets Ständers bifall till vice Talmannen Svartlings nu gjorda framställning. 21:o.
Ridderskapet och Adeln har till Utskottet remitterat en af Herr Cederschiöld, R. T., väckt motion, deruti Rikets Ständers uppmärksamhet fästats å det oförskylda lidande, som tillskyndats 2:ne i det upplösta Magasins-kontoret anställde tjenstemän, tillförordnade Kanslisten A■ Ekman och tillförordnade Kammarskrifvaren C. A. Forssberg, derigenom att Rikets Ständers beslut rörande desse personer skall hafva blifvit tillämpadt på ett sätt, motsatt hvad dermed åsyftats. Ståts-Utskottets Utlåtande, Jtä 74. 15 Rikets Ständer hade nemligen i fråga om Kongl. Stats-kontorets förändrade organisation och lönereglering yttrat, bland annat, att de, utan att antaga Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposition derom, medgåfvo Kongl. Maj:t rättighet att af de på '
Allmänna Indragnings-staten till aflöning för tjenster vid Magasins-kontoret anvisade 6,442 R:dr, sedan 3,920 R:dr 32 sk. kunnat, efter afgående tjenstemän* Statsverket besparas, tillsvidare använda för ärendenas oafbrutna gang i Kongl. Stats-kontoret återstående, i mån af afgång disponible blifvande, 2,521 R:dr 16 sk.
Häraf ansåg motionären följa, att Magasins-kontorets tjenstemäns löneinkomster endast finge användas i den mån desse genom döden, öfverflyttning på pensions, stat, befordran eller på egen begäran från sina befattningar afginge, men vid tillämpningep hade Rikets Ständers beslut tolkats annorlunda, ty, sedan de 3:ne äldste Embets- och Tjenstemännen vid Magasins-kontoret på pensions-stat öfverflyttats, och deras löneförmåner såmedelst blifvit för löneregleringen disponible, hade Magasins-kontorets återstående fyra yngre tjenstemän, hvilkas löneförmåner endast successivt, eller, såsom det uti Rikets Ständers underdåniga skrifvelse heter, »i mån af afgång», för löneregleringen skulle få användas, i December månad 1851 blifvit af Kongl.
Stats-kontoret förständigade, att deras tjenstgöring med årets slut komme att upphöra vid Magasins-kontoret.
Om ock en så beskaffad åtgärd kunde vara utan betydelse för tvänne bland desse tjenstemän, af hvilka den ene öfverflyttades till motsvarande befattning på Stats-kontorets nya stat, och den andre, hvilken innehaft tjensten kortaste tiden, var ogift och egde en för hans lefnadsbehof tillräcklig enskild förmögenhet, biel" åtgärden deremot så mycket mera menlig och tryckande för de tvänne öfrige, som desse voro obemedlade och familjefäder, samt. i förlitande derpå, att de löneinkomster, som de innehaft, den ene i mer än 16 år och den andre nära 15 år, ej skulle kunna dem fråntagas, hade beräknat dessa inkomster såsom en säker tillgång för sin och sina familjers hergning, samt genom förlusten deraf skulle komma att till sin välfärd lida en väsendtlig skada.
Visserligen hade desse två tjenstemän, nemligen Kanslisten Ekman och Kammarskrifvaren Forssberg, genom Nådigt Bref af den 22 Maj 1852 blifvit för det året tillagde en gratifikation, motsvarande löneinkomstens belopp, med 438 R:dr hvardera, men deremot hade Kongl. Maj:t, uti Nådigt Bref af den 3 Juni 1853, lemnat utan afseende bemälde tjenstemäns underdåniga ansökning om tillgodonjutande af en lika beskaffad gratifikation äfven för sistnämnda år.
Vid sådant förhållande och då motionären vore fullt förvissad om att Rikets Ständers afsigt ingalunda varit, att löneregleringen för Kongl.
