Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet vill icke bestrida, att, med afseende å Öfver-ståthållarens höga samhällsställning och den vidsträckta representationsskyldighet, som med hans befattning är oskiljaktigt fötenad, under nuvarande stegrade lefnadskostnader lönelillökning är för bemälde embetsman behöflig; men då Utskottet föreställer sig, att, om det belopp, som härtill beviljas, af Rikets Ständer bestämmes till 2,317 R:dr 55 öre, i hvilket fall Statsverkets bidrag till Öfver-ståthållarens aflöning blir lika med den summa, som af Stockholms stad för detta ändamål utgår, denna tillökning bör blifva tillräcklig, helst Öfver-ståthålloren, utom den honom sålunda tillkommande kontanta lön af tillhopa 18,000 R:dr, äfven eger förmånen att hafva boställslägenhet åt sig upplåten; och Utskottet hemställer alltså, a) att endast ett belopp af 2,317 R:dr 55 öre må såsom löne tillökning åt Öfver ståthållaren af Rikets Ständer beviljas.
I afseende å de öfriga af Kongl. Maj:t ifrågaställa löneförhöjningar för Sekreteraren i Öfver ståthållare-embetets kansli, den der anställde Kanslist samt för exekutionsbeljeningen, inbemtas af Statsråds-protokollet att den minskning i påräknad inkomst af passlösen, som bemälde Sekreterare, jemlikt Kongl. Förordningen den 21 September 1860 om upphäfvande af skyldigheten för resande att vara för— sedde med pass, fått vidkännas, blifvit för år 1861 beräknad till 677 R:dr.
I följd hvaraf och då genom förre innehafvareris af kamereraretjensten vid nämnde kansli erhållna afsked, den förut beslutade föreningen af denna syssla med sekreterare befattningen under nästlidet år egt rum, den för bemälde Sekreterare be gärda löneförbättring synes vara af behof påkallad, likasom, enligt Utskottets tanke, den för Kanslisten äskade löneförhöjning är billig och behöflig
Vidare gifver ofta åberopade Statsråds-protokoll vid handen, att det för närvarande till tolf bestämda antalet Exikutionsbetjenter, för hvilka löner å stat äro 22 Siats-Utskottets Utlåtande M 99. anvisade, sedan Sr 1815 förblifvit oföriindradt, oaktadt under tiden Stockholms folkmängd ökats med mera än 50 procent och, i följd deraf, antalet af publika handräckningsmål, som af desse betjente skulle utan särskild ersättning besörjas, i förhällande derefter tilltagit, hvilka omständigheter, i förening med andra uppgifna, nödgat Öfver-ståthållare-embetet att fördela sex exekutionsbetjentslöner på dubbla antalet betjente, hvarigenom antalet af dessa ökats till aderton; roen att, då likväl de otillräckliga löneinkomster, som på sådant sätt bereddes flertalet, föranledde täta ombyten bland personalen och svårighet att med lämpliga och pålitliga personer återbesätta uppkommande ledigheter, Öfver-ståthållare-embetet funnit sig böra förnya sin förr gjorda underdåniga framställning om anvisande af ytterligare fyra exekutionsbetjentslöner; och har Utskottet, med hänseende till hvad sålunda är vordet upplyst, ansett sig böra tili bifall förorda hvad Kongl. Majit i sådant hänseende äskat och får i öfverensstämmelse härmed tillstyrka, b) att Rikets Ständer måtte bevilja följande löneförhöjningar, nemligen för Sekreteraren hos Öfver-ståthållare-embetet 500 R:dr och för den hos Sekreteraren tjenstgörande Kanslisten 100 R:dr, äfvensom, till aflöning ut fyra nya Exekutionsbetjenter, ä 500 R:dr för hvardera, 1,200 R:dr.
Kommande, om från sammanlagda beloppet af hvad Utskottet nu tillstyrkt, 4,117 R:dr 55 öre, afdrages den genom kamererare-befattningens hos Öfver—ståthåll are - ombetet redan skedda indragning för Statsverket åstadkomna besparing af 500 R:dr, anslagstillökningen å Öfver-ståthållare-embetets stat att uppgå till 5,817 R:dr 55 öre. 13:o.
