Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Drottningholm borde i framtiden tagas förbi Bällsta bro och öfver Blackeberg, underdånigst föreslagit ett 5:te alternativ, enligt hvilket bro öfver detta sund, med dertill hörande smärre väganläggningar intill brons båda ändar, kunde verkställas för en kostnad af 134,058 r:dr 44 sk.; dels ock 6:to) underdånigst hemställt, att, i läll sistnämnde vägsträckning, nemligen förbi Bällsta bro och Frösunda, skulle anses förmånlig, Nockeby bro kunde förläggas till annat ställe och Drottningholmsbron byggas flytande, hvarigenom byggnad och underhåll af bro vid Traneberg skulle för alltid inbesparas, och hvilket alternativ, såsom beräknadt till endast 131,030 r:dr 28 sk., skulle blifva det minst kostsamma.
Härjemte anmälde
Departements-chefen i underdånighet, hurusom, uti skrifvelse af den 24 sistlidne September, som nu äfven föredrogs, Kongl.
Maj:ts BefallningsBil.
As 6 till Kongl. Maj.ls Prop. 18S0. 1 Sami., 1 Afä., 1 Haft. 5 Kongl. Majus Prop. om Statsverk.
1830. hafvande i Stockholms län, jemte uppgift å kostnaderne för de under sednaste åren verkställde reparationer å nu ifrågavarande broar, underdånigsl tillkännagifva, att då, oaktadt dessa reparationer, Tranebergs bro för närvarande befunne sig i det skick, att någon partiel reparation å densamma svårligen vidare kunde företagas, sedan densamma under sistlidne vinter, vid då inträffade betydlige snöfall, blifvit så förstörd, att dess begagnande måst för en längre tid aflysas, samt, hvad Nockeby bro unginge, densamma vore till byggnadssättet af så vådlig beskaffenhet, att olyckshändelser lätt kunde inträffa, derest icke kraftigare åtgärder till betryggande af brons bestånd snarligen vidtoges, nödigt vore att med görligaste första företaga en total ombyggnad af den förra och en betydligare reparation af den sednare bron: varande i sådant afseende af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i underdånighet anfördt: att, enligt det af Löjtnanten Leyonancker upprättade förslag, kostnaden för en ny llottbros anbringande öfver sundet vid Traneberg i den sträckning nuvarande bro eger, skulle uppgå till 48,232 r:dr 24 sk., då deremot uppförandet af bro på fasta stöd i samma riktning skulle kosta 113,932 r:dr 16 sk., allt banko; men att, då erfarenheten visat, att flottbro öfver ifrågavarande sund icke vore lämplig, enär, till följd af läget, densamma icke kunde så inrättas, att mer och mindre betydliga skador derå under strängare snövintrar samt vid stormväder, serdeles då sådane inträffa under vårtiden vid islossningen, kunna förekommas, det sednare alternativet, oaktadt den betydligare kostnaden för sjelfva anläggningen, syntes ega ett afgjordt företräde, helst då härvid i betraktande tages, att det årliga underhållet af en med omsorg och på ändamålsenligt sätt uppförd bro på fasta stöd borde blifva högst ringa, jemförelsevis med kostnaderne för iståndsättandet af de bristfälligheter, som å en flott bro med temlig säkerhet kunde antagas årligen komma att erfordras; hvadan Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i underdånighet hemställt, att Kongl. Maj:t måtte låta anbefalla sådane åtgärders vidtagande, att anbringandet af en bro på fasta stöd öfver Tranebergssundet måtte i enlighet med förenämnde förslag ofördröjligen kunna företagas; — att då, hvad åter vidkomme Nockeby bro, det icke kunde bestridas, att, enligt hvad ett af Underlöjtnanten Enegren och Byggmästaren
Alm under den 14 September 1847 upprättadt och till Kongl. Maj:t insändt förslag utvisade, denna bro vore, med afseende å byggnadssättet, af en ganska vådlig beskaffenhet, men några åtgärder till betryggande af brons bestånd och förekommande af olyckshändelser icke blifvit på sednare tider vidtagne, Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande ansåge sig icke kunna undgå att i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes låta bereda skyndsam verkställighet af den i sistnämnde förslog till förstärkande af brohvalfven nödige ansedde pålning, för hvilket arbete kostnaden i förslaget blifvit uppskattad till 6,708 r:dr 38 sk. banko; — samt alt, beträffande Drottningholms bro, densamma, efter den Kongl. MajHs Prog. om Statsverk. 18S0.
