Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men som behåliningarne, såväl' å öfverskottsräntorna, som å anslaget till extra utgifter de år, då sådana behållningar uppkommit, skolat ingå till 4:de hufvudtitelns allmänna besparingar och der sammanläggas, täcktes Eders Kongl. Majit nådigst inhemta, att, derest ifrågavarande arfvode anordnats å sistnämnde besparingar, i stället för, såsom skedt, uppå anslaget tiil extra utgifter, besparingarnes slutliga och vid redogörelseårets utgång behållna belopp blifvit alldeles detsamma, som nu af bufvudboken utvisas.
Val hafva icke, genom uppoch afförings-ordres anslagen emellan, 2,000 R;dj blifvit, före redogörelse-årets utgång, öfverflyttade från allmänna besparingarne till extra utgifts-anslaget; men då sistnämnde anslag skolat, enligt Eders Kongl. Majits nådigste föreskrift, betala utgifterna utöfver stat för Lifgardes-regementernas mathållning, dertill detsamma icke varit tillräckligt, hvadan fyllnaden, vida öfverstigande sistnämnde summa, måst af allmänna besparingarne utgå; värdes Eders Kongl.
Maj:t nådigst finna, att extra utgifts-anslaget, uppå sådant sätt och i sjelfva verket, blifvit till fidio godtgjordt för meromförmälda, till arfvode för t. f. Presidenten i Kollegium förskjutna, 2,000 Ridr.
Anmärkningen gäller alltså formen, men icke saken.
DL likväl extra utgifts-anslaget, såsom följd af räntornas ökade penningevärde, under de sednast förflutna tvännc åren icke behöft till arfvodets fyllande anlitas, har Krigs-kollegium ansett formenligast och derjemte riktigast blifva, att meranämnde arfvode, från och med innevarande års början, anordnas uppå 4:de hufvudtitelns allmänna besparingar, dit öfverskottsräntornas hela belopp sedermera ingår; om hvilket förändrade anordningssätt föreskrift nu varder vederbörande tjenstemän meddelad. § 16.
Hvad Revisorerne här erinrat mot den af Stats-kontoret gifna befallning till Eders Kongl. Majits Befallningshafvande i Upsala, Stockholms och Götheborgs län att direkte till Krigs-, kollegium, i stället för till Stats-kontoret, insända de indragna räntorna vid f. d. Adelsfaneöfverste-indelningen, äfvensom öfverskottet å indelningsräntorna vid Bohus läns regementes södra eller rusthålls-bataljon, torde af Stats-kontoret varda till besvarande i underdånighet upptaget.
För Krigs-kollegium, åt hvilket dessa samtliga räntor äro anvisade tiif oafkortadt belopp, kan det visserligen vara detsamma, antingen medlen få emottagas direkte från Landtränterierna, eller först skola ingå till Kongl. Räntekammaren, att derifrån till Kollegium utbetalas; men då Stats-kontoret, genom dess af Revisorerne ogillade åtgärd, anbefallt det förstnämnde levereringssättet, vill det synas Kollegium, som hade Stats-kontorets dermed åsyftat besparing i både tid och omväg.
C. momenlerna 7, 8 och 9.
Revisorernernes, i afseende å militie boställs- och krigsmanshus-kassornas samt invadlidhus fondens räkenskaper, gjorda tillkännagivande, att dessa räkenskaper icke lemnat rum för någon anmärkning, samt att, vid anställd inventering, »säkerhetshandlingarne befunnits i behörig ordning», har för Krigs-kollegium varit tillfredsställande att få erfara.
Jemtlands roterings-kassa.
