Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utlåtande, i anledning af väckt motion, i fråga om disposition af Bankens behållna vinst för åren 184S, 1846 och 1847•
Till Stats- och Banco-Utskottens gemensamma handläggning, har Höglofl.
Ridderskapet och Adeln remitterat en af Herr Rosenblad, Bvackt motion, att Bankens behållna vinst å dess rörelse för åren 1845, 1846 och 1847, sedan alla utgifter och förluster afgått, deribland inberäknadt hvad som erfordras för att bibehålla grundfonden vid 10 millioner R;dr B:co, må anvisas till sådane extra statsanslag, som Rikets Ständer för dessa år kunna bestämma.
Då likväl Förstärkta Banco-Utskottft afgjort, att Banco-vinsten skall reserveras för Bankens ändamål, torde Rikets Ständer finna, att ifrågavarande motion kommer att förfalla.
Nio 134.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 17 Maj, kl. 10 f. m.
Memorial, med förslag till Taxa å Expeditionslösen i så väl Rikets Ständers Bank, med dertill hörande Discont-Verk och Läne-Contor, som ock Rikets Ständers Riksgälds-Contor.
Sedan Rikets sednast församlade Ständer, uti skrifvelse af den 26 Maj 1841, hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, att en af dem fastställd Taxa å Expeditions-lösen i Rikets Ständers Bank samt dertill hörande Discont-Verk och Låne-Contor måtte varda genom allmän kungörelse till efterlefnad utfärdad, har Kongl. Majit, uti Nådig Skrifvelse af den 10, påföljde Juni, gifvit Rikets Ständer tillkänna, att Kongl. Majit icke kunnat lemna utan uppmärksamhet, att nämnde Taxa, som icke uteslutande angick Bih. till R.
St, Prot. 184S, 4 Sami. 2 Afd. 28 Höft, 1 3 Stats- och Banco-Utskottens Memorial, N.o ’34- förvaltningen af Banken, men hade till föremål att lägga vissa afgifter åt den del af allmänheten,! som nödgades från Banken eller derunder lydande
Verk begära och utlösa handlingar, sådant oagtadt icke blifvit i den ordning, Grundlagen förutsätter, till Kongl. Majlis Nådiga fastställelse öf verlemnad; men att Kongl. Maj:t likväl, då vid föregången granskning, ofvannämnda Taxa för öfrigt icke funnits innefatta anledning till någon erinran, ville, med gillande deraf, låta allmän kungörelse om densamma utgå, med
Nådig förklaring, att den skall gälla till efterrättelse från och med den l:ste Augusti 1841 intill slutet af det år, då nästa Riksdag inträffade; och förväntade Kongl. Maj:t, att Rikets då blifvande
Ständer skulle ånyo frågan i underdånighet anmäla, på det att Kongl. Maj:t måtte komma i tillfälle, att laglikmätigt
Nådig fastställelse å merberörde Taxa meddela» I anledning häraf, och sedan Banco-Utskottet, för att bereda likhet i Expeditions-lösen vid begge Rikets Sländers Verk, Banken och RiksgäldsContoret, för öfverläggning i frågan sammanträdt med Stats-Utskottet, få Utskotten nu hemställa, att ifrågavarande Expeditions-Taxa, sådan den vid sistlidne
Riksdag antogs och finnes detta memorial bilagd, måtte af Rikets Ständer fastställas, att gälla så väl för Banken, med dertill hörande Discont-Verk och Låne-Contor, som ock för Riksgälds Contoret, samt att Rikets Ständer, med anmälan af deras sålunda för sin del fattade beslut, hos Kongl» Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. M»j:t äfven täcktes denna Expeditions-Taxa i Nåder gilla samt genom allmän kungörelse till vederbör andes efterrättelse fastställa.
Maj 1845» Siats- och Banko-Utskottens Memorial, N.-o )3j.. 3 Taxa å Expeditions-lösen i Rikets Stäuders Rank, med dertill hörande Discont-Verk och Låne-Contor, samt i Rikets Ständers Riksgälds-Contor.
O Banco.
För Protocolls-Utdrag, första arket — 30 r—.
