Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Prosten besvärar sig deröfver, att Särskildta Utskottet ej erhållit de ifrån Constitutions-Utskottet begärda upplysningar, hvarigenom det Särskildta Utskottets Utlåtande blifvit underkastadt endast sannolika gissningar; och då han förundrar sig, att Constitutions-Utskottet ej funnit de af Särskildta Utskottet angifna åtgärder hinderliga för StatsRådets frikallelse ifrån ansvar, hade han önskat återremiss, för att erhålla upplysning om rätta förhållandet, på det att Särskildta Utskottet måtte få full anledning att antingen upplysa Allmänheten om dess och sitt eget misstag, eller, i händelse factum skulle vara sant, att skiljaktiga öfvertygelser om skadligheten deraf ägt rum hos tvänne af Riksens Ständers Utskott.
I anledning af denna till Constitutions-Utskottet ankomna återremiss, får Utskottet vördsamt aflemna följande svar:
Först, i afseende på den af Herr Prosten Fröberg gjorda anmärkning, anser sig Constitutions-Utskottet böra erinra, att det Utlåtande Utskottet till Riksens Ständer aflemnat, rörande förrättande af granskningen af Stats-Rådets Protocoll, ej är af egenskap att blifva ett föremål för Riksens Ständers pröfning, i följe hvaraf, rörande dess innehåll, ingen återremiss kan äga rum.
Skulle en sådan anmärkning inom ett Riksstånd göras i afsigt att hindra den gifna frikallelsen ifrån ansvar, finnes i 29 § Riksdags-Ord - Memorial N:o 33.
995 ningen den form föreskrifven, hvarunder den bör framställas; men ingalunda kan sådant ske genom återremiss till Utskottet.
Skulle åter dermed åsyftas vinnande af upplysning om de sakers förhållande, som någon kunnat anse anmärkningsvärda, är Constitutions-Utskottet icke berättigadt att sådana upplysningar meddela, utan är det yttrande Utskottet afgifvit, efter granskningen af officiella Handlingar, det omdöme Utskottet, efter den i Grundlagen detsamma tillägnade rättighet, enligt dess öfvertygelse (uttalat) oföränderligt och utan ytterligare förklaring kraftigt till frikallelse ifrån allt ansvar.
A hvad under en af Grundlagen ej utstakad form till ConstitutionsUtskottet inkommit, finner Utskottet sig således i belägenhet att ej kunna göra afseende; och har Utskottet ansett öfverflödigt att besvara, hvad Herr Prosten anfört i afseende på ConstitutionsUtskottets vägran att meddela det Särskildta Utskottet begärda upplysningar, enär Herr Prosten sjelf medgifvit, att denna vägran varit med Grundlagen enlig.
Hvad vidare angår Herr Professor Forssells anmärkning, så, då den ej rörer saken, utan blott ett förslag till ändring i redactionen, har Utskottet trott sig kunna densamma upptaga; och, ehuru Utskottet ansett sig af 76 § Riksdagsordningen äga full anledning att nyttja ordet décharge, tror likväl Utskottet sig böra tillstyrka den af Herr Professor Forssell uppgifna formel, och får derföre hos Riksens Ständer föreslå, att de måtte åt deras Expeditions-Utskott uppdraga, att i den underd.
Skrifvelsen till Kongl.
Maj:t så väl som i Riksdagsbeslutet följande vid de 2:ne sist förflutna Riksdagar nyttjade ordalag måtte införas: »att, då Constitutions-Utskottet vid 996 Riksdagen 1815. granskningen af Stats-Rådets Protocoll funnit ingen anmärkning* böra äga rum, hafva de ansett, i stöd af 76 § i Riksdags-Ordningen, all ansvarighet för Stats-Rådets Ledamöter, Föredragande och Konungens Rådgifvare i Commando-mål för utöfningen af deras Embeten intill den dag, detta nu tilländalupne Riksmöte börjades, hafva upphört.» Stockholm den 19 Julii 1815.
N:o 33. 997 Bilaga till Mern.
