Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Montgomerys motion, om tillökning i anslaget för Modell-kammaren och Mechaniska Sch olan.
Hos Högloft Ridderskapet och Adeln, har Herr Gustaf Montgomery sökt visa den stora nytta för det allmänna, som beredes genom de 2:ne i hufvud-Staden befintliga Inrättningar, Modellkammaren och Mecchaniska Sochlan, men hvilka icke skola kunna med behörig verksamhet uppfylla rääf Stats-Utskottets Betänkanden. f ■ ändamålet, i anseende till brist på nödige medel, emedan till den förra funnos anslagne endast 100 R:droch till den senare 375 R:dr. hvarmed skall bestridas reparation af gamla, samt anskaffning af nya modeller, Aflöning för en Directeur och 3:ne Lärare, hvartill kommer den oundvikliga uppassningen, underhållande af Instrumenter och Materialier samt dessutom årligen till 2:ne Stipendier sammanlagdt 100 R:dr för de Elever, som genom nya uppfinningar och skicklighet sig utmarka, Och som någon låmpelig förhöjning i detta ringa anslag syntes nödig, har Herr Montgomery härtill föreslagit en årlig Summa af 1,500 R:dr, att fordelas af den Authoritet som har Öfver-Styrelsen dervid, äfvensom en lika stor, på en gång utgående, Summa till Modellkammar- husets reparation, efter med System gjord och af erfarenheten anvisad plan, hvarigenom beredes allmänheten en lätthet att bese desse Inrättningar, och uppfinningar, hvilka nu till en stor del ligga dolde för de egentlige Idkarne, Och har Höglofl.
Ridderskapet och Adeln remitterat ärendet till åtgärd af Stats Utskottet, I anledning häraf får Utskottet upplysa, att enligt Staten för Mechaniska Scholan, hvilken vid 1815 års Riksdag flyttades från Staten för dc fria konsternes Akademi Stcits-Utskottets Betänkanden. i5a5 under Kongl. Landtbruks Akademien, utgöres denne Stat afen Directeur samt Architect för Bro-och vattenbyggnader
,som njuter Lön på Staten för fria konsternes Akademi; en Lärare i Theorien, en dito för practiken samt för undervisningen om modellernas sammansättning och en dito för Machine-ritning, hvilka hvardera njuta 100.
R:dr i arfvode. 2:ne Stipendier, dem Akademien eger att disponera till Studerande, som genom skicklighet och flit sig utmärka, det ena å booch det andra å 40
R:dr samt till Materialier och Verktyg 75 R:dr; utgörande sålunda hela Statsanslaget 477 R:dr årligen.
Att detta anslag, vid nu varande förhållande, icke motsvarar ändamålet måste af Utskottet erkännas, men som Utskottet, iden ordning 42. §.
Riksdags Ordningen föreskrifver, förskaffat sig underrättelse, att Kongl. Landtbruks Akademien, hvaraf Mechaniska Scholan utgör en del, disponerar icke obetydliga tillgångar, bör intet tvifvel uppstå, att Kongl. Akademien deraf företrädesvis framför andra mindre angelägne ämnen, anvisar hvad för denna del af dess omfattning erfordras, men hvartill Utskottet, vid StatsVerkets knappa tillgångar, anser sig icke kunna föreslå något ytterligare anslag, utöfver hvad redan bestås.
Hvad beträffar Herr Montgomerys Förslag om anslag för en gång af 1,500 R;dr i5a6 Stats-Utskottets Betänkanden. till Modell Kammare Husets reparation, så synes af de Utskottet meddelte uppgifter, att Kongl. Lantbruks Akademien redan för detta ändamål anvåndt 1,267 R:dr 3 sk. 6 rst. hvadan något särskildt anslag dertill lärer desto mindre erfordras som, i händelse Akademiens tillgångar ej skulle medgifva den ytterligare utgift, som för denna reparation kan finnas nödig, den samma synes bora bestridas af den för byggnader och reparationer å Kronans Publike hus i Hufvud-Staden å Stat anslagne Summa, hvilket allt till Riksens Höglofl.
