Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ovan återgives texten i denna bilagda handling. 388 Den 12 Augusti 1812 ning af då väkt motion om ändring i Riks Styrelsens förvaltning [yttrat] utse oell förordna, under hvad titul som hälst, af Stats Rådets Ledamöter, en eller flere, [att] hafva närmare öfversikt, tillsyn oell befattning i vissa delar af Regeringsärenderne med bibehållande af redan stadgat antal Ledamöter i Stats Rådet oell för dem anslagne löner, deräst ej genom sådan förändring någon ledig lönetillgång skulle blifva.1 Riksdagsmannen Anders Aberg instämde med Commerce Rådet Santessons mening, hvaruti samtelige Ledamöter af Bonde-Ståndet sig förenade; och tilläde Riksdagsmannen Bengt Andersson, att han gjorde det så mycket häldre, som det nuvarande antalet af Stats-Rådets Ledamöter kunde gå Kongl. Maj :t tillhanda med Ärendernas förvaltning, efter Dess Nådiga fördelning deraf, och Staten med detsamma slippa stor tillökning för underhållet af höga Embetsmän.
Herr Lagman Sandberg yttrade: (införes N :o 3)2
Uti ett ämne af den vigt som ifrågavarande, skulle jag icke utan förmätenhet endast lita på egen kännedom och insigt, utan at tillika rådfråga andres, därtil tiden nu är otillräckelig.
— Hvad jag med öfvertygelse antager, är det, at om Rikets Inre Administration icke skall sakna den drift, den enhet i upgjord plan för Allmänna Ärendernes behandlande, och den kraft i värkställigheten som bör åtfölja Regeringens vidtagande åtgärder; Så måste för hvarje Förvaltningsgren, endast en Embetsman vara stält i spetsen, hvilken för de til dess befattning hörande Ärender, kan ställas til ansvar.
Det är ock intet annat, som Konungen genom Dess Nådiga Proposition om inrättningen af Stats Ministrar åsyftar.
Utan at tilltro mig rätteligen kunna bedömma, om den enas nödvändighet framför en annans, anser jag, lika med Herr Regerings Rådet Hall enst ier na, det vara Konungens rättighet, at förordna dessa Ministrars antal, i ändamål at vinna den bästa möjeliga utväg för Ärendernes säkra och jemna gång; och jag tillstyrker därföre ' Sekreteraren har vid inskrivningen i protokollet på en punkt korrigerat Nordströms text; det heter sålunda i protokollet: ». .
. utan är min underdåniga tanka, att . . . Kongl.
Majt:t . . täktes, i likhet med hvad Utskottet till en enskild man yttrat förliden Riksdag . . . utse ... en eller flere, att hafva öfversigt» . . . etc.
— Däremot har sekreteraren icke rättat den uppenbara språkliga felaktighet, som förekommer i första meningen.
5 Sandbergs yttrande är såsom bilaga n:o 3 fogat till protokollet.
Denna bilaga utgöres emellertid allenast av en av sekreteraren gjord avskrift av en del av bilagan n:o 6 vid protokollet för den 13 aug., vilken senare bilaga Sandberg själv skrivit och där han sammanfört sina yttranden vid §§ 5, 35, 38 och 103.
Texten ovan är återgiven efter Sandbergs egenhändiga skrift, bilaga 6 till prot. för 13 aug.
Överst star:
Sandbergs yttrande
Den 13 Augusti 1812 N:o 6.
Yttrandet är indelat i olika avdelningar, var och en med sin rubrik, över den här avtryckta delen står:
Vid 5:te §.
Den 12 Augusti 1812 389 bifall till Konungens nådiga Proposition om förändring af så väl 5 § i Reger.Formen, som i sammanhang därmed af 6, 7. 8, 9, 10, 12, 13 och 28 §§.
Riksdagsmannen Anders Aberg:
Jag tviflan ej på nyttan af det K. M. af Landsfaderlig omsorg föreslagit, men anser ej Grundlagens förändring helsosam, då ändamålet ändock torde kunna vinnas.
