Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Deremot, då man vet, att Akademien vid sin första upprinnelse var en Stiftelse af enskilde Vetenskapsmän, att det är endast genom deras oell andra enskilde Vetenskapsvänners uppoffringar , som Akademien blifvit grundad och utbildad till dess, den ådrog sig så väl den lärda verldens bifall, som vår Regerings proteetion och beskydd; så hyser jag lika med Motionären det hopp, att Ständerne skola begagna detta tillfälle, att genom bifall till Motionen ådagalägga deras gärd af bifall och tacksamhet för Akademiens Stiftares Vetenskapliga Nit och Patriotiska dygder.
Oell instämde Herr ÖfversteLieutenanten von Heyne uti detta Herr af Uhrs yttrande.
— Dessa särskilde meningar skulle enligt derom gjord anhållan åtfölja Utskottets Utlåtande till Respective RiksStånden.
Ex Protecollo TV. Karström.
N;0 Stats-Utskottels Betänkanden. 1163 N:0 213.
Ankom Jen C> Junii i8a3.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Majds Nådiga Remiss, uppå Chefens för 3:jde!
CavallerieBrigaden, underdåniga Memorial, om utbekommande af Adjutants-Arfvode.
Hos Kongl Maj:t har tillförodnade Chefen för 3:dje Cavalleri-Brigaden, Herr General-Majoren m. ra.
Friherre Thott, i underdånighet hemställt, att sedan Kongl. Stats-Contoiret vägrat utbetala det för 4:de
Qvartalet af år 1821 belöpande Arfvodet åt Adjutanten vid nämnde Brigad, på den grund, att reqvisition derå för sent inkommit, Kongl.
Maj:t i Kader täcktes bifalla, att detta Arfvode icke dess mindre finge tillgodo njutas, enär dröjsmålet med detsammas reqvirerande skall härrört af ombyte med Adjutanterne och missförstådd uppgift dem imellan ; hvilken underdåniga hemställan, jemte Kongl. Stats-Contoircts deröfver infordrade Utlåtande, Kongl. Maj:t, genom Kådig Remiss d. 15 nästlidne April täckts till Riksens Ständers Stats-Utskott öfverlemna. 4 Samt. ib, 7 J ii 64 Stat s-Vt skottets Betänkanden.
Då den, uppå Riksens Ständers underdåniga anmälan af Kongl.
Maj:t den g December 1812 utfärdade Nådiga Kungörelse, angående viss tid för reqvirerandet af fordringar hos Stats-Verket, stadgar, att en hvar som eger sådan fordran, vare sig efter Stat eller för leveranser, resor, förrättningar m. m. bör ofelbart om liqvid sig anmäla inom den 1 Julii, året efter det, då fordringen tillkommit, vid påföljd i annat fall, alt all fråga om betalning anses förfalla, intill dess Rikets Ständer sammankommit och, efter inhemtad upplysning, om fordringens beskaffenhet., pröfvat, huruvida till dess godtgörande särskildt anslag må beviljas; så och enär ifrågavarande Adjutants arfvode för qvartalet af år 1821, utgörande ^5 R:dr B:co, alltså bordt inom den 1 Julii 1822 reqvireras, men sådant, efter hvad Kongl.
StatsContoiret upplyst, icke skett förr än den 18 Jan. 1823 och den härtill anförde orsak af missförstådd uppgift, Adjutanterne imellan vid deras ombyte, hvarken kan antagas såsom gällande hinder för iagttagandet af Praescriptionstiden, eller synes skäligen föranleda till särskildt anslag för utgiftens bestridande, finner Stats-Utskottet sig följagtligen icke kunna tillstyrka Riksens Höglofl.
Ständer, att någre medel dertill bevilja.
I sammanhang härmed får Utskottet, med anledning af de flere, så väl vid föregående sorn denne Riksdag, förekomne frågor om särkildte anslag för Stats-utgifter, hvil - Stats-Vtskottets Betänkanden.
Ii65 ka, på grund af ofvan åberopade författning, såsom icke i rätt tid reqvirerade, icke kunnat af Kongl. Stats-Contoiret utbetalas, fästa Riksens Höglofl.
