Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Af de motionen bilagda handlingar upplyses, att enkefru Freése, född den 18 Juni 1793, är i saknad af alla tillgångar till eget och sina sex oförsörjda barns underhåll, vid hvilket förhållande, och då den pension hon utaf Arméens pensionskassa kommer att undfå, endast uppgår till det ringa beloppet af 36 r:dr banko, Utskottet anser sig på de skäl, som i öfrigt förekommit, ega anledning tillstyrka, att Rikets Ständer måtte tillåta, att enkefru Freése född
Unge uppföres å allmänna indragningsstaten till åtnjutande under sin återstående lifstid af en årlig pension stor 200 r:dr. 33:0.
Till Utskottet hafva, från Ridderskapet och Adeln samt Borgare-ståndet, blifvit remitterade serskilda af Frihet re Stjernstedt, August Wilhelm, och herr Chr.
Sundin 22 Stuts- Viskottets Utlåtande, N:o 00. väckte motioner, att framlidne Expeditions-Sekreteraren, C■ }1.
Arrhenii enka Lovism Reuter, sorn, jern e 4 minderåriga barn, befunne sig i knappa omständigheter, måtte, me dt afseende å mannens i lifstiden ådagalagda, allmänt erkända, medborgerliga förtjenster, lå sig tillagd för sin återstående lifstid en årlig pension af 500 rrdr b:ko; varande af motionärerne, såsom ytterligare skäl för berörda framställning, jemväl anfördt: att, ehuru Arrhenius redan år 1819 utnämndes till Protokoll-Sekreterare och år 1824 erhöll Expeditions-Sekreterarebefattningen i Kongl. Kansli-styrelsens expedition, samt intill slutet af år 1833 bestred de till dessa tjenstegrader hörande göromål, han likväl aldrig uppburit högre lön än den som tillkommer en kopist; hvaraf inträffat att, då bemälde styrelse såsom serskildt embetsverk indrogs, Arrhenius, som då uppförts å indragningsstat med ett emot kopistlönen svarande belopp 293 Rdr 32 sk., icke allenast betagits allt tillfälle till löneförbättring och befordran, utan älven förlorat rättighet till inträde vid Civilstatens pensionsinrättning i den för Expeditions-Sekreterare bestämda klass, der pension för enka utgör 400 Rdr. samt haus efterlernnade enka således måst åtnöja sig med ett årligt pensionsbelopp af 150 Rdr.
Efter vunnen kännedom derom, att boets behållning efter frami.
Expeditions-Sekreteraren Arrhenius icke varit så ringa att hans efterlernnade enka och barn kunna anses vara i behöfvande omständigheter, finner Utskottet sig böra afstyrka Rikets Ständer att till ifrågavarande motioner lemna bifall. 34:o.
Utskottet har jemväl fått emottaga 2:ne serskilda motioner, hvaraf den ena blifvit väckt inom Presteståndet af Doktor Sjörling, med hvilken Doktorerne Björkman, Abr.
Nordström och J.
Norström, Professor Wahlberg, Lektor Wallman samt Kontraktsprosten Forssell sig förenat, och den andra hos Borgareståndet af Herr Grape, hvaruti, under åberopande af de stora och vigtiga tjensler i vetenskapligt hänseende aflidne provincialläkare!) i Gestrikland, doktor C. J. Hartman lu visat fäderneslandet, synnerligast genom utgifvandet af sina båda förträffliga arbeten, ”Handbok i Skandinaviens Flora” och ”Husläkaren”, motionärerne hemställt, att Rikets Ständer måtte åt hans enka, som med fem oförsörjda söner befinner sig i torftiga omständigheter, anvisa en årlig pension till det belopp Rikets Ständer sjelfve behagade bestämma.
Doktor Hartmans förtjenster såsom vetenskapsman äro nogsamt kända och torde Utskottet derföre icke hafva af nöden alt närmare omnämna dem.