Stats-kontoret skulle få medföra någon förlust för de Magasins-kontorets tjenstemän, hvilka varit under en lång följd af år i Kontorets tjenst anställde, medelst konstitutorialer, på »fullkomligen enahanda sätt», som de Kontorets embets- och tjenstemän, hvilka Rikets Ständer förklarat vara berättigade att på pensions-stat öfverflyttas, då 16 Slats-Vt sko Hets Utlåtande, A.f 74. de uppnått den för pensions åtnjutande af Staten bestämda ålder, ahsäj? sig motionären böra föreslå, att Rikets Ständer måtte förklara Ekman och Forssberg berättigade att få från och med 1853 års början utbekomma och på Allmänna Indragnings-staten uppföras till åtnjutande af ett, deras i f. d. Magasins-kontoret innehafda ofvannämnde aflöning motsvarande belopp, intilldess de genom fullmagt å annan Statens tjenst erhålla lika stor löneinkomst.
Vid behandlingen af detta ärende har Utskottet af tillgänglige handlingar, Kongl. Bref och Kongl.
Stats-kontorets utlåtande öfver bemälde tjenstemäns besvär, inhemtat, att sedan detta verk anmält sig vid ingången af år 1852 kunna öfvertaga de allmänna Magasins-kontoret tillhörande göromål och någon tid förut underrättat klaganderne jemte en annan tillförordnad tjensteman derstädes, att de icke längre kunde påräkna att blifva bibehållne vid sina förordnanden.
Maj:t den 17 December 1851 i Nåder förklarat, att, då efter föredragandens afsked, befattningen med Magasins-ärendena redan blifvit på Stats-kommissarierna öfverflyttad, samt de allmänna Magasins-kontoret då åliggande göromål jemväl borde, efter de derstädes anställde tjenstemäns afgång, utaf Kongl. Stats kontorets öfrige personal öfvertagas; så och då bemälde tjenstemän dels redan undfått afsked eller erhållit transport till annan tjenst, dels ock »såsom försedde endast med förordnanden tills vidare, kunde när som helst af Kongl. Stats-köntoret från sina befattningar skiljas», hvadan hinder icke mötte för allmänna Magasins-kontorets upphörande vid 1851 års slut, Kongl. Majit pröfvat skäligt förordna, att på sätt Stats-kontoret hemställt, den af Kongl.
Majit den 19 Oktober 1850 beslutade förändrade organisation af Stats-kontoret finge från och med 1852 träda i full verksamhet, endast med det undantag, att så länge den nuvarande notarien i sin befattning qvarstode, protokollsföringen vid verket af honom bestrides, samt alt tillsättning af den å staten upptagne tredje kanslisten, hvilken under tiden ej syntes för göromålens gång behöflig och till hvars aflönande disponibel tillgång för närvarande saknades, tills vidare icke skulle ega rum; varande i nya interims-staten antecknadt: att »vid nuvarande notariens afgång inkallas åter f. d. t. f. Kanslisten i allmänna Magasins-kontoret till 3:e Kanslist tjensten, så vida han ej under tiden ti lia vancérat högre tjenst med lön vid annat verk».
Vidare inhemtas, att Ekman den 27 November 1835 förordnats att tills vidare förrätta en Knnslist-tjenst i allmänna Magasins-kontoret, dervid han komme att såsom arfvode åtnjuta den aflöning, som i stat derför bestods, samt att Forssberg den 24 Februari 1837 på enahanda vilkor konstituerats att förrätta Kaminarskrifvare-tjenst; alt de i Rikets Ständers beslut omnämnde1 3,920 Ridr 32 sk., som borde efter afgående tjenstemän Statsverket besparas, ungefärligen motsvarade beloppen af de pensioner, Rikets Ständer beviljat föredraganden, Förste Hof-intendenten m. m. Welin, Kamereraren Miillern och Bokhållaren Bille, och att yttrandet »i mån af afgång» egentligen icke hade afseende å de tjenstemän - Stals-Ulskottets Utlåtande, JU 74. 17 män, hvilkas förordnanden kunde när som helst förklaras slutade och på hvilkas vilja att afgå det ingalunda kunde få bero om och när Stats-kontorets nya organisation och lönereglering kunde sättas i, verket, utan hufvudsakligen anginge nyss uppgifne 3 personer och de tidpunkter, då de vid uppnådd pensionsålder m. m. kunde afgå; att för klaganderne, som icke, likasom Bille, m. fl. innehaft löner vid f. d.