Utdrag af Protocollet hållet hos Högvördiga Preste-Ståndet vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 17 Julii 1815. S. D. Då Constitutions-Utskottets på bordet hvilande Memorial angående förrättad granskning af StatsRådets Protocoll sedan sista Riksdag å nyo föredrogs, uppläste Professor Forssell ett så lydande skriftligt anförande:
Constitutions-Utskottet har föreslagit, att Riksens Ständer må gifva Stats-Rådet décharge för sina göromål under den förflutna tiden intill den 14 Februarii detta år.
Ingenstädes i Grundlagarne har jag funnit, att Riksens Ständer äga hvarken skyldighet eller rättighet att gifva denna décharge.
Icke heller nyttjades detta uttryck vid 1812 års Riksdag.
Det hade således varit nog, om Höglofl.
Utskottet förklarat, att mot Stats-Rådet och dem, som dervid föredraga, intet varit att påminna, då enligt 76 § Riksdags-Ordningen frikallelse från allt ansvar blir en följd deraf.
Jag anhåller således om återremiss till Höglofl.
Constitutions-Utskottet med denna anmärkning, till vinnande af nödig rättelse.
Jag tror mig ej behöfva vidare ådagalägga orsakerna till denna af mig yrkade ändring.
Må hvar och en sjelf sätta sig i ett Stats-Råds ställe, med ögat fästadt på Grundlagarnes föreskrifter och Rikets framtida lugn.
Endast bör jag erinra, att Riksens Ständer ej äga att lemna décharge åt andra än åt sina Fullmägtige i Banquen och Riksgälds-Contoiret samt andra Embetsmän, som af dem sjelfva utväljas och tillsättas.
Prosten Lector Fröberg anförde:
Då jag har äran vara en medlem af Höglofl.
Särskildta Utskottet och således fått deltaga i cle bekymmersamma öfverläggningar, som föregått teckningen af den tafla, hvilken Riksens Ständer äskat af detta Utskott, och hvars ehuru med lätt hand kringströdda skuggningar, föranledda af ämnets beskaffenhet, icke desto mindre ådragit
Utskottet beskyllningar för misstag, dem jag 998 Riksdagen 1815. aldrig trott Utskottet begått, och för oriktigheter i åsigter från hvilka jag för min del trott Utskottet, ehuru visst icke ofelbart, likväl vara mera fritt än sjelfva de mot Utskottets Betänkande gjorda anmärkningar, och i dag får höra Högloft Constitutions-Utskottets Betänkande, som för Riksens Ständer bör framställa resultatet af den granskning af de Protocoller, som, enligt 105 § Regerings-Formen, Constitutions-Utskottet äger att verkställa, finner jag till min stora förundran skäl förevara att förmoda, det Särskildta Utskottet helt grundlöst framkastat det, som synes mörkast i dess framställningar, och jag kan icke annat än deröfver betyga min bestörtning och söka genom upplysningars vinnande befria mig från den tunga'.,föreställningen att se Administrationen taxerad för åtgärder, som icke lära ägt rum, och emot hvilka den allmänna rösten således falskt och förhastadt höjt sin misstyckande yttring.
Redan ifrån första början af sina sammankomster ansåg Högloft.
Särskildta Utskottet för nödigt att ifrån Högloft.
Constitutions-Utskottet anhålla om upplysningar om qvantiteten af det utländska bränvin, som genom särskilda nådiga licencer blifvit till införskrifning tilllåten.
Constitutions-Utskottet svarade, att det ej trodde sig genom extract af under hand varande Protocoll äga rättighet att bifalla ett dylikt meddelande, och hela saken blef således underkastad endast sannolika gissningar, ännu mer ökade af detta tvetydiga, ehuru med Grundlagen enliga svar.
Emedlertid blefvo dessa gissningar i Särskilda Utskottets tryckta Betänkande communicerade Riksens Ständer, under uttryck, att utom det i tullspecialerna uppgifna har ett högst betydligt qvantum dels för enskildas, dels för Kronans räkning blifvit till införande i Riket tillåtet.
