Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att jag, då tiden medgaf och jag blef anmodad, ofta gjorde dessa anteckningar, kan jag icke neka, och jag anser mig icke deri hafva handlat i strid med Banko-reglementet, sorn väl icke kan förbjuda mig att biträda enskilda personer i deras angelägenheter.
Af hvad jag sålunda anfört visar det sig, att hela den stora och mig tillvitade egennyttan består deri, att jag uppoffrat tid och besvär för andra. 27
Med förbehåll att på de framställningar, som i öfrigt kunna göras, få afgifva muntliga svar, yrkar jag att icke heller denna del af målet må till någon åtgärd föranleda.
Stockholm den 2 Februari '1859.»
I sammanhang härmed uppläste Ola Månsson äfven den i anförandet åberopade handling, så lydande: »Genom tidningarna hafva vi erfarit, att ortens f. d Riksdagsman Hemmansegaren Ola Månsson i Gårdlösa, efter anmälan af Direktionen öfver Malmö Lånekontor, inför Svea Hofrätt blifvit ställd under tilltal, för det han i egenskap af vår Kommissionär tagit befattning med våra låneansökningar inom
Diskontverket och såsom arfvode derför beräknat sig en procent, hvilken åtgärd af bemälda
Direktion förklarats härleda sig af egennytta å Ola Månssons sida samt skall hafva hos oss alstrat missnöje.
Emot dessa orättvisa tillmålen, hvilka derjemte af illasinnade personer eller kanske Ola Månssons politiske motståndare fått en utläggning, som skulle han sjelf behållit och icke till oss låntagare oafkortadt aflemnal oss beviljade lån, la vi på det högsta protestera; ty med de ansökningar om lån ur statslånefonden, som vi ingifvit, har Ola Månsson icke i egenskap af Kommissionär tagit någon befattning, utan hafva vi endast antingen med honom skickat lånehandlingarna, dels i förseglade bref och dels oförseglade, till vår Kommissionär i Malmö, vanligen Kamrer Fogelklou, eller ock per posto öfversändt dem till våra Kommissionärer i Malmö Häremot hafva bemälde våra Kommissionärer dels direkte med Ola Månsson vid dennes hemresor från Malmö, dels på posten till honom öfversändt våra beviljade lån, hvilka eller de af Kommissionärer) i Malmö uppgjorda liqvider i behörig lid blifvit oss nöjaktigt tillställda; och har Ola Månsson härvid visat oss den tjensten att skicka oss bud, då medlen ankommit, ja till och med sjelf rest till några af oss med penningarna.
Någon särskild ersättning för sitt besvär har Ola Månsson hvarken begärt ej heller bekommit, utan har den procent, som blifvit uppförd å liqvidationsblanketterna, dem vi af Ola Månsson kostnadsfritt erhållit, af oss låntagare, som med utgifvarne af hypotheket delat de erhållna lånen, blifvit anslagen och beräknad såsom arfvode till vårt ombud i Malmö, lösen för vederhäftighetsbevisen och ersättning för skrifning såväl af lånehandlingarna sorn de särskilda förbindelserna emellan oss låntagare och våra löftesmän m. m ; och då denna procent skulle utgå i förhållande till den andel af lånet, som hvar och en låntagare och löftesman fått, kunna vi ej nog tacka Ola Månsson för de af honom erhållne ofvannämnde tryckta liqvidationsblanketter, ty derigenom har en betydlig lättnad vid omkostnadernas fördelning på låntagare och löftesmän uppstått.
— Med dessa våra tillgöranden hade Ola Månsson ej någon befattning och de kunna så mycket mindre ligga honom till last, som han icke mellan oss eller för oss skrifvit några förbindelser; och få vi slutligen förklara, det Ola Månsson efter följande förteckning, med afdrag af förskottsräntan och arfvodet till ombudet i Malmö, tillställt oss våra här upptagna lån.
Betygas i December 1858. 28 Borrby:
Landtbrukaren Stenberg, den '16 April, 2,500; C. J. Stenberg Sven Mårtensson, den 8 Maj, 1,400; Sven Mårtensson.
Anders Jeppsson, den 8 Maj, 3000; Anders Jeppsson. Wallby. Lars Jeppsson, den 14 April, 1,500; Lars Jeppsson.