Magasins-direktionen, och ej heller, i afseende å lefnadsålder och tjenstetid, ägda anspråk på pensionsrätt, någon löneersättning icke blifvit af Kongl. Maj:t hos Rikets Ständer föreslagen; samt slutligen, att Stats-kontoret icke bordt, emot Kongl. Maj:ts Nådiga föreskrift, låta anstå med Magasins-kontorets indragning och verkställigheten af verkets beslutöde förlindrade organisation, endast på det arfvodes-förmånen skulle fortfarande, utan all nytta för det allmänna, få bibehållas af klaganderne, af hvilka Forssberg kunnat anmäla sig till någon Kammarskrifvare-tjenst i Kongl. Stats-kontoret, så vida han icke funnit för sig förmånligare att fortfarande bibehålla 2:ne andra tjenster, nemligen en i Banken och en i Diskont-verket.
Genom det ofvan anförda finnér Utskottet det vara ådagalagdt, att Ekman och Forssberg, såsom tillsatte på förordnanden med arfvoden tills vidare, icke äro i samma förhållande som ofvanbemälde Bille, m. (1. och att de ej ega grundadt anspråk på arfvodenas bibehållande; i följd hvaraf och då desse tjenstemän, efter deras entledigande avancerat, och för närvarande innehafva, den förre förordnande såsom Protokolls-sekreterare i Kongl.
Landsförsvars-departementets kansli-expedition, och den sednare, eller Forssberg, två tjenster i Rikets Ständers Bank i andra graden, med åtföljande, icke obetydliga löner, Utskottet anser sig böra hemställa att motionen ej måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. 22:o.
Sedan Vaktbetjenten i Manufaktur-Diskont-Kontoret, Johan Erik Lindström, hos Kongl. Kommerse - Kollegium anhållit om afsked från samma befattning, äfvensom att något årligt understöd måtte honom för hans öfriga lifstid beredas, och bemälda Kollegium, under vitsordande att Lindström, som, född den 7 Mars 1797, blifvit antagen år 1822 till e. o. kammardräng hos allmänna Magasins - Direktionen och år 1829 till e. o.
Vaktbetjent i Kommerse - Kollegium samt sedan den 21 Mars 1838 varit anställd i sin nuvarande befattning, under största delen af sin tjenstetid med pålitlighet och ordentlighet fullgjort sina åligganden, men numera, till följd af sjuklighet, vore urståndsatt att sin tjenst behörigen 'förrätta, hos Kongl. Maj:t i underdånighet begärt, att, enär det för Kollegium, såsom ett penningeförvaltande verk, vore af synnerlig vigt att de i Manu^ faktur-Diskont-Kontoret anställde vaktbetjente äro fullt tjenstbare personer, men, enligt fiketedt läkarebetvg, Lindströms sjuklighets—tillstånd« beslående i nerfsvagKet, minneslöshet samt dålig hörsel och syn, icke vore af beskaffenhet att kunna förbättras, Kongl. Maj:t måtte täckas, lill beredande af möjlighet för Lindström, Bih. till R, St.
Prot. 1833 & 1834. 4 Sami. 1 Afd. 28 Haft, 3 18 Slats-lilskollels Utlåtande, M 7A. som vid afskedstagande! skulle ega att från Civilstatens Pensions-Inrättning åtnjuta pension till endast ett belopp af 40 R:dr, att utan saknad af nödig tillgång för sin framtida bergning kunna lenina sin nuvarande vaktbetjents-beställning, i nåder tillägga honom, vid frånträdandet deraf och för hans återstående lifstid, en årlig pension af 150 R:dr, motsvarande trefemtedelar af den lön 230 R:dr, han å Manufaktur-Diskont-fonden åtnjuter; så har Kongl. Majit, medelst Nådig Proposition af den 5 nästlid ne Februari, med afseende å de af Kongl. Kommerse - Kollegium sålunda anförda omständigheter, föreslagit Rikets Ständer, att Vaktbetjenten Lmdström måtte å Allmänna Indragnings-staten varda uppförd till åtnjutande af en årlig pension af 130
Ridr banko, att utgå från och med månaden näst efter den då afskedet för honom utfärdas.
Å denna Nådiga framställning får Utskottet tillstyrka Rikets Ständers bifall. 23:o.
Jemte nådigt tillkännagifvande att, sedan f. d.