Ständers profning vördsammeligen hemstålles.
Junii 1823.
Ankom den 2 Julii i8a3.
N:0 266.
Utlåtande, i anledning af Herr Huldbergs
Memorial, om inköp för allmänna medel af framlidne Professor Acharii efterlemnade Ört-oell Lafsamling. U.i Protocolls utdrag af den i:sta Mardi, har Wällöf!. Borgare-Ståndet till Stats-Utskottet remiterat ett Memorial afHerrP. V. Huldberg, deruti han föreslagit, att en Stats- Ut skottets Betänkan den. i52rj af framlidne Professoren och Riddaren Ackarius efterlemnad Ort-och Lafsamling, som skall vara af stort varde, måtte inköpas lör att låggas till det af Kongl.
Maj:t i Nåder inråttade Riks Musaeum och köpesumman, den Herr Huldberg förmåldt vara betydligen nedsatt under Samlingens verkliga varde, af allmänna medel anvisas med 5,000 R:dr Banco.
I anledning häraf får Stats-Utskottet yttra, att. enär berörde samlings beskaffenhet och verkliga värde icke blifvit undersökt och vitsordadt af Wetenskapsmån, hvilket ovilkorligen bör föregå innan afgöras må, om den bör för det allmännas räkning inköpas och köpeskillingen bestämmas, kan i sådant sakens skick, Utskottet icke tillstyrka, att någre Stats-medel dertill måga anslås; hvilket vördsamligen hemstålles till Riksens Höglofl.
Stockholm den 26 Junii 1823- Ankom den 2 Julii 1823.
Utlåtande öfver gjorde anmärkningar, vid Utskottets yttrande, i fråga om| Ämbets och i 5?8 Stats-Utskottets Betänkanden.
Tjeustemåns behof, att innan 70 års ålder taga afsked, med oalkortadt åtnjutande af innehafvande Lön.
I anledning af gjorde anmärkningar, hos Högvordige Preste-Ståndet, och Wallof!. Borgare Ståndet, vid Stats-Utskottets utlåtande ofver Pastor Primarii Herr Doctor Wallins motion, om Ämbets och Tjenstemåns behof, att före 70 års ålder kunna lemna Tjensten med tillgodonjutande at hela Lönen, hafva bemåldre 2:ne
Stånd återremitterat frågan till Utskottets åtgärd; varandes hos Högvordige Preste-Ståndet anmärkningen stödd på de grunder, som för motionen blifvit anforde_, samt inom WålIofl, Borgare-Ståndet åter yttradt, att den föreslagne, men af Utskottet icke tillstyrkte nedsåttningen af Terminen för Civile Tjenstemåns afskeds erhållande med hela Lönen ifrån 70 till 65 års ålder, vore en lämplig dispence från hvad författningarne nu stadga, intill dess den ifrågavarande nya pensions
Inrättningen komme till verkställighet; Och att enär för öfrigt meningen icke år, att nu varande Ämbets och Tjenstemän skulle tvingas att i denna Inrättning deltaga, torde i alla fall frågan om deras Pensions ålder böra särskildt Stats-Utskottets Jietänkanden. i52g behandlas, utan afseende på hvad vid nämnde Inrättning årgöres.
Utskottet får häruppå vördsamt svara , att då motionairen , vid den föreslagne nedsåttningen af Terminen från 70 till 65 års ålder, vid hvilken afsked med full Lons åtnjutande skulle få tagas, fästat det vilkor, att Ämbets eller Tjenstemannen borde med lagligt
Läkare betyg bestyrka sig vara i sjukligt och försvagadt tillstånd; så syntes Utskottet det någon allmän förmån i detta hänseende icke skulle tillskyndas Ämbets och Tjenstemanna Corpsen.