Lauds-statcrna i Länen. a) Uti särskild den 15 sistlidne Februari till Rikets Ständer aflåten af samtliga Riks-Stånden till Stals-Utskottet remitterad nådig Proposition (intagen under JV2 76 i lista Samlingen af Bihange! till Riks-Ståndens protokoll) har Kongl. Majit tillkännagifvit, alt, sedan, i anledning af Rikets Ständers vid 1856—1858 årens riksdag uttalade åsigt, att någon difinitiv reglering af Lands-slatens löner icke borde verkställas innan en efter samma method och samma grunder verkställd noggrann uppskattning af Kronofogdars, Häradsskrifvares och Länsmäns boställen förut egt rum, Kongl. Majit anbefallt Kammar-kollegium och Stats-kontoret alt afgifva underdånigt förslag till gemensamma grunder för en slik uppskattning och ett sådant förslag, hvilket icke till sistlidne riksdags början hunnit afgifvas, sedermera inkommit, men Kongl Majit af skäl, som funnes närmare utvecklade i del den nådiga Propositionen bilagde Statsrfids—protokoll, med anledning af de under tiden inträffade nya förhål - Stats-Ulskottets Utlåtande M 99. 23 landen, genom Rikets Stiinders vid sednaste riksdag — då lönerna för Lands-staten fortfarande endast provisoriskt uppfördes — jemväl fattade beslut om nya grunder för fast egendomstaxering till bevillning, ansett ifrågavarande uppskattning på enklare och mindre kostsamt sätt, än det af bemälde Kollegier föreslagna, kunna ske genom antagande af det värde, som af Pröfnings-komiléerna blefve boställena åsatt, och beräkning af deras afkastning efter den i Bevillnings-förordningen i allmänhet för jordbruksfastighet antagna grund till tre procent af värdet, så hade upplysningar till detta förhållandes utredande blifvit infordrade.
Yid granskning af dessa upplysningar hade likväl förekommit, som skulle betydligen olika grunder blifvit följda vid hoställsuppskaltningen, så att, för bestämmande af ett boställes taxeringsvärde, dess behållna afkomst kapitaliserats efter ömsom fyra, ömsom fem och för e't uppgifvet boställe inom Christianstads län till och med efter sex procent.
Då emellertid all anledning vore för handen, att de ojemnbeter, som vid första tillämpningen af en Bevillnings-förordning med nya grunder för uppskattningen lätteligen kunnat uppkomma, skulle rättas, då förändring i fastighets-laxeringen nästa gång komme alt ske eller år 1865, syntes det Kongl. Majit. som olägenheten ali ytterligare under en statsregleringsperiod bibehålla det provisoriska tillståndet i Lands-stalens lönereglering skulle vara mindre än alt redan nu antaga de värden, som vid 1862 års uppskattning blifvit åsätta.
I betraktande häraf och då fullständig utredning jemväl saknades, i hvad märi boställsräntorna för vissa fall i värdena ingått, men, sedan uppmärksamheten blifvit fästad å den olika tillämpning af föreskrifterna i § 6 af Instruktionen för taxeringsförrättningarne, som hittills egt rum, det borde kunna antagas, att desamma vid en förnyad taxering skulle mera noggrannt följas, har Kongl. Maj:t nu föreslagit, ett Rikets Ständer, med antagande af den grund, att ifrågavarande Lands-stats-ljenstemäns boställen framdeles skulle i stat upptagas till en afkastning af tre procent af det värde, som vid Bevillnings-taxering af Pröfnings-komité komme att dem åsättas, ville för instundande statsregleringsperiod medgifva att den nu för dessa Landsstats-tjenstemän gällande stat mätte, likasom den för Lands-staten i öfrigt, blifva provisoriskt gällande, allenast med de förändringar i afseende å vissa löntagare, som af särskilda framställningar kunde blifva en följd.