Ständers uppmärksamhet derpå, huruvida någon jemnkning i detta stadgande må kunna och böra vidtagas, till undanrödjande af förluster för fordrings-egarne utan Statens betungande, och under bibehållande tillika af den ordning i Stats-Verks Förvaltningen, som med föreskriften varit åsyftad.
Härvid får Utskottet upplysa, att Riksens Ständer vid 1812 års Urtima Riksdag, då till Kongl.
Majit öfverlemnades, att fritt disponera alla öfverskott på Stats-Verkefö inkomster och besparningarne på samtlige utgifts Tittlarne för Militaire behof, genom underdånig skrifvelse den 29 Junii nämnde år anhöllo att, till vinnande af större lätthet vid Öfverseendet af Stats-Verkets tillstånd, samt en säkrare och skyndsammare kännedom af besparingar eller brister uti inkomsterne, Kongl. Majit täcktes, derest ej oförutsedde gällande binder deremot förekomme, utförda den Författning, att alla som ega^ rätt undfå medel efter Staten, borde vid deras fordrans förlust, anmäla sig om utbekommandet deraf, innan Sidje
Qvartalet året efter det, för hvilket samma fordran uppkommit; Och har Kongl. Majit, vid Nådig pröfning häraf, på sätt högstberörde den 9 December samma år utfärdade Kungörelse innehåller, i stället för den föreslagne på - ii66 Stats-Utskottets Betänkanden. följden af fordringens förlust, bestämt det vilkor, alt på Riksens Ständer vid nästa Riksdag berodde att pröfva, huruvida fordran vore af den beskaffenhet, att nytt anslag dertill kunde beviljas, men deremot inskränkt tiden för anmälandet, om beloppets utbekommande från de föreslagne
Nio till Sex månader efter det årets utgång, hvarunder fordringen tillkommit.
Sedan de förhållanden, som sålunda föranledt lill denna Prasscriptions-Förfatlning, sedermera genom.
Ständers åtgärder blifvit ändrade i så måtto, att en bestämd summa af öfverskott och besparingar, anvisas tili Kongl, Maj:ts Nådiga disposition, och att anslagen under visse Hufvudtittlar reserveras från det ena året till ett påföljande, synes åter berörde föreskrift fordra en dermed öfverensstämmande förändring, hvilken torde böra lämpas dels efter beskaffenheten af fordringarne, hvaruppå ofta beror huruvida de kunna förr eller senare vara gifne och utreqvireras, dels ock efter de grunder, som gälla för Räkenskapernes afslutande; Och får Utskottet derföre föreslå, att Riksens Ständer, vid besvarandet af ofvannämnde Nådiga Remiss, hos Kongl. Maj:t i underdånighet jämväl anhålla, det 1812 års Praescriptions-Författning, i afseende på fordringar hos Statsverket, måtte varda öfversedd och tiden för desse fordringars utbekommande af de dertill under Hufvudtittlarne uppförde Ordinarie Stats anslagen, elter nu anförde ändra - Stats- Utskottets Betänkanden.
u 67 de förhållanden närmare lämpad och utsträckt, dock så, att den icke öfverskrider slutet af året efter det, hvarunder fordringen tillkommit.
Hvilket allt dock öfverlemnas till Riksens Höglofl.
Stockholm den 26 Maji i8a3.
N:0 214/ Ankoai den 6 Junii l8a3.
Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Stats-Utskottets yttrande, i fråga om Lönförbättring för Krono-Betjeningenpå Gothlan d och i Bohus-Lån samt angående Tryckningskostnaden af Landshutdingarnes Ämbets Kungörelser.
