Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Rättegångs-Balken, med uteslutande af hvad nu om Förmyndare-Kammare i 5 §n säges, borde lyda så, att boupptecknings-, arfs-, testaments- och förmynderskaps-ärenden skulle, i stad, af RådstufvuRätt eller afdelning deraf handläggas, dels ock, med serskildt fästadt afseende på det egna förhållande, som med Stockholms stads Collegier egde rum, samt under uttryckande af den åsigt, alt desamma lätt kunde, i raon af behof, till afdelningar af Rådstufvu-Rätten förändras, framställt den underdåniga begäran, det E. K. M. täcktes, i öfverensstämmelse med den grundsats, att endast en Under-Rätt skulle linnas i stad, vidtaga de anstalter och åtgärder, samt stadga och kungöra de reglemenlariska föreskrifter, som pröfvades lämpliga för Rådstufvu-Rätternes organiserande.
Härigenom anse väl Rikets Ständer sig redan hafva föreslagit sådana åtgärder, som äro erforderliga för vinnande af det nu ifrågaställa ändamålet; men då en ny organisation af Rådslufvu-Rätten och Magistraten i Stockholm med derunder lydande Collegier är af behofvet högt påkallad, samt både kan och bör tillvägabringas, oberoende af frågan om Kämners-Rälternes indragning; fördenskull och för Bih. till R.
Prot. 1840. to Sami. 1 Afd. 34 265 Expeditions-Utskottets Forsing lill und.
Skrifvelse, N'.o tS/j.. den händelse, att hvad Rikets Ständer uti ofvanberörde skrifvelse, så i ena som andra hänseendet, i underdånighet yttrat, icke vinner E. K. M:s Nådiga bifall, hafva Rikets Ständer för deras del beslutat, att 6 Cap. 5 §:n Rältegångs-Ralken bör ändras till denna lydelse:
Kommer tvist upp om arf, förmynderskap, så ock död mans eller cfvinnas yttersta vilja och förordnande om deras egendom, döme ock Rådslufvu-Rätt i thy mål.
Förmyndare-Kamuiare, der sådan inrättad är, håfve vård om omyndigs arf och bästa, och gore der redo för, och Rådslufvu-Rätt döme deröfver, då tvist uppstår.
Och få Rikets Ständer, med anledning häraf, hos E. K.
M. derjemte i underdånighet anhålla, det E. K. M., efter vederhörandes hörande, täcktes så ordna Stockholms Rådstufvu-Rält och Magistrat, att de nu derunder lydande Collegiers egenskap af serskilda instanlier upphör, samt jemväl stadga och till efterrättelse kungöra de föreskrifter, som för verkställighet af en sådan förändring finnas nödiga.
Slockholm den 8 Deoember 1840.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adrin den i Dec. 1840.
Prés te-Ståndet den 2 — — Borgare-Ståndet den 4 — — Bonde-Ståndet den 8 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse , angående skärpning af straffet för åverkan.
N:ris 92 och 149.) S. A. K.
Med fästadt afseende på det högre värde, hvartill skogs-effecler i allmänhet stigit och den större, skada, som nu, mera än förr, genom åverkan tillskyndas jordegare, serdeles i de mindre skogrika orterna, hafva Rikets Ständer funnit behofvet påkalla en förhöjning i vissa delar af det i Kongl. Förordningen om skogar ne i Riket den 1 Augusti 1805, för skogsåverkan stadgade bötes-ansvar, hvaruti någon annan ändring sedermera ej skett, än att åverkan å allmänning eller å enskildes egor, som omtalas i 63 §:n, och hvar - Expcditions-Ulskoltets Förslag lill lind.
Skrifvelse, N.-o iSf. 267 före straffet varit utsatt, i förra fallet till 5 och i det senare till \ af det i 62 §:n för åverkan å kronans parker, gehäg och djurgårdar bestämda, skall, jemlikt Kongl.