Isac Olsson, den 10 April, 1000; Måns Olsson, den 22 April, 1000; Måns Olsson.
G lemminge: Jöns Jeppsson, den 22 April, 2,500; Jöns Jeppsson, åbo. Nils Troersson, den 16 April, 4,500; Nils Troersson.
Anders Isaksson, den 22 April, 1,500; Anders Isaksson, åbo Håkan Andersson, den 8 Maj, 3,000; Håkan Andersson, Glimminge.
Per Ingwarsson, (Örum), den 8 Maj, 1,200; Pehr Ingwarsson, n:o 19 Örum.
Nils Månsson, den 22 April, 4,000; Nils Månsson.
Köpingsberg:
Landtbrukaren G, Lindgren, den 8 Maj 6,000; Gust.
Salarp:
Per Erlandsson, den 22 April, 1000; Per Erlandsson.
Hagestad:
Jöns Hansson, den 6 Maj, 3,500; Jöns Hansson.
Andreas Eneberg, den 16 April, 1,600; Andreas Eneberg.
Ola Bengtsson, den 22 April, 1,500; Ola Bengtsson. J. H. Leufstedt, den 24 April, 2000; J H. Leufstedt.
Hofby: Per Hansson (N:o 23), den 22 April, 2,700: Per Hansson.
Per Hansson (N:o 15), den 17 Juli, 1,500; Jöns Nilsson, den 7 Juli, 1.500; Jöns Nilsson. Ingwar Ericsson, den 24 April, 3,500; Ingwar Ericsson.
Löderup:
Jöns Andersson, den 22 April, 2,000; Jöns Andersson.
Sven Andersson, den 8 Maj, 1,200; Sven S. A. S. Andersson Nils Svensson, den 8 Maj, 1,000; Nils (NSS) Svensson.
Fröslöf:
Lindström, den 22 April, 1,500; C A.
Ingwar Persson, den 22 April, 3,000; Ingwar Persson.
Hannas:
Nils Olsson, den 22 April, 3,000; Nils Olsson.
John Olsson, den 22 April, 1,500; John Olsson. 29 Hörup:
Ola Mattsson, den 16 April, 1,400; Orum:
Måns Olsson, den 22 April, 3,000; Hammenhög:
Joh. Areskoug, den 6 Maj, 3,000; Johan Clausson, den G Maj, 1,200; Holger Trulsson, den 22 April, 3,300; J.
Collin, den 22 April, 5,500; Jöns Månsson, den 8 Maj, 1,200; Christian Jönsson, den 22 April, 1,500; Ola Nilsson, den 22 April, 1,000; Lars Olsson, den 22 April, 1,500; Johan Persson, den 31 Mars, 4,000; Per Persson (Norregård) den 31 Mars, 1,500; Walleberga: Assar Olsson, den 22 April, 2,700.
Ingelstad:
Nils Jönsson, den 24 April, 1,000; Querrestad: H.
Hasselgren, den 16 April, 2,300; Jöns Mårtensson, den 26 Juni. 1,000; Nils Mårtensson, den 22 April, 1,000; Ola Nilsson, den 26 Juni, 2000; Lunnarp:
Per Olsson, den 26 Juni, 1,000; Nils Jönsson, den 22 April, 2,000; Ullstorp: Jöns Larsson, den 26 Juni, 4,000; Sälshög: Jacob Andersson, den 6 Maj. 2,000; Onslunda:
Anna Persdotter, den 16 April 3,000; Håkan Holmqvist, den 26 Juni, 1,000; Jöns Persson, den 22 April, 1,500; Hans Olsson, den 16 April, 3,000; P. Wigren, den 3 Juli, 1,150; Gumme Persson, den 7 Juli, 1,200; Tranås: H.
Schön, den 8 Maj, 1,000; Ola Mattsson, åbo n:o 3 Hörup.
Måns Olsson.
Joh Areskoug, v. häradshöfding.
(ICS) Johan Clausson.
Holger Trulsson. J. Collin, landtbrukare.
Jöns Månsson.
Christian (CIS) Jönsson.
Ola Nilsson.
Johan Persson.
Per Persson.
Nils Jönsson. H. Hasselgren.
Nils Mårtensson.
Per Olsson.
Nils Jönsson.