Hvar t.lera af de öfriga arken i 12 __ n Afskrift eller Utdrag af Resolutioner, Bref, Böcker, Räkenskaper eller andra Handlingar af hvad be- 1 skaffenhet de vara må, första arket - 18 •
De öfriga arken, hvartdera 8 »» Bevis öfver ingifna ansökningar, besvär eller hand- lingar, hvart ark 16 Bevis öfver återstoden å Fastighets-, Odlings- eller andra lån, grundade på reviderade uträkningar, hvarje bevis 2 . >» Andra bevis, som å stämpladt papper skrifvas, for- sta arket ......... 1 -- Hvartdera af de öfriga 24 Collationering och vidimation af handlingar, då af- skrift företes, hvart ark 8 J» Fullmagter, Constitutorialer, Protocolis - Utdrag på befordringar till ordinarie tjenst med lön eller arf- vode på stat, Constitutorial på behaglig tid eller förordnande tills vidare med tillagde löneinkom- ster, äfvensom Constitutorial till förrättning samt afsked erlägges icke någon lösen.
Skolande för öfrigt de allmänna föreskrifter och ansvarsbestämmelser, som den af Kongl.
Maj:t sednast stadfästade Taxa å Expeditions-lösen i Rikets Hof- och Öfver-Rätter samt offentliga Verk innefattar, äfven för Expeditionshafvande i Rikets Ständers Bank och Riksgälds-Contor lända till efterrättelse.
4 Stats- och Banco-Utskoitens Utlåtande, TT.o i35.
Ank. till Exp -Utskottet dea 17 Maj, kl. to f. m.
Utlåtande, i anledning aj Herr Friherre Palmstjernas, C. O., motionj att Rikets Ständer, när de begära Konungens garanti för de lån, Banco Fullmägtige kunna blifva nödsakade att upptaga, jemväl måtte tillförsäkra Konungen om ovillkorlig tillgång till det, som för återbetalningen erfordras.
Uti en inom Höglofl, Ridderkapet och Adeln väckt, till Stats- och Banco-Utskotten remitterad motion, har Herr Friherre Palmstjerna, C. O., anfört: att, då till följd af 72 § Regering-Formen, Rikets Sländer, utan Konungens medverkan, stadga om allt hvad som rörer Bankens tillgångar, det kunde blifva tvifvelagtigt, huruvida Konungen funné
Sig kunna i Nåder lemna någon garanti å de lån, Banco-Fullmägtige möjligen blefvo nödsakade att ifrågasätta, och att det således åtminstone syntes vara en pligt för Rikets Ständer, att när de begärde Knungens garanti på en skuld, till hvars återbetalande Rikets Ständer ensamme anslogo medlen, de jemväl tillförsäkrade Konungen om ovillkorlig tillgång tilt det, sorn för återbetalningen erfordrades; på grund hvaraf motionären föreslog, att Rikets Ständer måtte besluta: att till återbetalning af de lån, Fullmägtige i Banken kunde komma att utrikes upptaga, skall i främsta rummet användas inkomsterna af Tull-bevillningen, till 8 elier 10 procent årligen af det upptagne lånets belopp, samt att Kongl. Maj:t följaktligen lemnäs rätt, att låta den sålunda af Tull-bevillningen anslagne andel, efter godtfinnande, uti Stats-Contoret hvarje år qvarstå, till dess liqvid skall ske, och att hvad Stats-verket sålunda förskjöt, ofördröjligen ersättes genom Banco-Fullmägtiges försorg, hvilket Rikets Ständers beslut borde för Kongl. Maj:t i underdånighet anmälas, i sammanhang med Rikets Ständers redan beslutade underdåniga anhållan, att Kongl. Maj:t täcktes låta bemedla möjligen för Banken ifrågakommande lån och derå lemna Dess Nådiga garanti.