Med afseende derå och-- Stats-1 /skot tets Utlåtande, K-o 00. 23 •då, enlig! hvad Utskottet inhemtat, den pension enkefru Harlman från Civilstatens pensions-inrättning åtnjuti r endast utgör 250 r:dr, en summa, som icke kan vara tillräcklig för hennes och barnens torftiga utkomst, har Utskottet ansett sig böra föreslå, att aflidne Provincial-läkaren C. J. Hartmans enka må uppföras å allmänna indragnings-staten till åtnjutande för sin återstående lifstid af en åilig pension af 250 r:dr. 35:o.
Uti en hos Högv.
Presteståndet af Doktor Wallin väckt, af Biskop Bergman, Doktor Broman, Piofessor Carlsson och Lektor D. Söderberg understödd motion, har blifvit föreslaget, att Rikets Ständer, med afseende å aflidne Kollega Skole Jacob Ekelunds under lifstiden ådagalagda nit och verksamhet för skol-undervisningen och såsom vedergällning för den möda oell det arbete han nedlagt på författandet af sina inom fäderneslandet allmänt värderade och vid läroverken ganska allmänt begagnade historiska läroböcker, måtte åt hans i fattigdom och bekymmer eflerlemnade enka bevilja ett årligt pensions-understöd af 300 r:dr.
Erkännande aflidne Kollega Skole Ekelunds förtjenster, har Utskottet likväl, i betraktande deraf, att bemälda enka ej betungas med omsorgen för oförsörjda barns underhåll, funnit sig förhindradt att till ifrågavarande motion tillstyrka Rikets Ständers bifall. 36:o.
Uti en inom Borgareståndet väckt och till Utskottet remitterad motion, har Herr L.
Bergman begärt, att en årlig pension af 500 r:dr banko måtte tilldelas enkan efter aflidne Batteri-befälhafvaren på ön S:t Barthelemy, Kapitenen David Carl Lyon samt till stöd härför åberopat, utom enkans nödställda belägenhet, mannens långvariga tjenstetid.
Då emellertid Kapitenen Lyons förtjenster i lifstiden icke synas hafva varit af den beskaffenhet att de kunna från nationens sida påkalla någon särskild gärd af erkänsla, har Utskottet funnit sig böra afstyrka bifall till motionen. 37:o.
Slutligen har Utsketfet ansett sig böra hemställa, att samtlige för här ofvan upptagne enkor tillstyrkte pensioner måtte komma att utgå endast och allenast så länge dessa personer förblifva i enkestånd. 2i Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 90. 38:o.
Till Utskottets handläggning har blifvit öfverlemnad en inom Högvördiga Piesteståndet, af Herr Biskop Fahlcrantz väckt motion, att Professoren vid Fria konsternas akademi J. G. Sandberg, hvilken i sin dubbla befattning af Direktör och Lärare ej uppbär mer än 450 r:dr i lön och nu vid ålderdomens annalkande allt mer saknade krafter och tillfälle till den för sin familjs underhåll behölliga inkomst, mätte af Rikets Ständer hugnas med samma anslag, som af Kongl. Maj:t äskats åt seniorn bland Sveriges konstnärer, Professor Limnell, eller en årlig pension af 750 r:dr banko; till stöd för hvilken framställning, som flere utaf Högvördiga ståndets Herrar Ledamöter biträdt, hufvudsakligen blifvit åberopade, utom de stora förtjenster han i allmänhet egde och under 40 år ådagalagt både såsom konstnär och konstidkare, del anspråk på fäderneslandets erkänsla han förvärfvat genom utförandet af de i Upsala Domkyrkas grafkor befintliga, i sin art alldeles egna, praktfulla, frescomålningar, föreställande hufvudmomenterne ur Konung Gustaf Ls ärorika lif, hvilket förträffliga arbete Småberg, utan något bidrag från statens sida, utfört, ehuru föremålet för denna hyllning måste för hela fäderneslandet höra till dess dyrbaraste minnen.