Jöns Larsson.
Jacob Andersson.
Anna (APD) Persdotter.
Häkan Holmqvist.
Hans Olsson. P. Wigren.
Gumme Persson. 30 Mårten Lasson, den 1 Maj, -1,000; Torslow, den 14 Juli, 8,000; Stridde (Askaröd) den 16 Juni, 10,500; Esperöd: Bergman, den 14 April, 15,750; Bodel Olsson, den 8 Maj, 5,000; Wanstad: Granquist, den 12 Maj, 3,000; Kronevall: G.
Carlsson, den 16 April, 2,000; Tungby: Lasse Larsson, den 22 April, 5,000; Henric Svensson, den Maj 1,300; Tjustorp:
Ola Nilsson, den 22 April, 1,000; Ola Andersson, den 16 April, 4,000; Sti ekhof: Per Nilsson, den 7 Augusti, 1,000; Bengt Larsson, den 31 Mars, 1,500; Flagabro: Sven Larsson, den 8 Maj, 3,000; Gärdlösa: Jöns Nilsson, den 31 Mars, 7,000; Nils Andersson, den 22 April, 1,500; Bengt Jeppsson, den 31 Mars, 2,600; Basmus Svensson, den 31 Mars, 4,000; O. Herrestad:
Måns Andersson, den 26 April, 1,500; Komstad:
Måns Andersson, den 6 Maj, 1,100; Stiby: Torkel Oisson, den 23 Juni, 1,500; Niis Olsson, den 6 Maj, 1,000; Wirrestad: Anders Jönsson, den 31 Mars, 6,000; Wemmerlöf: Per Persson, den 22 April, 2,500; Wemmarslö/storp: Nils Olsson, den 6 Maj, 1,000; Mårten Lasson.
C. M, Torslow. G. Stridde.
Fr. Bergman.
Bodel Olsson.
Anders Granquist.
Lasse Larsson.
Henric Svensson.
Ola Andersson.
Bengt Larsson.
Jöns Nilsson.
Bengt Jeppsson.
Basmus Svensson.
Måns Andersson.
Måns Anderson.
Torkel Olsson.
Anders Jönsson.
Nils Olsson. 31 Carleby: Jeppa Olsson, den 8 Maj, 1,650; Tågarp:
Jöns Mårtensson, den 22 April, 1.000; Mårten Christiansson, den 8 Maj, 1,500; Tommarp:
Nils Andersson, den 8 Maj, 1,200; Jerrestad: Mårten Jeppsson, den 22 April, 4,000; Gladsax: Bengt Jönsson, den 8
Maj 1,000; Cimbritshamn: C. Löwe, den 16 April, 1,000; Gislow: Michel Persson, den 22 April, 3,000; Jöns Persson, den 1 Maj, 2,000; Ofvanstående personers egenhändiga namntecknin. Wilk J.
Back, v. Kronolänsman.
Adress: Cimbritshamn &
Östra Herrestad.
Jeppa Olsson, Jöns Märi ensson.
Mårten Christiansson.
Mårten Jeppsson.
Bengt Jönsson.
Ciri Löwe.
Michel Persson.
Jöns Persson. > härå bevittna: A. Härstedt, f. d.
Inspektor.
Adress: Cimbritshamn & Stiby.» Ola Månsson anmärkte derefter, att å sistberörda handling, hvilken jemte det skriftliga anförandet af honom till protokollet aflemnades, väl saknades påskrifter af Isak Olsson i Wallby, Per Hansson å N:0 15 Hofby.
Assar Olsson i Walleberga, Jöns Mårtensson i Qverrestad, G.
