Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utlåtande, i anledning af erhållen ät erremiss ä Utskottets Betänkande N:o 82, rörande A. Odelhergs ansökning om Jörlängdt arrende af Edehj hemman pä Lofön. (I. A.)
Uti berörde Utlåtande, hvilket af Preste- och Bonde-Stånden blifvit bifallet, men af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet till Utskottet återremitteradt, hade Utskottet, i anledning af Arrendatorns af Edeby Kronohemman i Färentuna Härad af Stockholms Län A. Odelhergs ansökning om prolongation af arrendet å desse hemman, äfvensom sökandens, i sammanhang härmed, gjorde erbjudande att, i sådant fall, tili Kronan, med full eganderätt, öfverlemna dels de för egendomens behof användbara, sökanden tillhöriga, hus, som på stället befinnas, dels alla sådane hus, som vid blifvande ny syn pröfvades för egendomens behöriga bruk och skötsel samt arrendatorns beqvämlighet nödvändiga, hemställt, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, alt, så vida, efter i behörig ordning anställd undersökning, befunnes, att det af sökanden erbjudne serskilda vilkor, i afseende på egendomens åbyggnader vore för Kronan af verklig fördel, Odelberg må erhålla 3o års förlängning i arrendet af Edeby Kronohemman, räknadt från 1846 års midfasta, emot erläggande till det minsta, af den för nämnde egendom nu utgående arrende-summa.
De till grund för återremisserne framställde anmärkningar afse dels frågan, huruvida det må anses tillkomma Rikets
Ständer att ingå i pröfning af serskilde ansökningar om förlängde Iirono-arrenden, dels andra ämnen, hvilka angå jemväl öfriga vid denna Riksdag af Utskottet handlagde arrende-frågor; och får Utskottet, till besvarande af dessa anmärkningar, endast åberopa hvad i Utlåtandet N:o 187, rörande frågan om arrendet af Lunda Kronohemman blifvit anfördt och utredt.
För öfrigt är hufvudsakligen anmärkt: att då Odelberg ingått i borgensförbindelse för de förre arrendatorn af Edeby hemman åliggande arrendeskyldigheter, fråga icke borde kunna uppstå om rättighet för den förstnämnde att erhålla prolongation af arrendet förr, än egendomen blifvit återställd Bih. till R.
St- Prot. 1840■ 4 Samt. 1 A/d. 54 Hafi. 1 1 Stats-Utskottets Utlåtandej N:o 188. i laggildt skick; alt enär de af vederbörande
Auctoriteler i ämnet afgifne utlåtanden icke ansetts innefatta erforderliga upplysningar, sådant innebure fullgiltigt skäl för afslag af sökandens anhållan; att Utskottet, sorn föreslagit, att Edeby hemman måtte utan föregången auction upplåtas åt Odelberg emot erläggande lill det minsta af den för samma egendom nu utgående arrendesumma likväl icke uppgifvit, hvem det skulle tillkomma att väcka fråga om förhöjning af nu varande arrendet samt bestämma detsammas belopp, äfvensom Utskottet icke föreslagit något maximum, utöfver hvilket arrende-summan icke finge höjas.
Utskottet har, vid behandlingen af detta ärende, ansett, att om än icke för Odelberg förekomma enahanda skäl, som grundlagt Utskottets tillstyrkan af bifall till åtskillige andre personers ansökningar om prolongation af innehafvande arrenden, borde deremot i väsendtligt betragtande tagas den betydliga fördel, som genom egendomens fortsatta bibehållande under sökandens förvaltning sannolikt torde komma att kronan tillskyndas, enär nemligen Odelbergs kända och af Auctoriteterne vitsordade skicklighet och förfarenhet i landthushållningen samt vederhäftighet för åtagne förbindelsers uppfyllande synas innebära full säkerhet derom, att omförmälde egendom, som, i följd af en flerårig ändamålsvidrig skötsel, blifvit bragt i yttersta vanhäfd, varder uppbjelpt och i laggildt skick åter försatt, hvaremot, i händelse egendomen, under sådane förhållanden, inom kort lid skulle pä auction utbjudas, det skäligen kan befaras, att arrendet blefve betydligen nedsatt.
Genom det af Utskottet föreslagne villkor, att arrendesumman borde bestämmas åtminstone till lika belopp med den nu utgående, liar Utskottet jemväl åsyftat att icke utesluta möjligheten af en förhöjning i arrende-afgiften, i händelse en sådan vid det blifvande nya contractets uppgörande skulle kunna tillvägabringas.
