Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jordeboken utgör en possession för sig sjelf och antingen af ålder vore enstaka eller ock undergått sådant skifte, som ej utan alla delegares medgifvande kunde rubbas, borde i beskrifningen upptagas.
Sädesproduktion, -förbrukning, -priser.
Sjösänkningar. 7 att 1857 hvete och råg gifvit 5:te till 10:de, men för det mesta 7:de till 8:de, vårsäd 4:de, mera allmänt
Öde och i några trakter 6:te, samt potates i Söder-Sysslets fögderi 3:dje till 4:de och i öfrigt 6:te till 8:de kornet; potates var mer än tillförene angripen af torröta; att 1858 hvete och råg gifvit 8:de till 12:te, vårsäd 4:de till öde och potates 10:de till 12de kornet; den senare något skadad af torröta; att 1859 hvete och råg gifvit uti Mellan- och Söder-Sysslets fögderier 4:de till öde, i Norr-Sysslets fögderi öde till 9:de, i Öster-Sysslets fögderi öde till 10:de och i Vester-Sysslets fögderi 7:de till 9:de, vårsäd 4:de till öde, men i Mellan-Sysslets fögderi något ringare, samt potates, i Öster-Sysslets fögderi öde till 8:de, i öfrigt 9:de till 12de kornet; dock hade å några trakter inom Yester-Sysslet missväxt å råg inträffat; och att 18Ö0 hvete och råg gifvit öde till 8:de, vårsäd 3:dje till öde, men på Finnbygden i norra delen af länet nära missväxt, och potates i Öster-Sysslets fögderi öde, för öfrigt 2:dra till 3:dje kornet; skörden var mer eller mindre skadad af regn.
— Förestående korntal äro uppgifne såsom afkastning utöfver utsädet.
Uti sitt utlåtande till Finans-Komitén har Hushållnings-Sällskapet dels yttrat den åsigt, att den årliga sädesproduktionen i länet vid medelmåttig skörd är tillräcklig för innevånarnes behof, dels ock förmält, att årliga spanmåls-förbrukningen för en person kan antagas uppgå till en tunna råg och två tunnor hafre, med afseende likväl på potatesskörden, som till största delen användes till befolkningens föda och minskar spanmålskonsumtionen.
Majds Befallningshafvande instämmer väl i dessa åsigter, men finner sig ej kunna endast med ledning häraf beräkna, hvad af hvarje särskildt sädesslag inom länet årligen förbrukas, helst alla år både till länet införas och härifrån utföras flere slag af spanmål, utan att utrönas kan, huru mycket af den importerade spanmålen i orten qvarstannar eller huru mycket af den här skördade utföres.
Uppgifter äro visserligen att tillgå å den spanmål, som kommit till och afgått från städernas och några större hamnar vid Wenern samt passerat Seffle kanal, men berörde uppgifter visa alldeles icke rätta förhållandena med importen och exporten i det hela, emedan in- och utförsel af spanmål försiggår ofta i andra mindre landthamnar, hvarest anteckning icke sker, och någon räkning icke kan hållas, hvarken å den säd, som från Nerike och Westergötland landvägen föres hit till länet, eller å all den spanmål, som härifrån äfven landvägen hemtas till Norge och vestra delen af Dalarne. o A råg och hafre, som äro de sädesslag, hvilka hufvudsakligast i handeln förekomma, hafva priserne varit följande: 185ö års vår: råg 18 R:dr 50 öre å 22 Kalr, hafre 9 å 10 R:dr per tunna — höst: råg 20 å 21 R:dr, hafre 9 å 10 R:dr 50 öre d:o; 1857 års vår: råg 18 ä 21 R:dr, hafre 6 å 8 R:dr per tunna — höst: råg 17 ä 20 R:dr, hafre 7
R:dr so öre å 9 R:dr d:o; 1858 års vår: råg 15 å 16 R:dr, hafre 6 å 8 R:dr per tunna — höst: råg 13 å 15 R:dr, hafre 6 R:dr so öre å 7 R:dr d:o; 1859 års vår: råg 13 å 15 R:dr, hafre 7 R:dr per tunna — höst: råg 12 å 14 R:dr, hafre 6 R:dr 50 öre å 7 R:dr d:o; 1860 års vår: råg 12 R:dr 50 öre ä 14 R:dr, hafre 7 Ralr 50 öre å 8 R:dr per tunna — höst: råg 13 k 16 R:dr 50 öre, hafre 7 å 8 R:dr d:o.
