Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan, uppå de af skattläggningsmännen föreslagna grunder, så väl Kongl. Maj:ts Befallningshafvande som Domkapitlet tillstyrkt det sökta boslällsbytet; äfvensom Boställs-direktionen och Chefs-embelet, dessa, sednare med dervid serskildt fästadt vilkor, att soldattorpet borde på Svinstads församlings eller dess komministers bekostnad förflyttas till Bjärstad, hafva Krigs- och Kammar-kollegierna, i afseende å sislberörde vilkor, upplyst att kapellans-bostället Wiskeryd från och med år 1847 blifvit från all roteringsskyldighet befriad t; så att det egentliga hindret för bifall till det sökta boställs-bytet finnes undanröjdt; hvadan kollegierne, som emot den till utrönande af ifrågavarande 2:ne boställens ömsesidiga värden anställda refnings- och skatlläggnings-förrättning icke funnit något anmärkningsvärd! förekomma, för egen del i underdånighet hemställt, att, för den händelse bytet i nåder bifölles, af Bjärstads hemmans och utjords dragande ränta, 6 Stats-Utskottcts Ut/ätande, N:o 77. tillhopa 11 R:dr 34 sk. 104 rst. specie, hvilket hemman med utjord skulle i stället för Wiskeryd blifva kapellans-hoställe, 4 R:dr 38 sk. 7\ rst. eller enahanda belopp, som kapcllanen hittills af Wiskcryds hemmansränta innehaft, mätte honom tiilgodokomma med:
Jo rdeboks-ränta.
Penningar ■— 4. 10.
— Tvä tunnor korn 1: 24.
En tunna bafra — 18* — Sex dagsverken — 18.
— En och en half ärlig häst — 12.
— En kungshäst — -• 8. 9; 47. 0. samt Hemmantals ränta.
Halfva landtlagsgärden 1: 10. 14.
Halfva byggningshjelpen — 21.
— Halfva salpeterbjelpen — 8. -— j. 39 Summa 4: 38. 71. hvaremot öfriga räntan af berörda hemman och utjord med 6 r:dr 44 sk. 31- rst. specie borde af Kapellanen årligen efter förvandling och markegång till Kronan utgöras; äfvensom att af Wiskcryds hemmansränta 12 r:dr 25 sk. 2-4 rst. specie, hvilket hemman i stället för Bjärstad med utjorden skulle blifva trumpetare-boställe 11 r:dr 2 sk. 104 r:st. eller enahanda belopp som förut af Bjärstads hemmans och utjords ränta trumpetaren tillkommet, måtte under indelningen inbegripas och återstoden af Wiskeryds hemmansränta 1 r:dr 22 sk. 4 rst. specie med Jorde bo k s - r än t a.
Städjepenningar — 10.— Fyra dagsverken — 12. — 3g 4 samt Hemmantals ränta.
Boskapspenningar 32.
Summa 1: 22. 4.
Stats- Viskottets Utlåtande. N:o 78. 7 specie, såsom ett löniiigs-öfverskott, af indelningshafvaren eller regementets lönefond för hvilken bostället disponeras till Kronan hvarje år behörigen utgöras och redovisas; hvarförutan krono tionden, som är påförd hemmanet Wiskeryd till ett belopp af 3 tunnor spanmål, och Bjärstad med tillhörande utjord till 3 tunnor och 4 kappar, borde för hemmanen och utjorden oförändrad utgöras samt hemmanen, så till åbyggnad som stängsel och häfd, af vederbörande i laggildt stånd aflemnas.
Maj:t, som i anledning af hvad sålunda i underdånighet yttradt och upplyst blifvit, funnit skäl förekomma till bifall å det ifrågasatta utbytet af ofvannämnda tvännc boställen på de af Krigs- och Kammar-Kollegierne föreslagna grunder och vilkor, har, i den nu aflåtna nådiga propositionen, täkts föreslå Rikets
Ständer att för deras del samma utbyte medgifva.
