Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Advokatfiskal föredrage derefter målet och tillstyrke bifall eller afslag, hvarefter Hofrätten beslutar och afkunnar utslag.
Har ansökningen blifvit afslagen, må den icke förr än efter ett års förlopp kunna förnyas. 611.
Hofrättens utslag' delgifves allmänna åklagarne och handelsdomstolarne, till hvilka ansökningen har varit öfvertemnad.
Handelsdomstolarne läte utslaget i offentlig session uppläsa och införe det i sina handlingar. 612.
Réhabilitation må icke beviljas gäldenär, som blifvit dömd för bedrägligt förhållande, ej heller någon, som blifvit sakfälld för stöld, vingleri (escroquerie) eller tnissbrukadt förtroende, ej heller stellionatairer, förmyndare eller förvaltare och uppbördsman, som icke redogjort för och inbetalt deras uppbörd eller om händer hafda medel.
Konkursgäldenär, som blifvit dömd och undergått straff efter första straffbarhetsgraden, må kunna réhabilitation erhålla. 613.
Ej må någon handels- eller industri-idkare, som varit i konkurstillstånd försatt, men icke är vorden rehabiliterad, någonsin på börsen kunna sig visa. 614.
Konkursgäldenär må äfven efter döden kunna varda rehabiliterad. Kongl.
Skrifvelse, N:0 40. 77 Litt. b. Anmärkningar vid frånsila Uonhurs-lag stiftning en.
Uti do orationer och afhandiingar, som föregingo antagandet af Code de Commerce, finner man grundsatser uttalade, hvilka tillvinna sig lika mycket förståndets, sorn hjertals bifall.
Med en slående klarhet i uttrycken, med en öfverlägsen skarpsinnighet i omdömet, iakttagas der handelns, näringarnes, ordningens och den allmänna välfärdens intressen, utan att mensklighetens och enskildes anspråk förtrampas.
Men dessa grundsatser fingo dock icke en fullständig tillämpning vid den slutliga redaktionen af lagens 3:dje bok eller konkurs-lagstiftningen.
Denna afdelning uti 1807 års lag visar sig nemligen mera såsom en inqvisitorisk polis- och brottmålslag till upptäckande af förseelser och brott, begångna af handelsidkande personer i deras värf, än såsom en verklig handels- och exekutionslag; och den af 1838 har ännu qvar många af sina föregångares brister.
Den predomioerande synpunkt, som dikterat detta arbete, är Statens pligt att tillse, det begångna brott ej skola undgå bestraffning, och fördenskull äro handelns och kreditens föga mindre rättvisa och för samhället vigtiga intressen här alltför mycket förbisedda, och både den insolvente debitorns och hans borgenärers ovilkorliga rättsanspråk för nära trädda.
Derifrån härleder sig den allmänna och högt uttalade anmärkningen, att Franska konkurslagen icke, såsom man velat, förmått att utestänga vingleri och svek, samt förekomma konkurser med brott och ringa utdelningar uti moderlandet Frankrike.
Grunden till dessa afvikelser från de riktiga grundsanningar, som under tiden af lagens förberedande uttalades, torde böra sökas uti landets egna ställning och förhållanden vid samma tidpunkt.
Det förstörda penningeväsendet, reaktionen emot assignat- och mandat-raseriet, och framför allt den revolutionära anarkiens oordning och förfärliga immoralitet, förklara det öfverdrifna i sträfvandet att i moralens och sedlighetens intresse af handelslagen göra en polisförordning.
En allmän känsla af missbelåtenhet, hvilken vanligen föregår stora hvälfningar, vare sig inom politikens eller ekonomiens spher, gjorde sig gällande, utan att begreppet om orsakerna till denna missbelåtenhet ännu hade fullkomligen klarnat.
Annorlunda hafva åtskilliga andra handelsfolk förfarit, och derigenom att de haft rörelsens och kreditens egna fordringar till lagstiftningens uteslutande eller egentliga ledstjernor, hafva de ock i den delen kommit närmare ordningens och sedlighetens efterslräfvade mål.