Med afseende å Professoren Sandbergs långa och utmärkta konstnärsbana och då hans å stat egande lön icke kan anses tillräcklig för en tarflig bergning vid annalkande ålderdom, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer måtte, å allmänna indragnings-staten för bemätde Professor bevilja en årlig pension af 750 r:dr att efter afskedstagan de! åtnjuta. 39:0.
Enär den pension af 500 r:dr årligen, som Rikets sednast församlade Ständer beviljade Kommerce-rådet B. H.
Santesson, i anseende till hans höga ålder, långvariga verksamhet i allmänna värf och erkända behof af understöd, icke förmenades stå i rättvist förhållande till de utmärkta förtjenster Sanlesson ådagalagt på sin offentliga bana eller de uppoffringar han gjort till fördel för staten, och hans ekonomiska vilkor ännu påkalla lika deltagande, har Herr L.
Bergman, uti en inom vällofl.
Borgareståndet väckt och till Utskottet remitterad motion, deruti Herr Ekenman instämt, föreslagit, ”att ett belopp af 1000 r:dr årligen, i stället för 500 r:dr måtte blifva på allmänna indragningsstaten å Kommers-rådet Santesson uppfördt. från och med innevarande år.
Då Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 90. 25
Då emellertid Rikets Ständer redan förut pröfvat dessa förhållanden, samt dervid fästat billigt afseende å Kommerse-rådet
Sanlessons nit och verksamhet för allmänt gagn och skäl till förändring i ett så nyligen vidtaget beslut icke förekommer, anser sig Utskottet böra afstyrka bifall å Herr Bergmans motion. 40:o. Till Stats-Utskottet hafva blifvit remitterade motioner, väckta inom Ridderskapet och Adeln af Herr Edenlijelm, G-, inom Presteståndet af Doktor Annerstedt, inom Borgareståndet af Herr IVxrn och inom Bondeståndet af Riksdagsfullmäktige!) Erik Christensson från Götheborgs och Bohus län, åsyftande att å allmänna indragningsstaten få uppföra pension åt Direktören och förste Läraren vid Chalmerska slöjdskolan i Götheborg, Professoren C.
Palmstedt till ett föreslaget belopp, dels af 2000, dels af 1600 r:dr banko årligen, till grund hvarför blifvit anfördt Profes-or Palmstedts utmärkta förtjenster om Teknologien i allmänhet och den Chalmerska slöjdskolan isynnerhet, samt det inflytande han derigenom utöfva! på näringarne och industrien inom fäderneslandet.
Det gagn, som Chalmerska slöjdskolan åstadkommit för industriens utveckling inom fäderneslandet, är bekant.
För sin framgång har denna anstalt i hufvudsaklig mån att tacka Professoren Palmstedt, hvilken såsom
Direktör och förste Lärare deltagit i dess grundläggning och ledt undervisningen och arbetena vid densamma.
Hufvudsakligen genom hans nit, kunskaper och oegennytta har denna läroanstalt erhållit sina dyrbara samlingar och kunnat verka utöfver hvad man af dess inskränkta tillgångar haft rätt att vänta.
På grund häraf oeh då Professor Palmstedt uppnått en ålder af 65 år, får Utskottet tillstyrka, att Rikets Ständer måtte å allmänna indragningsstaten låla uppföra bemälde Professor till åtnjutande af en årlig pension af 1000 r:dr banko. 41:o. Till Utskottets handläggning har ifrån högvördige Presteståndet'blifvit öfverlemnad en af Doktor Björling väckt motion, hvaruti, med afseende å angelägenheten deraf, att någon anstalt blefve beredd, hvarigenom gamla, afskedade folkskolelärare kunde tillförsäkras bestämd rättighet till understöd för deras återstående lifstid, hufvudsakligen blifvit föreslaget: att staten måtte småningom bilda en fond för gamla folkskolelärares pensionerande och att början med denna fonds bildande måtte ske ju förr desto hellre ; att penBih. till R.
