Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Fredin, Ståndets Ledamöters vägnar Petter Jernströrnl Nils Månsson, A- J. Wahl st jerna] 6 g 8 Den i q Junii Utdrag af Protocollet, hållet uti Lagsamt Allmänna Besvärs- och Oecononne - Utskottens Beredning den G Maj j8/5. S. D.
Sed an Riksdags-Fullmägtiges fran Kronobergs Län Memorial, att Skatte-, Frälse- och Kronoskatte hemmansagare matte utan utsy ning och utstämpling af KronoBetjeningen få anställas vedjande a utmark och beteshagar, blifvit uppläst, fann Beredningen, efter öfverläggning härom, pa de skäl betänkandet innefattar, sig icke äga anledning härtill föreslå bifall, utan ansåg det böra tills vidare förblifva vid hvad Skogsordningen i denna fråga fö; eskrifver.
Ifrån hvilket beslut Ledamöterna af Borga-’ xe-Standet voro skiijaktige, och ansago, att i de Socknar, der Hushålls-Comitéer finnas inrättade., den som ville anställa svedjande borde anmäla sig hos Sockne Comitéen, hvilken, efter hållen syn, ägde föreskrifva om och i hvad mån det finge tillåtas, på sätt Borgmästaren Jiolm uppgifvit i ett Memorial, som ännu hvilar oafgjordt hos Allmänna Besvärs och Oeconomie-Utskottet, Ut Supra.
Ex Protocollo A. J. Wahlsrjerna..
Upp - Den l.g Juni, Uppläst hos Höglofl, Ridd» och Åd. d. 19 Juni, --- - Högvörd.
Prest-Ståndet dr 20 — — — Vällofl. Borgare-Ståndet d. 19 — »-«- — Heder v. Bonde-Ståndet d. 19 — Vördsamt Memorial!
Enl igf hvad det hos Hedervärda BondeStåndet den 17 sistlidne April haline Protocoll utvisar, hafva uti då ingifna särskildta Memorial Riksclags-Fullmägtige Eric Olssqn , Ears Andersson, Olof Olofsson, Jan Pehrsson, Olof Earsson och Jona* Jansson från Carlsstads Eän samt Peter Åndersson från Hallands Eän , gemensamt, och Riksdags-Fullmägtigen Anders Nilsson fran Jemtland, enskildt yrkat, de förre, att tjeniiga ställen, der grus och sand till Allmänna vägarnas fyllning må tagas, kunde af Krono-Betjeningen varda åt de till väghållning skyldiga hemmans åboer utsedde,, samt- au, då ingen annan tillgång dertill finnes än inom inägor, detsamma der måtte få hämtas, och deri sednare eller , Anders Nilsson åter, att de vägiotts-ägare, hvilka å sina tilldelta vägstycken hafva vattentrummor att underhålla, men äro aflägse boende, kunde tillåtas, att för berörde vattentrummors underhållande falla och begagna virke af näst intill belägna skog; hvilket allt, jemte hvad flere af Ståndets Ledamöter i dessa ämnen yttrat, är vordet till EagUtskottets handläggning öfverlemnadt. t an» 7oo Hen 19 Juni.
I anseende till berörde väckta frågor* ©ec»< nomiska beskaffenhet, har Lag Utskottet funnit nödigt, att dem gemensamt med Allmänna Besvärs- och Oeconom ie-Utskottet till afgörande företaga, pä hvilken grund de ock uti Utskotten i sådant ändamål förekommit, sorn deröfver nu får aflemna följande Betänkande; Hvad forst angar den gjorda motion om rättigheten för vägalotts ägaje till grushämtning, så är genom Kongl.