Men vid sidan af detta grundfel, har den Fransyska handelslagstiftningen så stora förtjcnster, att den tvifvelsutan här, som mångenstädes, förljenar att tagas till mönster och läggas till grundval för en af behofvet påkallad förbättring.
Genom sina formela bestämmelser sträfvar den att underlätta egendomsafträdelser, då förhållanderne dertill föranleda; den garanterar i allmänt och enskildt intresse valet af gode män och af massans förvaltning, och i samma intresse lemnar den god ledning till upptäckande af brott och till omintetgörande af svekfulla anläggningar.
Den har der - 78 Kongl. Maj:ls Nåd.
Skrifvelst, N:o iO. jemte förtjensten af en långvarig tillämpning och en lill följd deraf utbildad jurisprudens uti de delar, som både böra och kunna tagas till föresyn; och en öfverflytilling på vårt språk af de ypperliga förklaringar och högsta domslut, hvilka numera öfverallt finnas bifogade denna lags text, skulle, så att säga, pä en gång gifva oss lagen och erfarenheten om dess tillämpning och verkningar.
Den har slutligen den icke ringa fördelen af att vara nära nog universel, och att sålunda på en gång betrygga landets inre rörelse och befästa dess handelsförbindelser med andra nationer.
Fransyska lagens grundfel sammanverka dertill, att insolvenle debitorer afskräckas från det steget att i tid ingifva sina sessionsansökningar och instämma sina kreditorer.
Det sker derigenom: l:o att lagstiftningen på ett kränkande och skymfligt sätt onödigt hotar gäldenärens personliga frihet, då han sjelf frivilligt inlemnar sin cessionsansökan.
Visserligen kan hvarje insolvent debitor, tillhörande den handelsidkande klassen, i allmänhet anses såsom fuga; suspectus, men just den omständigheten, alt han frivilligt instämmer sina borgenärer och åt dem öfverlemna!' sin egendom, utan att taga lill flykten, bevisar, alt en sådan debitors rymning icke är att befara.
Ilegeln bör derföre vara, att vid frivillig cessionsansökning personen får vara på fri fot, åtminstone mot personlig borgen, intill dess undersökning om hans förhållande egt rum, så vidt ej särskilda graverande omständigheter emot honom förekomma, hvilkas pröfning heror på domstolens afgörande.
2:o att undersökning om gäldenärens förhållande fördröjes under fortsatt presumlion om hans brottslighet, så att hans frihet och heder alltför länge hotas.
Utan tvifvel är det en det allmännas ovilkorliga fordran, att brott, begångne af insolvente debitorer, skola beifras och bestraffas.
Men att derföre handla efter den Eresumlion, att alla insolvente gäldenärer äro brottslige, kan svårligen försvaras, varken såsom rött eller klokt.
Den redlige, men olycklige, gäldenärens ovilkorliga rättsanspråk måste vara, att, så skyndsamt och noggrannt som sig göra låter, få sitt handlingssätt, sina böcker och öfriga handlingar undersökta, på det att hans heder måtte framstå ofläckad af en kränkande presumtion utur den i alla fall hårda pröfningen; och klokheten fordrar denna skyndsamma granskning, såsom en uppmuntringsåtgärd till ett redligt och tidigt egendoms-afträdande.
Den Fransyska lagen talar väl flerestädes om en sådan skyndsam undersökning, men det tydliga positiva stadgandet derför, och i sammanhang dermed för gransk ningens verkställighet, saknas.
Denna lucka bör, vid den här föreslagna tillämpningen af Franska konkurslagen, fyllas, lika mycket i allmänna moralens, som i den enskilda välfärdens intresse.
3:o alt lagen icke medgifver afskrifning af skulden, huru många och stora och omöjliga att förutse och afböja, förlusterna och olyckorna än varit.