Uti § § 1 och 2 hafva Revisorerne redogjort för f. d. Jemtlands reservmedels-kassans år 1852 verkställda afleverering från Krigs-kollegium till den inom provinsen Jemtland, — 281 — uppå Eders Kongl. Maj:ts nådigste befallning, organiserade roterings-kassa, äfvensom huru det, för samma år, roterings-kassan af Rikets Ständer tillerkända vederlag för till statsverket indragna augments- och reservhemmans-räntor kommit berörde kassa tillgodo; men som i denna berättelse icke något förekommer, deröfver förklaring blifvit af Revisorerne äskad, torde densamma här af Kollegium få förbigås.
Krigs-kollegium framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormägtigste, Allernådig^te Konung!
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter, I». LEFRÉN. S. C. NISSER. C. L.
Direktionens öfver Allmänna Garnisons-sjukhuset underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse om granskningen af 1852 och 1853 års räkenskaper för nämnde Sjukhus.
Genom nådig remiss den 5 af innevarande månad, har Eders Kongl. Majit behagat lemna Direktionen öfver Allmänna Garnisons-sjukhuset del af den berättelse, som af Rikets Ständers Revisorer, efter granskning af Sjukhusets räkenskaper för åren 1852 och 1853, blifvit afgifven; hvarjemte Eders Kongl. Majit täckts anbefalla
Direktionen att, i anledning af samma berättelse, med underdånigt utlåtande till Eders Kongl. Majit inkomma.
, Revisorerne, uti hvilkas berättelse någon anmärkning mot Direktionen, dess förvaltning och redogörelse icke förekommer, hafva blott omförmälti »att några utgifter för underhåll »af eller reparationer å Garnisons-sjukhusets byggnader, under revisions-åren, icke äro be»stridda af anslaget till Sjukhuset,» hvaremot utgifter för detta ändamål anordnats af 7:de hufvudtitelns anslag till byggnader och reparationer i Stockholm; varande Revisorerne af den tanke, »att dylika utgifter, såsom afsedda för militära behof, böra bestridas af 4:de hufvud»titelns medel och genom Eders Kongl. Majits -och Rikets Krigs-kollegium redovisas.» MM GARL 1). FORSBERG.
— 282 — Det bär, vid denna anmälan, råkat undfalla Revisorernes uppmärksamhet, att räkenskaperna för ifrågavarande tvänne år utvisa och bestyrka, att, för sjukhus-byggnadernas vidmakthållande till inre delar, eller till afhjelpande af tillfälliga mindre bristfälligheter å dörrar, fönster, lås och eldstäder, under titel: byggnadernas underhållande, af Sjukhusets anslag blifvit utbetalta: år 1852 •
R:dr 551: 1. — år 1853 • » 464: 46.
4. eller tillsammans B:ko R:dr 1,015: 47. 4. och således 15 R:dr 47 sk. 4 r:st. utöfver det anslag härtill af 500 lhdr årligen, som, på Eders Kongl. Maj:ts nådiga stat för begge åren, är för behofvet i nåder anvisadt.
Beträffande åter kostnaderna för sjukhus-byggnadernas yttre vidmakthållande och dertill erforderliga större reparationer, så grundar sig
Ofver-intendents-embetets förbindelse att desamma vidkänna på Eders Kongl. Maj:ts nådiga bref af den 16 Mars 1842, hvarigenom bestyret härmed öfverflyttades från Direktionen till bemälte Embete, hvilket deremot befriades från underhållandet af Lif-gardets till häst stall, af vida större betydenhet i afseende å dermed förenade utgifter, och om hvilkas framgena bekostande Krigs-kollegium vid samma tid erhöll nådig befallning.
Huruvida, med anledning af Revisorernes nu gjorda hemställan, Öfver-intendents-embetets under de sednast förflutna tretton åren hafda befattning med förstnämnde byggnaders underhållande till alla yttre och betydligare delar hädanefter, mera lämpligt, må till Krigs-kollegium öfverlemnas, kan icke blifva föremål för Direktionens underdåniga yttrande; meir Direktionen måste härvid underdånigst anmäla, att Direktionen, af Sjukhusets anslag, hvilket, hufvudsakligen i följd af de under åren 1854 och 1855 betydligt stegrade priser å Sjukhusets flesta förnödenheter, bevisat sin otillräcklighet, omöjligen kan till husens inre vidtmakthållande i mindre delar utgifva större belopp, än det i staten härtill sedan år 1842 anvisade, eller 500 R:dr B:ko årligen; hvilket anslag, såsom ytterst knappt beräknadt, sedan år 1847, på det hela taget, icke lemnat öfverskott, men väl måst, under ett och annat år, öfverskridas.