.Majtts Nådiga Bref den 25 November 1802, samt Kongl. Kammar Coilegii till underdånig åtlydnad deraf den 3 April 1803 utfärdade Circulaire stadgadt, atf, hvatt rörer den händelse, då vägbyggare vilja hämta sand a andra Hemmans inägox, åkergärden, ängar och hagar, Jordägarne i sådant fall böra deröfver förut ofelbart höras och, om de sådan hämtning bestrida, dermed på enahanda sätt som med åverkansmål efter Lag förfaras, samt att alla stridigheter om väglagcings - ämnens tagand© på berörde sätt borde tillhöra
Domarens i orten pröfning, huruvida de skäl Jordägarena kunde förebringa, må verka något lagligt och gällande hinder mot grushämtningen, parferne dock obetaget att i den ordning
Lag föreskrifver, uti Domstolens Beslut söka rättelse, om de dertill ansngo sig befogade; men att hvad åter beträffade rättigheten att för vägbyggnaden taga sand å skog och utmark, sådant icke kunde eller borde de väglagningsskyldige förvägras, då det verkställe3 i deri ordning och på det sätt, att sandgropar ej på flera stallen öpnas, sillänge de redan öpnade mele lemnade nödig sandtillgang och Icke funnos för nära vägen inrättade, sä att olyckor derigenom kunde uppkomma; i hvilket ändamål Konungens Befallningshafvande hvar i sitt
JLän ägde att utse sådana ställen, der tjenliga ämnen till väglagning utan någons förfång beqvärnlignst kunde afhämtas, och tillika, meddela de föreskrifter, som voro nödiga att dervid iakttaga, äfvensom, derest i något I/än sådane förbud kunde vara af Härads-Rätterna utfärdade emot sandtagning, som ansågs ländande till hinder i väghållningen , Kongl.
Majds Befallningshafvande skulle vara öppet, att hos vederbörande Hof-Rätt anmäla de särskildta fall, hvaruti Allmänhetens rätt vore för nära trädd, på det Hof-Rätten måtte tillse om och hvad ändring deruti kunde äga rum; och finna således Utskotten, att genom detta förordnande allt hvad i dessa ämnen är vordet i ofvannämnde Memorialer i fråga satt, redan är bestämdt, så att någon ytterligare föreskrift deruti icke kan vara nödig att föreslå.
Vidkommande åter Riksdags - Fullmägtigen Anders Nilssons påstående; så emedan alltid vid vägdelningar, som behörigen verkställas, gradering af vägen föregår, och dervid bestämmes till hvad motsvarande belopp af antal i väg, större och mindre broar samt vattentrummor böra beräknas, uti hvilken beräkning således ingår icke allenast det större besvär, som underhållandet af dessa broar och trummor tillskyndar väglottsinnehafvaren, utan ock den kostnad, som för anskaffandet af virke till be - berörde behof erfordras; ty och då nämnde vägJ lottsägare, om honom blefve tillåtet att fritt å an» dra hemtnansägor få omförmäldte virke afhämta, derigenom skulle ifrån sig å ert annan hémtnans-åbo till en del hvälfva den skyldighet honom sjelf åligger, finnér Utskotten sig icke äga skäl tillstyrka bifall al hvad Anders Nilsson i förr besag,de måtto föreslagit, utan anser att de väghållningsskyldige böra antingen från egna ägor framskaffa det virkede till vat* tentrurnmors vidmakthållande behöfva, eller der sådant icke kan ske, genom öfverenskommelse med de till vägen angränsande hemmansägare söka att det undfå.
Detta varder dock, jemte de särskildta yttrandan någre af Utskottets Ledamöter afgifvit och hosföljande Protocolls - Utdrag utvisar-, Riksens Höglofl.
Ständers ompröfvande vördsamt underställdt.
Stocholm den 18 Maj 1815.
Ständers Lag- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskotts vägnar..
Ridd. och Adelns Ledamöters vägnar H. J.
RorgareStåndets Ledam. vägnar lE. G. Holm.
På Högvördiga Prest* Ståndets Ledam. , vägnar lohan Olof Wallin.’ A- Wikblad.
På Hedervärda Bonde Ståndets Ledamöters Vägnar Petter Jernström1 Nils Mänsson. A. J. Wahl stjernap Den i g Juni Utdrag af Protocollet, hållet uti Riksens Höglo/!.
Ständers Lag- samt Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskotts Plenum den 19 Maj 1815'.
S. D. UPP, antes samfäldta Beredningens Betän. lea rid e i anledning af Riksdas-Fullmägtige Erie Olssons, Ears Anderssons , Olof Olofssons m. fl.'