Enligt Kongl. Kungörelsen den 29 Junii 1798 ega de Ämbets och Tjenstemän, hvilkas primitiva
Lön utgör 600 R:dr i Contant eller goöR:dr i Indeldte Räntor, då de vid 60 års ålder åro af Sjukdom oförmögne, att i Tjensten fortfara, undfå Pension, svarande emot \ af innehafvande
Lön, den indeldte likväl endast till dubbelt belopp i penningar beräknad; Och då vid anförde förhållande, en Ämbetsman, som vid 65 år icke kunde styrka sig vara af sjuklighet uturståndsatt att qvarstadna i Tjensten, i alla fall Porst vid 70 år egde att med bibehållande af hela Lönen taga afsked, fann Utskottet den foreslagne förändringen föga kunna uppfylla det åsyftade ändamålet, samt att, ytterligare i43o Stats-Utskottets JBetänkanden. sårskildte stadganden i detta ämne böra undvikas, sedan den långe afsedde pensions Inrättningen för Civil Staterna nu snart kan komma till verkställighet, hvarigenom behofvet varder afhjelpt på ett sått, som jemnar de olika forhållanden, hvilka uppstått genom tillkomsten af de flere förordnanden härutinnan, som blifvit medelade, intill dess en allmän författning kunde vidtagas och fond för Pensions-Cassan åstadkommas.
Och finner Utskottet sig icke heller kunna frånträda denna tanke, hvilket dock vördsamt öfverlemnas till Riksens Höglofl.
Stånders beprofvande.
Stockholm den 26 Junii 1823.
Ankom den a Julii i8a3.
Utlåtande, angående tillämpningen af författningen om de Ämbets och Tjenstemåns rättighet, som fylt 70 års ålder, att behålla Lönen vid afskedstagandet TT ill Stats-UtskottetharHögvordigePresteståndet reputterat Herr Professoren Fröbergs, Stats-Utskottets ÉeiänkaHctetu i§3f bergs, utaf flere Ledamöter inom Ståndet, understödde motion, att sedan genom Kongl.
Maj:ts på Rikets Stånders underdåniga tillstyrkan, den 13 Martii 1770, utfärdade Nådiga Circulair Bref de vid Lands Staterne tjenande Ämbetsman, blifvit försäkrade att efter fylde 70 lefnads och 30 tjenste år, få vid afskedstagandet i sin öfriga lifstid bibehålla hela lönen i Men genom Rikets Ständers* vid sist förflutne Riksdag, vidtagne Och af Kongl. Maj:tS genom Nådig kungörelse den 11 October 1819 faststålde författning, ofvannåmnde stadgande blifvit i 'så måtto ändradt, att den afskedstagande Civile, så vålpenninge Löntagaren som den indeldte, endast skulle vara berättigad till stadgad pension af enahanda Lönbelopp, som dess vederlikar inom Collegierna, då han vid fylde 70 åt tillbragt minst 30 år i oafbruten tjenst-^ göring, Utan att 1819 års författning innehåller något undantag i afseende på äldre innehafvare af Lands Stats Syslor med indeldte Löner; det måtte, enär ingen Lag eller stadga bör hafva retroactiv
Verkan den ändring eller tillägg deri göras, att de som vid 1819 års författnings kungörande, uppnått minst 60 år, hvaraf de tillbragt 20 vid tjensten, böra efter 70 lefnads och 4 Sami, 98 i53a Stat.'i-Utskottets Betänkanden.
30 tjenste år få tillgodo njuta förmånen i 1770 års stadgande härom, under hvars aspecter de emottagit tjensten, och i förlitande på hvilken, de qvarstannat i dess utöfning, heldst i vidrigt fall, en verklig orättvisa skulle utöfvas mot desse Åldrige Tjenstemän, hvilket icke vore förenligt hvarken med Rikets Ständers värdighet, eller deras afsigt då de bestämde förändringen.