Prut. 1850 $ 1851. 4 Sami. 1 Afd. 32 Haft. 4 26 Stats-Ulskotlets Utlåtande, N:o 90. siouerna måtte bestämmas till minst 100 r:dr årligen och fria husrum, som af sockriarne borile bekostas; samt att folkskolelärare först efter fyllda 60 är och långvarig tjenstetid borde komma i åtnjutande af dylikt understöd; och har motionären, förden händelse Rikets Ständer skulle anse den föreslagna åtgärden icke nu vara behöflig, begärt, att inom nästa riksdags början mede! måtte beredas, att, med den ofvan föreslagna summan 100 r.-dr banko, årligen pensionera folkskoleläraren i Sätterbo församling af Westerås län, Nysselitis, enär han, efter all anledning, blefve urständsatt att sköta sin syssla.
I anledning af Kongl. Majrts vid sistlidne riksdag gjorda nådiga framställning, angående bildandet af en fond till pensionering af folkskolelärare, yttrade Rikets Ständer, som ansågo sig icke kunna bifalla detta nådiga förslag, att, med hänsigt till folkskolelärare-befattningens egenskap af ko mmunal-bestyr, omsorgen om desse lärares pensionerande, äfvensom bildandet af för sådant ändamål afsedda fonder, lämpligast böra öfverlemnas åt församlingarne sjelfva, från hvilka, i sådant fall, frivilliga bidrag sannolikt torde kunna påräknas.
Då Utskottet derjemte befarar, att den ifrågasatta pensioneringen skulle föranleda till en högst betungande utgift för Statsverket, som i allmänhet ej bör belastas med sådana kostnader, hvilka bero af kommunala förhållanden, får Utskottet afstyrka bifall till förevarande motion. 42:o.
Utskottet har till pröfning förehaft följande hos hedervärda Bondeståndet väckta och till Utskottet remitterade motioner: a) af Johannes Nilsson från Malmöhus län, hvilken, med afseende å otillräckligheten af det pensionsbelopp, 8 r:dr, som åt afskedade soldater för närvarande vore anvisadt, föreslagit, dels att detta belopp mätte bestämmas för den soldat, som oförvitligt tjenat i 20 år, till 20 r:dr, men höjas till 25 r:dr för dem, som varit i kronans tjenst i 25 år; dels att dessa pensioner skulle öfverlemnas till sockennämnderne, som det borde tillhöra att bestämma, antingen medlen finge af pensionären uppbäras, eller, i händelse denne befunnes oförmögen att ordentligt sin egendom vårda, använda den till bekostande af hans underhåll. b) af Erik Månsson från Blekinge län, som, på enahanda skäl, hemställt, att Rikets Ständer måtte bestämma ett pensionsbelopp af 30 r:dr banko för alla Båtsmän, som vid 50 års ålder, efter 30 års oklanderlig tjenst, afskedas, samt af 20 r:dr för dem, sorn vid ■50 års ålder och 20 års tjenst afgå.
Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 90. 27
Att en förbättring i afskedade soldaters och båtsmäns vilkor vore önskvärd medgifver Utskottet gerna.
Men ehuru
Utskottet icke är i tillfälle att verkställa de vidlyftiga utredningar, som skulle erfordras för att bedömma huru mycket skulle, med hänsigt till de på olika tjenste- och lefnadsålder beroende högre eller lägre pensionsbelopp, hvilka motionärerne föreslagit, behöfvas till ifrågavarande föremål, lärer dock med visshet kunna antagas, att kostnaderna blefve drygare, än som, med ett behörigt afseende på statsverkets, till andra vigtiga behof i anspråk tagna tillgångar, låter sig förena.
Ett serskildt statsanslag torde i ärendets sålunda outredda skick icke lämpligen böra ifrågakomma och icke eller vara af behofvet oundgängligen påkalladt, enär det af motionärerne åsyftade ändamål derförutan lärer kunna, åtminstone till någon del uppnås.