Förordningen den 18 December 1823, beläggas med lika böter, som i sistnämnde §. äro föreskrifne; och hafva Rikets Ständer, under omförmälde åsigt, pröfvat skäligt, för deras del, besluta, att 62 §:n i förstberörde
Förordning må erhålla följande förändrade lydelse:
Gör någon åverkan å kronans parker, gehäg och djurgårdar, och der fäller ek, bok, apel, oxel eller storverksträd, bote för ek Tjugu Riksdaler, för bok och oxel Tio Riksdaler, för apel Sex Riksdaler trettiotvå skillingar, för masteträd och mastespira eller storverksträd Trettiotre Riksdaler sexton skillingar, för annat stort träd Tio Riksdaler, och gälde skadan; vare ock böterne lika, fast åverkaren trädet ej bortfört.
Syrer, bläcker, eller annorledes skadar någon uti kronans parker, gehäg och djurgårdar slika trän, vare lika bot, som om trädet ololligen Calles.
Gör någon annan åverkan å kronans parker, gehäg och djurgårdar, och der tager torf, näfver, löf, bast eller hugger ved, gärdsel, stör, timmer, eller hvad det helst är, bote för timmer och sågestock Fem Riksdaler, för hvart lass af det andra Fem Riksdaler, för mansbörda En Riksdaler tolf skillingar, och ersätte dessutom värdet.
I dessa mål äro böterne Konungens ensak, dock vill Kongl.
Majit i Nåder tillåta, att åklagaren må en tredjedel i samma böter bekomma.
De öfriga två tredjedelarne skola, så vida icke något serskildt derom i vissa orter redan i Nåder är, eller vidare kan varda förordnad!, planterings-cassan tillfalla; och bör med dessa och dylika plan terings-cassan anslagne medel förhållas, på sätt i 14 §:n är föreskri!vet; men orkar den brottslige icke böta, aftjene han då plikten med dagsverken, efter markegång räknade, vid kronoparken, hvartill han, efter behörig kallelse, sig bör inställa, vid vite att genom Kronobetjente eljest varda bemtad.
I alla sådana åverkans-mål, så väl å kronoparker, gehäg och djurgårdar, som allmänningar, der skogs- och jägeri-betjente ega talan föra, måge ej mindre de, än Öfver-Jägmästaren., sjelfve edligen vittna, om hvad de sett och åtalat hafva, der ej andra vittnen till äro.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 8 December 1840.
268 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N.o t SS.
Uppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln den i Dec. 1840.
Preste-Ståndet den 2 — — Borgare-Ståndet den 4 — — Bonde-Slåndet den 8 — — Piikets Ständers underdåniga Skrifvelse i fråga om förändrad aflöning för Tullverkets tjenstemän och betjening samt upp hörande af de i detta afseende stadgade sportel- och eocpeditions-afgifter.
Bil.i .Btvilln,- s. Allm.Besv.o.Ot c.-Utsk.Bet.N:o 31. il Reservationer: af Herr Grefve von Fersen, Hi ’’Emot t ill åt el sen för den af Höglofl.
Utskotten föreslagna Forvagns inrättningen att begagna Gästgifveriskjuts reserverar jag mig, emedan detta tillstånd, enligt min öfvertygelse, endast befordrar Inrättningen medelst de skjutsningsskyldiges ökade betungande.
I fall en Forvagns-inrättning af Rikets Höglofl.
Ständer pröfvas vara af behof och nytta för .Landet, synes mig Staten hellre genom ett Prasmium eller en Graiification af en del af förlagskostnaden böra underlätta företaget, dock med det vilkor: att detta Premium eller denna Gratification endast tillföll den Forvagns-Entrepreneuren, som å de af Höglofl* Utskotten föreslagna vägar inrättat och en längre tid, t. ex, 3:ne år, fortsatt med en, på privata accorder för fortskaffnini gen bygd, sådan Inrättning,’’ Herr af Billbergh, J. P: ”Sveriges hårda climat, som hufvudsakligast utmärkes af våra korta och kalla dagar halfva året, Landets backiga vägar samt väglagets omby tl ighet, att fordra ömsom Hjul och ömsom Kälkar under Åkdonet, äro svåra hinder för inrättan» det af en långväga Forvagn 1 vårt land.