Stats-Utskottet får i anledning häraf upplysa att, på sått dess utlåtande angående pensions Inrättningen för Civil Staten upptager, hade redan vid 1756 års Riksdag fråga blifvit väckt, om en pensions Cassa för Civile Ämbets och Tjenstemän, om verkställigheten hvaraf Riksens Ständer år 1770 anhöllo, och att, emedlertid afskedstagande Ämbetsmän vid 70 års ålder skulle få till godo njuta hela Lönen, hvilket genom det åberopade Circulaire Brefvet, af den 13 Marii samma år, i Nåder bifölls; Hvarefter Kongl. Maj:st vidare i 5:te puncten af dess Nådiga förordning den 24 Januarii 1778, angående Lön Staternes förbättring, förklarade det Ämbetsmän af nämnde ålder, som långe och vål tjent, skulle ega tillgodo njuta berörde förmån intill dess någon författning, hvarpå Kongl. Maj:st ville vara betänkt, kunde vidta - Stat.s-Utskottets Betänkandeti. i533 gas, hvarigenom orkeslöse och vålförtjente Ämbets och Tjensteman med någon bärgning vid afskedstagande kunde hugnas.
I följd häraf hafva och både penninge Löntagande och de med indeldte Loner forsedde Civile Ämbets och Tjenstemän tillgodo njutit sådan rättighet, att vid afskeds undfående, efter uppnådd 70 års ålder, behålla Lönen, hvaremot efterträdaren i tjensten fått åtnöjas att tjena utan, eller med förut innehafvande
Lön, under den afgångne Tjenstemannens lifstid, intill år 1812, då, i anledning af Riksens Ständers underdåniga skrifvelse den 11 Julii, Kongl. Maj:st under den 3 December samma år, täcktes i nåder förordna, detsådane Civile Ämbets och Tjenstemän, samt Betjente, som fylt 70 år och undfått afsked med hela Lönens bibehållande, skulle få öfverflyttas på allmänna Indragnings Staten att densamma åtnjuta, på det Lönen vid verket måtte qvarblifva till deras förmån som de afgångnes sysslor erhölle.
Enär detta stadgande hade blifvit tillämpadt, icke blott till penninge Löntagarne, utan ock till de indeldte, funno Riksens Ständer vid Stats regleringen, sista Riksdag, sig böra derå fästa uppmärksamhet och förklarade i underdånig skrifvelse i534 Stats-Utskottets Betänkanclen. den io Juna 1818, det de val ansågo sådant icke rakt stridande emot gällande författningar, men att likväl, i afseende på de indeldte Löntagarne i allmänhet, omständigheter förekommit, som föranledde att taga forhållandet för framtiden under närmare bepröfvande, hvarvid finnes, att de handlingar, som legat till grund för Riksens Ständers beslut vid 1812 års Riksdag, utvisade, att det samma egenteligen haft till föremål de Låntagande Civile Ämbets och Tjenstemånnen i Rikets Hof-Råtter och Collegier, samt öfrige publike verk på Rikets Stat, utan att fråga varit väckt ojn utsträckande häraf till Lands-Staterne; uppå hvilka, med flere anförde skål och jemnförelser af den indeldte och den med penninge
Lön försedde Tjenstemannens rättighet och behof af Statens understöd då de gått ur dess tjenst, Riksens Ständer funno den jemnkning häruti både böra och skäligen kunna ega Rum, till beredande af ett råttvist förhållande dem emellan, att den indeldte Löntagaren, vid afskedstagandet efter uppnådde 70 år och 30 års tjenstetid, skulle åga, på allmänna Indragnings Staten uppbära så stor pension, som svarar emot hvad hans vederlike af den penninge Löntagande Civile Åmbetsmanna Staten i Lön på Stat åtnjuter, samt att hvarken Stats-Ut skottets Betänkanden. i535 han dervid egde skålig anledning till klagan öfver mindre inkomst ån hans vederlikar, eller Staten kunde sågas hafva brustit i den förbindelse den samma år skyldig den åldrige Tjenstemannen, hvilket beslut ock af Kongl. Maj:st gillades, uti nådig skrifvelse den 25 Junii samma år, på grund hvaraf Circulaire Bref derom till allmån efterrättelse af Kongl. Kammar Collegium utfårdades under den 11 October 1819- Då nu ofvan åberopade Kongl, förordning af den 24 Jan. 1778) angående den då verkstålde reglering af Lönings Staterne, hvilken författning egenteligen ligger till grund för Ämbets och Tjenstemåns rått, att efter fylde 7° ar a%a från syslan med full
Lön, beståmmer denne rättighet endast så långe och intill dess en annan författning i ånmet kunde vidtagas, hafva följaktligen de Ämbets och Tjensteman, hvilka befinnas vid den ålder, som motionen afser, varit ifrån tillträdandet af innehafvande syslor underkastade vilkoret af ett sådant förnyadt stadgande härutinnan; Och kan alltså tillämpningen af åberopade 181£) års författning till dem, som derefter tagit eller taga afsked icke anses verka retroactift till förlust af någon bestämd fördel; i hvilket fall åter nu ifrågastålde i536 Stats-Ufskottets Betänkanden. rättighet, med lika skål borde sträcka sig till alla som före 1819 hade ingått i tjenst vid Lands-Staterne, utan afseende på den ålder de innehade då denne förändring med pensions rättigheten vidtogs.