I anledning af denna motion få Utskotten anföra: att för det, med afseende å de af Rikets Ständer vid innevarande Riksdag, angående Bankens förvaltning, fattade beslut, föga sannolika fall, att behof af utländskt låns upptagande skulle för Banken ifrågakomma, Kongl. Maj:t, med kännedom om de åtgärder, som af Rikets Ständer vidtagits för Bankens eonsoliderande, och de föreskrifter, som, för uppfyllande af densammas förbindelser, blifvit Banco-Fullmägtige meddelade, säkerligen icke torde i Nåder fin - Stats- och Banco-Utskottens Memorial, N.o i36. 5 na nödigt, att, för erhållande af Dess i underdånighet sökte garanti å Bankens utländska lån, någon ytterligare sådan säkerhet, sorn af motionären föreslagits, måste af Rikets Ständer ställas, hvaremot fara är för handen, att, genom ifrågasatte åtgärds vidtagande, tvekan kunde, serdeles inom landet, uppstå om Bankens solidité, till menligt inverkande på dess credit; och anse sig Utskotten, på dessa grunder, böra hemställa, att motionen icke måtte till någon åtgärd föranleda.
Reservationer:. af Herr Friherre Palmstjerna. af Herr von Hohenhausen, som ansåg, att tullmedlen borde ställas till Kongl. Maj:ts disposition, för den, händelse att Banco-Fullmägtige skulle, vid något tillfälle, genom coursens stegring, blifva förhindrade att inköpa växlar och såmedelst fullgöra ränte- eller capital-afbetalning å det upptagna lånet. af Herr Friherre Stjernstedt, J. T. af Harr Friherre Stjernstedt, A. TV. af Herr Biskop Hedrén.
.pi N:o 136.
Ank. till Exp.-Vtsk. d. 17 Maj. kl. 10 f. m.
Memorial, angående omskrifning af Riksgälds-Contorets Obligationer till Banken.
Med föranledande af Banco-Utskottets, uti dess utlåtande N:o 44 öfver de inom Riks-Stånden gjorde anmärkningar vid betänkandet N:o 29, med förslag till en i vissa delar förändrad reglering af Bankens lånerörelse, m. m. (pag. 6) uttryckte förbehåll, att framdeles, efter sammanträde med StatsUtskottet, få till Rikets Ständer inkomma med yttrande, om och huruvida någon förändring i afseende på formen för de Riksgälds-Contorets obligationer, hvilka Banken för närvarande eger, kan anses vara af nöden, hafva Utskotten numera till gemensam öfverläggning förehaft denna fråga; och då 6 Sims- och Banco-Uiskottens Memorial, S-o i36.
Utskotten, enligt hvad i Banco-Utskottets förstberörde utlåtande jemväl finnes anfördt, anse ifrågavarande obligationer vara förskrifne på belopp och i en form, som göra desamma mindre användbara för det ändamål, hvartill Banken kan komma att desamma begagna, hemställa Utskotten, att samma Obligationer måtte komma att omskrifvas, enligt det vid detta memorial fogade formulair, med iagttagande derjemte: l:o att Obligationerne graveras med någon olikhet för hvarje Serie, samt förses med vignetter; 2:o att ränte-kuponerne tryckas och stämplas med RiksgäldsContorets insignier, samt 3:o att dessa ränte-kuponer utfärdas för endast tio år, eller att inlösas till och med den 31 December 1854, och att derefter nya ränte-kuponer utställas å ytterligare tio år för de obligationer, som då ännu icke blifvit utlottade.
Reservation: af Herr Schartau: ”Att nu åter efter mindre än 4 års förlopp, omskrifva Riksgälds-Contorets obligationer, anser jag vara hvarken nödigt eller nyttigt.
Icke nödigt derföre, att obligationerne L sin närvarande form ingalunda sakna användbarhet, derest Banken skulle behöfva att, genom deras försäljning, antingen förskaffa sig silfver eller minska den utelöpande sedelstockens tryckning på metalliska cassanj — icke nyttigt dels derföre, att en kostnad i papper, gravur och tryckning af omkring 5,000 R:dr vore fruktlöst använd; dels emedan den större beqvämlighet för allmänna rörelsen, som obligationerne onekligen erhölle genom förminskningen af deras valör och format, skulle föranleda dertill, att de, en gång utgifne, snart antoge karakter af ett från man till man löpande nytt slags sedelmynt, hvarigenom det ändamål, som med deras afyttrande från Banken afsågs, skulle helt och hållet förfelas, och Banken till på köpet förlora sin ränte-inkomst”.
