Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Län, jemlikt Kongl. Brefvet den 13 Februari 1823, det undantag rum, att, på sätt der förr öfligt varit, nämnde Redogörelse aflemnas den 1 Juni hvarje år. b) Den 1 October: verificerad SpecialRäkning i tre exemplar, afslutad den 31 förutgångne Augusti, för då tilländalupne Redogörelse-år, hvarförinan de vid samma års Summariska Redovisning befunne rester, så vidt ske kunnat, böra vara indrifne eller till afkortning befordrade.
A de restantier, som då qvarstå, aflemnas serskildt Sammandrag, åtföljdt af Förteckningar å de på handräckning eller inhibition beroende poster. 2:o.
För LandtRänteriernes uppbörd och utgift afgifves den 1 Maj SpecialRäkning för nästförllutne Calender-året, samt den 1 October serskild Räkning öfver den i Länet levererade Kronouppbörd under det för denna uppbörd, på sätt ofvan nämndt är, bestämde Redogörelse-är. 3:o.
LandsBoken afslutas och aflemnas inom Juni månad året efter det, då SpecialRäkningarne, för samma år LandsBoken afser, blifvit afgifne. 56 i- Om fö- underdånigt betänkande af den 18
December 1839 hemstäl reslafine förän dringar. de StatsContoret, att de på Jordebok, Skattskrifning och Taxering be roende, så kallade LandtRäntoraa, hvilka numera helt och hållet inflyta under året näst efter det, för hvilket de äro debiterade, måtte uti RiksStats-beräkningarne, och följaktligen äfven i RiksHufvudBoken, anses såsom inkomster för det år, under hvilket de erläggas, så att t. ex. 1840 års till inbetalning år 1841 förfallna ordinarie ränta, afrads- och tionde-spanmål, mantalspenningar och bränvinsafgift m. m. kommo att utgöra Debet i 1841 års Räkenskaper, genom hvilken förändring icke allenast skulle åstadkommas öfverensstämmelse med uppbörden af de Statsinkomster, 179 som indrifvas af Förvaltande Verk, såsom Tull- Post- och ChartaeSigillatae-medel m. fl., hvilka sednare till största delen under debiteringsåret inflyta, utan ock undvikas den i flera hänseenden besvärliga vidlyftigheten att i RiksHufvudBoken, vid Calender-årets utgång, balancera betydliga, redan debiterade, men såsom utestående ansedda summor; hvarförutan förekomme, att, förmedelst vidtagandet af en så beskaffad åtgärd, Fögderiernes och Städernes Räkenskaper skulle kunna afslutas den 31 December samma år, för hvilket redogöres, och icke, såsom nu, åtta månader senare, samt jemväl RiksBoksluts-arbetet i väsendtlig mån fortskyndas.
Något beslut i anledning häraf har icke blifvit meddeladt; men, sedan Rikets Ständers uppmärksamhet af deras år 1843 församlade Revisorer blifvit fästad å berörde förslag, hafva de uti underdånig skrifvelse af den 18 April 1845, som till Comiterade är vorden i Nåder remitterad, anhållit, att, på det fullständig ledning måtte vinnas för bedömande af den åsyftade förändringens verkstälbarhet och ändamålsenlighet, StatsContoret kunde erhålla Nådigt uppdrag, att, jemte det nu brukliga bokföringssättet tills vidare oförändradt iakttages, i enlighet med ofvanberörde förslag och med den förenkling i öfrigt, som pröfvas tjenlig, låta uppgöra dels ett omslut af RiksHufvudBoken för år 1842 och dels, jemte 1843 års, en serskild RiksHufvudBok för samma är enligt det nya förslaget, hvilka Räkenskaper, så snart de hunnit fullbordas, skulle öfverlemnas till Rikets Ständers näst derefter sammanträdande Revisorer, hvilka såmedelst blefvo i tillfälle att, i afseende å användbarheten och nyttan af ifrågavarande nya bokföringssätt, till Rikets Ständer afgifva yttrande.
Emedlertid och i anledning af Rikets Ständers år 1841 församlade Revisorers gjorda framställning, om ett tidigare afslutande af LandsBöckerne i ändamål, att desamma, till vinnande af enhet och öfverensstämmelse emellan dem och RiksHufvudBoken, måtte kunna begagnas vid RiksBokslutet i stället lör de serskilda sammandrag, som nu i RiksBokslutsContoret öfver de overificerade dupletterne af SpecialRäkningarne uppgöras, hade Kongl. Maj:t, uti Nådigt Bref af den 6 April 1842, anbefalt StatsContoret och KammarRätten att öfver berörde framställning, efter LänsStyrelsernes hörande, underdånigt utlåtande afgifva.
