Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
pr månad och vill bevisa gått i ett bolags händer, nu fått större till- att pretentionerna ändå icke få vara för stora, fälle att, fri från affärsomtankar, ge sin för att debet och kredit skola gå ihop.
Hyran för ett ordinärt rum torde i vanliga fall starkt konstnärliga ådra fritt lopp, hvilket med någorlunda centralt läge vara 200 kr.
torde komma vår svenska mönsterkompo- Då hyran betalas för helt år, men inackorderin- sition förträffligt till pass.
garna i de flesta fall försvinna under sommaren och julmånaden, så måste de 200 fördelas på 8 Amalia Fahlstedt månader, hvilket blir 25 kr.
En famn björkved beräknas pr rum för en vin- ter.
Den kostar i inköp 20 å 22 förr, i år 27 ä 28 kr., iläggning 0,50, hemkörning 2 kr., inlägg- ning i källaren 0,50, sågning, huggning och upp- bärning om det är 1 trappa upp 6 kr.
— eljes 50 öre till pr trappa — hvilket gör 29 å 37 kr.
Fördeladt på de 8 månaderna gör detta 4 kr.
pr månad ungefär, efter ett medelpris af 32 kr.
v. Städning, borstning och uppassning betalas De flesta inackorderingar komma från lands- billigast med 5 kr.
i månaden, och behöfves det bygden eller småstäderna, ettdera för att lära många inackordenter för att dessa femmor till- sig något eller roa sig.
En del förestå platser.
samman skola ersätta lön och vivre för en jung- I hemmen äro de förstnämda sällan vana vid fru, som familjen eljes kunnat undvara.
*) Vär- att hafva någon kassa om hand eller veta, hvad dinnan får nog ändå hjälpa till rätt mycket och som åtgår till de dagliga utgifterna.
Och äfven borde kunna påräkna något äfven för detta ar- dessa, de dagliga utgifterna, äro i småstäderna bete, men det skola vi frånse tillsvidare.
så betydligt mycket mindre, att man utan öfver- Rummets möblering, med eller utan matta, kan drift kan säga dem i Stockholm vara minst i väl beräknas till 3- ä 400 kr.
med sängkläder banko, hvad de i andra städer äro i riksgäld, och allt, och om man, tillika med nötningen, be- för att nu icke tala om landsbygden, där största räknar detta efter 5 %, så blir det 20 kr., till delen af lifvets nödtorft finnes in natura vid hvilka man kan lägga gardintvätt å 1,50 pr luft, gården och där själfva manbyggnaden stundom skurning, fönstertvätt, sopborste, damhanddukar räknas till onera, något som måste underhållas och dessas tvätt, sand till spottlådor, messings- i stället för att beräknas såsom årlig inkomst af vatten, putskalk etc. till luckor, stakar o. d., hyra, som man får göra i städerna.
hvilket väl icke är för mycket att sammanlagdt Denna ovana att sköta pengar gör att man har beräkna till 4 kr.
Gardintvätten blir jv ännu svårare än eljes att fatta, huru litet i själfva 3 kr., om det är två lufter, och är rummet så verket pengar räcka till, eller kanske rättare huru litet, att det blott finnes ett fönster, torde gardi- mycket sådana gå åt, när man skall betala allting nerna behöfva tvättas två gånger pr år, hvilket då äfven blir 3 kr.
Allt det öfriga kan man kontant.
Den andra sortens inackorderingar, de som hafva visst icke sammanlagdt få för en kr., men vi platser, hafva ofta ej så stor aflöning och be- kunna ju antaga det är flere inackorderingar och, höfva naturligtvis en hel del saker för egen räk- när kostnaden fördelas på många, ställer ju allt sig något billigare.
Vi skola dock komma ihåg, ning, utom mat och husrum.
Äfven dessa, liksom de förstnämda, förstå ej att det alltid kostar något, och att det är nå myc- hvad ett hushåll kräfver, utan nästan alla in- ket smått, som måste finnas, och så många da- ackorderingar tro att hela summan de betala blott gar att nöta på, så det blir en hel summa för skall beräknas för maten.