Hör till Stats- ock Banco-Utskotiens Memorial, N.o 136.
7 Å Bankens återstående fordran för försferäckniugar till 1808 och 1809 årens krig, hvilken fordran den sista December 1844 utgjorde 3,520,000 R:dr Banco elier 1,320,000 R:dr silfver efter 1830 års myntfot, skall Riksgälds-Contoret årligen erlägga i capital-afbetalning 88,000 R:dr Banco, svarande emot 33,000 R:dr silfver, och derjemte fyra procents ränta för det hvarje år den sista December återstående capital.
Obligationer, daterade den 31 December 1844, utfärdas af RiksgäldsContoret uti trenne Serier, Littts A, B och C å 125, 250 och 500 Riksdaler silfver, med serskild nummerföljd för hvarje valör, nemligen: 1.520 stycken å 125 R:dr silfver 190,000: 1,480 „ å 250 „ „ 370,000: 1.520 „ å 500 „ „ 760,000:
Summa 1,320,000:
Den årliga capital-afbetalningen, 88,000 R:dr Banco eller 33,000 R:dr silfver, användes till infriande af obligationer genom utlottning, sålunda att årligen utlottas: 38 Obligationer af Serien A, å 125 R:dr . . . 4,750: 37 „ af Serien B, å 250 R:dr . . 9,250: 38 „ af Serien C, å 500 R:dr . . , 49,000:
S:gr 33,000 R:dr silfver.
Utlottningen verkställes hvarje år den 1 October inför Fullmägtige i Banken, och de utlottade oblrgationerne uppsägas, genom kungörelse i allmänna tidningarne, till betalning den 31 derpåföljande [December, efter hvilken tid ränte-beräkningen upphör.
Betalningen sker i Riksgälds-Contoret, med iagttagande, att ränte-kuponerne för de påföljande åren vid samma tillfälle återställas, eller att beloppet för dera, som brista, å capitalet afdrages och hålles kuponerues innehafvare tillhanda.
8 Hör till Stats- och Banco-Utskotlens Memorial, N.-o 136.
Formulair: N:o (Vignett) Serie A, (B eller C.) 1 öfverensstämmelse med Rikets Ständers å andra sidan tryckta beslut, betalar Rikets Ständers Riksgälds-Contor till Rikets Ständers Bank eller ordres emot denna Obligation Ett Hundrade Tjugufem (125) (Tvåhundrade femtio (jt5o~) eller Femhundrade (5oof) Riksdaler silfver, enligt 1330 års myntfot: egande innehafvare!! af de vid Obligationerne fogade ränte-kuponer att årligen den 3l:ste
December emot den förfallna kuponens aflemnande, i Riksgälds-Contoret uppbära fyra procent ränta, med Fem (Tio eller Tjugu) Riksdaler silfver.
På Rikets Ständers Riksgälds-Contors vägnar.
(En Ledamot af hvarje Riks-Stånds Fullmägtige i Riksgälds Contoret.') 5 (jo eller 20) R:dr Silfver.
Ränte kupon.
Riksgälds-Contorets Obligation N:o Serie:
Emot aflemnande af denna ränte-kupon betalar Riksgälds-Contoret den 31 December 1845 *847 0°h följande år till och med 1854) till innehafvaren Fem (Tio eller Tjugu) Riksdaler silfver.
Slockholm den 31 December 1844. (L. S.) STOCKHOLM, ecksteinska eoktuyckeiuet, 1845. 1 Stats- och Banco-Utskottens Utlåtande, N'.o i3y.
1 N:o 157.
Ank. tili Exp.-Utsk. d. 17 Maj, kl. io f. na Utlåtande, i anledning af väckta motioner om åtgärders vidtagande till skyndsam nedsättning af Taxan för farten å Götha Canal.