T. ill Stats-Utskottet hafva Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, samt Högvördige PresteStåndet återremitterat, till förnyad handläggning, de inom sistbemälde Stånd väckte frågor, deröfver Utskottet den 29 sisth Martii sig yttrat, angående Lönförbättring för KronoBetjeningen på Gothland och i Bohus-Län, äfvensom om befrielse för Krono-Betjeningen i allmänhet från deltagande i Tryckningskostnaden af Landshöfdingarnes Kungörelser ; innehållande de gjorde anmärkningarne, att, då Utskottet erkänt billigheten ii68 Stats-Utskottets Betänkanden. deraf, att en jemnkning uti Krono-Betjenin» gens olika aflöning inom särskilde orter varder tillvägabringad, äfvensom att ersättning dem tilldelas för kostnader till tryckning af Kungörelser, som i Ämbetsärender utfärdas, hade det ock tillhört Utskottet, att för desse ändamål föreslå nödige medel.
I anledning häraf får Stats-Utskottet yttra, att då Utskottet uti dess afgifne omförmäld te Utlåtande uppgaf, att sådan olikhet i KronoBetjeningens aflöning uti särskilde orter eger rum, att jemnkning deruti synes nödig, förklarade UtsKottet tillika, att innan förslag till en allmän reglering blifvit upprättadt, kunde, i den ordning frågan nu blifvit väckt, någon åtgärd dervid, af Riksens Ständer icke tillstyrkas.
Ehuru hvad enskilde Motionairer nu uppgifvit, om aflönings-beloppet, icke var Utskottet obekant, kunde Utskottet ej tillstyrka en Lönreglering för Bohus-Län och Gothland särskildt, heldst behofvet icke förut blifvit af vederbörande Landshöfdingar i underdånighet anmäldt, och af Kongl. Maj:t i Nåder pröfvadt, utan ansåg härvid tillämpligt hvad Riksens Ständer vid sista Riksdag yttrade, i anledning af Landshöfdingens på Gothland då gjorda underdåniga anhållan, om Lönförbättring för Landt-Stats-Betjeningen derstädes och hvilken ansökning Kongl. Maj:t till Stats-Utskottet i Nåder öfverlemnade, att nemligen Riksens Ständer funno någon jemnkning till närmare öfverensstämmelse härutinnan eller påökning för en del Landt-Stats Stats-Utskottets Betänkanden. 1169 Tjenstemän icke eg a rum, annorlunda än i ett sammanhang på det hela och efter den allmänna reglering af Styrelse-Verket i alla dess grenar, som föreslår.
Likaså förevar vid Riksdagen år 181S frågan om ersättning till Krono-Betjeningen för kostnaden till tryckning af Landshöftiingarnes Ämbets Kungörelser.
Den väcktes då äfvensom nu af enskild Riksdagsman, och enär Ärendet vid begge tillfällen befanns uti alldeles lika outredt skick, trodde Utskottet det ock böra på enahanda sätt behandlas; Och som
Utskottet icke kunnat genom de gjorde anmärkningarne bibringas en annan öfvertygelse, anser Utskottet sig böra åberopa det förra Betänkandet, hvilket blifvit bifallet af Vällofl.
Borgare-Ståndet den 3 och Hedervärda Bonde-Ståndet den 4 nasti.
Stockholm den 36 Maji 1823.
Ankom den 6 Junil i8o3.
Betänkande, angående vackt fråga, om Rotehäilarne i Fellingsbro
Hårad af ålder anslagen Spannmåls-undsättnings tillgodonjutande.
Riksdags »Fullmägtigen för Fellingsbro Härad i Neriket, Bengt Nilsson, har uti afgifvet Memorial, som Hedervärda Bonde-Stan - s 170 Stats- Utskottets Betänkandan. det till Stats-Utskottet öfverlemnat, andragit, att ehuru i följd af Kongl. Majrts Nådiga Förordning och Reglemente emellan Allmogen och Soldaterne i nämnde Härad af den 5 Augustii 1686. hvarje Rote i Fellingsbro, Näshy och Ervalla Socknar, skola ega att af Kongl. Maj:t och Kronan åtnjuta arne Tunnor Spannmål, nemi. en för bärgningen af Kungsöhrsängar, utom den, som till understöd för Soldat-beklädnaden dem tillkommer, skola dock Rotehållarne icke undfå mer lin en tunna och ej veta af hvad anledning den andra blifvit indragen eller förhållen; men om än, sådant skulle ske på den grund, att i följd af 13 §. i Riksdags-Beslutet den 2 Maji 1810 Allmogen nu njuter befrielse från de till lrämnde ängars bärgning utgjorde dagsverken; så och enär de samma årligen betalas efter Läns Markegångspris, och sålunda dess mindre kunna anses hafva upphört, som enligt åberopade §. i RiksdagsBeslutet, dagsverks-skyldigheten åter kan komma att utgöras, i händelse en förändrad hushållning vid Kungsöhr skulle vidtagas; förmenar Bengt Nilsson det Rotehållarne äro berättigade, att få uppbära den för denne dagsverks-skyldighet dem, genom ofvannämde författning, tillagde tunna Spannmål per Rote.