Uti motiverna till lagen ordas mycket om en rättmätig mildhet, men tillämpningen deraf har undsluppit redaktionen.
Måhända har också begreppet i denna del icke varit fullkomligen klarnadt, ty frågan är här egentligen icke om mildhet och nåd, utan om rätt.
Den lyder helt enkelt: har en redlig, men af motgångar förföljd, gäldenär rätt att fordra afskrifning och befrielse från sin gäld?
Fransyska lagstiftningen har nekande besvarat IVågan, den Engelska deremot har, med lika mycken liberalitet som humanitet, besvarat den jakande, och den Engelska har tvifvelsutan närmare tpäflat målet af det rätta och gagneliga, i öfverensstämmelse med hvilken grundsats ackordet eller konkordatet derföre hör lämpas.
Skrifvelse, N:o 10. 79 4:o alt lagen, i fråga om sådana gäldenärer, hvilka, till följe af mer eller mindre graverande omständigheter, icke berättigas till afskrifningsförmån, lägger de största länder för en ny gagnelig verksamhet.
Har gäldenär en gång afträdt all sin egendom, utan alt derigenom alla hans skulder betäckas, så hafva visserligen, då afskrifningsförmån ej är beviljad, fordringsegarne fulla betalningsanspråk, men dessa böra hållas inom behöriga, af rättvisan bestämda, gränsor.
Dessa uppdragas genom ett stadgande, i likhet med andra och äldre lagars, att af den nyförvärfvade förmögenheten till äldre fordringsegare må utbetalas så mjcket som domstolen pröfvar honom kunna undvara (qvantum facere possit), Utan alt sednare fordringsegares rätt till det sednare boet förnärmas.
Ett sådant stadgande finnes ej i den Franska konkurslagen, och denna brist medverkar till fördröjda konkurser, i strid med moralens och handelns intresse.
5:o alt lagen vid qvalifikationen af Banqueroule simple har alltför godtyckliga och otillämpliga bestämmelser, så att icke ens gäldenären sjelf vet, om han skall hänföras till de brottsliga eller icke brottsliga.
6:o att lagen icke medgifver ett återinsättande i fullt medborgerliga rättigheter (réhabililation), med mindre än att alla fordringsegare hafva erhållit full liqvid , så för kapital som räntor.
Denna grundsats underkännes af den Engelska konkurslagstiftningen.
Olvifvelaktigt är, att stadgandet afskräcker från det i alla fall hårda steget af en cessionsansökning; tvifvelaktigt deremot, om ett vanärande straff kan framkalla moraliskt vackra handlingar, eller frivillig betalning, hvilket förmodligen dermed är afsedt.
Dessa anmärkningar e^ot den Franska konkurslagstiftningen sammanverka, såsom sagdt är, hufvudsakligen till ett i allmänt och enskildt intresse skadligt förhalande af tiden, alt genom konkurs uppgöra liqviden, då affärerna luta lill undergång.
Intet hinder af betydenhet synes möta för att, vid en förutsatt lagens tillämpning i Sverige, undanrödja dessa anmärkta brister, såvida i öfrigt de uttalade åsigterna finnas vara i öfverensstämmelse med rättvisans och civilisationens fordringar. 80 Kongl. Maj:ts Nåd.
Uppgift om utlåningar i vanlig sä kallad diskont-vug emot reverser med borgen.
X Vid slutet af år 1852:
Riksdaler B:ko.
Af Rikets Ständers Bank: genom Banko-Diskonten i Stockholm 5,000,000. » Lån-Kontoret i Götheborg 2,000,000. » Lån-Kontoret i Malmö 1,000,000. » Lån-Kontoret i Wisby 100,000.
8,100,000. af 8 privatbanker, tillsammans ~ [ ! ~ 7,148,601.
Summa 15,248,601 f N:o 2.