35 år 1846 derå verkställda betydligare reparation, kunnat med mindre väsendtlige arliga reparationer hållas i farbart skick, hvadan den af Löjtnanten Leijonancker föreslagna ombyggnaden af samma bro tillsvidare syntes kunna undvikas.
Departernents-chefen yttrade härvid i underdånighet, att det här förut ornförmälde alternativ, enligt hvilket, genom begagnande, af en annan väg till
Drottningholm än den nuvarande, Tranebergs bro kunde blifva öfverflödig, icke lämpligen syntes böra ifrågakomma, enär väglängden till nämnde slott derigenom betydligt ökades, hvilket ock skulle medföra en högst känbar olägenhet för kommunikationen emellan hufvudstaden och den bortom Drottningholm belägna delen af Färentuna härad, samt att, då, hvad beträffade Tranebergsbro, densamma, enligt hvad af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande blifvit upplyst, befunne sig i sådant skick, att en ombyggnad deraf vore oundviklig, men anslaget för byggnader och reparationer icke till en sådan utgift iemnade någon tillgång, annan utväg icke förefunnes, än att derom till Rikets Ständer göra nådig framställning; och ansåg, i fråga orri byggnadssättet, Departements-cbefen, som i sådant afseende rådgjort med Ofver-direktören och Chefen för Yäg- och Yattenbyggnads-styrelsen, sig böra, i enlighet med dennes yttrade åsigt, i underdånighet föreslå, att, då anläggningen af fast bro skulle fordra icke mindre än nära 114,000 r:dr, men flottbro kunde åstadkommas för omkring 48,000 r:dr, det sednare alternativet måtte väljas, samt endast sistnämnde belopp således af Rikets Ständer äskas.
Hvad åter angick Nockeby bro, så ansåg Departemenls-chefen, att tillgång för den summa, som den derå föreslagna reparationen skulle erfordra, och hvilken beräknats till 6,708 r:dr 52 sk. banko, förefunnes å Sjunde huf— vudtitelns besparingar: och hemställde
Departements-chefen derföre, att frågan härom måtte på serskild underdånig föredragning få ankomma. 2:o. Guvernörens å St.
Barthelemy underdåniga memorial af den 28 sistlidne Maj, deruti, under åberopande af sina förut i samma ämne vid serskilda tillfällen gjorda framställningar, Guvernören ånyo i underdånighet anmält koloniens fortfarande behof af serskilda statsanslag, dervid dock, med hänsigt till den väckta frågan om öns försäljande till någon främmande magt, Guvernören ansett sig icke böra i underdånighet föreslå annat, än hvad för den närmaste tiden vore aldeles oundgängligt, i hvilket afseende sålunda underdånigst blifvit hemstäldt, det Kongl.
Maj:t måtte bos Rikets nu sammanträdande Ständer i nåder begära: att
Guvernements-sekreterarens på stat anslagna lön af 400 Spanska Daler, hvilken alltsedan år 1836 icke blifvit utbetald, måtte från och med nästkommande år får utgå med Sp. d:r 400: 36 Kongl. Majtts Vrop. om Statsverk. 1850.
Transport 400 att Läkarens årliga arfvode af 200 Sp. d:r måtte förböjas med » 200 att Fiskalens årliga arfvode af 300 Sp. d:r måtte ökas med » 100 700: att årliga reparations-anslaget af 400
Sp. d:r måtte för - höjas med 200: — hvarigenom de af statens hus och byggnader å ön, som ännu befunnes reparabla, troddes kunna utan behof af vidare anslag efter hand någorlunda iståndsättas och vidmakthållas; samt att, till bestridande i öfrigt af öns förvaltningskostnader, måtte anvisas ett förslagsvis beräknadt år - tillsammans 4,100: — motsvarande efter pari kurs 10,250 r:dr svenskt banko.