Herr Assessor Arosenius förenade sig med hvad Herr Regerings Rådet Hallenst jerna yttrat.
Herr Borgmästaren Vilberg instämde med Commerce Rådet Santessons mening, enligt hvilken Grund [1] ags förändring vid detta tillfälle vore umbärlig.
Herr Borgmästaren Nensén förenade sig med Regerings Rådet Hallenst jerna, om tillsättande af en Krigs Minister för Landt- och Sjö Ärender gemensamt, men för öfrigt ansåg Herr Borgmästaren tillräckligt om Stats Råden iklädas Ministerbefattning, såsom flera Ledamöter föreslagit.
Då jag ej äger tillräcklig eller full kännedom af dessa ämnen, så tillstyrker jag i allmänhet hvad Kongl. Maj :t i Dess nådiga Proposition ansett gagneligt och nödigt, och hufvudsakl. förenar mig med Herr R. R.
Hellenstjerna, jag tror mig dock böra frambära den önskan, att alt hvad som angår den ganska vidsträkta omfattningen af Ecclesiastiqua vården, åt en enda Minister eller Stats-Secreterare updrages, utan att förenas under någon annan med flera göromål, i synnerhet under en tidpunkt då stora och allmänna förbättringar i undervisningsverken af allmänna rösten påkallas.1 Herr Doctor Wijkman:
För min del tror jag lika med R. R.
Hallenst jerna en Krigs Minister vara nog för både Landt och Sjö Ärender.
Att ett sådant Embete bör gifvas anser jag nödigt för att bringa enhet i en förvaltning der Krigs-Collegium, 3 :ne General Adjunktanter, Förvaltningen af Sjö Ärenderne m. fl. hafva 1 Efter orden gagneligt och nödigt har ursprungligen i protokollet stått: »Likväl vågar jag, med Herr R. R.
Hallenst jerna, tro att en enda Minister skulle kunna förvalta KrigsÄrender både till Lands och Sjös, och jag tror mig böra» o. s. v. såsom i protokollstexten ovan.
Detta har emellertid överkorsats utom orden Herr R. R.
Hallenst.jerna, vilka inpassats i den slutliga formuleringen, varvid ett nytt med, i stället för det strukna tillkommit framför Herr. -—
Den strukna punkten återfinnes så gott som ordagrannt i Wijkmans därpå följande anförande; tydligen har sekreteraren sammanblandat
Faxes och Wijkmans synpunkter och denna punkt korrigerats, möjligen vid justeringen, av Faxe själv.
Det är icke sekreterarens handstil i de gjorda rättelserna i Faxes anförande. 390 Den 12 Augusti 1812 särskildta af hvarannan oberoende befattningar, hvarigenom, äfvensom af okunnighet om hvarandras företag långsamhet och äfven oreda förorsakas på en väg, der hastig och ovillkorlig åtlydnad af Ordres är villkoret för verksamhet och gagn.
För öfrigt finner jag Commerce-Rådet Santessons anförande grundligt; och önskar att, vid behandlingen af Civila och Oeconomiska mål, den Collegiala esprit, som Grundlagen stadgar och utvisar i afseende på sjelfva Stats
Rådet måtte bibehållas; så att dessa mål, som ej fordra en så trängande skyndsamhet, måtte utredas och framställas af en ansvarig och röstägande Föredragande.
Sådant är närvarande förhållande och jag tror ej att Konungen vore tjent dermed, eller Riket mera lyckligt, om detta skick förändrades.
Hvad Biskopp Faxe anfört om en särskildt Chef för Ecclesiastique
Departementet är aldeles enligt med min tanka.
Herr Biskopp Tingstadius: införes 1 Vid 5 §.
Enär Konungen för utöfningen af den Verkställande Magten behofver ett större ental af Ledamöter i Statsrådet, än det, som i Regeringsformen af år 1809 är föreslagit, bör sådant efter min tanka, så mycket mer tillstyrkas, som Konungen bäst känner behofven för Regerings ärendernes skyndsama och ordentliga gång.