För öfrigt lärer det, i händelse Rikets Ständer bifalla Utskottets ifrågavarande hemställan, bero af Kongl. Maj:t att, sedan den föreslagne undersökningen i afseende på hemmanens åbyggnader försiggått, närmare bestämma den afgift, som i och för det förlängde arrendet bör af Odelberg erläggas.
Med anledning af hvad ofvanföre blifvit yttradt och på grund af de uti det återremitterade betänkandet upptagne öfriga skäl samt då dertill kommer, att Kongl.
Kammar-Collegium, som afstyrkt de fleste bland de ansökningar om förlängde 'Krono-arrenden, hvilka under denna Riksdag varit föremål för Utskottets handläggning, deremot i afseende på nu förevarande fråga, under förutsättning, att det af Odelberg gjorde an - Stats-Utskottets Utlåtandej N:o 18g. 3 hud rörande hemmanens åbyggnader befunnes för Kronan fördelaktigt, ansett sig ega skäl hemställa, huruvida icke omständigheterne må anses föranleda lill Kongl. Majlis och Rikets Sländers gemensamma bifall till sökandens underd. framställning , med dervid af honom serskildt erbjudne villkor, får Utskottet, med vidblifvande af dess utaf 2:ne Riks-Stånd godkände utlåtande, föreslå, det Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att, så vida, efter i behörig ordning anställd undersökning, befinnes, alt det af sökanden erbjudne serskilde villkor, i afseende på egendomens åbyggnader, är för Kronan af verklig fördel, Odelberg må, utan föregången auction, erhålla trettio års förlängning i arrendet af Edeby Kronohemman, räknadt från midfastan år i846> emot erläggande till det minsta af den arrendesumma, som för nämnde egendom nu utgöres, och emot öfriga uti nu gällande arrende-contract föresluifne villkor.
Stockholm den 26 Juni i84o.
Ank. till Exp. Utsk. den 27 Juni, kl. 1 e. nx. Utlåtande, i anledning af erhållen äler remiss af Utskottets betänkande N:o 85, rörande As ses sorén C. J. Lagercrantz’s ansökning om förlängdt arrende ä Barkarby Kronohemman eller skatteköp derå. (I. A.) Omförmälde betänkande, deruti Utskottet hemställt, att Kronofogden, Assessoren C. J.
Lagercrantz mätte på nu varande arrende af Barkarby 2:ne Kronohemman inom Färentuna Härad af Stockholms
Län erhålla förlängning af trettio års tid, räknad från midfastan år 1846 emot skyldighet att fullgöra de, enligt nu gällande eontract, arrendatorn åliggande förbindelser, har af Preste- och Bonde-Stånden blifvit gilladt, men af 4 Stats-Utskottets Utlåtandej N:o 18g. de tvänne Öfriga Riks-Stånden, i följd af gjorde anmärkningar återremitteradt.
De fleste af berörde anmärkningar angå sådane allmänna frågor, beträffande bandläggningen af ansökningar om förlängde Krono-arrenden, hvilka af Utskottet blifvit upptagne och besvarade uti dess förut afgifne Betänkande, JNT:o 187, hvartill Utskottet följaktligen får hänvisa.
Dessutom är af någre Ledamöter-af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet yrkadt, dels att Utskottet mätte föreslå Rikets Ständer att åt Kongl.
Maj:t i underdånighet öfverlemna pröfningen af frågan, huruvida det för Kronan må anses fördelaktigt att medgifva den sökte förlängningen af omförmälde arrende, dels att Riks-Stånden måtte erhålla kännedom om innehållet af Kongl. Kammar-Collegii i målet afgifne underdåniga utlåtande.
Jemväl har blifvit antydt, hurusom det svårligen syntes kunna på förhand bestämmas, att,1 på sätt Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Stockholms Län i dess ytlrande uppgifvit, vid arrende-tidens utgång år 1846 högre arrende-belopp än det nu utgående icke vore att af någon annan pålitlig arrendator påräkna.