Uppgift om förhållandet med de af Rikets Ständers Bank utgifna skillingssedlar, samt om myntningen af silfver och utförsel af silfver i myntad form.
Riksdaler Banko.
Sedlar Sedlar Sedlar ä 16, 12 och 8 sk. a 14 och' 10 sk. ä 32 skiliingar.
Vid slutet af 1847 2,180,201: 8 13,683: 32 1,763,866: 32 » » 1848 2,183,202: 24 12,379: 28 1,897,100: - » )) » 1849 1,753,198: 32 69,660: 40 1,974,766: 32 » )) 1850 1,173,905: io 32,098: 46 1,923,186: — » » )) 1851 831,613: 32 20,233: 46 1,931,574: — » » 1852 681,738: 32 15,473: 46 1,923,828: 46 Häraf synes, att då summan af sedlar å 16, 12 och 8 sk. sedan den 31 December 1848 minskats med omkring 1,500,000 R:dr Banko, utan att summan af utelöpande sedlar å 32 sk. i någon betydlig mån ökats, så kan det med ali sannolikhet antagas, Kongl. Maj:ts Nåd.
Skrifvelse, N:o 10. 81 antagas, att rörelsens behof af skiljemynt, i stället för de till banken ingångna äldre småsedlarne, blifvit fyldt genom utvexlade silfvermynt å fa och fa Riksdaler, svarande emot 16, 8 och 4 sk.
Rikets Ständers Banks förråd i myntadt guld och silfver med Svensk pregel utgjorde:
IJela Specier.
It:<1 r Sp. i Specier.
R:dr Sp. l Specier.
R:dr Sp. Specier.
R:dr Sp. T‘5 Specier.
R:dr Sp.
Den 31 Dec. 1842 Emellan 1843 och 1852 myntade . 21,450 301,609 357,232 732,904 13,500 88,819 288,000 87,698 690,000 5,700 12,900 415,446 Summa 323,059 1,090,136 102,319 375,698 695,700 428,346 Rikets Ständers Banks förråd d. 31 Dec. 1852 . 33,023 112,350 72,450 92,700 339,000 118,650 Återstod 290,036 977,786 29,869 282,998 356,700 309,696 Tull-specialerna visa under åren 1843—1851 en utförsel af tillsammans 171,000 stycken dukater och 1,470,000 Riksdaler silfver i myntad form, utan att göra skillnad emellan Svenska och fremmande mynt.
Om man nu antager, att ofvanstående skillnader emellan Bankens förråd den 31 December 1842 och 1852 af hela, halfva och fjerdedels specier blifvit utförde med tillsammans 1,290,553 R:dr silfver och att utförsel af Spanska piaster fyllt summan af 1,470,000
R:dr silfver, så skulle deraf följa, att sammanlagda beloppet af uttagna ■§• och fa specier, 676,396 R:dr silfver, vore inom landet cirkulerande, hvilket ej är osannolikt.
Prat. 18S3 & 18S4. 1 Sami. 1 Afd. 6 Häft. 11 82 Kongl.
Sammandrag öfver utmxjnlningar af guld i dukaler och af silfver i speciemynl å Kongl. Myntet i Stockholm under åren 1843—1852, enligt räkenskaperne.
Guld-ut- mynt- ning, be- räknad i Enkla Dukater.
Silfver-utmyntning, beräknad i hela Specie Riksdaler.
Hela ll:dr. i R:dr. i 11: dr. i R:dr. tV R:dr- äV R:dr.
Summa Silf- ver-Specie.
R:dr. s. R:dr. l S. R:dr. s. R:dr. s. R:dr. s. R:dr. S. 4r1843 1 4,405 st. fyrdubbla Ariö4o | 2,195st. dubbla 95,880 » 1844 940 88,480 42,768 111,297 59,645 185,100 88,480 53,911 „ 1845 45,985 23,661 17,737 36,952 10,882 41,131 261 2 100 27 27 9 i » 1846 24 55,231 209 759 „ 1847 59 645 » 1848 24,990 — 10,950 — — 260,820 30 — 481,869 30 » 1849 . 13,828 23,177 16,330 11,816 21,517 33,333 110,700 174,746 j> 1850 . 69,746 121,796 40,954 52,950 42 4?