Ryktet uppgifver denna sammanlagde bränvinsimport under de sednaste 3 åren till icke mindre belopp än 12 millioner kannor.
Om också detta vore öfverdrifvet och endast hälften sanning, så anmärker man likafullt, att denna åt enskilda medgifna frihet varit i flera afseenden högst riksförderflig; att, då 1812 års
Ständer ansågo nödigt förbjuda bränvins-tillverkningen i afseende på den hotande missväxten och det genom ymnig tillgång stigande fylleriet, likafullt i ofantliga massor inströmmar i Riket samma vara, hvars missbruk man äfven nyttjat som skäl till förbudet mot tillverkningen; Bilaga till Mern.
999 att, då man i allmänna
Dagblad ser en skymfande förteckning på dem, som öfverträdt författningens innehåll, och många inhyseshjon och torpare, med offret af sina kopparredskap och skärfven af sin sista tillgång, dyrt plikta för samma industri, som med öppen tillåtelse sammanhopar omätliga rikedomar i handlandes eller enskilda speculanters vinningslystna händer, man med en viss tveksam förundran å ena sidan påstått, å andra sidan bestridt verkligheten af denna anmärkning.
Till följe af alla dessa omständigheter, har jag med en viss otålighet afvaktat Högloft.
Constitutions-Utskottets till Riksens Ständer numera afgifna Utlåtande och tycker mig inse, då ingen anmärkning derstädes öfver detta ämne blifvit bifogad, att endast för mig återstår en utväg till förklaring af förhållandet.
Antingen har Särskildta Utskottet, som med värma för fosterlandets sak och med lugn frimodighet och utan fruktan för enskildas missnöje sökt i sanningens obeslöjade dag framlägga för Ständernas ögon, hvad som detsamma ansett hafva bidragit eller bidraga till Rikets och Landets gagn eller skada, likväl helt och hållet misstagit sig i orsakernas åsigt och derigenom emot sin vilja missledt allmänheten, eller också har Constitutions-Utskottet, som vi alla veta äga lika rena afsigter, likväl icke kunnat dela Särskildta Utskottets öfvertygelse om det förderfliga i ofvannämnda åtgärder och betraktat dem, om icke ur nyttans, åtminstone ur oskadlighetens synpunkt.
Hvilketdera fallet hälst må äga rum, anhåller jag, att Betänkandet måtte återremitteras med denna anmärkning, på det att Särskildta Utskottet måtte få full anledning att antingen upplysa allmänheten om dess och sitt eget misstag, eller, i händelse factum skulle vara sant, att skiljaktiga öfvertygelser om skadligheten deraf ägt rum hos 2:ne af Riksens Ständers Utskott.
Vidare och då Särskildta Utskottet räknat bland de betydliga orsakerna till
Rikets förlägenhet i penningerörelsen den monopoliska rättighet, Götheborgs Stad den 30 Sept. 1812 erhållit att få införskrifva utländska bomullsvaror och från denna centralpunkt utsprida dem till Rikets aflägsna provincer, utöfningen af detta monopolium, begagnadt med all den industrie, som handelsgeniet och den meddelade tullcrediten väckt och underhållit, sammanfört från näringarna och från den enskilda få - 1000 Riksdagen 1815. faugan högst ansenliga penningeqvantiteter till denna yppiga handelsstad; så måste antingen Särskildta Utskottet återigen hafva groft misstagit sig, eller Constitutions-Utskottet icke sett saken med samma ögon som det förra.
Jag anhåller ödmjukast, att äfven denna anmärkning måtte få åtfölja.
Biskoppen
Doctor Faxe yttrade:
Då 76 § Riksdags-Ordningen uttryckligen nämner, att allt, hvad Riksens Ständer efter granskning godkänt eller lemnat oanmärkt, hör anses hafva vunnit décharge i afseende på det granskade, tror jag, att ConstitutionsUtskottet haft laglig anledning att uti Expeditionen nyttja ordet décharge.
Uti de förra Riksdagsbesluten är i detta ämne samma § åberopad.