Till jordbrukets utvidgande och förbättring hafva, under åren 1856—1860, nedannämnde arbeten blifvit dels fortsatte, dels företagne och antingen till vissa delar eller helt och hållet utförde, nemi.: sänkning af Hansjon uti Fryksände socken af Fryksdals öfre tingslag, till vinnande af vid pass 730 tunnland odlingsbar jord för omkringliggande hemman, till hvilket arbete Eders Kongl. Maj:t täcktes år 1851 i nåder bevilja understöd af statsmedel med 1,245 Riksdaler såsom anslag och 12,600 Riksdaler Riksmynt såsom lån; 8 Wermlands län.
Vattenaftappningar.
Nyodling.
Dikning.
Åkerbruksredskap m. m.
Trädgårdsskötsel. sänkning af sjöarne Wadjungen och Björkängen samt rensning af elfven Rinnan i Nordmarks härad, för att göra till odling tjenlig en större areal vattendränkt mark, hvartill Eders Kongl. Maj:t år 1855 i nåder beviljat understöd af statsmedel med 21,000 R:dr Runt, deraf 16,000 R:dr såsom lån och 4,200 R:dr såsom anslag utan återbetalningsskyldighet; och hafva begge dessa nu omnämnda arbeten varit började före 1856 och fortsatta under berörde och följande åren, men icke kunnat 1860 fullbordas, i anseende till det året inträffade ovanligt höga vattenstånd, som hindrat arbetena; uttappning af Säfsjön i Arvika socken af Jösse härad, hvarigenom omkring 400 tunnland jord dels till odling erhålles, dels förbättras; och har Eders Kongl. Maj:t till detta företag år 1858 i nåder beviljat ett statsbidrag af 10,000 R:dr Runt, deraf 8,000 R:dr såsom lån och 2,000 R:dr så^om anslag; utdikning af Nolby och Skane mossar uti By socken af Näs härad, för odling af ungefärligen 539 tunnland bördig jord; och är till arbetet ett statsbidrag af 14.500 R:dr Runt, hvaraf såsom lån 11,600 R:dr och såsom anslag 2,900 R:dr, af Eders Kongl. Maj:t år 1858 i nåder beviljadt; sänkning af sjöarne Björken och Hån med utrifning af Björkefors jernbruk i Sunne socken af Fryksdals nedre tingslag, derigenom 230 tunnland sjöbotten anses till odling erhållas och 340 tunnland annan jord blifva förbättrad; till hvilket arbete interessenterne deri, sedan det blifvit påbegyndt, år 1860 i underdånighet sökt, samt Eders Kongl. Maj:t år 1861 i nåder beviljat ett låneunderstöd af allmänna medel med 8,000 R:dr Runt; utdikning af en mindre sjö på Warpnäs egendom i Nors socken af Grums härad, hvarigenom vunnits 112 tunnland god jord med en kostnad för ägaren af 5,800 R:dr Runt; och utdikning af en mosse om 40 tunnlands vidd på Arnön uti Wäse socken af Wäse härad.
Derigenom att penningelån, af Öfre Fryksdals Arbetsinrättnings fond, om hvilken inrättning närmare här nedan förmäles, lemnats i smärre belopp åt mindre bemedlade jordbrukare inom Östmarks och Lekvattnets socknar uti Fryksdals öfre tingslag, dels till nyodlingar och dels till förbättring af redan odlad jord, hafva från och med 1853, då Arbetsinrättningen kom i verksamhet, till och med 1860 blifvit i nämnde socknar till åker odlade 343 tunnland och till slottmark röjda 113 tunnland samt derjemte upptagne 52,166 famnar diken.