Men liksom man på den, som skall betala alltsamman.
en restauration icke betalar blott för maten man Allt detta blir således 24 kr., och, fördeladt äter, utan äfven för lokal, betjäning, upplysning, på åtta månader, 3 kr.
Tillsamman eldning, utskylder etc. och i en butik likaledes icke blott för varan man köper, utan, plus allt *) Lön c:a 120 kr.
Vivre torde icke det föregående, äfven för ränta på lagret och allt understiga 300 kr., då hon väl i regel får samma som blir förstördt, så är det äfven på samma mat som de öfriga medlemmarna.
Skall hon så sätt i en inackorderingsaffär.
Ty äfven detta är hafva jungfrukammare, hvilket väl behöfves, om en affär, och man gör den icke för sitt nöjes de äro två, så tillkomma äfven hyra och eld- skull, utan för att kunna få någon inkomst på ning.
bästa leverera » Svensk konstslöjd » sitt material.
När man kommer in i ett vackert empire- eller roccoco-rum, blir man vemodig vid tanken på vår tids tunga, mörka dräkter, som föga lämpa sig för en vistelse bland dylika utsökta möbler.
Ett intressant ex- periment blef därför Selma Giöbels idé att bekläda den bvita, förgyllda soffan med ljusgrönt linne, broderadt med langarn ef- ter en vacker, stilenlig mönsterkomposition af M. Adelborg, ett möbeltyg betydligt håll- barare än siden och därtill tvättbart, på samma gång det verkar fullt förnämt.
« I inackorderingsfrågan.
1898 med de föregående posterna — jag skall sätta upp en tablå sedan — hafva vi nu alltså 37 kr, pr månad, och då är ingenting beräknadt för de tider, som rummet ofta står tomt vid ombyte af inackordenter, som vistas kortare tid än de van- liga terminerna.
Men så hafva vi ytterligare en sak.
Inackor- denterna äta icke i sina rum, utan det måste vara en matsal.
En familj i små omständighe- ter får inte hålla sig med en sådan lyx som ett särskildt matrum och — det kostar också pen- gar.
Låtom oss antaga att salen med städning och upplysning, gardin- och duktygstvätt etc. står till samma pris som de enskilda rummen, eller 37 kr.
pr månad, så behöfves det icke min- dre än 12 inackordenter för att med 3 kr.
på hvarje fördela kostnaden, hvilket åter höjer den förra summan till 40 kr.
Drar man nu dessa 40 från 75, så blir det bara 35 kr.
kvar till maten, och, då det är 30 dagar i en månad, så blir det 1 kr.
16 / öre pr dag.
Men då det är minst 3 mål om dagen, så blir det åter blott omkring 0,39 pr mål, eller kanske bättre beräknadt: 0,30 frukost, 0,60 middag med öl och kaffe samt 0,27 supé.
Mig tyckes att prisen tala för sig själfva, men jag skall ändå granska dem i detalj, lämnande åt hvar och en att själf kontrollera.
Den som betalar 75 kr.
i månaden pretenderar i allmänhet biff, ägg eller dylikt till frukost.
Då 1 kg dubbelbiff med ben kostar 1,20 och man däraf får ungefär 6 biffar, så blir det 20 öre pr st. — Matmodrens vinst är benet att koka soppa på samt det stycke kött af slaksidan, som följer med.
Alltså frukost: 2 8 Biffkött .. „ ..
Smör till stekning 4 st. potatis 2 franska ell.
1 smörbr Smör till brödet „ ..... 1 glas halfsk.
mjölk 1 kopp kaffe m. socker o. gr. ._.
4 skorpor el.
ett 2 öres bröd o. 2 skorpor 0,20 0,02 0,02 0,04 0,05 0,03 0,10 0,04 Summa 0,50.
