Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Orsaken torde böra sökas i den omständighet, att Christianopel Socken är mera skogbevuxen och dess smärre åkerstycken, som blifvit till planteringen begagnade, således mindre varit tillgängliga tor solens verkningar, den tid af sommaren, då rotväxten bildat sig, då deremot i Listers Härad åkerfälten ligga helt och hållet öppna för solens åverkan.
Sandjorden i Christianopel är ock sumpigare och mera blandad med klappersten, hvilken i följd af den myckna vätan torde hafva bibehållet en kyla, som förhindrat jordens växtkraft. 1829 gaf Vintersäden mer än vanligt inskränkt äring; 5:te och Gite kornet var det allmännaste, men i flere Socknar äfven blott 2fdra, 3:dje och 4’de; Vårsädet var då i allmänhet mera gifvande: men alla sädasslagen blefvo i mer och mindre man skadade af för mycket regn under mognads- och bergnings-tiden.
Afven Våren var kall och våt, så att vårsäden ej förr än ganska sent kunde verkställas.
På mångå ställen såddes kornet först i midsommarsveekan och t. 0. m, efter midsommar.
Vid denna tid var väderleken torr och varm och nödigt regn föll sedermera under växttiden, så att alla slags vår - säden gåfvo de hästa förhoppningar om rik skörd; men under senare delen af sommaren förblef vädret kallt och ett öfverflödigt regn föll nästan dagligen, så att både mognad och bergning fördröjdes lills långt in i September och Oclober månader, då ännu, på vissa trakter, flere åkerfält voro oskur, le» äfvensom en stor mängd potatoes oupptagen, när oförmodadt ymnig silö föll med sträng vinter.
Efter några dagar förbyttes väl denna i mildare luft, men vålvädret fortfor likväl, till dess i November månad Vinden på allvar infann sig och sedermera oafbrutet fortfor.
Under sådana omständigheter bief den mesta säden ganska illa bergad och någon del alldeles onyttig, hvaraf ock den närmaste följden blef en odryg säd, sorn gaf dåligt bröd likasom den del af Potatoes-skörden, som kunde före den tidiga Vildren inbergas, blef besvärad af vatten och derföre blottställd för förskämning. i83o gaf ett lika litet tillfredsställande resultat i afseende på årskörden som föregående året, med hvilket både väderleken och dess inflytelse visade en anmärkningsvärd likhet.
Efter en stark och ihärdig
Vinter, som dock i någorlunda god tid och således utan de våldsammare brytningar upphörde, hvilka utmärkte föregående året, blef våren, äfven detta år, långsam, fuktig och kall, hvilket medförde en mer än vanligt sen såning, enär jorden ej förr än i Juni månad befanns tjenlig att mottaga beredning.
En fortfarande regnig väderlek under större delen af sommaren, med föga värma, var i synnerhet besvärlig under bergningsliderne.
Att vegetationen icke dess mindre med ovanlig hastighet fortskyndades under Junii och Julii månader, torde till någon del kunna tillskrifvas den mer än Vanliga elektricitet i luften, som förmärktes, och i följd hvaraf de mest förfärliga åskväder man i mannaminne kan erinra sig inträffade, särdeles vid slutet af Junii månad.
Först senare på Hosten i September och October klef luften mera regnfri och stadgad, till mycken förmån för Potatoes-skör^er och höstsåningen.
Hvete och Rågsädet lemnade på några orter af Lället missväxt, på aila en svag och otillräcklig äring, vida under medelmåttan> endast med få undantag.
Äfven kornet gaf, i följd af den besvärliga killingen och dervid liden skada, mindre god äring, Arter och Bönor ledo etydlig skada och Potatoes-skörden i allmänhet var knappast hälften mot ^»nligheten, hvartill äfven kom, att den, som varit planterad på lerjord er sumpiga åkrar, icke bann mognad och derföre ruttnade antingen på ak - ren eller efter inbergningen.