I hvilket afseende jag hufvudsakligen förenat mig med Herrar Hall enst jerna och Edelcrantz i deras yttranden.
Men för öfrigt instämmer jag uti de Herrar Ledamöters mening af Constit.
Utskottet, som ansett en modification lämplig och nyttig, rörande de
Ecclesiastika ärendernas förening med uppfostran och allmänna fattigvården, under ett serskildt inseende.
Doctorerna Falk och Agrell förenade sig med Doctor Wijkmna; och Doctor Wåhlin med R. R.
Hallenst jerna och Biskopp Faxe.
Herr Kammarherren Silverstolpe förklarade sig vara af samma tankar med Doctor Wijkman, äfven i hvad vården om Allmänna upfostran och Ecclesiastik-Verket beträffade; men anmärkte att om inrättningen af Stats-Ministrar pröfvas nödig, bör kostnaden 1 Tingstadius'’ yttrande är såsom bilaga n:o 41/2 fogat till protokollet; yttrandet är underskrivet av författaren.
Den 12 Augusti Till protocollet i Högh Constit.
Utskottet om Red. af Regeringsformen.
— Yttrandet är vid varje stycke försett med rubriker i marginalen: vid 5 §. 35 §, 38 §, 103 §.
— Ursprungligen var i protokollstexten infört ett referat av Tingstadius yttrande, som emellertid strukits och ersatts med hänvisning till bilagan.
Referatet löd: (Herr Biskopp Tingstadius) instämde med Biskopp Faxe, så vidt hans yttrande rörde Ecclesiatiqua vården.
— Vid utskottets följande behandling av §§ 35, 38 och 103 hänvisas till särskilda yttranden av Tingstadius.
Dessa meningar hava av honom sammanförts i det aktstycke, vilket fogats till här föreliggande protokoll för den 12 augusti.
Den 12 Augusti 1812 391 för deras underhåll ej komma i beräkning.
Herr Kammarherren yrkade att en Krigs Minister, på sätt R.
Hallenst jerna föreslagit må finnas, emedan hans befattning i synnerhet är executiv; och ansåg den nuvarande organisationen af Stats
Rådet ej lägga hinder i vägen för åtagande af sådane befattningar, som Commerce Rådet Santesson nämnt.
Så som jag fattat de olika meningarna bland Utskottets Ledamöter, hafva några, utan att ingå i närmare pröfning om Stats Ministrames befattning,1 medgifvit deras antagande på sätt Konungen föreslagit.
Deremot hafva andra yrkat, att då det ej är hindradt genom Constitutionen, att gifva Stats Rådets närvarande Ledamöter ett dylikt updrag, kan den åsyftade förbättringen vinnas, utan ökadt antal af dem och deraf följande kostnad för Staten.
De flesta synas sammanstämma om inrättningen af en Krigs Minister; men att den Collegiala formen och ansvarigheten, som säkrast skyddar den enskildtes rätt, bibehålles för alla andra Ärenders behandling samt att Ecclesiastique
Departementet altid må förvaltas af en egen Chef. I ett sådant sakens skick hemställer jag hvad svar Utskottet kan afgifva på den erhållna Remissen.
Rent till- eller afstvrkande vore väl det rättaste, men då meningarne äro så olika och svårligen lära kunna derom förenas, ville jag föreslå en tredje utväg; den nemligen att Utskottet svarar, sig hvarken hafva å den ena sidan funnit sådana betänkligheter, som fordra afstyrkande af Konungens Proposition, eller å den andra sådane olägenheter och hinder, som kräfva dess antagande förr än en hvilotid gifvit rådrum att bepröfva nyttan och nödvändigheten af en dylik anstalt.
Imedlertid ville ConstitutionsUtskottet inskränka sig blott till det yttrande, att, med bibehållande af Stats-Rådets närvarande antal, Grundlagen ej hindra någon fördelning dem imellan af Allmänna Ärendernas förvaltning; aldraminst att lemna Allmänna inseendet öfver Krigs-Ärender åt en enda person, då RegeringsFormens föreskrift i 15 § att Commandomål må Konungen afgöra i närvaro af den Embetsman, åt hvilken Konungen allmän befattning dermed updragit gifver så mycket mera grund för Utskottets framställning om
Konungens rätt att genast vidtaga en sådan författning.