Hvad som kan nedbringa denna summa nå- got, är att man tar billigare kött, att äggen icke alltid kosta 2 kr.
pr tjog — då det är ägg, skall det ju äfven vara något kallskuret till smörgå- sen — samt att man ibland får servera sill och potatis till ombyte, men omöjligt tyckes väl ' att få frukosten öfver hufvud taget till 30 öre.
Utan att specificera middagsmaten, behöfves det väl endast att beräkna 3 eller 5 öre för ett glas dricka eller öl samt 10 öre för kaffe, eller 12 med ett par skorpor till, för att litet hvar bör kunna inse, att man för resp. 43 å 47 öre icke kan begära få två rätter mat af någon utom- ordentlig beskaffenhet.
Återstå nu 27 öre till supé.
I en charkuterihandel begäres 12 ä 15 öre för en smörgås med kött eller ost på, men, då man icke kan komma med blott en sort till smörgås- bordet, utan måste skära upp flere, så torkar en del och måste med ägg och annat stufvas upp, hvadan väl icke gärna smörgåsen i hemmet kan beräknas gå till mindre än 6 öre pr st. För två smörgåsar skulle det blifva 0,12 1 glas halfskummad mjölk 0,03 1 kopp te med socker och grädde 0,10 2 skorpor 0,02 Summa 0,27.
I dessa beräkningar är icke medtaget hyra för kök eller ved att koka maten vid, ehuru det är nogsamt bekant att köket är det af alia rummen där mesta veden förbrukas.
Men familjen be- höfver ju i alla händelser koka sin egen mat, dock kunde den kanske mången gång vara » lätt- vindigare », än då man har främmande personer i huset.
Ej heller är beräknadt: lampa i tamburen — / liter fotogen pr kväll 5 månader blir efter 15 öre pr liter ungefär 2 7, öre pr kväll och för 150 dagar 3,25 — spruckna lampglas, sönderslaget porslin och glas, förtenning af kopparkärl, upp- brända emaljgrytor, bortskaffning af affall, hjälp- gumma till storstädning, den större tvätten och kostnader af alla möjliga slag, som förekomma i ett hushåll.
Lägg så till allt detta att några af inackorden- terna skola hafva sin mat på skilda tider — jag talar ej alls om dem, som icke kunna äta det ena eller andra —, så man får koka och diska i flere omgångar, hvilket medför större kostna- der både för maten, som blir odrygare, och ve- 1 6
IDUN 1898 den, som går mera åt, för att inte tala om tid och det dubbla besväret.
Hvad som nu gör, att de flesta inackordenter i själfva verket hafva det bättre än pengarna tyckas räcka till, det är att ytterst sällan någon lef ver på endast inackorderingar, utan att mannen i familjen — om en sådan finnes — förtjänar till hyra och vedbrand; eller, om det är en änka, har hon någon pension eller släktingar, som » sticka emellan » ibland med något in natura, ibland en liten summa pengar vid höstinköp eller dylikt, så inackorderingsafgifterna till större de- len få användas till mat och de dagliga löpande utgifterna.
I allmänhet är det äfven en helt liten familj, som anses kunna » draga sig fram » med att hafva inackorderingar.
Ännu aldrig har jag hört nå- gon enda samla kapital därpå, men väl däremot flere klaga, att de aldrig få så mycket öfver att det räcker till en ny kappa eller klädning, utan få de i oändlighet slita på och lappa det gamla.
Hvad som äfven bidrager att kunna förbättra mathållningen är om två inackordenter dela rum samt då en inackordent stannar hela året om, så att en del af omkostnaderna får fördelas på 12 i stället för 8 månader.
Det skulle då i stället för 40 kr.
blifva 26,66 / kr.
pr månad, så resten eller 13,33 / kr.
få läggas till mat- pängarna, hvilket väl kan behöfvas, då nästan all mat blifvit dyrare, sedan nya mått, mål- och viktsystemet infördes.