Det beror likväl af Riksens Högloft Ständer att antingen nyttja detta ord eller de uttryck, som utmärka, hvad man vanligen med décharge förstår, nemligen förklarande af frikallelse för all ansvarighet.
Sedan de respective Riks-Stånden i följd af Constitutions-Utskottets anmälan utlåtit sig i hufvudsaken, torde det vara Expeditions-Utskottet, som kommer att föreslå, hvilka uttryck böra införas såsom Riksens Högloft Ständers beslut i denna sak.
Hvad den anmärkning angår, som den värde Ledamoten, hvilken sist yttrade sig, anfört, tycks den vara bland de mest ovanliga.
Antingen åsyftar den utredande af den olika öfvertygelse i de åberopade ämnen, som den värde Ledamoten förmodar äga rum emellan Högloft Constitutions- och Särskildta Utskotten, hvilket jag alldeles icke kan finna af Grundlagarne vara ConstitutionsUtskottets skyldighet, eller ock en förbindelse för sistnämnde Utskott att rörande samma ämnen meddela anmärkningar öfver de i Stats-Rådet förda Protocoll, hvilket sätt att väcka frågor af denna egenskap är stridande mot Grundlagarne och i synnerhet 29 § Riksdagsordningen.
Huru jag således betraktar denna anmärkning, kan jag icke inse, att densamma, sådan den nu är anförd, bör kunna hindra antagandet af Utskottets Betänkande.
Professor Forssell, Prosten Fröberg med många andra begärde proposition till återremiss af Utskottets ifrågavarande Utlåtande.
Doctor Falk tillstyrkte återremiss endast med Professor Forssells anmärkning.
N:o 33. 1001 Sedan Herr Erke-Biskoppens och Talmannens framstälda proposition till bifall å Utskottets ifrågavarande Utlåtande med starkt
Nej blifvit besvarad och återremiss med de gjorda anmärkningarna än vidare af flera blifvit yrkad, blef, uppå gjord proposition, en sådan återremiss besluten.
Härvid reserverade sig Herrar Biskoppar Rosenstein och Mörner, med anmälan, att de uppkommit i Ståndet mot slutet af discussionerna i målet och i beslutet icke deltagit.
Ex protocollo J. U.
Almguist. 1002 Riksdagen 1815.
Memorial angående ändrad lydelse af 94 § Regerings-Formen.
Sedan hos Constitutions-Utskottet blifvit föredragne de från samteliga Riks-Stånden inkomne remisser i anledning af den anmärkning i afseende på de föreskrifter i 42 och 94 §§ Regerings-Formen, som nu befinnas -vara stridiga, hvilka af Hans Kongl. Maj:t den 14 sisth Julii å Rikssalen, jemte dess Nådiga sanction till de af Riksens Ständer beslutna Grundlagsförändringar, blifvit Riksens Ständer meddelade, får Utskottet härmed om detta förhållande afgifva sitt yttrande.
Constitutions-Utskottet har funnit denna stridighet vara uppkommen derigenom, att, sedan genom Riksens Ständers nu fattade och af Kongl. Majit i Nåder sanctionerade beslut i 42 § blifvit tillagda orden: ett nytt Konungahus utköras, och den valde Konungen Regeringen tillträdt, detta stadgande ej står att förena med föreskriften i 94 § Regerings-Formen: att Riksens Ständer skola Memorial N:o 34.
1003 förordna, huru Styrelsen föras må, intill dess den valde Konungen kan densamma emottaga.
Utskottet får härvid erinra, att, då Riksens Ständer enhälligt beslutat, att de §§, som vid undersökning skulle befinnas stå i någon stridighet mot de beslut, Riksens Ständer nu till förändringar i Grundlagarne fattat, skulle derefter rättas, har det endast varit en uraktlåtenhet, att 94 § Regerings-Formen vid den nya redactionens författande ej blifvit anmärkt, såsom af egenskap att efter förändringen af den 42 §:n böra lämpas.
Då Riksens Ständer således i förhand beslutat den nödiga förändringen, anser Utskottet sig endast böra till Riksens Ständer till justering anmäla förslag till en sådan rättelse, och ehuru Kongl.