Ridderskapet. och Adeln har till Stats- och Banco-Utskotten remitterat en af Herr Nordenanckar, F. IF., väckt motion, deruti föreslagits, att, i händelse, sedan staten blifvit reglerad och alla rättmätiga behof fyllda, ytterligare öfverskott skulle återstå, eller från Banken erbjudas, Rikets Ständer, heldre än att fortsätta förra Riksdags utiåningssystem, måtte för Statens läkning inköpa Götha Canal; förmenande motionären, att, efter afgifternes nedsättning till ett underhållskostnaden motsvarande belopp, denna communicationsled, ograverad af alla enskilda intressen, skulle blifva det vackraste arf, närvarande tid kunde lemna den kommande.
Likaledes har ock till Stats- och Banco-Utskottens gemensamma handläggning blifvit öfverlemnad en inom högbemälde Riks-Stånd af Herr Friherre Gyllenhaal, C. H-, väckt motion, deruti Herr Friherren, med afseende å angelägenheten af åtgärders vidtagande för upphjelpande af landets näringar och befrämjandet af afsättning utaf inhemska producter, utvecklat behofvet af lättade communicalioner samt, med serskildt fästadt afseende å Götha Canal, föreslagit de åtgärder, hvilka motionären, för vinnande af berörde ändamål, ansett böra vidtagas.
Farten på Götha Canal omfattade tvänne, till deras beskaffenhet skilda, föremål, transito/arten från haf till haf och inre farten.
Då den förra låg utom omfånget af motionen, ansåg motionären sig i afseende på den böra inskränka sig till uttrycket af den förhoppning, att, sedan Trollhätte Canal nu erhållit samma dimensioner, som Götha Canal, och uppfinningen af så kallade propeller å Ångfartyg erbjöd en utväg att undanrödja den största svårigheten för Canalledens begagnande utan behof af omlastning, denna väg i en icke så aflägsen framtid borde blifva af mycken vigt för handelsförbindelser emellan länderne vid det inre af Östersjön och dess vikar och dem på andra sidan Bih. till R.
Prot. 1845, 4 Sami. 2 Afd. 2g Haft, 1 2 Stats- och Banco-Utskotlens Utlåtande, N:o f3j.
Kattegatt.
Men huru transitofarten än lofvade att blifva, vore dock den inre farten af mera omedelbar vigt för Rikets egen rörelse och näringar, under vanliga förhållanden åtminstone.
Den skulle för en betydlig del af Riket bereda en lättare oell således indrägtigare afsättning för dess gamla produeter, bereda en ny afsättning för nya produeter, som eljest icke kunde tillgodogöras, och således först på detta sätt för innehafvare!! vinna ett värde, och slutligen, genom befrämjad förbindelse med Rikets öfriga provinser, till ömsesidig fördel bereda ett utbyte af egande och behöfliga varor, i många hänseenden minskande behofvet af utländsk införsel.
Canalbolagets behållna inkomst för inre farten, derunder inberäknad den det tillkommande andel i afgifterne vid Trollhättan för varor och fartyg, som passera Götha Canal eller äro dit bestämda, äfvensom afgifter för begagnandet af dockor, hamnar, magaziner o. d. m. hade utgjort följande belopp:
År 1832 från och med den 1 October till och med den 31 December 1833 34,113: 12. 4* År 1834 35,795: 8. 9.
„ 1835 40,912: 11. 7. „ 1836 (då en betydlig nedsättning i Taxan skedde) . 38,358: 3o. 9.
,,1837 50,498: 8. — „ 1838 48,677: 22. 7. „ 1839 60,389: 41. 9. 1840 61,443: 45. 1. 1841 72,306:2o.ii. 1842 68,804: 37. 8. „ 1843 56,808: 11. 4.
Medeltalet för de 3:ne åren 1833—1835 (det sista qvartalet 1832 ansedt utgöra en del af år 1833) utgjorde B:co R:dr 36,940: 10. 11. „ de 3:ne åren 1836—1838 . . . . „ „ 45,841: 17. 2. utvisande en tillökning mot föregående 3:ne år af nära 24 4 procent; „ de 2:ne åren 1839 och 1840 . . . „ „ 60,916: 43.