Vid handläggningen af denne fråga har Stats-Utskottet inhemta t, att sedan från äldre tid Allmogen varit förbunden att häfda och bruka Konungens gårdar och på sådan Stats-Utskottets Betänkanden.
1171 grund 2:11c Härader i Westmanland samt Fellingsbro
Härad i Neriket ålegat utgöra dagsverken till Kungsöhrs och Strömsholms Stall-ängars bärgning ; så täcktes Konung CARL XI vid Indelningsverkets upprättande enligt Nådigt Bref 3 Julii i684> lör att bibehålla nämde Kungsgårdar vid desse dagsverken, men ock vinna så stor Soldate-indelning sorn Konungen af desse Härader ansåg nödig, af Kronans behållne Tionde derstädes tillägga hvarje Rote 2 tunnor Spannmål, den ena såsom understöd i och för Roteringen och den andra för det större antal dagsverken, som till Stuteriet och Kungsgårdarne borde utgöras.
Men som tillgången af Krono-Tionde ej medgaf att hvar Rote kunde in natura undfå mer än 24 å 23 kappar
Säd, så måste de för resten åtnöjas med betalning af 3 dal.
Silfvermynt tunnan; Och skall, likmätigt Kongl. Brefvet den 17 Junii 1690, samt General-Indelningsverket för Westmanland af den 18 April 1698, den ena af berörde Spannmåls-tunnor ingå till Kneckle Legomedels-Cassan, hvarutaf den vid recruteringen erforderlige kostnaden bestrides.
Hui ■livida Rotehållarne i Fellingsbro
Härad verkligen äro i saknad af hvad dem på grund af desse Författningar tillkommer, har Utskottet ej varit i tillfälle att utröna, enär Riksdags-Fullmägtigen icke uppgifvit när den ifrågastälde indragningen af den så kallade dagsverks-tunnan skall hafva skedt; 1172 Stats-Utskottets Betänkcmden. wien så vidt handlingarne rörande regleringen af dagsverks-skyldigheten till Kungsöhrs och Strömsholms Kungsgårds ängars bärgning föranleda, har någon sådan indragning dervid icke blifvit verkstäld.
Vid detta förhållande och då sålunda outredt är, huruvida Nerikets Rotehållare vid Westmanlands
Regemente annorlunda varit i åtnjutande af ifrågavarande Spannmål, än densamma nu dem tillgodokommer, samt utredandet deraf fordrar en fullständigare undersökning; anser Stats-Utskottet det ankomma på de Rotehållare, som förmena sig vara i saknad af någon deras tillständiga rätt, att derom i behörig ordning och med företeende af de skäl och upplysningar, som de kunna åstadkomma, hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande sig anmäla, för att vinna rättelse; och kan följaktligen Utskottet icke tillstyrka Riksens Ständer, att med en så beskaffad administratif fråga i dess nu varande skick taga någon befattning.
Hvilket vördsamt öfverlemnas till Riksens Högloft.
N:0 216.
Antom den 6 Junii 1823.