Ock dä den genom det föreslagna utbytet af merberörde tvänne boställen för Svinstads församling åsyftade fördel kan, enligt hvad utredt blifvit, vinnas utan någon förlust för Staten anser Utskottet sig äga skäl tillstyrka Rikets Ständers bifall lill hvad Kongl. Maj:t i berörde hänseende nådigst föreslagit.
Ank. till Exp.-Utsk. den 14 Mars 1851, kl. 10 f. m.
Utlåtande, i anledning af föreslagna förändringar uti nuvarande sladganden angående förräntningen af fonden för Hjelmare kanal- och slussverks framtida underhåll.
(R:gs Afl) Ridderskapet och Adeln har till Stats-Utskottet remitterat en af Herr Anckarsvärd, August, härom väckt motion, för hvars innehåll Utskottet skall redogöra, sedan några närmare upplysningar om tillkomsten och lydelsen af de stadganden, som motionären ansett böra förändras, först blifvit meddelade. 8 Stats-Utskottcts Ullålande, N:o 78.
Utom den, Hjelmare Kanal- och Slussverks-bolag, under hela byggnadsliden, enligt 9 § i bolagets privilegier af den 31 Juli 1816, tillerkände, samt till 1833 års slut utaf Statsverket utbetalda ränta å aktiekapitalet, hafva, för ombyggnaden af nämnde kanal-och slussverk, följande bidrag utaf allmänna medel utgått nemligen: under åren 1815 och 1816, utaf Riks-Statens dåvarande 9:de hufvudtitel . 50,000: — — ett år 1818 från Rikets Ständers Bank utbekommet lån å . 200,000: samt ett vid 1823 års riksdag beviljadt, och till utbetalning från Riksgälds-kontoret anvisadt, ytterligare lånebiträde af . 530,000: — — eller tillsammans ll:dr 780,000: — — Efter det dessa medel blifvit till sagde byggnadsföretag använda, ingick Kanal-Direktionen i början af år 1829 till Kongl. Maj:t med underdånig anhållan, att hos Rikets då församlade Ständer nådig framställning måtte göras om eftergift och afskrifning af bolagets skulder till Banken och Riksgähls-Kontoret för de derifrån utbekomna låneunderstöden; hvarvid
Direktionen, till säkerhet för kanalens framtida vidmakthållande, utan att det allmänna derför skulle behöfva vidkännas någon ytterligare uppoffring, i underdånighet föreslog, att sedan kanal- och slussverkets ombyggnad blifvit fullbordad samt aktieägarne erhållit ersättning för sina härtill lemnade räntebidrag, borde det öfverskott af kanalinkomsterna, som uppkomme efter bestridandet af de oundvikliga utgifterna, jemte mindre reparalionsoch underhållskostnader, samt 5 procents årlig ränta å aktiekapitalet afsättas och bilda en fond Lill större reparationer, när de komme att erfordras, samt till slussarnes ombyggnad, då denna i en framtid måste företagas.
Med anledning af Kanal-Direktionens sålunda gjorda och till Rikets Ständers pröfning i nåder öfverlemnade anhållan, förklarade Rikets Ständer, att den sökta eftergiften och afskrifningen, skulle bevtljas, så vida bolaget visade sig, inom en tid af högst sex år från kanalens fullbordande, hafva, till fond för kanalens framtida underhållande, samlat och afsatt en summa af åtminstone 15,000 r:dr.