5. eller en tillökning mot föregående 3:ne år af öfver 33 4 procent; Stals- och Banco-Utskottens Utlåtande, N'.o i3"j. 3 Medeltalet de 2:ne åren 1841 och 1842 . . .
B:co R:dr 70,555: 29.
4* eller en tillökning mot föregående 2:ne år af omkring 13 f procent; hvaremot inkomsten för år 1843 visade en minskning af nära 19 4 procent emot medeltalet för de begge förutgående åren.
Ville man deremot beräkna medeltal för 5 år, så uppkom följande resultat:
Medeltalet för åren 1834—1838 var ....
B:co R:dr 42,848: 14. 10. visande en tillökning mot första året, omfattande 15 månader, af öfver 25 f procent. åren 1839—1843 „ 63,950: 3i.
4. eller en tillökning mot förutgående qvinqvennium af öfver 49 4 procent.
Detta förhållande under de första ellva åren af Canalens begagnande, under både goda och dåliga conjunclurer, visade ett gynnande resultat.
Inkornsterne hade varit i ett nära oafbrutet stigande, med egentligt undantag endast för det sista året.
Men den olyckliga conjunctur för afsättningen af vår förnämsta exportvara, jernet, hvilken redan började år 1842, kunde, i samband med den samtidigt mer och mer tilltagande penningeoch credit-bristen, icke undgå att ega inflytande på Canalfarten, likasom på nära all rörelse inom Riket.
Det vore dock en för framtiden lofvande iagttagelse, att, ehuru det af dessa orsaker serdeles ofördelagtiga året 1843 ingick i beräkningen af medelafkastningen under de sista 5 åren, denna dock med nära 50 procent öfverstigit den för förutgående qvinqvennium.
Detta visade den naturliga benägenheten lill rörelsens tillväxt på Götha Ganals inre fart.
Denna tillväxt kunde och borde likväl i högre grad påskyndas.
Det största hindret för en skyndsammare tillväxt i Canalfarten voro de å densamma lagde afgifter.
Dessa utgingo å varor efter classer, sålunda att för hvarje 1000 alnar Canalsträcka (hela Canallängden antagen till 164,000 alnar) erlades för Irsta classens varor 6 runstycken, för 2:dra classens 4, för 3:dje classens 3, för 4:de classens 2, för 5:te classens 1 och för 6:le classens ett halft runstycke Banco för hvarje Skeppund Victualievigt.
För större beqvämlighet skuld vore Canalen deld i 16 districter, för hvardera af hvilka erlades afgift såsom för 10,000 alnar.
Taxan kunde icke, Stats- och Banco-Utskottens Utlåtande, N:o i3j. utan Bolagets medgifvande, nedsättas.
Men bolaget hade begagnat dess rätt att medgifva partiella nedsättningar, serdeles vid befarande af ett större antal Canaldistricler.
Eburu billiga dessa afgifter i sig sjelfva voro, gjorde dock Canalens stora längd, alla af bolaget beviljade lättnader oaktadt, att, då hela Canalen eller flere districter beforos, afgiften blefve kännbar för i förhållandet till värdet mera tunga varor.
Sålunda vore för hela Canallinien afgiften å 1 Sk© Stångjern Stäp. vigt 40f sk.
Banco, för 1 Sk© Tackjern 144 sk., för 1 Tunna hvete, bönor, ärter, vicker, linfrö och boll vete 29 I sk., för 1 Tunna råg 25 4 sk., för 1 d:o korn 214 sk., för 1 d:o blandsäd 17 sk., 1 d:o hafre 12f sk., 1 d:o gryn 384 sk., en famn ved 1 R:dr 3 sk., 1 tolft bräder från 214 sk- tili 1 R:dr 20 sk. o. s. v.
När man dertill lade frakten, blefve sammanräknade kostnaden nog betydlig att förekomma mycket begagnande af Canalfarten, som eljest skulle egt rum, samt således dels att hindra producenten att välja den afsättning, som eljest skulle varit mest fördelagtig, dels — serdeles för de gröfre varorne (såsom kalksten, sandsten o. s. v.) — att hindra all afsättning.