Memorialer, innehållande yrkanden dels att Krono-Betjeningen må äga utse tjenliga ställen, der sand och grus till Allmänna vägars underhållande får af Hemmans-åböerna, som dertill äro an-1 slagne, hämtas, dels att dessa sistnämnde må äga lätt, att hvarest grus icke annorstädes än 'inom inägor finnas, det derstädes obehindradt hämta, dels ock att vägalottsägare, som hafva vattutrurn?
mor att underhålla, må dertill få, å angränsande skog, fritt fälla och begagna nödigt virke.
H arvid anförde Herr Prosten Doctor Hesselgren, att han, utan att vilja bestrida de grunder, som Betänkandet innefattade, likväl troddej att mångå olägenheter skulle undvikas på sådana ställen, der grus icke vore att tillgå annat än på längre afstånd eller på Inägor, om Jordägaren af Domaren ålades, att ej hindra grushämtning,' då ersättning derföre blefve honom erbjuden.
Riksdagsmannen Nils Mansson instämde haid uti sfi mycket häldre, sorn på flera orter i Skåne ej Den 19 Janl* ej fanns utägor pä närmare afstånd å'n flera mils hvarföre Riksdagsmannen ansåg den Jordägare, på hvars ägor grustillgång fanns, höra vara skyldig att tillåta, det erfordeUgt grus till allmän Vägbyggnlng derstädes finge hämtas, tit Supra.
Ex Protocollo A. 7. Walilstjerna.
Uppläst lior.
Högloft Ridd. och Ad. d. ig Juni. __ .— Hög v. Prest - Ståndet d. 20 — •— — Vällofl. Borg.
Ståndet d. ig — .— *— Hederv. Bonde-Ståndet d. ig Vördsamt
Uti särskildta till Hedervärda Bonde - Ståndet ingifna och derifrån till I.ag - Utskottets handläggning remitterade Memerialer, är af RiksdagsEulimagt igen fran Jönköpings Rän Petter Christoffersson hemställt, det de hemmans innehafvare, som på sina ägor hafva Vattufall, må fritt och utan afseende på föreskriften i 20 Cap. 4 §.
Balken, samt utah atal af ägarne till skattlagde
Qvarnar, få uppbygga så kallade husbe» hofsqvarnar, och af Riksdags - fullrnägtigén från Christianstads Eän Hils Persson åter föreslagit, att den omgång, som med iakttagande af hvad berörde Capitel stadgar, uppstår då rättighet till husbehofsvader- och vatten - mjölqvarnars anläggaing vill sökasj matte helt och hållet försvinna och Den t § juni. 6tti icke äga ratti v‘id andra tillfälletl ari ciå skattläggning till tulltägt a Sadan qvarn begå res, titan Uppfarandet af omförmälte qvarnar blifva obehindradt för den hemmans åbo, sorn dertill ä* ger lägenhet och. förmåga.
Sedan Lag - Utskottet ansett sig bora i sätil-1 faiantiätlfe metl Allmänna Besvärs- och Oeconct.1 inie - Utskottet till pröfning företaga omformat, te Uag-föiänd ringsfråga, såsom tillika innefattande fett allmänna landthushäliningen förande arinne, sä hafva Utskotten funnit skäligt, att öfver förberörde Memorialet, äåsont med hvarannan äg anda Oskiljaktigt sammanhang, på en gång sig utlåta.
Uc- qvarnar, sorn i äldre tider blifvit aril1 lagde och hvarå, efter föregången skattläggning, förmälning af spannmål emot tull är vorden tillåten, hafva val då, i ändamål att den. arligä skatt, som dem blifvit ålagd, måtte kunna utgå, erhållit en uteslutande rätt att slik förmälning at angränsande verkställa, på hvilken grund flera af dessa qvarnar ingått uti rustnings- och indelnings - verket; men de förändrade omständigheter, som sedan, genom landets uppodling oell fen tilltagande folkmängd inträffat, hafva derefter föranledt dertill, att utan berörde qvarnars förfördelande> mjölqvarnars anläggning dels till husbehof, dels. till förmälning mot tull kunnat tillåtas* Des- • 4!<le Ht N:ö S9, gd* 7oG Den j g Janl'.