FÖljderne af denna svaga skörd visade sig under loppet af i83i, då den fattigare folkklassen så väl i städerne som på landet botades af allvarliga bekymmer.
Den allmänna nöden påkallade val bränvinsbrännin^ens inställelse från och med Juni månads början till och med September månads slut, äfvensom vissa partiella tillåtelser till införsel af utländsk
Spannmål under vårtiden beredde någon tillgång på Rikets vestra kuster; men innan bränvins-bränningen blef inställd, hade den redan medtagit de flesta inhemska förråder, och den sent tillåtna Spannmåls-införseln hade föga eller ingen inflytelse på tillgången inom denna Provins, som direete ej ägde begagna denna dispens och indireete ej kunde hinna att deraf erfara några följder.
Spannmåls-bristen blef deremot kännbar icke blott för de fattigare folkklasserna, genom högt uppstegrade priser, utan till och med för de handlande, som voro förbundna att förse orten med sina helioder, ty åtgången blef, under sommarmånaderne, sedan alla vanliga tillgångs-källor voro uttömde, så betydlig och utöfver all beräkning, att de Handlande, som ej kunde begagna införskrifning från utrikes orter, emedan dels den höga införsel-tullen för mycket höjde priserna, dels den påskyndande nya skörden botade med betydliga förluster, slutligen ej visste någon utväg att förskaffa Spannmål, hvarken från ena eller andra orten.
Det var under sådana omständigheter som en Handlande i Carlshamn, sedan hans underdåniga ansökan om tullfri införsel af ett parti Råg blifvit afslagen, förtullade xooo tunnor, som han ägde på nederlag liggande, och derigenom, under den svåraste krisen, räddade den orten från hungersnöd, och det var under dessa samma omständigheter och vid samma tid, som östra delen af Länet undgick samma missöde genom Befälhafvande Amiralens härstädes benägenhet, att, på Länsstyrelsens derom gjorda framställning, utur Kongl- Flottans magaziner lemna en undsättning af i2Öo tunnor
Råg oell 1100 tunnor Korn, eller tillsammans a35o tunnor.
För en stor del af Länets Innebyggare voro de bekymmer, bristen på födoämnen medförde, desto mer oroande, som den nya skörd de derunder upphämtade, var föga bättre och för mången vida sämre än den, af hvars otillräcklighet de vörö lidande.
Detta gäller i synnerhet västra och östra delarne af Länet, der i83i års skörd i allmänhet var så svag, att den nara gränsade till missved, då den deremot i den medlersta var i allmänhet god och bos en och annan ymnig.
Förnämsta orsaken låg uti mycken vårväta och derpå följande stark betta och torka under sommaro* hvarunder Rågens blommning skadades och vårsädens växtlighet hämmades.
Emedlertid frälsades orten från ny brist genom förnyadt bränvins-börbud och dess fortfarande intill dess i832 års bättre skörd gaf ymnigare tillgångar.
Äfven under sistnämnde året blef, efter en mild och torr vinter utan snö, våren långsam ecb kall och hela sommar» ganska regnig med svåra frost-nätter redan i Juli månad och ännu mera mot slutet af Augusti och början af September, hvilka sednare i betydlig man skadade Potatoes-skörden, som stannade i växten och blef svår att förvara.
Inbergningen var ock besvärlig och fordrade noggrann uppmärksamhet.
Höskörden
Lief mindre ymnig än de föregående åren, dels i följd af stark torka och solhetta under April månad, dels^ck brist på värma under hela sommaro; men sädesarterna gåfvo i allmänhet ymnig skörd.
Hvetet 8:de å i ille Kornel, Rågen 6:te å 8:de Kornel; och Hafira 6:te å 8:de, Ärter 4:de å 5:te, men Potates ganska olika, allt efter som den blifvit mer eller mindre skadad af frost, på en del öde och 6:te, på andra gide och jorde och på några få ställen ända till i/F:de Kornel
Det är en anmärkning, bekräftad af erfarenheten hos hvarje uppmärksam Jordbrukare, att våta år äro mera menliga för åkerbrukets framskridande än torra.