Uti de, på grund häraf, från LänsStyrelserne inkomne yttranden blef nämnde förslag afstyrkt af tio, men tillstyrkt af de öfrige, som ansågo LandsBöckerne kunna vara afslutade och till KammarRätten insände senast inom den 1 April andra året efter skatte-året.
Vid ä~ rendets behandling hos förutnämnde Embetsverk förekom derefter fråga, huruvida icke det åsyftade ändamålet skulle kunna vinnas derigenom, att, då BeredningsComitéerne upphört och Häradsskrifvarne således dels voro befriade från deras bevistan 23* - ISO de, dels icke så tidigt, som förut, behöfde hafva TaxeringsLängderne upprättade, det blefve möjligt att vid den för Summariska Redovisningens allemnande nu föreskrifne tid afgifva SpecialRäkning, afslutad antingen, såsom hiltils, för Uppbördsår eller, för vinnande af likhet med RiksHufvudBoken, för Calender-år, hvarefter, för controll å indrifningen af då befintlige rester, serskild redovisning derför, sträckande sig till slutet af påföljande Augusti, borde vid början af September månad aflemnas.
I anledning häraf hördes ytterligare Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, som tillika anmodades uppgifva inom hvilken kortaste tid, LandsBöckerne, i händelse en dylik förändring tillvägabragtes, skulle kunna insändas.
De sålunda ifrågastälde förändringarne uti tiden för Räkenskapernes afslutande och aflemnande, afstyrktes af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i de Heste Länen, hvaremot åtskillige af dem ansågo utförandet deraf icke möta hinder, utan fastmera vara lämpligt och till det åsyftade ändamålet ledande.
Uti det underdåniga utlåtande, som derefter under den IS Juni 1844 afgafs och blifvit till Comiterade i Nåder öfverlemnadt, anförde StatsContoret och Kam marRätten hufvudsakligen: det de ansågo, att, i och för det ifrågavarande ändamålet, förändring i Uppbörds- och Redogörelse-verket borde undvikas, men att, äfven utan sådan förändring, LandsBöckerne, uppgjorde efter ett förenkladt, med Riks HufvudBoken öfverensstämmande formulär, skulle kunna minst fyra månader tidigare, än förut, afslutas och till KammarRätten insändas, samt i sådant fall, i stället för de i RiksBokslutsContoret förut upprättade sammandrag af SpecialRäkningarne, för bokslutet begagnas; dock vore det, i alla fall, för handhafvandet af den Stats-» Contoret åliggande controll öfver Kronouppbörden nödigt, att Summariska och Special Räkningarne samt Restantie-relationerne hädanefter, som hiltils, till StatsContoret insändas.
Derjemte, och för den händelse att, enligt hvad Rikets Ständers år 1843 församlade Revisorer, på sätt ofvan finnes omnämndt, föreslagit, de så kallade LandtRäntorna skulle komma att upptagas såsom inkomst icke för det år, för hvilket de erläggas, utan för det, då de inflyta, yttrade Collegierne, att, efter en sådan förändring, kunde redovisningen för Kronouppbörden i hvarje Län genom LandsBoken verkställas ett år tidigare, än hittills skett, eller så att t. ex. LandsBoken för år 1844 då blefve 1845 års, hvilken, efter i det föregående föreslague förändring, blefve afslutad inom Mars månads utgång år 1846, samt att LandsBöckerne jemväl då kunde tjena till grund för RiksHufvudBoken, utan behof af serskilde SpecialRäknings-Sammandrag.
Ifrån detta underdåniga utlåtande voro KammarRättens tvänne Ledamöter skiijaktige och föreslogo: l:o.