Direktionen framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropiigtigste tjenare och S. W. NAUCKHOFF. F. A. vo\ TROIL. F. SANDELS. J. G. EKETRÄ.
MALTE ROOS. CARL D. FORSBERG.
P. O. LILJEVALCH.
Grandinson, — 283 Kommiltéens för salpeterärendena underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse <3111 grankningen af salpeter-fondens förvaltning och räkenskaper för åren 1852 oell 1853.
Stormäktigste, A Hern åd i gs te Konungi
Med återställande af det transsumt af Rikets sednast församlade Revisorers underdåniga berättelse rörande salpeter-fondens förvaltning under åren 1852 och 1853, hvilket Eders Kongl. Maj:t täckts genom nådig remiss öfverlemna till Kommittéen för salpeter-ärendena, med befallning att öfver hvad derutinnan af Revisorerne blifvit framstäldt afgifva underdånigt utlåtande, får Kommittéen, till åtlydnad häraf, nu i underdånighet anföra följande, efter ordningen i Revisorernes framställning: l:o Revisorerne hafva fästat uppmärskamhet dervid, att under revisions-åren kostnaden för den vid krutbruken levererade salpeter af inhemsk tillverkning varit större än för den vara, sorn blifvit från utländsk ort införd.
—• betta förhållande har alltid inträffat, och kommer efter ail sannolikhet att fortfarande äga rum, så länge sjelfva näringen inom landet behöfver med anslag så betydligt understödjas; dock torde den uppoffring, Staten härigenom vidkännes, kunna anses fullt motsvaras af fördelen, att hvad för den Svenska salpeterns inlösen med flera dermed förenade kostnader utbetalas, alltid måste komma landets inbyggare till godo, då deremot det kapital, som för den utländska varans inköp disponeras, ur riket försvinner.
2:o beträffande den af Revisorerne gjorda jemförelse emellan tillverkningens belopp, i förhållande till utlemnade låneunderstöd för ladors anläggande m. m., i Kronobergs och Blekinge län, å ena, samt Westerbottens län, å andra sidan, så synes visserligen det sistnämnde länet i produktion och hågen derför stå vida högre än något annat i riket; men härtill torde, utom andra orsaker, såsom: ymnigare vedtillgång för afsjudningen, brist på andra mera lönande binäringar m. m., hufvudsakligen hafva bidragit just de understöd, sonr tillförene lemnats Westerbottens län genom anskaffande af. sjudningspannor, hvilka, under loppet af åren 1813 till och med år 1835, på salpeter-föndens bekostnad, till ett antal af 58 stycken, i värde upptagna till 14,590 R:dr 40 sk. 10 r:st.
Banko, genom Kommittéens försorg dit afsändes, för att i socknarne, emot en tiondedels räntefri årlig afbetalning, utdelas.
Hvad inflytande således de sednast utlemnade låneunderstöden komma att i framtiden utöfva på den inhemska salpeternäringens förkofran, anser Kommittéen, lika med Revisorerne, ännu ej kunna bedömas; och lärer, i händelse resultatet ej motsvarat förhoppningarne om ändamålets vinnande, någon våda för fonden ej vara att frukta, då Salpetersjuderi-direktörerne, hvar inom sitt distrikt, enligt föreskrift i Eders Kongl. Maj:ts nådigst fastställda reglemente, äro förpligtade att hålla noggrann tillsyn öfver de genom undfångna lån anlagda ladornas ordentliga skötsel och afsjudning, samt, om sådan uraktlåtes eller den årliga afbetalningen försummas, derom hos Läns-styrelsen göra anmälan, då lånets återstående belopp genast kan hos låntagaren eller dess löftesmän uttagas.