Afkastning^ synes väl fördelaktig, men godheten är sällan motsvarande myckenheten, hvarifrån endast lokal-föihållanden göia undantag.
Ender våta år nödgas också Landtmannen lemna en sa odelad uppmärksamhet åt den Öppna jordens beredande, höets och sädens inbergning undan de tätt fallande regnskurarna, att han äger föga samlad tid öfver lill odlingar och förbättringar, hvartill äfven bågen minskas under de ständiga afbrott i bestyren, sorn en kinkig väderlek föranleder.
Örn derföre Landtmannens belägenhet, under de ifrågavarande fem år, som utgöra föremål för denna Berättelse, inom denna Provins, i allmänhet varit svår och besvärlig, till oell med bekymmersam, om lian ej förmått göra några betydligare framsteg till oberoende eller välstånd, bartian dock icke sjunkit tillbaka i något hjelp löst elände.
De resultater, som härefter skola omnämnas, ådagalägga ove dersägligen, att hans bestånd hvarken blifvit rubbadt eller hans välstånd eUs tillbaka-sjunkit i någon väsentligare mån, så vidt man betrakta! an — 14 — mannen i allmänhet och undantar parnelia förbällanden.
Att Blekin**, Jordbruket emellertid annu e, pä
Ungt nar befinner sis pä den ståndpunkt det lunde och borde uppnå och att det icke ens är jemförlig skick, hvari Östergöthlands, Södermanlands eller Westml j • 6 , det sig befinner, är en obestridlig sanning.
Bland andra brister™'-8 J°rjbruk tenheten att begagna trädes-jord till 'vintersädet en af de T under^~ är en egenhet i Blekingska jordbruket, som, särdeles unde^ad! '^7’
Det de ifrågavarande, hamnar sig ganska tungt, att man år från år ""T, [ .S°m skördar af jorden och således aldrig lemnar den någon hvild
Vi- hamla r.eder man ej jorden till höstsäde eller utsår detsamma förr ™ T'” be" vårsädet är inbergadt, hvaraf följer, att denna angelägna och ^ det tigaste del af jordbruket ej kan besörjas förr än sent på hosten "df T§~ emot, i andra landsorter, man i Augusti, åtminstone September’ f liostntsädet, som således hinner rota sig och komma i f„U växt •* f ^ höstväta» inträffar.
När nu, bär i orten, bärgningen blir sen ochT "T måste äfven höstutsädet fördröjas, och iu längre i; i . , begärlig, desto otjenligare blir väderleken för detta arbete c * * .° f ä Gösten » ver torr och passande luft.
De eeJnaréVr™ b V "^udigt behöf olägeuheter detta jordbruk-^ kan .nedföra, någon förändring lcke blott bos ståndspersoner som numera nfi r ™ tradesjord, utan äfven hos en och annan af allmogen.
Hvad som em elfert id Si cmd 'M,ftrdella,i0rdbrUlS-Sätlär- a“ ma" «-«BWUa hvar T l "*» timlig» produktiv. tSrm nadir d nn"
,n ,'r rd*,r' °cl' olt ! altaä"l>et deas iriskränkta rymd nöd ar dess egare till ärligt begagnande af all deas kraft, samt att klimatet Sr? —"ÄÄr !,illills r;1 m för -**-fär man hittills funnit äkrar„e första soTak lTT”; f hV“ *** *» -eldet säkallde tdi-et färoT ppylla likens ändamål, men sorn, grunda och krokiga, endast — i5 — tjena att dess mer bibehålla syran i jorden.
Någon gång, i torra år, lemna! elen odikade åkern en god afkastning, men ingen som derpå förtröstar undgår förr eller sednare en sträng näpst derföre, så mycket mer rättvis" sorn sunda förnuftet måste säga hvar och en tänkande Landtman, att öfverledigt vatten mäste afledas, innan jördens näringskraft kail utöfva sin full» verksamhet.