Majit ej yrkat annat än, att ett sådant förslag nu måtte beredas, för att vid nästa Riksdag kunna afgöras, tror likväl ConstitutionsUtskottet, i följe af ofvan åberopade förut fattade beslut, detta förslag, såsom nu lagligen faststäldt, derest redactionen af Riksens Ständer godkännes, till Kongl. Maj:ts Nådiga sanction af Riksens Ständer genast kunna öfverlemnas.
Constitutions-Utskottet har trott denna rättelse ej böra bestå i annat än uteslutande af orden: och förordna, huru Styrelsen förås må, intill dess den valde Konungen kan densamma emottaga.
Den 94 §:n skulle sålunda lyda som följer: »Skulle den olyckliga händelse inträffa, att den Konunga-ätt, hvilken Arfsrätten till Riket uppdragen vore, på manliga sidan utginge, kalle Stats-Rådet, inom den i föregående § stadgade tid efter den sista Konungens död, Riksens Ständer till allmän Riksdag.
Ständer 1004 Riksdagen 1815. skola då ett nytt Konungahus utkora, med bibehållande af denna Regerings-Form».
På Hederv. Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar A. J:son Hyckert. G. A. Silverstolpe.
Bilaga till Mein. N:o 34.
Utdrag af Protocollet hållet i Höglofl.
Ridderskapet och Adelns Plenum den 17 Julli 1815. S. D. Upplästes Kongl.
Maj:ts Nådiga Tal på RiksSalen den 14 dennes, innehållande dess Nådiga sanction å större delen af de af Riksens Ständer antagne förändringar i Grundlagarne samt uppgifter af skälen, hvarföre Hans Majit ej ansett sig böra godkänna andre bland dem; och skulle afskrift af detta Kongl. Majits Tal till Constitutions-Utskottet öfverlemnas i afseende på 94 §:ns Regerings-Formen ställande i öfverensstämmelse med den 42.
1005 Afskrift.
Välborne, Ädle och Välbördige, Ärevördige, Vördige, Vällärde, Äreborne, Förståndige, Välaktade, Hedervärde och Redlige, Gode Herrar och Svenske
Sedan I, Gode Herrar och Svenske Män, under den 7 i denna månad, till Min Sanction i underdånighet öfverlemnat de af Eder antagna, från de trenne sista Riksdagarne hvilande lagligen beredde förslag till förändringar i Grundlagarne, har Jag, efter att hafva inhemtat Mitt Stats-Råds underdåniga tankar deröfver, stannat i följande beslut i Till den förändrade och af Eder antagna redactionen af 4:de, 20:de, 35:te, 49ide, 53:dje, 6lista, 69ide, 70:de, 93idje, 97:de och I03idje §§ i Regerings-Formen, 2idra, 14:de, 19:de, 2lista, 23idje, 31:sta, 33:dje, 34ide, 56ite, 57ide, 63:dje och 64:de §§ i Riksdags-Ordningen jemte 5 § 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 och 8 Momenterna af Tryckfrihets-Förordningen har jag härmedelst velat lemna Mitt Nådiga bifall.
Med antagande af det tillägg
I föreslagit i 42 § af Regerings-Formen, har Jag likväl icke kunnat undgå att anmärka en omständighet, som undfallit Eder.
Det nya stadgandet i förenämnda §, att Stats-Rådet, vid tillfälle af Konungahusets utgång på manliga sidan, må styra Riket, intill dess Riksens Ständer hinna sammankomma, ett nytt Konungahus utkora och den valde Konungen Regeringen tillträdt, står i uppenbar motsägelse mot hvad den derpåföljande 94 § innehåller, der uttryckeligen bestämmes, att, vid den siste Konungens död, Riksens Ständer skola utkora ett nytt Konungahus och förordna, huru Rikets Styrelse föras må, intill dess den valde Konungen kan densamma emottaga.