Wid en sådan förklaring af 18*9 års stadgande, som nu år föreslagen, skulle ock förmånen för den indeldte Löntagaren blifva ökad derigenom, att han, emot hvad 1778 års Kongl, förordning medgaf, kunde lemna åt efterträdaren full
Lön och erhålla en dylik på allmänna Indragnings Staten, samt Statsverket i följd deraf belastas med dubbla Löner, till fullt belopp efter indelningen, vid många Lands Stats Syslor, hvilket Riksens Ständer, enligt deras yttrande vid 1818 års Riksdag, hvarken förut hade medgifvit eller då funno sig kunna bevilja annorlunda, ån till likhet med hvad penninge Löntagaren bestås.
Den yrkade ändringen häruti skulle alltså, och till förekommande af Statens alltför kännbara gravation fordra att den indeldte
Löntagarens rättighet helt och hållet återfördes till hvad 1778 års författning stadgade, så att efterträdaren finge tjena utan eller med sin förra Lön; Men hvartill icke heller synes skål sedan, i anseende till de olägenheter, som varit följden deraf att Lön för den tjenstgörande Lands Stats Tjéftstemaiinen längre Stats-Utskottets Betänkanden.
153^ tid kunnat saknas, Riksens Ständer föreslagit och Kongl. Maj:st i Nåder gillat samt låtit utfärda ifrågavarande författning.
Stats-Utskottet finner, vid desse förhållanden, sig icke kunna tillstyrka bifall till hvad i ofvanberörde hänseende år föreslaget, utan anser det böra bero af de sårskildte skål ock omständigheter, som för en eller annan Tjensteman kunna förekomma, huruvida undantag från det allmänna stadgandet härutinnan, må, efter det Riksens Ständer, i anledning af Kongl.
Maj:ts Nådiga proposition, derom sig yttrat, finnes ega rum:
Hvilket vördsamt hemstålles till Riksens Höglofl.
N:o 26g.
Ankom elen 2 Julii 1S23.
Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande , angående bidrag af Staten till Pensions Cassa-Inrättning för Civile Ämbets och Tjenstemän.
Vid Utskottets den 3:dje nåstl Maj. afgifne Betänkande öfver Kongl.
Maj:ts j 538 Stats-Utskottets Betänkanden, Nådiga Remiss i fråga om bidrag afStaten, till inrättande af en Pensions Cassa får Ci-> vile-Ämbets och Tjenstemän, hafva anmärk-* ningar blifvit gjorde hos Håglöf!
Ridderskapet och Adeln, Hågvårdige Preste Ståndet, och Tållofl.
Borgare Ståndet, i anledning hvaraf ärendet blifvit återremitteradt.
Då Utskottet alltså till fårnyad åtgärd det samma företagit, har Utskottet funnit desse anmärkningar icke åsyfta någon fårminskning i de bidrag ai Staten, sorn blifvit fåreslagne, utan hufvudsakligen vara föranledde af de Reglementariske grunder och föreskrifter, hvilka det af särskilde Committerade uppgjorde förslag till Inrättningen innehåller, samt Utskottet i korthet upptagit till upplysning, om ändamålet och beskaffenheten af denna Pensions Cassa.