I öfverensstämmelse med samma
Direktions sedermera gjorda, och af Kongl, i Maj:t till Rikets Ständers afgörande jemväl hänskjutna, hemställan, biföllo Rikets Ständer vid 1834 och 1835 års riksdag, att den fond, hvilken borde afsättas, skulle, i stället för kontant, få bestå i en af
Direktionen utgifven och uti bolagets egendomar stora Wallby och Oppeby intecknad samt lill Rilcsgälds-Kontoret ademnad skuldförbindelse å '15,000 r:dr med 5 procents årlig ränta, hvilken ränta, genom Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 78. 9 ta, genom Direktionens försorg, borde med 750 r:dr hvarje år lill RiksgäldsKontoret inbetalas; men deremot vägrade Rikets Ständer sitt bifall till Direktionens tillika gjorda framställning om Riksgälds-Kontorets åläggande att ombesörja räntemedlens utlåning så snart de dit influtit, utan stadgade, att allt hvad under benämningen af ränta till Riksgäids-kontoret inginge, skulle, i utbyte mot antagliga säkerhetshandiingar, Direktionen tillhandahållas.
Till förenkling af utlåningssättet samt minskning af förvaltnings- och kontrolleringsbestyret vid ifrågavarande medels förräntande, föreslog
Direktionen under riksdagen åren 1840 och 1841 några jemkningar uti de vid nästföregångna riksdag meddelade föreskrifter rörande utlåningens verkställighet; hvarjemte en enklare plan i afseende på sagde medels framtida förvaltning Rikets Ständer underställdes, hvilken plan var af
Direktionen uppgjord under förutsättning af en sådan fördelning af förvaltnings-bestyret, att Direktionen pä eget ansvar och utan lliksgiilds-Ronlorets medverkan, borde ombesörja utlåningen samt vårda lånehundlingarna, intilldess en så stor tillgång hunnit samlas, att densamma lämpligen kunde emot inteckning i fast egendom utlånas, hvarefter de för det sålunda utlånade beloppet ei hallna säkerhets-handlingarna skulle till Riksgälds-Kontörel aflemnas; omfattande denna, i 75 särskilda perioder eller serier fördelade, plan, en tiderymd af 100 år, vid hvars slut, så vida icke inträffande olyckshändelser eller andra tillfälligheter dessförinnan föranledde ett oundvikligt anlitande af de samlade medlen, en kapitalfond af mer än 2,000,000 r:dr skulle vara bildad.
Som Rikets Ständer, enligt Stats-Utskottets härom afgifne och af samtlige Riks-Stånden godkända utlåtande N:o 484, funno det af Direktionen, å Hjelmare kanal-bolags vägnar, föreslagna sätt för meranämnda fonds bildande fullkomligt öfverensstäm mande med syftningen af Rikets Ständers, angående samma fond förut fattade, beslut samt dessutom både eaklare och ändamålsenligare, än de vid 1834 och 1835 års riksdag stadgade ärliga ränteliqvider, så ock enär, genom de, till åstadkommande af jemna summor, utaf bolaget erbjudna tillskott samt den oafbrutna ränteberäkningen, fonden komme att vida hastigare ökas och tillväxa, beslöts och förordnades af Rikets Ständer bland annat: att räntan för ofvannämnde, i stora Wallby och Oppeby intecknade, förskrifning, tillika med de, genom utlåning af denna räntas årliga belopp, ytterligare uppkommande räntemedel, skulle förblifva under kanal-direktionens vård och förvaltning intilldess en viss betydligare summa såmedelst blifvit bildad, och hvilken summa tills vidare bestämdes till ett belopp' af högst 6,000 r:dr; Bih. till B.