Departements-chefen ansåg väl de föreslagne lönetillökningarne af behofvet påkallade; men dels med afseende derå, att de framställningar i detta ämne, som vid förra riksdagen af Kongl. Maj:t gjordes, då blefvo af Rikets Ständer afslagne; dels ock, i betraktande af Statsverkets inskränkta tillgångar, fann Departements-chefen sig nu icke böra i underdånighet tillstyrka förnyad framställning härom.
Hvad åter angick byggnads-reparationerne, så hade
Departements-chefen anmodat Guvernören att inkomma med närmare upplysningar om hvad deraf vore mest angeläget, och då möjligen utväg till afhjelpande af de mest trängande behofven kunde beredas genom användande af tillgänglige besparingar å 7:de hufvudtiteln, samt således undvikas att för detta ändamål af Rikets Ständer äska serskildt anslag, hemställde
Departements-chefen, att pröfningen af denna fråga måtte uppskjutas.
Och då, ehuru det af Rikets sednast församlade Ständer för kolonien beviljade förlagsanslag af 6000 r:dr årligen under 3:ne år, under denna tid icke varit tillräckligt, sådant likväl, på sätt Guvernören anfört, väsendtligen härrörde af tillfälliga orsaker, såsom att tull-inkomsterne å ön varit serdeles låga och alt genom inträffade vakanser bland tjenstemanna-personalen andre personer måst ifrån fäderneslandet' ditsändas, tillstyrkte
Departements-chefen i underdånighet, det Kongl. Maj:t ville i nåder föreslå Rikets Ständer, att nämnde anslag fortfarande finge under ytterligare Irenne år utgå.
Hvad sålunda blifvit, i afseende å förestående med regleringen af Sjunde hufvudtiteln gemenskap egande frågor, af Departementschefen underdånigst yttradt och hemstäldt, behagade Kongl. Maj:t, uppå tillstyrkan jemväl af Stats-rådets öfrige ledamöter, i nåder gilla och bifalla. ligt belopp af 3,200: Kongl.
Maj:ls Prop om Statsverk. 1830. 37
Departements-chefen anmälde härefter till nådig pröfning utgifts-anslagen under Nionde Hufvud-titeln, omfattande Pensions- och Indragnings-staterne. l:o.
Under åberopande af Kongl. Maj:ts den 19 sistlidne Oktober serskildt fattade nådiga beslut om aflåtande till Rikets Ständer af förnyad Proposition, angående de, under namn af vakans- och liggetids- samt nådårs-besparingar, vid tillträdandet af civila och militära tjenster, föreskrilne löneinnehållningars upphörande emot ersättning till vederbörande pensions-kassor för den andel, de af dessa besparingar åtnjutit, erinrade
Departements-chefen i underdånighet, att uti Propositionen om Stats-verkets tillstånd och behof borde till uppförande å nu ifrågavarande titel, i enlighet med omförmälde nådiga beslut, föreslås följande ersattnings-summor, nemligen: för Civil-statens Pensions-inrattning . . . r:dr b:ko 10,300: ■— » Arméens Pensions-kassa — 31,400: — » Amiralitets-krigsmanskassan ....
— 3,400: — eller tillsammans 45,300: — 2:o. Allmänna Indragnings-st atén. 1 enlighet med hvad under denna dag blifvit, vid föredragningen af de till Andra Hufvudtitelns reglering hörande frågor, i nåder beslutadt, hemställde Departements-chefen i underdånighet, att uti propositionen angående Indragnings-staten borde inflyta framställning, dels att det årliga arfvode af 1,200 r:dr, som Professoren Doktor C. J.