Revisorerne hafva visserligen antydt, att tiden för dylika låns erhållande med år 1847 tilländagått; men den mening, att sannolikt frågan om ett fortsatt meddelande af låneunderstöd för salpeter-näringen komme att åter upptagas, i^ den mån de hittills lemnade lånen blifvit inbetalta, för afböjande af hvilken åtgärd, Rikets
Stän - 284 — ders uppmärksamhet derå borde fästas, måste Kommittéen, för sin del, anse vara för tidigt yttrad, innan det bestämdt visat sig, att detta, till följd af Eders Kongl. Maj:ts nådiga föreskrift, vidtagna försök för näringens förkofran varit alldeles förfeladt. 3:o Vid räkenskaperna för Gefleborgs län, — hvilketdera revisions-åset är ej uppgifvet, — bar enligt revisions-berättelsen förekommit: att 13 R:dr 22 sk. till en länsman blifvit utbetalta, såsom transportkostnad för salpeter från Gelle till Klosters krutbruk, utan att något intyg förefunnits, det beloppet kommit de skjutsande till godo.
Härvid torde endast få erinras, att räkenskaperna blifvit, för den noggrannare granskning, hvilken ej tillhör Kommittéen, öfverlemnade till Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-rätt; och lärer dess revision ej hafva underlåtit att ifrågavarande förhållande anmärka, så vida icke, hvilket för Kommittéen är okändt, de skjutsande redan hos vederbörande gjort sin rätt gällande för utbekommande af sina andelar utaf den ifrågavarande 'Summan. 4:o
Ehuruväl det torde kunna anses mindre väsendtligt huruvida salpeter-fondens, i Norrbottens läns general-räkning balanserade, återstående fordran för åren 1834 och 1835 anskaffade salpetersjudnings-pannor, 1,313 R:dr 22 sk. 11 r.st., upptagas under den rubrik, der densamma hittills varit synlig, eller, såsom Herrar Revisorer ansett lämpligare, bland proprie-balanserna, sedan numera kändt är, att beloppet blifvit till Kronofogden Björzell, i lifstiden, af panne-innehafvarne inbetalt, men af honom förskingradt; har dock den föreslagna förändringen blifvit af Kommittéen till verkställighet anbefalld och iakttagen vid 1855 års nu pågående bokslut för salpeter-fonden. 5:o Orsaken till det i revisions-berättelsen anmälda förhållande: att vid institutet å egendomen Staby, för danande af skicklige salpetersjudare, under den tid revisionen omfattat, endast en elev hvartdera året njutit undervisning, — och oaktadt, hvad Kommittéen i underdånighet får vitsorda, egendomens ägare, Salpetersjuderi-direktören Edman, årligen derom utfärdar kungörelse i de län, som tillhöra hans distrikt,-— torde böra sökas i den, åtminstone i de flesta län, bristande hågen för näringen, hvilken öfver hela riket småningom år efter annat nedgått, sedan' lösningspriset från 7 R:dr 24 sk. nedsattes till 5 R:dr 32 sk. per LIL Kommittéen hyser dock den förmodan, att, sedan detta pris nu blifvit höjdt till näringens upphjelpande och bågen för dess bedrifvande blifvit lifvad, inslitutet framdeles torde mera anlitas.
Enligt sednast afgifna berättelse af Direktören Edman, hade under loppet af nästlidet år tvänne elever derstädes varit intagne. 6:o
Hvad slutligen vidkommer det lån från salpeter-fonden, för hvilket säkerhet är lemnad i assurans å låntagarens lif, får Kommittéen underdånigst förklara, det Eders Kongl. Maj:ts nådiga bref af den 5 September 1854, om vidtagande af nödiga åtgärder för ifrågavarande låns indrifning, utan att någon förlust för fonden uppstode, vid detta ärendes behandling tjenat och framdeles skall tjena Kommittéen till skyldig underdånig efterrättelse.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, GEORG ULFSPARRE. O. NORDENSVAN.