Prof. 1850 & 1851. 4 Sami. 1 Afä. 21 haft. 2 10 StaU-Utskottets Utlåtande, N:o 78. att Kanal-Direktionen derefter skulle för detta räntebelopp till Riksgälds-Kontoret aflemna sådana låne- oell säkerhetshandlingar, som öfverensstämde med det reglemente för ifrågavarande medels utlåning, hvilket efter dertill af Direktionen afgifvet förslag, komme att af Kongl. Maj:t i nåder fastställas och utfärdas; att de för dessa lånehandlingar inflytande räntemedel, äfvensom ofvanberörde smärre kontanta tillskott jemte de, vid länehandlingarnes aflemnande till Kiksgälds-Kontoret, återstående ränte-öfverskott, likaledes skulle genom
Direktionen förvaltas och göras fruktbärande; att Direktionen deremot skulle vara Riksgälds-Kontoret ansvarig, att den för hvarje år upplupna räntan å ej mindre förberörde intecknade skuldförbindelse än då samlade ränte- och tillskotts-medel, vid årets slut, blefve fiir fondens räkning fruktbärande efter en, tills vidare, till 5 procent bestämd räntefot, så att fonden under loppet af hvarje år tillväxte med en summa, motsvarande 5 procent å fondens ursprungliga belopp jemte den vid samma års början befintliga räntebehållning; att
Direktionen till säkerhet för fondens bildande i öfverensstämmelse med de i ofvan omförmälda plan tillämpade och af Rikets Ständer fastställda grunder, borde afgifva en särskild förbindelse att vid de i planen uppgifna tidpunkter till Riksgälds-Kontoret aflemna föreskrifna låne- och säkerhetshandlingar för de då utlånade räntcmedlen; hvilken förbindelse, till en början, skulle omfatta tiden till 1854 års slut, samt följaktligen afse de Riksgälds-Kontoret vid nedannämnde tidpunkter, enligt samma plan, tillkommande lånehandlingar, nemligen vid slutet af år 1845 för 5,000 r:dr, vid 1850 års utgång för 6,000 r:dr och vid 1854 års slut för 5,000 r:dr; hvarförutan Direktionen borde hos Riksgälds-Kontoret ställa antaglig säkerhet för ett belopp af 5,000 r:dr utaf de under direktionens vård befintliga, fonden tillhöriga, medel; att innan den genom influtne räntemedel bildade behållningen uppginge lill en summa, motsvarande det ursprungligen afsatta och intecknade kapital-beloppet, eller 15,000 r:dr, finge någon del af denna behållning icke användas lill utgifter för kanal- och slussverkets underhållande ; samt att, när någon intecknings-förnyelse, bevakning eller utsökning i afseende på de till Riksgälds-Kontoret afleinnade säkerhets-handlingarne erfodrades, borde
Direktionen härom foga anstallt, utan att Riksgälds-Kontoret dermed behöfde taga någon befattning; hvadan de låne- och säkerhets- samt öfriga Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 78. 11 handlingar, som
Direktionen, för detta åliggandes fullgörande, mäste begagna, skulle uppå skeende anmälan hållas densamma tillhanda, emot förbindelse att handlingarne till Riksgälds-Kontoret återställa så snart de blifvit för ändamålet begagnade.
Till följd af dessa stadganden, bar Hjelmare Kanal-Direktion, under den 23 Oktober 1841, afgifvit den af Rikets Ständer föreskrifna förbindelsen att vid slutet af åren 1845, 1850 och 1854 till Riksgälds-kontoret aflemna lane- och säkerhetshandlingar, motsvarande ett sammanlagdt belopp af 16,000 R:dr, samt att äfven för öfrigt ställa sig de af Rikets Ständer rörande ofta nämnde fond fattade beslut till behörig efterrättelse; hvarjemte Riksgälds-kontoret utaf
Direktionen erhållit ej mindre den stadgade serskilda säkerheten för ett belopp af 5,000 R:dr, utan äfven lånehandlingar för den vid slutet af år 1845 upplupna räntan.
Sedan ett af Direktionen i underdånighet afgifvet förslag till reglemente för utlåningen af fondens medel blifvit af Kongl. Maj:t ogilladt, såsom stridande emot dc af Rikets
Ständer meddelade bestämmelser i fråga om såväl utlåningens besörjande, som beräkningen af räntan för dc utlånta medlen, samt Direktionen erhållit nådig befallning att, under noggrannt iakttagande af Rikets Ständers härom fattade beslut, uppgöra och underställa Kongl. Maj:t ett nytt förslag till sagde reglemente; sä bar detta förnyade förslag blifvit aflemnadt och derefter i nåder remitteradt till Fullmäktige i Riksgälds-kontoret, hvilka, i anseende till framställda anmärkningar emot åtskilliga af Direktionen föreslagna stadganden, låtit upprätta samt nyligen till Kongl. Maj:l i underdånighet öfverlenmat ett annat förslag till ifrågavarande reglemente.