Utskottet, stöder denna åsigt på det förhållande, att den till soldaters pensionerande hufvudsakligen afsedda Vadstena Krigsirianshuskassan på sednare åren så betydligt tillvext, att Rikets Ständers sist församlade Revisorer ansett kassan vara i tillfälle att bättre, än som hittills skett, motsvara sitt egentliga ändamål och kunna lemna någon tillökning i det nu ringa gratialist-understödet, i anledning hvaraf Krigs-kollegium, uti deröfver deri 19 Februari 1850 afgifvet underdånigt utlåtande förklarat, att
Kollegium icke skulle underlåta att om och när en sådan förhöjning utan äfventyr för kassans tillstånd eller rubbning i grunderna för dess förvaltning kunde ega rurri, dbrom hos Kongl, Majit göra underdånig framställning.
Med afseende häruppå och då härtill äfven kommer, att
Invalidhusfondens inkomster blifvit ställde till Kongl. Maj:ts nådiga disposition, anser Utskottet sig böra hemställa, att förberörde motioner måtte få förfalla. 43:o.
Uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt och till Utskottet remitterad motion, har Friherre Stael von Holstein, Otto Wilhelm, anhållit att, då han, som i Januari månad 1841 ifrån Justitieråds-embetet kallades till Statsråd, ifrån detta sistnämnde embetei April månad 1848 åter förflyttades till Högsta
Domstolen i ledigheten efter aflidne Justitierådet af Rolén, som förstnämnde år efterträdt motionären, måst för andra gången icke> allenast aftjena begrafningshjelp jemte 2:ne månaders lönebesparing tili Civilstatens pensionskassa, utan jemväl erlägga lösen för Justitierads-fullmakt med 570 i:dr banko, och härtill komme att Justitieråds-lönen, hvilken år 1840, då Friherre Stael von Holstein första gången utnämndes till nämnde embete, utgått med förhöjning efter markegång för; den under lönen inbegripna spanmål, sedermera blifvit i så måtto nedsatt, att han icke fåttfe 28 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 90. åtnjuta en dylik förhöjning, hvarigenom en löneförminskning af cirka 200 r:dr för året uppstått, Rikets Ständer mätte tillägga motionären ersättning såväl för utgifven fullmaktslösen, som för minskningen i Just it ieratts- lönen.
Då Utskottet saknar skäl att motionen understödja, får Ulskottet hemställa att densamma må lemnäs utan afseende. 44:o.
Uti en den 10 December 1849 till Kongl. Maj:t ingifven skrift, hade Landshöfdingen i Westerås län, f. d.
Statsrådet och Riddaren F. O. Silfverstolpe, jemte framställning af de ekonomiska förluster han nödgats vidkännas, derigenom att han, som vid inträdet i Statsrådet år 1844, måste lemna nästan alla de af honom dittills innehafda dels ofientliga, dels enskilda befattningar, genom afskedstagande från Statsråds-embetet i April 1848, från och nied påföljde
Maj månad och intilldess han den 27 Februari 1849 i nåder utnämndes till Landshöfding i nämnde län, varit i saknad af all annan inkomst, än en årlig pension af 250 r:dr i Arméens pensionskassa och ett årligt arfvode af 500 r:dr såsom
Direktör j en enskild inrättning, eller tillsammans 750 r:dr, och, enär Statsverket gjort anspråk på 6 månaders begrafningshjelp samt Arméens pensionskassa på 4 månaders vakans-besparing, lian icke under hela året 1849 lått åtnjuta mer än rese- och taffel-penningar för 10 månader, hvartill kommit, att som hans företrädare i landshöfdinge-embetet egt fardag efter landsrätt å den s. k.