Dessutom hafva icke få mindre odlingar årligen varit under arbete, om hvilkas beskaffenhet och arealinnehåll Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande likväl icke kunnat vinna säker kännedom.
Åkerns täckdikning har hos possessionaterne kommit allt mer och mer i bruk, och äfven hos allmogen ser man ett och annat försök i denna väg vara gjordt.
De i länet allmännast begagnade plogar och harfvar tillverkas inom detsamma så väl af allmogen, som vid bruken, och äro af ganska god konstruktion.
Dylik och annan åkerbruksredskap af fabrikstillverkning efter nyare Engelska eller Skottska modeller finnas och nyttjas också vid många egendomar.
Beredandet af så kallade komposter på flere olika sätt till åkerns gödning är mycket allmänt; och har bruket af guano en tid varit i betydlig mån spridt, men under de senare åren aftagit, i följd deraf att sämre slag af detta gödningsämne ofta i handeln förekommit.
Angsodling bedrifves icke i någon anmärkningsvärd mån i Wermland, sannolikt emedan få naturliga ängar här finnas af någon större rymd och sådan beskaffenhet, att ägarne anse lämpligt att på deras förbättrande nedlägga arbete och kostnad; dock är på några ställen ängsvattning eller öfversilning tillvägabragt.
Trädgårdsskötseln och fruktträdsodlingen egnas icke så ringa omsorg vid alla herregårdar och af ståndspersoner bebodda hemmansdelar eller jordlägenheter, men äro för det mesta inskränkta till frambringandet af vanliga och nödvändiga grönsaker för eget behof eller föga deröfver och till uppdragandet af några få slag af fruktträd, som man anser passande för klimat och jordmån.
Vid åtskilliga egendomar finnas dock större trädgårdsanläggningar, vid hvilka förhållandet är annorlunda, och trädgårdskonst med framgång idkas.
All - Wermlands län.
Boskapsskötsel. 9 mogen deremot visar föga sinne för trädgårdsskötseln.
Vid bondgård är en trädgård mycket sällsynt.
Här och der ser man väl vid allmogens hus en liten kålsäng och några fruktträd, men dessa nästan alltid vanskötta.
För att afhjelpa bristen på tjenstedräng ar kunnige i trädgårdsskötseln har Hushållnings-sällskapet år 1854 slutit kontrakt med en skicklig trädgårdsmästare, hvarigenom han åtagit sig att under en kurs af 2:ne år lemna undervisning åt fyra elever emot en årsafgift af 400 R:dr Runt; ooh har denna undervisningsanstalt fortfarit under de nu ifrågavarande fern åren, hvarvid medlen till årsafgifterne dels blifvit samlade genom subskription inom Hushållnings-sällskapet och dels af Sällskapets kassa tillskjutits.
B) Boskapsskötseln har väl flerestädes kommit i vida bättre skick än fordom, men ännu icke hunnit till den ståndpunkt, som önskligt vore.
Allmogens oxar och kor äro småväxta, och de senare mindre mjölkgifvande samt erhålla inerändels alltför knapp utfodring vintertiden.
Likväl hafva tid efter annan, isynnerhet under de senare tio åren, flere bland possessionaterne infört dels styckevis och dels i mindre flockar tjurar och kor af ädlare slag, men mest af korthorns- och Ayrshire-racerne, till förbättrande af deras ladugårdar, hvarigenom äfven dessa racer blifvit i länet spridda, och äro vid några egendomar hela ladugårdar af Ayrshire-race uppsatte.
Ar 1859 blef jemväl på Warpnäs egendom i Grums härad ett statens stamholländeri af sistnämnde race förlagdt, hvarifrån goda djur torde blifva för landtmännen att tillgå.
Den Norska hästracen är allmän i Wermland.
Hästen af denna race är icke stor, men stark, tålig, lätt och sedig samt således tjenlig både för de tunga körslorne vid bruksrörelsen och till skjutshäst.