Dessa dels fran äldre tider varande, dels x sednare tider tillkomne qvarnar, äga nu mera icke hagon egentlig monopolisk rättighet, till förhindrande af nya husbehofs- och tullqvarnars inrättande, och det är enligt
Dag och gällande ^Författningar icke betaget någon hemmans innehafvare, sorn å sina ägor har lagenhet til! mjölqvarnars anläggning, att en Sadan förmån begagna, när han i behörig ordning sig derom anmäler.
Men då äfven vid de tillfällen, när dessas inrättande blott till husbehof blifver till föremål, det likväl är nödigt att tillse, det tredje mans rätt ej för nära trades, och att dervid hafves afseende på det behof, som genom folkmängdens tillväxt eller andra omständigheter kan hafva tillkommit, så att a ena sidan ägarne af de skattlagde qvarnar icke blifva uturståndsatte att utgöra den årliga skatt af dessa till Kongl. Majit och Kronan, som af dem är beräknad, i hvilket amne bemälte ägare böra /å höras, och att, ä den andra åter, i afseende å anläggning af vatten mjölqvarnar, nästgränsande hemmansägare icke förfördelas genom skada af uppdämning på deras ägor, hvilket sistnämnde icke annorledes än genom anställande syn, med tillförlitlig säkerhet, kan utrönas, linna Utskotten sig icke kunna tillstyrka någon förändring af hvad Dagen i <?o Gap. Byggninga - Balken uti ifrågasatte ämne föreskrift ver till iakttagande.
Stånders bepröfvandé Valder likväl detta jemte den särskildta mening, uti Den 19 Juni1, Uti hvilken tvänne af Utskottets Ledamöter stadrint, vördsamt öfverlemnadt.
Stockholm den 18 Maj 1815.
Ständers Lag- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie - Utskotts väg - nar.
Riddersknpet och Adelns Ledamöters vägnar H. F. Strömfelt A. Lantingshausen.
På Va Hofi. BorgareStåndets Ledamöters vägnar E. G. Hulm.
Aud, Fredin.
Prest■Ståndets Ledamöters vägnar Joli.
Olof. Wallin, A. Wikblad.
På pjeder v.
BondeStåndets Ledamöters vägnar Petter Jernström.
Nils Mänsson, A. J. Wahlstjerna'. ' ^ Utdrag a f Protocollet, hullet Uti Lagsamt Allmänna Besvärs- och Oeconomie - Utskottens Beredning den 21 April 1815• f S. D. Profocollet för den 14 dennes justerades,’ äfvensom till justering upplästes Beredningens Be - ■ ' A 7 o 8 Ben. 19 Juni. betänkande, i anledning af Riksdags - Fullmägti-' ges Petter Christofférssons från Jönköpings Län och Kils Pehr ssons frän Christianstads Län Memorialer, om obehindrad rättighet för hemrnansägate, att uppföra och begagna liusbehofs mjölqvarnar.
Herr Lectoren och Prosten Fellenius yttra, de härefter: — - •— — ■*-- Vördsamt betänkande.
Det a o Capitlet af Fyggninga - Falken torde böra anses såsom blott oeconomiskt, och i detta afseende, jemte förvarandet af medborgares inbördes rättigheter samt försäkrandet af beskattningspligten till Staten, först och x synnerhet böra befrämja Landtmannens Industrie och förädlingsrätt af egna producter.
Jag lernnar derhän, huru detta dock kan vinnas.
Jag vigar tro, att om alla de formaliteter, sorn 4 §. derstädes föxeskrifver, skola ofelbart följas och iakttagas, idoghet och ' konstflit mera måste afskräckas, än till nyttiga och ‘ Landtbruket gagnande företag uppmuntras.
Jag vågar med exempel styrka, att motverkande hinder just i dessa och dylika omvägar förefalla och att Landtbrukaren snart står betagen den ädlaste frukten af sin flit och omtanka, eller måste slösa tid oell mödor, som för Landtbruket kunde nyttigare användas.