Schlyter fått sig tillagdt för utgifvandet af Sveriges gamla lagar, fortfarande måtte intill nästa statsreglering få å nu ifrågavarande stat utgå, och dels att för förre Läkaren vid Norra Korrektions-inrättningen Doktor J. E.
Nyblceus måtte såsom årlig pension å samma stat anvisas beloppet af den aflöning, han under innehafvandet af sin nämnde befattning åtnjutit, eller 250 riksdaler.
Vidare, och under åberopande af hvad vid regleringen af Fjerde Hufvudtiteln blifvit i nåder beslutadt, erinrade
Departements-chefen i underdånighet, hurusom, jemlikt nämnde beslut, framställning borde till Rikets Ständer göras derom, att det på allmänna indragnings-staten uppförda årliga anslag af 10,000 r:dr till expektansarfvoden åt lönlösa officerare af arméen, i den mån detsamma, genom afgång bland innehafvarne af dylika arfvoden, redan vore eller ytterligare blefve disponibelt, måtte, 38 Kongl. Maj:ts Prop. om Statsverk.
1830. efter de grunder och med de belopp, Kongl.
Maj:t kunde i nåder finna lämpligt bestämma, få användas till pensions-förhöjningar åt afskedstagande Öfverste-löjtnanter, Majorer och Kaptener af Arméen, utöfver de pensioner, som dem ifrån Arméens Pensions-kassa tillkomme.
Likaledes erinrade Departements-chefen i underdånighet, hurusom, enligt från Civil-departementet öfverlemnadt protokolls-utdrag, som nu äfven anmäldes, Kongl. Msj:t under den 1 Juni innevarande år, vid beviljandet af Chefens för Strömsholms stuteri, Öfversten m. m. G.
Liljenstolpes afskedsansökning, dervid högre pension än 300 r:dr icke kunnat honom af stuteriets serskilda pensionsfond tilläggas, i nåder förklarat
Sig vilja hos Rikets nästsammanträdande Ständer föreslå anvisande åt honom af pension till enahanda belopp å Allmänna Indragnings-staten; hvarom framställning alltså borde i Propositionen om Stats-verkets tillstånd och behof, i hvad den nämnde Stat rörer, inflyta.
Under åberopande af hvad vid regleringen af Åttonde Hufvudtiteln blifvit i nåder beslutadt, hemställde
Departements-chefen jemväl, att i fråga om Allmänna Indragnings-staten måtte inflyta framställning, dels om fortfarande af förut beviljade anslag: till Vetenskaps-akademien för fortsatt anskaffande af teckningar utaf inhemska vester till ett arbete, benämndt »Sveriges Flora», äfvensom för utgifvandet af teckningar utaf Zoologiska föremål, 800 r:dr, och till Sekreteraren A. M.
Strinnholm för fortsatt utgifvande af hans arbete »Svenska folkets Historia från äldsta till närvarande tider», 1000 r:dr; dels ock om anvisande af följande nya anslag, nemligen: till bidrag för aflönande af en serskild Predikant i Ramsjö kapellförsamling 135 r:dr 16 sk.; till pension åt Teknologen vid Yetenskaps-akademien Professoren G. E.
Pasch, efter hans afskedstagande, 600 r:dr; samt likaledes till pension åt Professoren i teckning vid de Fria konsternas Akademi E.
Limnell, 730 r;dr.
Härefter anmälde
Departements-chefen följande till Kongl.
Majit uti Dess Finans-departement ingifne serskilda ansökningar om pensions-understöd, nemligen: a) af framlidne Öfverste-löjtnanten m. m. J. M.
Nordencreutzs och dess numera äfven aflidna enka Carin Sendelins fem oförsörjda döttrar, om bibehållande af den pension å 400 r:dr, som deras moder åtnjutit och de ega att intill vidtagandet af nästa statsreglering upphöra; hvilken ansökning blifvit af Landshöfdinge-embetet i Upsala län jemte skrifvelse af den 28 sistlidne September insänd och förordad; b) af framlidne Stats-rådet m. m.