Det är således nödvändigt, att denna § sättes i öfverensstämmelse med den nu mera förändrade 42 §:n, och att förslaget dertill vid denna Riksdag beredes, för att vid den nästkommande lagligen afgöras.
Deremot har Jag icke funnit skäl att antaga någon förändring i 29 § af Regerings-Formen och 75 § i Riksdags-Ordningen.
Ehuru Jag med Eder, Gode Herrar och Svenske Män, delar öfvertygelsen om nyttan af tillägget vid 28 § af Regerings-Formen: »att ingen må till civile ordinaire 1006 Riksdagen 1815.
Domare-Embeten förordnas, som ej fyllt 25 år», har Jag likväl, med erkännande af grundsatsen, hvilken, utan något bestämdt stadgande, för framtiden kan tillämpas, till de af Eder i bemälte § antagna förändringar ej kunnat gifva Min Sanction.
Likaledes har Jag ej kunnat bifalla det tillägg, som af Eder blifvit föreslaget vid 74 § af Regerings-Formen.
Instämmande fullkomligen med Riksens Ständer i den af Grundlagarne tillräckligen bestyrkta grundsats, att äfven all slags förplägning, gifven vid ett uppkommet Krig åt Trupper under tåg eller marsch, bör de levererande af Stats-medlen efter fulla värdet godtgöras, är det ej sjelfva förbindelsen till denna ersättning, som Jag, genom Mitt förnekade bifall till det föreslagna tillägget, velat förminska eller i fråga ställa.
Jag har endast fästat
Min uppmärksamhet vid det i förenämnde 74 §, i fråga om sammanskott af ätliga varor till tågande Trupp, redan fastställda stadgande, att denna gärd genast med penningar skall betalas.
Då lika ovilkorligen skyndsamma betalnings-termin nu tillämpas, äfven på Truppens förplägning, skulle genom ett bifall dertill oundvikliga tillfällen sig förete, då genom en tvungen afvikelse från §:ns ordalydelse Lagens helgd blefve bruten och dess anseende förmindskadt.
Med de knappa tillgångar, som vanligtvis finnas vid tillfällen af ett hastigt inträffadt Krig, anser Jag en ytterligare utsträckning af hvad 74 § i detta fall stadgar endast ledande till onödiga tvister, föranledde af en gifven rättighet, å ena sidan, och dess ej ögonblickliga uppfyllande, å den andra.
För Eder kommer nu att uppläsas, Gode Herrar och Svenske Män, redactionen af de §§ i Grundlagarne, som enligt Mitt och Edert sammanstämmande beslut höra förändras, och hvilka, efter att sålunda hafva vunnit full kraft af Lag, behörigen skola blifva till allmän efterrättelse kungjorde.
Män, medvall Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen.
Memorial N:o 35. 1007 N:o 35.
Memorial med förslag till ny redaction af 29 § Regerings-Formen.
I anledning af en af enskild Riksdagsman hos Constitutions-Utskottet gjord motion, får Utskottet härmed hos Riksens Ständer vördsamt anmäla följande förslag till ny redaction af 29 § Regerings-Formen:
Till Evke-Biskop och Biskoppar, med hvilkas val förhålles efter förra vanligheten, dock så, att Upsala Stifts röst vid Erke-Biskops val beräknas lika nied tre Consistoriers, utnämne Konungen en af de tre, som föreslagne blifvit.
Hvilket förslag till behandling enligt 56 § Regerings-Formen till Riksens Ständer vördsamt öfverlemnas.
På Hederv. Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar A. J:son Hyckert. G. A. Silverstolpe. 1008 Riksdagen 1815.
Utdrag af Protocollet hållet i Rihs ens Högloft.
Ständers Constitutions-Utslcott den 18 Julii 1815.
Föredrogs ett af Herr Lagmannen Rönquist ingifvet Memorial, så lydande:
Constitutions-Utskottet får jag äran å nyo väcka frågan, huru Upsala Stifts röst, på ett med billigheten mer öfverensstämmande sätt än hittills skett, bör kunna beräknas vid val till detta Stifts Biskop, som också Erke-Biskop är.
Således, då både Höglofl.