» 1851 » 1852 27,113 54,072 5,700 58,350 15,000 133,122 Summa 301,609 732,904|88,819|24| 87,698| 5,700|—(415,446 3|l5,000| -1 1,345,567(27 Kongl. Maj:ta Nåd.
Uppgift om Hypotheks-Föreningarne. 83 Brukscgares Hypothekskassa . . Skånska Hypolhcks-Föreningcn .
Östgötha d:o d:o Smålands och Hallands d:o d:o .
Örebro Läns d:o d:o . . . . Wermlands d:o d:o Elfsborgs och Bohus Läns d:o d:o Afslutade lån i utländskt ' mynt.
Deraf åter- stående skuld vid slutet af 1852.
Utgifne
Obli- gationer i Svenskt B:ko.
Deraf återstå- ende vid slutet af 1852.
Amorte- ringslån emot in- teckning i fastig- heter, påfdandet.
Andra lån’ yid slutet af 1852- Återstod att in- draga å utrikes gjorda lån vid slutet af 1852.
Mark Ilb. B:ko. 10,500,000 Mark Hb.
B:ko. 8,611,000 R:dr. 327,500 4,378,628 2,956,500 3,609,700 200,000 208,000 194,100 R:dr.
R:dr B:ko. 6,628,407 4,608,582 6,918,036| 6,274,492 1,491,475 1,502,046| 2,508,645 R:dr B:ko. 1,275,974 Mark Hb.
B:ko. 3,941,628 1,543,500 2,919,750 200,000 208,000 194,100 8,425,500 10,000,000 3.340.000 3.300.000 3.085.000 8.081.500 9.879.500 3,305,900 3,247,940 3,685,000 970,638 492,425 910,605 998,061 637,793 1,247,500 4.500.000 2.660.000 Summa Sistnämnda Hypothcks-Förening . 39,250,500 £ Sterl.
•450,000 36,810,840 £ Sterl. 450,000 11,874,428 9,006,978 29,931,684a.
5,291,496 8,407,500 £ Sterl. 346,500 84 Kongl. Majus Nåd.
N:0 Uppgift om utlåningar ifrån åtskilliga kassor Ifrån 52 uppgifna kassor och fonder i Stockholm *)
Ifrån 22 uppgifna kassor och fonder i Götheborg
Vid slutet af år 1843.
Emot intecknin- gar i fastigheter å landet.
Emot intecknin- gar i fastigheter uti stad.
Emot annan säkerhet.
B:ko R:dr. 10,370,969 49,993 sk. B:ko R:dr. 4,752,401 497,680 sk.
B:ko R:dr. 4,237,522 652,877 sk. 16 Summa *)
Dessutom af förmyndare'i Juslitiae- Kollegium deponerade reverser . . 10,420,962 5,250,081 4,890,399 * 16 ' Anm.
Utlåningar ifrån Rikets Ständers Bank och Riksgälds-Kontor äro i denna uppgift ej inbegripne.
4. och fonder i Slockholm och Götheborg. 85 Vid slutet af år 1847.
Vid slutet af år 1852.
Emot inteckningai i fastigheter å landet.
B:ko R:dr. sk.
B:ko R:dr. sk. B:ko R:dr. sk. B:ko R:dr. sk.
B:ko R:dr. sk. 11,670,106 32 5,416,845 — 4,032,191 — 11,033,069 32 6,603,296 — 7,083,770 — 42,994 — 475,283 719,454 66,177 — 716,017 — 891,863 — 11,713,100 52 5,892,128 4,751,645 11,099,246 1,661,619 32 7,319,313 2,369,ä43 7,975,633 652,754 I Stockholm Götheborg Summa Summarum.