Herr Kammarherren Silverstolpe m. fl. Ledamöter förmente att Utskottet måste gifva ett bestämdt utlåtande af till- eller afstyrkande på Remissen. 1 Stycket fr. o. m. orden Herr Grefven och Ordföranden t. o. m. orden Det öfriga lika (se nedan sid. 395) återfinnes i C. V. M. 1810—1815, sid. 522 ff. 392 Den 12 Augusti 1812 Friherre Adlerberg, Öfverlntendenten Edelcrantz, Lagman Sandberg m. fl. begärde proposition till bifall på hvad Konungen föreslagit.
I anledning hvaraf omröstning med slutna sedlar företogs öfver följande Proposition: »Tillstyrker Utskottet den af Konungen föreslagne Redaction af 5 § Regerings Formen?
Den det vill, skrifver Ja:
Den det ej vill, skrifver Nej; Vinner Nej, eller stadna Två Stånd emot Två, komma de af åtskilliga Ledamöter föreslagna modificationer af denna inrättning, under särskildt öfvervägande.»
Efter sedlarnes öpnande befunnos rösterna således hafva utfallit : Ridder skåpet och Adeln: Ja 4.
Bonde Ståndet:
Sedan det således blifvit utrönt, att Utskottet ej oförändradt antager den föreslagna 5 §. men jag deremot tykt mig finna enstämmighet angående nödvändigheten af en Krigs Minister, torde jag få framställa dess antagande till Utskottets bifall.
Herr Kammarherren Silverstolpe erhindrade, att man först borde bestämma begreppet af Ministrar innan man beslöte om deras antagande.
Konungens Proposition innehölle den från Regerings Formen betydligen skiljagtiga åsyftning, att öfverflytta rösträttigheten och ansvaret från Stats Seereteraren på Ministern.
Efter Kammarherrens tanka, vore detta betänkligt, emedan ingen fullkomligare kunde känna ett mål än Föredraganden, af hvilkens utsago och framställning de öfrigas omdöme altid blefve mer eller mindre beroende.
Det vore utom dess ledande till borttagande af nödig
Controll om någon finge föredraga på en annans ansvar.
Den 12 Augusti 1812 393 Flera Ledamöter instämde i dessa tankar, och önskade att, utan tillökning i Stats Rådets antal, en Minister för Krigs
Ärenderne måtte tillsättas med samma ansvarighet och förbindelser som en Stats Secreterare; men att bestämmandet om förvaltningen af dylika Ärenden vidare öfverlemnades till Kongl. Maj :ts godtfinnande.
1 I anledning häraf gjorde Herr Grefven och Ordföranden följande framställning:
Bifaller Constitutions-Utskottet, att i stället för Stats Seereteraren för Krigs Ärender, hvilken kommer att försvinna, inrättas en föredragande Krigs Minister med rösträttighet och ansvar, samt att Krigs
Departementets organisation för öfrigt må af Kongl. Maj :t, efter Dess höga godtfinnande, bestämmas?
Då Herr Grefven och Ordföranden vidare frågade om Utskottets tankar angående antagandet af en Sjö Minister, yttrade sig Herr Öfver Intendenten Edelcrantz (införes N :o 4)2 Sedan jag hört flera värda ledamöter yttra sig att de sakna tilräckelig kännedom af detta ämne, med hvilken bekännelse äfven jag, för min del, instämmer: då vi påminna oss att Konungen som framställt Propositionen, större delen af sin lifstid, under förvaltandet af Stor Amirals Embetet och under det Han med ära anfört Rikets Sjömagt emot fädernes landets fiender, förvärfvat
Sig erfarenhet i dessa ärenden: hemställer jag till Högloft.
Utskottet om då vi tillika förut hörts medgifva att bestämmandet af inre administrationens former ej äro den allmänna regeringsformens föremål, det kan vara oss tillständigt att här ingå i pröfning, än mer att afstyrka tilsättandet af en Sjö Minister.