Den förening, som 1839 härstädes stiftades och 1840 kom i verksamhet till hästkulturens befrämjande, har under åren 1856—1860 anskaffat och i provinsen på särskilda ställen stationerat 11 hingstar af Percherons och Clevelands, men de fleste af Norsk race, för att begagnas till stons betäckning; hvarförutom föreningen 1860 års höst inköpt 2:ne hingstar från Ottenby stuteri, i ändamål att befordra afveln af duglige ridoch vagnshästar.
Äfvenledes hafva expositioner af hästkreatur tid efter annan, senast vid det landtbruksmöte, som i Augusti månad 1859 hållits här i Carlstad, varit föranstaltade, vid hvilka tillfällen föreningen utsatt och utdelat premier för utmärktare djur.
Till dylika premier har föreningen dels sammanskjutit medel, dels haft att använda räntan af den summa 600 R:dr R:mt, som Eders Kongl. Maj:t i sådant afseende år 1854 ställt till llushållnings-sällskapets disposition.
Till fårafvelns förbättrande hafva icke några andra åtgärder de senare åren varit vidtagne, än att flere possessionater hvar för sig förskaffat ett mindre antal springbaggar och tackor af ädlare racer.
Svinkreatur och fjäderfä uppfödas allestädes på landet till husbehof samt i några af de södra trakterne, såsom Näs, Grums och Kils härader, äfven till afsalu.
Biskötseln har ej kommit mycket i bruk uti Wermland; likväl finnas de, som vinnlägga sig derom med nit och framgång.
De väsentligaste fodertillgång arne för kreaturen bestå i höskörden å de med röd och hvit klöfver samt timotej besådde vallarne samt i hafre- och råghalm.
Under tre af de ifrågavarande fern åren eller 1856, 1858 och 1860 har höfångsten varit god, men de 2:ne öfrige, 1857 och 1859, ringare än medelmåttig; hvarföre ock fodertillgången befunnits knapp, och foderbrist på några orter visat sig under de på dessa begge sistnämnde år följande vintrar, dock ej i den mån, att det föranledt någon anmärkningsvärd minskning af kreatursantalet.
Spanmål och rotfrukter användas äfven alla år till kreaturens utfodring, till större qvantiteter de år, då höskörden mindre väl utfaller.
Till Finans-Komitén är uppgifvet, att 143,999 tunnor spanmål årligen åtgå till kreaturen, hvarvid likväl får anmärkas, att detta ungefärliga tunntal består icke endast af säd, utan, såsom församlingarnes uppgifter äfven antyda, till betydlig del af potates och rofvor.
Landsh.-Emb. uli Wermlands län und. ber. för åren 1856—1860. 2 10 Wermlands län.
Priser å ladugårdsalster.
Stängsel.
Jordbruksarbetare och dagsverkspriser.
Utom det att ladugårdsprodukter vid alla årstider, ehuru i mer eller mindre myckenhet, föras från landet till länets städer och der föryttras, uppköpas af Norrmän på landtmarknaderne och i gränsorterne lefvande kreatur och smör, och sker äfven understundom någon utförsel från länet af sistnämnde vara till andra orter i riket; hvilket berättigar till det antagande, att ladugårdarne lemna en större afkastning, än innevånarn e förbruka, om än öfverskottet ej kan vara stort.
Priserne å kreatur och ladugårdsprodukter hafva under åren 1856—1860 visserligen ofta vexlat efter olika tillgång och årstid, men de mest allmänna under alla fem åren hafva varit följande: för en 7 å 8 års häst, af det slag som allmogen begagnar 200 å 300 R:dr, » ett par gödda oxar 250 R:dr, » en ko 70
R:dr, » ett får 8 å 12 R:dr, » ett svin, efter ålder och storlek 5 å 70 R:dr, » ett lispund smör 10 å 13 R:dr 67 öre, » ett lispund talg 9 å 11 R:dr, » en kanna mjölk, försåld i städerne 25 å 33 öre, allt R:mt.
Andra ladugårdsprodukter, såsom ost, ägg och ull, finnas väl vid marknader och tidtals på städernas torg till salu, men vanligen endast i mindre qvantiteter, och äro priserne å dessa artiklar så föränderliga, att några allmänna sådana icke kunna uppgifvas.