. . . . 19,300,892: 16. • • • • 1,200,550: — 20,561,442: i«. I Stockholm Götheborg
Vid slutet af år 1847. .... 21,119,142: 32. .... 1,237,731: — 22,356,873: n.
I Stockholm .... 24,720,135: 32.
Götheborg . . . 1,674,057: — 26,394,192: 32. 86 Kongl. Majus Nåd.
Sammandrag för hela Riket — Landet. J t 1832. 1842. 1847. 1850.
Utsäde: af Hvete T:r Råg Korn Hafre Blandsäd Ärter Potates 32,018 384,697 397,677 425,422 188,619 64,147 549,108 37,134 404,108 402,280 457,397 190,608 66,614 691,048 44,112 448,769 432,295 532,374 212,258 82,636 827,179 47,492 463,728 419,606 501,530 206,459 88,073 824,176 Underhållna kreatur: Hästar •
Oxar . • Kor Ungboskap v .
Får Svin . 375,070 261,828 956,834 430,775 1,416,678 516,352 Tillökm 372,308 261,877 973,654 445,307 1,447,510 506,479 ng 375,755 282,668 1,068,864 484,758 1,525,748 546,673 375,846 288,246 1,025,427 486,567 1,546,198 605,110 Emellan åren Emellan åren Emellan åren 1832—1842. 1843—1847.
1847—1850. i utsäde: af Hvete T:r 5,116 6,978 3,380 Råg 19,411 44,661 14,959 Korn 4,603 30,015 (12,689 Hafre 31,975 74,977 (minskning) ] 30,844 Blandsäd ....... 1,989 21,650 5,799 Ärter 2,467 16,022 5,437 Potates . . 141,940 136,131 (minskning) 3,003 i antal underhållna kreatur; Hästar .
St. (minskning)' 2,762 3,447 91
Oxar 49 20,791 5,578 Kor ..
16,820 95,210 (minskning) 43,437 Ungboskap 14,532 39,451 1,809 Får 30,832 78,238 20,450 Svin (minskning) 9,873 40,194 58,437 Kongl. Majus Nåd.
Skrifvelse, N:o 10. 87 N:o 6.
Skåne:
Lundel.
Tillökning emellan åren 1832 och 1842.
Tillökning emellan åren 184? och 1847.
Tillökning emellan åren 1847 och 1850.
1 utsäde: af Hvete . . T:r 947 4,362 323 Råg 4,481 24,006 3,041 Korn 13,408 16,451 9,804 Hafre 956 27,658 1,880 Blandsäd 928 13,191 8,222 Ärter 1,496 13,184 3,544 Potates 23,271 84,706 (minskning) 11,170 Uti antalet af underhållna kreatur: Hästar . . - St. 1,476 3,851 1,081 Oxar 2,474 4,810 (minskning) 3,244 Kor 3,784 17,840 3,867 Ungboskap 7,565 12,650 297 Får . 13,492 41,621 2,312 Svin 1,815 37,854 3,906 88 Kongl. Maj:ts Nåd.
Uppgift om beräknadt värde ä utförda och införda varor åren 1844—1851.
Beräknadt värde af ifrån Sverige utförda varor.
Beräknadt värde af till Sverige införda varor.
Utfördt silfver för R:dr Banko.
Infördt silfver för R:dr Banko. / Silfver inbegr.
Silfver inbegr.
Införsel afdragen.
Utförsel afdragen.
Ar 1844 21,680,000 18,480,000 893,000 » 1845 ..... 24,400,000 21,250,000 3,661,000 » 1846 24.860.000 30.920.000 20.580.000 28.040.000 1.853.000 7.274.000 » 1847 ....’. » 1848 .'.... 26,400,000 23,200,000 4,819,000 » 1849 26.346.000 24.505.000 26.958.000 25.521.000 23.987.000 28.048.000 2,083,000 456.000 164.000 » 1850 » 1851 548,000 N:o 8- x Kongl. Ma]:ts Nåd.