— Medger jag likväl, å ena sidan, att dessa hinder icke äro oöfvervinnelige, så tror jag dock, å den andra, att de böra noga afses.
— Ge - 12 Bil. t^Bevilln.v.
Allm.Besvtö.Oec. Utsi.
N:ovi. norn ett öfverlåtande til!
Regeringen att förordna om allt hvad till verkställigheten hörer, utan att Rikets Ständer i förhand bestämma detailerna, och derigenom stadfästa hvad sedermera befinnes vara åtminstone hinderlig!, om icke overkställbar!, inser jag en möjlighet, att, med erfarenhetens ledning, kunna förlika en Forvagns-inrättning med vira localföihållanden, och gör mig äfven den förhoppningen, att samma Inrättning, rigtigt ordnad, snarare bör gifva en vinst åt Staten, än en förlust; men, i samma mon man vill förändra naturen af en Forvagns bestämmelse, i samma mon äfventyrar man icke allenast att göra en financiel förlust, utan äfven att bereda Inrättningens totala upphörande.” ”Forvagnens ändamål är, att fortskaffa Resande och Paqueier för bättre pris, än med Gästgifvarskjuts; dess natur är, att gå långsammare, än Gästgifvareskjutsen, dels i anseende till dess förmodade större belastning, dels för att ifrån och till hvarje Station under vägen emottaga och aflemna Passagerare och Paqueter.
Vilkoren för Forvagnens begagnande och bestånd ärot ordning, punctualitet, säkerhet och beqvämlighet, samt att alltid kunna påräkna ett visst antal af Passagerare och Fragtgods.
Härmed tror jag icke står att förena Utskottets förslag, att Forvagnen skall på 5 dygn tillryggalägga 53 mil tili B il.t 'Bcvittn ,~S'Allm,Besv.o>Oec.‘ Utsk.Bet.N:o 2 r. 13 Götheborg och på 6 dygn 655 mil till Ystad, ifrän Stockholm räknadt, som vill säga, att de flesta dagsresorna blifva 11 till och med i*i mil.
Denna beräkning är grundad derpå, att Forvagnen skall gå en gång i veckan ifrån Stockholm till Götheborg och Ystad,, samt lika ofta ifrån dessa sistnämnde Städer till Stockholm, och att alla hvilostunder, då de möjligen kunna ega rum, skola tillbringas i Länens Residence Städer.
— Att hafva en Marcheroute för Sommar och en annan för Vintermånaderna torde icke blifva ändamålsenligt, emedan det rubbar ordningen och med detsamma hindrar den industriens utveckling, som skall uppkomma deraf, att hvar och en beräknar sin möjliga fördel af Forvagnens ofelbara inträffande på vissa ställen och bestämd tid, och emedan det skulle aflägsna, eller snarare motverka det syftemålet, att kunna tillvägabringa skjutsnlngen, medelst entreprenade med de vid ombytesstationerna boende Landtman.
Sålunda blifver det, efter min tanka, ovilkorligen nödigt, vid marche-routens uppgörande, att företrädesvis taga i beräkning förhållandena under den mörka årstiden. ——
Då man på goda skäl antagit, att heltäckta vagnar icke äro tjenliga att begagna, i anseende till det större antal hästar de skulle fordra och deras rniudre användbarhet i de större backarne, då väderleken under vintertiden knappast gör det möjligt att uthärda flere dygns oafbrutna fär - Bil.t.Bevilln.-StAllm.Besv.OkOeCflJtsLBéttNiozi.