Carlsson i Kronvall Och Nils Andersson i Tommarp, hvilka han icke kunnat anträffa, men att han ansåg den omständighet, att deras underskrifter fattades, icke inverka på saken, enär icke heller någon af dem, Ola Månsson veterligen, emot honom tillkännagifva något missnöje, hvarförutan Ola Månsson yttrade, alt större delen af douplette liqvidationerne, som åtföljt de lån han utqvitterat eller blifvit honom tillsände och å hvilka liqvidationer han tagit låntagarnes qvitto vid öfverlemnande till dem af deras lån, under hans frånvaro hemifrån blifvit förstörde, men att han dock ännu hade qvar trenne sådane, med hvilka douplette liqvidationer. dem Ola Månsson nu till Kongl. Hof-Rätten aflemnade, han ville styrka, att Hans Olsson och Jöns Persson i Onslunda samt Anders Isaksson i Glimminge erhållit sina lån till fulla de belopp, som Ola Månsson i Låne-Kontoret för dem uppburit. Advokat-Fiskaien Billbergh anhöll, det Ola Månsson måtte afgifva bestämdt förklarande, huruvida han, i afseende å alla lån om hvilka i målet är fråga, med låntagarne 32 uppgjort särskilde liqvider af samma beskaffenhet som de nu företedde, här ofvan omförmälde, med Ola Månssons egen hand ifyllde, men i öfrigt tryckte liqviderne Härpå svarade Ola Månsson, att för de flesta lånen blifvit uppgjorde sådana liqvider, af orsak att länen merendels delats emellan låntagarne och löflesmännen, då. i och för lättnad härvid, innan delningen verkställts, afsatts en, stundom blott en half procent af låue-beloppet till de kostnader låntagarne måst vidkännas i och för lånens erhållande, såsom för resor, ersättning för skrifning af förbindelserna, anskaffande af vederhäftighets- och gravationsbevis, arfvode åt Kommissionären i Malmö m m, hvilka alla kostnader, deraf en del blifvit bestridde före det lånen erhöllos och en del borde derefter godlgöras, skulle mellan delegarne i lånen fördelas i förhållande till hvarderas andel deri, och att detta procent-afdrag i de fall, der liqvidalionerna blifvit handskrifna, hvilket i början eller i fråga om de först beviljade lånen egt rum, upptagits under rubrik »omkostnader», men deremot sedermera, efter det Ola Månsson anskaffat tryckta blanketter, införts vid den i dem befintliga rubriken »provision»; och försäkrade Ola Månsson, att han icke af de lånsökande begärt eller tagit någon provision eller något arfvode eller af lånehandiingarnas lemnande till Kommissionären haft någon vinning.
Uppå af Advokat-Fiskaien slutligen gjord förfrågan, hvar det belopp som beräknats till ofvanuppgifne kostnader blifvit afsatt, yttrade Ola Månsson, att ehuru beloppet i liqvidationerna afsattes, låntagarne likväl sjelfve bekommit sina lån till fulla summan, och att det ej rörde Ola Månsson, huru låntagarne sedermera använde det afsatta kostnadsbeloppet, bedyrande Ola Månsson, det han aldrig ockrat på någon, utan tvärtom gjort uppoffringar af både tid och kostnader för att gagna det samhälle han tillhörde.
Sedan Advokat-Fiskaien Billbergh förbehållit sig att, efter det protokollet blifvit justeradt, få vidare yttra sig i målet, uppskjöls ytterligare handläggningen deraf till dag, som skulle framdeles utsättas och dertill parterne skulle kallas. Afträdde.
Efter befallning Joli.
Fr. Forsstrand.
Utdrag af Kongl. May.ts och Rikets Svea Hofrätts Protokoll, hållet i Stockholm den 10 Februari ISf>9.
Uti målet emellan Advokat Fiskalen här vid Kongl. iJof-Rätten Thure Arvid Billbergh å Advokats-Fiskals-embetets vägnar, samt förre Riksdagslullmäktigen Ola Månsson i Gårdlösa, hvilket mål den 2 innevarande månad hos Kongl Hof-Rälten förevarit, hade Parterne blifvit till denne dag kallade, och förekommo nu, vid upprop, så väl Åklagaren, som Ola Månsson, dervid dem meddelades, att 33 att det vid förra rättegångstillfället i målet förda protokoll nu komme att i Kongl.
Hofrättens förmak för parterne uppläsas, samt att de anmärkningar, hvilka parterne kunde finna sig befogade att dervid framställa, komme att genom protokollsföranden hos Kongl. Hof-Rätten anmälas; hvaruppå parterne afträdde.