Deremot skulle en nedsättning af afgiften å stångjern till 8 sk. per Sk© (utgörande en minskning af mer än 32 sk.
Banco) eller till mindre än vid Trollhättan, bereda tillfälle för den betydliga jernproductionen i Wermland att, med föga större kostnad än i Götheborg, kunna söka sin afsättning i Stockholm och således vinna den stora fördelen att icke vara inskränkt till en enda afsättningsort och dess priser.
Om afgiften å tackjern nedsattes till 3 sk., så skulle detta utgöra en lindring af nära 12 sk.
B:co per
Sk©, under närvarande tackjernspris en icke obetydlig besparing.
Om afgiften å hvete nedsattes t. ex. till 11 sk., ä råg till 8 sk., å korn till 6 sk. och å hafra och blandsäd till 4- sk. för tunnan, så skulle denna nedsättning, utgörande för råg 17 4 sk.
Btco, för korn 15 4 sk. o. s. v., i icke obetydlig grad för Wester-och Östergöthlands slätter vidga afsättningstillfällena.
I ännu högre grad skulle detta blifva förhållandet i afseende på trädvaror, genom en proportionerlig nedsättning (som kunde öppna vägen till Stockholm för vedskutor från Jönköping och Westgötha-stranden af Wettern) m. m.
Men af Bolaget kunde man icke begära en sådan åtgärd.
Om än det icke vore osannolikt, att i framtiden en ökad varuqvantitet skulle ersätta nedsättningen, så tilläte dock
Bolagets närvarande ställning icke detsamma att bära de första årens förluster.
Bolaget hade nedlagt öfver 3,150,000 R:dr på Canalbyggnaden, förlorat Stats- och Banco-Utskottens Utlåtande, N.o i3"]. 5 öfver 3oo,ooo R:dr på Motala Verkstad och först i sednare åren kunnat uppbära någon utdelning å dess aktier, dock aldrig öfverstigande i proc. per år.
Under de första åren, sedan nja Trollhätte slussverk blifvit och rensningsarbelet i Götha Elf blefve fullbordadt, komme troligen icke Götha Canal-bolag att i derigenom ökad fart finna ersättning för förlusten af förut från Trollhättan utgående och då upphörande bidrag.
Om nu bolaget skulle i högie grad nedsätta afgiften å vissa betydligare varor, än att denna nedsättning genast blefve betäckt genom en i förhållande dertill ökad fart, så kunde det lätteligen under flere år komma att sakna utdelning, hvilket skulle nedsätta aktie-värdet och troligen i nya egares händer öfverföra en stor del af de ftdelar af hela aktie-kapitalet, som nu vore belånt för underpris, och om än desse kunde i framtiden skörda dubbel vinst genom då ökade utdelningar, komme detta icke de närvarande aktie-egarne till godo.
En sådan nedsättning i afgifter kunde således endast tillvagabringas genom Statens mellankomst, antingen genom inköp af Cana len eller genom förvärlvad rätt för Staten att efter godtfinnande bestämma Canaltaxan mot garanterande åt bolaget af én minimi-inkomst.
Beträffande den första utvägen, så skulle, enligt uppgjord beräkning, om inköpet skedde mot erläggande af a5 proc. å aktiekapitlet och öfverta gande af bolagets alla fordringar, tillgångar och skulder, Götha Canal med alla tillhörigheter, inventarier o. s. v. komma att kosta Staten omkring . ■ ^ i,i 13,'000 R:dr B:ko, utan att afse innevarande års öfverskott å Canalin komsterne, som lemnade en fond för Canal-byggnadens förbättring, genom utbyte af broar och portar af träd mot andra af jern Om man ville infria bolagets, endast å gäldenärens sida uppsägbara, skulder (vid slutet af i843 utgörande omkring 38o,ooo R:dr) skulle en utbetalning af omkring 1,13a,000 R:dr erfordras, hvaremot Riksgälds-Contoret kunde afskrifva dess skuld till bolaget, öfverstigande g5,ooo R:dr.