Jag vågar således föreslå att antingen detta Minster Embete bifalles, eller Riksens Ständer må åt Konungen öfverlåta att derom förordna såsom Honom bäst synes.
Herr Tingstadius,3 Herr Friherre Adlerberg, och Herr Lagman Sandberg förenade sig med Herr Öfver Intendenten Edelcrantz; men Utskottets pluralitet förklarade sig ej kunna tillstyrka några 1
Denna punkt löd ursprungligen: »Flera Ledamöter — — —-antal, Stats Seereteraren för Krigs Ärenderne måtte förvandlas till Krigs Minister; men att förvaltningen af ... godtfinnande».
— Rättelserna till protokollets slutliga lydelse ha skett med annan stil än sekreterarens.
Edelcrantz’ yttrande är såsom bilaga n:o 4 fogat till protokollet.
Överst på första sidan står: »E-z Den 12 Augusti 1812.
Om Sjö Minu».
3 Tingstadius namn är tillskrivet i marginalen, varvid biskopstiteln bortglömts. 394 Den 12 Augusti 1812 flera Ministrars tillsättande, utom den redan bifallne, hvarefter följande ordalydelse af 5 § i Reg.
Pormen fastställdes: »Stats
Rådet skall bestå af Nio Ledamöter, hvilka äga rätt att alla der förekommande mål öfvervara, nemligen:
En Justitise Stats Minister, som tillika altid skall vara Ledamot af Konungens Högsta Domstol; En Stats Minister för Utrikes Ärenderne; En för Krigs Ärenderne; Fem Stats Råd, hvaraf minst tre böra hafva t jent uti Civila Beställningar, samt HofCanzlern.
Konungen äge rättighet att åt en eller flera Ledamöter af Stats Rådet, i egenskap af Minister, updraga inseendet öfver den gren af Stats Förvaltningen, som Konungen finner tjenligt honom anförtro.
Den en sådan befattning erhållit, äge samma ansvar och skyldigheter, som StatsSecreterare.
Omsorgen för Allmänna undervisningen och upfostran, fattigvården och Ecclesiastique Verket vare altid en särskildt person updragen, med Säte och Stämma i Stats Rådet för de mål, som till dess befattning höra.
Ej må fader och son eller två bröder på en gång vara ständige Ledamöter af Stats-Rådet.» Herr Lagman Sandberg åberopade sitt förut gifna yttrande, såväl emot innehållet af denna, som följande 6 § hvilken i sammanhang med den föregående blef sålunda redigerad: »Stats Secreterare bibehålles för alla de förvaltningsgrenar, hvilka ingen särskildt Minister fått sig updragne; och äge, i sådant fall, Säte och Stämma i Stats Rådet för de mål, som till deras befattning höra.
Hvarje Stats Minister eller Stats Secreterare, då han af laga förfall hindras att målens föredragning inför Konungen öfvervara, företrädes af det Stats Råd, eller den Person, som Konung dertill utser, hvilken enahanda ansvar åligge.»
Vid slutet af 7 § Reg.Formen gjordes fölljande tillägg: »Till Ärendernes föredragande förordne Konungen, efter de i föregående §§ lagde grunder, Chefer» &c. lika med Konungens förslag.
Vid granskningen af 8 § yrkade Herr Doctor Wijkman och Commerce Rådet Santesson att tre Ledamöter af Stats Rådet, utom Föredraganden måtte, nu som förr och af samma skäl, tillstädes vara, då Konungen beslutar i de mål denna § omförmäler; hälst Stats Rådets antal ej blifvit förminskadt.
Herr Kammarherren Silverstolpe: föreslog, till billig jemnkning imellan den säkerhet Riksens Ständer vilja förvara och den verksamhet Kongl. Maj :t åsyftar, att en medelväg i dessa ömsesidiga fordringar måtte tagas, så att de närvarandes antal bestämdes till 2, utom Föredraganden, som utgjorde den 3 :dje, och genom sin uplysning och kännedom af Ärenderne bäst kunde meddela Den 12 Augusti 1812 395 underrättelser, ledande till att bestämma eller förena de bägge andra rådgifvarnes möjligen motsatta åsigter.