Grefve Hårds 3:ne oförsörjda döttrar genom deras förmyndare, Kansli-rådet G.
Ulfsparre, att efter deras moders frånfälle få uppbära åtminstone någon del af den pension, stor 1,000 r:dr, som blifvit henne beviljad; Kongl. Maj:ls Prop. om Statsverk. 1830. 39 c) al' framlidne Hans Excellens Herr Justitie-stats-ministern C. P. Törnebladhs och hans nu äfven aflidna Enkefru G. C.
Oldenschölds oförsörjda dotter, Sophie Emelie Törnebladh, om bibehållande utaf någon del af den pension, hennes moder åtnjutit; d) af framlidne Stats-rådet J. F.
Ehrenstams enka, Constance af Trolle, hvilken underdåniga ansökning redan under den 9 Mars sistlidne år varit inför Kongl.
Maj:t i Stats-rådet anmäld, och dervid Kongl. Maj:t, jemte beviljande tills vidare af serskildt understöd, förklarat Sig vilja, uppå förnyad underdånig anmälan, besluta angående nådig proposition till Rikets
Ständer om anvisande af pension åt sökanden å allmänna Indragnings-staten; e) af framlidne Kontre-amiralen 1.
G. von Sydows Enka, Eleonora Wiggman; f) af framlidne Landshöfdingen, Friherre I.
O. Nauckhoffs Enka, Wilhelmina Cöster; samt g) af framlidne Landshöfdingen C. A. Iledenbergs Enka 11. G. C. Lyström.
I anledning af dessa underdåniga ansökningar, hemställde
Departements-chefen i underdånighet, att Kongl. Maj:t med afseende å härvid förekommande bevekande omständigheter ville i nåder föreslå Rikets Ständer: att det vid sednaste Riksdag, för tiden intill nästa statsreglering, å allmänna Indragnings-staten anvisade pensions-understöd af 400 r:dr åt aflidne Refailningsmannen på Upsala Slott, Ofverste-löjtnanten Nordencreutz’s enka, Carin Sendelin och hennes barn, måtte, sedan, enligt hvad upplyst blifvit, bemälde enka numera med döden afgått, få af hennes efterlefvande döttrar tillgodonjutas, så länge de lefva ogifta och befinna sig i behöfvande omständigheter; att af det pensions-understöd, stort 1000 r:dr, som vid 1844—45 årens riksdag blifvit å allmänna Indragnings-staten uppfördt för framlidne Stats-rådet Grefve Hårds enka, hälften, eller 500 r:dr, måtte vid Grefvinnan Hårds frånfälle få öfverflyltas på hennes 3:ne oförsörjda döttrar och af dem åtnjutas under enahanda vilkor, som för Ofverste-löjtnanten Nordencreutz’s döttrar blifvit föreslagne; att utaf den, vid 1844—45 årens Riksdag, framlidne Hans Excellens Herr Justitie-stats-ministern Törneblads numera äfven aflidna enkefru å allmänna Indragnings-staten tillagde pension, 200 r:dr, likaledes måtte, under förenämnde vilkor, på Herr Justitie-stats-ministern Törnebladhs oförsörjda dotter Sophie Emelie Törnebladh öfverflyttas; alt Rikets Ständer, med fästadt afseende å de af framlidne Stats-rådet och Chefen för Sjöförsvars-departementet J. F. Ehrenstam i lifstiden ådagalagda utmärkta förtjenster, samt den nödställda belägenhet, hvari hans efterlemnade enka med sju oförsörjda barn sig befunne, måtte för bemälda enka anslå en årlig pension af 800 r:dr; 40 Kongl.
MajUs Prop. om Statsverk. 1850. att, sedan Kontre-amiralen vid Kong!.
Maj:ts flotta J.