Förr höjdes t. ex. mjölken ibland med ett öre pr kanna, nu med ett öre pr liter och det blir nära 3 öre pr kanna.
Om man köper 1 liter af någon vara, så beräknas priset oftast efter det gamla stopet, och då äro 3 liter närmare än 2 liter motsvarande 1 kanna.
Det som i beräkningarna upptagits såsom ränta och slitning af rummets möblering, eller 5 kr.
pr inackordent under 8 måna- der, torde vara det enda en inackorde- ringsvärdinna kan beräkna såsom vinst tillika med den minskning i omkostnader, som uppstår, då utgifterna fördelas på flere händer, så att hon, med det lilla hon har bredvid, kan få, hvad man säger, lefva något bättre än eljes skulle vara för- hållandet.
Det är nog äfven dessa 5 kr.
tillika med dem för uppassning och städning, som icke tagas med i beräkningen, när inackorde- ringsafgiften sättes lägre än 75 kr.
Stun- dom begäres ju icke mera än 50 kr.
pr månad, men då kan en inackordent endast beräkna till frukost: kaffe med smör och franskt bröd — intet kött till smörgåsen och inga skorpor till kaffet — sill och potatis; till middag två rätter mat, utan öl, och möjligen kaffe utan » dopp » samt till supé: smör, bröd, sill, skumost och te, men inga skorpor och knappast nog ett glas skummjölk.
Ljus, linne och tvätt beräknas en inac- kordent alltid bekosta sig själf.
Där inackorderingspriset åter öfversti- ger 75 kr.
i månaden, är allting i för- hållande därefter: två jungfrur, finare rum och möbler, mera godt i maten etc. etc, hvilket allt nog icke märkes så mycket hvart för sig, men som nog synes i räkenskaperna och som gör, att den förmodade vinsten af affären icke ens här blir större, än att den, som man säger, » går ur handen till munnen. » En uppställning af det sagda skulle pr månad blifva: Hvad kvinnorna tacka för.
T^torslagen var den hyllning som i mån- * - ^ dags ägnades doktor Artur Hazelius, Nordiska museets skapare, Skansens upp- hofsman.
Konungen och prins Karl läto öfverlämna egenhändiga bref; akademier och sällskaper, i när och fjärran, med samma eller liknande uppgift som Samfundet för Nordiska museets främjande tolkade genom adresser i varma ordalag sitt erkännande för hans enastående lifsgärning, hundra- tals gynnare och vänner uttryckte i bref eller telegram sin beundrande tacksamhet, och i hela den svenska pressen höjdes ett samstämmigt » tack för god vakt » och hjärt- liga önskningar om krafter till fortsatta &gt; 2 3 1 3 Hyra för rummet 25 kr.
Ved ._ - 4 » Städning och borstning 5 » Ränta på möbler, rengöring etc. 3 » Del i matsal etc 3 » — 40, — Frukost å 30 öre 9 » Middag, öl och kaffe ä 60 öre — 18 » Supé ä 27 öre 8,10 — 35,10 Summa 75,10 Af det föregående torde hvarje opartisk per- son förstå, att allt hvad en inackordent rimligt- vis kan begära är: husrum och mat i förhållan- de till betalningen samt ett vänligt bemötande.
Det sista är ju något, som borde tillkomma hvarje människa, äfven affärsmän
Hvad därutöfver är af vän- skap och sympati, det gifves ömsesidigt.
sträfvanden, till vinnande af nya segrar.
På aftonen slutligen samlades å Skansen i tusental den fagra mälardrottningens under- såtar för att där i den trolska belysningen af kulörta lyktor, facklor och bloss, under en stämning som endast Skansen kan skänka, deltaga i den anslående jubileumsfesten, glädjas åt fosterländska sånger, värmas vid tanken på Sveriges stora minnen och genom- strömmas af ljusa förhoppningar för dess framtid.
Det var den 24 oktober 1873 som doktor Hazelius i den Södra paviljongen vid Drott- ninggatan i Stockholm öppnade den s. k. Skandinavisk-etnografiska samlingen.