Då det af Kollegierna framlagda förslag rörande sättet för uppskattning af ifrågavarande Lands-stats-tjenslemäns boställen, hvilket finnes uti ofvanåberopade Stats— råds-protokoll (pag. 8) intaget, skulle vid tillämpningen medföra betydliga kostnader för Statsverket och tidspillan för en mängd tjenstemän, utan att dock något säkert och perinament värde å boställena derigenom erhölles, samt den af Kongl. Maj:t föreslagna beräkningsgrund, hvilken, i afseende på procentberäkningen, öfverensslämmer med hvad Rikets Ständer, beträffande jordbruksfasligbets-afkastning i allmänhet, autagit, synes kunna, utan omvägar och särskilda kostnader, leda till lika tillförlitligt resultat, som nyssberörda invecklade förfaringssätt, får Utskottet, som, 24 Slats-Ulskottels Utlåtande JYs 99. lika med Rikets sist församlade Ständer, anser regleringen af samtlige Lands-statstjenstemännens löner böra i ett sammanhang verkställas, tillstyrka att Rikets Ständer, med antagande af den utaf Kongl. Maj:t föreslagna grund att Kronofogdars, Häradsskrifvares och Länsmäns boställen framdeles skola i stat upptagas till en afkastning af tre procent af det värde, som vid bevillningstaxering af Pröfnings-komité dem åsättes, måtte medgifva, att den nu för dessa Lands-sta's-tjens(emän gällande stat, likasom den för Lands-staten i öfrigt, må jemväl för instundande statsregleringsperiod blifva provisoriskt gällande, allenast med de förändringar i afseende å vissa löntagare, hvarom här nedan vidare förmäles. b) För erhållande af så fullständiga upplysningar som möjligt, till ledning vid bedömandet af den lid efter annan väckta frågan, huruvida Innds—stats — boställenas bibehållande, vara sig i allmänhet eller särskildt för vissa orter, kunde anses för indelningshafvarne vara med fördel fö enadt eller för vinnande af tryggad bostad af omständigheterna i öfrigt påkalladt, hade, enligt hvad det den nådiga Propositionen bilagde Statsråds-prolokoll gifver vid handen, Kongl. Maj:t anbefallt Dess Befallningshafvande i de särskilda länen: l:o. alt från de Kronofogdar, Häradsskrifvare och Länsmän, sorn hade boställe åt sig indelade, infordra deras yttrande, huruvida de, hvar för sig, föredroge bibehållandet framgent vid tjensten af det dem anvisada boställe framför uppbärandet af ett kontant ersättningsbelopp till tre procent af boställets utaf Pröfningskomitéen för året åsätta värde tillika med hyresersättning: för Kronofogde eller Häradsskrifvare 300
R:dr och för Länsman ISO R:dr; med erinran derjemte att vid meddelandet af dessa yttranden borde iakttagas, att om i det fastställda taxeringsvärdet boställets grundränta jemväl ingått i beräkning af den antagna alkastningen, indelningshafvare!) i följd deraf måste om boställets frånträdande komme att ske, mot erhållande af tre procent å samma värde, frånträda jemväl uppbärandet af boställsräntan; 2:o. att afgifva utlåtande ej mindre i anledning af de framställningar, som i nyssnämnda hänseenden från Lands-stats-ljenstemännen inkomme, än ock i öfrigt huruvida för
Ijensteutöfningen eller ens i allmänhet för tjenstemännen sjelfva kunde anses fördelaktigt, att boställena vid lönerna bibehölles, eller om icke, med afseende å deras otillräcklighet alt motsvara bela lönebeloppet, och att i de så kallade laga husen kunna lemna en mot nuvarande fordringar svarande bostad, det vore mera ändamålsenligt att, efter ofvan antydda grund, utbyta boställena emot kontanta löneanslag jemte byresersätlning; och 3:o. att meddela upplysning, dels huru många Kronofogdar, Häradsskrifvare och Länsmän inom länet voro på sina boställen boende, dels om antalet af de boställen, hvilka Stats-Ulslcottets Utlåtande M 99. 25 hvilka endast hade åbyggnad, såsom i lag är för kronohemman bestämdt, eller, i motsatt fall, vore med särskilda, indelningsbafvarne tillhörige, mangårdsbyggnader försedda.
De från samtlige vederbörande Kongl. Maj:ts Befallningshafvande och Landshöfdinge-embeten i ofvannämnda hänseenden inkomna upplysningar och uppgifter hade derefter inom Civil- departementet undergått sorgfällig granskning, deraf det visat sig, att boställsräntan, ehuru i allmänhet icke inräknad vid bestämmandet af de särskilda boställenas taxeringsvärde, likväl på flera ställen och jemväl inom olika distrikter af samma län, deruti ingått, äfvensom att för en del boställen icke kunnat med till förlilligbet utredas, huruvida det ena eller andra förfaringssättet egt rum; vid hvilket förhållande säker grund icke heller kunnat vinnas för ett rätt beräknande af den behållna inkomst, som emot fördelen af boställes innehafvande svarade och som följaktligen å öfrige aflöningsförmåner borde afräknas.