G. von Sydow, efter en mångårig, för det allmänna serdeles gagnande, verksamhet, med döden afgått, Rikets Ständer måtte för denne förtjente embetsmans i knappa omständigheter efterlemnade enka med 3:ne minderåriga barn likaledes uppföra en årlig pension af 666 r:dr 32 sk.; att framlidne Landshöfdingen friherre J. O. Nauckhoffs enka, med 2:ne oförsörjda barn, måtte, i anseende till hennes fattigdom, varda tillagd ett årligt pensionsunderstöd af 300 r:dr; samt att, då Landshöfdingen öfver Norrbottens län C. A. von Hedenberg vid sitt frånfälle efterlemnat enka och sju oförsörjda barn i serdeles nödställd belägenhet, en årlig pension af 600 r:dr måtte varda bemälde enka tillagd.
Departements-chefen i underdånighet den utaf Revisoren J. E.
Nyström under loppet af sistförflutne riksdag hos Kongl. Maj:t gjorda underdåniga ansökning, att, enär Rikets då församlade Ständer tillerkänt Assessorn J. A. Törneman rättighet att, när hans göromål vid utredningen af förra allmänna magasinsfonden upphörde, å allmänna indragnings-staten åtnjuta expektans-lön af 777 r:dr, motsvarande, utan förhöjning för spanmålen, den aflöning, som Törneman, hvilken vid f. d. allmänna magasins-direktionens upplösning år 1824 var Kammarförvandt, sedermera, efter af Kammar-rätten erhållet förordnande att vara Revisions-kommissarie uti det under bemälda embetsverk ställda Revisions-kontoret för allmänna magasins-ärendenas utredning, i sådan egenskap åtnjutit, Kongl. Maj:t måtte täckas i nåder föreslå Rikets Ständer att, i öfverensstämmelse härmed, jemväl medgifva, det Nyström, hvilken, vid magasins-direktionens upplösning, vid verket egde Kammarskrifvaretjenst, men af Kammar-rätten förordnats till Revisor i förenämnde kontor, med enahanda lön, som varit för Revisorerne i magasinsdirektionen bestämd, och dermed fortfarit, intilldess kontoret upphörde, samt således i delta hänseende befunnit sig i enahanda förhållande som Törneman, måtte, i stället för honom tillagdt expektansarfvode såsom Kammarskrifvare, 226 r:dr 32 sk., åtnjuta den aflöning såsom Revisor, hvilken han innehade, då göromålen med magasinsfondens utredning för honom upphörde, utgörande, ulan spanmålsförhöjning, 497 r:dr 8 sk.; öfver hvilken underdåniga ansökning Stats-kontoret, till följd af nådig remiss, under den 7 Juli 1848 sig utlåtit och dervid, på de af sökanden anförde skäl, å samma ansökning tillstyrkt nådigt bifall, dock så, att Stats-kontoret, ehuru Nyströms revisionsbefattning år 1843 upphört, ansett något retroaktivt tillgodonjutande af det förhöjda expektans-arfvodet icke kunna för honom ifrågasättas; och hade Kongl. Maj:t, som under den 22 Augusti 1848 ifrågavarande ansökning till nådig pröfning förehaft, väl Konyl. Maj.ts Prop. om Statsverk. 1850.
41 väl icke funnit lämpligt att till Rikets då församlade
Ständer rörande denna fråga göra nådig framställning, men förklarat
Sig vilja, uppå förnyad underdånig anmälan, taga i nådigt öfvervägande, huruvida dylik framställning kunde anses böra vid nästföljande riksdag ega rum.
Departements-chefen hemställde i underdånighet, att, med afseende å härvid lörekomne ofvan omförmälde förhållanden, Kongl.
Maj:t nu mätte täckas i nåder föreslå Rikets Ständer alt uti förenämnde till Revisorn Nrjström för närvarande utgående expektansarfvode bevilja en tillökning af 270 r:dr 24 sk., att å allmänna indragningsstaten uppföras.