F'rån Hedervärda Bonde-Ståndet har den 6:te i denna månad till Stats-Utskottet an - Stats-Utskottets Betänkanden. i1 ^3 kommit ett Protocolls-Utdrag, dateradt den 3o nästlidne April, deruti Ståndet yttrat den önskan, att enär dess Secreterare icke nu som vid förra Riksdagar erhåller ersättning af Riksdagsmedlen, för den kostnad han fått vidkännas i representativt afseende, Ståndets Secreterare, i anseende till vigten och ansvarigheten af sitt Ämbete samt det företräde sjelfva Grund-Lagen leinnar åt hans befattning, framför öfrige Stånds Secreterarnes, må tilläggas dubbelt arfvode emot dem; och borde detta komma under vederbörlig handläggning i sammanhang med den förut gjorda återremissen af Utskottets, den 5:te nästlidne April, afgifna Betänkande angående Ståndens och Utskottens Secreterares samt deras Cancellie-och Vakt-Betjenings aflöning under denna Riksdag.
I anledning häraf har Stats-Utskottet skolat gifva Hedervärda Bonde-Ståndet tillkänna, att Utskottet uti Utlåtande, som den 3:dje i denna månad beslutades och justerades den 5:te derpåföljande förmiddagen till samtlige Riks-Stånden ingick, besvarat de anmärkningar, som blifvit gjorde emot Utskottets Betänkande af den 5:te nästlidne April angående aflöningen för Riks-Ståndens och Utskottens Secreterare, Cancellie-och YaktBetjening, hvadan någon åtgärd åt den från Ståndet nu öfverlemnade fråga: om högre arfvode för dess Secreterare icke kan lemnäs af Stats-Utskottet, som derjemte ansett sig böra upplysa, att enligt Räkningarne öfver 1174 Stats- Utskottets Betänkanden. kostnäderne vid de Riksdagar som sedan år 1810 förflutit, finnes icke någon ersättning for hafde representations-utgifter hafva från Riksdagskostnads-Summan blifvit Bonde-Ståndets Secreterare lemnad.
Stockholm den 26 Maji 1828.
N:0 217.
Utlåtande, i anledning af gjorde Anmärkningar vid Statsutskottets Betänkande, angående begärt anslag af Statsmedlen, till kostnaders bestridande för en Hamnbyggnad vid Jönköping.
Ridderskapet och Adeln, Högvördige Presté-Ståndet och Vällofl.
BorgareStåndet hafva återremitterat Stats-Utskottets, den 24 sisth Martii, afgifne Utlåtande öfver Herr P. Lindqvists Memorial, om årligt anslag af Statsmedlen till Hamnbyggnad vid Jönköping, och deremot anmärkt egenteligen: att då denna Hamnbyggnad vore ett större företag, än som kunde af Staden till vägabringas, men af allmännare nytta, särdeles genom den säkerhet och beqvämlighet derigenom skulle beredas handeln och förnämligast Tabergs och Lerbecks Bergslager, vid utbyte af dessas särskilda natural - Stats- Utskottets Betänkanden, 117 5 sier, hade Utskottet med mera skäl bordt tillstyrka anslag härtill af Staten, än till Hamnbyggnaden vid Halmstad och upprensning af Upsala å; att Canalen, som emellan Wettern och den så kallade Lillsjön löper genom en del af Jönköping, fordrade upprensning i anseende till ett i senare åren inträffat
Stenras från gamla Fästningsmurarne; att Lerbecks Bergslag vöre benäget att i kostnaden deltaga; att, om frågan blefve uppskjuten till dess Statsregleringen vore verkstäld, kunde möjligen tillgång härtill utfinnas , om ej annorlunda, åtminstone å g:de Hufvud-Titteln, om till Kongl. Maj:t öfverlcmnades att tillse, huruvida de öfrige beliofven sådant medgifva; och att, örn företaget ej kunde befordras genom Statsbidrag, det likväl måtte understödjas medelst Lån m. m.
Stats-Utskottet får härvid erindra, att, då motionären endast satt ifråga bidrag för verkställande af en Hamnbyggnad vid Jönköping, tillhörde det
Utskottet att behandla ämnet sådant det blifvit framstäldt, eller åsyftande endast bidrag till Hamnbyggnad; och enär, på de skäl, som vid flere under denna Riksdag förekomne frågor örn Hamnbyggnader blifvit anförde, Utskottet icke kan erkänna Statens förbindelse att i annat fall sådane bekosta, än då de skola af Rikets Flottor begagnas, men aldeles icke dem, som endast vid enskildes handelsföretag kunna erfordras, grundas detta ej blott derpå, 1176 Stats-Utskottets Betänkanden. att Staten saknar tillgångar för dylika understöd, utan hufvudsakligen på den allmänneligen antagna grundsats, att den, som af en inrättning vill draga nyttan, måste ock vidkännas de kostnader, som till inrättningen erfordras.