Stockholm den 28 Februari 1856. II.
Schlytern, — 285 — Chefens för Topografiska korpsen anderd. utlåtande, i anledning af Riket* Ständers Revisorers berättelse om granskningen af 1852 och 1853 års räkenskaper vid nämnde korps.
Rikets Ständers sednast församlade Revisorer hafva vid Topografiska korpsens raken* skaper för åren 1852 och 1853 till rättelse anmärkt: att de behållningar å korpsens medel, som från föregående år finnas i räkenskaperna upptagna och som för år 1852 uppgått till 5,312, och för år 1853 till 5,475 R:dr, fått hos redogöraren innestå; äfvensom att, då korpsens års-anslag — 12,000 R:dr — endast i 2:ne poster hvarje år blifvit från Kongl. Krigs-kollegium reqvireradt, samme redogörare, vid de tider då reqvisitionerna skett, haft ganska betydliga summor under sin vård.
Och då Eders Kongl. Majit öfver dessa anmärkningar behagat infordra mitt underdåniga utlåtande, får jag härmed ett sådant underdånigst afgifva.
Det ovanliga förhållande, att en betydlig besparing kunnat i nämnde års räkenskaper balanseras, har uppkommit dels deraf, att alla topografiska arbeten måste inställas under sommaren 1848, emedan korpsens officerare då voro tjenstgörande vid den i Skåne sammandragna arméen; dels deraf att, under påföljande åren, ganska få officerare af arméen kunnat erhållas till biträde vid korpsens sommar-arbeten, i följd af den alltför knappa dagaflöning, som dem då bestods.
Numera, och sedan denna aflöning år 1853 af Eders Kongl, Majit i nåder blifvit förhöjd, har ett större antal officerare sig anmält och kunnat till tjenstgöring anställas; hvadan ock behållningen nedgått till en mindre betydlig summa och utgjorde vid sistlidet års slut blott 1,123 R:dr, hvaraf, vid detta års slut, en ringa del lärer komma att återstå.
På sätt Revisorerne uppgifvit, har det årliga anslaget — 12,000 R:dr — utreqvirerats och blifvit af Kongl.
Krigs-kollegium anordnadt i 2:ne poster: den första om våren, vid den tid, då arbetena på fältet börjats och nödiga förskott bordt lemnäs arbets-cheferna till liqviderande af rese-ersättningar och dagtraktamenten m, m.; den andra om hösten, då arbetena upphört och slutliqvider skolat uppgöras.
Något större belopp af dessa medel har således icke kunnat qvarstå i redogörarens vård, än som fordrats för dagliga utgifter, synnerligen för kartgravyrer, tryckning, expenser, m. m.
Att, såsom Rikets Ständers Revisorer yrkat, insätta medlen på depositions-räkning i Ranken och derifrån utassignera liqviderna, skulle medföra flera svårigheter och om sommaren blifva overkställbar!, då hvarken Chefen eller någon af korpsens officerare linnes närvarande för att underteckna assignationerna.
I betraktande häraf, har också Kongl. Kammar-rätten förordnat, att korpsens medel skola i brand- och dyrkfri kassakista förvaras i Krigs-arkivet.
Och då, under loppet af 25 år, någon Ytterligare säkerhet aldrig behöfts eller blifvit ifrågasatt; våaar hos Eders Kongl. Majit jag underdånigst anhålla, det måtte Rikets Ständers Revisorers anmärkningar, i hvad de röra Topografiska korpsens räkenskaper, varda lemnade utan afseende.