Att Räkenskaperne för Allmänna KronoUppbörden borde, i likhet med RiksHufvudBoken och Statens öfrige Räkenskaper, upprättas och afslutas för Calén - 181 der-år, med iakttagande: att der aflördes ej mindre ordinarie afkortningar och anordningar för året, än de intill redovisningens upprättande utredda och verificerade extra ordinarie afkortningar, samt att uti utgående balancen specifikt utmärktes hvad deraf blifvit efter Iläkenskaps-årets utgång levereradt, äfvensom hvad vid Redogörelsens afgilvande funnes utestående, hvilket sednare skulle bestyrkas på lika sätt, som i afseende å de uti Summariska Redogörelserne uppförde restantiers verificerande för närvarande finnes stadgadt. 2:o. Att, med Summariska Räkningarnes upphörande, vid den för dessas aflemnande nu löreskrifne tid SpecialRäkningar in dupplo borde afgifvas; dock skulle med allemnandct af sådana dit hörande verificationer, som icke, enligt meddelte föreskrifter, dessförinan serskildt bordt till Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ingilvas, utan hittils skolat sistnämnde Räkning åtfölja, få anstå till en månad derefter, med rättighet för Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande att, der längre anstånd erfordrades, sådant bevilja, med iakttagande likväl, att LandsBokens afslutande inom behörig tid derigenom icke fördröjdes. 3:o.
Att allt, hvad till controll å uppbördens behöriga handhafvande och redovisande är i afseende å Summariska Redogörelsen stadgadt, komme att vid SpecialRäkningarnes afgifvande iakttagas; hvarjemte, till vinnande af nödig controll derå, att all intill redovisningsdagen influten uppbörd blefve behörigen redovisad, vid samma tillfälle borde allemnas serskildt af Redogörarne upprättadt och underskrifvet Förslag å sådan uppbörd, som ifrån årets början tillkommit och icke uti föregående årets då allemnade redogörelse kunnat ingå, såsom bötesmedel, afgifter för egendomsköp m. m.; Och borde, efter det SpecialRäkningarne, till controll å uppbördens redovisande, blifvit öfversedde, LandsKamreraren och LandtRäntmästaren gemensamt å dem teckna intyg, huruvida de uti balancen inbegripna levereringar efter Räkenskaps-årets slut funnos med rätta förhållandet instämmande. 4:o.
Att, till controll å behörig indrifning af de vid redovisningsdagen, den 1 Maj, utestående medel, Förslag deröfver, utvisande förändringarne intill den 31 Augusti jemte förhållandet sistnämnde dag, borde för hvarje år, inom den 15 påföljande September, till Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande allemnas, åtföljdt ej mindre af verificationer för der skedde afföringar, hvilka verificationer sedermera skulle Redogörarne återställas, än ock af sådane handlingar, sorn, i öfverensstämmelse med hvad för närvarande är stadgadt om verificerande af de i SpecialRäkningarne upptagne restantier, utredde och bestyrkte de enligt Förslaget utestående poster. 5:o.
Att, med bibehållande af LandsContorets skyldighet att granska SpecialRäkningarne, LandsBöckerne borde afslutas så tidigt, att de kunde vara till Kammar - 182 Rätten inkomne inom slutet af December månad efter det år, för hvilket de voro upprättade. ä7-l Comitera- Hvad först beträffar StatsContorels här förut omförmälda förslag, des Förslag. att de så kallade LandtRäntorna måtte uti Räkenskaperne debiteras icke det år, för hvilket de beräknas, utan det påföljande, då de erläggas; så skulle, i händelse af bifall till Comiterades uti det föregående gjorda underdåniga framställning om vissa utskylders erläggande under uppbördsåret, de förhållanden, som föranledt detsamma, så väsendtligen förändras, att det ensamt i följd deraf måste förfalla.
Men äfven under närvarande omständigheter anse Comiterade en dylik förändring så mycket mindre vara lämplig eller verkstälbar, som den följd deraf uppstode, att de indelta räntorna kommo att afföras i Räkenskaperne för ett annat är än det, hvarför de blifvit anslagne och utgingo, samt att, då löntagare egde både indelta och contanta löner, dessa för samma år förekommo i olika års Räkenskaper, hvilket allt icke vore med ordning instämmande.
För öfrigt, och enär utskyldernes debitering grundas på skattskrifningen för skatteåret jemte då hällne taxeringar, samt, såsom afseende dåvarande förhållanden, måste efter detta år benämnas, synes det ock vara lämpligast, att de upptagas i samma års Räkenskaper, äfven om någon del af dem icke förr än under ett följande år inflyta, helst i annat fall inträffade, att alla de handlingar, hvarpå debiteringen grundades, komme att bifogas Räkenskaperne för ett år senare än efter närvarande redovisningsmethod.