Och enär anmårkningarne dervid, genom discussionerne hos Riks Stånden, redan till betydlig del blifvit besvarade, återstår för Utskottet allenast, att i de frågor, som kunna tarfva någon närmare utveckling, upplysa förhållandet.
I sådant afseende förekommer hvad hos Högloft.
Ridderskapet och Adeln blifvit anfurdt, dels om Herrar Landshöfdingars, med flere högre Ämbetsmäns, uteslutande från deltagande i denna Pensions Inrättning, på den grund, at de innehafva för - Stats-Utskottets Betänkandcn. i53<) troende Sy slör samt högre Löner, hvarvid förekomme, att åfven ringare Ämbetsmän, såsom de der åro anstälde vid Konungens Cabinett och de Utrikes Beskickningarne, enl. 35 § Regerings formen innehafva förtroende Tjenster, dels angående denne Cassas formerande i närmare likhet med Arméens Pensions Cassa, i afseende på de högre
Ämbetsmännens delagtighet uti inrättningen, dels om Håradshöfdingars Pensions rått och dels om sättet och vilkoren vid tillvågabringandet af anstalten, så at de nu i tjenst varande deruti måga ingå, och densamma jemväl utsträckas till Tullverkets Stat m. m.
Enär, på sått Utskottets förra betänkande upptager, Kongl. Maj:st.
i Nåder öfverlemnat det utarbetade projectet til}, inrättningen, endast i afseende på de föreslagne bidragen dertill af Statens medel och formerandet af Cassan, så vål hvad angår de blifvande delegarne, som vilkoren i öfrigt, jemte det Reglementariske härutaf, beror på pröfning, sedan vederbörande vid Civile Staterne hörde blifvit, fann Utskottet sig icke egenteligen böra ingå i vidare granskning, af hvad som sålunda upplysningsvis bilfvit meddelt och syntes icke förr kunna bestämmas, ån tillgångarne för Intåttningen blifva gif - i54o Stats-Utskottets JJetänkanden. ne, heldst den samma hufvudsakligen skall grundas på deltagarnes egne tillskott.
Hvad angår Pensions råttigheten för Landshöfdingarne jemte de högre Ämbetsman, som innehafva förtroende Syslor, eller högre värdighet och Löner, ån att lämpligt funnits, att de uti denna Inrättning kunnat intagas, så afgifver nu Utskottet särskildt utlåtande öfver Kongl.
Maj:st. sedermera erhållne nådiga Remiss uppå flere Herrar Landshöfdingars underdåniga ansökning, rörande desse Ämbetsmans Pensions rått, och får i öfrigt harvid uplysa, att ehuru Committerade på den anförde grund, att de högre Ämbets vårdigheternes intagande i denna inrättning efter Lönerne, skulle rubba den mera låmpliga successiva proportion, som finnes de öfrige Ämbets och Tjenstemanna graderne emellan, och antingen borttaga allt för stort belopp af de samfåldte tillgångarne, eller och föranleda, att Pensions beloppet för det höga Ämbetet icke komme i något förhållande till behofvet, ansett sig icke böra föreslå särskildt
Class fördelning åt sådane högre Ämbetsmän, eller att inrättningen stråckes längre, ån till Råds Ämbeten, finnes härvid likväl iakttaget, att de högre Ämbetsmännen, då de uti lägre grader varit delegare i Cassan, Stats-Utskottets Betänkcnidén. i54t ega bibehålla sin Pensions rått i den Class de sålunda tillhörde, i likstämmighet med hvad som eger rum i Arméens Pensions Gassa, hvarföre ock den i sådant afseende gjorde Anmärkning synes förfalla.
Varande åter Troman inom Kongl. Cabinettet och Cancelliet uttryckligt upptagne, nemi. uti 2:dra Classen, Förste Secreterarne i Konungens Cabinet för utrikes Brefvexlingen, samt de till Kongl. Cancelli- Expeditionerne hörande Tjensteman i sine vederbörlige Classen Och låra för öfrigt de till beskickningarne hörande Åmbetsmån komma att, såsom förut pensionåras å Staten för rappellerade Ministrar.