Tab. N:o 3.
Då, i fråga om antal kreatur, som blifvit vinterfödda från 1860 till 1861, andra uppgifter derå icke kunnat från orterne erhållas, än de, som lemnats 1859 till Finans-Komitén, så äro dessa begagnade vid upprättande af bilagde tabell N:o 3.
Om stängselväsendet kan allenast sägas, att under de senare åren stängsel, som varit mindre behöflig, flerestädes borttagits, och att hägnader af sten och jordvallar mer kommit i bruk, i stället för de skogsödande gärdesgårdarne af träd.
Arbetarne vid jordbruket äro, å större egendomar, drängar, som erhålla stat, drängar i husbondens bröd samt jordtorpare, och hos allmogen mest drängar i husbondens bröd, men äfven torpare.
— Backstugusittare hafva ock flerestädes dagsverksskyldighet till den gård, hvarå de bo. — Så kallade dagsverkare eller arbetare för dagspenning begagnas vid vårbruket och bergningen samt då odlingar, byggnader eller andra arbeten, som icke räknas till de vanliga, företagas.
Efter gammalt bruk har under ifrågavarande period, vår- och sommartiderna, ett stort antal af den mindre bemedlade allmogen och af arbetsklassen uti Fryksdals härads nedre tingslag samt uti vissa socknar af Kils härad hemtat betydliga arbetsförtjenster annorstädes i riket med husbyggnad, timring, snickring och nyplöjning, hvari detta folk är kunnigt; dock är det onekligt, att detta bruk, som längst och allmännast vidlådit allmogen i Fryksdals härads nedre tingslag, verkat ofördelaktigt på skötseln af dess egen jord.
Dessutom hafva ganska många arbetare årligen under berörde tidrymd, såsom ofta tillförene, utvandrat från flere andra delar af länet till åtskillige orter både inom riket och i Norge, der dagspenningen varit högre än i hemorten, och skaffat sig lönande arbete.
Klagan har visserligen afhörts öfver att dessa utvandringar skola medfört brist på dugliga tjenstehjon och arbetare i några trakter, men alla anledningar saknas, att sådan brist, om den verkligen någonstädes visat sig, varit annat än tillfällig.
Dagsverkspriserne hafva förblifvit nära lika under alla fem åren 1856—1860, och utgjort efter årstiden, hvarunder dagsverket varit förrättadt: för mansdagsverke 1 R:dr å 1 R:dr 25 öre, och för qvinsdagsverke 50 å 75 öre Runt.
Sedan, på uppmaning af länets Hushållnings-sällskap, Hushälls-nämnder blifvit bildade inom de fleste härader i provinsen, för att tillhandagå sällskapet med upplysningar och biträda detsamma i hvarjehanda Wermlands län.
Hushållnings sällskapets verksamhet.
Rättareskola.
Skogshushållning.
11 åtgärder, liar, genom dessa nämnders föranstaltande, täflingsplöjning jemte kreaturs-exposition årligen hållits på ett eller flere ställen, hvarvid dels premier tilldelats dem, som ådagalagt synnerlig skicklighet i plöjningsarbetet, dels ock utmärkta kreaturs-exemplar blifvit prisbelönta, och till hvilka premier eller pris Hushållningssällskapet för hvarje tillfälle tillhandahållit vederbörande Hushålls-nämnd ett visst penningebelopp.
Dessa täflingsplöjningar, vid hvilka undervisning af sakkunnige män alltid lemnäs om ändamålsenliga sättet att plöja oell till såning bereda jorden, anses hafva verkat fördelaktigt på åkerbruket.
Hushållnings-sällskapet föranstaltade 1859 ett landtbruksmöte med utställning till pristäfling af kreatur, maskiner och landtbruksredskap m. m.
Vid detta möte, som ägde rum i Carlstad den 25 och 26 Augusti nämnde år och bevistades af omkring 300 personer, diskuterades de i programmet till mötet framställde 17 öfverläggningsämnen i landthushållningen, och voro till täfling inställde och exponerade 43 hingstar och ston, 13 tjurar, 38 kor, 19 qvigor samt ett icke ringa antal får, svin och fjäderfän, äfvensom åkerbruksredskap till ett antal af 214 stycken och en betydlig samling trädgårdsalster.