Erfarenheten har ock, just under dessa sista åren, kraftigare än allt annat talat för denna lära; ty när Possesionatens välskötta och dikade åker burit en rik skörd, har icke sältan Bondens odikade teg stätt öfversvämmad af vatten oell is, som förstört den utsådda sädén oell f" dr"'t jordens beredning till den osådda.
Också tiar i detta afseende en märkbar förändring börjat visa, att allmogen numera är öfvertygad om dikningens värde; ty hvarje Bonde, som har något anspråk på upplysning och omtanka gör åtminstone något i detta afseende och många uppfylla allt hvad man skäligen kan fordra, så att ett framskridande onekligen är att förvänta, hvartill Länets Husliålls-Sällskaps uppmuntringar och flitiga anmäningar utan tvifvel i sin män medverkat.
Delta Sällskap har oek, i fråga örn det dfrectä jordbrukets förkofran, bufvudsakligast sträckt sina omsorger till utdikningar oell strömrensningar, or »U såmedelst eröfra nya fällt för odlingsfliten.
Inom Listers Härad har ett högst betydligt utdikningsarbete, under dess ledning, blifvit verkställdt oc i ar >82-j till framtida underhållande fördelt till väsentligt gagn för de esta Jordägarne inom Mellby och Sölvesborgs Socknar; ett annat inom sane och Gammalstorps Socknar bär varit under beredning men verkstäl8 löten uppehållen , i anseende tilt nödvändigheten af Rättegång nied de enim an sågare, öfver hvilkas ägor dikningen' mäste hafva sin sträckning. ^nom Hoby Socken hafva mindre betydliga dikningsarbeten äfven blifvit esörjda; Den såkallade Tvingsåm, eller dea som utfaller vid Nettraby, bär ^ ea del undergått rensning och detta arbete är ännu under fortsättning, ^varmerf ändamålet är att befria flera hundrade tunnland mader inom häri 0<dl b^idlefstads Socknar från öfverflödigt vatten.
I sammanhang kel^e jlar afven fråga uppstått om aftappning af den såkallade Fölsjön jorda n * ^ransen Hjorteberga och Tvings Socknar; men vederbörande ta», f- ]6 hafva icke kunnat förenas i öfvertygelsen om nyttan af detta förest en del befarat att derigenom gå miste om ett hehöfligt vattenböld*
Men det isa val i anseende lill omfattning som ändamålet betydligaste företaget af denna art, som utgjort föremål för Hushålls-Sällskapets uppmärksamhet, är upprensningen af Lyckeby ä_, som ifrågasattes redan 1819, föranledde då kostsamma och besvärliga undersökningar, till någon del påbörjades och utfördes år 1821, derefter anmältes i Kongl.
Strömrensnings
Committéen, sorn 1824 lät anställa en närmare undersökning af strömdraget, men sedermera, d& understöd af allmänna medet icke kunde vinnas, kommit att afstanna, oansedt en mängd Jordägare inom både Blekinge, Calmar och Kronobergs
Län, hvilka hafva ägor gränsande till ån, äro lifligt intresserade för detta företag, genom hvilket minst 2000 tunneland jord, som nu lida af öfversvämmningar, skulle komma i odlingsbart skick.
Bland de liufvudsakliga hindren för detta rensningsarbete är en mindre skattlagd qvarn som med sina damfästen måste borttagas och till den ändan inlösas, hvilket åter, jemte några betydligare sprängnings-arbeten fordra större kostnader än Jordägarne, till större delen fattiga, förmå sjelfva åstadkomma, hvarföre det ock varit önskligt, att Eders Kongl. Maj:ts då varande Befallningshafvande, vid besvarandet af Eders Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse af den usta September 1818, varit betänkt att uppgifva detta jemte så många andra lägen, hvilka kunna göras’ fruktbara genom vatten-afledning eller andra större företag, som öfverstiga den enskildta förmågan, en önskan, som varit af desto mera vigt, ju mer det är ovedersägligt, att ett af Blekingska Jordbrukets största brister består i den fara för frost, hvarföre Landtmannen öfverallt är blottställd, i följd af den mängd små sjöar och gölar eller smärre vattendrag med vattensjuka stränder, som nu utgör vår- och höstfrostens säkraste ledare.