Med en aldrig svikande energi och en alla hinder besegrande hänförelse har han sedan allt- jämt fortsatt den verksamhet han af kärlek till och till ovärderligt gagn för det sven- ska folket då begynte.
Sällan förunnas det en människa att under ett fjärdedels sekel med en entusiasm lika stor som i de första arbetsdagarna och med nästan oförminskad kraft verka i sin lifsgärning och bringa till fullbordan allt det hufvudsakliga af hvad 341 hon tänkt och drömt.
Denna sällsynta lycka har i rikt mått beskärts doktor Hazelius.
Som en saga torde det förefalla honom själf och dem, som stodo med honom i kampens första dagar, när de nu från Oscarsterrassen på Skansen låta sina blickar dröja vid den ståtliga nybyggnaden å Lejonslätten, hvil- ken i en snar framtid skall vara redo att inom sina murar hysa en enastående skatt af minnen ur de skandinaviska folkens lif.
Skansen, denna af alla samhällsklasser med det varmaste intresse omfattade an- läggning, är den yngsta och kanske den käraste af Hazelii skapelser.
Under det oaflåtliga arbetet för Nordiska museet upp- stod hos » doktorn » en liflig önskan att liksom gjuta en lef vande ande in i de döda tingen, att som han en gång själf yttrade » flytta museet ut i lif vet ».
Så rörde han med sin trollstaf vid människors hjärta och — kassa: och Skansen växte upp, fager och vän som en nordisk ungmö.
Hvad som utgör det fängs- lande behaget hos Skansen är ej så lätt att förklara.
Man bör där liksom vid en målning eller annat konstverk söka den väsentliga tjuskraften i den anda, hvarmed konstnären besjälat sitt verk.
» Det gifves ej en småsak, som icke doktor H. själf velat hafva just så gjord, så ordnad och så upp- ställd. » Öfver allt möta våra blickar äkthet, ursprunglighet och — svensk- het.
» Har doktor Hazelius aldrig syss- lat med något annat? » frågade här- omdagen en ung telning.
På sätt och vis kan man på det spörsmålet svara nej, ty hans föregående verksamhet bildar egentligen en inledning till hans lifsgärning.
A r 1860 promoverades han till filosofie doktor efter att ha försvarat af handlingen: Inledning till Håvåmål.
A r 1864 utnämndes han till lektor i svenska språket och lite- raturhistoria vid Högre lärarinnesemi- narium.
Han deltog i redaktionen af » Läsebok för folkskolan », och hans önskan att i ett dylikt arbete hafva fullt fria händer förmådde honom att utgifva » Fosterländsk läsning för barn och ungdom ».
Sin med utomordent- ligt nit och skicklighet handhafda be- fattning vid seminariet lämnade han år 1868.
Följande år tjänstgjorde han som sekreterare vid det i Stockholm samlade Nordiska rättstafningsmötet och utgaf åren 1870 — 71 två afhandlingar » O m svensk rättstafning », hvilka på sin tid väckte stort uppseende.
Hösten 1872 beslöt han att i hufvudstaden skapa ett etnografiskt museum, och därmed hade han funnit sin lifsuppgift.
När det nu gäller att i denna tidnings spalter bringa Artur Hazelius en enkel hyllningsgärd, framställer sig helt natur- ligt den frågan: » Ha vi kvinnor något sär- skildt att tacka honom för, något utom det att vi liksom hela Sveriges folk äro delägare i hans stora skapelse, att han bringat heder och glans öfver det svenska namnet och att han skänkt oss en gärning som satt outplånliga märken i vår kulturs historia? » Jo, vi äro skyldiga honom tack- samhet äfven för något annat, nämligen för hvad.
han verkat för Sveriges ungdom.
T y hvilka äro väl närmare att bringa ho- n o m ett särskildt tack för detta än kvin- norna, som j u i första hand bära ansvaret
IDUN 342 för det uppväxande släktets uppfostran och utveckling.