14 dande i ett öppet åkdon, och då väglaget icke alltid medger att kunna fortskynda resan efter Gästgifvareordningen, så nödgas jag desto hellre bestrida Utskottens förslag, att Forvagnen skall gå på 5 dygn till Götheborg och på 6 dygn till Ystad, utgörande nara it mil om dagen, som det icke allenast skulle beröfva Passagerarne all beqvämlighet, med äfventyr för helsan, utan äfven i så måtto inskränka fördelen af en Forvagnsinrättning, som det mindre antalet hviloställen skulle minska utvägen till förtjenst för dem i det inre af Landet, hvilka Staga sig att sörja för Passagerarnes beqvämlighet, och som en fortsatt resa, utan uppehåll på ombytes stationerna, besynnerligen i Städerna, skulle icke allenast utestänga invåname uti det inre af Landet ifrån att begagna sig af Förväg, nen, utan äfven göra farten för Passagerarne mindre angenäm och nyttig, då icke möjlighet lemnades dern att uträtta det minst tidfordrande ärende på de stationer, som pa3se. rades.” ”Att en dagsresa af 11 mil och ännu mer af i2i mil med Forvagnen upptager nära hela dygnet, är lätteligen ådagalagdt,” ”Då Forvagnen lagligen icke får köra fortare än timme på milen, och väglaget icke alltid kan medgifva denna fortkomst, som äfven bör vara den hastigaste, om man Bil.t.Bevilln..s.Allm.Besv>o.Oect-Utsli. Bet.N:o 21.
15 vill afse dé skjutsandes billiga anspråk påjderas hästars beskedliga behandlande, så medtaga 11 mil ...... lö^timmar
För ombyte vid stationerne, beräknadt blott till | timme på hvarje, erfordras .... 2^ dito
För middagsspisnitlgen mäste anslås 1 dito Då Stad passeras, måste äfven någon tid der användas, för att emottaga och aflemna Passagerare och Paqueter; men, äfven detta oberäknadt, så medtager så lång dagsresa 2o| timmar.
Med antågande deraf, att i timme fordras för aftonspisningen och 1 timme för frukosteringen, innan följande dagsresan anträdes, så visar sig lätteligen,’att ii mils resa om dagen lemnar ingen erforderlig hvila och ännu mindre tillfälle för beqvämlighet, samt att en tillökning af i| mil medtager fullt ut hela dygnet.” ”Den hufvudsakliga verkan af en förändring uti Utskottens förslag, som förkortar dagsresorna till omkring 8 mil om dagen, skulle blifva, att Forvagnen, utan att dubbleras, icke kunde gå oftare, än hvarannan vecka ifrån Stockholm till Götheborg och Ystad, samt lika ofta ifrån dessa sistnämnde Städer till Stockholm.
Denna inskränkning 16 Bi/.t.Bevilln-s.Allm.Besv.o.Oe'c.»Vtsk.Bet.N:oni, nti Forvagnens gang anser jag äfven försigtigheten påkalla, då vår ringa folkmängd och den obetydliga inrikes varuvexlingen med. sådana dyrbarheter, sorn medgifva en dry^ gare forslingskostnad, gör det sannolikt, alt Forvagnarne hvar vecka icke kunna få fulL last, minst de första åren, innan Inrättningen vunnit förtroende och modet att fara med egna vagnar aftagit.” ”Afsigten med denna min Reservation är att härå fästa Rikets Höglofl.
Ständers uppmärksamhet, på det någon stadfästelse a. Utskottens förslag, att Forvagnen skall gå en gång i veckan, med vilkor att göra de föreslagna långa dagsresorna, icke må meddelas, i fall Rikets Ständer godkänna de af mig häremot framställda olägenheter.
För min del skulle jag anse det lämpligaste vara, att Rikets Ständer inskränka sitt beslut dertill, att, genom Postverkets försorg, en Forvagns - comrnunication skall inrättas emellan Stockholm och Götheborg samt Stockholm och Ystad, och att fastställa afgiften för Passagerare och Paqueter, med öfverlemnande åt Regeringen att ej mindre bestämma tiden för Forvagnens gång, än hvad i öfrigt för verkställigheten erfordras.” Herr Kyrkoherden Lyth: ’’Då det nu blifvit föreslaget, att en Paquet-Post, hvilken - Bil,t.Bevilln..s.Allm.Besv.Q.Oec,-Utsk.Bet,N:ozr, 17 ken på försök af' Staten bekostas, skall tills vidare inrättas och gå emelian Stockholm och Ystad, samt Stockholm och Götheborg, hade jag trott sjelfva rättvisan fordra, att de Landskap och Orter, hvilka ligga utom dessa linier, måtte varda bibehållne vid den hittills gällande moderation med den vanliga brefposten, samt att detta undantag införes i Rikets Ständers härom till Kongl.