Huruvida Blekingska Jordbruket producerar nog säd och Potatoes för sina Innevånares behof, är svårt att bestämdt afgöra, utan tillgång på tillförlitligare underrättelser, än jag hitintills varit i tillfälle förskaffa.
Då man granskär
Tabellerna, som åtfölja denna underdåniga Berättelse, visa de, att medelafkastningen, under de sistförflutna fem åren, hvilka varit föga gifvande, blifvit beräknad till 158,3x5 tunnor säd och 256,489 tunnor Potatoes, en qvantitet, som utan tvifvel skulle vara nier än tillräcklig, om ingen brännvins-bränning begagnades, hvilken deremot nu uppslukar en högst betydlig del.
Denna beräkning, som är grundad på inkomne uppgifter, är dock efter i—« 117 i— efter min öfvertygelse, i mångfalldiga afseenden oriktig, i synnerhet hvad Potatoes-productionen beträffar.
Det är kända ock erkändå sanningar, att af den Potatoes, som i orten consumeras såsom direct föda, en högst rulta3 del hämtas från främmande Provincer, att denna rotväxt i högst väsentlig del ingår uti alla folk-klassers dagliga spis och hos de fattigare till stor del ersätter brödfödan; att man således öfver hufvud taget, minst kan beräkna att 2 tunnor Potatoes årligen consumeras af hvarje individ, således af Länets cirka 8i,5oo innevånare, minst i63,ooo tunnor Potatoes.
Det ar lika kändt och erkändt, att den qvantitet Potatoes, som åtgår till direkt födoämne ingalunda utgör hälften, knappast ti’edjedelen, emot hvad som användes lill brännvins-bränning, hvaraf följer, att om minst 163,000 tunnor åtgå till föda, åtgå deremot åtminstone 326,000 tunnor till bränvins-bränning; och ville man än medgifva att Provinsen tillföres, från kringliggande Provinser, 26,000 tunnor, som dock ingalunda är händelsen, skulle årligen Potatoes-produktionen ändå kunna beräknas lill minst 489,000 tunnor, hvilket jag ock anser ganska sannolikt.
Uppgifterne örn sädesafkastningen torde mera närma sig sanningen; men äro dock, efter min tanke, jemväl allt för lågt beräknade; åtminstone bör man, om än denna afkastning antages utgöra medeltalet för de ifrågavarande fem svaga åren, ej derefter bedömma Blekinges afkastning under vanliga goda år, vid den höjd jordbruket numera uppnått.
För att emellertid lemna tillfälle till jemförelse emellan jordbrukets skick, enligt förra Femårs-Berättelsen och den närvarande, anser jag 1221g bär böra upptaga följande af tabellerna uppdagade förhållande^ Hvete . , Råg O * • * Korn . . Hafra . blandsäd'
Aner .
Potatoes ’ Medeltal enligt Tabellen för ,823, 24, a5, 26, 27.
Medeltal enligt Tabellen för 1828, 2(), 3o, 3r, 32 U t säde Tunnor i,oi3 13,317 io,353 2,768 1,396 1,244 28,308 Afkastning Tunnor 6,l8o 72,584 4l,24o i3,io5 4,712 4,070 268,007 Utsäde Tunnor 601 13,13p 12,336 3,38g i,23o 1.289 30,271 I Afkastning Tunnor 4,427 74,66l 5i,oi4 17,042 5,38g 5,788 256,48g S u lii rn ii | 5S,'6q4 Ländsk- S-årsberättelse för Blekinge Lön, Viel denna jemförelse visar det sig, att under de sista fem åren Hvete-sädet betydligen minskats; att
Råg-sädet i det närmaste varit lika, men lemnat bättre afkastning; att Korn-sädet deremot blifvit ökad t,, äfvensom
Hafre-säde tBland-sädet minskadt men gifvit bättre äring,, att A rieme nära bibehållit sig vid samma utsäde, men gifvit bättre afkastning; samt att beträffande Potatoes-växten, utsädet val blifvit ökadt, men afkastningen likväl vida mindre; detta sednare förbullande utan tvifvel i följd af den i allmänhet väta väderleken.