Constitutions-Utskottet och samtelige Riks-Stånden redan en gång erkänt billigheten häraf, får jag i ödmjukhet föreslå, att 29 § af Regerings-Formen sålunda förändras:
Till Erke-Biskop och Biskoppar, med hvilkas val förhålles efter förra vanligheten, dock så att Upsala Stifts röst vid ErkeRiskops val beräknas lika med fem Consistoriers, utnämne Konungen en af de tre, spm föreslagne blifvit.
Stockholm den 17 Julii 1815. A. N. Rönquist.
Efter någon öfverläggning skred Utskottet fill votering öfver följande proposition:
Den, som vill, att 29 § Regerings-Formen oförändrad skall bibehållas, skrifver Ja; Den, det ej vill, skrifver Nej.
Vinner Nej, kommer Upsala Stifts röster att räknas lika med 3 Consistoriers.
N:o 35. 1009 Sedan sedlarne blifvit öppnade befunnos rösterne så hafva utfallit:
Ridderskapet och Adeln: Nej 4.
Ja 2 Nej 3.
Bo-nde-Ståndet:
Nej 1.
I följe hvaraf ett förslag enligt detta resultat skulle hos Riksens Ständer anmälas till behandling enligt 56 § Regerings-F ormen. 43 1010 Riksdagen 1815.
Memorial med förslag om ett tillägg till 41 § Regerings-Formen.
I anledning af inom Constitutions-Utskottet väckt motion*) och då Utskottet ansett vigtigt, att samma stadgande, som nu blifvit faststäldt för det tillfälle, när efter Konungahusets utgång nytt Konungaval skall förrättas, i afseende på Styrelsen, innan den nye Konungen Regeringen tillträdt, skulle lämpas på det fall, att vid Konungens död Thronföljaren vore omyndig och om Förmyndare-Styrelsen af Riksens Ständer skall förordnas, har Utskottet beslutat, att till Riksens Ständer anmäla följande förslag till en sådan förändring i 41 § Regerings-Formen, att efter orden »Riksens Ständer sammankomma», skulle tilläggas: och den FörmyndareStyrelse Riksens Ständer förordna Regeringen tillträdt; hvilket förslag till behandling enligt 56 §:ns föreskrift härmedelst till Riksens Ständer vördsamt öfverlemnas.
Preste-Ståndets Ledamöters vägnar G. v. Rosenstein.
Silverstolpe. *) Motionen ej återfunnen bland Utskottets handlingar, men förevarande memorial behandlades i sammanhang med föregående memorial n:o 34.
Memorial N:o 37. 1011 N:o 37.
Memorial i anledning af Högvördiga PresteStåndets återremiss af Utskottets Memorial N:o 30 med förslag till ändringar i Tryckfrihets- Lagen. 1 anledning af Constitutions-Utskottets Memorial, rörande tillstyrkta förändringar i Tryckfrihets-Lagen, har det Högvördiga Preste-Ståndet meddelat Utskottet den anmärkning, att till vinnande af större tydlighet i 5 §:ns 1 Mom. måtte utsättas, att Jury äger rätt att pröfva endast åtalade Skrifters laglighet, då det nuvarande uttrycket kunde så förtydas, som skulle alla Böcker och Skrifter böra af Jury pröfvas.
Enligt 56 §:s i Regerings-Formen föreskrift, får Constitutions-Utskottet till följe af denna anmärkning, och för att söka sammanjemka Riks-Ståndens meningar, föreslå, att samtliga Riks-Stånden måtte förena sig till antagande af en så lydande redaction af den första meningen i 5 § 1 Momentet:
Lagligheten af åtalade tryckta Skrifters innehåll skall hädanefter alltid pröfvas af en Jury eller Nämnd.
Hvarefter, om Riksens Ständer denna jemkning bifalla, 1012 Riksdagen 1815. detta sålanda beredda förslag hvilar till afgörande vid nästa Riksdag.
Stockholm den 20 Julii 1815.
På Hederv. Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar Anders J:son Hychert. G. A. Silverstolpe.