Då, enligt Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers beslut, den serskilda ränta, som under benämning af Fahlu kungsgårdshjelp, utgjorts af vissa hemman inom Kopparbergs, Näsgårds och Säthers fögderier af Stora Kopparbergs län, numera blifvit, emot upphörande af derför medgifven lindring i bevillningen, afskaffad; hemställde
Departements-chefen i underdånighet, att, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts den 22 nästlidne Mars fattade nådiga beslut, framställning nu måtte göras till Rikets Ständer derom, att de nuvarande Läns- och Fjerdingsman samt Färjekarlar, Gästgifvare och Nämndemän inom herörde län, hvilka, före upphörandet af ifrågavarande serskilda ränta, sina befattningar innehaft och af anslag å samma utskyld varit i åtnjutande, måtte för den minskning i påräknade löneförmåner, som de genom meranämnde räntas försvinnande fått vidkännas, å allmänna indragningsstaten undfå motsvarande ersättning, hvilken likväl, med undantag endast för Länsmännen, så vidt ifrågavarande anslag tagits i beräkning vid bestämmandet af den år 4841 dem beviljade lönetillökning, skulle komma att, i mon af ersättnings-tagarnes afgång, indragas; och ansåg
Departements-chefen denna ersättning, som efter markegång borde utgå, kunna förslagsvis beräknas till 190 riksdaler.
Beträffande den andel af ifrågavarande ränta, som varit Landshöfdingen i Stora Kopparbergs län på lön och till embetsrummens eldning anslagen, erinrade
Departements-chefen, hurusom, enligt hvad vid regleringen af Sjette hufvudtiteln blifvit i nåder beslutadt, ersättning för denna löneinkomst komme att föreslås till anvisande å nämnde hufvud titel.
Vidare och sedan den af Stats-kontoret afgifne berättelse om statsverkets tillstånd och förvaltning, i hvad densamma rörde inkomsternas beräknande, förut blifvit i underdånighet föredragen, anhöll
Departements-chefen att nu få i underdånighet anmäla öfrige delar deraf, hvarvid förekom, att, i afseende å bestämmandet af medelpriset, för tiden intill nästa riksdag, å spanmålen under sådane löner, som innehafvarne tilllrädt före statsregleringen vid 1840—1841 årens riksdag, och för hvilken spanmål, om och i den mon nämnde medelpris öfverstege 7 r:dr tunnan, ser Bil. M 6 till Kongl. Maj-.ts Prop. 1850. 1 Sami., 1 Afd., 1 Bä fl. 6 42 Kongl. Maj-.ls Prop. om Statsverk.
18S0. skild ersättning borde från allmänna indragningsstaten vederbörande löne-innebafvare tillkomma, Slats-kontoret upplyst, att riksmarkegångspriset utgjort: för år 1848 r:dr 8: 20. » » 1849 » 6: 22. » » 1850 »6: 22. eller i medeltal r:dr 7: 5. 4; och hemställde Departements-chefen alltså, att det pris, hvarefter ofvanberörde ersättning skall utgå, måtte föreslås till 7 r:dr 5 sk. per tunna.
Då, enligt hvad Stats-kontoret äfven upplyst, de spanmålsqvantiteler, hvarför, efter de vid berättelsens afgifvande kända förhållanden, dylik ersättning borde ifrågakomma, uppginge till 24,047 tunnor, skulle således det dertill erforderliga anslag, som vid förra statsregleringen beräknades till 40,000 r:dr, icke behöfva utsättas till högre förslagsbelopp, än 3,000 riksdaler.
I sammanhang med förestående framställningar i fråga om allmänna indragningsstatens reglering, tillstyrkte
Departements-chefen äfven i underdånighet, det Kongl. Maj:t ville i nåder föreslå rikets Ständer, att det till godtgörande af indelningsbrist i Jemtland uppförda belopp af 400 riksdaler framgent måtte blifva förslags-anslag, i hvilket fall och då hittills å detta anslag uppkommit behållningar, som blifvit reserverade och hvaraf beloppet, enligt 1848 års rikshufvudbok, utgjorde 4,857 r:dr 8 sk. 7 rst., det öfverskott å samma anslag, som vid nya statsregleringens inträdande förefunnes, kunde till Riksgälds-kontoret öfverlämnäs.