Enligt de underrättelser jag från Tullverket inhämtat, hafva följande rfvantiteler Spannmål och Potates under ifrågavarande fem år blifvit lill Blekingska hamrarne från utrikes eller andra inrikes orter importerade, nemligen: 1828 ..... 1829 * . • • 1830 ..... 183 t .....
Hvete Korn Hafva Ärter Potatoes Summa 1,080 1,097 87 1 El 59 1,190 x i ,o3o 16,226 16,244 27,626 i4-572 6,070 12,806 15,457 20,291 r 3,576 2,496 2,800 4,132 2,1 52 3,395 1,6 1 5 1,955 1,815 672 1,539 774 1,25a E'47 E9.91 2,781 23,87 1 36,1 3y 39,666 53,891 37,053 1802..... 8 animal 6,39-1 86,698 69,006! i4>97ö| 7,äö('1 7,9401 190,010 Deremot hafva under dessa år följande edvardi teter blifvit från Blekinge exporterade : j82 5 • 2 829- • » » •
• i83o •
• * * • i83r . * • * * i832 • , • • Hvete Råg Korn Hafra Arter potatoes Summa 354 1,544 249 IO7 78 878 246 354 2,i55 9.0' 1,475 172 827 i,83o i,84r I lt 2 3o 3io r45 34 62 10 ro8 20 298 I 25 400 663 568 3.1 45 2.1 5 i 1,870 5,173 3,651 Suni maj 2,3o2| 4^24 6,153 6o3| 324{ 2,054 15,990 Af dell importerade Spannmålen, hafva de största qvanliteterna inkommit till Carlskrona Stad, hvilket ock lätteligen förklarar sig af Flottans dervarande läge oell den betydlig» konsumtion dithörande personal förorsakar.
Att '*9 — Blekingska Provinsen under sin närvarande betydliga brännvinsproduktion ingalunda kan fylla denna consumtion är lika gifvet, som att dess årliga import ingalunda bör betraktas såsom jordbrukets deficit, helst det bör observeras, att det närliggande Småland hämtar betydliga Spannemåls-förråder i denna kust-ort.
Då emedlertid exporten afdrages från importen utgör medeltalet af den Spannmål, som under sistförflutna fem åren till provinsen årligen inkommit 34,925 tunnor, Potatoes-importen deri inberäknad, hvaraf för Flottans behof kan afräknas minst 9,4^5 tunnor säd, så att detta Länets och närliggande del af Smålands egentliga behof endast utgjort 25,5oo tunnor och detta under en lid, då ett svårare missväxtår inträffat och de öfriga burit mindre fördelaktiga skördar.
Boskapsskötseln, som står i så nära samband med jordbruket och torde utgöra dess säkraste grundval, bär, under de sista fem åren, ingalunda gjort några väsentliga framsteg.
Vid jemförelse af Tabellerna visar sig tvärtom att t. o. m. antalet af kreatur icke obetydligen minskats
Om än denna minskning sannolikt snarare lagger i beräkningen än I ■verkligheten, helst under den i allmänhet fördelaktiga höskörden som dessa Sr gifvit, Landtmannen icke ägt skäl att minska sina Ladugårdar, är det dock en, af uppmärksamma Landthushållare gjord anmärkning, att
Boskapsafvel nästan med hvarje år försämras till sin godhet, om den än icke förminskas i anseende till antalet.
Bonden föder Vanligen sina kreatur illa; deras utfodring är merendels så knapp, att de endast lifnäras, hvarföre ock kreaturen vintertiden äro magra.
Om fodertillgången ökas, utvidgas heldre kreaturens antal än deras utfodring förbättras.