Kammar-Collegium, som, under åberopande af 77 $. Regerings-Formen och Kongl. Brefvet den 9 April 1810, afstyrkt bifall till den sökte skatteförsäljningen af Barkarby Kronohemman, har, beträffande frågan om prolongation af arrendet, andragit, att, emedan ansökningen i detta afseende hufvudsakligen vore grundad derå, att arrendatorn skall hafva nedlagt betydliga kostnader för hemmanens förbättrande, men 2 i arrende-contractet såsom skyldighet ålade arrendatorn att vid arrendeårens förlopp återlemna ägorna i förbättradt skick, kunde Kongl. Collegium, äfven med behörigt afseende å hvad Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande anfört, att det nu utgående arrendet ej skulle kunna påräknas af någon annan än nuvarande arrendatorn, icke understödja sökandens i nyssberörde måtto gjorde framställning, såsom stridande emot gällande föreskrifter om sättet för dispositionen af dylika hemman -r hvarjemte Kongl. Collegium, vidkommande det af sökanden föreslagne villkor vid en ny arrende-auclion å ifrågavarande hemman, att nemligen den blifvande arrendatorn skulle vara förbunden att erlägga lösen för de af sökanden å Barkarby uppförde hus efter deras brandförsäkringsvärde, med 3,000 R:dr B:co, sig utlåtit, att, enär beviljandet af ett sådant förbehåll ingalunda kunde förenas med kronans fördel, helst det icke finge antagas, att besagde hemman vunnit väsendtlig förbättring eller lillökadt värde genom uppbyggande af hus, hvilka väl kunde vara dyrbarare än dem Stats-Vtskottets Utlåtande j N:o igo. 5 arrendatorn, enligt 3 £. i contractet, åligger underhålla, men hvilka likväl förnämligast åsyftat en heqvämligare bostad för nuvarande arrendatorn, samt då det dessutom vid den af- och lillträdessyn, som å hemmanen komme före arrende-tidens slut att förrättas, tillhörde HäradsRält alt i första rummet pröfva och bestämma, hvilka och luiru beskaffade hus arrendatorn hör vid arrendets utgång aflemna, ansåge sig Kongl. Collegium icke eller i denna del böra tillstyrka bifall lill Assessorn Lagercrantz^ underdåniga ansökning.
Vid öfvervägande af hvad de gjorde anmärkningarne innehålla, har Utskottet icke funnit skäl att frånträda sitt uti Betänkandet Nio 85 framställde, af aine Riks-Stånd godkände, utlåtande.
Stockholm den 26 Juni i84o« N:o 190.
Utsk. den 27 Juni, kl. 1 e. nr.
Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss ä Utskottets betänkande N:o 84, angående Arrendatorn M.
Runstedts ansökning om prolongation af arrendet af Kronohemmanen Söderby i Lofö Socken. (I. A.) Från Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet har Utskottet erhållit återremiss å ifrågavarande af Preste- och Bonde-Stånden bifallne Utlåtande, innefattande tillstyrkan af arrendatorn M.
Runstedts gjorde underdåniga anhållan om trettio års förlängning af arrendet å Kronohemrnanen Söderby uti Lofö Socken, Färentuna Härad af Stockholms Län.
Utskottet, som i anledning af gjord erinran dervid, att uppgift icke blifvit i förevarande Betänkande meddelad, rörande den tid, hvarunder Söderby hemman af nuvarande arrendatorn innehafts, får upplysa, att arrenderättigheten lill omförmälde hemman blifvit genom Kongl.
Kammar-Collegii Transport-Resolution af den 19 October 1824 på Runstedt öfverlåten, har, af de vid Utlåtandet framställde anmärkningar icke funnit sig föranledt att frångå sin förut i frågan tillkännagifne åsigt, helst 6 Stats-Utskottets Memorialj IV:o igi och Utlåtande N:o igz. densamma, på sätt nämndt är, blifvit af 2:ne utaf Riks-Stånden godkänd; hvadan med åberopande i öfrigt af de uti Betänkandet N:o 187 anförde allmänna grunder, Utskottet hemställer, att Kronohemmanen Söderby må på ytterligare trettio år, räknadt från midfastan år 1846, till Runstedt upplåtas, emot skyldighet att erlägga den nu bestämde årliga arrende-afgift af 86 tunnor ix kappar spanmål, hälften råg och hälften korn, äfvensom att fullgöra öfriga uti nu gällande arrende-contract fastställde villkor.
Ant. till Exp. Utsk. den 27 Juni, kl. 1 e. m.
Memorial, i anledning af erhållen återremiss å Utskottets betänkande, N:o 124- (i A) Från Ridderskapet och Adeln har Utskottet erhållit återremiss å dess under ]\T:o 124 afgifne Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om tvänne kronohemmans i Stockholms
Län anslående till boställen åt Lands-Stats-tjenstemän, men som, enligt Utskottet tillhandakomne protocolls-utdrag, nämnde Utlåtande blifvit bifallet af BondeStåndet den 29 och af Borgare-Ståndet den 3o sistlidne Maj, samt af Preste-Ståndet den 5:te innevarande månad, anser Utskottet, till följd af 75 $.