Dessa exernpel tyckas böra betänkas:
En Den 19 Juni. 7°9 En Landtman finner pä sina ägor ett vattensjukt kärr: ihan har affall för vattnet: han leder ■det genom gräfning i ett genom vallar och af naturen slutet Samlingsställe: hans utdikade kärr kan odlas: han vill förädla produeterna af sin flit och han bygger vid alfallet frän sin iilla insjö en husbehofsqvarn; men den blir belägen i granska]) af skattlagda qvarnar: han underkastas en vidioff ig rättegång: de skattlagde skola höras:' processen kostar tilläfventyrs lika mycket med det på egendomen nedlagda arbetet: kanske han vinner, kanske icke; men hvad vinner lian? hvad strax ju hade bordt vara en skälig vedergällning för landtbruks flit, konst, och kostnad och för ett patriotiskt företag.
En annan har på sina ägor ett af naturen danadt vattenfall, han vill bygga: ägaren till den på districtet skatlagde qvarnen skall, höras: de lagliga formaliteterna i ali vidlöftighet skola fullfölja^: han får eller får icke: i förra fallet, hvad honom ju strax bör tillkomma, att göra nytta af sin egendoms belägenhet till sina produeters förädling: i sednare fallet, förlust af tid och dagsverken till den skattlagda qvarnen, der han då af gunst och godhet får ändtligen sin säd förmålen och har till öfvermål sin förlorade rättegångskostnad.
Hvartill leder då detta lagens rum?
En oeconomisk lag bör ju fullt svara mot sitt ändamål, den bör ju öppet och lifligt befrämja och uppmuntra landthushållning, Industrie och konstflit, på ett sätt, som styrker och utvidgar dessa vigtiga ändamål , dä Den i g Juni. då den lilsa klokt kan förvara , medborg ares, Stats och Kronans tillständiga rätt.
Jag vagar derföre vid detta Lagens rum och i synnerhet vid 4 §. af 90 Cap. Byggn.
B. föreslå den ändring, eller kanske rättare förklaring, att hvar och en äger att anlägga en Husbehofs vatten - mjölqvarn, sedan LandshöfdingeEm betet målet pröfvat, efter en på stället föregången oeconomisk Besigtning af kunniga och förfarne män: att en sådan besigtning egenteligen bör hafva till föremål anläggningens stoflek och beskaffenhet, egendomens och Landthiukets nytta och gagn samt qvarnars förfång och skada af uppdämning och annan tillfällighet.' att skattlagde qvarn - ägares hörande icke bör äga ram, utan örn anläggningen är af större betydenhet, såsom öfver 100 eller 150 tunnors förmälning: att husbehofs qvarn - ägaren kan i den händelsen för sitt qvantum skattas, sorn då beräknas den skattlagde tillgodo; men att detta hörande då egenteligen bör förekomma, när Husbehofs qvarn - ägaren anmäler sig till skattläggning, för att med sin anläggning betjena orten.
Uti denna mening instämde Riksdagsmannen Fetter Jernström från Westerås Län.
Ex Protocollo A. J- Wahlstjerna.
Ut - D cn j 9 Jani- 711 Utdrag af Protocollet, hullet hos Riksens Högloft.
Ständers Lag- samt Allmänna Besvärs och OeconomieUt skott vid Plenum d. 19 Maj 1815.
S. D. Upplästes samfäldta Beredningens Betänkande i anledning af Biksdags - Fullmägtige Pehr Christofferssons från Jönköpings Län och Nils Pehrssons från Christianstads Län Memorialer om. obehindrad rättighet för hemmansägare att uppföra och begagna husbehofsqvarnar, tillika med Herr Prosten Fellenii afgifne särskildta yttrande i ämnet; och förklarade Biksdagsfullmägtigen filik Jansson från stora Kopparbergs
Län att han för sin del uti sistnämnde mening instämde.
Uppläst hos Höglofl. Bidd. och Åd. d. 19 Juni.- _ Högvörd.
Prest-Ståndet d. 20 — , Vällofl. Borgare-Ståndet d. 19 — — Hederv. Bonde-Ståndet d. 19 ~~z Vördsamt
Sedan till följe af Kongl. Mnj.-ts Nådiga Proposition den 8 sistlidne Mars, angående ersättning af T)en i g Juni', af den förlust i årlig inkomst allmänna Bsrhlius - inrättningen i Stockholm lidit genom Storfurstendömet Finlands afträdande, .Riksens Höglofl.