Efter skedd protokolls-uppläsning fmgo parterne åter företräda; och sedan några smärre rättelser, i uppgifna hänseenden, blifvit i nyssberörda protokoll verkställde, förklarade parterne, på tillfrågan, att de emot riktigheten af samma protokoll icke hade något att erinra; dock anmärkte Ola Månsson, beträffande hans befattning med det Landtbrukaren Torslow beviljade lån, att, efter hvad Ola Månsson numera ville påminna sig, Torslow sjelf tillskrifvit Kommissionären vid Lånekontoret och uti brefvet inneslutit sina lånehandlingar, samt att Ola Månsson endast, på begäran, medtagit detta bref till Malmö och lemnat detsamma till Kommissionären, Advokat-Fiskalen Billbergh anförde, att, med afseende å den förklaring Ola Månsson vid förra förhöret afgifvit, Advokat-Fiskalen, under förbehåll, att, innan målet slutligen afgjordes, få särskildt yttra sig angående den tolkning af Banko-Reglementet och Ansvarighetslagen för Direktörerne vid Rikets Ständers Lånekontor, som Ola Månsson sökt göra gällande, anhöll att nu först få framställa åtskilliga frågor och anmärkningar, å hvilka Advokat-Fiskalen önskade, det Ola Månsson för sakens utredande måtte afgifva bestämda svar.
Med förmälan, hurusom af den utaf Ola Månsson vid sista rättegångstillfället inlemnade skrift från åtskilliga personer, antydande jemväl de i Lånekontoret i Malmö sökta penningelån, med hvilka Ola Månsson tagit befattning, det visade sig, att denna skrift, utöfver de vid förra förhöret af Advokat-Fiskalen omförmälde, upptog ytterligare fyra lån, nemligen för den 14 April 1858 ett till Landtbrukaren Bergman i Esperöd å Femton tusen sjuhundra femtio Riksdaler, för den 1 Maj 1858 ett till Mårten Larsson i Tränäs å Ett tusen Riksdaler och ett till Jöns Persson i Gislöf å Två tusen Riksdaler samt, för den 7 Augusti 1858 ett till Per Nilsson i Stickhof å Ett tusen Riksdaler Riksmynt, yttrade Advokat-Fiskalen, det han ansåg Ola Månssons mening, likasom Advokat-Fiskals-embetets pligt, vara att, äfven i afseende å dessa lån, göra Ola Månssons förfarande till föremål för denna undersökning; — i enlighet hvarmed Advokat-Fiskalen nu tillsporde Ola Månsson om den befattning han med berörda lån kunde hafva tagit Ola Månsson ' förklarade, att han icke biträdt med i ordningställande af handlingarna rörande nämnda fyra lån, men att han till Kamreraren vid Lånekontoret, Fogelklou, såsom förrbemälde lånesökandes kommissionär, aflemnat dessa handlingar och jemväl hos honom utqvitterat penningarne, samt att Ola Månsson icke uppgjort någon liqvid med Bergman om hans lån, utan efter afdrag af förskottsränta och Fogelklous kommissionsarfvode afsändt hela återstående lånesumman med en resande till Ystad, hvaremot Ola Månsson ville erinra sig, att han med låntagarne uppgjort liqvid om de tre öfriga lånen.
St. Just.-Ombudsmans. Embets-Bercittelse till 1859 års Riksdag.
5 I 34 Sedan Advokat-Fiskalen tillkännagifvit, att, med afseende å de dagar, å hvilka berörda fyra lån äfvensom en del af öfriga lånen, enligt omförmälda af Ola Månsson företedda skrift, skulle blifvit beviljade, förevarande mål komme att omfatta Ola Månsons tjenstgöring såsom Direktör i Länekontoret sistlidne år, ej blott, såsom Advokat-Fiskalen förut trott sig kunna antaga, under månaderna April till och med Juli, utan äfven under Mars och Augusti månader, äfvensom att, med ledning afen utaf Ola Månsson till Advokat-Fiskalen aflemnad uppgift å de Direktionens sammanträden, vid hvilka Ola Månsson icke närvarit, Ola Månsson skulle deltagit i pröfningen af alla de lån, hvilka, enligt i målet företedda handlingar, blifvit af Länekontoret beviljade den 31 Mars, den 14, 16, 22, 23 och 24 April, den 6, 8 och 12 Maj, den 16 Juni och den 17 Juli, i afseende å hvilket förhållande Ola Månsson, för sin del, endast hänfört sig till den nyssnämnde uppgiften, så och med erinran, det Ola Månsson förklarat sig genom det lånsökande lemnade biträde endast hafva räckt en hjelpsam hand åt lånbehöfvande i Ola Månssons hemort, tillsporde Advokat-Fiskalen med anledning häraf Ola Månsson, huru vidsträckt han ansåg sin hemort vara.