Efter anförandet af åtskilliga bland de utaf Rikets Ständer rörande mera nämnde fond meddelade beslut och föreskrifter, har Herr Anckarsvärd yttrat, att det för kanaldirektionen hvars medlemmar voro bosatte på spridda, från kanalen mer eller mindre aflägsna ställen, skulle vara alltför svårt och nästan omöjligt att fullgöra dessa föreskrifter; i hvilket afseende han erinrat: att det icke billigtvis borde eller kunde fordras af Direktionen, att i ett land, der publika papper saknades, utlåna allt större och större kapitalbehållningar emot 5 procents ränta samt antagliga inteckningar eller andra säkra handlingar; att allt framgent förvalta en fond samt bevaka säkerhetshandlingar, hvilka förvarades hos ett allmänt embetsverk på långt afstånd från den ort, der Direktionen hade sin egentliga verkningskrets, — samt att ställa serskild säkerhet för ett belopp af 5,000 R:dr, 12 Stals-Utskoltets Utlåtande, N:o 78. oaktadt sådan förut blifvit af
Direktionen aflemnad för en summa af 15,000 R:dr.
Herr Anckarsvärd har derföre hemställt och föreslagit. l:o att i anseende till svårigheten att anskaffa antagliga säkerhetshandlingar för de i planen beräknade belopp, någon maximisumma af de medel, Direktionen i detta hänseende finge hafva under sin vård, tills vidare icke måtte varda fastställd; 2:o att ränteafkastningen utaf de till
Riksgäldskontoret aflemnade lånehandlingarne måtte uppbäras och förvaltas af detta verk, hvarest sådant kunde med större lätthet och mindre omgång, än af Direktionen verkställas; 3:o att, med hänsigt till dels de på förhand icke beräkneliga svårigheterna att få kapitaler med säkerhet förräntade och dels räntefotens allmänna sänkning, räntan för nu ifrågavarande medel måtte bestämmas till 4 procent; 4:o att sedan de till Riksgälds-kontoret .aflemnade räntemedlen uppgått till ett belopp af 15,000 R:dr, den derstädes emedlertid hypotiserade inteckningen i Bolagets fastigheter måtte till bolaget återställas; 5:o att enär
Direktionen förbundit sig ansvara för de under dess vård befintliga medel, det hos Riksgälds-kontoret af en bland Direktionens ledamöter deponerade hypothek å 5,000 R:dr mätte till honom återlemnas; 6:o att
Riksgälds-kontoret måtte fä sig ålagdt föranstalta om erforderliga inteckniugsförnyelser, bevakningar och utsökningar för dit aflemnade lånehand1 ingar; och 7:o att de angående förevarande ämne i Riksgälds-kontorels reglemente meddelade föreskrifter måtte äfven för öfrigt till sin redaktion undergå nödig rättelse.
Derjemte och under yttrande af den öfvertygelsen, att en betydlig del af ifrågavarande fond aldrig skulle komma att för Hjelmare kanal-verk erfordras, har motionären alternativt och företrädesvis hemställt, huruvida icke lämpligast och nyttigast vore, alt fondens kontanta medel i runda summor aflemnades till Rikets Ständers Bank för att derstädes, genom fastighetslåuefondens eller diskontrörelsens förstärkning, eller ock på annat sätt, göras fruktbara och förökas för det med dessa medel afsedda ändamål.
På sätt Utskottet här ofvan uppgifvit, väcktes redan vid 1834 och 1835 års riksdag fråga derom, att Riksgälds-kontoret borde ombesörja utlåningen af de för Hjelmare kanalfonds räkning influtna räntemedel; men Rikets Ständer förklarade sig icke kunna bifalla denna framställning, utan förordnade, att ifrågavaran - Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 78.