Ständers Stats - Utskott genom afgifvet Betänkande den 26 derpå följande April föreslagit, att den genom nu gällande Revillnings - Förordning den 18 A tig- 1812, 4 Art. 5 t Mora, fasstäide stämpel - afgift 4 sk. å hvarje pär spelkort, som tillverkas, blott hälften, som i Stockholm bör erläggas, matte såsom ersättning för berörde förlust blifva anslagen Allmänna Barnhuset, med rättighet för Directionen att sjelf uppbära och CoritroUera hela denna afgift, deraf den andra hälften skulle af -Directionen levereras till Rik§. gälds-Coptoiret, äfvensom Höglofl, Utskottet hemställt om icke på,lika sätt till understöd för Barnhusen, eller der sådana ej finnas, Fattig-Försörjb in gen i de öfriga Städer och Orter i Riket, hvarest spelkort tillverkas, hälften utaf den af. gift, som derföre hör erläggas, likaledes måtte hädanefter till dem upplåtas emot det att uppbör, den och controllen hära af vederbörande bes örjes samt deri andra hälften af de inflytande medlen till Riksgäl Is - Gontoiret insändas, så hafva Högvördige Prest-, Vallöf!. Borgare- samt Hedervärda Bonde - Stånden bifallit Stats-■ Utskottets förbe, rörde Betänkande samt derom genom ProtocollsUtdrag lemnat Bevillnings - Utskottet underrättelse, för att kunna iakttaga, hvad Betänkandet innefattar; men Höglofl.
Ridderskapet och Adeln här åter till en början öfverlemnat detsamma, jern* ]Den 19 Juni, 713 jemte Herr Grefve Henning
Gyllenborgs dervid gjorde anmärkningar, till delita Utskott.
Hå Revillnings - Utskottet, sorn i grund af förenämnde irenne Stånds åt Stats - Utskottets Betänkande lemnade bifall, uti dess afgifVande Sevill nings - Project iakttagit, hvad bemähe Stånd i afseende på Stämpel - afgiften å kort samt cunfrollen och upbörden deiå, heslutit, icke kunnat till granskning och öfverläggning företaga Herr Grefve Gyllenborgs vid den föréslagne afgiftens fördelning samt uppbörden och confrollen derå gjorde anmärkning, enär T ren ne Stånd derom redan beslutit, så har Utskottet trott sig böra sådant för Riksens Höglofl.
Ständer vördsammeligen tillkännagifva', och får Utskottet härjemte bifoga Riksdagsmannen Wessings vid förberörd# fråga gjorde särskildta anmärkningar, Stockholm.
• den 16 Juni rör;,.
Ridd. och På Högvörd.
PrestAdelns Ledamöters Yägnar Carl Stellan Mörner, På Vällofl. Rorgarp Ståndets Ledamöters vägnar Mils Limnelius, Wb Ståndets Ledamöters vägnar Olof.
Bjurbäck
RnndeStåndets Ledamöters vägnar Joli, Magn, Wessing, Henr.
Christ, Zanr, An- /A
Anförande af Riksdagsmannen J. M. Wessing.
Jag anser Höglofl.
Stats - Utskottets Betänkande, att kort stämpel - afgift i öfriga Städer och Orter till Barnhus eller Fattighus, ej är bestämdt yttradt’, utan torde leda till dispyt Stad och Land emellan ; i vissa Län kunna Kort - Fabrique-r vara inrättade pä Landet, i andra uti Städerna.
Denna afgift har förut helt och hållet ingått till Statens behof.
Om nu Stad eller Socken, der kortfabriquen är inrättad, ensam skulle vilja tillvälla sig den beviljade stämpel. afgiften, anser jag detta såsom orättvisa för hela Länet; jag yrkar derföre bestämdt måtte utsättas, huru denna Bevillning skall fördelas eller att det må stå hvarje
Län fritt att derom bestämma, och i händelse Stad och Land ej skulle kunna om fördelningen öfverenskomma, afgiften då måtte i någon förut Stad och Land gemensamt tillhörande (lassa insättas.
Enligt med Originalet intyg3r Uppläst hos samteliga Riks - Stånden den 19 Juni.