Med bifall till denna mening, beslöt Utskottet följande ändring i förslaget till 8 § : »Ej må Konungen fatta något beslut i de mål, hvaröfver Stats Rådet höras bör, derest icke tvänne af Stats Rådets Ledamöter, jemte den Föredragande tillstädes äro.
Stats Rådets samtelige Ledamöter» &c. lika.
Början af 9 § skulle på följande sätt redigeras: »Öfver alla mål, som hos Konungen eller Regeringen föredragas, skall Protocoll föras; blifvande de närvarande Ledamöter af Stats-Rådet och Föredraganden ovillkorligen förbundne att deras meningar» &c. Det öfriga lika.1 Utskottet åtskildes kl. 2 eft. m.
Här har i protokollet stått ett stycke av följande innehåll: »10 § antogs oförändrad.
Herr Kammarherren Silverstolpe yttrade att den således borttagna Rikets Allmänna Ärenders Beredning, kunde han endast i det fall anse umbärlig, att en förbättrad Collegial Styrelse vunnes.
Men om Collegierna med detsamma borttoges, så funnes ej mera någon intermediaire. beredande och för sjelfva Stats Rådet uplysande Corps, den Herr Kammarherren önskade för Samhällets bästa se bibehållen.
Dermed instämde Herr Doctor Wijkman till all delar.»
Detta stycke har emellertid överkorsats.
I nästföljande plenarprotokoll, för den 13 augusti, befinnes, att frågan om § 10 då varit föremål för livlig diskussion, och att § 10 i den Kungliga propositionen antogs allenast med betydande ändringar och tillägg.
Måhända får förekomsten av den strukna punkten i protokollet för den 12 aug. tolkas så, att § 10 i den kungl, propositionen verkligen blivit uppropad vid slutet av plenum sagda dag och i hastigheten klubbfäst.
Silverstolpes därpå följande yttrande, i vilket Wijkman, instämde, har kanske därefter fäst uppmärksamheten vid saken, vilket då föranlett, att frågan på nytt upptagits vid plenum den 13 augusti.
Egendomligt är emellertid, att båda protokollen justerats samtidigt (den 17 aug.); man kunde tycka, att sekreteraren skulle haft tillfälle att skriva protokollet för den 12 aug. till överensstämmelse med protokollet för den 13.
Kanske kan saken förklaras så, att 12. augusti-protokollet utskrivits redan på eftermiddagen samma dag och sedan blivit liggande till justeringen den 17, då nödig korrigering gjorts. 396
Den 13 Augusti 181 2 74.
Den 13 Aug. 1812. lustcrat d. 17 Aug. 1812. A. G. Mörner.
Thorsdagen den 13 xVugusti, Kl. 1 2 9 f öremiddagen, sammanträdde R. H. S. Constitutions-Utskott in Pleno, då alla dess Ledamöter voro närvarande.
Justerades 1 :o Utdrag af Protocollet till svar på Lagman Johan Mannerstams till Utskottet ingifna Memorial om urskiljande af de Reglementariska föreskrifterna i Tryckfrihets lagen : (införes N:o 1) 2 :o Memorial till Riksens Ständer, innehållande förtekning på hvilande Grundlagsfrågor. (införes N :o 2) 3:o Memorial till Riksens St. med förslag till inskränkning af tiden för nya frågors väckande vid Riksmöten. (införes N:o 3) 4:o Memorial till R.
Ständer om ändring i 14 och 21 §.§.
Riksdags Ordningen: (införes N:o 4) 5 :o Memorial till Riksens Ständer om ändring i 14 § af Justitia Ombudsmannens Instruction :1 (införes N:o 5) Fortsattes granskningen af det förslag till ändringar i Grundlagen, hvilket Kongl. Maj :t hos Riksens Ständer proponerat, då början gjordes med 2 10 §.