Statsrådet och Kommendören m. m.
Samuel Grabbe, som, enligt Rikets Ständers beslut, å Rikets Allmänna Indragnings-stat åtnjutit en årlig pension af 2,000 R:dr Ranko, (rätteligen utgörande 3,000 Ridr) den 6 November nästlidet år med döden afgått, hans enka Margaretha Johanna Grubbe, född Grave, uti en till Kongl. Majit ingifven skrift, åtföljd af boupptecknings - instrument, som utvisade att boets behållning vid mannens död utgjort endast 3,539: 42. 6., underdånigst anhållit, det nådig framställning måtte hos Rikets
Ständer göras om årligt understöd af allmänna medel för henne och hennes 3:ne omyndiga döttrar, har Kongl. Majit uti aflåten nådig proposition af'den 21 nästlidne Januari, föreslagit, att Rikets Ständer, med fästadt afseende å framlidne f. d. Statsrådet Grubbes i lifstiden ådagalagda utmärkta förtjenster såsom lärd, Akademisk lärare, författare och embetsman, samt å de knappa omständigheter, hvari hans efterlemnade enka med trenne oförsörjda döttrar sig befunne, å Allmänna Indragnings - staten uppföra bemälda enka till en årlig pension af 800 Ridr Banko.
Vid sådant förhållande och då aflidne Statsrådet Grubbe, genom sin långvariga, utmärkta och gagneliga verksamhet i Statens tjenst, förvärfvat sig grundade anspråk på nationens deltagande- för den mindre lyckliga ekonomiska ställning, hvaruti hans efterlemnade maka och oförsörjda barn sig befinna, har Utskottet funnit sig böra tillstyrka, alt Kongl. Majlis
Nådiga framställning om årlig pension af 800 Ridr för framlidne Statsrådet Grubbes enka, Margaretha Johanna Grubbe, må af Rikets Ständer bifallas. 24:o.
Uti särskilda, hos Ridderskapet och Adeln, Preste- och Borgarestånden väckta och till Utskottet remitterade motioner, hafva Grefve Gyldenstolpe, Anton Gabriel, Professor Carlson och Herr Olof Wijh, med hvilkeu flere af Borgare-ståndets herrar ledamöter instämt, under åberopande af aflidne f. d. Stals-Utskoltets Utlåtande, M 74. 19 •
Kansli-Rådet Johan David Valerii förtjenster, föreslagit, att Rikets Ständer, såsom en rättvis och värdig hvllningsgärd åt den hädangångne skaldens och utmärkte embetsmannens minne, måtte åt hans efterlemnade enka, som med 2:ne oförsörjda döttrar befunne sig i nära utblottad t tillstånd, bevilja en årlig lifstidspension af 400 R:dr Banko; och hafva motionärerne ansett Rikets Ständer desto heldre böra bifalla denna framställning, som framlidne Kansli-Rådet Valerius, utom stora förtjenster om vitterheten och sin ovanliga duglighet såsom förvaltande embetsman under de många år han egnat sig åt Statens värf och hvarunder han bestridt en mängd uppdrag, var den som, vid 1809 års riksmöte, anställd på en gång såsom Sekreterare i Konstitutions- och Expeditions - Utskotten, i denna egenskap väsendtligen bidragit att gifva form åt det unga Statsskickets första förhandlingar och sedermera, under en lång följd af år, oafbrutet och med största utmärkelse framgått på en bana, den han under de mest betydelsefulla förhållanden sålunda beträdt.
Under riksdagarne 1809 —1810, 1817 —1818, 1823, 1828 — 1829 — 1830 samt 1834 —1835 hade han nemligen varit Konstitutionsutskottets
Sekreterare och år 1809 utsågs han af Borgare-ståndet till vice Sekreterare, samt vid 1810 års Riksdag till Sekreterare ; hvarförutan Rikets
Ständer kallat honom till ledamot i den först tillsatta kommittén till tryckfrihetens vård, hvilket förtroende han i 30 år innehaft.