Från denna grundsats har Utskottet ej afvikit uti dess yttranden om sökt understöd till förbättrande af Halmstads Hamn eller upprensning af Upsala å.
Den förra frågan åsyftade icke egentligen Hamnbyggnad, utan upprensning af Nissa ån, och den senare var helt och hållet af den beskaffenhet, att, om allmänt understöd dertill borde lemnäs, tillhörde bidraget de medel, som till Strömrensningar och lättade transporter m. m. äro särskildt anslagne, men äfven för dessa företag tillstyrkte Utskottet icke något anslag, utan ansåg vederbörande böra vända sig till Kongl. Maj:t, som tvifvelsutan skulle, i mån af tillgångarne, anvisa nödiga medel å de anslag, som till dess Nådiga disposition äro för dylika ändamål öfverlemnade, derest företagen funnos af den angelägenhet och allmänna nytta, som angifvet blifvit.
Det nu anmäld ta förhållande, att Canalen emellan Wettcrn och Lillsjön fordrar upprensning, var icke i Motionen omnämdt, och kunde således ej heller blifva föremål för Utskottets yttrande, och Jönköpings
Stad är i alla fall obetaget, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, om understöd af Strömrensningsmedlen, om den härtill upp - Stats-Utskottcts Betänkande!!. 1177 gående mindre betydliga kostnad icke skulle den förutan bestridas.
Då nu Motionären anmält Jönköpings Stads innevånares föresatts att i kostnaderne deltaga, och Herr Thamj å Lerbecks Bergslags vägnar, tillkännagifva Berglagets benägenhet, att jemväl till en del vidkännas utgifterne för ifrågavarande Hamnbyggnad, lärer Tabergs Bergslag icke eller undandraga sig att bidraga till detta för dem gemensamt nyttiga företag, hvarigenom ändamålet torde kunna vinnas, utan enskildes allt för stora uppoffring och utan anslag af Staten, hvarken såsom gåfva, eller, såsom nu yttrat blifvit, genom lån, hvartill Utskottet är förvissadt, att, äfven efter fulländad Statsreglering, Statsverket icke har några tillgångar att erbjuda.
Såsom en följd af allt detta, finner Utskottet ej skäl till ändring i dess om Jönköpings Hamnbyggnad afgifna förra yttrande, utan får detsamma åberopa, samt anmäla, att det blifvit bifallet af Hedervärda Bonde-Ståndet den 4-de nasti.
Några Ledamöters med pluralitetens beslut skil jäktige tankar bifogas.
Stockholm d. 5 Junii 1023.
Utdrag af Frotoctfllet, hållet hos Rikets Högloft.
Ständers Statsutskott den 5 Junii 1823. S. D. Vid förnyad föredragning af Statsverks-Afdelningens sistlidne pleni-dag upp - 1178 Stats-Utskottets Betänkan den. läste och då på bordet lagde Utlåtande i an» ledning af gjorde anmärkningar vid Statsutskottets Betänkande, angående väckt fråga, om anslag af Statsmedlen till en Hamnbyggnad vid Jönköping, uppläste Herr Prosten Doctor Almqvist ett så lydande anförande: ”Jag får förnya min vid förra Betänkandet afgifne reservation, och hade väntat, att Höglofl.
Utskottet behagat fästa åtminstone så mycket afseende vid de från 3:ne Piiks-Stånd inkomne anmärkningar jemte de af mig till upplysning inlemnade Documenter, med bifogad Charta och Kostnads-Förslag, att en skrifvelse blifvit föreslagen från Ständerne till Kongl. Maj:t med hemställan, att af Strömrensnings-Fonden eller andra till Kongl.