Dessutom, och då det är af stor vigt, att controllen å utskyldernes debitering åstadkommes så tidigt, som möjligt, på det att rättelse uti begångna felaktigheter måtte vinnas utan allt för sena efterräkningar, för hvilka tiden tvärtom bör, så vidt ske kan, inskränkas, anse Comiterade vida angelägnare att genom utskyldernes debiterande i Räkenskaperne det år, hvarför de beräknas, påskynda nämnde controll, än att genom debiteringens fördröjande till ett påföljande år undvika den visserligen icke stora olägenheten att balancera hvad, som ej under skatteåret erlägges.
Det har väl blifvit anfört, att genom den föreslagna förändringen skulle UppbördsRäkenskaperne kunna afslutas den 31 December och således erhållas 8 månader tidigare än för närvarande.
Men härvid måste dock i första rummet anmärkas, att den uppgifna skyndsammare redovisningen endast komme att förefinnas relatift till benämningen, så att t. ex. 1847 års UppbördsRäkenskaper skulle blifva aflemnade den 31 December samma år, men, då dessa innefattade redovisning för 1846 års utskylder, för hvilka, efter nu gällande stadganden, Summarisk Redogörelse bordt afgifvas den 1 Maj och SpecialRäkning den 1 October 1847, är det påtagligt, att genom förändringen redovisningen för nämnde medel erhölles senare, än annars, och att således 183 i sjelfva verket uti skyndsamhet intet vunnes, utan tvärtom förlorades.
Likaså är det uppenbart, att Räkenskapernes afslutande med den 31 December, eller för Calender-år, hvilket uppgifvits blifva möjligt, i händelse af bifall till nämnde förslag, icke kan ensamt af berörde förändring bero, helst hela den vinst i arbetet, som derigenom uppkomme, vore, att besväret med balanceringar af de för Räkenskapsåret belöpande utskylder, som först i påföljande årets räkning blefvo debiterade, kuude undvikas.
Af dessa skäl tro Comiterade ej heller något gagn kunna hemtas utaf den af Rikets Ständer ifrågasatte åtgärd att låta upprätta serskilda RiksIIufvudBöcker efter förutnämnde method, hvilket likväl skulle medföra ej obetydlig kostnad; hvadan Nådigt bifall dertill af Comiterade i underdånighet afstyrkes.
I fråga om den tid, hvarför KronoUppbördsRäkenskaperne böra upprättas, har, vid nu i detta afseende gällande föreskrifters meddelande, egentligen varit åsyftadt, att hvarje års Redogörelse borde innefatta en i möjligaste måtto restfri redovisning för samma års utskylder, hvadan SpecialRäkningen omfattar den period, hvarinom detta ansetts kunna vinnas.
Då Statens öfriga Räkenskaper afslutas för Calender-år, hvilket äfven dr förhållandet med LandsBöckerne och RiksHufvudBoken, hvaruti Redogörelserne för Kronouppbörden intagas, synes det likväl vara i alla hänseenden lämpligast, att enhet häruti tillvägabringas och dessa sednare äfvenledes blifva för samma tid afslutade, hvarigenom tillika, enligt hvad i det föregående är anmärkt, vunnes den fördel, att desamma, på enahanda sätt som öfrige Räkenskaper, kunde för RiksBokslutet tagas till grund, utan uppgörande af nu erforderlige serskilda sammandrag och omslut, hvadan det arbete och den tid, som för dem måste uppoffras, derefter besparades.
Börande likväl i sådant fall, på det enahanda upplysning om uppbördsställningen vid tiden för räkningens aflemnande måtte vinnas, som för närvarande erhålles, vid Räkenskapsafslutningen iakttagas, att uti balancen åtskiljes hvad deraf intill nämnde tid blifvit Ievereradt och hvad då finnes utestående.
Visserligen inträffade genom denna förändring, att åtskillige poster, som med nu brukliga afslutningsmethod kunna i SpecialRäkningarne, fastän, hvad levereringarne efter Calender-året angå, icke i LandsBöckerne och RiksHufvudBoken, afföras, mäste balanceras, men sådant vore likväl af ingen betydenhet emot fördelarne af nämnde förändring och utgör dessutom något, som uti räkenskaper sällan kan undvikas.
Då för närvarande afgifvas 2:ne Redogörelser, nemligen Summariska och Special Räkningarne, är sådant föranledt deraf, att vid tidpunkten för aflemnandet af den förra dels icke alla indrifningsåtgärder m. m. hunnit vidtagas, dels det icke ansetts möjligt att till dess medhinna upprättandet af en specifik, med nödiga verificatio - 184 ner försedd Redogörelse.