Enligt den för innevarande statsregleringsperiod gällande stat utgjorde, efter en inom Departementet gjord uträkning, den boställsafkastning, som för Kronofogdar, Häradsskrifvare och Länsmän afginge på de åt dem fastställda aflöningsbelopp 124,044 R:dr 45 öre samt bo ställsräntorna, hvilka med endast få undantag vöre indelningsbafvarne på lön anslagna, 28,819 R:dr 27 öre, eller tillhopa 152,865 R:dr 72 öre.
Boställenas afkastning åter, beräknad till tre procent af de utaf Pröfnings-komitéerna för innevarande år fastställda taxeringsvärden, uppgick till 186,986 R:dr 19 öre, men, såsom ofvan är nämnd!, saknades säker upplysning i hvad mån en del af boställs räntorna vid detta värdes bestämmande tagits i beräkning.
1 anledning af den väckta frågan, huruvida vederbörande indelningshafvare sjelfve föredroge bibehållandet vid tjensten af de åt dem anvisade boställen framför uppbärandet af kontant ersättningsbelopp efter ofvanberörde grund, bade nitiotre förklarat sig villige att sina boställen afträda, men trehundrafyratioen dels äskat boställenas bibehållande, dels uppställt andra vilkor för afträdandet än de föreslagna.
Af boställena voro 232 bebodde af indelningsbafvarne, men 202 dels utarrenderade, dels på annat sätt af indelningshafvaren förvaltade.
Någon fullt noggrann utredning om antalet af dem, som voro försedda med fullständigare, indelningshafvarne tillhörig åbyggnad, än den i lag för kronohemman bestiimda, vore icke vunnen, men det bade dock ansetts med säkerhet kunna antagas, att deras antal utgjorde omkring 200.
Endast Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Jemtlands län och Landsböfdinge-embetet på Gotland hade ansett fördelaktigare om boställena allmänt indroges och kontanta löner i stället ansloges.
Alla öfrige Kongl. Maj:ts Befallningshafvande och Landshöfdinge-embeten, som i ämnet sig yttrat, hade, dels med afseende å vigten för ifrågavarande landsstats-tjenstemän att inom sina distrikt hafva gifven fast bostad, dels med afseende å svårigheten för dem att utan landtbruk kunna underhålla för deras tjensteresor nödiga hästar, dels för beredande åt dem Bih. till B.
Prof. 1862 A 1863. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 9 Häfl. 4 26 Siats-Utskottets Utlåtande JYs 99. af insigt i landtbruket, hvilket med deras tjenstegöromål ofta hade gemenskap, ansett sig böra afstyrka en allmän indragning af boställena, synnerligast hvad länsmännen anginge, men deremot för vissa fall, der boställena hade olämpligt läge eller saknade åbyggnad eller vore af så ringa omfattning, att deras innehafvande icke kunde innefatta någon egentlig fördel, gjort hemställan om deras utbytande mot kontanta löneanslag.
Ehuru den sålunda åstadkomna utredning icke lemnade tillfälle till en fullständig specifik framställning om uppförande af kontanta lönefyllnadsbelopp och hyresersättningar för de Kronofogdar, Häradskrifvare och Länsmän, hvilka sjelfve förklarat sig villige att sina boställen afträda, har Kongl. Majit ansett, att, då hvarken det allmänna eller indelningshafvarne kunde hafva annat än olägenhet af dessa boställens bibehållande till ändamål, hvilka de icke uppfyllde, utväg borde sökas att i detta förhållande vinna ändring, hvadan Kongl. Majit äskat Rikets Ständers medgifvande, att i sådana fall, der vederbörande indelningshafvare förklarat sig villig afträda innehafvande boställe och Kongl. Majits
Befallningshafvande i länet indragningen tillstyrkt samt Kongl.
Majit, efter Kammar-kollegii och Stats-kontorets hörande, pröfvade sådant vara lämpligt, dessa indelningshafvare, mot boställets indragande till Statsverket, för ali genom Kammar-kollegii försorg utarrenderas och boställsräntans frånträdande till Kronan, måtte berättigas, att, efter det belopp, hvartill boställsafkastningen och räntan i nuvarande stat vore upptagne och utan rubbning i beräkningen af öfrige förmåner, från nästa statsregleringsperiods början erhålla kontant fyllnad i förut tillagd aflöning, så att Kronofogde finge uppbära tillhopa 2,500 Ridr jemte 300 Ridr hyresmedel, Häradsskrifvare 2,000 Ridr jemte lika hyresbelopp och länsman 700 Ridr jemte 150
Ridr hyresersättning ; hvarförutan, enär desse indelningshafvare, vid boställets tillträdande, fått åt företrädaren eller dess rättsinnehafvare lemna tjenste- och fardagsår, enahanda förmån före afträdandel skulle dem tillgodokomma — samt att hvad sålunda kunde komma att utbetalas, finge, mot framtida ersättning, på förskottstitel från Stats-kontoret utgå, men alt i den till nästkommande riksdag afgående nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof, de provisoriskt utgående aflöningsfyllnaderna för den kommande tiden skulle komma att upptagas bland anslagen till lands-staterna i länen.