Håradshöfdingarne åro åter upptagne bland vederlikar i 3:dje Classen; men något närmare bestämmande af rättigheten och skyldigheten för nu varande Åmbetsoch Tjenstemän att ingå uti Inrättningen, ån det af Committerade föreslagne, synes hvarken förenligt med rättvisa och billighet, eller närmare befordra ändamålet, hvars ernående år af synnerlig vigt både för Statens tjenst samt dess Civile Ämbets och Tjenstemanna Corps framtida fördel och säkerhet, samt ej längre synes böra fördröjas af den anledning att förändring af Personalen år ifråga, emedan Pensionairernes antal rättar sig efter de Contri - 1542 Stats-Utskottets JBetänkanden. buerandes, vare sig större eller mindre i anseende hvartill Utskottet ej eller finner detsårskildteUtskottets åtgärd i detta amne år nödig.
De hos Högvördige Preste Ståndet gjorde erindringar innefatta att Commiterades förslag till Pensions Inrättningen vore 1:0 mindre säkert calculeradt.
2:0 mindre billigt till sine grunder, och 3:0 mindre tjenligt för ändamålet j hvilke anmärkningar alltså endast afse det Reglementariske; Och ehuru Utskottet år öfvertygadt, det Inrättningen i sin verkställighet blifver, under noggrant öfvervägande af förhållanderne, så reglerad som säkerheten fordrar och med billighet delegarne emellan ofverenståmmer, samt tillgångarne kunna medgifva, har likväl Utskottet, med anledning af desse Anmärkningar, trodt sig böra tillstyrka den förändring, i io:de puncten af Förslaget, att, i stället för femton, 20 effectiva tjenstår skola, vid den utsatte lefnads åldern, utgöra minimum för rättigheten till Pension.
Beträffande åter de hos Vållofl.
Borgare Ståndet gjorde anmårkningarne, får Utskottet jämväl åberopa, hvad i afseende på det Reglementaira vid denna intåttning redan blifvit yttradt, med förklarande i öfrigt, att då ifrågavarande förslag egentligen afser de på Rikets Stat allönade Stats-UtskottetS Betänkanden. 1543 Civile Ämbets och Tjensteman, men Utskottet likväl funnit sig bora ifråga ställa att Stådernes Tjenstemän icke skäligen bora ifrån Inrättningen undantagas, så vida de underkasta sig enahanda afgifter som de öfrige, kunde dock sådant dess mindre ovilkorligen tillstyrkas, som frågan, hvad den angår, i likhet med hvad föreslaget år i afseende på andre utom Riks Staten lånade Ämbets-och Tjenstemän, såsom till exempel Tullverkets med fl. beror på deras hörande, samt närmare pröfning af Pensions Cassans omfattning, jemte öfriga förhållanden.
Utskottet får nu härvid tillägga det förslag, att sedan Kongl. Maj:st, i nåder faststålt de vilkor, hvarmed Städernes Ämbets- och Tjenstemän böra ega rått, att blifva delegare uti denne Pensions Gassa, dock endast på deras hörande må ankomma, huruvida de vilja uti inrättningen deltaga.
Sluteligen får Utskottet anmäla, att dess förra Betänkande år bifallet af Hedervärda Bonde Ståndet den I5:de sistlidne Maij, samt vördsamt öfverlemna detta yttrande till Riksens höglofl.
Stockholm den 26 Junti 1823- 1544 Stats-Utskottets Betänkanden.
N:0 270.
Ankom elen 2 Julli 1823.
Utlåtande i anledning af Kongl. Majas- nådiga Remiss uppå Landskamererarens Hr.
Kammarrätts Rådets m. m. A. Ekelunds ansökning, om dess Pensions rått vid afskedstagande!:.
Hos Kongl. Maj:t har Landskamereraren i Westmanlands Län, Herr Kammar Rätts Rådet och Riddaren af Kongl. Vasa Orden A.