Kungsängen,'hvilken till ett årligt belopp af 617 r:dr vöre inbegripen i landshöfdinge-lönen, nämnde äng icke finge tillträdas förr än den 14 Mars innevarande år, på grund af dessa förhållanden samt åtskilliga andra af honom åberopade skäl, underdånigst anhållit, att någon ersättning till större eller mindre del måtte honom i nåder beredas för den förlust han sålunda gjort, och att, om annan utväg dertill icke funnes, lian åtminstone måtte, lika med hvad till fölman för flera embetsman blifvit, tid efter annan, medgifvet, få antingen bibehålla den del af landshöfdinge-lönen för år 1849, som skulle ingå såsom begrafningshjelps-besparing eller ock erhålla en deremot svarande gratifikation; och har Kongl. Majit, uti nådig skrifvelse till Stats—utskottet af den 1 nästlidne Februari, öfverlemnat otnförmälda underdåniga ansökning, i ändamål att Rikets Ständer måtte pröfva oell afgöra huruvida sökanden, på grund af uppgifna omständigheter, må anses kunna af allmänna model undfå ersättning för den af honom redan afljenta och statsverket till godokomna begrafningshjelp å landshöfdinge-lönen, utgörande, enligt bilagd förvandlings - Stuts-Utskottets Ullålande, N:q 90.
29 uträkning, 1,236 r:dr 8 sk., mot vilkor att sterbhusets rättighet till begrnfningshjelps åtnjutande i stället komme att försvinna.
Då, enligt Utskottets tanka, giltig anledning icke förekommer hvarken att tillstyrka undantag från de angående begrafningsbjelps afljenande gällande föreskrifter eller för beviljandet af en mot nådårs besparingen svarande gratifikation, hemställes. att livad i förenämnde hänseende blifvit ifrågastäldt icke måtte vinna Rikets Ständers bifall. 45:o. Från Hederv.
Bondr-ståndet har Utskottet erhållit remiss å ett inom bemälde riksstånd af Riksdagsfullmäktige» J. J. Rutberg från Norrbottens län afgifvet memorial, deri blifvit anfördt: att sedan Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse den 4 September 1848 anmält, att i händelse den af dem beslutade indragning af lagmans-errfbetena blefve af Kongl. Majit i nåder bifallen, Rikets Ständer medgifvit alt de, vid indragningens verkställande, å ordinarie stat anställde lagmän fingo, å allmänna indragningsstaten, uppföras till åtnjutande under deras återstående lifstid af de för vederbörande embeten enligt stat anvisade löneförmåner jemte ersättning för de tjensterna åtföljande sportler, och Kongl. Majit, under den 9 Oktober påföljande år, i nåder förklarat, alt, enär, hvad ariginge berörde sportel-ersäIlning, lagmansiönen vore ringa och de extra inkomsterna för flere bland lagmännen uppgått till oell i åtskilliga lagsagor vida öfverstigit lönerna, samt billigheten således fordrade att icke, genom embetets indragning, fiåntaga lagmännen den hufvudsakligare delen af de löneförmåner, som blifvit dem genom fullmakt tillförsäkrade, Kongl. Majit lemnade bifall till Rikets Ständers i detta hänseende gjorda underdåniga framställning, så hade, vid tillämpningen häraf, inträffat, att lagmannen i Vesterbottens, Ångermanlands och Norrbottens lagsaga L. P. Kallenberg, som under åren 1838 lill och med 1847 icke till Bevillnings-taxering uppgifvit någon extra inkomst, icke kunnat, i strid emot hvad Rikets Ständer för sportel-ersättnings beviljande bestämt, sådan ersättning tillerkännas; vid hvilket förhållande och då Rikets Ständer ovilkorligen medgifvit ersättning för extra löne-inkomsten vid bemälde embete samt Kongl. Majit dertill lemnat bifall, motionären, på dessa och andra uppgifne skäl, anhållit att
Kallenberg måtte förklaras berättigad att från och med år 1850 få under sin lifstid å indragnings-stat årligen uppbära 500 ndr banko, såsom ersättning för den genom lagmans-embetets indragning förlorade extra löne-inkomsten.
Men då lagmannen Kallenberg underlåtit att lill taxering uppgifva några sportel-inkomster, kan Ut - 30 Stat-Utskottets Utlåtande, N:o 90. skottet, mot tydliga ordalydelsen i Mikels Ständers ifrågavarande underdåniga skrifvelse* jemförd med Bevillnings-förordningens bestämda föreskrifter rörande tjenstemäns uppgiftet till taxei ings-komniitté, icke understödja motionärens framställning, utan lår derföre hemställa, att densamma må lemnäs utan afseende. 46:o.