Riksdags-Ordningen, denna fråga vara afgjord och kan således dermed icke taga någon vidare befattning.
Ank. till Exp. Utsk. den 27 Juni, kl. 1 e. ru.
Utlåtande, i anledning af Commissarien vid f. d.
GeneralAs sist ance-Contor et J. M. Anagrii ansökning om eftergift af honom ådömda böter.
^ Hos Stats-Utskottet bar uti en, genom Fullmägtige i Riksgälds-Contoret, till Utskottet öfverlemnad skrift, t. f.
Commissarien vid f. d. General - Stats-Utskottets Utlåtande N:o irja. 7 Assistance-Contoret J. M. Anagrius anhållit, att de böter, svarande emot Cornmissarie-lön för 6 månader, enligt i832 års
Stat för nämnde Contoir, hvilka, genom Kongl. Maj:ts Utslag af den 20 sisth Februari, blifvit honom ådömda för åsidosatt tillsyn och controll å sedermera afl.
Värderingsmanneu vid samma Verk S. I.
Wessbergj måtte, med afseende å flera anförda bevekande omständigheter, varda sökanden eftergifna.
Fullmägtige, som icke kunnat tillstyrka den sökta befrielsen från ett i laga ordning ådömdt ansvar för ådagalagd tjensteförsummelse, bafva dock vitsordat, att Anagrius, under sin långa tjenstetid, dels i Riksgalds-Contoret och dels i f. d. General-Assistance-Contoret, städse gjort sig känd för pålitlighet och ett ordentligt uppfyllande af sina åligganden, med undantag endast af omförmälde försummelse vid utöfvandet af den honom uppdragne controllerande befattning, dervid likväl icke skäligen borde förbises det högst listiga sätt och de ovanliga konstgrepp, hvarigenom, enligt hvad under ransakningen blifvit upplyst, den person, som bordt controlleras, förstått att från sig afleda ali misstanka för svek och bedrägeri.
Härjemte hafva Fullmägtige upplyst, att sökanden, vid en ålder af nära 70 år, saknade all annan tillgång till bergning och uppehälle, än den honom på General-Assistance-Contorets Expectance-Stat tillerkända och nu för ifrågavarande böter, som utgjorde 326 R:dr 12 sk., innehållna Utlånings-Cassörs-lön, uppgående, enligt detta års
Stat, till 855
R:dr 4o sk. och således med 196
R:dr 32 sk. understigande den lön, hvarefter böterne blifvit beräknade och skola utgå.
Af ofvanåberopade Utslag har Utskottet inhemtat, att den f. d. General-Assistance-Contoret, genom Yärderingsmannen Wessbergs tillgrepp och bedrägliga förfarande, tillskyndade förlust blifvit bestämd till ett belopp af 11 20 sk.; att för denna förlust någon ersättnings-skyldigliet icke kunnat åläggas de tjenstemän vid Verket, emot hvilka anspråk härå, i anseende till uragtlåtenhet och försummelse vid utöfvandet af dem åliggande tjenstepligt, blifvit väckta och behörigen fullföljda, samt att endast sökanden, jemte 2:ne andra tjenstemän, för ådagalagd vårdslöshet i sina tjenstebefattningar, blifvit förklarade skyldige att böta, den förre 6 månaders lön och af de senare den ena 3 samt den andra 2 månaders löneinkomst.
Enär således de böter, om eftergift hvaraf Commissarien Anagrius nu anhållit, äro honom, genom laga kraftvunnet Utslag, ådömda och härtill dessutom kommer, att, enligt hvad Utskottet jemväl inhemtat, Kongl. Majit nyligen, medelst serskild Resolution, afslagit Anagrii i underd. gjorda an - 8 Stats-Utskottets Utlåtandej N:o 1Q2. sökning att af Gunst oell Nåd varda från samma böters utgörande befriad, finner Utskottet sig icke kunna tillstyrka Rikets Ständers bifall till den i omförmälte hänseende hos Utskottet framställda anhållan; men då sökanden, på sätt Fullmägtige vitsordat, saknar all annan tillgång till sitt uppehälle än den lön, han på f. d. General-Assistance-Contorets Expectance-Stat innehar, och densammas användande till hela dess belopp för böternes gäldande följaktligen skulle, under den tid, som dertill erfordrades, försätta honom i en alldeles utblottad belägenhet; så och med afseende å sökandens framskridna ålder samt långvariga och med nu anförda undantag oförvitliga tjenstgöring, får Utskottet hemställa, att, sedan den tredjedel af omförmälde böter, hvilken, enligt Utskottet meddelad upplysning, skall, på grund af det för General-Assistance-Contoret år 1-772 utfärdade Reglemente, tillfalla de fattige, blifvit, under innevarande år, erlagd genom qvartalsvis skeende innehållningar af dertill erforderlige andelar utaf Jnagrii Expectance-lön, de öfrige Riksgälds-Gontoret tillkommande tvåtredjedelarne af samma böter må få, under åren 1841 och 1842, på enahanda sätt utaf hans löneqvartal godtgöras.