Premier utdelades för utmärktare hingstar, ston, tjurar, kor och qvigor med ett af Hushållnings-sällskapet dertill leinnadt anslag samt de medel, som för inträde till mötet och expositionen influtit.
För att befordra begagnandet inom länet af statens agronomer, har Hushållnings-sällskapet bekostat dagtraktamentet till dem af bemälde agronomer, som år 1860 leinnat biträde åt landthushållare i länet för den tid, som de i sådant afseende å orten sig uppehållit.
För Hushållnings-sällskapets verksamhet i öfrigt är redogjordt uti de berättelser, som dess Beredningsutskott för hvarje år afgifvit och låtit trycka; och ovedersägligt är, att denna verksamhet afsett landthushållningens förkofran i alla dess grenar, samt att i många fall sällskapets tillgöranden burit goda frukter.
Den lägre landtbruksskola, som år 1846 genom Hushållnings-sällskapets åtgärd inrättades på Träfors egendom i Ölme härad och år 1851 förflyttades till Gårdsjö egendom i Gillbergs härad, har sedermera alltjemnt varit i gång.
Skolan har åtnjutit anslag af statsmedel med 3,000 R:dr hvartdera af åren 1856 och 1857 samt med 4,000 R:dr R:mt hvarje af de tre åren 1858, 1859 och 1860; hvaremot 12 elever der årligen erhållit fri undervisning och kost; och hafva dessutom flera, ända till 8, betalande elever begagnat skolan hvarje lärokurs, som upptager en tid af 2:ne år.
Vid ombyte af lärjungar har alltid ett större antal ynglingar blifvit anmälde till inträde, än de lediga friplatserna utgjort, och de utexaminerade hafva, med få undantag, genast vid afgången från skolan fått tillträda rättaretjenster, så vida de åstundat sådana och icke varit bondsöner, som återvändt till sina hem.
Undervisningen i skolan är leinnad af 3 lärare uti de ämnen, hvilka såsom föremål derför äro upptagne i nådiga Reglementet för lägre landtbruksskolor den 14 Januari 1851, och derförutom har under vissa tider åren 1859 och 1860 undervisning der gifvits i biskötseln af särskild lärare, som Hushållnings-Sällskapet aflönat.
Redan år 1854 öppnade Kaptenen Nordenankar enskildt på sin egendom Warpnäs i Grums härad en rättareskola, som utan statsbidrag sedermera fortgått.
I denna skola hafva årligen 12 till 16 elever, dels utan och dels emot betalning, njutit undervisning, och äfven här har på Hushållnings-sällskapets bekostnad undervisning i biskötseln 1859 och 1860 varit gifven.
C) Skogshushållning.
Uti Wermland finnas inga andra, Eders Kongl. Maj:t och Kronan tillhörige och till
Dess disposition indragne skogar, än de som lyda under militie-boställen, hvilka äro till Kronan indragne och för Statsverkets räkning utarrenderade, och utgjorde vid 1860 års utgång berörde boställens skogar 549 tunnland samt andra boställens och kyrkors 84,196 tunnland.
Dessa skogar hafva till arealen icke undergått någon förändring på de ifrågavarande fem åren; och då endast en af de boställsskogar, som ingått i den sista af förestående areal-uppgifter, är till trakthuggning indelad, men alla de öfriga brukas blott till husbehof af innehafvarne eller arrendatorerne, har hvarken till qvantitet eller penningevärde kunnat uppgifvas hvad å skogarne under nämnde år blifvit afverkadt.
Dessutom 12 Wermlands län.
Jägeristat.
Skogvaktareskola.
Export af skogseffekter. bör anmärkas, att kartor saknas å flere boställsskogar och att sådana skogars areal-innehåll endast efter approximativ beräkning kunnat ingå i ofvanupptagna tunnlandtal.