Utskottet har erhållit remiss å en inom Hedervärda Bondeståndet af Erik Chri stensson från Götheborgs och Bohus län väckt motion, om ersättning till f. d. kommendanten å Ny Elfsborgs fästning, majoren G.
Krook för en honom under en del af hans tjenstetid såsom kommendant på nämnde fästning frångången sportel-inkoinst; men enär Utskottet, utaf de vid motionen fogade handlingar, inhemta!, att majoren Krook icke varit tillerkänd ifrågavarande ersättning i vidsträcktare man än som belöpte för tiden af hans tjenstgöring såsom kommendant, och då det icke blifvit visadt, att sådan ersättning honom ej fullt tillgodokommit eller att skäl kunde vara för handen att vidare utsträcka densamma, har Utskottet funnit sig böra afstyrka bifall å motionen. 47:o.
Af kongl.
Stafs-kontorets räkenskaper har Utskottet inhemta!, att reservationer till ett belopp af icke mindre än 39,878 r:dr 24 sk. uppkommit å det på allmänna Iodragnings-staten till emeriti-löner vid Elementar-läroverken uppförde anslag, 12,480 r:dr, samt att de årliga anvisningarne derå hittills icke uppgått till fullt hälften af anslagssumman.
Då emellertid, i anseende till en snart förväntad ny Skol-ordning och flere lärares då förmodade afskedstagande, anslaget torde erfordras till sitt nuvarande belopp, men deremot reservationerna, sorn vanligen tagas i anspråk endast för tillfälliga utgifter, såsom vikarie-arfvoden o. s. v., måste anses mindre behöfliga , har Utskottet funnit sig böra hemställa, att jemte det anslaget bibehålies till sitt nuvarande belopp, 12,480 r:dr, Rikets
Siänder måtte beslula, att af reservationerna en summa af 30,000 r:dr bör i liqvid emellan Stats- och Riksgälds-kontoren sistnämnde verk tillgodoföras. 48:o. 1 enlighet med Rikets Ständers vid sislidne riksdag fattade beslut och på sätt af bifogade tabell inhemtas, har Utskottet låtit å allmänna Indragnings-stalen uppföra de genom
Lagmans-embetenas indragning för dessa embeten enligt stat anvisade ordinarie lö— Stats-1 ta hotteli Utlåtande, N:o 91), 3 i ’*.er jemte ersättning för de, tjensterne åtföljande, sportler, utgörande de förra 4,338 r:dr 2 sk. 9 rst. och de sednare 5,462 r:dr 33 sk. eller tillsammans 9,800 r:dr 34 sk. 9 rst. banko. 49:o.
I sammanhang med allmänna Iudragnings-statenS reglering har Kongl. Maj:t slutligen föreslagit, att det till godtgörande af indeloingsbrist i Jemtland uppförda belopp af 400 r:dr banko måtte framgent blifva förslagsanslag, i hvilket fall och då hittills å detta anslag uppkommit behållningar, som blifvit reserverade och hvaraf beloppet, enligt 1848 års Rikshufvudbok, utgjorde 4,857 r:dr 8 sk. 7 rst., det öfverskott å samma anslag, som vid nya statsregleringens inträdande förefinnes, kunde till Riksgälds-kontoret öfverlemnas; och har Utskottet ansett sig böra, tillstyrka bifall till detta Kongl.
Maj:ts nådiga förslag. 50:o.
Under åberopande af hvad Utskottet yttrat i 6:te punkten af Utskottets Utlåtande N:o 83, angående reglering af utgifterna under Riksstatens 2:dra Hufvudtitel, tillstyrkes, att å allmänna Indragningsstaten må uppföras de å anslaget för fångvården upptagna räntor till ett sammanlagdt belopp af 380 r:dr 37 sk. 6 rst. 51:o.
Vid 1840 — 1841 årens riksdag blef, på sätt Kongl.