Skrifvelse, N:o 10. -89 N:o 8.
Utförsel af Spanmåf. Införsel af Spanmål.
Summa af Utförsel.
Summa af Införsel.
Alla slag.
T:r. T:r. T:r. T:r. T:r.
T:r. T:r. T:r. , T:r. T:r. 1841 . . . 1,191 1,235 23,884 101,889 9,533 35,388 1,947 52 128,199 46,920 1842 . . . 28 229 87 112,426 6,686 56,437 28,096 80 112,770 91,299 1843 . . . 8,059 1,296 29,558 59,589 1,637 21,371 5,012 44 98,502 28,064 1844 . . . 19,123 12,345 153,776 103,655 16,930 4,871 1,156 36 288,899 22,993 1845 . . . 475 8,500 54,702 270,947 34,329 8,356 2,335 125 334,624 45,145 1846 . . . 841 21,550 4,047 162,194 6,983 36,922 38,389 95 188,632 82,389 1847 . . . 44,306 156,193 121,442 161,630 96 7,137 1,909 129 483,571 9,271 1848 . . . 14,032 38,832 116,921 244,872 250 3,932 493 40 414,657 4,715 1849 . . . 15,374 23,209 109,632 368,794 182 18,360 043 16 517,009 19,201 1850 . . . 743 418 31,675 305,723 1,066 121,073 2,837 783 338,559 125,759 1851 . . . 837 442 25,487 198,776 34,065 235,208 74,864 2,774 225,542 346,911 Summa 105,009 264,249 671,211 2,090,495 111,757 549,055 157,6Sl| 4,m| 3,130,964 | 822,667 Bih. till li.
Prot. 1853 & 1854. 1 Sami. 1 Åfd. 6 Hdft. 12 90 Kongl. Maj:ts Nåd.
; Uppgift ä beloppet af laxerade Brcinvinspannor, från och med år 1829, dä antalet var störst, till och med år 1850.
Antalet Pannor.
År 1829 173,126 » 1830 170,572 » 1831 - . . . . 154,820 » 1832 150,348 » 1833 156,823 » 1834 161,751 » 1835 152,273 »1836 120,900 » 1837 , . . . . 121,878 »> 1838 109,484 » 1839 110,299 » 1840 106,350 » 1841 101,682 » 1842 75,418 » 1843 72,173 » 1844 72,113 » 1845 65,466 » 1846 54,629 » 1847 51,035 » 1848 52,772 » 1849 51,153 » 1850 43,947 Kongl. Maj:ts Nåd.
Skrifvelse, N--o 10. 91 N:0 10.
Uppgift ä antalet taxerade Bränvinspannor af till och med 20 kannors rymd, för åren frän och med 1829 lill och med 1850.
Antal Pannor.
År 1829 112,823 » 1830 . 109,662 »1831 100,212 » 1832 96,721 » 1833 100,387 » 1834 102,345 » 1835 98,248 » 1836 • 75,213 » 1837 80,701 » 1838 71,898 » 1839 72,311 70,208 ». 1841 68,449 »1842 53,117 50,766 51,046 » 1845 48,507 »1846 40,506 » 1847 38,187 » 1848 . ' '..... 39,408 » 1849 38,555 »1850 34,075 92 Kongl. Maj:ts Nåd.
Uppgift å beräknad och influten Bränvinsafgift, för åren från och med 1829 till och med 1850.
År 1829 .... 429,000 » 1830 .... 460,000 » 1831 .... 460,000 » 1832 ....
460,000 » 1833 .... 460,000 » 1834 .... 460,000 » 1835 .... 750,000 » 1836 .... 750,000 » 1837 .... 750,000 » 1838 ....
750,000 » 1839 .... 750,000 1840 .... 750,000 » 1841 .... 750,000 » 1842 .... 750,000 » 1843 .... 750,000 1844 .... 750,000 » 1845 ....