CARL AKRELL. — 2<SC
Styrelsens för allmänna vägnell vattenbyggnader underdåniga utlåtande, i anledning af 1855 års Revisorers berättelse om granskningen af statsverkets och dertill hörande fonders räkenskaper och förvaltning.
Underdånigsto
Genom remiss af den 2 dennes, liar Eders Kongl. Majit i nåder anbefallt
Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader att inkomma med underdånigt utlåtande öfver hvad i Ilikets Ständers Revisorers berättelse angående granskningen af statsverkets med dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren 1852 och 1853 blifvit, enligt bifogadt transsumt af denna berättelse, framstäldt och anmärkt, i anledning af granskningen utaf Styrelsens för allmänna väg- och vattenbyggnader räkenskaper och berättelser för nyssnämnde år.
Till åtlydnad häraf, får Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader afgifva följande underdåniga utlåtande: Sedan Revisorerne anmält, att Styrelsens för allmänna väg- och vattenbyggnader räkenskaper för båda revisionsåren undergått granskning i Eders Kongl, Maj:ts och Rikets Kammar-rätt utan anmärkning, samt utvisa det på en åtföljande tabell upptagna sifferförhållande, anföra de: §•
I Att då af den fördelning, som, enligt Revisorernes bifogade tabell, Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader i sina berättelser om allmänna arbeten uppgjort öfver behållningen å Styrelsens räkning i Rikets Ständers Bank vid 1853 års slut, synes, att deri ingått behållningar å sådane anslag, som numera antagligen ej komma att användas lör de ändamål, hvartill de blifvit beviljade, borde alla dylika behållningar till Riksgälds-kontoret öfverlemnas, och, såsom exempel härpå,' omförmälas anslagen till undersökning om Svea kanal samt till Kommiterade för norra väganläggningarne.
Hvad först angår behållningen af anslaget till Svea kanal, så medgiTver
Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader, att den, som utgör 714 R:dr 40 sk. 0 rst. och härrör från ett af Rikets Ständer för visst ändamål från Riksgälds-kontoret anvisadl anslag, hvilket synes derför ej vidare erforderligt, må till Riksgälds-kontoret återlemnas, dertill Styrelsen följaktligen får härmed anhålla om Eders Kongl. Maj:ts nådiga föreskrift.
Deremot.utgöra de 23 R:dr 34 sk. 3 rst. återstod af 008 R:dr 4 sk. 11 rst., som Kommiterade för norra väganläggningarne, på Eders Kongl. Maj:ts nådiga befallning, år 1845 aflemnat till Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader, en behållning af sådana medel, som Eders Kongl. Majit i nåder anvisat efter andra grunder, än dem som nu följas vid fördelning af anslagen till allmänna arbeten, och böra således lämpligen ej öfverlemnas till Riksgälds-kontoret, utan hellre bibehållas af Styrelsen, som underdånigst hemställer, att Eders Kongl. Maj:t må meddela nådig föreskrift, att dessa 23 ltidr 34 sk. 3 rst. må få läggas och användas till förstärkning af den obetydliga tillgång, som bland ifrågavarande behållningar upptages med 151 R:dr 29 sk. 11 rst. och vid sistlidet års slut utgjorde 190 R:dr 28 sk. 1 rst., till bestridande af 287 — sädana utgifter, t. ex. för årliga vården af Gråda kanal, hvilka åligga Styrelsen, utan att andra medel äro dertill ännu anvisade.
Utom dessa tvänne exempel, hvilka, såsom af Revisorerne särskilt uppgifna, torde derföre få anses såsom de der, hvilka företrädesvis borde komma i fråga till den af dem om förmälda åtgärd, bestå de i tabellen i öfrigt upptagna behållningar af följande poster: l:o å f. d. vatten-kommunikationsfonden 151 R:dr 29 sk. 11 rst.; 2:o å anslaget för aflöningar 3,068 R:dr 2 sk. 8 rst.; 3:o å anslaget lör resor, undersökningar och expenser 3,230 R:dr 40 sk. 11 rst.; 4:0 å anslaget för Albrechtsunds kanal 644 R:dr 13 sk. 5 rst,; 'öio å anslaget för Orsundsåns muddring lil R:dr 45 sk. 2 rst.; samt 6:0 å anslaget för kanalanläggning vid sundet
Draget 3,087
R;dr 24 sk.