13 de medel skulle genom kanal-direktionens försorg utlånas.
Samma skäl, som föranledde Rikets Ständers vid nyssnämnde riksdag sålunda fattade beslut, fortfara ännu att ega sin fulla giltighet, helst några sådana, då oförutsedda, förhållanden, som möjligen kunde påkalla en förändring i detta beslut, sedermera icke inträffat; hvadan och dä härtill numera dessutom kommer, att utlånings- och förvaltningsbestyrels öfverflyttning pa Riksgälds-kontoret skulle medföra en alltför väsendlig rubbning uti och afvikelse från den af Direktionen uppgjorda samt af 1840 och 1841 års
Ständer till framtida efterrättelse fastställda plan för fondens bildande och tillväxt, Utskottet ingalunda kan understödja det under innevarande riksdag ånyo framställda och emot förut meddelade stadganden rakt stridande förslaget, att ränteafkastningen af fondens låne-handlingar skall uppbäras och förvaltas samt ifrågakommande inteckningsförnyelser, äfvensom bevaknings- och utsökningsåtgärder, ombesörjas af Riksgälds-kontoret.
I afseende på den, till stöd för detta förslag, af motionären uppgifna svårighet och omgång, som med iakttagandet af det hittills stadgade förfaringssättet skulle vara förenade, *torde utskottet böra upplysningsvis erinra, att, jemlikt de utaf Kongl. Maj:t under den 24 April 1820 stadfästade reglor för Hjelmare kanalbolag, skall en af Direktionens Ledamöter vara boende här i hufvudstaden, samt att, enligt det nu sednast i underdånighet föreslagna reglementet för ifrågavarande fonds förräntning, får denna verkställas ej allenast emot inteckningar i fast egendom utan ock genom belåning- eller uppköp af åtskilliga verks och inrättningars räntebärande obligationer.
Beträffande den nu jemväl ifrågaställa förändring af stadgandet, att de under direktionens vård befintliga räntemedlen icke fa öfverstiga en viss, för närvarande, till 6,000 R:dr bestämd summa, så synes detta stadgande både välgrundadt och ändamålsenligt; hvadan Utskottet anser detsamma böra fortfarande bibehållas.
Vidkommande derefter den yrkade nedsättningen i beräkningsgrunden för räntans årliga belopp, så finner Utskottet nuvarande penningeförhållanden icke innefatta någon skälig anledning för Rikets
Ständer att medgifva förändring af den ränteberäkning, som direktionen sjelf föreslagit och hvars fortsatta tillämpning intill 1854 års slut utgör grunden för de till beloppet bestämda summor, för hvilka direktionen genom ingången serskild förbindelse, åtagit sig att, inom sagda tidpunkt, till Riksgälds-kontoret ”ovägerligen” aflemna föreskrifna låne- och säkerhets-handlingar.
Emot motionärens hemställan, att den i tvenne kanal-bolagets egendomar meddelade inteckning, deraf oftanämnde fond ursprungligen blifvit bildad, skulle åter Bih. till II St.
Pro t. 1850 & 1851. 4 Sami. 1 Afd. 21 haft. 3 14 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 78. ställas, mäste Utskottet anmärka, att denna intecknings afleinnande till, och framtida förvarande af, Riksgälds-kontoret, enligt hvad riksdagshandlingarna ådagalägga, just utgjorde det hufvudsakligaste vilkoret för den beviljade eftergiften af Bankens och Riksgälds-kontorets fordringar hos bolaget för ofvan omförmälda, högst betydliga, låneunderstöd till kanalens och slussverkets ombyggande.
Enär, såsom nyss åberopade handlingar visa, Rikets Ständer vid bestämmandet af ordningen och sättet för Hjelmare kanal-fonds förvaltning och tillökning, pröfvade nödigt föreskrifva, att direktionen borde ställa serskild antaglig säkerhet för ett belopp af 5,000
R:dr utaf de under direktionens vård befintliga, fonden tillhöriga medel, och direktionen sedermera fullgjort denna föreskrift, finner Utskottet icke något skäl för Rikets nu församlade Ständer att, med återkallande af hvad sålunda blifvit föreskrifvet och numera behörigen iakttaget, bifalla motionärens framställning om återlemnandet af det hypothek, Riksgälds-kontoret utaf direktionen emottagit.