Maj:ts Kådiga Skrifvelse till Riksens Ständer, angående ansvar för åverkan Henr.
Den 19 Juni. å de till befordrande af Skogarnes återväxt skeende Planteringar, och om sättet att leda dylika förbrytelser i bevis.
L/edati rnvånarne uti Malmöhus
Din genom en den 32 October ign träffad och af Kongl. Majit i Nåder fastställd öfverenskommelse, forbundit sig, att till skogsplantering använda hvart femtionde
Tunnland af deras jordägor och att dessutom besörja plantering vid de atlrnänna vägarne; så har Landshöfdingen i bh rörde Län, i anledning deraf, att hagen för fullbordandet af denna nyttiga hushållsanstalt skall betydligen mindskas derigenom, att personer finnas, hvilka snart sagdt i hvarje uppväxande träd se sin fallenhet retad, att detsamma borrthugga, upprycka eller på annat sätt förstöra, oaktadt kraftiga utvägar häremot meddelst vitén å de brottsliga och belöningar för angifvarne blifvit vidtagne, i underdånighet hemställt, dels att åverkan å dessa planteringar måtte beläggas med urbota straff, en* ligt de i 40 Cap. 5. §. och 43 Gap. 1 och 2 §§•
Missgernings - Balken stadgade grunder, dels att bevisningssättet för en slik förbrytelse kunde sålunda förändras, att enahanda undersökning, som uti 52 Cap. 2, §. samma Balk medgifves, måtte varda tillåten, när åverkan skett; att då sådant träd finnes hos en apnan, innehafvaren må vara förbunden visa sin åtkomst dertill; oell att likasom - Den 19 Juni.
Jcasom för vakter blifvit stadgadt, de personer, hvilka såsom tillsyningsman tillsattas, må äga rätt att med Éd vita, hvad de kunna utröna under åliggande bevakning och deras vittnesbörd gälla såsom halft skäl, samt bevisningen anses fullkomnad, då en person dessutom derom afgifver sammanstämmande vittnesmål.
Då det kraftigaste medel att för framtiden förekomma en med skäl befarad skogsbrist ofel-, bart finnes i folkets egen omtanka och benägenhet, att genom plantering bereda skogarnas återväxt, och Kongl. Maj:t, Som med synnerligt
Nådigt välbehag ansett den anstalt , hvilken invånarne uti Malmöhus Län, der berörde brist redan stigit till siri höjd, i detta afseende vidtagit, finner det vara af vigt, att skydda ett så gagnelig! företag ifrån tillgrepp och förstörelse génom bestämmande af ett emot ändamålet svarande straff; så har Kongl. Majtt, med afseende å hvad sålunda blifvit anmäldt, härå velat fästa Riksens Ständers uppmärksamhet och genom öfverlemnande af Landshöfdingens underdåniga hemställan, samt de särskildta yttranden, som Stats - Rådets Ledamöter och Högsta Domstolen afgifvit, bereda Riksens Ständer tillfälle, att föreslå den författning sorn i detta hänseende kan anses nödig; hvarefter Kongl. Majit vili sitt beslut i saken fatta, Kongl, Majit förblifver Riksens Ständer med all Den 19 Juni. 717 all Kongl.
Slutt den 31 Maj 1S15. C A R L. L. P. Risell. Stormägtigste Allérnådigste Konung!
I^öranledde af den Nådiga Omsorg Eders Kongl. Majtt visar för Dess Eikes och undersåters gemensamma bästa, samt uppmuntrade af det kraftiga bidrag, Som Vid alla tillfällen Utmärkt lemnäs till Ilandets förbättrade tillstånd, hafva Malmöhus .Läns inbyggare under deri 22 October 1811 träffat en af Eders Kongl.
Majit under den 8 April 1813 i Nåder fastställd, och med Nådigt välbehag ansedd öfverenskommelse, att till skogsplantering använda hvart femtionde tunnland af deras jordägor, hvarmed ock, så val sorn särskildt med plantering vid allmänna vägarne, i allmänhet är gjord början, och hvars fullbordan kommer att handhafvas och vårdas till vinnande af det åsyftade ändamålet.