Stockholm den 26 Juni i84o. STOCKHOLM, Nordströmska Boktryckeriet, 1840. Stats-Utskottets Utlåtande) N\o ig3. t *•-' ■' X N:o lg3.
Ank. till Exp, Utsk, den 6 Juli, kl, 6 e. m. t Utlåtande, i anledning af återremiss å Utlåtandet N\o 4°» angående Regleringen af 2;dra Hufvud-Titeln.
(U. A.) svedan förutnämnde Utlåtande blifvit i åtskillige delar från Riks-Stånden åttrremitteradt, får Utskottet härmed afgifva det yttrande i dessa omständigheter, hvartill de vid återremisserne gjorda anmärkningar funnits föranleda ; och har Utskottet dervid ansett, att, då inledningen till det återremitterade Betänkandet endast innefattade en redovisning för de grundsatser, som vid ärendets behandling blifvit följde, sam.t
Utskottet kommer att serskildt yttra sig, i anledning af de vid hvarje olika punkt framställde anmärkningar, hvad som blifvit mot berörde inledning er in ra dt, icke erfordrar serskildt besvarande 5 äfvensom Utskottet bordt tillkännagifva, att, fastän detsamma förut förbehållit sig att, sedan ärendena blifvit emellan de olika StatsDeparternenten fördelade, afgifva förslag till sådan förändring af Hufvud-Titlarne, att en serskild
Titel må för hvarje Departement blifva upprättad, Utskottet ansett med ordningen mest instämmande att vid återremissernes besvarande^ följa de na gällande Titlarne, som grundlagt förut meddeldte yttrande, samt således icke förr, än anslags-frågorne blifvit afgjorde, berörde förslag vid jRiks-Statens upprättande afgifva, s :o. \ Rikets Högsta Embeten och Allmänna Ärendenas Randning.
De för förstnämnda Embeten erforderliga anslag lära å Riks-Staten få upptagas, i enlighet med de beslut, som dels i detta hänseende redan äro meddeldte, dels må fattas i fråga om hushyres-ersättning för de ledamöter af Stats-Rådet, »om äro Departemcnts-Chefer.
Prot. 1840. 4 Sami. 1 Afd. 55 Haft* 1 Ståts-Utskottets Utlåtande, N\o 193.
Hvad serskildt angår Rikets Allmänna Ärenders Beredning, så har hos Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet blifvit anfdrdt, att det icke utan olägenhet och hinder för göromålens oafbrutna gång kunde låta sig göra alt directe uti Stats-Rådet föredraga de besvärsmål, som skolat i Rikets Allmänna Ärenders Beredning behandlas, samt att således äfven om, hvad sedermera inträffat, det af Rikets Ständer antagna Grundlags-förslag, angående Stats-Rådets förändrade organisation, skulle vinna Kongl. Maj:ts Nådiga sanction, angelägenheten fordrar, att Beredningen ändock bibehålies, hvilket likväl Hans Exc.
Herr Grefve Posse, A. ansett icke böra ega rum längre än, tilldess, i Grundlagsenlig ordning, deri förändring kan t i 11 väga bringas, att den pröfning af besvärsmål, som nu skall af Kongl. Majit uti Stats-Rådet verkställas, må, med undantag för befordrings-frågor, till Kongl. Maj:ts Högsta Domstol varda öfverflyttad ; och hafva för öfrigt åtskillige Talare ansett anslaget tills vidare af nöden, äfven af den orsak, att nuvarande Ledamöter af Rikets Allmänna Ärenders Beredning, skäligen borde vid innehafvande aflöning bibehållas.
Då Kongl. Majit uti Nådig Proposition (öreslagit, att Rikets Allmänna Ärenders Beredning må fortfara, har Utskottet, som, deröfver afgifver serskildt yttrande, ansett sig, i anledning af hvad, vid åter remisscrne blifvit anfördt, endast böra nämnde yttranden härmed åberopa. 2:0.