Doktor Hazelius har löst det svåra problemet att låta barnen » lära med lust ».
Mångfaldiga gånger har jag hört lärare och lärarinnor uttala sin glädje öfver att i sin undervisning kunna hänvisa till ett sådant åskådningsmaterial som Skansen.
K o m m a så till den faktiska kunskapen den aktning för gångna släktens arbete och lef- nadssätt, som åsynen och studiet af deras hem, deras redskap och husgeråd ovillkor- ligen måste medföra, samt den fosterlands- kärlek och solidaritetskänsla, som alstras så- väl genom högtidlighållandet af våra stora minnen som genom det pietetsfulla bevaran- det af drag äf ven ur de ringaste medborgares lefnadsförhållanden.
Dessutom har Hazelius genom att lämna bilder af lifvet rundtorn i Sveriges bygder förmedlat bekantskapen och liksom knutit ett förståelsens band mel- lan hufvudstadens och landsbygdens barn och till stor del skingrat den grofva okun- nighet o m landets alla förhållanden, hvil- ken i långliga- tider vidlådit de förra.
Ej minst har doktor Hazelius utöfvat en förädlande inflytelse på vår ungdoms nöjes- lif, dels genom de möjligheter han beredt och de anvisningar han gifvit i denna rikt- ning, dels såsom en bland stiftarna af för- eningen Svenska folkdansens vänner.
Hun- dratals ungdomar söka i festliga samkväm på Skansen en sund vederkvickelse, och när » folkdansarna » om somrarna ge sig ut på ferieströftåg, intressera de landsbygdens ungdom för de gamla svenska lekarna, danserna och — dräkterna.
Månne ej till stor del genom den svenska folkdansens återupplifvande dessa senare räddats från att blifva endast museiföremål?
— Det ligger i öppen dag, hvilket godt inflytande smaken för och deltagandet i ett förädladt nöjeslif skall hafva på hemlifvet i dess helhet.
Men djupast har doktor Hazelius kanske verkat på den svenska ungdomen genom sin personlighet, genom det ädla föredöme han skänkt.
I en tid med många och olikartade kulturströmningar, då det ena intresset efter det andra sticker upp huf- vudet för att göra sig gällande, är det j u en stor frestelse i synnerhet för de verk- samhetsifriga att splittra sina krafter på en mångfald af uppgifter.
Det är ett fram- trädande drag hos nutidsmänniskan att verka litet för en sak och litet för en an- nan, att med ett grepp här och ett grepp där deltaga i det stora kulturarbetet för att sedan v i d hopsummeringen af sitt lifs arbete stå där med ett » brutet tal » till resultat.
I dylika tider är det af stor be- tydelse att för de unga kunna visa på en lifsgärning sådan som Hazelii och på en arbetare som han, en man som samlat hela sin kraft på en enda stor uppgift.
Då förstå de klarare den sanna innebörden i Viktor Rydbergs allbekanta o r d: &gt; Bort med dem som ständigt glömma, Att livad stort som världen såg Verkats har af späda krafter, Spända af en eldig håg.
* Och hvad mera är, de se hvad den eldiga hågen förmår i förening med mannaålderns mognad, lifvets erfarenhet. '
De lära sig tro på möjligheten att bibehålla ungdomens glödande hänförelse in i ålderns höst.
Artur Hazelius visar dem bilden af en man, som aldrig svikit sin ungdoms idealer.
Men han lär dem på samma gång att uppnåendet af de verkligt stora resultaten fordrar oaflåtligt K. Juvelerare A I D E R S O I 1 Jakobstorgr 1 1898 arbete och oegennyttigt arbete; han gifver dem i sitt lif tillämpningen af ett af sina val- språk: » Ingen dag spårlös ».
Må Sveriges söner och döttrar in i sena tider bevara minnet af den väldige byggmästaren som älskat sitt fosterland så högt och verkat så stort för detsamma, och må de söka att hvar och en på sitt område likna honom.