Majit afgående underdåniga skrifvelse, — I annat fall uppstår för dessa orters invånare ett dubbelt lidande, dels genom mångfalldig inskränkning i hittills gällande Porto-moderation, och dels genom uteslutande från begagnandet af den nya Paquetposten.
— Medgifves det likväl, att äfven dessa orters invånare måste draga sin andel af denna, såsom alla andra Statsbördor, så måste det finnas hardt, att de ej kunna hädanefter emot några vilkor erhålla eller afsända med Posten, t, ex. en
Bok utöfver åtta lods vigt.” ”Ur dessa skäl reserverar jag mig emot sammansatta Utskottens ofvannämnde Beslut,” Bih. till Rikt-St, Prat. 18*8 och 1829. 5 Sami. * Af i, 8:e H:t. 2 s töckholm, »ryckt »^Marquardöka Boktryckeriet, i8a§r Bevillnoch Oec.-Utsh. Bet.
N:o 22, 1 N:o 22.
Ankom till Exp, Utsk d. ii Oct. i82y« Betänkande, angående åtskilliga Motioner om Post-Inrättningen i Riket.
T ill handläggning, dels gemensamt af Rikets Högloflige Ständers Bevillnings- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskott, dels endast af detta senare, hafva blifvit remitterade följande Motioner och Anföranden, nemligen: Frän Höglofl.
Ridderskapet och Adeln: Af Herr Rosenblad, Bernhard, som, efter en Historisk framställning öfver Post-Inrättningens första uppkomst, utbildning och närvarande tillstånd inom Fäderneslandet, meddelar åtskilliga upplysningar, angående Bref- och FörPosterne uti flera främmande Länder, samt sedermera öfvergår till Motionens egentliga föremål, det nemligen, att föreslå de åtgärder, som Motionairen anser nådiga i och fur reorganiserande af Svenska Post-Inrättningen i hela dess vidd, hvarvid,, utom hvad som förekommer om Resandes och Paqueters förskaffande genom Forvagnar, afhandlas dels Bref-Postens inrättning och dels Postforvaltningens organisation, jemte Controllerne dervid.
Bih, till Riks.- St.
Prot. 1828 och 1829,5 Samt. 2 Afd, Cjtde Haft. s a Bevilln.- och Oec.-Vtsh. Bet.
N-:o 2a. 1 afseende på Bref Posten har Motionairen framlagt ett utarbetadt förslag till ordning och Reglemente härvid, deruti hufvudsakligen föreslås: att ined Posten skulle fa afsändas Bref om högst 16 Lod, Handlingar till en vigt af icke öfver 48 Lod, Tidningar och resandes förbudssedlar; att i assurance-afgift för recommenderade
Bref borde erläggas i-4:dedels procent; att Cours- oell Tina-Listor skulle utfärdas för Inrikes Postgången; att Postens forsling genom dertill serskildt anslagna hemman och mot mindre skjutslega än den vanliga skulle upphöra, och Postföringen deremot bestridas, antingen efter åtagande af Gastgifvarne eller Postmästarne, eller ock af dem, som böra bestrida den allmänna skjutsningen å hvarje ort; att utom denna Åkande Post borde, der så nödigt och lägligt vore, inrättas Ränn-Poster, Sjo-Poster, serskilda Poster , äfvensom användas Extra Poster; att de för Posten nödige Hållhästar ej finge lemna ombytsstället eller till annan skjuts nyttjas, innan Posten, anländt eller nytt håll inkommit; att väntningspenningar skulle erläggas; att ett tillräckligt antal Postilloner, beräknade af Motionairen till 12 eller högst iC, skulle vara att tillgå för att åtfölja de större Posterne; att
Postillonerne borde vara försedde med lämpliga åkdon och säkra ur, anskaffade af General-Post-Styrelsen; att, då enskildas åkdon vid Postföringen begagnades, vänlig lega, enligt Skjuts-Ordningen j derföre borde er - Hevilla.- och Oec-Utsk.