Maj ts Nedre Justitia;-Revision.
Utskottets förut afgifne yttrande, som Bonde-Ståndet bifallit, har, af de trenne Öfrige Riks-Stånden blifvit återremitteradt, med hufvudsakligen de anmärkningar: att vid betragtande af den stora mängd ärender, som tillhöra Justitiae-Revisionens handläggning och den tillväxt göromålen uti Justitia?
Canzlers-Expeditionen jemväl erhållit, det vore af vigt, att nödig tillökning uti dessa Expeditioners personal varder beviljad, så att det uppi håll och deraf följande olägenheter, som rättsökand* parter annars blefve underkastade, måtte kunna undanrödjas; varande i sammanhang härmed, hos Ridderskapet och Adeln af II.
Exc. Herr Grefve Posse, A., jemväl väckt en till Utskottet remitterad motion, innefattande förslag till Staten för samtlige Expeditioner, hvilka, i följd af Stats-Rådets förändrade organisation, borde blifva under Justitiae-Departemcntet lydande.
Enär Stats-Utskottet sedermera fått emottaga Kongl. Majtts Nådiga Prbposition med förslag till löne-reglering för alla Stals-Departementens Expeditioner, bar Utskottet vid dess besvarande jemväl tagit olvannämnde anmärkningar och motion i Stats-Utslsotlets Utlåtande, N:o ip3. 3 öfvervägande; och får derföre nu endast åberopa det, i anledning af samma Nådiga Proposition, afgifne serskilda Utlåtande. 3;o. Kongl, Hof - Rätlerne.
Utskottets i denna punkt afgifne yttrande, som Bonde-Ståndet bifallit, bar deremot blifvit utaf de 3lne öfriga Riks-Stånden återremitteradt, med hufvudsakligen de anmärkningar: att, äfven om antagandet af nya Lagverket skulle, hvartill anledning dock icke förefunnes, kunna medföra förändring uti Hof-Rätternes organisation, en längre lid tvifvelsutan, kommer att förflyta, innan någon verkställighet deraf kan följa ; att det emedlertid mäste på göromålens gång, och följagtligen på möjligheten för rättsökande att med nödig skyndsamhet få sina ärenden afgjorde, högst menligt inverka, om Domstolarne sakna nödig personal ; att hvad i detta afseende serskildt anginge Götha Hof Rätt, det förhållande egde rum, att, då antalet af Divisioner, för 16 är tillbaka, utan tillökte ledamöter, måst förändras ifrån 3 till 4> deraf inträffat, att endast 5 ledamöter finnas å hvarje Division, som deremot vid de andra IIof-Rätterne utgöras af 6 å 7, hvaraf, utan ökad föredragnings-lott för hvarje ledamot, hinder för ärendenas behandling jemväl lätlligen uppstår vid de tillfällen, då någon ledamot af sjukdom eller andra laga skäl är urståndsatt att deruti deltaga, samt att de föreslagne löne-tillökningarne voro af behof och billighet i högsta måtto påkallade, enär de nu bestämda löneförmonerne, icke lemnade innehafvarne nödig utkomst eller stöde i skäligt förhållande till befattningarnes vigt och trägenhet.
I sammanhang härmed hafva ock motioner blifvit uti Borgare-Ståndet väck - te och till Utskottet remitterade: af Herr Hallstrom, att lönerne för betjeningen uti Svea och Götha IIof-Rätter måtte förhöjas, för Notarierne till 666 R:dr 3a sk , för Canzlisterne till 4^° R:dr och för Copister till 200 R:dr, i förhållande hvartill Åctuariens och Registratorns löneförmoner jemväl borde jemnkas; samt af Herr Hjort, att om lönetillökningar för tjenstemännen uti närande Hof-Rätter skulle komma alt anslås, enahanda förmon äfven måtte vederfaras dem, sem tillhöra Hof Rätten Öfver Skåne och Blekinge, hvarjemte motionären yttrat, att, då han förmodade, att. i händelse berörde framställningar funnos förtjena afseende, Stats-Utskottet, efter infordrade upplysningar, åt dom, som sådant behöfva, må föreslå en efter tidens kraf oc'h tjenstérnes beskaffenhet lämpad tillökning, motionären ansåg Öfverflödigt att uppgifva de tjenstemän, som vöre i behof al löneförbättring eller beloppet deraf. Slats-Utslcottcts Utlåtande, N\o iq3.