Då aflidne Kansli-Rådet
Valerius ej mindre såsom utmärkt embetsman och snillrik skald, än äfven genom mångårigt arbete i Rikets Ständers tjenst förvärfvat sig rättvist anspråk på fäderneslandets erkänsla, anser Utskottet den aktning, Svenska folket är skyldigt hans minne, lämpligast kunna visas genom att från nöd skydda hans efterlefvande enka; hvadan Utskottet tillstyrker, att Kansli-Rådet Valerii enka, Anrora Christina Ingell, må förklaras berättigad, att å Allmänna Indragnings-staten för sin återstående lifstid uppbära en pension, stor 400 R:dr Banko. 25:o.
Under åberopande af framlidne Professorens vid Upsala Kongl.
Universitet Fredrik Wilhelm Palmblads utmärkta förtjenster och den stora verksamhet han under sin lefnad ådagalagt, synnerligen genom utgifne förträffliga arbeten inom den Grekiska litteraturens, Historiens, Statistikens, Geografiens och skönlitteraturens områden, har Herr Doktor Broman, uti en inom Högvördige Presteståndet väckt motion, föreslagit, att, som bemälde Professor vid sin den 2 September 1852 inträffade död efterlemnat enka och barn i stort ekonomiskt betryck, enär sterbhuset vid detta tillfälle befanns i den utblottade belägenhet, att dess försättande i konkurs-tillstånd blef nödvändigt, samt det understöd af 500 R:dr enkan af Akademiens medel årligen åtnjuter, icke vore tillräckligt för hennes eget uppehälle jemte barnens underhåll och uppfostran, Rikets Ständer måtte åt Professoren Palmblads efterlemnade 3:ne barn bevilja ett understöd af 200 R:dr till hvarje, att utgå åt döttrarne så länge de lefva ogifta och åt sonen till fyllda 20 Stais -Vt silo Hels Utlåtande, JYs 74. 24 år, eller den tidpunkt, då denne förmodades hafva medhunnit afsluta sina akademiska studier.
Då framlidne Professoren Palmblad, genom sin mångsidiga och vidtomfattande litterära verksamhet onekligen intager ett högt aktadt rum bland de män, som gagnat Vetenskapen och Fäderneslandet, men han under sin lefnad icke förmått förvärfva de materiela fördelar, hvilka kunna freda maka och barn från nöd och bekymmer, anser Utskottet Staten böra, under sådane förhållanden, visa sin välvilja mot de efterlefvande, hvadan Utskottet tillstyrker, att ett belopp af 400 R:dr må från Allmänna Indragnings-staten årligen tilldelas Enkefru Palmblad såsom bidrag till hennes 3-ne barns uppfostran och underhåll, att utgå med Vs för hvardera, så länge sonen ännu icke uppnått myndig ålder och döttrarne förblifva ogifta. 26:o.
Uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt och till Utskottet remitterad motion har Friherre Cederström, R., efter alt hafva fästat uppmärksamhet pä den stora skicklighet framlidne Hofgravören, vice Professoren vid Akademien för de fria konsterna, Didrik Christian Forssell, utvecklat i sitt artistiska yrke och huru han, genom utförandet af värderika arbeten af en stor, till och med Europeisk ryktbarhet, bland hvilka såsom de förnämligaste omnämndes de mästerliga gravyrerne till det fosterländskt betydelserika arbetet »Ett år i Sverige», hedrat sitt Fädernesland och ostridigt tillvunnit sig ett utmärkt rum bland Svenska artister, föreslagit, att enär Forssell alltifrån år 1816 oafbrutet inom hemlandet offrat sina krafter och sin konstnärstalent åt en foitsalt verksamhet i sin artistiska kallelse ända intill sednaste lefnadsåren, då en alltför ansträngd synförmåga nekade honom sin tjenst, utan att under hela denna tid hafva uppburit mer än sin knappa lön såsom hofgravör, uppgående till 300 R:dr och qvarlåtenskapen i boet vid hans år 1852 inträffade död uppgått till endast omkring 100 R:dr, Rikets Ständer, såsom en gärd af sin aktning för Professoren Forssells konstvärde och till ett bevis på sitt deltagande för hans efterlefvande maka, som nu vöre 74 år gammal och saknade alla egna tillgångar, måtte anvisa åt enkefru Sofi, Forssell, född Seijerlén, en pension af 400
R:dr att för hennes återstående lifstid utgå, samt nit denna pension henne med 1854 års ingång finge tillgodoheräknas.