N:o aa. 3 läggas; att Postillonen skulle contant liqvidera skjutsen å hvarje station; att Postmästarne borde vara skyldige hälla Lösväskor för å landet boende Gorrespondenter, samt.
Postilloner och Postförare äläggas forsla Lösväskorne, hvilka skulle i sädant ändamål af egarne ä skjutsombytsstället aflemnas. ofver Post-Verkets Organisation, de i öfrigt dervid nödige Controller, Löne-Regleringen för Tjenstemännen o. d. m., framställas äfven förslag af Motionairbn, som tillstyrker Rikets Högloflige Ständer, att i underdånighet anhälla, det Kongl. Maj:t täcktes lata utarbeta och i verket ställa en efter tidens fordringar lämpad förändring i Rikets Post- och Skjutsväsende, samt att Rikets Ständer mätte till Kongl.
Maj:ts disposition för ifrågavarande ändamål ansia öfverskottet å Post-Intraderne intill nästa Riksdag.
Af Herr Friherre Carpelan, Vilhelm, som till granskning upptagit åtskilliga delar af Herr Rosenblads anförande, och i anledning deraf gjort flera anmärkningar, saint meddelat upplysningar.
Af Herr Rosensvärd, A. R., med yrkande, att Postmästare borde åläggas att, emot arfvode, tillhandagå de från Post-Contoiren aflägse boende
Gorrespondenter med emottagande och expedierande af deras Bref och Lösväskor, dem Postförarne borde till och från Post-Contoiren fortskaffa; hvilka åtgärder Herr Printzensköld, Axel, äfven ansett behöllige.
4 Bevillnoch Oec.-U tsh.
NYo.aa, Af Herr von Vegesack, Ernst, som, på anförde skäl, anser lämpligare och yrkar, att de emellan Ystad och Pommern gående Post-Ångfartyg ma anlöpa Stralsund i stället för Greifswald, Af Herr Anckarsvärd, August, hvilken sa vida instämt med Herr von Vegesack, att han, intill dess an, som fran hafvet leder fram till Greifswald, blifvit uppmuddrad, tror Stralsund vara en tjenligare landningsort, men för öfrigt anmärker, att communicationen genom nuvarande Postfarten fran Ystad i synnerhet vore beqväm med Berlin, ehuru vära coinmerciela företag vore mest rigtade på Hamburg och att, vid sådant förhållande, Lybeck syntes vida mer passande Post-station, än både Greifswald och Stralsund’; och hafva i dessa frågor åtskilliga upplysningar blifvit meddelade af Herrar Grefve af {Vetterstedt, von Schulzenheim och af Lundblad.
Af Herr Löwenström, Johan Jacob, med yrkande, att
Post-författningarne måtte granskas och erhålla en för nuvarande förhållanden passande ny redaction, hvarom Motionen, sedan Jjag-Utskottet, i anledning af skedd remiss, icke ansett sig behörigt att dermed taga befattning, blifvit från samtlige Riks-Stånden till Oeconomie-Utskottet öfverlemnad.
Från Högvördige Preste-Ståndet: Af Herrar Doin-Prosten Heurlin, Professor Gravander, Contracts-Prosten Suedelius, Pro - Bevilln.- och Oec,-ZJ tsk, Bet.
N:o 22. 5 stärne Grevillius, ågrell, Gumelius och Nibelius samt Kyrkoherden Lyth, hvilka alla, af anförde anledningar, begärt dels ny och dels förändrad Postgång i åtskilliga orter.