Stadgandet i denna § sådant det nu är, tyckes mig vara en öfverflödig citation, som derföre gerna kunde gå ut.
Men om Collegiema, såsom det synes snart skola undergå en reform eller ock försvinna, och med detsamma ingen Allmänna Ärendernas Beredning vore att tillgå, så skulle Departements-Chefen 1
De under punkterna 1—5 omnämnda skrivelserna äro såsom bilagor under resp. nummer fogade till protokollet.
De äro tryckta i C. U. M. 1810—1815, resp. sid. 572, 458, 462, 473, 483.
2 Stycket fr. o. m. orden Fortsattes granskningen t. o. m. orden till Riksens Ständer afgifvas (se nedan sid. 413) återfinnes i C. U. M. 1810— 1815, sid. 526 ff. utom orden Riksdagsmannen Bengt Svensson bortgick (nedan sid. 410).
Den 13 Augusti 1812 397 både bereda och framställa målet, utan att andra kunnige män deröfver meddelat sina uplysningar.
Jag tror att någon försäkrad vice för Collegial Beredning då vöre af nöden, och jag önskar att 10 § i Regeringsformen måtte oförändrad bibehållas, eller åtminstone en gifven Beredning stadgas af hälften Frälse och hälften Ofrälse Ledamöter.
Herr Commerce Rådet Santesson och Borgmästaren Nensén instämde med Doctor Wijkman, då andra Ledamöter deremot yrkade bifall till Konungens Proposition.
Herr Kammarherren Silverstolpe yttrade att han, endast i det fall, att en förbättrad Collegial Styrelse vunnes, kunde anse Allmänna Beredningen umbärlig.
Men om Collegierna på samma gång borttoges, så funnes ej mera någon intermediaire eller uplysande Corps, utom Stats-Rådet, hvars Ledamöter hädanefter kunna vara Chefer för särskildta Förvaltningens grenar, och derigenom redan förut hafva gifvit handläggning åt målet.
Om nu dessa personer efter menskliga naturens beskaffenhet, äro böjda att förblifva vid den mening de en gång fattat, så skulle saken i sin framställning möjligen sakna den utredning, som följer af fleres olika sätt att se och bedömma.
Herr Kammarherren yrkade derföre att en Allmänna Ärendernas Beredning som försvarar medborgares rätt, utan hinder för Konungens afgörande, måtte bibehållas, med åliggande för dess Ledamöter att öfver alla der förekommande mål till Protocollet sina yttranden afgifva.
Hallenst jerna uplyste att intet stadgande, utan blott Föredragandens godtfinnande för det närvarande bestämmer hvilka mål, som till Beredningens åtgärd böra öfverlemnas.
Herr Regerings
Rådet trodde för öfrigt att man ej i Grundlagen behöfde förordna om skyldigheten att yttra sig till Protocolls, efter det låg i sakens natur, men deremot ansåg han tjenligt att en eller flera Beredningar kunde tillsättas alt efter målens olikhet.
Herr Öfver Intendenten Edelcrantz önskade att man framför allt måtte lägga vigt på uplysningars infordrande af vederbörande, hvaruppå enskildtes rätt så mycket berodde.
Herr Grefven och Ordföranden framställde följande ordalydelse af 10 § till Utskottets bifall: »Om Stats Ministrarnes Embetsförvaltning och Ärendernes föredragning inför Konungen, förordne Konungen, som Honom tjenligt synes.
Hvarje Minister eller Föredragande vare ansvarig, derest han försummar nödige uplysningar inhemta och Konungen underställa.
I samma ändamål och till Ärendernas fullständigare utredande, tillsätte Konungen en Beredning, bestående af hälften Frälse och hälften Ofrälse män, hvilka i alla förekommande mål, derest de sig icke särskildt yttrat, anses Pluralitetens mening hafva biträdt.» 398 Den 13 Augusti 1812 Herr Kammarherren Silverstolpe förklarade att hail ansåge den första meningen i förslaget, både obestämd och onödig, samt sådan att den till och med kunde illa begagnas.