' 670,000 » 1846 .... 670,000 » 1847 .... 670,000 » 1848 .... 670,000 » 1849 .... 700,000 » 1850 .... 700,000 I riks-staten påräknad inkomst.
" Öfverskotter. sk. R:dr. 27,804 sk. 28 r. 3 2,520 7,851 42 33 4 1 — — — Rrister.
Räkenskaperna upp- taga behållning till riks-staten.
R:dr. sk. r. II: dr. sk. r. 20,108 44 1 456,804 439,891 28 3 3 11 30,201 35 5 429,798 12 7 232,691 40 5 227,308 7 7 — — 462,520 467,851 42 33 4 1 433,916 15 1 316,083 32 11 44,833 45 — 705,166 3 — 20,818 13 4 729,181 34 8 119,492 14 11 630,507 33 1 246,639 37 3 503,360 10 9 118,269 41 9 631,730 G 3 186,775 38 — 563,224 10 — 77,645 44 672,354 4 — 74,303 44 11 675,696 3 1 64,347 41 9 685,652 6 3 90,473 40 2 579,526 7 10 140,575, — 9 529,424 47 3 184,597 fi 1 485,402 41 11 135,508 35 2 534,491 12 10 42,531 10 4 657,468 37 8 138,169 7 2 561,830 40 10 Kongl. Majus Nåd.
Skrifvelse, N:o 10. 93 N:o 12.
Anteckningar om Bränvinsbränningen i Norrige.
Enligt lagen af den 17 Augusti 1848, jemförd med lagen af den 14 Augusti 1851, ega följande bestämmelser rum i afseende på tillverkning och omdistillering af bränvin.
Hvar och en, som har burskap i städerna, eller på landet eger eller brukar särskildt skattlagd jord, är berättigad att tillverka bränvin, äfvensom att omdistillera tillverkadt bränvin.
Härifrån undantagas Amtman, Domare, Prester samt Tull- och Polis-tjenstemän, äfven då de ega eller bruka jord.
Under tidrymden ifrån och med den 1
Maj till och med den 30 September (d. v. s. under fem månader af året) må tillverkning och omdistillering af bränvin icke företagas.
För tillverkning och omdistillering af bränvin må icke begagnas panna af mindre, rymd lin 100 potter (nära 37 kannor) tili öfversta rand.
Uti b vart bränneri skola finnas 1 eller 2:ne käril till emottagning af det färdiga bränvinet, så stora, att de kunna rymma 1 dygns tillverkning, och så anbragta, att de kunna in- och ut-vändigt undersökas, samt med kontroll-personalens egna lås stängas.
Hvarjp bränneri ställes under ständig kontroll, och ingen tillverkning må börja, förrän kontroll-personalen tillstädeskommit.
Ett bränneri anses vara i gång ifrån redskapens öppnande till dess försegling.
Så ofta ett bränneri sättes i gång, skall afgiften för detsamma beräknas minst för 15 dygn och en tillverkning af minst 1,500 potter i dygnet, om också tiden för till verkningen och afkomsten för hvarje dygn varit ringare.
(Således skattas för minst omkring 8,300 Svenska kannor.)
Hvar bränneri-egare skall anskaffa och tillhandahålla ett särskildt väl förvaradt rum, der, i den mån bränvins-tillverkningen fortgår, skall, lill säkerhet för afgiften, under allmän vård, afsättas minst så mycket bränvin, som i värde svarar emot afgiftens belopp för det samtidigt tillverkade.
I det sålunda afsatta bränvinet, äfvensom i kärilen, hvaruti det förvaras, har Staten panträtt för skatten.
Den som företager bränvins-lillverkning eller omdistillering, i strid med lagen, botar första gången ifrån 10 lill 100 Speciedaler, och vid förnyade öfverträdelser ifrån 20 till 200 Speciedaler, eller straffas med fängelse vid valten och bröd.