Den förstnämnde är således endast ett förslag, åsyftande att ådagalägga Redogörarnes uppbördsställning vid den bestämda redovisningsdagen, och den sednare utgör egentliga, med veriticalioner lörsedda redovisningen.
Om de framställningar, angående sättet för grundskatternes beräknande och liqviderande m. m., som af Comiterade i det löregående äro gjorda, skulle varda bifallne, blifva likväl nuvarande förhållanden, i afseende ej mindre å besväret med debiteringen än liden, då den kan verkställas, så väsendtligen förändrade samt Räkenskaperne i den mån förenklade, att det, efter Comiterades öfvertygelse, ulan ringaste svårighet later sig göra att vid den tid, som nu är lör Summariska Redovisningen bestämd, adenina föregående Calender-årets SpeeialRäkning för FögderiUppbörden och hafva dertill erforderliga verificationer i complett skick, helst då den uppbörd, hvars indrifning är förenad med största besväret och hvarå de mesta afkortningarne förekomma, eller af personella ulskylderne, enligt Comiterades förslag, skulle komma att höstetiden besörjas och inan Calender-årets slut vara indrifven.
Derigenom vunnes således, att Summariska Räkningen försvunne och att uppbördsmännens redovisning vid redogörelsedagen grundades pä veriticerade redogörelser, äfvensom att, oberäknadt det serskilda Förslag öfver höstuppbörden, som, enligt hvad i det föregående blifvit hemstäldt, vid medlet af Januari månad borde afgifvas, fullständig redovisning för hvarje års uppbörd erhölles fem månader tidigare än hittils och åtta månader förr än enligt StatsContorets här förut omförmälde förslag.
Comiterade hafva väl icke förbisett, att, om före redogörelsens allemnande indrifningsåtgärderne skola vara utförde på enahanda sätt, som i afseende å Summariska Redogörelsen nu tinnes stadgadt, och uti balancen bör upptagas behörig utredning öfver uppbördsställningen vid förstnämnde tillfälle, samt således fullkomlig afslutning icke kan eller bör verkställas förr än vid utgången af April månad, då dittils influtne medel blifvit levererade, allt detta måste förutsätta, att Redogörarne skola personligen vara tillstädes vid redogörelsernes allemnande, enär de annars skulle nödgas att från sina ofta aflägsna hemvist afsända dem före nyssnämnde tid; hvaremot, i händelse Redogörarne skulle befrias ifrån den, med både besvär och kostnad förenade, fastän icke af oundgängligt behof påkallade personliga inställelsen, det blefve nödigt att, derest Räkenskaperne skulle utvisa förhållandet med balancen den 30 April, något framflytta tiden lör deras ingifvande till Länsstyrelsen.
En sådan åtgärd skulle visserligen icke vara förenad med olägenhet eller äfventyr, men, då för närvarande Summariska Redogörelsen, ehuru upprättad för uppbördsår, eller till och med den 30 April, aflemnas den 1 derpåföljande
Maj och det måste blifva vida lättare att åstadkomma sådant med SpeeialRäkning, efter de af Comiterade föreslagne förändringar, enär den blefve vida enklare och afslutad för Calender-år, under 185 loppet hvaraf en stor del af uppbörden vore besörjd och levererad samt de fleste afkortningarne utredde, hafva Comiterade icke trott sig böra föreslå någon rubbning af nyssnämnde, ifrån ålder faststälde redovisningstermin.
Af alla sålunda utvecklade skäl anse
Comiterade sig böra ofvan omförmälde förändringar i afseende å redovisningen i underdånighet tillstyrka; dock att i St.
Län, intilldess den ifrågasatte ränteförenklingen jemväl der kan åstadkommas, den nu gällande terminen för Summariska Redogörelsen, eller den 1 Juni, får tillämpas.
Hvad beträffar redovisningen för KronoUppbörden i Städerne, så, i händelse den, enligt hvad Comiterade i det föregående hemstält, komme att höstetiden besörjas och resterne inom slutet af
December borde vara levererade, vore så långt uppehåll med Redogörelsernes allemnande, som till den för
Fögderiuppbörden ofvan föreslagna redogörelsetermin, hvarken lämpligt eller af behofvet påkalladt.
Det skulle, i dylikt fall, icke medföra någon svårighet att kort efter årets slut afgifva densamma; och Comiterade hemställa derföre underdunigst, att, med afseende å nödigt rådrum för verificationernes ordnande, tiden för aflemnandet af Ärs-Redogörelsen för nämnde uppbörd måtte bestämmas till slutet af Januari månad påföljande året, dock med skyldighet för vederbörande att, enligt hvad i det föregående är föreslaget, hafva de inllutne medlen före redogörelseårets utgång levererat.