T y det är mer än tacksamhet, den må vara aldrig så djupt känd, som en nation är skyldig sina store män.
På henne ligger äfven ett djupt ansvar att hägna om och vårda dem och deras verk, arbeta med dem, jämna deras väg så vidt möjligt är, taga i med dem, så att deras krafter ej sprängas på jätteföretagen, låta dem känna, att de lyckats bibringa sin samtid väckande im- pulser.
Intet torde för stora andar kännas så tungt att strida emot som andras lik- giltighet och dådlöshet.
Doktor Hazelius har nog från de första åren af sin verk- samhet åtskilligt att förmäla om en sådan kamp.
Hans eldhåg bestod emellertid prof- vet, och det lyckades honom att samla om- kring sig en skara män och kvinnor — en skara som med hvarje år blir allt tätare — af hvilka han rönt liflig sympati och er- hållit kraftig hjälp vid arbetet på sin stora uppgift.
Om han ej varit så stark, hade vi kanske nu stått inför uppfyllelsen af den olycksbådande profetian: » Den dag kan gry, då allt vårt guld ej räcker att forma bil- den af en svunnen tid. » Skulle ej Sveriges kvinnor och ungdom kunna och vilja ge Artur Hazelius till jubi- leumsgåfva det löftet att hvar och en efter råd och lägenhet göra något för att bibe- hålla och föröka det stora arf han skänkt vårt folk?
Sveriges bomärke har Topelius kallat detta arf.
Skall icke doktor Hazelius under kommande dagar kunna trygga sig vid den vissheten, att det finns en dåd- lysten och viljekraftig ungdomsskara, som med honom och efter honom värnar och hägnar om detta Sveriges bomärke?
Må i vår stolthet öfver ägandet och vår.
tacksam- het mot gifvaren blanda sig en förpliktande känsla af ansvar, hur arfvet kommer att förvaltas!
Ett enkelt tack till Artur Hazelius för hvad han verkat.
för de svenska hemmen och dess ungdom, ett tack för hvad han skänkt oss och hvad han lärt oss.
* • Elisabeth-orden.
om Idun redan förut berättat, har kejsar Frans Josef, till åminnelse af den så sorg- ligt bortryckta kejsarinnan Elisabeth, instiftat en orden, uteslutande afsedd för kvinnor och bä- rande namnet Elisabethorden.
Vi äro i dag i tillfälle att meddela en afbild- ning af denna kvinnoorden, hvilken helt visst bör intressera våra läsarinnor.
I kejsarens handskrifvelse af den 17 septem- ber till grefve Goluchowski, den nya ordens kans- ler, heter det om dess ändamål: » Den saligen hädangångna eftersträfvade under hela sitt lif att göra godt och att lindra sina medmänniskors lidanden, så må ock den nyinstiftade orden haf- va till uppgift att belöna förtjänster, som gifta eller ogifta kvinnor nedlagt inom skilda lefnads- värf eller för öfrigt på religiösa, humanitära el- ler filantropiska områden. » Enligt ordensstatuterna består Elisabethorden af tre grader: storkors och första och andra klass.
Ordenstecknet för storkors och första klass är ett gyllene, rödemaljeradt kors med hvita emalj- strålar i midten af korsgrenarne.
Det guldom- s Ringar, Broscher, Armband, Kedjearmband, ramade, hvitemaljerade midtelfältet bär på fram- sidan den heliga Elisabeths bild i guld, omgifven af en gloria och med ett litet kors sväfvande öfver hjässan.
På baksidan hyilar initialbok- stafven E på en gren med blomstrande rosor.
I de fyra korsvinklarne framspringa äfven ro- sengrenar, medgrönemaljeradeblad ochi emalj ut- förda blommor.
Öfver korset en bandrosett i guld, vid hvilken ordensbandet fästes.
Detta senare är ett bredt, hvitt och vattradt sidenband med körsbärsröda längsgående ränder.