I sammanhang med nu anförda nådiga framställning har Utskottet förehaft följande dels inom Preste- och dels inom Bonde-Ståndet väckta motioner, nemligen! af Doktor Almqvist hvilken (i motion JM 56) — jemte framläggande af en jemförelse emellan Kronofogdars och Häradsskrifvares olika tjensteåligganden, behof af biträde i tjenslgöringen, löner och pensioner, utgifter i och för tjensten samt hvarldera embetets vigt eller värdighet — vidare anfört, att Häradsskrifvarens tjensteåtgärder visserligen vore till antalet färre än Kronofogdens, men att en närmare granskning af beskaffenheten utaf det olika arbetet, som erfordrades för de särskilda tjensternas bestridande, gåfve vid handen, att Häradsskrifvarens arbeten ovedersägligen Stats-Utskotlels Utlåtande M 99. 27 vore betydligt tyngre och af större omfång än Kronofogdens samt medförde en ojemförligt större kostnad i och för utförandet; att Kronofogden med lätthet erhölle tjenstebiträden, enär dessa i allmänhet egde tillfälle att förskaffa sig ej obetydliga inkomster utan principalens betungande, men att Häradsskrifvaren deremot endast med svårighet kunde förskaffa sig något tjenstebiträde med framstående duglighet, och om ett sådant, mot vilkor af förordnande erbölles, finge Häradsskrifvaren, till aflöning åt ett sådant biträde, afstå ofta hälften eller mera af sin inkomst; att enligt en äldre reglering skilnaden emellan Kronofogdarnes och Häradskrifvarnes löner varit 300 R:dr, men att denna nu höjts till SOORtdr; att tillförene provisioner och andra sportler ansetts väl uppväga denna skilnad, men att dessa extra inkomster numera, i den mån de icke försvunnit, eller nedgått till en obetydlighet, inberäknats i lönen, så att skilnaden derigenom blifvit definitiv; att, i afseende å underbyggnad i kunskaper, sådan erfordrades ingalunda i mindre mån för häradsskrifvare- än för kronofogdetjensterna; att hvad anginge »embetsvärdigheten» Häradsskrifvarne vore
Kronofogdarnes kontrollanter samt båda i och för uppbörden delade samma ansvarighet; samt att sålunda något skäl till berörde löneskilnad icke förefunnes; hemställande deiföre motionären att Rikets Ständer måtte bevilja lika lönevilkor och samma pensionsrätt åt Häradsskrifvare som dem Kronofogdar åtnjuta; af Riksdagsfullmägtigen A. W. Uhr från Nerikes län, med hvilken Riksdags — fullmägtige Ola Jönsson från Malmöhus län och C. J. Svensén från Calmar län sig förenat.
Uti nämnda motion (JV2 399) har
Uhr fästat uppmärksamheten derå, att vid bestämmande af Häradsskrifvares aflöning, en felaktighet, enligt motionärens åsigt, blifvit begången derutinnan, att lönen blifvit bestämd till 2,000 R:dr, deri inberäknade afkastningen af boställe, iler såcant funnes, och sportlerna, ty derigenom hade lönen blifvit lika för alla, hvilket innebure stor obillighet, då den Häradsskrifvare, som erhållit ett mindre fögderi med lägre folknummer, hade icke allenast mindre arbete utan äfven i ganska väsendtlig mån mindre utgifter i och för tjensten, såsom till resor, biträden m. m., än den, som innehade ett större och folkrikare fögderi, och att det lämpligaste sättet att få lönen rättvist bestämd vore att nedsätta densamma till ett lägre för alla lika belopp, derunder boställsalkastningen men icke sportlerna inberäknades; och har motionären derföre föreslagit, att hvarje Häradsskrifvares lön måtte bestämmas till 1,600 R:dr, hvarå afkastningen af boställe, der sådant funnes, måtte afgå, men att sportlerna deri ej måtte beräknas.