Från Vällofl. Borgare-Ståndet: Af Herr Winbladh, som först förnyat en vid sistlidne Riksdag gjord framställning om en billig jemkning i den vissa Hemman åliggande svåraPostforslings-skyldigheten; och sedermerauti ett, i grund äf tillika gjordt förbehåll 0111 närmare utveckling af och tillägg till sin motion, afgifvet anförande yrkat, ej mindre att en viss vigt måtte bestämmas såsom den högsta för Postväskan, till förekommande af den olägenhet, sora nu ofta skall inträffa, att
Postväskorne innefatta en vida större tyngd, än som skäligen bör fortskaffas med det antal hästar, hvilka Posthernmans innehafvare böra i och för Postskjutsen hafva i beredskap, än ock att en, Postilloners och PostförareS ömsesidiga rättigheter omfattande, nödig Instruction måtte af Ofver-Post-Directeuren blifva utfärdad.
Från Hedervärda Bonde-Ståndet: Af Olof Olofsson från Östergöthlands Län, Hans Hansson från Gefleborgs Län, Nils Persson från Malmöhus Län, Casper Wijkman från Upsala Län, P. P. Lundstrom från Westerbottens
Län, Lars Larsson från Norra Möre Härad, Nils Insulin från Stockholms Län och 6 Bevilln.- och Oec-Utsk.
Bet, N:o 22.
Eric Svanberg från Vester-NorrlandsLän, hvilka alla yrkat att Postskjuts-legan matte forhöjas, enligt <le flestes tanka, till likhet med legan för Gästgifveri-skjuts, eller 16 skillingar milen, men, efter den sistnämndes mening, ända till En Riksdaler milen, hvarjemte de arne förstnämnde ansett, att Postföringen kunde ske genom vanlig hållskjuts, eller att åtminstone flere hemman borde för ändamålet blifva anslagne, så att endast 8 mils Postföring i veckan komme att åligga hvarje helt mantal.
I dessa yrkanden hafva åtskilige Ledamöter inom Hedervärda Ståndet instämt; men dervid har blifvit erindradt af Andert Andersson från Skaraborgs Län, att Postföringen vore en verklig förmon, enär Posthemmanen nästan åtnjuta Säterifrihet, under förbehåll likväl, att, 0111 någon förhöjning å legan beslutes, den äfven måtte komma Posthemmannen i hans ort till godo; af Nils Strindhind: att den föreslagna högre legan vore den enda lindring i Postförarnes onus, som vore lämplig, helst Postens forslande med hållskjuts hade flere olägenheter, hvarföre han afstyrkte denna anstalt, utom för de orter, der inga Posthemman finnas; och delades dessa åsigter af flere Ledamöter, bland hvilka Anders Danielsson frän Elfsborgs
Län uti serskildt anförande anmärkt, att, om högre Postföringslega beviljas, tillgång för en sådan ökad utgift borde beredas genom förhöjd Bref-portoafgift; saint af Olof Jeppsson från Blekingen: att Reserv-skjuts - Bevilln,- och Oec,-Vtsli.
N:o 22. lagen icke matte till Postföring anslås förr, än en fullständig reglering af skjutsväsendet egt rum.
Af Sune Nilsson från Kronobergs
Län , sorn begär, att den Roteringsskyldighet, hvilken i senare tider blifvit flere Posthemman ålagd, måtte uphöra.
Af P. P, Lundstrom från Vesterbottens
Län, hvilken, utom redan anfördt påstående om ökad skjutslega, yrkar att Postbönderne måtte befrias från skyldigheten att skjutsa PostInspectorerne vid deras Inspectionsresor, samt föreslår, ej mindre att vid Postföringen må beräknas x och en half timma på milen, än ntt Personer af Qvinnckönet må tillåtas forsla Posten.
Af Anders Nilsson från Malmöhus Län, med anhållan om bestämmandet af en skälig ersättning till Postförare för Lösväskors fortskaffande; saint Af yohan Olsson från Vesterås
Län, sorn ansett, att i Almauachorne borde införas Utdrag af Post-Taxan i hvad den stadgar örn betalning för recommenderade brefs inlenjnande eller utlösen; att visst arfvode borde bestämmas för Postböckers förande, samt att Postmästare skulle åläggas låta Almogens bref åtfölja Lösväskorne till Landsorterne.