Härads- eller sockne-allmänningar finnas icke i länet; ej heller planteringar af ek, mullbärsträd eller å flygsandsfält.
Jägeristaten i länet bestod vid 1860 års slut af 1 Öfverjägmästare med kontant årlig lön 30 R:dr R:mt och boställe, Gate 1 mantal, 3 extra Öfverjägare utan lön, 4 Kronoskogvaktare med årlig lön 25 R:dr R:mt hvardera.
Sedan Hushållningssällskapet genom kontrakt med ägaren af Bosjö bruk, beläget i Fernebo härad, förskaffat husrum och lägenheter vid nämnde bruksegendom för skogvaktareskola, öppnades derstädes den 1 Oktober 1860 en sådan skola med en lärare och sex elever.
Till bestridande af kostnaderne för skolan beräknades då det årsanslag af 1,500 R:dr, som Eders Kongl.
Maj:t den 21 Januari 1859 i nåder beviljat för tre år till en skogvaktareskola i Wermland, samt ett årligt tillskott från Hushållningssällskapet af 1,200 R:dr R:mt; men, enär Eders Kongl. Majit vid pröfningen af det förslag till reglemente, som Hushållningssällskapet upprättat för skolan, i nåder föreskrifvit, att minst fem af lärlingarne derstädes skulle under lärotiden åtnjuta fri kost, har Hushållningssällskapet till följd häraf måst öka sitt omförmälde årsanslag med 675 R:dr R:mt.
Vid de större bruksegendotnarne i länet äro numera Forstman eller kunnige skogsförvaltare anställde, under hvilkas ledning och tillsyn skogarne planrnessigt brukas och återväxten befrämjas; äfven å flere andra egendomar har man ändamålsenligt ordnat skogsafbrukningen och infört ordentlig skogshushållning, men allmogen och många andra landtbrukare fortfara ännu att oregelmessigt och alltför mycket till afsalu af bruka sina skogar, utan att tillgöra något för att befordra eller vårda deras återväxt.
Svedjande å skogarne sker alla år, och i de flesta delar af länet, för att derefter erhålla en rågskörd, men svedjelanden synas hafva blifvit under senare åren fåtaligare och mindre till sina omfång än tillförene, hvilket förhållande, eller att svedjandet aftagit, vinner i visshet deraf, att skogseldar, som sällan annorledes än genom svedjande uppkomma, veterligen icke under ifrågavarande period gjort någon märkbar skada eller förödelse.
Till gärdesgårdarne åtgår årligen mycken skog, isynnerhet af unga träd, ehuru, såsom förut är omförmäldt, hägnader af sten och jordvallar kommit mer än förr i bruk.
Kolning till jernbruken verkställes årligen af allmogen i alla orter, der dylika bruk finnas, och förorsakar likasom glasbruken i sina omgifningar betydlig skogsafbrukning.
Då trädvarurörelsen utgör en handtering af vigt inom länet och för innevånarne i vissa delar deraf en näring af lika värde som åkerbruket, så uppgifvas här nedan i tab. Litt.
A de skogseffekter, som blifvit i större qvantiteter under åren 1856-—1860 exporterade från de af länets hamnar, der faktorier finnas.
Härförutom äro andra skogseffekter, såsom läkten och ved, årligen utskeppade, men hvilka icke kunnat till tolfte- eller famntal tillförlitligen uppgifvas.
Af det timmer, som vid sågverken i norra, mellersta och södra delarne af länet försågas, äfvensom af det, hvilket, såsom bjelkar och blockar, från Wenerns hamnar utföres, kommer en betydlig del från skogar i Tab. Litt. A. Export af en del skogseffekter.
Bjelkar, sparrar och timmer.
Blockar.
Plankor.
Bräder och bakar.
Tolfter.
År 1856 » 1857 >. 1858 » 1859 » 1860 20,814 3,715 5,974 3,818 14,708 13,871 19,793 24,341 18,016 18,216 144,206 130,778 107,828 131,622 139,380 63,585 65,811 59,051 54,778 44,279 Wermlands län.
Priser å skogseffekter.
Rofdjur.