Härtill svarade Ola Månsson, att han med sin hemort afsåg de Härader, för hvilka han vid riksmöten varit fullmäktig, samt att af de lånsökande, hvilka Ola Månsson tillbandagått, de fleste varit boende i Ingelstads och Jerrestads härader, samt en del i Herrestads härad, men några äfven i Albo och Färs härader, genom hvilket sistnämnde härad Ola Månsson färdats på sina resor emellan Gårdlösa och Malmö.
Vidare förmälde Ola Månsson, på särskilda frågor, att samtliga lånen blifvit beviljade ur den så kallade Statslånefonden, med undantag måhända af Torslows lån, hvilket, enligt Ola Månssons qvittens derå, utgått ur Handelsdiskonten, samt af Per Hanssons i Hofby den 17 Juli beviljade lån, derför, enligt liqviden om samma lån, den afdragna räntan vore lägre, än den för lån ur förstnämnde fond då varande, eller åtta procent; att de flesta lånen utlemnats mot borgensförbindelser och endast några få emot inteckningssäkerhet; att Ola Månsson dock icke nu mera erinrade sig, hvilka af lånen lemnats mot inteckning; samt att, å beviljade lån, penningar i Kontoret alltid utfallit samma dag eller senast dagen näst efter det lånet bifallits. Efter det Ola Månsson, på dertill gifven anledning, förklarat, att han aldrig biträdt vid lånehandlingarnas författande eller kompletterande eller på annat sätt varit dervid behjelplig, än att han på förfrågningar lemnat lånsökaude råd äfvensom upplysning om vilkoren för låns erhållande jemte tryckta formulärer till förbindelser, yttrade Advokat-Fiskalen, att då mängden af ifrågakomne lån snart sagdt samtidigt söktes och alla handlingarna gingo genom Ola Månssons händer, Ola Månsson icke gerna kunde vara i okunnighet om namnen å den eller de personer, som biträdt med handlingarnas skrifvande, bevittnande och ordnande i öfrigt, hvilket sannolikt skett på samma ställe och af samma personer för en hvar af Ola Månssons resor till Länekontoret, helst 35 antagas kunde, att de särskilda vilkoren för lån ur Statslånefonden icke varit för mångå af de lånesökande, om ens för någon, tillräckligt kända; och uppmanade Advokat-Fiskalen derför Ola Månsson att uppgifva hvilken eiler hvilka dessa biträdande personer varit.
Ola Månsson genmälde, att han emottagit lånehandlingar ifrån olika ställen, utan att alltid veta, hvilken författat handlingarna; att en mängd af dessa mottagna handlingar varit skrifna på häradshöfdinge-bostället i Hammenhög; att Ola Månsson en gång mottagit utaf Inspektoren Löfberg på Örum omkring trettio stycken låneakter, bevittnade af Löfberg och Klockaren Willarsson; att biträde vid lånehandlingarnas skrifvande lemnats icke blott af skrifvarne å nämnde boställe utan äfven af Ola Persson i Gårdlösa, vice Länsmannen W. Back och förre Inspektoren A.
Härstedt med flere, samt att, hvad anginge anskaffande af vederhäftighetsbevis, de der alltid begärts hos domaren, Ola Månsson hvarken sjelf dermed tagit någon befattning ej heller hade sig bekant, hvilka för sådant ändamål besökt domhafvanden, men väl af lånsökande hört, att de ofta fått göra flere sådane besök, emedan de icke genast varit försedde med åtkomsthandlingar rörande sina fastigheter.
Då andra resor, derför kostnaden bort drabba de flere personer, emellan hvilka ett och samma lån skolat fördelas, åtminstone ej oftare torde hafva ifrågakommit, än resorna i och för anskaffande af vederhäftighetsbevis, och den lånsökande för det mesta varit hemmansegare och antagligen rest med egne hästar, i hvilka fall utgiften härför icke fick anses hafva varit af någon betydenhet, begärde AdvokaVFiskalen upplysning, hvilka de resor egentligen kunde hafva varit, derför kostnaden skall hafva ingått i dé så kallade provisionsafdragen.