I öfverensstämmelse m8d Utskottets redan uttalade åsigter, rörande de föreslagna förändringarna uti de beslut och stadgande!), Rikets Ständer vid föregående Riksdagar i fråga om oftanämnde fond, meddelat, liar Utskottet ansett sig ej heller kunna förorda motionärens alternativt framställda förslag, angående öfverlemnande! till Rikets Ständers Rank af fondens medel, för att derstädes förräntas, helst ett sådant utlånings- och förräntnings-bestyr svårligen torde kunna åt Banken uppdragas, utan att någon räntevinst derigenom densamma tillskyndades, och för hvilket ändamål således den hittills föreskrifna, fonden tillgodokommande, och årliga ränteberäkningen å dessa medel, den der öfverstiger räntan å Bankens fastighetslån samt utgör samma belopp, som diskont-låneräntan, måste mer eller mindre nedsättas.
Utskottet, som på nu anförda skäl funnit sig hvarken i ett eller annat hänseende kunna understödja motionärens framställningar om upphäfvandet eller förändrandet af hvad Rikets Ständer, angående fonden för Hjelmare kanal- och slussverks framtida underhållande, beslutat och förordnat, hemställer alltså, att dessa framställningar icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
STOCKHOLM, tryckt hos isaac marcus, 1851. Siats-Utskottets Utlåtande, N:o 79. 1 N:o 79.
Ank. till Exp.-Utsk. den 17 Mars 1851, kl. 10 f. m.
Utlåtande, i anledning af åtskilliga, vid tillämpningen af siadgandena rörande staden Wexiös bygg*- nadslån förekomna, frågor.
I afseende på de uti Kongl, brefvet den 18 December 1843 stadgade, och i 32 § af nu gällande reglemente för Riksgälds-kontoret införda, vilkor och bestämmelser rörande det låneunderstöd af 240,000 r:dr, som för staden Wexiös återuppbyggande, efter den, staden sagde år Öfvergångna, eldsvåda, blifvit i nåder beviljadt och till utgående af dåvarande mindre kreditiv anvisadt, har Stats-utskottet, genom dels erhållna remisser från Riksstånden, dels fullmäktiges i Riksgälds-kontoret till Utskottet aflåtua skrifvelser, fått emottaga här nedan anförda framställningar, hvilka Utskottet ansett sig böra i ett sammanhang behandla och underställa Rikets Ständers afgörande. 1:0.
Angående rättighet för Byggnads-kommittéen att till ytterligare låneunderstöd använda eli ut gifve t, och efter ullåningsterminem förlopp återbekomma, byggnadslån.
Sedan regementsskrifvaren vid Kronobergs regemente, kapitenen F. G. Klingström, under September månad 1849, till Byggnads-kommittéen i Wexiö återbetalt den honom tilldelade lånesumma, 7,500 r:dr, samt kommittéen utaf de sålunda återbekomna medlen beviljat förre fångknekten J.
Wennerholm ett byggnadslån af 1000 r:dr, hafva fullmäktige i Riksgälds-kontoret, enär detta lån icke förr än efter den för lånemedlens lyftning stadgade yttersta tidepunkt vöre utgifvet, samt åbyggnaden på den derför inteknade tomt ej heller fullbordad och brandförsäkrad, inom de» Oib. till R.
Fröt. tS50 9 tSSJ. * Sami. i Afd. 22 Höft. 2 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 79 i sådant hänseende fastställda termin, vägrat emottaga den för detsamma afgifna skuldförbindelse nied dertill hörande säkerhetshandlingar; hvarefter byggnads-koramittéen hos Kongl.