Vidare och under anmärkning att en Häradsskrifvare, om han än under mångå år i sin tjenst ådagalagt aldrig så stort nit och skicklighet, icke hade att hoppas någon befordran för framtiden, utan endast genom sökande af transport från ett större till ett mindre fögderi kunde erhålla någon förbättring i sin ställning, men att ett sådant transportsökande, enligt motionärens åsigt, vore olämpligt, äfvensom att Häradsskrifvarnes tjensteåligganden vore fullt lika ansvarsfulla och mödosamma som Kronofogdarnes och fordrade samma kunskapsmått och skicklighet, har mo - 28 Stats-Ulskollels Utlåtande M 99. lionären föreslagit, att lönen för Häradsskrifvare måtte efler vissa års väl vitsordad tjenstgöring höjas till 2,000 Ridr riksmynt och elter ytterligare vissa år till samma belopp som Kronofogdarnes eller 2,500 R:dr nämnde mynt; samt af Riksdagsfulhnägtigen Paul Andersson från Jemtlands län, hvilken — i motion N:o 110 — under anförande hurusom de ät Kronofogdar och Häradsskrifvare inom nämnda
Ian anslagna sä kallade bohemman, hvilka fordom berndt innebafvarne många och stora fördelar, numera, i följd af förändrade tidsförhållanden, blifvit dem till ingen nytta eller vinst, hemställt att Rikets
Ständer måtte för sin del besluta att berörda så kallade bohemman måtte indragas tdl Kronan mot ersättning af penningar med dels tre procent af det utaf länets Pröfningskommitté fastställda taxeringsvärde å dessa hemman, dels uck 500
R:dr såsom hyresersältning.
Hvad sålunda förekommit, har Utskottet tagit i öfvervägande, dervid, hvad först vidkommer de af Doktor Almqvist och Riksdagsfullmägtigen A. W.
Uhr väckta motioner, Utskottet visserligen anser de deri anförda förhållanden vara väl förtjenta af uppmärksamhet; men då Utskottet saknar bestämd ledning för bedömande i hvad mån någon löneförbättring för Häradsskrifvarne må vara af behofvet påkallad, samt Kongl. Majit tillkännagifva sig vilja, så snart sådant lämpligen kan ske, till Rikets Ständer aflåta nådig
Proposition om definitiv reglering af landsstats-tjenstemännens löner, hemställer Utskottet att berörda motioner icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
ReträfFande åter Kongl. Majlis nådiga framställning, får Utskottet, på grund af hvad här ofvan finnes ur Statsråds—protokollet anfördt, hemställa att i sådana fall, der vederbörande Kronofogde, Häradsskrifvare eller Länsman förklarar sig villig afträda innehafvande boställe och Kongl. Majit, efter hörande af Dess Refallningshalvande i länet samt Kammarkollegium och Stats-kontoret, pröfvar sådant vara lämpligt, desse indelningshafvare, mot boställets indragande till Statsverket, för att genom Kammar-kollegii försorg utarrenderas, och boställsräntans frånträdande till Kronan, må berättigas att efter det belopp, hvartill boställsafkastningen och räntan i nuvarande stat finnes upptagen, och utan rubbning af öfriga förmåner, från nästa stalsregleringsperiods början erhålla kontant fyllnad i förut tillagd aflöning, så att Kronofogde får uppbära tillhopa 2,500 Ridr, jemte 300 Ridr bytesmedel, Häradsskrifvare 2,000 Ridr, jemte lika hyresbelopp, och Länsman 700 Ridt, jemte 150 Ridr hyresersältning, äfvensom att före boställets afträdande tjenste- och fardagsår må dem tillgodokomma, samt att hvad sålunda under instundande slatsregleringsperiod kan komma att utbetalas må, mot framtida ersättning, på förskottstitel från Stats-kontoret utgå. Siats-Utskottets Utlåtande M 99. 29 Och anser sig Utskottet härigenom jemväl hafva besvarat ofvanomförmälda af Riksdagsfullmägtigen Paul Andersson väckta motion. c) Sedan åtskilliga Landssekreterare och Landskamererare uti särskilda till Kongl. Maj:t ingifne underdåniga ansökningar framställt begäran, bland annat, derom att kostnaderna vid Läns-styrelserna för skrifmaterialier måtte af allmänna medel bestridas samt Kongl.