Denna förändring bör likväl icke vidtaga förr, än den ifrågastälde successiva tillbakaflyttningen af uppbördsterminen för sig gått, så alt uppbörden kan vid den af Comiterade för framtiden afsedda period förrättas, samt således under öfvergången räkningarne, ehuru afslutade för Calenderår, aflemnas vid samma tid, som FögderiRäkenskaperne, med iakttagande af hvad angående specifikation af de uti balancen inbegripne, intill redovisningsdagen levererade poster blifvit i afseende ä sistnämnde räkenskaper föreslaget.
Vid fråga om Räkenskaperne för KronoUppbörden hafva Comiterade serskildt fästat uppmärksamhet å nuvarande förhållandet med bötesmedlens redovisning och tro det icke vara fullt lämpligt, att, som lör närvarande eger rum, alla uti saköreslängder upptagne belopp debiteras uti KronoRäkenskaperne, inan de äro slutligen faststälde och ännu mindre afgjordt, huruvida desamma komma att contant inflyta, samt att således i dessa räkenskaper upptagas och afskrifvas medel, som aldrig utgjort föremål för uppbörd.
Af denna anledning anse Comiterade, det ändamålsenligast vore, om lör ålagde böter och sakören algåfves en serskild, vid Räkenskaperne för Allmänna KronoUppbörden lögad årlig redovisning, samt att endast de influtne medel, som borde lill Ränteriet levereras, till debitering uti de förra öfver(Bil. lill K M. Nåd.
SI. år t84y.) 24 186 fördes, hvaremot uti den serskilda redovisningen, med biläggande af behörige verificationer, skulle afföras allt, hvad Uppbördsmannen borde directe till vederbörande utbetala.
Derest, jemte förut omförmälde förändring af uppbördsterminen för Städerne, uppbörden af personella och bevillnings-afgifterne på Landet verkställes höstetiden, bör det skäligen kunna antagas, att föga restantier vid redogörelseterminen komma att förefinnas, men det är emedlertid nödigt ega controll derå, att de enligt nu gällande stadganden, hvilka efter Gomiterades åsigt böra bibehållas, varda indrifne eller till afkortning befordrade inom hittils föreskrifven tid, eller slutet af Augusti månad.
För detta ändamål anse Comiterade vederbörande Magistrater och FögderiRedogörare böra inom den 15 September hvarje år aflemna Förslag öfver förhållandet med nämnde restantier vid nyssberörde tidpunkt eller den sista Augusti, bestyrkt på lika sätt som angående verificerandet af de uti SpecialRäkningarne balancerade poster nu finnes stadgadt, samt då tillika förete verificationer för de i Förslaget verkstälde afföringar utom i hvad, som rörer levereringar till Ränteriet, hvilka verificationer derefter återställas för att framdeles Ars-Räkningen bifogas.
I afseende å RänteriRäkenskaperne förekommer, att den serskilda, för samma period som SpecialRäkningarne för KronoUppbörden, afslutade Räkningen öfver levererad dylik uppbörd endast afser controll å lcvereringarne sedan föregående års utgång.
Blifva nyssnämnde SpecialRäkningar afslutade för Calenderår, förändras deremot förhållandet väsendtligen, enär i sådant fall andra poster der icke som leverering afföras, än uti samma års RänteriRäkning debiteras.
Hvad angår de levereringar, hvilka, enligt specification å balancen i berörde SpecialRäkningar, uppgifvas vara verkstälde ifrån föregående årets utgång till Räkenskapens aflemnande, och hvarför verificationer icke bifogas, så kunna de lätt controllcras vid Länsstyrelsen genom LandsContorets anteckningar, och uti StatsContoret genom MånadsFörslagen; men, på det att äfven vid räkenskapernes granskning uti KammarRälten nödig controll derå må kunna utöfvas, hemställa Comiterade underdånigst, att LandsKamreraren och Räntmästaren gemensamt böra å Räkningarne teckna intyg derom, huruvida desamma i detta afseende med rätta förhållandet instämma; och synes i sådan händelse Ränteriets nyssnämnde serskilda Räkning öfver levererad Kronouppbörd kunna och böra upphöra.
De omständigheter, som bidraga till SpecialRäkningarnes förenklande, komma naturligtvis äfven att i viss mån leda till samma resultat i afseende å LandsBoken.