Maj:ts Nådiga disposition stälde tillgångar, understödja Jönköpings Hamnbyggnad, sedan vid anstäld undersökning blifvit utrönt, hvad genom enskildta Bidrag kunnat åstadkommas för ändamålets vinnande.
I stället ger Höglofl.
Utskottet en visserligen tillfredsställande anvisning, att Jönköpings Invånare ega vägen öppen till underdånig ansökning hos Kongl. Majit i detta afseende.
Denna utväg har likväl icke förut varit okänd.
Den kan också hädanefter begagnas 1— utan att någon anvisning dertill af Höglofl.
Utskottet varit behöflig 1—■ men hvad som af Höglofl.
Utskottet med. billighet kunnat äskås, synes mig hafva varit en tillstyrkan till Rikets Ständer, alt med sitt för - Stats-Utskottets Betänkanden. i179 förord understödja en sådan underdånig ansökning.
Dertill hade inga nja anslag erfordrats — dertill hade blott behöfts litet mera välvilja för saken — en välvilja som blifvit ådagalagd i de frågor, hvilka förevarit om uppmuddring af Upsala å jemte Hamnarne vid Halmstad och Landskrona, men sorn i det nu afgifne Betänkandet icke blifvit förunnad Jönköpings Hamnanläggning, ehuru den efter min tanka dertill icke varit mindre oförtjent.
Jag vet intet om Höglofl.
Utskottet behagar fästa någon uppmärksamhet vid dessa erindringar, så att Betänkandet må få undergå någon rättelse.
I vidrigt fall anhåller jag, att denna reservation må bifogas och medfölja till Riks-Stånden.” Äfvensom Herr Commerce-Rådet Santesson yttrade: ”Jag kan ej undgå, att vid det ifrågavarande Betänkande göra den anmärkning, att Höglofl.
Utskottet med ett nyligen expedierat, och, som jag förmodar, redan utaf samteliga Riks-Stånden afgjordt Betänkande, i ett nästan lika ämne, nemi. om Byggnadshjelp för Hamnen vid Lidköping, förfarit helt olika med detta, — i thy att Höglofl.
Utskottet grundade dess afstyrkande från anslag till nämnde Hamnbyggnad vid Lidköping på felande utredning af behofvet genom ett ordentligt Förslag, hvarföre, om jag cj orätt påminner mig, Höglofl.
Utskottet hän 4 Sami. 2 Ji. 76 ii8o Stats-Utskoltets Betänkan den. visat den Motionairen, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla Lidköpings Samhälles behof af ett billigt Bidrag utaf de medel Staten anslagit, för understödjande af Strömrensnings- och Transport-Communicationers verkställande* Detta hinder, felande utredning af kostnaden efter Förslag, är deremot icke vid den nu ifrågavarande Motion, utan tvärtom är efter skedd undersökning en fullständig utredning i denna del af ämnet gjord och, såsom meddelad HÖglofl* Utskottet, redan omnärad uti dess första Betänkande i denna fråga •—•; grund för bedömmandet har således Höglofl.
Utskottet icke saknat, hvaraf i mill tanka bordt följa verkligt afseende till Motionairens begäran* men, i stället, har Resultatet för Jönköping snarare blifvit sämre än för Lidköping, i thy att Utskottet afstyrkt allt afseende till denna Motion, med ej elis lika hänvisning, som för Lidköping på ofvansagt sätt blifvit lemna t.
Jag kan intet instämma uti det föreslagne Höglofl.
Utskottets yttrande, att denna Hamnanläggning endast afser enskilde personers Handels-Speculationer, den afser tvärtom hela den omkring och Söder för Jönköping belägna orts behof af en någorlunda beqväm och säker
Hamn för lastning af örtens Innevånares producter, och lossning af deras återhemtande behofver, båda delar verkligen ej obetydliga, efter hvad de beständiga landsväga - varutransporter hittills Stats-Utskottets Betänkanden.
1181 emellan denna ort och Sjöstäderna bevittnat, och hvad af desse landsorters tillgångar på både Skogs*- och Bergs-Eflecler i vida större scala kan för framtiden påräknas.