Af dessa är summan l:o behöflig till redan uppgifvet ändamål, tillsynen och vården af Gråda kanal, och 2:o, 3:o, 4:o, 5:o och 6:o afsedda för sådana föremål, som erfordrat fortfarande utgifter enligt
Styrelsens för allmänna väg- och vattenbyggnader förslag och behandling, samt till större delen redan använda.
Annan åtgärd i följd af denna § synes således ej påkallas, än att behållningen å anslaget till kostnader för undersökningen om Svea kanal aflevereras till Riksgälds-kontoret, och att återstoden af dc från Kommiterade för norra väganläggningarne lemnade medel sammanföras med dem, som Styrelsen, enligt Eders Kongl. Maj:ts nådiga dispositioner, har att använda till sådana föremål, hvartill andra tillgångar ej äro anvisade, och utgöra den obetydliga behållningen å i Styrelsens årsberättelser så kallade f. d. vatten-kommunikationsfonden, — när Eders Kongl. Måj:t så i nåder förordnar. §• 2.
Att Styrelsen för allmänna väg- och vattenbyggnader, i likhet med hvad förut ägt rum, afgifvit en förteckning, som Revisorerne uti bilagd tabell meddela, på de arbeten, hvartill Eders Kongl. Maj:t under loppet af åren 1852 och 1853 beviljat statsbidrag dels af de utaf Rikets Ständer anvisade medel, dels från riks-statens sjette hufvudtitel och dels från handels- och sjöfarts-fonden.
Härvid har Styrelsen för allmänna väg- oda vattenbyggnader, för sin del, ej något att tillägga. § 3.
Att i räkenskaperna för begge åren upptagas 4,891 R:dr 18 sk. af ett sedan år 1828 balanseradt anslag, utgifvet till f. d. bolaget för slussanläggning vid Deijefors och Forshaga.
Efter en omständlig, på handlingarne grundad, framställning om detta anslag och till dess redovisning vidtagna åtgärder, derom meddelade domslut samt örn hvad derunder emot den aflemnade redogörelsen och förklaringarne deröfver förekommit, yttra Revisorerne, såsom slutsats: att, genom Kammar-rättens af Eders Kongl. Maj:t fastställda, beslut, förevarande fråga om redovisning för de af bolaget för slussanläggning vid Deijefors och Forshaga uppburna allmänna medel blifvit så till vida afgjord, att f. d. bolags-direktionen är frikänd från ansva - 288 — righet inför Eders Kongl. Maj:t och Kronan för de af densamma, i afseende på berörde arbetsföretag, vidtagna åtgärder; men att då, till följd deraf, att Kammar-rättens Advokat-fiskalsembete, som haft att i detta mål utföra Kronans talan, riktat sina påståenden endast emot bemälte direktion, och Kammar-rättens utslag ej heller afsett annat än direktions-lédamöternes ersättningsskyldighet, frågan huruvida bolaget sjelft kan lagligen tillförbindas till Kronan återbära större eller mindre del af de emottagna, ännu icke redovisade, medlen, är att anse såsom oafgjord, derpå Revisorerne ansett sig desto hellre böra fästa uppmärksamheten, som af Revisorernes ofvan omförmälda framställning af hvad i frågan förekommit, antydes, att någon del af den fasta egendom, som uppgifvits vara för slussaniäggningen inköpt, ännu måste tillhöra bolaget och genom rättegångs anställande torde kunna utrönas huruvida äfven af den öfriga delen, hvarmed förhållandet synes vara mera tvifvelaktigt, någon tillgång till ersättande af det allmännas förlust må kunna beredas.