Ola Månsson svarade, att andra resor i och .för lånehandlingarnas anskaffande ej förekommit, än till domhafvanden för anskaffande af vederhäftighetsbevis och understundom till Ola Månsson för aflemnande af lånehandlingarna, hvilka dock flere gånger blifvit med posten till honom öfversända.
Vid sådant förhållande och då, utom kostnaden för renskrifning, öfrige utgifter, som för lånehandlingarna erfordrats, funnos genom särskilda författningar bestämda och således lätteligen kunde till beloppen uträknas, förmenade Advokat-Fiskalen, att dessa lånekostnader icke, om ej undantagsvis för något af de mindre lånen, kunde hafva uppgått till tre fjerdedels procent af lånesumman; till ådagaläggande hvaraf Advokat-Fiskalen vidare anförde, att. om till exempel det Landtbrukaren Bergman beviljade lån å Femton tusen sjuhundra femtio Riksdaler Riksmynt varit ett så kalladt fastighetslån, kostnaderna derför, högt beräknade, utgjort för gravationsbevis Sex Riksdaler tjugufem öre, för förmynderskapsbevis Fern Riksdaler tjugufem öre, taxeringsbevisEn Riksdaler tjugufem öre, renskrifning Tre Riksdaler, protokollslösen och charta sigillata Fetntiofem Riksdaler, samt resor och postporto Tio Riksdaler tjugufem öre eller tillsammans Åttioen Riksdaler, hvaremot tre fjerdedels procent å lånet uppgått till Etthundra aderton Riksdaler tolf öre, som följaktligen efter afdrag af berörde Åttioen Riksdaler lemnade ett öfver - , 36 skott af Trettiosju Riksdaler tolf öre Riksmynt; att, om åter samma lån varit endast ett så kalladt namnlån, kostnaderne derför, likaledes högt beräknade, utfallit sålunda: för vederbäftighetsbevis Två Riksdaler femtio öre, renskrifning Tre Riksdaler, resor och postporto Tio Riksdaler eller tillsammans Femton Riksdaler femtio öre, så att på provisionsafdraget Etthundraaderton Riksdaler tolf öre uppkommit ett öfverskott af icke mindre än Etthundratvå Riksdaler sextiotvå öre Riksmynt, samt att förhållandet härmed måste hafva varit enahanda i afsende å de flesta öfriga lånen; och uppfordrade Advokat-Fiskalen alltså Ola Månsson, enär icke någon, om icke Ola Månsson sjelf, syntes hafva kunnat göra särskildt anspråk på dessa öfverskott, att upplysa, hvartill desamma blifvit använde.
Med anmärkning, det något provisionsafdrag å Bergmans lån icke skulle hafva egt rum, samt med förmälan, det Ola Månsson icke'kunde redovisa, huruledes låntagarne användt sina medel, yttrade Ola Månsson i öfrigt, till svar på Advokat-Fiskalens berörda framställning: att det ej kunde vara låntagarne förmenadt att lemna Ola Månsson någon ersättning för hans besvär, men att Ola Månsson icke uppburit sådan ersättning i andra fall än då lånen skulle fördelas emellan låntagaren och hans löftesmän, i hvilken händelse särskilda förbindelser upprättades, samt att denna ersättning aldrig skulle hafva uppgått till trefjerdedels procent; tilläggande Ola Månsson uppå särskild fråga, det han ej kunde påminna sig i afseende på huru många lån fördelning af nyssnämnde beskaffenhet egt rum.
Uppå erinran härefter från Advokat-Fiskalen, att, derest i afseende å mindre lån inteckningssäkerhet erbjudits, de vanliga kostnaderna härför näppeligen kunnat betäckas med trefjerdedels procent af lånebeloppet, och att det således borde utredas, hvilken i sådant fall, sedan liqviden med det vanliga procentafdraget egt rum emellan de särskilde delegarne i lånet, fått vidkännas bristen, medgaf Ola Månsson anmärkningens riktighet, men förklarade tillika, det han nu trodde sig med säkerhet kunna påstå, att icke något af ifrågavarande lån utgått emot säkerhet af inteckning.
Advokat