Följden häraf är en svag afföda, som ytterligare försämras genom Efter 1828 års Takel!
Efter »833 års Tabell 9,7 10 12,343 25,43o 18,840 37,09» 3 »,84ö . »-074 9,45' T 2,554 25,6o2 J7,8g4 32,8o3 29,987 76 1 Ungboskap .......................
Får ....... . . . ....... Svin ....... Oetter..........................
/ Summa i4ö,352| 129 toJ*l knapp och dålig utfodring under tillväxtåren.
Dessutom användas kreaturen till fortplantning innan de hunnit den ålder och utbildning, som äro nödvändiga, för att frambringa en starkare afföda; och när härtill lägges den omständigheten, att nöden ofta föranlåter ägaren af Oxar att tämja dem till arbete innan de ännu äro fullväxta, hvarigenom växtligheten hindras, torde de närmaste orsakerna till Boskaps-afvelns mindre goda skick vara antydda.
Under det detta förhållande inträffar hos allmogen i allmänhet, har deremot en och annan Possessionat gjort lyckade försök till afvelns förbättring genom anskaffande af bättre racer af så väl Boskapskreatur sorn Får.
Äfven synes omsorgen om ängsodlingen varå i något tilltagande.
Alla upplystare
Ståndspersoner och Bönder inse numera angelägenheten deraf och huruledes den utgör ett oeftergifligt vilkor för jordbrukets förbättrade skick, hvarföre ock, särdeles i vestra delen af Länet, mycken omtanka visat sig att tillvägabringa artificiella ängar, äfvensom på ett och annat ställe grönfodring öfver sommarn försökes.
I allmänhet är emedlertid Boskapsskötseln i Blekinge för närvarande i det skick, att dess afkastning endast är beräknad pä husbehof.
Blott några få närmast kring städerna belägna gårdar och hemman afyttra der mjölk och färskt smör, deraf en icke betydlig inkomst hämtas; äfvensom flera hemmansägare vid marknaderna inom Provinsen afsätta sina dragoxar till slagtkreatur, i den mån de hunnit uppföda andra.
Men städernes hufvudsakliga behof både af slagtkreatur, smör oell ost hitföres från Småland, hvarest i följd aflokala förhållanden, Ladugårdsskötsel är jordbrukets väsentligaste del.
Hvad som måhända skulle betydligt medverka att uppmuntra till bättre vård, örn Boskaps-afveln både i Blekinge och kringliggande delar af Småland, vöre anläggandet’ uti våra städer af Slagterier i större stala, hvarest Slagtoxar till bestämda priser, ständigt vunne afsättning och der köttet insaltades och sedan exporterades på Stockholm eller andra orter der afsättning kunde vinnas; Men härtill saknas både förlager och industri hos Städernes Innevånare, hvilka vanligen visa farhåga för hvarje ny bana för deras verksamhet, och häldre qvarhålla sig vid de kända, om än mindre lönande utvägarne till bergning.
Dell nitiska omsorg Eders Kongl.
Majit och Rikets Commerce-Collegium under senare åren ådagalagt för att befrämja den inhemska Ullproduktionen, har äfven sträckt sin inflytelse till ^Blekinge.
En för allmogens behof lämpad tryckt afhandling, angående Fårskötseln 3 har blifvit utdelad och med uppmärksamhet omfattad.
Försök hafva ock blifvit gjorda till uppfödande af finulliga får, liufvudsakligast på Johanneshus Säteri, hvarest inom dessa senare åren, ett Schäffer! af Electoral-Får bildats, som lyckats ganska
Val och lemnat god afkastning, oansedt väderleken varit föga gynsam utan tvärtom vållat förluster, som, under andra förhållanden, böra undvikas.
För Hästafvel^ befrämjande hafva under åren i83o, i83i och i832,'
Beskällare blifvit hilsända från Fliinge Stuteri, hvilka under loppet af April, Maji och Junii månader varit på olika ställen inom Länet stationerade.